Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani zastupnice i zastupnici. Dobro jutro. Pred vama je Polugodišnje izvješće za 2008. godinu Hrvatske narodne banke a ja ću po običaju napraviti kratki uvod u raspravu. Prvo polugodište 2008. godine obilježilo je slabljenje gospodarske aktivnosti uz istodoban rast inflacije i potrošačkih cijena uvjetovan pojačanim inozemnom a u manjoj mjeri i domaćim inflatornim pritiscima. Godišnji rast bruto domaćeg proizvoda je u prvoj polovini godine iznosio 3,8% što je zamjetno niže od rasta zabilježenog na razini cijele prethodne godine od 5,6%. Usporavanje gospodarske aktivnosti u prvom je redu posljedica slabljenja potrošnje kućanstava pod utjecajem sporijeg rasta njihovog raspoloživog dohotka i slabljenja potrošačkog mehanizma. Osim toga, nepovoljna kretanja u robnoj razmjeni dodatno su pogoršala vanjsku neravnotežu što je imalo negativni učinak na realni rast BDP-a. Umjereniji rast državne potrošnje ostvaren u prvoj polovini godine bio je djelom uvjetovan njenom usporenom dinamikom u prvom tromjesečju kada je na snazi bilo privremeno financiranje koje zakonski ograničava državnu potrošnju. U suprotnom je smjeru djelovala snažnija investicijska aktivnost potaknuta u prvom redu privatnim ulaganjima u nestambene građevinske objekte, tako da su bruto investicije u fiksni kapital tijekom prvog polugodišta 2008. godine bile glavni pokretač gospodarskog rasta. Prvu polovinu 2008. godine obilježila su i pozitivna kretanja na tržištu rada, prije svega nastavak trenda smanjenja nezaposlenosti i povećanja zaposlenosti premda je prema sredini godine primjetno usporavanje njihove dinamike što se može povezati prvenstveno sa slabljenjem aktivnosti u realnom sektoru gospodarstva. Jačanje inozemnih i domaćih inflatornih pritisaka tijekom prvih šest mjeseci dovelo je do porasta inflacije mjerene kretanjem indeksa potrošačkih cijena. Godišnja stopa inflacije u lipnju 2008. godine iznosila je 7,6% odnosno za 1,8 postotnih poena više od inflacije zabilježene u prosincu 2007. godine koja je tada bila 5,8%. To je u velikoj mjeri posljedica izravnih i neizravnih učinaka poskupljenja sirove nafte ali i prehrambenih sirovina te metala na svjetskom tržištu. Osim uvezenih inflatornih pritisaka ojačali su i domaći inflatorni pritisci s troškovne strane na što upućuje ubrzanje godišnje stope rasta i jediničnog troška rada u ukupnom gospodarstvu. Uz to na poreske inflacije utjecalo je i znatno jačanje domaće potražnje ostvarene u 2007. godini čiji se odgođeni učinak na kretanje cijena osjetio tijekom prve polovine 2008. godine. Promatrajući po komponentama ukupnog indeksa potrošačkih cijena rast inflacije tijekom prve polovine 2008. godine najvećim je djelom bio rezultat povećanja cijena energije, poglavito naftnih derivata te cijena prehrambenih proizvoda čiji snažan rast traje još od druge polovine 2007. godine. Nasuprot tomu godišnja stopa promjene cijene industrijskih neprehrambenih proizvoda bez energije blago se usporila što upućuje na zaključak da u promatranom razdoblju nije došlo do prelijevanja rasta troškova energije na cijene industrijskih neprehrambenih proizvoda bez energije. Temeljna inflacija ostala je nižom od ukupne inflacije potrošačkih cijena ali se njezina godišnja stopa promjene povećala s 5% u prosincu na 6,5% u lipnju 2008. godine ponajviše pod utjecajem rasta cijena prehrambenih proizvoda prije svega mesa, kruha i proizvoda od žitarica. Na ublažavanje inflatornih pritisaka u domaćem gospodarstvu utjecala je umjerena aprecijacija tečaja kune prema euru. Tijekom prvih šest mjeseci ove godine tečaj kune prema euru aprecirao je ukupno za 1,1% ublažavajući rast uvoznih cijena denominiranih u eurima. U takvim makroekonomskim uvjetima u prvom polugodištu 2008. godine Hrvatska narodna banka provodila je nešto restriktivniju monetarnu politiku. To se prije svega ogledalo u manjem kreiranju likvidnosti, povećanju cijene refinanciranja banaka kod Hrvatske narodne banke te nastavku primjene mjere ograničavanju rasta plasmana banaka. Glavni instrument kreiranja kunske likvidnosti u promatranom razdoblju bile su redovite obratne repo operacije na kojima je zbog pojačanih inflatornih pritisaka središnja banka ograničeno kreirala kunsku likvidnost. Uz niži promet koji je na repo aukcijama tijekom prvih šest mjeseci u prosjeku bio gotovo tri puta manje u odnosu na isto razdoblje 2007. godine HNB je sredstva plasirao i po višim kamatnim stopama. Restriktivnije kreiranje likvidnosti od strane središnje banke utjecalo je u konačnici na usporavanje gotovo svih monetarnih agregata. Kreditna aktivnost poslovnih banaka u prvoj polovini 2008. godine i nadalje se regulirala odlukom o upisu obveznih blagajničkih zapisa. Na taj je način središnja banka nastojala sprječavati rast eventualnih inflatornih pritisaka s potražnje strane uz istodobno ublažavanje negativnih kretanja u gospodarskim odnosima s inozemstvom. Treba napomenuti i da je dopušteni rast plasmana za poslovne banke u prvih šest mjeseci ostao djelomično neiskorišten što upućuje na promjene na strani potražnje za kreditima. Naime, usporavanje gospodarske aktivnosti rasta aktivnih kamatnih stopa te promjena očekivanja u vezi s kretanjem kamata i inflacija negativno djeluju na ukupnu potražnju za kreditima. Uz primjenu opisanih monetarnih mjera, Središnja je banka promijenila i neke važne odluke iz područja nadzora nad bankama. Izmjenom odluke o adekvatnosti kapitala s početka 2008. godine, HNB je postavio dodatne kapitalne zahtjeve za brzorastuće banke. Uzimajući u obzir da brzi rast plasmana nosi rizike pogoršanja kvalitete aktive banaka. Tako su banke čiji rast plasmana premaši dopuštenu razinu obvezne održavati i višu stopu adekvatnosti kapitala od propisane pri čemu ta stopa dodatno ovisi i o strukturi izvora sredstava iz kojih banke plasiraju svoje plasmane. Nadalje, dodatno su povećani ponderi za izračunavanje rizikom ponderirane aktive koji se primjenjuju na plasmane uz valutnu klauzulu ili plasmane u stranoj valuti odobrene dužnicima sa neusklađenom deviznom pozicijom. Ovim je mjerama Središnja banka nastojala potaknuti poslovne banke na dodatnu kapitalizaciju, čime stopa adekvatnosti kapitala bankovnog sustava sadržana znatno iznad propisane razine od 10% te je na kraju lipnja iznosila visokih 15.2%. Prvu polovinu 2008. godine obilježila su povoljna kretanja u strukturi obveza poslovnih banaka tako je u tom razdoblju nastavljeno smanjivanje njihova inozemnog duga na što je utjecao i snažan rast štednih i oročenih depozita stanovništva. A on se pak može direktno povezati sa nepovoljnim kretanjima na tržištu kapitala zbog kojih se ovaj sektor u sve većoj mjeri odlučuje na sigurniju štednju u poslovnim bankama. Drugim riječima 2008. godine dolazilo je do velike mingracije novčanih sredstava sa tržišta kapitala u depozite banaka i zbog toga smo mjerili vrlo brzi rast depozita u bankama. Nasuprot tome, domaće tržište kapitala u prvom polugodištu 2008. bilo je pod snažnim utjecajem negativnih kretanja na svjetskim financijskim tržištima, kao i na tržištima bližima, znači u regiji. U promatranom razdoblju zabilježen je manji polugodišnji promet dionica nego u drugom polugodištu 2007. godine praćen sa snažnim padom cijena većine dionica uvrštenih na zagrebačkoj burzi o čemu govori vrlo brzo smanjenje … [[Govornik se ne razumije.]] osim tržišta vlasničkih vrijednosnih papira, silazna kretanja obilježila su i prvih 6 mjeseci 2008. na hrvatskom tržištu dužničkih vrijednosnih papira. Tijekom prvom polugodišta 2008. godine nastavljen je trend rasta aktivnih kamatnih stopa banaka na dugoročne kredite, na što je djelovalo prvenstveno ubrzanje rasta … [[Govornik se ne razumije.]] koji bilježi najviše vrijednosti u posljednjih 7 godina kao i stezanje monetarne politike. Tako je kretanje pri tome bilo najizraženije kod kamatnih stopa na dugoročne kredite stanovništvu. Nasuprot tome, blago su smanjene kamatne stope na pojedine kratkoročne kredite uz njihovu uobičajenu visoku kolebljivost. Pasivne kamatne stope na oročene depozite stanovništva blago su porasle, dok su na oročene depozite trgovačkih društava osjetno smanjenje sa njihovih visokih razina ostvarenih potkraj 2007. godine. U prvoj je polovini 2008. nastavljeno produbljivanje neravnoteže u gospodarskim odnosima s inozemstvom, manjak na tekućem računu platne bilance povećao se za četvrtinu u odnosu na isto razdoblje godinu prije i to uglavnom zbog nepovoljnih kretanja u vanjsko trgovinskoj razmjeni. Povećanje robnog manjka najvećim se dijelom može pripisati pogoršanju salda u razmjeni nafte i naftnih derivata uzrokovanom izrazitim poskupljenjem nafte tijekom prve polovine 2008. godine. Osim kod robne razmjene pogoršan je i saldo na računu fakturskih dohodaka i tekućih transfera dok je u međunarodnoj razmjeni usluga zahvaljujući rastu prihoda od turizma zabilježeno poboljšanje. Godišnji rast ukupnog robnog izvoza u prvoj polovini 2008. iznosio je 8%, što je nešto manje od rasta u istom razdoblju prošle godine 9,3%, dok za razliku od izvoza godišnji rast ukupnog robnog uvoza se ubrzava sa 10,5% u polovini 2007. godine na 14.7% u prvoj polovini 2008. Na kapitalnom i financijskom računu u prvoj polovini 2008. godine ostvaren je veći neto priljev sredstava nego u prvoj polovini 2007. Pojačani neto priljev uglavnom je rezultat povlačenja gotovine i depozita, domaćih banaka iz inozemstva. S druge strane iznos inozemnih izravnih ulaganja u Hrvatsku bio je manji nego u prvoj polovini 2007. i to uglavnom zbog manjih dokapitalizacija domaćih banaka u stranom vlasništvu nego što je to bio slučaj u istom razdoblju prethodne godine. Povećana nesigurnost na inozemnim financijskim tržištima rezultirala je povlačenjem sredstava investicijskih fondova uloženih u vrijednosne papire u inozemstvu, pa i na računu portfeljnih ulaganja zabilježen neto priljev sredstava. Napokon, međunarodne pričuve su u prvoj polovini 2008. nastavile rasti, najviše zahvaljujući povećanim izdvajanjima banaka. Kroz deviznu obveznu pričuvu uključujući graničnu obveznu pričuvu. Te su na kraju lipnja iznosile 9.9 milijardi, znači gotovo 10 milijardi eura. Zaključno, Hrvatska narodna banka je u razdoblju na koje se odnosi ovo izvješće, poticanjem poslovnih banaka na smanjivanje inozemnog duga i povećanje vlastitog kapitala, propisivanje visokih deviznih rezervi i održavanjem visoke zatečene razine obveznih pričuva kod Hrvatske narodne banke povećavala otpornost bankovnog sustava na negativne šokove, i osigurala prostor za stabilnost sustava i u uvjetima i rizicima koje donosi svjetska financijska kriza koja je kao što znamo par mjeseci nakon toga eruptirala pogotovo nakon rujna 2008. godine. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani gospodine vice guverneru, cijenjeni kolegice i kolege. Govoriti ili raspravljati o polugodišnjem izvješću Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2007. možemo i sa aspekta forme i sa aspekta sadržaja, ali ga moramo svakako raspravljati i u kontekstu velike i snažne svjetske i ekonomske i financijske krize. Zbog dinamičnosti promjena u ekonomskom okružju i izravnog utjecaja na strukturu i trendove makroekonomskih pokazatelja rasprava o ovom polugodišnjem izvješću je cjelovitija i sadržajnija ako se uzme u obzir i novonastala situacija u svjetskoj ekonomiji u drugoj polovici 2008. a koja se prenijela i u 2009. godinu. Mnoge zemlje svijeta doživjele su ekonomski šok, mnoge zemlje svijeta koje su se dičile svojim gospodarstvom, svojom fiskalnom i monetarnom politikom, koje su se dičile svojim novim valom obrazovanih, stručno usavršenim a nadasve sposobnih i plaćenih menadžera ostale su zatečene stvarnim stanjem svoga financijskog sektora, ali i zabludama od nadprosječnim vještinama financijskih stručnjaka. Danas skoro cijeli svijet ispašta na izravan ili neizravan način, kako zaključiše petorica ekonomista nobelovaca zbog nekoliko izostanaka na području financijskog sektora i to ponajviše zbog nedostatka potrebne razine znanja, zbog nedostatka potrebne razine odgovornosti, zbog nedostatka potrebne razine iskustva, zbog nedostatka i etičkog pristupa i to ponajviše upravljanju i pohlepe koja je bila sve izraženija u financijskom sektoru, posebice u upravljanju investicijskim bankama i fondovima. I dok su mnoge zemlje svijeta doživjele snažan financijski slom ili bankrot po najprije velikih investicijskih banaka, financijski sektor u Republici Hrvatskoj uspješno je otrpio taj udar i uz minimalne posljedice zadržao stabilnost bankarskog i financijskog sustava. Zbog toga su i određeni makroekonomski pokazatelji na koje nas ovo polugodišnje izvješće upućuje, već danas samo nakon nekoliko mjeseci doživjeli određene promjene, neke s negativnim, a neke s pozitivnim predznakom. Iz ovog izvješća razvidno je da su makroekonomski pokazatelji iz prvog polugodišta 2008. stidljivo upućivali na nadolazeće promjene te je već u tom razdoblju zabilježeno slabljenje gospodarske aktivnosti uz istodoban rast inflacije, potrošačkih cijena uvjetovan pojačanim inozemnim, ali i tuzemnim infrakturnim pritiscima. Godišnji rast bruto domaćeg proizvoda u prvoj polovici 2008. iznosio je 3,8% što je znatno niže od 2007. kad je rast bruto domaćeg proizvoda bio 5,6%. Istodobno, godišnja stopa inflacije u lipnju 2008. iznosila je 7,8 odnosno 2% više nego u 2007. godini. U izvješću je navedeno i koje je mjere HNB poduzimala u cilju stabilnosti financijskog sustava, održavanja likvidnosti i razine cijena, a one nas upućuju da je HNB provodila, kako reče viceguverner, nešto restriktivniju i konzervativniju monetarnu politiku. To se ponajprije ogledalo u manjem kreiranju likvidnosti, povećanju cijena, refinanciranja banaka kod Hrvatske narodne banke i nastavku primjene mjera o ograničavanju rasta plasmana banaka. Kreditna aktivnost banaka i nadalje se regulirala odlukom o upisu obveznih blagajničkih zapisa, a Hrvatska narodna banka je promijenila i neke važne odluke iz područja nadzora banaka na što je najviše utjecala odluka o adekvatnosti kapitala. Mjere koje su pridonijele održavanju stabilnosti financijskog sustava u Hrvatskoj su i mjere koje je HNB donosila u drugoj polovici prošle godine. Naime, Hrvatska narodna banka je ukinula stopu granične pričuve, a ubrzo nakon toga je i smanjila i donijela odluku o smanjenju obvezne pričuve sa 17 na 14% čime je hrvatski sustava postao likvidniji za cca 17 milijardi kuna. Nedvojbeno je da su te regulatorne mjere Hrvatske narodne banke izravno i pravodobno pridonijele stabilnosti bankarskog sustava u Republici Hrvatskoj, a to su upravo one mjere na koje je i klub HDZ-a upućivao u ranijim raspravama. U ovom zahtjevnom vremenu, vremenu svjetske gospodarske krize, vremenu u kojem se osjeća slabljenje entuzijazma u području poduzetništva od iznimne važnosti za gospodarsku aktivnost je stabilnost bankarskog i financijskog sustava, ali i usklađenost fiskalne i monetarne politike. I doista, istodobne i pravodobne, a međusobno usklađene fiskalne i monetarne regulatorne mjere očuvale su za nacionalnu ekonomiju iznimno važan financijski sektor. Neprocjenjiva je korisnost i svrsishodnost što je na prijedlog Vlade Republike Hrvatske donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita kojima su građanima depoziti osigurani na 400 tisuća kuna sa prijašnjih 100 tisuća kuna. Taj je prijedlog Vlade Republike Hrvatske bio je najizravniji čimbenik povratka već poljuljanog povjerenja građana u bankarski sustav. Naravno, ne treba zaboravit činjenicu da je današnjoj stabilnosti financijskog sektora u cjelini pridonijela i činjenica da su bilance poslovnih banaka u Hrvatskoj, odnosno njihove aktive, već očišćene od tzv. kontaminiranih plasmana kroz postupke sanacije banaka prije desetak godina, a koje je Republiku Hrvatsku koštalo cca 13 milijardi dolara. Ohrabruje činjenica da fiskalna i monetarna politika i nadalje koordinirano djeluju što je jamstvo da se bankarska kriza ubuduće neće dogoditi. Međutim, ne smije se zanemariti činjenica da se cijelo gospodarstvo svijeta, cijeli svjetski financijski sektor pa tako i hrvatski, nalazi u prilično izazovnim i zahtjevnim vremenima i da se stoga u 2009. godini predviđa povećanje svjetskog gospodarskog rasta tek za 0,5%. U takvim otežanim uvjetima gospodarenja svi ekonomski subjekti bi trebali uzeti dio plodova svoga radova, kao i dio tereta današnjice, ali i sutrašnjice. U uvjetima niskog stupnja samofinanciranja trgovačkih društava i građana i u uvjetima neelastične potražnje za kreditima, a što je slučaj i u Hrvatskoj, visina cijene kapitala odnosno smanjenje cijene kapitala i kamatnih stopa je preduvjet izbjegavanja progresivnije financijske i gospodarske krize. Stoga ne čudi što su kamatne stope u opadanju u većini zemalja svijeta koje je intenzivnije i izravnije zahvatila financijska kriza. Tako primjerice u Velikoj Britaniji razina kamatnih stopa je najniža u posljednjih 60 godina. Iz polugodišnjeg izvješća Hrvatske narodne banke vidljivo je da pada zaduživanje u inozemstvu poslovnih banaka iz Hrvatske što upućuje na zaključak da uz domaću štednju koja je trenutno cca 174, 175 milijardi kuna, imaju dostatan kreditni potencijal. Nekoliko činjenica i podataka iz područja bankarskog sektora također upućuju na to da poslovne banke u Hrvatskoj posluju vrlo dobro i da postoji prostor za sniženjem kamatnih stopa. Primjerice, u 2007. godini kad je porast kreditnih plasmana bio limitiran na 2% mjesečno, poslovne banke u Hrvatskoj ostvarile su dobit u iznosu 3,7 milijardi kuna. A u 2008. godini kad je ograničenje bilo smanjeno na 1% mjesečno, poslovne banke su ostvarile čak 5 milijardi kuna dobiti. Stoga i ne čudi da je pokazatelj ROA, jedan od važnijih pokazatelja poslovanja odnosno pokazatelj povrata na aktivu, poslovnih banaka u Hrvatskoj najviši od svih tranzicijskih zemalja. Imajući u vidu iz izvješća i podatak da je ostvaren za prvih šest mjeseci u 2008. godini manjak prihoda u odnosu na rashode, 382 milijuna 287 tisuća kuna što je u odnosu na prethodno razdoblje u 2007. godini kad je ostvaren prihod, višak prihoda u odnosu na rashode 456 milijuna 406 tisuća kuna. On toliko ne zabrinjava znajući da privremena izvješća za 2008. godinu već daje povoljnije rezultate i višak prihoda nad rashodima. Zbog svega navedenog, klub HDZ-a podržava izvješće Hrvatske narodne banke, odnosno polugodišnje Izvješće za prvo polugodište 2008. godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ovo polugodišnje izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2008. godine o kojem danas raspravljamo jedno je u nizu vrlo korektnih izvješća što i ne čudi budući da raspravljamo o Izvješću Hrvatske narodne banke. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržat ćemo ovo izvješće, ali istovremeno koristimo priliku da uputimo i čestitku guverneru Hrvatske narodne banke na vrlo ugodnom priznanju i proglašenju najboljim europskim guvernerom i najboljim središnjim bankarom na svijetu 2008. godine. Sigurno da je da pored priznanja kojeg je primio svi mi trebamo biti zadovoljni da mjerama Hrvatske banke naš financijski sustav nije pretrpio štete u obimu u kojem su to pretrpila financijska tržišta mnogih država. Međutim, treba posebno naglasiti da realni i financijski sektor su lice i naličje gospodarstva i gospodarskih aktivnosti i za njihov uspješan razvoj ključnu ulogu ima Hrvatska narodna banka i Vlada Republike Hrvatske. I mi u klubu Hrvatske narodne stranke ovu raspravu želimo iskoristiti i želimo se usmjeriti više na gospodarsko stanje u našoj državi. Jer cjelokupno gospodarsko stanje direktno je i u najužoj vezi sa radom Hrvatske narodne banke. Naime, danas u vrijeme gospodarske krize i recesije Hrvatska narodna banka odradila je svoju ulogu vrlo korektno i za građane ove države korisno. Međutim, što je uradila Vlada Republike Hrvatske u zadnjih pet godina od kada vodi ovu državu. Činjenica da Hrvatska danas tone prema stanju iz 1999. godine. To je bila godina najteže krize nakon rata sa gospodarskim rastom od -0,9%. Tada je vlast prestala plaćati svoje obveze, kreirala potpunu nelikvidnost, uništila razvoj i stvorila uvjete za opću korupciju. Tada je 165000 zaposlenih radilo, a da nisu primali plaće, jer su im tvrtke bile u blokadi. Ovog trenutka Hrvatska ulazi u isti takav sustav i danas 60000 zaposlenih ne radi, ne primaju plaću jer su im tvrtke u blokadi. Gospodarska i fiskalna politika vode se nepovezano, izuzetno loše, a i sam proračun je donesen bez ikakvih kriterija suvislog i realnog cilja, na što smo upozoravali i prilikom rasprave o proračunu. Predviđao se obzirom na trenutne okolnosti vrlo optimističan gospodarski rast i snažno punjenje proračuna, a da je bila kriva procjena dokazuje i činjenica da u ovom trenutku samo u stavci PDV-a proračun se puni sa svega 16,3% u odnosu na prošlu godinu, da ukupni porezi su na nivou 1/3 istog perioda prošle godine. Imamo i izjave ključnog čovjeka za naše gospodarstvo potpredsjednika Vlade i ministra gospodarstva, gospodina Polančeca tijekom 11. mjeseca, znači neposredno prije slaganja proračuna. Citiram: “Početkom 11. mjeseca guverner Rohatinski prema konzervativnim metodama predviđa rast od 2%. A ja kao čovjek koji je duboko u brojkama smatram da je moguće ostvariti rast od 3,8 do 4 i pol posto.“ Za svega 17 dana kasnije, 28.11. citiram potpredsjednika Vlade, gospodina Polančeca: “Rast bruto društvenog proizvoda bit će između 2 i 2i pol posto i to je prilično optimistična prognoza.“ Zbog nelikvidnosti i obveza države, država pokušava likvidnost riješiti na domaćem bankarskom tržištu i mirovinskim fondovima. Rezultat toga je manje raspoloživog novca za gospodarstvo i razvoj, a ugroženi su i mirovinski fondovi koji su budućnost svih građana ove države. Činjenica da su mirovinski fondovi danas u gubitku od cirka 13%, jer su doslovce bili natjerani, primorani da kupe obveznice države čiji kredibilitet je u padu. Vlada sada pokušava nuditi rješenje u obliku izdavanja 500 milijuna eura obveznica na domaćem tržištu, ponavljam pokušava što znači da država i dalje ima namjeru zaduženja u domaćim bankama, a time ne samo da nesposobnom politikom uništava zemlju, nego uzima novac gospodarstvu čime uništava i naš razvoj. Hrvatska udruga poslodavaca, sindikati, političke stranke, a posebno Ekonomsko vijeće moraju zaustaviti to ludilo. Država se ne smije više zaduživati na domaćem tržištu, nego mora osloboditi mjesto gospodarstvu. Država svoj prostor za zaduženje mora tražiti vani, jer ima jači garancijski potencijal, nego ga ima gospodarstvo i na taj način mora osloboditi prostor za gospodarstvo i to je zadatak odgovorne države. Nedostatak sredstava za otplatu kredita gospodarstva znači dizanje cijena eura, a dizanje cijena eura znači, vodi skupljim otplatama kredita i za tvrtke i za građane. Nedostatak likvidnosti na tržištu novca diže kamatne stope i to zajedno, sve zajedno čini jedan zatvoreni krug nesreće. Želim podsjetiti da su krediti u švicarskim francima u zadnjih dvije godine porasli za 38% i moje je pitanje koliko bezbolno naši građani mogu podnijeti takvo poskupljenje mjesečnih otplatnih rata kredita. Istovremeno, Hrvatska narodna banka i guverner Rohatinski najavili su potpuno svjesni realne situacije i potencijala i mogućnosti naše Vlade, da su spremni financirati intervencijama ovu rastrošnu, neodgovornu Vladu do milijardu eura. No međutim, već danas, tek smo počeli, čini mi se dvadeset, znači dvadeset dana nakon prvog. Dvadeset dana u ovoj godini već danas su morali intervenirati sa 1/3 ukupno planiranog iznosa intervencija za ovu godinu. Nadalje, zbog nedavne plinske krize procjena štete u gospodarstvu iznosi cirka 2 milijarde kuna. Istovremeno premijer izjavljuje, citiram: “Hrvatska je vrlo dobro reagirala na krizu nastalu zbog sukoba između Ukrajine i Rusije oko plina. Vidjeli ste da nije bilo problema.“ Ako on pod tim misli da nije bilo problema sa plinom i grijanjem u Banskim dvorima onda je potpuno u pravu. Međutim, plinska kriza je pogodila cijelu državu i u cijeloj državi Vlada je prilično panično uvela redukcije petog i šestog stupnja, redukcije koje su prouzročile štetu gospodarstvu za cirka dvije milijarde. A zašto? Zbog čega? Da li smo bili pripremljeni sa vlastitim cirka 70 postotnom proizvodnjom plina i polu praznim podzemnim skladištem plina. Zašto je podzemno skladište plina bilo poluprazno? Istovremeno, na primjer susjedna Slovenija koja niti proizvodi plin, niti ima skladište nije imala redukcije plina. Ali istovremeno ta ista Slovenija u našem podzemnom skladištu imala je uskladišteno cirka 40 milijuna prostornih metara kubičnih plina. Ova Vlada nije na vlasti 2 mjeseca. Ona upravlja ovom državom već šestu godinu. Prema tome, da smo napunili skladište koje imamo na raspolaganju, ne bismo imali redukciju u obimu u kojem smo imali, a sigurno ni štete za gospodarstvo koje smo imali. Mi u Hrvatskoj narodnoj stranci kontinuirano nudimo i predlažemo mjere za borbu protiv trenutne krize i recesije. Smatramo da prva i osnovna je da rast plaće i potrošnje jedino moguć, isključivo moguć unutar gospodarskog rasta i rasta produktivnosti. Druga je zaustavljanje svih nerazumnih troškova poput Pelješkog mosta, treba zaustaviti masovno nepotrebno zapošljavanje i rodbine i prijatelja u javnim institucijama i tvrtkama jer na primjer, u HAC-u po kilometru autoceste u ovom trenutku ima 70% više zaposlenih od europskog prosjeka. Država mora odmah zaustaviti isplatu dividendi i poticati reinvestiranje dividendi u proizvodnju, a to isto mora uvjetovati i svojim partnerima gdje je u vlasništvu, bez obzira da li se radi o HT-u, Plivi ili o nekome drugome. Banke koje već dugi niz godina isplaćuju milijarde kroz dividendu, a koji i dalje žele podršku ove države, a ova država je donijela jednu vrlo mudru i pametnu odluku, a to je garancija štednih uloga s kojim garantiramo preko 100 milijardi štednih uloga, i našim građanima, a i dajemo sigurnost bankama u stranom vlasništvu, onda i one moraju preuzeti odgovornost za ovaj trenutak krize, normalno u kombinaciji sa državom, a ne i dalje inzistirati na ekstra profitu, normalno na grbači građana ove zemlje. Hrvatska banka za obnovu i razvoj mora biti ključni mehanizam za podršku proizvodnji izvozu s naglaskom na turizam. Isti takav mehanizam mora se osmisliti i za program poticajne stanogradnje, a u poticajnu stanogradnju obavezno uključiti i namještaj domaće drvne industrije. Aktiviranjem robnih zaliha, posebno u turističkoj sezoni treba reagirati u obliku robnih kredita za turizam. Mi u turističko gospodarstvo dajemo novce, što je dobro i što je potrebno, međutim činjenica da ta sredstva zbog nedostatka naše vlastite proizvodnje idu za kupovinu mandarina iz Španjolske, govorim kao primjer, a ne mandarina iz Neretve. A s robnim zalihama, normalno ako ta roba uopće i postoji u robnim zalihama, što je isto upitno, o tome smo i raspravljali nedavno, sa robnim zalihama intervenirati u turizmu. Dio tereta, cjelokupnog tereta treba prenijeti na bogate u Hrvatskoj hitnim donošenjem Zakona o porezu na imovinu. Ako se uz ove mjere odmah ne donese i paket socijalnih mjera, za nekoliko mjeseci deseci tisuća ljudi u Hrvatskoj biti će na cesti ili neće primati plaću za svoj rad. Vlada treba pod hitno preuzeti, ispoštovati, što je posebno važno, obvezu plaćanja dugova u roku do 90 dana. Smatramo da zakonom treba definirati pravo naplate tvrtki i dobavljača u odnosu na državu i javna poduzeća. Država koja ne poštuje vlastite zakone nije država. Smatram da u ovom trenutku za gospodarstvo Republike Hrvatske, nešto što Vlada ne samo da može, nego mora izvršiti odmah, mislim na podmirivanje obveza prema svojim dobavljačima. Poštivanje te obveze Vlada Republike Hrvatske i sva javna poduzeća koje kontrolira Vlada Republike Hrvatske, pored zakonske obveze ima i dimenziju pristojnosti prema svima koji su svojim radom i svojom odgovornošću i svojim rizikom stvaraju novu vrijednost. Hrvatskoj hitno treba rebalans proračuna, sustav potpora s kratkoročnim i sredovječnim efektima, zaustavljanje potrošnje jer naša potrošnja zbog uvoza ne potiče domaću industriju. Hrvatska treba pod hitno prestati s gospodarskom politikom po sistemu kruha i igara koja se trenutno vodi iz dana u dan sve intenzivnije zbog predstojećih lokalnih izbora. I na kraju, želimo mi u klubu Hrvatske narodne stranke želimo posebno poručiti svima. Ovo današnje vrijeme, današnji trenutak krize i recesije nije vrijeme dokazivanja tko je pametniji, nego vrijeme da pokažemo da li smo svi mi zajedno toliko pametni da izađemo iz ove krize i recesije. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Kaže gospodin Koračević da Hrvatske autoceste imaju 70% više radnika no što je europski prosjek, a u utorak išao sam iz Buzeta za Zagreb, ni jedne ralice u vremenu između 16 i 18 sati. 20 centimetara snijega, nigdje nikoga, a 70% …
Što je ispravak?
… je radnika više zaposleno tamo, vjerojatno da bi glasali za HDZ, a ne čistili ceste.
Uvaženi zastupniče, molim vas. Nemojte koristiti, imati ćete sada, molim vas bez dobacivanja iz klupa, imati ćete sada pravo na raspravu u ime kluba i nemate pravo na takav način koristiti institut ispravka netočnog navoda. Vi ste glasali za ovaj Poslovnik. Uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo, kolega jako puno netočnosti u svom izlaganju je dao, osim uputstava kako pored ostalog. Veli da smo sezonu dočekali plina sa praznim skladištem. Nažalost, velim ova je rasprava o bankama, ali se vraćamo na prošlu temu. Prema tome, skladište uopće nije bilo prazno na početku sezone. Bilo je poluprazno sad nakon ovog ovdje. Govori zatim da je Vlada panično reagirala, iskapčala, nije točno. Ja vam mogu reći, u Svetoj Nedjelji ima oko 1000 firmi po prilici, uopće nije bilo panika. Tokom tjedna gledalo se kome je najpotrebnije, tome je ostalo dulje. Većina je promijenila plamenike i sve je funkcioniralo. Ja uopće ne vidim čemu. Mislim kolega Koračević da je kod vas prilična panika, pa to prenosite na druge. Ali predizborno je vrijeme, pa možemo shvatiti.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zlatko Koračević, povreda Poslovnika, u vezi čega?
Pa u vezi ispravka netočnog navoda kolege Markovinovića.
Koji članak?
Od 30 pa na dalje.
Oprostite, oprostite, to nije, Poslovnik nije za ismijavanje, Poslovnik je ozbiljan propis koji govori o tome kako se saborski zastupnici moraju ponašati. Molim vas, koji članak?
Članak 214. Poslovnika. Kolega Markovinović je rekao da sam, ustvari kolega Markovinović je čuo u mojoj izjavi da sam rekao prazno skladište. Ja sam rekao poluprazno skladište. To je ogromna razlika, kolega Markovinović. Ja shvaćam vašu obvezu, vaš zadatak zašto morate sjediti u ovim klupama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nije povreda Poslovnika i molim vas da ne koristite krivo Poslovnik. Pa sami smo si ga donesli, daj se ga i držimo. Hvala lijepa. Idemo dalje s raspravom. Uvaženi zastupnik Damir Kajin u ime kluba IDS-a
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine vicepremijeru, uvažena gospodo zastupnici. Ovo izvješće Hrvatske narodne banke dostavljeno nam je tek u studenom 2008. Znači, na neki način ona je zakasnila ali isto tako usuđujem se reći da i ova rasprava kasni. Danas 29.1. gotovo da možemo reći da u ovoj zemlji sve ide k vragu s Vladom i bez Vlade, s Hrvatskom narodnom bankom i bez Hrvatske narodne banke s time da trebamo biti pošteni i priznati da nije bilo guvernera a to mu priznaju i zemlja i svijet ja mislim da bi taj kraj bio i daleko brži. Evo, jučer na međubankarskom tržištu kamate na kratkoročne tj. one prekonoćne pozajmice dostigle su 28% na godišnjoj razini. U trenutku su ti traženi iznosi iznosili gotovo 30% dok se ZIBOR kretao oko 25% a to će automatski dovesti do toga da će kamate se kretati između 12, 13 pa i 14%. Za prilike u zemlji, na stranu rat jasno, to ne možemo nikada isključiti nisu nam krivi samo Europska unija ili Amerika. Nitko nije ovdje naivan da ne zna da svjetska kriza jasno pogađa Hrvatsku pa time i Istru koja po stanovniku najviše izvozi, koja od države nije dobila ništa, koja ima tvrtke koje su najprije pomogle "Viktoru Lencu", mislim na "Uljanik" sada, preko "Uljanik" plovidbe spašavaju i "3. maj". Ali ponavljam, za krizu u Hrvatskoj prije svega treba zahvaliti pa neću reći niti politici nego sama samima. Našoj politici lako ćemo, mi moramo biti protiv svega. Mi nećemo ništa. Mi možemo živjeti samo od uvoza i mešetarenja, nažalost tome dolazi kraj i to je zapravo bit. Mi smo od 2000. do 2009. otjerali između 4 i 5 milijardi eura investicija temeljem kojih se u ovoj zemlji mogli otvoriti 50 tisuća radnih mjesta otprilike onoliko koliko ćemo ih ove godine izgubiti. Tko je za to kriv? Ma jasno da su krive Vlade, ali nisu samo Vlade krive, kriva je i Hrvatska narodna banka koja nije poticala izvoz, kriva je opozicija, krivi su mediji, krive su nevladine udruge itd. U ovoj zemlji nitko nije mogao zaključiti posao, pokrenuti investiciju. Mi smo bili protiv svega, i hotela, i "Kaštjuna", i LNG terminala, i "Družbe Adrie" i ne znam golfa a danas bi možda i bili za ali više nema nikoga tko je danas zainteresiran za ulaganje u Hrvatsku. I ništa više tu ne možemo, vlak nam je pobjegao, nismo uskočili u onaj zadnji vagon i sad treba čekati na novi a on se na hrvatskom peronu neće zaustaviti prije 2011., 2012. godine, neće. Pred nama su 2009., 2010. godine potpunog jednog gospodarskog, socijalnog, monetarnog, financijskog sloma a od demokracije ulice spasit će nas samo kontinuirano održavanje izbora u idućoj godini. Hrvatska je to svi znamo u recesiji, rast bruto proizvoda neće biti 2, biti će kažu možda 0,1%, 0. Daj Bože da bude bilo koji ali kako će biti i 0,1% kada je na primjer u drvoprerađivačkoj industriji samo prošli mjesec zemlja ostala bez 4 tisuće zaposlenih. Danas čitam kako neke tvrtke u Istri, ne čitam nego razgovaram sa ljudima, otpuštaju radnike koji rade za Siemens itd. Hvala Bogu uspjelo se pomoći u zadnjem času "3. maju", pomogli im Istriani i Zadrani naručujući četiri broda, ali reći ću isto tako jasno. Dosta usisavanja novca u sustave koji godišnje ili za koje godišnje treba 4 do 5 milijardi kuna da bi se tamo menađeri, direktori bogatili. Danas gospodarstvo traži milijardu 500, 2 milijarde kuna za jedno golo preživljavanje. Brodogradnji ćemo, to se ne odnosi na "Uljanik", "Uljanik" po tom osnovu neće dobiti niti kune samo vis a vis prošle godine otpisati nekih 4,5 milijarde kuna, u ovoj godini još 4 milijarde kuna. Pa tko to može jasno jednostavno izdržati? Mi s druge strane za ovih pet dvorana, pa jasno da želim da Hrvatska bude prvak svijeta, dali smo 3 milijarde kuna što je u ovom trenutku usuđujem se reći zločin prema ekonomskim prilikama u kojima se nalazimo. Padaju prihodi od PDV-a, pada kupovna moć, pada uvoz, pada izvoz, padaju krediti, nažalost ne i kamata. Ono malo novca pokupit će država pred gospodarstvom, raste nelikvidnost, vanjski dug Republike Hrvatske na dan 31.12.2008. nije bio 37,7 milijardi eura kao što se stalno govori nego 39 milijardi eura, 50 milijardi dolara. U 2009. treba vratiti 11,2 milijardi eura. To Hrvatska ne može, opstanak nam ovisi ma ne o tome da li ćemo mi vratiti 11,2 milijarde eura jer to ne možemo već da li ćemo uspjeti prolongirati te obveze. Od 11,2 milijarde eura za otplatu glavnice, države, banaka, poduzeća otpada 7,8 milijardi eura plus 1,4 milijardi eura za kamate, plus 2 milijarde eura kratkoročnih zadužnica. Do ljeta ćemo izdržati uz pomoć zajma u iznosu od 1 milijarde eura koju će država uzeti od bankarskog konzorcija ali nakon toga neće moći intervenirati niti Hrvatska narodna banka ni poslovne banke a Hrvatska narodna banka mora reći nećemo pokrivati deviznim rezervama apetite države za potrošnju. Hrvatska je bojim se pred financijskim slomom, neće ostati kamen na kamenu i 2009. završit ćemo tako da ćemo se svi u toj javnoj upravi od nas nadalje odreći možda jedne plaće a umirovljenici možda jedne mirovine. Ne bih volio da se to dogodi. U prvom kvartalu 2009. treba vratiti 2 milijarde 520 milijuna eura. Država 571, banke 366, poduzeća milijardu 240. U drugom kvartalu 2009. treba vratiti 2 milijarde 758, država 365 milijuna eura, banke 915, poduzeća milijardu 179 milijuna eura itd. Kuna rapidno slabi. U 2008. od kolovoza do siječnja ajde da vidimo kako je to vani bilo. Funta je oslabila 13%, švedska kruna 14%, zato nema švedskih turista, norveška kruna 17% zbog nafte, mađarska forinta 17,5%, češka kruna 13%, kuna 4% već je panika. Hrvatska narodna banka troši devizne rezerve kako bi se zaustavilo slabljenje kune. Svi krediti su vezani uz deviznu klauzulu. Uvoz nam je 28, 29 milijardi dolara. Treba vraćati ino kredite i ja se bojim da ćemo euro tražiti kao osamdesetih tamo od onih preprodavača i država ako hoće kredit jasno do kredita isto tako ne može doći bez devizne klauzule. 23.1. HNB prodaje 328,3 milijuna eura bankama što ima povijesne razmjere po veličini. Do listopada 2008. HNB je kupovao eure, sada ih mora prodavati u tri mjeseca čak 598,3 milijuna eura. Na sezonu svi čekamo kao ozebli sunce da jednostavno dođemo na neki način do deviza. Nema doznaka, nema investicija, nema prodaje imovine, a ni majke naših banaka, sve teže i teže se odlučuju na kreditiranje hrvatskih banaka. Ono što je najstrašnije što ja jednostavno ne želim vjerovati da se može dogoditi MMF je najavio povlačenje stranih banaka iz naše regije. Ja ne želim vjerovati da se to može odnositi na Hrvatsku, ne želim u to vjerovati. Doslovce boje se za slabljenje valute, pa onda austrijske banke iz istočnih zemalja, neću vjerovati da se to može dogoditi Hrvatskoj, povlače novac. Bilo kako bilo, MMF će se vratiti u Hrvatsku, ne zato što bi oni ovdje htjeli, što nemaju drugdje posla, nego zbog toga što ćemo ih mi sami pozvati, a to znači šok da bi se spasila izvozna ekonomija, doći će i do pada kune i do pada standarda i raste energenata i pada plaće i potrošnje itd., itd.. Tko će biti za to odgovoran? Jasno da neće biti odgovorna sama Vlada, ali najviše jasno Vlada. Biti će odgovorna i HNB, biti će lokalna i lokalna samouprava. Mi funkcioniramo po načelu da ništa nećemo, samo galamimo dajte, dajte, dajte, potrebno je mijenjati ovaj način ponašanja, umjesto dajte treba početi govoriti stvorite, ne može se živjeti samo od preraspodjele, ne može se samo jednu granu tetošiti, sve ostale zapošljavati, od autoindustrije, do drvne industrije, od tekstila do turizma, od elektronike pa nadalje itd.. I da ne bi netko tu krivo me shvatio, nitko nije protiv brodogradnje, najmanje IDS, ako je netko nešto učinio za tu granu, onda IDS, Uljanik je jedino solventno poduzeće. Mi smo 98. godine Uljaniku otpisali preko 80% potraživanja koje je prema njima imao grad Pula i umjesto da nam netko zbog toga kaže hvala, na kraju smo dobili kaznene prijave, ali nakon toga više država u to brodogradilište ne daje niti kune. Ne može isto tako Vlada nekima biti majka, a drugima maćeha. Ono što jedino danas, ova vlast može je da pokrene birokratizirani aparat koji je kočnica bilo kojeg razvoja. Ne može se na građevinsku dozvolu čekati 6 mjeseci. Ne može se na odgovor uprave čekati 6 mjeseci, u tom ne činjenju isto tako leže milijarde i milijarde kuna. Ako dobije netko dozvolu za gradnju, početi će raditi neku kuću, zidati, ne znam, kupovati materijal, plaćati radnike, plaćati PDV državi, doprinose, a onaj koji to prodaje, šta ja znam, podmirivati će svoje kamate, kupovati ne znam drugu robu, kredite, strojeve itd., itd.. Ja isto tako pokušavam Istrijanima objasniti, ne kočite svaku investiciju, postavimo si pitanje koliko je novih hotela sagrađeno od 90-te do 2008. na jadranskoj obali dugoj 1000 km plus 1000 otoka. U Istri, to znam točno, svega 4 hotela, na cijeloj preostaloj jadranskoj obali, možda još svega 4 hotela. Ali mi smo protiv svega, na crvenom vrhu … [[Govornik se ne razumije]] ulaže 200 milijuna eura, od čega samo kroz PDV država dobiva 45 milijuna eura. Što je 45 milijuna eura? Pa to je 300 milijuna kuna, to su penzije za 45 tisuća Istrijana kroz 3 mjeseca a nitko na taj problem investicija, na taj način ne želi sagledavati ili gledati. Ponavljam, u ovom trenutku nam je svaka investicija potrebna i u industriji, i u energiji i u turizmu i u poljoprivredi i u stanogradnju, gadna su vremena pred nama i sve treba iskoristiti. Danas čitam pad vrijednost nekretnina ili prodaje, nekretnina 50% u gradu Zagrebu, u prvih 11 mjeseci 2008. krediti stanovništvu zabilježili su stopa rasta od svega 9.3% što je najmanji rast u posljednjih 10 godina. 2007. krediti su rasli građanima 2 puta brže. Po stopi od 17.1% pa i 98. po stopi od 15%, krajem 2002. čak 43%, rast stambenih kredita pada sa 20.6% na 10.4% itd.. Sve se raspada, pa i trgovina. Postavlja se pitanje da li će jedan Konzum preživjeti, njegov slom bi bio teži od brodogradnje. I onda Vlada što je van pameti još brani rad nedjeljom. Još jednom, ajde da kažem, u sezoni, u onih tri mjeseca, pa mi imamo 12, 13 nedjelja, imamo 4, 5 blagdana, to je cca 20 dana, kako da damo turistima da potroši. Imajte na umu s druge strane da od turizma više ostvaruje jedan Prag, ili Budimpešta nego cijeli hrvatski Jadran. Maloprodaja je u 11 mjesecu u odnosu na listopad 2008. pala za 11%. Ili npr. tekstil je na godišnjoj razini pao prodaja za 17.8%. Sva je sreća da u ovoj zemlji nismo dobili organizaciju europskog nogometnog prvenstva a najučinkovitija mjera za hrvatsko gospodarstvo bi bila da se PDV, plaćanje PDV-a sa onih 30 dana prolongira na 45, barem 45 daj Bože 60 dana, odnosno da se PDV pri uvozu sa 8 dana vrati na onih ne 30 nego 45 ili 60 dana i to odmah i u tom, na taj način treba izaći gospodarstvu dakako u susret. Godina će biti teška. Ja ne znam da li ćemo se pokrenuti, ali znamo da neće biti dobro. 2009. izgleda da ćemo svi početi štedjeti, ali nakon lokalnih izbora i država i građana građani pa i banke na dobiti. Ali što želim reći? Nikada uloga HNB-a nije bila značajnija no što će biti u godini 2009., 2010. U 2008. smo, to svi kažu, prošli kada je riječ o bankarskom sektoru, relativno neokrznuto, dapače, banke su ostvarile dobit od gotovo 6 milijardi kuna, 2008. zabilježile su rekordnu profitabilnost, pa je tako prinos na prosječni kapital iznosio 12,1%, ali 2009. HNB trebao očuvati realnu ekonomiju, gospodarstvo, njime bi se trebali baviti banke, a one bez pomoći HNB-a jasno neće moći. Tako da će stvarno 2009. biti ili ne biti. Za kraj sve pohvale za 2008. HNB-u, ali na kraju se poznaju junaci. Bojim se da ćemo ovaj puta biti na štitu a ne sa štitom. Još jedanput čestitke guverneru i HNB-u za 2008.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, ovo je ozbiljno izlaganje dragog kolege Kajina jednim dijelom apokaliptično, mislim da je potrebno ispraviti, osobito u onom dijelu kada je započeo kada je kazao kako ide sve k vragu u ovoj državi. Ne ide sve vragu, Bogu hvala da ne ide, ni na simboličnoj ni na stvarnoj razini, samo treba raditi i vjerovati. Dakle, upravo onako kako ste i vi kolega Kajin radili kada smo igrali one dvije utakmice sa Slovencima, pa ste se uznojili, pa smo ih opet pobijedili. Isto tako, kad govorite i kad dajete priznanje Hrvatskoj narodnoj banci, ja se također pridružujem, međutim niste spomenuli nagradu koju je dobio ministar Šuker, također zbog stabilizacije financijskog sektora što je svojevrsno priznanje i Vladi Republike Hrvatske koja sve čini kako bi zajedno sa Hrvatskom narodnom bankom zapravo odgovorila na ovo teško stanje. Prema tome, vjerovat je, radit je i bit će dobro. Hvala lijepo.
Hvala. Drugi ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. U ovom destruktivnom izlaganju kolege Kajina bilo je niz netočnosti. Prvo, nije istina kako on kaže da nam je pobjegao zadnji vlak za investicije. Prema izvješću Narodne banke u prva tri kvartala u Hrvatsku je išlo 2 milijarde 200 milijuna dolara, kolega Kajin. Do kraja godine 3 milijarde 800 milijuna dolara, a od 1992. po izvješću HNB-a 19,8 milijardi dolara, a imali smo šest godina rata u međuvremenu koji vi vjerojatno niste primijetili. Isto tako, netočno je MMF će se vratiti u Hrvatsku. S vašim destruktivnim govorom destimulirate investitore, morate bit odgovorni kad govorite. MMF se neće vratiti u Hrvatsku jer Hrvatska Vlada ima program za krizu. Napokon, uz HNB koji je napravio velike iskorake i zaslužan je za monetarnu politiku, za fiskalnu je zaslužna Vlada jer je sa 6,4% deficita proračuna došla praktično na nulu. A isto je netočno da neće ostati kamen na kamenu u Hrvatskoj jer se ne morate bojati jer Hrvatska je tvrđa od kamena.
Hvala. Idemo dalje sa ispravcima. Uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo, zastupnik gospodin Kajin je rekao mi smo otjerali investicije izvana od 2000. do 2009. godine. Netočno je sigurno u onom dijelu koje se odnosi na razdoblje 2004. do danas jer je upravo naša Vlada svojim mjerama i poticajnim poduzetničkim ozračjem doprinijela znatnim stranim ulaganjima u Hrvatsku što se vidi i što treba pročitati u analizi Svjetske banke koju smo mi saborski zastupnici dobili. I hoću samo reći da rasprava odnosno govor gospodina Kajina upravo potiče strane investitore da ne ulažu u Hrvatsku.
Zahvaljujem. I zadnji ispravak. Uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo, kolega Kajin po običaju, čim gore tim bolje, iznio je čitav niz podataka, ali i čitav niz netočnosti. Evo jedan od primjera, veli Hrvatska je potpuno zapustila drvnu industriju što nije točno. Ako malo pratite, hrvatska industrija proizvodi sad već vrlo kvalitetne proizvode dobrog dizajna, ali i zbog malog tržišta okrenulo se prema izvozu. Znamo da je teškoća zato jer su im narudžbe otkazane, dakle problem je upravo u dobroj proizvodnji, ali Europa se zatvara u ovom trenutku zbog sigurnosti. Drugo, redovito u svojim izlaganjima kolega Kajin govori Vlada je jednima majka, drugima maćeha. Opet apsolutno netočno. Ili neka kaže kom je majka, kom je maćeha. Ako je majka brodogradilištu dobro, za druge nije bitno. Ali jedanput i to bih htio. Dakle, apsolutno netočno. Tu stvaramo stvarno nezgodne stvari. Dalje, govori o nečinjenju kod građevinskih dozvola. Iz prakse znam, jer sam sa bezbroj investitora razgovarao i problemi nastaju tamo kad investitor nije sredio prije svega zemljište na kojem gradi…
Vrijeme!
Zbog imovinsko-pravnih odnosa. I čitav niz stvari još.
Hvala lijepa. Hvala. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Kajin.
Članak 209. Poslovnika Hrvatskoga Sabora. Ako sam ja za sve kriv u ovoj zemlji, onda ćemo stvarno lako. Ne moramo se za ništa brinuti.
U čemu je povreda Poslovnika?
Pa odgovaram na ove diskvalifikacije koje me jednostavno …
Zahvaljujem lijepo. To nije povreda Poslovnika i ne možete govorit o povredi Poslovnika na takav način. Hvala lijepa. Zahvaljujem. Zahvaljujem, uvaženi zastupniče. Idemo dalje sa raspravom. Uvaženi zastupnik Davor Bernardić, u ime… Bez dobacivanja iz klupe. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Pozdrav, poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zamjeniče guvernera. Uvažene kolegice i kolege. Izvješće HNB-a, kao i prošle godine je pisano korektno u svjetlu mogućih trendova i događanja za prvo polugodište 2008., no ne možemo ga gledat tako usko, znači moramo ga gledati kroz tekst svjetskih trendova i kontekst fiskalne politike koja je vođena u tom razdoblju. Kakva je bila fiskalna politika? Pa mogao bih reći da je bila predizborna, mogao bih reći da je bila populistička i mogao bih reći da je bila rastrošna. Ono što svi vrlo dobro znaju, da u dugom roku ekspanzivna fiskalna politika šteti, pogotovo malim zemljama u vanjsko-trgovinskoj bilanci. Tako je i naša dosegnula -10% GDP-a. Pokrivenost izvoza tj. uvoza izvozom nije bila nikad manja i na razini je od 45%. Također, ono što se događalo na tržištu kapitala ne ulijeva povjerenje. Država ja na neki način prodajom paketa HT-a, a oslobađanjem dijela novca od strane građana koji su uzimali dionice na kredit, oslobodila tj. ispuhala špekulativni balon i financijsko tržište se urušilo. Vjerojatno bi se urušilo nakon nekog vremena, no međutim država je tome itekako pogodovala. No, nije baš za sve kriva država. Inflacija je bila dijelom i uvozna, no međutim one investicije koje su dolazile od strane države nisu bile takve da generiraju gospodarski rast u dugoročnom, znači u dugom roku. Jedan od takvih primjera je nedostatak investicija u energetski sektor, tako npr. da smo investirali u energetski sektor naše firme bi dijelom radile i u samom energetskom sektoru, otvorila bi se radna mjesta i osigurala bi se energetska neovisnost koja nam je definitivno falila. U ozračju svih tih stvari Hrvatska narodna banka je radila maksimalno što je mogla, a kad država vodi ekspanzivnu fiskalnu politiku ona mora voditi restriktivnu monetarnu politiku s obzirom na ozbiljnost situacije i s obzirom da ima odgovornost ne samo za bankarski sektor, nego guverner ima odgovornost i za državu. Ono što nas također treba zabrinuti iz izvješća za polugodište 2008. su trendovi. Usporavanje rasta nominalnih plaća, pad realnih plaća. Ako se sjećate to smo prošle godine najavili da će se dogoditi. Veći dohodak je generirao i veću potrošnju i veću vanjsko-trgovinsku bilancu. No međutim, treba primijetiti da trošimo 14 milijardi eura, a u dohotku zarađujemo 10 milijardi eura godišnje, 4 milijarde eura građani troše na dug, peglaju Diners Americanom, peglaju kartice i dugoročno takav trend se ne može nastaviti i to je nešto što će se morati prelomiti da li u ovoj, da li u sljedećoj godini. U svakom slučaju će se morati renormirati. Treba naći načina kako upravljati tim dugom. To je zadatak države, to nije zadatak monetarne politike, no monetarna politika u tome se do sad odgovorno ponašala, ja se nadam da će i u sljedećem razdoblju. Glavni generator gospodarskog rasta prošle godine u prvom polugodištu je bilo definitivno ubrzanje u građevinskom sektoru, posljedica građevinskih dozvola izdanih još prošle godine, no međutim je promjenom samog zakona i prema statističkim pokazateljima očekujemo usporenje u tom sektoru a ono je iznosilo 3,6 postotnih bodova na razini povećanja GDP-a kao potrošnja koja je pridonosila sa dva postotna boda. Na žalost, hrvatske tvrtke nikad nisu imali veću potražnju znači za inozemnim kapitalom, znači za kapitalom iz inozemstva i to je nešto gdje je problem i gdje država mora ustupiti kapital domaćim tvrtkama za razvoj i nek nađe alternativne metode financiranja, a ne da država usisa ukupnu novčanu masu a to se vidjelo i na porastu duga. Udio vanjskog duga u udjelu ukupnog duga Hrvatske je nešto smanjeno, međutim povećan je udio unutarnjeg duga i država je na taj način isisala novčanu masu za poduzetništvo. Također, ja se ne bih složio sa konstatacijama dijela HDZ-ovaca koji tvrde da se ništa nije dogodilo zbog plinske krize kao i sa samim premijerom. Naime, država je izgubila, tj. gospodarstvo je izgubilo dvije milijarde kuna. To su podaci Hrvatske udruge poslodavaca i to je nešto što će se definitivno reflektirati na gospodarski rast i onaj tko priča da je sve sjajno i onaj tko negira to očito ozbiljno ne shvaća problematiku toga. Europska komisija, Europska unija ponudila je stoga početkom godine … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] program sa dvije ključne komponente – kratkoročnom i dugoročnom koja je u kratkoročnom roku nosi … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] iliti poticanju potrošnje i u dugoročnom povećanje investicija. Iz našeg proračuna za ovu godinu ne vidi se da ćemo povećati investicije, budući da su investicije pri Ministarstvu gospodarstva porast te stavke je predviđen za samo 2%. De facto ne činimo ništa i imam osjećaj, ne bih u to htio vjerovati da će ova godina biti puno teža nego što se pretpostavlja. Ono što se može primijetiti, a imate i danas ovih dana stigle su ocjene iz Europske banke za obnovu i razvoj o njihovim procjenama gospodarskog rasta od 0% u Hrvatskoj, ali i ne samo to, nego o preporukama koje Hrvatska država nije napravila odnosno koje treba napraviti. Reforma zdravstvenog i mirovinskog sustava je nešto što je permanentni problem. Fiskalna konsolidacija je velik problem i uključivanje izvanproračunskih operacija u račune opće države kako bi se povećala transparentnost. Na taj način ću se neuključivanjem izvan proračunskih operacija neke stavke prikrivale. U pet godina odgađanje problema rješavanja u Hrvatskim željeznicama, brodogradnji za koju je ovu godinu predviđen manji proračun i to za 30%, pošti, energetici, regionalnom razvoju, mirovinskoj politici, zdravstvenim reformama, reorganizaciji glomazne državne uprave, odgađanje tih problema u pet godina definitivno mora doći na naplatu. Kad smo trebali štediti na valu gospodarskog rasta nismo štedili. Sad kad treba provesti strukturne reforme nema se novaca da se provedu strukturne reforme. Imamo hrpetinu strategija, nešto malo manje akcijskih planova. Nama u ovoj zemlji ne trebaju romanopisci, nego operativci. Ono što je SDP uputio u saborsku proceduru i žao mi je što to nije došlo prije čitanja prošlogodišnjeg proračuna na dnevni red je set zakona koji imaju za stimulirati razinu investicije u sljedećoj godini poput diskonta na investicije, oslobađanja poreza za reinvestiranu dobit. A i ono što ćemo uputiti je poruka državi da oslobodi novčanu masu za investicije poduzetnika u ovoj godini. Jer ako ne budemo, ako poduzetnici ne budu mogli servisirati svoje dugove ugrozili smo 200 do 25000 radnih mjesta samo u ovoj godini. Tečaj i kamatne stope. U ovoj godini iznimno je važno obraniti stabilni tečaj kune, jer građanima rate kredita ne smiju rasti. Poduzetnicima rate kredita ne smiju rasti. Tajland koji je izvoznik zbog mogao bih to tako reći kolonizacije je deprecirao svoju valutu i propao zato jer su uzimali skuplje kredite za pokretanje domaće proizvodnje. Znači, morali su otplaćivati veće dugove. Hrvatska si to definitivno ne može priuštiti kad je toliko uvozna ne samo o uvozu, nego i o neto inozemnim potraživanjima za kapitalom. Rate kredita za poduzetnike ne smiju rasti i stoga je vrlo važno svim sredstvima obraniti tečaj kune. Jedan SAD si zbog eutartičnog gospodarstva velike zemlje i zbog toga što ne ovisi toliko o uvozu i izvozu može dopustiti blagu deprecijaciju dolara, ali Hrvatska si to ne može priuštiti. I stoga je iznimno bitno da se vodi i nastavi voditi takva politika pa i na tragu kamatnih stopa, jer u konačnici ekspanzivnija monetarna politika mogla bi ugroziti novčanu masu na tržištu. Ali definitivno ne smije se voditi politika većih kamata. I ono što ja moram reći na kraju, da je SDP će tražiti od Hrvatske narodne banke s obzirom na kriznu situaciju, znači koja nije plod samo svjetske krize već i fiskalne politike koja je vođena zadnjih tri, četiri godine koja je bila ekspanzivna i rastrošna, da se pripremi izvješće, kompletno izvješće za 2008. u što kraćem roku, odnosno u prvom kvartalu. Ja znam da neki podaci nisu dostupni, ali neka se radi sa projekcijama kako bi o tom izvješću mogli kvalitetno ovdje raspravljati u ovom Saboru. I drugi je zaključak da se do kraja drugog mjeseca izađe sa monetarnom politikom za 2009. jer je odgovornost Hrvatske narodne banke, centralne banke i monetarne politike u uvjetima kada fiskalna politika, tj. ekonomska politika nema rješenja još bitnija i još više će utjecati na prilike u Hrvatskoj i zato tražimo i taj zaključak. Hvala vam lijepa.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Gospodin zastupnik Frano Matušić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega je netočno rekao da je prošle godine, a i prošlih godina kako je on to rekao lijepo fiskalna politika koju je provodila Vlada bila rastrošna i predizborna. Naime, 2008. godina nije bila predizborna godina. To je bilo u 2007. godini. Druga stvar, ta politika je bila razvojna i nikako nije bila rastrošna. Ako vi smatrate rastrošnost to što smo gradili autoceste, to što smo gradili škole, to što smo gradili kanalizacijske i vodovodne sustave onda doista trebate dobro razmisliti o čemu govorite. Dakle, nije bila nikako ni predizborna, niti je bila rastrošna. Mislim da je Vlada vodila jednu realnu i razvojnu fiskalnu politiku. Razvojnu jer je omogućila razvoj svih krajeva Hrvatske na jedan pravi način, za razliku od razdoblja u kojem ste vi vodili Vladu od 2000. do 2003. gdje zapravo uopće niste marili koje su potrebe naroda i koje su potrebe onih koji se bave gospodarstvom.
Drugi ispravak, gospodin zastupnik Mario Zubović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ja bih se nadovezao na ovo što je gospodin Frano Matušić rekao i podsjetio bih gospodina Bernardića da, spomenuo je fiskalnu politiku i okarakterizirao je da je populistička, rastrošna, predizborna. A ispravljam da to nije točno i samo vas podsjećam da ste vi koliko ja znam gradski vijećnik u gradu Zagrebu i da ste, niste shvatili da ovo nije gradska Skupština jer ste pod utjecajem rastrošne, populističke i predizborne, fiskalne politike vašeg člana koji vodi grad Zagreb.
Sljedeći ispravak gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa gospodine potpredsjedniče, evo cijelo izlaganje kolege svelo se na jednu netočnu rečenicu. Hrvatskoj ne trebaju veli romanopisci, nego joj trebaju operativci. Hrvatska ima operativaca, ima cijelu Vladu ja mislim koja dobro reagira i dobro radi. Ali cijenim evo sklonost SDP-a prema dramatičarima i tragičarima.
I gospodin zastupnik Rončević. Izvolite.
Ispravljam netočne navode uvaženog saborskog zastupnika. Fiskalna politika je bila populistička, rastrošna i predizborna. Netočno, jer da je bila takva onda bi uvaženi kolega budžetski deficit od 6,3% koji je ostavila Vlada sa 31.12.2003. godine progresivno rastao. Suprotno, budžetski deficit je za vrijeme mandata Vlade u razdoblju od 2004. do 2007. a nastavljeno je i u 2008. kontinuirano padao i on je prošle godine završio ispod 1%. Da predfiskalna politika nije razvojna i da nije nudila rješenja u tom smislu kao što ste vi rekli onda se državni proračun koji je počeo sa 100 milijardi kuna početkom mandata Vlade doktora Sanadera ne bi rastao na preko 130 milijardi. Taj pomak od 30 milijardi napravilo je novo poduzetništvo, napravila su nova radna mjesta, prema tome vaši navodi nisu točni.
Klub zastupnika HSS-a, potpredsjednik Doma gospodin zastupnik Josip Friščić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, viceguverneru, kolegice i kolege zastupnici. Prije svega dozvolite da vas pozdravim. Pred nama je jedno polugodišnje izvješće. Mi vrlo često kada raspravljamo o pojedinim izvješćima, kada su ona godišnja, kada dođu za nekoliko mjeseci govorimo da ono što su konstatacije u tim izvješćima da naprosto život je donio određena drugačija rješenja i pokazuje neke druge trendove. Ovo je polugodišnje izvješće, ali zasigurno da drugo polugodište prošle godine je upravo na ovom području, na području koje obuhvaća izvješće vezano uz aktivnosti, djelovanje i poteze koje je vukla i Hrvatska narodna banka. Ali jednako tako ono sadrži u sebi ono što se događalo u našem gospodarstvu kako smo se kao građani ponašali, ali jednako tako i u kakvom smo okruženju funkcionirali. I sigurno je da globalna financijska kriza koja je naročito kumulirana u drugom polugodištu 2008. godine niti je mogla proći, niti se mi možemo ni osjećati, ni ponašati kao da smo usamljeni otok ili brod, da svi drugi imaju problema, a mi nemamo. I upravo u odnosu na to što se negdje drugdje događalo mi moramo, objektivno je i realno promatranje kakove su posljedice sve te promjene imale i sve te teškoće i na nas. I kada govorimo o gospodarskim aktivnostima, onda ovo izvješće podvlači da je došlo do usporenog rasta gospodarskih aktivnosti. Ali ono daje i konstataciju zašto. Vele, glavni generator ekonomskog rasta do sad zbog smanjenog uključivanje u svjetsko tržište izvoza bilo je upravo domaća potrošnja. Ona je smanjena i kao posljedica toga ili kao posljedicu toga imamo i pad određenih proizvodnji roba, odnosno potrebe za određenim gospodarskim aktivnostima. Važno je unutar toga da pojedini sektori rastu. Da naročito sektor građevinarstva ima snažni trend rasta, jer on generira mnoge druge grane u sebe i kada se rasprave vode da li ukidati određene investicije, da li od njih odustajati, da li ih odgađati za neka druga vremena onda naša poruka treba biti da sve što je moguće, što je realno, što ima opravdanosti, izglednost bržeg povratka treba stimulirati jer to za sobom vuče brojne grane i na kraju krajeva stvara radna mjesta ili čuva radna mjesta. Jer kroz ovo izvješće govori se što se događalo i na tržištu rada. Dobro je, sigurno je da u drugom polugodištu će nešto i zbog određenih sezonskih radnih mjesta broj, pojedine brojke biti drugačije. Ali dobro je da je sačuvana zaposlenost iako nije dobro i svi ćemo se složiti s time da plaće nisu porasle. Ako nisu plaće, sigurno da nam je onda svima skupa i standard bio nešto niži. Ono gdje je posebno praćeno i kroz našu raspravu, kroz nastupe političara, aktivnosti Vlade ali i ukupno javnost to je uloga Hrvatske narodne banke kroz provođenje politike tečaja. I drago mi je u raspravama u pojedinim aktivnostima, pravcima, djelatnostima i konstatacijama se i ne moramo složiti. Ali vidim da se kada je riječ o ulozi HNB-a u zaštiti stabilnog tečaja gotovo svi slažemo. Jer jasno nam je što bi se dogodilo da su se ovdje otpustile kočnice. Nije to onda samo pitanje gospodarstvo, nije to samo financijski sektor. Ugroženi bi bili prvenstveno naši građani jer znamo sa kakvim klauzulama i koji su krediti građanima na financijskom tržištu bili ponuđeni koje su oni konzumirali i kakve bi to imalo posljedice na njihovu egzistenciju odnosno funkcioniranje obitelji i namirenje potreba. Kamatne stope i utjecaj na njih. Sigurno da ono što je instrument u rukama HNB-a kao regulatora prvo ako želimo smanjiti potražnju onda treba povećati trošak i u tom pravcu je išla određena regulativa. I ta regulativa dala je i određene pozitivne efekte. Smanjenje što zbog ponude, ali jednako tako što i zbog cijene, smanjena je potražnja za kreditnim sredstvima prvenstveno kada se radi da to tako nazovem o ovom građanskom sektoru. Ali to istovremeno znači da smo se opredijelili da možda ne treba mijenjati auto, nego može on još godinu ili dvije služiti. Dakle, imamo riješeno stambeno pitanje a želju da to bude nešto veći stan s više komocije da to ostavimo za neko drugo vrijeme, ali sve to skupa daje onda i određene efekte. Međutim, ono što se događa u ovom sektoru i poslije razdoblja za koje je izvješće o čemu ćemo raspravljati i o izvješću u onom drugom polugodištu, ali što je sada praksa kamate su povećane. Ali ono što mene brine to je davanje različitih ponuda za dolazak do kreditnih sredstava uz nazovimo to istu kamatnu stopu, ali onda ugrađivanjem drugih vrsta davanja ili troškova. Mislim da o tome Hrvatska narodna banka također mora voditi računa da nas o tome treba izvijestiti, jer to je ono što nam govori koliko je ukupno opterećenje, a to je ono što svatko onaj koji se kreditno zadužuje mora platiti ili mora vratiti. Poruke koje zasigurno trebamo slati i poslati loše bi bilo da je u Hrvatskoj onakvo stanje kao što su neki pokušali i danas ovdje to iznijeti da ne znam neće ostati kamen na kamenu, jer ako su takve poruke onda bi ono što se događalo u nekim zatvorenim zajednicama u svijetu gdje su ljudi odlučili da se likvidiraju. Jer sutra je smak svijeta. Nije smak svijeta i nije smak svijeta zasigurno za Hrvatsku. Jer ono što je pogodilo mnogo kroz teoriju koju smo slušali i poruke koje smo primali, mnogo uređenije financijske sustave koji su se raspali kod nas se srećom to nije dogodilo, a to znači da trebamo vjerovati u svoju struku, a jednako tako i u poteze koje predlaže i to prihvaćati. Naša je uloga, ovo je hrvatski Parlament da šaljemo realne poruke, ali poruke optimizma. Sigurno je da nema izlaza iz gospodarske krize gašenjem djelatnosti nego stvaranjem uvjeta za novi razvoj, za nova ulaganja. Mi jedino moramo dobro promisliti, a HNB kontrolirati kojim kreditnim sredstvima u koje sektore i na koji način stvarati uvjete za to. Bez dileme, to je obrt. To je malo i srednje poduzetništvo i tu ima određenih aktivnosti. Jer, mnogi su i danas govorili što su pročitali u novinama. Ali tko je pročitao prije osam dana novine onda je vidio da je premijer u Varaždinu otvorio nove pogone Vindije u koje je uloženo preko 160 milijuna kuna. Sigurno da nitko nije uložio 160 milijuna a da nema ispitano tržište i da nema potrebu za onim robama koje će tamo proizvoditi. Ovdje se govori da nitko ne zna što proizvodi ili da će izvješće za neke segmente u drugom polugodištu biti katastrofično. Ja imam drugačije podatke i pokazatelje, jer ako svatko govori sa podacima svog glavnog gospodarskog subjekta na svojem području, onda neka to bude i meni dopušteno u razgovoru sa mojim Podravkašima. U prosincu su prodali za 20% više volumena robe nego u prosincu 2007. godine. Sigurno je da će to imati svoje efekte i kroz rad i kroz rezultate toga rada. A jednako tako onu poruku koju smo mi pozitivnu odovud poslali iz ove sabornice možemo već danas promatrati kakove je imala efekte. Jer da nije bilo te poruke, da nije bilo naše opredijeljenosti da zaštitimo štednju građana, da su naši građani krenuli pred banke i podigli 130 milijardi svoje štednje, onda bi mogli govoriti o raspadu vašeg financijskog sektora. Ali to se nije dogodilo. Naprotiv, smanjena je potrošnja, ali je povećana štednja. To samo govori da smo ozbiljno prihvatili vrijeme u kojem smo, koje je pred nama i na koji način da se ponašamo, ali takve po meni poruke treba i slati. Sigurno je i to da za pojedine sektore ja očekujem, Vlada to priprema, vjerujem da ćemo brzo imati taj materijal za raspravu da za pojedine sektore treba osmisliti na koji način ubrzati, odnosno olakšati njihovo stanje, naročito one gdje je mali obrtaj kapitala. Kao što je recimo oblast poljoprivrede gdje je kreditiranje i krediti ne mogu biti na mjesec ili dva jer su ciklusi od godinu dana. Mnogi će reći, govori opet o potrebi zahvaćanja ili pronalaženja nekih novaca. Tih novaca ima u sustavu jer uzmimo samo onaj dio sredstava koji je na računima građana, a samo u jednoj banci ima preko milijun i 50 tisuća tekućih računa i ta sredstva a vista koja zapravo onima čija su i nisu posebno izvor ili nisu u fokusu promatranja radi sticanja dodatnoga prihoda, sigurno je da kada se ona promatraju s nivoa ukupnog volumena kroz Hrvatsku narodnu banku, daju određeni potencijal za nova usmjerena ulaganja u ove sektore. Prema tome, ja očekujem da već u idućem izvješću, ali uz to izvješće i određenim mjerama mi možemo shvatiti poruke kako grizu, ili njene posljedice rješavati, a sigurno je da izlaz iz svake krize je veća disciplina, više rada, više odgovornosti, ali bez ulaganja i rada nema izlaza iz krize i zato kada je riječ o klubu i zastupnicima HSS-a, oni će ovo izvješće podržati, a kada je riječ o radu Hrvatske narodne banke, mi ga ocjenjujemo veoma pozitivnim. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Ispravio bih netočni navod gospodina Friščića koji je našao razloge za usporenje gospodarskog rasta i ulaska Hrvatske u krizu na međunarodnom području, odnosno svjetskoj krizi. Ja smatram da smo mi u krizu ušli djelomično zbog toga što 5 godina Hrvatska Vlada nije učinila ništa da nas za tu krizu pripremi, da smanji državnu potrošnju, da smanji javnu potrošnju. S druge strane, da pomogne gospodarstvu. S druge strane, netočan navod je gospodina Friščića koji kaže da ima podatke koji govore da će drugi dio godine biti bolji nego što je to bio prvo dio godine. Mislim da je to apsolutno netočno i mogli biste to vidjeti iz podataka po tome da se proračun u 1. mjesecu puni puno slabije, nego što je to bilo očekivano. A s druge strane, da se svi gospodarski pokazatelji govore o daljnjem usporenju gospodarskog rasta. Tako da, ovaj dio vaših podataka je apsolutno netočan, gospodine Friščiću. … [[Upadica se ne čuje.]] Jeste, rekli ste. … [[Upadica se ne čuje.]]
Hvala lijepo. Napraviti ćemo stanku od 5 minuta radi jedne tehničke stvari. Neka mikseta se je pregorjela pa treba ju zamijeniti da bi se mogli fonogrami snimati. Prijenos ima, ali dok se ova kazeta ne stavi, mikseta. 5 minuta mala stanka.
… [[Početak nije snimljen.]] posljedica krize odnosno kriza je posljedica promašene i rastrošne fiskalne politike i to ne samo u 2007. godini kao što je to kolega Bernardić rekao nego u svih ovih pet godina od kada je ova Vlada na vlasti. Hrvatska je ušla u recesiju i to svi u Hrvatskoj vide osim premijera Sanadera i hrvatske Vlade. Ono što zabrinjava je izgleda da premijer Sanader nije niti svjestan razmjera krize. Ja ne bih sada govorio kao što je gospodin Vujčić spomenuo usporavanje gospodarskog rasta. U prvih pola godine u odnosu na 2007. gospodarski rast je usporedbi sa 5,6% na 3,8% ali u tom smislu idemo i dalje. Gospodarski rast je sve slabiji i slabiji. I kada gledamo zadnje podatke za prvih jedanaest mjeseci 2008. godine industrijska proizvodnja je samo na 1,9%. Proračun se slabo puni i po podacima koje smo dobili proteklih dana u siječnju ove godine pogotovo u smislu punjenja iz PDV-a nije ni izbliza kao što je bilo 2008. godine. I sada se postavlja pitanje da li ova hrvatska Vlada uopće zna u čemu se mi tu nalazimo, da li ima rješenja kako i šta ponuditi, kako nas iz ove situacije izvesti. Moj zaključak je da nema i reći ću vam zbog čega to mislim. Mislim zbog toga što samo prije mjesec dana smo planirali proračun za 2009. godinu. Planiranje na temelju gospodarskog rasta od 2%, znači prije samo 30 dana i jučer na aktualnom satu resorni ministar gospodarstva gospodin Polančec je najavio da će biti dobro ako ostvarimo uopće rast, ako ne uđemo u recesiju. Pa da li je moguće da netko u samo mjesec dana na osnovu podataka koje je dobio u tih mjesec dana promijeni takvo planiranje. Da li to govori da ta Vlada opće zna u kakvoj se situaciji Hrvatska nalazi. Za mene to pitanje samo po sebi se nameće i nažalost tu je najveći problem današnje Hrvatske. Nema hrvatska Vlada niti osjećaja krize u kojoj se Hrvatska nalazi niti ikakvih mjera koje bi ponudila kako bi se Hrvatska iz nje izvukla. Ono što hrvatska Vlada radi pokazao je zorno ministar Šuker u siječnju mjesecu ove godine. Nema novaca, proračun se slabo puni a da bi isplatio svoje obaveze on se zadužuje za 2,1 milijardu kuna ne vani nego na hrvatskom tržištu kapitala a čiji to novac gospodin Šuker i hrvatska Vlada troši. Troši novac koji je bio nužno potreban gospodarstvu kako bi se održala barem ova razina gospodarskog rasta. Znači, ne da država pomaže gospodarstvu nego sa druge strane ona još uzima novac i onemogućuje da hrvatsko gospodarstvo ima aktivnosti kakve je imalo u protekloj godini. Dvostruka šteta, rastrošna država koja ne da je suport gospodarstvu i s druge strane još mu uzima novac koji mu je nužno potreban za obavljanje gospodarske aktivnosti. Država je isto tako u svibnju najavila novo zaduženje od 500 milijuna eura na međunarodnom tržištu što isto smatram, netko je spomenuo u raspravi, bit će vrlo teško ostvariti. Ne tuku se na međunarodnom tržištu kapitala za obveznice Republike Hrvatske. Vjerujte, vrlo teško će se ostvariti to zaduženje i s obzirom na to opet će se ministar Šuker i Vlada okrenuti domaćem tržištu i vjerojatno tražiti novac na domaćem tržištu kapitala koji će biti potreban gospodarstvu. Opasnosti koje nam se ove godine nameću su prije svega opasnosti od slabljenja kune što se već vidi u ovim tjednima i ja smatram da napor HNB mora biti tu da se zadrži stabilan tečaj kune. Prije svega, mislim vezano i za mnoštvo naših građana koji su uzeli kredite sa deviznom klauzulom i već u švicarskoj valuti, švicarskom franku se vidi razlika u kreditima ono što se plaćalo prije godinu dana. Druga stvar je rast kamata što isto smatram da bez obzira na situaciju i potrebu države za novcem ali treba ograničiti rast kamata kako i zbog stanovništva tako i zbog gospodarstva. S druge strane, trebamo donijeti niz mjera koje bi poticale proizvodnju i izvoz, naravno ako nemamo novca jer se država pobrinula "samo za sebe" i s druge strane jer je toliko skupa da nema dodatnih sredstava da pomogne proizvođače pitanje je kako ćemo to ostvariti. Ono šta s obzirom da ne vidimo nikakva rješenja HDZ-a i Vlade Republike Hrvatske i nikakve odgovore na krizu u kojoj se Hrvatska nalazi slušamo ovih 400 tisuća kuna dizanja garancije za hrvatske građane kao jedno od najjačih rješenja i ono što Vlada je napravila već tri, četiri mjeseca kao da je to spas za hrvatsko gospodarstvo i kao da će nam to pomoći da se iz krize izvučemo. I pošto nije HDZ i Vlada pripremila nikakve mjere koje bi pomogle hrvatskom gospodarstvu i hrvatskim građanima da se nose sa ovom krizom SDP je danas uputio paket antirecesijskih mjera koje u području gospodarstva uključuje sedam zakona i dvije odluke, u području zaštite stanovništva sedam zakona i jednu reformu i u području ograničenja vezanih za javni sektor jedan zakon, jednu reformu, jednu odluku, zaduženje Vladu i zaduženje HNB-u. Toliko mjera smatramo da je nužno donijeti jer jednostavno ne možemo više čekati da se hrvatska Vlada osvijesti i da hrvatska Vlada napravi nešto kako bi se Hrvatska počela pokretati iz krize. Ne možemo gospodo voditi politiku od danas do sutra kao što se to pokazalo na primjeru proračuna. Danas nam je 2% rast, sutra nam je recesija ispod 0. Da li to pokazuje ikakvu viziju ove Vlade koja nas to vodi. I još jednu stvar ću reći, nije moguće voditi politiku na način da formiramo razno razna vijeća, da nam guverner bude jedina odstupnica za spas u slijedećoj godini a da onda kada se to ne desi da onda oni budu krivi. Pa nije odgovornost na guverneru, ekonomskom vijeću i kojekakvim savjetima. Odgovornost je na hrvatskoj Vladi i na premijeru Republike Hrvatske. I konačno, treba Vlada ponuditi neka rješenja a ne se vaditi sada na to da je naš guverner dobio nagradu za najboljeg guvernera u istočnoj Europi i to će Hrvatsku spasiti od problema u kojem se nalazi. Gospodo, tako se ne vodi politika. I na kraju, takva politika me podsjeća samo na jedno. Naći ćemo se u problemu a ja neću biti kriv. Konkretno mislim na premijera Sanadera i Vladu. Ne, premijer Sanader i Vlada su najodgovorniji za ovaj trenutak u kojem se Hrvatska nalazi i oni moraju pokazati da li imaju snage i odgovornosti nešto ponuditi. Kao što sam rekao nikakvih vizija, nikakvih ideja uopće kako bi se Hrvatska trebala nositi sa ovom krizom nema osim zaduženja na domaćem tržištu kapitala, uzimanju novca hrvatskim poduzetnicima i onda valjda se nadamo da će nas turistička sezona spasiti u ovoj godini, da će biti nešto veća od prošle godine. Ma nema šanse, tko ove godine će u ovakvoj krizi uopće putovati, ja vjerujem da će turistička sezona biti još manja. A kolika je kriza i kolika će ona biti govori o tome da nam je evo u 11 mjeseci protekle godine deficit platne bilance dvostruko veći nego ikada, 2,5 milijarde eura, i najviše financiran iz zaduženja, odnosno ovih sredstava kojih država nije imala. I zato rekao sam, s obzirom da HDZ nema ideja, SDP je danas ponudio svoja rješenja i očekujem od vas isto tako kao i od svih klubova zastupnika u Hrvatskom saboru da ta rješenja podržite. Hvala lijepo.
Hvala. Pet ispravaka, 3 replike. Prvi gospodin zastupnik Frano Matušić. Ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Doista ovako fatalističko, neistinito i netočno navođenje podataka može doći samo iz redova SDP-a. Prvo, rastrošna politika svih pet godina. To nije bila rastrošna politika jer je takva politika smanjila državni deficit, sa vaših 6,3% državnog deficita koji je vodio državu u katastrofu zaduživanja mi smo došli na europske standarde, htjeli smo ove godine ići i u nula posto, dakle, bez ikakvog deficita, ali zbog obaveza prema kolektivnom ugovoru, to nismo mogli realizirati. Dakle, ispod tri posto deficita. Dalje, stvarali smo preduvjete za razvoj gospodarstva, otvaranje novih podzetničkih zona, otvaranje novih radnih mjesta. Najmanji broj nezaposlenih je bio upravo u prošloj godini, najmanji broj nezaposlenosti otkad se mjeri nezaposlenost u Hrvatskoj. Dakle, to je rezultat te politike koja nije bila rastrošna nego razvojna. Dalje kažete, Vlada nema mjera antirecesijskih. Ima, donijeli su mjere za poticanje gospodarstva, za subvencije gospodarstva, i za pomoć gospodarstvu u ovoj situaciji. Govorite je li moguće mijenjati određene planove koje smo imali prije par mjeseci i zašto to Vlada radi. Pa 19 europskih država koje su se smatrale razvijenijim od Hrvatske su promijenili svoju politiku jer su danas itekako u recesiji, 19 europskih zemalja. I to nije izazvala Vlada Republike Hrvatske, zna se odakle je krenula financijska kriza od Sjedinjenih Američkih Država itd., mi se nosimo, sa ovim problemom se nosimo odlično i Vlada Republike Hrvatske je doista na pravi je način odgovorila i svojim mjerama i s onim što želi poduzeti kako bi pomogla gospodarstvu.
Hvala lijepa. Drugi ispravak, gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, evo gospodin Maras je rekao da fiskalna politika ove Vlade promašena je i rastrošna. To uopće nije točno, ja bih tu mogla govoriti o tome kako Vlada, naša Vlada vodi fiskalnu politiku u tom smjeru da rashodi budu manji od prihoda, dakle, ostvaren je i jedan višak i da nema obveza iz prijašnjih godina, mi jednostavno ne bi bili u deficitu. Ali, mogla bi odgovoriti o tome da smo, ustvari uredili državnu riznicu, dakle, učinkovito troše sredstva, znači taj novac da je na jednom računu. Mogla bih vam govoriti što je ovo ministarstvo predložilo i na kraju je usvojeno da imamo unutarnje kontrole u svim ministarstvima, da se opet racionalno troše sredstava državnog proračuna. Ali s obzirom da svi vjerujemo Hrvatskoj narodnoj banci, onda ću reći koja su obilježja fiskalne politike u prvom polugodištu 2008. godine jer smatram da ste u svojoj raspravi prema Poslovniku govorili o razdoblju, odnosno prvom polugodištu 2008. godine. A rečenica, zbog javnosti ću je pročitati, citiram: "Tijekom prvog polugodišta 2008 [[Upadica: Hvala kolegice, kolegice!]] fiskalna politika je bila obilježena snažnim rashodom prihoda opće države. To je posljedica zamjetnog rasta cijena robe i usluga, pozitivna kretanja na tržištu rada [[Upadica: Hvala lijepa! Hvala lijepa, molim vas!]] rezultata.
Držimo se vremena! Treći ispravak gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo izgleda danas katastrofičari imaju zborno pjevanje, mislim da bi taj zbor jako lijepo zvučao da se objedine pogotovo. Naime evo kolega govori o nisu stvari, pod ostalo opet dotiče i HDZ, veli HDZ nema ideja. Pa ne znam na temelju čega HDZ ne bi imao ideja a SDP ima ideja? Vidimo koje su to ideje. Neće biti crni dani za turizam, crni dani za privredu, nema novca i slično. Govori i dalje, opet netočno, u raskošnoj državi. Po čemu je ova država raskošna? I kuda troši novca, pita se kolega. Pa troši novac, mislim da bi SDP bio presretan da nema novaca za plaću u vojsci, vojska, policija, prosvjeta, zdravstvo, e onda bi vi došli na svoje. Nažalost to neće ići tako.
Kolega Maras prvo ste stavili, podigli pločicu žutu za repliku, onda repliku nema pravo. Sada ste podigli pločicu za povredu Poslovnika.
Mogu?
Izvolite.
Hvala lijepo. Povrijeđen je članak 209. ja sam zabunom dignuo pločicu za repliku jer sam mislio da je gospođa dala repliku s obzirom da je odgovarala sve osim onoga što sam ja govorio. Znači ona mi je dala repliku a ne ispravak netočnog navoda i to je dovelo do moje zabune a mislim da je gospođa povrijedila članak 209., Majdenić, s obzirom da nije ispravila netočan navod.
Kako nije? Vi ste govorili kakva je politika a kolegica je usporavala vaše tvrdnje. I poštovani zastupnik Krešo Filipović. Ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo, gospodin Maras je u svojoj raspravi, izlaganju jedno 30 puta spomenuo krizu. S obzirom da je kolega ekonomista kao i ja, mislim da je neozbiljno u ovom trenutku tvrditi da je Republika Hrvatska i gospodarstvo Republike Hrvatske u krizi jer se ni po definiciji krize, znači ni po definiciji krize nisu stekli uvjeti da možete takvu tvrdnju izreći pred hrvatskom javnosti. A isto samo tako svjedoci da danas raspravljamo uopće da li je Hrvatska zahvaćena recesijom, što vjerujem da jeste, ali o krizi ni u kojem slučaju još uvijek ne možemo govoriti. Ni po definiciji krize. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Moje kolege su već ispravile kolegu Marasa, kojeg ja razumijem, on je u oporbi o on dakako koristi ovu priliku kako bi zapravo skrenuo pozornost na odgovornost tobožnje Vlade, ispravljam dakle, njegov navod kojim je kazao kako je Vlada, samo Vlada, jedino Vlada odgovorna i najodgovornija i samo odgovorna itd.. Dakle, sve ovo što smo čuli ide u korist ovoj tvrdnji kako to nije točno. Ovdje izlaganje gospodina potpredsjednika Sabora, gospodina Friščića je upravo najbolje to potvrdilo, neshvatljivo je kolega Maras da 0,08 mislim posto Hrvata u cijelom svijetu koji žive u odnosu na svjetsku populaciju može biti, oduprijeti se … [[Govornik se ne razumije.]] otporno, imuno, na kompletno događanje koje je sada zahvatilo cijeli svijet. Prema tome, stvarno je netočno i tendenciozno kazati kako je za sve ovo što se događa odgovorna Vlada. Hvala lijepo.
Tri replike. Gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Ja mislim da Vlada mora steći hrabrosti da odgovori na pitanje na koje vidim da i ovdje među zastupnicima HDZ-a nema jedinstva. Kažu, jesmo u recesiji, nismo u krizi. Nismo u krizi, odlično je, vamo tamo. Ustvari dajte barem da Vlada reče, ja mislim da Vlada mora kazati, izjasnit se da li smo u krizi ili nismo, jesmo li u recesiji ili nismo. Normalna stvar da je Vlada najodgovornija. Pa nije vatrogasno društvo iz Mrduše donje najodgovornije. Odgovorna je Vlada, najodgovornija i ona treba snositi konsekvence za ono što se dešava dobro i loše. Recesija i kriza nisu nikakve psihološke kategorije nego objektivne kategorije, objektivne činjenice i treba ovo govoriti onda jezikom činjenicom. Dakle, i kad je to tonio Titanic možda su se neki odlično osjećali. To je bilo njihovo psihološko, osobno stanje, njihova privilegija da budu negdje drugdje u tome, ali to niti malo nije umanjilo činjenicu da se upravo tog trenutka dešava jedna tragedija. Dakle, to što se netko odlično osjeća dok brod tone pa to je samo pitanje više medicinsko nego političko. Ali mi ovdje trebamo govoriti jezikom politike, fakata odnosno pokušati doći do onih uzroka koji izazivaju ovakvo stanje kojeg manje-više svi objektivni promatrači, analitičari nazivaju recesijom i pokušati otkloniti uzroke koji izazivaju takvo stanje, a najveći uzrok je hrvatska Vlada.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Jurjeviću, ne bih ulazio u ovu medicinsku tematiku, ali da li smo mi u krizi ili ne, ne treba govoriti osjećaj jer stvar osjećaja može varirati od pojedinca do pojedinca. Ali podaci koji govore da je u 11. mjesecu prošle godine, zadnji podaci, broj nezaposlenih je porastao za 5200 osoba, da je trgovina na malo pala 11,4%, da je industrijska proizvodnja nikad manja u tom kvartalu nego što je to bila do tada, da je vanjsko-trgovinski deficit 13,9% veći, da je deficit platne bilance dvostruko veći nego što je to ikad bio. Pa koji podaci gospodine Jurjeviću vam trebaju još da bi utvrdili da je Hrvatska u krizi? Pa to je totalno nerazumijevanje situacije u kojoj se mi nalazimo i morate gospodo prestati gurati glavu u pijesak i priznati, Hrvatska je ušla u recesiju, treba ponuditi viziju kako iz nje izaći. Nažalost, te vizije nema.
Druga replika. Gospodin zastupnik Davor Bernardić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, ja ću se s vama složit da je Hrvatska pred vratima krize. No međutim, ja ne znam zašto se iz HDZ-a uporno negira da krize nema. Svašta smo mogli čuti, a mogli smo čuti da krize nema, čak da je na snazi nekakvo i poboljšanje. Da li to misli onih 11 tisuća ljudi koji su u listopadu, studenom i prosincu dobili otkaze i koji možda gledaju i prate ovaj Sabor? 'Ajmo zbog tih 11 tisuća ljudi, koji možda i prate ovaj Sabor, ne pričat da Hrvatska nije u krizi i da nije bilo otkaza odnosno da nije smanjen gospodarski rast. Također ste dobro primijetili da je Vlada i rastrošna. Bili su neki argumenti da Vlada nije rastrošna jer je smanjila deficit. Pa deficit je isto tako statistička kategorija. 2003. deficit je bio na razini 3 milijarde, sad je 5 milijardi. Da li je smanjen? Je, u udjelu da, no međutim apsolutno je povećan. Također je povećano vanbudžetsko zaduženje. Govorili ste i o tome da Vlada nije odgovorna. Pa Vlada je najodgovornija. Inače trebamo samo poreznu upravu, šefa porezne uprave koji će ubirati prihod, a ako će netko koordinirat akademsku zajednicu kao što su sad odgovorni savjeti ekonomski, onda trebamo rektora, a ne premijera. Mi trebamo rektora, a ne premijera. I zbog toga je Vlada odgovorna. I govorili ste o tome da Vlada uzima gospodarstvu novčanu masu i to je ono na što upozoravamo. Ali ne samo gospodarstvo, ja ću vas podsjetiti da je gradu Zagrebu, a bilo je i o tome riječi, uzeto 2 milijarde kuna. Grad Zagreb velike poticaje daje razvoju malog i srednjeg poduzetništva u Republici Hrvatskoj i nosi 60% hrvatskog gospodarstva. U trenutku kad grad Zagreb koji je tri puta manje zadužen nego država bude u bankrotu, vjerujte mi, Hrvatska država je već kolabirala. Kad ubijete najveću kravu muzaru onda više nemate ni mlijeka.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Spomenuli ste pitanje deficita. Pitanje deficita nije samo i brojčano koliko je to deficit iznosio. Spomenuli ste da je postotak koji je bio 2003. puno manje nego što je to iznosio deficit za vrijeme HDZ-ove Vlade. A sa druge strane, pitanje je gdje taj deficit ide? Deficit koji je 2000. iskorišten da se podmire dugovi HDZ-ove Vlade iz '90.-tih godina i deficit koji je iskorišten tijekom vlade 2000. do 2003. godine za izgradnju autoceste koja je napravljena u rekordnom roku, se vide gospodo gdje je otišao. Nažalost, vaš deficit gdje ide i vaša zaduženja se ne vide. Idu u tekuću potrošnju, idu u prerastrošnu državu, nestrukturiranu državu, bez reformi koja danas ne može pripremiti nas da se nosimo sa ovom krizom. Hvala lijepo.
I gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kolega Maras, svaka država pa tako i naša u svojoj novijoj povijesti imala je vlade koje su bile sposobnije, manje sposobne. Tako će biti i budućnosti i to nije čak najveći problem. Najveći je problem kad imate lažljivu vladu, ali kako bi se naša Vlada naljutila da joj mi to kažemo ja to neću reći, nego mi imamo Vladu, jer se izlažem pogibelji da ovdje budem kažnjena a to ne želim, da se naša Vlada duboko, duboko i daleko distancirala od istine. Ona ne prizna činjenice. Pa zaista ovo pitanje je li došla kriza ili nije kriza, pa to zaista podsjeća me na one rane dane početka rata u Zagrebu kad su počele padati bombe. Ljudi u skloništu željeli su čuti na radiju gdje to pada i kako, slabo se to čulo, bili su slabo pripremljeni i na takav način da dobiju vijesti dok nije došao jedan čovjek i rekao pa šta pitate gdje pada, zar ne vidite, pada na nas. Prema tome, ove današnje rasprave jel ima krize ili ne, pa to građani bolje od svih nas ovdje znaju i zato sama činjenica da su u 10 mjeseci jednoj prosječnoj obitelji na kredit, mladoj obitelji kojoj je cijela obitelj pomogla da digne kredit, u 10 mjeseci dakle na jedan prosječan mali dvosobni stan narasla rata kredita za 800 kuna. Kaže meni jučer ministar Šuker da to nije istina, da se ovdje šiti panika. Postavlja se i pitanje možda nekim političarima nije podignuta rata na kredit, ali onda nismo u zoni pitanja je li recesija ili ne, je li kriza ili nije tada smo već duboko na strani, odnosno na dijelu s one strane zakona jer to se smatra u svijetu svugdje, uljuđenoj Europi pitanje korupcije par excellence.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Kolegice Antičević-Marinović, nije uopće upitno Hrvatska je u krizi, Hrvatska je ušla u recesiju. I da ne bi kolege iz HDZ-a i Vlada rekla da smo mi iz SDP-a, da samo kritiziramo, da ne nudimo nikakva rješenja. Rekao sam danas je u saborsku proceduru upućeno 14 zakona, nekoliko odluka i nekoliko reformi. Prije svega, smatramo da treba ići u Prijedlog zakona o izmjenama dopunama Zakona o izvršenju državnog proračuna, da treba provesti dokapitalizaciju HBOR-a kako bi se pomoglo gospodarstvu sa dodatnim kreditima, Prijedlog zakona izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit i nekoliko još zakona. Znači, želimo pomoći hrvatskoj Vladi koja je sada bez rješenja kako bi našim rješenjima izvukla Hrvatsku iz krize. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Dame i gospodo, ovdje se vodi oštra politička utakmica između pozicije i opozicije, između Vlade i opozicije što je sasvim primjereno i hrvatskom Parlamentu i svakom parlamentu. I takva politička utakmica se i treba voditi. Ali, rasprava o tome je li kriza, nije kriza, recesija, nije recesija mislim da spada u, pod drugom jednom točkom, pod drugom jednom temom. Ovdje je rasprava o polugodišnjem izvješću Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2008. godine. Raspravljamo dakle o izvješću Hrvatske narodne banke za prvo polugodište prošle godine, pa pokušajmo se što je obazrivije držati te teme, ne proširivati je na sve aspekte gospodarske politike i kritike gospodarske politike. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, zamjeniče guvernera, kolegice i kolege. Hrvatska narodna banka sa svojim mjerama centralne monetarne vlasti potvrdila kao najjači čimbenik financijske sigurnosti ove zemlje u ovim kriznim vremenima i to nam priznaje i Europa i svijet. A financijska sigurnost je pretpostavka svakoj drugoj sigurnosti i zato je po mom mišljenju ovo Izvješće Hrvatske narodne banke važnije i od Izvješća Vijeća za nacionalnu sigurnost kojeg su neki dan primili na znanje i Predsjednik države i predsjednik hrvatske Vlade. Ali ja ću se u svojoj raspravi ograničiti kao što je sugerirao potpredsjednik Sabora na samo jedan segment ovog izvješća Hrvatske narodne banke, a to je poslovanje bankarskog sektora. Naime, iz izvješća za prvo polugodište 2008. iščitavamo da su poslovne banke u tom razdoblju ostvarile 3,3 milijarde kuna dobiti dobiti prije oporezivanja. U odnosu na isto razdoblje 2007. godine to je povećanje od čak 34% i sa ovakvim rastom dobiti bankarska industrija je daleko najprofitabilnija djelatnost u Hrvatskoj. A kao što kažu sami bankari, ovaj visoki rast dobiti najvećim je dijelom rezultat rasta kamatnih prihoda. A povećanje kamatnih prihoda pak je uvjetovano rastom kamatnih stopa i to prvenstveno kamatnih stopa na kredite s valutnom klauzulom. I dok su kamatne stope na kredite rasle, kamatne stope na depozite istovremeno su zadržane na istoj razini kao što su bile u 2007. godini ili su čak nešto i padale. Zašto to ističem. Zato što je kreditna aktivnost poslovnih banaka primarno usmjerena na stanovništvo. Tako da su krediti stanovništvu u prvoj polovini 2008. povećani za 7 milijardi kuna uz porast od preko 6%, te su dosegli ukupan iznos od preko 116 milijardi kuna. Prema tome, krediti stanovništvu su osnovni izvor kamatnih prihoda kao primarnog bankovnog prihoda. Istovremeno stanovništvo je i najveći izvor financiranja banaka s tim da se važnost ovog izvora iz godine u godinu i povećava i to je vrlo jasan indikator raslojavanja hrvatskih građana. Velik dio njih naime ima sve manje i sve se više zadužuje, a manji dio ih ima sve više i u mogućnosti je štedjeti i to se vidi po rastu štednje koja je eto dosegla u ovim trenucima preko 170 milijardi kuna. Pojednostavljeno rečeno najveći dio novca banke prikupe upravo od građana i za to im plaćaju kamate koje su na žalost sve niže. S druge strane taj isti novac najviše plasiraju upravo građanima, ali po daleko višoj cijeni koja se za razliku od kamata na štednju iz dana u dan povećava. Svima nam je vrlo jasno zašto banke najradije posuđuju upravo građanima. Zato jer im je i povrat najsigurniji, a osim toga dobivenim kreditnim sredstvima građani kupuju potrošna dobra proizvedena u zemljama odakle su banke majke i tako naši građani zapravo svojim novcem podižu standard građana drugih zemalja. U posljednjih godinu dana kamatne stope povećane su otprilike za 1 postotni bod. Prema najcrnjem scenariju mogle bi skočiti za još nekoliko postotnih bodova, a to bi jedan ogroman broj hrvatskih građana doveo u poziciju da ne mogu vraćati kredite naročito oni koji su ostali ili će u najskorije vrijeme ostati bez posla i bez stalnih primanja. Što ako se to dogodi? Bankama će se povećati rizik povrata kredita, odnosno povećat će im se udjel tzv. loših kredita u plasmanima. Taj problem banke rješavaju vrlo jednostavno na način da rizik nevraćanja kredita ugrade u kamatne stope i ponovno ga prevale na građane. Banke naprosto ne mogu izgubiti. A ne mogu izgubiti ni zato što su povrat kredita osigurale i to najčešće višestruko imovinom dužnika iako se dakako pritom nameće pitanje kako bi banke gospodarile silnim kućama i ostalim nekretninama koje bi od bankrotiranih građana preuzele u svoje portfelje. Kome bi ih uopće i prodavale. Ali još važnije pitanje od ovoga je što će biti s hrvatskim građanima. Hrvatski građani se strahovito boje ovakvog crnog scenarija. Uz strah od gubitka radnog mjesta, strah od uličnih razbojnika, straha od nedostupnosti zdravstvene zaštite, straha od hladnoće u ovim zimskim, hladnim danima, straha od svakodnevnih poskupljenja sada je eto tu i strah od poskupljenja kredita. Hrvatski se građani jednako kao i država u kojoj žive strahovito boje poskupljenja kredita zato što su prezaduženi. Svaki u prosjeku bankama duguje 27000 kuna ili 3750 eura. od 2000 eura. Zaduženost, ova o kojoj govorim, udvostručila se u odnosu na 2004. godinu kada je svaki građanin bio opterećen s nešto manje od 2000 eura. Minusi na tekućim računima i otplate na rate, hrvatskim su građanima, eto najveći saveznici, ali istovremeno i najveći neprijatelji. Zato bih u ovim teškim vremenima i banke trebale pokazati i više osjetljivosti, i društvene odgovornosti i ne povećavati cijenu kreditima. Jer ima realnih rezervi za to. Prva rezerva su međunarodne pričuve Hrvatske narodne banke koje su sredinom 2008. godine dosegle 10 milijardi eura. A drugi argument za nepovećavanje kamata upravo je velika dobit s kojom sam počela ovu raspravu, a koje je rezultat velikih kamatnih marži koje su 3 do 4 puta veće od marži banaka majki u njihovim domicilnim zemljama. I što je najvažnije, najveći dio te dobiti ostvaren je novcem upravo hrvatskih građana i nije nimalo lijep osjećaj vidjeti veliku dobit banaka i slušati o isplatama ogromnih bonusa i dividendi, a da istovremeno najveći dio hrvatskih građana i hrvatskog gospodarstva ne može spojiti kraj s krajem. Dakle, očito je da ima prostora da se kamate na kredite ne povećavaju. Štoviše, ima prostora i za prolongiranje otplata i za niz drugih poteza koji bi omogućili građanima da ne dožive osobni bankrot. Jer ako se ima sluha za servisiranje megalomanskih potreba države, onda se eto, mora imati sluha i za servisiranje potreba građana. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo, opet idemo dalje po navici, ono katastrofičari svih stranaka ujedinite se, mislim oporbenih. Evo ovako. Kolegica veli, hrvatski građani se boje hladnoće. Pa ja ne znam na temelju čega se boje hladnoće, čak i u ovim problemima s plinom, bilo je rečeno, građani će biti zaštićeni maksimalno, a koliko znamo, nažalost cijela Hrvatska nije plinificirana, prema tome mnogi se griju i na drva i na sve ostalo, prema tome hladnoće nažalost nema, osim oko srca SDP-ovaca. Dalje. Veli, jedva spajaju kraj s krajem. Interesantno je kako spajaju skiju sa skijom, pa 300 tisuća ide na skijanje, 100 tisuća novih automobila i dalje. Čudni su naši građani stvarno.
Replika, gospodin zastupnik Ivan Hanžek.
Ja bih želio se samo priključiti kolegici. Naime, moja informacija, neka me kolega iz Narodne banke ispravi, u nekim od zemalja Europe vlade i nadležne institucije utvrđuju maksimalne visine kamata iznad kojih se kamata računa lihvarsko. Mislim da ima prostora u Hrvatskoj o tome razgovarati da je potrebna regulacija jer što se tiče samih kamata, nisu same kamate problem. Problem je da nažalost naše banke doradi na koju ne plaćaju PDV, svaki postupak na koji ne plaćaju PDV uredno dignu, ako ste korisnik elektronskog bankarstva, pogledajte si stavke. Porasli su troškovi provođenja određenih transakcija sa jedne kune na dvije kuna. U proteklih 6 do 8 mjeseci, ispričavam se, opet ja upadam u onaj period koji nije predmet ovog izvješća. No, evo želio bih svojom replikom zapravo dati prilog u razmatranje i razmišljanje naše ministarstvo i našoj Narodnoj banci da se razmisli o takvoj jednoj soluciji koja u ovakvim kriznim trenucima može biti izuzetno značajna da ljudima ne bude hladno oko srca, što bi rekao moj kolega Markovinović. Međutim, treba reći da našim ljudima nije samo hladno oko srca zbog plina ili zbog SDP-a, nego i zbog toga da gospodarstvo je ostalo bez plina, a kad gospodarstvo ostane bez plina, onda oni ostaju bez plaća. Hvala lijepo.
Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine viceguverner, kolegice i kolege. Polugodišnje izvješće Hrvatske narodne banke za prvo godište 2008. godine je zaista sveobuhvatno i govori o uvjetima u kojima se odvijala gospodarska aktivnost u okružju europske međunarodne makroekonomske stvarnosti, financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti i provedbi monetarne politike i mislim da je važno, s obzirom da su se ti uvjeti prenijeli na buduće vrijeme, odnosno sadašnje. Prema tome, dobro je proanalizirati to izvješće. Prvo polugodište 2008. godine obilježilo je usporavanje gospodarske aktivnosti u Sjedinjenim Američkim Državama, nakon njih i u drugim razvijenim gospodarstvima. Slom američke burze i velike turbulencije na svjetskim financijskim tržištima, što se neminovno odrazilo i na realna kretanja u svjetskoj ekonomiji. Istovremeno je rast cijena nafte i drugih energenata te rast cijena sirovina i prehrambenih proizvoda na svjetskom tržištu potaknuo globalne inflatorne i pritiske u mnogim zemljama. To je posebno pogodilo zemlje koje su najčvršće povezane s američkim gospodarstvom i njihovim financijskim sustavom, kao što su Irska, Velika Britanija, ali je imalo i snažan utjecaj na gospodarsku aktivnost u eurozoni. Učinci svjetske financijske krize posebno su vidljive u baltičkim zemljama, gdje je godišnja stopa rasta cijena u lipnju iznosila, primjerice u Estoniji 11,5%, Litvi 12,5%, a u Letoniji čak 17,5% i to uglavnom zato što su one ovisile o inozemnom financiranju. U tom i takvom okružju odvijala se i gospodarska aktivnost i u našoj zemlji i neminovno je da su efekti svjetske krize imali odraza i na rast inflacije i usporavanje naše gospodarske aktivnosti, ali ne u takvoj mjeri i takvim intenzitetom da bi to imalo duboke učinke, a pogotovo ne obilježje krize. Tako je godišnja stopa rasta bruto domaćeg proizvoda u prvoj polovini godine iznosila 3,8%, što je nešto manje nego na nivou cijele 2007. godine kada je iznosila 5,6%. Prvo polugodište 2008. godine je obilježila vrlo snažna investicijska aktivnost kroz privatna ulaganja u nestambene građevinske objekte i na investiciju fiksni kapital, koje su i bile osnovni pokretač gospodarskog rasta. Isto tako, u ovom razdoblju zabilježena su pozitivna kretanja na tržištu rada. Prije svega u pravcu povećanja broja zaposlenih i nastavak trenda smanjivanja stope nezaposlenih. Slično tome kretao se i nominalni rast bruto plaća, a u lipnju su donesene izmjene Zakona o porezu na dohodak temeljem kojih se povećao osobni odbitak sa 1600 na 1800 kuna, što će u drugom polugodištu utjecati na povećanje neto plaće zaposlenih. Normalno je da su snažni inozemni inflatorni pritisci, pogotovo cijena nafte. Ima li odraza i na kretanje domaće inflacije koja je u lipnju bila za 1,8% viša nego u prosincu 2007. godine. Nasuprot tome, cijene industrijski neprehrambenih proizvoda blago su se usporile, što znači da nije došlo do prelijevanja rasta troškova energije na cijene industrijskih proizvoda. Na ublažavanje inflatornih pritisaka u domaćem gospodarstvu povoljno je utjecala umjerena aprecijacija tečaja kune prema euru, odnosno jačanju njezinog tečaja. U takvim uvjetima jačanja tečaja kune, a da bi povećala likvidnost financijskog sustava, Hrvatska narodna banka je intervenirala otkupom deviza na domaćem deviznom tržištu od poslovnih banaka. Glavni instrumenti kreiranja kunske likvidnosti bili su u tom razdoblju, bile su redovite obratne repo operacije. Hrvatska narodna banke je početkom 2008. godine pored poduzetih monetarnih mjera donijela i nekoliko važnih odluka kojima se pojačao nadzor nad bankama, zaštitila kvaliteta aktive banaka i podigla stopa adekvatnosti kapitala. S druge strane, nastavljeno je i smanjivanje inozemnog duga poslovnih banaka i primjena obvezne granične pričuve što se pokazalo iznimno važnim u očuvanju stabilnosti hrvatskog bankarskog sustava i smanjenje utjecaja svjetske financijske krize. U tom je razdoblju zabilježen i snažan rast štednih i oročenih depozita stanovništva iz prostog razloga jer su građani shvatili da je sigurnije u tim trenucima štedjeti u poslovnim bankama manje možda zaraditi nego ulagati u dionice za koje ipak ponekad znaju biti i rizične. Međunarodne pričuve u prvoj polovini 2008. godine nastavile su rasti i to uglavnom zahvaljujući dakle mjerama Hrvatske narodne banke, iznosile su 9,9 milijardi eura što je za 6,8% ili za 633 milijuna eura više nego na kraju 2007. godine. Ovim sredstvima je Hrvatska narodna banka tijekom godine intervenirala na tržištu kupujući i prodajući devize bankama u cilju očuvanja njihove likvidnosti. Sigurno da bismo mogli nabrajati još mnogo pokazatelja koji govore o stanju u državi i gospodarstvu ali ostaje činjenica da je zahvaljujući mjerama i potezima Hrvatske narodne banke, hrvatske Vlade, resornih ministarstava ali i drugih gospodarstvenih čimbenika koji su doprinijeli održavanju stabilnosti uvjeta poslovanja i ublažavanju utjecaja svjetske krize. Isto tako, ovo izvješće treba poslužiti a činjenica je da dobra komunikacija između Hrvatske narodne banke i Vlade Republike Hrvatske je to već i koristila za poduzimanje daljnjih mjera i aktivnosti, za eliminiranje negativnih posljedica svjetske krize da bi se održao makar usporeniji gospodarski rast i sigurnost monetarno kreditne politike. Na kraju, evo predlažem da se ovo izvješće kao takvo prihvati ali bih također molila s obzirom da su se u ovim raspravama čule paušalne ocjene da su neki krediti porasli čak za 800 kuna rata. Mene osobno zanima a mislim da bi trebalo i viceguvernera koje su to banke podigle toliko kamatu da je rata porasla za 800 kuna. O kojem iznosu se kredita radi? Da li je to mali stančić kako ste rekli da je cijela obitelj skupa? 800 kuna povećanje rate je zaista bila bih, to je laž i mislim da bi evo da ne plašite javnost, bilo bi stvarno potrebno reći koji iznos kredita, na koju ratu i za koju veličinu stana. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Netočno je što je kolegica izjavila da je posljedica krize u Hrvatskoj jedino uzrok financijske krize u Americi. To naprosto nije točno. Naime, svi pokazatelji još u 2007. godini kao što je pad industrijske proizvodnje koje je onda vuklo za sobom sve a prije svega pad bruto društvenog proizvoda evidentno govori da ako je išta autentični proizvod ove hrvatske Vlade kao hrvatske autentični proizvod njezin to je izazivanje krize još kad se nije naslućivala u dalekoj Americi.
Nekoliko replika. Gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa točno je kolegica ustvrdila da je glavni generator krize zapravo financijska kriza koja je došla iz Sjedinjenih Američkih država. Naime, kad govorimo danas o recesiji u 19 europskih zemalja onda prije toga treba uzeti u obzir koje sve zemlje su financijski intervenirale u svom bankarskom sektoru. Je li Hrvatska država reagirala u svom financijskom sektoru? Nije. To je temelj financijske krize danas svjetske upravo bila i reakcija u financijskom sektoru. Čak jedna Švicarska koja je ajmo reći najjača svjetska, najveća država koja temelji svoje gospodarstvo na bankarstvu je morala intervenirati u bankarski sektor. Njezine glavne banke, Credit Swiss i ostale glavne banke su zatražile intervenciju iz državnog proračuna, tražili su 10 milijardi eura da bi mogli spasiti poslovanje tih banaka. U Hrvatskoj se takva reakcija nije dogodila. Dakle, potpuno ste u pravu da je glavni generator krize zapravo dolazi iz tog financijskog sektora. I potpuno su u pravu i oni kao što je to rekao predsjednik Mesić prije par dana da Hrvatsku nije zahvatila kriza na način kao što je to zahvatila svijet jer je u pravu. Sjedinjene Američke Države su dale 700 milijardi dolara iz svog budžeta da bi spasile financijske institucije u Sjedinjenim Američkim Državama. Njemačka je dala par stotina milijardi eura dakle iz budžeta, državnog budžeta je dala stotine milijardi eura da bi spasila financijski sektor. Mi nismo dali ni kune a znamo kako smo proračun usvojili. Niti kune nismo dali financijskom sektoru. I zato možemo s pravom reći da nas financijska kriza nije uhvatila na način kako je to uhvatila Sjedinjene Američke Države ili sve europske države. Nismo intervenirali iz državnog proračuna prema financijskom sektoru, potpuno ste u pravu. Politika koju je vodila ova Vlada i s pravom pohvaljujemo guvernera koji je dobio priznanje. Ali slično priznanje je dobio i ministar Šuker. Ja doista se pitam čemu ovakva navijačka pozicija SDP-a prema krizi. Zašto vi želite da kriza počne, zašto navijate za krizu? Doista nije jasno koji su vaši motivi da navijate za krizu na način na koji to radite.
Hvala lijepa, kolega. Ja vas molim dame i gospodo, zadržimo se na temi. Nemojmo proširivati temu na. … [[Upadica se ne čuje.]] Lijepo sam skrenuo pozornost da se držimo teme što je u skladu s poslovnikom da je Polugodišnje izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2008. godine i molim vas držimo se te teme. Odgovor na repliku gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa evo, ja moram se složiti sa zastupnikom Matušićem da sigurno da je utjecaj krize tj. da je glavni razlog ja bih rekla možda usporenijeg rasta, gospodarskog rasta utjecaj svjetske krize. Naime, ako pogledamo sve što je činila naša Vlada od 2004. godine onda smo trebali imati samo sve bolje rezultate, ne usporeni gospodarski rast nego još veći gospodarski rast nego što je bio. Činjenica je da smo vodili jednu stvarno odgovornu fiskalnu politiku. Vodili smo računa o tome da rashodi iz proračuna dakle da se trošenje proračunskih sredstava bude na taj način da bude manje od prihoda, dakle da ostvarujemo, da nemamo deficita, da deficit bude što manji i da bude samo za one otplate kredita koje smo imali koje su podignute od 2000. godine. Prema tome, da nije bilo svjetske krize mi bi danas stvarno imali ovdje sasvim jednu drugu situaciju. O tome treba govoriti. Mi se, jednostavno ova Vlada se ne izvlači na taj način da je glavni uzrok, kako bi rekla, ne izvlači se na to. Ona radi svoj posao i vodi tu odgovornu politiku, vodi računa o trošenju sredstava, smanjila je taj deficit koji je izuzetno bitan, jer da smo povećali deficit koji znam kada je gospodin Linić stalno govorio da deficit treba povećavati, da će on doprinijeti gospodarskom rastu, mi bi sada bili, ja ne znam u kakvoj super krizi. Zašto? Zato što bi morali otplaćivati te dugove. Mi smo smanjivali deficit ali smo sva raspoloživa sredstva mi smo davali u poduzetništvo. Razvijali smo gospodarstvo. I zaista kažem vam da smo vodili bilo koju drugu politiku od ove, mi bi imali krizu. Ovako su ovo utjecaj samo svjetske, svjetske krize. Prema tome, Vlada stvarno vodi jednu odgovornu politiku i tako će i nastaviti.
Druga replika, gospođa zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite.
Ja ću poći od toga da se ne izložim kritici da ne govorim oko, nerepliciram u dijelu koje se odnosi na ovo izvješće, međutim, to izvješće između ostaloga govori i o gospodarskim aktivnostima, prema tome, to je cjelovita jedna informacija i moguće je o svemu zapravo raspravljati. Ne slažem se i netočno je da je kriza ili ovo što se nama danas u Hrvatskoj dešava da je to posljedica vanjskih utjecaja, jest u jednom manjem dijelu. Međutim, u najvećem dijelu negativnosti koje se ispoljavaju danas u Hrvatsku jesu krize našeg sustava, mi nedovoljno brzo mijenjamo sustav, mi nemamo dovoljno brzo provođenje reformi i stoga mi imamo ovakvu situaciju kakvu imamo. U 2008. godini u pet mjeseci imamo pad industrijske proizvodnje, ako to nije recesija onda ja ne znam šta je. Jer u ekonomici se kaže kada imate pad industrijske proizvodnje nekoliko mjeseci za redom, onda je to recesija. Posljedica toga je i pad društvenog bruto proizvoda i mi nećemo evo, sada svi govore biti ćemo sretni ako nećemo imati pad bruto proizvoda bez obzira što ćemo sada i sivu ekonomiju pribrojiti u brutoproizvod. Mi imamo i pad bruto dobiti, ja 9 mjeseci naši poduzetnici imaju pad bruto dobiti za 9%. Mi imamo pad investiranja onih najkvalitetnijeg investiranja a to je u dugotrajnu imovinu za 6%. U prvih 9 mjeseci za prošlu godinu. Mi imamo porast blokiranih subjekata za 30% i iznosa za 60%. Neizmirene obaveze su dosegle 14.4 milijarde kuna. Mi imamo manjak u robnoj razmjeni preko 10 milijardi eura što je zabrinjavajuće jer će se to preliti u ovoj godini u povećanje vanjskog duga. Mi imamo najnižu pokrivenost uvoza izvozom od 45% u povijesti praćenja pokrivenosti izvoza u Hrvatskoj. Mene to ne veseli, mene to zabrinjava. I to su, to su posljedice a mi nemamo mjere kako rješavati uzroke da te posljedice smanjujemo i da one povremeno nestaju. To je zapravo problem i o tome treba u Parlamentu i u Vladi raspravljati.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Ja se ne mogu složiti da naša Vlada nema mjere. Ako i jedna Vlada ima mjere za rješavanje kriza i izazova, ja neću reći kriza, stvarno ću reći izazova, jer ovo je izazov naše Vlade, onda je to Vlada dr. Ive Sanadera. Zašto? Zato što ima ljude koji to mogu riješiti, zato što ima ugled u svijetu, poznat vam je ugled u Europskoj uniji, bilo gdje, naš ministar financija je dobio nagradu za reforme u Hrvatskoj, prema tome, ne možemo se složiti da naša Vlada radi nešto što nije u interesu građana. Što vi to ne prepoznajete, ne što ne prepoznajete, nego što vi to ne želite prepoznati. Ja samo mogu reći da vam iskreno malo zavidim, ne malo nego i puno.
Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović, sljedeća replika.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo, kolegice spomenuli ste dobru suradnju hrvatske Vlade i Hrvatske narodne banke. I meni nije jasno zašto je SDP toliko užasnut što Hrvatska narodna banka dobro surađuje sa hrvatskom Vladom za dobrobit Hrvatske države. Mislim šta je tu sporno? Mislim da svaka banka treba surađivati sa Vladom jer je to najbolji način da eventualne probleme rješavamo. Dalje, bilo je isčuđavanja zašto banka prodaje eure. A šta bi trebalo, beskonačnosti kupovati eure, do zadnje kune valjda? Pa valjda banka i kupuje i prodaje eure. Pa konačno, Hrvatska narodna banka, to joj je i posao, da stvarno prati, da reagira stanje na financijskom tržištu i to odlično radi. Dalje. Bilo je također kritika, evo kolegica Antičević, veli da ne govorimo o stvarnosti. Pa kaže, primjer, je li, "hrvatska Vlada nije javljala gdje su padale bombe za vrijeme rata", hvala bogu da nije, a bilo je onih koji su javljali, radi toga da malo nišanske sprave pomaknu oni koji su gađali bombama. Hvala.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite se smiriti!
Evo ja bih samo htjela reći da i dalje smatram da u vremenu izazova da je ustvari jako bitna ta suradnja između Hrvatske narodne banke i naše Vlade. To je za svaku pohvalu, naravno da to nekima smeta, smeta oporbenoj stranci. Ali činjenica je, da bez obzira kakav bio gospodarski rast, a činjenica je da će sva ona prava, to govorim zbog javnosti, govorim zbog umirovljenika, govorim zbog rodilja, zbog djece, mladeži, starijih osoba, govorim da će sva ona prava koje su imali biti zagarantirana. Neće kao u vaše vrijeme 2000. smanjiti rodiljine naknade, ukinuti trogodišnji dopust, policajcima ne isplaćivati srednjoškolskim profesorima niste godišnje odmore isplaćivali, prema tome, takvih stvari neće biti. Dakle, poruka javnosti da ova Vlada vodi odgovornu politiku bez obzira kakav bio gospodarski rast, sva ona prava biti će zajamčena.
Sljedeća replika gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Nema mjesta ovim crnim prognozama SDP-a što se tiče gospodarsko-socijalnog stanja u Republici Hrvatskoj. … [[Upadica se ne čuje.]]
Kolega Stazić, budite ljubazni pa, budite ljubazni pa dopustite da se ova rasprava odvija i nemojte dobacivati. Ne možete mi, nećete samnom polemizirati dobacivanjem.
Da nema mjesta ovim najcrnjim prognozama koje eto SDP ovih zadnjih dana pokušava plasirati u javnost, a to je u principu dio njihove populističke politike SDP-a gdje želi prikazati krizu sustava, kataklizmu u području zaposlenosti, gospodarstva. Ali mislim da bi bilo dobro da isto kažemo jednu istinu koja je isto ovih dana javno objavljena. A javno objavljena je da je Europska banka za obnovu i razvoj objavila podatak da Hrvatsku neće zahvatiti katastrofalna recesija i kaže, vidi se da Hrvatska u tranziciji je najnaprednija u regiji. Iza nje se nalaze Slovenija i Rumunjska. Pa kaže, srednjoročna predviđanja za Hrvatsku su pozitivna, posebno kad se uzme još u obzir i članstvo u Europskoj uniji. Isto tako, mislim da ne bi trebali kolege iz SDP-a zaboraviti i pohvaliti što je Vlada, zajedno sa Hrvatskom narodnom bankom, nije dopustila bankama dizanje kamata. Isto tako, Hrvatskoj narodnoj banci treba reći hvala što osigurava stabilnost monetarnog sustava u Hrvatskoj i stabilan tečaj. Znači, sve su to stvari koje bi trebalo pohvaliti, a ne kritizirati. A ovo što vi u dnevno političke svrhe pokušavate nametnut ljudima da su u strahu, ovi se plaše nevremena, ovi se plaše zime, ovi pretoplog vremena. Mislim da to više ne prolazi ni u djeci u osnovnoj školi, ako vas ozbiljni ljudi gledaju. Hvala.
Hvala lijepo. Sada imamo podignute pločice za dvije povrede Poslovnika. Jasno da ja to trebam dati onim zastupnicima koji traže povredu Poslovnika. Zastupnik Gordan Maras. Izvolite. Povreda Poslovnika.
Hvala lijepo. Povrijeđen je članak 209., a vi ste gospodine potpredsjedniče povrijedili članak 214. Poslovnika. Gospodin Kunst se javio za, ne samo gospodin Kunst, nego i prije gospodin Markovinović, za repliku i odmah u prvoj rečenicu umjesto replike kolegici Majdenić je počeo govoriti SDP što nema nikakve veze. Niti je kolegica Majdenić… … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, nema nikakve veze. To nije replika kolegici Majdenić. … [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] I vi ste…
Dobro. Dobro. Molim vas!
Ja se ispričavam. Mogu li završiti? Mogu li završiti? Po članku 214. gospodin Kunst se javio za ispravak netočnog navoda, a započeo je govoriti o temi za koju nije dobio riječ tako da trebali ste mu izreći opomenu za takvo ponašanje. Hvala lijep.
I gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, povreda Poslovnika.
Vidite, poštovani gospodine predsjedniče, povrijeđen je odredba članka 209. koji je povrijedio kolega Kunst i to 209. stavak 4. koji točno govori, jer mi smo izgleda zaboravili što je to replika. Replika je odgovor na izlaganja. Tako kaže… odgovor na izlaganje, naravno onome kome se replicira. To je tako odlučeno izmjenom Poslovnika, a kod nas više, gospodine predsjedniče ako se još sjećate, replika na repliku bila je dozvoljena do 2000. godine. Do 2001. godine, zapravo ne, dobro sam rekla, do 2000. godine. I sada se dozvoljava dakle primjena nečeg što više ne egzistira, a ja to dobro znam predsjedniče da, i to vi znate, ja mislim da ovakva replika na repliku i uporno dakle se trude vaši kolege tamo, a i naši kolege, ali vaši dvostruko da dokažu nešto što je svima u Hrvatskoj jasno. Mislim da su zaista ove stvari nepodnošljive. Umjesto da se traže rješenja, ovdje se prepire je li kriza ušla ili nije ušla. Još nam recite na koji granični prijelaz je ušla i u koliko sati, jer ste negirali uopće da uopće nema krize, onda je odjedanput ušla.
Mi danas imamo na djelu ovdje klasičan školski primjer zaborava, vrlo kratkog zaborava i zaborava, a posebno školski primjer dvostrukih mjerila. Jedanputa kada zastupnici repliciraju pa izravno se ne obraćaju replikantu, onom zastupniku koji je neposredno prije govorio i držao izlaganje u temi, tada kada se taj drugi zastupnik koji replicira navodno replicira, zapravo obraća se i kritizira zastupnike druge stranke ili Vlade, tada se to uzima normalnim, uobičajenim i da je to potpuno u redu, da je to replika i da je odgovor na repliku također onda potpuno u redu. Ako pak sada pripadnici druge stranke iznose u replici ili odgovoru na repliku drugačija razmišljanja, ali ista onima samo drugačija oporbena, ista onima koji su zastupnici druge stranke radili, onda je to povreda Poslovnika. Ne možemo, dame i gospodo, se držati dvostrukih kriterija, dvostrukih aršina pa jedanputa nešto proglašavati da je povreda Poslovnika zato što se u replici ili odgovoru na repliku nekom nešto ne sviđa, a kada se nekome sviđa onda je to povreda Poslovnika od strane predsjedavajućega. Tako se ne može sa dvostrukim mjerilima i sa kratkim pamćenjem raditi. Gospodin Stazić, povreda Poslovnika.
Povrijeđen je 213. članak Poslovnika koji kaže da red na sjednici osigurava predsjedatelj. Red na sjednici znači držanje našeg Poslovnika. Vi ste sada povrijedili ovaj članak 213. jer vi svoju odgovornost prebacujete na zastupnike. Zastupnik se ne mora držati Poslovnika, može pogriješiti. Vaša je zadaća da ga u tome spriječite i da ga u tome prekinete zato što ste vi zaduženi kao predsjedatelj za red na sjednici. Ovakva naknadna objašnjenja nakon što popuštate zastupnicima iz svoga kluba i potičete ih da krše Poslovnik, ne služe ničemu. Ona su potpuno beskorisna. Prekinite ih, prekinite i ovu stranu ako mislite da se netko ne drži Poslovnika, ali molim vas, imajte jedan kriterij i radite posao za koji ste plaćeni.
Ja imam jedan kriterij. Ja sam primjerice trebao sada već vas u prvoj sekundi prve minute prekinuti i opomenuti jer ste povrijedili Poslovnik. Ja ponavljam kako se vi, a vi osobno, držite dvostrukih mjerila. Jedanputa kada predsjedavajući daje objašnjenja što ima pravo i dužnost prema Poslovniku, onda ga opominjete da je kršio Poslovnik. A kada predsjedavajući vas opominje da ste vi prekršili Poslovnik, onda se s time ne slažete i opominjete predsjedavajućega. Dakle, uvijek dvostruka mjerila. Jedanputa kada odgovora našem interesu, onda je sve u skladu sa Poslovnikom, onda je u redu, drugi puta kada se politički ne sviđa neko postupanje ili predsjedavajućeg ili zastupnika, e onda je to kršenje Poslovnika. Inače je sve u redu kada je to u skladu sa vašim stajalištem i vrijednosnim sudovima. Imati ćete sada priliku. Izvolite. Gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Imamo dakle izvješće Hrvatske narodne banke. Mi smo ovdje predstavnici građana, izabrani od građana i prvo logično pitanje koje treba ovdje postaviti, što građani ove zemlje imaju od Hrvatske narodne banke? Što za njih znači ovo izvješće o radu? Pa mislim da najprije građani mogu biti sretni što imaju ovakvu Hrvatsku narodnu banku i ovakvog guvernera na čelu te banke. Prvi put ga je na tu dužnost doveo, ne ovaj saziv Sabora, ne prošli saziv Sabora, nego onaj u razdoblju od 2000. do 2003. Taj saziv Sabora je prepoznao gospodina Rohatinskog kao najbolju osobu za odgovornu i tešku dužnost guvernera. Pravo je čudo da nije s promjenom vlasti pometen kao čitav niz drugih kvalitetnih kadrova koji su se morali maknuti da naprave mjesto manje sposobnim ili gotovo potpuno nesposobnim HDZ-ovim kadrovima. Priznanje guverneru Rohatinskom ne odajemo ovdje samo u Saboru, priznanja dobija i iz svijeta, dvije ugledne svjetske nagrade. Što je Hrvatska narodna banka i za što je zadužena? Zadužena je za monetarnu politiku. Međutim u sklopu makroekonomske politike, postoji i druga poluga. To je fiskalna politika. Ona nije u rukama guvernera, ona je u rukama Vlade. Tijekom izborne kampanje, naravno da se svaka stranka predstavlja u najboljem svjetlu, najbolje što može, nastoji uvjeriti građane da je upravo ona ta koja je sposobna voditi zemlju, pa je tako i HDZ u vrijeme kampanje izašao s parolom "HDZ zna". To se međutim pokazalo netočno. Zna guverner. Kada je riječ bila o inflaciji i o deficitu, to je bilo negdje prije godinu dana, izbila je svađa tako reći između Vlade i guvernera. Vlada, premijer, ministar financija napali su guvernera da govori gluposti, da plaši građane, da iznosi netočna predviđanja zbog toga što je predvidio 6 mjeseci ranije u decimalu, u decimalu, kolika će biti inflacija i koliki će biti deficit. Vlada je tvrdila neće biti deficita, guverner im je u decimalu rekao 6 mjeseci unaprijed. Prema tome, HDZ ne zna, zna guverner.
Zašto me sad ne prekinete i ne opomenete da zašto vas ne prekidam da se udaljavate od teme? Vi ste malo prije spočitali da bi ja trebao opomenuti zastupnike iz vaše stranke koji se ne drže teme, a i nisam vas, sa pravom sam vas, honorirao sam, sada se osjećam malo prikraćenim i žalosnim zašto vas nisam opomenuo i prekinuo.
Odmah ću vam ispuniti tu želju uz molbu da mi produžite vrijeme za ovu vašu intervenciju.
Ne mogu produživati.
Pozivam se na članak 213. gdje predsjedatelj može zastupniku izreći stegovne mjere, opomenu, opomenu s oduzimanjem riječi i udaljenje sa sjednice. Nigdje u našem Poslovniku ne piše da predsjedatelj može prekidati zastupnika u njegovu govoru, ometati ga svojim neduhovitim i nepotrebnim upadicama i oduzimati mu vrijeme …
Piše, i te kako piše da ga treba odmah prekinuti kad se udaljava od teme. Odmah piše to.
… za osobnu raspravu. Prema tome, sačekajte da ja završim raspravu.
Odmah piše kad se udaljava od teme dužan sam vas prekinuti.
Izreknite mi … /Govornik je isključen, pa ponovo uključen./ … nemojte ometati u mom osobnom izlaganju jer vam Poslovnik na to ne daje pravo.
Neću vas ometati, nego vas sam dužan prekinuti kada se udaljavate od teme. Udaljavali ste se od teme, počeli ste kritizirati nešto HDZ iz ranijeg razloga.
I prema tome, obračunajte mi vrijeme koje ste mi oduzeli. Ne pada mi na pamet dalje s vama raspravljati.
Mi nismo na tržnici … [[Govornik se ne razumije.]] sa mnom nećete raspravljati. To vam je poznat ovaj način na koji raspravljate.
Prema tome, govorim o guverneru Rohatinskom … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Hrvatske narodne banke.
Sad vas opominjem da se udaljavate od teme. Pazite, opomenuo sam vas.
… /Govornik je isključen, pa ponovo uključen./ … i kad govorim o izvještaju Hrvatske narodne banke, onda je sasvim normalno da govorim o guverneru Rohatinskom. To što vi ne shvaćate vezu između guvernera Rohatinskog i Hrvatske narodne banke, pa tvrdite da se nalazim izvan teme, to je vaš problem. Ja mislim da je to u sklopu teme. Prema tome, pokazalo se da guverner zna da Vlada ne zna. Evo primjera. Vlada je tvrdila da će gospodarski rast biti 4,5%, to je rekao ministar financija. 10 dana kasnije premijer kaže, biti ćemo sretni ako bude i 2%. Jedino je guverner rekao da će biti 0. Ministar financija nema pojma kako izračunati gospodarski rast za drugu godinu, ne zna to ni premijer. Oni se ne slažu u procjenama za 2,5% i to u roku od 10 dana. Guverner im je točno rekao. Mi imamo Vladu, znači takvu kakvu imamo. Očito je da ne zna, to ovi primjeri pokazuju. Pa je tako i proračun napravljen po projekciji gospodarskog rasta od 2% kojeg neće biti. Neće ga biti. Biti će 0 ili će možda biti pad. Pa sad to prizna i premijer neki dan i najavljuje rebalans. Isprika da je za loše stanje u Hrvatskoj kriva svjetska kriza, odnosno recesija ne stoji. Sve što se sada ovog trenutka događa u Hrvatskoj nije još uvijek refleks svjetske recesije. To ćemo tek dočekati. Ovo što se sad događa u Hrvatskoj, posljedica je djelovanja ove Vlade kroz zadnjih 5 godina. Pad standarda građana, dakle posljedica je djelovanja Vlade u 5 godina. Kako prolaze građani? Obećan im je prosperitet, rast standarda. Građani su to povjerovali ja govorim ovdje u ime tih građana. Ovdje smo predstavnici građana prije svega. Oni su to povjerovali, ja im to ne mogu zamjeriti. Građani trebaju imati povjerenje u politiku, zalažem se za jačanje institucija sustava. Dio tog sustava su i političke stranke. Oni su povjerovali, a šta su dočekali? Dočekali su inflaciju koja je sve veća, dočekali su porast kamata na dugoročne kredite, klizanje tečaja i rast rata njihovih kredita. Jedno im je obećano, drugo su doživjeli. Mi ovdje raspravljamo o izvješću za prvu polovicu prošle godine. Pa šta u tom izvješću piše? Piše da je razdoblje obilježilo slabljenje gospodarske aktivnosti uz istodoban rast inflacije, da je godišnji rast bruto domaćeg proizvoda u prvoj polovici te godine iznosio 3,8 što je znatno niže od zabilježenog na razini godine prije toga, da su nepovoljna kretanja u robnoj razmjeni dodatno se pogoršala, da je to imalo negativni učinak na rast BDP-a, da su nominalne plaće u drugom tromjesečju usporile svoj godišnji rast što je uz notorno jačanje inflacije dovelo do pada realnih neto plaća itd. Na kretanje u tom razdoblju za koje se izvješće odnosi nije tada još bilo ove svjetske recesije. Bilo je krize bankarskog sustava u Americi i rasta cijene nafte, to je bilo. Tada je uistinu rasla cijena nafte. Ali to se građana zapravo nije previše ticalo odnosno ticalo ih se utoliko kad je nafta rasla onda je i benzin u Hrvatskoj poskupljivao. Kad je nafta međutim pala benzin je ostao gotovo jednako skup. Neznatno je pojeftinio, ne onoliko. A danas sad u zadnje vrijeme opet i poskupljuje. Što građani mogu očekivati to je ono što nas najviše zanima, kontinuitet HDZ-ove politike, ništa drugo. A to znači, uljepšavanje katastrofalnih podataka, obećanje da će živjeti bolje a neće jer od kad je došla ova Vlada prije pet godina oni žive sve lošije i lošije bilo svjetske recesije, ne bilo svjetske recesije. Mogu očekivati povećanje nameta, participacije u zdravstvu, obavezno zdravstveni doprinos za umirovljenike, skupe police dopunskog osiguranja, sve veće cijene roba široke potrošnje i inflaciju, rast rata kredita. To je ono što građane čeka, to je ono što im se može reći, to je ono što se može iščitati iz ovog izvješća za prvo polugodište prošle godine. Hvala.
Hvala. Povreda poslovnika gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Mislim da ste vi povrijedili dva puta članak 210. stavak 2. Poslovnika i u tumačenju i u primjeni pa ću pokušati obrazložiti obe povrede. Dakle, što se tiče tumačenja mislim da niste u pravu kada tvrdite da se zastupnici ne drže teme ukoliko govore o ovim stvarima o kojima je govorio gospodin Stazić i ostali zastupnici bilo sa koje strane sabornice jer Zakon o Hrvatskoj narodnoj banci definira koje su ovlasti Hrvatske narodne banke, definira kako se podnosi izvješće i definira što rade. Prema tome, daleko je moguća šira rasprava o ovlastima Hrvatske narodne banke nego da se zaustavimo da svijet počinje 1.1.2008. i završava 30.6. i da komentiramo font i ljepotu slova na izvješću. I drugi put ste pogriješili u primjeni članka 210. jer ste se upustili u raspravu sa zastupnikom Stazićem iako ste ga po poslovniku trebali najprije jednom opomenuti da se ne drži dnevnog reda, pa drugi put opomenuti pa tek onda nakon ukoliko i tada ne postupi po vašem nalogu postupiti po poslovniku a ne spustiti razinu rasprave time što ste polemizirali s njime s mjesta i tako na neki način umanjili dignitet rada ovog doma na taj način. Zahvaljujem.
Poštovani dragi kolega, ja nisam bio prestrog prema zastupniku Staziću. Vi pledirate da sam ga trebao opomenuti, pa da sam ga trebao još jedanput opomenuti da se ne drži teme. Nisam ga želio jer nisam bio u prilici. Kad sam ja to pokušavao gospodin Stazić i ja smo u isto vrijeme govorili. On je meni omogućio da ja drugi puta ga upozorim, ne opomenem jer je neprekidno raspravljao sa mnom, tako da ja u toj situaciji uzajamne rasprave nisam mogao biti tako strog i tako restriktivno tumačiti poslovnik. A ovo drugo, ne bih se složio s vama da sam povrijedio poslovnik jer da je to široka tema oko Izvješća Hrvatske narodne banke za prvo polugodište prošle godine jer da rasprava o toj temi obuhvaća i raspravu o položaju, ulozi Hrvatske narodne banke. Ova tema o Polugodišnjem izvješću Hrvatske narodne banke za 2008. godinu ne uključuje i raspravu o položaju Hrvatske narodne banke uopće o zakonskim ovlastima Hrvatske narodne banke. Tako da molim da primite moje objašnjenje da osjećam da nisam povrijedio poslovnik u ovom dijelu u kojem ste vi naznačili. Vi se kolegice slažete sa tim mojim osjećajem, ne slažete se? … [[Upadica se ne čuje.]] A nije stvar osjećaja? Ja sam mislio da ću naići na razumijevanje kod vas da se radi o osjećajima. Čudi me to.
Evo, mogu jednu rečenicu. Gospodine potpredsjedniče, ja sam sasvim siguran da ste vi bili sigurni da ste u pravu da bi vi promijenili poslovnik od slova do slova kako piše a kako ste znali da niste onda ste ovako malo lepršavije to primijenili. Zahvaljujem.
Ja imam posebni afinitet prema kolegi Staziću i ne bih si ni u primisli dopustio da nešto kažem što bi bilo na njegovu štetu pa u nekim i najdaljim tumačenjima. Nekoliko ispravaka netočnih navoda. Gospodin zastupnik Niko Rebić.
Zahvaljujem. A kolega Stazić već po običaju iznosi neistine a i vrijeđa. Dakle, opravdano hvaleći rad i priznanje koje je dobio guverner Rohatinski netočno tvrdi da HDZ i Vlada ne znaju ništa jer uredno zaboravlja da je Vlada za svoj rad dobila odnosno ministar financija dobio je isto tako priznanje ali po njima, po SDP-u izgleda da je mala Hrvatska uzrok sve ove svjetske krize financijske i nikad neće priznati da ova Vlada zapravo nije prouzrokovala krizu nego da se uspješno skupa sa Hrvatskom narodnom bankom bori da što manje se kriza osjeti u Hrvatskoj državi. Hvala.
Ispravak, gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, netočno je kolega rekao da ono što se sada događa u Hrvatskoj nema veze sa svjetskom krizom, to je potpuno netočno. Pitajte recimo izvoznike u drvnoj industriji je li i kako se odrazila kriza koja je u Europi na njihovo poslovanje. Dalje, netočno ste rekli da je cijena nafte skakala, strahovito što je istina. Ali netočno ste rekli da nakon toga nije se spuštala. Naime, cijena nafte se itekako spuštala, cijena je bila negdje oko 10 kuna i eurodizela i eurosupera danas je na razini 6,5 kuna, 6,6 kuna. Dakle, značajno se spustila i to je naravno rezultat cijene na svjetskom tržištu. I netočno da je HDZ pokazao da ne zna, rekli ste HDZ je u izborima govorio, HDZ zna, i to se pokazalo netočno. Ne, to se pokazalo točnim i to ste mogli vidjeti kroz rezultate izbora krajem 2007. godine na vašu žalost.
Treći ispravak, gospodin zastupnik Boris Kunst.
Poštovani potpredsjedniče, s obzirom na sve moje simpatije prema kolegi Staziću koji je danas mrzovoljan, ja vjerujem da on zna, ali danas glumi da ne zna i zbog toga je upravo izrekao čitav niz neistina. Mislim da ga bi trebalo podsjetiti da je Vlada podigla plaće 6% državnim službenicima, da minimalna plaća raste ove godine i dalje, da nezaposlenost se kreće negdje u prosjeku koja se kretala i ovih mjeseci obzirom da sam tražio zadnje podatke HZZO-a. A mislim da kolega Stazić to jako dobro zna, obzirom da to i djeca znadu, upravo smo sada imali sa jednom gimnazijom jedan sastanak, da Hrvatska dijeli sudbinu svog okruženja, znači svoje regije itd.. A mislim da ne treba zanemariti i ovo što sam već spomenuo od europskog, od banke za obnovu i razvoj koja je rekla da je Hrvatska, da je Hrvatska najbolja od tranzicijskih zemalja u svojoj regiji. Ja vjerujem da valjda ne mislite kao što je to rekla vaša kolegica, da deficit robne razmjene jer čini to katastrofično stanje u Hrvatskoj, je taj deficit robne razmjene. On je desetljećima 18 godina prisutan i niti vaša Vlada niti jedna ostala nije ga uspjela srezati, tako da to nema veze, to su priče bez pokrića.
Četvrti ispravak, gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Ovo je niz netočnosti, kaže kolega Stazić da ministar financija nema pojma kako izračunati gospodarski rast. Predamnom je izvješće Europske komisije koja je korigirala prognoze ministara pojedinih zemalja, najmanja korekcija u Hrvatskoj. Najveće korekcije su doživjeli ministri u Norveškoj, u Švedskoj, u Velikoj Britaniji, Irskoj, Njemačkoj, gdje je Europska komisija korigirala prema njihovim prognozama za tri do tri i pol posto, kod nas je korigirala za manje od 2%. Što je dokaz da naš ministar zna raditi svoj posao, samo što kolega Stazić ne zna što to znači biti ministar financija a i ne treba! Drugo što je točno, kaže, nije istina da HDZ zna, nije točno što je rekao da HDZ ne zna, a da guverner zna. Ne znam zašto želite tu lijepu slogu između guvernera i Vlade raskoliti? Vjerojatno vam ne ide u prilog da HDZ surađuje sa guvernerom za dobrobit Hrvatske. Pa bih vas ja ispravio, mi smo naravno izabrali tog guvernera i u svom mandatu, zbog toga što smatramo da je kvalitetan, mi se s njime slažemo, podržavamo ga i nije točno da guverner zna a HDZ ne zna, točno je da zna i guverner, zna i HDZ, jedino ne zna Stazić a to se ne treba ni čuditi.
I gospodin zastupnik Željko Turk.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvažavajući ozbiljnost uvaženog saborskog zastupnika, zaista me čudi da on ne zna da je 7 manje od 10. No nije ni čudo jer njegova namjera i nije bila da prezentira točnost nego netočnost a što nije jedina u njegovom navodu pa samo koristim prigodu da je cijena benzina kao što je kolega rekao bila blizu 10 kuna, da je sada 7 kuna ili nešto malo manja što znači da zaista ima problema sa matimatikom, još će on naučiti.
Nekoliko replika, gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Moja replika se odnosi upravo na onaj dio kod gospodarskog rasta. Naš najveći problem ili jedan od najvećih problem ili jedan od najvećih problema je šta evo počinje prva sjednica u ovoj godini. A znate o čemu se raspravlja i u političkom svijetu i u javnosti, i gdje hoćete? Da li ćemo već sada mijenjati proračun ili za mjesec dana ili za mjesec i pol dana. Zato što je ovaj proračun donesen na osnovu krivih pretpostavki o gospodarskom rastu. I ne treba gospodina ministra financija korigirati Europa ili ne korigirati, dati mu da ili minus tri ili četiri. Stvarnost ga je korigirala i dala mu nulu. Ili jedinicu. Dakle, jer izgleda da mi političari volimo živjeti u virtualnom svijetu, pa ovdje govorimo o nekom svijetu koji ne postoji, postoji stvarnost koja vas stalno upozorava, o čemu vi pričate gospodo. Postoje prema podacima koji su službeni 200 tisuća gladnih u Hrvatskoj. A vi govorite ovdje hoćemo li mi govoriti o krizi, kada govorimo o izvješću Hrvatske narodne banke. Pa mi moramo biti kažnjeni ako ne govorimo o problemu krize ovdje, a gdje ćemo govoriti? Opet u onom dobrovoljnom vatrogasnom društvu u Mrduši Donjoj ili u … [[Govornik se ne razumije.]] ? Pa gdje ćemo, [[Upadica: Što vrijeđaš?]] Ma ne vrijeđam ja nikoga ali netko ovdje vrijeđa logiku, pamet i zdrav razum građana. I izgleda da je ovdje cilj da neki zadovolje sami sebe, ima u narodu i za to izraz, a ne da odgovore na pitanja koja ova stvarnost postavlja a veoma su teška i duboka. I zbog toga mislim da treba biti kažnjen svatko onaj u Saboru tko ne bude govorio u dobroj namjeri o problemima krize, a oni koji tvrde da je nema.
Malo prije, nema ni 10 minuta sam ja bio upozoravam da kršim Poslovnik jer da se u replici ne odgovara na uvodno izlaganje onoga koji govori, a sada [[Upadica: Ko suza na oko pala.]] Je baš kao suza na oko, da, a sada upravo imamo opet školski primjer. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa ne možete ponavljati. Odgovor na repliku gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Jurjeviću, nemojte se vi toliko čuditi što se ovdje nastoji zaustaviti, spriječiti, pa i sa predsjedničkog stola, od strane potpredsjednika Sabora i od ostalih zastupnika svako iznošenje bolne isitne koju građani osjećaju svaki dan u svojim životima i u svojim novčanicima. Pa naravno da vladajućima ne paše kad se ta istina iznosi u javnost, jer takva istina, ona svjedoči o njihovoj nesposobnosti. A nesposobnost je jako teško priznati. Nesposobnost je jako teško priznati, pa je stoga sasvim razumljivo da imamo ovoliko ispravaka navoda, sasvim je razumljivo da se nastoje podaci prikazati boljima nego što jesu i sasvim je razumljivo da se nastoji građane uvjeriti kako svaki dan žive sve bolje. Kao da građani ne znaju kako žive, kao da im treba ovdje zastupnik HDZ-a pa da im objasni kako im je jučer bilo bolje nego što im je danas, da im je danas bolje nego što će im biti sutra i da će tako biti dok god je ova Vlada u funkciji.
Ja opet moram sa žaljenjem konstatirati da ja ne vrijeđam Poslovnik niti da onemogućavam, kao što mi kolega Stazić navodi, da je onemogućavam raspravu i primjenu Poslovnika, ispravke netočnih navoda i replike. Ja ponovo kažem da je opet sada ovo zorni primjer. Jedanput kada se jednoj stranci nešto sviđa i kad ona to proglasi istinom, onda osporavanje te istine od druge stranke, ovdje od HDZ-a, onda se to proglašava da je to gušenje prava na kritiku. I odgovor na tezu da postoje čuvari istine, neprikosnovene istine kad god se drzne da osporava tzv. neprikosnovenu istinu onda je to zabrana iznošenja istine, onda je to povreda Poslovnika. Dakle, klasično … [[Govornik se ne razumije]] ono što dakle za čuvare istine je neprikosnovena istina, osporavanje toga znači povreda Poslovnika. I sad opet imamo taj primjer, sad ćemo ga imati, ja se nadam i u sljedećem slučaju, da će opet biti osporavanje uloge predsjedavanja da kanalizira i da kaže ovo nije replika. Ako kaže da je replika, a to se ne sviđa nekome, onda će mu reći e sad ti vrijeđaš Poslovnik, a u drugom slučaju za istu stvar će reći zašto niste prekinuli onoga i opomenuli onoga koji vrijeđa Poslovnik. Jedanput će se ta dvostruka istina, počinje se polako približavati. Gospodin zastupnik Gordan Maras, replika.
Gospodine Staziću, u replici vama složit ću se sa vašim uvodnim izlaganjem u potpunosti, a pogotovo sa dijelom gdje ste utvrdili da HDZ ne zna odnosno da Vlada ne zna. I neću sada to reći zbog toga da ovu raspravu učinim žešćom ili da napravim od nje da je razvodnim, nego reći ću to zbog toga što smatram da se to zorno primjerom pokazuje. Zar je moguće da uz sve ove pokazatelje u izvješće HNB-a, uz pokazatelje koje nam daje Državni zavod za statistiku, Gospodarska komora, Ekonomski institut, zar je moguće da u ovaj Sabor nije došao niti jedan prijedlog Vlade konkretno kako se sa ovom krizom nositi. Ni prema gospodarstvu, ni prema građanima. Niti kroz proračun niti kroz bilo koju drugu mjeru. Pa to je činjenično stanje da HDZ i Vlada HDZ-a nije predložila ništa. I zato vas molim, kao odgovorne ljude, da uzmete u razmatranje naše prijedloge koje smo danas u Sabor uputili i da ne budu kao prošli puta, prije mjesec dana, da se odgađaju za drugu sjednicu za mjesec, dva, tri dana jer Hrvatska nema vremena. Uzmite prijedloge za koje mislite da su kvalitetni, da se mogu provesti. A mi smatramo da su to ti prijedlozi koje smo mi danas uputili u proceduru. Činjenično stanje je da HDZ i Vlada u ovaj Sabor nisu uputili ništa kao da u Hrvatskoj se ništa ne dešava, kao da u Hrvatskoj nema nikakvih problema i kao da nismo ušli u krizu. Gurnuli ste glavu u pijesak i smatram da se tako neodgovorno prema hrvatskim građanima ne smijete ponašati.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Pitate se, kolega Maras, zar je moguće da uz ovakvo izvješće Hrvatske narodne banke nisu došle mjere Vlade koje bi nastojale zaustaviti ovu krizu i preokrenuti tokove. Pitate se da li je to moguće. Jest, kolega Maras, moguće je. Što ste vi od ove Vlade očekivali da dođe s tim mjerama na vrijeme, da zaustavi ova negativna kretanja? Možda bi oni to i napravili. Pa ja ne vjerujem da su zli u namjerama i da ne bi nastojali promijeniti ovaj negativan tok. Ali oni to ne znaju. Kad bi znali, sasvim sigurno bi nešto poduzeli. Ja sam u to duboko uvjeren. Ali nažalost ne znaju, pet godina pokazuju da ne znaju, pet godina upropaštavaju ovu zemlju, pet godina se svaki dan u ovoj zemlji obični čovjek živi sve teže i teže. S tim se mora pomiriti, takvu Vladu su izabrali.
I sad će gospođa kolegica Ingrid Antičević-Marinović demonstrirati repliku.
Kolega Staziću, vi ste u onom svom temeljnom izlaganju iznijeli čitav koloplet blagotvornog djelovanja ove vlasti na svakodnevni život građana pa ste tako između ostalog i ustvrdili kako drastično raste kamata odnosno rata na kredite. I to je nepobitna istina nažalost, ali to očito vlast ne želi čuti. Mjerodavni podaci GfK, po kupovnoj moći hrvatskih građana ustvrđuju da smo od 41 promatrane zemlje u Europi potonuli, spali na 31. mjesto. Čak Srbija ima, stanovnici Srbije imaju veću kupovnu moć, a toliko želimo… … [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] Po istraživanju GfK, dakle drastično, a za 7 mjesta smo potonuli u odnosu na prošlu godinu. Ali to Vladi nije ništa, dakle ona u tome ne vidi uopće problem. Međutim, najveći problem je taj što … [[Govornik se ne razumije.]] više ne pomaže, prema tome jer su činjenice takve. Ne radi se više o činjenicama je li Carla Del Ponte zahtijevala od nas neki dokument ili ne, što se eventualno i može od hrvatskih građana sakriti, ali se ne može dakle što je hrvatski narod već davno smislio poslovicu "kašalj i siromaštvo ne daju se sakriti". … /Svi govore u glas, ne čuje se.
Ovaj dodatak glasovni kolegice Ingrid je bio suvišan. Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Kolegice Antičević-Marinović ma vidite, kažete vi to su podaci koje ova Vlada ne želi čuti. Ma mene to ne zanima da li oni nešto žele ili ne žele čuti. Mene zapravo ne zanima ni to da li će potpredsjednik Sabora zloupotrijebiti svoj položaj, prekinuti me kad govorim, oduzimati mi vrijeme. Ne zanima mene to. Čak ni ovi podaci GFK, da li će oni njih tumačiti ovako ili onako. Hoće li doktor Hebrang u tome naći nešto pozitivno. Građani znaju da su prošli mjesec svoj stambeni kredit platili više nego mjesec prije. Oni to znaju. Pa ne treba njima to tumačiti. Niti ikakve koristi od toga da ih se laže i da im se tvrdi niste platili više kad znaju da jesu. Gdje su se građani zeznuli? Gdje su oni pogriješili? Pa pogriješili su u tome što su povjerovali da će moći otplaćivati kredite, što su digli kredit u dobroj vjeri vjerujući Vladi da će stvarno učiniti sve, da im životni standard bude takav da mogu otplaćivati te kredite. Danas im prijeti ovrha. Ostat će bez stanova, beskućnici. Morat će na ulicu. Nastavi li ova Vlada ovakvim tempom raditi kao što je radila do sada. Pet godina im je trebalo da unište standard građana ove zemlje. Nastave li ga uništavati i dalje tim istim tempom na kraju mandata ljudi će biti na ulici. I što sad njima znače ovakvo ili onakvo tumačenje podataka GFK ili to da li potpredsjednik Šeks hoće to ili dozvoli to izgovoriti u ovoj sabornici ili ne dozvoli, pa prekida zastupnika. Kao da će to građane spasiti, kao da će im to smanjiti te rate kredita. Glupost.
Ja ne znam jer vi slušate sebe kolega Staziću. Tko vas prekida? Tko vas opominje? Ja sam u toj mjeri tako dobrodušan prema vama da ne koristim ona stroga pravila Poslovnika kada bih vas trebao opomenuti, ja vas samo blago upozoravam, prijekorno, blago, pedagoški da ne kršite Poslovnik, da ne idete u replike koje nisu replike, koje su replike nekom trećem koga ovdje nema u dvorani. I sada meni je žao što me na takvu moju veliku velikodušnost kritizirate. I gospodin zastupnik Krešo Filipović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Vujičiću, predstavniče Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege zastupnici. Evo ja moram nešto od srca reći prije ovoga svoga izlaganja i rasprave po ovoj temi dnevnog reda da stvarno se osobno ražalostim često ovdje u Saboru kako i na koji način ponekad vodimo rasprave bez argumenata s puno vrijeđanja, uvreda pojedinaca, uvreda institucija. Mislim da je to ispod svake razine. Stvarno se i ne treba čuditi zašto je percepcija hrvatske javnosti prema nama hrvatskim političarima, prema nama pogotovo saborskim zastupnicima takva, pa upravo radi ovakvih rasprava, upravo radi toga što često pričamo bez argumenata, upravo radi toga što često vrijeđamo one institucije koje ne bi u principu smjeli vrijeđati. Naravno da treba upozoriti na nekakve nedostatke, treba upozoriti na nekakve loše trendove. Ali mislim da je ispod svake razine vrijeđati ili institucije ili pojedince, jer zato nam upravo iz tih razloga hrvatska javnost takvo mišljenje ima o nama. Evo pred nama se nalazi Izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2008. godine koje prema mome osobnom mišljenju na realan i objektivan način prikazuje makroekonomsko okruženje, te monetarnu i fiskalnu situaciju u Republici Hrvatskoj za prvih šest mjeseci. Prije nego što bilo što kažem o prilikama u Republici Hrvatskoj želja mi je sa nekoliko rečenica osvrnuti se na makroekonomsko okruženje koje je najvećim dijelom utjecalo i na gospodarska kretanja u našoj Domovini tijekom 2008. godine. Na žalost, slična očekivanja očekuju se i tijekom tekuće godine što naravno ono što sam i ranije govorio kada sam ispravljao netočan navod gospodina Marasa može dovesti i do toga da i Republika Hrvatska uđe u krizu i po definiciji krize. Međutim, uvjeren sam kako će Vlada Republike Hrvatske i Hrvatska narodna banka kao i u proteklom razdoblju svojim koordiniranim i usklađenim djelovanjem iznaći efikasne mjere fiskalne, ekonomske i monetarne politike koje će pridonijeti tome da se negativni efekti globalne financijske i ekonomske krize što je moguće manje osjete na prostoru Republike Hrvatske. Na taj način ostvarit će se pretpostavke nastavku pozitivnih makroekonomskih i gospodarskih trendova prethodnog razdoblja, dakako nakon što se promijene prisutne negativne okolnosti u našem okruženju. Naime, svjetska gospodarska kretanja u prvoj polovici 2008. godine obilježilo je usporavanje gospodarskih aktivnosti prije svega u Sjedinjenim Američkim Državama, ali i u drugim razvijenim zemljama i to pod utjecajem proširivanja negativnih učinka krize sa američkog tržišta na ostala financijska tržišta. Uz rečeno u prvih 6 mjeseci 2008. godine nastali su jačati inflatorni pritisci potaknuti iznimno snažnim rastom cijena energenata posebice sirove nafte, te rastom cijena drugih sirovina i prehrambenih proizvoda na svjetskom tržištu. Turbulencije na financijskom tržištu Sjedinjenih Američkih Država nepovoljno su utjecale na rast najvećeg svjetskog gospodarstva što je rezultiralo padom godišnje stope gospodarskog rasta na samo 0,9% u prvom tromjesečju 2008. godine. Nepovoljna kretanja na svjetskom financijskom tržištu i snažni globalni cjenovni pritisci negativno su utjecali i na gospodarsku aktivnost u euro zoni. Rezultat takvih okolnosti je usporen godišnji rast bruto domaćeg proizvoda eurozone koji je za prvo polugodište 2008. godine iznosio svega 1,8%. Kontrakcija, odnosno pad gospodarske aktivnosti zabilježen je u gotovo svim zemljama članicama Europske unije. U istom razdoblju, a pod utjecajem rasta svjetskih cijena energenata i hrane ubrzano je rasla i inflacija koja je u lipnju 2008. godine dosegla razinu 4% što je znatno iznad ciljane razine Europske središnje banke od 2%. Dakle, i Europska središnja banka u svojim projekcijama može pogriješiti. Rast bruto domaćeg proizvoda, pa tako vjerojatno i ministri drugih zemalja kojih je ova kriza zahvatila ili će ih zahvatiti ako ne budu provodili mjere ekonomske i fiskalne politike koje će utjecati da ta kriza bude što manje izražena. Dakle, u ovakvim uvjetima, odnosno u prethodno navedenim negativnom međunarodnom okruženju bilo je za očekivati i slične trendove i u Republici Hrvatskoj iz razloga što Republika Hrvatska nije neka izolirana destinacija, već naprotiv Republika Hrvatska je dio europskog, ali i globalnog financijskog i gospodarskog sustava. Tako je u Republici Hrvatskoj u prvih šest mjeseci protekle godine zabilježeno slabljenje gospodarskih aktivnosti uz istodoban rast inflacije mjerene indeksom rasta potrošačkih cijena koji je uvjetovan prije svega pojačanim inozemnim, a u znatnoj mjeri i domaćim inflatornim pritiscima. Treba naglasiti kako je u suprotnom smjeru djelovala snažna investicijska aktivnost koja je bila u prvom redu potaknuta privatnim ulaganjima u nestambene građevinske objekte i u promatranom razdoblju rezultirala je visokim godišnjim porastom investicija u fiksni kapital. Dakle tijekom prvog polugodišta 2008. godine, investicije su bile glavni pokretač gospodarskog rasta. Pozitivni trendovi na tržištu rada na koje su početkom godine ukazivali statistički podaci, nastavljeni su i u drugom tromjesečju 2008. godine. Prema administrativnim izvorima nadležnih državnih institucija, tijekom drugog tromjesečja nastavljen je trend smanjivanja nezaposlenosti i povećanja zaposlenosti. Tako je koncem lipnja 2008. godine bilo 11% ili 27 300 manje nezaposlenih osoba u Republici Hrvatskoj u odnosu na isto razdoblje prethodne godine. Nažalost, nominalne plaće su nakon ubrzanja u prvom tromjesečju, u drugom tromjesečju usporile svoj godišnji rast, što je uz rast inflacije dovelo do njihovog realnog pada u drugom dijelu prvog polugodišta. Upravo iz toga razloga, u lipnju prošle godine doneseni su Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak kojim je povećan iznos osnovnog osobnog odbitka sa 1600 na 1800 kuna, odnosno za umirovljenike sa 3000 na 3200 kuna, te Zakon o minimalnoj plaći kojim je minimalna plaća povećana sa 2441 kune na 2747 kuna. Naravno, osim navedenih zakonskih rješenja, Vlada Republike Hrvatske poduzela je i niz drugih mjera koje su išle u pravcu ublažavanja negativnih i nepovoljnih kretanja na životni standard hrvatskih građana, o čemu je bilo dosta rasprave na ovome Saboru. Kao što je već rečeno, jačanjem prije svega inozemnih, ali i domaćih inflatornih pritisaka tijekom prvih 6 mjeseci 2008. godine, rezultiralo je rastom inflacije i mjerenjem kretanja indeksa potrošačkih cijena od 7,6%, što je u velikoj mjeri posljedica izravnih i neizravnih učinaka poskupljenja sirove nafte i nekih drugih proizvoda da ne nabrajam. Treba naglasiti kako je stopa bila znatno ispod inflacije velikog broja zemalja našeg okruženja, odnosno novih članica Europske unije. Na koncu želim naglasiti kako su prvu polovinu 2008. godine obilježila i povoljna kretanja u strukturi obveza poslovnih banaka. Nastavljanjem smanjivanja njihovog inozemnog duga na što je utjecao nastavak primjene granične obvezne pričuve. Također, mjerama poticanja poslovnih banaka na smanjivanje inozemnog duga uz istodobno povećanje njihove kapitaliziranosti te propisivanjem i visokih razina deviznih pričuva, Hrvatska narodna banka je povećala sigurnost i stabilnost hrvatskog bankarskog sustava, što se pokazalo iznimno važnim u kontekstu izloženosti rizicima koji su vezani uz svjetsku financijsku krizu. Dakako, kvalitetnim mjerama monetarne politike Hrvatske narodne banke u kontekstu jačanja stabilnosti i sigurnosti financijskog sektora u Republici Hrvatskoj treba u svakom slučaju pridodati i kvalitetnu fiskalnu politiku Vlade Republike Hrvatske u proteklim godinama. Znači, niz proteklih godina od 2004. godine pa na ovamo, te Zakon o kreditnim institucijama i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita koji su doneseni tijekom 2008. godine. Ja ću iskoristiti ovu priliku da se u rješavanje ove krizne situacije koja nam prijeti, pozvati ću naše banke, naš bankarski sektor da se isto tako uz Vladu i Hrvatsku narodnu banku uključi kako bi posljedice eventualne krize, odnosno recesije našega okruženja u Republici Hrvatskoj bile sve manje iz razloga kojeg sam i uvodno rekao, s obzirom da ovo izvješće stvarno na jedan realan i objektivan način prikazuje situaciju u našem okruženju, ali i monetarnu i fiskalnu politiku u Republici Hrvatskoj. Osobno ću ovo izvješće u potpunosti podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Dvije replike. Prva, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Evo, kolega govorite da ste uvjereni da će ova Vlada iznaći mjere fiskalne i monetarne politike, dakle da sve ono za što postoji ozbiljan bojazan se i ne dogodi. Međutim, činjenica je ipak, evo ponoviti ću da prosječnoj obitelji, dakle onoj mladoj obitelji koja je kupila stan dvosobni, njima je unazad 10 mjeseci porastao je, ta rata je porasla za 800 kuna. Neki koji su malo veći uzeli stan, također mladi ljudi, bila je, a imali su solidna primanja, naravno sad su i u strahu o tim primanjima, 5900, za 10 mjeseci porasla je za 1600 kuna. I to su ozbiljni problemi. Zašto su ljudi dizali kredite? Jer je bilo obećanje u bolji život, u veći standard. I sad su došli u ovakvu jednu situaciju. Kako i što učiniti? Ja mislim da ste vi prije svega pozvani, odnosno Vlada je pozvana da nađe mjere odgovora za to. Međutim, nije ovo da samo sada vlast, samo što mi s ove strane i uporno govorimo, da Vlada ne iznalazi rješenja, nema odgovor za kriznu situaciju. Ali nije to od jučer. Molim vas, vi ste svjesno 2005. godine na štetu građana uveli jedan nemoralni institut u Ovršni zakon, fiducij kojim se koriste banke. Mediji su naši izvijestili kako već se odigravaju masovne dražbe po Slavoniji, slavonske zemlje. Upravo od nemogućnosti ljudi da otplaćuju kredite već dugi niz godina. Dakle, pogotovo u zadnje vrijeme. To su naši mediji izvijestili. A 2005. godine mi smo ukinuli fiducij. U rimskom pravu se govorilo da je to jedna nemoralna institucija, da banka odmah postaje vlasnik nekretnine koju vi isplaćujete i onog trenutka kada više ne možete zadnju ratu isplatiti, ona postaje vlasnik te nekretnine, bez obzira na isplaćeno. To je nešto što pod hitno treba promijeniti. Ali Vlada to očito neće. Ali valjda i zna zašto neće. Kome se onda ide u susret? Da li financijskom sektoru ili pak običnim građanima?
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Krešo Filipović.
Evo, ja bih zamolio gospođu Marinović jer već je zamolila i kolegica Majdenić da ove podatke o rastu, tako drastičnom rastu kamata da nam podastre, da vidimo stvarno da li je to činjenica, da li su toliko kamate rasle. Znači za 5000 kuna da su porasle za 1600 kuna. Mislim da mi to djeluje pomalo nevjerojatno. Međutim ja ću se osvrnuti, iako ne želim govoriti o prethodnom razdoblju, stvarno se moram osvrnuti o tome jer često je ovdje iznesena činjenica navodna od strane zastupnika SDP-a kako Vlada zaista nema nikakvu niti gospodarsku, niti ekonomsku politiku, niti fiskalnu politiku i tako dalje, i tako dalje. Ja ću vas samo podsjetiti na one pokazatelje, često sam to govorio u ovome Hrvatskom saboru, komparirajmo 2003. godinu i komparirajmo kraj 2008. godine. Sve makroekonomske pokazatelje, rast bruto domaćeg proizvoda, rast zaposlenosti, pad nezaposlenosti i tako dalje, i tako dalje, razinu inflacije koja je bila u tom periodu. Mislim da će ti podaci jasno reći kakvu je ekonomsku i fiskalnu politiku vodila vlada tijekom prethodnoga razdoblja. Ali ja sam zaista ono što ste vi u početku i replicirali, ja sam zaista uvjeren da će Vlada Republike Hrvatske uskoro predložiti mjere za ublažavanje ovih posljedica, odnosno antirecesijske mjere, a isto tako ću vas podsjetiti, to sam i u svojem izlaganju podsjetio, da je Vlada već tijekom 2008. godine donijela niz mjera koje su išle u pravcu ublažavanja krize globalnog financijskog i gospodarskog sustava. Hvala lijepo.
I druga replika, gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Filipović, evo nakon vaše rasprave moram napomenuti da bez obzira šta se radi o raspravi o Izvještaju HNB-a za šest mjeseci prošle godine, totalno je neprimjereno diskutirati o trenutnoj gospodarskoj situaciji u Hrvatskoj na osnovu podataka koji su bili prije sedam, osam mjeseci. Ne možete reći raste zapošljavanja, gospodarski rast je toliko i ovoliko a znate i sami da ti podaci više nisu takvi, da je situacija puno gora nego prije sedam, osam mjeseci. Ne možemo gurnuti glavu u pijesak i reći da, situacija je u Hrvatskoj dobra jer nije. Iz masu podataka koji su jasni i recentniji od ovih izvještaja od prije šest mjeseci. Kada dođe izvještaj HNB-a za cijelu godinu za mjesec, dva dana nadam se da ćemo ga dobiti prije u Sabor, da vidite da će ti podaci biti katastrofični, da vaša ova rasprava ne odgovara istini, ne odgovara činjenicama. Što se tiče kamata kamate su nešto rasle ali najveći utjecaj na cijene i rate koje su ljudi platili u svojim kreditima ima utjecaj tečaja. Švicarski franak je strašno porastao, ja znam nekolicinu svojih prijatelja kojima su rate po 700, 800 kuna veće nego što su bile prije pola godine. To je neupitna činjenica i moramo to uzeti kao nešto što je istina. I s druge strane, kažete Vlada će uskoro. Pa nemamo mi vremena za čekati. Vlada će uskoro za tjedan, mjesec, dva dana. Vlade su sve u Europi napravile neke mjere. Hrvatska Vlada je još jedina koja ja mislim u Europi nije ponudila gotovo ništa osim onoga što spominjemo dosta često a to je zaštita štednih uloga za 400 tisuća kuna. To je nedovoljno odnosno to nije ništa za ovo što se mi nalazimo i u kakvoj situaciji se nalazimo. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Krešo Filipović.
Hvala lijepa. Evo, gospodin Maras ne bi ispravljao netočan navod, međutim evo ja sebi uvijek pišem ono što u raspravi govorim tako da možete provjeriti da ja nigdje nisam govorio o nekakvim pokazateljima ili podacima trenutno. Mi trenutno raspravljamo o Izvješću Hrvatske narodne banke za prvih šest mjeseci 2008. godine i ove podatke koje sam navodio u svojoj raspravi su podaci Hrvatske narodne banke izneseni u njihovom izvješću. Dakle, nisam govorio o nekim drugim podacima. Isto tako, kad govorimo o krizi ja sam rekao da Hrvatska može ući u krizu ako ne budemo imali kvalitetne antirecesijske mjere jer vjerojatno smo sada u fazi recesije ali u krizi nismo ni slučajno jer ono kad sam govorio da ni po definiciji krize još uvijek nemamo relevantne podatke da bi mogli to tvrditi to je činjenica, a što ne znači, ja ne mogu tvrditi da Hrvatska neće ući u krizu kao i većina razvijenih zemalja što je ušla ali uvjeren sam da će jednom koordiniranom akcijom Hrvatske narodne banke Vlada Republike Hrvatske jer su i u prethodnom periodu pokazali i snagu, znanje i moć da se nosi sa velikim problemima pa vjerujem da će se uspjeti znati nositi i sa ovim problemima globalne financijske i ekonomske krize. A ove podatke sam čisto spominjao znači komparaciju 2003. godina pa 2008. godina čisto iz razloga što je gospođa Marinović na takav način replicirala vezano uz moju raspravu. Hvala.
Da li viceguverner odnosno zamjenik guvernera? Ne želi. Onda ćemo zaključiti raspravu. Nastaviti u sjednicu u 15,30 sati sa vjerodostojnim tumačenjem. … [[Upadica se ne čuje.]] Članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor.
Polugodišnje izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2008. godine, podnositelj je Hrvatska narodna banka. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela koji glasi: "Prihvaća se Polugodišnje izvješće Hrvatske narodne banke za prvo polugodište 2008. godine.". Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Jednoglasno sa 118 glasova. Klub zastupnika SDP-a predložio je Hrvatskom saboru donošenje dva zaključka. Hrvatska narodna banka se očitovala o ovom prijedlogu dopisom koji vam je dostavljen na klupe. Dajem na glasovanje prvi zaključak Kluba zastupnika SDP-a koji HNB prihvaća i koji glasi: "Zadužuje se Hrvatska narodna banka da u roku od 60 dana Hrvatskome saboru dostavi izvješće za cijelu 2008. godinu.". Molim, tko je za ovaj prijedlog koji inače predlagatelj prihvaća? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj zaključak je prihvaćen jednoglasno sa 118 glasova. Dajem na glasovanje drugi zaključak. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Predlagatelj je odustao od drugog zaključka. Hvala. Idemo dalje. Prelazimo na: - Prijedlog odluke o Prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabora Predlagatelj: Odbor za zakonodavstvo Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora podnio je prijedlog ove odluke na temelju članka 173. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prijedlog akta primili ste u pretince. Želi li predsjednik odbora dodatno obrazložiti? Da. Gospodin Emil Tomljanović, predsjednik odbora. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora je na 36. sjednici održanoj 24. studenog 2008. godine razmotrio Prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja, članka 13. stavak 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. A taj prijedlog je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnio Milorad Pupovac, zastupnik u Hrvatskom saboru i to aktom od 22 listopada 2008. godine. Odbor za zakonodavstvo zaprimio je i razmotrio, a sukladno članku 172. Poslovnika Hrvatskoga Sabora mišljenje Vlade Republike Hrvatske i Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, kojima se predlaže davanje vjerodostojnog tumačenja, članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Nakon provedene rasprave, većinom od 8 nazočnih članova ovoga odbora sa 7 glasova za i 1 suzdržanim glasom utvrđeno je da se radi o roku koji je utvrđen zakonom, koji je objektivan i neproduljiv, te koji je prekluzivan. I ocijenjeno je a radi otklanjanja mogućih dvojbi da je prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja, članka 13. stavak 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor osnovan i da se predloži Hrvatskom saboru da dade vjerodostojno tumačenje navedene odredbe. I treće. Prijedlog Odluke kojom se predlaže da Hrvatski sabor dade vjerodostojno tumačenje članka 13. stavak 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, dakle, prijedlog odluke je prilog ovog izvješća i sam tekst odluke glasi: U dvojbi, je li rok iz članka 13. stavak 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor prekluzivan ili instruktivan utvrđuje se da je taj rok prekluzivan i propuštanjem podnošenja pisanog zahtjeva za nastavljanje i obnašanje zastupničke dužnosti u tom roku znači gubitak prava za podnošenje toga zahtjeva. Obrazloženje. Rok iz članka 13. stavak 1. Zakon o izborima zastupnika u Hrvatski sabor jest zakonski, objektivni, neproduljivi i prekluzivni rok što znači da istekom toga roka prestaje pravo podnošenja zahtjeva za nastavljanje i obnašanje zastupničke dužnosti osobi, dakle, zastupniku, koja je zbog obnašanja nespojive dužnosti prestala obnašati zastupničku dužnost, na temelju stavljanja mandata u mirovanje. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demografske zajednice podržati će prijedlog za vjerodostojno tumačenje članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor u odnosu na dvojbu da li je određen rok od 8 dana od dana prestanka nespojive dužnosti za podnošenje pisanog zahtjeva predsjedniku Sabora, za nastavak obnašanja zastupničke dužnosti prekluzivan ili instruktivan. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava prijedlog Odbora za zakonodavstvo koji daje tumačenje u pravcu da je ovaj rok prekluzivan, što znači da je propuštanje roka za podnošenje zakona za ostvarivanje prava da propuštanje toga roka znači gubitak prava na podnošenje zahtjeva za ostvarivanje prava a time znači i onemogućavanje, daljnje onemogućavanje ostvarenja toga prava. Odredba članka 13. stavka 1. Zakona o izboru zastupnika u Hrvatski sabor, stipulirana je na način da nedvojbeno ukazuje da se radi o prekluzivnom roku, upravo zbog izričaja zakonske odredbe da zastupnik po prestanku nespojive dužnosti nastavlja obnašanje zastupničke dužnosti na temelju prestanka mirovanja, ako podnese pisani zahtjev predsjedniku Hrvatskoga sabora u roku od 8 dana. Dakle, nužna su za ostvarivanje ovoga prava, nužna su tri, ispunjenje tri uvjeta, kumulativno, a to znači podnošenje pismenog zahtjeva, podnošenje toga zahtjeva predsjedniku Hrvatskoga sabora i podnošenje toga zahtjeva u roku od 8 dana od dana prestanka nespojive dužnosti. Naravno kada je taj, odredba toga članka, toga stavka jasno stipulirana može se postaviti pitanje zašto je Odbor za zakonodavstvo predložio vjerodostojno tumačenje, zašto je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav također utvrdio da je kao matično tijelo, da je osnovan prijedlog za vjerodostojno tumačenje i na kraju zašto je takvo mišljenje dala i hrvatska Vlada. I moram reći da upravo na ovoj plenarnoj sjednici se otvorila dvojba o tome roku je li o prekluzivan ili instruktivan, pa je jedan od zastupnika u Hrvatskom saboru zatražio takvo tumačenje. I upravo stoga da u budućnosti ne bi bilo dvojbe oko prirode toga roka, ocijenjeno je da se dade vjerodostojno tumačenje, da se o tome odluka donese na plenarnoj sjednici, rješavanja svih budućih mogućih dvojbi u primjeni ovoga članka. I stoga će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj prijedlog vjerodostojnoga tumačenja po kojem se rok od 8 dana iz članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor smatra zakonskim prekluzivnim rokom. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Krivo mi je da moram odmah sada govoriti, a da ne čujem i druge klubove. Da budem iskren, ja ne vidim čak ovdje neki veliki problem. Dovoljno bi bilo, po mom sudu, da jedan zastupnik HNS-a podnese ostavku i da gospodin Čačić elegantno onda uđe u Sabor. Znači, čak to nije na neki način pitanje kojim bi se trebalo baviti ovo tijelo, nego HNS. Drugo što želim reći, ja bih osobno volio da gospodin Čačić bude zastupnik. Zašto? Jer je to bio, on je to postao. Kako je to postao, na najteži mogući način, na način da je nosio liste HNS-a. Malo je ljudi u ovome domu nosilo liste svojih stranaka, možda njih 6, 7 i utoliko doista mislim da je gospodinu Čačiću ovdje mjesto. Drugo, da je gospodin Čačić zakasnio sa podnošenjem zahtjeva i to je isto tako istina. I ovo što je rekla moja prethodnica i to je istina, da je ovaj rok prekluzivan. Istina, taj rok je bio prekluzivan i za gospodina Bagarića. Istina je i ta da gospodin Bagarić, bivši župan iz redova HDZ-a pa zastupnik itd., znači istina je da njemu nitko nije ništa spočitavao. Istina je nonšalantnošću Sabora gospodin Bagarić postao zastupnik i sad se postavlja pitanje da li na temelju tog presedana gospodinu Čačiću pripada mjesto u ovom domu. Ja sam osobno, da budem posve otvoren, pa i da se Zakon o izborima zastupnika promijeni ako je to nužno potrebno kako bi gospodin Čačić postao zastupnikom i za jedan takav prijedlog ili za jednu takvu izmjenu zakona, IDS bi isto tako glasovao. No, što nas smeta? Nas smeta jedna mala neprincipijelnost koja se svojedobno dogodila prilikom izglasavanja da li gospodin Luciano Sušanj ima pravo ponoviti ili nastaviti svoj mandat, a kada su mu predstavnici Čačićeve stranke to na neki način osporavali. IDS je i u slučaju gospodina Sušnja bio da gospodin Sušanj ostvaruje pravo na taj zastupnički status pa na toj poziciji mi ćemo ostati i danas, iako Odbor za zakonodavstvo donosi logičan sud, ali rekoh, mi mislimo da gospodinu Čačiću pripada ovo mjesto. To je otprilike onako, znate, 50 puta sam od Zagreba vozio prema Rijeci ili Buzetu i 50 puta sam na autocesti prekoračio ono ograničenje od 130 km na sat, nitko me nije zaustavio, 51. put su me zaustavili i 51. put sam platio kaznu. To je otprilike ovako. Problem je znači između ostalog zašto se je onda prije nekoliko godina ili desetak godina bilo na onim pozicijama kada se priječilo ulazak gospodinu Sušnju u Parlament. Ja osobno ne mislim, neću reći za IDS, ali ja osobno ne mislim da je odbor prekoračio ili zlorabio ovlasti, ali smo mišljenja, iako je to možda nategnuto mišljenje, ako je nešto bilo svojedobno dopušteno gospodinu Bagariću, e onda nakon toga to treba biti dopušteno i ostalima. Rekoh još jedanput, to je dosta nategnuto, to je isto znači, ponavljam, kao da me netko uhvati nakon 50. puta da sam prekoračio brzinu i onda platim, a šta ću, moram jednostavno, ali za IDS bi to bilo oportuno i zato ćemo mi sigurno glasati za gospodina Čačića da on uđe u Parlament iako ću još jedanput ponoviti da odbor zasigurno u ovom slučaju nije prekoračio, kako bih rekao, svoje ovlasti. No, što treba učiniti? Jasno je da treba dati jedno jasno tumačenje i drugo, izglasati da se slučaj Bagarić ima primijeniti i na slučaj gospodine Čačića. Ali isto tako, ako netko tko je umjesto gospodina Čačića u Parlamentu i ako tog nekoga izbacimo iz Parlamenta, šta on ima na dispoziciji? On ima na dispoziciji ustavnu tužbu i po riječima bivšeg predsjednika Ustavnog suda, gospodina Klarića, e takav spor će taj netko onda zasigurno i dobiti. A onda će to konkretno značiti da će mu država zasigurno biti obvezna naknaditi pretrpljenu štetu koju će ovaj Parlament možda počiniti jednim nategnutim tumačenjem članka 13. ovog zakona. Međutim, bilo kako bilo, IDS će biti na onoj poziciji na kojoj smo bili i prilikom glasanja glede Luciana Sušnja, to je znači, mi ćemo biti za gospodina Čačića, ali mislim da ovu dilemu nije trebalo rješavati ovdje pred hrvatskim auditorijom, pred hrvatskom javnošću, u sabornici, nego je tu dilemu trebao HNS riješiti unutar svog kluba ili unutar svojih redova.
Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Gospodin zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Ovo, gospodine Kajin, neću reći zbog toga što mislim da imam nešto protiv prava IDS-a da glasa, kako ste rekli, za gospodina Čačića. Ali mislim da nije dobro da raspravu počnemo jesmo li za gospodina Čačića ili smo protiv gospodina Čačića, makar je to dubina problema, nego možemo razgovarati samo o tome jesmo li za primjenu zakona na ovaj ili onaj način tj. da li smo za to da se ovako … [[Govornik se ne razumije.]] tumačenje, kao što je predložio Odbor za zakonodavstvo, prihvati ili ne. Dakle, ne da li smo za gospodina Čačića ili smo protiv gospodina Čačića, nego da li smo za primjenu ustava, rekao bih prije svega. Hvala.
Ovo je zapravo bila replika, je li tako. Ovo je bila replika. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Onda bi sad Kajin mogao odgovorit da je replika, ali on ne može odgovorit. Dobro. U ime kluba HNS-a gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Na neki način, kao što kolega Kajin zna katkad učiniti je nehoteči zapravo mi dao šlagvort ili dobar uvod. Klub HNS-a naravno ne prilazi ovoj temi i nema namjeru joj prići i argumentacija će ići u tom pravcu za ili protiv konkretnog izabranog zastupnika, jer naravno kolega Čačić je izabrani zastupnik. To nije odlukom ovog Sabora, nego odlukom birača. Pitanje je samo da li će sjediti u ovom Saboru ili ne, ali to da je izabrani zastupnik nema nikakve sumnje jer je za njega u njegovoj izbornoj jedinici, dakle za listu koju je on nosio i na čijem čelu je bio je glasalo 62000 birača. Prema tome, nema sumnje da je on zastupnik. Međutim, očito se u cijelu stvar umiješalo malo ovog osobnog o čemu je govorio kolega Kajin iako to nije bilo pitanje niti Odboru za zakonodavstvo, niti Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, niti hrvatskoj Vladi. Nitko od njih nije odlučivao i nije bio pozvan i nije ga se pitalo da li su za ili protiv Čačića, nego ih se pitalo da li članak 13. znači ili kako tumačiti članak 13. Zakona o izboru zastupnika u Hrvatski sabor i da li odredbe članka 13. su instruktivne ili prekluzivne. To se pitalo. Klub HNS-a stoji na stanovištu i predlaže ovom Saboru da odbije vjerodostojno tumačenje koje je ovdje iznio predsjednik Odbora za zakonodavstvo i protumačit ćemo svoje stanovište na sljedeći način. Prvo o čemu se ovdje radi. Dakle, radi se o zastupniku koji je izabran u Hrvatski sabor na izborima sa 62 i nešto, 62000 i nešto glasova u svojoj izbornoj jedinici koji je u trenutku izbora bio na nespojivoj dužnosti. Zbog toga nikad nije položio prisegu u Hrvatskom saboru nego je zamrznuo temeljem te nespojive dužnosti svoj mandat u Saboru i nije podnio zahtjev za aktiviranjem tog mandata u roku od 8 dana kako se određuje u članku 13. zakona. U istom tom zakonu, međutim, definira se izrijekom, dakle taksativno se nabrajaju slučajevi u kojima prestaje mandat zastupnika. Dakle, prestanak mandata zastupniku prije isteka vremena na koje je izabran moguć je u četiri slučaja po zakonu taksativno nabrojena. Prvi ukoliko podnese ostavku. Drugi ukoliko mu je pravomoćnom sudbenom odlukom oduzeta poslovna sposobnost. Ukoliko je pravomoćnom sudbenom presudom osuđen na bezuvjetnu kaznu zatvora u trajanju duljem od šest mjeseci. I četvrtom smrću. Što se kolege Čačića tiče ništa od ovoga nije na snazi. Nema razno, nema i ostalo, nema i pod drugim okolnostima propisanim ovim zakonom. Samo u ova četiri slučaja taksativno nabrojano u članku 10. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. U članku 13. tog zakona govori se, prema tome po ovom zakonu kolegi Čačiću nije prestao mandat zastupnika prije vremena, isteka vremena na koji je izabran. U članku 13. istog zakona govori se o jednoj specifičnoj kategoriji zastupnika. Dakle, govori se o specifičnoj kategoriji zastupnika, a to su oni koji su u trenutku izbora bili na nespojivoj dužnosti. To je relativno mali broj zastupnika koji su izabrani u Hrvatski sabor. Članak 13. se ne odnosi na zastupnike općenito, nego se odnosi samo na onu potkategoriju ili da tako kažem onaj presjek dva skupa. Jedno su zastupnici, a drugo su ljudi koji su na nespojivim dužnostima sa obnašanjem zastupničke dužnosti i samo ta kategorija se obvezuje na ovu proceduru o kojoj je predsjednik Odbora za zakonodavstvo i kolegica Lovrin o kojoj su govorili, a to je podnošenje zahtjeva u roku od osam dana. Međutim, tumačenje članka 13. treba uzeti u kontekstu sljedećeg odmah članka u tom zakonu. Dakle, tumačenje članka 13. a u vezi sa člankom 14. istog zastupnika, istog zakona koji ne govori o posebnoj kategoriji zastupnika. Članak 14. za razliku od članka 13. koji govori samo o jednom malom dijelu zastupnika, članak 14. govori o svim zastupnicima i ne kvalificira tu kategoriju. Dakle, ne kaže zastupnici u Hrvatskom saboru osim onih koji su na nespojivoj dužnosti u trenutku izbora ili bilo koju drugu kvalifikaciju. Članak 14. odnosi se naprosto na sve zastupnike koji su izabrani u Hrvatski sabor, pa tako naravno i na kolegu Čačića koji je izabran kao zastupnik u Hrvatski sabor i na bilo kojeg zastupnika koji je izabran u Hrvatski sabor bez posebne odredbe da se iz toga izdvajaju ili isključuju oni koji su na nespojivim dužnostima. Da se htjelo isključiti one koji su na spojivim dužnostima nema sumnje da bi u zakonu to pisalo. Dakle, svi zastupnici ili svaki zastupnik osim onih koji su na nespojivim dužnostima, međutim to tu ne piše. U članku 14. koji se odnosi na sve zastupnike naprosto se kaže da zastupnik, svaki zastupnik koji je izabran u Hrvatski sabor ima pravo jednokratno tijekom trajanja zastupničkog mandata podnošenjem pisanog zahtjeva predsjedniku Sabora staviti svoj mandat u mirovanje. Mirovanje zastupničkog mandata prestat će osmog dana od dana kada je zastupnik koji je stavio mandat u mirovanje podnio predsjedniku Sabor pisanu izjavu o ponovnom obnašanju zastupničke dužnosti. Točka, završen citat. To se ne odnosi, dakle samo na neke zastupnike, nego se odnosi na sve zastupnike. To je naravno logično. Logično je zbog toga što je svrha zakona, svrha zakona je zaštita izvornog mandata. Svrha zakona je u podlozi cijele logike, recimo neko teleološko tumačenje zakona i razumijevanje zakona je da ljudi koji su izvorno izabrani u Hrvatski sabor imaju izvorni mandat i da se izvorni mandat štiti i da je, naravno građanima koji su glasali, pa onda naravno i nama u Saboru, pa onda i nama kao zakonodavcima u interesu da ljude, građane zemlje u Hrvatskom saboru predstavljaju oni za koje su oni zbilja glasali. A samo u izuzetnim slučajevima kad se ne može izbjeći koje su specijalno definirani zakonom da ih eventualno predstavljaju zamjenici tih za koje su oni glasali i koje su oni izabrali. Dakle, mislim da nitko ne može dovesti u pitanje da je cijela svrha zakona da se zaštiti izvorni mandat. Ako dakle, tumačimo članak 13. u svezi sa člankom 14. koji govori o svim zastupnicima, onda naravno svaki zastupnik, više ne zbog nespojivog mandata, spojivog mandata, bilo čega drugoga. Svaki zastupnik iz bilo kojeg razloga ima u svom mandatu, ako je izabran u Hrvatski sabor, ima u svom mandatu pravo jedanput staviti mandat u mirovanje i jedanput ga aktivirati. Točka. Koji je razlog za to je drugo pitanje. Ali jasno je da ako članak 13. tumačite u svezi sa člankom 14., vidjeti ćete da apsolutno svaki zastupnik ima jednaka prava, jednaki status, a samo podgrupa zastupnika ima još i dodatna određenja ili dodatne mogućnosti koji se odnosi samo na tu podgrupu. Članak 14. međutim ne odnosi se ni na koju podgrupu jer, kao što sam rekla, da je zakonodavac htio isključiti bilo koju grupu zastupnika iz ove opće kategorije u članku 14., dakle zastupnik ima jednokratno pravo, isključio bi ga. To nema nikakvog problema napisati posebnom rečenicom, ako zakonodavac to hoće. Budući da nije htio nikoga isključiti, onda ga u tom članku nije isključio. To se, naravno vidi i iz odluke koja je već donesena na jednom drugom radnom tijelu Hrvatskog sabora, a to je Mandatno-imunitetno povjerenstvo i koja je već podijeljena svim zastupnicima ovog Sabora gdje je Mandatno-imunitetno povjerenstvo 16.10.2008. godine donijelo odluku ne sa pretjeranim dilemama, dakle ne žestoko se suprotstavljajući u različitim stavovima, nego donijelo odluku sa 7 glasova za i jednim suzdržanim. Dakle, nitko nije bio protiv uopće, je donijelo odluku da tumačeći zakon da se radi o instruktivnom roku kao naravno što se može zaključiti ako se članak 13. tumači u svezi s člankom 14. Dakle, da se radi o instruktivnom, a ne prekluzivnom roku i predložilo Saboru da u tom smislu i postupi i omogući izabranom zastupniku Hrvatski sabor Čačiću da zauzme u tom Saboru svoje mjesto. E sada, imamo i slučaj Bagarić. Slučaj Bagarić je po mom mišljenju sam po sebi nije argument, dakle ako se kaže u slučaju Bagarić se napravila pogreška, pa onda treba još jedanput napraviti pogrešku, u tom smislu slučaj Bagarić nije argument da se postupi na isti način, iako naravno dovodi u pitanje pravo, ustavno pravo i jednakosti pred zakonom. Međutim, slučaj Bagarić koji igrom ljubavi slučaja je iz stranke parlamentarne većine i činjenica da je radno tijelo ovog Sabora donijelo odluku, naime Mandatno-imunitetno povjerenstvo donijelo odluku i poslalo je u proceduru upravno suprotnu mišljenju Odbora za zakonodavstvo, govori naravno o tome ili naznačuje osnovanu sumnju da se ne radi ovdje o tumačenju zakona i o pravnoj proceduri, nego da se radi o političkoj odluci. Ako se radi o političkoj odluci, dame i gospodo, recite tako. Recite ne damo bez obzira na zakon. Zakon ima članak 13. i 14., zakon ima članak 14. koji kaže svi zastupnici mogu bez obzira, bez kvalifikacije, bez ikakve odredbe odboru kojem ima parlamentarna većina većinu, a to je Mandatno-imunitetno povjerenstvo je donio već odluku i stavio je u proceduru da se radi o instruktivnom, a ne prekluzivnom roku, što se vidi i iz ovog zakona ako tumačimo članak 13. u svezi sa člankom 14. Ali bez obzira na sve to, razlozi naši su politički i u slučaju HNS-a i u slučaju Čačića, mi ne damo. Ako je tako, imate većinu, mi tu ništa ne možemo. Možemo ići na Ustavni sud i tako dalje, ali ako hoćemo po zakonu, ako hoćemo stvarno pročitati ono što u zakonu piše, ako hoćemo razumjeti zakon, a to je da je svrha zakona štititi stvarno ljude za koje su građani stvarno glasali, dakle izvorni mandat, a to je sigurno namjera zakonodavca, onda naravno Čačić ne samo da je izabran u Sabor, ne samo da je zastupnik, nego ga ovdje treba i potvrditi kao zastupnica. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena, ne čuje se.]] više netočnih navoda ali ja bih samo na dva se osvrnula. Prije svega, navod da se ovdje uplelo nešto osobno. Nije točno, nije se uplelo ništa osobno. Radi se o davanju autentičnog tumačenja za koje je nadležan ovaj Visoki dom a osobno je uvela upravo gospođa zastupnica Pusić pozivajući se stalno na ime zastupnika Čačića i izlažući njegov broj glasača, njegove reference itd., tumačenje se donosi i odnosi na sve zastupnike u ovom Hrvatskom saboru i jednako tako da se radi o političkoj odluci, radi se o vjerodostojnom tumačenju što je u ovom slučaju pravna stvar i pravna procedura. Hvala.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Branimir Glavaš. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Iako sam svjestan da stav kluba HDSSB-a neće promijeniti stav vladajuće većine želim u ime kluba iznijeti nekoliko riječi i svojih ocjena i procjena ove situacije. Obzirom da smatram da možemo to i objektivno i realno procijeniti budući nismo zainteresirani niti za jednu niti za drugu stranu, dakle ne stavljamo se a priori nikome u funkciju ili ulogu. Stojimo kod toga, dakle klub HDSSB-a stoji kod toga da se radi o tipičnoj političkoj odluci vladajuće većine, da se tu ne radi o nikakvom autentičnom tumačenju jer mi jako dobro znamo na osnovu čega se dođe do autentičnog tumačenja određene stvari. Autentično tumačenje nažalost u pravilu je uvijek rezultat saborske većine u domu pa tako i preslikane i na određene saborske odbore. Prema tome, apsolutno ne vjerujemo u iskrenost i dobru namjeru a da ne govorim o stručnosti argumentacije koja se iznosi da bi se iznijelo ovo autentično tumačenje pred ovaj dom kako bi se jedan legalno izabrani saborski zastupnik na proteklim parlamentarnim izborima čak nositelj liste HNS-a stranke koja ima i imala je tog trenutka sedam saborskih zastupnika onemogućio da uđe u Hrvatski sabor. Pogotovo što sam pratio što se događalo, doduše ne previše iz ove saborske dvorane zbog obaveza kojima sam posvećen u protekle tri i pol godine ali preko medija što su se davala ta tumačenja kako je odgovaralo određenom političkom trenutku odnosno tumačenje u skladu ovisno o tome na koju je političku kartu saborska većina zaigrala. Dakle, bilo je tumačenja od toga da gospodin Čačić ne može biti saborski zastupnik, da je zakasnio s rokom da bi ubrzo nakon toga petnaestak, dvadesetak dana kasnije isti ti ljudi koji su davali tumačenje da ne može mijenjali mišljenje i govorili da može. Dakle, bilo je mjeseci i trenutaka kada više nije bilo uopće upitno da će legalno izabrani saborski zastupnik gospodin Čačić naći svoje mjesto u saborskim klupama da bi se promjenom određenih političkih okolnosti, određenih simpatija prema određenim političkim partnerima, potencijalnim partnerima ili konkurentima i mijenjali ti stavovi. Prema tome, tu se ne radi o nikakvom vjerodostojnom tumačenju nego o političkoj odluci saborske većine. Posebno smatram da legalno izabranom saborskom zastupniku ja mu ime neću spomenuti jer ima uopće nije bitno je mjesto u Hrvatskom saboru i da se takvim poluzakonskim rješenjima i začkovicama ne može nikoga onemogućavati da konzumira svoj mandat saborskog zastupnika koji je dobio i zaradio na izborima. Smatram da je bolje da je i ovaj nadležni odbor kao i ovaj dom potrošio vrijeme i izvršio analizu aktualnog i važećeg zakona te ispravio anomalije i nedostatke tog zakonskog rješenja koji su se pokazale objektivno u ovom proteklom periodu od kad je taj zakon na snazi da ne smiju i ne mogu egzistirati. Dakle, klub Hrvatskog demokratskog saveza Slavonije i Baranje će se založiti i glasovati protiv ovog autentičnog tumačenja Odbora za zakonodavstvo i dati će svoj glas dakle u korist tumačenja da saborski zastupnik o kojem je riječ treba naći mjesto u ovoj saborskoj dvorani bez obzira što smo unaprijed svjesni da naš prijedlog ili naše opredjeljenje neće dobiti potrebnu većinu. Tu bih želio iskoristiti, povući paralelu na jednu nižu razinu a to je na razinu lokalne vlasti kako radi saborska većina. Svjedoci smo čestih promjena trgovinom kupovine određenih broja vijećnika u jedinicama lokalnih samouprava od općina preko gradova do županija u Republici Hrvatskoj kada se nasilnim putem, nemoralnim putem, kupovinom određenih vijećničkih mandata i vijećničkih mjesta mijenja volja biračkog tijela, ruši lokalna vlast od razine općine, grada i županije i naročito u ovoj posljednjoj godini mandata uoči izbora zauzimaju čelne pozicije u jedinicama lokalne samouprave. To bi bio manji problem jer i to je legitimno kada se to ne bi radilo na jedan nezakonit, na jedan nemoralan način ali uz potporu aktualne vlasti koja daje autentična tumačenja u pojedinim i konkretnim slučajevima. Imao sam priliku na svu sreću ili nesreću osjetiti dakle iskustva na vlastitoj koži i tumačenja jedne i druge strane, i ove meni s desna i ove meni s lijeva kada su predstavljali vladajuću većinu u određenim mandatima obnašanja lokalne vlasti. I evo iz svog osobnog vlastitog iskustva mogu reći bez obzira što nisam pripadao toj opciji da ovi meni s lijeve strane za vrijeme obnašanja njihove vlasti davali su koliko je god to bilo moguće uistinu kvalitetna, stručna, argumentirana, autentična tumačenja u određenim pojedinim situacijama u jedinicama lokalne samouprave i u situacijama kada to nije išlo u prilog toj političkoj opciji kada je bila na vlasti, za razliku od ove desne strane koja je uvijek i tada, pa i dan danas davala jedina autentična tumačenja koja su išla u prilog vladajućoj danas većini. To govorim s punom odgovornošću iz vlastitog iskustva. I vjerujte da ovo što govorim je u potpunosti istinito. Povući ću samo jednu jedinu paralelu. U posljednjem rušenju aktualne gradske vlasti u Osiječko-baranjskoj županiji, odnosno u gradu Đakovu, gdje je na vlasti bila koalicija čini mi se SDP-a i HNS-a i sa relativnom većinom SDP gdje je gradonačelnik bio gospodin Vinković. Gdje je gospodin Vinković jednim nasilnim, brutalnim i protuzakonitim metodama srušen sa mjesta gradonačelnika, grada Đakova i to na način da je sada uz blagoslov vječitog slogana režima, svakog režima, gospodina Antuna Palarića, inače tajnika Ureda državne uprave, uz njegovo nakaradno tumačenje, uz jedno nezakonito tumačenje, uz jedno nemoralno tumačenje koje je poslano u grad Đakovo, legalizirao dakle, taj puč koji je napravljen od strane vladajuće većine u gradu Đakovu, i instalirao na mjesto gradonačelnika Antu Raspudića, dojučerašnjeg člana Hrvatskog bloka. Ne bi bilo sporno da je Ante Raspudić, kao gradonačelnik grada Đakova, današnji po Palariću bio instaliran i postavljen, što je pripadao nekada političkoj stranci koja se zvala Hrvatski blok, to ne bi bilo uopće sporno, sada kao gradonačelnik HDZ-a. Međutim, sporno je to, možda to niste znali, Hrvatski blok kao politička stranka je potpuno izbrisana iz registra političkih stranaka, dakle, prelaskom Ante Raspudića i izborom Ante Raspudića na čelo grada Đakova u ime HDZ-a i drugih koalicijskih partnera, kao do jučerašnjih vijećnika Hrvatskog bloka ne postoji zakonske mogućnosti da uđe zamjenski vijećnik umjesto Ante Raspudića iz Hrvatskog bloka, jer ta stranka jednostavno više ne postoji. Prema tome nemoguće je bilo kakvim kemijanjima stručnjaka za političku kemiju gospodina Antuna Palarića, omogućiti ulazak jednoga Vijećnika sa liste ili iz političke stranke koja jednostavno ne egzistira. Dakle, to je samo situacija koja na najslikovitiji način, najsvježija situacija koja prezentira i pokazuje, dokazuje i potvrđuje kako funkcionira Hrvatski sabor i na osnovu čega se donosi ovakovo ili onakovo kako taj odbor ili ta većina u tom odboru kaže, autentično ponašanje. To nije nikakvo autentično tumačenje, to je političko tumačenje preko kojeg se provodi političko nasilje ovoga trenutka u Hrvatskom saboru a svakodnevno, svakodnevno u jedinicama lokalne samouprave od najnižih razina općina, gradova, pa sve do županija. Mislim da je bolje da smo raspravili o tome da li je kvalitetno zakonsko rješenje da isključuje mogućnost, odnosno proglašava inkopatibilnost u slučaju obnašanja dužnosti župana i saborskog zastupnika. Kada je taj zakon pisan, odnosno praksa i iskustvo kada je izvršena nova teritorijalna podjela, nove Hrvatske države 1993. godine, ona je izvršena na način da je ustrojeno 20 županija plus grad Zagreb, i tada je u osobi župana, odnosno u županijskoj vlasti, bila skoncentrirana vlast i lokalne samouprave i državne uprave. Došlo je do razdvajanja, župan više nije predstavnik vlasti države uprave, već samolokalne samouprave, dakle, praktično stavlja se znak jednakosti između drugih predstavnika lokalne samouprave, dakle, načelnika općina i gradonačelnika. I prema tome nema nikakvog razloga da egzistira više ta inkompatibilnost obnašanja dužnosti župana i saborskog zastupnika. Dakle, bolje je da je taj odbor za zakonodavstvo te saborski odbor izvršilo analizu sadašnjeg političkog trenutka i anomalija, određenih zakonskih rješenja i na ovoj raspravi da smo eventualno raspravili o takvoj jednoj anomaliji. Nego zahvaljujući tome što imamo određeni broj ruku, dakle, dovoljan broj ruku provodimo jedno političko nasilje i legitimnog izabranog saborskog zastupnika jednostavno ne želimo vidjeti u ovoj saborskoj klupi, odnosno onemogućavamo mu da konzumira pravo koje je stekao na izborima u studenom 2007. godine. Dakle, Klub HDSSB-a, svjestan da ništa ne može promijeniti, ali će principijelno glasovati protiv ovog, tzv. autentičnog tumačenja Odbora za zakonodavstvo. Hvala lijepo.
Predstavnik predlagatelja gospodin Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, pa evo osjetio sam potrebu da u ime Odbora za zakonodavstvo uistinu naglasim neke stvari i sami institut vjerodostojnog tumačenja koji nije nikakva politička odluka, politički jad nego točno postupak propisan Poslovnikom Hrvatskoga sabora detaljno razrađen tko, na koji način, tko inicira taj postupak, a tko i na koji je način iniciran ovaj postupak u smislu vjerodostojnog tumačenja konkretne odredbe zakona, isto tako ste svi imali prilike vidjeti u materijalima koji su vam dostavljeni uz ovu točku dnevnog reda. Odbor za zakonodavstvo u smislu pripreme te točke za samu sjednicu i argumentaciju uistinu se nije vodio u konkretnoj situaciji nikakvim političkim argumentima, nikakvom političkom argumentacijom i u raspravi i pripremi čak smo i izbjegavali spominjati konkretna imena, prezimena, zastupnike i isključivo smo se u smislu obrazloženjima vodili logikom prava, pravne struke, instituta vjerodostojnog tumačenja, kako je to propisano Poslovnikom Hrvatskoga sabora a naravno i onim odredbama zakona koji reguliraju ovaj institut. Ključne stvari koje su bile definirane u smislu donošenja ovakvog vjerodostojnog tumačenja, ja ću ih svesti na četiri osnovne. Prvo. Dakle, utvrdili smo da je ovaj rok zakonski rok. Što to znači? Naravno to znači da je utvrđen zakon a ne npr. određen zaključkom suda ili nekog drugog nadležnost tijela što isto tako ima svoje neke druge posljedice a to je da je rok neproduljiv te i inače karakteristika svih zakonskih rokova te ih nitko ne može produljiti niti kratiti dakako samo izmjenom zakona. Treća stvar koja je isto tako vrlo bitna. Utvrdili smo da je rok objektivan a to znači da počinje teći, taj rok od 8 dana počinje teći od dana nastupa određene okolnosti ili događaja u konkretnom slučaju, to znači od dana kada je zastupnik prestao obnašati nespojivu dužnost. I četvrto ili na kraju biti najvažnije, utvrdili smo da je ovaj rok prekluzivan, dakle da istekom tog roka nastupa ne gubitak mandata, nitko samom odlukom i ne može ukinuti nekom mandat ovakvog tipa. Dakle, nastupa gubitak pravne mogućnosti odnosno subjektivnog prava za poduzimanje određene postupovne radnje kako bi bilo jasno da protekom roka nije moguće dotadašnje pravo ostvariti prisilom, već se gubi i to subjektivno pravo na podnošenje zahtjeva za naknadno ostvarenje tog prava. Po tome se prekluzija naravno kao institut razlikuje od zastare i sud odnosno drugo nadležno tijelo u drugim postupcima po tome pazi po službenoj dužnosti. U konkretnoj situaciji to znači, u skladu sa Ustavom ovim zakonom utvrđeno je pravo demokratski dakako izabranom zastupniku da u slučaju izbora na neku od nespojivih dužnosti svojom voljom, dakle aktivitetom vlastite volje započne obavljati tu dužnost i da stavi obnašanje zastupničke dužnosti u mirovanje. Ali je isto tako u skladu sa Ustavom i ovim zakonom utvrđeno pravo zastupniku da može nastaviti obnašati zastupničku dužnost, ali pod tri zakonom propisana uvjeta. Prvi od njih, da je prestao obnašati tu nespojivu dužnost. Drugi je da svoju želju izrazi podnošenjem zahtjeva da tako dakle svoju volju manifestira i da taj zahtjev podnese u roku od 8 dana od dana prestanka nespojive dužnosti. Dakle, niti mirovanja niti prestanak mirovanja obnašanja zastupničke dužnosti ne nastupa ipso facto ili samo po sebi, već mora biti pisano izražena volja zastupnika. I zaključno, prekluzijom dakle propuštanjem roka zastupnik čije je obnašanje zastupničke dužnosti u mirovanju gubi svoje subjektivno pravo na podnošenje zahtjeva na nastavak obnašanja zastupničke dužnosti i pravo na zahtjev da ga se u tom smislu, mogućnost da se prisilno ostvari. To su bili pravni argumenti, dakle to je bilo ono na temelju čega se rukovodio Odbor za zakonodavstvo da vjerodostojno tumačenje, onako kako je to propisano u prvom redu Poslovnikom Hrvatskoga sabora i onako kako je Odbor za zakonodavstvo iščitao te odredbe, odredbe zakona, u tom smislu je samo vjerodostojno tumačenje i sačinjen. Hvala.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka. Prvi je gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Ispravio bih netočan navod gospodina Tomljanovića koji je rekao da se nisu vodili političkim nego pravnim argumentima. Dakle, dok se rasprava o ovome slučaju vodila pravnim argumentima dok su govorili pravnici kao gospodin Šeks i gospodin Sesvečan u ime Mandatno-imunitetnog povjerenstva, onda se gospodin Čačić mogao vratiti u Sabor. A kad su počeli govoriti političari odnosno gospodin Čehok koji nije pravnik, nego doktor filozofije, a nakon toga na ovoj raspravi koju smo imali gospodin Hebrang koji je doktor medicine, onda se rasprava iz pravnoga išla više u filozofski i medicinski dio, a nikako da je ostala u pravnom. Jer da je bilo po pravnom, ovo bi bilo gotovo prije mjesec i nešto dana. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin Boris Šprem, također ispravak.
Hvala lijepa. Dakle, isti navod koji je spomenuo gospodin Bauk osporavam i ja da je istinit. A to je da se Odbor za zakonodavstvo nije vodio političkim nego pravnim kriterijima, čak bih rekao da je djelomično gospodin Tomljanović i u pravu, ali na način da ste to učinili izražavajući političku volju u datom trenutku jer se može ovako tumačiti, a može se i onako. I činjenica je, na koncu demantiraju vas papiri i ta vladajuća volja dakle koja je izražena bila i 16.10. odlukom i prijedlogom MIP-a, Mandatno-imunitetnog povjerenstva gdje je praktički bilo, kao što je doktorica Pusić rekla, jednoglasno predloženo prema Saboru da radi se o instruktivnom roku i onda nakon toga kada je, a to je bilo ključno, ja sam to pažljivo pratio, gospodin Čehok koji u zadnje vrijeme dolazi rijetko na sjednice, ali sam siguran da će doći i u petak kako bi glasovao o ovome, a onda je došao, pojavio se i on se javio za riječi i kazao je ne, to ne dolazi u obzir. Da bi se spasila koalicija sa HSLS-om politička volja se transformirala u ovu volju koja je sada pred nama prisutna. Hvala.
Hvala. Ispravak također, gospodin zastupnik Branimir Glavaš. Izvolite.
Pa ja bih također ispravio dijelom u ovome što su kolege govorile, dakle ne radi se o nikakvom pravnom tumačenju, o pravnim načelima, već se radi o političkom načelu i političkom tumačenju. Za ništa drugo se ja osobno ne zalažem ili se osobno ne zalažemo nego da se primijeni ustavno načelo jednakosti prema svima. Dakle, ako je Sabor već jednom raspravljao o tome i donosio odluku kada se radilo o jednom drugom saborskom zastupniku koji je pripadao tada grupaciji saborske većine odlučio na jedan način, tada je potrebno odlučiti istovremeno, poštivajući upravo to ustavno načelo jednakosti, na identičan način, ali odmah u drugom koraku na istoj sjednici izvršiti korekcije zakonskih rješenja ako su uočene neke stvari i neke nejasnoće i neke nelogičnosti koje jednostavno u ovome političkom trenutku nisu primjenjive da se takve stvari više ne bi događale. A ne provoditi dalje političko nasilje brojanjem ruku, a ne uvažavajući ni jedan jedini argumenat svjesno kršeći ne samo zakon već i ustav u ovome dijelu koji jamči jednakost svih građana pred zakonom. Dakle, slučaj Bagarić mora biti pokazatelj kako se mora riješiti, smjernica kako se mora riješiti i ovaj slučaj koji danas rješavamo i o kojem raspravljamo. Hvala.
I ispravak također, gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Ispravljam netočni navod kolege Tomljanovića koji je rekao da je odbor za zakonodavstvo lege artis ustanovio što je autentično tumačenje zakona u ovom slučaju i nabrojio elemente koji dokazuju da je to učinjeno lege artis. Činjenica da Odbor za zakonodavstvo nije ustanovio to koristeći lege artis proceduru dokazuje se time da nije interpretirao članak 13. koji se odnosi na neke zastupnike u svezi s člankom 14. koji se odnosi na sve zastupnike, a imao je obvezu interpretirati to u svezi sa onim člankom koji se odnosi na sve zastupnike ako je htio zaista prodrijeti do autentičnog tumačenja. Ako je htio međutim pronaći načina da se opravda formalno jedna politička odluka, onda naravno nije trebao uzeti u obzir članak 14., ali onda se ne može tvrditi i neistinito je da se upotrijebila procedura lege artis. Hvala.
Hvala. Idemo dalje s raspravom pojedinačnom. Prvi je gospodin zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Na samom početku istaknuo bih da podržavam Prijedlog odluke Odbora za zakonodavstvo o prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 13. stavak 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Naime, nedvojbeno proizlazi da je članak 13. zakona lex specialis, odnosno da je navedenim člankom propisan kao iznimni slučaj prestanak mirovanja zastupničkog mandata kada prestane obnašanje nespojive dužnosti. A po pisanom zahtjevu zastupnika predsjedniku Sabora i to u roku od osam dana od prestanka nespojive dužnosti, što znači da je navedeni rok od osam dana prekluzivni rok, a ne instruktivni rok. Jer za sve druge slučajeve stavljanja mandata u mirovanje i to jednokratno tijekom trajanja zastupničkog mandata primjenjuje se i članak 14. zakona. Svakako da zakonodavac nije želio posebno izdvojiti i regulirati slučaj nastavljanja obnašanja zastupničke dužnosti po prestanku obnašanja nespojive dužnosti onda uopće ne bi regulirao članak 13. već bi se primjenjivao članak 14. zakona. Stoga podržavam prijedlog odluke Odbora za zakonodavstvo o prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Miljenko Dorić, izvolite. Ispričavam se onda zastupniku. Izvolite, imate ispravak netočnog navoda gospođa.
Oprostite gospodine predsjedniče. Na vrijeme sam digla pločicu, ali niste me vidjeli. Ispravljam netočni navod kolege Grbića koji je rekao da zakonodavac ne bi regulirao posebno status zastupnika koji su u nespojivoj dužnosti člankom 13. da nije htio njih izuzeti iz kategorije zastupnika općenito. To naravno nije točno jer se mora regulirati status ljudi koji su izabrani za zastupnike, a u nespojivoj su dužnosti. Apsolutno mora posebno regulirati, jer inače bi mogli obavljati i jednu i drugu dužnost. Hvala.
Hvala. Ima replika gospodin Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Repliciram kolegi Grbiću jer bih želio da mi objasni. Ukoliko vi tvrdite i tim argumentom branite vjerodostojno tumačenje da zakonodavac nije propisao što se događa u roku od osam dana jer je on bio tako dalekovidan, pa je onda eto nije to propisao, onda mi recite zbog čega nije bio nešto manje dalekovidan pa je u razlozima prestanka mandata nije stavio istek osmog dana nakon što se zaboravi podnijeti zahtjev za vraćanje. Dakle, ta dalekovidnost koju je pokazao očito u članku 13. nije je pokazao u članku 14. i zato to vjerodostojno tumačenje nije baš toliko vjerodostojno kako vi tvrdite. Evo, ja vas molim da mi objasnite.
Odgovor gospodin Grbić. Izvolite.
Kolega u članku 13. isključivo se radi o slučaju kad se mandat stavlja u mirovanje i mogućnost nakon prestanka u roku osam dana aktiviranja. Članak 14. potpuno drugačije regulira. Regulira mogućnost da svatko od nas u bilo koje doba zbog bilo kojih razloga može staviti mandat u mirovanje. To može biti bolest, ne daj Bože da to bude ili bilo koji drugi razlog. Prema tome, taksativno u članku 13. je rok osam dana. Da to nije tako onda bi mogli govoriti da se ne radi o prekluzivnom roku i isključivo se radi o prekluzivnom roku i gospodine predsjedniče mi ovdje govorimo o tumačenju članka 13. stavka 1. zakona.
Hvala. Gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Nisam se mislio obzirom da nisam pravnik javiti pod ovu temu, ali sam zaključio da bi ipak bilo dobro se javiti i otprilike tri sata, prije tri sata slušajući naime vašu raspravu po prethodnoj točki kada ta točka se zvala Polugodišnje izvješće Hrvatske narodne banke, ali u drugom dijelu tog izvješća rasprava je više-manje tekla u pravcu vjerodostojnog tumačenja Poslovnika. To ste svi primijetili. I čuo sam tada jedan zanimljivi izraz i javljam se upravo zbog toga, a taj izraz glasi vrijeđanje Poslovnika. Ja se s time ne slažem, niti smatram da je ova sada rasprava vrijeđanje zakona, a to ću na kraju i obrazložiti. Kolegice i kolege, onaj tko ima imalo obraza mora se u ovom trenutku osjećati neugodno, mora biti posramljen zbog situacije u koju smo se doveli. Ja evo gospodine Tomljanoviću ja ću obrazložiti, dozvolite mi. I vi i ja smo sjedili u ovom Saboru i u prošlom mandatu i u tome jeste problem, u tome jeste problem. Mene danas građani pitaju, a vjerujem i vas u vašim gradovima da li će se gospodin Čačić, jer čitaju naslove novina, vratiti u Hrvatski sabor. Moj je odgovor ne znam. Onda me pitaju kako je to moguće gospodine Doriću? U prošlom mandatu ste digli ruku za izvješće Mandatnog povjerenstva i gospodin taj i taj se mogao vratiti, sada isti ljudi imaju sasvim drugačiji stav. Odgovor moj je ne znam zašto je to tako. Pa me pitaju da li u jednoj pravnoj državi je to uobičajeno ponašanje. Moj odgovor, ako je Hrvatska pravna država opet odgovor glasi ne znam. Ako Hrvatska nije pravna država onda odgovor znam. I u drugim državama se događa da ponekad zakon nije potpuno jasan, pa se struka nađe i struka dogovori kako će se interpretirati zakon, kako će se donositi odluke i kasnije se desetljećima kolegice i kolege donose odluke temeljem tog i takvog zaključka, zaključka struke. Mi u nas vidimo iz mandata u mandat mijenjamo način na koji interpretiramo zakon koji nije doživio u tom članku ni jednu jedinu izmjenu i dopunu. U Hrvatskoj narodnoj stranci su neki naivno vjerovali da je slučaj Bagarić pravilo, a pokazalo se da je to dogovoreni izuzetak. U Hrvatskoj stranci su neki naivno povjerovali da je naše približavanje Europskoj uniji i približavanje nekakvim drugim političkim i pravnim standardima. Na žalost to nije tako. Mene kao saborskog zastupnika posebno smeta činjenica da oni koji su digli u prošlom mandatu i zagovarali povratak gospodina Bagarića, danas bez grižnje savjesti, podvlačim te tri riječi, tvrde da gospodin Čačić nema mogućnost da se kao i gospodin Bagarić vrati u ove klupe. Ja bih razumio, kolegice i kolege, vjerujte, ja bih razumio da je učinjena pogreška i da nam se barem netko od onih koji su jučer, tvrdim jedno, danas drugo ispričali pa da kaže, bio je to previd, nismo napravili dobro, pogriješili smo. Idemo, zašto ne bi i pogriješili? Zašto nemamo mi pravo na pogrešku? Ali, kolegice i kolege, tada smo imali pravo i danas imamo pravo. To ne može biti. Dakle, zaključiti ću, kolegice i kolege, nije rasprava pod prethodnom točkom bila vrijeđanje Poslovnika, nije kolegice i kolege, rasprava po ovoj točki vrijeđanje zakona. Rasprava po ovoj točki i po prethodnoj točci su vrijeđanje onih koji su nas izabrali da ih zastupamo u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Obavještavam da je u 16,35 prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta za raspravu. Na redu je gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle, nesumnjivo je da se ovdje radi o političkom, a ne pravnom vjerodostojnom tumačenju. U tom smislu, za mene je ovo vjerodostojno tumačenje prihvatljivo isključivo kao tumačenje političke volje, a nikako kao vjerodostojno tumačenje zakona i zato ću glasati protiv njega. Rekao sam već, dakle očito je kad je ova priča iz pravne došla u političku fazu, kad su se umiješale filozofija, medicina i ostale znanosti, da je očito da će povratak gospodina Čačića u Sabor ovisiti o horoskopu koji bude taj dan imala vladajuća većina ili ukoliko bude uključen mobitel kako ih premijer nazove, tako će odlučiti. I prema tome, ne moramo se čuditi. Jer, da budemo iskreni, gospodin Čačić je sam kriv zbog ovoga što mu se dešava. To nas nitko, to mora biti jasno jer je dopustio da propuštanjem ovoga roka njegova sudbina, odnosno sudbina njegovog mandata dođe u ruke vladajuće većine, kao da ne zna na koji način će ta vladajuća većina odlučiti. Dakle, zakon je definirao kad prestaje mandat i očito je da se u ovom slučaju nema uvjeta za prestanak mandata gospodina Čačića. A s druge strane, na saborskim stranicama piše da mu je mandat u mirovanju. Dakle, njemu je mandat u mirovanju, a nije prestao. On ga ne može aktivirati, a nije mu prestao. Prema tome, sada ovim vjerodostojnim tumačenjem, mi smo uveli jednu novu kategoriju. Dakle, mandat u dubokom smrzavanju. Evo, tako se može nazvati ova sadašnja situacija i ako je to vjerodostojno tumačenje zakona, dakle ako je to zakonodavac htio tako propisati, svaka vam čast, vaša imaginacija je puno veća nego što sam se ja usudio zamisliti. Dakle, imamo neke izuzetke. Jedan je onaj Bagarićev poučak, dakle kako se gospodin Bagarić vratio zadnji put u Sabor. I da je to, dakle toliko bilo vjerodostojno, ja ne vjerujem da nitko od tadašnjih 66 zastupnika HDZ-a ne bi propustio da primijeti da se tu dogodilo kršenje zakona. Ako je to vjerodostojno tumačenje tako vjerodostojno. Ako je to tumačenje zakona tako vjerodostojno, ne bi se dogodilo ni Mandatno-imunitetnom povjerenstvu, ni gospodinu Šeksu da javno govore drugačije. Prema tome nije, to je vjerodostojno tumačenje političke volje, a ne vjerodostojno tumačenje zakona. Ono je bilo vjerodostojno po meni i dopušteno je da se u tome ne moramo složiti, kad je Mandatno-imunitetno povjerenstvo čiji sam potpredsjednik, taj stav prezentiralo ovdje i gospodin Sesvečan ga je pročitao. Mi imamo nekoliko tu i zaobilaženja ovoga zakona, odnosno zaobilaženja odredbi ovoga zakona. Na početku, na konstituiranju Sabora, dakle 11. siječnja 2008. mi smo stavili mandat u mirovanje gospodinu Branku Bačiću, Damiru Bajsu, Milanu Bandiću, ukupno 24 zastupnika, dakle to je na stranicama Sabora se može to naći temeljem, dakle stavka 3. članku 9. rečenog zakona. A u isto vrijeme smo još stavili mandat u mirovanje gospođi Đurđi Adlešič, Linu Červaru, Sunčani Glavak, Gordanu Jandrokoviću i Darku Milinoviću. Oni nisu kao dužnosnici stavili mandat u mirovanje, nego svojom slobodnom voljom, što znači da gospodin Jandroković, ukoliko ga premijer odluči smijeniti, kao što iz nekih razloga, ne znam sada koji su tamo kriteriji, ili gospodina Milinovića ukoliko ova reforma ne bude dobra, oni ne moraju nakon 8 dana zahtijevati da ih se vrati Sabor. Iako su de facto u istoj situaciji kao i ovi drugi. Prema tome, potpuno je nelogično da se jedna naoko restriktivna i rigidna odredba odnosi na one koje je narod izabrao na neke funkcije koje su nespojive, a ovako lepršava odredba da mogu kad hoće nakon 6 mjeseci aktivirati mandat na one koje narod nije izabrao na te funkcije. Tu je ta skupina zastupnika u potpunosti, neću reći diskriminirana, ali je vrlo nelogična i ne primjenjuje se korektno. I zbog toga, kolegice i kolege, glasati ću protiv ovakvog vjerodostojnog tumačenja jer ga shvaćam kao vjerodostojno tumačenje političke volje, ne znam je li cijele vladajuće koalicije ili dijela, ne bih sad htio da se i na tome posvađate kao oko golfa ili oko poljoprivrednog zemljišta, ali u svakom slučaju, prihvaćam ga samo kao politički čin i ne mogu glasati za njega. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo ispravak, gospođa Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravljam ponovo netočan navod da se radi o političkom tumačenju i političkoj ocjenu. Ne zaboravimo svi zajedno da je autentično tumačenje zatražio gospodin zastupnik Milorad Pupovac i Odbor za zakonodavstvo je dužan nakon što pribavi mišljenje Vlade i mišljenje matičnog saborskoga odbora je dužan zauzeti stav i dati, ocijeniti neosnovanim ili dati autentično tumačenje, dakle potpuno u pravnim sferama. O ovom svemu drugome možemo razgovarati i još jedanputa, da ne bi bilo tko kome prijeći povratak u Sabor, ponovimo tko je to priječio gospodina zastupnika da u roku od 8 dana iskoristi svoje pravo i podnese zahtjev za nastavak zastupničke dužnosti.
Hvala. Red je gospodin zastupnik Vladimir Ivković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ja podržavam ovaj stav Odbora za zakonodavstvo i kao zastupnik koji sam prvi put u Saboru u ovom mandatu, a ujedno sam sudjelovao i u mandatnom i u zakonodavnom, želim istaknuti da gledajući pravno, za mene od početka nije bilo ništa sporno. Naime, upravo postoje rokovi. Rokovi koji su prekluzivni dovode do gubitka prava na nešto. Ovaj puta na podnošenje zahtjeva i slažem se s onim dijelom koji govori ne na mandat, nego na podnošenje zahtjeva. A čemu služi rok? Rok služi radi zaštite nekog drugog. I otpočetka zastupam tu tezu da zamjenik zastupnika nije manje vrijedan zastupnik. Zamjenik zastupnika je osoba koja je po zakonu ušla u Sabor i koju se po meni mora nešto pitati. U roku od 8 dana se ju ne mora ništa pitati. Međutim, istekom roka od 8 dana se mora zamjenika zastupnika pitati. On svoju volju može izražavati na više načina. Može reći da ponosi ostavku, može reći da ostaje, može reći, na bilo koji ili … [[Govornik se ne razumije.]] radnjom učiniti izraz svoje volje u ovakvoj situaciji. Naime, zbog čega to ističem? Po meni je osnovna razlika između ovog slučaja i slučaja Bagarić o tome što je nesporno da je u slučaju Bagarić u ovom drugom dijelu zamjenik zastupnika dobrovoljno napustio funkciju. I tu je ta suglasnost volje i jedine osobe koja je stekla određeno pravo istekom roka od 8 dana i jedine osobe koja se toga prava može odreći. Čuli smo da je nesporno bilo da je to jedina osoba koja može preko suda ostvariti odštetni zahtjev. I ako gledamo s te strane onda bi mogli reći da je to razlika. Međutim, prekluzivni rokovi za mene su isto ono što je i imunitet. Imunitet je institut koji je uvedeni ne radi toga da ga zastupnici imaju kao privilegiju nego radi toga da se spriječi zloupotreba nekoga prema zastupniku u smislu da se ga spriječi u političkom odlučivanju. A isto tako i ovaj rok je rok koji sprječava prvobitnog zamjenika da zamjenika zastupnika svaki dan ucjenjuje na koji način će glasati jer će se on vratiti i zbog toga je uveden rok. Ako gledate rokove dalje, imate u sljedećem članku isto rok, taj rok vam govori o tome da u slučaju ako idete u mirovanje na osnovu vlastitog zahtjeva, dakle, ne zbog nespojive funkcije u tom slučaju imate rok od 6 mjeseci kao minimalni rok u kojemu ovaj orginalni zastupnik mora trpjeti zamjenika na svojoj funkciji zastupnika. I na kraju kada govorimo već o praćenju na lokalnim razinama u različitim tumačenjima. Ja dolazim iz Međimurske županije i mi smo imali svježi primjer, a svježi primjer je bio samo godinu dana ranije kada je zamjenica župana podnijela ostavku na osnovu identičnih odredaba u drugom zakonu, podnijela ostavku a s obzirom da tamo većinu čini HNS-a, dakle, stranka Radimira Čačića nesporno je bilo, njihovom većinom doneseno da nema pravo vraćanja jer je rok prekulzivan. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dva ispravka, jednu repliku. Prvo, ispravak gospodin Arsen Bauk. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ispravio bih netočan navod koji se tiče roka ucjenjivanja zamjenika i tako dalje. Dakle, prema važećem zakonu kada zastupnik stavi mandat svojom voljom u mirovanje nakon isteka 6 mjeseci on se može kada god hoće vratiti u Sabor. Prema tome, sa istim ovim rokom 8 dana i vrlo je nelogično to što govorite da se sada zamjenik na neki način može ucjenjivati. Nakon isteka 6 mjeseci, svaki dan, svaki sat, svaku sekundu se može vratiti po ovakvomu zakonu. Prema tome nije točno to što ste rekli za ovaj slučaj. Zahvaljujem.
Također ispravak gospođa Vesna Pusić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, skoro da ne bi, ali ne mogu odoljeti. Prvo, imunitet zastupnika da ispravim, predgovornika, nije uveden zato da bi zastupnici mogli slobodno politički odlučivati nego je uveden eksplicitno zbog slobode govora. To je samo za vašu informaciju. A što se tiče drugog netočnog navoda ne može se izjednačavati, zato i postoji posebni Zakon o izboru zastupnika u Hrvatski sabor, a posebni zakon o izboru itd., za lokalnu i regionalnu samoupravu. Ali ova vrsta argumentacije samo pokazuje u kojoj mjeri su političke strasti se ovdje uskovitlale.
Hvala. I replika gospođa Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Rasprava o ovoj temi govori o zakonitosti, o zakonitosti ala HDZ. Zakoni su za one druge. Zakoni su za građane, zakoni su za one koji nisu na vlasti, ali zakoni nisu za nas. To je tumačenje zakonitosti ala HDZ. Samo o proceduri dakle, ako malo pogledamo u materijale koji su, koje smo svi dobili za ovu točku dnevnog reda dakle, govore o tome da sama procedura da bi ova točka došla na dnevni red morala je biti ispoštivana na vlastito o rokovima kada je o rokovima riječ. Naime, odredba članak 172. našeg Poslovnika, Poslovnika Hrvatskoga sabora govori o tome kako se trebaju poštivati rokovi da bi mogla biti i donesena i ovakva ili onakva odluka, odnosno da bi mi mogli meritorno odlučiti o ovoj stvari. Međutim, vidite, ne trebamo se vraćati u daleku prošlost kada za Bagarića nije vrijedilo to, nego ne vrijedi ni ono što je evo, i jučer se dogodilo. Naime, matično radno tijelo i Vlada, tako kaže ova odredba, stavak 3. dužni su u roku od 15 dana dostaviti mišljenje Odboru za zakonodavstvo. Odbor za Ustav bio je matično radno tijelo. Poslovnik ide čak i dalje od samog zakona, zakon ne kaže ništa ako se taj rok kojeg sada HDZ većina tumači kao strogo prekulzivni rok. Poslovnik kaže što se događa kada Vlada i matično radno tijelo ne odgovore u roku. Kaže da su dali pozitivno mišljenje. Unatoč tomu Odbor za Ustav, iako je evidentno pogledajte u materijalima koji priležu ovoj točci dnevnog reda, nije ispoštivao taj strogoprekluzivni, ako je išta prekluzivno, onda je to prekluzivno jer ova odredba govori o tome što se onda događa, to je prekluzivni rok. On je prekršen, dakle, kako suditi … [[Govornik se ne razumije.]] oni koji su prekršili taj roku u proceduri. Pa to je neviđeno.
Odgovor na repliku gospodin Vladimir Ivković i molim vas da se držimo vremena.
Da, u slučaju Bagarić nije bilo vjerodostojnog tumačenja, to zaboravljate, a sada dajemo vjerodostojno tumačenje. Dakle, to su dva u potpunosti različita postupaka i u ovom postupku u slučaju, u članku 172. propisano je što se u tom slučaju događa, ako nema tumačenja. Smatra se kao da je dano. A što se tiče instituta imuniteta i za odlučivanja, a ne samo za pravo govora je uveden institut imuniteta.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Mislim da smo s ovom diskusijom zašli u jedno vrlo osjetljivo i prefinjeno i suptilno područje politike i da dolazimo u opasnost da ne poljuljamo vjerodostojnost vrhovnog zakonodavnog tijela u Hrvatskoj, hrvatskog Parlamenta, Hrvatskog sabora. Naime, mislim da je najlošije što se po političko zdravlje neke nacije, neke zajednice nekog društva može desiti je upravo to kada vrhovno zakonodavno tijelo, dakle tijelo koje donosi zakone i koje bi trebalo na određeni način paziti da se ti zakoni i provede u stvarnost, a da to vrhovno tijelo počinje samo unositi pravnu nesigurnost u društvu. A čini mi se da Hrvatski sabor upravo to sada radi. Ovdje se čulo dosta argumenata ovakovih i onakovih. Kolegica Lovrin je rekla, kad je govorila u ime HDZ-a da ovo nije osobna stvar, nego se govori o principijelnim i načelnim stvarima itd. Ali kako nazvati stvar kada isti zakon se na različite načine primjenjuje na dvije različite osobe. Dakle, imate dvije osobe, dva imena, dvije sudbine, dvije političke pozadine i jedan zakon i onda u jednom trenutku taj zakon doživljava bifurkaciju, dijeli se u dva pravca, za jednu osobu važi na jedan način, za drugu osobu važi na drugi način. Dakle, ovdje ne možemo zaobići tu dimenziju jer mi dolazimo do pitanja vjerodostojnosti samog ovog Sabora. Ja sam pažljivo, ja nisam pravnik, ali dugo sam u politici i pažljivo sam slušao što su zadnjih mjeseci najeminentnija pravna imena među zastupnicima HDZ-a govorili na ovu temu. Prvo je bilo da nikako ne može kolega Čačić doći u Sabor na ovaj način, pa je bilo da može od istih ljudi. Pa je sada opet da ne može. Izvinite mene, pa i svakog građanina to dovodi u nedoumicu dokle može postojati rastezljivost zakona, dokle postoji ta žvakalica zakona, dokle se ona može rastezati a da ne pukne i da nas sve ne izlijepi po licu. Čini mi se dakle da zaista ulazimo, a da možda toga nismo ni svjesni u jedno veoma osjetljivo područje, jer meni nije jednostavno razumjeti na drugi način osim puke političke volje, puke političke odluke da ista osoba, isti pravnik, ista stranka, isti Sabor može prije mjesec dana govoriti jedno, a sad govoriti drugo. Moje jedino racionalno objašnjenje je uzimajući u obzir sve ono što se dešava na terenu, pa i ovo čudo u Đakovu da sa nepostojeće liste nepostojeće stranke usisate de facto nepostojećeg vijećnika ili čovjeka koji postaje postojeći vjećnik sa nepostojeće liste. Pa to su abrakadabra metode. Ljudi moji David Coperfield je malo dite prema nama, ali mi unosimo, unosimo zaista jednu nesigurnost među ljude, među građane koji će s pravom kazati pa čekajte, pa mi zaista živimo u društvu u kojem je sve moguće, ali ne na dobar način, nego na onaj loš način. Mi smo slušali razne pravne vragolije u našem društvu, pa da i novac nije imovina i šta ja znam koja druga čuda su oni, to je više duhovna stvar, ali ovo se sad dešava ovdje među nama u Hrvatskom saboru. I ja mogu kazati da neću nikada pristati na to da zakon ili interpretacija zakona, primjena zakona bolje rečeno ovisi samo o jednoj stvari o onome tko ga trenutno interpretira jer ima moć da ima više ruku u zakonodavnom tijelu i koga taj zakon tangira, na koga se taj zakon odnosi. Ako ne uspijemo doći do neutralnosti te vrste, da bar pokušamo, da nam je bar u intenciji da zakon primijenimo na sve ljude jednako, ali da se radi o potencijalnom saborskom zastupniku, odnosno izabranom zastupniku koji ne može ostvariti svoje pravo sada na ovaj način, dok god to ne bude u intenciji, nego u intenciji bude da primijenimo golu političku volju šta sutra može biti neka druga politička volja. … [[Upadica se ne razumije.]] Može, može. A ta politička volja kod nas se mijenja ljudi moji kupovinama, trgovinama na najnemogućije, najgore, najgnjusnije i najodvratnije načine. Zbog toga je politika i spala na te grane. Zbog toga nas ljudi ne poštivaju, sve skupa. Zbog toga kažu svi političari su takvi i takvi, da te riječi ne izgovorim ovdje. Zbog toga smo na hijerarhijskoj ljestvici vrijednosnoj među mladima na zadnjem mjestu. Lopovi su iznad nas, oni pravi lopovi kao što to ne kriju. Dakle, draga gospodo zbog toga ću glasati protiv ovog vjerodostojnog tumačenja braneći vjerodostojnost ovog Sabora.
Hvala. Imamo nekoliko replika i ispravaka. Prvo replika, gospođa Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine zastupniče Jurjević, točno je da sam rekla da nije osobno i nije osobno, jer ovdje danas raspravljamo o autentičnom ili vjerodostojnom tumačenju članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, bez obzira na koga se to odnosilo. Ali nametnula se u diskusiji ta osobna komponenta, pa ja sad ponovo pitam tko to priječi dotičnom zastupniku ili je priječio da aktivira svoj mandat u onom roku koji mu je zakon kojeg je donio ovaj Visoki dom ostavio i u kojima ga je mogao aktivirati. Je li bio bolestan? Je li bila viša sila? Je li mu to netko zapriječio? Dakle nije i znamo iz nepoznatih razloga nakon toga želi pod uvjetima koji nisu zakonski. Ali, kada se pozivamo na slučaj Bagarić u prethodnom mandatu u slučaju Bagarić nije bilo zatraženo atutentično tumačenje, da li je zastupnik dao ostavku ja ne znam, nisam bila u tome mandatu, ne znam to, ali znam da nije bilo zatraženo autentično tumačenje. Dakle, ovdje sada imamo slučaj da je mandatno-imunitetno povjerenstvo zauzelo stav kakav je zauzelo i u prethodnom slučaju, iskazana je dvojba u pogledu primjene ove odredbe nekih zastupnika, zastupnik ovoga Hrvatskoga sabora je zatražio autentično tumačenje i Odbor za zakonodavstvo je tijelo Hrvatskoga sabora koje je dužno o tome po zahtjevu zastupnika odlučivati i taj odbor je i odlučio i predložio ovom Domu tumačenje. Što se tiče precedenta ja zaista ne mislim, jer u Hrvatskoj još nije precedentno pravo na snazi postoji doduše pravna praksa, postoji i, [[Upadica: Završite.]] stajalište Vrhovnog suda, ali u slučaju pravne praznine ili nedvojbene norme. Jednom donijeta loša odluka ne mora biti recept za sve buduće.
Hvala. Odgovor, gospodin Marin Jurjević.
Kolegice vi kažete da se ovdje ne radi o …/Govornik se isključio, pa naknadno uključio./… vaša percepcija dakle da se ovdje ne radi o osobnoj stvari nego o autentičnom vjerodostojnom tumačenju članka zakona. A vidite moj doživljaj da se radi baš o osobnoj stvari. Tu se jako razlikujemo, to su dva različita osjećaja što bi se reklo. A vidite vi tvrdite da se ovo ne može, ajmo to nazvati u navodnike "sintagmom" slučaj Čačić usporediti sa slučajem Bagarić jer se nije tražilo kod slučaja Bagarić autentično tumačenje. A ljudi moji, znači da je moguće kršiti zakon u slučaju koliko se ne traži autentično tumačenje. Dakle, možete provaliti u samoposlugu i neće biti kazne dok ne tražite autentično tumačenje provale. Izvinite, ovaj Sabor nije smio dozvoliti ako je to bilo protuzakonito bez ikakvoga autentičnoga tumačenja da se to desi. A mi smo tvornica zakona, mi smo vrhovno zakonodavno tijelo, pa mi smo, mi predstavljamo suverenitet ovoga naroda. Ne postoji ništa iznad nas, to je drugo što … [[Govornik se ne razumije.]] ne bi trebalo postojati, osim što nas se u praksi svrstava jako nisko i to velikim dijelom zahvaljujući nama.
Replika, gospođa Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Kolega, govorite i čudite se i kažete da nikada nećete pristati na takvu logiku da jedan zakon drugačije vrijedi, drugačije se primjenjuje ovisno o tome na koga se primjenjuje. Ali to nije ništa novo, pa mi to znamo, pa to znaju i građani i zbog toga su i prestrašeni i zato ih treba ohrabriti da tomu treba stati na kraj. Zakoni se ne odnose na one koji su pripadnici HDZ-a i imaju svoj kupon, iskaznica služi kao kupon i iskupljenje od svih grijeha koji su učinjeni i koji će se učiniti. Dok s druge strane običnom građaninu ili opoziciji koja se drzne još i u tom vremenu kada je pokrenut ovaj postupak za vjerodostojno tumačenje i govoriti nešto protivno Vladi nema što očekivati nego da je ovakvo, ovakva sudbina snađe jer tu se itekako vodi računa o svakom zarezu, o svakoj točci, o svakom pravilniku, pa makar se on prije nekog vremena drugačije tumačio. Ponavljam, ova procedura prije mjesec i pol dana, prije dva mjeseca kada je pokrenut ovaj postupak, prije nego što će Odbor za zakonodavstvo dobiti vjerodostojno tumačenje, Odbor za Ustav nije postupio sukladno rokovima, prekluzivnim rokovima, nije smio odlučivati jer odredba članka 172. Poslovnika kaže da Odbor za Ustav, kao matično radno tijelo pa i Vlada da su dužni u roku od 15 dana dostaviti mišljenje Odboru za zakonodavstvo. Dalje, ako matično radno tijelo, u ovom slučaju ponavljam, Odbor za Ustav ne da mišljenje o propisanom roku smatrati će se da su suglasni sa prijedlogom za davanje vjerodostojnog tumačenja. Dakle, za Odbor za Ustav ne vrijedi za cijeli kolektiv a za jednog oporbenjaka vrijedi, vrijedi taj strogi prekluzivni rok, za koji je upitno je li takve naravi ili nije. A ova odredba je u našeg Poslovnika prekluzivna jer govori o posljedicama što će se dogoditi. Pa onda bar ste morali tu proceduru zakonito provesti.
Toplo zahvaljujem. Odgovor, gospodin Marin Jurjević. Izvolite.
Mogu samo ponoviti da najgore što se može desiti nekom društvu da se zakoni prilagođavaju trenutnim pragmatičnim potrebama nekoga tko ima moć da ih primjeni na način kako to želi a ne kao što govori duh zakona. Ja to govorim stoga što je ovaj Sabor, doduše u prošlom sazivu, ali Sabor, mi smo u kontinuitetu dobar dio nas, donio različitu odluku kada se radilo o istom problemu. I to sve nas dovodi u situaciju da se zapitamo kakvu poruku šaljemo građanima Hrvatske, mi ovdje u odnosu na primjenu zakona, njegovu jednakopravnost i vjerodostojnost nas samih u politici. Čini mi se da nažalost ovo jest isprepleteno veoma, veoma rekao bih, nepravnim, ne političkim i nekim drugim razlozima. Evo toliko.
Hvala. I imamo još jednu repliku, gospodin Arsen Bauk, izvolite.
Gospodine Jurjeviću ja vam se čudim kada ste rekli da ne znate kojim se kriterijima govorilo jedno, drugi dan drugo, pa ćemo se pokušati malo podsjetiti o čemu se radi. Dakle, nakon isteka onog roka od 7 dana netko je slavodobitno izvukao tu činjenicu da je prošao taj rok od 8 dana, pardon, i onda je naravno gospodin potpredsjednik Šeks dosta uvjerljivo protumačio da se gospodin Čačić ne može vratiti u Sabor toliko da sam skoro i ja povjerovao u to. Međutim, nakon toga se ispostavilo da se zakon nije primijenio u slučaju gospodina Bagarića na takav način i da bi se smanjila ta šteta i nelogičnost, onda je HDZ promijenio mišljenje i rekao je da se ipak može vratiti u Sabor, jer se ipak zakon treba tumačiti tako da nije baš dobro definirano, pa se zakon može tumačiti tako da odgovara zastupniku. I to je bilo nekakvo primjere do sjednice mandatno-imunitetnog povjerenstva kada se to izglasalo, e međutim, onda su koalicijski partneri, odnosno gospodin Čehok rekao da ipak, da se ipak ne bi trebao vratiti. Sada je trebalo pronaći način kako da se ipak to ne vrati. Jer bi vi radije izgubili vlast zato šta vas napusti koalicijski partner zbog toga ili s druge strane se malo ovako svađali, prepucavali oko gospodina Čačića. Prema tome, nisu tu bitni zakoni nego eto bitno je kako kome horoskop taj dan bude naklonjen, možda gospodin Čehok sutra dođe pa ipak promijeni mišljenje, pa budemo još jedanput morali o tome raspravljati. Prema tome, ovo je političko vjerodostojno tumačenje ovoga u trenutku, a šta će biti od zakonitosti, a vidjeti ćemo kako bude odgovaralo vladajućoj većini, pa neće biti prvi put, ne čudimo se. I dopustite još samo jednu rečenicu. Mi smo u ovome mandatu tri mjeseca imali zastupnika gospodina Hlaču koji također to nije mogao biti po zakonu i to vjerodostojno je bilo u kakvom drugom tumačenju pa je opet bio, i opet za njega vrijedi jedan zakon a za druge vrijedi drugi. Zahvaljujem.
Odgovor gospodin Jurjević.
Evo, svi mi se čude šta se ja čudim. Najgore će biti kad se prestanemo čuditi i kad postanemo indiferentni prema tome što se ovdje zbiva a na dobrom smo putu da nam se to pada i da mi padnemo u jednu vrstu apatije pa neka teku vode, ili nek miruju vode, nek više i ne teku pa dok ne isuši ta močvara. To je ono loše. Ovo što je kolega Bauk sada nabrojio različite interpretacije kao prvo ni Kurosawa se tu ne bi snašao, to je onaj šta je snimio Rašomon. Vidite, nekoliko različitih interpretacija od strane vladajuće stranke u par mjeseci bilo oko ovog slučaja. Dijametralno suprotnim, opozitnim. Najgore je od svega šta ja znam, bilo je bar tri interpretacije, da je svaka od njih mogla proći da bi prošla da ste vi to gospodo iz HDZ-a htjeli. Ali ste vi iz ovih i onih razloga mijenjali odluke, čas ovako, čas onako ali to je ono nema zakona ima samo vas većine ili sutra neke druge većine koja će se tako ponašati. Dakle, to je ono što ubija ljude u pojam, ljudi moji ja ne znam jeste li vi svjesni toga. Dakle, jedanput ste rekli jedno i to … [[Govornik se ne razumije.]] diglo bi se ruke uredno. Da vidim toga ovdje hrabroga koji ne bi digao ruke sa ove strane. Da je bila drugačija odluka vaša opet bi se digle ruke. Zato me nemojte uvjeravati u neku principijelnost, neosobnost itd. Pa dajte, objesite to mačku o rep.
O principijelnosti se da govoriti na drugim sektorima. Dobro. Imamo ispravak netočnog navoda gospodin Miljenko Dorić. Izvolite.
Kolega Jurjeviću, digao sam pločicu sa ispravkom netočnog navoda kada ste rekli ovom raspravom zašli smo u suptivno područje politike. Vidio sam kasnije da je to lapsus jer ste to korigirali. Ovakvom vašom ocjenom vi biste nama dali prolaznu ocjenu pa može i potencijalno visoku ocjenu. Kasnije ste govorili i koristili druge izraze koji su po meni točni i zašli smo u zakonski upitno područje politike, nedopustivo područje, vulgarno područje, lopovsko područje. To su izrazi koji su puno primjereniji.
Hvala. Ispravak također gospodin Furio Radin. Izvolite. Ne. Odustaje. Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Naravno, u ovo kasno doba poslijepodneva ovdje raspravljamo o vjerodostojnosti. Siguran sam da ja barem osobno kada sam bio u dilemu da li sam u nečemu u pravu u osobnom životu ili ne onda sam išao po mišljenje kod odvjetnika pa mi je taj rekao da jesam u pravu, pa kako sam ja uvijek nepovjerljiv onda sam otišao kod drugoga pa mi je rekao da nisam u pravu. A onda sam išao kod trećega pa je rekao da jesam u pravu. I onda sam platio. Nažalost, potrefio sam onoga koji mi je rekao da nisam u pravu i nisam bio u pravu. I u ovom slučaju smo također dobili vjerodostojno tumačenje ali plaćeno vjerodostojno tumačenje zbog političke većine koja je tako odlučila jedanput da kolega izabrani saborski zastupnik može biti saborski zastupnik, ali eto što kaže moj kolega Arsen Bauk u jednom trenutku se to političko vjerodostojno mišljenje promijenilo i onda je ta vjerodostojnost ovakva kakvu danas ovdje imamo i o čemu sada raspravljamo. Zakon o kojemu treba vjerodostojno tumačenje nije dobar zakon, pa bi bilo poštenije i korektnije da smo takav zakon promijenili ovdje u ovom Saboru ne prvi puta po hitnom postupku jer ja i dalje tvrdim da je pravo izabranog saborskog zastupnika da sjedi u ovim klupama. Naravno, možemo tumačiti i ovako i onako. On bi sjedio u ovim klupama, ali šta je propustio. Rok. Sad osim kao što kaže kolega Arsen Bauk u ovom Saboru smo počeli upotrebljavati puno termina pa smo došli do termina da netko može biti duboko smrznut. Osim smrznutog mandata može biti i duboko smrznuto a u ovom slučaju je utvrđeno da se radi o roku, znači uvađamo novi termin rok koji je utvrđen zakonom koji je objektivan i neproduljiv, rok. Znači, sad imamo i rok osim duboko smrznutog i rok trajanja pa smo na neki način došli. … [[Upadica se ne čuje.]] Je, tako jer da je kolega izabrani saborski zastupnik da mu nije istekao rok on bi sjedio u klupama. Rok trajanja. Pa vidite, kao što kaže moj kolega saborski zastupnik Marin Jurjević mi smo sami sebe počeli obezvrjeđivati jer kao što znamo ako kupite maslac i on na svom omotu ima rok. To je jedan običan maslac koji je objektivan, neproduljiv i utvrđen zakonom, ali ako taj maslac namažete par dana iza isteka trajanja neće vas boliti želudac, još uvijek je dobar maslac i možete ga pojesti. Ali očito da ne možemo konzumirati pravo saborskog zastupnika da i nakon tog isteka roka ako je to tako bude u saborskim klupama. Dakle, maslac je u prednosti pred izabranim saborskim zastupnikom. Mislim da to sve govori a da politička volja može biti ovakva i onakva evo to je jasno pokazano i na ovom slučaju. Mislim da je pravo saborskog zastupnika, izabranog saborskog zastupnika da sjedi u ovim klupama. A ako to, ako je loš zakon mijenjamo zakon a ne saborskog zastupnika.
Hvala. Imamo dvije replike. Prvo gospođa Vesna Pusić, drugo gospođa Ana Lovrin. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsjedniče. Kolega Denona vi ste rekli da vi mislite, dakle vaše je mišljenje da rok nije prekluzivan nego da je instruktivan. U tome se možete razlikovati ili ne razlikovati ali dozvolite da sa jednog višeg mjesta i višeg autoriteta nego što je svatko od nas ponaosob vas upozorim na jedan stav. I sada citiram: "U raspravi koja je uslijedila naglašeno je većinsko mišljenje članova Povjerenstva (mandatno-imunitetnog) kako propisani rok od osam dana nije prekluzivan već instruktivan s obzirom da zakon nije propisao posljedice za neaktiviranje mandata u određenom roku. Isto tako, člankom 10. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor propisana su četiri slučaja u kojima zastupniku prestaje mandat prije isteka vremena na koje je izabran, dakle ne navodi se propuštanje roka od osam dana kao razlog za prestanak mandata prije isteka vremena na koje je zastupnik izabran. Ovaj stav, preskačem jedan dio, citiram ponovo. Slijedom navedenog povjerenstvo je utvrdilo da taj i taj zastupnik ima pravo na aktiviranje zastupničkog mandata temeljem pisanog zahtjeva od tog i tog datuma te mu mirovanje zastupničkog mandata prestaje osmog dana od podnošenja pisanog zahtjeva predsjedniku Hrvatskoga sabora u smislu odredbe članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Sada vama se može činiti da se ovdje radi o zastupniku Bagariću ili nekom drugom zastupniku. Ne, ovdje se radi o zastupniku Čačiću, radi se o odluci Mandatno-imunitetnog povjerenstva koju smo svi dobili na klupe i radi se o odluci Mandatno-imunitetnog povjerenstva koja nije imala nijedan glas protiv. Niti jedan. Imala je samo jedan suzdržan, a niti jedan protiv. Prema tome, vidite da i čak tijela koja su jača od svakog od nas kao individualnih zastupnika imaju decidirani stav i to bez glasa protiv.
Hvala. Odgovor, gospodin Luka Denona. Izvolite.
Ja sam govorio o rokovima, uvažena kolegice. Mislim da je to bit ovoga o čemu danas raspravljamo. Jer gledajte, zakon je čudna biljka koliko sam ja shvatio i zakonitost je nešto što, ne znam koliko smo mi autentični ovdje u Saboru da to potvrđujemo ovakvim načinom razmišljanja i donošenjem odluka. Jer ako se sjećate u Zakonu o proračunu ima neki rok, 15. neki pa tko se toga roka drži? Jel to isto protuzakonito što radimo ili nije? Znači, zakon može biti ovakav i onakav, očito onako kako odgovara političkoj većini u Hrvatskom saboru u datom i određenom trenutku.
Hvala. Gospođa Ana Lovrin, također replika.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Svašta smo tu čuli i evo o tome da imamo plaćena vjerodostojna tumačenja. Dakle, osobno to držim uvredljivim načinom govora. Odbor za zakonodavstvo sastavljen je od časnih zastupnika u Hrvatskom saboru i vanjskih članova. Njihovo mišljenje, kao što smo sada slušali iz stenograma jednoga odbora, jednako tako mogu reći da su sveučilišni profesori i pravni stručnjaci svi smatrali, prilikom donošenja odluke i prijedloga autentičnog tumačenja da se radi o prekluzivnom roku. No, željela bih kolegi zastupniku reći čemu takvo gnušanje i zgražanje nad tim što je zakon odredio neki rok za koji se ovdje pita da li je prekluzivni za koji mi tvrdimo da jest prekluzivan. Čemu takvo čuđenje kad ja ispred sebe imam zakon koji je pretrpio zadnje izmjene 2003. godine, dakle za mandata koalicijske vlade, pa ako je taj dio tako za gnušanje rok što onda nije bio zakonom izmijenjen ukoliko se smatralo da njega tu ne treba. I ja se svakako slažem s vama da je izabranom zastupniku mjesto i pravo sjediti u Hrvatskom saboru, ali uvijek u skladu i po odredbama Zakona o izboru zastupnika u Hrvatski sabor koji je također donio ovaj Hrvatski sabor.
Hvala. Odgovor, gospodin Luka Denona. Izvolite.
Dozvolite mi da dam repliku na nešto što je kolegica Lovrin upravo izrekla. Rekla je da su, što ja ne sumnjam naravno, članovi povjerenstva koji su dali ovo izvorno tumačenje ovako kako su ga dali, da su naravno časni ljudi. Ne sumnjam da su časni ljudi. Ali to otvara onda nešto što ja isto tako ne vjerujem u to da je kolegica tako razmišljala, ali zar su onda članovi Mandatno-imunitetnog povjerenstva koji su donijeli drugačiju odluku nečasni ljudi? O čemu mi danas ovdje raspravljamo? Pa iz toga se pokazuje koliko je to politička volja, čak osobno politička volja zbog jedne osobe. Da je bilo koja druga osoba u pitanju, siguran sam da se o ovome danas ne bi raspravljalo.
Hvala lijepa. Imamo sad završne riječi u ime klubova. Gospođa Vesna Pusić u ime kluba HNS-a. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Mislim da je sasvim dramatično, jasno i ogoljeno u ovoj raspravi izašlo na vidjelo da se ovdje radi o političkoj odluci. Ja sam se spremila kao da se radi o interpretaciji zakona i na taj način sam nastupila i samo sam naznačila da bi eventualno moglo biti tu neke sumnje da se radi o političkoj odluci. Nakon ove rasprave stvar je potpuno jasna. Ako se radi o političkoj odluci, mogli ste nas poštedit ove rasprave i reći ljudi, mi to nećemo dati jer o tome ovisi naša koalicija na vlasti. Prema tome, što god pisalo u zakonu ovo proći neće. Ako je tako, zašto uopće raspravljamo o tome. Da se radi o političkoj volji vidi se iz rasprave jer se tu čak spominjalo od kolegice Lovrin koja je u Odboru za zakonodavstvo da zašto mi nismo mijenjali zakon. Pa ne radi se o potrebi da se mijenja zakon, radi se o tome da se zakon pročita i interpretira. Radi se o tome da u zakonu piše nedvojbeno, sasvim jasno i točno i ako se hoće razumjeti članak 13. koji govori o podgrupi zastupnika mora ga se interpretirati u svezi s člankom 14. koji govori o svim zastupnicima. A svaki zastupnik izabran u Hrvatski sabor, čak i onaj sa par hiljada glasova, a kamoli netko sa 62 hiljade ili koliko je tu bilo glasova u pitanju, ima pravo jedanput svoj mandat stavit u mirovanje i jedanput ga aktivirati bez obzira na sve ostalo. Tako piše u zakonu i zato nismo mijenjali jer smo mislili da ne treba mijenjati jer da je vrlo očito što piše u zakonu. Ali, na neki način cijela ova procedura nažalost je ispala travestija. Ispala je travestija zato što se pokazalo da se tu, govoreći o zakonu i skrivajući se iza krinke zakona, radi o političkoj odluci. Ne o političkoj odluci, radi se o dvije suprotne političke odluke. Jedna, koja je donesena prije sjednice Mandatno-imunitetnog povjerenstva 16.10.2008. koja je bila da se ne radi o prekluzivnoj odredbi i druga, koja je donesena kasnije kad se očito politička volja promijenila iz razloga održavanja koalicije gdje se tvrdi da se radi o prekluzivnom stavu. Prema tome, ako se radi o političkoj volji i preglasavanju ovu raspravu nismo morali ni imati. Ono zbog čega je ovakvo ponašanje opasno, a to rekoh i spasih dušu svoju, opasno je zbog toga što pokazuje da zakoni nisu za sve jednaki, da se na sve jednako ne primjenjuju i da ako imaš političku moć i političku većinu onda si izuzet iz jednog načina primjenjivanja zakona. A ako si u političkoj manjini onda se na tebe zakoni primjenjuju potpuno suprotno i drukčije. To je najopasnije. Zakoni u prvom redu postoje upravo zato da ih prvo zakonodavac primjenjuje sam na sebe. Hvala vam.
Hvala. Gospodin Arsen Bauk, također pet minuta.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Priča o aktiviranju mandata, o dubokom smrzavanju gospodina Čačića ulazi u svoj jubilarni treći, četvrti ili peti mjesec. U tom razdoblju bilo je vremena za promjenu političkog mišljenja i to vrijeme je itekako iskorišteno za promjenu političkog mišljenja. Na žalost, to nije bilo napravljeno pod pritiskom pravnih argumenata, nego pod pritiskom koalicijskih partnera i zbog toga danas glasamo o ovome, a nismo to glasali u listopadu kada je Mandatno-imunitetno povjerenstvo predložila onako kako mi smatramo da je trebalo. Očito je da cijenu podrške vaših koalicijskih partnera iz HSLS-a i HSS-a plaćate na način da ćete uspjeti u zakon ugurati nešto šta se zove mandat u dubokom smrzavanju. I kao što je već poznato zakoni ne vrijede jednako za sve. Danas vrijede ovako, sutra vrijede onako. Obzirom da nas čekaju neposredni izbori pitanje kako će se protumačiti mnoge situacije sa neposredno izabranim načelnicima koji budu se morali vraćati u Sabor itd. Prema tome, glasat ćemo protiv ovakvog vjerodostojnog tumačenja jer smatramo da je to vjerodostojno tumačenje vaše političke volje, a ne vjerodostojno tumačenje Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Nadam se jedino da ovakvo kršenje i ovakvo gaženje zakona neće doprinijeti dodatnom srozavanju ugleda Sabora i saborskih zastupnika u javnosti, a o tome kakav će biti vaš ugled nakon toga brinite se na izborima. Vidimo se u petom mjesecu. Hvala.
Hvala. I u ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Vladimir Šeks pet minuta. Izvolite.
Ja bih želio dati jedan prilog, prinos za povijest ovoga spora. Ima jedna izreka. Sa ove strane će ju znati moji kolege zastupnici i zastupnice šta je definicija prava. Vjerojatno znaju i drugi, ali vi znate osobito. Pravo da je neka volja, politička volja kaže se klase upućena u pravno ruho. To je pravo i to nije samo marksistička koncepcija prava. Ne, ne, ne. Morate malo poći od Hegela itd. i Heraklita itd. Ali kako je počela povijest ove priče sa ovim mandatom. Ja ću se vratiti na jednu kopču neki dan koja je u uskoj vezi sa ovom pričom. Neki dan me pred sabornicom zaustavi novinarka HTV-a i kaže mi: “Čujte, jedan kandidat za, koji je najavio svoju kandidaturu za gradonačelnika grada Zagreba je izgleda zakasnio sa prijavom prebivališta, pa šta je vaše mišljenje ako je zakasnio, a zakon kaže da treba 6 mjeseci prije raspisivanja izbora treba zakazati, treba prijaviti prebivalište. A kaže taj izgleda potencijalni kandidat za gradonačelnika izgleda da je i ovaj puta promašio rok.“ Ja sam to komentirao sa riječima ako je promašio rok i ako zakon to kaže, ako nije prijavio prebivalište i ako bude, ako budu kad budu raspisani izbori ako bude proteklo šest mjeseci onda mu Izborno povjerenstvo neće dopustiti sudjelovanje na izborima. Vi znate o kome je riječ. Dakle, ja sam to komentirao kao svoje osobno mišljenje od nekoliko kondicionala, ako, ako, dakle isto tako sam to komentirao prije nekoliko mjeseci kada me je ta ista komentatorica, novinarka upitala u ovom konkretnom slučaju, s nogu. Kažu, gospodin Čačić je propustio aktivirati mandat u roku od osam dana od dana kada mu je isteklo vrijeme trajanja sa nespojivom dužnošću župana kada je razriješen. Ako je to tako, onda on se više ne može vratiti. Ali sam dodao još nešto, ali treba razmotriti, vidjeti neke druge okolnosti, neke druge mogućnosti. Na televiziji je izašlo stajalište HDZ-a jer da Čačiću nema povratka više u Sabor. Za jedno tjedan dana ta ista novinarka mene pita, a vidite mi smo doznali, iskopali smo da je bivši župan Bagarić se vratio a da je isteklo više od osam dana. Onda sam ja rekao. Ako je to tako, to trebamo provjeriti, onda trebamo vidjeti još neke mogućnosti da li postoje neki drugi pravni osnovi pod kojima se može tumačeći zakon in favorem zastupnika interpretirati i vidjeti da li postoji mogućnost povratka zastupnika, odnosno aktiviranja mandata i po nekom drugom osnovu. Nakon toga je došla opet jasno okljaštrena moja izjava, reko pa poreko. Konzultirao sam se i sa drugim, ne samo ja, nego i sa drugim ustavno-pravnim stručnjacima koji su isto izražavali dvojbu i mišljenje. Jedni su izražavali stajalište da se može i nakon roka, a većina njih da se ne može ako istekne rok od osam dana aktivirati mandat da se može po jednom drugom osnovu, ali taj drugi osnov bi pretpostavljao da iz Sabora izađe sa ove liste HNS-a neki ovdje koji su nazočni u ovoj sabornici koji to neće. U toj dilemi i Mandatno povjerenstvo je imalo svoje jedno stajalište. Nakon svih rasprava, razmatranja zauzelo se pravno stajalište evo sad ću to pet minuta i nakon toga je, nakon toga se zauzelo i ovo stajalište da se zatraži interpretacija ove pravne norme i ta interpretacija se nalazi pred vama. Dakle ne treba puno velikih riječi osude i svega skupa, nego se doista radi o jednim dilemama koje se moguće na najbolji način razriješiti kroz primjenu instituta autentičnoga tumačenja i glasovati u ovom Saboru. Hvala lijepo. Malo mi je prekratko, mogao bih ja duže još, ali.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvi je gospodin Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja bih ispravio navod gospodina potpredsjednika koji je rekao maltene da su ga novinarke uhvatile u zasjedi i da je zato ispalo tako nespretno. Naime, vašu izjavu sam ja pročitao na internetu na portalu Javno, ona je bila dosta dobro argumentirana. Još ste rekli nema popravka, nema ovoga, nema onoga, prema tome, nije to bilo baš tako nevino kao što ste nam tu prikazali da vas je samo u nekoliko kondicionala. A i druga izjava kad ste promijenili mišljenje isto je bila jako dobro argumentirana, toliko da je čak predsjednik Sabora na Hrvatskom radiju ponovio to vaše i da je razgovarao s vama o tome. Dakle, nije vas baš u zasjedi uhvatila. Nije to bilo baš tako kako ste vi, gospodine potpredsjedniče prikazali uvažavajući vašu velikodušnost i pedagogiju koju ste danas pokazali u vođenju sjednice. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo još jedan ispravak, gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Iz završnog izlaganja kolege Šeksa, očito je da on smatra da smo mu mi zamjerili i da mora opravdati svoje laviranje između oprečnih stavova koje je učinio pod utjecajem jedne novinarke HTV-a. To je pogrešno. Pogrešno smatrate da smo vam mi to zamjerili. Ne, to nije istina. Mi vam nismo zamjerili to laviranje, ne morate se opravdavati. Io te absolvo.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika. Izvolite potpredsjednik Šeks, povreda Poslovnika.
… [[Govornik nije uključen.]]
Hvala, hvala, hvala. I zaključno u ime predlagatelja, gospodin Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo zaključno i vrlo kratko u ime Odbora za zakonodavstvo želio bih istaknuti uistinu 3 stvari. Prvo je da se ne radi ni o kakvoj političkoj odluci, nego da se radi, bez obzira na vaš smijeh uvažena zastupnice Pusić, nego se radi o posebnom Poslovnikom propisanom postupku koji se naziva i čini sastavni dio našeg Poslovnika vjerodostojno tumačenje određene odredbe članka zakona. I to je po prvi puta u ovoj situaciji proveden takav postupak u odnosu na tu konkretnu odredbu zakonskog teksta i nema nikakve veze u tom smislu sa bilo kojim od slučajeva koje ste ovdje spominjali, pa niti sa slučajem Bagarić. Taj postupak je proveden sasvim u skladu sa odredbama Poslovnika i nikakvih tu propusta nije bilo niti od Odbora za zakonodavstvo, niti od matičnog radnog tijela, dakle Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. I treći, što se tiče struke, a struku smo spominjali često u našim raspravama danas. Ja vam moram kazati da je struka itekako konzultirana, ne samo kroz redovne, ono što kaže članove Odbora za zakonodavstvo ili iz redova zastupnika. Vi znate jako dobro da i u Odboru za Ustav i u Odboru za zakonodavstvo sjede ugledni pravnici, sveučilišni profesori koji su se mahom, čak je bila izražena sumnja zbog čega uopće tražiti autentično tumačenje, oko toga smo se sporili kad je odredba zakona jasna. Jasna u smislu upravo ovakvog vjerodostojnog tumačenja kako vam je u ime Odbora za zakonodavstvo i predloženo. I zaključno. Netko je tu spomenuo i upotrijebio izraz oko čega se pravi problem? Pa ja bih isto zaključno kazao, pa stvarno oko čega se tu pravi problem. Prvo je zastupnik propustio rok i sad mi svi moramo o tome raspravljati. A s druge strane, opet je problem na toj političkoj stranci jer se po drugom pravnom osnovu njegov mandat može aktivirati i to mi svi jako dobro znamo i nitko to jasno i glasno neće da kaže. Dakle, nije problem niti autentičnog tumačenja, nije problem niti zakona u ovoj situaciji, nego je problem, ili problema onda nema, da se i po drugoj pravnoj osnovi, a vi jako dobro znate koja je to osnova i na koji način se to može napraviti, da se vrlo elegantno sa liste dakle to može jednim dakle postupkom aktivirati i mandat od tog zastupnika koji bi na taj način postao ono što se kaže zastupnik u ovom sazivu Hrvatskog sabora. Hvala lijepo.
Gospođa Vesna Pusić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Što bi rekao kolega Šeks, članak 214., ovdje je predsjednik Odbora za zakonodavstvo čija je zadaća bila da naprosto obrazloži zaključno stav svog odbora, išao poučavati jednu političku stranku što bi alternativno, umjesto da koristi zakon trebala raditi. To zbilja nema veze sa temom za koju je on ovdje pozvan da raspravlja i molim da to ne čini.
Pa slušali smo i o Vinkoviću koji nije imao veze sa ovom temom, pa. Dobro, mislim. U redu. Dame i gospodo, ovo smo potrošili više od dva sata, za ovu točku dnevnog reda i neka smo. Mislim da je trebalo da se sve ovo čuje, sluša, itd. Ja ću zaključiti raspravu. Odlučivat ćemo kad se steknu uvjeti i ovoj točci dnevnog reda. Svima zahvaljujem. Prijedlog odluke o prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 13. stavak 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, predlagatelj: Odbor za zakonodavstvo. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za zakonodavstvo dajem na glasovanje Prijedlog odluke o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 13. stavka 1. Zakona o izborima u Hrvatski sabor. Naravno prijedlog imate. Tko je za ovaj prijedlog odluke Odbora za zakonodavstvo? Hvala. Protiv? Suzdržani? Bio je isključen mikrofon, ispričavam se. Ovaj je zaključak odbora je prihvaćen, prijedlog odlike dakle, 78 glasova za, 43 glasa protiv. Da, izvolite.
Molim u kluba o ovome da se … /Govornica je isključena pa ponovo uključena./ … molim u ime kluba da se ponovi glasanje jer po ovoj evidenciji od dosadašnjeg glasanja i praćenju glasanja o ovom prijedlogu se pozitivno izjasnilo 76 zastupnika. Dakle, molim da se ovo.
Ako mislite da ima razlog da ponovimo, ponoviti ćemo. Evo, ovako. Hvala. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 13. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor koji je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tko je za prijedlog odluke koji je podnio Odbor za zakonodavstvo, molim da digne ruku. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Ova odluka je prihvaćena većinom glasova, 78 glasova za i 43 glasa protiv i ništa suzdržano. Prelazimo na – - Konačni prijedlog Zakona o privatnim detektivima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 148 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Ovaj ćemo zakon raspraviti sukladno odredbama Poslovnika koji se odnosi na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za pravosuđe, Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednice. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, zastupnik Boris Šprem i zastupnik Šime Lučin. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova, gospodin Ivica Buconjić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo dat ću kratko obrazloženje Prijedloga Zakona o privatnim detektivima. Budući je prvo čitanje u kolovozu, da je prilikom prvog čitanja u kolovozu bilo dosta prijedloga, inicijativa, čak i primjedbi, ali sam vam htio ukratko objasniti i obrazložiti one izmjene do kojih smo došli nakon što smo slušajući i razmatrajući vaše prijedloge i primjedbe ugradili u ovu konačnu verziju zakona. Dakle, takstativno ću nabrojati samo najvažnije promjene premda smo i neke druge prijedloge i primjedbe usvojili. Prva promjena se odnosi na članak 4. stavak 1. točka 3. zakona gdje smo propisali obavezu obavljanja vježbeničkog staža u trajanju od 12 mjeseci. To je bio jedan od prijedloga zastupnika i smatramo da je taj prijedlog bio opravdan. Isto tako smo naveli i izuzetak od ove obaveze za osobe na koje su odradile najmanje 3 godine u Ministarstvu unutarnjih poslova, Ministarstvu obrane na poslovima državnog odvjetništva, pravosudnog policajca ili pripadnika sigurnosnih službi smatrajući da je kroz taj rok obavljanja poslova u nadležnim institucijama stekao dovoljno prakse za obavljanje ovog posla privatnog detektiva. Isto tako smo u članku 4. stavku 1. točka 5. propisali postupak kojim se dokazuje je li osoba pravomoćno osuđena za kazneno djelo ili protiv koje se vodi nekazneni postupak. Također u istom tom stavku umjesto kaznenog djela iz članka 272. na što su kaznena djela iz oblasti prometa smo naveli za koja kaznena djela, odnosno koja kaznena djela ne mogu biti zapreka za obavljanje poslova privatnog detektiva. Jedna od najvažnijih novina u ovoj konačnoj verziji zakona je izmjena iz članka 7. podstavka 3. gdje smo dodali da će izgubiti ovlast za obavljanje poslova privatnog detektiva detektiv koji javno objavi ili učini dostupnim podatke koje je prikupio u obavljanju detektivskih poslova. Naime, htjeli smo što je moguće preciznije regulirati okolnosti pod kojima će privatni detektivi izgubiti ovu ovlast za obavljanje te djelatnosti ukoliko naruše bilo koji zakon, a naročito Zakon o zaštiti osobnih podataka ili zakon, Kazneni zakon kojim se narušava privatnost hrvatskih građana. Isto tako u članku 9. smo promijenili stavak 2. podstavke 8. i 10. i oni su usklađeni sa Zakonom o radu i međunarodnim konvencijama, a to se izmjena odnosi da privatni detektivi mogu prikupljati podatke o zaposlenicima jedino ukoliko zaposlenici daju pisanu suglasnost da se prikupljaju podaci o njima i sukladno Zakonom o radu i Zakonom o radu i međunarodnim konvencijama. U članku 10. brisani su podstavci 2. i 4. koji su privatnom detektivu omogućavali provođenje zaštite od prisluškivanja i snimanja te prikupljanja dokaza podataka i obavijesti za tijela javne vlasti, zbog toga što smatramo da sva tijela javne vlasti imaju svoje službe koje te poslove mogu obavljati bez angažiranja privatnih detektiva. U članku 30. brisano je propisivanje provođenja upravnog nadzora iz razloga što je to regulirano posebnim zakonom, Zakonom o upravnom postupku i Zakonom o sustavu državne uprave. U članku 32. stavku 3. uređuje se obvezno podnošenje optužnog prijedloga u slučaju nadzorom utvrđenih nepravilnosti kao i mogućnosti donošenja rješenja o nadređenim mjerama u svrhu otklanjanja nepravilnosti. Znači htjeli smo još dodatno pojačati odgovornost privatnih detektiva koji protuzakonito obavljaju ovu djelatnost. U članku 35. je visina novčane kazne izjednačena za prekršaj pravnih osoba i obrtnika zbog toga što je vrlo lako moguće da pojedini obrtnici ostvare isti ili čak veći promet od pravnih osoba i nema razloga da se i pravi distinkcija u visini novčanih kazni budući da nema ni razloga da ostvaruju jednak ili veći promet od pravnih osoba. Ovo su bile najvažnije izmjene, a intencija nam je bila da ovim izmjenama svedemo na najmanju moguću mjeru mogućnost kršenja zakona i prije svega nezakonitog obavljanja poslova privatnog detektiva kojima će se kršiti pravo na privatnost i zaštitu osobnih podataka. Ovih nekoliko izmjena smatramo da su bitno popravile zakon zbog toga što će se te mogućnosti kršenja propisa na način da se ugrožavaju temeljna prava i slobode i pravo na privatnost hrvatskih građana ovime svesti na najmanju moguću mjeru. Bilo je još nekoliko primjedbi koje nismo usvojili, obrazložili smo i zašto. Zbog toga što smatramo da je ili ovo rješenje koje je u zakonu dobro ili drugi zakoni tu materiju reguliraju na odgovarajući način. Evo zaključno, dakle ovo je prijedlog zakona za koji smatramo da je značajno kvalitetniji od prvoga čitanja temeljem primjedbi koje smo razmotrili, temeljem još daljnjeg razmatranja svih njegovih članaka, smatramo da smo predložili zakon koji će na dobar i kvalitetan način omogućiti i regulirati ovu djelatnost. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo? Europske integracije? Unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost? Pravosuđe? Odbor za rad i socijalno partnerstvo? Predsjednik odbora, gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Odbor za rad i socijalno partnerstvo Hrvatskog sabora je na 15. sjednici održanog 28. siječnja 2009. godine raspravljao o Konačnom prijedlogu zakona o privatnim detektivima koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 5. prosinca 2008. godine. Odbor je navedeni akt raspravio sukladno članku 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao zainteresirano radno tijelo. Predstavnik predlagatelja u uvodnom izlaganju kratko je obrazložio područje koje regulira ovaj zakon, tako je istaknuo da su na jasan način propisani uvjeti za obavljanje detektivske djelatnosti kao i način obavljanja detektivskih poslova. Odbor se u raspravi osvrnuo na odredbu članka 9. posebice u onom dijelu koji se odnosi na prikupljanje obavijesti i informacija o kandidatima za zapošljavanje i radnicima. Naime, u raspravi je izražena bojazan da neki poslodavci bi mogli zlorabiti za poligrafsko ispitivanje zakonske mogućnosti koje dopuštaju privatnim detektivima prikupljanje obavijesti i informacije o kandidatima za zapošljavanje i radnicima. Premda je jasno propisano da se informacije mogu prikupljati samo uz pisani pristanak radnika kao i da poslodavac može prikupljati samo one informacije i obavijesti koje su sukladne Zakonu o radu odnosno one koje su u neposrednoj vezi s radnim odnosom. I nadalje je upitno po mišljenju članova odbora dopušta li se ovim zakonom poslodavcima da radnike provjeravaju na detektorima laži naravno preko detektivskih agencija. Ova sumnja je zato izražena zato jer se u praksi već to danas dešava i u tome je cijeli problem, zbog toga smo dodatno izrazili tu sumnju. U raspravi je naglašeno da je u trendu sve prisutnije medijsko populariziranje poligrafskog ispitivanja kao i da se u našoj poslovnoj praksi još ne može govoriti o jednakosti odnosno ravnopravnosti položaja radnika i poslodavca a za još manje između tražitelja zaposlenja, kandidata za zapošljavanje. Sve su to razlozi koji govore o sumnji slobodne volje radnika odnosno njegovog pisanog pristanka. Stoga odbor sugerira predlagatelju da još jednom razmotri sve mogućnosti kako bi se spriječile ove pojave i izrijekom utvrdi da privatni detektiv u prikupljanju podataka o kandidatima za zapošljavanje i radnicima ne smije se koristiti detektorima laži tj. poligrafskim ispitivanjem. Nakon rasprave odbor je jednoglasno sa sedam glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o privatnim detektivima. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, suradnici, kolegice i kolege. Evo, vrlo kratko a to će trajati jedno sedam minuta ću se osvrnuti na ovaj zakonski prijedlog. Dakle, ovo je isto jedan od značajnijih zakona makar nekako on promiče kroz sve ove naše društveno-ekonomske i političke prilike malo nezapaženo jer se radi o jednom zakonu koji zadire u ljudska prava i pogotovo u našim uvjetima je vrlo dobro i potrebno pažljivo vidjeti pod kojim uvjetima će se obavljati jedna djelatnost kao što je to privatna detektivska djelatnost. Ono što rade privatni detektivi osnovno je da prikupljaju obavijesti, informacije i podatke kako bi utvrdili činjenice za svog klijenta. To su razno razni poslovi, od toga da netko prati po nalogu i dogovoru sa klijentom nečijeg supruga ili suprugu do toga kao što je recimo jedan slučaj bio u Americi gdje ima preko 50 tisuća privatnih detektivskih agencija. Jedan dakle privatni detektiv je ustanovio prateći ga ali vjerojatno sa određenim ovlaštenjem koje je točno zakonom određeno, dakle ustanovio je da je jedan porotnik u jednom sudskom procesu kontaktirao sa sucem i to je koštalo tog suca i tog postupka sudskog da se morao postupak obnoviti. Dakle, privatni detektivi rade zapravo paralelno ili su konkurencija policiji. I zato je bilo dobro da kad smo upozorili predlagače ovoga zakona da se točno razgraničio odnos između uvjeta pod kojima će djelovati privatni detektiv recimo i poslove koje će obavljati policija, ali oni su na stanovit način u konkurencijskom odnosu. Kod nas je vrlo važno da se recimo praćenje, to je isto jedan od poslova koje može raditi privatni detektiv, ne može, pardon prisluškivanje nikako ne može obavljati a bez da za to postoji naravno odobrenje suda. To je recimo jedan institut koji je jako važan i da se pravilno primjenjuje u praksi. Isto tako je važno tko te poslove radi. Te poslove mogu raditi moralne osobe, nadam se da će to kod nas raditi moralne osobe protiv kojih se prije svega kao što je propisano dobro u ovom konačnom prijedlogu zakona ne vodi kazneni postupak, koji ima određene stručne reference i koji poznaju hrvatski jezik pa makar se radilo i o strancima. Propisano je ovdje, vidim da nije valjda greškom točka 7. ili 8. da dakle ali propisano je da može tj. da državljanin recimo Velike Britanije koji bi ovdje obavljao privatnu detektivsku djelatnost mora poznavati hrvatski jezik. Vi ste rekli da to niste prihvatili ali to niste tako napisali u konačnom prijedlogu zakona. Pa ako se ne radi o grešci ja sam zadovoljan. Ako se radi o grešci onda naravno nisam zadovoljan. I na kraju, još dva osvrta. Jedno na činjenicu koju moram ovdje istaknuti da je predlagatelj zakona nakon što je u ljeto kada je to prvo čitanje predložio uložio dosta truda da se u drugom čitanju dakle uvaže mnoge primjedbe ne samo pojedinih odbora nego i nas pojedinaca koji smo ih iznosili i da se to u drugom čitanju može vrlo jasno vidjeti, čak mislim da je 70% primjedbi i prijedloga usvojeno. A što se tiče kvalitete mislim da je čak i 90%. Pa ja evo dajem jednu rekao bih pohvalu i zahvalu predlagatelju što se potrudio da doista uvaži argumentirane prijedloge, ne bilo kakove. Zanimljivo je i to da je isti predlagatelj dakle MUP, de facto MUP jer predlagatelj je Vlada a zna se tko resorno priprema određene propise, da je dakle pošto je ovaj zakon donošen u dva pitanja a mi smo iz SDP-a tražili da bude u dva čitanja urodilo je plodom i naravno da je zakon sada u drugom čitanju puno bolji. Iz istog resora je došlo isto na naše traženje je to isto usvojeno Zakon o sigurnosti prometa na cestama u dva čitanja ali se ništa nije promijenilo. Ja još jednom čestitam MUP-u što je u novim okolnostima sa novim ministrom potrudio se da vodi računa i o činjenici da se iskoristi institut drugog čitanja i o činjenici da je u tom drugom čitanju prihvatio mnoge primjedbe i prijedloge koji se odnose na razumno formuliranje boljih instituta u drugom čitanju. I zato je naravno ovo prvo, dakle Zakon o sigurnosti … [[Govornik se ne razumije.]] završio na Ustavnom sudu, a ovaj neće završit na Ustavnom sudu. I na kraju, ja sam podnio pet amandmana na ovaj konačni prijedlog zakona. Uz sve ove pohvale koje sam dao, još sam našao priliku da se popravi konačni prijedlog zakona jer ako je privatni detektiv, evo to je prvo, ovlašten piše u zakonu ili punomoći ili ugovorom da obavlja poslove pa nek' bude. Na temelju punomoći se sklapa ugovor, dakle to je sadržaj mog amandmana i mislim da nema nikakvih razloga da to ne prihvatite da ne bude zabune u provedbi. Drugi amandman koji se odnosi na to da radni nalog koji mora imati privatni detektiv kojemu radni nalog daje pravna osoba koja kod nje radi, on taj radni nalog mora pokazati, kaže, predstavniku pravne osobe gdje prikuplja podatke i obavijesti, ali ne mora i fizičkoj osobi ako to isto traži od fizičke osobe. Pa ja predlažem u amandmanu, to ste dobili, da to bude i fizička osoba, da se ona obuhvati tom obavezom da privatni detektiv pokaže radni nalog. Na članak 25. Kaže da pravna osoba koja obavlja ovu djelatnost mora u zbirku podataka uvesti upisnik ugovora, upisnik radnih naloga, ali ne piše upisnik punomoći pa predlažem da je upisnik punomoći. Na članak 34. To je jedna još krupnija primjedba koju sam vam dao i u prvom čitanju, niste je uvažili, ne znam zašto jer u članku 1. zakona piše kako je sada predloženo, da se ovim zakonom propisuju uvjeti i načini obavljanja privatne detektivske djelatnosti. A onda bi išli u prijelazne odredbe da će između ostalog ministar to isto riješiti pravilnikom. Ne može ministar to rješavat Pravilnikom kad je to zakonska materija. I na samom kraju, što kaže jedna kolegica koja vodi jednu poznatu emisiju pa onda još jedno 10 minuta govori, ali ja neću. Doista na samom kraju, zahtjev oko toga. Kad se podnosi zahtjev za obavljanje te privatne detektivske djelatnosti, onda ovdje piše u prijedlogu da će se taj zahtjev rješavati po pravilima iz ovog zakona. A ja mislim da treba zbog pravne sigurnosti po onim ranije. Evo, evo, gotov sam. Dakle, to je tih pet amandmana na koje molim da se obrati pažnju jer ne znam zašto … [[Govornik se ne razumije.]] prihvatili. Na samom dakle kraju, klub SDP-a gleda da prihvati konačni prijedlog ovog zakona, ali vas molimo da ove amandmane sa respektom razmotrite i prihvatite. Hvala lijepa.
Hvala. Evo kolega, sa prekoračenjem od 1 minute i 21 sekunde ste održali obećanje da ćete govorit 7 minuta. Jedan ispravak netočnog navoda. Gospodin zastupnik Berislav Rončević.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Ma jednostavno samo radi korektnosti. Netočan je navod koji je uvaženi zastupnik Šprem rekao da Vlada Republike Hrvatske se različito odnosila prema amandmanima radi li se, ili prijedlozima koji dolaze iz oporbenih redova uspoređuju se sa Zakonom o sigurnosti prometa na cestama i ovaj Zakon o privatnim detektivima. Možda kolegi Špremu nije palo na pamet da su mu možda ovaj puta primjedbe nešto pametnije pa su prihvaćene. Onda jednostavno nisu bile na mjestu pa nisu ni mogle bit prihvaćene.
Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Pred nama je Konačan prijedlog Zakona o privatnim detektivima. Ovim zakonom propisuju se uvjeti i načini obavljanja privatne istražne djelatnosti, detektivske djelatnosti, pravne i obveze te nadzor rada primjenom zakona. U članku 3. se govori o uvjetima za obavljanje detektivskih poslova odnosno o načinu na koji se može dobit odobrenje za rad, a isto tako o uvjetima oduzimanja odobrenja za rad detektivske djelatnosti. Članak 4. govori o načinu i mjestu podnošenja zahtjeva za obavljanje detektivske djelatnosti, odnosno o uvjetima, pripadnicima MUP-a, MORH-a odnosno pripadnicima Vojne policije, Državnom odvjetništvu, Pravosudne policije, sigurnosnih službi, znači od uvjetno tri godine radnog iskustva. U članku 6. govori se o sigurnosnim uvjetima, odnosno o uvjetima tko ne može dobiti odobrenje za obavljanje te iste djelatnosti. Znači, to su korisnici ili bivši korisnici opojnih droga, članovi grupa ili pojedinci za koje postoji dokaz da su učinili kaznena djela. Od članka 8. do članka 17. popisuju se načini obavljanja detektivske djelatnosti pa se kaže da je to prikupljanje informacija i obavijesti, da privatni detektiv u svom radu ne smije ometati tijela državne vlasti, da su privatni detektivi dužni prilikom obavljanja svoje djelatnosti izvijestiti državnu vlast ukoliko prilikom svog rada otkriju podatke o pripremnim, činjenim ili počinjenim kaznenim djelima koji su u progonu po službenoj dužnosti. Privatni detektivi ne smiju prikupljati podatke ukoliko od osoba nisu dobili, nisu dogovorili s osobom ili nisu drage volje im dali suglasnost da to isto mogu činiti. Privatni detektivi ne smiju raditi, znači ne smiju voditi u posjet, ne smiju vršiti prisilnu naplatu, ne smiju posjedovati ili otkupiti predmet kaznenog djela. Članak 18. do 27. govori o čuvanju i raspolaganju podacima. Svi obavijesni razgovori i informacije podaci su poslovne tajne i moraju se čuvati i elaborirati kako je navedeno u članku od 18. do 27. Članak 28. i 29. govori o službenoj ispravi, odnosno detektivskoj iskaznici pa se kaže da je detektiv dužan u vrijeme obavljanja poslova detektivskih nositi iskaznicu i na zahtjev policije odnosno inspektora istu pokazati. Govori o mjestu i načinu izdavanja, odnosno oduzimanja iste, odnosno vraćanju iste ukoliko ostane bez odobrenja, bez razlike pod kojim uvjetom bez odobrenja za rad detektivske djelatnosti. Dalje. U članku 30., 31. i 32. govori se o nadzoru, o inspekcijskom nadzoru koji provodi MUP odnosno policijska uprava shodno mjestu na kojem se nalazi. I članak 35. i 36. govori o kaznenim odredbama svim onima koji se pokušaju baviti djelatnosti bez odobrenja odnosno svim detektivima koji rade sa odobrenjem, ali ne rade sukladno propisano u zakonu. Ovaj zakon ima 41 članak kojima su jasno definirani opći uvjeti za obavljanje detektivske djelatnosti, način obavljanja djelatnosti, čuvanje, raspolaganje podacima, detektivska iskaznica, nadzor, evidenciju, ovlasti za donošenje propisa, kaznene odredbe i prijelazne i završne odredbe. Zakon je usklađen sa zakonodavstvom Europske unije, sa pravnim stečevinama Europske unije, sa pravnim aktima Vijeća Europe. U prvom čitanju je bilo 37 primjedbi i prijedloga, znači amandmana od kojih je zakonodavac uvrstio znači usvojio 25 i poboljšao svakako ovaj konačni prijedlog. Glede svega gore navedenog klub HDZ-a podržat će ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Na samom početku naše rasprave odmah želimo reći da Hrvatska seljačka stranka podržava predmetni tekst prijedloga zakona, jer se njime pored usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnim stečevinama Europske unije ujedno i kvalitativno poboljšava i postojeća rješenja, a čije su manjkavosti uočene tijekom dosadašnje primjene kao i nakon prvog čitanja u Hrvatskom saboru. Pored toga, tekst ovog zakona pored ciljeva vanjske politike podupire i ciljeve na nacionalnoj razini po pitanju i načinu obavljanja detektivske djelatnosti, dokumentiranje, evidentiranje, čuvanje i raspolaganje podacima, evidencijama, nadzoru i drugim pitanjima. Nakon prvog čitanja i rasprave u Hrvatskom saboru preciznije se uređuju uvjeti za obavljanje detektivske djelatnosti i poslova, nadležnosti za izdavanje odobrenja, dopuštanja, te načina za obavljanje detektivskih poslova, te usklađivanja s drugim propisima. Nadamo se da je između prvog čitanja i ove rasprave bilo dovoljno vremena da se provede i kvalitativna rasprava sa ekspertima na nižim razinama unutar Ministarstva unutarnjih poslova i izvan ministarstva, a što je s obzirom na značaj problematike neophodno. Za pretpostaviti je da će ubrzo doći i potreba za izmjenama ili dopunama ovog zakona ne samo radi očekivanog pridruživanja Hrvatske Europskoj uniji već i zbog toga što je potencijal za razvoj posla velik, a posebice zbog sve većeg priljeva stalnog privatnog kapitala. Slijedom toga će sigurno trebati preciznije urediti pojedine dijelove zakona. Bez obzira što smo u prvom čitanju istaknuli i možda neka od otvorenih pitanja nadamo se da su o na sada ovim dopunama i zatvorena i da će nadležne institucije posebice Ministarstvo unutarnjih poslova poduzeti sve potrebne aktivnosti i mjere kako bi bilo što manje problema u provedbi ovog zakona. Pored toga, mišljenja smo da postoji prostora da se pojedina konkretna problematika iz zakona kvalitetno uredi po jednostavnijim podzakonskim propisima koji su u nadležnosti ministarstva, odnosno ministra unutarnjih poslova. Unatoč prihvaćanja velikog broja primjedbi i prijedloga od strane predlagatelja što je dovelo do po nama poboljšanja predloženog zakona ukazujemo na stalnu brigu o stanju vezanom za ljudske slobode. Ukazujemo na to da ni u kom slučajevima ne smijemo našim propisima narušiti određena zagarantirana prava i slobode naših građana. Zahvaljujemo na prihvaćenim prijedlozima datim u ime kluba Hrvatske seljačke stranke. Vjerujem da će zakon ispuniti postavljene zadaće i da će omogućiti uspješno obavljanje poslova detektivske djelatnosti. Klub HSS-a podržava Konačni prijedlog zakona o privatnim detektivima. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HNS-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospodine Lesar, kolegice i kolege. Ja ću nastaviti tamo gdje je kolega Šprem završio a to su pohvale, pohvale na jednom zaista korektnom načinu rada u razdoblju između prvog i drugog čitanja zakona. Više od dvadesetak prijedloga izmjena i dopuna prvog prijedloga smo dali u ovim klupama. Vi ste uvažili 2/3 tih prijedloga, a ono što niste uvažili korektno ste obrazložili i mi to svakako želimo ovdje pozdraviti. Ovo je primjer kako se može i treba raditi. Ne znam čija je to zasluga, niti je to važno. Važno je da se ovako korektno taj posao odradio. Ono što bih želio dakle pohvaliti je ta transparentnost u vašem radu u pripremi ovog konačnog prijedloga teksta koji je znatno bolji od ranijeg. Činjenica da ste, vidi se iz teksta, konzultirali i Udrugu privatnih detektiva. Dakle, struku. One koji su direktno involvirani. Oni koji poznaju probleme i to je jako, jako dobro. I dalje će ostati određene jasno disonantni tonovi među nama. Ja mogu i neću reagirati na kolegu iz HDZ-a. Ali recimo, evo gdje se ja možda malo razlikujem u odnosu na kolegu Šprema jeste u pitanju jezika da li moraju ili ne poznavati hrvatski jezik i pitanje da li izraz da su oni konkurencija policiji najbolji izraz. Jer konkurencija je obično nekakav negativni pojam. Ja smatram da to nije tako. Ja smatram da je ovo jedan mali zakon ali izuzetno značajan zakon glede pravne države za koju se svi toliko zalažemo. Gledajte, ovo je jedan kontrolni mehanizam, jer policija će morati drugačije raditi kvalitetnije raditi. Ako ne privatni će istražitelji otkriti da su bili određeni propusti na određenim mjestima zbog čega, kako i što. Prema tome, ja ću vam reći i dva primjera s kojima sam se nedavno sreo u Vijeću Europe, jer sam dao zemljama članicama Europske unije i dosta prigovora oko izručenja onih koji su osumnjičeni za ratne zločine, a koji se nalaze čak i na tjeralicama koje i vaše ministarstvo diglo crvene tjeralice. I oni su im obrazložili ono što sam nerado čuo i taj dio posla možemo u četiri oka odraditi, ali vezano uz policijske detektive. Rekli su naime da su i oni podigli crvene tjeralice vezano uz neke hrvatske građane koji su počinili teška kaznena djela u tim državama i ti se ljudi danas slobodno šeću u Hrvatskoj, ugledni su gospodarstvenici pod navodnicima, poslovni ljudi, ne uhićuju se, ne sudi im se, ne izručuju se. Privatni detektivi su jasno tragali za njima, ušli im u trag, znaju gdje su, čime se bavi, u kojim su hrvatskim gradovima. Dakle, čut ćemo vjerojatno vrlo uskoro i zašto i tko ne reagira na te ljude da ih se privede pravdi. Prema tome, ja gledam na ovo kao jedan izuzetno značajan zakon, zakon koji će dovesti do puno reda, koji će pomoći zapravo da se uvede red. A to da li će jedan njemački privatni detektiv znati hrvatski ili ne to je manje važno. On će se itekako brzo znati povezati sa hrvatskim privatnim detektivima, sa udrugom koja će jasno odraditi mu posao na ovom području, kao što će mu isto tako odraditi u Ukrajini sutra, u Španjolskoj ili bilo gdje drugdje. Prema tome, evo tu su možda male razlike među nama, ali svi se slažemo, ja se bar nadam, da se radi o jednom vrlo značajnom zakonu iako na prvo pogled su neki u početku se malo smijali i podsmijavali. Ja smatram da to nije tako i želim vam čestitati na njemu.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo, da ne ponavljam sve što su kolege rekle. Mislim i složiti ću se s govorom kolege Borisa Šprema koji je govorio u ime kluba da su nastupila znatna poboljšanja, znatne poboljšice u odnosu na prvo čitanje. Međutim, evo ostaje nešto i zbog čega sam i ostala kod svoje rasprave što za mene nikako nije prihvatljivo. Naime, odredba članka koja govori o tome tko ne može biti i tko nikad ne može dobiti ovu dozvolu, osuđivanost za kaznena djela pa su pobrojana mnoga kaznena djela, osim, to vidimo u članku 4., dakle ti su izuzeti kao dobrodošli u ovu službu. Osim za kazneno djelo izazivanja prometne nesreće iz nehaja koja za posljedice imala tjelesnu ozljedu ili materijalnu štetu. Dakle, kod nas i u našoj samoj Vladi još dalje prevladava shvaćanje da je izazivanje prometne nesreće iz nehaja nešto što se dogodilo višom silom, a ne krivnjom. Nehaj je krivnja, pa može imati za posljedicu, evo vi još ovdje i naznačujete, tjelesnu ozljedu. Znači i tešku tjelesnu ozljedu. Ja mislim da to nije prihvatljivo. A s druge strane, kada dođe do osuda i kod maloljetnika i tako koji voze neprilagođenom brzinom s teškim posljedicama, pa onda se čovjek zamisli. Ako sama Vlada ima takvo razmišljanje o tim pogibeljnim kaznenim djelima koji su stalno u porastu, onda je apsolutno neprihvatljivo da se tolerira. Možda bi neka druga kaznena djela trebalo u ovom smislu blaže ocjenjivati u odnosu na ovo kazneno djelo. Tim više i tim prije što je posao upravo detektiva nužno vezan sa mobilnošću. Je li tako? Prema tome, osoba koja je osuđivanja za prometni delikt, što očito za Vladu nije ništa strašno jer eto, Bože moj to se inače razmišlja tako. To se svakome može dogoditi. To se dogodi onome, može stradati svatko u prometu nažalost, ali kriv je onaj koji nije vodio dovoljno računa. Nehaj nije viša sila, a iz nehaja je ponekad su teže posljedice nego iz umišljaja. I to je činjenica. Netko iz nehaja može izazvati prometnu nesreću sa teškim posljedicama. Vi ovdje ograničujete na tjelesnu ozljedu. Čak ne govorite na laku tjelesnu povredu da bi to bar bio maksimum, onaj graničnik, eto. Dakle i sa teškom tjelesnom povredom, to čovjek može biti osakaćen za cijeli život i dajete mu zeleno svjetlo, neka on i dalje tako šparta po ulicama i lovi te koje je po ugovoru dužan sakupljati dokaze. Ja vjerujem da su, ali i inače mogu reći da će privatni detektivi pomoći u mnogim stvarima i da su nam nažalost oni potrebniji puno nego što smo mi sami mislili kada smo sa vrlo velikom skepsom dočekali bili i primili prvo čitanje. Dakle, evo ja sam o ovome govorila i u prvom čitanju. Nažalost, neke primjedbe naših kolega su uvažene. Mene čudi kako ovo nije uvaženo, a dobiti ćemo vrlo brzo i zakon ili izvješće o stanju u prometu jer i dalje se gine gdje ćemo se svi skupa zgražati nad tim, činiti dakle nekakve izmjene nove kojima ćemo povećavati kazne za građane, a na ovakav način šaljete zornu poruku građanima da to, eto i nije nešto strašno jer eto, po nama, tj. po vama to je nešto što se može svakome dogoditi. Dok god se tako razmišlja i onda i građani neće sami shvaćati pogibeljnost i odgovornost učešća u prometu. Dakle, onog trenutka kada ste stali za vozilo, vi upravljate opasnom stvari, morate biti koncentrirani na to. Dakle, nema nehaja. Ja mislim da se nešto neće dogoditi. Zato evo, još jednom apeliram da se dobro razmisli i da se bar ovdje ograniči na laku tjelesnu povredu, ako već eto tako benevolentno i dalje gledate na ove izazivače prometnih nesreća. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivo Josipović. Nema ga. Gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Pa u predloženom Zakonu o privatnim detektivima značajna je odredba članka 9. koja propisuje koje sve obavijesti i informacije privatni detektiv može prikupljati. Pa između pobrojanih svih tih mogućnosti stoji kako može skupljati obavijesti i informacije o radnicima koje povrijede radne obveze ili o kandidatima za zapošljavanje. Prethodno bi privatni detektiv morao od njih zatražiti i njihov pisani pristanak da može, odnosno njihovu suglasnost da može prikupljati takve podatke. Normalno da podaci koje može prikupljati oni su definirani Zakonom o radu i to može isto tako poslodavac, odnosno ovlaštena osoba koju poslodavac ovlasti i oni mogu biti jedino u vezi sa radnim odnosom. Međutim, izrijekom se ne navodi koje metode prikupljanju obavijesnih informacija privatni detektiv smije, odnosno ne smije koristiti. Pri tome mislim konkretno na poligrafsko ispitivanje, čiju primjenu inače ograničava Zakon o policiji u svom članku 46. i 47. i vi ste isto tako rekli da u članku 12. točno definirano što privatni detektiv ne smije, iako ne bih se složio sa time da ne smije primijeniti poligraf, odnosno detektor laži prilikom ispitivanja iz tog razloga što se to u javnosti već primjenjuje. Ja sam prije 2 mjeseca skoro, hajde, vodio skoro tjedan dana jednu raspravu sa jednim bivšim policajcem koji se predstavlja stručnjakom za poligrafsko ispitivanje, koji se hvali kako kod njega poslodavci, odnosno privatne agencije šalju radnike na detektor laži. Ja sam to osudio. Smatrao sam da je to stvarno nenormalno i u svojoj praksi koliko se bavim tim sindikalnim radom, to sam prvi puta uopće saznao da ima takvih poslodavaca koji imaju takve bolesne, ja bih rekao mazohističke porive da šalju radnike na poligrafsko vještačenje i da se on hvali i mene napada da što ja imam protiv toga i zašto se ja uopće tome suprotstavljam. S druge strane ako se ovim zakonom u članku 12. ne definira da taj privatni detektiv ne smije koristiti poligraf za ispitivanje radnika ili detektor laži on će se i dalje koristiti bez obzira koliko to kažete da Zakon o policiji ne dozvoljava. Pa imate primjer da vam televizija, i možete svaki tjedan gledati program vrši poligrafsko ispitivanje na ljudima. Zove se "Trenutak istine", mislim da se zove tako ta emisija. I nikome se ništa ne dešava. A nije se i ništa desilo ni ovim poslodavcima, a ni ovim agencijama a ni ovom tom bivšem policajcu koji se javno hvali da to već sada radi. Znači nema nikakve garancije da ako to decidirano neće stajati da metoda, jedna od metoda kojom će se služiti privatni detektivi neće biti detektor laži i poligraf. Istina i bog radnik će to morati dati svoj pristanak i to će biti glavni adut, jer će se reći nitko ga nije na to prisiljavao, on je sam pristao, ali znamo našu praksu i nije u istom položaju radnik i poslodavac ako dođe do nekog spora i mislim da radnik nije u poziciji da tada odbija taj zahtjev poslodavca, odnosno privatnog detektiva koji će ispitivati. Zato ja apeliram, a i stav odbora je, ja sam ga na početku. Nismo išli u obliku amandmana, ali vas molim bez obzira koliko ćete vi mene uvjeravati da je u članku 12. definirano, odnosno da taj članak eto tako regulira da to neće smjeti raditi privatni detektiv, ne možete me uvjeriti u to iz razloga što se to upravo već sada u praksi dešava i ništa se bitno tu nije desilo. Kad je bila ova prepiska u dnevnim novinama, ja mislim da policija nije ništa poduzela da bi sankcionirala one koji su to radili i da bi se isto oglasila da temeljem ne znam kojeg zakona je takvih, takvi su sankcionirani koji su i do sada radnike vodili na detektor laži i poligrafsko ispitivanje. Znači nije uvjerljivo to. Zbog toga kažem trebalo bi, stvarno vas molim da se decidirano u ovom članku još usvajanje tog zakona konačno to stavi da privatni detektiv se ne smije koristiti prilikom ispitivanja, znači tim poligrafom i detektorom laži jer ćemo imati velike probleme, kasnije sukobe, a mislim da na vrijeme na to evo upozoreni ste kao predlagatelj ovog zakona i mislim da se to da još na jedan elegantan način izbjeći. Velim, ponukan sam ovim prijedlogom upravo iz razloga što se to već u praksi dešava. Znači ne bih to nikako mi palo na pamet uopće da se sjetim da nisam imao prilike čak se prepisivati sa tim osobama koje su te radnike dovodile na detektor laži i hvalile se kako, šta uopće tu ima loše da poslodavac pošalje. S druge strane, ajde vi meni recite kada će se kod zapošljavanja pojaviti kandidati za zapošljavanje, pa poslodavac će reći ovako, evo oni koji su spremni mi potpisati da pristaju da su njihovi podaci točni da ja to mogu provjeriti neka mi potpišu da su spremni ići na poligrafsko ispitivanje. Oni koji neće mogu ići, doviđenja. Jasno, protuzakonito je. Sve mi to znamo. Ma tko će to tad dokazivati jer će to poslodavac normalno koristiti, i reći evo ovaj je potpisao sam meni Marko Marković da je spreman ići da ove podatke koje mi je rekao da su istiniti da ja to mogu provjeriti putem detektiva. Eto velim još jednom, ja apeliram na vas, upozoravam na ono što se već u praksi dešava sad. Ako izrijekom to neće tu. Ja mislim da bi u članku 12. se to moglo vrlo elegantno dodati da se u ovom 3. stavku kaže gdje prilikom obavljanja poslova iz stavka 2. ovog članka privatni detektiv ne smije koristiti sredstva ili uređaje za prikriveno snimanje ili prisluškivanje, te poligrafsko ja bih sad dodao snimanje, tj. ispitivanje radnika i kandidata za zapošljavanje na detektoru laži i s time bih riješio problem, bez obzira koliko vi mene uvjeravali da zakon, da to samo može policija prema Zakonu o policiji. I druga stvar, i u Zakonu o policiji vi imate definirano pod kojim uvjetima uopće možete na poligraf slati pojedine ljude. Znači one koji pod stresom ne smije ići, a ne vjerujem da će privatni detektiv provjeriti da li je neki radnik pod stresom ili kandidat za zapošljavanje. Hvala lijepo.
Još najbolje kad bi i kandidati za izbore išli na detektor laži da se provjeri je li daju lažna obećanja. … [[Upadica se ne čuje.]] Poslije izbora. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo nekoliko kratkih opaski u vezi zakona. Prvo bih pohvalio ovo što je zakon išao u dva čitanja i ove korekcije koje su uvedene su sigurno doprinijele kvaliteti zakona. Ono što bih se prvo osvrnuo je koje osobe mogu obavljati detektivsku djelatnost, iako smatram da u članku 6. sigurnosne provjere koje prolaze te osobe i pogotovo stavak 3. omogućuje dosta široku interpretaciju šta je to druga činjenica ili okolnost koje utječu, vjerojatno to u policijskom poslu se zna. Ja se slažem da tako treba ići, jer treba ići sa višim standardima s obzirom da taj dio posla će obavljati osobe koje moraju dokazati svoj određeni moralni integritet i razinu rada. Tako da bez obzira šta kažem se može tumačiti na više načina. Šta to znači da li je neko ima činjenice i okolnosti oko svojeg života ili osobnosti koje bi eventualno mogle biti ograničavajući faktor za rad kao detektiva. Što se tiče članka 9., ovo što je gospodin Kunst sad maloprije govorio to me malo brine, jer postoji mogućnost da će prilikom zapošljavanja poslodavci stavljati kao ograničavajući faktor, odnosno uvjet. Znači ukoliko se javite na natječaj za posao i ukoliko netko ne potpiše da se provjeri na ovaj način na koji je ovdje propisano njegove eventualne osobnosti ili neke okolnosti u njegovom životu da može biti automatski diskvalificiran. Ja mislim da to ne bi trebalo možda posebno iznositi u zakonu, pogotovo šta se tu uvijek postoji drugi dio tog članka koji govori o uspješnosti osoba u obavljanju poslova. Sad posebno isticati znači provjere prilikom zapošljavanja njihovim i kandidatom, znači radnika koji će se prijaviti za posao, može dovesti do situacije da poslodavac inzistira da to bude ograničavajući faktor. Znači ukoliko nećeš potpisati da ti jednostavno kaže da ne možeš ući u uži izbor. Druga stvar, smatram da kada gledamo ove prekršajne odredbe, mislim da kazna i sankcija koja se propisuje ukoliko netko ne poštuje zakon i prikuplja podatke na način na koji to ne bi smio uz kaznu novčanu, ja sad neću ulaziti visina 5 do 15 ili 10 do 50 vjerojatno je na osnovu nekih primjera i komparacija sa sličnim zakonima to uvršteno, ali ja obavezno mora stajati odredba da se gubi pravo na rad. Ja ne znam, ukoliko se pokaže da određeno trgovačko društvo ili osoba koja se bavi detektivskim poslom radi na način na koji to ne bi smio, tajno prisluškuje. Ima sad tu dosta ovih primjera koji su navedeni, ili se ne ponaša u skladu sa zakonom da bi morala trajno izgubiti pravo da radi kao detektiv. Mislim da samim time se diskvalificira iz onoga članka 6. odnosno sigurnosne provjere odnosno to su te bitne okolnosti koje bi govorile da netko nije dovoljno moralan da se bavi tim poslom. Jer, možda netko svjesno kada dobije dozvolu reći će evo sad ću ja nešto napraviti što nije u skladu sa zakonom, platiti ću 5 tisuća kaznu, slijedeći puta maksimalno 15 ukoliko se ponavlja, može dobiti i honorar koji će biti dovoljno visok da ide svjesno u takav prekršaj, zbog čega bi se time opterećivao. Ako se desi situacija da se to utvrdi mada ja mislim da će vrlo teško policiji biti utvrditi neke te prekršaje jer tko će ako skuplja podatke na nedozvoljen način u dogovoru s naručiteljem tko će čuvati to da bi policija mogla utvrditi pogotovo kada se čuvaju samo zbirke isprava kao nešto trajno, ali u slučaju da se ipak uspije utvrditi da se nešto takvo desilo a da nije u skladu sa zakonom ja mislim da bi obavezno trebalo stajati u zakonu da se gubi pravo na rad osobi a i fizičkoj osobi ali i pravnoj ukoliko je bila upoznata s takvim načinom rada. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo ja ću se pridružiti onima koji su izrazili svoje zadovoljstvo s ovim da tako kažem primjedbama odnosno promjenama koje je ovaj prijedlog doživio u odnosu na prvo čitanje. Usudio bih se kazati da je ovo na jedan način presedan iz jednostavnog razloga jer obzirom ako imamo na umu da je riječ o P.Z.-u prvo da je išao u dva pitanja a onda da je predlagatelj usvojio ovoliki dio primjedbi. Dakle, to je argument možda i za one prijedloge koje smo davali i za ovu sjednicu da jedan broj zakona poput Zakona o radu ili Zakona o neredima na sportskim borilištima zapravo se usaglašavaju i brste u nekoliko navrata ovdje u Saboru a ne negdje izvan Sabora, odnosno da ih se gura na kraj dnevnog reda. Ali dobro, imamo to što imamo. Dakle, i moje čestitke predlagatelju. Ja vjerujem da će tako isto biti vezano za amandmane i da ćemo de facto dobiti možda uz neke male nedostatke jako kvalitetan zakon. Obzirom da mene ovaj zakon prije svega interesira sa jednog aspekta a to je mogućnost zlouporabe i narušavanja i povrede nečijih ljudskih prava i građanskih sloboda jer de facto mi po prvi puta zakonski jednoj grupaciji izvan državnog sustava dajemo policijske ovlasti, dakle osobama koje na određeni način uz zakonski amen mogu zalaziti u našu privatnost. I tu je jako važno zapravo da spriječimo bilo kakve zlouporabe. U tom smislu mislim da bi bilo dobro razmisliti još o nekim izmjenama i ja sam u tom smislu podnio mislim dva amandmana. Dakle, prvo je jako bitno, bitne su osobe koje će se baviti ovim poslom. Dakle, počinjemo od početka. Mislim da će se veliki dio problema i mogućih zlouporaba ili nepravilnosti otkloniti ukoliko se pravim osobama daju dozvole, dakle ukoliko dozvole ne dobiju ljudi koji ajde da tako kažem ne zaslužuju da ih dobiju. U tom smislu ja nisam baš sklon situaciji da policijske uprave daju dozvole za obavljanje ovih poslova. Ja mislim da bi tu u najmanju ruku trebalo raditi ravnateljstvo jer mi koji nešto znamo o ustroju MUP-a i kako pogotovo ovaj policijski dio funkcionira onda ja ne bi imaš ništa protiv recimo da dozvole daju policijske uprave I. kategorije ali nisam baš, ne bi bio baš sklon da ovakve dozvole daju policijske uprave IV. kategorije iz jednostavnog razloga. Jer privatni detektivi će raditi na cijelom području Republike Hrvatske. Po prvi put se radi ovakav posao. I s druge strane, čini mi se da ipak Ravnateljstvo policije ima jaču i veću mogućnost pa ako hoćete i kompetenciju i stručnost da procijeni da li neka osoba može raditi ovaj posao ili ne. U toj situaciji, da još jedna napomena. I ja ne vjerujem da će ne znam tisuće se ljudi javiti za dozvole da budu privatni detektivi. Dakle, čak ni broj zahtjeva za dozvole ne bi trebao opteretiti ovaj rad ravnateljstva, s time da držim isto tako da možda za godinu, dvije, tri se to onda može i promijeniti kad se sustav uhoda na policijske uprave. S tim da bi onda u tom kontekstu po meni trebalo recimo da instanca žalbe na rješenje bude ministar. Dakle, da se onda osoba koja nije zadovoljna rješenjem želi ministru. Tu se otvara i pitanje provjere. Dakle, ja sam uvjeren da će lakše provjera iako ovdje nije definirana promjena kojeg stupnja odnosno koje kategorije će se raditi za te osobe da će se lakše da tako kažem napraviti iz Zagreba nego iz nekakve recimo provincije. Nadalje, čini mi se isto tako da bi trebalo ukazati na još jednu stvar a to je vezano za donošenje podzakonskih akata. Mislim da će to isto biti jako važna priča. Ono što su neki moji prethodnici govorili oko članka 9. Da, i tu ja imam neke dileme ali obzirom da je ovdje predviđeno da se ta problematika rješava podzakonskim aktima onda bi možda u tom dijelu trebalo voditi računa da se zapravo te stvari do kraja definiraju. I ono što mi se čini još jako bitno a to je zbirka, dakle korištenje zbirke. Dakle, ne znam na kakav način, nisam siguran ali bi trebalo ograničiti mogućnost zlouporabe te zbirke i od samih privatnih detektiva. Dobro je što u nadzoru Inspektorijat odnosno Inspekcija Ministarstva unutarnjih poslova i dobro je što ste predvidjeli tamo da inspekcije ne vrše samo inspektori iz policijskih uprava nego iz samog ministarstva mogu imati uvid kako u cjelokupnu opremu i prostore gdje detektivi rade tako i u njihove zbirke. Ja se jednostavno plašim da u slučaju nekog recimo sudskog procesa ili ne znam već čega, ili nekakvog reketarenja, ucjene da se recimo nekakvi dijelovi nekakve zbirke do koje je došao nekakav privatni detektiv ne pojave u medijima. E tu je što je kolega Maras rekao razmišljam o tome da bi tu trebalo čak u podzakonskom aktu u ovom dijelu koji govori da će se donijeti Pravilnik o sadržaju i načinu vođenja zbirke podataka, definirat da se gube, da se licenca odnosno dozvola gubi. Jer čini mi se da je to jako bitno. Dakle, uz ove primjedbe u onom smislu da se vodi maksimalno računa o tome tko će dobivat dozvole, o tome da se dakle vrši striktan nadzor i da se pravilnicima definiraju ova nekakva pitanja koja će uvijek ostati visjeti negdje u zraku. Mislim da će se zapravo stvorit pretpostavke da se ova djelatnost razvije i da tako bude, da tako kažem, pod društvenom kontrolom. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, državni tajniče. Ja ću se osvrnuti samo na jednu rečenicu iz konačnog prijedloga zakona. To je članak 9. stavak 2. alineja 8., a tu bih molio malo pozornost sviju, a posebice i pomoć potpredsjednika, gospodina potpredsjednika Sabora. Dakle, privatni detektivi ovim zakonom bili bi ovlašteni, citiram: "prikupljati podatke o kandidatima za zapošljavanje, radnicima", uz blagu ogradu samo uz njihov pisani pristanak, a koje je prema posljednjim propisima ovlašten prikupljati poslodavac. Prvo, kome radnik daje pisani pristanak za prikupljanje podataka, poslodavcu ili privatnom detektivu? Drugo, da li u pisanoj suglasnosti su sadržani popis podataka koji će se prikupljati o radniku ili kandidatu za posao? Treće, zašto uvodimo novi institut mogućeg reketarenja građana Hrvatske? Koji nezaposleni čovjek koji mjesecima ili godinama traži posao, nekome neće potpisat suglasnost da čeprka po njegovoj obitelji i prošlosti nadajući se da će dobiti posao? Koji to radnik u firmi koja je otpustila 100 ljudi unatrag 6 mjeseci, pred strahom od otkaza neće potpisat suglasnost za prikupljanje nekakvih podataka, a da ne zna kojih? To je prvo i načelno. Što nam to treba da u Zakonu o privatnim detektivima? Imaju dosta posla oko ljubavnica i ljubavnika i kupleraja i svega ostalog i razvoda brakova. Sad ih ovlašćujemo da špijuniraju radnike i kandidate za posao. U situaciji rasta nezaposlenosti i ove krize u kojoj u ovom trenutku jesmo, radnici će biti hrabri narodni heroji i reći ne, ja ti ne dam suglasnost, ali ti me moraš zaposlit. Ne, ja ti ne dam suglasnost, ali mi ne smiješ dat otkaz. Prijedlog zakona o radu kojega imamo na dnevnom redu ove sjednice, članak 34. dakle novi prijedlog zakona. Gospodine državni tajniče, ako date ovlast privatnom detektivu da prikuplja podatke o radniku, radnici ili kandidatu za zaposlenje, kako ćete osigurat ispunjenje sljedećih odredba zakona o radu? Prva, citiram: "netočni osobni podaci moraju se odmah ispraviti." Drugo, osobni podaci za čije čuvanje više ne postoje pravni ili stvarni razlozi moraju se brisati ili na drugi način ukloniti. Treće, poslodavac koji zapošljava najmanje 20 radnika dužan je imenovati osobu koja je osim njega ovlaštena nadirati da li se osobni podaci radnika prikupljaju, obrađuju, koriste i dostavljaju trećim osobama sukladno zakonu. Kako će ta osoba kod poslodavca provjeravati što privatni detektiv radi sa prikupljenim podacima o radnicima? Kako će ta osoba provjeravati da li je privatni detektiv izbrisao netočne podatke? Kako će ta osoba provjeravati kod privatnog detektiva da li je uklonio podatke koji poslodavcu više ne trebaju? Nikako. Primjenjivat će metode koje su neprimjerene za svako civilizacijsko društvo, kao što je bilo rečeno poligraf. Ali ne samo poligraf. Prikupljat će podatke koje poslodavcu ne trebaju jer će zlorabiti to ovlaštenje kako bi kasnije njima trgovao ili ucjenjivao. Kada smo to područje regulirali za državnu službu, sukladno posebnim propisima i kada smo ovlaštenje o prikupljanju podataka o kandidatima koji se javljaju na natječaj, regulirali za državnu službu bili smo itekako precizni u tome što u izjavi mora stajati i koji se podaci prikupljaju. A znate tko i kako određuje ove podatke koji će se prikupljat o radnicima ili kandidatima za zaposlenje? Poslodavac sam, s time da radnik koji već radi može saznat koji su to podaci. Ali kandidat za zapošljavanje ne može saznat koji su podaci u dotičnoj tvrtci ili dotičnog poslodavca predviđeni da se o njemu prikupljaju. I on pravilnik poslodavca nema. A vi niste predvidjeli da u toj suglasnosti za prikupljanje podataka su taksativno navedeni koji će se podaci u njemu prikupljati. Ime, prezime, adresa, OIB, bračno stanje, nacionalna pripadnost, vjerska, što li? Broj djece, broj ljubavnica, ljubavnika, imovinsko stanje, zdrav, bolestan, narkoman, ovisnik? Dakle, koje podatke, za koje podatke on ne daje suglasnost. Šta mislite, do kakvih sve podataka se može doći na taj način kad se susjeda pita kakav … [[Govornik se ne razumije.]] i što se tim podacima može raditi i kako se oni mogu zloupotrebljavati. Pa zloupotrebljavajući, ali malo i pomalo u šali, što mislite kako bi se proveo kandidat za radno mjesto grobara koji bi na pitanje poslodavca da li je spreman raditi i nedjeljom odgovorio primjerice da da, da bi i nedjeljom radio besplatno i pokapao, naročito ako bi se radilo o visokim državnim dužnosnicima. … [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] I rekao sam ovo u polušali, ali… … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da. Ne, ne, samo se vi izrugujte takvim stvarima. … [[Upadica se ne čuje.]] Imam ja pravo, ništa ne govorim napamet. Dakle, gospodine državni tajniče, ne postoji nijedna norma u sklopu Europskog radnog zakonodavstva koja bi tjerala Hrvatsku da privatnim detektivima dajemo ovlasti koje su izvorno na strani poslodavca ili da poslodavce ovlašćujemo da punomoći daju privatnim detektivima. Zloupotreba, kupoprodaja podataka, ucjene, ucjene i reketarenje će sad nastupiti. Mi nismo još uvijek Švedska, idealno uređena država gdje bi se to moglo brzo i efikasno otkrivati. Gospodin Kunst vam je iznio primjer jedan. Ako ne vjerujete meni, evo onda barem njemu ako vjerujete što već rade, što već rade prije nego što je zakon donijet. Zato vas molim, a ja sam podnio i amandman. Samo izbrišite tu alineju iz zakona. Ne trebaju naši poslodavci privatne detektive. Sustav informacija i putem OIB-a, a ova godina je jedino godina prijelaznog razdoblja. Putem OIB-a će poslodavac o radniku saznati sve podatke i ovlašten po Zakonu o radu to činiti. Ovlašten je ih prikupiti od državnih institucija. Dakle, desetak mjeseci se radi o tome da će svaki poslodavac sustavom, informatičkim sustavom putem OIB-a moći prikupiti 99% traženih podataka, ali službenih, provjerenih od državnih institucija. Sve ostalo je bljezgarenje, ucjenjivanje, reketarenje radnika i kandidata za zapošljavanje. Zato vas državni tajniče doista pozivam prihvatite taj amandman. Izostavite tu alineju iz zakona jer ćemo napraviti više štete, više straha među našim ljudima nego koristi za bilo kojeg poslodavca u ovoj državi. Hvala lijepa.
To što kaže gospodin Lesar kad sam se ja javio na natječaj za grobara '86. godine kad sam izašao iz zatvora i nisam se uspio zaposliti, onda sam bio na komisiji pogrebnika koji su me ispitivali o mojem radu. I onda sam rekao da ja hoću velim. Oni su rekli tu mora radit se i noću i danju i praznikom i pokapat razne rukovodioce i slično. Ja sam rekao ja ću pokapati i danju i noću i praznikom rukovodioce i sve skupa, ali nisam bio primljen. Tako da to je, nisam bio primljen. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] E to mi je Ante Marković napisao da pričeka nešto u budućnosti, bio predsjednik predsjedništva, jer nisam bio moralno-politički-grobarski podoban. I gospodin zastupnik Ivan Šantek. Izvolite.
Poštovani gospodine potredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o privatnim detektivima koji je povodio veliku pozornost zastupnika i saborskih odbora u prvom čitanju, a vidimo i u ovom. O čemu govori velik broj amandmana koji su podneseni na prijedlog zakona. Prema prijedlogu ovog zakona detektivska djelatnost obuhvaća prikupljanje obavijesti, podataka potrebnih za utvrđivanje činjenica, uvid u osobne i druge podatke, te korištenje i obradu osobnih i drugih podataka za potrebe naručitelja detektivskih usluga sve u granicama ovlasti koje daje naručitelj u skladu s odredbama ovog zakona. Ako osobe koje su stranke u navedenim postupcima žele da se te istražne radnje provedu u opsegu koji je širi od onoga koji osigurava država ili žele provođenje istrage u slučajevima kada država to prema važećim propisima nije dužna provoditi ovim zakonom je omogućeno da to provedu angažirani privatni detektivi čiju djelatnost reguliraju odredbe ovoga zakona. Dakle, radi se o privatnoj istražnoj djelatnosti koja izlazi iz okvira istražnih djelatnosti koje provode državna tijela. Prijedlogom zakona o privatnim detektivima s Konačnim prijedlogom zakona propisuju se uvjeti za obavljanje detektivske djelatnosti i poslova, nadležnost za izdavanje odobrenja za obavljanje djelatnosti i dopuštenja za obavljanje detektivskih poslova, te način obavljanja detektivskih poslova. Ovim prijedlogom zakona omogućuje se obavljanje detektivskih djelatnosti obrtnicima i svim oblicima trgovačkih društava, dok prema važećim odredbama Zakona o zaštiti osoba i imovine tu djelatnost mogu obavljati samo obrtnici i društva, osobna dakle komanditna i javno-trgovačka društva. Također se propisuje način dokumentiranja i evidentiranja, čuvanje i raspolaganje podacima koje privatni detektiv prikupi, te utvrđuju upisnici koji su dužni voditi pravne osobe ili obrtnici koji obavljaju detektivsku djelatnost i Ministarstvo unutarnjih poslova. Isto tako, propisana je i detektivska iskaznica, te je utvrđena nadležnost za obavljanje upravnog i inspekcijskog nalaza. U prvom čitanju zakona pozdravio sam odluku ovog Sabora da zakon ide u redovitu proceduru kako bi kroz više čitanja došli do što kvalitetnijeg zakona. Brojni amandmani koji su podneseni bilo od strane saborskih odbora ili zastupnika prvenstveno su se odnosili na zaštitu ljudskih prava, u izjednačavanju pravne prakse kroz izjednačavanje visine kazni za prekršitelje, pojednostavljenje administrativne procedure preko radno-pravnih odnosa do usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije. Zbog svega ovdje gore navedenog smatram da se radi o značajnom zakonu za ovo područje, te ću podržati donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Ivica Buconjić. Izvolite.
Evo hvala lijepa. Samo kratko da se osvrnem na neke primjedbe koje su iznesene. Prije svega zahvaljujem na onim komentarima da smo pažljivo slušali primjedbe sa prethodnog prvog čitanja i da smo usvojili. Ni prilikom izrade prve verzije zakona nismo imali nikakve ignorantske namjere, jer smo znali da ovaj zakon zaista regulira osjetljivo područje gdje može doći do ozbiljnog narušavanja i zadiranja u ljudska prava i temeljne slobode hrvatskih građana. Upravo zbog toga jesmo posvetili ovakvu pažnju raspravi. Izvršili smo nakon prvog čitanja još dodatne konzultacije sa strukom, sa pravnicima i zajedno sa vama, vašim raspravama mislim da smo predložili puno bolji i kvalitetniji zakon nego što je on bio u prvom čitanju. Ovdje su iznesene još neke primjedbe koje ću ja s vama probati obrazložiti da smo i mi u pogledu njih imali dileme. Gospođa Antičević je rekla da ovaj članak 4. daje mogućnost zapošljavanja osobama koje su počinitelj teških kaznenih djela prije svega u prometu. Mi smo taj članak, odnosno tu alineju članka 4. bitno preradili u odnosu na prvo čitanje upravo pokušavajući definirati pravo na izdavanje licence samo za one kandidate koji jesu počinili prometni prekršaj, ali gdje su nastupile, ali gdje su nastupile minimalne posljedice za one prekršaje koji su počinjeni iz nehaja. Zbog toga jesmo išli na ovu formulaciju kakva je u ovom članku ove druge verzije zakona. Možda nije dovoljno jasna. Pokušat ćemo ju još dodatno pojasniti da bude zaista do kraja jasna i precizna, da za teške prekršitelje zakona se ne može izdati licenca. Ovo isto što je zastupnik Kunst izrazio određenu bojazan u pogledu mogućnosti poligrafskog ispitivanja zaposlenika i kandidata za posao. Ta mogućnost je isključena Zakonom o policiji zbog toga što rečeno poligrafsko ispitivanje može raditi. Međutim, nismo protivnik tome da pokušamo eventualno do izglasavanja kroz amandman još bolje, točnije i preciznije urediti ovo pitanje zbog toga što ne želimo da ovaj zakon pruži bilo kakvu mogućnost zlouporabe i grubog kršenja ljudskih prava i temeljnih sloboda. I ovo isto što je rekao gospodin Lesar ovu primjedbu oko prikupljanja podataka o kandidatima za posao i ovim zaposlenicima za potrebe poslodavca. Mi smo i o ovom rješenju se konzultirali sa Ministarstvom gospodarstva. Dobili smo mišljenje da je ovakva odredba u skladu sa Zakonom o radu i Međunarodnom konvencijom o radu, međutim i to ćemo još jedanputa provjeriti. Zaista nam je namjera i cilj u konačnici predložiti verziju zakona koja će mogućnost zlouporabe ljudskih prava i temeljnih sloboda svesti na najmanju moguću mjeru i koja će pružati dobar, kvalitetan pravni okvir da ova djelatnost u Republici Hrvatskoj zaživi da se privatnim detektivima omogući obavljanje njihovog posla na kvalitetan način, ali da ni u kom slučaju oni svojim obavljanjem detektivskog posla ne narušavaju prava i slobode građana. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Jedan mali ispravak, nerado već u ovo poodmaklo doba, ali ipak mislim da je bitan. Evo, gospodin državni tajnik govorio je da se ovdje radi samo, da se dozvoljava pristup ovoj službi samo onima koji su bili osuđeni, čak nije upotrijebio taj izraz, za prekršaj. Ne radi se ovdje o prekršajima, nego o kaznenim djelima. Dakle, to je ipak različita težina povrede zaštićenog društvenog odnosa, prema tome to ipak je, eto iziskivalo …
Lapsus.
E, nije to lapsus. Zapravo trebalo bi tako, nego on je dobro rekao da bi tako trebalo biti, ali na žalost u zakonu piše, odnosno u prijedlogu zakona nešto drugo. Za prekršaj bi to trebalo tolerirati, ali za kazneno djelo bogme ne.
Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 17 sati. … [[Upadica se ne čuje.]] A u 9,30. Što je lapsus menti, onim sporazumom o Čadu i o sprječavanju zlostavljanja na radu. A ono prije ugovor Hrvatske i Čada.
Četvrto, Konačni prijedlog zakona o privatnim detektivima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 148. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandmane sukladno članku 166. Poslovnika. O ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanima Vlade? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da smo jednoglasno sa 118 glasova prihvatili da se raspravi o amandmanu Vlade. Molim predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži amandman. Molim gospodina Ivicu Buconjića državnog tajnika. Amandman 1. na članak 4.
Amandman 1. na članak 4., stavak 4., "brojka 7 zamjenjuje se brojkom 8.". Naime, kod izmjena i dopuna zakona došlo je do dodavanja novih točki tako da je točka 7. postala točka 8. pa je ovo praktično tehnička izmjena, nomotehničko uređenje.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu na amandmanu 1. Stavljam ovaj amandman na glasovanje. Tko je za prihvaćanje ovoga amandmana molim da digne ruku? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Rezultat? Ovaj amandman je Vladin prihvaćen za 118 glasova jednoglasno. Amandman 2. na članak 12.
Amandman 2. na članak 12., stavak 2. glasi: "Privatni detektiv ne smije obavljati poslove, niti primjenjivati ovlasti koje su u nadležnosti policije, sigurnosnih službi ili pravosudnih tijela osim promatranja pratnje i fotografskog snimanja na javnom mjestu.". Ovdje je novost da smo dodali da detektiv ne smije primjenjivati niti ovlasti iz nadležnosti policije, znači ne samo obavljati poslove, nego niti primjenjivati ovlasti, upravo da bi onemogućili da privatni detektivi mogu obavljati bilo koji posao ili primjenjivati ovlasti iz nadležnosti policije i raditi zlouporabe.
Hvala. Otvaram raspravu o ovom amandmanu 2. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog amandmana na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Rezultat? Ovaj amandman je prihvaćen jednoglasno sa 118 glasova. Amandman 3. na članak 31.
Amandman 3. na članak 31. stavak 1. mijenja se i glasi: "Inspekcijski nadzor provode službenici za privatnu zaštitu i detektivske poslove ministarstva i policijska uprava.". Ovime smo htjeli do kraja pojasniti tko radi inspekcijski nadzor. Naime, postoji u ministarstvu upravo taj odjel za nadzor privatne zaštite i detektivske poslove.
Hvala. Otvaram raspravu o amandmanu 3. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman 3., tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 119 glasova prihvaćen amandman 3. Vlade. Amandman 4. na članak 34.
Amandman 4. na članak 34. stavak pod 1 se briše i dodaje se novi podstavak koji glasi: "Načinu i prikupljanju podataka, te sadržaju i načinu vođenja zbirke podataka.", u članku 34., stavak 1., podstavak 1. je brisan iz razloga što su uvjeti i način obavljanja detektivskih poslova propisani ovim zakonom te nije potrebno donositi podzakonski akt. Pod stavak 4. mijenja se iz razloga što je podzakonskim aktom potrebno podrobnije propisati način prikupljanja podataka.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog amandmana 4. na glasovanje, tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Ovaj amandman prihvaćen je jednoglasno sa 119 glasova. Prelazimo na amandman 5. na članak 41.
Amandman 5. glasi u članku 41. riječi članka 4., stavka 3 ovoga Zakona zamjenjuju se riječima članka 4., stavka 4. ovoga zakona. Navedeno se predlaže radi nomotehničkog usklađivanja s predloženim amandmanom 1. Vlade Republike Hrvatske.
Hvala. Otvaram raspravu o amandmanu 5. Hvala zaključujem raspravu. Dajem prijedlog amandmana 5. na glasovanje, tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Ovaj amandman je prihvaćen jednoglasno sa 120 glasova. Na klupe vam je dostavljen pregled ostalih amandmana, molim predstavnika da se o njima izjasni i počinjemo sa zastupnikom, amandman 1. zastupnika Gordana Marasa u članku 3.
Amandman 1. se ne prihvaća. Naime, odredbom članka 3., stavkom 3. jasno je propisano u kojim slučajevima će ministarstvo pravnoj osobi ili obrtniku oduzeti odobrenje za obavljanje detektivske poslove. A članak 35. se odnosi na kaznene odredbe. Znači ne regulira istu materiju.
Gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Intencija ovoga amandmana je da ukoliko netko ponovi prekršaj, koje su određene znači kaznenim odredbama i sankcioniraju se novčano, više puta, s obzirom da se radi o prekršajima koje definiraju rad detektivske djelatnosti da bi trebalo uzeti u obzir da takve tvrtke ne bi smjele ponavljati takve greške učestalo. Smatram da bi im se automatski trebalo oduzeti pravo da imaju tu djelatnost, tako da je to intencija amandmana. Možda se ne odnosi na kaznenu odredbu, ali se odnosi na to da mu se onda automatski uzme pravo za obavljanje djelatnosti. Mislim da bi to bilo u redu i tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za prijedlog ovoga amandmana gospodina Gordana Marasa, kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Drugi amandman zastupnika gospodina Šime Lučina na članak 4.
Na članak 4. amandman se ne prihvaća zbog toga što se amandmanom traži da radi … [[Govornik se ne razumije.]] ravnateljstvo. Sukladno unutarnjem ustroju ministarstva navedeni poslovi su u nadležnosti uprave za upravne inspekcijske poslove što smo još dodatno pojasnili ovim amandmanom Vlade koji je prihvaće.
Hvala. Gospodin Šime Lučin, izvolite.
Hvala lijepo. Ja znam dobro kakvo je ustrojstvo ministarstva. Međutim, ovdje je riječ o izdavanju licenci i zbog ujednačenog, davanje dozvola na cijelom području Republike Hrvatske po mojoj prosudbi bilo bi važno da to radi ravnateljstvo jer sve policijske uprave nisu jednako osposobljene. I to je bila intencija. Jer jednom kada jednom date dozvolu mnogo ćete mu je teže oduzeti ako ste napravili nekakvu pogrešku. A i prikupljanje svih podataka koji su potrebni lakše će se s jednog mjesta, dakle s centralnog mjesta obavljati nego po pojedinim policijskim upravama. Molio bih glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 3. amandman zastupnika gospodina Gordana Marasa na članak 4.
3. amandman se ne prihvaća. Naime, člankom 7. propisani su slučajevi u kojima će nadležna policijska uprava oduzeti dopuštenje za obavljanje poslova privatnog detektiva. Tamo su točno taksativno nabrojani, a članak 36. se odnosi na kaznene odredbe. Znači, praktično obrazloženje kao i za prethodni amandman zastupnika.
Hvala. Gospodin Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Ukoliko je bio problem u tome što sam ja naveo da bi to trebalo pisati u članku 4., a ne u članku 7. onda predlažem da prebacite ovo u članak 7. ako vam je to prihvatljivo, pa neka ostane onda u članku 7. Jer, nije pitanje u kojem članku stoji, nego koja je intencija. Mislim da je moja intencija ispravna. Ukoliko je samo stvar nomotehnike pa vam ne paše da piše u članku 4. prebacite ga u članak 7.
Dodatno smo mijenjali već nakon prvog čitanja taj članak i upravo smo mislim sasvim dovoljno pojačali odgovornost detektiva za zakonitost obavljanja poslova. Praktično postoji dosta razloga za oduzimanje ovlasti i licence.
Dobro. Ja tražim glasanje. Mislim da je ovo još jedan dodatan razlog kojeg bi trebalo dodatno uvrstiti u zakon.
… [[Govornik naknadno uključen.]] se ne prihvaća. Mi glasujemo o ovakvom amandmanu kakvog smo ga dobili. Tko je za prihvaćanje amandmana na članak 4. gospodina zastupnika Gordana Marasa? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 4. amandman gospodina zastupnika Šime Lučina. Izvolite.
4. amandman na članak 5. se ne prihvaća sa istim obrazloženjem, budući je Zakonom o policiji predviđen unutarnji ustroj i Ravnateljstvo nije nadležno za obavljanje inspekcijskog nadzora.
Hvala. Gospodin Šime Lučin. Izvolite.
Uz istu argumentaciju kao kod 2. amandmana, dakle riječ je o tome da odgovornost u ministarstvu ne može bit prebačena na lokalnoj razini, da tako kažem. Tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 5. amandman gospodina zastupnika također Šime Lučina na članak 7.
Amandman na članak 7. se odbija sa istim obrazloženjem kao prethodna dva, budući se odnosi na istu materiju.
Šime Lučin. Izvolite.
Obzirom da prethodna dva amandmana nisu prošli onda ovaj nema smisla. Povlačimo.
Hvala. Ovaj amandman je povučen. 6. amandman gospodina zastupnika Borisa Šprema na članak 8.
Na članak 8. amandman se prihvaća.
Ovaj amandman je prihvaćen. 7. amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 8.
Amandman se prihvaća.
Prihvaća se?
Prihvaća.
Ovaj amandman je prihvaćen. Postaje sastavni dio prijedloga kao i ovaj prethodni. 8. amandman zastupnika Dragutina Lesara na članak 9.
Amandman na članak 9. stavak 2. se ne prihvaća. Naime, odredbom članka 29. stavak 3. Zakona o radu propisano je da osobne podatke radnika smije prikupljati, obrađivati, koristiti, dostavljati trećim osobama samo poslodavac ili osoba koju za to posebno opunomoći poslodavac. Slijedom citirane odredbe navedenog zakona proizlazi da poslodavac može za prikupljanje podataka ovlastiti bilo koju osobu pa tako i privatnog detektiva. Posebno napominjem da je i novim Prijedlogom zakona o radu koji je u saborskoj proceduri isto takva mogućnost predviđena, a osim toga u Zakonu o privatnim detektivima mi smo naveli i obvezu da privatni detektiv može prikupljati podatke samo ukoliko mu radnik ili kandidat za zaposlenje da suglasnost za to.
Hvala. Gospodin Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine državni tajniče, znam odredbu Zakona o radu kako je propisana, ali u raspravi sam se izrijekom protivio da privatni detektivi imaju ovlasti prikupljanja osobnih podataka o radnicima, a tu se pozivate na Zakon o radu, ali ste u ovom zakonu to pravo proširili i na kandidate za zapošljavanje koji se u Zakonu o radu ne spominju. Drugo, s obzirom da uz suglasnosti koje bi kandidat ili radnik trebao dati privatnom detektivu, nisu navedeni podaci koji bi se prikupljali jer naprosto ne znam kakvi su to osobni podaci koje privatni detektiv o radnicima ima ovlast prikupljanja. Spominjali ste i nekakvu Konvenciju o radu koja također to dozvoljava, uz napomenu da takva konvencija ne postoji, naprosto ne postoji. Smatram da ovom ovlašću u Zakonu o privatnim detektivima grubo se krše prava radnika i kandidata za zapošljavanje, da će biti novi oblik reketarenja od strane privatnih detektiva prema onima koji su bili prisiljeni davati takvu suglasnost i smatram da bi prihvaćanjem ovog amandmana zadržali barem minimalni nivo dostojanstva i radnika i ovog kandidata za zapošljavanje. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 9. amandman zastupnika gospodina Borisa Šprema na članak 15.
Amandman se prihvaća.
Prihvaća se amandman. Postaje sastavni dio prijedloga. 10. amandman zastupnika gospodina Borisa Šprema na članak 25.
Amandman se prihvaća.
I ovaj amandman postaje sastavni dio prijedloga zakona. 11. amandman gospodina zastupnika Borisa Šprema.
Amandman se ne prihvaća zbog toga što je to pitanje Vlada uredila svojim amandmanom.
Hvala. Gospodin Boris Šprem.
Drugim riječima, amandman se prihvatio samo sa jednim malim dodatkom. Hvala. Prihvaćam obrazloženje predlagača.
Hvala lijepa. Ovaj amandman je povučen, jer je već prihvaćen. 12. amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 35.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. I 13, zastupnika gospodina Borisa Šprema.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Dame i gospodo, hvala državnom tajniku. Dame i gospodo zastupnici, dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o privatnim detektivima. Tko je za ovaj prijedlog zakona molim da digne ruku. Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Molim rezultat? Konačni prijedlog zakona o privatnim detektivima prihvaćen je većinom glasova, 119 glasova za i 1 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dobro jutro svima. Dame i gospodo zastupnici, nastavljamo sa radom sjednice. Prelazimo na točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Europske unije o sudjelovanju Republike Hrvatske u vojnoj operaciji Europske unije u Republici Čadu i Srednjoafričkoj Republici (operacija EUFOR TCHAD/RCA), hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 217 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prilikom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obranu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Državni tajnik u Ministarstvu obrane gospodin Mate Raboteg. Izvolite.