Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici srdačno vas pozdravljam uoči ovog čitanja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Mi smo u ovome proteklom razdoblju još gledali što se može učiniti, što se bi se moglo konstruktivno napraviti, nažalost stvarno smo budući da smo stvarno temeljito pripremali ovaj zakon nemamo nikakvih dopunskih prijedloga. Pričali smo prošli puta o rješavanju problema pripadnika Narodne zaštite nažalost oni se nisu javili odnosno ne prihvaćaju ono što smo im ponudili što je jedino moguće u ovom trenutku napraviti za pripadnike Narodne zaštite, a kod svih ostalih odredbi su … Evo ja vas pozivam, apeliram da rasprava bude konstruktivna i evo sa moje strane budući da sam u proteklom razdoblju dobio puno poziva hrvatskih branitelja koji su mi dali potporu i rekli da se u nekim stvarima ne spuštam na razinu razgovora koji je bio protekli put, zato evo odgovorit ću vrlo rado na sve konstruktivne prijedloge, na one druge neću uopće odgovarati. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Da li žele izvjestitelji radnih tijela odbora Hrvatskog sabora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za ratne veterane poštovani zastupnik Đakić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravim hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji Odbor je za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 9.sjednici održanoj 12.prosinca 2012.godine razmotrio je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravim hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 6.prosinca 2012.godine. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno odredbi članka 81. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uvodno je predstavnik predlagatelja iznio razlike između konačnog prijedloga i prijedloga zakona te razloge zbog kojih prijedlozi i mišljenja izneseni u raspravi prilikom prvog čitanja zakona nisu prihvaćeni. Cilj izmjena i dopuna zakona je prepoznavanje pojedinih skupina branitelja i članova njihovih obitelji u smislu priznavanja prava udovice, branitelji, dragovoljci koji su proveli najmanje dvije godine u Domovinskom ratu. Objava jedinstvenog Registra hrvatskih branitelja, preciziranje, propisivanje prava na prednost pri zapošljavanju, ugradnja prakse Upravnog suda RH u pojedine odredbe zakona, propisivanje obaveze održavanja grobnih mjesta hrvatskih branitelja i … ništavnih rješenja o novčanim pravima osoba koje nisu bili pripadnici Oružanih snaga RH. U raspravi članova odbora iznesena su sljedeća mišljenja. Sve izmjene i dopune predložene ovim konačnim prijedlogom zakona su … dobrih želja i lažnih nadanja u cilju i sa svrhom objave Registra branitelja objavom registra ugrožena je sigurnost branitelja osobito onih koji su iseljeni iz BiH i Vojvodine te branitelja pripadnika obavještajnih i sigurnosnih službi. Objave je trebalo riješiti na način da onaj tko želi objaviti svoje podatke da pisanu izjavu, a ne na način koji se krše ustavne i zakonske odredbe. Propisivanje mogućnosti da udovice stupanjem u nove bračne i izvanbračne zajednice zadrže prava iz zakona nije pravedno jer svaka takva zajednica isključuje prava proizašla iz prethodne bračne zajednice ili izvanbračne zajednice. Kriminalizacija, javni pogovor, … progon ratnih zapovjednika bit će rezultat objave registra a ne jačanje dostojanstva i časti odnosno identiteta hrvatskih branitelja. Objava registra koji će postati najčasniji objavljeni po popisu u RH ni na koji način neće ugroziti sigurnost branitelja. Javnost očekuje da se temeljem objavljenog popisa razaznaju oni koji nisu sudjelovali u obrani suvereniteta RH te oni čijom zaslugom su se isti i našli na tom popisu. Posao utvrđivanja toga je na institucijama sustava. Pozdravlja se uvrštavanje prava na stambeno zbrinjavanje branitelja dragovoljaca koji su u ratu proveli više od dvije godine bez obzira što se za sve njih nije osigurana dostatna sredstva za žurno zbrinjavanje, već će se oni zbrinjavati sukladno sredstvima osiguranim u proračunu odnosno od kamata otplaćenih kreditima samih branitelja. To je drugo razmišljanje. Treće je objava registra proizvesti će podjelu među braniteljima, sve se moglo riješiti kroz nadležne institucije, poglavito sada kada bi Domovinski rat trebao biti zatvorena knjiga te 17 godina nakon završetka istoga. Četvrto, Registar branitelja treba objaviti jer je to popis časnih i poštenih ljudi koji su sudjelovali u pravednom i oslobodilačkom ratu, a na branitelje treba biti ponosan i javnost ima pravo znati tko je obranio Republiku Hrvatsku, a nova prava koja se predlažu unaprijedit će sam zakon. Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji usmjeren je getoizaciji, a ne integraciji branitelja u društvo, a i ove izmjene i dopune idu u tom smjeru. To je peto razmišljanje. I šesto, status pripadnika narodne zaštite trebalo bi u što skorije vrijeme riješiti na način da se i njima prizna status hrvatskih branitelja. Ministarstvo branitelja u suradnji sa Ministarstvom obrane treba utvrditi njihov točan broj. Nakon ovako provedene rasprave, odbor je većinom glasova, 7 za i 2 glasa protiv te 1 suzdržanim odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Hvala lijepa.
Hvala i vama predsjedniče odbora. Da li drugi odbori žele uzeti učešće? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi klub je klub Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre, uvažene kolegice i kolege. Zakon o pravima hrvatskih branitelja nažalost u medijima se sveo uglavnom na priču o tome da li treba ili ne treba objavit Registar hrvatskih branitelja i onda nažalost je to otišlo u sasvim neke druge sfere. Da li je taj registar dokazni materijal protiv nekih, da li je taj registar stup srama ili je taj registar ono što bi trebao biti lista ponosa s čim će se s pravom ponosit svi oni koji su stvarni branitelji. Iskreno rečeno, ne mogu se otet dojmu da je ovo ciljano napravljeno iz razloga da se skrene pozornost sa svih onih drugih briga koje su realne i koje su živuće hrvatskim građanima, a to je da preko 350 tisuća nezaposlenih, da su troškovi života otišli gore, da je standard života otišao dole i svih tih svakodnevnih problema ljudi se zabavljaju, doduše ne svi jer neki nisu ni u situaciji s tim da li treba ili ne treba Registar branitelja. Moj osobni stav, treba više objavit taj Registar branitelja pa da to skinemo. Institucije su i dosad što je netko rekao, institucije su i dosad mogle radit svoj dio posla po tom pitanju, utvrđivat tko je stvarni, a tko lažni, mada opet naglašavam po mome su opet sporniji oni koji su lažni hrvatski ratni vojni invalidi koji ostvaruju privilegije s time što su lažni. Stvarni ne ostvaruju privilegije, oni dobivaju ono što im pripada, ali tako sam isto i zadnji puta rekao. Ono što mi je sporno u ovom zakonu i dalje i prvi puta sam to naglasio i sad naglašavam, i dalje mi je podjela na borbeni i neborbeni sektor jednostavno mi nije, ne mogu je prihvatit s obzirom da članak 2. je definirao nešto sasvim drugo i mi sad prihvaćamo da je pravilnik koji je naknadno, čak ja ne znam da li je i objavljen ali je napravljen i tim pravilnikom je napravljena ta neka podjela na borbeni i neborbeni sektor i bojim se da je tu napravljena greška i to velika greška, da ne ponavljam sad priču onu svu od prošli puta. Mislim da jednostavno članak 2. je definirao tko je branitelj, a sve ostalo može biti sudionici Domovinskog rata, ni u kom slučaju branitelji. Kad je riječ o ostalim stvarima koje se odnose što na ovaj zakon, ali još više na rad ovog ministarstva, nažalost imamo slučaj koji je sad stvarno frižak i nadam se da neće ispolitiziran i spominjem ga samo u kontekstu kao jedan žalostan primjer, slučaj Dedakovića. Nažalost tek kad se to medijski digne tek se onda ide reagirat, tek onda dolaze pomagala, tek onda se ide adekvatna pomoć ali ta pomoć je trebala doći puno prije i puno ima takvih branitelja kojima je pomoć potrebna, a koji jednostavno do nje ne mogu. Spominjao sam prošli put i slučaj branitelja iz Zadra zbog onog famoznog komada zemlje koji je godinama neobrađen ali koji mu je pripao ostavinskom raspravom i zbog kojeg je on izgubio prava, a pri tome je i sam invalid. Znam slučaj branitelja iz Siska koji je nažalost otišao, jednostavno digao ruke od sebe, ne na sebe nego od sebe, koji je čak se odao i porocima i na kraju doživio sudbinu da su mu i vlastita djeca oduzeta, skrb te djece je preuzela neka druga obitelj. To su slučajevi s kojima bi se trebalo bavit ovo ministarstvo, ali to su slučajevi u kojima bi trebalo reagirat odmah. Imate službe, imate sve moguće institucije na raspolaganju. I na žalost kad jedan takav život ode kad je izgubljen vjerujem da za, na žalost i za ovog kolegu iz Siska da povratka među hajmo reć' normalne nije adekvatan izraz ispričavam se u onaj svakodnevni život bojim se da ne postoji više. Zato kažem da sad ću ponovno, znam da su neki, pogotovo sa ove strane bili jako ogorčeni kad sam spomenuo čime sve je narušen ugled i branitelja i Domovinskog rata, pa sam spomenuo tad i pričuvne činove. I sad imamo situaciju recimo malo prije spomenutog Dedakovića kojeg barem ako ja znam točno, a ako ne bit ću zahvalan da me netko ispravi koji nije dobio nikakve ni činove, ni priznanja. A s druge strane imamo situaciju da su neke medijske ličnosti dobivali te činove, pa čak između ostalih pričuvni čin je dobio i današnji stanovnik Remetinca koji ne znam s čim su ti i takvi ljudi to zasluživali. Ako je netko, ponavljam ono opet da ne ispadne da Čiru Blaževića ja nešto apostrofiram, ako ljudi imaju neke zasluge za promociju Hrvatske, za ne znam bilo šta, pa dajte im neka, nešto drugo, neka priznanja, ali ne pričuvne činove. Pa to jedno s drugim stvarno nema, ne bi smjelo imat dodirnih točaka. Ono što mislim da bi još ovo ministarstvo trebalo recimo određivat je pomoć tim braniteljima kojima je stvarno potrebna, pa recimo liste čekanja za operacije. Branitelji koji su ranjeni u Domovinskom ratu ili su zbog sudjelovanja u Domovinskom ratu oboljeli od nekih bolesti pa sad čekaju operativne zahvate dal' postoji mogućnost da se tu eventualno utiče na listu prioriteta da ih se, to je ako se ne varam članak 13., da se taj dio nešto odradi. Zatim mislim da je člankom 134. je propisano dvije godine postotak oštećenja organizma za reviziju dvije godine. Mislim da je to isto, s obzirom da ljudi u međuvremenu stare, da je progresija bolesti, da je stres u pitanju. Možda bi tu trebalo stavit godinu dana. Možda bi to bio neki razumniji rok, prihvatljiviji. I zadnji puta ste mi vi i sad na Odboru za obitelj, vaša zamjenica, postavio sam pitanje udruge stradalih zaposlenika u Domovinskom ratu, znači ljudi koji su imali radnu obvezu. Zadnji put sam spomenuo primjer čovjeka koji je na trajektu radio i priznat mu je status branitelja stradavanjem, dok recimo električar koji je stradao u ako se ne varam u Osijeku na jugu dva, a takvih ima otprilike 30-tak u cijeloj državi nema taj status. I sad se postavlja pitanje kako jedni imaju, drugi nemaju. Dobio sam odgovor da vi niste nadležni, da je za to nadležan ili Ministarstvo unutarnjih poslova ili Ministarstvo obrane. Međutim, oba dva ministarstva daju odbijenicu. Mi vas nismo mobilizirali, mobilizirao vas je netko drugi. Ljude šeću od jednih do drugih, ne mogu naći svoje rješenje. Mislim da tu baš Ministarstvo branitelja treba reagirati na način da ono ili kod MUP-a ili kod MORH-a iznađe rješenje kome uopće ti ljudi da se obrate, šta da rade jer ovakvo šetanje mislim da je štetno i za samo ministarstvo i za ugled ministarstva. Kad su u pitanju stambeno zbrinjavanje, ono što ste vi naveli kao pozitivan primjer. Ponavljam, pitanje od prošli puta. U Zagrebu stanovi koji su u vlasništvu grada Zagreba, znam da to ne može biti riješeno zakonom, ali znam da su postojale određene inicijative i od strane grada i da je bilo već pokrenuto par inicijativa za deložaciju tih branitelja, pa mi onda zamjenica vaša odgovara gledajte mi ćemo svojim utjecajem stopirat svaku deložaciju. Pa nije to rješenje! Ja se slažem s tim da to može odgodit stvar, da to može biti jednokratno rješenje ali to treba neko trajno rješenje nać' za te ljude. Činjenica je isto tako da ti ljudi ako žele bilo kakav uređenje stana ne može dignut nikakav stambeni kredit za to jer nema riješeno. On je praktički ilegalno u tom stanu. To su neki od problema za koje mislim da bi ministarstvo trebalo više se s tim bavit. Na žalost, sad je ispalo da se bavimo uglavnom sa objavom registra branitelja da li treba, da li ne treba. Da ponavljam sve one argumente od prošli puta za ovo i ono mislim da nema smisla. Ponovit ću onu rečenicu s početka klub Hrvatskih laburista će podržati ovo, nek' se to već jedanput objavi taj registar, pa hajmo se bavit s nečim drugim, ovo više nema smisla. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje, poštovani zastupnik Željko Kolar. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege. Kolega Novak, vi ste rekli na početku jednu stvar da je ciljano da se ne možete oteti dojmu da se ciljano sada ide sa ovim zakonom i sa objavom registra da bi se javnost na neki način skrenula pažnja javnosti od gospodarskih problema, problema nezaposlenosti u RH. Vrlo jedna nekorektna izjava iz razloga toga što smo mi u predizbornoj kampanji rekli jasno i glasno da ćemo objaviti registar branitelja, a nakon toga ste rekli da vam je žao zbog toga što se priča samo o objavi registra branitelja, a da su ovim zakonom obuhvaćene i neke druge stvari koje ste i pohvalili. Prema tome, bilo je sasvim logično da ministarstvu je potrebno određeno vrijeme da bi moglo sastaviti ovaj zakon i izaći sa njime. Ja mislim da bi bilo ista stvar onaj tko ne želi ovakav zakon i tko ne želi objavu registra on je to mogao reći i u prvom mjesecu i u drugom mjesecu i u trećem mjesecu i kad god bi mi izašli sa tim dokumentom moglo je biti rečeno da smo upravo ciljali to iz tog i tog razloga. To je jedna stvar. A druga stvar što se tiče pričuvnih činova to nije pitanje Ministarstva branitelja nego je to pitanje Ministarstva obrane RH i Ureda predsjednika. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. I kod prvog čitanja ovog zakona sam imao problem da ljudi čuju ono što žele čuti, a ne ono što sam rekao. I sad sam rekao da imam dojam da je svjesno napravljena pompa i da se svjesno skreće pozornost, pažnja kako hoćete na objavu Registra branitelja, a ne na cijeli zakon. Zakon ko zakon mora ići, to nije sporno, ali da svjesno se diže i to ne znam zašto ste, osjeća se da to jednostavno doživljavate kao prozivanje vladajuće koalicije. Ja tu stavljam jednako i vas i njih tako da tu nema ni, mislim da ste krivo shvatili. Što se tiče ovog drugog dijela oko pričuvnih činova ja nisam ni rekao da je to stvar ovog ministarstva, ja sam rekao da je stvar da detalji koji su radili na rušenju ugleda i branitelja i Domovinskog rata su između ostalog i dodjela pričuvnih činova koja je bila bez ikakvog kriterija, to je stvarno išlo se na način ono daj zbrini moje podanike, one koji su moji i to je jedini kriterij bio. A nažalost oni ljudi, evo primjer opet, moram ga spomenuti zapovjednika Vukovara Dedakovića recimo je jedan gdje je stvarno trebalo napraviti nešto, a napravljeno je sramotno, sramotno! To je sramota za Hrvatsku! Tu se slažem s kolegom sa jučerašnjom izjavom to stvarno je sramota.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika. Sada je na redu klub IDS-a i poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Pa ja mislim da ovaj trenutak donošenja ovoga zakona ni na koji način nije upitan. Svaki trenutak ako se poboljšava položaj hrvatskih branitelja je pravi trenutak pa prema tome pravi trenutak je i za ovaj zakon. I kao što sam i zadnji puta citirao koja su osnovna pitanja koja treba urediti zakonom tako ću to učiniti i ovom prilikom. Pa se onda između ostalog kada iščitavamo odredbe zakona vidi da zakon kani poboljšati uvjete za obiteljske mirovine glede godina starosti udovica umrlog hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata prve i druge skupine, jačanje prava na prednost pri zapošljavanju, priznaje pravo na stambeno zbrinjavanje hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata koji su duže vrijeme sudjelovali u Domovinskom ratu. Priznaje pravo na opskrbninu udovicama hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata u slučaju kada im nije priznato pravo na obiteljsku mirovinu, priznaje pravo održavanja grobnih mjesta hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koji su smrtno stradali u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. Oglašava ništavnim rješenje o novčanim pravima osoba koje nisu tijekom Domovinskog rata bili pripadnici Oružanih snaga. Jasno, posljedice donošenja zakona su i sljedeće, javna dostupnost popisa hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata to je taj famozni Registar, status hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata moći će ostvariti osoba kojoj je u odgovarajućem postupku utvrđeno samovoljno napuštanje ili napuštanje postrojbe bez dopuštenja zapovjednika, udovice umrlih hrvatskih ratnih vojnih invalida sa 100%-nim oštećenjem organizma prve i druge skupine ostvarit će bolju egzistencijalnu sigurnost. O primjeni odredbi u pravu na prednost pri zapošljavanju već sam nešto govorio. Pravo na stambeno zbrinjavanje ostvarit će i dragovoljci pripadnici borbenog sektora koji nisu niti su stekli status hrvatskog ratnog vojnog invalida. Tu imamo slučaj Valkane u Puli i želim vjerovati da će pokušati im se na neki način pomoći. Predviđa se subvencioniranje kamatnih stopa udovicama umrlih hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata koje u životnom razdoblju od 45. pa do 50. godine života nisu zaposlene i ne mogu ostvariti pravo na obiteljsku mirovinu po općem mirovinskom propisu, a nalaze se u teškim ekonomskim uvjetima biti će omogućeno ostvarivanje prava na opskrbninu. Udovicama i izvanbračnim suprugama smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata daje se mogućnost sklapanja nove bračne ili izvanbračne zajednice bez gubitka stečenih prava iz zakona, itd., itd., uz uvjet da nakon njihove smrti ta prava ne može naslijediti novi bračni/izvanbračni drug kao niti njihova zajednička djeca. Znači, jednom riječju ako je neki trenutak za donošenje ovog zakona ovo je taj trenutak. A sutradan ako se omogući ostvarivanje još nekoga prava isto će biti pravi trenutak za izmjenu ovog zakona. Ja sam svjestan činjenice da ćemo mi na neki način dominantno govoriti o objavi Registra. To je bilo i zadnji puta. Ja sam slušao predsjednika, pokojnog predsjednika Tuđmana '95. godine koji je sa ovog mjesta, znači sa ove govornice, spominjao broj od 300 ili 350 tisuća ljudi koji su branili RH. Danas govorimo o 500 tisuća. Jasno da je to nemoguće. E, govorim o poslanici Franje Tuđmana iz godine '95. Nakon te poslanice svi smo išli dole u Dverce na neku zakusku, teža su bila vremena, ali su ljudi bili bliži. Što želim reći? Jasno ne treba trošiti, ali se na neki način treba družiti, to nam je potrebno. Manje politizirati, poglavito kada je riječ o ovakvim zakonima a više surađivati i više imati možda razumijevanja i za prilike u kojima se nalazi i predmetni ministar ili i u kojima su se nalazili drugi ministri, manje prepirat se više jedni drugima vjerovati. Hrvatski branitelji od godine 95. pa do današnjih dana nisu bili zapostavljeni, nisu bili. O njima su se korektno brinule ja tvrdim i HDZ-ove i koalicione Vlade i jasno da branitelji to zaslužuju. Da partizani su se izborili za hrvatske granice Istra, Rijeka, Zadar, branitelji su te granice obranili. Ponavljam još jedanput sve Vlade su vodile račune o braniteljima. Jasno je, evo malo prije je kolega govorio o određenim ekscesima npr. u slučaju starog Jastreba, brigadira Dedakovića na kojem smo svi nekako zaboravili a Vukovar, a jedan od onih koji je branio je i aktualni ministar branio Vukovar, branio Hrvatsku preko Vukovara je i aktualni ministar ovaj gospodin Matić, naprosto je postavio temelje ako se tako smijem izraziti Hrvatske države. I dobro je da general Gotovina gospodina Dedakovića naziva ili titulira generalom jer on kao i gospodin Borković mladi Jastreb zasigurno zaslužuju taj čin. Ja ne znam, nemam saznanja, ne znam što se točno zbiva u tom konkretnom slučaju, ali znam da nema nikakvog razloga da se politilizira slučaj gospodina Dedakovića. Jasno je da gospodin Dedaković, stari Jastreb ili mladi Jastreb Borković ne smiju biti zaboravljeni. Ako je gospodin Dedaković bio ponižavan godine 91. od ondašnje hrvatske vlasti danas mu se mora odati počast jer je za RH učinio sve što je mogao. Međutim pustimo sada to. Međutim ovoj vlasti se sigurno ne može spočitavati da ikoga pogotovo ne gospodina Dedakovića diskriminira ili zapostavlja, da je možda netko drugi na čelu Ministarstva branitelja a ne gospodin Matić, možda bi, ma ni tad to ne bi bilo moguće. Ali ovako njegov suborac sigurno njegovom suborcu to nije ni na kraj pameti ili razuma. Međutim ono što je Hrvatska zbilja je isto tako sljedeće. To je ova ratna šteta koju mi naprosto imamo i sa kojom se suočavamo a koju nema niti jedna od europskih država ili država koje su danas u EU. Ja stalno govorim da je rat hrvatskim građanima srezao standard ma možda za trećinu ili za 50%. Mi smo zbog agresije na RH sigurno izgubili od tih 20 i nešto proračuna, svaki treći proračun, možda sedam proračuna, jednu trećinu istih, ako imate na umu poginule, ranjene, ako imate na umu činjenicu da godišnje za prava branitelja treba osigurati u državnom proračunu nekih 6 milijardi kuna, ako imamo na umu izgubljenu gospodarsku osnovu, ako imamo na umu razoreno gospodarstvo ili privredu koju jednostavno ne možemo obnoviti ili se neda obnoviti ako imamo na umu obnovu povrat stanovništva itd. i sve ono što će slijediti, riječ je zasigurno o stotinama i stotinama milijardi kuna. Jasno, 2012. vrijeme kao, takvo je vrijeme da zatvorimo neka otvorena pitanja sa Slovenijom, vrijeme je da zatvorimo i pitanja i sa BIH, recimo oko granica ali i Srbijom, živimo jedni pored drugih, jedni bez drugih jednostavno ne možemo, je na vlasti su neke opcije poglavito u Srbiji koje nam se ne dopadaju, ali moramo raditi, moramo trgovati, moramo robe razmjenjivati, turisti moraju putovati, izbjeglo stanovništvo ako je moguće treba vratiti i na neki način raduje i ova jučerašnja haška presuda u slučaju ne znam kako se zove onaj general koji je odgovoran ne za masakr nego za genocid u Srebrenici. Jasno, pustimo sada to, ovo je Zakon o braniteljima. Branitelji su obranili RH, Hrvatska je temeljem te obrane danas ne upitna, Hrvatska se više ne brani na bojnom polju, Hrvatska se brani punjenjem proračuna, standardom građana, rastom bruto društvenog proizvoda, izvozom, dobrim životom svojih stanovnika. Jedino gospodarski rast omogućit će braniteljima ali i svima ostalima ova prava koja uživaju, tj. imaju. Ja ne mislim da branitelji išta uživaju, da se odmah razumije da me ne bi netko ispravljao, jednostavno to njima pripada ali bez rasta bruto društvenog proračuna, proračunskih prihoda sve je naprosto upitno. Možemo ovako aproksimativno govoriti o proračunu RH. 124 milijarde kuna, znači za branitelje ide 6 milijardi kuna, za mirovine ako uzmemo van one mirovine za branitelje, dodatnih 30 milijardi kuna, 20 milijardi kuna ide za zdravstvo, za subvencije ide 6 milijardi, za otplate kredita koliko ide, negdje 27 milijardi ako se ne varam, onda otplata kredita 10,1 milijarda, za socijalu ide gotovo 30 milijardi, za plaće javnog tog sektora ide 20 milijardi itd. pa onda si čovjek postavlja pitanje zapravo sa čime ova Vlada može disponirati. I ono što je isto tako interesantno kad govorimo o ovih ne znam koliko 12, 13 kategorija ovlaštenih mirovina, za starosne mirovine znači ide 18 milijardi kuna, onda za invalidske mirovine 5,8 milijardi, za obiteljske mirovine 4,8 milijardi, za braniteljske mirovine 4,8 milijardi, mirovine HV-a 470 milijuna kuna, zastupnika 69 milijuna kuna pripadnika bivše JNA 333 milijuna kuna, mirovina akademika 13 milijuna kuna, mirovine partizana 390 milijuna kuna, domobrana 92,5 milijuna kuna, mirovine MUP-a 425 milijuna kuna. Znači braniteljske mirovine su 4,8 milijardi kuna, a mirovine HVO-a 470 milijuna kuna. Zadnji puta se ovdje čuo mislim da je to gospodin Duje Marasović govorio da su neki koji su služili talijansku vojsku tako reći bili fašisti, a danas primaju talijansku mirovinu. Nema ih puno koji je još primaju ali polako s time kao što smo svi mi koji smo bili u JNA, a neki i na Kosovu '81.godine nismo valjda okupatori ili ne znam šta. Kada sam ja dobio poziv da idem na Kosovo onda mi se mati išla buniti i odgovor joj je bio Marijo neka tvoj sin sveta vidi i odoh ja poslije svet gledat dole na Kosovo, ali pustimo sada to. Što želim reći? Da 2/3 tih ljudi koji su služili ovu talijansku vojsku su na kraju '43.nakon kapitulacije Italije bili u partizanima itd. i ja ne vidim gdje je ovdje problem osim što žalim da ta talijanska mirovina koja moja obitelj ni po jednoj ni po drugoj strani nije nažalost dobila nije veća. I s time nemojmo se gospodo igrati. Zašto? Jer se onda igramo na neki način i sa mirovinama HVO-a u BiH, a ja mislim da ako su ti mladići "mobilizirani" nalogom pokojnog predsjednika Tuđmana, gospodin Šuška zaslužuju penziju. Ja to iskreno mislim i to ću javno govoriti složio se netko sa mnom ili ne. Sve u svemu gospodo, ovo je dobar zakon. ovaj zakon uvodi čitav niz novih prava, to valja poštovati. Ako oko nečega treba postići konsenzus onda je to valjda ovaj zakon. nemojmo politizirati, pogotovo ne jednu dobru namjeru, nemojmo imputirati gospodinu Matiću slučaj Dedaković jer je on bio u toj postrojbi koja je branila Vukovar na čelu sa starim i mladim Jastrebom. Gospodin Matić uvodi čitav niz novih standarda ili to će Sabor ili Vlada, Sabor zapravo, evo i to je sigurno dobro. To je dobro. Danas će branitelji nakon usvajanja ovog zakona ili sutra će nakon usvajanja ovog zakona biti u boljoj poziciji no što su bili do danas ili jučer i to je dobro. Prema tome ne može nitko reći da bilo tko bilo koga zapostavlja. Slažem se bilo je nekih incidenata npr. u slučaju Beštek valjda se zvao i slučaj Pančića vraćanja one proteze. Sada da li je netko invalid 90% ili 100%, ne radimo to, nemojmo u to ulaziti, nemojmo se na takav način poigravati, ne emocijama tog pojedinca nego cijele nacije. Ali sve u svemu ovaj zakon valja podržati.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče na vaše izlaganje prijavljeno je 7 replika. Idemo po redu. Prva replika i poštovana zastupnica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče. Jako podržavam ovo što je kolega Kajin rekao da ne politiziramo u ovoj raspravi, podržavam vam vas i toga ću se dakako držati. Upravo zbog toga što će vjerujem i oko brojke koju ste spomenuli koju je u svojoj poslanici iznio predsjednik Tuđman o broju hrvatskih branitelja želim podsjetiti da u to vrijeme kada je dr. Tuđman i ovdje u sabornici govorio o tome nije bio napravljen Registar hrvatskih branitelja. Registar je napravljen 2005.i činjenica je da je u to doba očito bilo onih koji se predsjedniku Tuđmanu nisu usudili neke brojke iznijeti iz ladica i reći pravu istinu. Ali možda to tada do kraja i sigurna sam do kraja i popis branitelja u tom smislu da je naravno postojao jedan popis u MUP-u jedan u MORH-u i nije do kraja bio napravljen. Dakle vodimo o tome računa. I druga činjenica koju ste sada pred kraj spomenuli da se uvode neki novi standardi i da ministar uvodi neke nove standarde. Oko toga jedan podatak za razmišljanje. Pohvalili ste mogućnost da udovice hrvatskih branitelja nakon što se udaju koriste prava kao udovice hrvatskih branitelja. One naime kao građanke RH to svoje pravo izvode samo iz činjenice da su bile supruge hrvatskih branitelja koji su nažalost izgubili živote. I tako sada ostvarivanjem tih prava i kada se udaju kada osnuju novu bračnu zajednicu dobivamo novi standard kako ste rekli, ali i novu pravnu i svaku drugu kategoriju udovica koje su udane žene ili udane žene koje su zapravo udovice. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Slažem se osim u onome dijelu da pokojni predsjednik Tuđman nije bio informiran oko broja ljudi koji su branili RH. Riječ je o ratnom predsjedniku i mislim da su i policija i vojska itekako bili u krugu njegovog primarnog interesa jer je to obrana zemlje naprosto zahtijevala i da se pokojnom predsjedniku Tuđmanu ni na koji način nije mogla potkrasti greška od 150 tisuća onih koji su branili ili nisu branili RH.
Hvala lijepa. Sljedeća replika poštovani zastupnik Ivan Grubišić.
Poštovani predsjedniče … /Govornik isključen./ …
Mikrofon uključite poštovani zastupniče.
Rado sudjelujem u ovoj raspravi o hrvatskim braniteljima, ali bih upozorio na neke činjenice o kojima bi trebalo voditi računa kad se o ovom raspravlja u ovom Domu. Prvo, da je Hrvatska bila napadnuta je činjenica, da je bio rat i obrana to je činjenica, rekli bi pravnici to je de facto tako. Ali de iure nije bio objavljen rat, a ako je rat postojao, a postojao je de facto onda je dužnost građana, svih sposobnih građana dužnost braniti domovinu i slažem se sa zastupnikom Milasom da su mnogi napustili Hrvatsku da ne sudjeluju u obrani i da je to važan podatak. Ali ovdje bih naglasio da je dužnost obrana domovine i da oni koji su u dobi od 18 recimo do 65 godine bili tu, da su bili dužni, da to nije samo stjecanje prava. Ovdje govorimo o pravima branitelja, a ne dužnostima građana Republike da brane domovinu. Mislim da bi to bilo jako dobro i za gospodina ministra Matića da se vodi računa da je to ustavna kategorija i norma, da je dužnost svih sposobnih građana da brane napadnutu domovinu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Gospodine Kajin, vi ste u svojoj raspravi otišli podosta široko pa ste utvrdili da su granice današnje republike stvorili partizani u Drugom svjetskom ratu, da su ih hrvatski branitelji u Domovinskom ratu obranili, pa ste rekli da se danas Hrvatska brani na jedan drugačiji način, gospodarstvom, razvojem itd., da ne nabrajam sve što ste govorili. Međutim, jučer sam čuo vijest koja je došla iz istarskog područja, a koja kaže da će se IDS kojeg ste i vi član, čiji ste zastupnik, zalagati za to da nakon ulaska Hrvatske u Europsku uniju da će Istra zatražiti autonomiju. Ja sad ne znam da li je to predizborna priča koja se pojavljuje prije svakih lokalnih izbora ili je to zaista težnja koja traje već punih 20 godina, međutim nije se ostvarila do sada. I hoćete li vi kao sadašnji saborski zastupnik, a i budući župan također zastupati istu tu tezu jer ona se isto tiče ove priče o hrvatskim braniteljima i ratu koji su oni vodili za ovu Republiku Hrvatsku, pogotovo za branitelje koji su dolazili sa područja Istre. I mislim da je dobro da kroz ovu repliku na koju ćete mi odgovoriti da kažete hrvatskoj javnosti i vaš stav o autonomiji Istre. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Zašto Jakovčića brane samo HDZ-ovci? Možda zbog toga što ste svo vrijeme imali jednu iskrenu suradnju i ranije i u vrijeme Ive Sanadera ali pustimo sada to. Granice su doista stvorili partizani tamo, izborene su kroz diplomatska nastojanja Titove diplomacije, '47., '54. … sporazum kad je bio '75. godine. A što se tiče autonomije, to je samo sinonim za lokalnu samoupravu i tu lokalnu samoupravu kroz formu decentralizacije sigurno će se, ona će se realizirati u mandatu ove Vlade i tu ne trebate biti skeptici. Jasno, Istrijani će tu jaku lokalnu samoupravu, decentraliziranost Republike Hrvatske izboriti sami dole gdje žive i kroz Hrvatski parlament. Ne treba za to Europska unija.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Dujomir Marasović. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče. Kolega Kajin, vi ste rekli dosta tu stvari, moglo bi se o puno toga razgovarat. Ali ovo što se tiče fašističke vojske i njenih pripadnika, je, svi ti pripadnici su bili pripadnici talijanske vojske, ima ih preko 30 tisuća, a talijanska vojska je bila fašistička vojska jer je fašizam u Italiji izmišljen. Hitler je imao nacionalni socijalizam, ali fašizam je Mussollini postavio kao termin i oni su dakle bili vojnici koji su djelovali na različitim prostorima, nije samo u Europi, možda su neki bili i u Etiopiji. Ali sam ja izrazio želju da se objavi popis svih tih ljudi u kojim su postrojbama ratovali, da li je neki od njih možda umarširao u moj Split kao crnokošuljaš na rivu i objesio ono naroda našega što je objesio po rivi i oko rive. Zašto ja to ne bih imao pravo znati ako sad objavljujemo listu branitelja sa tim …, ništa više. Imam još nešto vremena, tim partizanskim granicama Hrvatske, hvala vam na takvim granicama jer su stvorili Hrvatsku u dva dela. Jedina država u svijetu koja je imala dva dijela to je istočni i zapadni Pakistan i znamo kako se ta priča završila o stvaranju Bangladeša, a mi smo dopustili da imamo Hrvatsku u dva dijela i imamo i danas u dva dijela i još ne damo ni most napravit da ih spojimo, a imala je Bosna izlaz i prema Crnoj Gori pa su naši partizani to dopustili da s te strane kompaktna bude granica Crne Gore, a ostavili su Hrvatsku u dva dijela. Prema tome, nije Tito ni svojom diplomacijom nego je krv ljudi, momaka i mog Marka Marasovića koji je poginuo blizu Trsta na granicama, na zapadnim granicama to omogućila i … dominantno katolička crkva i angažiranje katoličke crkve u Istri je dokazano da su to hrvatska groblja itd., itd.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Dobro, za ovo u dva dijela, ja se samo nadam da nećemo valjda sada povesti opet neki rat sa BiH, znamo do čega je to dovelo ili sa Srbijom ili sa Crnom Gorom ili ne znam kime ili već. Međutim, nije to bitno. Takvu suludu politiku niti jedna politika u Republici Hrvatskoj voditi neće. Pa i ti si Duje bio u JNA, agresorskoj, okupatorskoj, ovakvoj ili onakvoj. A gdje su trebali biti Istrijani u onom periodu od talijanske okupacije do njihove kapitulacije '43. Ha, mogli su biti samo u talijanskoj vojski. Pa šta su oni trebali? Svi napustiti Istru. Pa kako bi onda Hrvatska došla na istarske, riječke ili na zadarske prostore. Nemojmo se naprosto poigravati sa takvim kvalifikacijama, zato jer dvije trećine tih ljudi koji su služili talijansku vojsku siguran sam da je na kraju završilo u partizanskim postrojbama i to i je između ostalog i jedan istarski specifikum kao što je i specifikum da je Rimokatolička crkva itekakav doprinos dala u integriranju Istre u teritorijalni korpus hrvatskog ili slovenskog naroda svejedno onaj gore sjeverni dio. I to joj sigurno nitko ne može spočitavati. Dapače, toga se treba sjećati. Da, s druge strane crkva je na neki način ja bih rekao povela i poratni egzodus. Svi talijanski svećenici na čelu s biskupom Radosijem napuštaju '47. odnosno '54. Istru, ostaju slavenski svećenici, Slovenci, Hrvati. Ali bez obzira na sve i jedni i drugi i Talijani dali su itekakav doprinos slamanju fašističkog režima u Istri. I čak bih se usudio kazati da je nešto više Talijana svećenika stradalo u Drugom svjetskom ratu, no Hrvata i Slovenaca [[Upadica Leko: Hvala.]] Ali svi zajedno dali su ogroman doprinos slamanju fašističke zvijeri na tim istarskim prostorima.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Uvaženi kolega Kajin, apsolutno za objavu registra hrvatskih branitelja. Oni koji žele njega iskoristiti protiv hrvatskih branitelja će ga iskoristiti. Uostalom jedan veći dio tog registra je već objavljen, ali objavimo i popis onih koji su napali Hrvatsku. Sigurno imamo te podatke. Imamo podatke onih koji su abolirani, koji su napali Hrvatsku i objavimo i taj popis. I to je jedino što u ovom trenutku možemo napraviti. Ja ću prijeć na prava hrvatskih branitelja i ono što se dešava u praksi. Mnogi koji su imali sreću da nisu poginuli u Domovinskom ratu i da nisu dali svoj život za Hrvatsku državu su pošteno nastavili svoj život, svoj i vratili se na svoje radno mjesto da li uslijed posljedica i Domovinskog rata i onoga što su pretrpjeli u Domovinskom ratu vrlo brzo su oboljeli, neki su i umrli, pa te obitelji nakon tog pokopa ili sprovoda uz vojne počasti, uz sviranje himne, uz počasni vod, uz davanje zastave moraju čekati i do 5 mjeseci da bi dobili rješenje o onoj obiteljskoj mirovini. Supruge takvih hrvatskih branitelja kada im djeca odrastu a nisu imali priliku zaposlit se jer im je muž, suprug pokojni radio nemaju nakon što dijete prestane ići u školu, nemaju više nikakva prava prema i ovom Zakonu o hrvatskim braniteljima. I mislim da to kao država moramo u svakom slučaju promijeniti.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite poštovani zastupniče.
Oko ovoga drugoga dijela ja se apsolutno slažem, supotpisujem. Što se tiče popisa aboliranih može, zašto ne. Ali nemojmo samo nanositi nepravdu tim ljudima ako su abolirani od hrvatskog pravosuđa. Ali za ovaj drugi dio apsolutno se slažem oko svega onoga što ste rekli.
Sljedeća replika i poštovani zastupnik Tomislav Ivić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Kolega Kajin, ne slažem se sa dobrim dijelom stavova i mišljenja koje ste iznijeli u vašoj raspravi od toga da je sad pravo vrijeme za objavu registra, pa od toga da su sve vlasti do sada se na jednak način brinule o hrvatskim braniteljima što također nije točno, pa do toga da pričate o tome kako se uvode neki novi standardi. Koji novi standardi? Je li ovaj novi standard davanje prava, da tako kažem udovicama koje to kad se udaju više nisu, da nastave koristiti prava iz Zakona o pravima hrvatskog branitelja, a istovremeno u ovom priopćenju kojeg sam vam dao, zajednica udruga udovica je protiv izglasavanja i usvajanja ovog zakona. Je li novi standard pravo da stambeno zbrinjavanje za dragovoljce Domovinskog rata koji su sudjelovali dvije ili tri godine u Domovinskom ratu a za to nisu osigurana sredstva i neće biti riješeni siguran sam u idućih 50 godina. To su samo lažna obećanja, a nikakva nova prava i nikakvi novi standardi. I ono što je posebno značajno i bitno i što me smeta kod ovog prijedloga zakona je činjenica da u proteklih 8 godina svi zakonski propisi koji su se donosili, a kada su u pitanju bili branitelji ili braniteljska populacija doneseni su u suglasju s braniteljskim udrugama, pa čak i ona odluka Vlade da se mirovine hrvatskih branitelja smanje za 10% je donesena u suglasju s braniteljskim udrugama. A ovdje imamo jedno priopćenje koje je potpisalo 7 braniteljskih udruga koje su protiv ovog zakona. Samo da pročitam koje su to udruge: Savez udruga obitelji zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja [[Upadica predsjednik: Vrijeme poštovani zastupniče.]] predsjednica odnosno Zajednica udruga roditelja poginulih hrvatskih branitelja, Zajednica udruga udovica, Udruga djece poginulih i nestalih hrvatskih branitelja, Zbor udruga veterana gardijskih brigada i Udruga specijalne policije iz Domovinskog rata.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku? Ne? Da.
Da, da digao sam. Pa mogu svi biti protiv ali u trenutku kada se usvojio ovaj zakon ja sam duboko uvjeren da svi koji imaju na to pravo iskoristit će ovaj povoljniji status o kojemu je u ovom zakonu sada riječ. Ja osobno mislim da je uvijek pravo vrijeme za uvođenje nekih novih standarda koji poboljšavaju položaj hrvatskih branitelja pa tako i svih ovih prava ili osnovnih pitanja koja ih uređuju ovim zakonom, bilo da je riječ i o javnoj dostupnosti popisa hrvatskih branitelja iz tog Registra, bilo da je riječ da će udovice umrlih hrvatskih ratnih vojnih invalida sa 100%-nim oštećenjem organizma prve i druge skupine ostvariti bolju egzistencijalnu sigurnost. Pa u primjeni su i odredba o pravu na prednost pri zapošljavanju i to je dobro, pravo na stambeno zbrinjavanje ostvarit će dragovoljci pripadnici borbenog sektora koji nisu stekli status hrvatskih ratnih vojnih invalida i to je dobro. Za hrvatske ratne vojne invalide se predviđa i subvencioniranje kamatne stope za stambene kredite, i to je valjda dobro. I udovicama umrlih hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata koje u životnom razdoblju od 45. do 50. godine života nisu zaposlene ne mogu ostvariti pravo na obiteljsku mirovinu po općem mirovinskom propisu sada se omogućuje ostvarivanje prava na opskrbninu i to je zasigurno dobro. I da ne nabrajam sve ono drugo što je dobro i što će iskoristiti mnogi i koji su potpisali neću reći pamflet nego ovaj tekst kojega sam dobio također će iskoristiti te pogodnosti.
Hvala lijepa. Sljedeća, zadnja replika, i poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Pa evo ja bih isto drage volje želio da ne politiziramo u vezi Zakona o pravima hrvatskih branitelja i da su stvarna poboljšanja cilj da se pomogne hrvatskim braniteljima. Jednako tako želio bih naglasiti da bi bio sretan da konsenzusom možemo donijeti ovaj zakon kao što smo donosili i prijašnji kada smo u raspravama došli do zajedničkih ciljeva, interesa i potreba braniteljske populacije koja je zaslužna za slobodu i samostalnost RH. No, kao što i sami vidite ovo nije pamflet što pišu krovne udruge stradalničke populacije. Njih 7, njima se pridružuje i HVIDRA RH kojoj sam ja na čelu, jasno govori o tome da ni Savjet ministra branitelja nije u većini za donošenje ovoga zakona, da ni radna skupina koja je formirana nije svoj dio posla završila, da je naprečac donesene odrednice koje neće biti dobre za populaciju hrvatskih branitelja, a mogli smo iznivelirati sve te stavke s obzirom da se je u ukupnom nivou proračunska sredstva na pozicijama Ministarstva hrvatskih branitelja, mirovinskog osiguranja, zdravstvenog osiguranja i ministarstva graditeljstva smanjila za 142 milijuna kuna. Znači, sa tih 142 milijuna kuna mogli smo riješiti sve ove potrebe da ne bi bilo udovica prve i druge skupine nego da bi bile sve jednake. Da ne bi bilo dragovoljaca koji će biti na listama čekanja za stanove, a nikad ih dočekati neće. U tome je problem i to je ono što nije nađeno zajedničko rješenje u pokušajima koje je ministarstvo imalo, ali nije ih do kraja apsolviralo u zajedništvu i konzultacijama koje su trebale biti do kraja odrađene sa pripadnicima braniteljske populacije čijih se potreba tiče ovaj zakon. On se donosi zbog njih, a ne zbog kukuriku koalicije.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ma ja jednostavno ne vjerujem da se nisu braniteljske udruge konzultirale, ali zašto ne konsenzus gospodine Đakiću? Pa to ne ovisi u ovom dijelu sabornice, to zapravo ovisi o vama. To što ste vi na čelu HVIDRA-e ja to poštujem, to što ste i HDZ-ov zastupnik i to respektiram i nikada neću reći da vi glede ovoga zakona politizirate, ali je sigurno nesporno je da ovaj zakon uvodi čitav niz novih prava, novih rješenja i da je to zasigurno u interesu populacije hrvatskih branitelja. Njihov položaj nakon usvajanja ovog zakona zasigurno će biti bolji no što je bio jučer i to morate priznati. A sve drugo je naprosto politizacija.
Hvala lijepa. Završili smo replike i odgovore na replike. Na redu je klub zastupnika SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Franko Vidović. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre, cijenjene kolegice i kolege zastupnici. A što na kraju reći o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji što nije spomenuto već u ovim prethodnim raspravama? U prvom čitanju smo se sporili oko Registra branitelja, oko prava udovica da li su osigurana sredstva za stambeno zbrinjavanje branitelja, oko borbenog i neborbenog sektora, tražili status za pripadnike narodne zaštite u obrazloženju prijedloga izmjena i dopuna zakona za drugo čitanje predočeni su razlozi zbog čega određeni prijedlozi i mišljenja nisu prihvaćeni. Meni osobno to djeluje poprilično razumno i mišljenja sam da treba prihvatiti ove izmjene i dopune zakona. Klub SDP-a će ih svakako podržati. Stariji sam od tad 15 dana, stariji i nešto malo pametniji ako je istina ono što govore o godinama pa vjerujem da se to primjenjuje i na dane. Mislio sam napisati gomilu pametnih riječi, dubokih i ispraznih istovremeno i to vam prezentirati, cijeloj hrvatskoj javnosti na uvid. Mislio sam napisati kako je dobro da se brinemo o braniteljima, kako je dobro da se brinemo o djeci poginulih branitelja, kako je dobro da vodimo računa o onima koji nisu imali priliku za stambeno zbrinjavanje a proveli su dvije ili više godina u ratu. Mislio sam kazati da želim rješenje statusa pripadnika Narodne zaštite. Želio sam vam reći iz duše da je doista pošteno da se zna tko je branio ovu šaku zemlje na kojoj živimo, koja nam je dana od Boga Tko je branio moj kamen, moje more u Dalmaciji? Da sam doista ponosan na moju 113 brigadu na 142 brigadu, na 4 gardijsku, na 7 gardijsku Pume koje su ratovale u zaleđu vodica. Nek' mi oproste oni koje nisam spomenuo a ima ih zaista dosta. Mislio sam vam tvrditi kako su ove izmjene i dopune zakona dobre, kako je stari zakon također dobar, ali je prošlo 7 godina od njegova donošenja treba ga malo poboljšat. Kako se zakon dobro provodi, kako možemo biti zadovoljni količinom skrbi o hrvatskim braniteljima, eventualno malo prodiskutirat o proračunu i o tome s koje stavke, na koju bi trebalo prebaciti novac il koju stavku jednostavno bi trebalo povećat, o svemu takvom nečem, u vezi branitelja, i onda sam na kraju odlučio. Neću o tome pričati. Ispričat ću vam priču o bezimenom hrvatskom vojniku, mladiću, dječaku koji kreće u rat sa 20 godina 91. godine kojem rat traje mjesec, godinu, dvije, tri ili pet godina, priču o ratniku koji je branio domovinu. Iz fotelje roditeljskog doma, iz kafića iz zagrljaja cure odlazi na tek definirano ratište u civilu jer Hrvatska tad nije imala novca za opremiti vojsku, bio je na uvoz opreme i oružja, u patikama, u majici kratkih rukava jer bilo je tad ljeto, ljeto 91. godine. Odlazi punog srca sa željom da ugradi svoju malu ciglu u čvrst zid obrane domovine. Podsjetit ću vas na to vrijeme 90., 91. godine kad se nije razmišljalo o Zakonu o hrvatskim braniteljima kad nije bilo mjesta za razmišljanje o sebi, kad se koliko god to sad patetično zvučalo sa ovog mjesta al doista razmišljalo o nama, o domovini, o obitelji o gradovima i selima. O tome kako sačuvat naš način života i naše običaje. Podsjetit ću vas na sve one uzbune opće opasnosti, zračne opasnosti, napada aviona, dalekometnog topništva, na sve one neprospavane noći u skloništima, na brigu u srcima i dušama onih koji su bili na prvoj crti, o obiteljima, mlađim sestrama, braći, roditeljima. Podsjetit ću vas i na suze Bočina, Osijeka, Škabrnja, Nadina na suze Vukovara, sjetite se izvještaja HTV-a i emisije za slobodu, gardijade koja je išla u večernjim satima. Sjetite se vijesti Hrvatskog radija, one su obično postojale sa jake snage MUP-a izborne Narodne garde. Podsjetit ću vas na sve užase napada, na naše gradove kad se i moj Šibenik krajnjim naporom obranio dok su Osijek, Karlovac, Sisak, Gospić, Dubrovnik, Sinj, Vukovar gorjeli. Podsjetit ću vas na dane kada su hrvatski gardisti, hrvatski vojnici, policajci bili heroji. A sad vas pozivam da se zapitamo svi skupa. Zar doista mislimo da je sva naknada za mladost, mirovina za neljubljene djevojke, invaliditet za srušenu kuću? Zar mislimo da se sav užas rovova može zamijeniti za bar dionica braniteljskog fonda, da možemo vratiti mladost svima onima koji se proveli na bojištima kada su trebali biti sa djevojkama. Zar mislimo da sve to doista stane u jedan zakon, tako mali, tako beznačajan nasuprot ljudskih života, nasuprot svih onih velikih ljudskih stvari. Zar doista mislimo da na taj način možemo tih ljudima nešto vratiti? Ne kritiziram ja ovdje nikoga drage kolegice i kolege. Nemam na to pravo, ne želim zlorabiti ovu govornicu ali pozivam vas kao časne ljude, znam da to jeste svi ovdje redom da se zamislite i stavite u kožu onog hrvatskog branitelja koji je 91. godine krenuo gotovo goloruk na tenk. Pokušajte predočiti sav užas, cvilež tenkovskih gusjenica, buka motora tenka na drugoj strani. O stravi čovjeka koji na otvorenom odbrojava onih 20 sekundi od ispaljena minobacača do detonacije, o gađanju VBR-a kad ispaljene čujete u gradu, onda brojite 30 sekundi koje vas dijele od života odnosno od smrti. I sad se svi skupa zapitajmo dal' doista mislimo da sav taj užas i ponos i čast i krv i sreća i tuga stanu u jedan jedini zakon. Nema dobrog odgovora na to pitanje. Nema utjehe za poginule, nema majke koja nije zaplakala, sav užas rata, svu neracionalnost, svu nepravdu i tugu mi pokušavamo sagledati, ispraviti u jednom zakonu i to je zakon ljudski, da pokušamo stvar valorizirat novcem, stanovima, nečim materijalnim, čime god da pokušavamo ljudi vratit bar na onaj ljudski način kako mislimo da nešto možemo uradit. Nažalost, poginule ne možemo oživiti, osakaćenima ne možemo vratiti ruke, noge, roditeljima ne možemo vratiti djecu, suprugama ne možemo vratiti muževe. Vatra Vukovara u dubinama duše onih koji su ga proživjeli nikad nećemo ugasiti. Ma koliko se trudili popraviti stvari, pomoć, koliko bili empatični, suosjećali, ma koliko novca odvojili u proračunu negdje u dubini duše svi ljudi sa groznim iskustvom rata uvijek ostanu sami. Sam se rađaš, sam se umireš. To je prvo pravilo rata, koliko god poginulo ljudi sa tobom nažalost uvijek si sam. I to je rat, strašno iskustvo u kojem ne opstaju najjači nego oni koji imaju najviše sreće. Ostaju oni koji su najviše zakasnili na detonaciju granate, na fitilj metka. Moj stav je da hrvatski građani imaju pravo znat tko su njihovi heroji, pa makar i mladi, nismo mi svi poput Gotovine i Markača, Jastreba i malog Jastreba poput pokojnog Blage Zadre, Alfreda Hila, Gavrana Tomljanovića, Pauka Matijaša, mog zapovjednika Bože Markovića. Oni su bili i jesu posebni, veliki ljudi za teška vremena. Ali oni koji su bili u ratu sigurno su dali što su najbolje mogli jer to je bio rat za opstanak, nije bilo izbora. I zato drage kolegice i kolege neka se mi danas razilazimo u mišljenjima, neka se borimo za vrijednosti koje su nam važne, to je demokracija. To je dobro, dobro je da je tako. Neka se borimo za naša opredjeljenja, ali jedno mora biti neupitno i mislim ne da mislim nego sam siguran da u tome svi moramo biti složni. Svi hrvatski branitelji su naši ljudi jer oni su zaslužni što smo danas ovdje, što imamo budućnost, obitelj što imamo Hrvatsku, što smo slobodni ljudi. Jer ako se vratimo u prošlost, bez njihove žrtve stvari bi sigurno izgledale bitno drugačije. I ako im tako kažemo ja vjerujem da će nam znati oprostiti što smo mali i ranjivi što nemamo financijsku ni bilo koju drugu snagu uvijek im pomoći u njihovim stremljenjima i u njihovim bolima, ali znat će da ih cijenimo i poštivamo da mislimo na njih i o njima i da nisu sami. Bit će ponosni jer mi znamo da su stali na braniku domovine, užasu rata, spremni dati sebe za nas za domovinu. I zato tvrdim treba objaviti Registar branitelja zbog časti i ponosa svih pravih hrvatskih branitelja, dragovoljaca, gardista, policajaca, golobradih mladića u ranim dvadesetima sa krunicom oko vrata i hrvatskom šahovnicom na čelu, zbog njihovih roditelja, braće i sestara, supruga i djece da se mogu ponositi njima pravim istinskim braniteljima Hrvatske, stvarateljima Hrvatske. Nema stvari koja može platiti dostojanstvo, ponos i čast riječi koje su tako zaboravljene u današnjem svijetu. A siguran sam da je to pravim hrvatskim herojima, svim hrvatskim braniteljima najvažnije da znaju da je Hrvatska sa njima. Klub SDP-a će podržati ove izmjene zakona. Hvala.
Hvala i vama. Na ovo izlaganje imamo prijavljeno pet replika. Prvo poštovani zastupnik Dujomir Marasović.
Štovani gospodine dopredsjedniče. Kolega, patetike emocija, sinoć je gospodin Kregar u jednoj TV emisiji rekao da je politika kupovanje vremena i prodavanje magle. Pa eto ja otprilike ovo vaše izlaganje tako bi i kvalificirao i ništa drugo. Centralno pitanje je ovdje objava Registra hrvatskih branitelja, liste hrvatskih branitelja i sve što je malo dato tobože još dodatnih privilegija i tako da bi se na neki zakamuflirao što to znači objava hrvatskih branitelja. Ja pitam i ministra i vas i sve koji je cilj objave branitelja? To se mi moramo zapitati. Svaki zakon koji mi ovdje donosimo mora imati neku svrhu, cilj. Da li je ovdje zabavljanje hrvatske javnosti i maltretiranje hrvatske javnosti, a gospodarske teme sinoć do ponoći kada je ponoćka kada je Uskrs i Božić, a kroz jutra ćete sutra opet na televiziji staviti neke teme. Ja tvrdim da je ovo samo priprema za jednu oštar pristup hrvatskim braniteljima koji će doći u sljedećim vremenima i ništa više jer budimo gospodo realni to je jedno široko pitanje u tih 500 tisuća. Recimo djelatnici bivše Vojne bolnice JNA prešli su u Hrvatsku bolnicu ratne mornarice i svi ti djelatnici su postali branitelji. Jedna laborantica je bila branitelj jer je to bilo vrijeme da su vojne bolnice hrvatske ratne bolnice da je automatski postala hrvatska vojska itd. i sada će se ona naći na nekom spisku gdje se mora braniti što je ona bila branitelj, žena ni kriva ni dužna što se kaže. Ako ima ajmo mi ovako reći korektno da ne zamaramo hrvatsku javnost, koji su to koji imaju plaće ili stanove … što su dobili, ima li tu laži? A ovi koji su 500 tisuća imaju nekakav počasni naziv hrvatski branitelj pa što bi mi sada tu maltretirali javnost oko toga, neka ih ima milijun [[Upadica: Vrijeme.]] i ako je netko na … bojište kutiju cigareta neka se zove hrvatski branitelj. Mene interesira da li ima onih koji imaju neka materijalna sredstva.
A mene interesira da koristite vrijeme sukladno Poslovniku.
Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani kolega Vidović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Marasoviću, nazivali su me u životu svačim ali nikad prodavačem magle, vjerujte mi. Evo vi ste prvi i hvala vam na tome što ste otkrili još jedan moj talent. Baš vam hvala. Što se tiče vaših istupa mogao bih ja koješta reći ali ja sam dobro odgojen čovjek, dobro odgojen momak, pristojan, u duhu Dalmacije čak i tradicionalist donekle i zbog toga vam nemam jednostavno šta odgovoriti. Hvala vam.
Druga replika poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa. Kolega Vidoviću pa većinom u puno stvari se slažem s vašom emocionalnom raspravom. Lijepo ste objasnili tko je agresor, tko je žrtva, nabrojili ste što se sve događalo na području RH. i sada me zanima zašto svi ili većinom svi šutite kada kolege iz Sabora i dalje napadaju i prozivaju Hrvatsku radi etničkog čišćenja. Hvala lijepo.
Kasno. Zoran Vinković treća replika.
Uvaženi kolega Franko doista nadahnut govor. A vezano za etničko čišćenje to je malo gospođa Ruža zakasnila ali prije svega želim dodati i 122. Đakovačku brigadu, dodati 46 Đakovčana koji su otišli u Vukovar, 250 poginulih s područja Đakova i Đakovštine. Doista podsjetili smo se svih onih godina i onih dana kada smo napadnuti od velikosrpske četničke jugoslavenske narodne tzv. armije, tzv. narodne na čelu sa Slobodanom Miloševićem, na čelu sa raznoraznim vojvodama i ta politika još i dan danas živi. I upravo zbog toga u ime svih njih poginulih hrvatskih branitelja, u ime svih onih koji su dali svoje živote za slobodu Hrvatske, pa na kraju krajeva da možemo i mi sami ovdje živjeti. Registar je objavljen, pa svi branitelji su dobili one iskaznice, tu je jedna. Tražim da se objavi i spisak pobunjenih Srba, tražim spisak da se objavi one koji su napali Hrvatsku '91. godine. I od čega bježimo, pa jel to normalno. Jel normalno da znamo tko je napao Hrvatsku, jel normalno da znamo tko je rušio Vukovar, tko je rušio Đakovo, tko je rušio sela i gradove, Osijek, tko je napao Banske dvore. Jel to normalno, dame i gospodo zastupnici. To je opravdani zahtjev svakog hrvatskog građanina i svakog hrvatskog branitelja. Uz ovaj spisak objavimo i spisak onih koji su napali Hrvatsku jer oni koji su dali život za Hrvatsku to zaslužuju.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vidović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa što se tiče etničkog čišćenja, nije Hrvatska vojska sudjelovala nikad ni u kakvom etničkom čišćenju. To je moj stav, moje mišljenje, ali mislim da je to stav i premijera i predsjednika Republike Hrvatske koji su u više navrata o tome govorili. Prema tome, ja ne vidim da je Republika Hrvatska igdje sudjelovala u ikakvom etničkom čišćenju. Uostalom, kako bi mi mogli sudjelovat u etničkom čišćenju na prostoru Republike Hrvatske. Mi smo svoju zemlju oslobađali, nismo čistili ništa. Oni i neki drugi su nešto čistili pa su povremeno i prljali. Mi nismo ništa čistili, mi smo oslobađali našu državu. A što se tiče ovog drugog dijela, kolega Vinkoviću, da, ja sam i u svom govoru spomenuo da ima još puno i brigada i ljudi koji su zaslužni, a koje ja jednostavno ne mogu nabrojit, ima ih puno previše i dobro je da je tako. Hvala.
Iduća replika, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Vidović, ja bih također mogao puno govoriti o tome s obzirom da sam cijelo vrijeme Domovinskog rata od prvog do zadnjeg dana bio u raznim postrojbama i MUP-a i pričuve i garde i sjećam se svih tih dana jako dobro. Danas želim samo reći jednu stvar, da bi bilo lijepo da zajednički donesemo zakon koji će biti na korist hrvatskim braniteljima. Ne znam zbog čega ne želite razumjeti da stradalnička populacija kroz 7 stradalničkih udruga koje su se deklarativno potpisale u ovom dopisu koji sam dao i ministru, jasno govori o tome da nije zadovoljna sa prijedlogom zakona, da im nudite nešto što oni ne vide, ne osjećaju i neće biti dobro za tu populaciju. Registar hrvatskih branitelja samo je jedan u nizu bacanja kostiju pred narod koji je bez posla, bez novaca i koji je u sve težoj situaciji. Jednako tako i branitelji. Obećavati prava nekima zagovornicima koja neće biti nikad ostvarena je jednaka kao poticati ili bacati benzin na zapaljenu vatru. Budite svjesni, populacija hrvatskih branitelja cijeni stvarno ono što im se do sada kroz zakon omogućilo, ona poboljšanja koja su trebala bit jasno su trebala bit očitovana i materijalnim pokazateljima u proračunu, a što nisu. I stoga ne možemo reći da nešto imamo kada nemamo. Imamo lažnu nadu i to ne valja.
Na repliku odgovara poštovani zastupnik Franko Vidović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Đakiću, ja bih isto bio sretan da donesemo zakon konsenzusom. Očito je da postoje, rekli smo i konstatirali kod prvog čitanja, vi imate 100 razloga zašto ne, mi imamo 101 jer smo pobijedili na izborima pa taj jedan zašto nešto da. I to je jednostavno tako. Mislim da nitko nema ovdje ekskluzivitet, ni ja ni vi. Ja mogu govoriti u svoje ime, u ime svoje stranke, ali nemam ekskluzivitet da zastupam baš sve hrvatske branitelje, ali nemate ga ni vi. Dakle zastupate jedan dio braniteljske populacije, kao što i ja zastupam jedan dio braniteljske populacije, ali ne sve. I oni su podijeljeni i ja ne vidim ništa lošega u tome. Kao što sam rekao u svom govoru, to je popis časnih ljudi, kako je rekao i ministar par puta najčasnijih ljudi sigurno u Republici Hrvatskoj. Rekli ste da se sjećate tih dana, pa nije bila mala stvar tad uzet oružje, nije bilo ni Republike Hrvatske priznate, nije bilo faktički ničega, nije bilo ni vojske. Budimo realni. Vojska se formirala u hodu sa padanjem vojarni, otimanjem oružja praktički. Dio oružja je bio uvezen, one zbrojovke i kojekakve druge naprave, ali u svakom slučaju svi koji su tad išli su riskirali svoju glavu, riskirali su pri tome da u slučaju neuspjeha osnivanja praktički države da svi završe u kazamatima, svi redom. Kažem, meni je žao što se mi razilazimo, žao mi je po puno pitanja što se razilazimo, al' i to je demokracija. Imamo mi na to pravo. I možda nije loše da se razilazimo ako će iz tog ispast nešto dobro. Ja mislim da je ovaj zakon dobar i da je to dobro što ispada iz toga.
I posljednja replika poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa javila sam se na repliku zato što sam kao ministrica branitelja gotovo 6 godina kolega Vidoviću slušala po prilici slična razmišljanja i mnogo od onoga što ste izrekli kao hrvatski branitelj sam čula, s mnogo toga suosjećala, mnogo toga vidjela. Slažem se s vama, ovo je vrijeme kada bismo na kraju rasprave o izmjenama Zakona o pravima hrvatskih branitelja trebali biti jedinstveniji i složniji i više zajedno, ali nećemo biti. Naime, objava registra hrvatskih branitelja neće pridonijeti tome. To neće biti božićni dar kako je ministar najavljivao kojem će se obradovati svi. Ono čega se ja bojim i što sam kao ministrica slušala, dakle kada su se otvorile te rasprave o objavi registra je bilo puno, puno vjerujte negodovanja. Ono čega se ja bojim jest da će objave registra hrvatskih branitelja probuditi neke nove aveti, da će probuditi neke koji neće željeti dobro ni braniteljima, ni vama s jedne strane, ni nama s druge strane, ni nama s druge strane, ni gornje, ni donje. I ono što vas molim da se zapitate i svi mi u ovoj raspravi ako i jedan hrvatski branitelj koji se protivi objavi registra, a takvih ja znam puno iz različitih razloga, osobnih, ljudskih ako bude razapet na stupu srama, ako bude krivo optužen u medijima, u različitim institucijama da je zloupotrijebio zakon, a časno je branio kako ste govorili svoju Domovinu, časno je kao što ste i sami rekli, otišao goloruku u obranu zemlje. Ako bude razapet na stupu srama i ne daj bože itko od tih ljudi digne ruku na sebe, a takvih sam se nagledala puno, tko neće taj teret moći naprosto nositi da ga se optužuje [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] da ga se optužuje, a u pravu je. Što ćemo onda? I to je ta dvojba o kojoj danas raspravljamo. Mi koji nismo za to da se registar objavi.
Posljednji odgovor na posljednju repliku Franko Vidović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, cijenjena kolegice. Ne vjerujem, ne vjerujem da objava registra branitelja može dovest do toga da bilo tko digne ruku na samog sebe. Na kraju krajeva registar branitelja, vi ste bili ministrica branitelja, registar branitelja je stvar koja je formirana za vrijeme vašeg mandata. Ja vam moram reć' ja baš ne volim da se moje ime nalazi na nekakvim tajnim spiskovima do kojih čak ni ja nemam pristup. I nije mi to dobra spoznaja, ljudski, iskreno. Ali što se tiče onoga sa čime se isto hrvatsku javnost često plaši, a to je podizanje optužnica nekih iz Srbije. Pa podižu oni optužnice i sad. Nije objavljen registar, imamo 300 optužnica mislim za Vukovarce, ne znam 25 za neke druge itd. Oni i sad podižu optužnice. Mislim da je stvar hrvatske diplomacije, hrvatske pravne države da te stvari postavi na svoje mjesto, da se izbori za ljude koji su se borili za nju u konačnici. U ostalim stvarima mislim da bi se i uspjeli složiti, ali u ova dva sigurno nećemo, a to je kažem vam ne vjerujem da će itko dignut ruku na sebe. Jer kažem opet čast, ponos. Ti ljudi kolko god im bilo teško sa jedne strane, sa druge strane svi ti ljudi imaju u sebi onu iskru i onu nit koju su imali devedesete ili devedeset i prve godine. Neće oni zbog toga dignut ruku na sebe. Hvala.
Jedna obavijest. Sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika u 10,42 minute isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. A sad nastavljamo raspravu po klubovima. Stavove kluba HNS-a predstavit će poštovani zastupnik Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Nekoliko riječi o ovoj temi nakon prve rasprave u kojoj je dosta rečeno u ime kluba Hrvatske narodne stranke. Domovinski rat, evo prošlo je evo već gotovo 17 godina, zapravo i 17 godina od završetka ratnih operacija. U jednom ratu koji je bi nametnut hrvatskim građanima, koji nitko pametan i odgovoran nije priželjkivao. Svi smo naravno i svi bi da je moguće vratiti kolo povijesti unatrag odabrali mirni put kao način za formiranje suverene, slobodne, demokratske RH. Na žalost, okolnosti i nedostatak odgovornosti nekih izvan naših granica na ovim prostorima dovele su do krvoprolića i do agresije koja je išla za tim da uguši tu slobodarsku želju hrvatskih građana. Taj je rat naravno kao i svaki drugi rat imao je svoje konzekvence, svoje posljedice kao što je rekla uvažena zastupnica Kosor samo jedna žrtva toga rata bila bi golema žrtva, a kad se sjetimo činjenice da su brojke poginulih, nestalih, zatočenih, stradalih invalida, udovica, djece bez roditelja u tisućama onda smo svi svjesni dimenzija onoga kroz što su prošli građani ove zemlje. Naravno kao društvo koje ima u svom odgoju, onomu koji polazi od odgoja pojedinca u obitelji, u školi, kod vjernika u crkvi i u drugim institucijama, koje imamo duboko u odgoju ukorijenjeno suosjećanje i humanost ovo društvo sačinjeno od takvih građana nakon rata donijelo je Zakon o pravima hrvatskih branitelja svjesni činjenice da postoje i ljudi koji su stradali na tom putu stvaranja Hrvatske države, da postoje ljudi koji su i civilne žrtve rata i vojne žrtve. O braniteljima se skrbilo na način da se donio taj Zakon o pravima hrvatskih branitelja. Vrijeme je za tu generaciju hrvatskih građana mijenjalo okolnosti, a samim tim su se i stvarale potrebe za izmjene i dopune zakona pa smo svjedočili da se u ovom Viskom domu donijelo nekoliko zakonskih izmjena i pokušavalo se pratiti promjenu okolnosti u kojima ta populacija i ta generacija živi. I to je pozitivno. U prvoj raspravi nedavno zahvalio sam se u ime HNS-a ali i kao branitelj, čovjek i zastupnik onima koji su dali svoj veći ili manji doprinos u minulim godinama kad je u pitanju skrb o hrvatskim braniteljima. Shvatite ovaj zakon, posebno ovaj dio koji se odnosi na određene korekcije u pravima hrvatskih branitelja ili članova njihovih obitelji, kao samo jedan u nizu zakona koji ide k tome da prati promjenu okolnosti u životima tih ljudi kojima dugujemo i budite uvjereni i bilo bi dobro, to je moje osobno mišljenje a i nas u HNS-u, da za par godina ponovno sagledamo što se promijenilo u životima tih ljudi i da sukladno mogućnostima ali i dobrim namjerama za koje vjerujem da ih svi dijelimo osiguramo da ti ljudi žive sa što manje tegoba i da što manje osjećaju posljedice one žrtve koju su dali za Domovinu. Osvrnut ću se nakratko i na ono što su osnovne novine ovog zakona. Ovaj zakon donosi mogućnost stambenog zbrinjavanja, odnosno pomoći kod stambenog zbrinjavanja i hrvatskim braniteljima koji nisu hrvatski ratni invalidi, ali su sad već došli u pozne godine. Mnogi od njih su izgubili profesionalnu bitku, mnogi žive prilično oskudno i dobro je da smo u ovaj zakon predvidjeli i tu mogućnost. Date su i određene dodatne mogućnosti udovicama hrvatskih branitelja. I oko toga se otvorila polemika i prilikom prvog čitanja i evo i danas se osjećaju tragovi te dileme. Ja ću uzeti slobodu dame i gospodo da vas podsjetim na jednu činjenicu. Žena kojoj je, nažalost, precizno ispaljena granata ili metak uzela muža i koja je u tom statusu živjela 10, 12 ili 15 godina također je žrtva Domovinskog rata. Mnoge od njih su pritom odgajale djecu bez oca i od svega su imale samo respekt hrvatskog društva opći i onaj izražen kroz određenu financijsku potporu. Nemojmo im dame i gospodo uskraćivati taj respekt i nemojmo im uskraćivati prava da žive. Jer jedna je istina da jednom žrtva ostaje žrtva čitav život. I činjenica da će neke od njih ili su neke od njih pronašle ponovno novu emociju, pozitivnu emociju, našle novog suputnika, support u životu ne mijenja činjenicu da su žrtve bile i žrtve ostale. I odista smatram i mi u HNS-u smatramo da je nepotrebno da oko toga stvaramo polemike. Jer što je alternativa da ih u 45-oj ili 50-oj godini života ostavimo bez primanja? Tko će ih zaposliti? Ja ga ne vidim, bar ne u ovoj recesiji i krizi. Uređena su i neka druga pitanja vezana spram našeg respekta prema poginulim braniteljima. Pitanje održavanja grobišta, činjenica da dajemo njima i određeni povijesni značaj koji im odista pripada. Uvedene su određene odredbe konzekvence za one koji ne poštuju prava hrvatskih branitelja prilikom zapošljavanja, i to je dobro. I bilo bi dobro da u svim zakonima uvedemo konzekvence za odgovorne osobe za provođenje tih zakona, a kojih se istih zakona ne drže. Jer takvih je puno. I sama činjenica da se za određene stvari ne snose konzekvence stvara jednu slobodu koja jako često rađa iskušenje, a iskušenje rađa krive poteze. Konačno, najveća polemika oko Registra hrvatskih branitelja koja je često odlazila u pravcu stigmatiziranja tog registra i pokušaja stvaranja percepcije da je taj registar nekakav stup srama. Dame i gospodo taj registar je popis ponosnih, popis zaslužnih, popis onih koji su dali svoju mladost, mnogi od njih i svoje zdravlje a neki nažalost i živote za ono što imamo danas i za činjenicu da danas u ovom Visokom domu u slobodnoj demokratskoj državi raspravljamo o zakonima koji bi trebali biti boljitak za hrvatsko društvo. Hipoteze da će objava tog braniteljskog registra stvoriti poteškoće mislim da u najvećem dijelu ne drže vodu. Da li će se desiti neki izdvojeni slučaj i kako će to subjektivno, kako će tko subjektivno doživjeti taj registar naravno da je pravo mnogih da budu suprotstavljenog mišljenja, naravno da je pravo da će sigurno među hrvatskim braniteljima biti onih koji smatraju da to nije dobar potez, međutim taj potez nije bio nikakva magla, taj potez je bio nešto što je apostrofirano kao jedna od stvari koju će koalicija stranaka koje su danas na vlasti napraviti. I to se znalo prije izbora. Na te izbore su izlazili branitelji i članovi njihovih obitelji. Rezultat je jasan iz broja zastupnika u ovom Saboru. Jako puno dokumenata, puno više podataka odštampano je u različitim publikacijama da ih sve ne nabrajamo i to se spominjalo tijekom prethodnim rasprava. I onaj tko želi eventualno doznat neke činjenice taj to može i bez objave Registra hrvatskih branitelja, taj popis konačno stavimo mi ovdje u Saboru kontekst koji mu pripada. To je popis onih koji su zaslužni za ovu zemlju i to je popis koji s poštovanjem treba iščitavati generacije onih koji će sjediti u ovom domu ili šetati ulicama Hrvatske kad nas ne bude. Nema nikakvog razloga da ga doživljavamo drugačije. Što se tiče nekih drugih popisa ja ih ne bi poistovjećivao sa ovim popisom. To su popisi potpuno drugog karaktera. Kako i na koji način se doći do podataka u istima to može biti slobodna rasprava u ovom Saboru, na to i na prijedloge takve zastupnici imaju pravo. Demokratska većina će donijeti odluku. U konačnici kad se sjetimo svih onih koji su dali svoju žrtvu u stvaranju hrvatske države, onih kojima je metak ili granata zaustavila mladost, život, onih koji su se odgajali i prohodali bez oca, žena kojima je u mladosti oduzeta prva ljubav ili najveća ljubav ili životni suputnik kako god tko to doživljavao, kad se sjetimo svih onih naših suboraca koji danas narušenog zdravlja ili sa velikim ili većim stupnja invaliditeta gledaju ovu raspravu na hrvatskoj televiziji, onda ono što mora biti temeljna nit ovakvih rasprava to je moje duboko mišljenje. Naša je dužnost da ove rasprave budu na jednoj razini koja čak koja nije uobičajena u ovom Visokom domu da budu na najvišoj razini, da budu na razini međusobne tolerancije, uvažavanja, poštivanja prvenstveno onih o kojima govorim. Da ne izvlačimo stalno afere i optužbe iz ormara, iz naftalina, da ostavimo sve loše izrečeno na temu Domovinskog rata u ovoj Sabornici iza sebe i da na tim pogreškama iz prošlosti hrvatske demokracije u kojima smo na ime demokracije uzimali sebi za pravo da o Domovinskom ratu politiziramo, da širimo nepotrebne strasti i tenzije, da razdvajamo hrvatske građane, pa čak i potičemo nekakvu međunacionalnu nesnošljivost ostavimo to za sobom i u svim budućim raspravama koje se tiču Domovinskog rata i hrvatskih branitelja, dame i gospodo bez razlike na političke opcije, bez razlike na stranke govorimo o tom događanju o tom periodu afirmativno, pristupajmo tim zakonima afirmativno i pozdravimo svaki pa čak i pokušaj, pa ako je i neuspješan, ako je pokušaj koji ide u pravcu da se hrvatskim braniteljima, stradalnicima Domovinskog rata, ljudima koji su dali svoje zdravlje i živote za stvaranje ove države naprave boljitak. Takvom razinom rasprava ponajbolje ćemo očuvati integritet i branitelja i samog Domovinskog rata. Mislim da ti ljudi nisu zaslužili da u okviru rasprave koja je naravno mora bit na demokratskim osnovama svjedoče i raspirivanju nekakvih strasti, međusobnom prepucavanju, optuživanju, prozivanju i slično. Na tom pragu s najboljom željom da i budeće generacije hrvatske politike prepoznaju važnost tog povijesnog vremena i doprinos tih ljudi koji su dali svoje žrtve. Klub HNS će naravno podržati ovaj zakon a i u budućnosti će podržavati sve one zakone koji budu pratili potrebe i promjene u životima hrvatskih branitelja i članovima njihovim obitelji. Hvala na pažnji.
Hvala i vama. I na ovo izlaganje imamo prijavljenih 5 replika. Prvo poštovana zastupnica Ana Lovrin, izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega rekli ste više puta da ovaj zakon donosi mogućnost dodatnog stambenog zbrinjavanja, da donosi mogućnost udovicama branitelja na neka dodatna prava, na osiguranje mirovine i onda ako nisu navršile i 50 godina što je u redu. Ali ispravljam vas, ovaj zakon ne donosi mogućnosti, ovaj zakon daje ta prava. I upravo zato smo i u prvome čitanju to govorili. Ponovit ćemo i sada. Čitam obrazloženje: " Ovaj zakon predviđa priznavanje određenih statusa i novčanih prava a dalje za koje nije potrebno osigurati dodatno sredstvo u državnom proračunu RH za provedbu". To je jednostavno nemoguće, ovo je nemoguće. Dakle osiguranje dodatnih prava stambenog zbrinjavanja, dakle širi se krug osoba koje imaju pravo na stambeno zbrinjavanje, što je dobro i poželjno ali nisu osigurana sredstva. Pravo na povećanu obiteljsku invalidninu, pravo na opskrbninu za udovice i sada dalje obrazložite koliko je to novaca u kojoj godini, ali prvo pozicija dosadašnja, u dosadašnjim proračunima gdje su bila osigurana sredstva za stambeno zbrinjavanje stradalnika Domovinskog rata je smanjena a ne povećana. Pozicija na stavku Ministarstva branitelja nije povećana, dakle mogla se u proračunu povećat za ovaj predviđeni iznos zakona koji se misli predložit. Dakle ono o čemu govorimo, ne možete ljudima davat mogućnosti. Donosi se zakon koji im daje određena prava. Kad ta prava imaju, onda ih u upravnom postupku imaju pravo zahtijevat i moraju ih dobit. Ne moguće je ispuniti sva prava koja se daju ovim zakonima a da se ne povećaju sredstva u državnom proračunu. Jednostavno nije moguće i zato to može biti zamagljivanje, a znate šta je najgore, ljudima obećat nešto i dat im zakonsko pravo a poslije reć' nismo vam ništa obećali nismo osigurali novce u proračunu.
Na repliku odgovara poštovani zastupnik Petar Baranović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice Lovrin ja sam vam iskreno zahvalan na pravnim podukama jel vi kao vrsna pravnica naravno da možete mene podučiti što koje čemu kada su u pitanju formalne stvari i evo moja isprika ukoliko sam pogriješio rabeći krive termine odnosno brkajući pojmove. Oprostit ćete mi to kao laiku koji nije na vašoj razini pravne naobrazbe. A što se tiče brojki ja bih ipak to ostavio odgovornima koji su preuzeli na sebe obvezu nakon što su predložili ovaj zakon i donijeli ga na raspravu u ovaj hrvatski Visoko dom da oni odgovaraju za ono što će se događati sa provedbom tog zakona. Tu je gospodin ministar, to je njegov posao. Hvala.
Druga replika poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Pa uvaženi kolega Baranović slažemo se u tome da smo i mi i vi za objavu Registra hrvatskih branitelja. Međutim ne vidim prepreke obzirom da mnogi građani RH koji su živjeli na onom okupiranom dijelu Hrvatske nisu bili protiv RH. dakle ja ne tražim spisak takvih ljudi nego tražim spisak onih koji su oblačili one četničke uniforme, nosili kokarde na čelu, nosili onu crvenu zvijezdu, bili građani RH, ništa im se neće desiti. Samo mislim da građani RH, obitelji hrvatskih branitelja, poginulih hrvatskih branitelja, svi hrvatski branitelji imaju pravo znati protiv koga su se oni borili. I ovo je doista častan spisak, a onaj spisak treba biti spisak upozorenja i da jednostavno svi znamo s kim smo imali posla. Jel danas su mnogi umiljati, mili, dobri susjedi i dobre komšije.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Baranoviću ja bih također rekao da stvarno vidim da je ovo u interesu braniteljske populacije da je to dobro i podržavam ga sigurno bez obzira na stranačku stegu na bilo kakve političke odluke. S obzirom da pripadam braniteljskoj populaciji ali jasno ću vam pročitati što braniteljska populacija baš ta stradalnička govori o ovom što s je uvezalo kao izmjene i dopune Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Kaže ovako "Saborski zastupnici koji će izglasovati tekst nacrta Zakona o izmjenama i dopunama moraju biti svjesni da isti nije rezultat konzultacija niti javne rasprave, niti stava većine članova Savjeta branitelja, niti stava većine predstavnika braniteljskih i stradalničkih udruga, nego politička samovolja nad braniteljskom populacijom, opravdana sa nekoliko primjera istomišljenika u redovima branitelja. Ako su spremni podržati predlagatelja, a ne one koje se Zakon o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji odnosi svjesno sudjeluju u … demokratskih procedura i podržavanju netransparentnosti procesa". To su napisale ovih 7 stradalačkih udruga koje su Obitelji zatočenih i nestalih Udruga roditelja poginulih, Zajednica udruga udovica hrvatskih branitelja, djece poginulih i nestalih hrvatskih branitelja, Zbora udruga veterana gardijskih postrojbi, Udruga specijalne policije i fali potpis evo HVIDRA-e koja se usuglašava sa ovakvim stavom. Zašto ne uvažavate one kojima zakon treba biti kao njihova …? Zašto ne uvažavate riječ onih koje ste stavili u savjet ministra kako bi doprinijeli što boljem i transparentnijem i sigurnom životu tih hrvatskih branitelja?
Na ovu repliku odgovara poštovani zastupnik Petar Baranović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Đakiću, vi ste bili hrvatski branitelj to mi je poznato kao što je vjerojatno poznato da sam i ja bio hrvatski branitelj iz '91., nisam član nijedne udruge i jako puno mojih suboraca nisu članovi nijedne udruge. Reakcije i na istupe i na stavove koje iznosim jednako kao što i vi vrlo vjerojatno dobivate kroz pismenu formu, putem SMS-ova u neposrednom kontaktu sa hrvatskim braniteljima, a dobivam i ja. I moram vam reći da najviše čestitki dobivam upravo od ljudi iz vaše HVIDRA-e. Nemojmo otvarati raspravu o udrugama. One imaju svoju ulogu u društvu, one se zalažu svaka onoliko koliko najbolje može za ostvarivanje prava svoga članstva i hrvatskih branitelja. One imaju različita mišljenja kao što i pojedine udruge imaju jedan stav tako u demokratskom društvu pojedine udruge hrvatskih branitelja imaju drugi stav. i nama ga pismeno dostavljaju i podupiru ono što je danas tema u ovom Saboru. Demokracija se u konačnici i mimo sustava suprotstavljenih udruga i njihovih mišljenja koja su legitimna naglašavam legitimna, oni imaju pravo na to, manifestira i na parlamentarnim izborima. Hrvatski građani, branitelji i njihovi obitelji s pravom glasa su na izborima jasno dali podlogu za posao koji obavljamo i za odgovornost koju obnašamo u ovom mandatu. Kada mi to povjerenje izgubimo to će se vidjeti one nedjelje kada se bude izlazilo na birališta. Dok ga budemo imali dotle ćemo pobjeđivati. To je moj odgovor na vašu repliku. Hvala lijepa.
Za repliku se prijavio i poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Baranović kažete Registar branitelja je popis časnih i poštenih ljudi s čime se slažem i u nastavku govorite ako 1% branitelja bude imao određenih problema to može biti subjektivni dojam koji ne može ne opravdati objavu Registra hrvatskih branitelja. Ja se s vama u tome apsolutno ne slažem. Ako samo jedan ne 1% nego jedan branitelj pravi hrvatski branitelj bude imao problema u prvom redu pravosudne naravi to se ničim ne može opravdati objavu Registra branitelja tim više što Republika Hrvatska ima niz instrumenata da unutar tog Registra branitelja odvoji prave od lažnih branitelja. I druga stvar, ovim zakonom se utvrđuje novo pravo na stambeno zbrinjavanje dragovoljaca pripadnika borbenog sektora koji nisu stekli status HRVI-a u Domovinskom ratu, a proveli su najmanje dvije godine čime se na jedan način vrednuje njihovo dugotrajno sudjelovanje u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. Nije mi jasno da Ministarstvo branitelja nije utvrdilo koliki je broj takvih potencijalnih korisnika stambenog zbrinjavanja, koliko će to iznositi u narednom razdoblju za državni proračun jer nije moguće da će sada biti manje onih koji imaju pravo na stambeno zbrinjavanje nego što je to do sada bio slučaj, a prema sredstvima državnog proračuna u 2013. godini utvrđeno je 50 milijuna kuna na stambenom zbrinjavanju hrvatskih branitelja, u idućoj 42 milijuna, a u 2014. 33 milijuna kuna. Ne znam, vi ste rekli da je to formalna stvar predlagača da definira način kako će izvršiti ovu zakonsku odredbu koju mi danas usvojio. To nije formalna stvar, to je suštinska stvar da mi nekomu dajemo pravo, omogućavamo da mu država riješi stambeno pitanje, a da mu u isto vrijeme za tu odredbu koja se zakonom uvodi ne omogućavamo sredstava kako bismo to stambeno zbrinjavanje doista i pružili. Ja mislim…
Slijedit će sada i odgovor na ovu repliku.
Evo završit ću. Ja mislim dakle da takav pristup je apsolutno kriv i samo će stvorit dodatne probleme u braniteljskoj populaciji.
Uslijed će i odgovor na repliku poštovanog Petra Baranovića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pitanje konzekvenci za branitelje, neće branitelji posebno, ne ona velika ogromna većina poštenih hrvatskih branitelja koji su ratovali u skladu sa Ženevskom konvencijom i sa svim pozitivnim postulatima ratnog prava neće on imat posljedice zbog toga, budite sigurni. Ali bi netko od onih koji jesu formalno na popisu hrvatskih branitelja u nekom drugom kontekstu mogao imat problema ako mi jesmo pravna država i ako se bavimo istinom. Jer nakon što su hrvatski generali oslobođeni na haaškom tribunalu od tereta koji su nepravedno nosili, odgovornosti koju nisu objektivno imali za ono što se desilo, a desilo se, onda budite sigurni da zemlja koja normalno pravno funkcionira će u narednim godinama pojedine slučajeve identificirat i privest licu pravde. Strah tih ljudi koji iza sebe imaju pobijene civile i spaljene kuće, spaljenu zemlju, koji za to nisu imali ovlast ni dopuštenje hrvatskih građana da rade takve stvari bez obzira na zločine koje je doživio hrvatski narod i u Vukovaru i u Škabrnji, taj strah ne može bit strah ukupno hrvatskog društva niti taj teret trebaju nositi svi građani ove zemlje. Ako takvi ljudi budu snosili konzekvence kroz pravne procese za ono što im se eventualno otkrije i dokaže da su počinili, onda se time ne treba opterećivat ni hrvatska javnost ni hrvatski građani ni ovaj Visoki dom, a ni braniteljska populacija koja je naglašavam u najvećem broju ratovala po Ženevskoj konvenciji bez obzira na to što smo doživjeli kao narod i u Škabrnji i u Vukovaru. Borili smo se u najvećem broju pošteno, časno, kao časni vojnici časne države. i cijena bilo čija ne treba lebditi nad tom istinom. Hvala lijepa.
Posljednja replika, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Baranović, u jednom trenutku ste rekli da svako nastojanje da se pomogne bilo kojem branitelju je za pozdraviti i ma se s tim slažem i vjerujem da se svi slažemo. Ali nastojanje treba provest u djelu, treba nešto napravit. Ne možemo se svest na to da samo ćemo konstatirat treba nešto napraviti i ne radit ništa. Najveći je problem što tek kad mediji otkriju neki slučaj, tek kad se neki slučaj sazna na ovaj ili onaj način tek onda se reagira. Ali iskreno rečeno već godinu dana postoji ova vlast, neću sad apostrofirat ponovo taj slučaj Dedaković ali garantiram da takvih slučajeva ima još samo što ih mediji nisu pronašli, nisu ih objavili i ti ljudi jednostavno nisu doživjeli to da se njima pomogne, a pomoć im je nužna. Rekao sam, spomenuo sa govornice danas slučaj, mislim da se čovjek zove Pejanović, branitelj iz Siska kojem su i vlastitu djecu jednostavno uzeli i dodijelili drugoj obitelji na skrb. Čovjek je jednostavno digao ruke od sebe, na svu sreću još uvijek ne na sebe nego od sebe, ali to su slučajevi s kojim se treba bavit ovo ministarstvo, odnosno službe unutar ministarstva, a ne da se svede samo na kancelarijski posao i sad ono primat molbe, rješavat molbe i slat odbijenice ili neke ne znam ni ja šta. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Uvaženi kolega, ja se slažem s vama da o takvim slučajevima trebamo brinuti na najbolji mogući način i slažem se s vama da je nažalost dosad bilo situacija u kojima su hrvatski branitelji ostavljeni na neki način na nemilost, na čistini, ali upravo zbog toga doradom zakona onih koji su u potpuno pozitivnoj namjeri i kontekstu doneseni dosad pa i budućim doradama ovog zakona kojeg danas donosimo moramo stvarat sustav koji jasno definira tko je odgovoran i tko je zadužen da se na najvišoj mogućnoj razini brine o hrvatskim braniteljima jer samo to jamči kompletnu, sustavnu, kvalitetnu brigu o tim ljudima koji su to zaslužili. Prepuštanje slučaju ovog problema nije dobra praksa. Znam da je toga bilo do sad, jer na žalost ni jedan zakon nije savršen, nisu bili ni ovi do sad, nije ni ovaj danas, neće vrlo vjerojatno biti ni budući koji se bude donosio na ovu temu. I osobno sam svjedočio nekim situacijama, a u nekima čak i osobno kao čovjek i prijatelj pomagao. To je dužnost svih nas, ali prvenstvena dužnost je da stvorimo sustav i da kroz pravne norme koje će bit kvalitetno donesene otvorimo put za pravu skrb prema hrvatskim braniteljima. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom klubova. U ime kluba HDZ-a govorit će Tomislav Ivić i Josip Đakić.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice, uvažena kolegice i kolege, gospodine ministre klub Hrvatske demokratske zajednice neće podržati Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. U raspravi prilikom prvog čitanja iznijeli smo i ključne razloge zašto ne podržavamo izmjene zakona. Činjenica je da se izmjene zakona predlažu samo iz jednog razloga, a to je objava registra hrvatskih branitelja. Ovdje treba svakako istaknuti činjenicu da RH ima zahvaljujući zakonskoj regulativi dobro izgrađen sustav skrbi o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji, ali što je i razumljivo prije svega o stradalnicima Domovinskog rata, dakle obiteljima poginulih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja, te invalida Domovinskog rata. U zadnjih osam godina izdvajanja iz Državnog proračuna su više nego udvostručena, te danas iznose preko 6 milijardi kuna. I ono što treba posebno naglasiti da se zakon u proteklih 8 godina striktno provodio, dakle bio je provediv sukladan materijalnim i financijskim mogućnostima države. Da su u proteklom razdoblju riješene dubioze prema braniteljskoj populaciji za što je iz državnog proračuna izdvojeno preko dvije milijarde kuna. Da je pokrenut čitav niz projekata i programa, da je sporazumom sa Bosnom i Hercegovinom riješeno pitanje pripadnika Hrvatskog vijeća obrane, da je osnovan i ustrojen Fond hrvatskih branitelja, te zaklada i Fond za stipendiranje od kojih je braniteljska populacija imala itekako koristi. Sustav skrbi treba dograđivati i stoga su nam i neki prijedlozi u izmjenama prihvatljivi i nismo protiv njih poput proširivanja prava na stambeno zbrinjavanje za dragovoljce koji su u Hrvatskoj vojsci proveli dvije odnosno tri godine. Ali nam je potpuno neprihvatljivo obrazloženje da za to ne trebaju dodatna financijska sredstva posebice znajući da je RH do sada za stambeno zbrinjavanje izdvojila 16 milijardi kuna, te da je riješeno 35000 hrvatskih branitelja. Nemamo uopće u zakonu ni projekciju o kojem broju branitelja koji će steći to pravo je riječ, a znamo da trenutno 13100 hrvatskih branitelja čeka stambeno rješenje. Dakle, u biti dajemo obećanja braniteljima za koja unaprijed znamo da ih nećemo moći riješiti ni u idućih 50 godina i da za to nisu, a neće ni biti osigurana sredstva u Državnom proračunu. Ništa gore od lažnih obećanja. Isto tako, ne možemo podržati i realizaciju predizbornog obećanja Kukuriku koalicije o objavi registra hrvatskih branitelja. Upozoravali smo i upozoravamo i sada da postoje ozbiljne prepreke od zakonskih, sigurnosnih, pa do presedana koje ćete napraviti, a to je da će RH biti prva zemlja u svijetu koja će objaviti takav popis, a riječ je o popisima koji su u pravilu zaštićeni podaci. Zanemarujete činjenicu da će javna objava dovesti do tog da će zapravo ulica ocjenjivati i suditi o tome je li netko bio ili nije hrvatski branitelj, da će to otvoriti mnoge rasprave i sporove, pa i sudske i da to sigurno vodi daljnjim podjelama u braniteljskoj populaciji. Ponovit ću još jednom nismo protiv provjera. Svjesni smo da među 500000 hrvatskih branitelja ima i onih kojima tamo nije mjesto i da država ima sve instrumente da se svaki takav slučaj provjeri pa i sankcionira. Ali smo protiv namjere da se zbog pojedinačnih slučajeva dovodi u pitanje cjelokupna populacija. Ponovo ćete otvoriti priče i rasprave o temama koje smo odavno trebali završiti. Hrvatska je umorna od ovakvih tema i priča i teških riječi ili je upravo namjera kao što u svom priopćenju kažu i braniteljske udruge skrenuti pozornost sa bitnih problema, baciti kost među narod i otkloniti razmišljanje ljudi od katastrofalne gospodarske i ekonomske situacije, od činjenice da je na burzi 350000 nezaposlenih, stalna poskupljenja, najava novih poreznih presija i harača prema hrvatskim građanima, sa činjenice da hrvatski građani jedva spajaju kraj sa krajem, da se ova Vlada nema čime pohvaliti i da ne nudi nikakve perspektive. I da umjesto rasprava o sumornoj hrvatskoj svakodnevici mi ponovo namećemo teme iz '91., '71., '41. godine što može samo izazvati nove, stare podjele u hrvatskom društvu. Zbog svega toga kao što sam rekao klub Hrvatske demokratske zajednice neće podržati ovaj zakon. Ovo je čini mi se i prvi puta u posljednjih 9 godina da na galeriji nemamo predstavnika nijedne braniteljske udruge. Gospodine ministre trebali bi se zapitati zašto danas u Hrvatskom saboru nema predstavnika onih o kojima danas raspravljamo i donosimo izmjene zakona? U pravilu galerija je uvijek bila puna i uvijek kada se u proteklih 9 godina raspravljalo o zakonskim prijedlozima vezanim za hrvatske branitelje bilo je u pravilu suglasje i velika većina braniteljskih udruga je kao što sam rekao u replici podržavala i novi zakon koji je donesen 2004. godine, ali i sve izmjene uključujući i onu odluku Vlade o smanjenju plaće za 10% što danas očigledno nije slučaj. I priče o tome da su branitelji za objavu registra samim time padaju u vodu. Hvala lijepo, a kolega Đakić će nastaviti.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa naime Klub zastupnika HDZ-a i mogao bi se suglasiti sa ovim zakonom ukoliko bi se ovih 8 amandmana koje smo stavili na prijedlog zakona kao klub i usvojili. Ja ću nešto govoriti u ime kluba o njima. Naime, predlažemo da se ostavi na snazi status obitelji smrtno stradaloga hrvatskoga branitelja iz Domovinskog rata koji uslijed bolesti kao i obaveza vještačenja uzročne veze između bolesti sudjelovanja u Domovinskom ratu budući da se radi o najčešćim uzrocima smrti hrvatskih branitelja od posljedica obnašanja službe, odnosno pogoršanja bolesti ili pojave bolesti iznimno veliki broj uzoraka smrti bilježi se zadnjih nekoliko godina. A posebice puno je slučajeva hrvatskih branitelja umrlih od posljedica malignih kardiovaskularnih i drugih bolesti koje su uzročno povezane sa pogoršanjem zdravstvenog stanja hrvatskih branitelja uzrokovanih stradanjem u obrani suvereniteta RH. Prema službenim podacima Ministarstva branitelja u razdoblju od '95. do 2011. godine umrlo je gotovo 12 tisuća hrvatskih branitelja što predstavlja porast smrtnosti od enormnih 160%. Samo u 2010. godini umrlo je 2187 branitelja, a u 2011. godini preminulo je 2354 branitelja. Najveći broj branitelja preminuo je od posljedica karcinoma te od posljedica srčanog i moždanog udara dok stopa suicida iznosi 10%. Što znači da je samoubojstvo počinilo 2000 branitelja te iz dosadašnje prakse i medicinskog vještačenja bolesti branitelja pokazalo se da kumulativni ratni stres može poslužiti kao okidač i izazvati bolesna stanja koja se kad nastupe progresivno razvijaju. Budući da je razvidno da se radi o povećanom i alarmantnom broju smrtnosti hrvatskih branitelja od posljedica bolesti, odnosno pogoršanja bolesti npr. moždanog udara neophodno je potrebno medicinskim vještačenjem utvrditi uzročno posljedičnu vezu između smrti uslijed bolesti i sudjelovanja u Domovinskom ratu. Odredbama važećeg zakona kao i nastavno konačnim prijedlogom zakona u potpunosti se ukida ovaj osnov za priznavanje statusa smrtno stradalog hrvatskog branitelja koji na temelju dosadašnjih podataka o smrtnosti hrvatskih branitelja je najučestaliji te se ukida mogućnost stručnog medicinskog vještačenja u svrhu dokazivanja uzroka smrti. Na osnovu svega ovoga što sam vam iznio u svrhu pravilnoga utvrđivanja prava na priznavanje statusa smrtno stradalog hrvatskog branitelja kao i prava obitelji na obiteljsku invalidninu i obiteljsku mirovinu uslijed uzroka smrti hrvatskog branitelja predložit ćemo da se to amandmanom u zakonu i popravi s obzirom da smo svjesni da je 40 milijuna kuna manje u proračunu Ministarstva branitelja, da je još 47 manje na prostoru Ministarstva graditeljstva koji su bili za potrebe hrvatskih branitelja i stambeno zbrinjavanje, da je ukupan iznos zdravstvenog sustava te mirovinskog sustava graditeljstva i branitelja je smanjen za 142 milijuna kuna mislimo da i ovu populaciju udovica koje ostaju poslije hrvatskih branitelja a koji su umrli i smrtno stradali kao posljedica rane ili kasnijega oboljenja a vezano uz obnašanje službe bi trebala biti uvrštena i u ovom zakonu. Što se tiče radnih mjesta zapošljavanja pozdravljamo oštrenje zuba zakonskih sankcija koje će se upotrijebiti prema onim poslodavcima koji neće zapošljavati hrvatske branitelje, a prioritet kod zapošljavanja i dosada su imali hrvatski branitelji kao i djeca poginulih. No, međutim puno puta se to izigravalo. Sada u zakonu se događa to da se uskraćuje prednost pri zapošljavanju u slučaju zapošljavanja na poslovnim radnim mjestima koja su zakonom ili drugim pravnim propisima utvrđena kao rukovodeća radna mjesta u tijelima javne uprave. I protivimo se takvoj diskriminaciji hrvatskih branitelja koji su se kroz Fond hrvatskih branitelja i stipendije usavršavali, doškolovali i došli do jednih stvarnih titula kojima mogu obnašati službu i na takvim mjestima u javnim ustanovama ne znam zašto im onemogućavati da budu i oni ti koji će biti rukovodioci u javnim službama. Ovo mi se čini kao da je napravljeno samo za potrebe onih koji će biti radnici u nižim kategorijama zaposlenja. Što reći o drugim amandmanima koje smo pripremili? Organizirana izgradnja provodi se putem Ministarstva branitelja u suradnji sa Agencijom za pravni promet i posjedovanje nekretnina i Ministarstva nadležnog za graditeljstvo i prostorno uređenje. Tu tražimo da se to sve stavi u Ministarstvo branitelja kako bi vi imali nadzor s obzirom na niz nepravilnosti koje su se dosada događale u izgradnji stambenih objekata tj. u nekvalitetnom odrađivanju Ministarstva graditeljstva što se tiče nadzora. Pa i danas znam da imate puno problema u poboljšanju tih stambenih uvjeta tj. nema osiguranja koja mogu nadoknaditi nekvalitetnu izgradnju i to je teško ispraviti. Roditelji, udovice ili udovac smrtno stradaloga hrvatskoga branitelja iz Domovinskog rata Ovisno o utvrđenom stupnju oštećenja organizma imaju prednost pri smještaju u domove socijalne skrbi. Također imam amandman kojima želimo reći sljedeće, da na konačnom prijedlogu zakona prednost pri smještaju u domove socijalne skrbi priznaje se samo hrvatskim ratnim invalidima Domovinskog rata da od 100% oštećenja organizma i skuplje je do 80% tjelesnog oštećenja. Mi bi tu predložili da to bude za sve s obzirom da stvarno ovi koji su sa manjim postotkom oštećenja organizma su i sa manjim primanjima, sa manjim mogućnostima i smještaja i brige i skrbi i ti su u najnezavidnijem položaju. Što se tiče samoga registra hrvatskih branitelja želimo i tu amandmanom poboljšati ali da ne govorimo o svemu, o posljedicama i svemu onome što će biti. Želim samo jednu stvar reći, dozvolite svakome onome što je demokratsko i ustavno pravo koje proizlazi iz članka 37. Ustava RH da svojom pisanom izjavom dozvoli općeg dijela svojih podataka na internetskom portalu. Tada će sigurno nećete učiniti pogrešku, tada ćemo dići ruku za to, i uvažite ovaj amandman i tako će biti i tada možete reći u izjavi da se traži da se objavi moj opći dio, dozvoljavam da se objavi i posebni dio. Tada se nemam čega sramiti. Bojim se i stvarno strahujem i upozoravam i ovaj Visoki dom i vas ministre i Vladu RH te znam ja da nema odgovornosti, teško je snositi ni bilo kakve odgovornosti kada bude kasno. Ja vas upozoravam i molim, razmotrite ove amandamane do sutra, vidite, poboljšajmo tu situaciju, idemo zajedničkim konsenzusom donesti ovaj zakon koji će biti na korist hrvatskim braniteljima i tada će klub HDZ-a podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu su replike. Prvo na izlaganje gospodina Ivića, Josip Benčić, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, uvaženi kolega Ivić i u prvom i ovdje u drugom čitanju mislim da smo se svi složili da je onaj prethodni zakon bio dobar i da je ovo samo nadogradnja ovog zakona. Tu se mijenja pet, šest stvari, ali koliko vidim vi od drveta ne vidite šumu i najviše vidim koliko pričate u objavi registar. Pa ću se onda i ja na to osvrnuti i zadnji puta sam u replici rekao, vi ste citirali da objava Registra, … [[Govornik se ne razumije.]] da će ulica suditi. I zadnji put sam vas zamolio, koja ulica, kakva ulica? Kome će suditi ulica? Nemojte ljude plašiti sa ulicom, Hrvatska država je pravno uređena država i ako se u tom registru uoče neke nepravilnosti neće ulica suditi to budite bez brige. Izazivanje ulice nije baš, to je opasna stvar zapravo ja vas molim da ne spominjete takav rječnik. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Tomislav Ivić.
Hvala lijepa. Kolega vi ste rekli da ja od drveta ne vidim šumu, ali vi od šume ne drvo i evo ja sam rekao da je zakon koji je do sada bio na snazi je bio provediv zakon i to je najveća vrijednost tog zakona da su se sve obaveze prema hrvatskim braniteljima do u zadnju lipu ispoštovale, da smo riješili sve dubioze koje smo naslijedili 2003. godine kada smo došli u Ministarstvo hrvatskih branitelja, one nisu bile male. I druga stvar kolega, ja se slažem da je Hrvatska pravna država i Hrvatska ima sve instrumente da ako u nešto sumnja, u nečiji status to i na legitiman način i kroz institucije provjeri. I za to sam se zalagao i sad se zalažem za to. Država ima dakle sve instrumente da provjeri određene sumnje koje postoje, a nećete me kolega razuvjeriti, dapače da stavljanjem registra hrvatskih branitelja na plot a objavom preko interneta mi ga u biti stavljamo na plot neće ulica o tome odlučiti, i te kako će odlučivati i vidjet ćete koje će sve to rasprave u Hrvatskoj javnosti izazvati objava registra, a uvjeren sam da će to rezultirati brojim međusobnim optužbama branitelja ali i brojnim optužbama i prijavama sudskim branitelja protiv ministarstva i Vlade RH.
Dinko burić, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Iviću, ja ću se također osvrnut na vašu izjavu kako će ulica o tome odlučivati i određivat tko jest a tko nije bio lažni hrvatski branitelj. Ne trebamo se mi toga bojat, to tko jest a tko nije bio, kome jest mjesto u registru, a kome nije to će utvrdit nadležne institucije ali da će ulica kako vi kažete a ja bih rekao ne ulica nego hrvatski građani stvarni sudionici Domovinskog rata, naši suborci ukazati tim institucijama ne na one kojima i jest mjesto tamo, nego na one kojima nije mjesto tamo. Neće dovest do situacije da će doćI do svađa i prijepora između stvarnih sudionika Domovinskog rata nego sam ja uvjeren da će se svi oni zajedno ujedinit protiv onih kojima u Registru hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata nije mjesto i u tome je samo moguća uloga i značaj kako vi kažete ulice, ja bih rekao naših suboraca, hrvatskih građana, čija će ja i očekujem to od njih bit dužnost ukazat i razotkrit sve one koji se nalaze među onim časnim ljudima kojima mjesto u registru jest za razliku od njih kojima mjesto u tom registru nije.
Odgovor na repliku, Tomislav Ivić.
Hvala lijepa poštovano gospođo potpredsjednice, kolega Burić nisam ja za to da se prikrivaju i sakrivaju oni kojima nije mjesto u Registru hrvatskih branitelja. Ja sam samo za to da pravna država i institucije ove države rade svoje posao i one imaju tu mogućnost i to su radile sve ove godine. dnevno su u Ministarstvo hrvatskih branitelja, zna to i ministrica tadašnja gospođa Kosor i u mojih 2,5 godine koliko sam bio ministar hrvatskih branitelja dnevno je dolazilo na desetine pogotovo kada je objavljen onaj falš registar na desetine dopisa anonimnih ali i potpisanih gdje su kao što vi kažete građani ili suborci prijavljivali sumnjive okolnosti stjecanja statusa hrvatskog branitelja. Sve te anonimke, sve potpisane prijave su proslijeđene tamo gdje im je mjesto, proslijeđene su Državno odvjetništvu, proslijeđene su MUP-u, MORH-u, Vojnoj policiji i na temelju toga u nekoliko zadnjih godina je 2,5 tisuće ljudi izbrisano sa popisa hrvatskih branitelja. Nakon što je utvrđeno da zbog ovog ili onog razloga su na zakonom suprotan način stekli status branitelja, izbrisani su iz Registra hrvatskih branitelja. Dakle ja sam za takvu varijantu. Provjera da i to svakodnevna provjera ali ne hajka, ne dovođenje u pitanje svih 500 tisuća ljudi. A mi na ovaj način objavom registra dovodimo u pitanje svih 500 tisuća ljudi. I činjenica je da će se o tome itekako raspravljati i po kafićima i u ulici i na mjestima gdje se u biti takve rasprave ne bi trebale voditi.
I Jadranka Kosor replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Budući da je kolega Ivić upotrijebio ponovno taj termin o tome da se može dogoditi da o braniteljima koji su na popisu Registru hrvatskih branitelja sudi ulica pretpostavljam da ste mislili na zapravo prije svega ono što zovemo javno sramoćenje, javno ponižavanje. Jednom kada netko doživi javno sramoćenje i poniženje u tom smislu da ga mediji ili netko drugi proglasi lažnim, dakle da je lagao državi i da je lagao javnosti, da je lagao svojoj obitelji da je branitelj, a da to zapravo nije ili da je na temelju toga dobio neko pravo, to se ako to naravno nije istina, ničim i nikada ne može popraviti. Ja upozoravam na još nešto, dakle tim sramoćenjem ako se to dogodi a nažalost sigurna sam da hoće onda u pravnoj državi onda neće stradati samo taj pojedinac imenom i prezimenom, nego u konačnici i njegov zapovjednik. Naime, nemojte zaboraviti statuse hrvatski branitelji dobivali su među ostalim i na temelju potpisa zapovjednika. I neću sada nabrajati sve zapovjednike pobjedničke Hrvatske vojske koji bi na taj način posredno mogli biti osramoćeni. I malo prije kolega Ivić spomenuo evo dok sam bila gotovo 6 godina ministrica hrvatskih branitelja, gospodin Ivić je bio državni tajnik. Svaku dojavu, svaku indiciju anonimnu, potpisanu i mi smo dostavljani i to je pravna država Državno odvjetništvu odnosno USKOK-u jer Ministarstvo hrvatskih branitelja ni bilo ministarstvo nije bilo koji segment progona osim naravno MUP-a prema tome samo institucije koje su za to ovlaštene mogu progoniti i u konačnici sudovi suditi. I na kraju evo gospodine Iviću podsjećam vas da smo i neke zaposlenike vlastitoga ministarstva na koje su neki branitelji ukazivali da su zloupotrebili svoje pozicije u samome ministarstvu mi nastojali sankcionirati [[Upadica: Hvala lijepo.]] Ali to je neka druga priča. Nažalost događalo se da su i te zaposlenike službenike onda u konačnici institucije vraćale natrag na posao.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Tomislav Ivić.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo Kosor slažem se naravno s ovim što ste rekli i to je činjenica da će se to događati i zato jesmo protiv ove objave registra. I ono što ste rekli da ako samo jedan hrvatski branitelj bude imao problema prilikom prelaska granice, prilikom iznošenja podataka o njegovom ratnom putu, a naknadno se utvrdi da to što je izneseno nije točno onda registar zasigurno nismo trebali objaviti, a toga će biti. Vidjet ćete što će se dogoditi i kakvih sve problema i procesa će biti nakon objave registra. Točno je to da se mi u ona dva mandata za vrijeme HDZ-ove vlade nismo bavili politikantstvom i politikom, nego smo radili u interesu hrvatskih branitelja. I zato jesam u izlaganju u ime kluba naveo neke projekte koje smo realizirali i to je u biti zadaća Ministarstva hrvatskih branitelja, da skrbi i brine se o sadašnjosti, a još više možda o budućnosti hrvatskih branitelja, a ne da vodimo isprazne rasprave o nekim stvarima koje za hrvatske branitelje nisu presudni, nisu ni bitni. Hrvatske branitelje zanima kako će oni živjeti i kako će njihova djeca školovati, ono što u biti zanima i sve ostale građane RH. A mi se neprekidno vraćamo u prošlost, pokušavamo ovo pitanje koristiti u dnevno političke svrhe što svakako nije dobro.
I sada replike na izlaganje kolege Đakića. Ivan Šuker prvi.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Đakić vi ste u pravu. Sa izmjenom ovog Zakona o pravima hrvatskih branitelja i sa davanjem nekakvih ovlaš novih prava želi se prikriti stvarni razlog, a to je objava Registra branitelja. Jer ako je stvarna namjera ministra i ove Vlade da se pomogne hrvatskim braniteljima onda će usvojiti ove amandmane koje će predložiti klub HDZ-a iz jednostavnog razloga što ti amandmani akceptiraju jedno novo stanje. Jer hrvatski branitelji su danas 17, 18 godina stariji, sa novim problemima, sa novim potrebama koje nažalost u trenutku pisanja ovog zakona prije 5, 6 godina se nisu mogli predvidjeti. I gospodine ministre, ako stvarno želite pomoći ne samo preko medija da se to piše i generalu Dedakoviću i mnogim drugima onda trebate usvojit ove amandmane koje predlaže HDZ i onda ćete stvarno pokazati da želite pomoći hrvatskim braniteljima. Ako to ne napravite onda je evidentno da vaša poruka u javnosti, ustvari poruka ministra u javnosti kolega Đakić da je stvarno jedini pravi razlog, a to je da će on za Božić objavit registar. O registru ću govorit nešto kasnije u pojedinačnoj raspravi. Međutim gospodine ministre, kad predlažete neka prava u zakonu…
Replika kolegi Đakiću, ne ministru.
A ja mogu reći ministru ali to je na Đakićevu raspravu, ali to je ministru upozorenje, a kolega Đakić je govorio isto o tome, prema tome dobro zna što govorim. Dakle kolega Đakić, ako ministar predlaže nekakvo pravo u zakonu onda mora za to i osigurat sredstva, međutim mi smo nažalost u zadnjih nekoliko dana raspravama da se predlažu silni zakoni koji će se svidjeti hrvatskoj javnosti, a za njih nema novaca. Prema tome, ne možemo zbog starenja populacije hrvatskih branitelja proračun hrvatskih branitelja zbog toga mora rasti. Ne mogu se osiguravati nova prava ako nema…
Hvala. Odgovor na repliku, Josip Đakić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Šuker, da, točno je da želimo zaposliti nezaposlene hrvatske branitelje, njih 26 do 30 tisuća čak od ukupnog broja nezaposlenih, no smanjujemo sredstva za zapošljavanje hrvatskih branitelja u proračunu i ovim svim zakonskim odrednicama koje bi u suštini bile pozdravljive, koje bi bile dobre za hrvatske branitelje, bile bi poboljšanje da stvarno ima osiguranih sredstava. Ali ako smo smanjili u svim pozicijama koje su potrebne za hrvatske branitelje, za 142 milijuna kuna proračun onda ne možemo govoriti da se hrvatski branitelji mogu nadati nečem bolje. Mogu se nadati mrtvom slovu na papiru jer neće dobiti ona svoja prava koja će u ovom zakonu biti izglasana. Da je tome tako i da su hrvatski branitelji shvatili da se radi o cilju objave registra jasno govori i današnji dopis koji su uputile krovne udruge stradalničke populacije i Specijalne policije kojima se pridružuje i HVIDRA Republike Hrvatske. Jednako tako vide sad da ništa nema od onoga suglasja koje je definirano i sporazumima koje braniteljske udruge imaju potpisane sa Ministarstvom hrvatskih branitelja i dolazi upitnost daljnji rad i suradnja. Ministarstvo hrvatskih branitelja, kolega Šuker, nije formulirano i formirano kako bi donosilo političke ocjene nego kako bi skrbilo o potrebama hrvatskih branitelja i onih koji su u najugrožavajućoj situaciji. Većina zakona je definirala prava, ono što je trebalo dopuniti trebalo je ostati u okvirima proračunskih sredstava kojih nažalost nema.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Đakić, ovim zakonom je predviđeno priznavanje određenih statusa i novih novčanih prava hrvatskim braniteljima i nemamo ništa mi u klubu HDZ-a niti ja osobno protiv da pravo na stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, dragovoljaca s najmanje dvije, odnosno tri godine sudjelovanja u Domovinskom ratu, da im se osigura stan. Međutim evo u proteklih … godina na poziciji stambenog zbrinjavanja hrvatskih branitelja Republika Hrvatska je utrošila oko 16 milijardi kuna. Meni nije jasno, ja bi molio da tu ministar objasni nama i cijeloj hrvatskoj javnosti, kako je moguće uvoditi novčana prava, a da u isto vrijeme za njih ne treba osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu kao što piše na stranici 29. obrazloženja ovoga zakona. Ne samo dakle da se neće osigurati dodatna sredstva nego ono što sam i prije rekao, na dvije pozicije u državnom proračunu koje se odnose na stambeno zbrinjavanje invalida i branitelja u Domovinskom ratu i to na poziciji Ministarstva prostornog uređenja i graditeljstva i na pozicijama Ministarstva branitelja ukupno se u idućih tri godine smanjuje iznos za stambeno zbrinjavanje. Pa mi tu nije jasno kako ćemo sada omogućiti da se poveća broj branitelja koji će imati pravo na stambeno zbrinjavanje, a da u isto vrijeme na pozicijama državnog proračuna, na tim pozicijama koje bi trebale omogućiti to novo pravo se ta ista sredstva smanjuju. Ja jednostavno to ne mogu shvatiti i žao mi je što ovako jedna dobra ideja da se omogući i dragovoljcima koji su sudjelovali tri godine u Domovinskog ratu kao što je to zakonom predviđeno, da im se omogući stambeno zbrinjavanje, da im to pravo ovim zakonom deklarativno omogućavamo, a da im stvarno kroz pozicije državnog proračuna to onemogućujemo. Ja ne znam kad su se zakoni radili u pravilu se morala raditi paralelno i procjena financijskog učinka koja je bila pretpostavka da se nekakav zakon može predložiti. Interesira me taj obrazac… … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Odgovor na repliku, Josip Đakić. Molim vas gledajte na vrijeme.
Kolega Bačiću, apsolutno ste u pravu. Što reći? Stvaramo nove obaveze u državnom proračunu i u Ministarstvu branitelja, a nismo riješili ni 13,5 tisuća HRVI-a koji čekaju na listama za stanove. To su invalidi sa 20 do 50 eventualno posto oštećenja organizma kojima su djeca već odrasla i koji više ne mogu koristiti onu povlasticu da i djeca ulaze u obitelj pa im se smanjuje cijena otplate stana. Znači oni su već kažnjeni time što su djeca samo odrasla i otišla od njih, više ne mogu koristit njih kao članove obitelji. To je s jedne strane. S druge strane, stvaranje ove obaveze dok se na proračunskom nivou Ministarstva graditeljstva sa 16 milijuna smanjuje na 9, skoro za polovicu, samo za polovicu tamo gdje piše graditeljstvo, dok imamo u izradi stanove u Dubrovniku koje ne možemo završiti ni sredstva za te stanove. Ali gdje, kako bi komercijalne kredite odobrili sa povlaštenom kamatom za ovih recimo 6 ili 7000 koji čekaju na listama. Ja bih također pozdravio da dragovoljcima omogućimo stambeno zbrinjavanje. Oni su zaslužni. Evo imali su sreće, nisu stradali u Domovinskom ratu ali nema novaca. Čim smanjujemo tako strašno pozicije na svim dijelovima koja prate skrb o hrvatskim braniteljima za 142 milijuna kuna ne možemo se nadati da će u budućem vremenu se nakako riješiti. Jedino se može dodijeliti onaj dio koji je … [[Govornik se ne razumije.]] državnih stanova ali taj nije dovoljan. Ministarstva obrane, Ministarstva unutrašnjih poslova koji su najperspektivniji, državnih agencija kao i državnih tvrtki koje mogu te stanove dat. To je premalo da bi mogao zadovoljiti one potrebe koje su na listama, a kamoli novih 40000 dragovoljaca.
Ana Lovrin, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Đakić, evo ja ne znam govorili smo puno o tome da nisu osigurana sredstva u proračunu za sve ovih puno prava koja se daju ovim zakonom. Mene bi zanimalo jel' po novom Poslovniku hrvatske Vlade postoji još uvijek obveza PFU tzv. procjene financijskog učinka obrasca koji se mora odobrit od Ministarstva financija prigodom donošenja i predlaganja svakog zakona ako još postoji. Strašno bi me zanimalo tko je potpisao taj PFU obrazac i procjenu financijskog učinka za ovaj zakon. Ali o nečem drugom ću govorit. Vi ste spomenuli, izvrsno ste spomenuli izmjenu članka 35. osnovnog zakona ili članka 8. ovog zakona koji govori o pravima prednosti pri zapošljavanju hrvatskog branitelja i članova obitelji i djece poginulih branitelja gdje u obrazloženju koje uobičajeno ne korespondira sa tekstom članka iz zakona se kaže kako se šire prava hrvatskih branitelja, jer se uvode u osobe koje su dužne poštivat to pravo i pravne osobe sa javnim ovlastima osim pravnih osoba u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, države i državnih tijela. To doduše jest jedno malo proširenje na neke agencije, komore itd. Ali se ne kaže da im se drastično smanjuje to pravo. Zašto im se smanjuje? Jer im zaprećuje da apliciraju sa prednošću prigodom zapošljavanja na sva rukovodeća mjesta. Zašto ministar branitelja i predlagatelj, zašto na kraju krajeva premijer Milanović sa svojom Vladom podcjenjuje hrvatske branitelje i djecu hrvatskih branitelja koja su se školovala, koja su visoko obrazovana da ne mogu aplicirat s prednošću na rukovodeća radna mjesta kada se raspisuje natječaj pod istim uvjetima, a za sva druga tzv. obična mjesta mogu. I zašto na kraju krajeva nije vam bilo niti potrebno pisat ovo za državna tijela i za državnu upravu jer i tako ste za sva rukovodeća radna mjesta ukinuli natječaj, pa već po tome branitelji ne bi mogli na njega aplicirati. Hvala.
Odgovor na repliku Josip Đakić.
Hvala lijepo. Pa kolegice Lovrin, jasno je da sve ono što je učinjeno kao dobro u financiranju školovanja, tj. stipendiranju iz Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja pada u vodu kada ona danas sa fakultetskim obrazovanjem ili magisterijom ili doktoratom koji su postigli hrvatski branitelji ne mogu aplicirati i imati prednost kod zapošljavanja. Ovo je jasna poruka da hrvatskoj ne trebaju školovani hrvatski branitelji, da oni ne mogu biti rukovodeći kadar jer vjerojatno oni ne odgovaraju kriterijima koje je uvela koalicija. Ja se bojim da ovakvim diskreditacijom hrvatskih branitelja sigurno nećemo im pomoći u daljnjem zapošljavanju i ovo u zakonu je zapravo i uvredljivo za sve one koji su se mukotrpno borili da bi stekli titulu i diplomu kako bi mogli dalje voditi određene i javne ustanove na dobrobit hrvatskih građana koji bi u tim ustanovama drugačije razumjeli potrebe hrvatskih branitelja koje puno puta nisu kako treba i odnos prema njima nije u tim ustanovama onakav kakav bi to zasluživali. Vjerujem da smo ovim amandmanom koji smo uputili kao klub, da će ministar ali i vladajuća koalicija uvažiti sve aspekte i potrebe i da ovu zakonsku odrednicu koja govori o tome da u tijelima javne uprave nema mjesta za rukovodioce hrvatske branitelje koji imaju sve jednake uvjete kao i svi ostali koji se javljaju na natječaj da će se izbrisati. Molim vas ministre da razmislite o ovom, jer ovo je stvarno diskreditacija svih onih koji su se školovali i koji su željeli postići najviše u Hrvatskoj domovini.
I Dinko Burić, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Đakiću, često se spominjala teza kako će objava registra hrvatskih branitelja ugrozit moguće pojedine hrvatske branitelje prije svega one koji ne žive u RH ili u Republici Srpskoj ili u Republici Srbiji. I u tom smislu vaš prijedlog, amandman da se omogući pojedinim braniteljima koji ne žele da im se objave njihovi podaci smatrajući da će im bit ugrožena ili sigurnost tamo gdje žive, mogla bi biti i prihvatljiva. Uistinu bi mogla bit prihvatljiva, međutim i o tome možda ministar treba razmisliti. Ali bi moralo bit navedeno da se to odnosi uistinu samo na one hrvatske branitelje koji ne žive u RH. Jer mislim da ni jedan hrvatski branitelj koji živi na teritoriju RH neće niti poželjet, dapače bojat će se da slučajno ne bude izostavljen iz registra hrvatskih branitelja, a kamoli da bi tražio. Nema razloga da traži kad mu zakon nudi, dapače čak i stvari koje mislim da i pripadaju. Jedini mogući razlog koji bi možda netko od hrvatskih branitelja koji živi na području, oni koji se nalaze u registru hrvatskih branitelja, ne hrvatskih branitelja, a koji živi na području RH za mene jedini logičan razlog bi mogao bit to da izbjegne mogućnost da mu se ime nađe i bude izvrgnut javno sudu javnosti, pa i djelovanju institucija kad je u pitanju kako se i pod kojim okolnostima našao u registru hrvatskih branitelja. Dakle, možda razmislite o tome i da razmislite o tome da za one hrvatske branitelje ako uistinu pisano zatraže da ne budu u tome samo pod uvjetom da se radi o braniteljima koji trenutno više ne žive u RH. Za sve ostale neka se objavi i neka se vidi tko je pravi, a tko je lažni branitelj.
Odgovor na repliku, Josip Đakić.
Kolega Buriću ja bih se složio s vama i drago mi je da prepoznajete bar taj jedan segment koji je ugrožavajući za sigurnost hrvatskih branitelja. Ali kad bi svi skupa razmislili u zajedništvu sa našim ministrom hrvatskih branitelja koliko je to osjetljiva i škakljiva tema, a ja ću reći što mislite za one koji idu kod svoje rodbine, a žive u RH, idu preko granice? Što bi rekli sada za vašega sumještana iz Osijeka koji je završio u Torontu i na granici je tamo interniran, a odslužio je svoju kaznu? Što bi rekli za gospodina Dinu Kontića koji je u onoj grupi kažnjen, odslužio zatvor otišao je u posjet u Toronto i eno ga tada sada u zatvoru. Zato što naše pravosuđe nije izbrisalo mrlju sa njegovoga lica i moramo intervenirati da mu pomognemo kako bi ga pustili. Što mislite o svima onima koji su radili u našim obavještajnim službama i zajednicama u prikupljanju obavještajnih podataka koji će se naći na tom registru? Ako ćemo konkretno razgovarati što mislite o građanima srpske nacionalnosti koji su čak bili u neprijateljskim postrojbama a radili su za našu službu? Ako ćemo iskreno razgovarati zar ne ugrožavamo njihovu sigurnost? Zar ne ugrožavamo nacionalnu sigurnost RH? Tko će ikada više bilo po kojim obavještajnim podacima dati našim službenicima ili službama podatke ili biti suradnik ukoliko se objave svi ovi popisi? To su pitanja koja su sigurnosne naravi i koja bi trebalo dobro, pametno u pametnoj državi razmisliti, ocijeniti i dati sud i Vijeće za nacionalnu sigurnost bi trebalo o tome raspraviti kako ne bi došlo do onoga što prijeti svima onima koji će se naći u takvoj neugodnoj poziciji.
Hvala. Riječ je zatražio predstavnik predlagatelja, ministar Predrag Matić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kao što sam rekao na početku mislio sam da se ne javljam na razgovor, međutim s obzirom da većina vas ovdje nije upoznata s nekim stvarima a ukoliko nas prati i hrvatska javnost moram intervenirati jer ovdje je iznesen stvarno jedan veliki niz neistina. Naravno, ono sve što se radilo proteklih 20 godina, formiranje istine kako treba, zamagljivanje istine i prazne priče. Dakle, prva priča koju su vam prodali i podijelili su vam ovdje ovaj pamflet, gospodin Kajin je rekao da ne bi nazvao pamflet ali to je pamflet. Dakle, za sve vas koji ne znate u Hrvatskoj djeluje 1160 udruga iz Domovinskog rata. Zakon o udrugama ih tretira sve potpuno jednako i ovdje je poslano priopćenje 6 udruga u kojima ja vidim i časna imena, evo čak tu nema ni potpisa, tako da to je oblik specijalnog rata kako se to radi. Na tribini gore na balkonu nema udruga koje su vama nekada bile potrebne kao potpora, kao podrška, kao ohrabrenje i kao sredstvo pritiska na ostale saborske zastupnike. Ja sam na početku svog mandata rekao i ostajem kod toga dok god sam ministar, a moja najveća prednost je u tome što ja ne bih ubio za to da sam ministar za razliku od nekih drugih i jedva čekam da mi završi mandat jer ovo je mučno, ovdje mi je najviše mi je muka. Sva sreća da sam bio u logoru pa mi je puno lakše sada. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Vi pogotovo nemojte mi ništa govoriti. Pa evo i vi.
Ne iz klupa dobacivati. Ne dobacujte iz klupa. Imate mogućnost rasprave i imate mogućnost replike.
Na početku mandata sam rekao udrugama da će mi biti partneri, da ću jako surađivati s njima i surađujem, ali da oni neće biti ti koji će voditi politiku kao što je to bilo prethodnih godina i to sigurno neće biti dok god sam ja ministar. Kad bude netko drugi neka nastavi voditi politiku. Dao sam si malo truda dok ste tu pričali, dakle ovaj pamflet je potpisalo kao što sam rekao 0,005% udruga iz Domovinskog rata. To što sada ovo su najveći predstavnici, nisu predstavnici i tako. Vi i sami znate, a to sam rekao i prošli puta, da s braniteljima ne vrijedi ona poslovica 100 ljudi, 100 ćudi. Za njih vrijedi 100 ljudi, 125 ćudi. Jer imam podatke primjerice kada se govori o pravima i statusu udovica gdje one meni pošalju mail u kojem me jako podržavaju, onda za dva dana stigne mail da me ne podržavaju, a onda ponovno kažu da je to dobra odredba, a onda kažu da nije. A ja još jedanput govorim dakle ovdje izmjenama i dopunama ovoga zakona predviđeno je više od 10 potpuno pozitivnih i afirmativnih odredbi kojima se poboljšava status hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Međutim, vi ste se dohvatili registra i to je ono što vas najviše boli. Dakle, ovdje je spomenuto kada je registar rađen i kada je pokojni predsjednik Tuđman govorio nakon rata da je bilo 350 tisuća branitelja, kada se registar radio onda je utvrđeno da su mnogi pripadnici Hrvatske vojske na počecima kada nije bilo Hrvatske vojske bili pripadnici i Policije, a kasnije su prešli u postrojbe Hrvatske vojske pa smo imali Peru Perića na dvije liste, a onda smo utvrđivanjem registra ga stavili na jednu listu. Dakle, matematika kaže da ih onda nije moglo biti više nego ih je moglo biti samo manje. Kada govorite isto tako da se skreće pozornost sa bilo kakvih drugih problema koje Hrvatska ima, a ima ih, prošli put ste mi također, postavili ste mi neka pitanja o poljoprivredi, o školstvu, o zdravstvu o ne znam čemu sve ne. Nažalost ja, to nije moj resor i ne utječem na to. Da se nešto moglo bolje napraviti vjerojatno i je, ali nakon 20 godina sustavnog devastiranja Hrvatske teško je za godinu dana bilo što napraviti. Ja radim kao ministar branitelja i brinem se o hrvatskim braniteljima i o njihovim problemima. Ponovno, znači gdje se radi zamagljivanje? Kaže ne treba uvoditi neko pravo za koje nisu osigurana sredstva, to je rekla uvažena zastupnica Lovrin i gospodin Bačić. mi stalno imamo, konstantno imamo ogroman pritisak na stambeno zbrinjavanje, a nemamo riješena pitanja i sredstva za stambeno zbrinjavanje što znači prema vašoj logici a tu bi trebali biti onda pošteniji, reć onda to pravo nismo trebali niti od početka konzumirati jer je to jednostavno nemoguće. Dakle ponavljam ponovno vam govorim, ovom izmjenom i dopunom, hrvatski dragovoljci, borbeni sektor koji su proveli više godina u Domovinskom ratu za mene su veći stradalnici od 20, 30 % invalida i imaju pravo biti na ovoj listi. A mi ćemo i dalje dijeliti 200, 300 kredita ili stanova koko smo to radili prethodnih godina, samo tko će biti na čelu liste vidjet ćemo sada kad poslije Nove godine napravimo novu listu. Samo 200, 300 toliko sredstava ima toliko će biti riješeno, a da li će na toj listi biti 13 i pol tisuća koliko ih ima sada ili će ih biti 135 tisuća ako ih bude toliko opet će se dijelit 200 do 300 kredita koliko sredstava bude bilo. Govorimo o striktnom provođenju zakona, gospodin Ivić je govorio o striktnom provođenju zakona, da mi provodimo zakon. Jedna od odredbi koju nitko ovdje ne spominje je ta da je u prethodnom razdoblju na temelju tužbi pripadnika Hrvatskog vijeća obrane koje je Hrvatska država uredno isplaćivala isplaćeno 11 milijuna kuna, ove godine 40 milijuna a ako ćemo dalje striktno provodit zakon i uvedemo neke odredbe konačnica je 62 milijarde kuna i to je striktno provođenje zakona također 62 milijarde. Na kraju idete sa onim najvećim pritiskom, moram i na to odgovoriti. Dakle, postavimo tezu naopako ili vi je postavite naopako pa ispravimo, do sada se ubilo 2000 hrvatskih branitelja, možda baš zato što su morali gledati one koji koriste prava a koja su možda njima pripadala a gledaju da korite oni drugi. Ja ne želim ovdje biti kladioničar i sa takvim stvarima se igrati ali ajmo postaviti takvu tezu. Do sada kad je sve bilo pravično, pravedno, pošteno ubilo se 2000 branitelja, pa evo preuzimam odgovornost da vidimo koliko će ih se ubit nakon objave Registra hrvatskih branitelja. Imena za vječnost, to su najbolji hrvatski sinovi koji će biti na popisu i u registru hrvatskih branitelja. Onima kojima tu nije mjesto, nije. Ponovili ste ponovo jednu netočnost, dakle u proteklom razdoblju ali u proteklih 17 godina nije poništeno 2 i pol tisuće statusa hrvatskih branitelja nego zbrajali smo ovdje pa smo došli do brojke 700 ali dobro, dvije i pol tisuće vrijedi puno više. Što se tiče nekih drugih odredbi što se tiče invalida Domovinskog rata, udovice pitajte gospodina Glogoškog, pitajte samo udovice, pitajte invalide, mjerilo dok god sam ja na čelu ovoga resora neće biti mišljenje pet, šest ljudi koji se predstavljaju da predstavljaju stotine i 500 tisuća hrvatskih branitelja. Hvala.
Hvala. Krećemo na replike. Josip Đakić.
Pa gospođo potpredsjednice i gospodine ministre žao mi je da ste upotrijebili stvarno riječi da su ovo konfeti ovih časnih ljudi koji predstavljaju sve te za koje vi govorite 186. tih 186 je udruženo ako ne znate ili udruženo u udruge na državnom nivou ili je udruženo u saveze na državnom nivou i tu kategoriju ćete morati kad-tad shvatiti iako ju ne želite shvatiti tako da jedna temelja udruga iz jednog gradića ili općine vama je po volji ali njezina krovna se ne slaže s time i tu vi se gubite u prostoru i vremenu jer ne želite čuti glas isitne. Demokratsku raspravu sa braniteljima niste proveli, prevarili ste ih u nadanjima tako ih varate i u ovim lažnim obećanjima, ništa od toga nema potkrijepljenoga, nemojte nam govoriti da smo mi demagozi, mi želimo, evo dajemo vam mogućnost amandmanima popravimo ono što je dobro, idemo ga nadograditi, idemo svi dić ruku za njega, idemo svi zajedno si pružit ruku i pomoć tim ljudima, tima našima braniteljima koji su nam omogućili da sjedimo u ovom Saboru kako bi oni bili opskrbljeni a prije svega vratimo im onih 142 milijuna kuna u proračun kako bi imali s čim pokrijepiti ove potrebe koje one traže. Oni su se jasno izjasnili što traže, vi im niste ni odgovorili. Ovim udrugama o kojima ste govorili ni odgovoran mi niste poslali, zar gospođa, zar vukovarske majke koje su mi poslale fax, zar gospođa Alvir koja je predsjednica udruge zatočenih i nestalih, zar njihova djeca, zar specijalna policija, zar su za vas to marginalci?
Odgovor na repliku, ministar Matić.
Dakle, evo ponovo gospodine Đakiću evo, 160 udruga iz Domovinskog rata, ovdje je navedeno 6 tim što im nisu potpisani a dokaz da vam govorim istinu za razliku od mnogih drugih vi ste sad samo ovdje ustali i rekli i HVIDRA se tome pridružuje. HVIDRA to sam ja? Jeste na to mislili? Sad ste tu ustali i samo rekli i HVIDRA se pridružuje, pa HVIDRA-u čini 60 tisuća invalida odnosno vjerojatno 30. i ne tretira Predraga Matić udruge tako, nego zakon tretira 6 udruga u odnosu na 1160 je zanemariv broj.
Tomislav Ivić, replika.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Gospodine Matić, vi jako dobro znate da udruge nisu vodile ove politike ministarstva jer ste u svim vladama praktički bili u Ministarstvu branitelja, i dok je ministar branitelja bio pokojni gospodin Njavro bili ste tajnik kabineta, šef kabineta i dok je ministrica bila gospođa Kosor, bili ste savjetnik i dok je Pančić bio ministar bili ste u tom ministarstvu i sad ste na čelu tog ministarstva. Dakle za vas politički predznaci uopće nisu bitni i nemojte nam pričati o tome o svojim ostavkama i sličnom. Ako su za vas udruge specijalne policije, ako je za vas udruga gardijskih brigada marginalne udruge, onda bolje da niste ministar hrvatskih branitelja, a i ove udruge stradalnika, poput Saveza udruga obitelji zatočenih i nestalih, poput zajednice udruga roditelja poginulih branitelja, poput zajednice udruga udovica hrvatskih branitelja. Za vas su to marginalne udruge? Gospodine Matiću morate voditi računa o tome što pričate. I postavio bih vam jedno pitanje. Bili ste u situaciji i poziciji zašto nikad niste potaknuli izradu Registra hrvatskih branitelja? Zašto taj registar nije napravljen u prvom mandatu kada je osnovano Ministarstvo hrvatskih branitelja dakle '98.godine kada ste vi kao što sam rekao bili šef kabineta pokojnog ministra Njavre? Zašto nije napravljeno u drugom mandatu kada je ministar bio gospodin Pančić nego je napravljeno u trećem mandatu kada je došla HDZ-ova vlast. Možete se vi smijati. I kada je taj proces pokrenula upravo gospođa Kosor i kada smo za manje od godinu dana napravili i upoznali hrvatsku javnost s tim da je registar napravljen [[Upadica: Hvala lijepa.]] i nismo imali straha iznijeti podatke koje ste skrivali kao zmija noge.
Odgovor na repliku ministar Matić.
Taman kada pomislim da neću osobno odgovarati međutim kada me se osobno napade, vjerujte imam i ja oštar jezik mogu i ja tako odgovarati. Dakle na svim funkcijama na kojima sam ja bio to su niže funkcije ali se puno toga vidi i upravo zato ovo kada kažem da su udruge vodile politiku zato znam što govorim i to isto tako tvrdim. I nemojte molim vas, evo hoću reći ili neću reći. Dakle na svim funkcijama na kojima sam bio časno sam bio, na WC sam išao samo kada sam morao.
Ana Lovrin replika.
Hvala vam gospođo potpredsjednice. Pa ministre. Hoćete mi zaustaviti vrijeme?
Izvolite kolegice Lovrin.
Hoće mi se zaustaviti vrijeme dok se smiri dvorana?
Neka se smire predstavnici vašeg kluba pa ćete onda imati priliku govoriti.
Bez obzira red predsjedavajući mora osigurati. Dakle gospodine ministre prilično ste nam osorno rekli kako je to uobičajena manira očito vaše Vlade da je u ovom zakonu najmanje 10 odredaba kojima se povećavaju prava hrvatskih branitelja, a mi smo se eto uhvatili samo govoriti o registru. Ja registar osobno nisam spomenula. Govorila sam o nečem drugome i odgovorili ste mi na to. Govorila sam o tome da kada se zakonom daju pravo građanima da treba osigurati proračunska sredstva za ostvarivanje tih prava ako Vlada želi biti ozbiljna i ako zaista želi provesti zakon. Vi ste mi sada odgovorili da i prije ili nije prije bilo sredstava ali da ste vi sada jednu kategoriju uveli jer oni imaju veća prava od onih koji su do sada imali prava po zakonu. Da to prevedem. Do sada je zakonom bilo određene kategorije koje imaju pravo na stambeno zbrinjavanje i ako se sjećate bili su određeni vremenski periodi kada će to pravo ostvariti ovisno kako će biti osigurana sredstva u proračunu. Vi sada dakle ne na isti kolač nego na smanjeni kolač jer se na poziciji Ministarstva graditeljstva smanjili sredstva i to za ne znam 7, 8 milijuna kuna na toj poziciji, uvodite jednu novu kategoriju, dakle pošteno recite da zapravo smanjujete prava hrvatskih branitelja jer oni koji su do sada očekivali da će im biti riješeno njihovo stambeno pitanje će sada biti u daljnjoj poziciji jer ste proširili krug ovlaštenika a smanjili ste sredstva za ostvarivanje toga prava i to je prava istina, kao što ste smanjili i mogućnost prednosti kod zapošljavanja za hrvatske branitelje na sva rukovodeća radna mjesta. Hvala.
Odgovor na repliku ministar Matić.
Dakle ovo je što ste rekli proširenje prava je samo u grubo ta definicija, naravno da ste pročitali ali poslije kada se zakon donese bit će donijeta i posebna uredba o stambenom zbrinjavanju i onda ćete vidjeti da smo predvidjeli neke nove stvari u kojima se hrvatskim braniteljima omogućuje lakše, jednostavnije i dostupnije stambeno zbrinjavanje nego što je to bilo i do sada. ako evo mogu i to odgovoriti, znači do sada je bilo ako hrvatski branitelj na bilo koji način sam krene u rješavanje stambenog pitanja on automatski ispada sa svih lista u Ministarstvu branitelja. Kada bude donsen zakon, a potom i uredba koja će to regulirati hrvatski branitelji će imati šire mogućnosti i veće mogućnosti da krenu u rješavanje stambenog pitanja uz potporu države koju će im dati. To ćete vidjeti kada bude uredba gotova.
Ivanka Roksandić replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre ne znam zašto vas ljutite. Pa ne napadamo mi vas osobno, vi ste vašu raspravu pretvorili u to. pa vi ste izlaganjem svojim i odgovorom na našu raspravu htjeli na neki način promijeniti naše mišljenje. Pa nama je dopušteno u ovom Hrvatskom saboru govoriti. Ne moramo se mi slagati s vama. Ako vi to ne možete podnijeti pa dajte ostavku, nećemo vas mi na to natjerati. Vi sami donosite o tome odluku i vaša Vlada. A sada što se tiče odluka. Ne znam svojim izlaganjem o udrugama mislim da se podcijenili gadno podcijenili rad udruga civilnog društva ne samo braniteljskih nego svih, a poglavito braniteljskih. Udruge su puno učinile upravo na osnaživanju prava branitelja, upravo braniteljske udruge. Ne znam jeli ste bili kada se u Vladi raspravljalo o proračunu pa ste onda mogli vidjeti da je ova Vlada za 2013. Ne znam koliko puta povećala sredstva za rad udruga, pa se pitam zašto za koje udruge? Zašto? Koje to, neke odabrane vladine udruge? Ili samo za neke. Ne znam kao da zaista niste sjedili jer po vašem izlaganju vi ustvari podcjenjujete rad svih udruga, a poglavito onih za koje ste vi zaduženi.
Odgovor na repliku ministar Predrag Matić.
Hvala vam na kritikama. Ukoliko sam pretjerao ispričavam se i evo hvala vam na taj način me smirujete. Međutim kada ste evo nastavili dalje onda vam isto moram odgovoriti. Da, povećali ste sredstva i da postojale su i postoje udruge sa velikim U i sa malim u, pri tom ne mislim na događaje iz 2.svjetskog rata nego one koje su privilegirane i one koje.
Kolega Šuker molim vas.
Tako da ponavljam još jedanput 1160 udruga po zakonu koji ste vi ovdje donijeli jednakopravne su u ovoj državi. Do sada je uvijek 5, 10, 15 maksimalno udruga vedrilo i oblačilo po pitanju braniteljske populacije i ja to ne mogu dopustiti ne zato što se meni to ne dopušta nego zato što zakon tako kaže. Evo pun mi je jedan, drugi, treći telefon prepun je poruka u kojima i predstavnici udruga govore da je situacija malo drugačija nego kako vi to kažete. Hvala vam.
Dinko Burić, replika.
Zahvaljujem. Vratimo mi raspravu u jedne mirnije vode. Gospodine ministre, danas je blagdan Svete Lucije, mnogostrukom zaštitnicom u kršćanskom svijetu, među ostalim zaštitnicom i vida i očiju i nemate razloga biti nervozni, nije dobro da spominjete i razdvajate bilo koju udrugu, to je pogrešno. Pogrešno tim više što stoji velika većina hrvatskih građana pozdravlja ovaj prijedlog zakona, ja sam u to uvjeren. I zato nemojte gubit živce što se toga tiče. Kad ste rekli onaj podatak o 350 tisuća branitelja na kraju godine, koji je pokojni predsjednik Tuđman bio rekao pa je sada čuli smo ovdje iz riječi bivšeg ministra hrvatskih branitelja, samo u godinu dana napravljen taj registar koji je odjedanput završio na 500 tisuća. Velika većina hrvatskih građana baš u skladu s blagdanom svete Lucije želi vidjeti i progledati, pravu istinu saznati, hrvatske građane, hrvatske branitelje prije svega, ali i cjelokupnu hrvatsku javnost brine spoznaja da nije točno da nas je bilo 500 tisuća i pravi odgovor traže kako je i po čijoj zapovjedi i direktivi samo za godinu dana od 350 naraslo na 500 tisuća. Oni koji ne žele objavu Registra hrvatskih branitelja ja se bojim da ne žele vidjeti svojih ruku djelo i koji su to članovi, po cijele obitelji, po 10, 11 članova jedne obitelji preko noći postali hrvatski branitelji, a da nisu ni dana vidjeli niti bojišta ni u borbeno i u neborbenom sektoru. To je prava istina.
Hvala lijepa. Branko Vukšić, replika.
Evo kaže moj kolega gospodin Burić kojeg izuzetno cijenim upravo zbog emocija koje zna iskazati u Saboru i bez strasti nema ni politike, vama zamjera na emocijama koje ste iskazali. Ja ne mislim da je to srdžba nego emocija. Upravo zbog iskrenosti emocija i zbog vaših dobrih namjera javnost vas po svim anketama smatra jednim od najboljih ministara u Vladi i to ponavljam i nikad mi nije neugodno to ponoviti. Prije svega, pročitao sam drukčije ovo što ste rekli. Da, mnogi se skrivaju iza udruga Domovinskog rata, mnogi poistovjećuju predsjednika Udruge Domovinskog rata i svoje mišljenje kao mišljenje svih branitelja, to je laž. Vi kad biste donijeli istraživanje i kad biste rekli od ukupnog broja 500 tisuća branitelja registriranih 250 tisuća misli tako onda imate pravo govorit u ime većine. Ali to je ono političko popovanje, kaže narod tako misli, branitelji tako misle. Pa tko je to istražio kako branitelji misle, to mislite vi i nekolicina. Prema tome, ono što se događa u Ministarstvu branitelja čak daje ministru branitelja za pravo da ono što radi, radi dobro jer na njegovoj strani su sve te ankete i mislim da zbog viška emocija nikog ovdje neće zabolit glava u Saboru.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa. Mislim da gospodine ministre, zbog osjetljivosti teme malo manje strasti, manje osobnih vrijeđanja vam ne bi smetalo, ali vratimo se mi na našu temu. Što ćete kada govorite o registru s onima gdje neki jesu unutra u registru, a neki nisu. Što je sa predstavnicima kriznih štabova koji su imali svoju jasnu funkciju od 2.8.'91. do 2. mjeseca '92. godine, neki jesu, neki nisu, kad već govorite o pravednosti no o tome ću u pojedinačnoj raspravi. Gospodine Matić, ovi ljudi za koje vi govorite da će tražiti 62 milijarde kuna od Hrvatske, vi ste jasno dobili odgovor od pravih predstavnika i pripadnika iz Hrvatskog vijeća obrane. To su ljudi koji su i u Vukovaru bili možda i s vama, možda neke znate, koji su nakon toga otišli braniti svoja ognjišta nakon agresije u proljeće '92. u BiH. To su ljudi koji prije svega vole Hrvatsku i neće nikada od Hrvatske tražiti ovo s čim vi plašite hrvatski narod. I nemojte plašiti Hrvate s Hrvatima, to je priča koja je davno završila i ti ljudi nikad neće tražiti te 62 milijarde , to budite sigurni. A isto tako kao resorni ministar bi trebali vidjeti koliko je koštalo rješavanje problema pripadnika Hrvatskog vijeća obrane jer im naprosto Vlada od 2000.-2003. nije dala određena prava. A što se tiče devastacije Hrvatske, vidjet ćemo što će bit na kraju vašeg mandata i ima ona biblijska, neka baci kamen prvi tko je bezgrešan, a vi ste itekako sudjelovali u mnogim vladama pa prema tome nemojte se nabacivat bezveze.
Odgovor na repliku, ministar Predrag Matić.
Evo radi točnosti informiranja javnosti, gospodine Šuker ne pričate istinu, odnosno ne baratate podacima. Pripadnici Hrvatskog vijeća obrane su riješeni međudržavnim sporazumom iz 2006. godine i postoji zakonsko rješenje i to je sve u redu. Ovdje se radi o 10009, to gospođa Kosor i gospodin Ivić jako dobro znaju, a vjerojatno znate i vi ali radi se o ljudima koji nisu niti jednog dana, niti jedne sekunde bili na području RH, niti su ratovali u postrojbama Hrvatske vojske. Da jesu, to ne bi nikada bio ni najmanji problem. I ja se slažem ako ste ovdje dobro na početku rekli oni neće nikada tužiti. Do sada ih je već 200 tužilo i mi im preko 40 milijuna kuna moram isplatiti. Ovom izmjenom i dopunom zakona sprječavamo daljnje mogućnosti. I što je najgora stvar u svemu tome ti branitelji, oni jesu hrvatski branitelji i naravno mi smo dužni skrbiti o njima, jer to tako i Ustav kaže da se treba skrbiti o hrvatskim državljanima izvan RH. Međutim, pod nagovorom ili podstaknuti sa nekoliko lakomih odvjetnika koji su vidjeli laku priliku za dobru zaradu oni podnose tu tužbe, daju punomoći tim odvjetnicima. I do sada, dakle bilo je prošle godine 11 milijuna, sada 40 milijuna i novinari su izračunali koliko bi svi, a da nema ove sada izmjene i dopune zakona nitko im ne brani da to ne naprave 62 milijarde kuna bi nas to koštalo. To je istine radi.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDSSB-a kolega Dinko Burić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Mnogo je već rečeno o ovom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Pa iako ovaj prijedlog zakona mijenja ili dopunjuje ukupno 36 članaka do sada važećeg zakona, evo iz svih rasprava vidljivo je kako se najveći i temeljni prijepori vode oko dopuna dosadašnjeg članka 109. predmetnog zakona i to onog koji se odnosi na registar hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata kako na njegov ustroj, tako na njegovu svrhu, podatke koje sadrži, upotrebu. Ali posebno na činjenicu njegove skore javne objave, točnije činjenice kako će stupanjem na snagu ovog zakona ovaj registar postati javno dostupan u elektroničkom obliku. S obzirom da ova izmjena, točnije dopuna dosadašnjeg zakona izaziva najveću pozornost ne samo zastupnika u Hrvatskome saboru već i svekolike hrvatske javnosti u ime Kluba zastupnika HDSSB-a odmah želim naglasiti stav kako smo mi nedvosmisleno za objavu Registra hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Razloga za ovakav stav je mnogo, a ovom prilikom ću se osvrnuti samo na neke. Prvi razlog jest taj da je postojanje, ali dostupnost javnosti ovog registra po našem mišljenju uistinu u svrhu jačanja digniteta hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, u svrhu promicanja vrijednosti Domovinskog rata, te u svrhu stvarnog i nadasve zasluženog jačanja časti i ugleda hrvatskih branitelja. Za svakog hrvatskog branitelja jest i treba biti ponos naći se na ovom popisu. Ovaj ponos svaki hrvatski branitelj zavrjeđuje zbog svog osobnog doprinosa ostvarenju kako to često volimo reć' tisućljetnog sna nebrojenih generacija Hrvatskog naroda, uspostavi neovisne i samostalne države Hrvatske. zbog svog doprinosa obrani te njene neovisnosti i samostalnosti i suverenosti od velikosrpske agresije, zbog ispunjenja svoje domoljubne obveze i prema svojim precima, ali i prema svojoj djeci, unučadi i pokoljenjima koja dolaze iza nas. No ovaj ponos zavrjeđuje svaki preživjeli hrvatski branitelj i zbog onih koji su za slobodu, neovisnost i samostalnost RH dali svoje živote. I točno je da je biti na ovom popisu uistinu čast. Međutim, ne treba se, ne može i ne smije zatvarati oči pred činjenicom da ima onih koji ovu čast biti u registru hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata nisu zaslužili, a na upitan, pa često i nečastan način su si tu čast priskrbili. Registar hrvatskih branitelja postojao je i prije ovog prijedloga zakona, o tome smo već govorili. I upravo je taj neobjavljeni registar izazvao i izaziva mnoge prijepore prije svega zbog činjenice o broju onih koji se u njemu nalaze, zbog onih koji se u njemu nalaze a nije im tamo mjesto, ali i zbog onih kojima je tamo neupitno mjesto, ali je možda upitna točnost podataka koja se odnose na vrijeme, koje su kao hrvatski branitelji proveli u Domovinskom ratu, pa i na neke druge podatke. A kada k tome dodamo i činjenicu da unatoč višestruko i višekratno javno iznijetim sumnjama u nevjerodostojnost postojećeg Registra hrvatskih branitelja postoje oni koji se apsolutno protive njegovoj javnoj objavi i to pod ipak nedovoljno uvjerljivim razlozima. Onda sumnja kako nešto u svezi s popisom onih koji se u postojećem registru nalaze dobiva još veće razmjere. Treba biti krajnje otvoren i reći ogromna većina hrvatskih branitelja ne vjeruje podatku da je tijekom Domovinskog rata u obrani RH sudjelovalo 500000 hrvatskih branitelja i to neovisno o pripadnosti tzv. borbenom ili neborbenom sektoru. I upravo je ova činjenica glavni kamen sumnje da u postojećem registru postoje oni koje javnost naziva lažnim braniteljima. A mi u klubu HDSSB-a također vjerujemo da su nažalost te i takve sumnje opravdane. I baš zbog toga želimo da se javnom objavom registra ove sumnje ili otklone ili potvrde. Ne samo radi raskrinkavanja tih lažnih branitelja već i radi stvarnog jačanja ugleda i časti istinskih hrvatskih branitelja kojima je u Registru hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata zaista i mjesto. Mi se zalažemo za objavu Registra hrvatskih branitelja i zbog toga jer će se iz tog registra otkriti ne samo ti lažni branitelji kojima je cilj bio možda i ostvariti nepripadajuća prava već i zbog nekih drugih razloga, npr. što će se time otkriti i kojekakvi lažni zaštićeni svjedoci u političkim i sudskim progonima nekih hrvatskih branitelja čije je lažno svjedočenje prihvaćeno uz istovremeno odbijanje prihvaćanja dokaza da te osobe kojima su dodjeljivani statusi zaštićenih svjedoka uopće nisu bili hrvatski branitelji u razdoblju za koje su svjedočili. O jednom od takvih primjera već sam bio govorio i prilikom prvog čitanja. Sjećate se, naveo sam primjer lažnog tzv. zaštićenog svjedoka 06 koji ima status hrvatskog branitelja od 15. listopada 1990. do 28. lipnja 1991., a lažno je svjedočio da je hrvatski branitelj bio do 31.12.'91. godine. Objavom Registra hrvatskih branitelja razotkrit će se da ovaj tzv. zaštićeni svjedok 06 nije ništa drugo do običan lažov. Međutim, nažalost ovaj primjer navedenog lažnog tzv. zaštićeno svjedoka vjerojatno nije jedini. Postavlja se pitanje koliko takvih lažnih svjedoka koje je koristila politika u svrhu progona pojedinih i istinskih hrvatskih branitelja u montiranim političkim motiviranim procesima u RH ima? Odgovor i na ovo pitanje vjerojatno će dati i objava Registra hrvatskih branitelja. Među često spominjanim argumentima onih koji se protive objavi ovog registra, a to smo mogli čuti i danas, mislim da je to bivša predsjednica Vlade, bivša ministrica hrvatskih branitelja rekla, često se kao argument spominje kako bi ovom objavom i utvrđivanjem postojanja tzv. lažnih hrvatskih branitelja moglo doći i do postavljanja pitanja odgovornosti zapovjednika onih postrojbi koje su potvrde o sudjelovanju u Domovinskom ratu ovim osobama i potpisale. E pa sad u pogledu toga i tih sumnji u ime Kluba zastupnika HDSSB-a opet ću jasno i glasno reći treba odgovarati svaki zapovjednik koji je sudjelovao u potpisivanju lažnih potvrda na osnovu kojih su lažni branitelji stjecali lažne statuse s ciljem mogućeg ostvarenja nepripadajućih … [[Govornik se ne razumije.]] Takvi zapovjednici uza sve svoje zasluge takvim svojim činom ako ih je bilo i ako su to učinili obezvrijedili su one stvarne hrvatske branitelje kojima su zapovijedali i koji su s njima rame uz rame izlagali svoje živote pogibelji, stradavanju i ranjavanju, a osobito su ako su to učinili obezvrijedili žrtvu invalida i osobito poginulih hrvatskih vitezova. Oni koji su to učinili, ako su učinili, onda za to i trebaju odgovarati. Jer bilo je i drugih zapovjednika koji su bili izvrgnuti takvim pritiscima, ali istima nisu podlegli. Navest ću jedan stvarni primjer iz prve polovice '90-ih godina. Jedan ugledni hrvatski nogometni trener za kojeg novinari često kažu da je trener svih trenera, a njemu to uvijek biva jako drago čuti, taj je trener tražio od Branimira Glavaša da mu potpiše potvrdu o sudjelovanju u Hrvatskoj vojsci za jednog njegovog rođaka, nećaka, koji nije bio ni dana sudionik Domovinskog rata s ciljem da taj rođak temeljem te potvrde izbjegne odlazak na odsluženje redovnog vojnog roka. Radilo se o onom treneru koji se hvalio da se pokojnom predsjedniku Tuđmanu htio uvaliti u krevet kako bi od njega dobio i gripu kako bi dokazao koliko ga cijeni. Da li je gripu dobio ne znam, ali visoki časnički čin bojim se jest. Branimir Glavaš je ovaj zahtjev odbio odgovorivši da takvu potvrdu ne bi potpisao ni rođenom bratu ako nije bio u Hrvatskoj vojsci i nije bio stvarni sudionik Domovinskog rata. No, s obzirom na utjecaj spomenutog nogometnog trenera tada u strukturama vlasti HDZ-a ne bi bilo iznenađujuće da je možda takvu lažnu potvrdu za rođaka i dobio negdje drugdje od nekog drugog ratnog zapovjednika ali se iskreno nadam da nije. Objava Registra hrvatskih branitelja možda će ponuditi i odgovor na pitanje kako je moguće da su neki politički dužnosnici dobivali visoke činove, a da nisu imali niti postrojbe, a kamoli vidjeli bojišta niti u borbenom niti u neborbenom sektoru. Uvjeren sam da velika većina onih kojima je zaista mjesto na ovom popisu ne protive se njegovoj objavi. I zbog njih, ali i zbog objave imena onih kojima tu mjesto nije biti na popisu hrvatskih branitelja jest čast i ponos. I sam sam dragovoljac Domovinskog rata i ponosan sam na mogućnost da i moja djeca i moja unučad jednoga dana i kad mene ne bude bilo znaju što im je i otac i djed radio u časnim vremenima stvaranja i obrane neovisne i samostalne Hrvatske države. I kao i ogromna većina hrvatskih branitelja ne bojim se nikakvih posljedica objave ovih podataka u Registru hrvatskih branitelja. I jesam i ja, i svi mi zastupnici HDSSB-a za njegovu objavu kao što podupiremo i većinu drugih rješenja koja ovaj zakon nudi hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji jer smatramo da i uz nedostatke koje ima ovako zakonsko rješenje pozitivan pomak naprijed za hrvatske branitelje. No moram naglasiti da i dalje ustrajemo na zahtjevu da se uz Registar hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata sastavi i javno objavi i registar svih aboliranih sudionika velikosrpske agresije na RH kao i registar svih onih hrvatskih građana bez obzira na nacionalnu pripadnost koji nisu ispunili kako je to više puta spomenuto svoju ustavnu obvezu obrane svoje domovine. Bez obzira gospodine ministre u čijoj nadležnosti, kojeg ministarstva to jest. Kao što ustrajemo i na zahtjevu da ministarstvo koje skrbi o hrvatskim braniteljima konačno prestane nositi naziv Ministarstva branitelja već ministarstva hrvatskih branitelja, govorimo i o Zakonu o hrvatskim braniteljima pa onda bi se i ministarstvo moralo zvati ministarstvo hrvatskih branitelja. Zaključno klub zastupnika HDSSB-a i uz određene primjedbe podržava objavu Registra hrvatskih branitelja iz domovinskog rata jer je svima nama koji smo nosili časne odore Hrvatske vojske, Zbora narodne garde, MUP-a jasno da ni u snu nije bilo 500 tisuća, jer da nas je zaista bilo 500 tisuća vjerujem da bismo bi uistinu teško bili zaustavljeni i do Zemuna da bismo dotamo stigli vjerojatno brže nego i Sulejman veličanstveni. Oni koje se protive objavi Registra hrvatskih branitelja podsjetit ću ih na jednu izreku. Svaki političar mora imati tri stvari: debelu kožu, dobar želudac i čistu savjest, vi koji se protivite tome prve dvije stvari i debelu kožu i dobar želudac ali nisam siguran da svi imate čistu savjest. Hvala.
Hvala lijepa. Najprije idemo na povredu Poslovnika. Kolegice Jadranka Kosor.
gospođo potpredsjednice pozivam se na članak 216., ne da mislim nego sam sigurna da je zastupnik Burić žestoko povrijedio tu odredbu ali i Poslovnik u cjelini jer je one, a među te spadam i ja koji se protive objavi registra i to argumentiraju jer smatraju da to neće biti nešto dobro za Hrvatsku u cjelini zapravo stavio u skupinu ljudi koji imaju problema sa savješću, dakle rekao je da nemamo čistu savjest, a netko nema čistu savjest političar je, logično da se smatra da onda u onu skupinu ljudi koji su s one strane zakona. Dakle, mislim da je apsolutno nedopustivo da neki zastupnik u Hrvatskom saboru neke svoje kolege zbog toga što argumentiraju zašto nisu i zašto jesu stavlja u skupinu ljudi koji nemaju čistu savjest. Ja imam čistu savjest gospodine Buriću, i žestoko prosvjedujem protiv vaših rasprava a ova je jedna od tih u Hrvatskom saboru.
Isto povreda Poslovnika, Dinko Burić.
Poštovana gospođo potpredsjednice mislim da ste i vi mogli reagirati da je također povrijeđen članak 216. jer kolegica je govorila o nečemu što ja nisam spomenuo vas niti jednog nikoga imenom i prezimenom, vas u jednom trenutku kad sam govorio u kontekstu da ste rekli oko zapovjednika. Tko to sebe prepoznaje u jednoj izreci stara narodna izreka, nisam je ja izmislio, svatko tko sebe prepozna u toj izreci to je njegov problem, to je problem s njegovom čistoćom ili nečistoćom savjesti i molim da se meni u usta ne stavlja ništa što niti jednog trenutka nisam rekao.
Ovdje povrede Poslovnika zapravo ste iskoristili da iskažete svoj stav. Ja dok vodim sjednicu toleriram da svatko može iskazati svoj stav pa ne izričem nikome opomene, mislim da je ovdje bilo izrečeno dosta oštrih riječi tijekom rasprave danas prije podne i ovih sat vremena poslije podne ali dozvolit ćete da u Hrvatskom parlamentu svatko može izreći svoj stav ali bez vrijeđanja nisam ocijenila da je kolega Burić ikoga povrijedio. Govorio je o političarima općenito. Sad idemo na replike. Potpredsjednik Željko Reiner.
Uvažena gospođo potpredsjednice, gospodine saborski zastupniče. Dakle, puno je tu bilo toga rečeno u svrhu obrane, objave registra jer tome ste posvetili cijeli svoj govor, mi ćemo o drugome, a u to je upleteno niz stvari koje imaju i nemaju veze. Spominjali su se činovi, činovi nemaju nikakve ve6e s time, vi znate da postoje počasni činovi, koji su nešto deseta stvar od činova koji su zarađeni u stvarnoj obrani domovine. Oni postoje, oni su legitimni, dakle nemojmo miješati jabuke i biljarske kugle skupa da bismo obranili neke teze koje pokušavamo obraniti. Dakle to je prva stvar. Druga stvar, ja ću i vas pitati ono što sam pitao prilikom prvog čitanja uvaženog ministra, nisam dobio odgovor, možda ću dobit od vas, ali sumnjam. Svi govore o tome da li treba objaviti registar, zašto ga treba objaviti nismo baš čuli puno argumenata. Onda imamo argumente zašto ga ne objaviti, ali ja bih okrenuo pilu naopako, ja još uvijek nisam čuo i nisam dobio taj odgovor iako sam ga pri prvom čitanju jasno postavio zašto se inzistira na objavi. Šta će se s time dobiti? Ako je to zbog tzv. lažnih branitelja onda to nema apsolutno nikakve veze. Dakle ako je to zbog sumnje u broj branitelja isto tako nema nikakve veze. Svi mehanizmi da se otkriju eventualno lažni branitelji postoji … postoje strukture države, postoje službe i ako se to želi napraviti i ako se sumnja u nešto to se može i … bez ikakve javne objave. Registar postoji, može se ispitati sve i prema tome sve se može i sada napraviti bez objave. Dakle postavlja se pitanje zbog čega se inzistira na objavi baš tog registra? U državi Hrvatskoj vode se razni registri, nitko ne inzistira da se oni objave. Neki su jako škakljivi registri i možda bi bilo vrlo zanimljivo javnosti ih vidjeti, nitko ne traži da se oni objave, inzistira se na tome da se ovaj objavi. Hoće li se nešto raščistiti tom objavom? Neće se, neće se ništa raščistiti tom objavom nego će se stvoriti samo podjele, svađe ja se usuđujem se reći … mnoge će biti potpuno besmislene itd. Ništa se neće time postići [[Upadica: Hvala lijepa.]] [[Govornici govore u isto vrijeme ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Dinko Burić.
Poštovani gospodine akademiče, poštovani kolega. Prvo nešto u svezi činova. Postoje pričuvni činovi, dobro ja znam vi ste govorili o počasnim ja sam pričuvni. Ne postoji građanin u RH koji odobrava to da su političari dobili, barem ja ne znam, da su političari dobili nema veze čak ni koji čin, neki čak i generalske a kasnije se nisu sjećali ni da su zapovijedali bilo kojom postrojbom. Ne postoji osoba koja je odobrila to da se političarima daju činovi. Za zasluge u obrani i stvaranju države oni koji nisu bili u odori Hrvatske vojske mogu dobiti odličja, a činovi su predviđeni za vojnike, dočasnike i časnike, dakle časnik. S druge strane vi postavljate pitanje zašto objava, a ja postavljam pitanje a zašto ne? Zašto ne? Moje uvjerenje je, a vjerujem uvjerenje i velike većine i populacije hrvatskih branitelja i hrvatskih građana da će upravo objava Registra hrvatskih branitelja olakšati institucijama otkrivanje onima kojima u tom registru nije mjesto, lažnim braniteljima upravo olakšati. I slažem se s vama nisam ja zato to sam rekao i u raspravi da se objavi samo Registar hrvatskih branitelja. Treba objaviti i mnoge druge registre. Ovaj nije škakljiv ovaj će biti na ponos svima onima koji se nalaze za razliku od nekih drugih registara koji mi tražimo da se objave, a koji ne bi bio na ponos, registar svih aboliranih sudionika velikosrpske agresije. Nisam siguran da će biti presretni da se tamo nađu kao i registar svih onih dezertera ili onih koji nisu ispunili svoju ustavnu obavezu o čemu je govorio kolega Grubišić. Ja sam i za to. Prema tome tražimo mi objavu i drugih registara [[Upadica: Hvala lijepa.]] a u argumentaciji zašto da, zašto ne [[Upadica: Hvala.]]
Imate još replika pa ćete nastaviti [[Upadica: Bit će prilike, da.]] Tomislav Ivić replika.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine Buriću, rasprava o broju hrvatskih branitelja nikako ne bi trebala biti na bazi nekakve paušalne ocjene ili subjektivnog osjećaja. To je isto kao kada bih ja rekao pa mislim da u Hrvatskoj nema 4,5 milijuna građana, unatoč popisu koji je proveden, ja mislim da ima 3 milijuna građana. Uz Registar hrvatskih branitelja napravljena je i analitika registra. Ja ju imam u ruci. Ima to i gospodin ministar u ministarstvu iz koje ako se malo pažljivije iščita ta analitika onda je otprilike jasno kako i zašto je u biti pola milijuna građana sudjelovalo u obrani zemlje. Ne znam da li znate podatak da je do 15.1.1992.godine dakle do međunarodnog priznanja RH kroz postrojbe Hrvatske vojske i policije prošlo 282 tisuće 619 građana vojnih obveznika, pripadnika. A od 15.1.1992.pa do okončanja Domovinskog rata znači ostatak nekih 218 tisuća, ljudi koji do 15.1.nisu bili nijednog trenutka u postrojbama Hrvatske vojske. Da je samo u Oluji i za provođenje te završne velebne akcije bilo angažirano oko 200 tisuća ljudi. Ovdje imam također popis svih postrojbi iz Domovinskog rata i broj ljudi koji su prošli kroz te postrojbe. Ne znam dali znate podatak da je kroz 107.i vašu i moju brigadu prošlo oko 5 tisuća ljudi, a ona je bila formacijski oko 2 tisuće ljudi. Dakle duplo više je ljudi bilo u njoj nego što je ona bila i tako je sa svim postrojbama koje su na ovom popisu [[Upadica: Hvala.]] naravno da nijednog trenutka u obrani RH nije bilo pola milijuna ljudi.
Odgovor na repliku Dinko Burić [[Upadica: Istovremeno da.]]
Poštovani kolega Iviću meni je drago da ste ove brojke sada iznijeli. I ja se apsolutno slažem da ne treba sud o činjenicama donositi na temelju nekih paušalnih ocjena. I baš zato što sam protiv toga da se to donosi otprilike, od oka, sam zato da se objavi Registar hrvatskih branitelja, da se utvrdi vjerodostojnost i ovih podataka koje ste sada iznijeli. Baš bih volio vidjeti popis tih 286 tisuća pripadnika Zbora narodne garde, odnosno već tada Hrvatske vojske koji su do 15. siječnja 1992. godine bili u odorama Hrvatske vojske i branili domovinu Hrvatsku. E moj ratni suborče, da je nas bilo toliko do 15. siječnja 1992. godine ne bi Oluja bili 1995. godine nego ne bi dočekali ni kraj '92. godine. Rekao sam ja u šali jednom od kolega zastupnika ovdje neki dan prilikom prvog čitanja, jel da Mile da je nas bilo 350 tisuća koliko bi, u šali, završilo u Dunavu, od straha mislim. I on se nasmija na to, reko da, otprilike tako, da ja ne govorim u njegovo ime. A sad zamislite da nas je bilo 500 tisuća. 286 tisuća 15. siječnja 1992. godine, nemojte gospodine bivši ministre s takvim podatkom više nikad baratat jer on će dovest u pitanje, reći ću ja o tome nešto kasnije, sve što mislimo mi i kažemo, reći ću kad dođe prilika.
Hvala lijepa. Josip Borić, replika.
Hvala lijepa. Uvaženi gospodine Burić, moram priznat da ste me uvrijedili. Rekli ste svi koji su protiv ovog zakona su debelokošci, ljudi dobrog želuca i nečiste savjesti. Moja savjest je čista, ovoj državi sam dao sve ono što je od mene tražila, čak i više od toga. Tko ste vi da dijelite časne od nečasnih, jeste vi neki moralni autoritet u ovom Saboru? Tko ste vi, jeste vi svevišnji? Niste. Pa što vam to treba. To nije bio smisao moje replike jer sam je digao puno prije nego što se to izgovorilo, ali ću vam sada vezano uz vaše registre koje vi podupirete. Imamo mi u ovoj državi registar mirovina, nije javan. Jesu li sve mirovine dobivene po zakonu, vidimo iz nekih slučajeva da nisu. Tko odvaja one koje nisu od onih koje jesu institucije države ali nema javnog spiska. Imamo li mi registar socijalnih naknada, imamo. Jesu li sve legalne, jesu li sve pravedne, jesu li javne, nisu. Tko ih odvaja, institucije države, ne javna objava. Imamo li registar koncesija, 14 tisuća ugovora, jesu li sve dobivene po zakonu i onih koji još nisu registrirani. Je li to odvaja javna objava. Imamo iskustvo javne objave poreznih dužnika. Što se desilo ovoj državi? Pa povećala se nelikvidnost, još više onih koji ne plaćaju. Jel smo riješili problem. E sad vi meni recite na temelju odredbi ovih zakona kako će to izgledat kad vi utvrdite jednog nečastivog koji ima nečasnu savjest, pa makar to bio i ja. Jeste vi svevišnji, vi uvijek sve znate, a doći će sutra zakon na glasanje protiv kojeg ćete biti, a opet je pitanje čast. Hoćete li vi tada biti nečastivi, hoćete li biti nečiste savjesti zato što imate pravo mislit drugačije.
Hvala. Odgovor na repliku, Dinko Burić.
Prvo na prvi dio, poštovani kolega, ako sam vas uvrijedio moja duboka isprika, duboka isprika vama i svima koji su se prepoznali samo u citatu jedne… … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, samo malo, dakle u citatu jedne izreke. Ali niti imenom niti prezimenom, a pogotovo nisam mislio na vas, pogotovo nisam na vas i evo da s time završim, ok. Ako prihvaćate, prihvaćate, ako ne u redu. Drugi dio, mirovine, onaj sadržajni dio replike. Pa zar ste zaboravili kad su u pitanju mirovine da smo upravo mi iz kluba HDSSB-a za vrijeme prošle Vlade, prošlog saziva Hrvatskog sabora, dok je HDZ bio na vlasti sa svojim koalicijskim partnerima, ovdje u Hrvatskom saboru u raspravi javno postavili pitanje sumnje u točnost i vjerodostojnost podatka da danas, 67 godina nakon završetka Drugog svjetskog rata još postoji 34000 umirovljenika koji primaju mirovine kao sudionici Narodno oslobodilačko rata. Kada bi i njihova djeca danas, da su rođeni '45. već trebali imat 67 godina, tada ste bili na vlasti, niste mrdnuli prstom da barem provjerite i postavite pitanje je li uistinu toliki broj onih kojima pripada pravo da primaju te mirovine. I jesam za to da se raščiste sve stvari, sve što je nezakonito priskrbljeno treba biti vraćeno Hrvatskoj državi kao i sve ono što je otuđeno u brojnim aferama i prošle vlasti, ne daj Bože da se ponovi i u ovoj vlasti.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Buriću, naime svjesni smo da ste vi spremni uvrijediti svakoga ponaosob koji je protivan vašim stavovima. To smo osjetili ne jedanputa, to smo doživjeli mnogo puta. To nije ni prvi ni zadnji puta. I današnja vaša rasprava jednako ide tome bez obzira ne želite vi objavu javnog registra kako bi raščistili žito od kukolja nego kako bi i dalje sumnjali i pisali kaznene prijave i znanima i neznanima, kako bi diskreditirali ljude po bilo kojoj osnovi samo ako su protiv vašeg mišljenja i stava. To smo osjetili. I danas osjećamo isto tegobu s obzirom na izrečene vaše riječi, samo zbog toga što se protivimo. A protivimo se zato što člankom 37. Ustava se jamči sigurnost, tajnost osobnih podataka svim građanima RH iako znamo da puno put ste vi protiv Ustava RH. Nekad bi vam dao i za pravo u nekim segmentima koje se mogu istražiti, dokazati i ja bih vam čak i pomogao u tome. Ali ne mogu dozvolit vam da me vrijeđate zato što sam protiv registra. I klub Hrvatske demokratske zajednice u cjelini je protiv objave registra i svi smo znači po vašoj kategoriji ocijenjeni i uvrijeđeni. To nije baš ni lijepo, ni časno. Mogli bi još puno toga reći. Ali ako ćete željeti registar na kojem ćete poznati 50 ljudi ili 100, a sve druge nećete poznati i nećete moći o njima reć, ali netko će vam šapnuti i li dojaviti pa ćete napisati kaznenu prijavu kako će se taj čovjek osjećati kad će morati dokazivati svoju nevinost pred ovozemaljskim istražnim organima kao što ste učinili meni i Iviću.
Odgovor na repliku Dinko Burić.
Nemam namjeru se ispričavati više svima. Ispričao sam se gospodinu Boriću i to je mislim sasvim dovoljno. Što se tiče vaših navoda, ma ne znam ja sve, niti ja govorim da bih uvrijedio. Ne, ja samo govorim na način kako govorim. Govorim istinu! A istina vrijeđa mnogo puta. Imam pravo izreć' svoju sumnju kao što vi imate pravo iznosit brojke čija vjerodostojnost jest ili nije upitna. Kaznene prijave gospodine Đakiću, sad govorim kao hrvatski branitelj i kao građanin RH. Ne pada mi na pamet podnositi kaznenu prijavu zato što će mi netko došapnut. Tom tko mi bude došapnuo da je i njemu nešto sumnjivo uputit ću ga da on podnese kaznenu prijavu i time će moja uloga u eventualnoj kaznenoj prijavi bit završena. Međutim, da ću osobno ja prijaviti institucijama Hrvatske države one za koje ja budem smatrao da nešto u podacima u Registru hrvatskih branitelja ne odgovara stvarnom stanju to ću napravit. Samo za ono što ja budem bio uvjeren. Jer i danas mislim ono što sam javno govorio i ponovit ću, ne vi gospodine Đakiću, ne samo vi, nego ne znam niti jednog opravdanog razloga da je bilo koji hrvatski branitelj branio Đakovo 15.8.1990. godine u Đakovu u postrojbi koja je osnovana dvije godine poslije. Ako su podaci već naknadno i upisivani, onda su barem trebali bit stavljeni kao dragovoljačke oružane skupine, [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] a ne postrojba koja je osnovana 1992. godine.
Hvala lijepa. I zadnja replika Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Buriću, nikad u životu nije dobro generalizirati. Sad ću nešto reći osobno što nikad nisam govorio u ovom Visokom domu. Dakle, vi ste rekli da ste ponosni na svojem ratnom putu. Vidite kolega Buriću i ja sam ponosan na ono što sam bio u Domovinskom ratu. Ali za razliku od vas moje ime nije na Registru hrvatskih branitelja. A sad ću vam reć', gledajte. Ja sam bio predsjednik Kriznog štaba u šestom gradu po veličini u RH. Imali smo nekoliko desetaka kilometara bojišnice, imao sam tri velike vojarne gdje sam vodio pregovore. Svako veče slao izvješće predsjedniku Tuđmanu i generalu Tusu. I sad gledajte, vaša djeca će bit i unuci ponosni jer ste vi na listi, a ja, moja neće jer mene nema na listi jer nikada kolegici Kosor ni kolegi Iviću bez obzira što sam bio ministar u Vladi nisam rekao ja hoću u Registar branitelja. Ako netko smatra da predsjednici kriznih štabova, a oni koji su sudjelovali u Domovinskom ratu dobro znaju koliko je bila njihova važna funkcija čak i izvan zapovjednika brigade u onih prvih nekoliko mjeseci dobro znaju. Dakle, nikad mi nije palo i vi sad ovdje dođete i kažete i gledate na našu stranu i kažete da ja nemam čistu savjest. Kolega Buriću, ja imam itekako čistu savjest. I zato sam ovdje rekao upravo i stoga jer ste vi govorili o svome ponosu. A ja vam kažem vaše Belišće je dva ili tri puta manje od Velike Gorice. Vi dobro znate da je u Velikoj Gorici i zračna luka i vojarna u kojoj je bilo 1800 ljudi, da je ZTC gdje je bilo 23 miga i koji je bio itekako interesantan okupatorima i da je bila vojarna u Buni gdje je bilo praktički pola oružja teritorijalne obrane grada Zagreba. Samo da vam kažem 15000 … [[Govornik se ne razumije.]] Ali gledajte, nikada nisam tražio i sad gospodine ministre ako pričate o poštenju i legalnosti šta je sa mnom i nekim sličnim ako ja se ispričavam zbog osobnoga, ali da nije kolega Burić ovo rekao nikad ne bih rekao ovdje u visokoj sabornici. I čak kad su prozivali nekada članove Vlade gdje su bili. Ali samo vam hoću reći da ne možete govoriti o pravednosti i udarat po nekome, a ne znate pravu istinu. I sad mi kolega Buriću nije ovo dobro što vi govorite. Ja dobro znam zašto vi govorite neke stvari, ali ne trebate generalizirati. I ako ste vi ponosni na nešto dozvolite i drugima da budu ponosni i dozvolite da drugima budu čiste savjesti jer nečija glava u tom trenutku s obzirom na poziciju je [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] ne vrijeđam vas bila daleko izloženija nego vaša.
Hvala. Odgovor na repliku, Dinko Burić.
Vrlo jednostavno. Vidite da se možemo složit. Pa ja se apsolutno kolega Šuker slažem i zalažem za to da je i članovima kriznih stožera i pripadnicima narodne zaštite iako ste u obrazloženju to sada odbili ali treba inzistirati na tome da se i tim ljudima prizna status hrvatskog branitelja. Vama je mjesto u registru po mom mišljenju, to nije sporno. I imate pravo bit ponosni. Vama jest mjesto. Ali nije mjesto onima kojima nije mjesto tamo. O tome se radi gospodine Šukeru. O tome se radi. Ne o vama, vi imate pravo na ponos onim što ste činili tijekom Domovinskog rata. I svi pripadnici kriznih štabova koji su, jesu stavili su glavu u torbu noseći političku odgovornost za ono. Dakle, točno je, vama jest mjesto u tom registru i vama i svima ostalima, ali mi govorimo nije mjesto mnogima koji se nalaze vjerojatno opet ne prejudicirajući stvari, nek se objavi pa ćemo vidjeti, nije mjesto mnogima koji se tamo nalaze, a ne pripada im mjesto. I bojim se da je među njima s obzirom na vrijeme kad je tako naglo narastao broj sa 350 na 500 tisuća velik dio onih koji su bili simpatizeri ili pripadnici pojedine političke stranke, a za razliku od drugih političkih stranaka. I o tome treba razmišljati. Bit će zanimljivo vidjeti da li je baš iz jedne obitelji i djed i unuk i braća i sestre svi napustili kuću i svih 11 otišlo braniti RH. Bilo je takvih, uz dužno poštovanje, ali takvih nažalost se ne nalaze svi u registrima za razliku od onih koji se nalaze. Mnogi znaju o čemu ja pričam pa će i to doći na red.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je kolega Branko Vukšić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Eto danas u 21. stoljeću 67 godina nakon 2. svjetskog rata ili 68 još uvijek polemiziramo, svađamo se o crnilu iz i nakon 2. svjetskog rata. Pitamo se zašto i pitamo se kako to činimo, zašto to činimo? Zašto se zločini nisu procesuirali? I onda mi uglavnom se zaklinjemo da smo mi bili ona generacija da mi ne bismo to činili što su oni činili, zataškavali, gurali pod tepih. Nisu željeli pravdu i istinu koja je ostavljena nama da je raščišćavamo. I što sad mi kažemo? Ne bismo mi digli ruku na svoje. I onda ja kažem oprostite na izrazu malo sutra. Maloprije se ovdje govorilo u sabornici o isprikama, tko se kome i zbog čega treba ispričati. I sad jedno pitanje, tko se i kad javno ispričao gospodinu Mili Dedakoviću? E sad već sam čuo ajde jednu, da. Slučaj Mile Dedakovića – Jastreba, a govorim o njemu zbog toga što je ovdje u ovoj raspravi u ovih nekoliko sati bezbroj puta spomenut dignitet. On je apstraktan izgleda. Dignitet branitelja hrvatskog to je neki apstraktni pojam koji izgleda dobro ne razumijemo. Znači, slučaj Mile Dedakovića – Jastreba govori da prema braniteljima postupamo licemjerno, jako licemjerno. Zbog čega se ne rješava slučaj gospodina Dedakovića koji je sam apelirao da se riješi, njegova supruga je uputila javnosti, izrečena su imena i prezimena nekih ljudi, zbog čega je to? Zašto se ne procesuiraju oni koji su mlatili i uništavali gospodina Dedakovića hrvatskoga heroja? To nitko ne postavlja, govorimo o brojkama, govorimo o dignitetu rata, govorimo o dignitetu branitelja. Zbog čega se ne pokrene postupak da se utvrdi istina pod kojim je okolnostima Mile Dedaković nakon što je izašao iz Vukovara nastradao? Od koga? Od ruke koje? Kažu hrvatske vlasti. Pa dajte da to riješimo. Pa to je sramota, to je ljaga. To je ljaga na hrvatskom Domovinskom ratu. Zbog čega se to ne rješava? Zašto se sad ne pokrene, gospodine ministre, ja vas lijepo molim pokrenite istragu, zatražite od DORH-a. Razgovarali smo prije, ne postoje papiri, zatražite, mora se to riješiti. Ne može jedan od najvećih heroja Domovinskog rata skapavati doma čak i da ima sve uvjete i da ima sva kolica ovoga svijeta, sve lijekove i sve one trakice koje nema što je sramota za ovu državu treba istražiti pod kojim okolnostima je gospodin Dedaković nastradao. Tko je naredio premlaćivanje, tko ga je zatvorio, tko su ti ljudi, tko su te sive eminencije. O tome mi ne raspravljamo. Ja se u potpunosti slažem sa gospodinom Burićem da, a mnogi stotine vjerojatno ima ljudi, neću napamet govoriti tisuće, onih koji nisu zaslužili biti na tom popisu branitelja. Da, na tom popisu branitelja 500 tisuća ima mnogih koji su bili na ratištu, a nisu na tom popisu iz raznoraznih razloga. Neki koje ja znam, s kojima sam bio na ratištu su rekli nećemo jer ne zaslužujemo mada su nosili glavu u torbi. Nismo nosili oružje i nismo s puškom se borili, a svaki dan su bili u pogibelji. Bar ih 15-ak, 20-ak znam koji su to učinili. Koji nisu na popisu. Onda tim prije je taj popis od 500 tisuća prenapuhan jer tih nema, ali ima mnogih drugih koji jesu. Znači, ako čitavo vrijeme govorimo što se u potpunosti slažem da treba braniti dignitet Domovinskog rata, treba braniti onda i dignitet branitelja. Meni je drago što u ovom Saboru sjede mnogi branitelji koji su branili Domovinu, koji su obranili Hrvatsku domovinu ali mi je nepojmljivo da se nije, ja sam danas malo kasnio u Sabor jer sam imao sastanak, ja sam mislio da će biti prekinuta sjednica, da će biti odgođena sjednica da se upravo porazgovara prije ove današnje teme o gospodinu Dedakoviću s kojim sam imao sreće razgovarati i kao novinar pa i kao mogu čak reći i kao njegov kolega. Ima jedna odlična pjesma Arsena Dedića koja kaže: " Iza njih njihovi iza naših naši, to u ovom istom času raduje i plaši, drže se jarani, drže se zemljaci opet su u igri osebujni znaci". Mada je pjesma nečem drugom posvećena ali ona je vrlo ilustrativna i za ono što se događa. Da to je druga pjesma gospodine Buriću. Jedna strana, ova lijeva HDZ-a, ne doslovno lijeva, s moje lijeve strane kaže da ne treba objaviti registar, druga strana desna je kategorična u tome da treba objaviti registar branitelja. Argumenti gospodina Burića su vrlo čvrsti, postoje argumenti nekih branitelja HDZ-a s kojima sam razgovarao, koji su isto vrlo čvrsti, koji kažu da časni ljudi koji su se branili, koji kažu ne želimo biti na tom popisu. Moja je moralna dilema imam li pravo sjeći nožem i biti il na jednoj il na drugoj strani. Ne znam, ja sam i zadnji put rekao u prvoj raspravi, kad je bilo u prvom čitanju nisam siguran ni u jedno ni u drugo. Ali sam sasvim siguran da trebamo čuvati dignitet branitelja, hrvatskih branitelja, osoba od imena i prezimena i da trebamo sa tog spiska izbaciti one koji nisu branitelji koji su okaljali čast branitelja, onih koji su došli po razno raznim vezama a gotovo da ih svi znaju koji su došli i koji kažu nisu bili branitelji a oni su na spisku. I onda im je netko u prvoj raspravi dobacio, pa šta ih ne prijaviš? A prije su se bunili, kako bismo, zašto bismo mi prijavljivali? Ne znam, u tome kažem moralna je dilema da ili ne objaviti popis branitelja. Pitanje je što će više pomoći dignitetu Domovinskog rata objava ili ne objava registra branitelja? Sasvim sigurno kad bismo znali tko je sve bio branitelj, kad bismo imali taj popis, sasvim sigurno da bismo znali tko je lažno na tom popisu, ali opet to nije naš posao da mi tražimo one koji su lažno, stvarno postoje instrumenti države, postoje institucije države koje to trebaju raditi. Druga stvar, još jedan primjer kako ne štitimo čast generala čak, Slobodan Praljak je general HV, tisuća puta je ponovljeno, laž u hrvatskim medijima da je srušio most u Mostaru, stari most u Mostaru, postoji presuda Riječkoga suda u kojem je osuđivan novina i novinar koji je to napisao. Nakon te presude u pravnoj državi nikad nitko više ne bi smio ponoviti da je on srušio most u samom Mostaru. Ali to nije samo ljaga na imenu gospodina Slobodana Praljka nego na svim braniteljima. I dalje se ponavlja jesu li udruge Domovinskog rata žestoko protestirale protiv te laži koja se podmeće. Slučaj staroga mosta u Mostaru nije u Haagu, nitko nije optužen za rušenje starog mosta jer ga Hrvati nisu srušili, ali to se ne protestira, te činjenice se ne protestiraju. Kao što se ne protestiraju i činjenice da je u Ahmićima je napravljen strašan zločin, o tom zločinu samo da vam kažem je omjer, je tisuća puta na HRT-u je govoreno tisuća puta. Istoga dana ne znam koliko dana, sto km koliko je u Trusini je ubijeno 50 Hrvata, nikad nitko to ne spominje, mi smo hrvati mazohisti da ne govorimo o istini o ratu, ne govorimo o tom življu koji je tamo živio i ne govorimo o braniteljima koji su časno obranili. Zato vas ja molim, apeliram ajmo zaštiti ljude od imena i prezimena svakoga branitelja koji to zaslužuje i gospodine ministre ponavljam na kraju o sudbini gospodina Mile Dedakovića Jastreba, hrvatskoga heroja, čovjeka koji je branio Vukovar koji je završio u nekakvom zatvoru, pritvoru, nekakvom sobičku gdje su ga mlatili samo zato što je rekao svoju istinu o Vukovaru, trebate pokrenuti istragu.
Hvala, četiri replike na vaše izlaganje. Prvi je Dražen Đurović, izvolite.
Hvala. Gospodine Vukšiću, vi ste govorili o sudbini gospodina Dedakovića, dakle koji su to nepoznate sile, nema tu nepoznatih sila, ne znam da li ste vi čuli za izvješće Državne komisije o okolnostima pada Vukovara, to je vrlo jasan dokument kao javni državni dokument RH, ne znam da li ste čuli za Josipa Manolića koji je bio izravni provoditelj akcije hapšenja i batinanja Dedakoviča. Ljudi koji su to činili imaju svoja imena i prezimena, vrlo su dobro poznati, no to su ljudi koji su samo provodili zapovijedi, prema tome tu nema velikih nejasnoća. Tu je sve potpuno jasno i javno poznato, ono što je sramotno je to da je RH kao pravna država nije ništa u ovih 20 sada gotovo tri godine postojanja, odnosno 20 godina od tog izvješća da Hrvatska pravna država ništa nije učinila da se to sramotno izviješće državne komisije o okolnostima pada Vukovara ponovo analizira i odbaci jer tu se radilo o jednom pamfletu koji je zapravo, kojim se traži unutarnji neprijatelj i optuživali oni koji su branili taj Vukovar u tom pamfletu koji ima status državnog dokumenta su upravo ti ljudi koji su branili Vukovar na čelu sa tim Dedakovićem i sa Borkovićem i sa Totom i sa svim ostalima su optuženi da su oni krivi za pad Vukovara, da su oni sudjelovali u uroti za rušenje ustavnopravnog poretka i da su oni zapravo, i zbog toga je Dedaković uhapšen i imao je sudbinu takvu kakvu imao. Prema tome temelj toga je zapravo ta udbaška klika koja je to provela krajem 91. godine a odgovor na to jedini koji može biti racionalna i danas i tko što treba učinit da bi se vratio dignitet obrani Vukovara je temeljita analiza tog izvješća i stavljanje tog izvješća van snage i donošenje novog izvješća o okolnosti obrane Vukovara.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega slažem se s vama u jednoj stvari, najbitnijoj onoj o kojoj ste govorili, nije reagirala pravna država. Pravna država na mnoge stvari u Hrvatskoj nije reagirala. Kažete sve je jasno, sve je poznato. Sve je poznato ali nije procesuirano. Ti ljudi o kojima ste vi govorili o kojima mi svi govorimo evo sada je vrijeme u Saboru smo ih imenovali, u Saboru smo zatražili od ministra da se procesuira i što će sada spriječiti nekoga. Ja ne vjerujem da će biti procesuiran, nažalost ne vjerujem. Ne vjerujem svi se tu kunu netko je prije rekao Hrvatska je pravna država, nije, ovo dokazuje slučaj gospodina Dedakovića hrvatskog heroja dokazuje da Hrvatska nije pravna država. Rekli ste prije da niti jedna država na svijetu nije objavila svoj registar. Pa niti jedna država na svijetu se ne ponaša prema svojim herojima kao što se Hrvatska država ponaša prema svojim herojima. I da slažem se s vama, treba to izvješće staviti van zakona, treba napraviti novo izvješće o Vukovaru i treba jer ako je Mile Dedaković kriv za ono što ga se optuživalo tada onda je gospodin ministar kriv jer je. Znam da je odličan. Hvala.
Franko Vidović replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Vukšić evo ja isto moram reći također da se u ovom dijelu oko gospodina Dedakovića slažem sa vama. Mislim da je nedopustivo prvo nije istina da to nitko nije spomenuo, spomenuo sam ja jučer, a spominjao sam i prije samo eto nije tada bilo važno nisam bio saborski zastupnik. Ja sa s vama potpuno slažem, mislim da je to situaciju koju jednostavno treba zatvoriti. Taj nalaz te famozne komisije do dan danas nije razriješen do kraja. Ne odnosi se on samo na gospodina Dedakovića, mislim da se on odnosi na gospodina Borkovića, da se odnosi na Feniksa Tota da se odnose na još neke ljude koji su bili ključni u nekim momentima obrane Vukovara. Što se tiče reakcije ministarstva obzirom na bolest gospodina Dedakovića, ja mislim da je ministarstvo reagiralo promptno i da je napravilo ono što je trebalo napraviti. Da li sustav može biti bolji? Može. Možda su oni trebali imati uvid u bolest gospodina Dedakovića i tu se isto čak možemo složiti. Ali sustav je takav kakav jest, a tu smo da ga popravljamo. I procesuiranje ljudi koji su tada nazovimo to blago ispitivali gospodina Dedakovića koliko sam pročitao i po njegovim iskazima radilo o tipičnom lomljenju kostiju. Da jesam apsolutno i za to i mislim da je to zaista priča koju bih trebali završiti jednom za sva vremena. I mislim da Hrvatska treba priznati ljudima koji jesu doista junaci Domovinskog rata ja sam neke i nabrojio, nabrojio sam i gospodina Dedakovića ima ih još da njima doista treba priznati da oni jesu junaci Domovinskog rata i mislim daje u tom smjeru išlo i ono ustanovljenje i odličja i prijedlog koji je došao od mog kolege sadašnjeg ministra Ante KOtromanovića koji je prihvatio i gospodin Matić sadašnji ministar da se ustanovi odličje junaka Domovinskog rata otprilike tako nekako i apsolutno to podržavam. Mislim da se Hrvatska mora pokloniti svojim herojima. 15, 17, 20 godina nakon rata ali mora.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Gospodine Vidoviću samo da usput kažem pošto repliciramo jedan drugom da se meni vaša rasprava svidjela jer je bila nabijena emocijama i bila je dobra rasprava, za razliku od nekih drugih kolega koji su osudili tu raspravu. Mi ovdje u Saboru ne smijemo samo raspravljati. Mi smo ovdje zakonodavno tijelo. Nama odgovara Vlada. Ne odgovaramo mi Vladi. Mi trebamo tražiti zaključke i trebamo tražiti od Vlade sutra prije glasovanja, sročiti, zadužiti predsjedništvo Sabora, dati izjavu i zatražiti da se pokrene slučaj istraga oko slučaja gospodina Dedakovića.
I zadnja replika Josip Đakić.
Hvala lijepo. Pa kolega Vukšić, na dobrom ste tragu promišljanja o dvojbi objave ili ne objave, zaštite ili ne zaštite, prava ili pravednosti. To su stvari koje ste stvarno dobro definirali i rekli da li treba zaštiti hrvatske branitelje iz registra ali i ove koji su pravičnim presudama oslobođeni krivnje koja im je stavljena kao stigma na vrat hrvatskih branitelja. U nekoliko posljednjih godina a naročito za vrijeme Pančića diskreditacija, progon, prozivke vidjeli ste kako se događalo. Ovo je blaži oblik koji će se danas dogoditi. Imamo one kojima stvarno treba pomoći i zaštiti ih, imamo one koje niste spomenuli. I … je nekoliko puta različito suđen. Još uvijek nije završen proces. Imamo one koji kako sam rekao završavaju u Kanadi u pritvoru a odslužili su za svoje grijehe kojih je pravomoćno sud presudio i ne možemo im pomoći. Koliko će takvih u narednom periodu biti? Koliko je takvih heroja koji nisu spomenuti i nisu zvučna imena i nisu bili prvi i glavni kao što je gospodin Mile Dedaković? U nekoliko navrata u ovom Saboru i u prijašnjim sazivima govorilo se o tome i Odbor za ratne veterane je nekoliko puta raspravljao i slao traženje a i sada. ovo je hvale vrijedno da tražite da se procesuiraju oni, i ja tražim, jednako s vama tražim da državne institucije bez obzira što nitko nije podnio kaznenu prijavu one čuju, one imaju uvid kako mogu za sve drugo iz novina pisati prijave i provoditi istrage ali još do danas evo kolege javljaju koji su kod Mileta doma još nitko nije došao pitati generale tko vas je tukao. Još nije došao ni isljednjik policije niti iz Državno odvjetništva nadležnoga za njegov kraj. To je žalosno u RH. I složio bih se u jednom dobrom dijelu branimo hrvatske branitelje a s druge strane ih proganjamo. Proganjamo bez osnova bez utvrđenih činjenica, a stratišta i ratišta [[Upadica: Hvala.]] zaboravljamo uvijek Voćin gdje je danas … … /Govornik udaljen od mikrofona ne razumije se.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Đakiću, ne slažem se s vama da je Ministarstvo branitelja u vrijeme gospodina Ivice Račana progonilo branitelje, pisao sam tada kao novinar o tome ali neću, to je preduga tema o tome. Ali se slažem u tome da državno odvjetništvo treba reagirati već na temelju ovih rasprava. Evo i SDP se slaže i HDZ-ovi zastupnici se slažu i HDSSB-ovi i Hrvatski laburisti se slažu što treba još državnom odvjetniku da bi reagirao i što će državno odvjetništvo učiniti u ovih 7 dana vidjet ćemo vrlo brzo pa nakon toga ako ne želi reagirati onda se znači radi o nekakvoj zavjeri i tada treba sazvati posebnu sjednicu Sabora i raspraviti o nekim stvarima o Domovinskom ratu. Hvala.
Hvala lijepa. Kolega Burić, vi ste odustali? Hvala. Na redu je Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjednice. Činjenica je da mi danas evo drugi puta u svega 10-tak dana govorimo o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja. Činjenica je i to da zaista gledajući ovaj prijedlog zakona nije došlo do promjene gotovo ničega u odnosu na onaj prvi, osim kako sam uspio iščitati da su Hrvatske željeznice tj. HŽ-Holding u međuvremenu nestao, a Hrvatske željeznice su ubačene kao termin u taj zakon. To je jedina promjena u odnosu na prvi prijedlog zakona. Pa se pitam zar smo mi zaista tada u tih 20-tak i nešto rasprava kao narodni zastupnici koji imaju određena iskustva, koji predstavljaju određene ljude, zar mi zaista nismo uspjeli u tih nekoliko sati rasprave reći ništa važno, ništa bitno što bi Ministarstvo branitelja moglo uvažiti kao bolji prijedlog. Zar zaista u tom Ministarstvu postoje univerzalna znanja do kojih nitko od nas ne može doći. Kako je prijedlog isti kao i prošli onda ću pokušat na isti način kao i zadnji puta i govoriti. Ostajem pri stavu da ako su prava teorija onda ovaj zakon zaista teoretski daje više prava nego onaj prethodni. Međutim svaki zakon prate i financije, a vidljivo je iz proračuna da ovaj zakon u sljedećoj godini prati 40 milijuna kuna prava hrvatskih branitelja manje nego u 2012. godini, a tek projekcijama u 2015. imamo ista prava kao i 2012. Da li može stajati priča o istim pravima? Nema istih prava, ima samo manje prava. To govore financije, a ona su jedina istinska prava kojima treba pomagati hrvatskim braniteljima. Pokušao sam utvrditi svoj interes jer sam postavio pitanje zadnji puta, ali nije se našlo u obrazloženju odbijenih. Zašto nismo uvažili pitanje, koja je svrha, koji je cilj i koja je procedura brisanja krivih, nečasnih, falšnih hrvatskih branitelja. Ministarstvo nije moglo odgovoriti na to pitanje iako ste ga jako dobro čuli. Niste mogli odgovoriti, niste mogli. Pokušat ću ja u svojoj raspravi. Ja ne vidim svoj interes osim da sjedim ispred računala, da gledam u to računalo, da buljim u njega, da razmišljam o stotine tisuća imena. Mi ne znamo hoće li to biti u popisu rednim brojevima, hoćemo li imati tražilicu u koju ćemo upisivati imena pa ćemo se sjetiti možda njih 5 da vidimo jesu li oni bili unutra, jesu li oni negdje bili. Kakve kriterije uopće primijeniti na to, hoćemo li vremenski kriterij. Bilo je onih i prije mene, bilo je onih poslije mene. Hoćemo li teritorijalni kriterij? Poznanstva u maloj sredini, možda neke poznam, u velikim gradovima nitko nikoga ne pozna osim jedan mali krug ljudi. Na koji način uopće to rješavati? Što može uopće istinski branitelj pronaći u ovom Registru branitelja, jedino satisfakciju da će biti na tom nekakvom popisu u registru sa svojim rednim brojem i određenim podacima i to će mu biti jedina satisfakcija, da je bio branitelj ali on to već ima, ima svoju braniteljsku iskaznicu. On to već ima i onda će biti malo veseliji. Ali takva postoji mogućnost i za onog tko je možda kriv i on će biti na popisu i on će imati svoju braniteljsku iskaznicu. Što će on možda imati za razliku od ovog drugog, eventualno nekakav strah da ga ne bi netko primijetio. Sasvim krivo. Što će uraditi oni koji utvrde krivog, lažnog, falšnog branitelja? Oni moraju krenuti postupak dokazivanja. Što će to donijeti onom koji to krene raditi, ništa. Čuli smo ovdje, ako netko primijeti ja ću to proslijedit nekom drugom, možda hoću, možda neću. Postavlja se pitanje zaista svrhe svega ovoga što se tiče hrvatskih branitelja unutar registra. Ne postoji procedura brisanja tih nečasnih, krivih. Zbog toga ovaj zakon doživljavam potpuno besmislenim, ali zlouporabom ovog istog zakona u problemu se mogu naći istinski branitelji. Oni su bili na prvoj liniji, oni su odlazili u određena područja u akcije. Ne ovi možda kojih sa strane ima i krivih. Njih će se vidjeti i moguće će ih se zlouporabiti njihovi podaci i njihovo ime i prezime i zato je ovaj zakon za mene i opasan. A kad govorimo o registrima, naveo sam sve u replici registra, i mirovina koji su tajni i socijalnih naknada koji su tajni i koncesija koji su tajni ali se ne utvrđuju da li su sve dobivene na pravilan i ispravan način. To nikoga ne interesira, interesira itekako interesira. Institucije države to rade, ne treba objaviti popis milijun i nešto mirovina da bi utvrđivali pojedince koji su se okoristili na krivi način i došli do nečega što im ne pripada kao i kod socijalnih naknada, pa i koncesija i svih ostalih registara. A vidjeli smo na iskustvu registra, ljudi koji, poreznih obveznika koji duguju da se ništa nije učinilo osim da se nelikvidnost u državi povećala. Ne znam da li su se u ministarstvu upitali s obzirom da ovdje govorimo o brojci od 500000. Jer imamo u Hrvatskoj 4 milijuna ljudi. Kako se osjeća 3 i pol milijuna ljudi koji nisu na ovom spisku. Imaju li oni pravo na osjećaj? Jesu li oni nešto krivi zato što ih država u tom vremenu nije zvala, nije ih trebala, njih i njihove mogućnosti radi određenih razloga. Jesu li ti ljudi manje časni Hrvati od ovih koji će biti kako čujemo na ovom spisku. Jesu li oni krivi? Država ih nije trebala. To je pitanje isto. To je pitanje, jesmo li razmišljali o njihovim osjećajima. Hoće li to postat predmet priča u kafićima, u birtijama, hoće li se to razračunavati negdje na cesti ili ne znam gdje. Ne znam, evo. Mislim da sam možda sve krivo shvatio, pa ću ovu objavu na kraju registra svesti možda na najjednostavniji način pod kako reče ministar predizborno obećanje. Međutim, to je vrijedilo samo do prvog čitanja. U međuvremenu smo čuli riječi predsjednika Vlade, a da Kukuriku koalicija nije ništa obećala, pa za ništa ne bi trebala biti kriva i ništa nije trebala ostvariti, tako da ni ta priča o predizbornom obećanju očito nije pravilna. Možda ne možemo svesti objavu više ovog registra niti pod priču o predizbornom obećanju. A kad je sve tako ja ću na kraju zaključiti da nemamo niti korist, a očito da nije ni obećanje. Ovaj zakon kako čujemo i objava registra nema cilj i svrhu. Ja to svedem onda na kraju pod običan hir, hir jedne promašene politike. A hirovi dolaze i prolaze. Međutim, ono što je važnije ostaju ljudi sa svojim sudbinama, a bojim se da će se nečije promijeniti nakon ovog. Hvala lijepo.
Replika Ante Babić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospodine Boriću, je u pravu ste. Glede objave registara bilo bi bolje da smo sačekali i razgovarali o tome, vodili javne rasprave. Ovako će registar branitelja izazvati i razdor i posvađati branitelje htjeli mi to ili ne i još i više. Međutim, javio sam se jer sam evo prije možda minutu, dvije me nazvao gospodin Dedaković i zamolio je, najprije pozdravlja vas gospođo predsjedavajuća i sve saborske zastupnike i zamolio je da njegovo ime ne spominjemo u sabornici i da se o njegovom slučaju ne politizira jer to on ne želi. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Kolega Dinko Burić, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Boriću, u svezi završnih rečenica vašeg izlaganja o tome kako će se osjećat oni koji neće bit na ovom popisu. Ne trebamo mi oko toga brinuti. Hrvatska javnost već sada zna u kojim vremenima je tko i mogao bit hrvatski branitelj i tko je tu mogućnost, pa čak bih rekao i tu privilegiju s obzirom da uistinu i ja smatram da smo izabrana generacija tko je tu privilegiju i ispunio. Tko je na kraju krajeva ostvario i svoju ustavnu obvezu iz članku 47. kako je vojna obveza i obrana RH dužnost svih za to sposobnih državljana. I ne vjerujem ja da će bilo tko od onih koji neće bit tu, a znaju da nisu bili time bit povrijeđeni. Objava Registra hrvatskih branitelja ima za svrhu upravo ojačat ugled i čast onih koji su imali prigodu i tu priliku i iskoristili, a za sve one koji nisu bili ja sam rekao i u raspravi, a to ću i sada ponoviti jednako tako bih volio da se objavi i registar onih koji su imali tu priliku, a nisu ispunili ustavnu obvezu. Jer mnogi su ustavnu obvezu obrane RH vršili i na druge načine, izvan odredbi. I to moramo govoriti. I oni koji su i pripadnici HEP-a i Vodovoda i dakle bolnica, zdravstveni djelatnici, svi, vatrogasci. Svi su oni zaslužni za obranu i ispunili su ustavnu obvezu. Ali ima i onih koji su bili … [[Govornik se ne razumije.]] bojna. Zašto ne objavimo i registar onih koji su ili … [[Govornik se ne razumije.]] koji su bili ili u … [[Govornik se ne razumije.]] bojni evo kako me kolega Mandić … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Josip Borić.
Gospodine Burić, ja mislim da sam ispravno postavio tu dvojbu zbog toga što kao prvo nisu sve sredine bile u području ratnog djelovanja. Bilo je i onih koje su bile i u nekakvom razdoblju, u području koje nije obuhvatio rat. Unutar tog područja poznam osobno brojne ljude koje država nije zvala, nije iz zvala bez obzira na svoju dob u određenu aktivnost koja se ticala vojnih aktivnosti. Nisu pobjegli, bili su tamo, ali ih nije trebala država jer nije ni mogla očito opslužiti sve koje je možda u određenom trenutku trebala. Zato sam postavio pitanje. Sjećam se kako su se ti ljudi osjećali u tom vremenu i '95. i nakon toga. Imali su osjećaj možda i manje vrijednosti u odnosu na one o kojima mi danas govorimo da su časni. Tko kaže da mu nećemo i danas vratiti isti osjećaj? Hoćemo li ga staviti tamo? Netko će ukucati to i to, pa tebe nema tamo. Di si ti bio? Imao si 20 godina. Di si ti bio? Hoćemo li raspraviti tu. Mislim da ima takvih itekako, jer kažem ako je brojka 500000, a nas ima 4 milijuna. Vjerujte da u toj masi ima mnogo takvih a nisu bili dezerteri i nisu bježali. A bile su mogućnosti vojske onoliko koliko je trebala i koliko je poziva podijelila. Hvala.
I zadnja replika Dujomir Marasović.
Štovana gospođo predsjednice. Kolega Burić vi ste rekli da je ovo hir hrvatske politike. Ne slažem se s vama, ovo je bijeda slika hrvatske politike, ovo je tragedija hrvatske aktualne politike, ovo je ispraznost hrvatske aktualne politike, ovo je dokaz ispraznosti, bezidejnosti, bezsadržajnosti, besperspektivnosti ove politike a ne hir. I znate zbog čega sam ja zabrinut? Ne zbog ove objave liste nego sam zabrinut da će se broj nezaposlenih možda za mjesec, dva dana popeti na 500 tisuća pa će biti više nezaposlenih nego branitelja. E to je pitanje svih pitanja danas u Hrvatskoj. A ovo je danas gubitak vremena, žao mi i vremena ovih diskutanata s ove strane, a i meni je žao što sam morao na neki način replicirati s ove strane. Ispraznost, pa je li vi znate gospodo da su zabranjeni podaci objavljivati gdje si bio u JNA? Personalni tzv. kartoni JNA koji imamo svaki od nas koji je služio JNA je zakonom zabranjeno objaviti. Je li vi to znate? Da sam ja tužen sudu zato što sam na neki način kroz neki moj tv nastup bio sam na USKOK-u, DORH me istraživao zbog činjenice da sam rekao nešto ili pokazao neki personalni karton JNA. A mi ovdje hoćemo objaviti branitelje. Jesmo li mi normalni? Nismo, nismo. Žao mi vremena i svega ovoga sve skupa. Ali nije mi žao vremena jer ovdje smo eto pa sjedimo, ali žao mi je, odnosno strašim se činjenice da će za mjesec ili dva dana biti više nezaposlenih nego branitelja. I to je pravo pitanje Hrvatske i pitanje svih pitanja u ovom momentu. A ovo nije uopće pravo pitanje nego mlaćenje prazne slame.
Odgovor na repliku, Josip Borić.
Kolega Marasoviću … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] drugačiji naziv i pokušavajući protumačiti svrhu i cilj objave ovog zakona sa svim posljedicama koje će on proizvesti u budućem vremenu. I kažem pokušao sam na onaj najjednostavniji način da je to predizborno obećanje, ali reče premijer nedavno da nisu davali predizborna obećanja, da to nema veze s predizbornim obećanjima a ministar je cijelo vrijeme govorio da je to eto barem da ispune nešto. A ja tvrdim da to predizborno obećanje nije dobro i da će ne danas, ne za dva mjeseca ili tri mjeseca, možda za godinu ili dvije dana izazvati određene posljedice, a tad ćemo kao i po običaju već zakasniti, malo ćemo se posuti pepelom i nastaviti dalje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je Boris Blažeković koji nije prisutan. Damir Kajin, također gubi pravo rasprave. Josip Đakić, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. I Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospođo ne znam da li ste pomoćnica ili što u ministarstvu, ispričavam se, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Žalosno je što nema ministra, još je žalosnije što nas je ovako malo u sabornici, ali najžalosnije je što smo se nažalost oko teme u kojoj bi trebali svi biti jedinstveni podijelili jer branitelji su i s jedne i s druge strane. Na svu sreću '91. nismo gledali na političke opcije nego smo gledali kako obraniti Domovinu. Da smo tada lamentirali kao danas pitaj Boga da li bi danas sjedili u ovom Visokom domu. Da li je Registar hrvatskih branitelja baš nešto oko čega se mi toliko trebamo tući? Da li je sve ove protekle godine trebalo sotonizirati branitelje, trebalo malo s vremena na vrijeme nabaciti da branitelji imaju ovakve ili onakve privilegije? Kao prvo branitelji nemaju nikakve privilegije, oni imaju nešto što im je temeljem zakona dao ovaj Visoki dom i nitko od tih ljudi nije išao u Domovinski rat da bi stvorio nekakve privilegije. Međutim, kad izvadimo iz konteksta vremena i prostora gdje su se događale određene stvari, određene bitke, gdje su bile koje jedinice ne možete praktički naći dva ili tri grada koji su imali istu ili sličnu situaciju. Svaki je grad, svako područje koje je bilo napadnuto od jugoarmije i četnika je imalo svoju specifičnost. Negdje su bile organizirane brigade, negdje nisu. Ajmo se malo vratiti u '91. pa sjetiti 19. siječnja kad je tadašnji predsjednik Predsjedništva SFRJ Mesić zbrisao iz Beograda jer su ga praktički htjeli koknuti pa kad je vojska htjela izaći na ulice, tada nismo imali osim specijalnih jedinica koje su tek bile u osnutku praktički ništa. Pa smo onda imali jedinice Narodne zaštite i onda se dogodio krvavi Uskrs, dogodilo se Borovo i onda su slijedila sva stradanja. Kako je u kojem području bilo tako su se organizirale jedinice i tako su se ljudi branili. Tek sa padom nekih vojarni u jesen '91. stvorili su se preduvjeti da se formiraju oružane jedinice ali temeljem nekakvih spiskova i popisa teritorijalne obrane koji su bili još iz bivše Jugoslavije. I tako je u principu počinjala nastajati Hrvatska vojska. I sad iz svega toga izvući tko je bio branitelj, tko nije pa postoje institucije koje su to trebale raditi i evidentirati. Da li su one napravile svoj posao ili nisu to je drugi par cipela. Kako se nešto napravilo tako i za sva druga rješenja nisu ništa od vijeka do vjekova. Sve se može isto tako ako postoje argumenti eliminirati. Ali da li treba sotonizirati branitelje i da li treba stalno tu priču lažni branitelji. Ja sam protivnik toga da se nekom kaže da je lažni branitelj. Mi imamo samo branitelje i imamo tipove koji žele prikazati da su branitelji, a to nisu. Pa mi zbog dostojanstva svih branitelja, svih poginulih, zbog dostojanstva svoje domovine ne smijemo rabit termin lažni branitelj, jer nema lažnog branitelja, imate prevaranta koji može bit prevarant u svim oblicima i takve treba eliminirat, a ne mi prihvatimo nešto šta nam neko nabacuje priču sa lažnim braniteljima. Pa svatko u svojoj sredini zna tko je gdje bio i kako je bio. Kroz moju brigadu 153. Velikogoričku je prošlo sedam i pol tisuća ljudi, ali mi smo zbog specifičnosti imali nešto što nije imala praktički ni jedan grad u Hrvatskoj, imali smo tzv. prostorne jedinice koje su bile zadružne za zračnu luku, vojarnu oko zračne luke, taj ZTC koji je bio najveći servisni centar za migove izvan Rusije i to veliko skladište Buna gdje je praktički bilo skladište teritorijalne obrane plana grada Zagreba. To su bile te prostorne jedinice koje malo gdje možete naći u obliku i dugo nam je trebalo da te prostorne jedince uopće uvedemo u nekakve oblike da ti ljudi dobiju ono što im pripada. Ja samo govorim o jednoj specifičnosti i mi danas umjesto da trošimo vrijeme kako pomoći tim našim hrvatskim braniteljima koji su mnogi bolesni, mnogi su bez posla, kako vidjeti, kako im riješiti njihova egzistencijalna pitanja, mi se bavimo s nečim i prepucavamo što je totalno nebitno. Ispričava se svima što ću sada usporediti neke stvari. Tako je pompozno bilo najavljeno gospodine ministre famozna lista dužnika. Sve će se riješiti u Hrvatskoj kad se ona objavi, ona je postojala, objavila se, 10, 15 dana je tražio susjed susjeda, prijatelj prijatelja, neprijatelj neprijatelja, malo se pričalo o tome, više nitko ne priča, na žalost ništa se nije naplatilo i priča završena. Tako će vam bit isto sa listom branitelja. Gospodine Matiću, vama tamo gdje ste živjeli u Vukovaru nitko ne treba pričati tko je gdje je bio. Vi dobro znate koji je vukovarac četvrti mjesec, koji je vukovarac osmi mjesec i koji su vukovarci koji su ostali do kraja, isto kao što svatko od nas tu u svom gradu gdje je tko bio i ne treba tu nikakve velike filozofije, prema tome ići pompozno kao da je najvažnija stvar u ovom svijetu da se objavi registar branitelja, ja mislim da ste vi kao ministar izgubili silnu energiju na tome da se trebalo možda tražiti pomoć svih zastupnika i sigurno bi tu kao resorni ministar imali podršku da ojačamo neke pozicije o vašem proračunu uz hrvatske branitelje. Mislim da se tu trebalo uložit energiju i da se hrvatskih braniteljima recimo mojim velikogoričanima koji imaju jednu veliku zgradu i kojima danas nažalost grijanje ide 38,5 % da se njima poslali poruku jer danas je Sveta Lucija, dan zaštitnica Turopolja i dan moga grada da ste njima poslali poruku ja ću vama najugroženijima pomoći da platite grijanje e onda bi vi imali podršku svih nas ovdje za taj zakon. Al ako nažalost ako se mi prepucavamo ovdje oko Registra hrvatskih branitelja onda mi s jedne strane imamo svoje argumente drugi imaju druge onda se neki malo tu počnu prepucavati i onda odemo u totalno krivome smjeru. Vi imate tu sreću da ste na čelu Ministarstva iako pametno predlažete zakone svi će vaši zakoni biti donošeni sa … [[Govornik se ne razumije]] A zar nisu general Gotovina i general Markač pokazali koje jedinstvo hrvata kad je u pitanju Domovinski rat. Takvo isto jedinstvo kad su u pitanju prava hrvatskih branitelja ali vi kao resorni ministar ne smijete dozvoliti da netko govori o privilegijama i to je vaš zadatak kao resornog ministra jer naprosto ti ljudi nemaju privilegije. Sve što dobiju smo mi izglasali ovdje. Ako netko smatra da hrvatski branitelji nešto ne trebaju dobiti zna se koja su legitimna prava na koji način se zakoni mogu primijeniti, neka predlaži zakone, neka to obrazloži, ako dobije većinu neka to promjeni. Ali ne može govoriti o privilegijama i tu je velika greška gospodine ministre što mi danas ne govorimo o mnogim hrvatskim braniteljima koji su nezaposleni, što ne govorimo o mnogim hrvatskim braniteljima koji su ušli u određene poduzetničke projekte danas ne mogu vraćati kredite, o tome kako se povećava pozicija sredstava za stambeno zbrinjavanje, da tu priču jedanput zauvijek završimo i tu bi imali podršku, ne bi uopće trebali onako nervozno reagirat kao što se reagiralo. I budite sigurni za takve stvari ćete uvijek imati podršku i mene i mojih kolega u klubu zastupnika HDZ-a, ali isto tako podršku za nešto što neće donest ništa a može napraviti silnu nepravdu nekim ljudima nikad nećete dobit. I zbog toga ne trebate bit nervozni. Naše pravo je da misimo jedno, ja sam vam rekao ako ste slušali kad sam kolegi Buriću odgovarao nešto osobno baš me zanima kako ćete postupit sada. Imam sve dokumente, to nikad u svojim resorima nikada nisam rekao. Pa baš me zanima što ćete sad napraviti. Imam sva legitimna prava da to kažem, i kad vi toliko se busate da želite nešto napravit, baš me zanima što ćete napravit. Dobit ćete sve dokumente, šest je grad po Hrvatskoj po veličini. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, Tomislav Ivić.
Hvala lijepa poštovano gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker ja se slažem s ovim što ste vi u svojoj raspravi govorili, posebno bih htio reći nekoliko riječi o temi koju ste otvorili a koja se kod nas često puta koristila kada se razgovaralo o braniteljima i spominjale privilegije, itd. i povlastice ili ne znam kako sve nisu te ljude zvali, i da sve ove rasprave imam takav … [[Govornik se ne razumije]] vode da bi se nametnula jedna opasna teza da 500 tisuća hrvatskih branitelja je velik teret za ovu zemlju, da 500 tisuća hrvatskih branitelja koša milijarde i milijarde kuna. Istina je potpuno drugačija. Činjenica je da i danas evo 15.-tak godina poslije završetka rata, malo i više, koja godina više, gotovo 380 tisuća hrvatskih branitelja radi i od svog posla prehranjuju i sebe i svoju obitelj, da je 70 tisuća onih koji su korisnici prava koja proizlaze iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja, da je tu 58 tisuća hrvatskih ratnih vojnih invalida i osoba koje su zbog bolesti ostvarile prava na mirovinu da je 12 tisuća obitelji poginulih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja dakle samo stradalnička populacija uživa prava iz zakona. Što se tiče hrvatskih branitelja koji nemaju status HRV oni imaju svega 2,3 prava, pravo na udjele u Fondu hrvatskih branitelja, imaju pravo na pokop o trošku države, imaju pravo na zaštićenu mirovinu pod uvjetom da imaju 65 godina života za muškarce ili 60 godina za žene i da su najmanje 100 dana sudjelovali u ratu. Dakle koja su to prava? … [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Iviću drago mi je da ste još raščlanili tu mistiku oko te privilegije i prava hrvatskih branitelja. Pa čak i o tome kada govorimo da mirovina branitelja ne može biti ispod 40% prosječne plaće, ne govori se o nikakvoj privilegiji. Ti ljudi kada odu u mirovinu oni su do sada uredno radili uplaćivali u svoj mirovinski fond da li će on imati 3, 4 ili 5% mirovinu od toga Hrvatska država neće niti propasti niti će se pomoći. Ali se naprosto sa zakonom pokušalo reći da postoji nekakav minimum, nekakvo priznanje društva ljudima koji su u datom momentu otišli i imali čast i svima koji su sudjelovali da smo imali čast i sreću sudjelovati u stvaranju Hrvatske države. Hvala dragom Bogu ostali smo živi i zdravi. Ali isto tako oni koji su ostali bez dijela tijela koji su psihički nažalost stradali o njima se itekako država treba brinuti. I nikada kada govorimo o privilegiranim mirovinama u statusu privilegiranih mirovina ne smije se govoriti o mirovinama invalida iz Domovinskog rata, naprosto se ne smije govoriti jer to nisu privilegirane mirovine jer to nisu privilegirane mirovine. To je minimum koji smo im mogli dati za ono što su dali za ovu domovinu. I za to se trebate boriti gospodine ministre i ako se budete borili za to imat ćete punu podršku svih nas u klubu HDZ-a.
Hvala lijepa. Nova replika poštovani zastupnik Željko Kolar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Kolega Šuker na početku kada ste krenuli u svoju raspravu kada ste govorili kakva je bila pojedina situacija u pojedinom gradu, općini ili regiji i bili ste u pravu kada ste to govorili. I prve jedinice iz Zagorja kada su kretali na ratište u 10.mjesecu mi smo točno znali tko ide. I onda je još bilo iz teritorijalne obrane je bila ona struktura diverzantski vod protu…, samostalna satnija znači nije bio ustroj Hrvatske vojske. I rekli ste sami da smo znali tko je. Međutim kolega Đakić je rekao u jednoj svojoj raspravi i prošli puta kada smo imali u prvom čitanju i danas tko će se sjetiti svih koji su bili, puno je ljudi prošlo kroz postrojbe. Međutim svaki zapovjednik voda je znao svoje ljudi svaki zapovjednik desetine. Inače vrlo brzo mi znamo iz našeg područja tko je bio na ratištu tko nije, ali ne znamo to je nas spisku. Ne znamo tko je na spisku. Možete pročitati spisak mi ćemo odmah u roku nekoliko minuta barem ja za svoju jedinicu odmah ću znati dal netko je na tom spisku tko nije trebao biti. I to je ključ čitave priče. To je jedno. Drugo, ja nisam čuo niti u prvom čitanju niti u drugom čitanju nikoga u ovoj sabornici tko je ijednom jedinom riječju spomenuo privilegije branitelja. Ja to nisam čuo niti jednom jedinom riječju da je netko rekao da bilo koje pravo koje imaju branitelji ili udovice ili djeca stradalnika da je to privilegije. Nisam to čuo. Ali gledajte mi govorimo o raspravi u ovome Domu. Mi raspravljamo o tome, vani budala i rata je uvijek bilo i sa tom činjenicom se moramo pomiriti i nikada nećemo uspjeti sve ljude uvjeriti niti da sunce izlazi i zalazi. Ali u ovom Visokom domu to se nije spominjalo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega mislim da ova naša rasprava jasno pokazuje da smo mogli bez problema konsensualno raspravljati o ovom zakonu, međutim netko je nametnuo temu registra. Ne prije mjesec nego prije nekoliko godina kao prvorazrednu političku temu i to je problem. ja vam kažem kako smo mi radili praktički od najnižeg zapovjednika …i tako se to radilo. Ja sam govorio namjerno o tim prostornim jedinicama jer to je bio specifikum Velike Gorice. Vi prostorne jedinice ne možete naći nigdje u Hrvatskoj upravo zbog ovoga što sam rekao. I ti ljudi su imali najveći problem da ih uvučemo u legalne postrojbe ali su to radili ljudi. Ali ono što je bitno isto tako što moramo znati samo 42 tisuće je bilo kontinuirano svih pet godina kroz oružane snage samo 42 tisuće. Rekao sam vam kroz moju brigadu je prošlo 7,5 tisuća ljudi. Ali netko je namjerno, ponavljam namjerno, registar pretvorio u predmet političkog obračuna i to je ono što nije dobro. Ali meni je drago što ste replicirali ovako jer to pokazuje da možemo razgovarati jer potpuno jednako razmišljamo. Jer sa istim ciljem sa istom ljubavlju prema domovini svi smo se borili za nju. Kod Zagoraca nije bilo rata ali prošli su sva ratišta i ostavili kost svugdje isto kao i moji Goričani. Mi smo imali svoju frontu ali smo bili taktička grupa i bilo nas je od juga do zapadnog bojišta svugdje. Prema tome iz poštovanja prema njima maknimo ovu priču i obećanja ja ću vama dati registar za Božić. Pa znate vi kaj to znači? Dajte ljudima materijalna prava za Božić onda će vas cijeniti.
Hvala lijepa. Završili smo replikama i odgovorima na repliku. Završna riječ. Dobro. Ima Dinko Burić zapisan. Poštovani zastupnik Dinko Burić replika.
Kolega Šuker u svezi teze lažnih branitelja, to je nešto što mene jako smeta podjela na lažne i prave branitelje. Ali ja ću vam citirat i dobro sam razmišljao da li u svojoj raspravi upotrijebit taj pojam i jesam ga onda upotrijebio jer citirat ću vam gospodina Ivića iz rasprave u prvom čitanju koji je u ime Kluba zastupnika HDZ-a u jednom trenutku rekao nitko nije protiv detekcije lažnih branitelja. Čujte onda sam sad i ja u dilemi, ako to kaže bivši ministar hrvatskih branitelja i upotrijebi tu sintagmu lažni branitelji, što nama drugima preostaje nego da za one kojima nije mjesto u Registru hrvatskih branitelja upotrijebimo isti izraz. A ja se slažem s vama da ga treba što je moguće manje rabiti. Krvavi Uskrs ste spomenuli, vrlo važna stvar. Zašto ovaj Zakon o pravima hrvatskih branitelja jest važan kao i Deklaracija o Domovinskom ratu? Jer još jedanput potvrđuje u onoj definiciji tko je dragovoljac, dakle od 5. kolovoza 1990. godine potvrđuje da je Domovinski rat i da svi koji smo obukli uniformu prije 8. listopada 1991. godine da smo branili Republiku Hrvatsku u legalnim postrojbama, a ne u paravojnim postrojbama kao što je to napisao hrvatski sud u presudi generalu Glavašu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Burić, ja kad sam govorio o lažnim braniteljima ja sam govorio svoj stav. I smatram da bi svi mi trebali naprosto prestat koristit taj termin kad govorimo o braniteljima, naprosto zbog digniteta svih ljudi koji su prije svega poginuli, dali svoj život za ovu Hrvatsku bi to trebali koristit. Lopovi i prevaranti su lopovi i prevaranti u kojem god hoćete segmentu i prema tome zbog jednog promila ne treba generalizirat sve. To je moj stav i ja sam ga u svojoj raspravi rekao. A što se tiče datuma, vi dobro znate da praktički sa balvan revolucijom kad je počelo praktički u Rakitju su počeli dolazit prvi dragovoljci jer smo znali što nas čeka i s ono jadno malo oružja, samo bolje o nekim stvarima ne pričati jer mogu vas optužit za štošta, ali ponavljam, skinimo taj veo tajanstvenosti sa Registra hrvatskih branitelja, vodimo brigu o pravima, sve ono što je napravljeno dobro držimo, idemo poboljšati još neke stvari i bavimo se sa problemima da nam se ne dogodi još puno Mila Dedakovića nažalost, branitelja koji nemaju nekakva prava, a za njih i ne znamo jer nisu toliko medijski atraktivni. A registar gospodine ministre vama neće ništa pomoći, budite uvjereni. Objavljeni su silni popisi u ovoj državi, međutim trebalo je objavit popis Kosovaca koji su pokušali izvršit diverziju krajem 8. mjeseca kad je prisilno spušten … aviona u Zračnu luku Zagreb pa su ih naši dečki dočekali tamo u Mičevcu i ….
Hvala lijepa. Sada smo zaista iscrpili replike i odgovore na repliku. Završna riječ poštovanog ministra branitelja Freda Matića. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi saborski zastupnici. Evo u završnoj riječi, cijeli dan smo govorili o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Prije same završne riječi ja bih se želio ispričati svima za izgovorene teže riječi, međutim isto tako vas molim da me razumijete za čovjeka koji je u svom životu platio dvije kazne za pogrešno parkiranje teško mi pada kada se pozivaju moji prijatelji u Vukovar i pita ih se imate li šta za Freda da mu napakiramo i jednostavno ne možete shvatit da nema. I te dvije kazne za pogrešno parkiranje sam platio. Nažalost ne čuvam uplatnice jer je to bilo prije rata. Gospodine Šuker, za vas odgovor. Nevjerojatno me čudi to, dakle istina je i žalosna je istina da postoje predsjednici kriznih stožera diljem Hrvatske koji nisu na časnom popisu hrvatskih branitelja i tim više se čudim, a vas djeca s pravom onda pitaju zašto niste na popisu hrvatskih branitelja i žao mi je zbog toga. Međutim podsjetit ću vas da je i pokojni gradonačelnik Drniša Ante Đavalija nedavno je umro i imali smo problema da mu osiguramo sahranu uz vojne počasti koje je on svakako zaslužio, ali čovjek nije bio, svi su se začudili tek tog dana kada je on umro svi su se začudili da on nije na popisu hrvatskih branitelja, međutim riješili smo to sa predsjednikom kao značajnom osobom koja je dala doprinos Republici Hrvatskoj za svoga života. Ovdje je važno istaknuti da vi nevjerojatno, govorim vi, ova desna strana koja se protivi objavi registra, vi stalno kao da se branite bilo je toliko. Niti jednog trenutka osim naravno intimno imam pravo kao i uvaženi zastupnik Burić postavit pitanje stvarno da nas je bilo pola milijuna di bi nam bio kraj, ali mi ne izražavamo sumnju. Za mene su svih 501666 hrvatski branitelji i mi ćemo taj časni registar objaviti, tu nema nikakvog zbora. Da li je bilo 200 tisuća, 300, 500, ja čak dopuštam da je i 800 jer znam da postoje ljudi koji nisu u Registru hrvatskih branitelja, a bili su hrvatski branitelji i to je isto tako sporno. Znači nije uopće sporan broj nego jesi bio ili nisi bio. Na kraju, ovo je dug svih nas preživjelih hrvatskih branitelja prema onima koji su poginuli, prema skoro 10 tisuća poginulih hrvatskih branitelja kojima ne bi bilo svejedno da se nalaze na popisu zajedno sa onima koji su bili u Munchenu kako kažete, nije im to sigurno stalo. Ja kad god dođem u Vukovar na groblje ja imam jedan dug prema svojim prijateljima, nemam grižnju savjesti, ja sam bio tamo, ponudio sam se, ponudio sam se jednako kao i oni, metak je htio njega, nije htio mene, ponekad požalim što nije htio mene, stvarno požalim najiskrenije. I ova izmjena i dopuna zakona bez politiziranja vrlo je pozitivna, vrlo je dobra. Poboljšana je u svim mogućim segmentima vodeći samo se prema jednom načelu da nema sredstava. Mi ne možemo probijat. Čak i ovaj dio koji smo rekli, za koji je ovdje izražena sumnja da se neće moći i materijalno ostvarit na stranu stambenog za kojeg trebaju veliki iznosi sredstava. Ali za ove druge stvari mi ćemo unutarnjom preraspodjelom unatoč smanjenom proračunu mi ćemo pronać sredstva da ispunimo sve ono što piše u zakonu, u mjeri koliko se to može provesti. Zakon, ja vas pozivam da sutra jednoglasno prihvatite izmjenu i dopunu ovog zakona. To je naš dug, a sastavni dio tog zakona je naravno i Registar hrvatskih branitelja kojeg ćemo objaviti na ponos i čast svih hrvatskih branitelja i bit će to lista imena za vječnost. Svi koji su patili, ginuli. Ovdje se spominjala tisućljetna borba za Hrvatsku. Ovi koji se nađu na ovome popisu to su ti ljudi koji su ostvarili tisućljetni hrvatski san. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Sada imamo red replika. Prva replika i poštovani zastupnik Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, sutra će ovaj časni Dom usvojiti ovaj zakon, tu uopće nema dileme. Registar će bit objavljen i neka to ide na savjest onima koji će za to dić' ruku. Ali vam želim reći vi ćete prvi imati problema sa objavom registra. Uzmite vašu knjigu "Ništa lažno" koju ste napisali i usporedite podatke iz ove knjige sa podacima što stoji u vašem ratnom putu u Registru hrvatskih branitelja. Ovdje spominjete da ste u Hrvatsku vojsku ušli 3.9.'91. godine. Pogledajte što u Registru hrvatskih branitelja piše. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Fred Matić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine Ivić na reklami za knjigu i preporučam svima koji nisu pročitali da je pročitaju. Ne moraju je kupit, ja ću je poklonit onome tko hoće. Dakle, sve što piše u toj knjizi tako piše vjerojatno u registru. Ja ću branit svoj ratni put u registru, ja ću ga prvi objaviti u potpunosti da razuvjerim sve nevjerne Tome i sve nevjerne Tome koji ne vjeruju u ratni put. Ja ću ga branit svojom čašću. Već sam više puta rekao, gospodo pa ne možete dakle dvije kazne za parkiranje platio. Ako treba ponovo ću ih platiti jer sam izgubio uplatnice. Ne možete, vi morate shvatiti da postoje ljudi, postoje vjerujte mi. Postoje ljudi u Hrvatskoj i u drugim državama koji nisu se ogriješili u zakone ove države, koji pošteno žive cijeli život. I evo, osim ovog kriminala sa dva puta pogrešnog parkiranja nemate mi što napakirati koliko god se trudite. Evo, pozivam ovdje časne saborske zastupnike, postoji vjerojatno i fonogram, da usporedimo sadržaj knjige sa mojim ratnim putem. Evo, pozivam. Što bi rekao Dinko Mikulić, zajedno smo s njim radili, plaćam janje ako nisam u pravu.
Platite nam janjetinu kad ste i u pravu ponekad. Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Dinko Burić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine ministre, ne postoji zakon niti bilo koje zakonsko rješenje koje je idealan. Ne postoji zakon koji nudi odgovore na sva pitanja i rješenja za sve probleme. Tako niti ovo zakonsko rješenje neće riješiti sve probleme hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Ali mi u klubu HDSSB-a uistinu mislimo da ovakvo zakonsko rješenje sa ovim izmjenama i dopunama jest pozitivan pomak prema ostvarivanju prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Nadamo se da će bit i osigurana sredstava uistinu za ispunjenje svega onoga što u zakonu piše. Jer ako to ostane samo mrtvo slovo na papiru onda od toga neće biti nikakve koristi. A kad je u pitanju ono što je izazvalo najveće prijepore, a to je taj Registar hrvatskih branitelja o njemu smo jako puno pričali. Ja bih samo to nisam u raspravi rekao podsjetio da još možda razmislite na stranici četvrtoj ako imate vremena oko prednosti pri zapošljavanju koje ostvaruju osobe. Kaže ne može ostvariti pod točkom 17. ako se radi o izrečenoj kazni prestanka službe prije, pa onda otkazu službe ako nisu zadovoljili na probnom radu, pisanom otkazu itd. Ovo otkazu službe ako nisu zadovoljili na probnom radu može dovest u pitanje ostvarivanja teoretski može dovest u pitanje ostvarivanje pravo prednosti pri zapošljavanju, jer onda može svatko bit primljen samo na probni rad, ispuni mu se uvjet da je imao prednost pri zapošljavanju i onda mu se otkaže, raspiše novi natječaj a on više nema prednost zbog toga što je iskoristio to već jedno pravo. Razmislite o tome. To sam zaboravio u raspravi reći, a htio sam upozorit na tu moguću opasnost.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Fred Matić.
Zahvaljujem zastupniku Buriću na današnjoj cjelodnevnoj konstruktivnoj raspravi. Hvala lijepa. Rekli ste mnoge stvari koje sam i sam mislio reći, ali nisam. Ali znam da uvijek govorite iskreno iz srca kao i sam i hvala vam na tome. A ovdje se također slažem, ali gledajte mi ćemo pokušati. Zakon se, to smo vidjeli u ovih 20 godina uvijek može izigrati. Naše namjere su poštene i časne i mi ćemo nastojati braniteljima u svakom slučaju zato smo i stavili one kaznene odredbe, a rupa u zakonu uvijek se može naći. Ali za kraj. Zakon je također živo tkivo. Ukoliko se pokažu, kao što smo i ovdje išli na izmjene i dopune zakona, ukoliko se u sljedećem razdoblju pokažu potrebe za bilo kakvim daljnjim dopunama i izmjenama mi ćemo to napraviti. Sve u korist hrvatskih branitelja i stradalnika iz Domovinskog rata. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama ministre. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre evo slušam vas pozorno i kada ste obrazlagali zakon u prvom čitanju i sada u drugom čitanju. Moram vam reći da me niste dovoljno uspjeli uvjeriti koji je cilj, koja je svrha i što želite postići objavom Registra hrvatskih branitelja osim što se stječe dojam da se to radi prvenstveno kako bi se pokušalo utvrditi koji su to bili pravi, a koji to nisu. Za mene je to … drugi put, mi se u klubu HDZ-a i u prvom i u drugom čitanju trudimo objasniti da za to što vi želite nije trebalo objaviti registar. Ali nešto sam vam drugo htio reći. Ovaj zakon osim omogućavanja objave Registra branitelja pruža i neka nova prava hrvatskim braniteljima. E pa vidite, tu do vas sjedi ministar koji nakon ovog zakona treba svih nas u Hrvatskoj uvjeriti kako nema dovoljno sredstava u državnom proračunu kako bi se isplatila postojeća prava zaposlenicima u javnom sektoru, a u isto vrijeme vi obećavate hrvatskim braniteljima neka nova prava. Pa ili je ministar Mrsić nesposoban, a vi ste mađioničar ili je nešto drugo posrijedi što ja evo doista ne znam. Prema tome, nije mi jasno da u trenutku kada ukidamo postojeća prava, božićnicu za ovu i iduću godinu i regres za iduću godinu da u isto vrijeme vi u proračunu imate sredstva za stambeno zbrinjavanje koja su ogromna pa i za druga prava koja su ovim zakonom propisana. Čini mi se da to doista ne drži vodu i da puno logike u tome nema.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Fred Matić. Izvolite.
Drago mi je da ste postavili ova pitanja pa sad ću ja vama odgovoriti. Dakle, nema puno logike u mnogim stvarima što smo se mi nagledali proteklih 20 godina. Ovdje ako ste htjeli sada kako se to u žargonu kaže baciti kost između mene i kolege Mrsića ja vam govorim da u ovome dijelu se radi o jednom malom broju. Gledajte, spominjali ste udovice i toliko ste imali problema oko toga, odnosno kritike na to. Dosada mi imamo 8 tih udovica koje ne znaju što će sa sobom u predstojećih godinu ili dvije dana i mi im dajemo tu opskrbninu. To se radi o 1100 kuna mjesečno za razdoblje od godinu, maksimalno dvije godine dana i mi ćemo to unutar naših rezervi, unutar ministarstva, unutar proračunskih sredstava to ćemo mi srediti i ne trebaju nikakva dodatna sredstva. A ovdje kad vi govorite o radnicima, seljacima, proleterima i svim drugim to se radi o stotinama tisuća ljudi, to je druga priča. Objava registra, registar se ne objavljuje da bi netko nešto lovom na vještice pretraživao. Kaže poslovica stara "Očisti ispred svog dvorišta da bi mogao prozivati i druge." Gospodin Burić je tu više puta spomenuo i gospodin Marasović, nabrojat ću samo neke. Hrvatski branitelji su moralna vertikala ovoga društva ako uopće još postoji išta da je moralno u ovoj zemlji ostaju još branitelji. Mi kad objavimo registar imamo puno pravo zatražiti ako javnost zanima tko su bili i koliko još prima partizana mirovinu, koliko ima tih aboliranih tko ima popis neka ga objavi, branitelji nisu protiv toga. Dr. Marasović je tražio da se objavi popis studenata, nek se objavi. Popis korisnika poljoprivrednog zemljišta, zašto ne? 21. stoljeće je, pa tu ste izglasali i Zakon o pravu na pristup informacijama. Pa nije više načelnik općine ili gradonačelnik Bog da ga se ne smije ništa pitati. Sve ga mogu pitati, gdje daje moja sredstva imam ga pravo pitati. Prema tome, hrvatski građani imaju pravo znati kome plaćaju vojne mirovine, bilo braniteljske, bilo partizanske, bilo i one druge i treće vi znate da ima ih tamo i tih. Ja nemam ideoloških predrasuda, sve objavite. Nitijedne u Hrvatskoj ne smije biti tajne, nema. 21. stoljeće je ljudi. Hvala vam.
Hvala i vama ministre. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine ministre, naime popis lijepih želja je tu pred nama koje neće biti ostvarene jer nema novaca. To je konkretno ono što možemo reći. Možemo reći da od svih tih popisa želja neće se ostvariti nijedna. Ali će se uskratiti hrvatskim braniteljima prednost pri zapošljavanju na rukovodećim radnim mjestima u javnim poduzećima. To je stavljeno u zakon i zato nije ovaj zakon u cijelosti zbog digniteta nego čak i zbog uskrate hrvatskim braniteljima. A kada govorite o tome da ćete ostvariti dragovoljcima koji imaju dvije ili više godina u Hrvatskoj vojsci ja bih vas htio pitati koliki broj ste ustanovili tih koji ostvaruju pravo i koji nemaju zakonske prepreke? I druga stvar, recite mi koliko to udovica će ostvariti pravo na jednokratnu novčanu pomoć do stjecanja prava na mirovinu poslije umrloga invalida? Kada to mi odgovorite sa sigurnošću koliki je taj broj recite kako ćete ih pokriti kada one su situirane? Imaju zemljište, automobil, imaju traktor, kuću i ne zadovoljavaju socijalni cenzus koji je namijenjen za opskrbninu koja je samo za one koji su najsiromašniji?
Odgovor na repliku, poštovani ministar Fred Matić. Izvolite.
Hvala lijepa. Dakle, naravno uvijek je svaki zakon je popis lijepih želja. Ja vas molim kao i prije mjesec dana ovdje kada smo govorili o Uredu za istraživanje komunističkih zločina i poratnih žrtava sačekajmo nagodinu, brzo će godina proći, ja ću se ovdje pojaviti ako Bog da, ako ne netko drugi, za godinu dana i pravdat ću što sam sve rekao. Vidjet ćemo što smo postigli. Ovo pitanje koliko će biti stambenih jedinica riješeno, isto kao i proteklih godina, isto. Možda manje, možda više. Samo će sada pravo imati pravo na to veći broj ljudi, oni dragovoljci, pa za njih smo se i zalagali i ja sam strogo podržavam tu inicijativu. Drugo, koliko udovica će biti? Pa koliko god ih bude. Daj Bože da ih bude što manje, ali koliko god ih bude mi ćemo to riješiti. Kad kažete ovo koliko imaju zemlje i ovo, pa lijepo piše u zakonu ukoliko nema drugih prihoda imovine itd., mislim sve je navedeno. Gledajte, tko želi vidjeti ovako vidi, a tko želi vidjeti onako isto tako vidi. Mislim da je najbolji odgovor vidimo se za godinu dana, čitat ćemo izvješće i brojke neće lagati. Hvala.
Hvala i vama poštovani ministre. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu. Rasprava o tekstu zakona je završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti, nadam se sutra prije podne. Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, drugo čitanje, PZ br. 208. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Klub zastupnika HDZ-a. Molim predstavnika predlagatelja, poštovanu zamjenicu ministra branitelja Vesnu Nađ da se očituje. Idemo po redu. Amandman br. 1 Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman broj 1 se ne prihvaća i sljedeće obrazloženje. Člankom 14. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, Narodne novine 137/09, propisano je da danom stupanja na snagu toga zakona, dakle 21. studenoga 2009. godine prestaje priznavanje statusa člana obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i prava na obiteljsku invalidninu na temelju smrti hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata od posljedica bolesti, pogoršanja bolesti ili pojave bolesti u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. Predloženim amandmanom ne bi se omogućilo ponovo priznavanje statusa člana obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i prava na obiteljsku invalidninu na temelju smrti hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata s te osnove budući da bi predložena odredba bila u koliziji sa navedenim člankom važećega zakona. Napominjemo da je 2009. godine normativno reguliran prestanak priznavanja status člana obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja na temelju bolesti budući da se protekom dugog vremenskog razdoblja od okončanja Domovinskog rata u odnosu na pojavu bolesti više nije moglo medicinski vještačenjem sa sigurnošću utvrditi uzročno-posljedična veza smrti hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata uslijed bolesti sa sudjelovanjem u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. Budući da je prošlo tri godine od stupanja na snagu ove odredbe navedenim zakonom još bi teže bilo vještačkim tijelima utvrditi uzrok smrti hrvatskog branitelja uslijed bolesti kao posljedicu sudjelovanja u obrani Domovinskog rata. Odredbe važećeg zakona koje reguliraju status smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata uslijed samoubojstva nisu mijenjane pa su neosnovane tvrdnje da se i ovakvim odredbama konačnog prijedloga zakona hrvatski branitelji potiču na samoubojstvo.
Poštovane zamjenice ministra možete polakše kako bi razumjeli obrazloženje. A sada predstavnik predlagatelja amandmana, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa naime, ne možemo se složiti sa vašim obrazloženjem jer zbog nejednakih kriterija utvrđivanja statusa smrtno stradalog hrvatskog branitelja, članova obitelji odnosno udovice umrlih HRVI-a, osim obitelji 100%-tnih, nalaze se u potpuno neravnopravnom položaju budući da im se priznaje status obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja samo ukoliko je smrt nastupila uslijed samoubojstva. Ovakvim odredbama važećeg zakona i konačnog prijedloga zakona hrvatski branitelji potiču se na samoubojstvo kako bi njihova obitelj mogla ostvariti osnovna egzistencijalna prava i to je ono zbog čega ne možemo prihvatit zakon. S obzirom na sve one koji su oboljeli u proteklom vremenu, a ima ih vidjeli ste i sami koliko, uz 2000 branitelja koji su počinili suicid ovakvim načinom potičete i dalje da zbog egzistencijalnih osnova svoje obitelji i udovica koje će ostati potičete hrvatske branitelje na samoubojstvo. Vjerujem da znate što činite. … /Buka u dvorani./… Vjerujem da znate što činite ovakvim načinom definiranja zakona, s obzirom da je 12000 hrvatskih branitelja umrlo od malignih bolesti, kao i kardiovaskularnih bolesti od '95. do 2011. godine. Smrtnost se povećala kod njih za 116% i to je ono zbog čega bi sada trebalo uvesti mogućnost stjecanja obiteljske invalidnine kao i obiteljske mirovine hrvatskim udovicama i ne bi trebalo praviti razliku. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Ali poštovani zastupniče uvjeren sam da Hrvatska demokratska zajednica ne dijeli vaše stajalište i kvalifikaciju koju ste izrekli, u to sam uvjeren. Sad će vas … … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Dozvolite da koristim Poslovnik na način kako mislim da je najbolje. Ako mislite da sam pogriješio nekoliko puta sam vam rekao da imate pravo otvorit raspravu u Parlamentu, imate pravo tražiti izjašnjenje od nadležnog tijela. A svoje stajalište i zaštitu vrijednosti koju smatram da imam pravo štititi rekao sam na najblaži način. Kvalifikacija da netko potiče samoubojstva, ako vi stojite iza toga, samo recite poštovani zastupniče. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ja sam rekao da sam uvjeren, a ne da vi mislite ili ne mislite. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Dobro, dobro. Ako sam svojim mišljenjem uvrijedio bilo kojeg člana ili kluba ili člana Hrvatske demokratske zajednice duboko se ispričavam, ali sam uvjeren u onom što sam rekao. Hvala vam lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Molim amandman broj dva Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman broj dva ne prihvaća se uz sljedeće obrazloženje. Člankom 8. stavkom drugog Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji predloženih radi usaglašavanja sa sudskom praksom Upravnog suda RH odnosno Visokog upravnog suda RH koji su u presudama potvrdili pravno stajalište da se prednost prilikom zapošljavanja iz članka 35. važećeg zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji ne odnosi na rukovodeća radna mjesta. Na isti način postupile su i nadležne inspekcije koje su u svojim rješenjima također odlučile na način da se prednost prilikom zapošljavanja iz članka 35. navedenoga zakona ne može primijeniti na rukovodeća radna mjesta. Ne radi se o pojedinačnim slučajevima koji su izdvojeni od primjene članka 35. zakona nego se radi o stajalištu suda koje je primijenjeno u svim istim slučajevima koji su se pojavili pred sudom. Intencija članka 35. Zakona je zapošljavanje nezaposlenih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u prvom redu djece smrtno stradalih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koji se mogu nakon zapošljavanja karijerno razvijati i biti raspoređeni na rukovodeća radna mjesta.
Molim predstavnika predlagatelja, Kluba zastupnika HDZ-a da se očituje. Poštovani zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. I molim vas nemojte više sumnjati u ono što kažem ispred kluba, jer ovaj akt koji je došao i predsjedniku Sabora kao i Vladi RH potpisan je od predlagatelja. Stoga ne znam čemu vaši komentari. Prije svega želio bih reći da ne možemo prihvatiti obrazloženje gospođe zamjenice u vezi ovoga amandmana s obzirom da stavcima 2. i 4. članka 35. braniteljima se uskraćuje prednost pri zapošljavanju u slučaju zapošljavanja na poslovima i radnim zadacima koji su zakonom i drugim pravnim propisima utvrđeni kao rukovodeća radna mjesta u tijelima javne uprave. U obrazloženju prijedloga i mišljenja danih na prijedlog zakona koje predlagatelj nije prihvatio predlagatelj navodi da je Upravni sud Republike Hrvatske, odnosno Visoki upravni sud RH svojim presudama utvrđivao da se prednost pri zapošljavanju ne može ostvariti kada rukovodećih radnih mjesta isto u svim rješenjima odlučivale i nadležne inspekcije, te nema razloga da se isto ne propiše i za zakonom određeno u smislu predviđanja današnje sudske prakse. Međutim, predlagatelj ne navodi taksativne odluke Upravnog suda, odnosno Visokog upravnog suda RH, te se iz ovakove paušalne formulacije može jedino zaključiti da se eventualno radi o izdvojenim pojedinačnim slučajevima i ti slučajevi nikako ne mogu služiti kao opravdanje za uskratu prednosti pri zapošljavanju branitelja na rukovodećim radnim mjestima. Posebno je potrebno naglasiti da Ustav RH svojim člankom 4. utvrđuje da je RH državna vlast ustrojena na načelu diobe vlasti na zakonodavnu, izvršnu, sudbenu, a ograničena je ustavom zajamčena prava na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Unatoč tome predlagatelj sudskoj praksi daje snagu zakonodavne vlasti koju sudbena vlast u RH nema. I zbog toga tražim glasovanje o ovom amandmanu, s obzirom da je u pitanju i ustavna kategorija uskrate prava na zapošljavanje na rukovodećim radnim mjestima u javnim tijelima.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite o amandmanu broj dva Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj tri istog kluba.
Amandman broj tri ne prihvaća se uz sljedeće obrazloženje. Ministarstvo branitelja nema dovoljno ljudskih i tehničkih resursa koje bi moglo preuzeti i nastaviti sve poslove u vezi organiziranja i provedbe stambene izgradnje za potrebe dodjele gotovih stanova osobama koje se nalaze na listi prvenstva stambenoga zbrinjavanja Ministarstvu branitelja. Nije opravdano da se djelokrug poslova bitnih za organiziranu stambenu izgradnju prenosi iz javno-pravnog tijela koje već dugi niz godina uspješno obavlja navedene poslove, a ne postoje ni ekonomski prihvatljivi razlozi za izmjenu nadležnosti i u području organizirane stambene izgradnje. Dakako da u sadašnjem institucionalnom okviru treba unapređivati suradnju tijela uprave u cilju postizanja što boljih efekata organizirane stambene izgradnje. Također nema zakonske zapreke da se predstavnici udruga hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata imenuju u komisije za odabir ponuđača za organiziranu izgradnju stanova stradalnika Domovinskoga rata.
Molim predstavnika Kluba zastupnika HDZ-a da se očituje.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa ne možemo gospođo zamjenice prihvatiti vaše obrazloženje. Potaknuti smo učestalim prigovorima hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata u svezi nekvalitetno izgrađenih stanova temeljem Programa organiziranje izgradnje za stambeno zbrinjavanje stradalnika Domovinskog rata. Predlažemo da se ista prebaci u nadležnost Ministarstva hrvatskih branitelja te da se prihvati prijedlog o imenovanju članova Udruge hrvatskih branitelja o Komisiji za odabir ponuđača za organiziranju izgradnju stanova stradalnika Domovinskog rata. Ali s obzirom da vidimo da niste osigurali ni potrebna sredstva za dovršetak stanogradnje teško je očekivati da ćete bilo što poduzeti kako bi stanogradnja bila i dalje u zajedništvu sa jedinicama lokalne samouprave i kako bi još povećali kapacitet onih koji će imati pravo na stambeno zbrinjavanje, a to su dragovoljci koji su preko dvije godine bili u Hrvatskoj vojsci bili zadovoljeni. Kvaliteta koju treba nadzirati, koja je kategorija u ugovornim formama, koja se može naplatiti iz onoga osiguranja koje svaki izvođač radova daje nije primijenjena i trebala bi biti primijenjena. Ministarstvo graditeljstva ne vodi brigu o tome i stoga je nužno da to preuzme Ministarstvo branitelja kako bi sami branitelji nadzirali i tijek onih postupaka javne nabave u organiziranoj izgradnji kao i tijek kvalitete takve izgradnje. Tražim glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite o amandmanu br. 3. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Molim amandman br. 4. istog kluba zastupnika. Poštovana zamjenica ministra.
Amandman br. 4. ne prihvaća se uz sljedeće obrazloženje, proširenje kruga osoba s pravom na prednost pri smještaju u domove socijalne skrbi kojima je osnivač RH ili jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave ne može se prihvatiti budući da je ovo pravo predviđeno prije svega za najteže hrvatske ratne vojne invalide iz Domovinskog rata od kojih je i velika većina ostvarila pravo na njegu i pomoć druge osobe. Kako se radi o hrvatskim ratnim vojnim invalidima kojima je neophodno osigurati posebnu skrb i njegu to je pravo prednost i u sadašnjem trenutku opravdano za hrvatske ratne vojne invalide s tjelesnim oštećenjem od najmanje 80 do 100%.
Molim predstavnika kluba poštovanog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa naime ne možemo prihvatiti vaše obrazloženje te možemo sa sigurnošću reći da je konačnim prijedlogom zakona prednost pri smještaju u domove socijalne skrbi da se priznaje samo onima invalidima Domovinskog rata koji su sa oštećenjem organizma od 100% i skupine do 80% tjelesnog oštećenja. Obzirom da su hrvatski ratni invalidi sa manjim postotkom oštećenja organizma kategorija sa manjim i niskim primanjima te zadovoljavaju socijalnu komponentu koja se želi postići ovim člankom, a ne iziskuje nikakva dodatna financijska sredstva osim formalno utvrđivanje redoslijeda prednosti predlažemo da se prizna prednost pri smještaju u domove socijalne skrbi svim hrvatskim ratnim vojnim invalidima ovisno o utvrđenom stupnju oštećenja organizma, a ne samo 100%-nima prve grupe pa do 80% tjelesnog oštećenja. Mislim da to što ne prihvaćate je samo striktno politikantstvo, a ne da ne prepoznajete stvarnu potrebu da na rang listi prioriteta budu i ovi koji su sa malim primanjima i koji su zapravo socijalna kategorija danas. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite o amandmanu br. 4. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Molim da se izjasnite zamjenice ministra o amandmanu br. 5. istog kluba zastupnika.
Amandman br. 5. ne prihvaća se uz sljedeće obrazloženje, članak 109.c konačnog prijedloga zakona u cijelosti je usuglašen sa odredbama Zakona o zaštiti osobnih podataka jer je istim predviđeno da se osobni podaci osim uz privolu mogu objaviti u slučaju određenim posebnim zakonom što upravo predviđa članak 109.c konačnog prijedloga zakona. Osim navedenoga ustavnim odredbama je dozvoljeno da se osobni podaci mogu koristiti samo uz uvjete određene zakonom. Konačnim prijedlogom zakona su određeni uvjeti za korištenje osobnih podataka i legitimna svrha za njihovu objavu. Smatramo da će na daljnje jačanje digniteta, časti i ugleda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata utjecati objava podataka iz Registra branitelja jer taj javno objavljeni popis može služiti jedino na čast i ponos onih koji su evidentirani u Registru branitelja, a sudjelovali su u obrani suvereniteta RH, odnosno u oružanom otporu agresoru i djelovanju u vezi s tim otporom. Precizno je određeno postupanje s podacima koji su klasificirani i isti neće biti objavljeni prije nego što budu deklasificirani od strane vlasnika podataka MUP-a, odnosno MORH-a po propisima o tajnosti podataka.
Molim predstavnika kluba HDZ-a poštovanog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođo zamjenice ministra pa naime ne možemo se složiti sa vašim obrazloženjem s obzirom da smo uputili ovaj amandman u kojem predlažemo da ukidanje odredaba vezanih za javnu objavu Registra branitelja budući da je ista protivna odredbama Ustava RH u članku 37. kojim se jamči sigurnost i tajnost osobnih podataka te zakona kojima se određeni tajnost i zaštita osobnih podataka osoba iz sigurnosnih podataka Hrvatske države, odnosno Zakona o zaštiti osobnih podataka i Zakona o tajnosti podataka te Pravilnika o tajnosti podataka u obrani i Pravilnika o tajnosti podataka u Ministarstvu unutarnjih poslova. To su sve akti kojima je regulirana tajnost osobnih podataka i zaštita hrvatskih branitelja. Objava ne ispunjava svoju svrhu jačanja digniteta hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i promicanja vrijednosti Domovinskog rata budući da nije provedeno nikakvo ispitivanje niti je vršena službena niti bilo kakva vjerodostojna anketa branitelja velika većina hrvatskih branitelja i udruga se izjasnila protiv objave. A njezina primjena bi imala daleko opsežnije posljedice po sigurnost hrvatskih branitelja kao i ograničenje u njihovoj slobodi kretanja. Na temelju javne objave dostupne putem interneta u današnjoj situaciji političke nesigurnosti u kojoj Ministarstvo vanjskih poslova poziva hrvatske građane da ne putuju u Srbiju nitko ne može garantirati sigurnost hrvatskim braniteljima niti im može dati jamstvo da neće biti uhićeni i lažno optuženi kao što je to doživio branitelj Tihomir Purda, a hrvatski branitelj Veljko Marić izdržava kaznu zatvora u Srbiji. Obzirom da postoje institucije koje mogu legalnim putem utvrditi eventualne nezakonitosti u stjecanju prava nekoga branitelja postavlja se pitanje čemu služi javna objava i hoće li javnost utvrđivati tko je pravi, a tko je lažni hrvatski branitelj? Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molimo da se izjasnimo o amandmanu broj 5 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Molim tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 6 istog kluba zastupnika. Poštovana zamjenica ministra, da čujemo.
Amandman broj 6 ne prihvaća se uz sljedeće obrazloženje. Ponovno priznavanje prava bračnim i izvanbračnim drugovima koji su priznati status člana obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i umrlog hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata, prve do četvrte skupine i pripadajuća prava izgubili stupanjem u novi brak, izvanbračnu zajednicu neće biti moguće ostvariti suprotno članku 14. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, NN 137/09. Naime, iz teksta članka 35. konačnog prijedloga zakona jasno je da bračni ili izvanbračni drug smrtno stradaloga hrvatskog branitelja iz domovinskog rata koji je pravo na taj status ostvario temeljem bolesti kao uzroka smrti hrvatskog branitelja a status i pripadajuće pravo su prestala zbog sklapanja braka ili izvanbračne zajednice neće ponovno moći ostvariti prava na obiteljsku invalidninu kao i druga prava iz zakona. Status člana obitelji, smrtno stradaloga hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i pripadajuća prava moći će se ponovno priznati bračnom ili izvanbračnom drugu koji je izgubio taj status i pripadajuća prava zbog zaključenja braka ili izvanbračne zajednice samo ukoliko je taj status bio priznat iz sljedećih razloga. Njihov bračni ili izvanbračni drug hrvatski branitelj iz Domovinskog rata poginuo je u obrani suvereniteta RH, ubijen je prilikom zatočenja u neprijateljskom logoru, izvršio je samoubojstvo kao posljedicu psihičke bolesti uzrokovane sudjelovanjem u Domovinskom ratu ili je umro od posljedica rana ili ozljede.
Molim predstavnika Kluba HDZ-a poštovanog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođo zamjenice, pa bračni izvanbračni drug iz članka 6. ovog zakona koji je ostvario pravo na priznavanje statusa članova obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i umrloga hrvatskoga ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata od prve do četvrte skupine stupanjem u novu bračnu ili izvanbračnu zajednicu prestaju biti članovi obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata ili umrlog hrvatskog ratnog vojnog invalida, Po ovom kako ste odlučili, tako ste trebali i djeci hrvatskih branitelja omogućiti da poslije navršene 18 godine ili poslije završavanja školovanja trajno koriste pravo na očevu mirovinu kao što ste omogućili udovicama koje sklope novu bračnu zajednicu. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da izjasnimo o amandmanu broj 6 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 7 istog Kluba zastupnika. Poštovana zamjenica ministra.
Amandman broj 7 se ne prihvaća uz obrazloženje da je medicinska dokumentacija da je samoubojstvo posljedica sudjelovanja u Domovinskom ratu moguća utvrditi samo bez vještačenja, znači uz ocjenu vještačenja putem drugostupanjskog odnosno prvostupanjskog liječničkog povjerenstva. U ovom slučaju nije potrebno vještačenje, zbog toga smo brisali vještačenje iz toga članka.
Molim predstavnika kluba predlagatelja HDZ-a gospodina Josipa Đakića.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice. Pa ne možemo prihvatiti vaše obrazloženje s obzirom da smo jasno rekli u prvom amandmanu o ovim stvarima kada ste digli paniku zbog toga. Sada ne treba ni vještačenje ako se počini samoubojstvo, ne treba bit to uzročno posljedična veza kako bi se ostvarila egzistencija obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja koji više ni vještačenje nije potrebno nego će to biti samo ocjena ne znam koga u Ministarstvu dal je to samoubojstvo stvar i posljedica obnašanja službe u Domovinskom ratu. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 7 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 8 istog Kluba zastupnika.
Amandman broj 8 ne prihvaća se uz obrazloženje koje smo već dali uz amandman ne prihvaćanja članka, amandman broj 1 o neprihvaćanju Kluba zastupnika.
Hvala lijepa. Molim predstavnika Kluba predlagatelja, poštovanog zastupnika Josipa Đakića da se očituje.
Hvala lijepo. Pa gospođo zamjenice, pa stupanjem na snagu navedenoga zakona iz 2009. vidjeli ste kakve su posljedice bile po Hrvatske branitelje, vidjeli ste koliko je učinjeno, koliko je smrtnosti bilo, vidjeli ste što su posljedice tih smrtnosti, vidjeli ste da 12 tisuća hrvatskih branitelja, a za njima i udovice. Za njih ste pripremili jednokratnu novčanu pomoć koja je limitirana socijalnim statusom ili mitom njihovih primitaka kao i imetaka i od automobila, kuće, oranice, sve su to zaprečavajuća sredstva s kojima ne mogu ostvariti ono što ste stavili u zakon a to je jednokratna novčana pomoć od 1092 kune. Stoga smatram da ste trebali razmisliti o ovima ljudima i ovima obiteljima koje bi ostale iza hrvatskih branitelja koji su sigurni zbog stresova koje su doživjeli na ratištima doživjeli su i maligne kao i kardiovaskularne bolesti koje su evidentne i koje su u strašnom povećanju. 160 enormnih posto smrtnosti kod hrvatskih branitelja jasno pokazuje da morate nešto učiniti, da se onih 142 milijuna kuna kojih nema više na pozicijama ministarstva branitelja upotrijebilo za ovakvu brigu i skrb. To bi bilo strašno pohvalno, ovak je sve u ovom zakonu mrtvo slovo na papiru. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite o amandmanu br. 8 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Molim tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona, molim da se izjasnite. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 89 glasova za, 31 glas protiv i 3 glasa suzdržana donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. - Konačni prijedlog Zakona o uskrati isplate pojedinih materijalnih prava zaposlenima u javnim službama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 228. Predlagatelj ovog zakona je Vlada RH. Prijedlog akta zakona primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možete podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o Konačnom prijedlogu proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar Mirando Mrsić, ministar rada i mirovinskog sustava.
Poštovane zastupnice i zastupnici, pred vama je prijedlog zakona o uskrati isplate pojedinih materijalnih prava zaposlenima u javnim službama s konačnim prijedlogom zakona prije nego što obrazložim sam zakon želio bih vas podsjetiti na neke činjenice koje su prethodile donošenju ovog zakona. Kao što znate Hrvatska u dubokoj krizi i ta duboka kriza je pokrenula trend koji je unatrag pet kvartala negativan. Mi imao negativan BDP, s druge strane smo svakim danom bili svjesni da gubimo više radnih mjesta, da gubimo radna mjesta, da se povećava broj nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje, prešli smo broj 350 tisuća, da unatoč tome što smo ove godine zaposlili više ljudi u Hrvatskoj to nije bilo dovoljno da smanji taj negativni trend koji je krenuo 2008. godine i još, traje, izgubili smo preko 200 tisuća radnih mjesta. Kada govorim o industrijskoj proizvodnji ona je 2010. godine zabilježila međugodišnji pad od 1,5%, u 2011. 1,2%, a u prvih 9 mjeseci 2012. pad od 5,6%. Indeks građevinskih radova smanjen je u 2010., 2011. na međugodišnjoj razini za 15% a u prvih 8 mjeseci 2012. 11%. Također očekuje se nastavak negativnih makroekonomskih kretanja te pad BDP-a što smo imali priliku vidjeti i prema rezultatima samog državnog Zavoda za statistiku. Sa proračunom u 2013. koji je cilj jačanje gospodarstva, prethodno je potrebno provesti mjere fiskalne štednje i u 2012. smo reducirali rashodovnu stranu, a ove godine nas očekuje 10,9 milijardi kamata na 170 milijardi kuna javnog duga. Nažalost potrošnja u državi, državna potrošnja nije slijedila trendove i nije se prilagođavala krizi, tako da u posljednjih 5 godina pao nam je izvoz, pada nam BDP, padaju nam investicije a da je potrošnja države ostala na istoj razini. Ono što je isto tako karakteristika da u to vrijeme kada su negativni trendovi jer su negativni trendovi krenuli i nastavljali se, potpisivani su kolektivni ugovori koji nisu pratili krizu i prava koja su se ugovarala u tim kolektivnim ugovorima su bila daleko od mogućnosti koje država može financirati. Vjerojatno je to zato bilo iz razloga što se želio kupovati lažni socijalni mir, što se socijalni mir kupovao daljnjim zaduživanjem jer je bilo lakše dignuti kredit od milijardu kuna za plaće nego sjesti za stol sa socijalnim parterima i u teškim pregovorima ali pregovorima reducirati isplatu pojedinih materijalnih prava. Pa i u vrijeme kada su potpisivani gradski kolektivni ugovori, a to je bio kraj 2011. godine, kada su se potpisivala prava koja su prelazila daleko mogućnosti financiranja države, u isto vrijeme sa potpisivanjem tih prava se država dodatno zaduživala. Da održimo fiskalno pravilo to smo rekli da je to jedan od temelja samog proračuna, bilo je potrebno reducirati isplatu pojedinih materijalnih prava državnim službenicima i namještenicima i zaposlenicima u javnim službama. Iz tog razloga otvorili smo pregovore sa državnim službenicima i namještenicima i sa javnim službama. Ono što smo uspjeli sa državnim službenicima i namještenicima u vrlo relativno kratkom roku u 5 krugova pregovora doći do toga da je važno da imamo temeljni kolektivni ugovor, da materijalna prava u tom temeljnom kolektivnom ugovoru budu održana a da dodatkom temeljenog kolektivnog ugovora se dogovori da nema ispate božićnice i regresa u 2013. i božićnice u 2012. uz bolje definiranje naplate troškova prijevoza, reduciranje osnovice za jubilarne nagrade, smanjenje dnevnice sa 170 na 150 kuna. I to su potpisali svi sindikati reprezentativni sindikati koji su sudjelovali u pregovorima sa državnim službenicima i namještenicima. Nažalost to nismo uspjeli postići sa sindikatima javnih službi i vlada je zbog neuspjeha pregovora dakle zbog nemogućnosti da se dogovori sa javnim službama s obzirom da je temeljni kolektivni ugovor za javne službe bio još na snazi je otkazala temeljni kolektivni ugovor i on bi trebao isteći 20.12. dakle za par dana. U isto vrijeme shvaćajući opredjeljenje i sindikata i Vlade da je potrebno da imamo temeljni kolektivni ugovor za javne službe pokrenuti su novi pregovori o novom temeljnom kolektivnom ugovoru za javne službe koji je trebao zamijeniti ovaj temeljni kolektivni ugovor u otkazu i temeljem Zakona o reprezentativnosti formiran je novi pregovarački odbor koji je obzirom da su po tom zakonu neki sindikati koji su godinama bili isključivani iz ovog pregovora dobili priliku da sudjeluju u pregovorima, pregovarački odbor je imao 11 članova i nakon pregvora je evo jučer potpisan novi temeljni kolektivni ugovor za javne službe u kojem su sadržana sva ona prava koja su bila i u starom temeljnom kolektivnom ugovoru, a dodatkom u temeljenom kolektivnom ugovoru su se reducirala isplata pojedinih prava kao što smo dogovorili sa državnim službenicima i namještenicima. Nažalost kao i u lipnju tako i u ovim pregovorima nismo naišli na razumijevanje i shvaćanje situacije od strane 4 sindikata udruženih u Maticu sindikata. I u tim razgovorima iako se Vlada približavala stajalištima sindikata ostao je nepomirljivi stav Matice sindikata da je važno da je bitno i njihov je uvjet bio da se ono što se odreknemo za ovu i za sljedeću godinu jednog dana hipotetski varati kada bude situacija bolja odnosno kada bude stanje u Hrvatskoj bolje. Ono što je bilo pitanje što to znači koje je stanje bolje u Hrvatskoj? Da li ćemo staviti da je bruto društveni proizvod veći od 2, veći od 3, veći od 5, veći od 10? Dakle Vlada nije mogla pristati na taj uvjet iz jednostavnog razloga što sse nismo željeli obavezati da isplatimo nešto što ne možemo isplatiti, a s druge strane nismo željeli se obavezati da isplatimo nešto ili da obavežemo neku buduću vladu da isplaćuje ono što smo mi dogovorili. Dakle mi smo željeli i sa time prekinuti jednu navadu odgođenog sindikalizma na način da su se stvari dogovarale ispod stola tajnim dogovorima navečer u Banskim dvorima i gdje se dogovaralo dobro, mi ćemo vama popustiti na ovome, ali vi nama potpišite da ćete jednog dana nam vratiti tu i tu sa tom nekom drugom uslugom. Na taj način neki sindikati sebi osiguravali bolje pregovaračke pozicije sa nekom drugom vladom sa nekim drugim pregovaračkim odborom i mi smo željeli prekinuti sa tom praksom. Željeli smo dogovoriti se jasno, čisto na stolu sa argumentima i da ono što potpišemo i ispunimo. I to smo uspjeli sa 7 sindikata. 7 sindikata je potpisalo odnosno parafiralo temeljni kolektivni ugovor i jučer je popisali su 6 sindikata, nažalost Sindikat Preporod nije potpisao iako je parafirao temeljni kolektivni ugovor. Praksa koja je bila godinama koja je vezana opet u taj odgođeni sindikalizam ili pitanje povjerenja je bila da ono što dogovorimo u temeljnim kolektivnim ugovorima to još jedanput prepišemo u granske kolektivne ugovore pa ako nam slučajno se desi da izgubimo ta prava u temeljnom kolektivnom ugovoru neka prava će ostati u granskome pa dok Vlada još pokrene pregovore u granskome mi ćemo doći u poziciju da to isplatimo. Iako su se sindikati obavezali u temeljnom kolektivnom ugovoru za javne službe da ćemo u roku od 30 dana uskladiti granske kolektivne ugovore sa temeljnim kolektivnim ugovorom, obzirom da dio sindikata nije potpisao da su ti sindikati jasno i dio granskih kolektivnih ugovora, malo je vjerojatno da bi ti granski sindikati potpisali i izmjene granskih kolektivnih ugovora i desilo bi nam se ono što se desilo 2001.godine kada se dogovorila ona famozna cipelarina gdje se ta cipelarina dogovorila u temeljnom kolektivnom ugovoru i trebalo ju je pretočiti u granske kolektivne ugovore. I dio sindikata je to napravio ali dio sindikata se pravio grbav i jednostavno to ostavio u svojim granskim kolektivnim ugovorima i desila se nejednakost u ustavu. Jedni su bili pošteni i to dobili, drugi su se ne bih rekao da su bili nepošteni nego su našli načina kako da izigraju taj dogovor, dobili nešto što drugi nisu dobili. Dakle, sa time da u granskim kolektivnim ugovorima postoji božićnica i regres mi smo nakon potpisivanja temeljnog kolektivnog ugovora u poziciji da se obzirom da to postoji u granskim kolektivnim ugovorima za dio sindikata isplati božićnica u 2012.i božićnica i regres u 2013. Ne želeći da nejednakost u sustavu caruje želeći da svi podjednako podnesemo teret krize, želeći da sindikati koji su potpisali, većina sindikata koja je potpisala jedan ili drugi temeljni kolektivni ugovor ne dođe u priliku da njihovo članstvo ne dobije božićnicu, a da drugi dobiju božićnicu. Pred vama je zakon kojim se to regulira, dakle zakon kojim uskraćujemo isplatu pojedinih materijalnih prava zaposlenima u javnim službama i na taj način osiguravamo i provođenje dva temeljna kolektivna ugovora i provođenje one volje koja je bila izražena i tijekom pregovora, a to je da je važno da svi jednako dobijemo ili da svi jednako se odrečemo određenih materijalnih prava. S druge strane, Vlada je također pristala na prijedlog sindikata koji je uveden u dodatak temeljnog kolektivnog ugovora da u slučaju da netko od sindikata tužbom dobije isplatu ovih materijalnih prava, dakle tu moramo računati i na one sindikate koji nisu sudjelovali u pregovorima, ali imaju jednako pravo kao i sindikati koji su sudjelovali u pregovorima da Vlada onda se obavezuje da će isplatiti to materijalno pravo svima, bez obzira da li su potpisali da se odriču ili da se ne odriču. Motiv za donošenje ovog zakona je činjenica da se materijalna prava zaposlenih u državnim i javnim službama financiraju od istovjetnih javnih i fiskalnih prihoda pa upravo zbog toga smatramo da zaposleni u javnim i državnim službama moraju biti ravnopravni u odnosu na opseg i visinu njihovih prava. Također bih želio naglasiti da uskratom isplate božićnice i regresa zaposlenih u javnim službama koje proizlaze samo isključivo iz ugovornih obveza, a ne iz zakona i drugih propisa ostvarit će se odgovarajući dio potrebnih ušteda u državnom proračunu koji zajedno sa prijevozom i sa uštedama na razini jubilarnih nagrada iznosi otprilike oko milijardu i pol kuna. Pritom nam je važno da istaknemo da sa ovim zakonom ne usporavamo niti osporavamo slobodu kolektivnog pregovaranja koja je zajamčena Ustavom. S obzirom da imamo mišljenje Međunarodne organizacije rada, odbora stručnjaka od 1996. godine, ali i od 2011. na primjeru Grčke gdje je odbor stručnjaka naveo da u slučaju kada postoje ekonomski razlozi, u slučaju kada dolazi do problema u samo realizaciji državnog proračuna Vlada ima pravo intervenirati u kolektivne ugovore i ima prava intervenirati u visinu plaća. Ta intervencija ne smije biti trajna, mora biti vremenski ograničena i mora biti usmjerena na ona materijalna prava koja se nalaze u svakom dijelu sustava. Ovaj zakon apsolutno slijedi ta pravila, dakle on je ograničen na godinu dana i pogađa materijalna prava koja su u cijelom sustavu jer su božićnica i regres u cijelom sustavu. Institut plaća i drugih ugovorenih materijalnih prava i drugih prava iz rada dogovorena ovim temeljnim kolektivnim ugovorom ostaju na snazi i isplaćuje se na onaj način kao što je bilo i do sada. Po nama nema nikakvih promjena u samom sustavu kolektivnog pregovaranja. Mi ćemo vrlo brzo sjesti sa sindikatima oko granskih kolektivnih ugovora. Sljedeći tjedan će se donijeti odluka o pregovaračkim odborima koji utvrđivanje njihove reprezentativnosti je malo duže potrajalo vjerojatno zato što je bilo isto kalkulacija da li će se uspjeti potpisati temeljni kolektivni ugovor pa onda neka nam ostane granski jer tamo su ona prava koja su bila i u temeljnom kolektivnom ugovoru. Zakon je ograničenog djelovanja, ograničenog dosega, osigurava jednakost u sustavu, osigurava stabilnost proračuna, osigurava i da one uštede koje moramo napraviti da bi održali financije države da to i napravimo. Jasno da će biti kritika na ovaj zakon, ali kada pogledate situaciju u kojoj se nalazi država, kada pogledate situaciju da u javnim službama kolektivni ugovori nisu pratili ritam krize, da se nisu prilagođavali isplata materijalnih prava ritmu krize nego su se čak i povećavala, a da s druge strane rad u javnoj i državnoj službi je u Hrvatskoj u ovom trenutku jedan od oblika privilegije jer plaće dolaze na vrijeme, jer se plaće isplaćuju na vrijeme i sigurno je radno mjesto. Mnogi od ljudi koji rade u realnom sektoru ili oni koji su sada na zavodu za zapošljavanje bi rado htjeli da imaju takvu privilegiju. A kad imate takvu privilegiju onda se treba prilagoditi i trenutku u kojem se nalazimo i treba se prilagoditi i onim ekonomskim pokazateljima koji u ovom trenutku u Hrvatskoj nisu dobri. Naravno da Vlada, a ja se nadam i ostali socijalni partneri su suglasni da se u vrijeme krize treba pokriti sa onoliko koliko imamo i da kad govorimo o samom socijalnom dijalogu socijalni dijalog se nastavlja, Gospodarsko-socijalno vijeće nastavlja funkcionirati i što se tiče Gospodarsko-socijalnog vijeća ono će se formirati vrlo brzo po Zakonu o reprezentativnosti gdje ćemo točno konačno i vidjeti tko je sve reprezentativan u samom Gospodarsko-socijalnom vijeću. Nadam se da će ubuduće, a pregovori će i dalje teći i ova Vlada će pregovarati i dalje sa sindikatima evo sad pregovaramo o Sporazumu o osnovici javnih plaća koji je isto jedan od načina odgođenog sindikalizma. Sporazum koji je potpisan 2006. pa onda 2009. je potpisan dodatak tom sporazumu je sporazum koji se stalno odgađa. I sami sindikati, dio sindikata su rekli dajte da nešto napravimo da napravimo sporazum koji je realan, koji će omogućiti da plaće u javnom sektoru i državnim službama rastu onda kada to bude vrijeme, a ne da svake godine našim članovima kažemo a čujte ove godine nisu išle plaće. Možda će ići sljedeće godine ako opet to ne odgodimo. Dakle, mi upravo pregovaramo sa socijalnim partnerima o dodatku Sporazuma na plaće u javnim službama gdje ćemo također dogovoriti da za ovu godinu i za sljedeću godinu s obzirom na stanje nećemo moći podići plaće u državnom i javnom sektoru, a i s druge strane ćemo i taj sporazum ja se nadam prilagoditi uvjetima u kojima je. I Vlada i sindikati su suglasni da sporazum treba ostati, da treba ostati sporazum o tome kada će rasti plaće u javnom sektoru. Ali da to treba biti temeljeno na realnim ekonomskim pokazateljima. Zakon omogućava da svi u sustavu podjednako podnesu teret krize i zakon provodi ono što smo dogovorili sa sindikatima. Sve one dodatke temeljnom kolektivnom ugovoru koji smo dogovorili, a s druge strane i obećanje koje smo dali i državnim službenicima i namještenicima, ali i ljudima u prosvjeti u osnovnom, srednjem, visokom školstvu također realiziramo. Dakle, s obzirom da smo u temeljnom kolektivnom ugovoru bolje, za javne službe bolje regulirali određene stvari kao što je na primjer trošak prijevoza, jubilarna nagrada. Već sljedeći tjedan otvaramo pregovore sa državnim službenicima i namještenicima da taj dobro ispregovarani dio uključimo i u njihov temeljni kolektivni ugovor. Dakle, da svi jednako imaju i dobre i loše strane koje sam ugovor nosi. A također ćemo otvaranjem granskih kolektivnih ugovora u prosvjeti, dakle u osnovnom i srednjem školstvu vratiti 3579 Uredbu koja je dugo godina služila kao batina i mrkva, dakle koja je služila u pregovorima, koja se 8 godina nelegalno isplaćivala. Ona će se vratiti u sustav preko sustava koeficijenata i svi će u sustavu imati sada sigurno zajamčenu plaću vezanu uz njihove rezultate rada. Žao nam je što to nismo uspjeli sa sindikatima školstva realizirati, ali smo bili spremni i u šestom mjesecu kada smo morali podići plaću za 2,3% tada smo se dogovorili da i predložili sindikatima da odgodimo povećanje plaće za 2,3% a da legaliziramo uredbu 3579. Međutim, s obzirom da nismo uspjeli dogovorit se morali smo podići plaće i da bi održali sam proračun i same plaće smo morali onda prestati isplaćivati nelegalnu uredbu 3579. Ona će se ponavljam vratit u sustav, sustav kolektivnog pregovaranja za granske kolektivne ugovore i zaposlenici u školstvu će svoje plaće imati sigurne i neće ovisiti o nekoj uredbi koja je bila nelegalna, odnosno koja se isplaćivala a da nije imala za to valjanu pravnu podlogu. Dakle, predstoje nam sada pregovori koji će se nadam završiti također uspjehom kao što su se završili i ovi pregovori sa državnim službenicima i namještenicima i sa javnim službama. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Imamo prijavljeno nekoliko replika. Idemo po redu. Poštovani zastupnik Željko Reiner i prva replika.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre. Pa ja moram reći da sam zapravo zgrožen da je ipak ovaj zakon došao pred Sabor. Ja sam se nekako nadao sve do zadnjeg časa da će ga Vlada povući. Naime, to je po prvi puta u povijesti Hrvatske države da se bez prethodnog mišljenja Gospodarskog socijalnog vijeća zapravo u stvarnosti suspendira neki kolektivni ugovor. I nije točno da nema promjena u kolektivnom ugovaranju. Sasvim izvjesno dramatična promjena se događa, jer svi daljnji pregovori će biti zapravo obilježeni jednom jednostavnom porukom. Ili prihvatite ono što vam Vlada nudi ili ako ne mi ćemo dat zakon kojim ćemo ionako sve to derogirati. Prema tome ovim zakonom zapravo se na neki način kolektivno pregovaranje gubi smisao i stavlja se pod jedan veliki upitnik. Ono što treba isto tako reći je da se ovim zakonom derogira članak 7. Zakona o radu koji jasno je definirao neke stvari, a želim podsjetiti isto tako da je kriza u Hrvatskoj bila najveća 2009. godine. Tada je BDP pao za 6%. Nakon toga 2010. godine kad je tadašnja Vlada pokušala promijeniti upravo zbog toga Zakon o radu onda je upravo vaša stranka i vodstvo stranke odlazilo potpisivati peticiju gromoglasno protiv promjena Zakona o radu itd. Prema tome, moramo na to isto tako podsjetiti, Jelačićev trg i sve ono što se događalo. Jasno je da se time ruši osim toga ono temeljno pravno načelo pacta sunt servanda ili ugovori se moraju poštivati jer ovim se, dakle to ne poštiva i to je jedno civilizacijsko načelo koje je stoljećima staro, a evo ovaj puta se ti ugovori ne poštuju. I moram reći da me silno čudi da to sve radi Vlada koju predvodi stranka koja se zove Socijaldemokratska partija jer to što se radi točno suprotno biti socijaldemokracije koja bi trebala zastupati upravo ono i biti bliska sindikatima i zastupati interese radnika. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Bila je to replika poštovanog potpredsjednika Hrvatskog sabora Željka Reinera. Odgovor na repliku, poštovani ministar Mirando Mrsić. Izvolite.
Pa žao mi je da je ovakva diskusija od članova opozicije koji su bili na vlasti u vrijeme kada su potpisivani sporazumi i kolektivni pregovori koji su daleko premašivali same mogućnosti države, u vrijeme kada potpisani su granski kolektivni ugovori 2011. u isto vrijeme je ministrica financija odlazila po nove kredite da bi se mogle isfinancirati mirovine i da bi se mogle isfinancirati plaće. Prema tome, tada je bilo vrijeme kada se moglo dogovoriti da se određena materijalna prava ne isplate i tada se moglo dogovoriti sa sindikatima da se stvari riješe. Što se tiče članka 7., dakle članak 7. govori o tome da radnik ima pravo kada postoje dva pravila ili dva zakona ili dvije novele da se na njega primjenjuje povoljno pravilo, da to nismo stavili u zakon onda bi bilo koji član sindikata ili bilo koji zaposleni s obzirom da postoji granski kolektivni ugovor na snazi imao pravo tužiti i dobiti božićnicu i regres. Sa ovim mi ne zadiremo u sam Zakon o radu jer tu se dvije stvari treba razdvojiti. Jedna je da je Vlada u postupku izrade zakona konzultirala i mišljenja Međunarodne organizacije rada, dakle ja sam jasno rekao što Međunarodna organizacija rada misli o tome. Također, nismo suspendirali niti mogućnost kolektivnog pregovaranja, a što se tiče ovog pitanja da smo potpisali izmjene, da smo bili protiv izmjena Zakona o radu očekivani pokušaj vjerojatno će to biti danas lajt-motiv diskusije s ove strane dakle bili smo protivni na način kako se išlo u postupak promjene Zakona o radu. A da napomenem da smo mi upravo pokrenuli prije dva dana promjene Zakona o radu na način kao što treba, a to je … dijalogom između sindikata i poslodavaca.
Hvala lijepa ministre. Poštovani zastupnik Ivan Šuker i nova replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine ministre ja sam iskreno ostao šokiran sa vašim uvodnim dijelom. Vi stvarno pričate kao da smo mi nekakva neuređena država. Tajni dogovori, lažno zaduživanje, kolektivni ugovori. Ako hoćete ozbiljno argumentirati onda recite taj i taj kolektivni ugovor sa tim i tim odredbama tada i tada. Međutim, najveću neistinu koju ste rekli je Ugovor 3, 5, 7 i 9%. Pa znate tko je to potpisao i kada? To je potpisao potpredsjednik Vlade Granić kad je predsjednik Vlade bio pokojni gospodin Račan i to je bila posljedica ukidanja svih onih prava u Sporazumu sa MMF-om i da ne bi i nakon onih velikih štrajkova. Dakle, taj ugovor je iz vašeg doba. Ako je nelegalan bio kasnije onda je bio nelegalan i 2003. godine. Druga stvar, što vam znače tajni dogovori? Pa gospodine ministre pa jeste vi svjesni što ste rekli? Ako su dogovori u Vladi, ako se da izjava za novinare, ako to prate mediji, ako se objavi što je pa onda kako to može biti tajno? A druga stvar što vam znači lažno zaduživanje? Kako se netko može lažno zadužiti? Ja znam da vi niste niti pravnik niti ovo, ja cijenim vaše medicinsko znanje i poštujem vaš doseg u toj struci, ali nemojte si uzimati za pravo da koristite termine u nekim drugim strukama koje naprosto ne leže. Naprosto nije istina. Jer 90% stvari koje ste vi ovdje rekli nije istina. Vi dobro znate što je bilo sa pregovorima u javnim službama, tko ih je forsirao i kako su završili i tko je maknut s tih pregovora. Radi iskrenosti. … [[Upadica se ne razumije.]] E pa onda, ali isto imate tamo jednu klauzulu koja je ugrađena. Međutim, problem je negdje drugdje, o tome ću govoriti u pojedinačnoj raspravi. Samo molim vas gospodine ministre zbog digniteta države, zbog digniteta Vlade u kojoj sjedite nemojte koristiti ovakve izraze jer oni naprosto ne mogu opstati. Nema tajnih pregovora, nema lažnog zaduživanja.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Mirando Mrsić. Izvolite.
Kad govorimo o lažnom zaduživanju onda govorimo o zaduživanju potpisima temeljnih kolektivnih ugovora i potpisima granskih kolektivnih ugovora gdje se zadužujemo za nešto što znamo da će možda netko vratiti, možda netko neće vratiti. Kad govorimo o nelegalnim dogovorima pogledajte kolektivni ugovor o osnovnom školstvu koje je potpisao ministar koji je bio u vašoj Vladi. Svi drugi granski kolektivni ugovori nemaju jednu klauzulu koju taj granski kolektivni ugovor ima gdje ste jasno pristali na tome da oduzimate Vladi njeno iskonsko pravilo, a to je da plaće uređuje putem koeficijenata. U članku 10. tog ugovora stoji da se koeficijenti u osnovnom školstvu ne mogu mijenjati za vrijeme dok traje taj kolektivni ugovor. Time ste automatski uzeli pravo Vladi da rješava pitanje plaća … [[Upadica se ne razumije.]]
Poštovani zastupniče strpite se, dobit ćete 10 minuta. Sve ćete imati vremena.
Prema tome, to su ti tajni dogovori gdje se stavljalo unutra nešto, dakle pristajalo se da se Vladi oduzme njeno iskonsko pravo. To je jedno. A s druge strane što se tiče 3, 5, 7, 9 2003. je donesena uredba, 2004. je osnažena uredba i nakon toga je tu uredbu trebalo ili pretočiti u same zakone ili ponovno donijeti uredbu. Da, ali niti dok ste vi bili ministar niti nakon toga nikad nitko nije obnovio jer uredba traje godinu dana koliko znam. Prema tome, nitko nije obnovio uredbu i nastavilo se isplaćivati bez da se uredba obnovila. Bilo bi fer da se uredba obnovila. A kad govorimo o tajnim dogovorima pitajte sindikate koji bi otišli sa pregovora sa jednim mišljenjem, a neki bi ostali i onda bi dobili odgođeni
Hvala lijepa ministre. Bit će još prilike. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa. Pa moji prethodnici su rekli, jedan je zgrožen drugi je sablažnjen, moram priznati da se ja pomalo čudim na to, a što ste očekivali više? Nakon godinu dana ovakvog rada, i ovo što su pokazivali, ne znam čemu se čudite uopće? Na kraju krajeva sam premijer je rekao izvanredno stanje a ovo što sad radite sa ovim izmjenama. Ovo je primjereno nekim totalitarnim sistemima, ovo meni više liči na neke poteze nekih knuti koje određuju. Imate pravo na kolektivno pregovaranje al ćete ispregovorat samo ono što dobijete na pismeno, eventualno ono što je ponuđeno. Ovo je stvarno besramno i još reć socijaldemokratska Vlada. Plan 21. Program Vlade nigdje ne spominje nikakve ovakve poteze, međutim vi to uredno odrađujete, to je po vama u redu, socijaldemokratski osjetljivo. Velite socijalni dijalog sa sindikatima se nastavlja. Čime? Ako zakonom im sve onemogućite, je nastavak socijalnog dijaloga jednostavno nemoguće. I na kraju krajeva, spomenuli ste negdje na samom početku, Vlada neće preuzimat na sebe obaveze za sljedeće Vlade, al nema dugo smo imali dva takva primjera gdje upravo Vlada prebacila na izvršit će se 2015. godine, Zakon o policiji, Zakon o isplati plaće sudaca i sad se pozivate na neku principijelnost, poštenost, nećete drugima onima iza sebe ostaviti to isto, a nema dugo su dva takva zakona bila ovdje. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče i odgovor na repliku, poštovani ministar Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovani zastupnik je upravo govorio o određenom sindikalizmu, dakle i onaj zakon gdje smo odgodili otpremnine u onom djelu otpremnina za policajce odgođeni sindikalizam. Potpisala se nešto za što je bilo jasno da se ne može isplatiti i bilo je jasno da to ne može nitko isplatiti i bilo je brigo moja prijeđi na drugoga. A što se tiče samog socijalnog dijaloga, socijalni dijalog traje i dalje, dakle mi ćemo uputiti u Sabor u zasjedanju u siječnju Zakon o minimalnoj plaći koji je Zakon postignut između socijalnih partnera. Počeli smo razgovore o izmjenama zakona o radu na način kao što to treba napraviti. Gospodarsko socijalno vijeće funkcionira, socijalni dijalog i u javnim poduzećima je na snazi. Prema tome sa ovima se ne derogira nikakvo socijalno pregovaranje jer zakon ograničen samo na dva materijalna prava i ograničen je samo vremenski. Prema tome i u skladu je i sa Međunarodnim konvencijama i sa Ustavom RH
Hvala lijepa. Da ste rekli … [[Govornik se ne razumije…]] dok stvari tako stoje. Dok se okolnosti nisu promijenile, ići ćemo sada na promijenjene okolnosti. Da li predstavnici radnih tijela žele uzeti učešće i podnijeti izvješće? Ne. Prelazimo na raspravu. Prvi su na redu klubovi zastupnika u Hrvatskom saboru a prvi klub je Klub hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Zlatko Tušak. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre, kolegice i kolege zastupnici, evo na početku u uvodnom dijelu ministar nam je održao jedno lijepo predavanje koje je lijepo bilo za slušati, ali istina je sasvim negdje druga. Ja ću početi sa dva citata sa iz Programa Vlade RH koje su na 32. ili na 33. stranici Programa Vlade za mandatno razdoblje za 2011. i 2015. godinu to je bio ujedno i Program Kukuriku koalicije i u tim citatima se kaže: "Hrvatskoj treba socijalno odgovorno društvo u kojem radnik nije roba i kojem su rad i solidarnost visoko na ljestvici društvene vrijednosti". I drugi citat: "radnička participacija i suodlučivanje kao oblik partnerstva rada i kapitala jamči pravičnost uzajamnih odluka socijalni dijalog, sigurnost rada i motivacije za rad." To je ono što piše u Programu Vlade i to je ono što je ova Kukuriku koalicija govorila kada i određeni dio glasača se odlučilo da im dade glas. I sada postavljamo si pitanje, da li ovim zakonom gradimo socijalno odgovorno društvo. Hrvatski laburisti tvrde da ne. Da li jamčimo pravičnost uzajamnih odluka, socijalni dijalog, sigurnost rada i motivaciju? Ne. Ovim zakonom uzimamo prava radnika i ukidamo ta prava. Da li ovim zakonom podižemo motivaciju za radom? Ne, jer nitko kome se nasilno oduzme nešto, neko pravo ne može biti motiviran za rad. Da li radnici imaju išta više dobroga se nadati od ove Vlade? Poslije ovoga, ja mislim da sigurno ne.što se radi ovim zakonom? Vlada praktički vrši nasilje nad slobodom kolektivnog pregovaranja koja je zajamčena Međunarodnim konvencijama o radu. Ovim zakonom nasilno se uzimaju prava radnika ugovorena u Kolektivnom ugovoru. To je jedno područje kad govorimo posljedice koje izaziva zakon trenutno na postojeće Kolektivne ugovore. Ali osnovno je pitanje koju poruku Vlada RH šalje poslodavcima s ovim zakonom? Poruka bi trebala glasiti ovako, ne trebaju nam kolektivni ugovori i vi ih stavite van snage ako želite smanjiti prava radnika jer mi to evo ovako radimo. Ne trebaju vam sindikati ignorirajte ih jer i mi to ovako radimo. Što će vam socijalni dijalog sa sindikatima samo se sa njima gubite vrijeme. Sami odredite prava radnicima onako kako mislite da je ot najbolje, radnici su tu da rade i šute jer ako se imalo i pobune uzmite im još više ako imate što uzeti. Radnici po ovome ipak su roba i ova država sve manje socijalna država i tu upravo zahvaljujući tzv. socijaldemokratskim zakonima koje nam ova Vlada nudi. Ako radnik i digne glavu onda mu se kaže na zavodu ima preko 350 tisuća nezaposlenih koji su spremni raditi za mrvice jer su sve praktično izgubili, izgubili su sreću i sklad u obitelji, izgubili su svoje dostojanstvo, a u kontejnerima se još nešto može naći. Nadu za budućnost baš i nemaju. Ova Vlada u biti samo glumi socijalni dijalog jer njega ustvari nema. Nema istinskom, iskrenog socijalnog razgovora sa socijalnim partnerima. Tu su praktično na djelu samo ucjene. Sve se svodi na ono uzmi ili ostavi. Možemo razgovarati ali bit će onako kako smo mi to zamislili. Da li je to socijalni dijalog? Sigurno nije. Za socijalni dijalog treba puno više, bez njega u ovoj zemlji nećemo izaći iz krize. To nam je pokazala i povijest da jedino socijalnim dijalogom, jedino dogovorom sa socijalnim partnerima i uspješno se mogu prevladati određene krize. Zašto to kažem? Pa ova Vlada čak nije našla ni za shodno stavi na sjednicu Gospodarsko-socijalnog vijeća da o njemu raspravi sa socijalnim partnerima, čuje i druga mišljenja, vidi i čuje da li on može izazvati neke druge posljedice i koje posljedice bi se mogle praktično desiti. Što će se desiti kada je u pitanju Zakona o proračunu i kada se ostvari ona slika koju sam govorio o nekakvoj inerciji kada se počnu ponašati poslodavci da počinju umanjivati prava radnika jel evo Vlada to može zašto ne bi i mi mogli. Koliko štete mogu izazvati valovi štrajka? Koliko će se smanjiti plaće u gospodarstvu i određena materijalna prava i temeljem toga kupovna moć građana? Koliko ćemo dalje srljati u siromaštvo? Da li ona stopa od 20% siromašnih u Hrvatskoj će se produbiti i dalje? Koliko će biti manji efekt kroz poreze i prireze ako se ostvari ovo razmišljanje o kojem govorimo? Jer kolektivnih ugovora ne treba, ne treba socijalnog dijaloga i onda izvolite gospodo poslodavci vi ste na potezu. To praktično ovu Vladu ne zanima. Na sceni je uništavanje sindikata koji je praktično počeo sa mijenjanjem Zakona o kriterijima sudjelovanja u tripartitnim tijelima i reprezentativnosti za kolektivne ugovore kojim su nasilno ukinuti ponovno govorim članci i Zakona o radu članak 253.i 254.i ako je na 718 tisuća potpisa dati su i potpisi i premijera, a i velikog broja ljudi iz ove koalicije. Jedine uspješne mjere koje je do sada ova Vlada napravila jesu smanjivanjem prava i opterećivanjem građana. Na scenu praktično stupa neoliberalni kapitalizam kojemu ova vlada itekako nastoji pogodovati. Radnici mogu očekivati daljnje smanjivanja prava izmjenama Zakona o radu koje zagovara ova Vlada. Ministar je ovdje naznačio je pregovori će biti ali kakvi će ti pregovori biti. Pregovori će biti jer Vlada si je već zacrtala planove. Ukidanje plaćene stanke za gablec od pola sata, neće to više biti plaćeno znači manja plaća ako će se smanjiti sat ili manja nadnica za dnevni efekt rada. Produženje preraspodjele radnog vremena. Ona treba biti dulje i treba radnike što je moguće više iskoristiti da što više rade jel to ide u korist poslodavcima. Jeftinije otpuštanje radnika, manji otkazni rok i manje otpremnine. Nesposobnost za rad ili godišnji odmor da se računa u otkazni rok. Zasnivanje radnog odnosa na određeno vrijeme bez navođenja razloga za takav rad. To je ono što si je zacrtala ova Vlada i to je ono što će ova Vlada krenuti sa pregovorima sa sindikatima u iduću godinu. Vlada je odredila gabarite, razgovarat će sa sindikatima, a onda će predložiti i donesti zakon. u čijem interesu? U čiju korist? Sigurno ne u interesu radnika ali u interesu neoliberalnog kapitalizma itekako da. To je ono što radnici mogu očekivati od ove socijaldemokratske vlasti, a ja tvrdim da sigurno ne ništa dobro. Hvala.
Hvala lijepa i vama poštovani zastupniče. Imate jednu repliku to je replika poštovane zastupnike Tatjane Šimac Bonačić. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Tušak, meni je jasno da ne morate biti zadovoljni sa situacijom zbog sve većeg broja nezaposlenih ne morate biti zadovoljni sa gospodarskom situacijom i to vas razumijem. Ali ne mogu shvatiti da možete reći da ova Vlada nije socijalna, odnosno ono što ste citirali iz našeg programa, da je to suprotno našim nastojanjima. Pa upravo suprotno jer ova Vlada pokazuje odgovornost …/Govornica isključena./… nije se zadužio da bi se dalje kupovao socijalni mir nego postupa onako kako mora. Tražiti se može kad se ima, međutim neodgovorno je da su se kolektivni ugovori takvi potpisivali i granski 2011. godine. To je neodgovorna Vlada. Ovim načinom što se radi se pokazuje da smo i socijalni i da smo odgovorni. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Pa kolegice, kad govorimo o socijalnom dijalogu, kad govorimo o kolektivnim ugovorima onda jasno da to treba biti predmet bipartitnog razgovora između socijalnih partnera. On ponekad može biti i težak, može ponekad biti i iscrpljujući, on ponekad može se služiti argumentima i neargumentima, on može ponekad izazvati do određenih štrajkova i do određenih posljedica ali to je u biti socijalni dijalog. To je i pitanje odgovornosti kad govorimo o socijaldemokraciji i kad govorimo o interesima radnika. To je znači uvažavanje i onu drugu stranu. Sa ovim zakonom ni najmanje se ne uvažava ona druga strana nego sa ovim zakonom naprasno se ukidaju određena prava iz kolektivnog ugovora, suspendiraju se određena prava iz kolektivnih ugovora i to su one stvari o kojima sam govorio kada govorimo da će takvim primjerom se potaknuti i određeni poslodavci u gospodarstvu koji će ići u tom pravcu smanjivanja prava radnika, a posljedice takvih smanjivanja prava radnika tek ćemo vidjeti u budućnosti i efekte do kojih će to dovesti. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Idemo naprijed sa raspravama po klubovima zastupnika. Sada je na redu Klub zastupnika IDS-a i poštovani zastupnik Damir Kajin. Nema ga u dvorani Hrvatskoga sabora, gubi pravo na raspravu po ovoj temi. Sljedeći je Klub zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre. Ja bih na početku ove rasprave svima nama u ovoj prepunoj dvorani postavio pitanje a gdje je nestao socijalni dijalog, a barem negdje pjeva gdje je nestao čovjek, jer i socijalni dijalog i čovjek su usko povezani. No u trenucima kad imamo 350 tisuća nezaposlenih, kad smo građane Republike Hrvatske opteretili sa novim poreznim nametima, kad imamo silni rast cijena, kada imamo sve loše makroekonomske pokazatelje, kad je struja građanima Republike Hrvatske otišla 20%, plin 37%, a mojim Goričanima kojima danas čestitam i Turopoljcima i Turopoljkama svetu Luciju, dan grada, na dan njihovog grada cijena grijanja onima koji se griju u 6000 i još nešto kolektivnih stanova za 38,5%, nama dolazi jedan zakon za koje ministar optužuje sve su krivi prije oni. Sve nešto tajno, sve nešto ispod stola, sve ono imate osjećaj kao da … globe tours gostuje tu u ovoj dvorani, tu su nekakvi koševi, netko … ispod nogu zavlači iza leđa, međutim činjenica je sasvim drugačija. Dakle gospodarska kriza je počela krajem 2008., 2009. je bila u punom naponu, 2010. isto tako i Vlada Republike Hrvatske je u 4. mjesecu 2009. napravila rebalans proračuna gdje je smanjila plaće i mirovine za 6%. 2009. u 8. mjesecu se dogodilo povećanje onih poreza jer se nije moglo intervenirati na rashodovnoj strani, svjesni činjenice da u 2010. godini ako želimo nešto napraviti sa rashodovnom stranom moramo riješiti problem kolektivnih ugovora. I Vlada predlaže ono što je najdemokratskije, na duhu najboljeg socijalnog dijaloga, predlaže da se izmijeni Zakon o radu koji će samo omogućiti novo kolektivno pregovaranje, ništa drugo. Dakle ne ukidaju se nikakva prava nego samo ona odredba u Zakonu o radu kojom se kaže da temeljni ugovori koji su sklopljeni u nekim vremenima kad je bilo gospodarsko blagostanje u Republici Hrvatskoj prestaju važiti i u sklopu novih gospodarskih okolnosti krize kreće se u novo kolektivno pregovaranje. I tada su sindikati pokrenuli svoju legitimnu akciju, nitko im to ne spori. Međutim najsmješnije je, danas gledajući iz ove pozicije, bilo trčanje premijera i njegovih kolega i kolegica na Jelačić placu potpisati da oni podržavaju taj referendum. Sad pogledajte kako je nekada jedan autogram nepromišljeni skupo koštao. Ova Vlada se već godinu dana bavi s tim kako riješiti problem koji se tada trebao riješiti i za koji bi netko drugi snosio odgovornosti političke … i na kraju sankcije na izborima. Međutim ne, to je tada bilo nasilno, zato se ovo nije podržalo, a zakon kojim se jednostrano kaže bez dogovora s ikim da nekome nećete dat božićnicu, da nekome nećete dat regres i da to nećete dat sljedeće godine proglašava se krajnje demokratskim. To je vrhunac demokracije, to je vrhunac socijalnog dijaloga. Ne, s ovim umire socijalni dijalog. Mi možemo pričat sad što god hoćemo, svjesni činjenice kakav je situacija sa proračunom. I gledajte, ministar jučer veli mi ćemo prosvjetarima isplatit to i to, a istovremeno u prijedlogu proračuna se kaže da će se na rashodovnoj strani što se tiče plaća ta pozicija smanjenja za milijardu i 700 milijuna kuna. A kako ćete umanjiti tih milijardu i 700, a planirate povećanje sredstava u sljedećoj godini. Mislim da ovaj Zakon pokazuje svu nekonzistentnost i svo neznanje i lošu ekonomsku politiku ove Vlade. Možete se pozivat kolko god hoćete na ove ugovore, ovaj ovo, ovaj ono potpisao. Međutim, gospodine ministre najveći krimen vam se dogodio 2010. kad ste pohlepno letjeli da ćete skupit neki politički poen, niste htjeli prihvatiti realnu situaciju, a to je da za određene stvari naprosto nije bilo novaca u proračunu. I nemojte govoriti da se netko zaduživao. I vi ste se ove godine zadužili. Zadužit ćete se za preko 10 milijardi kuna. Sljedeće godine 11 milijardi kuna da pokrijete rashode državnog proračuna. I ako se nastavi za vrijeme vašeg mandata po projekcijama Hrvati će na kraju četverogodišnjeg mandata biti zaduženiji negdje oko 45 milijardi financirajući samo vašu neuspjelu politiku niste u stanju provest strukturne reforme i na takav način riješit problem rashodovne strane proračuna. I to je istina i to je činjenica od koje vi ne možete pobjeći. I možete pričati što god hoćete. Druga stvar, ako već dođete u ovaj Visoki dom onda bi trebali znat tko isplaćuje plaće. Plaće isplaćuju resorna ministarstva. Resorna ministarstva, a to vi dobro znate zašto su vam i da vam ovdje to javno kažem sindikati iz zdravstva pristali na ovo smanjenje, jer ste im rekli da im nećete dirati granski kolektivni ugovor. A vi dobro znate što u tom granskom kolektivnom ugovoru piše. Isto tako znate dobro što piše u onoj odredbi oko, mislim da vi to medicinari zovete pripravnost i način toga plaćanja i koliko će vas to koštati. Dakle, to ste prihvatili. Zato je Babić na brzinu potpisao onak' kak' je potpisao to sve skupa. No, ovdje se radi o prosvjetarima i radi se o medicinskim sestrama. I možemo mi sad imat razumijevanja za probleme proračuna, možemo imati ovakva, onakva razumijevanja. Ali nemamo razumijevanja da se zakonima razbija sindikalna scena, nemamo razumijevanja da se uzimaju prava zaposlenima bez da ih itko pita. I ne možemo razumjet da nam netko tu drži 35 minuta lekcije o zakonu koji će uć u povijest kako se nekome krešu prava bez imalo milosti, bez imalo ičega, praktički kroz tri članka. Samo dođemo u Hrvatski sabor i kažemo vi to više dobit nećete. To je nešto gospodine ministre što je neoprostivo, to je nešto s čim se mi ne možemo složiti. Na kraju krajeva u Planu 21 ovo ne piše. Kad se govorilo o planu 21. onda su postojali i božićnice i regresi i dar za djecu. Ovi 3, 5, 7 i 9 posto kolege i kolegice za vas i sa lijeve i sa srednje i s desne strane koji ne znate. Tih 3, 5, 7 i 9 posto je koalicijska Vlada potpisala 2001., druge godine nakon onih velikih prosvjeda prosvjetara, nakon što su im skresane plaće 30, 40% nakon sporazuma sa MMF-om. Da se smire to su dobili kao dodatak za vjernost u službi i to je isplaćivano i 2002., 2003. i tako se dalje nastavilo. I dođe ministar Mrsić u Sabor i kaže nešto je netko nelegalno isplaćivao. Nevjerojatno! A zašto onda vi to niste prestali isplaćivat ako je nešto bilo nelegalno. Ako je nešto nelegalno onda nemate potrebe nikakvim aktom, pa zašto onda obećavate da ćete to isplatiti ako tvrdite da je nešto nelegalno. Nemojte sami sebi skakat u usta. Ja sam rekao terminologije pravne i ekonomske su vrlo čudne i njih treba znat koristiti, a ne samo doć ovde, nešto je nelegalno, ali ja sam njima jučer obećao mi ćemo to njima platiti. Onda Vlada treba donest novu uredbu. Ali Vlada ne može donest novu uredbu jer za to nemate novce u proračunu, jer ste u proračunu naznačili da imate milijardu i 700 zadatak smanjit slijedeće godine plaće. Pa ne možete radit ovo što radite da nam šaljete zakone u proračun za koje nemate osigurana sredstva. Dajte se malo skockajte i dogovorite pa nam tu iznesite činjenice. Jer ponavljam, ona trka na sto metara sa preponama za potpisivanje zahtjeva za referendum je nešto što nam je postalo noćna mora, noćna mora a to je poruka svim hrvatskim građanima kako se Kukuriku koalicija drži dogovora. Jer dok nisu bili na vlati sve su im obećavali, dobit ćete sve i onda čim su došli na vlast hajmo rezanje, udaranje i kresanje prava. Međutim, kolegice i kolege, možemo mi, mi sigurno nećemo glasovat za to. Možete glasat za to da uzmete ljudima regres i božićnicu. Na kraju krajeva i dar za djecu ste im uzeli 2000. pa nisu ljudi propali. Međutim, problem rashodovne strane proračuna nije kresanje prava nego strukturne reforme. I kad to shvatite, kad budete imali hrabrosti provesti strukturne reforme onda nećete imati problema sa rashodovnom stranom. I možete vi nama govoriti i ovako i onako. Mi smo izgubili izbore zbog toga što očigledno ljudi su smatrali da ne radimo dobro. Izgubili smo izbore, ali što to znači? Da ćete vi nastavit dalje. Pa ne može to tako ići. Zato niste dobili povjerenje. Učitelji, profesori nisu glasovali za vas da im uzmete božićnicu i regres. Da ste im rekli da ćete im uzet božićnicu i regres rađe ne bi izašli na biralište nego da glasuju za vas. I to je nešto s čim se morate suočiti, od toga ne možete pobjeći. Bilo je pitanje samo vremena kad ćete sa ovakvim ili sličnim zakonom morati doći u Hrvatski sabor. Bilo je samo pitanje vremena kad ćete to morati reći. Ali ponavljam bez strukturnih reformi nema smanjenja rashoda. I ponavljam, onaj prijedlog izmjena Zakona o radu je bio krajnje demokratski i na tragu socijalnog dijaloga. Dakle, predlagalo se samo da se stvore preduvjeti za novo kolektivno pregovaranje. Teško je braniti neobranjivo. I završit ću. Gdje je nestao socijalni dijalog? A Bare će i dalje pjevati "Gdje je nestao čovjek." Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljeno nekoliko replika. Idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo. Kolega Šuker počeli ste sa, počeli ste i završili sa Baretom pa gdje je nestao čovjek. Pa se sad ja pitam a gdje je nestao čovjek koji je pisao ovo? Obrazovanje i znanost ključne su pretpostavke razvoja gospodarstva i ukupnog društva. Svoje strategijsko određenje prema predškolskom, osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovanju Vlada će ostvarivati sljedećim temeljnim mjerama – poboljšanjem društvenog i materijalnog položaja nastavnika itd. Gdje je nestao taj čovjek? Ministar je spominjao da ima očitovanje Međunarodne organizacije rada i ja bih to volio vidjeti jer iz opravdanih razloga nemamo razloga imati povjerenje. Dajte dokažite to, pokažite ga. Na kraju krajeva zašto to nije sastavni dio ovoga pa bi onda mogli eventualno i vjerovati. Izjednačavanje sa realnim sektorom, javnog sektora sa realnim sektorom, zašto ne obrnuto? Ajmo povući realni sektor prema javnom. A na kraju krajeva ako se stavimo, ako malo napravimo neku analizu da ste vi sad vlasnik jedne firme u realnom sektoru, zaposlite direktora koji upravlja tim dijelom realnog sektora i on ima rezultate kakve danas ima ova Vlada što bi mu vi napravili? I na kraju ono što očito svi zatvaraju oči ali sigurno je istina. Ja znam da većina vas to zna samo je problem priznati sebi. Smanjenje prava javnom sektoru neće značiti ništa drugo nego dodatno smanjenje prava realnom sektoru. I to će ići efektom domina. S tim što naglašavam da ovaj potez koji ste vi napravili, ovo stvarno samo se radilo u zemljama DDR, ovako ograničavanje prava. Ma i Bugarska, Rumunjska i takve stvari. Pa na kraju krajeva bivša Jugoslavija nije imala kolektivne ugovore, ali je bilo bolje nego ovo što se tiče prava radnika.
Odgovor na repliku.
Da, kolega Novak, ispast će po ovoj retorici, a vidjet ćete kasnije i po ovim replikama da je to vjerojatno netko od HDZ-ovaca podmetnuo ministru program i oni to nisu pročitali i sad je to tako. Tako i s ovim, za sve su krivi HDZ-ovci. Ali to će trajati do trenutka dok prosvjetari ne dobiju 1250 kuna. 1250 kuna pred Božić njima znači strašno puno. Ali, isto tako tih 1250 kuna što bi oni potrošili da kupe sebi i svojoj djeci nešto na određeni način je utjecalo na rast BDP-a. I ono što govore svi ekonomski analitičari, možemo se mi ovdje politički prepucavati kriv ovaj, kriv onaj u konačnici dragom Bogu i hrvatskim građanima to ništa ne znači što se mi ovdje prepucavamo oni žive kako žive, a to je da je puno lošije sad nego prije godinu dana. I to je činjenica od koje se ne može pobjeći. I kažem, može se lijeva i desna strana prepucavati ovako i onako, međutim za ovo je trebao postojati dogovor, za ovo se trebalo dogovoriti ali ponavljam bez strukturnih reformi nema smanjenja rashodovne strane. Te strukturne reforme će automatski dovesti bez povećanja poreza do povećanja prihodovne strane. Mi nismo imali snage za određene strukturne reforme, ja sam to nekoliko puta rekao u ovom Saboru, i zato smo u 8. mjesecu 2010., zapravo 2009. morali uvesti onaj krizni porez i povećati PDV jer nismo uspjeli smanjiti rashodovnu stranu. Ako to vama nije bila dobra škola ja ne znam što bi vam više bila škola.
Bio je to odgovor na repliku poštovanog zastupnika Ivana Šukera. Sada nova replika i poštovana zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Šuker ja repliciram vam na jedan dio na samom početku izlaganja, ali to ste već danas koristili prilikom rasprave o izmjenama Zakona o braniteljima, plačete dakle nad svojim sugrađanima u Velikoj Gorici i govorite o čestitki Vlade da od danas poskupljenje grijanja i u Velikoj Gorici za 38%. A ja ću iskoristiti priliku da kažem građanima Velike Gorice da je to ustvari vaša zakašnjela čestitka jer u vrijeme kad ste mogli i morali biti odgovorni kao Vlada imali priliku ne odjednom nego postepeno da se podižu cijene grijanja svi su znali da će se to jednog dana morati napraviti. Niste imali petlje. Sad nas krivite da smo mi krivi za to što se sad otišlo cijene grijanja u 6 gradova gore. A jeste li se zapitali kako je u drugim gradovima i kako to da u drugim gradovima građani već više godina plaćaju više cijene grijanja? To vam nije palo na pamet. I kada kažete da se eto mi već godinu dana nakon izbora stalno pozivamo na bivšu Vladu, a oprostite molim vas, od kog smo mi preuzeli vođenje države? Od marsovaca? Od koga, izvanzemaljaca? Pa valjda smo preuzeli od HDZ-a. I samo ću vas podsjetiti vi ste do zadnjeg dana Vlada i zastupnici u ovom Saboru sve što se nije radilo kako treba pripisivali bivšem pokojnom premijeru Račanu i njegovoj Vladi, do kraja 2011. godine pokojni Račan vam je bio kriv. Nama neće tako dugo biti kriva bivša Vlada, ali mislim da je naša dužnost ovdje da podsjećamo naše građane tko je, kakva stranka, na koji način vodila državu dugo godina prije nego što smo mi došli na vlast. I to vrijedi ponavljati.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Kolegice Sobol stvarno vam najljepša hvala na dan sv. Lucije što mogu još jedanput svojim sugrađanima pojasniti koliko je SDP dosljedan. Dakle, kad je prije tri godine, 2009., dizana cijena grijanja u Velikoj Gorici onda su SDP i HNS su organizirali masovne prosvjede građana, na čelu tih prosvjeda je bio jedan bivši milicajac pa policajac u Velikoj Gorici ali vrlo interesantno da na lokalnim izborima se taj policajac-milicajac našao na listi SDP-a, to su ti neovisni građani. Dakle, tada kad je dizana cijena grijanja onda je SDP rekao da to ne treba napraviti, a danas je kad SDP diže cijenu grijanja onda je opet kriv HDZ. No, dobro kriv je HDZ. Ali građani znaju tko im je ponudio Plan 21 u kojem je govorio da će plaće rasti, a neće padati. I niz drugih stvari. I kolegice Sobol ako ste primijetili ja sam samo danas jedan, uz dužno poštovanje prema pokojnome bivšem predsjedniku Vlade gospodinu Račanu spomenuo samo jedan segment a to je ugovor jer bez njega naprosto nisam mogao da ga uvaženi ministar nije spomenuo u svom govoru ja tih 3, 5, 7, 9 ne bih ni spomenuo. Dakle govorio sam o stavovima svog kluba, dakle govorio samo o tome ako vam mogu pomoći kako možete izaći iz ove situacije, to vam govore svi u Hrvatskoj, vi ne slušate i na kraju dođete na 350 nezaposlenih i onda vam je netko drugi kriv, a što se tiče Kolektivnih ugovora u prosvjeti, a mislim da prosvjetari najbolje znaju kakvi su ti Kolektivni ugovori. Međutim, vrlo interesantno, dok smo se mi pregovori, ti pregovori su kolega Mrsiću bili daleko … [[Govornik se ne razumije.]] i daleko oštriji jer ti sindikati su daleko više napadali neke HDZ-ove ministre nego što napadaju danas vas. Ja vidim da vi danas jako ugodno i lijepo razgovarate izuzmem sa jednim sindikalcem, pa prema tome očigledno ste postigli nekakve sporazume koje će netko plaćati sutra.
Uvijek je vrijedilo pravilo, sve prema zaslugama. Treća replika, poštovani zastupnik Ante Babić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa gospodine Šuker, pozorno sam slušao vaše izlaganje u ime Kluba i govorilo se o tome da se nije mislilo o božićnicama, ali duboko vjerujem da ovo vrijeme blagdana, mira, zajedništva, božićnica i regres bi našu državu volio bih da me ispravite koštali oko 125 milijuna kuna i sve bi se one kroz ove blagdane i potrošnju i kupovinu i PDV-om od 25% vratile u državnu blagajnu, pa ja vas molim, o tome niste puno govorili, da nam pojasnite.
Da, odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Vidite kolega Babić, tu obrazloženje ovoga Zakona se pojavilo nešto što je vrlo čudno, ja nikada nisam vidio iskreno govoreći u svojoj dugogodišnjoj saborskoj i ministarskoj praksi da netko napiše i veli: "Proračunu, al će utjecati na postizanje određenih ušteda. Sve se govori u plusu i minusu sredstava", a govori se o potrebnim sredstvima. … [[Govornik nije uključen…]] Prema tome sredstva jesu potrebna ili nisu potrebana al… [[Govornik se ne razumije, ne čuje se]] al za 250 zaposlenih u javnim službama ako pomnožite to sa 1250, to je negdje 270 i nešto milijuna. 125 milijuna iz onih 100 tisuća koji nisu potpisali Kolektivni ugovor, no sigurno je da ti ljudi si neće moći priuštiti neke stvari za Božić, koje su priuštili. Rekao sam, 2000 im je čak uzeti dar za djecu, a ovo je samo poruka tim ljudima da ne zasjedaju na priče o nekakvim planovima 21 il ne znam čemu jer to je očigledno prazna priča koja ih vodi na to da neće dobiti ništa.
Govorite u mikrofon da ide u zapisnik jer se okrećete oko mikrofon. Šta hoćete? Hoćete za gospodina Šukera rotirajući mikrofon. Meni je bilo da ide u zapisnik. To mi je važno. Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Šuker, vi ste rekli u svojem izlaganju da se ovim zakonom kruže prava prosvjetara. Ma ne ovim zakonom, ona su već davno od ove Vlade prekršena. Prekršena su u onom trenutku kad se smanjila plaća prosvjetara, a ministar Jovanović okrivio računovođe. Zamislite, kao da su ti ljudi krivo izračunali plaću prosvjetarima. Ne da ste ministre ovim zakonom zaista prosvjetare spustili na dno nego vam više ljudi ne vjeruju. A ne vjeruju vam i zato što znaju da su 2003. godine, a bila sam sudionik toga, morali tužiti vlastitu državu, vlastito ministarstvo da bi nadoknadili sve one božićnice, sve one regrese koje ste ostali dužni u četiri godine ondašnjeg mandata. Toga se boje, jer kažu isti je ministar financija koji je i tada ukinuo prosvjetarima sva prava. Zanima me samo, kolega Šuker govorili ste danas o poskupljenju grijanja, reći ću vam da je i to vezano za prosvjetare, danas će poskupiti u Sisku grijanje za četiri velike škole a za decentralizirane funkcije ministre niste osigurali ništa. Za mjesec dana ljudi neće se imati s čime grijati, ali zato smo osigurali amandmanom Vlade u ovom proračunu 23 milijuna kuna. Digli ste za to kolegice i kolege ruke, za ono što su dugove učinili u Varaždinskoj županiji i u Koprivničko-križevačkoj vraćajte dugove javnoprivatnog partnerstva, znam zašto. Zato da ne bi djeca i prosvjetari bili na cesti, jel smo jako lako donijeli odluku da ćemo potrošiti u škole ali nismo za to osigurali sredstva. Zato smo s 23 milijuna osigurali. A za osnovna prava za onih 500, 400 kuna ili za 1250 kuna ljudima kojima bi to vratili u državni proračun, vratili, to ne možemo osigurat u ovom trenutku.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Vidite kolegice Roksandić, meni je čudno da kad govorim o prosvjeti i kad pogledamo proračun od prosvjete da uopće netko u ovoj Sabornici osobito ljudi koji su vezani za prosvjetu mogu govoriti da tu ima išta pozitivnog. Ono što se nekada u socijalizmu koristio termin prosta i proširena reprodukcija, po proračunu Ministarstva prosvjete neće bit ni proste ni proširene reprodukcije, nego neće biti novaca niti za golu egzistenciju, jer ako pogledate na poziciji materijalnih troškova, ako su cijene grijanja i cijene električne energije gore, a vi sad, sad su noćni sati, vi ne možete školu imat bez svijetla. Znači cijena će za električnu energiju bit barem 20% veća, ne možete ju smanjiti. To jasno govori kakav je to proračun. S druge strane sve su se investicije smanjile. Ja ću se opet sjetiti svoje Velike Gorice, škola u Novom Čiču već godinu dana samo se održava gradilište, a škola koliko košta mogla je već bit gotova prije pola godine, ali i kad pogledate na poziciju investicija u Ministarstvu prosvjete, onda te nema škole, a kad vidite u kakvim uvjetima u školu u Vukovinu idu ta djeca, onda bi vam bilo potpuno jasno, prema tome nije mi jasno da i kolege s druge strane koje su s prosvjetne struke mogu tvrditi kako na poziciji proračuna za prosvjetu osigurana sredstva a ovo što se tiče ovih sredstava za Varaždinsku i Karlovačku županiju normalno da ljudima treba pomoć. Ali ovo vam je jasno naravučenje da što se tiče javno-privatnog partnerstva moraš paziti s kim ideš u partnerstvo osobito privatno.
I zadnja replika i poštovani zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Šuker javio sam se za repliku da kaže da se slažem s nečim što ste rekli na prvi … Reli ste da nismo na izborima obećali da ćemo ukinuti božićnice i regrese, točno, slažem se s vama, nismo. Ali smo obećali da ćemo zemlju izvući iz krize u koju ste ju vi doveli, da nećemo više zemlju zaduživati onoliko koliko ste vi zaduživali 5 milijardi ste više svake godine … da smo se i mi zadužili kao što ste se i vi zaduživali mogli smo dati ne po jednu božićnicu nego po 10 božićnica svakome i 10 regresa ali nismo to htjeli jer … odgovorno. I zato ove božićnice nismo mi ukinuli nego vi. Vi ste ukinuli ove božićnice svojim neodgovornim ponašanje, a nas kao odgovornu vlast doveli primorate da se ponašamo odgovorno. Vi ste ih ukinuli a ne mi svojim neodgovornim ponašanjem prije. Kažete, pa eto niste dobro radili pa izgubili ste izbore eto oprošteno vam je. Ma nije, niste nažalost izbore izgubili zbog toga što ste loše radili što ste zemlju doveli u ovakvu krizu nego zbog lopovluka, krađe, Sanadera, Fimi Medija zbog toga ste izgubili izbore. Ali zbog ovoga što ste doveli zemlju u ovakvu krizu zbog tog trebate platiti cijenu. I znati kad bi bilo pošteno 18 godina gospodarski ste upropaštavali ovu zemlju, pošteno bi bilo da sada 18 godina čučite u opoziciji onda bi to tek bila pravda koju zaslužujete.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Jelušić nikad u ovom Saboru nisam udarao ispod pojasa pa neću niti sada ali ću vam samo reći Excelzior, Lenac, Fimi Medija je mala beba za to. a druga stvar drago mi je da se smijete, a druga stvar valjda će netko nekada postaviti pitanje šta se dogodilo sa INA-om 2002.godine, vrlo interesantno vidjet ćete. Ali dobro živi bili pa vidjeli. A što se tiče gospodarstva kolega Jelušiću drugi i treći kvartal 2011.godine pozitivan, 4.kvartal na nuli. Znači vi ste naslijedili pozitivne trendove. Što imamo sada? do 8.mjeseca ste nas uvjeravali da ćemo imati gospodarski rast 0,8% onda jedanput preko noći neće ga biti. Sada opet priča da će biti rast 1,8%. Neće ga biti i opet će biti problema sljedeće godine. i ponavljam od toga što vi udarate nisko ispod pojasa, ali to je očigledno stil, ja sam ipak bio nekada sportaš pa nisam nikada udarao ispod pojasa ja što kažem kažem argumentirano. Vidim da se tamo kolega Mrsić malo smješka ali obično se ljudi ovako kiselo smiju kada im je teško ja ga razumijem u potpunosti jer ova priča sa sindikatima je tek početak, ali ponavljam kolega Jelušiću svima bi bilo puno bolje da shvatimo da bez strukturnih reformi nema rješavanja problema. A mi se možemo ovdje dva udarati ispod pojasa koliko god hoćemo, međutim to nije moj stil.
Sve je bilo dobro osim niza bio je nepotpun. A sada ministar rada i mirovinskog sustava u ime Vlade predlagatelja. Izvolite.
Da parafraziram Bareta "Gdje je nestao čovjek". A netko može nestati u inozemstvu, netko u zatvoru, može nestat čovjek i ovako, može umrijeti, može otići u strani svijet, čovjek može nestati bilo kako. Ali pustimo ljude ajmo na fakte.
Čovjek može nestati kada osoba ostane gospodine doktore.
Tako je. Dakle kada govorimo o realnom sektoru realni sektor već odavno nema božićnice nema 0,5 na godine radnog staža, nema jubilarne nagrade, ima plaću i sretan je da ima plaću. Nema sigurno mjesto može dobiti otkaz sutra, može mu poduzeće otići u stečaj. U javnom sektoru plaće stižu na vrijeme, plaće se isplaćuju na vrijeme, radno mjesto je sigurno. Kada govorimo o planu 21 tamo piše da ćemo neke stvari odrediti i odradit ćemo. Otići će plaće gore ali u onom trenutku kada bruto domaći proizvod bude veći od 2%. To smo potpisali i sa sindikatima javnih službi i sa sindikatima državnih službenika i namještenika, a do toga dok naraste BDP to nam trebaju neke promjene i odricanja od isplate pojedinih materijalnih prava. Socijalni dijalog je i dalje prisutan, razgovaramo možda na drugačiji način. Zanimljivo je kada bivši ministar financija uz uvažavanje svoje stručnosti diskutira na račun jednog sindikalca i zastupa sindikalna stajališta što je potpuno legitimno pravo i čovjek se mijenja i shvaća kada je u nekoj funkciji na koji način se može postaviti. Jasno da smo mi u ovom razgovorima sa sindikatima išli sa partnerskim odnosom i rekli gospodo imamo to što imamo, sredstava nemamo, nemamo mogućnosti da isplatimo ta materijalna prava, idemo si sjesti što možemo napraviti. I u pregovorima smo rekli prvo stajalište Vlade je bilo da ćemo odustati od isplate 0,5 na godine radnog staža i to je bilo prvo stajalište Vlade, međutim sindikati su bili svjesni da je važno da napravimo određene uštede te smo stoga se dogovorili da ostane 0,5 na godine radnog staža ali da ćemo uštede koje su nužne jer novaca nema to je poanta gospodo novaca nema. Mi ne možemo isplatiti nešto čega nema, ne možemo se zadužiti i još više opteretiti i onako jadnu bilancu zemlje 170 milijardi kuna duga je, a kada govorimo ja možda nisam ekonomski stručnjak ali imam zdrave oči i mogu pročitati neke stvari pa kaže "pogoršanje makroekonomskih uvjeta potpomognuto negativnim kretanjem u međunarodnom okruženju imalo je značajan utjecaj na slabije punjenje proračuna kao i na povećanje određenih rashodovnih kriterija, prvenstveno rashoda za kamate koji su uslijed povećanja na inozemnim financijskim tržištima od 2009. do 2012. povećani sa 2,7 milijardi kuna, a u 2013. godini očekuje se njihov dodatni porast za 1,6 milijardi kuna. U ovakvim okolnostima manjak državnog proračuna se povećao sa 2,5 milijarde kuna 2008. na 10 milijardi kuna u 2012. U isto vrijeme javni dug porastao je sa 29,3% BDP-a u 2008. godini na 52,9% BDP-a u 2012. To je situacija u kojoj mi sada jesmo. Prema tome, ja mislim da je svima jasno da novaca nema i da se možemo zadužiti i isplatiti ono što imamo, da su plaće sigurne i da plaće treba isplaćivat. Strukturne reforme, imali ste 6 godina vremena za provođenje strukturnih reformi. Zašto ih niste proveli, nismo vam mi bili smetnja, bili smo manjina, nismo imali ruku. Prema tome, imali ste 6 godina vremena, imali ste većinu, provodili ste zakone, mogli ste provesti sve strukturne reforme koje ste god mogli i koje ste god htjeli napraviti, a niste. A mi ćemo strukturne reforme provesti jer je to jedina šansa da nam BDP naraste, da pređemo onaj 2% i da povećamo plaće u javnom i državnom sektoru. Kad govorimo o socijalnom dijalogu, zaboravljate da ste 2010. imali ovakav isti zakon u pripremi, potpuno isti, samo ga se niste usudili dati ga u Sabor. A u isto vrijeme ste tada umjesto da riješite problem i da nas ne opteretite sa novim dugovima, novim zaduženjima, potpisali temeljni kolektivni ugovor sa zaduženjima koja prelaze mogućnosti i onda 2010., a kamoli ove godine. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Šuker, nemojte dobacivati. Kolega Šuker, imate mogućnost replike ali nemojte dobacivat iz klupe.
Prema tome, socijalni dijalog je na svom mjestu, mi ćemo razgovarat sa sindikatima, a kad govorimo o tome da su sindikati protiv ovoga pa pogledajte koliko sindikata je potpisalo temeljni kolektivni za državne službenike i za javne službe. Prema tome, mi sa ovim zakonom osiguravamo jednakost u sustavu i osiguravamo da svi oni koji su potpisali temeljni kolektivni ugovor da se osigura da to što smo potpisali se provede. Oni koji nisu potpisali imaju svoje razloge zašto to nisu potpisali, imaju legitimna prava i mogućnosti da to osporavaju. Nitko to ne brani ali sasvim sigurno je ono što je jedino jasno gospodo, novaca nema. I kad govorimo o odricanju onda se odričemo nečega čega nema i to je trebalo već davno reći i davno u kolektivnim ugovorima ugraditi tu mogućnost da se prilagodimo krizi i da se prilagodimo samim uvjetima krize. A da samo kažem da ovaj zakon koji je pred vama pa da kolege, nema gospodina zastupnika ali ja se nadam da će ovo čuti, kaže da je to u DDR-u, u Rumunjskoj, Bugarskoj, onom bivšem valjda socijalizmu, Jugoslaviji, di ne, pa samo da vam pokažem ili da vam pročitam možda još bolje. Kad se neke stvari govore onda bi možda bilo pametno da se vidi tko je donio ovakve zakone i u kojim zemljama se ovaj zakon primjenjivao u istoj situaciji krize, nedostatka sredstava u proračunu, nemogućnosti isplate plaća. U ovim zemljama nije bilo uopće riječi o božićnici i regresi nego je bilo riječi o smanjenju plaća i to bitnom smanjenju plaća. Mi ne govorimo o smanjenju plaća, govorimo o odricanju pojedinih materijalnih prava na određeni period, a sva ta materijalna prava su i dalje sadržana u temeljnom kolektivnom ugovoru i kad se situacija u Hrvatskoj popravi tada ćemo ih isplaćivati. Mi ih nismo ukinuli u temeljnom kolektivnom ugovoru, ona su tamo. Prema tome nikome ništa nije uskraćeno, jedino smo se dogovorili da ne možemo jer nemamo novaca, da ne možemo to isplatit, a recimo Danska je u dva navrata uskratila medicinskim sestrama po 10 ili 15% plaće. Međunarodna organizacija rada je rekla to je u redu. Druga zemlja koja vjerojatno nije DDR je Kanada koja je to isto učinila sa učiteljskim plaćama. Treća i četvrta zemlja su to učinile 2011. godine u javnom sektoru, smanjile su plaće za 30%, a to su Grčka i Španjolska. Prema tome nikakav DDR, nikakva Bugarska, nikakva Rumunjska, dakle zemlje čiji ćemo mi biti dio Europske unije, dakle i mi ćemo 1.7. biti u Europskoj uniji pa molim da imamo barem digniteta prema tim parlamentima koji su takve iste zakone usvojili u vrijeme krize, a ovo što mi sada radimo je da ne dođemo u fazu u kojoj su Grčka i Španjolska, da ne dođemo u krizu koja bi dovela do ovih problema koje imamo tamo.
Hvala lijepa. Imamo 5 replika ministre. Prvi je Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjednice. Ministre vi kažete socijalni dijalog ide dalje i mi i dalje vodimo socijalni dijalog. Ne, ministre, vi ne vodite socijalni dijalog, to je lažni socijalni dijalog. Vi ste praktično ucijenili sindikate, a ucjena nije vođenje socijalnog dijaloga. Ovim zakonom uvodi se jedno pravilo da ulazi se i ukidaju se određena prava kolektivnih ugovora. Ovaj zakon nije bio na Gospodarskom socijalnom vijeću. Gospodarsko socijalno vijeće je isto mjesto gdje se treba voditi socijalni dijalog. Na Gospodarskom socijalnom vijeću su socijalni partneri. Jel' tako? Zbog čega ovaj zakon nije raspravljen na Gospodarskom socijalnom vijeću? Da li je to socijalni dijalog? Ne, ministre. To nije socijalni dijalog. To je ono što ja ponovo govorim lijepo pričate, ali drugo nešto radite. I čemu kolektivni ugovori ako uvodimo pravilo pa ćemo onda i u buduće ako nam se nešto neće sviđati u kolektivnim ugovorima to mijenjati i ovaj zakon. Ne trebaju nam onda kolektivni ugovori. Onda regulirajmo sve sa zakonima. Strukturne reforme rekli ste. Kada? Godinu dana je prošlo, ništa nije učinjeno. Kada će biti te strukturne reforme? To je bit ministre. Krenite u te strukturne reforme već jedan puta. Hvala.
Sljedeća replika Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospodine ministre nemam namjeru puno replicirati ono što ste rekli. Samo bih vam rekao da ja ovdje ne zastupam ničija stajališta, niti nikakvog sindikalca, nego naprosto zastupam principe. Ali gospodine ministre, kad ste rekli niste učinili nikakve reforme. Ja sam jedini hrvatski ministar koji je dobio nagradu od Svjetske banke top ten reformera i upisan u knjigu. I tu nagradu sam 2008. godine dobio na Wall streetu. A vi ste isto tako iznesli određene makroekonomske pokazatelje iz 2008., dakle godine prije krize kad ste vidjeli da je proračun praktički bio pri uravnoteženju 2,8 milijardi kuna. I da se nije dogodila kriza 2009. mi bi 2009. imali suficit. Pa ja bih vas molio bar malo poštovanja prema tome. Možete udarat politički koliko god hoćete, ali bilo bi dobro da ste nastavili određene mjere gospodarskog oporavka vjerojatno ne bi imali ovakvu situaciju kakvu imate.
Odgovor na repliku ministar Mirando Mrsić.
Pa ono što je bilo 2008. je bilo 2008. a na žalost od tada ste imali 4 godine da napravite strukturne reforme i da nastavite tim dobrim smjerom. Litva, Latvija zemlje Baltika su napravile u to vrijeme reforme i te reforme sada nose plodove. Oni imaju rast koji je nama u ovom trenutku a možda neko vrijeme nedostižan. Zašto niste tada napravili druge reforme, a i sjećamo se onih uvjeravanja kakva kriza. Nas kriza neće stići. Prema tome, tad je trebalo krenuti, tada kad je bilo dobro, kada je bilo novaca u proračunu tada je trebalo napraviti i strukturne reforme. Litva, Latvija, Letonija danas imaju stope rasta koje su izuzetno velike, a to je zato što su onda napravile promjene koje nisu. Žao nam je, meni osobno i svima nama što to tada niste napravili.
Replika Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre, rekli ste u svojem sada izlaganju da realni sektor ne isplaćuje božićnicu. To nije istina. Isplaćuju oni božićnicu, ne svim možda, ne sto posto, ali jedan veliki broj isplaćuju. Isplaćuju jer cijene svoje radnike, znaju da su zaslužili to, imaju svoje i ugovore sa njima i to rade. Ne pribjegavaju zakonima na način na koji ste vi pribjegli koji je možda nezabilježen u povijesti. Ja ne sjećam se da je netko samo tako donio zakon i eliminirao sve sindikalne središnje, aktivnosti, sve ono što i radite već proteklih nekoliko mjeseci. Stalno sjedite, pregovarate. Pa čemu svi ti razgovori i sastanci kada vi možete zakonom. To ste mogli napraviti u 9 mjesecu. Ništa se ne bi promijenilo. Zbog čega? Neki sindikati ne žele slušati. Imaju pravo. Oni smatraju da je to njihov legitimni oblik borbe za svoja prava. Zašto prosvjetari već nekoliko puta prosvjeduju, zbog čega se ljute? Pa imaju pravo. Imaju manje novaca nego što su imali. Vi kažete u redu, možete prosvjedovati ali mi ćemo vam to uzeti. I to je legitimno na ovakav način. Što će to proizvest u budućnosti? To ćemo mi vidjet tek. Govorite cijelo vrijeme sve je prije bilo loše. Netko je platio za tu cijenu. Platio je HDZ. Ali što ste vi dobro napravili to je pitanje, to interesira građane RH. Kako da bolje žive sa vama, dali su vam povjerenje. Ali oni to ne vide. U godinu dana samo 35000 novo nezaposlenih na današnji dan, u godinu dana. A vi ste rekli nitko do sada nije riješio nezaposlenost, ja ću je riješiti. Pa ako je to nekakav rezultat onda je ta nezaposlenost očito riješena, a ja tvrdim da nije. I hrvatski građani danas žive u strahu jer im se non stop sa vrha vlasti prijeti. Ali ne boje se oni Vlade, ni ministara. Oni se boje svoje budućnosti i u strahu su za egzistenciju. Čak ni ne sebe, ove starije generacije nego svojih mlađih koji dolaze.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku ministar Mrsić.
Pa ja, meni je žao što ne vidite neke činjenice, a činjenica je da Hrvatska ima potpisana dva temeljna kolektivna ugovora za državne službenike i namještenike i za javne službe. Dva temeljna dokumenta koja reguliraju prava o državnom javnom sektoru. I nama je bio cilj da te ugovore potpišemo i te ugovore smo potpisali. I u tim ugovorima ne znam kako bih vam mogao dokazati, ali pročitajte u tim ugovorima piše da je božićnica, regres, jubilarne nagrade sve to stoji onako kao što je bilo i prije. A u dodatku temeljenog kolektivnog ugovora smo rekli u ovom trenutku kada je kriza to ste trebali raditi u posljednjih 6 godina to dogovarati sa sindikatima, a ne kupovati lažni mir dodatnim zaduživanjima. To je trebalo napraviti, ovo što smo mi sada napravili. I ovaj zakon je samo da se to provede, dakle da se provede jedinstveno u cijelom sustavu jer u granskim kolektivnim ugovorima kada su vaši ministri pregovarali dozvolili su da unutra se prenesu odredbe temeljnog kolektivnog ugovora ali su dozvolili i da se stavi odredba koja dezavuira osnovno pravo Vlade. To je protuustavan kolektivni ugovor. U tom osnovnom školstvu se jasno kaže da Vlada nema pravo mijenjati koeficijente u osnovnom školstvu dok je na snazi kolektivni ugovor. Uzeli ste Vladi njeno osnovno pravo i to su vaši ministri potpisali. A kad govorimo o nezaposlenima pa mi smo rekli da nećemo frizirati broj nezaposlenih, da će to biti javni podatak, da se mijenja svaki sat i to nije sramota. Vama je bila sramota jer ste 2011. frizirali brojke tako da ste onda pred izbore potjerali u obrazovanje 15 tisuća ljudi kojima to nije ni trebalo niti je trebalo Vladi, nije trebalo ni tim ljudima. Vladi je trebalo samo da isfrizira broj nezaposlenih. Mi broj nezaposlenih nećemo frizirati.
Ivanka Roksandić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Ministre rekli ste u svom izlaganju novaca nema. Ima, ministre samo ga treba dobro rasporediti. Boli me ovih 23 milijuna kuna koje ste dali obrazovanju ali za nečije tuđe dugove. Dvije županije ministre za loše planove izgradnje, za loše investicije to se sada vidi, a znate otkud su uzeti? Ja vjerujem da vi znate jer ste liječnik i to me boli. Najviše sa pozicija Ministarstva zdravstva. To me najviše boli. Novaca ima, samo ga je trebalo dobro rasporediti jer ako ste zadnji čas, ne vi nego ministar financija odgovoran za proračun, pronašao čarobnim štapićem i izvukao s pozicije zdravstva pa tako smanjio i poziciju za Opću bolnicu u Sisku ne znam što će se napraviti, obećali ste to županici, vi ste obećali to županici, a smanjili ste sada tu poziciju da biste vratili nečije tuđe dugove pa onda zato, zato se moram javiti i prosvjedovati jer tako ste mogli naći i za prosvjetare i za vaše medicinske i naše sestre i za policajce i za mnogo, mnogo drugih koji spadaju u ovu kategoriju ovoga zakona kojima ćete to oduzeti.
Odgovor na repliku, ministar Mirando Mrsić.
Pa ja neću komentirati taj dio, samo ću vam reći dvije stvari. Jedno je da se dugovi moraju plaćati i da mi dugove servisiramo, a drugo je da se zakoni moraju poštovati pa između ostalog ste donijeli Zakon o fiskalnoj odgovornosti i fiskalnoj politici kojega se niste držali. I to je zbog toga došlo do ovoga što sada jesmo. Da ste se držali Zakona o fiskalnoj politici i fiskalnoj odgovornosti napravili bi i strukturne reforme i ne bi nas doveli u ovu situaciju u kojoj sada jesmo sa 170 milijardi kuna duga, sa 10 milijardi kamata. Dakle, zadužili ste ne samo nas, našu djecu nego i naše unuke.
I zadnja replika, Branko Bačić.
Gospodine ministre 350 milijuna kuna nije mali novac, to je značajan novac koji će svakako doći dobro u državnom proračunu, ali kroz raspravu o rebalansu državnog proračuna za 2012. godinu smo u raspravi govorili da je bilo moguće napraviti niz ušteda kako ne bi došlo do ukidanja božićnice zaposlenicima u 2012. godini. Prije ste rekli da smo mi razmišljali također o ukidanju božićnice, o tome jesmo razmišljali, no nismo prišli ukidanju božićnice, našli smo druge načine uštede državnog proračuna kako ne bi ukidali božićnice i nismo to sam vam htio reći i nismo imali rebalans proračuna sjećate se. Dakle, nisu božićnice ukinute, sredstva je nedostajalo ali su drugim mjerama u svim ministarstvima uspjelo se namaknuti onoliko sredstava da se isplate božićnice. Naime, neisplatom božićnica koje bi završile u potrošnji doći će do daljnjeg pada potrošnje, doći će do pada prometa trgovine na malo, doći će do pada BDP-a. To je politika u kojoj uskratama, povećanjem poreza, povećanjem cijena smanjuje se potrošnja i to je jedan krug kojega vi uporno nastavljate. Bilo je nužno bar one investicije nastaviti koje su imale građevinske dozvole za koje su postojala određena sredstva. Da se iz ovog Proračuna i za 2013. godinu vidi da te uštede idu ka realizaciji projekata u javnom sektoru onda bi takvu politiku podržali. Na ovaj način osim što pada standard građana, što se povećavaju cijene, što pada BDP ne znam čime bi drugo okarakterizirao rad ove Vlade. Prema tome, kroz uštede u državnom proračunu moglo se i ovu godinu ostaviti 350 milijuna kuna zaposlenicima u javnom sektoru. Hvala.
Odgovor na repliku, ministar Mirando Mrsić.
Pa niste se usudili, ali ste se zadužili. Tad ste digli novce, dakle bez rebalansa ste zadužili ste državu, digli ste kredit. Zato vam ne treba rebalans. Prema tome, umjesto da ste riješili na ovaj način ste se zadužili. Mi to smo rekli da nećemo, nećemo kupovati socijalni mir lažnim zaduživanjima, dakle nećemo kupovati lažni socijalni mir daljnjim zaduživanjima. Imamo novaca onoliko koliko imamo, s time ćemo se pokriti.
Hvala lijepa. U 16,20 minuta isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Nastavljamo s raspravom po klubovima. U ime kluba SDP-a kolegica Gordana Sobol.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle, danas raspravljamo o Zakonu o uskrati pojedinih materijalnih prava zaposlenima u javnim službama, točnije o božićnici i njihovom pravu na dobivanje božićnice i regresa. Tema je to koja je ustvari već više mjeseci u žiži interesa naše javnosti, prvenstveno naravno predstavnika sindikata i predstavnika Vlade koji ustvari još od svibnja mjeseca ove godine pregovaraju o mogućim izmjenama postojećih kolektivnih ugovora. Sa jučerašnjim danom stavljanjem potpisa na izmjene temeljnog kolektivnog ugovora i dodatka ugovoru dio sindikata postigao je dogovor sa Vladom, a dio je odbio potpisati. Zakon koji je sada na dnevnom redu posljedica je nažalost upravo takvog usuđujem se reći tvrdog stava pojedinih sindikata i nažalost nužan je. Zašto je nužan? Pa podsjetimo se samo kakav je proračunov zadani okvir za plaće u 2013. godini? Rashodi državnog proračuna predviđeni su u visini od 124,5 milijardi kuna, deficit u iznosu od 10, 9 milijardi kuna ili 3,1% BDP-a emitiran je Zakonom o fiskalnoj odgovornosti. Javni dug u visini je 55% BDp-a, realizacija je ovisna o ostvarenju proračunskog deficita i preuzetim dugovima brodogradnje. Masa za zaposlene u 2013. iznosi 20 milijardi i 704 milijuna kuna ili 17% državnog proračuna. Ta masa je limitirana opet planiranim deficitom, a najvažnije je ipak pri tome reći da ovako planirana masa za zaposlene pokriva sadašnju razinu plaća i garantira isplatu plaća. Vlada ali i mi ovdje zastupnici SDP-a podržavamo napore da se proračun kakav je zacrtan i održi, a u tom smislu da se vode pregovori sa socijalnim partnerima, podržavamo međutim i stav da se socijalni mir više ne može kupovati, da se nema sa čim kupovati, osim sa novim zaduživanjem, a to više ne želimo, oni koji su do sada to činili, sada više nisu na vlasti. Također i podržavamo stav i to jasno i ovdje ponavljamo da ne možemo pristajati na odgođeni sindikalizam. Odnosno dogovore koji će jednog dana nekom drugom doći na naplatu, ovoj ili onoj opciji, stoga treba još jednom ponoviti da upravo iz tog razloga Vlada nije mogla pristati i tu je podržavamo na zahtjeve pojedinih sindikata da im se garantira da će se u budućnosti vratiti sada uskraćena prava odnosno da će im se retroaktivno ta sada privremeno uskraćena prava isplatiti jednog dana kada prođe kriza. I u takvom stavu Vlada ima našu podršku. Sindikalni pregovarači naravno imaju pravo i obavezu da traže maksimalno ali Vlada ukoliko misli ovdje, ukoliko želimo pokazati da smo odgovorni, nećemo podržati, odnosno nećemo potpisivati ono što unaprijed znamo da ne možemo ispuniti, a još manje da se svi skupa ponašamo na onaj stari način brigo moja za koju godinu pređi na drugoga. Istina takav stav koji zastupamo jeste nepopularan. Istina je da ne donosi poene, dapače istina da i izaziva nezadovoljstva, prozivke, možda sutra vjerojatno i nove prosvjede ne samo ovdje na Markovom trgu, smatramo da je to danas nažalost nužno. Uskratom isplate ova dva materijalna prava zaposlenih u javnim službama, dakle božićnice i regresa u 2012. i 2013. godini a koja proizlaze samo isključivo iz ugovorenih obaveza a ne iz zakona i drugih propisa ostvarit će se odgovarajući dio potrebnih ušteda u državnom proračunu, ovdje međutim treba istaknuti i da su institut plaća i drugih ugovorenih materijalnih prava te drugih prava iz rada i nadalje na snazi, primjeni i isplati te o njima i nadalje otvorena puna sloboda kolektivnog pregovaranja. Kako dolaze kritike uglavnom sa strane sindikata a koje su vezane uz navodno nepoštivanje međunarodnih konvencija o slobodi organiziranja i kolektivnog pregovaranja, treba ovdje još jedanput istaći da je odbor stručnjaka međunarodne organizacije radom još u nizu raspravljenih slučajeva do sada zauzeo odnosno zauzimao stajalište da su intervencije Vlade u Kolektivne ugovore moguće i opravdane u iznimnim slučajevima i za kraći vremenski period. U tom smislu odbor stručnjaka smatra da Vlada kao dio svojih vlastitih stabilizacijske politike može odrediti ograničenja kolektivnog ugovaranja nekih materijalnih prava. Oni kažu čak i plaća, te ukinuti odredbe Kolektivnih ugovora koji se odnose na materijalna prava kako u javnom tako i u privatnom sektoru. Naravno uz obradu da takve mjere trebaju biti upotrebljene kao iznimka odnosno u iznimnim slučajevima i vremenski ograničena razumnim rokom. Pri tome se Kolektivni ugovori kojima su ukinuti određene odredbe o nekim materijalnim pravima i plaći i nadalje moraju primjenjivati u svom preostalu sadržaju i biti podržani garancijama zaštite standarda radnika. Kako su ova tumačenja, jesu iz 1996. godine, ali kako je isto takvo tumačenje krajem 2011. godine ponovljeno u preporuci međunarodne organizacije rada u Grčkoj i u mi u Klubu SDP-a smatramo da Vlada nije prijedlogom ovog zakona prekršila međunarodne intervencije. Ponavljam još jedanput iznosim stav u ime Kluba SDP-a smatramo da se ovim zakonom ne suspendiraju Kolektivni ugovori, ne ubija se socijalni dijalog, suspendiraju se samo točna određena, pojedina materijalna prava i to privremeno na vremenski točno određeno razdoblje. Zbog toga će Klub SDP-a podržati donošenje ovog zakona.
Hvala lijepa. Repliku ima Josip Borić.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice Sobol, vi ste u svom izlaganju naveli iznose državnog proračuna a pritom ste rekli da štedite, pa ste rekli proračun ove godine pa sljedeće itd. Ja ću vas podsjetiti, proračun 2011. 123 milijuna, onda smo štedili, 123 milijardi, onda smo štedili pa 117, a sada interesantna stvar štedimo ali je ukupni iznos proračuna 124 milijarde. Kakva je to štednja kad trošimo više? Kakva je to štednja, a trošimo više. Onda kažemo nismo se zadužili. Vi ste nas zadužili, dobro u redu, vi ste nas zadužili za buduće generacije a u godinu dana javni dug središnje države 20 milijardi kuna već. Ali vi ste nas zadužili za buduće generacije. To su u politici tzv. spinovi, demagogije, neću reći težu riječ od toga. Onda ste rekli imamo novaca koliko imamo s time ćemo se pokriti. Vlada će se pokriti samo što će prosvjetari očito pokriti s time da će im noge ostati vani. Oni se ne mogu pokriti jer su oni dostigli … svoje potrošnje i njima fali zato se bune i to je legitimno. Imaju pravo da se bune. Jer rekli ste mi ne želimo njih kupovati. Pa to je strašna riječ. Pa zar zaista vi mislite da se sindikati žele kupovati? Zašto kupovati? Oni samo traže svoje pravo po zakonu po temeljnom kolektivnom ugovoru. Zašto se to svodi na kupovinu? Hoćete li reći da ste ih onda kupovali 2010.kada ste trčali dolje potpisivati onda su bili dobri. U predizbornoj kampanji su bili odlični trebalo ih je poduprijeti. E danas više ne valjamo to je loš proizvod, sindikati su loš proizvod nećemo vas više kupovati jer to čovjek učini kada ne želi kupiti loš proizvod. Da li im to poručujete s ovim zakonom? Ja mislim da da. I još nakraju rekli ste [[Upadica: Hvala.]] 2008.godine da je netko ukrao Božić i našli ste Grinča. To je Grinč u 2012.godini.
Odgovor na repliku Gordana Sobol.
Zahvaljujem. Kolega Borić najgore od svega što se može desiti jednom saborskom zastupniku to da izvrće riječi nekog drugog i pravi se da nije razumio što se htjelo reći. Ja nisam rekla da ova Vlada ne želi više kupovati sindikate, ja sam jasno rekla da ova Vlada ne želi više kupovati socijalni mir i ne imati prosvjede pod svojim prozorom. A to su dvije jako različite stvari. A jesu kolega Borić i smatram da nije uredu da na taj način izvrćete moje riječi. Vi ste svih ovih godina kupovali socijalni mir. Jeste. Ako ništa drugo intervencijama tadašnjeg vašeg premijera koji je ćuške dijelio pljuske vašim ministrima i govorio, da bit će ima novaca, ima novaca i tako se nastavilo. I danas smo u situaciji u kojoj jesmo i danas ova Vlada ima pelje i mi ovdje kao zastupnici to podržavamo da kaže, ljudi moji nema više od kuda jer ovo što ste govorili da sljedeće godine koliki je proračun pa zaboravili ste da je to unutra i kamate da su došle na naplatu ono što ste se vi zaduživali što smo se u prijašnjim razdobljima zaduživali. Prema tome kolega dajte budimo realni i kažem najgore od svega kada izvrnete riječi. Ponavljam nisam rekla da kupujemo sindikate nije mi to palo na pamet niti sam na taj način razmišljala da ste to eventualno vi radili. Ali da, kupovao se socijalni mir i sada to dolazi na naplatu.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a kolega Josip Salapić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjednice Sabora. Uvaženi ministre i potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Teška su vremena u kojima moramo raspravljati o ovakvim zakonima i sigurno je da nitko od nas nije sretan kada treba stati pred govornicu i govoriti o ovome što ne može nikako biti dobro. Vidim da kolege iz SDP-a vodeće koalicije ne raspravljaju u ovome u pojedinačnim raspravama jer teško je naći i razlog da se opravda ovakvo što. Nekolik je tu problema kojima i mi zastupnici Hrvatskog sabora moramo biti svjesni. Ne možemo mi udarati tamo gdje nekoga najviše boli, ali ne možemo ni kao oporba mirno sjediti i slušati nešto za što smatramo da nije dobro. Prošli su izbori, godinu dana je prošlo od izbora za Hrvatski sabor i ono što smo čuli od vladajuće koalicije od SDP-a kao vodeće stranke u koaliciji da se preuzima odgovornost za Hrvatsku, odgovornost za vođenje države, za problem u državi, za problem u gospodarstvu, za problem u investicijama, za probleme u financijama, za sve ono za što je tada u svom programu 21, planu 21 koalicija smatrala da u Hrvatskoj nije dobro. Očekivali smo promjene a u godini dana svjedoci smo sasvim druge situacije koja prije svega nije dobra za građane, za radnike i za ljude koji žive u Hrvatskoj. I svi se sa pravom možemo zapitati kuda danas na kraju 2012.godine ide naša Hrvatska, kuda ide zalaskom u 2013.godinu u godinu koja bi trebala biti godina napretka za Hrvatsku ulaskom u EU? Mi se bojimo da je situacija krajnje još gora nego što se prezentira i da neće biti dobro i da ovo zadiranje u zakonom u kolektivne ugovore, ukidanje ova dva materijalna prava bojimo se da to neće biti kraj. I kao što smo čuli u najavama prije nekoliko dana prije 2,3 dana možda će se ići još sa 5% na plaće, pa možda još sa 5% na neke druge stvari. Uvijek će se naći opravdanje nažalost okretat ću se prošlošću. Ako će ova Vlada govoriti to ste vi.
Kolege ako imate potrebu za dijalog izađite van a kolegi omogućite da iskoristi svoje vrijeme.
Pa ja ću potpredsjednice snaći jer se mi ovih dana obraćamo sve više stolicama, a sve manje zastupnicima. Sve više su prazne stolice pa tako da mi stolice neće zamjeriti ako sam ja nešto krivo rekao. Dakle ono što smo trebali znati i trebali voditi računa da kada se preuzima vlast sigurno neće biti preuzeta na način da sve štima, da je sve dobro onda bi svako mogao dobiti takve izbore. Ovo što su čelnici sindikata pojedini potpisali sa vama gospodine ministre ne znači da su članovi tih sindikata profesori, medicinske sestre i ljudi koji plaćaju sindikalnu članarinu zaista za to. a mi ćemo znati jesu li sindikalisti predsjednici sindikata koji su potpisali takve dogovore sa vama i radnici, prosvjetari, medicinske sestre i svi oni na koje se odnosi ovaj ugovor i ovo zadiranje u božićnice u regrese i na ono što će udariti po džepu radnike koji teško rade i u teškim uvjetima danas, jesu li oni baš suglasni sa time? A to ćemo doznati ne samo sa prosvjedima na ulicama, sa nezadovoljstvom radnika nego sa sljedećim izborima. Jer niste vi ništa napravili ako ste osvojili jedan mandat koji će biti loš mandat pa će onda neka nova vlada neka nova većina u jednoj novoj Hrvatskoj reći za to ste vi krivi. Ako ćemo tako okrivljavati jedni druge, jedna Vlada drugu vladu jedan ministar, drugog ministra, jedna vlast, drugi vlast, onda naša Hrvatska nije zaslužila biti u EU nego se vraća korakom nazad tamo gdje nije bila smjela biti. Ako ćemo tako okrivljavati jedni druge, jedna Vlada drugu Vladu, jedan ministar drugog ministra, jedna vlast drugu vlast onda nađa Hrvatska nije zaslužila biti u Europskoj uniji nego se vraća korakom nazad tamo gdje nije smjela biti. Mi smo svjesni da je gospodarska kriza, da nije dobro u Hrvatskoj, ali vi morate biti svjesni da danas 80000 radnika radi i ne dobiva plaće. Oni nemaju ni božićnicu, ni regres, ni nikakvo materijalno pravo, da je danas 250000 računa građana u bankama blokirana, da danas poskupljuje hrana, poskupljuje prijevoz, poskupljuje gorivo, gube se radna mjesta, 350 i više tisuća danas vjerojatno i više. Sami ste rekli jučer onako olako bit će vjerojatno toga još negdje do veljače, ožujka sljedeće godine još i više. Znači, to su neke crne prognoze u kojima mi i ako oporba moramo biti konstruktivna oporba da bismo našim raspravama poboljšali rad, vašu kvalitetu. Mi ne želimo reći da ste vi nesposobni i da ne znate raditi svoj posao jer ste dobili priliku ne od nas, od naših birača nego od vaših birača koji su tražili neko novo vrijeme, neku novu Hrvatsku i neku novu odgovornost. Mi ne možemo pristati na ovo. Ne možemo prihvatiti ovakve prijedloge jer smatramo da oni nisu dobri. Nema investicija. Ministar gospodarstva je rekao investicije nisu u planu kako smo planirali, kasne u ovoj godini dana, a vidimo da su puno manje nego što su bile u isto vrijeme 2011. godine. I to nije dobro. Gospodarstvo nema nove zamahe, nema vidjeli smo slučaj Katar čekao se dopis koji je došao na ruke bivšem potpredsjedniku Vlade gospodinu Čačiću, a sada se prepucavamo u Hrvatskoj je li predsjednik Josipović trebao ići u Katar ili je to trebao gospodin Milanović, jer kao predsjednik Josipović nema te ovlasti nego ima premijer. Pa zar je to važno? Zar je važno tko je tamo bio? Važno je što je napravljeno za Hrvatsku. A vidimo u ovom teškom trenutku pred Božić da nije dobro. Kakav će bit Uskrs, kakav će bit sljedeći Božić, kakvo će bit stanje naših građana, naših radnika, poljoprivrednika, seljaka, đaka, studenata. Kako će živjeti naši ljudi? Mi zastupnici Hrvatskog sabora sve više gubimo vjerodostojnost na onome što govorimo. Oporba u Hrvatskom saboru drži Hrvatski sabor. Mi ovdje već dva, tri tjedna samo oporba raspravlja, raspravljamo HDSSB, Laburisti, HDZ. Vas ne čujemo. Vi uopće ne raspravljate o ničemu. Mi smo jučer do ponoći ovdje sjedili. Razgovarali smo sa stolicama, a ne sa zastupnicima. Mi smo oporba koje ne može na žalost ništa promijeniti. Mi možemo reći mi nismo za ovo, mi ovo ne podržavamo i nećemo to. Ali nećemo to promijeniti sutra, jer ćete vi većinom to izglasat da je to tako. I kažete da je to nužno i da je to potrebno. I mi nećemo reći da vama ne vjerujemo, ali kolegice i kolege, mi raspravljamo sami sa sobom. Oporba u Hrvatskom saboru raspravlja sama sa sobom, sa stolicama cijeli tjedan. Sutra će bit pun Sabor, vi ćete ovo izglasati i reći ćete to je dobra mjera. A ono što je naša poruka mi poručujemo hrvatskim građanima, radnicima, đacima, profesorima, medicinskim sestrama. Vi se borite za novu Hrvatsku, za jednu novu Vladu, za jednu pravedniju Hrvatsku i to će biti onda pravda, a ne da vam netko obećaje med i mlijeko, da netko kaže da ona Vlada je bila Vlada koja nije valjala, da to nije bilo ništa dobro, a mi danas ne možemo učiniti ništa zato što oni ništa nisu radili. A danas mi radimo bolje i mi ćemo napraviti sve. E to je ono što Hrvatski narod i što oni na koje se ovo odnosi ne trebaju pristati bez obzira kako se zvala stranka koja je na vlasti, bez obzira kako se zvao premijer, kako se zvao predsjednik i kako se zvao bilo koji zastupnik u Hrvatskom saboru. Danas kad izađemo van odavde ponekad nas treba bit sramota jer ne možemo objasniti zašto se to dešava. Mi kao oporba trebamo vama pomoći da kvalitetnim raspravama kažemo što ne valja. Ali ne možemo se složiti da je sve u Hrvatskoj dobro. A kako je krenulo nije to tako. Ako ste rekli PDV neće se mijenjati pa povećao se. Električna energija, benzin, grijanje, plaće su pale, kolektivni ugovori se mijenjaju, ljudi u Hrvatskoj sve lošije i lošije žive. Pa mi kao oporba ne možemo reći da smo sretni, da je to dobro, da to podržavamo. A to ne podržava većina građana Republike Hrvatske, većina i onih koji su vas izabrali. I neki su sindikati izravno u izbornoj kampanji za vašu koaliciju stali su uz vas, bili su protiv bivše Vlade, protiv bivših ministara i protiv načina rada kako je radila bivša Vlada. Ne može danas 2012. i trinaeste, četrnaeste godine biti opet tema samo Ivo Sanader i sve što je radio Ivo Sanader. Treba doći neko novo vrijeme za Hrvatsku. Za Ivu Sanadera se treba pobrinut hrvatsko pravosuđe. I oni koji trebaju se brinuti da ono što je učinjeno ako je netko se bavio tim čim se bavio on treba biti kažnjen najvišim zakonima. I nismo mi uzaludno ovdje razgovarali o Poglavlju 23., o kaznenim zakonima, kaznenom postupku. Oni koji su loše radili znaju gdje će im biti mjesto. Ali na žalost ne možemo očekivati da će naša Vlada loše raditi i da ćemo se mi danas smješkati na ovakve prijedloge zakona, da ćemo biti sretni što o ovakvim zakonima razgovaramo, što smo sinoć do pola noći razgovarali o bitnim zakonima sami sa sobom, sa stolicama, kad nas nitko nije čuo ni gledao i to samo oporba sa oporbom. I to je nešto što nije dobro i to je nešto što građani od nas nisu očekivali. A mi od vas vladajućih i od vas ministre od Vlade Zorana Milanovića očekujemo više. A kao oporba mi ćemo dati svoj doprinos tamo gdje možemo i tamo ono što je naš posao. A smatram da smo mi ovdje u ovih mjesec dana držali Hrvatski sabor i davali konstruktivne prijedloge a ništa od naših prijedloga nigdje nije prošlo. Vidjeli smo amandmane na proračun, vidjeli smo raspravu o Državnom proračunu za 2013. godinu. Mi smo tu ispali sami sebi smiješni, jer se o našim prijedlozima nije ni razgovaralo na sjednici Vlade. Tako da ne podržavamo ovo. Mi moramo biti na strani radnika, na strani onih koji su dali svaki od nas birača i od nas zastupnika koji je dobio glasove svojih birača u izbornoj jedinici imao odgovornost za ono što radi. A mi imamo odgovornost da Hrvatskom saboru budemo ono što trebamo biti konstruktivna oporba koja će poboljšati kvalitet naše Vlade. Na žalost, ovakvim zakonima i zakonima koji su bili proteklih dana ovdje u Hrvatskom saboru mi nismo napravili ništa. A ono što smo primijetili da uopće zastupnici većine ne raspravljaju, pojedinačno ne donose apsolutno ničemu a znamo i zašto jer ne mogu opravdati ovo što se predlaže. To je jedini razlog tome. A nije ništa smiješno gospodine ministre, bit će smiješno kad dođe Božić, kad dođe sljedeći Božić ako preživite do tada pitat ću vas što ste radili 2012. godine kad dođe 2013. godina. Klub HDSSB-a ovaj zakon ne podržava.
Imamo tri replike. Josip Borić, prvi.
Kolega Salapiću, lijepo ste vi to objasnili ali mislim da je bolje da oporba raspravlja jer činjenica jest da oporba uvijek ima bolja rješenja nego vlast. To je istina. Tako je bilo i u prethodnom mandatu. Međutim, kad dođete na vlast onda vi ta rješenja iz oporbe morate preslikati i pokazati. E to je sada problem. Zašto je problem? Vi ste rekli da puno očekujete od ove vlasti itd. Međutim premijer je rekao da ne trebate ništa očekivati jer da se ništa obećalo nije. Ja njega pozorno slušam, on ima dobre izjave ja ne znam zašto ga vi s druge strane ne slušate. Ja često citiram njegove izjave. On je rekao nije bilo obećanja, za ništa nismo krivi i ništa što nismo ostvarili nismo obećali. Nadam se da smo to čuli. Tako da ja osobno ne očekujem ništa. Ova igra pokušaja i pogrešaka koju imamo po određenim ministarstvima jednostavno daje loše rezultate. Netko je prosvjetarima s ovim zakonom ukrao Božić. Prije tri, četiri godine okrivilo se bivšeg premijera. Evo ja sad tražim da saznamo tko je taj Grinch. Da li je to ministar rada? Ne znam. Ministar financija? Možda je on, možda je i cijela Vlada. Ali ti ljudi ovaj Božić nemaju, nisu dobili 2500 tisuće koje ih slijede. Vidimo mi kako oni to rade, to je legitimno i oni to tvrde i to zaista je legitimno samo je ovo za mene jedna inovacija. Zakonom ograničiš sve, možda ćemo dogodine zakonom ograničiti možda plaćanje poreza. Da napišemo uskratu građanima da plaćaju porez. I to bi bilo dobro, ali to nećemo doživjeti jer bi to onda bilo loše za državu. Evo, toliko.
Odgovor na repliku, Josip Salapić.
Kolega Borić ja sam rekao da smo mi od Vlade očekivali odgovornost za Hrvatsku, za preuzimanje vlasti, za preuzimanje Hrvatske na kraju ulaska u EU, za jedno novo okruženje. A bili smo svjedoci, krećemo se kad dođemo doma u naše županije, u naše gradove i općine sa običnim ljudima sa našim građanima i građankama razgovara se, pa nitko nije zadovoljan. Mi ne možemo sad tu govoriti da je nešto dobro ako nije dobro, ako smo svjesni da nema investicija. Gospodarstvo nije se pokrenulo kako se obećavalo da će se pokrenuti. Došle su teške mjere, je kriza to je točno od toga ne možemo pobjeći i reći da nije tako, ali nema boljitka. I ovakvim mjerama ne vidimo da je to jedina mjera koja će spasiti Hrvatsku. Pa ovo nije zakon koji će povećati broj radnih mjesta, ovo je zakon koji će održati radna mjesta na razini kako sad je. Tu nema novih radnih mjesta, nema tu novih investicija, nema tu novih zapošljavanja. To je nešto što je kako vi kažete nužno, ali nije dobro. I to ljudi, građani prosvjetari, medicinske sestre ne podržavaju. Oni će teže živjeti u ovom mjesecu, teže će živjeti kad dođe regres, kad dođu godišnji odmori. Možda neće moći nigdje ni ići, a pitanje je što će biti u ožujku, što će biti u srpnju kad Hrvatska uđe u EU i što će biti sa sljedećim proračunom. Ako nema reformi, nema investicija, nema gospodarstva, bit ćemo svjedoci sve više i više ovakvih zakona. I zato sam govorio o tome da sam od Vlade očekivao odgovornost, a ne neodgovornost. … [[Govornik se ne razumije.]] Da li će Vlada do kraja moći izvući Hrvatsku u mandatu koji ste dobili ako krene ovako. Mi ne možemo sad tu pljeskati i vikati ha, ha super je sve kad to nije tako, kad mi već danima govorimo o lošoj situaciji, o promjenama zakona koje su nužne zbog gospodarske i ekonomske krize. I ono što nije dobro, prevaljivati sa lijeve na desnu stranu. Vi ste nabili kamate, vi ste loše radili, vi ste bili nesposobni. Onaj je završio u zakonu, ovaj ne valja ništa. A gdje je tu odgovornost za ono što ste vi preuzeli kao nova Vlada koja je obećala Hrvatskoj nešto više? O tome se radi. To je bez uvreda, to je ono što kao zastupnik oporbe sam mislim i to tako i govorim.
Sljedeća replika, Gordana Sobol.
Pa kolega Salapić ja mislim da niti ja ovdje niti moji kolege u klubu pa niti Vlada ne očekujemo od vas da plješćete ovdje. Ali ja ne smatram da je moje bivanje ovdje u ovom Saboru ide ka tome da se sviđam ili ne sviđam. Mislim da je i Vlada, a i mi ovdje prihvatili to da nije naše da se sviđamo ljudima nego da je naše da probamo u idućih nekoliko godina ovu državu izvući iz krize. Pa po cijenu toga da donosimo poteze koji jesu nepopularni, da donosimo poteze koje možda svi neće razumjeti i po cijenu toga da nam pada popularnost zato što smatramo da ono što donosi sutra da će biti bolje. Prema tome, u tom smislu ja osobno ne očekujem nikakav pljesak. I drugo, ne vidim uopće s kojim pravom vi prozivate mene ili bilo koga od nas ovdje saborskih zastupnika da li govorimo ili ne govorimo. Znate kolega vi ste sinoć bili tu do kasno jer ste između ostalog imali raspravu o zakonu o kojem ste dobili u ime kluba. Ja vas pitam gdje su sad vaši kolege iz kluba? Znate gdje su? Vjerojatno doma negdje ili na terenu valjda jer nema tv prijenosa. A jutra gubite ili gubimo na besmislene replike koje i članovi vašeg kluba jedni drugima daju do besvijesti. A onda kad utihnu kamere onda odjednom utihnu i replike i odoše svi. I pojedu vrijeme i za zakone koji jesu važni, manje važni ili ih neki smatraju da su samo nekakve tehničke izmjene. O tome se radi kolega Salapić. I molim vas nemojte prozivati ja ne prozivam ni vas ni vaše kolege, ali kad ste već … [[Govornica se ne razumije.]] sad sam vam rekla. Prema tome, pođite prvo od sebe koliko ste vi bili u ovom Saboru do ponoći osim jučerašnjeg dana ili od svojih kolega iz kluba.
Niste se javili. I Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Pa iskreno rečeno ja se sa kompletnim vašim izlaganjem slažem, mada se slažem i s onim što je kolega Borić rekao ipak oporba je tu da govori bez obzira što je to izgleda neučinkovito totalno. Mislim da ste trebali još jednu završnu rečenicu samo reći, pošteno je da čovjek kaže kad nešto ne zna ili ne može i da se makne. S tim ste možda trebali završiti. Ali, kad je već kolega Borić vama spominjao izjave premijera pa onda ću i ja spomenuti neke koje su okarakterizirale jedan dio predizborne kampanje. Pa je rekao, bolje dug život nego život na dug, pa naš je posao da osiguramo vaš posao, u plusu tri plaće, a ne u minusu da ti se plače Visoku nezaposlenost zamijenit ćemo visokim BDP-om itd., itd. Hvala.
Odgovor na repliku Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjednice. A vi ste kolega Novak sve više-manje rekli sa vašom replikom. Mislim da je tužno i žalosno ako netko bilo koju raspravu oporbe a ja se nadam da vi to niste tako razumjeli, vi ste mene dobro razumjeli smatrat bilo kakvom posebnom uvredom. Naša je zadaća ovdje ne da se mjerimo tko se kom sviđa, osobno ne sviđa, nego što je bolje za Hrvatsku, jel bolja ova Vlada koja je … [[Govornik se ne razumije.]] odgovornost s ovime svime što ste vi rekli ili je bolje nešto drugo. Jel bio bolji prošli Božić, jel bolji ovaj Božić, jel bila prošla godina bolja ili je bolja ova godina. I daj Bože da sutra bude bolje, a kako je krenulo sa 350 tisuća nezaposlenih, 80 tisuća radnika bez plaće, rade ne dobivaju plaće, 250 tisuća blokiranih računa građana, 6 milijardi dugova prema bankama, ja ne znam jel to bolje sutra i tko za to treba biti odgovoran. Ne prozivajući nikoga osobno Vlada je kolektiv, Vlada je skup ministara koji je svaki zadužen za svoj resor, svaki sa svojim sposobnostima odgovara Vladi, a Vlada treba odgovarati ovome Saboru, a u Saboru osim vladajućih sjedi oporba, sjede i stranke koje su dobile potporu svojih birača za svoje programe, za svoj način rada, za svoj način zastupanja interesa svojih birača. A o onome što će biti bolje za Hrvatsku neću suditi ni ja kolega, ni vi, i mi svi nego naši građani na sljedećim izborima jer sigurno da ne trebaju pljeskati nama danas nego trebaju se brinuti za sebe, za svoju obitelj i svoju budućnost, a dal će to biti tako, to neće suditi niti većina niti manjina nego onaj koji će dati bolje našem narodu u vremenu koje je pred nama ako je to vrijeme bolje sutra, i ako su ovi rezovi tako nužni da nam bude bolje sutra daj dragi Bože da to naša Hrvatska doživi pa da zaista ovakvim mjerama bude nekome bolje. Ja vjerujem i nadam se da ovo što govorite i danas gospodine ministre potpredsjedniče jel to zaista kratkog vijeka da će biti bolje, i vjerujem da ćemo se sljedeće godini da ću vam moći čestitati na vašim promjenama, na investicijama, na gospodarskom zamahu ako će to biti bolje za Hrvatsku. A osobno nikoga nikada u ovih četiri godine mandata nisam u Saboru uvrijedio.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je Branko Vukšić.
Poštovana potpredsjednica Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Ja mislim da netko nekome opasno podvaljuje, a mislim da su podvalili i gospodinu predsjedniku Vlade Zoranu Milanoviću i on je i moj predsjednik Vlade i ja njemu vjerujem. Evo držim u ruci Program Vlade RH za mandat 2011—2015., tamo piše: "Hrvatska će istinski postati pravna i socijalna država samo ako u potpunosti osigura provođenje radničkih prava. Vlada će sigurnost radnika i radničkih prava jamčiti pravednim zakonima, brzim pravosuđem, specijaliziranim radnim sudovima, neovisnim i učinkovitom inspekcijom rada, omogućavanjem besplatne pravne pomoći radnicima, potporu sindikalnoj podršci, radniku te strogim kažnjavanjem onih koji svjesno i sustavno krše radnička prava." Do sada su se prava radnika ignorirala i kršila bez sankcije za prekršitelje i bez zaštite oštećenih radnika. Mi ćemo to promijeniti kaže se u Programu Vlade RH. Vjerojatno predsjednik Vlade nije to pročitao jer da je pročitao onda on ne bi rekao ništa nismo obećali. Ovo je Program, ovo je čvrsto obećanje kojeg se Vlada treba držati, a pošto naglašava ja predsjedniku vjerujem, netko je pisao program i nije mu rekao što je napisao u Program, jer predsjednik Vlade sasvim sigurno ne bi rekao to što je rekao. Ovako, slažem se sa gospođom Sobol da mi ovdje nismo da se nekome sviđamo il ne sviđamo. Mi smo ovdje da radimo svoj posao ali smo ovdje da ispunjavamo ne dano obećanje nego programe a ovo je program Vlade RH. 700 tisuća obitelji u Hrvatskoj u ovom trenutku ne živi život dostojan čovjeka, 350 tisuća nezaposlenih, 250 tisuća blokiranih računa, to su ljudi koji ne mogu platiti svoje obveze, to nisu kockari, zatim 80 tisuća nezaposlenih robova jer u robovlasništvu su oni koji su bili vlasnici robova morali osigurati robovima krov nad glavom i hranu, moderni robovlasnici ne trebaju ni hranu nit krov nad glavom osigurati. To je 80 tisuća ljudi koji su potencijalni gubitelji stanova, kuća i svega ostaloga. To su oni ljudi koji su najugroženiji u RH, njih je jako puno. To je 700 tisuća obitelji ugroženih u ovom trenutku, i još je veći haramantni podatak Hrvatska je sve manje poželjna za život. Svi smo čitali ovih dana ankete da je čak 70% mladih želi otići iz Hrvatske, pa 70% mladih kaže da ne želi više živjeti u ovoj domovini, malo prije smo imali jednu dugu raspravu o Zakonu o braniteljima, znači njihovi očevi su ginuli za ovu domovinu, a djeca kažu ne, ne želimo više živjeti tu. Zašto? Zbog toga jer ovdje vlada teror banaka, ovdje se građani pljačkaju, ovdje Vlada koja nam je obećala da će biti socijaldemokratska podupire banke i podupire krupni kapital. Sasvim sigurno da bi Kukuriku Vlada da je naslijedila teško stanje i teško vam je, ekonomija je uništena, naslijedili ste pljačkašku pretvorbu iz 90.-tih, 6 godina devastacije privrede, čovjeka koji danas odgovara za ono što je učinio ali vi ste to sve znali. Sve ste znali, znali ste u kakvom je stanju zemlja i što ste rekli, željeli ste vlast. Rekli ste želimo vlast imamo rješenja, znali ste u što se upuštate. I što danas imamo? Ono što ste prije govorili da ćete donijeti pravdu, jednakost, bolji život, sada kažete, nema kriza je. Kada je HDZ govorio da je kriza rekli ste da ne priznajete krizu, da je to naslijeđeno stanje, da kriza nije uvežena nego da je kriza stanje lošeg rada vlade HDZ-a. I sada najedanput ova Vlada više nije kriva nizašto. Strukturne reforme nisu neprovedene i nisu mogle biti, to je prekratko vrijeme, ali nije donešene niti jedna mjera koja bi mogla donijeti nešto dobrog privredi. Prije ljeta još dok je bio član vlade prvi potpredsjednik Vlade gospodin Čačić je rekao jednu rečenicu koju rijetko tko spominje i premijer ju više nikad nije spomenuo, nećemo dobiti rat protiv birokracije. Sjetite se, imate to u nekoliko novinskih napisa, priznao je čovjek ono što je. Onu glavnu reformu koju ste trebali napraviti ne kresati prava radnika nego ustrojiti državnu upravu tako da funkcionira da stvorite okvire kako bi se moglo ulagati. I što vi sada radite? Umjesto da nametnete namete bogatima vi oštećujete radnike tvrdnjom da dobivaju nešto što se ne može platiti ovoga trenutka jer država nema novca jer neće oporezivati bogate. Vi čuvate banke ko zjenicu oka svoga. Nikad niste objasnili zbog čega to radite. Postavili ste na čelo HNB-a čovjeka koji nastavlja istu politiku koju je timario čitavo vrijeme gospodin Željko Rohatinski. Franak i dalje stoji kao damaklof mač nad glavama 120 tisuća obitelji u Hrvatskoj. Nikad nije provedena rasprava ovdje može li se išta kako da pomognemo tim ljudima. Znači sve što se do sada radilo je nedovoljno dobro. I povrh toga imate jedan pristup koji nije dobar pristup, a to je pristup mi smo pošteni mi ćemo razgovarati kako mi hoćemo. Mi smo pošteniji od prošlih i mi ćemo razgovarati kako hoćemo. Ne vodite socijalni dijalog, razgovarali smo sa sindikalcima koji bi pristali i na neke, odrekli bi se nečega, razgovarali sa radnicima, međutim vi imate diktat, nemate dijalog. I to su vam sto puta rekli i sindikalisti. I netko prije reče da nećete kupovati socijalni mir, svaki mir je dobar, to znate da je svaki mir dobar i mir se ne kupuje, mir se postiže. Vi upravo nepostizanjem socijalnog dijaloga stvarate nemir. Niste pokušali sve da učinite da ne dođe do uskrate toga. I ako mislite da ćete posvađati sektor sindikate državnog sektora sa privatnim nećete uspjeti. Ipak su toliko pametni i ujedinili se. Ovom uskratom ste ozbiljno poljuljali i kolektivne ugovore u realnom sektoru i to će doći na naplatu. I kao što reče kolega iz HDSSB-a gospodin Salapić, vidjet ćemo za godinu dana što ste ovim postigli. Ništa jer i za godinu dana će banke biti sve tustije, a sve više ljudi će spavati pod šatorima.
Replika Josip Borić.
Kolega Vukšić, sada bih vas ja trebao nazvati populista. E jeste uzeli program Vlade i rekli ste da je to obećano. To je već konkretan zadatak, obećanja su davana u predizbornoj kampanji. Nema više obećanja poslije kampanje. To su zadaci. E sada o devastiranom onom vašem vremenu koje vi sada spominjete prije … godina. Sada ću vam reći podatke. BDP 2011. rast mali 0,2%, 2012. pad 1,8%, PDV 2011. 23%, PDV 2012. 25%, benzin eurosuper 95 12.mjeseci 2011. 9,54, danas je 10,20, a bilo je 11kn. Nezaposlenost 12.mjeseci 2011. 315,438, danas 35000. Dalje, rast cijena grijanja 36,5%, plin 22%, električna energija 20%, znači sve je prije bilo za toliko manje. Pa onda imamo investicije ulagača 650 milijuna eura 2011.,ove godine 150. Dug središnje države na kraju 8. mjeseca 2011. 150,4 milijarde, ove godine 174,7 milijardi. Nelikvidnost 12.mjesec 2011. 41,7 milijardi, 12.mjesec ove godine 44,5 milijarde. U tom devastiranom stanju isplaćene su i regres i božićnica. Da pitate sada prosvjetare da li bi živjeli u tom devastiranom stanju, da li bi im bio draži od ovog uređenog, ja vjerujem da bi se svi ovdje složili da bi oni izabrali rađe to devastirano stanje.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Gospodine Boriću stanje jest devastirano, niste mogli baš sve uništiti. Uostalom govorio sam od devedesetih godina sjetite se pretvorbe, pa to je pljačka nad pljačkama, sjetite se 6 godina kako se sustavno pljačkalo. Uostalom danas smo dobili i presude. Prema tome nemojte amnestirati ono što se ne može amnestirati. Kola su krenula za vaše vladavine nizbrdo i teško ih je zaustaviti. Međutim ova Vlada je rekla da zna kako zaustaviti ta kola i to je problem. mi smo tu da pomognemo i da im pušemo za vrat i da kažemo dajte zaustavite ta kola ali nemojte na račun radnika zaustavljati kola i da budu bogatiji uz sve bogatije. To je svjetski trend, sve je više multimilijardera, sve veće su razlike. Porasla je proizvodnja, profiti su sve veći, novca je sve više, samo što je kriva raspodjela. Da, da gospodine Jelušiću. Ali vi se isto bavite biznisom pa ne priznajte to. Prema tome, počelo je sve za vaše vladavine. To je ono što ste vi napravili Hrvatskoj, vrlo je teško amnestirati.
I Mladen Novak, replika.
Hvala lijepa. Kolega Vukšić, spomenuli ste da postoji program Vlade i tu su ciljevi. Danas smo čuli da je, nije to samo danas ali između ostalog i sad u ovim raspravama da teško je preko noći doći do nekih ciljeva, ustvari nemoguće. To nitko ne živi u toj iluziji da je moguće preko noći izaći iz krize, no međutim ne mogu se otet dojmu da ova Vlada ipak ima plan za izlazak iz krize, vidi rješenje, samo je to rješenje malo neuobičajeno. 70% mladih ste rekli da ima namjeru izaći van iz ove zemlje jer ne vidi tu svoju budućnost. Međutim, nemojte zaboravit da ti svi mladi će vjerojatno otići tamo gdje se, ne vjerojatno nego otići će sigurno tamo gdje se bolje živi, znači Norveška, Švedska, skandinavske zemlje. Kad tamo zarade svoje mirovine povući će ih nostalgija i oni će se vratit tu i to će bit vrijeme oporavka jer onda će oni svoje mirovine, dobre, debele mirovine ipak trošit ovdje kod nas u Hrvatskoj. Je da to malo duže će trajat, a u međuvremenu ova generacija kojoj ova Vlada oduzima pravo na kolektivno pregovaranje jer ovo ništa drugo, a oni će biti žrtvovani. Tako vam je kad igrate šah, nekog obično žrtvuju. Hvala.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Evo na tom tragu čini mi se da je ministar rada upravo rekao da će biti bolje 2013. jer će se otvoriti i granice i bit će više mogućnosti da se mladi zapošljavaju u Europskoj uniji, međutim valjda nismo zato stvarali Republiku Hrvatsku da bismo otvorili granice i rekli svima ajmo van. Mislim da to nije svrha države, država postoji zbog građana i da građani u njoj dobro žive, a ne zbog toga da bismo napunili kofere s robom i otišli van trbuhom za kruhom. Znači da se vraćamo ponovo u '60.-te godine, a to nije dobro.
Sljedeća rasprava i Damir Kajin. Nije prisutan, gubi pravo rasprave o ovoj točci. I završna riječ u ime predlagatelja, ministar Mirando Mrsić.
Pa evo nakon rasprave koja niti u jednom svom dijelu nije se dotakla onoga zbog čega mi i donosimo ovaj zakon, zbog čega smo išli u kolektivno pregovaranje, zbog čega smo išli prilagoditi prava iz kolektivnih ugovora stanju u kojem Hrvatska je. U realnom sektoru koji u ovom trenutku ima negdje oko 600 tisuća, budimo optimistični 700 tisuća ljudi koji rade od milijun i 450 tisuća, kad govorimo o realnom sektoru su oni koji su u ovom trenutku za strojem, koji stvaraju realnu vrijednost, oni se bore za svoja radna mjesta, rade za minimalac, nemaju božićnicu, nemaju regres, neki od njih nemaju ni 0,5% po godini radnog staža. Sjetimo se njih, sjetimo se 350 tisuća ljudi koji su na Zavodu za zapošljavanje, oni nemaju božićnicu, nemaju 0,5 po godini staža, nemaju regres, nemaju jubilarnu nagradu. Prema tome za te ljude se trebamo borit, za te ljude se trebamo borit, trebamo se borit tako da otvorimo radna mjesta, a da otvorimo radna mjesta moramo napraviti to što radimo sada. Ova Vlada se ne boji odluka, ne boji se donositi odluke, ne boji se provoditi reforme. Bit će mi jako zanimljivo jest da neke od strukturnih reformi ću vjerojatno ja tu vama obrazlagati pa će biti jako zanimljivo ovi koji su se danas zaklinjali za strukturne reforme kako će diskutirati za te strukturne reforme jer one ne idu putem populizma i ne idu na način da svi će pljeskat tim strukturnim reformama. Bit će jako zanimljivo slušati te diskusije. Plan Vlade je kaže visoku nezaposlenost zamijenit ćemo visokim BDP-om. Da, ali da bi došli do tog visokog BDP-a, do otvaranja novih radnih mjesta trebamo smanjiti potrošnju države, trebamo smanjiti rashodovnu stranu i to svi kažu. Mi smo prvi koji smo krenuli u smanjenje rashodovne strane, ali s druge strane smo rekli da nećemo stabilizaciju proračuna bazirati na umirovljenicima, da ćemo mirovine usklađivati i da će mirovine dolaziti na vrijeme i to činimo. Ali da bi plaće došle na vrijeme, da bi se plaće isplaćivale na vrijeme, moramo se odreći određenih materijalnih prava. I samo da ponovim, Hrvatska nije iznimka u tome. Ponovit ću ponovo, to je učinila Danska u dva navrata, učinila je Kanada, učinila je Grčka, učinila je Španjolska. To nije nešto što je protivno civilizacijskim tekovinama, protivno socijalnoj državi. Ne možete reći da Danska nije socijalna država. Danska koja ima najmanju nezaposlenost, koja je u jednom trenutku svoje povijesti morala povući zakon, odnosno dati zakon ovakav kakav je. I jednostavno ako želite prosperitet države, ako želite da država ide naprijed, u jednom svom trenutku morate neke stvari donijeti. I bilo mi je malo čudno da se govori da u vrijeme kada je kriza bila da smo isto onda isplaćivali božićnice. Nisu se kupovali sindikati, kupovao se socijalni mir. Da li su se neki sindikati kupovali nekim drugim dogovorima tajnim to ja ne znam. Ali se socijalni mir kupovao na način da umjesto da reduciramo određena materijalna prava da onda ta prava isplatimo, ali da se još zadužimo. Kad smo se zadužili za 10 milijardi hajdemo se zadužiti još za 2 milijarde za plaće. Mi smo rekli da to nećemo. Za plaće u javnim službama imamo sredstava koliko imamo, a cilj nam je da kada poraste bruto domaći proizvod da se onda povećaju i plaće. S druge strane, mislim da se tu uvaženi zastupnik Borić hvali sa time što je isplaćena božićnica. Ali zaboravlja da je donesen Zakon o fiskalnoj odgovornosti i da se tog zakona trebalo držati. Mi se tog zakona držimo. I to je nešto što je zalog da će proračun biti stabiliziran i to je zalog da će se plaće isplaćivati i to je zalog da će Hrvatska ići naprijed. Bez stabilizacije rashodovne strane i bez strukturnih promjena nećemo pomoći onim ljudima koji su u realnom sektoru, koji i dan danas gube radna mjesta. Pogledajte tko dolazi na Zavod za zapošljavanje? Ne dolaze ljudi iz javne i državne uprave, ne dolaze ljudi iz drugih, dolaze ljudi iz onog dijela koji svakim danom gubi radna mjesta. I da bi ta radna mjesta opstala, da bi ta radna mjesta sačuvali moramo nove stvari napraviti. I to nije trajno odricanje, to je odricanje u jednom periodu. Prema tome, nije ni smanjenje kolektivnog pregovaranja. Kolektivno pregovaranje u realnom sektoru je 2010. završeno. Pogledajte što su napravili socijalni partneri u graditeljstvu? 2010. su sjeli za stol i dogovorili se – nema božićnica, nema regresa, smanjujemo plaću, ali ostavljamo ljude da rade. Druga solucija je bila da se smanji broj ljudi koji su zaposleni. Dakle, razgovor funkcionira. Pitam se zašto do sada to nije napravljeno u javnim i državnim službama jer je 2010. i njima bila kriza kao što je ljudima u građevinarstvu. HŽ-Infrastruktura, sindikati i poslovodstvo sjeli za stol. Nema božićnica, nema regresa, smanjena je plaća zato što su željeli sačuvati radna mjesta. Prema tome, ovo što mi sada radimo je ono što se moralo raditi već davno prije i rezultati toga će doći, rezultati toga će se vidjet. Vidjet će se i u porastu broja novih radnih mjesta, porastu investicija. 350000 ljudi je na Zavodu za zapošljavanje, ali nismo upotrijebili ono što se upotrebljavali prije, da smo sda uložili stotinjak milijuna i poslali 15 ili 20000 na obrazovanje i skinuli ih onda i ne bi imali 350 nego bi imali 320, 330. Svi bi bili zadovoljni, a opet bi situacija bila loša. To se napravilo 2011. Nije to koristilo tim ljudima, nije koristilo ni državi osim što je za politiku bilo dobro jer je bio manji broj nezaposlenih. Ono što ćemo vidjeti, vidjet ćemo negdje u drugoj polovici 2013. kada ćemo početi vidjeti onaj toliko željeni trenutak kada će se više otvarati radnih mjesta nego što ih se zatvara. Mi od 2008. više gubimo radnih mjesta nego što ih stvaramo. Ove godine smo više zaposlili ljudi nego ikada i to nam nije bilo dovoljno da smanjimo priljev ljudi na burzu. Zbog tih ljudi i zbog svega toga potrebno je donositi odluke. Ne treba se skrivati iza jeftinog populizma, donijeti odluke koje nisu popularne, ali odluke koje će u konačnici dovesti do toga da nam raste bruto domaći proizvod, da nam se ljudi zapošljavaju i da onda u konačnici se smanji broj nezaposlenih. To je vrlo mukotrpan put. Ne može biti odmah. Ali opet napominjem izgubili smo dragocjeno vrijeme kada smo to mogli napraviti. Mogli smo to krenuti 2008. kada su krenule već sam rekao i baltičke zemlje. I za kraj. Strukturne promjene kreću, strukturne promjene će biti. I bit će zanimljivo vidjeti diskusije svih vas tu koji ste se zaklinjali da Hrvatskoj trebaju strukturne promjene. A napominjem strukturne promjene nisu promjene za koje će svi pljeskati, pa me zanima da li će te strukturne promjene u ovom Saboru jednom biti koncenzus ili ćemo opet skupljati jeftine političke poene.
Hvala ministre. Pet replika na vaše izlaganje, pa ćemo krenuti od kolege Branka Vukšića.
E, uvaženi ministre eto čime ćete vi završiti nego jeftinim populizmom i jeftinim političkim poenima kojim se vi uglavnom služite. Prije svega, to koliko smo mi populisti, koliko nismo ocjenjuje građani Republike Hrvatske koji znaju da dajemo prijedloge koje vi ignorirate jer ste neoliberalna Vlada i jer čuvate leđa bogatašima i bankarima. Prije svega, kažete hoćemo li mi pljeskati kad ćete vi predložiti strukturne reforme. Pročitajte molim vas početnicu iz ekonomije pa vidite što su strukturne reforme ako vi to mislite otkaze onda sigurno da nećemo pljeskati, jer strukturne reforme nisu otkazi ako to vi mislite da su otkazi. to vam nisu otkazi gospodine ministre. Govorili ste o tome da je Danska prolazila isto muke kao što mi danas prolazimo. Daj Bože da se hrvatskim građanima dogodi Danska, daj Bože. Uvijek kad želite nešto ono što je loše za hrvatske građane onda uzmete jedan primjer iz demokratski napredne, ekonomski razvijene Europe ali nikad ne spominjete u kojem su položaju ti radnici, u kojem je položaju ta zemlja općenito da tamo nema manjak demokracije kao što ima u Hrvatskoj i da tamo se malo drukčije vlada i da su malo drukčiji odnosi, da nema toliko velikih razlika između bogatih i siromašnih. Prema tome, dobro mi razumijemo što vi radite, kako se pripremate i što će biti te strukturne reforme. Ako budu dobre mi ćemo vam zapljeskati i podržat ćemo vas, nećemo biti protiv njih. Ako će biti dobre za radnike, normalno za radnike jer za njih se borimo.
Odgovor na repliku, ministar Mirando Mrsić.
Strukturne promjene trebaju biti dobre za državu, za 4,5 milijuna ljudi. Prema tome, one će biti takve kakve zahtjeva trenutak, kakve zahtjeva razvoj zemlje. A kad govorimo o tome, o stupnju demokracije ne možete reći da je Danska nedemokratska zemlja i da ta nedemokratska zemlja u Parlamentu nije donijela ovakav zakon kao što je ovaj. Čak u dva navrata je bila suspenzija isplate dijela plaća što ovdje nije cilj. Ovdje je cilj da se plaće zadrže, da se radna mjesta zadrže. A o strukturnim promjenama jeftini populizam na strukturnim promjenama nećete dobiti. Ono što ćete dobiti, dobit ćete priznanje nakon dvije ili tri godine na izborima da ćete dobiti ponovno izbore. A jeftini populizam na to što ćete u strukturnim promjenama zagovarati jednu ili drugu stranu neće proći jer takve populističke stvari u strukturnim promjenama ne dolaze u obzir.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre kažete da ćete vjerojatno vi u ime Vlade izlagati određene strukturne reforme u ovom Domu i da vas živo interesira kako će oni koji danas nastupaju populistički se odnositi prema tim reformama koje će vrlo vjerojatno biti teške. Ako ste time aludirali na klub HDZ-a ja vam mogu reći i kao zastupnik HDZ-a ako nas uvjerite da su te reforme dobre i ako te reforme budu dobre mi ćemo ih itekako podržati. Ali, kada biste nas i pokušali uvjeriti da su one dobre i da jesu dobre, a mi ih ne bi podržali ne bismo napravili ništa drugo što niste vi prije dvije godine kada niste htjeli podržati izmjenu Zakona o radu kad ste stali na čelo onih koji su potpisivali zahtjev za referendumom kako bi se taj zakon stopirao. Prema tome u tom trenutku kad ste bili u oporbi postavili ste svoje stranačke interese ispred državnih interesa. Prema tome kad bi sad mi nastupali kad budete vi takve reforme iznosili ponašali bi se poput vas, a nećemo. Znate onu poslovicu kako sijem tako i žanjem gospodine ministre.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre evo u ovom vašem zadnjem obraćanju utvrdili ste nekoliko činjenica, a ja ću ih evo pokušati ponoviti pa ćemo prokomentirati. Rekli ste da se ja hvalim isplatom božićnice. Ne hvalim se nego sam utvrdio činjenicu koja je takva bila. U ovoj 2012. godini božićnice neće biti isplaćene. To je činjenica, istina kako se to kaže. Zašto je tad bilo? Vi ste rekli da smo se zadužili za nekih 10, 15 milijardi pa da to sad svi vraćamo itd. To nije istina. To je neistina. Onda ste nadodali na to da se nismo pridržavali pravila fiskalne odgovornosti. Proračun za prošlu godinu donesen, izvršenje proračuna usvojeno, bio je čak i veći u jednom dijelu prihoda od planiranog. Nije bilo rebalansa. Temeljem istog isplaćene su i božićnice i regresi. Nezaposleni, pa ajde maknimo tih 15 tisuća o kojima stalno govorite opravdavajući ovu visoku brojku. Još uvijek je 20 tisuća iznad toga više nego što ih je bilo. To je činjenica. To nije nešto što se može osporavati. To je neuspjeh. I onda na kraju se usporedimo, kad treba finiširati, sa Danskom, sa Njemačkom itd. Mi se s Njemačkom uspoređujemo jer smo ih jedanput na Europskom prvenstvu pobijedili 3:0 i odmah dobivamo razlog da se uspoređujemo s tom državom koja se kao Feniks digla iz ničega, porušena, i 60 godina stvara sustav, 70 već skoro ne' koji je demokratski, koji raste, koji se razvija, koji ima određena pravila i mi se bez problema s njima uspoređujemo sa 20 godina mlade demokracije, sa ratom iza sebe, sa porušenim kućama, izbjeglicama, sa svime što smo prošli. Ali mi bez problema to uspoređujemo se ali uvijek kad nam to paše. Evo sad je trenutačno Danska ta s kojom bi se mogli usporediti. Ja mislim da se mi ne trebamo uspoređivati, da mi moramo početi nešto raditi na korist ovih građana jer oni su nezadovoljni.
Odgovor na repliku, ministar Mirando Mrsić.
Pa ne znam otkud je uvaženom zastupniku ta konstatacija da sam ja govorio o Njemačkoj? Ja Njemačku nisam spominjao, oprostite ali Njemačka nema veze sa ovim nikakve. A kad sam govorio o Danskoj, Kanadi, Španjolskoj i Grčkoj govorio sam o tome da su i te vlade i ti parlamenti morali usvojiti ovakav tip zakona i jednostavno ekonomska situacija ih je prisiljavala na to. A kad govorimo o fiskalnom pravilu pogledajte proračune i onda mi samo recite da li ste se držali zakona koji ste donijeli. Pa mislim da niste.
Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre svaki puta imate neodoljivu potrebu da kažete jeftini populizam. Što da ja kažem na to, svak se češe tamo gdje ga svrbi ili nešto drugo? Nema potrebe za tim. Boli, boli istina to je jasno. Ali ono što je isto jasno, kažete realni sektor nema za božićnice pa onda ajmo se svi poravnati da svima bude jednako loše. Ne jednako dobro, nego jednako loše. Vi isto tako dobro znate da prava koja se ukidaju se ne vraćaju, s druge strane imate situaciju da već ste dva zakona, vaša Vlada već dva zakona prolongirala 2015. godinu, izbornu godinu što znači da vaša teza da nećete prebacivati lopticu na neke buduće, uvaljivat njima neke obaveze na koje ne mogu utjecati ne stoji jer to je već napravljeno dva puta. Da li ćete ukidanjem božićnica javnom sektoru otvarati nova radna mjesta? To ste rekli maloprije. Pa ispada da je to preduvjet samo da se njima uzmu božićnice i onda su, ne znam bit će barem ovih 15, 20 tisuća koliko je kolega spomenuo ovih novih radnih mjesta di je razlika između vašeg i njihovog načina vođenja nezaposlenih. I vezano za tu Dansku, stvarno ja mislim da je krajnje neprimjereno bilo kakav primjer od tih dobrostojećih pogotovo Skandinavskih zemalja pa velite dva puta je Danska išla sa takvim zakonima i čak su uzimali od djela plaće. Osigurajte hrvatskom radniku isplatu plaće koliko su oni dobili kad im je to reducirano.
Hvala. Odgovor na repliku, ministar Mirando Mrsić.
Pa kad se pozivate na Dansku, onda ste morali vidjeti kad je to Danska napravila. To je Danska napravila 1996. godine kada nije bila u situaciji u kojoj je bila sad. Kada govorimo o tome, prema tome tada je Danska nije bila ovoliko moćna i jaka kao što je do sada i nije imala tako nisku stopu nezaposlenosti, ako mogu vas podsjetiti Danska ima jednu od najnižih stopa nezaposlenosti zajedno s Austrijom. S druge strane, a kako ne razumijete nema novaca, nema u proračunu novaca da možemo isplatiti božićnicu i regres, da imamo da. Drugi način je da se zadužimo. Najjednostavnije to se radilo do sada. To nećemo jer ne želimo se dodatno zaduživati jer smo ionako dodatno opterećeni. Ne poštovanje proračuna dovest će nas do toga da će nam pasti rejting. Ako nam padne rejting za dvije milijarde imamo kamata više umjesto 10, 12. Tko će onda vjerovati u tu zemlju i donijeti kapital u tu zemlju i pomoći da se ovaj dio nezaposlenih vrati na zavod. Prema tome, to je ta logika, to je logika normalna i logika koja se mora poštovati u ovom trenutku kada situacija nije dobra. Što se tiče broja nezaposlenih, ne friziramo ga, takav je kakav je, bit će još i veći, jednostavno je to i činjenica i to je i posljedica nečinjenja godinama u Hrvatskoj. Strukturne promjene je trebalo već završiti. Ponovno se vraćam na baltičke zemlje, na 2008. kada su drastično srezali u javnom sektoru za preko 30% i sada imaju rast takav je. Mi nismo išli tim putem, rekli smo idemo se privremeno odreći božićnica i regresa a sve ostalo ćemo isplatiti onda kada bude bolja situacija. I s druge strane sva prava su u temeljnom Kolektivnom ugovoru koji vi vjerovali ili ne jučer smo potpisali sa javnim službama.
Zlatko Tušak, replika.
Hvala potpredsjednice. Pa ne bih htio ali na kraju ću reći ovo zadnje što ste rekli. Prvenstveno kada govorite o strukturnim reformama da li ćemo vam onda pljeskati ili nećemo. Mene osobno zanima i brine me godinu dana je prošlo, zašto vi niste krenuli u te strukturne reforme. Godinu dana je prošlo, niste ovaj ništa napravili. Za strukturne reforme na neki način trebalo se rasteretiti gospodarstvo. Ne, vi ste išli sa povećanjem PDV-a, ne sa strukturnim reformama. Kad govorimo o investicijama onda ste obećavali, do 6. mjeseca biti će tsunami sa investicijama, pa onda smo poslije 6. mjeseca to pomaknuli na 9. mjesec, pa smo onda to pomaknuli na kraj godine ove, pa onda govorimo o prvom kvartalu, pa sada o polovici iduće godine. Gdje? Nema nam investicija, gospodarstvo nam nije rasterećeno. Kako onda gospodarstvo to može disati i kad govorimo o velikoj nezaposlenosti kako uopće to gospodarstvo spasiti ili eventualno ga ohrabriti na način da oni krenu u određena zaduživanja, da oni krenu u određene bankarske mogućnosti koje daju banka zato što nemaju nikakve garancije, ne znaju što ih sutra čeka. Ne zna. Nesigurnost postoji ukupno u kada je pitanju bankarski sistem i kada je u pitanju financijsko poslojavanje. To jasno u tom dijelu neće ni pomoći, a kad predložite strukturne reforme ministre onda ćemo ih vidjeti ako budu dobre jasno da vas budemo pohvalili a ako ne budu dobre onda ćemo vas jasno i kritizirati ali kažem to ste već trebali krenuti o tome.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Sutra ćemo glasati o ovom prijedlogu zakona.
Konačni prijedlog Zakona o uskrati isplate pojedinih materijalnih prava zaposlenima u javnim službama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 228. Rasprava o testu prijedloga zakona je zaključena. Dajem konačni prijedlog na glasovanje. Molim da se izjasnite tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 81 glasova za, 40 glas protiv i 2 glasa suzdržana donesen Zakona o uskrati isplate pojedinih materijalnih prava zaposlenima u javnim službama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 222. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti prijedlog? Ne. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prelazimo na raspravu po klubovima. Prvi je Klub Hrvatskih laburista-stranke rada i kolegica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani predstavniče ministarstva, kolegice i kolege. Evo riječ je o jednom tehničkom zakonu kojim se u biti sprečava da se ista naknada onih operatera postrojenja koji su uključeni u sustav trgovanja emisijskim jedinicama da se ta ista naknada naplaćuje dva puta, dakle prvo po ovom zakonu, a drugi puta po Zakonu o zaštiti okoliša i naknade se imaju naplaćivati od 1.siječnja 2013.godine. Potrebno je skrenuti pozornost na to da se sredstva uplaćuju u fondu, a Vlada na prijedlog ministarstva po članku 100. Zakona o zaštiti zraka donosi plan raspodjele tih prikupljenih sredstava. Nažalost, plana još nemamo, a u njemu je trebala biti i sprovedena javna rasprava o tom nacrtu plana. Sredstva će tako sjedati na račun fonda i tamo mirovati isto onako kao što miruju sredstva u fondu već dvije godine. naime, projekta zaštite okoliša i energetske učinkovitosti nema. Natječaji za dodjelu sredstava se ne objavljuju. U tom članku 100. Zakona o zaštiti zraka između ostalog stoji da se sredstva koriste za smanjenje stakleničkih plinova, za financiranje obnovljivih izvora energije u cilju izvršenja obveze korištenja 20% obnovljivih izvora energije do 2020.godine, za ekološki sigurno hvatanje i geološko skladištenje ugljikovog dioksida osobito iz elektrana na fosilna goriva i određenih industrijskih sektora i podsektora uključujući i one u trećim zemljama i da su te mjere namijenjene i da se financiraju mjere namijenjene za povećanje energetske učinkovitosti i izolacije odnosno osiguranje financijske potpore za rješavanje socijalnih aspekata u kućanstvima s nižim ili srednjim primanjima. Ministarstvo financija se određuje za dražbodavatelja koji će u ime RH obavljati poslove dražbe i emisijskih jedinica stakleničkih plinova u okviru sustava trgovanja tim emisijskim jedinicama EU, a prema posebnom propisu kojim se uređuje dražba emisijskih jedinica stakleničkih plinova i ta je odluka na snazi od 8.studenog 2012.godine odnosno odluka Vlade RH. Jedna emisijska jedinica stoji 7 eura po toni CO2. Pravilnik o besplatnoj dodjeli emisijskih jedinica donese je u veljači 2012.godine i po njemu će veliki zagađivači morati kupovati kvote. Cijena svih proizvoda koje ovise o kvotama, a tu spadaju električna energija, naftni derivati između ostalog posredno će morati vjerojatno poskupiti ili će imati nekakvo opravdanje da dodatno poskupe, a plana za financiranje mjera iz Zakona o zaštiti zraka nema. Zgodan je zato primjer Dioki-a i ESCO modela financiranja. Sredstva su namijenjena za povećanje energetske učinkovitosti zgrada, zgradrstvo u što spada stanovanje, uredi, javne zgrade, sudjeluju u emisijama CO2 posredno preko grijanja i el. energije za 65%. To je podatak za grad Zagreb. I sada ide evo onaj paradoks, umjesto da se sačuva proizvodnja stiropornih ploča u Dioki-u i pokrene građevinska operativa putem ESCO modela i na taj način obnovom dotrajalih i po očuvanju energije sramotnih fasada u RH mi ubijamo proizvodnju i građevinsku operativu šaljemo na čekanje. ESCO model je dakle kada govorimo o ESCO modelu govorimo o financiranju projekata energetske učinkovitosti kroz uštede. HEP ESCO osnovan je 2003.godine, Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost osnovan je 2004.godine, a 2012.godine ustrojen je i Centar za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija. To je naša energetska učinkovitost u Hrvatskoj. Ne iskorištavamo sunčevu energiju, ne potičemo obradu drvenog otpada u palete, ne iskorištavamo geotermalnu energiju, dakle ne iskorištavamo ništa ono što nam je da tako kažem Bogom dano. Ne mogu a da se ne vratim na stavak 3.članka 100. Zakona o zaštiti zraka i ponovim da se naknada koristi između ostalog i za ekološko sigurno hvatanje i geološko skladištenje ugljikovog dioksida. Ne bih htjela vjerovati, ne bih htjela čak ni sumnjati da će se ta naknada koristiti za TE 3 u Plominu i da će se sa tom prikupljenom naknadom plaćati HEP-ova proizvodnja el.energije u toj TE. Naime, ukratko cijelo vrijeme govorimo o strategijama, o strukturnim promjenama, o investicijama, o razvoju gospodarstva, turizma i svega ostalog. Strategijom razvoja ne samo Hrvatske nego i Istarske županije pogotovo da li smo jako veliki značajan akcenat na razvoj turizma, najveći udio u ukupnom broju noćenja u 2011.godini imala je upravo Istarska županija sa 19 milijuna noćenja ili u postotku učestvovala je sa 32%. Sljedeća županija koja je slijedi je Kvarner i gorje sa 13 milijuna noćenja i 10% manjeg učešća. Učestalost dolaska u turističko mjesto kada gledamo te podatke, prvi posjet je u postotku u prosjeku 38% u Istri, taj postotak iznosi 43%. Drugi posjet u neko isto mjesto iznosi u prosjeku u RH 21% U Istri je taj postotak 24,7% i najveći je u Republici Hrvatskoj. Dakle to iznosim zbog toga što su činjenice i analize koje radimo vezano za turizam vrlo decentne i vrlo jasne, govore nam da turista se vrlo rado vraća na ono mjesto gdje mu je ugodno. Međutim plašim se da turizam u Istri neće biti više takav kakvog smo naučeni da bude, da Istra neće više toliko moći učestvovati u ukupnom dohotku turizma Republike Hrvatske kako je učestvovala do sada jer zasigurno gadeći takve elektrane i investirajući i opravdavajući investicijski ciklus na takav način ne donosimo dugoročno dobro nego plašim se da donosimo loše. Ako investiramo u termoelektranu to je jednokratni iznos koji kao takav može opravdavat investicijski ciklus naše Vlade, međutim ako gledamo dugoročne pokazatelje i ako smo se decidirano odredili da budemo država turizma onda plašim se da moramo nekako drugačije postaviti cijelu tu računicu. Ako gledamo ukupnu godišnju kvotu emisija CO2 u Republici Hrvatskoj ona iznosi 13 milijuna 309 tisuća 766 ukupno sa pričuvom. Od toga na subjekte koji su obveznici kupovanja emisija CO2, odnosno na popis postrojenja u Istri otpada 19,25% zajedno sa pričuvom, a ako izbacimo pričuvu onda taj postotak u Istri iznosi 21%. Ako uspoređujemo postotak proizvodnje stakleničkih plinova u Istri, postotku 21% sa postojećim termoelektranama 1 i 2, bez termoelektrane 3 koja je većeg kapaciteta od 1 i 2, onda mislim da ćemo biti u velikom problemu i to sada ne govorim samo kao građanka Istre, stvarno govorim razmišljajući dugoročno i pokušavajući složiti investicije u Republici Hrvatskoj u nekakve okvire naših strategija i u ono za što se zagovaramo i u ono što planiramo. Hvala.
Hvala. Ivan Klarin, replika.
Zahvaljujem poštovani gospođo potpredsjednice. Kolegice Tireli, zapravo ovo bi više bio ispravak netočnog navoda, a ne replika, pošto ga nema koristim repliku. Vi ste rekli da Fond za zaštitu okoliša u 2012.godini da dovoljno ne ulaže u obnovljive izvore energije. To naprosto nije točno kolegice Tireli i 23. listopada u Zagrebu je potpisano 60 ugovora dakle za projekte obnovljivih izvora energije. Ukupno se u tih 60 projekata ulaže 54 milijuna kuna, a ukupna ušteda će biti preko 10 milijuna kuna u preko 60 jedinica lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj. Dakle to su činjenice.
Odgovor na repliku, Nansi Tireli.
Ja sam rekla da se dvije godine nije ulagalo, vi ste sad rekli da su raspisani natječaji i da će se uložiti, dakle to je neko buduće vrijeme za koje ćemo samo vidjet što će bit. Hvala.
U ime kluba HDZ-a kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržati će prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Ja samo na početku moram reći da je ovo jedna od rijetkih rasprava u Hrvatskom saboru na kojoj raspravi nema ministra ni njegovog zamjenika koji bi mogli odgovarati na pitanja nas zastupnika. Uz dužno poštovanje pomoćnika ministra gospodina … mislim da bi bilo dobro da je ovdje s nama ministar ili zamjenik ministra. Neovisno o tome kažem mi ćemo podržati u klubu HDZ-a ovaj zakon jer on praktično predstavlja nastavak, realizaciju i obveze koje Republika Hrvatska preuzima temeljem Zakona o zaštiti zraka koji je donesen prošle godine. Prema tome, to svakako da ćemo ovaj zakon podržati. Ali više od toga što gospodina ministra nema ovdje u Hrvatskom saboru činjenica je da je s aspekta zaštite okoliša i prirode ova godina za Republiku Hrvatsku možemo reći izgubljena. Naime, u proteklih godinu dana niti jedan od tri krovna zakona koja smo očekivali, koje je Vlada trebala dostaviti Hrvatskom saboru, dakle i Zakon o zaštiti prirode, Zakon o zaštiti okoliša i Zakon o gospodarenju otpadom, a koji su zakoni na određeni način nužni za implementaciju svih onih koje smo preuzeli u poglavlju 27.-Okoliš u postupku pristupanja Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije praktično su gotovo stali i na njima se nje napravilo ništa. Čak štoviše, negdje čini mi se u travnju mjesecu završena je javna rasprava po prijedlogu tih zakona, a od tada pa do danas ministarstvo, resorno Ministarstvo zaštite okoliša i prirode nije napravilo ništa ili gotovo ništa, da budem iskreniji, iako su predstavnici ministarstva na matičnom Odboru za zaštitu okoliša i prirode najavili da ćemo do kraja godine imati dva od ta tri krovna zakona. No da se vratim sada ja ipak ovom današnjem zakonu. Rekao sam da ćemo podržati ovaj zakon kojim se postrojenja koja su uključena u sustav trgovanja emisijskim jedinicama isključuju iz sustava naplate naknade za emisiju CO2, te ujedno uvodi i plaćanje posebne godišnje naknade za tzv. mala postrojenja, a to su ona koja emitiraju manje od 25000 tona stakleničkih plinova u Republici Hrvatskoj. Ono što je bitno napomenuti to je da ta naknada koju su dužni plaćati izvori emisija CO2 uvedena 2007. godine, da je tada iznosila 11 kuna po toni emisije, a da je od 1. siječnja 2008. godine ta naknada povećana na 14 kuna koliko se plaća i danas. Međutim, osim te naknade ili svojevrsne kazne za emitiranje CO2 uvedene su tada i poticajne mjere koje su na određeni način subvencionirale postrojenja u Republici Hrvatskoj, energetska postrojenja da ulažu u bolje tehnologije kako bi emitirale manje količine CO2 i na taj način jasno imamo manjih troškova u svojem poslovanju. Ovo predloženo isključenje velikih postrojenja iz sustava obračuna naknade su opravdana i na tragu su svih dosadašnjih aktivnosti koje je provodila Vlada RH. Naime, i ovim donošenjem ovog izmjene i dopune ovog zakona praktično se nastavlja sa usklađivanjem pravne stečevine, odnosno hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU u dijelu koji se odnosi na energetiku. Naime, mi smo u postupku pregovora prihvatili određene obveze koje se odnose na 20% smanjenja emisije stakleničkih plinova, 20% smanjenja, povećanja energetske učinkovitosti i 20% potrošnje energije koja dolazi iz obnovljivih izvora energije. Naime, ratifikacijom Kyotskog protokola koji je provedbeni dokument Okvirne konvencije o klimatskim promjenama Republika Hrvatska je preuzela obvezu količinskog ograničenja emisije CO2 u razdoblju od 2008. do 2012. na 95% količine u odnosu na baznu godinu, a to je 1910. godina. Inače u svjetskim globalnim okvirima RH gotovo beznačajno sudjeluje sa emisijom stakleničkih plinova svega 0,1%. Tako kao što sam i rekao, dakle nastavak uključivanja i operatora postrojenja koji će od 1. siječnja biti uključeni u sustav trgovanja emisijskim jedinicama EU nastavak je dosadašnje aktivnosti koju smo preuzeli i ratifikacijom Kyotskog protokola, te i pregovora sa EU. Sustav trgovanja emisijama stakleničkih plinova među državama članica tržišna je mjera i vodeći instrument za smanjenje emisije stakleničkih plinova iz izvora na teritoriju EU. Ovu shemu trgovanja emisije EU uvela je još 1. veljače 2005. godine, a u Republici Hrvatskoj možemo konstatirati da je u završnoj fazi uspostava sustava trgovanja emisijskim jedinicama koja jest u nadležnost Agencije za zaštitu okoliša koja je u stvari i uspostavila registar emisija stakleničkih plinova. Od 1.1.2010. godine postoji i obveza da takva postrojenja dostavljaju verificirana izvješća kojim RH točno raspolaže s podacima koliko je pojedino postrojenje u RH emitiralo stakleničkih plinova. Bitno je istaknuti da će se u okviru sustava trgovanja emisijskim jedinicama nakon 1. siječnja 2013. godine biti obuhvaćena postrojenja iz industrijskog i energetskog sektora, termoenergetski objekti veći od 20 mega vata, rafinerije, koksare, metalna, cementna, papirna, keramičarska i staklarska industrija. U preostalim sektorima, a to je dio industrijskih procesa, uporaba otapala i drugih proizvoda poljoprivreda, gospodarenje otpadom, kućanstvo i promet provodit će se mjere sa ciljem ograničenja rasta emisija do 11% do 2020. godine, ali ovaj put u odnosu na baznu godinu, a to je 2025. godina. No, pored ove mjere koja bi trebala smanjiti emisiju stakleničkih plinova na području RH nužno je i kao druga mjera da se uspostavi sustav koji bi omogućavao potrošnju energije koja je proizvedena iz obnovljivih izvora energije. Nas u klubu Hrvatske demokratske zajednice stoga čudi, a o tome smo već puno puta rekli, da Ministarstvo gospodarstva i ministarstvo prostornog uređenja i graditeljstva još uvijek nije iako je to u Proračunu RH za 2012. godinu bilo navedeno prišlo formiranju Agencije za obnovljive izvore energije. Čak štoviše u Zakonu o energiji kojega smo usvojili prije mjesec, mjesec i pol dana obveza prema kojoj bi se trebala osnovati Državna agencija za obnovljive izvore energije koja bi preuzela brigu za realizaciju preuzete obveze u RH da će se 20% potrošnje energije u RH osiguravati proizvodnjom iz obnovljivih izvora energije. Takva odredba zakonom je umanjenja na način da je omogućeno da se osnuje takva agencija ali nije nužna, nije pretpostavka, nije zakonska obveza. A za razliku od činjenice da nije uspostavljena i neće biti osnovana Agencija za obnovljive izvore energije osnovan je Centar za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicije koji je u proteklih godinu dana nije napravio gotovo ništa na realizaciji investicija koje bi mogle preuzeti posao koji još uvijek nije niti započet, jer nije niti osnovana Agencija za obnovljive izvore energije. Mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice tražimo da se ovaj Sabor upozna sa radom centra. Prema našim informacijama kojima raspolažemo čujemo da ministar financija nije podržao Izvješće o radu Centra za proteklo razdoblje. Bilo bi dobro s obzirom da su bar kada je zakon o centru donesen bila velika očekivanja od tog centra u prvom redu na izgradnji novih investicija u energetskom sektoru. Bilo bi dobro kažem, da Vlada RH odnosno Ministarstvo gospodarstva kao resorno ministarstvo nas upozna što je u dijelu izgradnje projekata, energetskih projekata u RH napravljeno i kakva je uloga centra i kakav je doprinos tog Centra za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicije bila u proteklom razdoblju. Naime, s obzirom da centar nije polučio barem prema našim saznanjima nikakve rezultate, s obzirom da nije osnovana Agencija za obnovljive izvore energije, s obzirom da nije donesen nitijedan od tri krovna okolišna zakona u RH, s obzirom da čujemo da ne idu dobro stvari ni na realizaciji izgradnje županijskih, odnosno regionalnih centara za gospodarenje otpadom u RH nas u klubu HDZ-a doista brine hoćemo li mi moći preuzeti sve one obveze, odnosno hoćemo li moći realizirati sve one obveze koje smo preuzeli u tom poglavlju zaštite okoliša u RH. No, kako to ipak je priča za jedan drugi zakon, kako to ipak nije nužno vezano uz ovaj zakon koji danas donosimo klub HDZ-a će podržati izmjene i dopune Zakona o Fondu o zaštiti okoliša i energetske učinkovitosti s time što inzistiramo da se ta tri krovna zakona čim prije upute u saborsku proceduru kako bismo znali na kojim politikama Vlada Republike Hrvatske razmišlja da će zadovoljiti sve one odredbe koje smo preuzeli u postupku pregovora za pristupanje RH u punopravno članstvo u EU. Hvala.
Hvala. I klub HNS-a i kolega Ivica Mandić.
Gospođo potpredsjednice, uvaženi pomoćniče ministra, uvažene kolegice i kolege. Evo ja bih možda na početku rekao da je ovo možda jedna od onih tema koja ne pobuđuje zanimanje zastupnica i zastupnika i klubova. Mi u HNS-u smatramo da je ovo jedna od vrlo važnih tema i da je ovo jedan od vrlo važnih potencijala koje nudi zaštita okoliša u RH. Ono što bi rekli da je vrlo bitno, da je RH po svom ustavnom uređenju odredila se da je jedne od najvećih vrijednosti ustavnog poretka RH zaštita i očuvanje okoliša i prirode. Upravo ovo o čemu danas govorimo u ovim korekcijama i u biti usklađivanju ovog zakona sa stečevinom EU upravo govori o tom resursu i o tom potencijalu koje RH ima. Hrvatska je mala zemlja sa dobro očuvanim okolišem i to je jedna od izuzetnih razvojnih prilika. U biti sa ovim izmjenama i dopunama ovog predloženog zakona ovaj sustav se i nadograđuje po pitanju i zaštite i očuvanja okoliša i energetske učinkovitosti. Ovo je siguran sustav za zaštitu prirode i okoliša kao i financiranje energetske učinkovitosti. Znači, uz ove elemente o kojima sam govorio tu je vrlo bitno da ovaj zakon može imati za RH i određenu gospodarsku i razvojnu ulogu po pitanju prikupljenih sredstava u Fondu za zaštitu okoliša, po pitanju njegovog korištenja, a to je sve predvidio na običan način zakon koji se odnosi na ovaj fond negdje još iz 2003. godine i što su dobre predispozicije i odlično stavljaju u funkciju ovih predloženih izmjena. Ove predložene izmjene na jednu ruku idu i onima koji onečišćuju i zagađuju okoliš da se te obaveze prema zagađenju okoliša ne naplaćuju dva puta. To smatramo dobrim. Da ovaj zakon usklađen sa pravnom stečevinom EU donosi vrlo točne tablice i vrlo točna mjerila na koji način se plaća zagađenje, a to je točno po 7 eura po jednoj toni ugljičnog dioksida u prostoru. Smatramo da na takav način ovaj fond ima i realne izvore i financiranja, ali je bitno da se ta sredstva preko dobrih projekata i dobrih mjera preko gospodarstva u zaštiti okoliša i zaštiti i elektroenergetskoj učinkovitosti i obnovi zgrada da se na pravi način ispoštiva i onda ćemo na pravom putu i znati iskoristiti i one obaveze koje RH ima prema potpisanim ugovorima u pretpristupnim ugovorima sa Europom i pristupanjem Hrvatske EU. Ono što je bitno da ovaj zakon sigurno ima ili značajan je za budućnost RH da taj jedan od najvrjednijih potencijala što RH ima to je pitanje prostora, okoliša i nezagađenosti da u ovom vremenu koje je pred nama da na pravi način gospodarimo i čuvamo za generacije koje će doći, a sa ovim sredstvima koja se prikupljaju u ovom fondu sigurno se trebaju na najbolji način iskoristiti očuvanju i zaštite okoliša kao i elektroenergetske učinkovitosti obnove zgrada. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu za zaštitu okoliša i energetske učinkovitosti ima zadatak da imamo ga u hitnom postupku, prvo i drugo čitanje, iz jednog prostog razloga da ovaj zakon bi trebao stupiti na snagu 1. siječnja 2013. godine a prava primjena ovog zakona je od 1.07.2013. godine kada očekujemo da će RH biti i punopravna članica. Zaključkom Vlade RH od 5.07.2012. godine da za pojedine odredbe Zakona o Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost usklade se sa Zakonom o općem upravnom postupku te po pitanju određenih kazni. Također, odredbe Zakona o zaštiti zraka, NN 130/11. koje se odnose na postrojenja u kojima se obavlja djelatnost kojom se ispuštaju staklenički plinovi operateri su dužni ishoditi dozvolu za emisiju stakleničkih plinova. Naime, obaveza je da u tekućoj godini znači, u 2013. godini svi oni zagađivači koji u svojoj proizvodnji ispušaju stakleničke plinove ili plinove na bazi CO2, SO2 i dušičnog oksida su dužni prijaviti određene količine iz prošle godine i na temelju jasnih formula se izračunava koliko je to obaveza prema zaštiti koje se uplaćuje u fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Izuzeće od ove obaveze, plaćanje naknade na … [[Govornik se ne razumije.]] CO2 za one pravne i fizičke osobe koje u okviru svoje djelatnosti imaju vlasništvo ili koriste pojedinačni izvor. Emisije CO2 uz normalno uz postojeće dozvole čija godišnja emisija stakleničkih plinova ne prelazi određenu količinu tona. Da su oni izuzete, da oni mogu imati naknade. Ono što je najbitnije, smatramo da je ovo usklađenje potrebno i da će Klub HNS-a vrednujući okoliš i zaštitu okoliša kao i projekte koji su vezani za elektroenergetsku učinkovitost prihvatiti i podržati ovakav prijedlog zakona koji je predložen. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo sutra.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 222. Rasprava je zaključena. Dajem konačni prijedlog na glasovanje. Molim da se izjasnite tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 123 glasa za donesen Zakon o Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na - Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova nacionalnog vijeća za sport i - Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova nacionalnog vijeća za sport. Predlagatelj Odluke je Vlada RH. Odredbom članka 4. stavka prvog Zakona o sportu određeno je da Hrvatski sabor imenuje predsjednika i šest članova na prijedlog Vlade RH te još pet članova na prijedlog ostalih predlagatelja. Vlada RH dostavila je prijedlog Odluke o imenovanju dijela članova nacionalnog vijeća za sport objedinivši prijedloge i ostalih predlagatelja. Prijedlog akta primili ste u pretince. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti prijedlog? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime Kluba HDZ-a kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa iako se zapravo ovdje radi o četiri člana koji su i dosada bili članovi nacionalnog vijeća za sport. Mislim da ipak treba reći nekoliko riječi zapravo o samom nacionalnom vijeću koje smo i osnovali u RH po uzoru na Zapadno-Europske zemlje i njegovo djelovanje uskladili s preporukama Europske komisije. No unatoč tome smatramo mi u Klubu HDZ-a da njegovo djelovanje nije dovoljno možda vrednovano od strane resornog ministarstva. S tim u vezi želim reći samo, podsjetiti odnosno na činjenicu, govorila sam o tome i na odboru da je članovima, šestorici članova vijeća još u lipnju istekao mandat i da mi eto u prosincu tek to dobivamo ovdje na klupe, a da smo u srpnju donijeli novi zakon, novi zakon o sportu koji ministre inače nije obavljeno na službenim stranicama ministarstva, pa se tako i na službenim stranicama ministarstva još uvijek zove nacionalno vijeće za šport. Dakle nemamo ni novi zakon koji smo ovdje donijeli, pa smatram da je to prilično neprimjereno s obzirom da se pozivamo i svi ovdje u Hrvatskom saboru prije svega na Zakon prava na pristup informacijama pa mislim da je i to jedan od načina na koji ne poštujemo ovaj zakon. Što se tiče nacionalnog vijeća za sport, smatram da su trebali biti potvrđeni puno prije, ovi članovi kako bi vijeće moglo imati aktivnu ulogu u donošenju novog zakona o sportu a čini mi se da nije dobro ukoliko Ministarstvo nacionalno vijeće doživljava kao konkurenciju umjesto da zapravo koriste ljude koji su u nacionalnom vijeću za sport predloženi ispred svojih saveza, ispred svojih sportskih udruga, da koriste njihova mišljenja, da zajedno donose prioritete u sportu i smjernice u sportu koje bi trebali imati u RH. Jednako tako potrebno nam je i nacionalno pozicioniranje sporta odnosno strateško pozicioniranje sporta na nacionalnoj razini i mislim da će nacionalno vijeće za sport biti vrlo dragocjeno ministarstvu upravo u onom segmentu koji se odnosi na korištenje Fondova EU. Zbog toga mislim da bi trebalo što žurnije početi doista tu suradnju koristiti ne samo na deklarativnoj razini, ne samo da imamo zakonski regulirano nacionalno vijeće za sport već da njegova uloga bude upravo onakva kao što je to propisano i zakonom. Želim podsjetiti samo na činjenicu da je nacionalno vijeće za sport upozoravalo na ono što nedostaje hrvatskom sportu. Trebamo sport promatrati kroz sve njegove segmente a prije svega da se osiguraju sredstva i modeli izrade nacionalnog programa sporta, da se osigura analitička stanja prije svega sportske infrastrukture i to odmah na početku iduće godine jer ako danas zapitamo se koliko zapravo ima sportskih objekata u RH, koliko se ljudi uopće bavi sportom u RH, koliko je od toga djece, koliko je mladih, koliko je žena. Dakle, te podatke mi doista nemamo i dakle govorimo doista paušalno i kada govorimo o sportu uglavnom se bavimo kao što je to ministar znao reći, bavimo se ili žabokrečinom ili nešto slično, a mislim da bi se trebali baviti suštinom, sport promatrati kroz sve njegove segmente, sport koji koristi zajednici u cjelini i ne dijeliti im samo etikete, već nacionalno vijeće za sport koje će sada biti popunjeno i novim ljudima, odnosno šestoricom ljudi koji će raditi kao kolektiv i biti zaista stručno, savjetodavno tijelo koje će sportske probleme sagledavati dugoročno kako bi se dobio cjelovit uvid u stanje u hrvatskom sportu. Zbog svega toga mi u klubu HDZ-a naravno podržat ćemo ove prijedloge. Smatramo da je riječ o kvalitetnim ljudima, njih su predložile njihove sportske udruge odnosno zajednice, a najviše bi nas radovalo kada bismo naravno u području sporta gledali kroz prizmu pozitivnog kroz onog što sport zapravo daje našoj zajednici, a ne što joj oduzima ili kada ne bismo sagledavali sport samo kroz probleme, samo kroz huliganstvo, nerede na stadionima kao što to često pogrešno znamo činiti. I na kraju samo ću reći nešto što su na odboru rekli predstavnici ministarstva, dakle oni sami zamjerili su što je Uprava za sport najmanja, dakle najmanja od svih ministarstava koji djeluju unutar Vlade RH i što je ona zakinuta i financijski, a mislim da ne možemo očekivati i sportske rezultate ili previše očekujemo od sportaša ukoliko se njima i financijski i ne pomogne. Klub HDZ-a podržat će ove prijedloge. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I u kluba SDP-a Marija Lugarić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će ovaj prijedlog za imenovanje dijela članova i članica Nacionalnog vijeća za sport i ocjenjujemo da je ovo prigoda da se možda i podsjetimo tome što su poslovi Nacionalnog vijeća i što Nacionalno vijeće za sport kao strateško i savjetodavno tijelo koje se ima brinuti za razvoj i kvalitetu sporta u RH šta je njegov posao i zašto to Nacionalno vijeće odgovara upravo nama ovdje u Hrvatskom saboru. Nesumnjivo je da je donošenje novog Zakona o sportu i formiranjem Nacionalnog vijeća su stvoreni prvi preduvjeti da se jedan dio stručnih poslova u sportu obavljaju izvan reda nekih financijskih nekakvih partikularnih ili političkih interesa i da se obavljaju na razini struke prvenstveno sportaša i sportašica koji imaju s jedne strane interes, a s druge strane jednu vrstu posebnih specifičnih znanja o samom sportu i onome što su doista potrebe sporta. Na taj način je i formirano i definirane zadaće Nacionalnog vijeća za sport no međutim sada kada smo na kako kažem pola mandata ovog prvog ili početnog saziva Nacionalnog vijeća za sport možemo reći da je Nacionalno vijeće za sport u svom jednom dijelu ispunilo svoj dio zadaća. Kolegica Glavak je malo prije spomenula oni doista barataju i Sabor su izvijestili o određenim podacima i o građevinama i o sportašima i sportašicama, o tome se raspravljalo ovdje u Hrvatskom saboru pred neki mjesec. No međutim sada kada nam se čini da Nacionalno vijeće za sport već trebalo preboljeti neke dječje bolesti početkom njegovog funkcioniranja, da je vrijeme za doista angažman u onom smislu kako je zakon i definirao Nacionalno vijeće za sport. U tom smislu kao zastupnice i zastupnici SDP-a u Hrvatskom saboru očekujemo da nacionalno vijeće dosta postane biti servis politici, stručni servis politici kako bi o sportu odlučivala struka, a ne isključivo i samo politika. Nije posao biti servis Nacionalnom vijeću za sport nego je gotovo obrnuto, posebno u dijelu koji se tiče strateških stvari u dijelu koji se tiče primjerice svih onih važnih propisa, primjerice o kategorizaciji sportaša, o kriterijima za stručni rad u sportu, o sportskim građevinama. Mi možemo za rad ili nerad nalaziti više ili manje isprika, no međutim zakon je vrlo jasno definirao svakog od tijela pa tako i Nacionalnog vijeća za sport i doista očekujemo da u ovom da tako kažemo friškom sastavku Nacionalnog vijeća za sport počne izvršavati obveze kao što im je to definirao i Zakon. U tom smislu imamo i veliko očekivanje od idućeg godišnjeg izvješća Nacionalnog vijeća za sport i doista bismo voljeli da ono bude i u sadržaju i u svojoj formi ali i u dubini kojim zapravo stručno promišlja i strateški se opredjeljuje prema ključnim stvarima u sportu bitno produbljenije, bitno sadržajnije i na neki način puno više na onom tragu kao što je to zakon planirao nego ono što su bila dosadašnja izvješća i dosadašnji rad Nacionalnog vijeća za sport. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Završna riječ ministra znanosti, obrazovanja i sporta Željka Jovanović. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvažene zastupnice i zastupnici. Pa evo vrlo kratko. Zahvaljujem se na podršci ovim promjenama. Praznog hoda u radu nacionalnog vijeća nije bilo jer članovima tek danas zapravo se razrješuju tako da je nacionalno vijeće normalno radilo. U proteklom periodu donijelo je dvije ključne stvari, istina to su izradili vanjski suradnici što smatramo da nije bilo dobro u radu nacionalnog vijeća jer ono treba nešto i samo raditi, a ne samo prihvaćati izvješće koje su izradili vanjski instituti kao što je Institut za financije, Ekonomski institut, Kineziološki fakultet. To su studija o stručnom kadru i radu trenera i Studija o financiranju sporta koja će biti predstavljena u ponedjeljak u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta i koji smatramo ključnim temeljem za izradu novog potpuno programa razvoja sporta u RH. Što se tiče Uprave za sport ona jest mala ali nije stvar u veličini, stvar je u učinkovitosti i normalno je da je mala jer ne povećavamo zapošljavanje u ministarstvu nego radimo sa kadrovima koji su nam na raspolaganju. No ono što je bitno reći da je u proračunu za iduću godinu povećan iznos sredstava namijenjen školskom sportu i studentskom sportu jer je to uloga Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta, a to je stvaranje široke baze iz koje će onda u konačnici izaći vrhunski sportaši, dok je profesionalni sport zadatak profesionalnih uprava koje se moraju ponašati u skladu sa financijskim fer playom i financijskom disciplinom i trošiti onoliko koliko imaju, a ne više od toga. Tako da će upravo to biti ključno u radu i Sportske inspekcije za koju je natječaj upravo završen i narednih dana izabrat ćemo tri državna inspektora. Jednog glavnog i dva državna inspektora uz 20 inspektora koji će raditi u područnim jedinicama. Na taj način vjerujem da će napokon sport biti ono što u Zakonu o sportu piše, to je djelatnost posebnog državnog interesa koji je cilj unapređenje općenito zdravlja cijele Hrvatske države.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo sutra.
Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Nacionalnog vijeća za sport i Prijedlog odluke o imenovanju dijele članova Nacionalnog vijeća za sport. Rasprava o prijedlozima odluka je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Nacionalnog vijeća za sport. Molim da se izjasnite tko je za prijedlog odluke? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 117 glasova za i 4 suzdržana glasa donešena odluka o razrješenju dijela članova Nacionalnog vijeća za sport u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju dijele članova Nacionalnog vijeća za sport. Molim da se izjasnite tko je za prijedlog odluke? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 114 glasova za i 7 suzdržana glasova donešena odluka o imenovanju dijele članova Nacionalnog vijeća za sport u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na - Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje Predlagatelj odluke je Vlada RH. Na temelju članka 89. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li sada predstavnik predlagatelja obrazložiti prijedlog? Ministar Željko Jovanović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Dakle pred vama je jedna važna odluka, tiče se imenovanja novog tijela, Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje koje će strateški promišljati razvoj odgoja, predškolskog odgoja, odgoja u osnovnoj i srednjoj školi. To je novo tijelo zamišljeno po ugledu na nacionalno vijeće za znanost i visoko obrazovanje. Utemeljeno je posljednjim izmjenama Zakona o odgoju i obrazovanju, ima predsjednika i 14 članova, od čega 6 dolazi iz redova sveučilišnih profesora i znanstvenika, 6 iz reda odgojno-obrazovnih radnika iz sustava predškolskog, osnovnoškolskog, srednjoškolskog odgoja i obrazovanja i 2 člana izvan sustava odgoja i obrazovanja. Na javni poziv koji je raspisan pristigla je 121 prijava, od tih 121 prijave hrvatska Vlada predlaže Saboru da imenuje predsjednicu i 14 članova, od čega dakle 6 iz redova sveučilišnih profesora i znanstvenika, 6 iz redova odgojno-obrazovnih radnika u predškolskom, osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovanju i 2 iz vanjskih sustava odgoja i obrazovanja pri čemu se ako pogledate imena pokušali zadovoljiti dakle sve tako da imamo i regionalnu zastupljenost i stručnu i znanstvenu, a uzeli smo i to da osim javnih bude i predstavnik privatne škole. Naravno vrlo je bitno da smo uključili Hrvatsku obrtničku komoru te forum za slobodu odgoja tako da smo uz sve ove uvjete zadovoljili zastupljenost civilnog društva. stoga vas pozivam da podržite ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Prvi je na redu klub HDZ-a i kolegica Ivanka Roksandić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovani ministre. Evo samo nekoliko riječi o ovoj ja bih rekla jako važnoj temi jer je pred nama prvi sastav Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje, a kako se radi zaista o strateško važnom tijelu koje mora pratiti razvoj odgoja i obrazovanja, razvoj i Nacionalnog kurikuluma, predlaže i potiče sudjelovanje i ostalih dionika u sustavu obrazovanja, mislim da je potrebno nešto reći i ukazati na važnost ovoga tijela. Ministar je sam u uvodnom obrazloženju rekao da je ovo tijelo ustrojeno odnosno bit će ustrojeno prema posljednjim izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi kojeg smo mi donijeli u srpnju ove godine. To je novo tijelo, zamijenilo je jedno tijelo koje se zvalo drugačije, imalo je sličan sastav ali i slične obveze, Vijeće za nacionalni kurikulum. Međutim, drago mi je ministre i želim sve nas podsjetiti da smo upravo mi govoreći o ovome tijelu i o budućem sastavu ovoga tijela, raspravljajući o članku 18. tadašnjih izmjena i dopuna Zakona koje se odnosi na članak 89. ukazali na to da je potrebno upravo javni natječaj, javni poziv radi transparentnosti i radi postizanja kvalitete članova ovoga tijela. Drago mi je da ste poslušali naše sugestije iako je zakon donesen po hitnom postupku i očekivali smo da će to tako i biti. Vi ste i raspisali sami ste rekli 26. listopada natječaj na stranicama ministarstva koji je bio do 9. studenog otvoren. Javilo se 121 sudionik, 121 zainteresirani član za rad u ovom tijelu i Vlada je na sjednici od 29. studenog predložila kandidate. Sve je u redu osim ministre što smo ukazali i na Odboru za znanost i obrazovanje da smo očekivali u ovom obrazloženju i u prijedlogu ove odluke da dobijemo barem popis tih kandidata jer 121 ime nije teško potpisati u obrazloženju. Danas smo mi na klupe kolegice i kolege dobili prijedloge za vanjske članove naših radnih tijela različitih odbora i vidjeli ste da u svakoj odluci u obrazloženju je naš Odbor za izbor, imenovanja donesao i potpisa ljudi koji su se javili za pojedina radna tijela. Mislim da je to bilo potrebno, na to smo i ukazivali ne želeći utjecati i ništa govoriti sada o članovima koji su predloženi. Isto tako svjesni smo i toga da, rekla je kolegica Lugarić na Odboru za obrazovanje da smo mogli dobiti svatko od nas od Ministarstva i ja vjerujem da jesmo ali što mislite da je nas 151 zatražilo to obrazloženje. Zato smo postavili i predlagateljici na odboru neka pitanja na koje ona nije mogla odgovoriti, ali nam je ona mailom uputila tablicu nama barem članovima odborima tablicu sa osobama koje su se javile za članove ovog Nacionalnog vijeća. Želim ukazati ministre na još jedan problem, ne znam zašto se to desilo, želim vas podsjetiti na članak 34. izmjena i dopuna zakona koji je govorio da će prijedlog osoba za prvi saziv Nacionalnog vijeća Vlada dostaviti i podnijeti Hrvatskom saboru najkasnije u roku 60 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Rekla sam da je zakon 15. srpnja ovdje usvojen, da je 20. srpnja, dakle samo pet dana poslije proglašen, da je nešto kasnije objavljen, a već je dosta vremena do ovoga 26.listopada prošlo kada ste objavili natječaj. Znam da su velike poteškoće ali ukazat ću vam još na jednu poteškoću u radu ovoga tijela, a nemamo zaista ništa protiv ovog tijela. Dapače, ono će postati strateško tijelo, trebalo bi postati strateško tijelo za odgoj i obrazovanje. A to je problem financiranja. Nigdje u ovom Državnom proračunu koji je prošao pred par dana ovdje u Hrvatskom saboru nisam pronašla, možda zaista nisam pronašla i nisam u pravu i zato vas i pitam gdje su osigurana sredstva za rad ovoga tijela. Ovo tijelo će morati imati određena sredstva za rad to je sigurno, ali ja iz prijedloga državnog proračuna za obrazovanje i znanost nigdje ne pronalazim ova financijska sredstva. Evo to su pitanja koje mi kao klub postavljamo. Želim se malo osvrnuti još i na predložena imena uvažavajući sve životopise koje smo dobili i vrijednost, zaista vrijednost kandidata koji su predloženi. Ali molim vas da nam neke naše nedoumice i nešto na nešto i odgovorite. Sami smo i vi ste rekli u svom izlaganju da od 14 članova 6 čine sveučilišni profesori. Svi sa sveučilišta u Zagrebu, da 6 čine odgojno-obrazovni djelatnici znači iz predškolskog sustava, osnovno-školskog, srednjoškolskog i to je dobro ministre sa različitih dijelova Hrvatske. Jer tako vijeće može zaista različito i sugerirati neke odluke. Nije isto biti nastavnik, učitelj, profesor u Zagrebu, u Vukovaru ili u Dubrovniku. Zato je to dobro. I dva izvan sustava obrazovanja i mislimo da je to dobro, da ste uvažili, jer zaista Hrvatska obrtnička komora, ali i Hrvatska gospodarska komora kolegice i kolege puno je učinila upravo u reformi strukovnog obrazovanja, u promjenama ovog obrazovanja. Zato je dobro da ste i ove kandidatkinje predložili izvan sustava obrazovanja. Ali bih htjela samo evo postaviti jedno pitanje nemajući ništa, ali zaista podcrtavam ništa protiv predsjednice ovog Nacionalnog vijeća. Za predsjednicu je predložena profesorica doktorica znanosti Jasna Krstović, dekanica Učiteljskog fakulteta u Rijeci. Iz njezinoga životopisa može se iščitati da je gospođa Jasna Krstović se uglavnom bavila predškolskim odgojom i odgojom u ranoj fazi obrazovanja. Ostali dijelovi, govorim ostale osobe ispričavam se u ovim članovima predloženih 14 članova vijeća. Među njima ima zaista osoba koji su cijeli svoj život posvetili upravo različitim reformama u sustavu obrazovanja, koji su posvetili različitim upravo strategijama obrazovanja koji bi možda vaše je pravo svakako da o tome odlučite, odnosno vjerujem nekakve radne skupine koja je odlučivala. Jer ne vjerujem da ste vi ministre sami o tome donosili odluku koji su možda trebali zato što i pripadaju najvećem sveučilištu, a 6 imate iz Zagrebačkog sveučilišta, svih ostalih 6 možda ponijeti ovaj prvi saziv Nacionalnog vijeća. Ponavljam, nemamo ništa protiv predložene kandidatkinje ili njegovog životopisa, ali bi molili da nam se evo neka od ovih pitanja koja smo postavili uvažavajući da je ovo prvi saziv, ali zato mislim da je i najznačajniji saziv. Jer zasigurno će ovaj saziv ja bih rekla zacrtati put svim budućim sazivima ovoga prevažnog tijela u sustavu odgoja i obrazovanja. Evo, hvala toliko. Inače klub Hrvatske demokratske zajednice bit će suzdržan kod donošenja i prijedloga ovih kandidata.
Zahvaljujem. I u ime Kluba zastupnika SDP-a Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Doista imamo na dnevnom redu jednu važnu temu. Mislim ako smo o nečemu ovdje u Hrvatskom saboru proteklih pa jako puno godina, pa gotovo i desetljeća razgovarali i pitanja postojanja s jedne strane strateških odrednica za razvoj obrazovanja na svim razinama. Dakle, i ovog pred tercijarnog i tercijarnog i znanosti i s druge strane čini mi se da smo s jedne strane svi strašno puno apelirali na donošenje ili postizanje konsenzusa i stručnog i političkog oko ključnih promjena u sustavu obrazovanja i znanosti šire onda i po pojedinim segmentima unutar samog sustava, a čini mi se da sa svih strana se radilo i stručno i politički da do tog konsenzusa ne dođe. U tome kao SDP vidimo zapravo i najveću vrijednost imenovanja Nacionalnog vijeća kao konačno uspostavljanje tijela koje je od politike neovisno ali sa politikom kroz izvješća Saboru i s nama u Saboru, kroz konstruktivni razgovor i godišnja izvješća zapravo uspostavlja dijalog oko toga što je ono što u hrvatskom, ovdje konkretno pred tercijarnom obrazovanju i odgoju treba učiniti i na koji to način postići. Ponekad kad govorimo oko toga što je u obrazovanju potrebno i kako to postići vrlo često se sudaramo sa svojevrsnim paradoksom između trajanja političkog mandata i nekakve elementarne logike unutar koje funkcioniraju obrazovni sustavi. Politički mandat s jedne strane traje četiri godine. Mi svi kao političari imamo zahtjev vrlo legitiman, vrlo opravdan i vrlo razumljiv da u četiri godine nešto napravimo, nešto promijenimo i onda idemo sa konkretnim rezultatima na izbore. S druge strane obrazovni sustav funkcionira u bitno većim vremenskim razdobljima od te 4 godine u najmanje, da tako kažem ciklus je 8 a čini mi se da polako ide prema 12, pa čak i više godina. I zapravo je gotovo nemoguće učiniti i jednu suvislu stratešku promjenu unutar sustava posebno ovog … [[Govornica se ne razumije.]] obrazovanja unutar jednog političkog mandata. Tim više je onda težnja za postizanjem stručnog fonda i političkog konsenzusa važna i tim više je važno postojanje jednog krovnog nacionalnog strateškog tijela koje će biti ponavljam u kontinuiranom dijalogu ovdje s nama u Hrvatskom saboru kao svojevrsnog jamca i kontinuiteta te diskusije ali i kontinuiteta određenih promjena. Već je ovdje bilo rečeno da su izmjene zakona u srpnju definirale mandat Nacionalnog vijeća. Prvenstveno se njegov djelokrug odnosi na mjere, aktivnosti i strategije razvoja i unapređenja predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog odgoja i obrazovanja sa posebnim fokusom na razvoj nacionalnog kurikuluma dokumenta kojeg zapravo svi toliko želimo a ni na koji način ili vrlo teško do njega dolazimo. I jedan drugi dio rada Nacionalnog vijeća koji se odnosi na poticanje suradnje i načina funkcioniranja unutar samog obrazovnog sustava u situaciji kada je na razini osnovnog i srednjeg školstva obrazovanje djelomično decentralizirano i postoji veliki posao koji se treba odraditi na razini osnivača školskih ustanova dakle županija i gradova s jedne strane, odnosno što se tiče predškolskog odgoja. O tome smo nedavno ovdje raspravljali kod izmjena Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju, predškolskog odgoja koji je u potpunosti decentraliziran ali i ustavne norme pa i pametna politika ima za zadatak jamčiti sa nacionalne razine jedan određeni standard i za predškolski, osnovni i srednjoškolski sustav i na neki način osiguravati se da se provodi kako bi sva djeca neovisno o tome gdje žive, tko su im osnivači ustanova koje pohađaju imale jednake uvjete za možemo reći gotovo i za start u život. Već je bilo istaknuto procedura izbora je bila doista čak i preko onoga što sam zakon nalaže, proveden je, raspisan je javni poziv, prijavljeno je dosta kandidata. Možda stoga što je prvi saziv. Mi smo kao članovi naime Odbora za obrazovanje dobili sve kandidate. Moram reći mene i osobno i neke od nas iz kluba posebno žalosti što primjerice nije bilo kandidata sa Sveučilišta u Osijeku i sa nekih drugih sveučilišta u Hrvatskoj, što iz nekih dijelova Hrvatske gotovo da i nije bilo kandidatura. No međutim, kada se probralo od svih kandidata i ova predložena predsjednica i kandidatkinje i kandidati za članice i članove Nacionalnog vijeća doista nam se čini da predstavljaju ono najbolje što u Hrvatskoj sada postoji i da osigurava s jedne strane kontinuitet unutar cijele vertikale od predškolskog do visoko školskog sustava, ali i onu jednu nužnu poveznicu sa samim ne toliko samim sustavom obrazovanja, ali i sa sustavima koji su uz samo obrazovanje direktno vezani. Primjerice, Obrtnička komora, nevladine udruge itd. I na kraju mi iz SDP-a imamo velika očekivanja od Nacionalnog vijeća. Spomenula sam u uvodu važnost i donošenja strateških odrednica i važnost i nadamo se mogućnost postizanja prvenstveno stručnog, a onda i političkog konsenzusa oko tijela i moramo reći da se unaprijed veselimo radu Nacionalnog vijeća da s nestrpljenjem očekujemo ono što će Nacionalno vijeće napraviti i veselimo se prvom Godišnjem izvješću Nacionalnog vijeća i nadamo se da će ono one godišnje redovite rasprave o tome u Hrvatskom saboru zapravo dokinuti onu praksu da se uvijek i iznova kreće ispočetka kao da ništa prije toga nije postojalo i da taj određeni kontinuitet koji će se osigurati i kroz funkcioniranje Nacionalnog vijeća će zapravo konačno donijeti i toliko željene i potrebne strategijske iskorake u sustavu predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog odgoja i obrazovanja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I završno ministar Jovanović. Izvolite ministre.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem se na ove dvije rasprave u ime Kluba zastupnika HDZ-a i SDP-a. Što reći? Prijedlog koji je pred vama smatramo izuzetno kvalitetnim, potrudili smo se zaista od 121 kandidata izabrati ljude koji su istovremeno dovoljno različiti ali i dovoljno kvalitetni da buduće promišljanje razvoja predškolskog, osnovnoškolskog, srednjoškolskog obrazovanja bude na izuzetno kvalitetnom načinu i da nemamo jedan prazan hod koji je bio prisutan dosada. Što se tiče prijedloga za predsjednicu, svih ovih 15 članova su potpuno međusobno jednaki i ravnopravni. Gospođa Krstović dobila je prednost iz jednostavnog razloga što je kao dekanica Učiteljskog fakulteta u Rijeci pokazala izuzetnu energiju, kreativnost, sklonost timskom radu, vođenju tima, uvođenju inovacija. Tako da primjerice radi prvi magisterski studij predškolskog odgoja upravo na Učiteljskom fakultetu u Rijeci i smatramo da će tim svojim vještinama biti dobar voditelj ovog tima kojeg smatramo ključnim za unapređenje sustava predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog obrazovanja i pozivam da podržite ovakav prijedlog.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Sutra nastavljamo sa radom u 10,00 sati glasovanjem.
Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za odgoji obrazovanje. Rasprava je o prijedlogu odluke je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za odgoji obrazovanje. Molim da se izjasnite tko je za prijedlog odluke? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 81 glas za i 40 suzdržanih glasova donešena odluka o imenovanju predsjednice i članova Nacionalnog vijeća za odgoji obrazovanje u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru i poštovane kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, želim vas na početku sjednice srdačno pozdraviti. Čast mi je također, meni i nadam se vama svima u Hrvatskom saboru, pozdraviti sudionike regionalne konferencije pod nazivom "Odbori za obranu i sigurnost – regionalna parlamentarna suradnja zemalja regije, Albanije, BiH, Crne Gore, Makedonije, Srbije, Turske i Hrvatske". Molim aplauzom da ih pozdravimo. [[Pljesak.]] Želim da dobro surađuju na dobrobit svojih zemalja i društava u kojima žive i rade u interesu zajednice, regije i svih ljudi. A sada ćemo početi sa redovnom sjednicom Hrvatskog sabora. Javio se poštovani zastupnik Ivan Šantek. Izvolite.