Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege. Uvaženi predsjedniče. Možemo zapravo konstatirati da je protekli tjedan bio iznimno uznemiravajući za hrvatsku javnost, između ostalog i najviše izazvalo je iznimno sućut hrvatske javnosti činjenica da je ekshumacija izvršena u jami „Jazovka“ i slijedom toga za 814 nevinih žrtava, slijedom toga, a prije svega poštivajući aktualne rezolucije Vijeća Europe jednu od posljednjih od rujna 2019. o važnosti europskog sjećanja za budućnost Europe. Slijedeći prethodne deklaracije Vijeća Europe kojima se osuđuju i poziva na jasnu osudu svih zločina komunističkog i nacističkih režima i diktatura- Poštivajući i deklaraciju ovdje našeg Hrvatskog sabora donesenog 2006. godine, mi klub Hrvatskih suverenista očekujemo da upravo naš Sabor, naši uvaženi kolege i svi zajedno u skladu sa očekivanjem hrvatske javnosti ponovno pokrene i procedure i zaduži nadležna tijela izvršne vlasti u RH da se svi ti zločini totalitarizma i komunističkog nasilja posebno u jami „Jazovka“ istraže jer mi kao kriminalisti smo '98. godine podnosili kaznene prijave protiv osnovano sumnjivih monstruoznih ratnih zločinaca i zločina. Međutim, zbog neobjašnjivih razloga šutnje, ogluhe, ne djelovanja nadležnih službi, DORH-a ti zločinci osnovano sumnjivi zločinci koje napominjem policija prijavila su pomrli prirodnom smrću. Tako imamo danas isto takav slučaj u bjelovarskom području gdje nam je jedan živući osuđenik blizu stotinu godina se približava, imamo sve svjedoke, sve dokaze, međutim nadležna tijela kaznenog progona ne poduzimaju mjere valjda čekajući i dalje da on prirodno umre. Stoga dragi i poštovani, slijedeći sva ta visoka načela da ratni zločini odnosno zločini totalitarističkih sustava niti ne zastarijevaju moraju radi budućnosti i hrvatska, a i europske javnosti biti istraženi, osuđeni. Predlažem da se donese i adekvatna rezolucija koja poziva na poštivanje tih vrednota i duha već donesenih rezolucija EU, a s druge strane također sa velikom radošću, ponosom i čašću predlažem da slijedom čl. 160. Poslovnika da čovjeka koji je pola svog života posvetio otkrivanju, pronalaženju žrtava, nevinih žrtava jame „Jazovke“ gospodin Mladen Kuka koji je Karlovčanin speleolog više od 30 godina vodio ga njegov osobni eros da pronađe istinu, da otkrije duboko zakopane stravične zločine i kao takav gotovo obilježen je u svom životu u borbi za dobro, Duh Sveti ga je zasigurno vodio kada je on osobno otkrio tu jamu „Jazovku“ još '89. godine i kasnije o tome brinuo i ja ga predlažem da ovaj Sabor upravo njemu temeljem svojih ovlasti dodijeli jednu pohvalu, povelju, zahvalnicu u čast njegove životne borbe, a na tragu svih rezolucija Vijeća Europe. Također molim vas sve da zadužimo zaključkom odnosno određenim svojim aktima izvršnu vlast, Vladu RH nadležna ministarstva da hitno pred ovaj sabor donesu potpunu sliku stanja u veli tzv. proslave Dana ustanka u Srbu jer on duboko dijeli hrvatsko društvo, on razara povjerenje međunacionalno, mi ne smijemo slaviti pokolj, genocid, fašizam nad Hrvatima, hrvatskim narodom pod [[Upadica: Zahvaljujem.]] krinkom antifašizma. Hvala vam lijepo.
Vrijeme, vrijeme je isteklo, hvala vam lijepa. Idemo sada na drugu raspravu to je MOST nezavisnih lista i poštovana kolegica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Dragi hrvatski narode, uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora, uvaženi predsjedniče sabora, ovih 5 minuta odlučili smo iskoristiti na temi koja je goruća i temi kojom ćemo se danas baviti cijeli dan jer ni taj 1 dan neće biti dovoljan. Konačno imamo novi Prijedlog Zakona o obnovi Zagreba. Mišljenja smo da se ovaj problem trebao rješavati i ranije i da se mogao i rješavati bez ovog prijedloga zakona pozivanjem na neke postojeće zakone čime bi se pristupilo hitnom rješavanju problema i sanacija štete. No to nije učinjeno. Stoga ćemo odmah reći da mi ovaj zakon nećemo priječiti jer je stvoren dojam u javnosti da se jedino putem njega ovaj problem može riješiti. U tom smislu prva stvar na koju želim je upozoriti je da javnost nije upoznata s time što zapravo ovaj zakon donosi i koje će ona od toga imati koristi. Ovaj zakon odnosi se isključivo na konstrukcijsku obnovu. Javnost ne zna što je to konstrukcijska obnova niti zna koliko je to dio ukupne obnove, njima to treba biti jasno rečeno. U jednoj situaciji to može biti samo 20% ukupne obnove, a u drugoj situaciji to može iznositi i puno više. Zašto to naglašavam? Zato što ovaj program mjera koji tako optimistično zvuči 60, 20, 20 kao nekakva nogometna formacija, a svi vežemo lijepe uspomene uz naše nogometne uspjehe, zapravo ne donosi ništa. Naime, možemo doći do situacije kojoj se ovakvoj obnovi ne rješava problem socijalnih slučajeva je njima konstrukcijska obnova nije dovoljna, ali se također u situacijama gdje je ona presudna pogoduje povećanju nečije imovine. U tom smislu, mi se zalažemo za pristup koji je proaktivan. Proaktivan za nas ne znači populizam Bandićevskog tipa i prešetavanje po kvartovima u svrhu animiranja glasačke mašinerije razno, raznim obećanjima pred izbore. Populizam za nas ne znači ni imitacija Bandićevskog pristupa uslikavanjem s lavorima dok se pomaže građanima što je dužnost koju svatko od nas ima najnormalnija stvar koju svatko od nas čini u trenucima krize jer smatramo da se na nečijoj tragediji ne smije profitirati u svrhu samopromocije. Populizam za nas nije rješenje. U tom smislu proaktivan znači pristup koji je pravedan. Mi se ovdje kao sabor, kao tijelo s najvećom odgovornosti u državi moramo dogovoriti što je ta pravednost i jasno utvrditi socijalne kriterije putem kojih će se pristupiti obnovi Zagreba. Inače ćemo imati opravdano veliki problem. U tom smislu treba naglasiti jednu važnu stvar. Vidjeli smo da se mnogo naših građana budi, buni protiv socijalnih kriterija. Vidjeli smo nezadovoljstvo time što ćemo pomagati jedni drugima. Ti kriteriji stoga trebaju biti jasno utvrđeni da na njima netko ne bi profitirao, ali također trebamo znati da Hrvatsku treba promišljati integralno. Da je Hrvatska jaka koliko je njezin najslabiji dio jak. Ovoga puta to može biti čak i glavni grad. Hrvatsku treba decentralizirati. To je proces koji nikada nije do kraja izvršen, često ni započet, ali trebamo i Hrvatsku u kojoj će Istra ne emancipirati se od Hrvatske nego će iskorištavati potencijale Slavonije u svojoj turističkoj sezoni da bismo zajedno kao država rasli. Pristup također treba biti realan, premda smo oporba i ovdje možemo profitirati na razno, raznim obećanjima jer ih trenutno ne možemo izvršiti mi se zalažemo za pristup koji će otvoreno priznati da novaca nema. 60, 20, 20 zvuči lijepo, ali niti će se taj novac skupiti u džepovima građana, niti u pričuvama, niti država te novce ima. Ona ovdje nije definirala način financiranja, a taj će način biti najveći problem i prepreka kada bude tražila financiranje iz fondova iz inozemstva. Upravo zato što nam treba realan pristup, moramo ovoga puta biti hrabri, što znači da se moramo uhvatiti u koštac s našom najvećom preprekom, a to je u ovom slučaju imovinsko-pravna problematika koju ovaj zakon preskače. Pri tom se također ulazeći u imovinski status i u pravo vlasništva građana nudeći hipoteku u slučaju da oni neće plaćati pričuve. A taj pristup u konačnici za nas mora biti hrabar ali vizionarski, dakle ohrabrivat ćemo one pristupe i tražiti javnu raspravu koji nude aktiviranje postojećih uspavanih gradskih [[Upadica: Zahvaljujem.]] resursa da bi se ovaj problem riješio od aktiviranja potkrovlja do možda čak i izgradnje dodatnih katova. Hvala.
Hvala vam. Idemo sada na treću raspravu, Klub zastupnika Domovinskog pokreta, poštovana zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici obraćam vam se u namjeri da vas obavijestim da se u ministarstvima u RH prilikom izrade prijedloga zakona konstituira, kontinuirano izbjegava provoditi propisana procedura primjene procjene učinaka propisa, a time i provedbu postupaka koji dovode do stvaranja kvalitetnijeg, ekonomičnijeg i transparentnijeg zakonodavstva. Tijekom proteklih nekoliko godina utvrđuje se, utvrđujemo da je veći dio zakona koji je izglasavan u saboru, izglasavan po tzv. hitno postupku, a u prilog čemu ide i sama statistika. Dakle, tijekom 2017., 2018. i 2019. godine ukupno je doneseno 156 zakona po hitnom postupku, dok je ukupno 242 zakona doneseno u redovnom postupku. Uz navedeno napominjem da i zakoni koji su doneseni u redovnom postupku ili nemaju nikakvu procjenu učinaka, pa niti prethodnu, ili je u prethodnoj procjeni utvrđeno, dakle prema volji i želi predlagatelja zakona, da zakon neće imati učinaka niti na proračun niti na gospodarstvo pa se ne pristupa daljnjem pristupu izrade tzv. MSP testa i izradi iskaza o procjeni učinaka, a čime se bitno narušava uloga upravo čl. 174. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Nadalje, čl. 204. Poslovnika HS-a propisuje iznimno, zakon se može donijeti po hitnom postupku kada to zahtijevaju osobito opravdani razlozi koji u prijedlogu moraju biti posebno obrazloženi. Nadalje, isti članak govori i da, kada prijedlog da se zakon donese po hitnom postupku, podnosi zastupnik, tada mora imati pisanu podršku još 15 zastupnika. Prijedlog da se zakon donese po hitnom postupku može podnijeti klub zastupnika koji ima 15 ili više članova te klubovi zastupnika koji imaju 15 ili više članova. Osobno smatram da većina zakona tijekom prijedloga da idu po hitnom postupku, nije imala ispunjen preduvjet. Dakle, kada to zahtijevaju osobito opravdani razlozi koji u prijedlogu moraju biti posebno obrazloženi, a sama činjenica da je prijedlog zakona imao pisanu podršku još 15 zastupnika. Smatram da sažimanje 2 čitanja zakona u jedno nikako ne može naći temelj i opravdanje u tome da se predlagatelju žuri. Naime, stava sam da su 2 čitanja zakona potrebna kako bi zastupnici HS-a kao predstavničko tijelo građana i nositelj zakonodavne vlasti u RH u potpunosti bili upoznati sa zakonom i kako bi bili u mogućnosti kroz usmenu raspravu iznijeti sve svoje stavove, pa i bojazni vezano uz odredbe samih zakona koji su u prijedlogu. Također, napominjem da se ovim postupkom kontinuirano pridonosi minorizaciji samog zastupnika i smanjuje njegova Ustavom određena uloga, a što u konačnici umanjuje dijalog pa i samu demokratičnost u HS-u. Hvala vam lijepa.
Sada idemo na 4. raspravu. To je Kluba zastupnika HSLS-a i reformista poštovana kolegica Natalija Martinčević. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Ovih dana, Zagreb su ponovo zadesile nesreće. U tom kontekstu spomenut je i grad Varaždin kao primjer dobrog sustava odvodnje, što je zaista tako, to je sustav koji je izgrađen prije 90-ih godina i u većoj mjeri ipak funkcionira. I danas ćemo dakle, puno govoriti o gradu Zagrebu, ali ja bih htjela danas s ove govornice progovoriti i o gradu Varaždinu, odnosno o jednom problemu grada Varaždinu o kojem se nažalost u ovom Visokom domu nije govorilo proteklih 5 godina. Kako je paralelu Zagreb-Varaždin povukao uvaženi zastupnik Tomašević, koji ovdje predstavlja zeleno-lijevu koaliciju, u čijem fokusu su, ako sam ja to dobro razumjela su ekologija i zaštita okoliša, koji se između ostalog, njegova lista se kandidirala i u našoj, III. izbornoj jedinici. Mislim da bi bilo važno upozoriti zastupnike, javnost, a posebno nadležna ministarstva i institucije, da danas u Varaždinu imamo jedan od najvećih ekoloških problema u RH. Govorimo više o više od 100 tisuća tona otpada u samom gradu Varaždinu, 100 tisuća tona na otpada na vodozaštitnom području, a taj otpad tamo stoji 10-tak, a dio tog otpada i više od 15 godina. Ovaj otpad ujedno je i predmet osuđujućih prvostupanjskih presuda protiv gradonačelnika Varaždina, govorim o g. Ivanu Čehoku, koji je u prvom stupnju osuđen upravo zbog toga na 2,5 godine zatvora, nepravomoćno, dakle, a sada se zahvaljujući sporosti i neučinkovitosti našeg pravosuđa nalazi u poziciji da rješava ovaj problem, upravo, dakle na način da paralelno poboljšava svoju pravnu poziciju i zadužuje građane za desetke milijuna kuna. Dakle ovdje imamo jedan ekološki, pravni i financijski problem bez presedana u Hrvatskoj koji ukazuje zapravo na dvije ključne teme o kojima bih ja danas željela u ovo kratko vrijeme progovoriti. Prva je politika gospodarenja otpadom u Hrvatskoj, a druga je problem funkcioniranja i rada našeg pravosuđa. Ja sam danas navela primjer Varaždina jer dolazim iz Varaždina, ali takvih primjera gospodarenja otpadom imamo u cijeloj Hrvatskoj. Hrvatska je danas, uz Grčku najcentraliziranija država u Europi, mi smo centralizirali sve što se centralizirati dalo. Međutim, ovdje u primjeru gospodarenja otpadom, gdje bi država baš treba biti ta koja treba preuzeti odgovornost, postaviti sustav i pravila, e tu nismo, tu smo prepustili gradovima, općinama, da sami iznose svoja rješenja, sami pronalaze svoja rješenja i sami vode svoje politike, tako da sada imamo jedan posvemašniji kaos u kojem neke jedinice lokalne samouprave to i rješavaju donekle, mjere u redu, međutim, neke rješavaju na način kao što je to slučaj u Varaždin, katastrofalno. Svemu tome što govorim najbolje svjedoči činjenica da u okviru pravila i kriterija koja nam je postavila EU mi nismo niti blizu ispunjavanja niti jednog. Dakle, danas ovdje kao zastupnica reformista, ali i u ime Kluba HSLS-a i reformista, pozivam Ministarstvo gospodarstva i zaštite okoliša da odmah krene sa pripremom odgovarajućih zakona, a posebno upozoravam i pozivam ministra Ćorića, da se osobno aktivno i odmah uključi u rješavanje problema 100 tisuća tona otpada u Varaždinu. Drugi dio koji je vezan na prvi dio je dakle pitanje pravosuđa. Naime, mi smo se zapravo doveli u ovu situaciju u gradu Varaždinu jer imamo gradonačelnika koji je nepravomoćno osuđen na 2,5 g. zatvora, procesi su krenuli 2011. g., 6 godina je trebalo da se donese prvostupanjska presuda. Nakon toga je trebalo 10 mjeseci sudu da napiše presudu, a dakle, niti se nazire kad bi mogla biti konačna presuda, pravomoćna presuda. U međuvremenu dakle, dakle građani dakle Varaždina žive na 100 tisuća tona otpada. U međuvremenu se građani grada Varaždina zadužuje za desetine milijuna kuna i sve je to, naravno moguće zato jer naše pravosuđe ne želi, dakle 9 godina od početka procesa, dakle nismo nigdje, dakle ne želi donijeti presudu i ne želi riješiti ovaj slučaj. To nije slučaj samo Varaždina, Čehoka i o stotinu tisuća tona smeća u Varaždinu, to su slučajevi brojni u RH, pa bi zato ja pozvala ovu vladu, dakle to drugi poziv i druga inicijativa s ove govornice danas da prvo krene u reformu pravosuđa, reforma pravosuđa majka je svih reformi i molim da krenemo od toga jer bez toga nećemo moći kvalitetno odlučivati i rješavati o ničem drugom u našoj državi i društvu. Hvala vam.
Sada je na redu Klub zastupnika Stranke s imenom i prezimenom, pametnog i GLAS-a, poštovana kolegica Marijana Puljak, izvolite.
Evo zahvaljujem poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Prošli tjedan sam u svom prvom obraćanju s ove govornice govorila o ukupnoj viziji RH, o jednoj novoj i drugačijoj zemlji, bogatoj i razvijenoj, koja je centar dobrog života za sve svoje građane. Spominjala sam moderne tehnologije i industrije koje trebamo poticati kako naši mladi koji se danas već koriste tim tehnologijama i zapošljavaju u tim industrijama ne bi odlazili posao tražiti van RH već ostali živjeti i raditi ovdje. Po prvi puta su se u ovom saboru čule riječi poput „umjetna inteligencija“. Danas ću govoriti o jednoj potpuno drugoj stvari na ovom mjestu, koja se na ovom mjestu i u javnosti spominje već 40.g. To je tema koja se možda može nazvati i lokalnom, neko će kazati da se tiče samo Dalmacije, a evo govorit ću o izgradnji brze ceste Trogir-Omiš, o posebno o njenom nedovršenom dijelu između Splita i Omiša. Dakle jadranska magistrala između Splita i Omiša odnosno čvoru Stobreču, ne znam jeste li znali, to je najprometniji čvor u državi. Mjerenja su davno pokazala da tim čvorom prođe dnevno 50 000 vozila, dakle više nego u naplatnim kućicama u Lučkom. Ljeti uz veliki priliv turista put od 10-tak kilometara koji bi vam inače trebalo 15-tak minuta traje i po nekoliko sati. Problem nije samo ljeti već i u ostatku godine jer ovoj cesti gravitira gotovo pola milijuna stanovnika, što Dalmacije, što susjedne države. Onemogućen je normalan život ljudima koji žive na tom pravcu, odlazak na posao, odlazak liječniku, na sud, u školu, dakle od Splita do Omiša ne postoji alternativni pravac kojega bi ljudi mogli koristiti za vrijeme gužvi koji bi im pomogao doći do svog odredišta. Jadranska magistrala im je doslovno jedina veza sa svijetom. Ovo predstavlja čak i ugrožavanje sigurnosti građana. Evo sada smo svjedoci raznih ugroza i poplava, potresa. U slučaju požara, dakle bilo je slučaja kad je, kad su požari harali tim dijelom, ugrožavali živote i imovinu, ljudi jednostavno nemaju kuda pobjeći, spasiti se, odsječeni su potpuno od svijeta. Evo mogu doslovno skočiti u more i čekati spas. Još se u pokojnoj, prošloj državi obećavala izgradnja brze ceste Trogir-Omiš, već tada 80.-tih godina prošlog stoljeća se govorilo o izgradnji moderne prometnice jer je jadranska magistrala zastarjela. Turizam se u međuvremenu razvijao, gradila se infrastruktura, gradile su se kuće, gradili su se apartmani, međutim samo je cesta ostala ista. Dio od Trogira do Splita čak je i realiziran iako možete vidjeti svako 500 metara umjesto nadvožnjaka su semafori, pa se gotovo i ne može nazvati brzom cestom, a ovaj dio od Splita do Omiša nikako da krene. Ivo Sanader je obećavao 2008.g. izgradnju, SDP je obećavao 2017., pa smo čuli 2020., sad novi datum je 2023., dakle, pred svake izbore čujemo nove datume, nova obećanja, a ceste nigdje. Dakle ponavljam, najprometnija cesta u državi. Čak vam je nedavno i slavni, evo famozni svjetski google utvrdio da je oko Splita u to doba u jedno vrijeme bio najveći prometni kolaps na svijetu. Prošli tjedan sam pitala evo ministra Butkovića što je s tom cestom, rekla sam da mu neću dati mira sa ove evo govornice i s ove pozicije, da ću ga kontinuirano stalno pitati o tome kad će doći do realizacije, tada je rekao, je li, da su neki dijelovi projekti dogovoreni, kreće se, evo obećajem, ali evo ja ću se ovdje ponašati kao nevjerni Toma, ne vjerujem dok ne vidim i evo obećajem ministru Butkoviću da ću ga redovito i često, vrlo često pitati i završavati evo i svoje govore često s time kad će brza cesta Trogir-Omiš, evo zahvaljujem.
Hvala vam. Idemo na 6. raspravu, Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovani kolega Vilim Matula, izvolite.
Zahvaljujem poštovane kolegice i kolege. Stjecajem okolnosti desetljećima živim u, ovdje u Zagrebu, u donjem gradu ili u centru grada. I ono što se dogodilo ovog vikenda ljudima koji žive u suterenskim stanovima stvarno je potpuno nevjerojatno nakon svega što ih je zadesilo ove nevjerojatne godine. Međutim, dakako ta priča o tome da su ljudi sami pretvarali podrume u suterenske stanove svako ko ovdje živi zna da to nije istina nego dapače veliki dio tih stanova je tako i pravljen i ono što mogu posvjedočiti to je sa kolikom brigom ti ljudi se inače i prije korone i u onom nekadašnjem normalnom koliko se ti ljudi muče i bore kako bi tu vlagu koja je sadržana naravno u takvim stanovima kako bi se protiv toga borili sa kolikom brigom koliko mogu naravno vrlo često su to ljudi koji nemaju dovoljno novaca. Ovaj potres je u Donjem gradu doveo do toga da ljudi koji su u nekadašnjim veš kuhinjama gore na tavanima imali svoje male stančiće i nakon što je to sve razoreno, kada su popadali i zidovi, kada su popadali dimnjaci, solidarnost građana je omogućila, ja to mogu posvjedočiti jer poznajem ljude, je omogućila ljudima da odu u podrume odnosno u suterenske stanove i u onako male stanove da se stisnu. Postoji solidarnost i zato je potpuno nevjerojatna priča koja krene po medijima ovih dana o tome da se ljudi brinu zašto bi se sada trebalo solidarizirati, zašto 60% ili još ne znam 20% iz poreza izdvajati za te bogataše u Donjem gradu u Zagrebu. Na popisu stanovništva 2001. Vijeće gradske četvrti Donji grad imalo je oko 45.000 stanovnika. 2011. taj broj je pao na 37.000, vijećnika sam u gradskoj četvrti Donji grad i vrlo konkretno i jako dobro znam o čemu govorim. Airbnb kada se pojavio bio je nešto najsimpatičnije moguće, urbano, to su mladi ljudi iznajmljivali kauče ili svoje sobice su iznajmljivali prijateljima tako se je nama činilo, dolazilo su iz cijelog svijeta neki mladi ljudi okolo u susjedstvu i stvarno je bilo živo i bilo je lijepo. Ovo što nam govore sada ljudi o ne znam kakvim bogatašima i koji vide u tim stanovima i u ovom užasnom potresu u ovoj jezivom stvari sa korona krizom, vide samo i isključivo poslovnu priliku pa i od ove poplave stravične vide opet samo isključivo poslovnu priliku. To su oni ljudi koji, je tu su nas korporacije naučile da se ne smije govoriti o problemu, jer problem nije problem, problem je izazov. E ako u saboru ne govorimo u problemu, e onda smo stvarno u problemu i to onda više nije izazov. I ono što imam potrebu reći i sa time ću svakako završiti ovaj govor, jer činjenica je da vi danas više ne možete priuštivo stanovati u Donjem gradu, vi to jednostavno ne možete. Vi ne možete platiti niti kao studen, niti kao mladi gdje je tu demokratska logika, vi ne možete kao mladi par priuštivo stanovati, vi morate stanovati daleko, daleko na rubu grada. Ovime završavam, stanovi [[Upadica: Hvala vam.]] su za nas domovi, a ne tuđi profit.
Idemo sada na sedmu raspravu, Klub zastupnika SDSS-a, poštovana zastupnica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče sabora, dame i gospodo saborske zastupnice i zastupnici, u zadnjih nekoliko dana medijski prostor gotovo da je bio okupiran s nekoliko tema. Epidemija korona virusom s kojom smo se gotovo saživjeli, poplava u Zagrebu i nemala šteta koja je izazvana te intenzivnoj raspravi o eventualnom odlasku predstavnika SDSS-a u Knin. Rasprava posebno o zadnjoj temi odvijala se čuli ste na gotovo svim razinama. Bez namjere da umanjim značaj spomenutih tema predlažem da se na trenutak odmaknemo od njih i ovih par minuta slobodnog govora u ime Kluba zastupnika SDSS-a posvetim jednako životnim svakodnevnim brigama i nedaćama koje se događaju u mljekarskoj industriji u našoj zemlji. Javnost je upoznata s činjenicom da firma Meggle definitivno odlazi iz Osijeka. Takvom poslovnom odlukom na koju kažu nije se moglo uticati prijeti gašenje tradicijske mljekarske proizvodnje posljednje velike mljekare na istoku Hrvatske koja uzgred budi rečeno proizvodnju mlijeka i mliječnih proizvoda započinje davne 1949. godine. Realnost je da će otkaz dobiti svih 160 zaposlenih, a u velikim problemima će se naći i više 280 kooperanata mljekare iz okolice Osijeka. Od 156 radnika kojima prijeti otkaz u Meggle-u velikim dijelom su to osobe srednje stručne spreme, kemijski tehničari, tehničari poljoprivredne struke, upravni referenti i sl., a među njima ima otprilike 50, 50-tak koji imaju više od 50 godina. Iako su im obećane otpremnine naravno da će starijim od 50 godina i biti izrazito teško naći posao za nastavak normalnog života, za nastavak radnog odnosa, a to podrazumijeva i otplatu njihovog kredita. U još ne izvjesnijoj situaciji nalazi se, nalaze se kooperanti njih 280 koji se pitaju šta će se dogoditi s proizvodnjom mlijeka, šta ćemo sa životinjama i šta ćemo sa svojim OPG-ovima. Bez namjere da politiziram s ovog mjesta želim još jednom podsjetiti na važnost očuvanja mljekarske industrije ne samo u Slavoniji i Srijemu nego na području cijele RH. Ovdje nije riječ samo o proizvodnji mlijeka i mesa nego i o negativnim učincima na preživljavanje i razvitak ruralnog prostora gdje govedarstvo i mljekarstvo imaju ključnu ulogu u opstanku sela, a i u održavanju prirodne i ekološke ravnoteže. Potrebno je dakle hitno donošenje tzv. mliječnog paketa kako bi se u najkraćem roku zaustavio proces rastakanja sela i postavila solidna baza za održiv rast. Manjim i srednje velikim obiteljskim gospodarstvima treba kao i svagdje u Europi povratiti ulogu glavnih nositelja proizvodnje mlijeka i mesa. Podsjećam da neke europske zemlje poput Slovenije, Poljske, Češke ili Slovačke u potpunosti su samoodržive po pitanju proizvodnje mlijeka, a naša proizvodnja je već toliko mala da nas prestiže i majušni Luxemburg koji na površini jedne manje hrvatske županije proizvodi više od 400.000 tona mlijeka. Do kraja godine imamo vremena naći strateškog partnera koji je spreman preuzeti tvornicu i nastaviti s proizvodnjom, a svi mi, posebno struka u ovoj oblasti, poduzeti ozbiljne korake i pokušati spasiti i radna mjesta, ali i OPG-ovce koji taj posao znaju, vjerujte mi, dobro raditi i ne žele ga raditi u Irskoj ili nekoj drugoj zemlji koju će obrađivati prisjećajući se sjetno svojih praznih štala, svoje očevine i djedovine koja stoji u … Zahvaljujem.
Sada je na redu Klub zastupnika HSS-a i HSU-a poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Želim najprije zahvaliti 2398 građana, njima najprije želim zahvaliti za moje preferencijalne glasove. Neki će reći to je puno, to je malo, ali dobiti te glasove radeći cijelo vrijeme u zakonodavnoj vlasti je dosta teško i održati se na političkoj sceni jer vi ste ipak samo političar. Koliko god se zalagali za pravična rješenja u mirovinskom, socijalnom, radno pravnom sustavu vi ste samo političar. Ali na smjeni ovih mandata možda je vrijedno zapitati se da li mi svi zajedno i ja osobno griješimo u retorici koju ovdje promoviram. Točno je, bio sam agresivan prema institucijama, bio sam agresivan prema izvršnoj vlasti, napado u uvjerenju da se zalažem za pravična rješenja i ona doista jesu pravična rješenja i svih 2398 mojih preferencijalnih glasova dokazuju da su to pravična rješenja jer ti glasovi i te osobe i ti naši građani nisu posustali unatoč svim osobnim pljuvanjima i opstrukciji od strane i političkih protivnika i udruga i svih onih koji su se možda osjećali ugroženo. Prema tome, dobro je razmisliti svaki puta kako naprijed. Primjera radi, kako obraniti tvrdnju EU da hrvatski građani imaju svega 32,5 godine staža, kako obraniti? Ne može se obraniti jer to nije istina. Nije istina iz jednog razloga što u statističkim podacima postoji 230.000 nevaljalih, krivih podataka, postoji 230.000 krivih podataka. Ja nudim s ovog mjesta svakome koji želi, dakle koji radi u instituciji, koji je nadležan za institucije, tko želi ispraviti tu ružnu sliku koja nam povratno dolazi iz EU o hrvatskim građanima i njihovom radnom stažu, ja im nudim pomoć, nudim sudjelovati u projektu raščišćavanja loših statističkih podataka, nudim poljepšanje, ne umjetno nego stvarno, slike o radnom stažu hrvatskih građana jer oni su gotovo jednako ili vrlo, vrlo blizu kao svi Europljani dugo radili i nije im računat staž za vrijeme trajanja školovanja, dakle fakulteta i nije im računat staž za obnašanje redovnog vojnog roka, dakle puno toga što negdje drugdje je. Radi se o 160.000 mirovina iz inozemstva i radi se o 64.000 invalidskih mirovina koje su prevedene nakon 65. godine života u starosne mirovine. Ali poanta priče je drugačija. U vremenu ove korone u kojoj živimo i radimo, svi oni koji rade u privatnim firmama vrlo lako ostaju bez posla. Ja šaljem poruku svima onima koji rade u institucijama, suočeni sa ovakvom istinom koju javno govorim da čine dobro, da prije nego jedan papir izdaju vani bilo gdje, građanima, institucijama da pogledaju, iza tog papira stoje neke ljudske sudbine i stoji slika o nama, o hrvatskim građanima, o Hrvatskoj. Nije dobro pronositi odnosno bilo bi dobro pronositi dobru sliku i lijepu sliku, realnu i pravičnu sliku. Zato molim sve te ljude da idu dobrim prema svakom problemu, da dobro prouče problem, da daju dobru dijagnozu, da daju da predlože dobre zaključke iz kojih možemo mi ovdje donijeti dobra rješenja za hrvatske građane jer to su naši građani i o njima smo se prisegli voditi računa o njihovim pravima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Idemo na 9. raspravu, Klub zastupnika SDP-a poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Danas ćemo većinu dana raspravljati o Zagrebu i okolici, o stanovanju, o stanovanju koje je narušeno prirodnim nepogodama. No, ja bih u ovom kratkom obraćanju želio također pričati o stanovanju, ali onome koje je pogođeno ljudskom rukom. Naime, ako odemo malo dalje od Zagreba prema istoku idući prema Osijeku doći ćemo do grada Orahovice. Sigurno ste za njega čuli, orahovečki kraj je vrlo specifičan, pitoreskan, krasi ga veliko jezero, jedan od najvećih glazbenih festivala u RH Ferragosto Jam, Ružica grad, najbolje sačuvana srednjovjekovna utvrda u Slavoniji, dobra vina, dakle vinogorje, sigurno ste za njega čuli ako ne i kušali njihovo vino. No, u tom kraju nije sve tako idilično kako bi se dalo iščitati iz ovih mojih prvih riječi. Naime, orahovački kraj poznat je i po još jednom zanimljivosti. Naime, u njegovoj blizini smješten je Požarevac, selo kojemu su sami stanovnici nadjenuli ovakav nadimak, zapravo se radi o selu drugog imena Duzluk. Zašto je to mjesto od nekih 200-tinjak stanovnika toliko bitno i zašto danas želim skrenuti pažnju upravo na mještane toga sela? Zato što žive u strahu. Kolegice i kolege, u 21. stoljeću u doba mira mještani Duzluka žive u strahu. A žive u strahu da će im netko zapaliti njihovu imovinu. Naime, u nešto više od godinu dana više od 10 objekata u Duzluku je gorjelo i to je sasvim sigurno bez ikakve sumnje utvrđeno da su požari podmetnuti. Samo je jedan slučaj pripisan nesretnom slučaju odnosno radnik je bacio par opušaka prema provaliji, dakle niz padinu i vjerojatno se nešto zapalilo, no šta je sa ostalim slučajevima? Dakle, policija je utvrdila da se radi o podmetnutim požarima. U jednom od njih skoro je i tragično stradao vlasnik kuće koja je gorjela. Ne možemo reći ni da je ovo etnički motivirani, motivirani zločin jer su gorjele i srpske i hrvatske kuće. Međutim, policija i nakon godinu dana nije uspjela pronaći počinitelja, iako su policijske patrole česte, iako su postavljene kamere, kuće i dalje gore, prije nekoliko mjeseci bio je zadnji slučaj. Mještani strahuju za svoju imovinu, mještani strahuju biti u svojim kućama jer kao što sam maloprije rekao, jedan gospodin je nažalost skoro i stradao u svojoj vlastitoj kući. Prema pisanju nekih medija problem počinje u tome kada je najavljen projekt uređenja cijele sredine kao značajne turističke destinacije. Naime, orahovečki kraj, a posebno ovo spomenuto selo Duzluk živi od jezera, orahovečkog jezera koje je kupalište, ali koje također je i središte na kojem se održava ovaj glazbeni, glazbeni, glazbeni festival. Godinu dana građani liježu i dižu se sa strahom hoće li nešto od njihove imovine gorjeti. Mogao bih to dovesti u korelaciju sa ovime što se desilo u Zagrebu. I dok su u Zagrebu u nesigurnost njegove građane dovele prirodne nepogode potresi, poplave nažalost, ono što se dešava u Duzluku je puno gore zato što je prouzrokovano ljudskom rukom, zato što je prouzrokovano namjerno, a ono što je najviše, najviše pogađa to da policija nije u stanju osigurati miran san za 200 naših sugrađana i sugrađanki. Kolegice i kolege zbog toga vam moram skrenuti pažnju na ovo, moram apelirati na sve institucije da svoj posao odrade jer zaista mislim da je pomalo čudno u najmanju ruku da policija nit godinu dana nakon prvog slučaja ne može naći piromana koji podmeće požare ili piromane, dakle ne želim, ne mogu tvrditi da je to jedna osoba. Tim više što se po selu priča svašta, nagađanja su svakakva, ja ih neću iznositi ovdje, ali nagađanja počinju kada institucije ne rade svoj posao, kada nisu u stanju osigurati, kako sam rekao, miran san. I baš zbog toga i baš zbog slogana koje je koristila ova vladajuća većina to je „Sigurna Hrvatska“, apeliram i na vladu i na institucije, dakle i na policiju, da odrade svoj posao, da osiguraju imovinu i miran san našim sugrađanima u Duzluku ili Požarevcu kako ga oni od milja zovu jer tragično je da u vrijeme mira u 21. stoljeću netko mora strahovati da će njegova imovina biti namjerno zapaljena. Hvala vam lijepo.
Idemo na 10. raspravu, Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Goran Ivanović, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče, uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici HS, evo sve vas želim srdačno pozdraviti, reći možda evo u uvodu samo jednu, dvije rečenice o meni. Ja sam Goran Ivanović, dolazim iz jednog lijepog slavonskog sela u kojem je rođen najveći hrvatski glumac, to je Fabijan Šovagović, to moje mjesto se zovu Ladimirovci i pripadaju gradu Valpovu i Osječko-baranjskoj županiji. U četvrtak sam prisegnuo tek oko 23 sata i 15 minuta i nisam mogao sudjelovati u raspravi koja se vodila taj dan, a bilo je riječ o programu vlade za 2020-2024.g. gdje se puno puta spomenula Slavonija, Baranja i Srijem. Ja bi rekao da su Slavonija, Baranja i Srijem najljepši dio naše RH, istok RH koji ima sve uvjete i preduvjete da ostvari ugodan i lagodan život. Naravno, u Slavoniji se uvijek živjelo od rada, tako će biti i u budućnosti. Savjet za Slavoniju, Baranju i Srijem koje je uvela vlada Andreja Plenkovića je nešto najbolje što se moglo dogoditi Slavoniji, Baranji i Srijemu u proteklih 30.g. Kroz taj institut Savjeta za Slavoniju, Baranju i Srijem, u Slavoniju su konačno počeli stizati novci koji će bitno podići komunalnu i drugu infrastrukturu na području naše regije. Uvijek sam u svojim govorima isticao, tako ću i ovdje reći, Slavoniji ne treba socijalna pomoć, Slavoniji treba partnerska pomoć, a tu partnersku pomoć smo u ove 4.g. ostvarili u suradnji sa Vladom RH na čelu sa Andrejom Plenkovićem. To je vrlo bitno. Jedna povijesna činjenica koju možda većina ovdje vas i ne zna. Grad Osijek kao centar regije Slavonije, Baranje i Srijema je naravno i gospodarski i politički i društveni, naravno i sveučilišni centar cijele regije Slavonija, Baranja i Srijem i moram vam reći da u 30.g. odnosno u 27.g. postojanja lokalne samouprave, HDZ nikad nije bio na čelu grada Osijeka. Mnogi kažu da grad Osijek stagnira i propada, ja se s tim apsolutno slažem, bio sam zamjenik župana evo, do prije 3 dana Osječko-baranjske županije i mislim da upravo lokalni izbori koji će doći na godinu moraju promijeniti političku sliku grada Osijeka, Osijek je pokretač cijele regije istok, Osijek je sveučilišni grad sa 17 tisuća studenata. To je nešto što nam treba, to je nešto što nam fali, a to ćemo ostvariti upravo kroz program koji smo slušali u četvrtak o kojem je govori predsjednik Vlade Andrej Plenković. Jedna stvar također, koja se često spominjala u raspravi sad koji ste imali pravo na raspravu u četvrtak je upravo bila lokalna samouprava. Lokalna samouprava koju imamo i koju poznajemo od 1993. g. pa do danas je napravila puno, puno dobroga upravo za male općine, mala mjesta upravo na području moje Slavonije, Baranje i Srijema. Stoga vas molim, nemojte olako izgovarati riječi rezanje lokalne samouprave jer mnogi će izgubiti ono što su do sada imali. Samo na području Osječko-baranjske županije u protekle 4 godine ostvareno je 4,5 milijarde kuna projekata. Čekaju nas veliki projekti, izgradnja novog kliničkog bolničkog centra u Osijeka, novog gospodarskog centra u Osijeku koji će biti centar za cijelu regiju istok. Male općine, poput, nabrojit ću neke, Vuke, Vladislavaca, Babine Grede, Bošnjaka ili bilo koje općine s područja naše Slavonije, Baranje i Srijema su bitno napredovale u odnosu na ono što su bile kada su bile pripojene velikim gradovima. To je ono što nam treba, treba nam institut kroz koji će upravo ta mala mjesta moći tražiti svoje mjesto pod suncem, kroz projekte i fondove EU i to je ono čemu ćemo težiti i ono što želimo ostvariti. Možemo razgovarati, naravno o količini zamjenika i onih ostalih ljudi koji sjede u lokalnoj samoupravi, ali nemojmo gasiti život u mjestima o kojima često pričamo ovdje u Hrvatskome saboru, a u biti činimo nešto možda upravo suprotno od onoga što ti ljudi mogu ostvariti i što žele. Stoga, evo, želim da Slavonija, Baranja i Srijem budu jednako zastupljeni u programu Vlade kao što ste i čuli od predsjednika Vlade i želim da nas jedna petina saborskih zastupnika koja dolazi iz Slavonije, Baranje i Srijema budemo jedno. Da djelujemo jednako, u korist onih koji su nas izabrali. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Ovime smo došli do kraja rasprava saborskih klubova. Pa ćemo sada sukladno čl. 226. st. 2. preći na dopunu dnevnog reda. Predlažem da dopunimo dnevni red sa 8 novih točaka. To su: - Prijedlog Zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom na području grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije, - Izvješće o aktivnostima i rezultatima hrvatskog predsjedanja Vijećem Europske unije, - Izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske o izvanrednom sastanku Europskoga vijeća održanom od 17. do 21. srpnja 2020. - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za odgovor na krizu i podršku oporavku, - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt obnove nakon potresa i jačanja pripravnosti javnog zdravstva, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Okvirnog ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Razvojne banke Vijeća Europe za projekt LD 2056 – podrška mjerama u Republici Hrvatskoj, povezanih s pandemijom bolesti Covid-19 – instrument financiranja javnog sektora, - Prijedlog Odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru ”Sea Guardian” u Sredozemlju; i osmo – Izbori, imenovanja i razrješenja. Prijedlog dopune dnevnog reda dostavljen vam je elektroničkim putem, kako sukladno čl. 225. st. 4 Poslovnika pisanih prigovora na ove točke prijedloga dopune dnevnog reda nije bilo, utvrđujem da su predložene točke utvrđene u dnevni red radnog dijela prve sjednice.
Poštovani predsjedniče HS-a, cijenjen saborske zastupnice i zastupnici. Poštovana ministrice, poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre. Velika mi je čast pozdraviti vas danas ponovno nakon ovog prvog tjedna koji, kada smo imali prigode razgovarati i predstaviti danas u ime Vlade nacrt Zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom na području grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije. Te nedjelje, 22. ožujka, kada je Zagreb i okolicu pogodio potres, svi smo osjetili razornu i neukrotivu snagu prirode. Potres koji je trajao tek 10-tak sekundi odnio je jedan mladi život, Anamarije, čijoj obitelji još jednom u ime svih nas u Vladi izražavam sućut. Deseci tisuća domova su oštećeni, a brojni naši sugrađani više nisu bili u prilici da žive u uvjetima kao do tada. U potresu je oštećeno 25 tisuća zgrada, što privatnih, što javne namjene. Nakon potresa neuporabljivo ili privremeno neuporabljivo više od 6.000 zgrada među kojima su i dječji vrtići, osnovne škole, srednje škole, fakulteti, instituti, znanstvene ustanove, ustanove kulture. Uz brojne crkve i samostane oštećen je i simbol Zagreba, katedrala, a krnji tornjevi katedrale još će dugo biti najvidljiviji ožiljak glavnog hrvatskog grada. Dogodilo se da je Zagreb postao jedini europski glavni grad kojeg je u posljednjih nekoliko desetljeća pogodio ovakav potres, a jedini u svijetu kojem se to dogodilo usred pandemije korona virusa. Bili su to izazovni trenuci i s velikom zahvalnošću i ponosom mogu reći da su građani Zagreba na te izazove odgovorili velikim srcem, solidarnošću, pribranošću i dostojanstvom. Sve javne i gradske službe odmah su izašle na teren, civilna zaštita, vatrogasci, policija, medicinske službe, hrvatska vojska i brojni volonteri. U roku od sat i pol cijeli državni vrh sastao se u Nacionalnoj i sveučilišnoj knjižnici te koordinirao njihovo djelovanje. Odmah je bilo jasno da će obnova Zagreba postati naša glavna zadaća u godinama koje su pred nama. Istodobno razmjeri šteta procijenjeni na 86 milijardi kuna, nadilaze sve s čim smo se do sada suočavali. Naše aktivnosti smo definirali u 3 smjera. Prvo, pripremili smo hitne i kratkoročne mjere kako bismo zbrinuli najugroženije među našim sugrađanima. Drugo, počeli smo izrađivati popis šteta i dokumentaciju za međunarodnu financijsku pomoć koja će nam biti potrebna za obnovu Zagreba. I treće, a to je razlog naše današnje rasprave izrada kvalitetnog zakonskog okvira za dugogodišnju obnovu Grada Zagreba i dijelova dviju županija. Nakon potresa jedan od prioriteta bio je osigurati sigurnost Zagrepčana i stanovnika svih pogođenih okolnih mjesta u susjednim županijama. Zbrinuli smo obitelji koje su bile primorane napustiti svoje porušene domove, u Studentskom domu na Cvjetnom naselju. Kroz njega je dosada prošlo oko 800 građana Zagreba. Najviše ih je u jednom trenutku bilo u svibnju čak 652, a trenutno je ondje još smješteno 350 naših sugrađana. Za njihov smještaj i prehranu do sada smo izdvojili 12,6 milijuna kuna, kad kažem izdvojili mi mislim na Vladu putem stožera civilne zaštite odnosno MUP-a. Za oštećene zgrade, ali u kojima ipak, a u kojima je ipak moguće stanovati osigurali smo jednokratnu pomoć od 12.000 kuna za obnovu krovišta, dimnjaka, zabatnih zidova i dizala i za to smo kao što se sjećate i vašom odlukom odnosno odlukom prethodnog saziva sabora rebalansom osigurali 100 miliona kuna koje su bile alocirane na proračunske linije Ministarstva graditeljstva tada. Uz to za nabavu kondenzacijskih bojlera predvidjeli smo 8.000 kuna i za tu svrhu smo osigurali 41 milion kuna iz Fonda za zaštitu okoliša čime su pokrivene potrebe za više od 5.000 stanova, do danas je zaprimljeno 3.190 prijava, a riješeno iz je više od 1.050. Sveukupno za te prve interventne mjere osigurano je 141 milijun kuna plus troškovi smještaja o kojima sam govorio. Ponudili smo i dugoročnije rješenje i bolje uvjete stanovanja kroz financiranje najamnine za zamjenski stan za sve osobe čije su nekretnine stradale u potresu, za što smo osigurali financiranje do rujna 2021. godine. Do danas je za financiranje najamnine zamjenskih stanova zaprimljeno 463 zahtjeva, dakle riječ je o aktivnosti koja ide kroz Ministarstvo državne imovine, a sada je to fuzionirano. Dosad je riješeno 346 zahtjeva, 255 ima pravo na financiranje najamnine dok je 91 zahtjev odbijen. 121 rješenje je izdano, 77 ih je izdano za osobe koje su bile u Studentskom domu Cvjetno naselje, a ukupno je to 208 osoba. Do danas je isplaćeno gotovo pola miliona kuna za najamnine. Resorno je ministarstvo do sada zaprimilo 117 ponuda vlasnika stanova za davanje u najam od čega je 107 potpunih. Prema podacima Grada Zagreba i oni daju rješenja o davanju stanova na korištenje onima koji su stradali u potresu. Usporedno s time usmjerili smo naše napore na osiguranju potrebnih financijskih sredstava. Vrlo brzo nakon potresa počeli smo suradnju sa Svjetskom bankom na izradi dokumenta o procjeni štete tzv. brza procjena nastale štete. Prema toj procjeni, ukupna šteta na oko 25.000 zgrada kao što sam kazao iznosi 86 milijardi kuna i to je zaista veliki iznos odnosno više od 60% državnoga proračuna. Važno je imati na umu da je suradnja sa Svjetskom bankom bila sa ciljem da imamo međunarodno priznatu i verificiranu metodologiju procjene šteta. Dakle, to je bitan aspekt ovoga procesa. Na temelju tog dokumenta osigurali smo zajam od 200 milijuna dolara koji ćemo iskoristiti za obnovu obrazovnih i zdravstvenih institucija. Taj zakon, odnosno zakon o potvrđivanju toga ugovora bit će pred vama u četvrtak i predstavit će ga potpredsjednik Marić. Također, procjenu šteta smo iskoristili i kao podlogu za prijavu šteta na Europski fond solidarnosti, kao što znate Europski fond solidarnosti služi za potporu državama članicama kod prirodnih nepogoda. Da odmah odgovorim na onu priču o Donatorskoj konferenciji za Albaniju i potresu koji je bio u Draču i Tirani. Albanija naravno nije članica pa smo i mi pomogli da se takva međunarodna donatorska konferencija organizira, tamo je poginulo više od 50 ljudi. Unutar EU ovakve vrste donatorskih konferencija se u načelu ne organiziraju već zato i postoji ovaj Europski fond solidarnosti. Ja sam prije 10 dana razgovarao sa predsjednicom Komisije Ursulom von den Leyen, ona je najavila da ćemo dobiti akontacijska sredstva od 89 otprilike milijuna eura, sljedećih dana, najkasnije početkom kolovoza, a nakon toga će uslijediti slijediti cijena tranša koja će biti nešto više, po našim informacijama od 500 milijuna eura. Poruka je tu naravno da smo učinili sve da idemo prema ova dva izvora koji su nam bitni, a razgovaramo i sa Razvojnom bankom Vijeća Europe koja je specijalizirana za financiranje različitih projekata koji se odnose i na stanovanje te ćemo kroz Ministarstvo financija, siguran sam, uskoro osigurati dodatna sredstva za obnovu i kroz taj međunarodni izvor. Usporedno smo radili na ovom zakonskom okviru koji treba utvrditi načela i pravila za dugogodišnju organiziranu obnovu Zagreba. Taj posao je pretpostavljao uključivanje niz aktera od različitih resora u Vladi do predstavnika Grada Zagreba i naročito različite struke građevinare, arhitekte, urbaniste, ljudi koji su specijalisti za energetsku transformaciju, povjesničare umjetnosti, konzervatore, pravnika, različita poslovna udruženja, komore, elektrotehničare, strojare, ljudi koji su specijalisti za dimnjake i sl. Veliki je broj aktera dao doprinos izradi nacrta zakona, a potom je na naše inzistiranje u okviru javnoga savjetovanja dao i brojne sugestije kroz javno savjetovanje. Mi smo od početka tvrdili da ovakav dugoročan zakon ne smije i ne može biti donesen na brzinu i kod toga čvrsto stojim, zato što je ova situacija bez presedana. Imali smo puno prirodnih nepogoda, ali ne ovakvih koje su pogodile glavni grad, koji su pogodili kulturno-povijesnu jezgru Zagreba, sve ono što čini identitet hrvatskog glavnog grada i ovaj cijeli zakon i postupak koji će kasnije slijediti kroz program mjera kao i sama obnova se po našem dubokom uvjerenju treba raditi uz visoki stupanj suglasja, ne samo političkih stranaka nego različitih predstavnika niza struka. I upravo zbog toga sam zahvalan svima koji su kroz javno savjetovanje dali svoje sugestije. Preduvjet za organiziranu obnovu je osiguranje potrebnih financijskih sredstava. Dakle, za razliku od onih koji su u proteklih mjeseci tvrdili čim se donese zakon sve će se riješiti, nisam vidio da je bilo tko od tih imao neku torbu sa 86 milijardi kuna koji će se automatski realizirati za sve one kojima je obnova potrebna. Nisam nikoga čuo u javnim nastupima da ima nekakvo magično rješenje. Mi ćemo stoga pažljivo nastojati kombinirati nacionalna sredstva i međunarodne izvore financiranja da se u godinama koje su pred nama realizira obnova Grada Zagreba. Tu instant rješenja nema, niti itko će od nas čuti bilo kakve iluzije o tome da će se to sve skupa obnoviti i popraviti na brzinu, to jednostavno nije realno i nemoguće je u krajnjoj liniji. No ono što je važno, važno je da ovaj zakonski okvir kojeg će Sabor, ja vjerujem kroz dva čitanja usvojiti, bude kvalitetan, bude transparentan, da bude pravičan, da bude provediv i da oko njega postignemo što veće suglasje. Rekao sam prošli tjedan da ćemo biti otvorene za prijedloge oporbe na pojedine zakonske prijedloge, ovo je kao nacrtan primjer zakona za kojeg unaprijed kažem ako ima kvalitetnih sugestija oporbe mi ćemo ih prihvatiti, dapače. Nekoliko riječi o nacrtu zakona, dakle on uređuje način i postupak obnove odnosno uklanjanje zgrada oštećenih ili uništenih u potresu, kao i izgradnju zamjenskih zgrada. Predviđa se financiranje konstrukcije obnove iz sredstava državnog proračuna, proračuna Grada Zagreba, županija, gradova i općina sredstvima vlasnika odnosno suvlasnika te sredstvima iz drugih izvora. Kao što se čuli sa sjednice Vlade, vrlo važna poruka je bila o sufinanciranju konstrukcijske obnove privatnih zgrada. Ona je predviđena u omjeru 60% država, 20% jedinica lokalne samouprave i 20% vlasnici odnosno suvlasnici. Obnovu zgrada javne namjene financiraju u potpunosti vlasnici odnosno osnivači javnih ustanova. Obnova će se provoditi organizirano, sukladno programima mjera, definiranom sadržaju kojeg donosi Vlada na prijedlog Ministarstva prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine, Fond za obnovu i Stručni savjet za obnovu osnovat će se u roku od 30 dana od stupanja zakona na snagu. Osnivači fonda su Grad Zagreb, Krapinsko-zagorska i Zagrebačka županija. Definiraju se različiti oblici obnove zgrada, ovisno o tome radi li se o zgradama javne namjene, višestambenim zgradama, poslovnim, stambeno-poslovnim zgradama ili obiteljskim kućama. Zakon predviđa različite razine obnove oštećenih zgrada, popravkom ne konstrukcijskih elemenata, popravkom konstrukcije, pojačanjem konstrukcije ili cjelovitom obnovom. Važno je istaknuti da se ne obnavljaju pojedinačni privatni stanovi odnosno interijeri nego isključivo konstrukcijska obnova zgrade. Cjelovitom obnovom u pravilu se obnavljaju zdravstvene i obrazovne institucije, ostale zgrade javne namjene, te pojedinačno zaštićena kulturna dobra. Pojačanje konstrukcije vrši se s ciljem povećanja seizmičke otpornosti. Nakon obnove zgrada mora ispunjavati temeljne zahtjeve za mehaničku otpornost i stabilnost i to najmanje u jednakoj mjeri kao i prije obnove, a ako je to moguće i veći stupanj otpornosti, u tome je ključ pojačanja konstrukcijske obnove sukladno posebnom tehničkom propisu. Vlasnik odnosno suvlasnici zgrade mogu u postupku donošenja odluke o obnovi zatražiti projektiranje izvođenja poboljšanja konstrukcije zgrade odnosno cjelovitu obnovu zgrade. Za to je potrebno da se obvežu na podmirenje razlike troškova koji bi zbog toga nastali i da daju odgovarajuće osiguranje za ispunjenje te obveze. Prioriteti i rokovi obnove ovise o oštećenjima pojedinih zgrada i njihove važnosti za širu zajednicu i zaštićenosti kao kulturnoga dobra. Oni ovise i o prioritetima organizacije gradskog prometa, te kapacitetima građevinskog sektora. Radi transparentnog korištenja javnih sredstava predviđena je i tehnička, tehničko-financijska kontrola prilikom izrade projektne dokumentacije. Kako bi se spriječile zlouporabe predvidjeli smo i ograničavanje cijena za korištenu robu, pružene usluge i provedene radove u okviru ovog zakona. Zakon predviđa uklanjanje zgrada koje su izgubile mehaničku otpornost i stabilnost u mjeri da su se urušile ili da nije moguća njihova obnova. Zato je potrebna suglasnost, inzistiram svih suvlasnika. Ako nema suglasnosti svih stanara uklanjanje se obavlja u skladu s propisima kojima se uređuje inspekcijski nadzor građenja. Važno je istaknuti da će u odnosu na prve procijene manji dio zgrada trebati rušiti, što je donekle ohrabrujuće. Zakon predviđa i gradnju zamjenskih obiteljskih kuća kada je postojeća obiteljska kuća uništena. Takva zamjenska kuća gradi se na mjestu uklonjene kuće osim u slučaju klizišta kada se gradi na novoj lokaciji, takve smo situacije imali i u drugim nekim krajevima RH. Veličina zamjenske obiteljske kuće iznosi 55m2 za jednu ili dvije osobe, 70 za 3 ili 4, 85 za 5 ili više osoba. Ako je kuća osigurana vlasnik je dužan pravo na osigurninu prenijeti u korist državnog proračuna, naravno ako koristi obnovu. Zakon predviđa i novčanu pomoć i potporu koja se može isplatiti umjesto obnove. Dakle, umjesto izgradnje zamjenske obiteljske kuće, vlasnik uništene obiteljske kuće može odabrati isplatu novčane pomoći za opravdane troškove. Ta potpora ne može biti veća od procijenjene građevinske vrijednosti kuće na kakvu bi vlasnik imao pravo prema ovom zakonu. Isto tako vlasnici odnosno suvlasnici oštećene zgrade koji na temelju odluke o obnovi sami obnavljaju zgradu imaju pravo na novčanu pomoć za opravdane troškove konstrukcijske obnove. Na ovaj način želimo potaknuti one građane koji mogu sami pokrenuti obnovu da to i učine, a sukladno kriterijima moći će ostvariti novčanu pomoć. Zakon predviđa da odluke o obnovi donosi Ministarstvo prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine, a sve su ostale radnje u domeni Fonda za obnovu. Postupak pokreću upravitelji zgrada ili predstavnici suvlasnika odnosno vlasnika. Izvođači se biraju na temelju javnog poziva, programom mjera određuju se najviše cijene usluga, radova i građevnih proizvoda koji se mogu prihvatiti kod odabira izvođača. Do povratka u obnovljeni stan ili kuću stambeno će se zbrinuti vlasnici stanova i zaštićeni najmoprimci iz višestambenih zgrada i obiteljskih kuća koje se uklanjaju, a oni za to vrijeme plaćaju najam. Vlasnicima stanova i zaštićenim najmoprimcima Grad Zagreb odnosno država dužni su o svom trošku osigurati privremeni smještaj sve dok im se ne da stan u najam. Prvi program mjera mora vladi biti predložen najkasnije 30 dana od stupanja na snagu zakona, a vlada ga mora usvojiti u roku od 15 dana od primitka, dakle vrlo su predvidljivi rokovi aktivnosti. Poštovane zastupnice i zastupnici, ono što je danas naša zajednička odgovornost vlade, Grada Zagreba i svih dionika, pa i građana je da proces obnove realiziramo na način da Zagreb sutra, kao i okolna mjesta, bude sigurnije, ali ugodnije mjesto za stanovanje, rad i život. Obnova treba biti prilika za dinamičniji razvoj Grada Zagreba, ali i za rješavanje brojnih dosad neriješenih infrastrukturnih problema. Na svima nama je da ovaj izazov iskušenja pretvorimo u povijesnu priliku za Zagreb, pa i za RH, u priliku da Zagreb učinimo metropolom 21. stoljeća koja će odgovoriti na sve suvremene potrebe njegovih stanovnika. U priliku za novi model razvoja podizanjem standarda, prostornog planiranja i urbanizma, ali i energetsku učinkovitost i održivost za budućnost, u priliku da Zagreb svoj rast i razvoj temelji na boljem korištenju svih svojih resursa, zelenoj industriji i novim tehnologijama, gospodarstvu utemeljenom na znanju, te na inovativnosti i kreativnosti svojih građana. I nadasve u priliku da se posvetimo ljudima kako bi svi građani i svi stanovnici stradalih okolnih mjesta što prije se mogli oporaviti od ove nedaće i ponovno gledati svoju perspektivu na vedriji način nego što je to nakon posljedice ovoga potresa. Mi ćemo u raspravi koja će slijediti pažljivo poslušati i razmotriti sve prijedloge koje ćemo dobiti ovdje kroz raspravu i dva čitanja u HS. Vjerujem da nam je svima zajednički cilj da predloženi zakonski okvir do drugog čitanja unaprijedimo, te da usvojimo zakon koji će biti provediv i čiji će program mjera osigurati dinamičan rad na obnovi svih oštećenih zgrada u hrvatskom glavnom gradu jer to je ono što želimo dati kao svoj doprinos našim sugrađanima. Hvala vam lijepa. A sad bi zamolio ministra Horvata da kaže još nekoliko riječi, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniku vlade i pozivam ministra Horvata, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS, poštovane saborske zastupnice, saborski zastupnici, poštovani predsjedniče hrvatske vlade, kolege ministri i ministrica. Kao što smo i najavili, na prošlotjednoj prvoj sjednici Vlade RH, u njenom novom mandatu predstavili smo prijedlog Zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom na području Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije. Radi se o jednom od ključnih prioriteta ove vlade i možemo slobodno reći generacijskom pothvatu koji nam je potreban kako bismo što je prije moguće obnovili područja koja su tog 22. ožujka pogođena potresom vratili ljude u njihove domove i stvorili sigurnije okruženje za sve naše građane. Ne ponavljajući sve ono što je izrekao premijer hrvatske vlade, dozvolite mi da se i ja malo detaljnije referiram na samo tijelo zakona i neke ključne odrednice, smjernice koje se zakonom određuju. Zakonom se uređuje način i postupak obnove odnosno uklanjanje zgrada oštećenih ili uništenih u prirodnoj nepogodi proglašenoj na području Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije. Uređuje se gradnja zamjenskih obiteljskih kuća i stambeno zbrinjavanje osoba pogođenih tom katastrofom. Određuju se i nadležna tijela, rokovi za postupanje, kao i druga pitanja s tim u svezi, a sve s ciljem zaštite života i zdravlja ljudi i zaštite životinja, zaštite imovine, zaštite okoliša, prirodne i kulturne baštine, te stvaranju uvjeta za uspostavu normalnog života na pogođenom području. Još ću jednom vrlo taksativno i egzaktno napomenuti što sve konkretno uređuje ovaj zakon. Raspodjelu troškova obnove, programe mjera i aktivnosti obnove i njihov sadržaj i izradu, osnivanje i rad stručnog Savjeta za obnovu, osnivanje Fonda za obnovu Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije, način obnavljanja oštećenih zgrada, način obnavljanja pojedinačno zaštićenih kulturnih dobara, način obnavljanja oštećenih zgrada koje se nalaze u povijesnoj urbanoj cjelini Grada Zagreba, isplatu novčane pomoći za obnovu obiteljskih kuća i zgrada, isplatu novčane pomoći umjesto gradnje zamjenske obiteljske kuće, provedbu obnove zgrada, uklanjanje i gradnju zgrada, izgradnju zamjenskih obiteljskih kuća, stambeno zbrinjavanje i privremeni smještaj osoba pogođenih potresom, novčanu pomoć za privremenu zaštitu zgrada, tehničko-financijsku kontrolu projekata, pokretanje utvrđivanja odgovornosti sudionika u gradnji i naknada štete zbog nesavjesne gradnje, te ono što je i za nas, a siguran sam i za sve one koji će pokazat bilo koji interes ili kakav interes za praćenje kojom dinamikom i na koji način se predmetna obnova događa, transparentno informiranje javnosti o aktivnostima i samim troškovima obnove. Ono što je bitno reći, zakon je konstruiralo stručno povjerenstvo. Smatram važnim naglasiti činjenicu da su u izradi ovog zakona bili uključeni stručnjaci iz mnogih područja koji su imenovani u stručnu radnu skupinu za izradu ovog zakona. Članove radne skupine činili su predstavnici Građevinskog fakulteta i Arhitektonskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, Hrvatske komore arhitekata, Hrvatske komore inženjera građevinarstva, Hrvatskog inženjerskog saveza, Hrvatske komore inženjera elektrotehnike, Hrvatske komore inženjera strojarstva, HUP-a, HGK-a, Društva arhitekata Zagreb, predstavnici Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije, predstavnici ministarstva nadležnih za kulturu i državnu imovinu, te savjetnik predsjednika Vlade RH. U okviru rada stručne radne skupine osnovane su i dvije radne skupine zadužene za temu jedan, sanacija i obnova dimnjaka, te temu dva, sadržaj projektne dokumentacije za obnovu zgrada koje također čine stručnjaci iz navedenih djelokruga. Iz redova stručnjaka vlada će osnovati stručni Savjet za obnovu koji će obavljati savjetodavne i po potrebi druge poslove vezane uz stručna pitanja u provedbi ovog zakona. Savjet će imati predsjednika i dva zamjenika predsjednika, te 15 članova i 15 njihovih zamjenika koji moraju biti istaknuti stručnjaci u svojim strukama. Zakonom je predviđeno osnivanje Fonda za obnovu Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije, a koji će obavljati stručne i druge poslove pripreme, organiziranja i provedbe obnove zgrada oštećenih potresom, te praćenje programa mjera obnove. Osnivači fonda su RH, Grad Zagreb, Krapinsko-zagorska i Zagrebačka županija. Na temelju ovoga zakona obnavljati će se postojeće oštećene zgrade i to zgrade javne namjene, višestambene zgrade poslovne zgrade, stambeno poslovne zgrade i obiteljske kuće. Oštećene zgrade ovisno o njihovoj namjeni i stupnju oštećenja obnavljati će se na 4 načina. Popravkom nekonstrukcijskih elemenata bitnih za uporabljivost zgrade i određenih programima mjera, popravkom konstrukcije, pojačanjem konstrukcije i cjelovitom obnovom odnosno kombinacijom više načina ovisno o ocjeni ovlaštenih projektanata. Oštećene zgrade javne namjene, zgrade koje su pojedinačno zaštićeno kulturno dobro te poslovni prostori u drugim vrstama zgrada, a koji su namijenjeni obavljanju prosvjetne ili zdravstvene djelatnosti obnavljati će se cjelovitom obnovom. Obnova kulturnih dobara je ovim zakonom predviđena tako da se izrada projekta obnove zgrade za popravak konstrukcije i projekta obnove zgrade …
Ministre, ministre, vrijeme je isteklo, pa ćete nastaviti u drugim prilikama, imate naravno između rasprava mogućnost po 5 minuta.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, u želji i namjeri da kroz ovu saborsku raspravu dobimo konstruktivne prijedloge i zajedno dočekamo dobar, korektan, pravičan i provediv zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo sada na replike, imamo ih za predsjednika Vlade 18, prvi je na redu poštovani kolega Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine predsjedniče Vlade, SDP će ovaj zakon podržati u prvom čitanju zato što smatramo da ga je potrebno donijeti što prije. I ne stoji vaša teza da zakon nije bilo moguće donijeti u kraćem roku primjerice Italija je 2009. nakon potresa u Abruzzu Zakon o obnovi donijela u roku od 20 dana. Mogli smo tako postupiti i mi u Hrvatskoj, ali nismo, što je tu je. O ovom zakonu ćemo danas raspravljati, iznijet ćemo konkretne primjedbe i naša podrška u drugom čitanju ovisit će uvelike o tome hoćete li biti spremni te primjedbe i prihvatiti. A sada ću vas pitati dva kratka pitanja. Prvo je možete li procijeniti koliko će obnova trajati i drugo možete li biti konkretniji kada navodite iznos odnosno izvor sredstava za obnovu jer fond i ugovor koji [[Upadica: Hvala vam.]] ste spomenuli su vrijedni 700-tinjak miliona EUR-a, a obnova 11 milijardi. Hvala.
Hvala vam. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani zastupniče Grbin, kad je riječ o trajanju obnove ne znam. Imamo potres u Dubrovniku iz '79. i još obnavljamo Dubrovnik, to je ono što znam. Ono što znam da je ovo najveći potres ovakvih razmjera sa ovoliko šteta u centru grada 25-26.000 objekata to će trajati dugo, već i po samim kapacitetima građevinskog sektora u Hrvatskoj, ali nastojat ćemo učiniti da bude sustavan, smislen, kvalitetan i održiv i ono što je najvažnije da izdrži neke ne daj Bože buduće potrese. Što se tiče izvora sredstava, dakle ovih preko 500 miliona EUR-a su bespovratna sredstva, 200 milijuna iz Svjetske banke ćete ratificirati u pretpostavljam, jedno čitanje u petak, a ovo drugo ćemo nastojati i kroz WFO i kroz … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] [[Upadica: Hvala vam.]] buduće generacije, ima prostora i trenutno radimo na tome kako da i to stavimo u funkciju obnove Grada Zagreba.
Hvala vam. Molimo vas samo kolegice i kolege da se držimo vremena, imamo osim 18 replika 10 klubova i 62 pojedinačne rasprave. Dakle, to je rekordan broj, do sada nikada ovoliko puno rasprava nije bilo pa molim vas da se držimo vremenskim ograničenja jer ćemo jako dugo trajati. Kolega Zekanović, vi ste drugi, izvolite.
Poštovani predsjedniče Vlade, Hrvatski suverenisti će također podržati ovaj zakon, zakon uvijek može biti bolje, evo mi ćemo kroz raspravu pokušati sugerirati neke stvari koje bi trebalo promijeniti. Pitanje je zapravo slično koleginom pitanju. Odakle će se financirati ovo, nismo dobili od vas jasnu informaciju, evo i jedna sugestija koja nije konkretno vezana ta ovaj prijedlog zakona, a vezana je uz nabavljanje proračunskih sredstava. Postoje modeli kada se ovakve štete saniraju i novim trošarinama. Smatramo da je to možda jedan model koji bi se mogao ovdje prakcitirati, trošarinama ili na nekakve energente ili možda na duhan u nekom kratkom roku, nekom roku tako da jednostavno koliko mi vidimo u proračuna bez obzira na ova sredstava koja su obećana iz EU neće biti dovoljno novaca. Evo to je jedna sugestija.
Želite odgovor. Izvolite.
Hvala vam lijepa zastupniče Zekanović, dakle spomenut ću ponovo i Razvojnu banku Vijeća Europe. Dakle, to je razvojna banka koja ima svoje sjedište u Parizu i koja je specijalizirana za društvene aktivnosti, to je baš njen fort, ministar Marić će naravno i sa drugim međunarodnim financijskim institucijama razgovarati da vidimo kako oni mogu pridonijeti ovoj obnovi. Ključan je naravno način kako da zaista ogromna sredstva iz WFO-a i evo iduće generacije stavimo i u funkciju obnove Grada Zagreba. To su otprilike oni dostupni izvori financiranja. Mi ćemo još raditi sa Hrvatskom bankom za obnovu i razvitak koja će prema našim promišljanjima imati posebne kreditne linije, posebne kreditne linije, povoljne kreditne linije koje će omogućiti također financiranje obnove grada, a dio će ići iz redovitih sredstava. O novim nametima i porezima za sada nismo razmišljali [[Upadica: Hvala.]] ali i to je ideja.
Kolegice Selak Raspudić, izvolite. Izvolite, izvolite to su replike one ne stoje na ekranu.
Uvaženi premijeru, moje pitanje ide u smjeru transparentnosti. Znamo da vam je transparentnost jako važna, to smo mogli vidjeti u tome da je vaš najtransparentniji koalicijski partner transparentno transcendirao epidemiološke preporuke na nižoj razini kako bi se mogao pojaviti na izglasavanju povjerenja novoj Vladi. U tom smislu, moje pitanje tiče se ovog zakona i načina trošenja sredstava na koji ćete način osigurati transparentnost u njegovoj provedbi, u provedbi trošenja sredstava imajući u vidu da živimo u eri digitalizacije i hoćete li tu transparentnost osigurati i retroaktivno u smislu, ne samo nakon donošenja ovoga zakona nego i utrošenih sredstava već do sada u obnovu grada Zagreba. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa zastupnice Selak Raspudić. Kad je riječ o transparentnosti financiranja, zakon je baš tako i pisan. Pisan je da ulogu ima i ministarstvo koje je nadležno, da ulogu ima i budući fond koji je nadležan, da su limitirane cijene, da će ići u javni poziv i za sve one koji će se baviti, bilo projektiranjem, bilo izvođenjem radova. Prema tome, to je jedna od ključnih zadaća i ključnih ciljeva. Upravo zato i idemo u miru na ovakav zakon gdje želimo spriječiti bilo kakve zlouporabe. Što se tiče onoga što je bilo do sada, sve što se radilo javnim sredstvima je transparentno i dostupno. U krajnjoj liniji, to se sve može provjeriti, pa i podaci od 12,6 milijuna kuna za troškove naših sugrađana koji su u studentskom domu na Cvjetnom naselju, kao i svi troškovi čišćenja i svog ovog inicijalnog interventnog dijela aktivnosti, od najamnina pa do zahvata na zgradama. To možete provjeriti i dobiti sve što vas zanima.
Hvala. Kolega Troskot, izvolite.
Poštovani predsjedniče Vlade, moje pitanje je usmjereno na nešto što ste već spomenuli, a to je bio i potres 1979. g. u Crnoj Gori koji se manifestirao, nažalost i na naš Dubrovnik i čiju sanaciju imamo i danas. Pitanje bih još proširio i sa cijelom zapravo regijom, a to je bio potres u Makedoniji. Prošle godine je bio potres u Albaniji, a mislim da se još svi sjećamo davne, tako davne 1996. g. kada je stradao i naš Ston. Moje pitanje je sljedeće i ako ćemo gledati iz perspektive potresa, zračnom linijom Molise i L'Aquila u Italiji nisu toliko daleki. Moje pitanje je sljedeće, zašto nikada do sada nije potres bio ozbiljno uziman u obzir od strane Vlade, što je zapravo vidljivo i u strategiji Vlade od 2030. g. gdje potres nikada nije bio spominjan, kao primjerice helikopteri ili ostali segmenti nacionalne sigurnosti? Hvala.
Izvolite odgovor.
Što se tiče L'Aquile koju ste spomenuli vi, a i još jedan zastupnik ranije, L'Aquila je dosta manja od Zagreba, velike žrtve, jak potres, međutim, puno manje od Zagreba, ovako kompleksnu situaciju imate glavni grad koje je pogodio 5,5 po Richteru, ja moram priznati da se ne sjećam, barem ja nisam čuo u ovih nekoliko mjeseci podatke o tome i to je razlog zašto ovaj zakon donosimo ovako u 2 čitanja nakon javnog savjetovanja. Što se tiče potresa kao teme fenomena kojim se trebamo baviti, ja sam bio u našoj Seizmološkoj službi i ono što želimo, želimo ju osnažiti. Dakle, moj dojam da je to jedna služba koja je izrazito važna i za koju smo pripremili projekte kako da je osnažimo i financijski i tehnički, a ja se nadam i kadrovski da nam oni pomognu [[Upadica: Hvala.]] kako rješavati i sprječavati ove situacije u budućnosti.
Kolega Stier, izvolite.
Hvala g. predsjedniče, g. premijeru, pravičnost i ravnopravnost ili jednakopravnost građana su ključna načela po kojima je pripremljen ovaj zakon i zato mislim da mora, da se mora ovdje naglasiti da iako opravdano, javnost je prvenstveno fokusirana na grad Zagreb ili možda na centar grada, da ovaj zakon jednako tretira i građane susjednih županija, pa tako i Zagrebačke županije gdje je preko 500 zgrada bilo oštećeno potresom. Naravno, važno je da se to načelo ravnopravnosti poštuje i u provedbenim aktima i u implementaciji ovoga zakona i u tom pogledu naravno, moj osobni apel, a vjerujem i očekivanja ovog Visokog doma da tako postupi i hrvatska Vlada. Hvala vam.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo zastupniče Stier, bit će upravo tako, hvala.
Kolega Ćelić, izvolite.
Hvala g. predsjedniče, poštovani predsjedniče Vlade, više puta ste spominjali da je 10 sekundi potresa napravilo štetu koja će se obnavljati 10 godina. Postoji jedan termin, tehnički o vraćanju u prvobitno stanje, ovdje bih se dotaknuo pitanja pristupačnosti građevina osobama s invaliditetom, dakle kod obnove zgrada javne namjene, bilo da su u vlasništvu grada Zagreba ili RH, mislim da je potrebno voditi računa i o pristupačnosti građevina osobama s invaliditetom, bez obzira što je to pitanje propisano Zakonom o gradnji i Pravilnikom o osiguranju pristupačnosti građevina osobama s invaliditetom, mislim da bi to bilo važno da se to inkorporira u ovaj zakonski prijedlog i da bude jasno napisano barem što se tiče zgrada javne namjene. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Slažem se s vama zastupniče Ćelić, vodit ćemo računa o tome.
Kolega Bartulica, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče Sabora, g. predsjedniče Vlade, nije sporno da treba se puno toga sad poduzeti oko sanacije ove velike štete, međutim, prošli petak smo vidjeli na koji način se upravlja gradom Zagrebom, znači gore nego što su i mnogi mislili. Zapravo na vrlo neodgovoran način i vidimo stalno nove dokaze za to. Moje pitanje vezano za provedbu ovog prijedloga zakona, spominje se da će znanstvena ustanova za graditeljstvo biti ovlaštena za provedbu tehničko-financijske kontrole projekata. Zanima me koje su to ustanove, o čemu se radi i kako ćete jamčiti da se novac transparentno odobrava i troši? Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Kao što sam rekao, sve će biti transparentno, tehnički propisi su ovdje ključ. Dakle, što je bit ove obnove? Nije bit obnove povrat u prijašnje stanje, ako se vratimo u prijašnje stanje i ne daj Bože do istog potresa nisam siguran kakve će posljedice bit. Dakle, poanta je u tome da protupotresni kvalitet novih obnovljenih zgrada bude takav da mogu izdržati potrese, ja se nadam ne ovako jake kao ovaj, to je cijeli smisao. A sve što se bude radilo bit će transparentno i dostupno svima osobito saborskim zastupnicima da kontroliraju.
Kolegice Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi premijeru. Odlučili ste se za tako jedan malo duži proces izrade zakona, odlučilo se i za cjelovitu obnovu Grada Zagreba što apsolutno cijenimo i mislimo da je jedino ispravno i jedino tako Grad Zagreb može se odnosno onaj dio koji je oštećen potresom dovesti u red. Uvodno ste rekli o kratkoročnim i dugoročnim mjerama, što isto smatramo da je dobro i pozitivno. No, mi se nalazimo 4 mjeseca iza potresa, za zgrade koje su oštećene na području Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije imamo točne podatke, za zgrade koje su oštećene na području Grada Zagreba, a riječ je o 24.997 zgrada, mi u ovom trenutku nemamo podatak koliko je od tih zgrada javne namjene, koliko je obiteljskih, koliko je više stambenih, koliko je stambenih, koliko je stambeno-poslovnih. Da bi se mogla iznaći kvalitetna rješenja mi to moramo znati, da li će to za drugo čitanje biti moguće znati?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa zastupnice Mrak Taritaš. Ja najprije želim zahvaliti tu i službama Grada Zagreba i Građevinskom fakultetu, njihovi su stručnjaci radili na popisu svih ovih jedinica, zgrada, kuća koje su oštećene, brojnim volonterima i oni imaju taj popis, Ministarstvo graditeljstva je u tijesnoj komunikaciji i oni mogu za drugo čitanje ako želite vrlo precizno klasificirati vrste zgrada i objekata koje zahtijevaju obnovu. Ponavljam još jednom, 26.000 je puno, a imate pet stanova ili zgrada za obnavljat, vi se u to bolje razumijete nego ja jer ste i bili ministrica ovoga resora, znate koliko je to kompleksno. Prema tome, ovo će biti vrlo zahtjevan proces za kojeg je po meni ključno da bude dobro određen red prioriteta i da bude sustavno blokovsko obnavljanje Grada Zagreba odnosno ovih kuća i objekata van … [[Govornik se ne razumije.]]
Kolegice Jeckov vaš je red. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine premijeru. Ovaj zakon isključivo se odnosi na Grad Zagreb i na potres koji se dogodio 22.3., moje pitanje je zbog čega nismo iskoristili ovu situaciju i preformulirali ga na način da dobijemo jedan opći zakonski okvir za cijelu RH, ono po staroj narodnoj da se ne dogodi jer na taj način bi se unaprijedilo ispunjavanje svih temeljnih zahtjeva za građevine prema Zakonu o gradnji, a u skladu sa europskom direktivom? Upravo na to upozoravala je u javnoj raspravi Hrvatska komora arhitekata i Arhitektonski fakultet.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa. Pa evo ja sam osobno zahvaljujući tadašnjem potpredsjedniku Vlade i ministru graditeljstva gospodinu Štromaru imao priliku voditi dijalog sa različitim predstavnicima i komora i fakulteta i brojnih stručnjaka koji su se bavili ovom temom i kada sam neposredno vidio koliko je tu različitih stavova, različitih pozicija, mišljenja, iskustava, želja za doprinosom, želja za poboljšanjem u tom trenutku sam shvatio da nikakav blic krik s ovim zakonom ne dolazi u obzir. Taj sastanak s njima je bio ključan da osobno prelomim da ovo ne možemo donijeti kako bilo tek tako nego da moramo proći javnu raspravu, da moramo dobro osluhnuti i odvagati ovo što ste radi. Ovo je potres bez presedana, mi takav opći zakonski okvir da bismo sve ovo proveli ne bi mogli i zato smo se odlučili na posebni zakon koji je baš dizajniran za ovu situaciju, to je razlog zašto idemo s posebnim zakonom.
Hvala. Kolega Zurovec, izvolite.
Poštovani premijeru, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Za početak samo bi htio napraviti jednu malu ispravku, možda se nehotično dogodila. Znači Vlada, ja kao gradonačelnik, mi kao saborski zastupnici, mi koristimo sredstva koja nam uplaćuju porezni obveznici, mi ništa ne dajemo, znači mi koristimo i kasnije to preraspodjeljujemo. Što se tiče našega stava, već je bio izražen putem medija i putem svega, bit će zanimljivo vidjet tko će naravno podržati ovaj zakon, tko neće, tko vjerojatno ima privatne interese, a tko ih nema. Ono što će biti kasnije zanimljivo vidjeti kako će se te uredbe manifestirati i sve ostalo. Što se tiče našeg prijedloga, meni je drago što ste voljni poslušati prijedloge i oporbe, mi ćemo sigurno sugerirati određene stvari koje će ipak na koncu uključivati puno, puno manje državne intervencije. Također bih naglasio da smatram da ipak nepravedno je u jednu ruku koristiti sredstva poreznih obveznika i od siromašnijih dijelova Hrvatske kako bi se pomoglo relativno bogatijim. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa zastupniče Zurovec. Ako ja dobro razumijem vaš stav, on bi podrazumijevao to da ne radimo ništa nego da svako obnavlja svoje kako može i kako umije. To je očito vaš stav, pretpostavljam u interesu zaštite poreznih obveznika. Ja moram priznati da smo u proteklih, pa mogu reći u cijelom mandatu ranije Vlade i ranijeg saziva Sabora ipak shvatili da država postoji s nekim razlogom. Ne mogu ljudi sami privatnom inicijativom štititi zdravstvenu sigurnost, ne mogu obnavljati ovakve štete u glavnom gradu sami, barem ne sustavno, ne tako organizirano i ne tako dugoročno planirano. Tako da razumijevajući vaš stav priklanjam se, ja bih rekao, većini u ovom saboru koja smatra da velika šteta zahtijeva velike odgovore.
Kolega Tomašević, izvolite.
Zahvaljujem. Predsjedniče vlade, spomenuli se da u pravilu se ne organiziraju odnosno u načelu međunarodne donatorske konferencije za članice EU i činjenica jest da je u Albaniji bio razorniji potres u kojem je poginulo više od 50 ljudi. Međutim, isto tako je činjenica da je u Albaniji šteta koja je nastala materijalna čak 10 puta manja od štete koja je nastala nakon potresa u Zagrebu. Unatoč tome na međunarodnoj donatorskoj konferenciji je skupljeno, znači 17. veljače 850 milijuna EUR-a znači zajmova i 300 milijuna EUR-a bespovratnih sredstava, mi smo sada negdje na, ako sam vas dobro shvatio, na 500 milijuna EUR-a bespovratno i 200 milijuna EUR-a kroz zajmove, tako da je očito da će nam trebati još neki novac koji ćemo valjda povući iz ovih 22 milijardi EUR-a. Moje pitanje je, koliko procjenjujete da će bit iz ovih fondova iz 22 milijarde EUR-a, te koliko iz državnog proračuna, te koja je dinamika kojom bi se to odvajalo [[Upadica: Hvala vam]] od proračuna, da li, da li veći dio odjednom [[Upadica: Hvala vam]] ili ravnomjerno raspoređeno?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo zastupniče Tomašević. Drago mi je da smo napredovali i da znamo da nema ovih donatorskih konferencija za članice kroz zadnjih nekoliko mjeseci rasprave, to je dobar korak naprijed prema činjenicama. Što se tiče štete za Albaniju, ona je bila puno manja, ona je bila zaista puno, puno manja, al je bilo više žrtava, bilo je žrtava i bilo je prije covida, dakle jako je važno razumjeti kontekst. Naš potres se zbiva u trenutku kada najbogatije i najveće članice EU dnevno imaju između 300 i 400 mrtvih, vrlo bitan trenutak za razumjeti refleks solidarnosti. Međutim, to ne znači da naši prijatelji nama neće pomoć, da neće s nama razgovarat dapače, mnogi su već iskazali interes. Što se tiče sredstava u idućim godinama kroz VFO EU iduće generacije, sada je na nama da prilagodimo operativne programe, da pripremimo plan obnove koji će uključiti i Grad Zagreb na vrlo [[Upadica: Hvala]] inteligentan i pametno skrojen način [[Upadica: Hvala vam]] a o brojevima ćemo govoriti kasnije, imat ćemo vremena o provedbi, ja to u ovom trenutku ne mogu reći [[Upadica: Hvala vam]]
Kolegice Peović, izvolite.
Pa evo, rekli ste da ćete primati prijedloge oporbe, što pozdravljam, pa prijedlog je da se siromašnima koji nemaju za obnovu u potpunosti financira konstrukcijska obnova gledajući na imovinski odnosno dohodovni cenzus, a ne da im se stavlja hipoteka na jedinu nekretninu. Znači temelj socijalne osjetljivosti ovdje nije zadovoljen u ovom zakonu, prijedlogu zakona, dok se s druge strane onima čijim se, u čijim se prostorima obavlja gospodarska djelatnost ovdje predlaže financiranje konstrukcijske obnove u cjelini prema Zakonu o državnim potporama. Koji su to prevrijedni poslovni subjekti možemo samo naslutiti imajući u vidu poslovne subjekte kojima ste dodjeljivali potpore covida odnosno lance kladionica koji su prošle godina ostvarili nekoliko stotina milijuna kuna dobiti. Znači važno je da Tedescijima ne obnavljamo zabatne zidove, a siromašnima da ne stavljamo hipoteku na stanove.
Zahvaljujem. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa zastupnice Peović. Što se tiče socijalnih kriterija, mi smo tu otvoreni, to je jedna od tema koju želimo osluhnuti u ovoj raspravi, mislim da je ona važna. Ima puno ljudi u centru Zagreba koji žive ili u siromaštvu ili na rubu siromaštva, a možda imaju vrijedne, teoretski gledano, nekretnine, al ako su im jedine nije to nešto što ih može kvalificirati bogatima ili imućnima. Prema tome, vodit ćemo računa da kroz raspravu nađemo neko rješenje koje je primjereno.
Sada je na redu zastupnik Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovani premijeru, ja se neću baviti samim zakonom, to će stručno obraditi kolege iz kluba u svojim raspravama. Mene zanima jedna stvar. Rekli ste sada da je ovaj potres u Zagrebu što se tiče štete bio puno razorniji od ovoga u Albaniji. Vidjeli smo što je bilo oko poplava i što se dogodilo oko stanja infrastrukture. Mene zanima osjećate li osobnu odgovornost kao predsjednik HDZ-a i kao predsjednik vlade i stranke koja više od 12.g. podržava Milana Bandića u Gradu Zagrebu, što neizravno, što izravno? Osjećate li osobnu odgovornost zbog stanja infrastrukture u Gradu Zagrebu? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa zastupniče Grmoja. Nije ovo pitanje osobne odgovornosti. Infrastruktura Grada Zagreba zahtjeva dodatno unapređenje, zahtjeva investicije, zahtjeva održavanje, to nije pitanje kojim se bavim ja kao predsjednik vlade, niti kao predsjednik HDZ-a, a ovo je tema koja se zove „Obnova Grada Zagreba i Zagrebačke županije i Krapinsko-zagorske županije od potresa“, pa kad bude pitanje o tome ja ću elaborirano odgovoriti.
Sada je na redu zastupnica Nađ, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. g. Predsjedniče vlade, rekli ste da je obnova Zagreba glavna zadaća ove vlade, pretpostavljam da je bila i prethodne vlade. Moje pitanje je, zašto ste dozvolili prepucavanje između bivšeg ministra Štromara i gradonačelnika Grada Zagreba g. Bandića oko izrade samog zakona, pa je u radnoj skupini u kojoj su bili predstavnici Grada Zagreba bilo samo dvije sjednice i to 31. ožujka i 7. travnja kao što je navedeno u nacrtu prijedloga zakona koji vam je bio na vladi? Zbog toga je evo 4. mjeseca od potresa, a mi tek danas raspravljamo o prijedlogu zakona. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa poštovana zastupnice. Nije tu bilo prepucavanja nego je bilo različitih stajališta. Bilo je različitih stajališta i unutar različitih resora u Vladi. Mi smo imali situaciju koju smo imali 3 paralelne krize. Imali smo Covid-19 sa kojim se bavio jedan dio članova Vlade, imali smo situaciju da moramo iznaći financijska sredstva što za funkcioniranje državnih javnih službi i uopće punjenje proračuna, pa i pomoć privatnom sektoru, za što je bio zadužen drugi dio Vlade i imali smo 3. situaciju od 22. ožujka od 6 i po ujutro, ovakav potres za koji je bio zadužen, slobodno ću reći, 3. dio Vlade. I još smo imali grad Zagreb i sve moguće strukovne udruge, komore koje su se trebale usuglasiti. Vidite da je ovaj zakon prošao dosta dobro. I zato je trebalo vremena [[Upadica: Hvala vam.]] i javnog savjetovanja.
Kolegice Bedeković, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Vlade. Potres koji je pogodio Zagreb je svakako, složit ćemo se vi, događaj bez presedana u vrijeme pandemije Covida-19 i svakako je imao dugoročne posljedice i ima, ne samo na građane Zagreba nego i građane Zagrebačke i Krapinsko-zagorske županije i imam potrebu naglasiti kako je Vlada saniranju posljedica pristupila na sustav i promišljen način, prije svega kroz hitne mjere pomoći građanima, one kratkoročne mjere koje ste objasnili, kroz izradu popisa šteta, a onda i kroz izradu i prijedlog izrade, dakle, kvalitetnog zakona i svakako moramo biti svjesni činjenice da nema instant rješenja. I upravo stoga zakon ne smije biti zakon donesen niti na brzinu, on je prošao javno savjetovanje, podsjetit ću, gdje je prihvaćeno već na javnom savjetovanju niz primjedbi i jednako tako, dva čitanja kroz dvije saborske rasprave [[Upadica: Hvala vam.]] otvaraju prostor za unaprjeđenje.
Oke. Idemo onda na iduću repliku, poštovani potpredsjednik Ostojić, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] vaše prve Vlade i vašeg strateškog partnera Milana Bandića. Ali mudro ste, naravno, zaboravili ono što vam ne odgovara. Primjerice, 245 milijuna eura iz prošlog financijskog razdoblja koje ste mogli iskoristiti za smanjenje rizika od katastrofa. Od tih 245 milijuna eura po javno dostupnim podacima, iskoristili ste nekoliko postotaka. I dobro ste maloprije odgovorili zastupniku, država postoji sa razlogom. Tako je. S razlogom da brine o sigurnosti, između ostalog, povlačenje EU fondova. Stoga moje pitanje za vas. Uistinu, da li se vi kao premijer naše države osjećate odgovornim da smo tako malo iskoristili fondova, da smo ugrozili poplavama, primjerice, Hrvatska vatrogasna zajednica, tu je naš Ante Sanader, iskoristila minimalno sredstava. Dakle, to je ključno pitanje. Zašto niste iskoristili i zašto ste ugrozili sigurnost naše države?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa zastupniče Ostojić, vi ste bili kreativni i u kampanji, a sad baš ovakvu kreativnost da smo mi ugrozili sigurnost države, to sad nadilazi i onu vrstu imaginacije koju smo slušali tijekom 2 tjedna kampanje, ali okej. Što se tiče EU fondova, podaci apsorpcije za vrijeme našega mandata su takvi da smo ovom financijskom okviru koji traje od '14. do '20., podsjetit ću, preuzeli smo Vladu u listopadu 2016. sa 9% ugovorenih i 1% isplaćenih. Danas smo na 97% ugovorenih, 97% i isplaćenih 37. 97 i 37, a startali smo prije manje od 4 godine 9,1. Dakle, ako smo negdje napravili iskorak ... [[Govornik se ne razumije.]] ono što sad znamo i što smo uhodaniji, smo kako bolje iskoristiti ta sredstva jer moramo još potrošiti ovo što nam je ostalo iz ovog financijskog okvira, dolazi novih 22 [[Upadica: Hvala vam.]] milijarde eura. A vi ćete nam pomoći kreativno.
Sada je na redu poštovana kolegica Benčić, izvolite.
Poštovani premijeru, imamo pitanje u koje se tiče također, dijela koje se odnosi na postavljanje založnog prava na višestambene zgrade u slučaju da suvlasnici ne osiguraju 20% sufinanciranja do početka obnove. Dakle, osim ovog problema koji je istakla već moja kolegice iz kluba, kolegice Peović, a tiče se imovinskog cenzusa i da ugradimo određene socijalne kriterije za ljude koji ne mogu to osigurati, postoji još jedan problem koji smo istakli jučer, ali ga je nažalost vaš državni tajnik Uhlir odbacio, a to je da se taj članak interpretira na način da će se založno pravo u višestambenim zgradama stavljati na čitavu zgradu, što znači da će vi suvlasnici biti solidarni dužnici. Moramo napomenuti da to otvara put i sukobima i pritiscima na one suvlasnike koji neće biti u mogućnosti platiti tih 20%, ako će svi drugi suvlasnici također, imati teret na svom vlasništvu zbog kojih neće moći prodati [[Upadica: Hvala.]] svoje stanove. Molimo vas da to pitanje odgovorite da li ste
/Upadica: Izvolite odgovor./...
spremni to ugraditi u zakon drugačije.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Hvala lijepa zastupnice Benčić. Razumijem ja bit ovoga pitanja, manje je bitno je li ima založnog prava ili nema. Bitno je da li će nam ovakva izvanredna situacija dovesti do toga da neki nekretninski špekulanti kupe povoljno stanove od onih koji su u neimaštini, siromašni ili evo, sad stjecajem okolnosti moraju otići iz zgrade, stana, kuće, gdje su živjeli cijeli život. E i to je zadaća države. Pa hajmo napraviti zakon da se to ne dogodi. Evo, ja prvi to potpisujem. Pronađimo pravno rješenje koje će onemogućiti špekuliranje i nekakav lukrativni nekretninski biznis na ljudskoj nesreći. Ja to potpisujem, naći ćemo zajedno formulaciju. Hvala vam.
I zadnja replika, kolega Brumnić.
Poštovani g. premijeru, u svojoj ste raspravi
Molim vas kolegice i kolege pustimo zastupnika da govori. Izvolite.
U svojoj ste raspravi spomenuli dvije stvari koje sam jučer postavio decidirano kao pitanja na odboru, jedno je energetska obnova zgrada, znamo da ova država potiče činjenicu energetske obnove zgrada. Tada mi je direktno bilo odgovoreno da se ne planira energetska obnova zgrada koje nisu javno vlasništvo. Vi ste u svojoj raspravi rekli suprotno. I drugi dio mi je pitanje smisla samo popravka konstrukcije, a onda omogućavanja građanima da ukoliko žele kvalitetnije rješenje da to sami plate. Ako postoji kvalitetnije rješenje odnosno rješenje koje bi u cijelosti zadovoljilo statiku zgrade onda bi bilo logično da je, da ga država napravi od početka, a ne da traži od građana dodatno financiranje. Evo, toliko.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo zastupniče Brumnić, nisam u biti razumio ovo vaše zadnje, zadnju kategoriju. Ne razumijem što ste mi htjeli reći, to ćemo malo se kasnije popričati, ali nisam shvatio možda zbog maske, ali nisam vas dobro niti čuo, pa ne mogu uopće odgovoriti ovo što ste kazali. Što se tiče energetske obnove, pa energetska obnova je jedan od ključnih projekta koji traje već godinama, koji ne samo da štedi potrošnju energije nego predstavlja značajan dio ulaganja investicija u brojne zgrade, kuće diljem Hrvatske. Ukoliko to bude moguće, a tu sad naravno aludiram i na ove fondove koji su pred nama idućih 7 godina kao jedna od mogućih pista za angažiranje sredstava koji će pripomoći obnovi Grada Zagreba, kuća, stanova, onda mislim da i to svakako treba ispitati kao mogućnost, a ovo drugo ćete mi reći kasnije jer nisam shvatio o čemu govorite. Hvala vam.
Imamo jednu repliku na izlaganje ministra Horvata, to je poštovani zastupnik Stričak. Izvolite.
Ministre vi ste u svom izlaganju najčešće koristili pojmove struka, stručnjaci, radne skupine, pa između ostalog u zakonu u Članku 11. predviđa se osnivanje stručnog savjeta za obnovu kojeg bi osim predstavnika Vlade činili predstavnici Građevinskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, Arhitektonskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, Hrvatske komore inženjera građevinarstva, Hrvatske komore arhitekata, Hrvatske komore inženjera strojarstva, Hrvatske komore inženjera elektrotehnike, Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske udruge poslodavaca, Hrvatskog saveza građevinskih inženjera, Društva arhitekata Zagreba, Hrvatskog inženjerskog saveza, Instituta za povijest umjetnosti, Gradskog zavoda za zaštitu spomenika kulture i prirode Grada Zagreba i Fonda za obnovu Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije odnosno [[Upadica: Hvala vam.]]
Vrijeme je isteklo.
Dakle ja pretpostavljam da je pitanje trebalo glasiti zbog čega tolika široka lepeza struke je uključena u ovo stručno povjerenstvo. Upravo zbog njegovog ključnog savjetodavnog učinka jer rekli smo da će kompletna operativa biti preseljena i transformirana u fond, a stručno povjerenstvo biti će savjetodavno tijelo i samom fondu ali i Vladi RH, a ono što je bilo u konstruktu pitanje od malo prije, da postoji tablica tzv. euro koda, ta tablica ima određene gradacije, mislim da u ovom trenutku nema smisla uzeti najveću protupotresnu gradaciju koja bi se trebala primijeniti u obnovi Grada Zagreba u smislu protupotresne zaštite, ako bude želje i namjere vlasnika da se koristi i taj euro kod stupnja 9 ničim to neće biti spriječeno. Hvala lijepo.
Hvala. Ovime smo došli do kraja replika, pa sada ću pitati izvjestitelje odbora žele li uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo, Odbor za graditeljstvo i prostorno uređenje ništa, onda otvaram raspravu. Imamo kao što sam rekao 10 klubova i 62 pojedinačne rasprave. Prvi je na redu Klub zastupnika Domovinskog pokreta i poštovani zastupnik Zlatko Hasanbegović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, Vlade, ministri, sabornici kao i uvijek s ove govornice krenimo ab ovo. Grad Zagreb je 22. ožujka pogodio razorni potres koji je za posljedice imao katastrofalnu štetu pretežito, ali ne i jedino u kulturno povijesnoj jezgri i nažalost gubitak što se zaboravlja jednoga mladoga života. Pred nama je zadaća pronalaska najboljeg zakonskog rješenja o obnovi. Preduvjet za to osim naravno političke volje u ovom saboru jest odgovor na ključno pitanje koje glasi, zašto je potres od 22. rujna imao tako katastrofalne posljedice u šteti koja se procjenjuje minimalno na 11,5 milijardi EUR-a. Dio odgovora naravno leži u geofizičko seizmološki nepredvidljivim razlozima koji ljude pred potresom čine nemoćnim, a raspravu odgovornosti za taj dio štete bespredmetnom. U svim bivšim mjesečnim, političko, parapolitičkim i teorijsko stručnim raspravama više ili manje suvislim izostao je drugi dio odgovora na ključno pitanje zašto je potres imao baš takve katastrofalne posljedice u donjogradskoj jezgri, a neznačajno manje neovisno o njegovoj jačini koje bi same po sebi bile neizbježne. Bez jasnog odgovora na to pitanje i njegovog javno političkog osvjedočenja koje još uvijek ostaje u sjeni s jedne strane nemoći države, a s druge strane besplodnih rasprava bilo koji zakon usvojen u ovom saboru ostat će trajnim nedonoščetom. Odgovor na to ključno pitanje zašto su ovakvi razmjeri štete, a ne značajno manji ne leži u području seizmološke ekspertize već onoga što prigodno možemo nazvati državno političkom i socijalnom geofizikom i seizmologijom. Dakle, katastrofalna šteta koja je nastala kao posljedica potresa od 22. ožujka 2020. konačni je epilog jedne druge po posljedicama katastrofalne socijalno političke štete, Dubrovčani bi rekli velike trešnje s epicentrom u zagrebačkom, budimo iskreni 8. svibnja 1945. godine. Što su obilježja i trajne posljedice za središte Zagreba, te socijalno političke osmosvibanjske velike trešnje sa različitim postkomunističkim amplitudama do današnjeg dana? Naime, jugoslavenski komunisti nakon štos u napunili jame, rudarska okna i protutenkovske okope od svibnja 1945. krenuli su s drugom fazom revolucije koja je imala za cilj likvidaciju građanskoga društva, svih njegovih zatečenih ustanova, među ostalim i putem pljačke, prigodne nazvane nacionalizacija konfiskacija privatnog vlasništva i razvlašćivanja kuće vlasničkog sloja čiji je poslovni graditeljski i društveni napor stajao u temelju činjenice da je Grad Zagreb po svojoj povijesnoj jezgri koji je predmet ovoga zakona bio autentična građanska i nacionalna metropola i prije tzv. oslobođenja 8. svibnja '45. Nakon provedbe tog protuvlasničkog revolucionarnog zahvata zagrebačka povijesna jezgra pretvarana je u polustoljetni inženjerski rečeno u građevinsko-konstrukcijskom smislu zapušteni, oronuli geto i kulisu prepuštenu društvenoj nebrizi i propadanju koje su uz poneku obitelj izvornoga vlasnika useljeni pute tzv. stanarskog prava pouzdanici režima različitog stupnja iz redova kojih se smjenom naraštaja u značajnoj mjeri novačili naša post komunistička, primjerice iz zadnjeg saziva CKSKH tzv. urbana salonska, aktivistička i pseudo subverzivna kulturnjačka antifa ljevica. Ona ljevica koja danas aktivistički stoji u prvim redovima borbe za cjelovitu obnovu, zanemarujući činjenicu da je temelj za nastanak ove štete od potresa koja je raspravljana i u duhovnom i u vlasničkom i u konstrukcijsko-inženjerskom smislu postavio jugoslavenski komunizam s kojim se trajno nadahnjuju uključujući i suvremeni post post komunistički, upravljačko-urbanističko-vlasnički metež koji je Zagreb, napose njegovo središte, i dalje ukopan. Dakle, što su osnovna pitanja koja se trebaju urediti ovim zakonom i što je njegov strateški i konačni cilj? Je li cilj ovoga zakona kolokvijalno građevinski rečeno krpanje zgrada oštećenih potresom i palijativna rekonstrukcija do razine stanja prije potresa te poneko uklanjanje trajno oštećenih zgrada uz zadržavanja te kozmetički promijenjenih birokratskih procedura ili je cilj cjelovita urbana obnova te postizanje mehaničke otpornosti i stabilnosti u potresu oštećenih zgrada iznad razine koje su imali prije potresa, uključujući i poticanje te proceduralno olakšanje nadogradnje i gradnje na mjestu uklonjenih oštećenih zgrada zamjenskim po uzoru na Beč, Pariz ili Prag? Izraz rješenja ove dvojbe možemo dobiti i odgovor na retoričko pitanje koje nije samo retoričko, je li nam ovaj zakon kao lex spacialis uopće potreban, te je li predlagatelj s obzirom na osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonskim prijedlogom i postavljene ciljeve, umjesto da oštećene privatne vlasnike i građane mjesecima zbog predizbornih kalkulacija drži u neizvjesnosti s istim učinkom i obnoviteljskim dosegom mogao pristupiti najobičnijoj noveli postojećega Zakona o gradnji, budući da Zakon o gradnji sasvim solidno uređuje ono što kolokvijalno nazivamo krpanjem ili rekonstrukcijom do razine stanja prije potresa? Naime, u preambuli zakonskog prijedloga predlagatelj nas poučava da potresi pripadaju grupi prirodnih opasnosti koje su, što naravno nismo znali, u potpunosti nepredvidivi po vjerojatnosti i intenzitetu, a potom citiram „Zakon predviđa izradu projekata obnove zgrade koji mora biti izrađen tako da zgrada nakon obnove ispunjava temeljne zahtjeve za mehaničku otpornost i stabilnost najmanje u jednakoj mjeri kao prije obnove“, to prevedeno ne znači zakonsku obvezu cjelovite obnove već krpanje zgrade … potresne otpornosti koje su imale prije potresa koje bi se potom kod prvog sljedeće potresa iste jačine urušile, naravno s istim posljedicama. Umjesto pojačanje mehaničke otpornosti i stabilnosti i pojačanje konstrukcije propiše kao zakonska obveza, a ne tek kao mogućnost, prevedeno s inženjersko-projektantskog meta jezika oštećenom vlasniku laiku, oštećeni znaju o čemu govorim, država i grad bi velikodušne, o tome ključnom pitanju financiranja nešto kasnije, s 80%, 60+20 i u nejasnom roku sufinancirala tek primjerice zidanje opeke na srušenom ne konstrukcijskom zabatnom zidu bez obveze dodatnog učvršćivanja običnim betonskim nadvojem jer tu naravno prelazi razinu mehaničke otpornosti i stabilnosti prije samoga potresa. Drugi element zakona koji upućuje na to da je u osnovi kao jedini postavljeni ostvariv cilj tek građevinsko krpanje, a ne cjelovita obnova s jasnom novom vizijom i gospodarsko-poslovnog i socijalnog životnog razvitka grada koja posljedica potresa iz tragedije može pretvoriti u poticaj i prigodu, jest izostanak iz predmeta i cilja zakona čl. 1. te dijela, način i obnavljanje oštećenih zgrada i stavka koji bi same logike ovog zakona omogućio osim uklanjanja oštećenih zgrada izrijekom i mogućnost i poticaj za nadogradnju te gradnju zamjenskih zgrada upravo u cilju cjelovite urbane obnove, a koja po postojećem zakonskom okviru koji propisuje gradnju, prostorno uređenje i vlasničke te primjenom beživotnog terora tzv. konzervatorskih smjernica de facto onemogućena umjesto da se potiče i stimulira tzv. krpanje i dovođenje u stanje otpornosti na potres, prije potresa i to na račun svih poreznih obveznika upravo ovaj zakon treba biti razvojna točka preokreta za Grad Zagreb, posebice njegovu zamrslu povijesnu urbanu cjelinu koja može oživjet samo gradnjom novih boljih i sigurnijih zamjenskih zgrada s više etaža i stanova na istom tlocrtu čime bi se obnova isplatila i bez državnog zaduživanja koje se ne mogu izgraditi državnom intervencijom već isključivo harmonizacijom ne špekulantskoga već legitimnog poslovnog i ulagačkog ne špekulantskog interesa s jedne strane, te zatečenog vlasničkog interesa oštećenog u potresu s druge strane. Tu dolazimo i do jednog važnog, pa čak i ključnog pitanja izvora i načina financiranja provedbe ovog zakona, što uključuje i pitanje opsega državnih potpora privatnim vlasnicima čija je imovina oštećena u potresu. Ovdje mora biti jasan i neumoljiv procijenjenih potrebnih 11,5 milijardi EUR-a samo u svrhu obnove Zagreba, nema niti će ih u doglednoj budućnosti biti, tko to tvrdi obmanjuje javnost u svrhu jeftinog politikanstva i predizbornih kalkulacija osim ako se projekt obnove i provedba zakona zamišlja kao stogodišnji poduhvat obnove dvorca Zende u kojem ne žive ljudi, a ne kao projekt razmjerno brze obnove grada kao živog društvenog tkiva u kojem žive ljudi, u tom smislu mi pada na pamet znakovit naslov sjajne sociološko-identitetske studije moga umirovljenog institutskog kolege Ivana Rogića čiji je naslov ne „što je Zagreb“ već „tko je Zagreb“ prioritet državno financirane žurne ne koruptivne i kvalitetne obnove trebaju biti javne ustanove i škole, bolnice, muzeji i fakulteti, sve ono što kao javno dobro koriste svi građani jer je iluzija da ona država koja nije u stanju brzo i kvalitetno obnoviti državno javno vlasništvo može uspješno i djelotvorno sufinancirat obnovu privatnoga vlasništva. g. Plenković nakon što je hirotonisan ili rukopoložen u poznatim okolnostima kao svoju političku misiju označio je suzbijanje utjecaja populizma i demagogije u hrvatskom političkom životu. Zakonskim predizbornim prijedlogom o državnom subvencioniranju i financiranju privatne imovine ni manje ni više 80% u jeftinom populizmu i aktivističkoj predizbornoj demagogiji prestigao je iz, naše kolege iz Možemo i Radničke fronte i to iz dva razloga. Prvo jer tog novca nema, niti će ga biti. I drugo, kad se prođe kroz bespuća ovog zakonskog prijedloga i dešifrira inženjerski meta jezik jasno je da se tih obećanih 80% ne odnosi na cjelovitu obnovu već samo krpanje i ne daj Bože istog potresa kada se vlasnici probude ili ne probude s dimnjakom i zidom u postelji, dakle, a ne ono što nazivamo i u statičkom smislu cjelovita obnova. Načelno ustavno političko i etičko i društvovno pitanje glasi, trebaju li i zašto i u kojem opsegu svi hrvatski porezni obveznici sufinancirat obnovu oštećenog privatnog vlasništva u povijesnoj jezgri Grada Zagreba koja je po svojoj tržišnoj vrijednosti bez sumnje među najskupljim u hrvatskoj državi? Odgovor na to pitanje nije jednostavan i proizlazi, ako nije riječ o politikanstvu i demagogiju, iz načelnog političkog svjetonazorog i ako hoćete ideološkoga stava. Vlasnici oštećene imovine, barem više desetaka onih s kojima sam razgovarao i koji do svog vlasništva nisu došli ni tranzicijskim mešetarenjem, ni jeftinijim otkupom otete tuđe imovine, već nasljedstvom ili poštenim radom, niti ne očekuju od države da im pokloni novac, posebice ako bi to predvidljivo značilo da će najmanje sljedeće 3 ili 5.g. živjeti bez tople vode i grijanja. Oni koji su mogli donju razinu obnove iz ovoga zakona, već su sami izveli niti u jednom trenutku ne očekujući državnu potporu. Vlasnici koji znani, koji su svjesni da je vlasništvo osim izvora prava, izbor stanovite odgovornosti ne žele HNS-ove jeftimbe tzv. najviše cijene iza kojih slijedi manipulacija naknadama izvantroškovničkim radovima, beskrajne birokratske torture, pseudokonzervatorijski teror, namještene javne nabave, dvorske arhitekte i inženjere, jalove savjete, fondove stručnjaka, dakle onaj postupak koji obnovu neće završit za njihova života. Jedno od rješenja zove se jednostavno subvencionirana kamata na dugoročni beskamatni kredit, ne za krpanje i tzv. rekonstrukciju već cjelovitu obnovu. Hvala.
Hvala lijepa. Čini mi se da sam vidio povredu Poslovnika, poštovana zastupnica Posavec-Krivec. Šta je povrijeđeno u Poslovniku?
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Hasanbegović je povrijedio Poslovnik, čl. 14. koji govori o Ustavu RH i obvezama i pravima nas zastupnika. Svega prije nekoliko dana uvaženi zastupnik prisegnuo je ovdje u HS, a danas je izrekao da je u, govoreći u ime kluba, da je 8. svibnja 1945.g. došlo do tzv. oslobođenja Grada Zagreba. Znači, izrekao je neistinu koja nije u skladu sa Ustavom RH.
Kolegice Posavec-Krivec, to nije bila povreda Poslovnika i ja vas molim da stvari sa kojima se ne slažete ne proglašavate povredama Poslovnika i zlorabite tu instituciju, zna se vrlo točno što je povreda Poslovnika, a što je drugačiji stav. Naravno, mi smo parlament, bit će potpuno različitih stavova o istim stvarima i to je upravo bit demokracije. Ali nemojte zlorabiti, molim vas, povredu Poslovnika. Lijepo vas to molim. Kolega Hasanbegović, ajmo prekinuti s tom diskusijom, se slažete vi? Nema, nemojte odgovarati, dobit ćete opomenu. Idemo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a, vrijeme će podijeliti poštovani zastupnik Siniša Hajdaš Dončić i poštovana zastupnica, ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Dame i gospodo. Dakle, citirat ću za početak premijera Plenkovića koji je rekao da nije cilj povratka kroz ovaj zakon u prijašnje stanje. Dakle, to kod mene, bojim se, izaziva jednu onako ... [[Govornik se ne razumije.]] , jednu potpunu zbunjenost. Jer kad ulazimo, dakle ne samo u filozofsko-socijalnu komponentu ovog zakona, to su prije svega dva temeljna postolata, a to je zapravo odnos siromašnih i bogatih i odnos odgovornih i neodgovornih. Dakle, ovaj odnos odgovornih i neodgovornih mogu odmah nekompozorirati. Na koji način? Gledajte, čak da su svi ljudi osiguravali svoje stanove i kuće u osiguravajućih društvima, kod potresa bi to osiguravajuće društvo propalo, dakle, ne bi moglo isplatiti. Dakle, to apsolutno u ovoj javnoj raspravi u ovom diskursu ne dolazi u obzir. Drugi odnos su bogati i siromašni. Ne znači da ako ljudi žive u centru grada Zagreba ili ako žive u dijelu Zagrebačke ili Krapinsko-zagorske županije, ako imaju jednu nekretninu, da su oni bogati. Dakle, ovo što kroz neke društvene mreže, čak neki saborski zastupnici dakle guraju u ovu prostoriju, da bi ljudi trebali sami snositi štetu ili posljedice štete od potresa, ne govore dobro o ovom društvu. Dakle, ovo društvo mora biti solidarno, zato postoji država i zato postoji društvo jer sad ću nešto reći što se tiče samog zakona. Što je dobro, dakle nešto moramo i pohvaliti. Dakle, dobro je da je zakon puno kvalitetniji, da je puno transparentniji nego ona njegova falš prva verzija, a isto je dobro da zakon predviđa osnivanje Fonda za obnovu, dakle, čija će vjerojatno osnovna zadaća biti pronalazak određenih sredstava. E sad ću reći što je ovdje upitno meni. Dakle, gledajte, upitno je postotak financiranja od 60%, dakle po meni vam je to izravno, dakle priprema g. Plenkovića za sljedeće lokalne izbore, dakle, što predlažem, predlažemo li raspravu, možda da se taj postotak smanji na 40%, a onda 20% kroz bespovratna sredstva HBOR-a za dizanje nadstandarda, ako ne želimo povratak na staro. Što znači nadstandard? Nadstandard znači i konstrukcijski i energetski nadstandard. Pa onda to može bit, netko je tu čak spominjao od saborskih zastupnika u prijašnjoj raspravi, to može biti i zametak nekakvog revolving fonda koji bi se onda koristili u cijeloj Hrvatskoj, dakle to je jedna grupa ideja, ali daje jednu pravedniju dimenziju cijeloj ovoj priči i ono što je ovdje također, upitno, dakle, a to voli g. Plenković spominjati, dakle to je ono oslanjanje na EU sredstva. EU sredstva nisu bespovratna, i ovo što ćemo mi dobivati, mi ćemo kad-tad to vraćati, vraćamo i sad kroz proračun, vratit ćemo i kroz buduće takse. Što je ovdje loše? Dakle, ne vidim viziju, ne vidim urbanizam, ne vidim da je prvo trebalo ići pasaži, dvorišne zgrade, promet, zelena infrastruktura i zapravo, kroz ovaj prvi dio zakona ne vidim budući identitet grada Zagreba. A ono što me najviše pogađa osobno, dakle Hrvatska je potpisnik i Europskog zelenog dogovora, znači što traži, klimatski neutralnu Europu do 2050. g., potpisali smo i ratificirali Pariški sporazum, dakle ograničavamo porast rasta temperature na 1,5 u odnosu na predindustrijsko doba, a što mi radimo, mi vam zapravo, tj. Vlada sufinancira kondenzacijske bojlere. E sad, što su kondenzacijski bojleri? Samo da vam napomenem da ih Nizozemska od 2021. zabranjuje ugradnju bojlera za grijanje, a Velika Britanija ih prestaje prodavati 2025., a Španjolska je donijela zakon, dakle, je tamo lijeva vlada, to je točno, dakle, koji zabranjuje sve investicije u dobivanju plina, ugljena i nafte. Zaključno ovom mom dijelu izlaganja, dakle, po meni, zakon ne stimulira dovoljno cjelovitu obnovu ni prostorno ni ekonomski ni društveni aspekt. Suvlasnike i vlasnike ne potiče na korak više i ne otvara ideju nadstandarda. Naravno da je sporan ovdje i nejednaki tretman vlasništva obiteljske kuće, stanova u višestambenih zgradama po pitanju neke zamjenske gradnje. Malo ekonomskih brojki, dakle procijenjeno je da je šteta od potresa 86 milijardi kuna, a ovaj vam zakon govori o 42 milijarde kuna. Dakle pola negdje fali. Ne može biti pola oslanjanje isključivo na EU fondove. I za kraj ću reći, dakle, prije cjelovitog preliminarnog proračuna, dakle stvarne obnove, dakle mi donosimo zakon. E tak smo i autoceste gradili. Hvala lijepo.
Sada će poštovani zastupnik Brumnić govoriti, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministri, poštovane kolegice zastupnice i zastupnici. Dolazim iz grada Zagreba i ono što je ključno za reći, ovaj grad nije pogodio potres prvi put, pogodio ga je, osim prije 4 mjeseca i 1880. g. Sramotno je to da je Austro-Ugarskoj trebalo tada 4 dana da reagira i krene s obnovom Zagreba i pomoći građanima, a 140 godina kasnije 4 mjeseca nam je trebalo da počnemo raspravljati o ovom zakonu, dok 20 tisuća naših sugrađana ne može živjeti u svojim stanovima i kućama. Ne znam za vas, ali mene je sramota rada prošle Vlade i prošlog Sabora koje su većinu činili tada HDZ i gradonačelnik Grada Zagreba Milan Bandić koji su se raspustili prije nego su uputili zakon u raspravu odnosno u donošenje. Ono što se iskreno nadam, nadam se da me neće biti sramota ovog saziva Sabora, da ćemo imati dovoljno mudrosti i ljudskosti da donosimo zakone na vrijeme i u korist građana Grada Zagreba. Prije 140 godina jedan čovjek nam je pokazao što znači voljeti Zagreb i Zagrepčane, to je bio August Šenoa, on je tada kao gradski senator pomažući sugrađanima nakon potresa obolio od upale pluća i ustvari platio najveću cijenu. Prošetajte danas Vlaškom i vidite kako su građani Grada Zagreba pamte Augusta Šenou i njegovu žrtvu, a onda se zapitajte na koji način će pamtiti Andreja Plenkovića i Milana Bandića. O čemu govorimo danas? Govorimo o političkoj klasi predvođenoj ljudima koji ne mogu donijeti odluke, zato smo čekati 4 mjeseca koji nisu htjeli žrtvovati ništa i koji neće žrtvovati ništa. Jak potresa koji se dogodio u gradu Zagrebu u nekoliko sekundi dijeli život ljudi koji su pogođeni potresom na period prije i poslije. Nakon tih par sekundi 22. ožujka ništa nije bilo isto i prilagodba ljudi koji su doživjeli taj potres bit će traumatična i teška za mnoge. Što je naš zadatak? Naš zadatak je učiniti da ona ne bude nepremostiva. Cilj svake vlasti gradske ili državne trebao bi biti omogućavanje lakše prilagodbe životu nakon potresa. Koji je smisao postojanja države u ovom slučaju? Ona bi trebala biti u službi svojih građana i njihovih potreba. A kome Vlada služi danas? Moram priznati vrlo teško je naći odgovor na to pitanje. Sam prijedlog Zakona o obnovi teško oštećenih potresom postavlja osnovno pitanje, skrbi li ova vlast o narodu ili brine o interesima kapitala i pojedinaca? Premijer je u jednom trenutku rekao da bi volio pronaći rješenje u kojem neće dozvoliti mešetarenje odnosno korištenje dobrih investicijskih prilika kako to neki zovu. I ja pozdravljam to, pozdravljam to da u ovom zakonu se pronađu načini da se pomogne ljudima koji imaju problem sa novcima potrebnima da obnove svoje objekte. Koliko god ova materija zakona bila kompleksna u njoj se postavlja jedno ključno pitanje, neko od kolega je to rekao u replici, a spomenuto je i u raspravi, koliko dugo će to trajati odnosno tko će to platiti? Ja ću ovdje uzeti primjer Grada Zagreba upravo zato što se ovdje nalazi ministar financija koji je omogućio da Grad Zagreb danas bude prekomjerno zadužen, potpuno nelikvidan i na neki način potpuno nesposoban sudjelovati u ovom projektu, a praktički ovaj zakon se donosi za Grad Zagreb. Ukupni troškovi obnove su između 45 i 90 milijardi kuna. Postavlja se ono ključno pitanje, 20% trebaju od toga osigurati jedinice lokalne samouprave, tih 20% u slučaju Grada Zagreba ukoliko se radi više od 80 milijardi tada je to 16 milijardi. Grad Zagreb ima proračun od 7 milijardi, a slobodnih sredstava za investiranje u bilo što u ovom trenutku na godišnjoj razini nema niti 100 milijuna. I ja postavljam ovdje ministru pitanje koji je to dozvolio, na koji način misli osigurati da Grad Zagreb ima svojih 20% ili će to preuzeti država. Neki dan smo bili svjedoci toga kakav je utjecaj ovog potresa ustvari bio i na ostatak infrastrukture u Gradu Zagrebu, gdje je nakon višegodišnje nebrige nitko nije našao vremena provjeriti što se dogodilo sa infrastrukturom odnosno provjeriti da li ovo što se srušilo u Gradu Zagrebu je zatrpalo odvodnju, a to je ključni problem? Nakon što smo u centru Grada Zagreba imali potres, nakon što su se dimnjaci srušili, nakon što je to palo na zemlju, nakon što je odvezena šuta sve ono što je upalo u odvodne kanale nije sanirano. Zakon je sam po sebi postavljen vrlo načelno, kao da je netko odlučio da ćemo imati obnovu i nakon toga napisao zakon u kojem piše imat ćemo obnovu. Ministar Horvat je to praktički u jednom trenutku i priznao jer je sam zakon nerazrađen okvir kao što je on rekao i donijet ćemo podzakonske akte kojima ćemo sve to predefinirati. To je danas ponovio i premijer ovdje i naveo rokove, ti rokovi su 30 pa plus 15 dana. Ja se stvarno nadam da do drugog čitanja ćemo mi u ovoj sabornici znati koji bi to trebali biti kriteriji i uvjeti pod kojima će se sve obnavljati. Zbog građana pogođenih potresom nadam se da će Vlada pokazati dovoljno sluha i mudrosti da u svoje prijedloge koje su ovdje izrečeni i koji će tek biti izrečeni. A sada nekoliko zamjerki. Prvi problem, zakon ne financira cjelovitu obnovu stambenih objekata, već financira samo rekonstrukciju konstrukcije, a za sva sljedeća pojačanja na razinu 3 i 4 gdje je 4 cjelovita obnova, zakonodavac traži da vlasnici osiguraju razliku. Ja mislim da je svatko svjestan da to nema smisla jer ako ćete vi sanirati onaj prvi dio u kojem je trošak 20 ili 30% da biste nakon toga još dogradili 80% sami, da to nije ono što bi trebalo biti interes ove Vlade, a niti ove zemlje. Drugi problem koji se pojavljuje se pojavljuje oko suvlasništva nekretnina. Znači dogovor oko suvlasnika oko dodatno …/nerazumljivo/… zgradu je Zakon o vlasništvu. To je posao izvanredne uprave, a ovaj zakon predviđa da je obnova posao redovite uprave. To se radi o ovima koji upravljaju stambenim zgradama. Zakon nije definirao hoće li založno pravo teretiti sve suvlasnike odnosno cijelu zgradu, ministar je jučer na odboru čak i odgovorio na taj način, makar je poslije toga dao i drugačiji odgovor tako da moram priznati ne znam šta im je intencija. Ono što je trebala biti intencija ovog zakona, a to je da se preveniraju sva buduća moguća oštećenja koja nastaju uslijed seizmičkih djelovanja u Gradu Zagrebu. Diskriminiraju se suvlasnici višestambenih zgrada u odnosu na suvlasnike obiteljskih kuća gdje, da obiteljske kuće u stvari ne proizlaze iz nikakvog zakona nego je to definirao ovaj zakon, gdje je definirao da je ta obiteljska kuća zgrada do 600 m2 koja ima 3 jedinice od kojih samo jedna mora biti stambena. Ja vas pitam po čemu je to obiteljska kuća? Vi imate obiteljskih kuća koje su sa 1 stambenog jedinicom veće od ovoga šta ovdje govorimo odnosno imate manjih tu su ih u Zagrebu zvali ono urbanim vilama, zgrada u kojima imate 5, 6, 7 stanova, a nemaju 600 m2. Zatim problem definiranja stana odgovarajuće veličine gdje ćemo smjestiti naše sugrađane, što je odgovarajuće Vladi, a što je odgovarajuće građanima? Vidim da mi se primiče kraj, ostatak što imam za reći ću onda pokušati u pojedinačnoj raspravi, ali zapamtimo svrha zakona bi trebala biti brza, pravedna i prije svega kvalitetna obnova. Nadam se da će ministar i premijer uzeti u obzir one dobre prijedloge [[Upadica: Hvala.]] i uvažiti primjedbe. Hvala lijepa.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj MOST-a nezavisnih lista, a vrijeme će podijeliti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić i poštovani zastupnik Zvonimir Troskot. Najprije poštovana zastupnica Selak Raspudić. Izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora, uvaženi potpredsjedniče sabora, budući da je naše vrijeme ograničeno, a da sam nekakav osvrt na sam zakon dala u ime Kluba MOST-a i ranije ovoga puta fokusirat ćemo se na tri stvari. Prva stvar je ona što smatramo osobito problematičnim u ovom prijedlogu zakona odnosno ono što nas najviše zabrinjava. Druga stvar je način na koji mi mislimo da se obnovi treba pristupiti, a to je ona proaktivnost o kojoj sam govorila i ranije. I treće ono o čemu će govoriti kolega Troskot što naše građane najviše zanima, a to je financijski aspekt i sa strane države, ali i sa strane pojedinačnih građana koji će u ovu obnovu morati investirati svoja sredstva. Dakle, žao mi je što moramo toliko govoriti o transparentnosti koja se već kao pojam toliko izlizala da ljudima izlazi doslovno na uši. Međutim, ni ovaj zakon kao ni mnogi zakoni prije njega pa čak i ovo stalno kreiranje novih zakona koji jednako kao i ovaj zakon nisu sami definirani nego je sve ono što je važno za ovaj zakon ostavljeno programu mjera kojeg će donositi Vlada tako da mi nemamo konkretna rješenja otvara još jednom ključno pitanje transparentnosti. Transparentnost u ovom zakonu nas zanima na nekoliko razina. Prvo je pitanje što se ništa ne govori o nabavi sredstava, niti o kontroli trošenja sredstava. To će biti glavno pitanje svih eventualnih donatora odnosno financijera. Smatramo da generalno država treba sufinancirati samo onu štetu koja je nastala ovim potresom, a da je zgrada bila primjereno održavana. U zakonu se ostavlja nekakva mogućnost da će država moći potraživati one koji nisu zgrade kvalitetno izgradili, ali se ne govori toliko o njihovom primjerenom održavanju. Pitanje načina provedbe, ugovaranja i trošenja novca u obnovi je puno važnije nego tehnička pitanja projektiranja i provedbe sanacija. Stoga očekujemo da se ta transparentnost može postići i iznad onoga što je ovim zakonom propisano, a to je uobičajeno podnošenje izvješća saboru na polugodišnjoj ili godišnjoj razini. Živimo u vremenu digitalizacije, očekuje se širok konsenzus oko ovog zakona i da u obnovi sudjeluju svi građani RH pa najmanje što se za njih može učiniti je da sredstva koja oni utroše budu javno dostupna u ovom vremenu digitalizacije. Drugi problem transparentnosti odnosi se na sve ono što će ovaj zakon omogućiti da se izgradi. To ne ide nažalost u smjeru one proaktivnosti o kojoj ću govoriti kasnije, ali ide u smjeru neke nove izgradnje primjerice hitne gradnje zgrada za privremeni smještaj koja se omogućava ovim zakonom. Tako nešto mi smatramo besmislenim trošenjem javnog novca koji ponovo otvara prostor za različite oblike malverzacija i manipulacija jer ćemo opet morati otvoriti cijelo jedno polje traženja investitora i izgradnje zgrada koje će služiti samo za privremeni smještaj, a onda kasnije morati biti prenamijenjene. Ta transparentnost o kojoj sada ovdje govorimo ne bi bila tolika tema da nema tako loša iskustva godinama ranije. Ta transparentnost toga ovdje se ne odnosi samo na način upravljanja i trošenja sredstava u kojem će sudjelovati svi hrvatski građani sada od donošenja ovoga zakona, nego se odnosi i na svo trošenje sredstava koje se događalo ranije, a u svrhu obnove Zagreba od oštećenja nastalih potresom. Dakle, očekujemo primjenu te transparentnosti i retroaktivno. Druga stvar o kojoj želim govoriti i koju sam započela i na samom odboru, a nastavila ujutro u slobodnom izlaganju odnosi se na ono što sa gradom učiniti. Dakle, osnovni je problem što novaca nema. Mi se možemo pozivati na državu koja će dati svojih 60% i privremeno zanemariti tu činjenicu no kada govorimo o tome kako će namaknuti sredstva onda govorimo o milijunima umjesto o milijardama pa se opet izvlačimo na EU fondove i vrtimo u jednom krugu gdje zanemarujemo ono da ćemo, a to je da ćemo posljedice takvog zaduživanja svi mi osjećati. Dakle, što učiniti. Kada sam na odboru postavila pitanje možemo li ovome pristupiti proaktivno u smislu toga da da grad probudi svoje uspavane resurse pa se na neki način uhvati i u koštac s nesređenim imovinsko-pravnim odnosima jer će ionako zadirati u vlasništvo time što će stavljati hipoteku na stanove ili cijele zgrade u slučaju da nije u pričuvi osiguran dovoljan broj novaca za subvencioniranje dijela ove obnove koji je propisan zakonom, a to je 20%. Dobila sam odgovor da nije moguće nastupiti proaktivno, bit ću konkretna dakle govorim o onome što je u javnom prostoru već vizionarski artikulirao prof. Galić, govorim o mogućnostima da se iskoriste potkrovlja koja sada zbog tih neriješenih odnosa nikome ne pripadaju, govorim o mogućnosti toga da po uzoru na Beč čak i idemo korak dalje, da na zgradama na kojima je to moguće izgradimo katove i time one postanu samoodržive u smislu toga da same financiraju svoju obnovu, jer budimo realni to je jedini način. Odgovor koji sam dobila bio je izbjegavanje samog odgovora odnosno konstatacija da to nije moguće iz različitih razloga. Prvo nisu sve zgrade u takvoj situaciji da imaju nekakav potencijalni kapital, drugo je naravno pitanje statičke mogućnosti može li se uopće nadograditi. Nisu sve, ali jesu neke i što s onima koje jesu. Kada ćemo konačno shvatiti da ne možemo samo naricati nad svojom sudbinom nego da naše propuste i potrese moramo pretvoriti i u naše potencijale. Ovo zaista jest prilika da omogućimo struci da se kreativno razmaše, da da ponudu, da da svoju viziju Zagreba za 21. stoljeće gdje ćemo konačno svi mi moći profitirati, ali ne samo na razini onoga što je statički održivo, a pritom i oku ugodno, nego na razini toga da uopće možemo financirati ovu obnovu jer ono što još nije spomenuto u javnom diskursu, a što je itekako važno je činjenica da kada se govori o tome što će ova obnova financirati, a već smo rekli to je samo taj konstrukcijski dio koji nisu stanovi i koji neće biti cjelovita obnova pogotovo za one građane koji si je sami ne mogu priuštiti zato smo i razgovarali o kriterijima, socijalnim kriterijima koji će osigurati građane kojima je to jedini krov nad glavom, je činjenica da nitko neće pri zdravoj pameti obnavljati samo do postojećeg stanja u smislu statičke održivosti zgrade, jer to je ono što je bilo upropašteno ovim potresom. Pa tko bi od vas, ima san, ponovo pristao na investiciju novaca isključivo da bi se vratio u jednako opasno stanje čije je razorne posljedice već osjetio ranije. Naravno da će ljudi koji će htjeti ostati u svojim stanovima morati pristupiti tome da im taj dio novaca koji garantira država neće biti dovoljan, nego će morati investirati da zgrada odgovara seizmološkim propisima za 2020. godinu. Dakle, to je još jedan dodatni trošak osim unutarnjeg uređenja koji se sada i hitno nalazi pred vlasnicima stanova. Zbog svega toga Klub zastupnika MOST-a, a i na tragu onog priopćenja koje je jutros također izdalo Društvo arhitekata Zagreba pozivajući se na izradu urbane obnove stajat će uz one koji će ovome pristupiti proaktivno i vizionarski, otvorit će javnu raspravu o tome kakav grad želimo, a na tragu nedavnih katastrofa kojima smo svjedočili zaključit ću ovu raspravu s time da ne želimo Zagreb koji će zbog ne investiranja u vodoopskrbu biti Panonsko more, nego želimo Zagreb koji će biti Amerika u malome. Hvala vam.
Nastavit će poštovani zastupnik Zvonimir Troskot, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče sabora, uvažene zastupnice i zastupnici i svi naši građani RH koji nas gledate putem ekrana. Jedan mali samo, jedna malo samo digresija na pitanje koje sam uputio našem premijeru, naravno da mi nije odgovorio na pitanje, ali čisto da se ovdje zna, razgovarao sam sa stručnjacima iz građevine i arhitekture. Ono šta su mi bili rekli da u raspravama su shvatili da potres do, nikada nije bio ozbiljno uziman kao pitanje, ozbiljno pitanje nacionalne sigurnosti do ovoga potresa, što smatramo da je žalosno iz razloga što je ovo regija koja je izložena potresima i naveli smo primjere i Albanija i Makedonija i Crna Gora 1979. godine gdje nam stradao Dubrovnik, a i naš Ston 1996. godine, a zračnom linijom Italija nam je ovdje u susjedstvu, tako da do ovog potresa nikad to nije bilo ozbiljno razmatrano. Što se tiče samog financiranja ono što mi smatramo u klubu, koji je predložen od stane Vlade smatramo da je ono neodrživo u modelu 60, 20, 20. Dakle, ako gledamo 60% od 11 milijardi procijenjenih troškova to je otprilike nekakvih 50 milijardi kuna odnosno 6,6 milijardi EUR-a, Hrvatska vlada po ovome što sam ovdje imao prilike čuti ima nekakvih spremnih 700 miliona EUR-a što znači da fali nekakvih 8 puta sredstava, a vidjet ćete i iz izlaganja da Zagreb i naši građani nisu likvidni za ovakav jedan pothvat. Krenut ću sa Zagrebom, dakle ovako novinski članci još iz davne 2007. godine nas prisjećaju na davno potpisivanje euro obveznica od strane gospodina Bandića, gospodina Ljubića, gospodin Mato Crkvenac je bio uključen u tu cijelu transakciju gdje smo svi na neki način barem ta gospoda su slavili potpisivanje obveznice u njemačkoj investicijskoj banci, Deutschebank u Londonu gdje smo se mi zadužili sa 300 milijuna EUR-a i gdje su se uvjeravali ulagači i investicijski bankari da će taj novac biti uložen i isključivo potrošen za proširenje plinske infrastrukture, vodoopskrbne i vodootpadne mreže i infrastrukture. Za daljnju raspravu je jako bitno da se naglasi da taj dug nikad nije isplaćen i vraćen nego je reprogramiran, pa je 2017.g. taj dug zatvoren sa novim dugom i to od, obveznicom od Europske banke za obnovu i razvoj i ovaj postavlja se pitanje na šta je potrošen taj novac u tih zadnjih 13.g. jer iz primjera Trnja što smo imali prilike gledat zadnji vikend sigurno nije na vodoopskrbnu i vodootpadnu mrežu infrastrukturu gdje smo imali prilike gledat naše građane u Trnju da su se, ne samo da su plivali nego su nažalost plivali u fekalijama i to je realnost. A zašto vam to govorim? Iz razloga šta kad pogledate detalje te obveznice koja se nalazi pod br. 48519 vi uviđate da je glavna namjena te obveznice okolišna infrastruktura. A iz događaja pred sam, što se dogodio tijekom vikenda vidimo da, da je veliko, veliki upitnici da su postavljeni u samu vodootpadnu i vodoopskrbnu infrastrukturu iz razloga što nas nikad nitko nije upozorio da je u nekakvoj strategiji Grada Zagreba pretpostavljeno da će Zagreb postat Venecija, da ćemo potencijalno ić sa gondolama na posao i ne samo to nego je Trnje koje je u Zagrebu gdje sam rođen poznat kao malo nogometno središte Grada Zagreba, da će se održavat vaterpolo utakmice između Trnja i dubrovačkoga Juga. Ono šta se tu postavlja pitanje jest da 2023.g. dospijeva ta obveznica i nekako mi se čini da smo ostali i bez vodoopskrbne mreže i bez vodootpadne infrastrukture, ali i bez dvije milijarde kuna, tako da to je dodatan argument da će država, osim onih novaca koji im već fali, morat nažalost preuzet Grad Zagreb. Što se tiče naših građana, nažalost je vlada predstavila program gdje je samo u tri rečenice predstavljen, predstavljen njihov program vezano za ovrhe. Međutim i to bih htio dotaknut danas za vrijeme ovog izlaganja iz razloga što je općepoznata činjenica da je 260 000 naših građana, dakle pod blokadom zbog ovrha. I ne samo zbog ove situacije sada nego općenito zbog gospodarske krize u kojoj se nalazimo mislim da bi bilo prijeko potrebno stavit moratorije na kredite i na kamate, ali ne samo to nego i na ovrhe, što je zapravo i kratkoročno rješenje puštanja likvidnih sredstava u samo gospodarstvo čime bi se pospješilo i samo gospodarstvo, ali i ova situacija vezana za sam Zagreb. U, po isteku moratorija u dugom roku Klub zastupnika MOST-a zapravo i se zalaže za redizajn samog Zakona o ovrhama koji je kompliciran čak i za ljude koji su ga pisali i smatramo da se ne može privatizirat cijeli sustav ovrha. Pričamo i mislimo na one ovrhe koje, koje su, koje se tretiraju pod, kroz vjerodostojne isprave i koje, za koje se brinu javni bilježnici i tu smatramo da bi ovrhe trebale ić u jednom transparentnom digitalnom smislu na, na, na sudove gdje bi bile transparentno iskazane koliko, koliko stvarno su ljudi dužni. Ne samo to nego treba napraviti i prenamjenu da se u samom dugu prvo isplaćuje glavnica prije kamata [[Upadica: Vrijeme]] i nastavit ćemo nekim drugim putem.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Domagoj Ivan Milošević, izvolite.
Želim danas na samom početku ovog svog izlaganja u ime Kluba HDZ-a izraziti sućut obitelji Davora Kovačića preminulog zagrebačkog dobrovoljnog vatrogasca, zahvaliti mu se za svo dobročinstvo i, i nesebično za života neka mu je laka hrvatska zemlja. A također zahvaljujemo svim vatrogascima, ne samo zagrebačkim, širom RH i svim ostalim javnim službama, ali i našim sugrađanima koji su proteklih dana, tjedana i mjeseci uskakali u pomoć svojim sugrađanima, našim sugrađanima ili u sanaciju štete. Poštovani potpredsjedniče HS, dragi kolegice i kolege, poštovani ministri i gđo. ministrice. Kriza koja nas je pogodila u Zagrebu je višestruka, to nam je svima jasno. U isto vrijeme suočavali smo se i sa posljedicama i samim potresom i posljedicama koje osjećamo danas potresa s koronavirusom i sa gospodarsko financijskom krizom kao posljedicom svega toga, nekako smo već zaboravili proteklih tjedana da nam je u jednom trenutku prijetilo i gašenje stotina tisuća radnih mjesta širom RH. Vlada na čelu sa premijerom Plenkovićem reagirala je brzo i konkretno u svim tim krizama. Isti dan na ulicama je bila vojska i policija, medicinsko osoblje vodilo je tih dana bitku na obje strane u isto vrijeme. Angažirane su sve službe koje su se borile sa nedaćom kakva eto Zagreb mislim da nije pogodilo nikad u valjda u tisućljetnoj povijesti, dakle svakih 150.g. čini se bude neki potres i to ozbiljan, ali ovako nešto, dakle da imamo i pandemiju i potres u isto vrijeme, to se vjerojatno nikad i ako Bog da, nikad neće ponoviti. Hvala Bogu sve to je prošlo uz minimalne ljudske žrtve, ali posljedice na živote naših sugrađana, ne samo u Zagrebu nego i u okolici su goleme, moramo svi zajedno učiniti svaki napor, sve što je u našoj moći da ih umanjimo i saniramo. Usprkos najvećem prirezu u zemlji i to na granici zakonskog maksimuma, golemi godišnji proračun Grada Zagreba nije u mogućnosti nositi se s posljedicama nagomilanih nedaća. Uz još jednu zahvalu Vladi RH za dosadašnje i buduće napore ne samo financijske kako bi se stanje u glavnom gradu saniralo i omogućilo normalno funkcioniranje mislim da je red da nas sve podsjetim na to što je učinjeno u tih, u tim danima i tjednima. Putem rebalansa proračuna države i Fonda za zaštitu okoliša osigurano je 100 milijuna kuna za obnove dimnjaka, krovova i zabata, 41 milijun kuna za kondenzacijske bojlere, Vlada je na sebe preuzela i trošak smještaja za naše najpogođenije sugrađane u studentskom centru na Cvjetnom. Uzet je zajam Svjetske banke od 200 milijuna dolara za zdravstvene i obrazovne ustanove, a također, je potvrđeno, odnosno sklopljen ugovor o zajmu sa Svjetskom bankom na gotovo 185 milijuna dolara sa zaista nikakvom kamatnom stopom, ispod 1% za projekte obnove nakon potresa i jačanje pripravnosti javnog zdravstva. Razvojna banka Vijeća Europe osigurat će vrlo povoljan kredit za obnovu privatnih kuća i zgrada, a na kraju, ali ne najmanje važno, fond, dakle podnijet je zahtjev Fondu za solidarnost EU-e, dogovoreno je ukupni iznos od 500 milijuna eura, 89 milijuna eura je već početkom kolovoza na raspolaganju. Prema verificiranoj studiji Svjetske banke oštećeno je u potresu, nažalost 25 tisuća zgrada, procijenjena šteta je gotovo 90 milijardi kuna. U samom zakonu, dozvolite mi, naravno, nešto više. Ovaj zakon koji je pred nama je vrlo kompleksan, sveobuhvatan i ja bih se usudio reći, da prema okolnostima u kojima se donosi odnosno prema okolnostima koji su sve ove mjeseci iza nas i složenosti situacije, mislim da takav zakon nismo donosili od Domovinskog rata. Ovo nije zakon kojem je bitna forma ne bi li se ubrali politički poeni, to smo danas čuli sa više strana, ovo je zakon koji se bavi suštinom problema i nastoji trajno rješavati probleme naših sugrađana i njihovih obitelji. Zakon se sastoji od 9 dijelova, naglasio bih sljedeće. Zakon obuhvaća sve vrste zgrada i kuća i najšire moguće pokriva sve oštećene građane, tj. njihovu imovinu u Zagrebu, Zagrebačkoj i Krapinsko-zagorskoj županiji uz definiranje načina i postupka obnove ili uklanjanja zgrada. Prvi dio zakona uz niz općih i zajedničkih odredbi određuje da RH, tj. Vlada preuzima na sebe 60% troška obnove, 20% grad Zagreb, odnosno Zagrebačka ili Krapinko-zagorska županija te 20% vlasnici ili suvlasnici nekretnina. Mislim da je preuzimanjem na sebe 60% troškova obnove Vlada RH pokazala koliko joj je stalo do svih naših sugrađana koji su pogođeni potresom unatoč evidentno izazovnim vremenima koji su pred i pred državnim proračunom. Solidarnost je važna uvijek, ali solidarnost je najvažnija upravo u ovakvim situacijama i velikim krizama. Vlada će osnovati stručni stožer za obnovu od 18 članova koja će na jednom mjestu okupiti sva bitna udruženja i komore, dakle, sve od reda stručnjake. Drugi dio zakona definira zgrade koje se obnavljaju i način obnavljanja oštećenih zgrada. Vjerujem da je dobro za naše sugrađane ponoviti, dakle višestambene zgrade, obiteljske kuće, stambeno-poslovne zgrade, poslovne zgrade te zgrade javne namjene. Također, definira i način obnavljanja oštećenih zgrada, popravkom nekonstrukcijskih elemenata, popravkom konstrukcije ili pojačanjem konstrukcije te cjelovitom obnove konstrukcije i cjelovitom obnovom zgrade. Treći dio zakona bavi se definiranjem zgrada koje se uklanjaju i sam proces uklanjanja, četvrti gradnjom zamjenskih obiteljskih kuća, precizira sve detalje pod kojim uvjetima se gradi, mjesto izgradnje te veličinu, kao i cijeli proces gradnje zamjenske kuće. U petom dijelu definirana je novčana pomoć za privremenu zaštitu zgrada, novčana pomoć za obnovu za sve pogođene građane pa i one koji su već obnovili svoje zgrade te novčana pomoć, umjesto gradnje zamjenske obiteljske kuće za one koji neće željeti gradnju zamjenske obiteljske kuće. Šesti dio definira osnivanje Fonda za obnovu grada Zagreba, Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije s ciljem provedbe obnove zgrada, isplate novčane pomoći, uklanjanja zgrada te gradnje zamjenskih kuća. Osnivači Fonda za obnovu su RH, Grad Zagreb, Krapinsko-zagorska i Zagrebačka županija, a njihovi odnosi će biti detaljno utvrđeni međusobnim ugovorom. Također, jasno se određuje da obnova tj. svi postupci obnove se provede na temelju odluke resornom ministarstva te kako se postupak pokreće, po čijem zahtjevu, a sve postupke na temelju odluke ministarstva provodit će Fond za obnovu. Odabiri sudionika u gradnji, obnovi i uklanjanju obavljat će se temeljem Zakona o javnoj nabavi prema kriterijima koji se određuju programom mjera. Isti program određuje najviše cijene usluga, radova i građ. proizvoda koji se mogu prihvatiti. Sedmi dio zakona pokriva pitanje stambenog zbrinjavanja osoba pogođenih potresom, smještaj državnih tijela, određuje tko sve ima pravo na zbrinjavanje i određuje veličinu stanova. Osmi dio definira inspekcijski i upravni nadzor, deveti prijelazne i završne odredbe. Ako mi dozvolite, ministre i ministrice, tu u ovom dijelu samo nekoliko prijedloga, već je danas bilo o tome govora, mislim da je premijer spominjao špekulante, mislim da moramo naći u drugom čitanju nekakvo rješenje kako zaista onemogućiti špekulante i špekulacije da se za par 100 eura zaista od starijih, socijalno najugroženijih otkupljuje urušene stanove, ne bi li ih se zaštitilo i drugo, mislim da bi bilo dobro ovaj rok za Ministarstvo graditeljstva, procjene učinka sa 2 godine skratiti na jednu godinu. Da zaključim, osim šteta zbog potresa od gotovo 90 milijardi kuna, neizravne gospodarske štete za naš Zagreb, za nas sve, bit će naravno, puno veći. Stoga će brzina izgradnje, sanacije i oporavka našeg glavnog grada ovisiti o 3 ključne stvari. Prvo, efikasnom i potpuno transparentnom upravljanju gradom, drugo, snažnom partnerstvu sa Vladom RH i treće, ali ne najmanje važnom, ovisit će o iskrenom poštenom partnerstvu sa srednjim i malim poduzetnicima i obrtnicima grada Zagreba, ali i cijele Hrvatske. Naime, ova obnova koja je pred nama može biti spas za cijeli niz malih građevinara, obrtnika iz cijele Hrvatske s obzirom na usporavanje ili zaustavljanje mnogih projekata i investicijskih, posebno, nažalost u turizmu. Bez te takve suradnje oporavak će, evidentno je, biti duži i slabiji, a mi želimo sasvim suprotan proces. O ove 3 teme kasnije ću malo detaljnije govoriti i u pojedinačnoj raspravi. Na samom kraju, želim reći da su naši građani iz cijele Hrvatske i u ovoj krizi pokazali još jednom ono što u najtežim vremenima uvijek pokažemo, hrabrost, solidarnost, humanost, brigu za starije, nepokretne, za bebe u bolnicama, sve kojima je trebala pomoć i utjeha, u tome smo prvaci svijeta. Klub HDZ-a će podržati zakon i pozivam sve oporbene stranke i oporbene zastupnike da učine to isto ili ako to ne smatraju da barem predlože konkretna poboljšanja do idućeg čitanja. Hvala vam na pažnji.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSLS-a i Reformista u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Darko Klasić, izvolite.
Evo, hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora, uvažene i poštovane zastupnici, uvaženi ministre i ministrice. Ove, Zagreb je ove godine zadesila su sva 4 nažalost jahača apokalipse, poplava, potres, korona i nažalost Milan Bandić. Meni kao rođenom Zagrepčaninu bilo je iznimno teško gledati onih 10 sekundi potresa koji je prouzročio devastaciju Grada Zagreba. Jedno od posljedica potresa koji je pogodio Zagreb 22. ožujka bilo je i veliko iseljavanje velikog broja građana, skoro 20 000 je ljudi bilo je prisiljeno napustiti svoje domove u Gradu Zagrebu, a privremeno, a neki čak i trajno. No i prije samog potresa veliki dijelovi centra grada desetljećima su izložena propadanju, neodržavanju i zapuštenosti. Ovaj predloženi zakon dobar je iskorak i u obnovi takvog Zagreba uz nekoliko načelnih nedostataka za koje smatramo da bi ih trebalo iz njega otkloniti kako bi ga učinili što učinkovitijim. Predložit ću konkretne korekcije zakona, pa ću tako krenuti redom, čl. 5. financiranje provedbe zakona u točki 5. u svrhu osiguranja sredstva za provedbu ovog zakona, te raspodjela sredstava u državnom proračunu na proračunskim stavkama kod proračunskih korisnika ili između proračunskih korisnika i kotizam proračunskih korisnika može se izvršiti u iznosu većem od propisanog Zakona o proračunu. Kako znamo da je Milan Bandić doveo Grad Zagreb u velike financijske probleme, upitna je uopće financijska mogućnost potpore grada oštećenim građanima, te kako je gradonačelnik Zagreba često i sklon nenamjenskom trošenju sredstava, proračunskih sredstava, trebao bi uz ovaj članak se dodati pasus da stavka proračuna grada kojim se određuje iznos za obnovu u osnovi treba biti izdvojena, a troškove, a trošenje sredstava sa te stavke trebaju nadzirati predstavnici Fonda za obnovu Zagreba od potresa. Kao drugo, svi sudionici u postupku obnove trebaju pristati na javnu objavu svih podataka povezanih sa obnovom objekata kako bi svi procesi i postupci obnove bili transparentni i dostupni javnosti. U to uključuje se i veličina saniranog objekta, troškovi obnove, ponuda za obnovu tvrtki na javnoj nabavi, te vlasničkoj strukturi tvrtki koje se prijavljuju na javne natječaje. Za to treba zadužiti ministarstvo ili Fond za obnovu za otvaranje javne internetske stranice na kojoj su vidljivi svi podaci u vezi sa javnom nabavom, odabirom izvođača, podnositeljom zahtjeva sufinanciranja koji dodijeljenim sredstvima, te se isti podaci trebaju redovito ažurirat. To nije nešto novo. To je nešto što su, što je Italija napravila prije 10.g., oni su apsolutno sve stavke obnove nakon potresa stavljali na javnodostupne portale u, na dnevnoj bazi i to je bila najbolja zapravo prevencija bilo kakvih malverzacija i korupcije. Građenje treba po zakonu obnavljati tako da se podnosi maksimum predviđen za lokaciju kašinskog rasjeda koji uzrokuje potrese u Gradu Zagrebu. Ako je to moguće u okviru postojeće povijesne strukture, zgradu treba osigurati do standarda koja već postoji na novogradnjama i uključuje razumijevanje i dinamike kašinskog rasjeda. Ako ne onda zgradu treba rušiti i obnavljati odabirom tipova obnove jer će se u slučaju novog potresa ova cjelokupna obnova pokazati neuspješnom. U pogledu zgrada čiju će obnovu sufinancirati država bilo odmah ili u početku i naknadno povratnog novca mora se propisati obaveza sklapanja police osiguranja od potresa uz obvezno posjedovanje seizmičkog certifikata za zgradu, a sve zgrade u centru grada koje nisu javne namjene, dakle stambene i poslovno-stambene trebale bi biti otporne na potres do barem 6 stupnjeva po Richteru. Mora se u zakonu i omogućiti da vlasnici stambenih zgrada koji su već pristupili projektnu obnovu zgrade, dakle izradu projektne dokumentacije za sanaciju zgrada, a čiji projekt odgovara tehničkom Propisu o izmjenama i dopunama za građevinske konstrukcije, da se 80% tog iznosa vrati u pričuvu iz kojeg se i financirao taj projekt. Dakle, cilj je da se ne moraju provoditi javni natječaji koji raspiše država jer svi znamo šta to znači, kao šta smo vidjeli na primjeru fasada u Gradu Zagrebu. Time im šaljemo poruku da oni koji su proaktivni i brinu se za svoju imovinu imaju pravo poslije zatražiti povrat. Isto bi trebalo vrijediti za fazu izvođenja radova. Dakle, ako se započne izvođenjem radova vlasnici zgrade imaju izvođače uz propisani nadzor mora im se omogućit pravo da retroaktivno traže pravo na naknadu troškova prema predloženom modelu neovisno o tome što nisu sudjelovali na javnim natječajima nego su se opredijelili za privatne puteve. To je ključna stavka jer jako je puno ljudi već započelo postupak obnove zgrade jel nije moglo čekati niti grad, niti državu da pristupi obnovi. Čl. 28. isto je zapravo trebalo bi ga nadodati, osiguranina za oštećene kuće, toč. 1. vlasnik obiteljske kuće koja je osigurana na mjestu koje će se gradit zamjenska obiteljska kuća dužan je pravo na osiguraninu za oštećenje i uništenje te kuće prenijeti u korist državnog proračuna do donošenja odluke o gradnji zamjenske obiteljske kuće. Tu bi trebalo dodati ako se osiguranina prenosi smatra se da je vlasnik ispunio propisani udio od 20% vlastitog sudjelovanja u obnovi jel onim samim time što je imao osiguranje već proaktivno sudjelovao je i razmišljao o tome šta se može desiti u slučaju potresa u Gradu Zagrebu i ne bi trebao biti u istoj poziciji kao oni koji nisu vodili brigu o svojoj imovini. Čl. 3. toč. 12. višestambene zgrade ovdje su u ovom zakonu definirane kao zgrade namijenjene stanovanju, a sastoje se od najmanje 4 stana. Šta ako zgrada recimo na gornjem gradu ima 2 ili 3 stana onda nije više stambena? Tu bi trebalo, članak bi zapravo trebao glasiti, višestambena zgrada je objekt u kojem se nalazi više od jednog stana. Znači isto strana 11 pasus 6 je dosta loša formulacija, zakonom se utvrđuje da se vlasnik oštećene zgrade pravo na novčanu pomoć za radove i prije donošenje ovog zakona i to za troškove koje ima, evo odnosno koje ima za nužno privremenu zaštitu zgrade od utjecaja atmosfelalija i uklanjanja opasnih dijelova zgrade koji su mogli odnosno koji mogu ugrozit život ili zdravlje ljudi za popravak ili zamjenu dimnjaka za popravak i zamjenu zabatnog zida i popravak … izvore sredstava i iznose novčanih pomoći za opravdane troškove koje ima vlasnik oštećene zgrade napisani zahtjev upravitelja i predstavnika suvlasnika zgrade odnosno na zahtjev vlasnika obiteljske kuće određuje Vlada odlukom“. Problem ovog pasusa je zapravo pravno … kuća, a što je sa vlasnicima stanova? Stano vlasnici moraju biti taksativno navedeni kao korisnici pomoći, takoreći isto na istoj stranici str. 11. pasus 2 „Za prostor i povijesne urbane cjeline Grada Zagreba izrađuje se program cjelovite obnove koji izrađuje Zavod za prostorno uređenje i Grada Zagreba, ja bi ovdje i predlažem da se doda u suradnji sa Konzervatorskim odjelom Ministarstva kulture.“ U čl. 10. točka 3. „Program cjelovite obnove povijesne urbane cjeline Grada Zagreba izrađuje Zavod za prostorno uređenje Grada Zagreba i također bi trebalo dodati u u suradnji sa Konzervatorskim odjelom Ministarstva kulture i Arhitektonskim fakultetom Sveučilišta u Zagrebu.“ Onda ovako, čl. 11. točka 3. „Predsjednika i njegove zamjenike te članove stručnog savjeta imenuje i razrješuje Vlada, predsjednik se imenuje iz redova državnih dužnosnika, jedan zamjenik se imenuje iz Ureda predsjednika Vlade RH, a drugi iz reda dužnosnika i službi Grada Zagreba. Po jedan član njegovih zamjenika imenuje se iz reda stručnjaka ministarstva nadležnih za kulturu, stručnjaka zaposlenika Građevinskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, Arhitektonskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, članova Hrvatske komore inženjera građevinarstva, Hrvatska komore arhitekata, Hrvatske komore inženjera stroja, Hrvatske komore inženjera strojarstva, Hrvatske komore inženjere elektrotehnike, HGK, HUP-a, Hrvatskog saveza građevinskih inženjera, Društva arhitekata Zagreb, Hrvatskog inženjerskog saveza, Instituta za povijest umjetnosti, Gradskog zavoda za zaštitu spomenika kulture, prirode, Grada Zagreba i Fonda za obnovu Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije, Zagrebačke županije, trebalo bi možda još dodati Institut društvenih znanosti Ivo Pilar, Institut društvenih istraživanja, Ekonomski institut i Institut za turizam.“ Zakonom bi trebalo također predvidjeti osnivanje zavoda za obnovu Zagreba koji će imati funkciju dokumentacijsko i koordinacijskog tijela. Vidim da je to ovdje dosta toga prebačeno na sam fond, ne znam koliko će biti operativnom, a kojeg će suvlasništvo biti 60%, 40% Grad Zagreb u skladu sa načelom financiranja obnove. Sve ove prijedloge kao i ostale dopune Zakona o obnovi Grada Zagreba, a imamo ih još puno taksativno ne bih vam htio tu uzimati i uzurpirati vrijeme sa taksativnim navodima. Evo HSLS će dostaviti Ministarstvu graditeljstva te očekujemo uvrštenje navedenih prijedloga u Zakonu o obnovi Grada Zagreba. Grad Zagreb nas čeka, budimo konkretni i konstruktivni u raspravama za dobrobit naših građana. Hvala najljepša.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj IP-a, Pametno i GLAS u ime kojeg će govoriti odnosno vrijeme podijeliti prvo poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš, a nakon toga poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite poštovana zastupnice Mrak TAritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre i ministrice, kolegice i kolege. Pred nama je u prvom čitanju zakon kojim je definirana obnova oštećenih potresom zgrada na području Grada Zagreba i dviju županija Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije. Ono što uvodno trebam reći i pohvaliti, mi apsolutno cijenimo da je ovaj zakon ide u dva čitanja. Riječ je o vrlo važnom zakonu i ne bi bilo dobro da smo već ovu sjednicu Sabora odnosno ovaj saziv Sabora počeli da je on išao u hitnu proceduru, tim više što imamo određene primjedbe, imamo određene prijedloge i nekako slušali smo i ministra koji je govorio, a slušali smo i premijera koji je rekao da će slušati ono što oporba ima reći i da će oni prijedlozi koji su konstruktivni prihvatiti i tu će vjerojatno biti prijepor da ono što oporba misli da je konstruktivno možda ne misli premijer. Ali živi bili pa vidjeli pa ćemo vidjeti što ćemo u drugom čitanju dobiti i kakav prijedloga zakona će doć. Povijest će učiteljica života, 1880. godine je veliki potres zadesio Grad Zagreb. Grad Zagreb je u trenutku kada se desio taj potres bio je jedan mali gradić na rubu Austro-Ugarske monarhije koji je tako nije bio ništa posebno u okviru drugih gradova, iza tog potresa najbolji graditelji Austro-Ugarske su došli i gradili u Gradu Zagrebu i ovaj identitet i gornjeg grada, a i donjeg grada kojeg danas poznajemo i blokovska izgradnja je rezultat te obnove. Stoga u tom trenutku tamo 1880. godine je tadašnja vlast i uprava u Gradu Zagrebu prepoznala da to može biti veliki iskorak i rezultat toga je bio da je Grad Zagreb zaista postao na razini drugih srednjoeuropskih gradova da ne kažem danas je i metropola i jedna od članica EU. Budući da 4 mjeseca smo čekali ovaj zakon, ono što smo mi očekivali, očekivali smo da ćemo dobiti ovim zakonom jedan drugačiji prijedlog i jedan drugačiji iskorak, da nećemo zapečatiti postojeće stanje na način da se bavimo samo konstruktivnom obnovom nego da ćemo napraviti iskorak i da ćemo krenuti u urbanu obnovu. To čak više iz razloga što Gradski zavod za prostorni razvoj Grada Zagreba je analizirao sve donjogradske blokove kojih ima 169, napravio analizu i vidio što se tu može desiti. U ovom prijedlogu zakona urbanom obnovom se nije bavilo. Ja sam sigurna da između dva čitanja se može sjesti sa Gradskim zavodom, vidjeti to i imati jedno posebno poglavlje što bi to značilo urbana obnova za Grad Zagreb. Urbana obnova bi značila da Grad Zagreb iz ovog potresa ima pravo na jedno drugačije lice. Ima pravo ne samo da radimo konstruktivnu sanaciju, dakle konstruktivna sanacija je sanacija konstruktivni dijelovi ostavljajući zgrade takove kakove jesu nego ima pravo dobiti neko drugo lice, ima pravo ovu nepriliku koja je bila i potres koji je bio ako mogu reći neprilika, iako treba upotrijebiti neke grube riječi, može pretvoriti u priliku, priliku za novi identitet grada, priliku za gospodarstvo, priliku za zamašnjak koji nam trebaju graditeljstvo i svemu ostalom, ako ovaj zakon ostaje na ovom prijedlogu, toga neće biti. Mi u Klubu Stranke s imenom i prezimenom, Pametno i GLAS odlučili smo da u prvom čitanju nećemo dati podršku ovom zakonu, ali raspravljat ćemo afirmativno i dat ćemo mogućnost da sve ono što govorimo i da se poboljša i da se napravi jer želimo da građani Grada Zagreba zaista imaju priliku, imaju prilike obnoviti svoje nekretnine i živjeti u boljim uvjetima. Samo da vam navedem jedan primjer pa će vam biti jasno o čemu govorimo. Građani Grada Zagreba nisu čekali, nisu čekali zakon jer nisu imali čak ni najavu kakav će zakon biti. Dakle, ono što smo imali prilike vidjeti u javnoj raspravi je bio poluproizvod jer je bio rezultat svađanja dva koalicijska partnera HDZ-a i gospodina Bandića pa se nisu mogli dogovoriti kakav će zakon ići pa su već u trenutku kad smo znali da ćemo imati izbore išli s jednim poluproizvodom u javnoj raspravi. U javnoj raspravi je bilo 398 primjedbi i ovaj zakon kakav danas imamo je između ostalog rezultat i dijela tih primjedbi. Tako da se već pokazala da kad primjedbe jesu da se mogu ovaj prihvatiti i napraviti, ali apel koji je ne samo konstruktivna sanacija nego dati mogućnost i zaista urbane obnove grada sukladno izričaju kojeg mi poznamo. Mi ne poznamo u smislu građenja već izričaj koji je bio tamo pred 100 ili 50 godina, poznamo nove materijale, novi izričaj i to bi bio jedan određeni zamah, ali to traži jednu zaista promjenu i strukturu u ovom zakonu. Ja ću se sad u preostalih tu jedno 2, 2,5 minute koje imam referirati na nekoliko stvari koje mislim da je važno naglasiti. Prva stvar nam je slijedeća ovaj zakon se ne primjenjuje direktno, on se primjenjuje putem programa mjera, dakle nema direktne primjene ovog zakona nego se prvo treba donijeti program mjera koje mora u roku od 30 dana ministarstvo predložiti Vladi, a Vlada u roku slijedećih 15 dana donijeti. To drugim riječima znači, da će niz stvari biti definirano u programu mjera koji će donijeti Vlada koji neće proći saborsku raspravu i koja neće proći raspravu na odborima i mogućnost da o tome odlučujemo. Ono što mislimo, da tri stvari treba jasno definirati u zakonu, a ne ostaviti programu mjera, a to je kako se podnosi zahtjev, to je kako izgleda projektna dokumentacija i to je uobičajeno u svim zakonima i ono što je prijepor načini financiranja odnosno ako je i imovinski cenzus i sve ostalo, ne ostaviti za program mjera nego ugraditi u ovaj zakon. Ono što jednako tako moram reći je i dio replike koji sam uputila premijeru. Mi u ovom trenutku točno znamo koliko je zgrada u potresu i koje su to oštećene na području 2 županije. Kad je riječ o Gradu Zagrebu to je otprilike 25.000 zgrada. Od tih 25.000 zgrada imamo i obiteljske, imamo i višestambene, imamo i poslovne, imamo i poslovno-stambene, imamo i javne zgrade. Mi ne znamo od tih 25.000 koje su koje kad ćemo to znati to će nam olakšati i modele financiranja odnosno raspravu da li je model 60, 20, 20. I ono što za kraj hoću reći, građani nisu čekali krenuli su obnavljati svoje nekretnine i svoje stanove. Netko tko je obnovio svoj stan, da li vam je zamislivo da će on sad prihvatiti obnovu konstrukcije, iseliti iz stana, prihvatiti da mu netko digne podove, stropove ili dio stana ruši, neće. Da su građani prije 2 ili 3 mjeseca znali neke modele bilo bi im lakše, ali to vrijeme je prošlo kao što je prošlo vrijeme i meni, pa evo gospođa Orešković će nastaviti dalje. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Slijedeća …/nerazumljivo/… poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Uvaženi zastupnici i zastupnice prije svega pozdravljam činjenicu da je prijedlog zakona do prvog čitanja uvažio otprilike 25% pristiglih primjedbi i očitovanja u javnoj raspravi, no i nadalje je izostala vizija razvoja Grada Zagreba za 21. i 22. stoljeće na što su ponajviše ukazivali predstavnici stručne javnosti, a kada maknemo ideološke razlike i nekolicina zastupnika koja je dobro i točno ukazala na krajnje neprimjerenu zapuštenost komunalne infrastrukture Grada Zagreba. Drago mi je da postoji volja i da se čula riječ klubova i zastupnika koji podržavaju podizanje vrijednosti kako urbanističke tako i prostorne Grada Zagreba koji može biti motor pokretač razvoja čitave Hrvatske. Stoga se zalažem za to da ovu obnovu koristimo kao priliku za novi iskorak, a ne samo kao krpanje dotrajalih struktura. Pri tome moramo voditi računa da statički narušen centar ne izazove ekonomske i socijalno narušene društvene odnose odnosno novu nejednakost. Naime, dugoročna sanacija mora uvažavati zahtjeve pravičnosti i ravnotežu interesa svih društvenih skupina. O tome je za sada nemoguće konkretnije govoriti zato što nije utvrđeno stvarno činjenično stanje oštećenih nekretnina, nisu razrađeni socijalni kriteriji i nisu razriješeni vlasnički odnosi. Nastavno na iznesene konkretne prigovore i primjedbe istaknut ću i nekoliko načelnih stavova, a jedan je taj da je zadatak države da promišlja unaprijed i da stvara zakonodavni okvir koji je pravedan i predvidiv. U svom programu Vlada je govorila o sigurnoj Hrvatskoj, pa pravna sigurnost prije svega podrazumijeva istovjetna rješenja za istovjetne situacije, no i ovaj zakon kao i mnogi drugi pokazuje da nažalost mi uvijek djelujemo retroaktivno. I zato nam je uvijek potreban neki poseban zakon neki lex specialis, pa tako posebni zakoni kao i ovaj uvijek u sebi nose opasnost čak i kada su pisani u najboljoj namjeri da će njihova provedba ili da može stvoriti nove društvene i socijalne nejednakosti. Zato se sada ova tenzija i pitanje postoji li ovdje solidarnost između različitih dijelova i krajeva RH. Zakon o kojem danas raspravljamo odnosi se na točno definirano područje, a nažalost može nam se dogoditi da čak i prije nego što ovaj zakon usvojimo potres pogodi i neka druga područja. Stoga je važno dobro razmisliti o tome da predloženi omjeri sufinanciranja budu dobro razrađeni i slojeviti i da danas sutra budu na pravičan način primjenjivi i istovjetni … i na sve druge slične situacije. Dat ću samo dva konkretna primjera s obzirom na ograničeno vrijeme rasprave, dakle možemo napraviti tako da koeficijente raslojimo s obzirom na svrhu i namjenu same nekretnine ili primjerice s obzirom na dopuštenosti nadogradnje. Pa tamo gdje takva nadogradnja kao mogućnost postoji, postoji mogućnost stvaranja nekakve dodane vrijednosti, a onda se i sredstva potrebna za obnovu mogu iznaći upravo iz tog investicijskog projekta koji se na pojedinu nekretninu odnosi. Što se tiče socijalnih kategorija, možemo uvažiti i razraditi samu namjenu ili svrhu korištenja pojedine nekretnine razmatrajući i sam socijalni status vlasnika. Pa tamo gdje je riječ o jednoj nekretnini koja se koristi samo za stanovanje možda bi omjer sufinanciranja ili udjela mogao više ići u pravcu javnih potpora, a tamo gdje je namjena nekretnine neka poslovna i rentijevska, pogotovo ako je riječ o većem broju nekretnina istog vlasnika mogu se ponuditi nekakvi drugi tržišni modeli povoljnih kreditnih linija, ali u svakom slučaju teret obnove više nasloniti na samog vlasnika. Zadržavanje samo na predloženom modelu 60-20-20 bilo bi loše, možda potencijalno i štetno. Sporno je i to što će se sufinanciranje provoditi po programu kojeg će provoditi Vlada, a detalji u trenutku donošenja samog zakona neće biti poznati, što znači da ćemo o puno bitnih kriterija imati veliku nepoznanicu u trenutku kada ćemo o nečemu odlučivati. Svako naknadno definiranje specijalnih uvjeta i specijalnih kriterija stvara prostor za pogodovanje privatnim interesima. O tome moramo voditi na vrijeme računa. U svakom slučaju rezultat ovog zakona mora biti bolji Zagreb, ljepši, zeleniji, energetski održiv i komunalno osnažen grad. Stoga se nadamo da će i nadalje biti dobre volje i otvorenosti i za sve konstruktivne prijedloge i primjedbe kako oporbe, ali tako i stručne i druge zainteresirane javnosti. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDSS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Milorad PUpovac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kada smo se suočili sa razornim potresom na području Grada Zagreba i njegove šire okolice koje obuhvaća područja Zagrebačke županije i područje Krapinsko-zagorske županije, a nakon niza potresa o kojima smo bili informirani u medijima koji su pogađali druge dijelove Jugoistoka Europe suočili smo se sa razornom moći koju može imati priroda i koje priroda u pojedinim ciklusima predvidivim ili kao što su u slučaju potrese nepredvidivim, može uzrokovati i pred kojima postajemo mali, nemoćni i jedino što nas u tim okolnostima čini većim jeste solidarnost, jeste vještina da počnemo razmišljati o tome što smo učinili i što nismo učinili da bi štete koje tako razorna moć prirode može uzrokovati i koje može ostaviti iza sebe. Doista je prilika, a mnogi su to osvijestili, mnogi su to u medijima i rekli kada se s jedne strane dogodio udar potresni, a druge strane pandemijski da se suočimo s činjenicom odnosno s pitanjem u kakvom stanju imamo državu, u kakvom stanju imamo društvo, dal se možemo nositi sa takvim opasnostima koje dolaze bilo od prirode, bilo od lošeg upravljanja prirodnim resursima koje može imati čovjek kao što je slučaj sa pandemijom. Shvatili smo da nam je država važna, ali ne država za koju će pojedinci posezati kao sredstvom za dosezanje svoje lojalnosti, a prikrivanjem svoje amoralnosti nego država koja će biti funkcionalna, država koja će biti pripremljena i dovoljno bogata da se može nositi sa ovakvim katastrofama. Iskusili smo da takvu državu nemamo i da je prilika da osvijestimo da je trebamo stvarati. Ovaj zakon ovako predložen jeste izraz toga kao i oni koji su promišljali ekonomske mjere koje je potrebno posegnuti s obzirom na pandemiju, la to je da vratimo i osnažimo funkcionalnu ulogu države neophodnu hrvatskom društvu, svakom njegovom građaninu, da država nije imaginarij kojim će gospodariti ne znam tko, kad god hoće nego je država konkretno, operativno, funkcionalno sredstvo. Najviše dobro s kojim građani raspolažu i koje radi u interesu svakog građanina od elementarne sigurnosti kao što je pravo na dom u slučaju potresa do elementarne zdravstvene sigurnosti i prava na liječenje i … zdravstvenih ustanova i postignuća koje medicina ima u tom pogledu da zaštiti ljudsko zdravlje. I dobro da smo to počeli osvještavati, i dobro da u cijelom našem društvu uključujući i Parlament ta svijest postaje sve snažnija i sve važnija. Dobro je i da smo članica EU uz sve loše elemente koje to nosi sa sobom jer je i EU shvatila da je solidarnost jedino što ju može učiniti jakom. I nadamo se da će pored osiguranih sredstava za koje smo čuli i o kojima je premijer govorio da će iz Fonda europske solidarnosti doći potrebna sredstva za ovih 11,5 i nešto više od 11,5 milijardi EUR-a koliko je potrebno da bi se obnovilo sve ono što je potrebno da se obnovi nakon šteta koje je nanio potres. Što se tiče samoga zakona, dobro je da je predlagatelj, znači vlada otvorena za javnu raspravu. Još je bolje da je dosada već usvojila 25% primjedbi i prijedloga koji su dosad izraženi. Mi iz Kluba SDSS-a kao dio vladajuće koalicije ćemo se truditi da vlada ostane otvorena na sve primjedbe i one koje se tiču direktno zakona i njegovih stipulacija, njegovih odredbi, ali isto tako i onoga što se u javnoj raspravi kao i u ovoj raspravi ovdje moglo čuti, a to je da popravak i obnova zgrada bilo koje vrste treba biti prilika za mnogo ambicioznije planove kada su posrijedi urbanističke, građevinske, ekološke, razvojne, infrastrukturne, infrastrukturni zahvati, infrastrukturne promjene koje mi godinama zapravo nismo činili. I dobro je da se ta rasprava otvorila i bilo bi velika šteta ukoliko bi se dogodilo da netko tu raspravu pokuša utišati jer ona je produktivna za Zagreb, za ove dvije županije, ali treba isto tako biti produktivna za cijelu RH, jer pitanje infrastrukture, komunalne, cestovne, parkovne, bilo da je riječ o parkiralištima ili parkovima u zelenom smislu te riječi i od iznimne važnosti za svaku našu sredinu. I ne ostavljamo i nemamo najbolju sliku u našim gradovima danas kad je to posrijedi. Isto to vrijedi za vodovod, za odvodnju, za različite aspekte komunalne infrastrukture kad je to posrijedi. Imali smo jedan tip urbanizacije koji je bitno drugačiji od onoga kakav je postojao do 90.-tih, imali smo jedan tip razvoja naših gradova kao što je Zagreb i okolica koji nisu odgovarali uvijek najvećim urbanističkim standardima i zahtjevima i to ne treba zaboraviti. Na infrastrukturu komunalnu i na infrastrukturu socijalnu koja to ne može i nije mogla prihvatiti na valjan način. I dio posljedica koje trpimo sa poplavama u Zagrebu je izraz toga. Ono što bi još htio reći povodom ovog zakona jeste rokovi su važni i poštovani g. ministre i gđo. ministrice iznimno je važno da građani imaju nekakvu projekciju o tome u kojim rokovima će objekti biti završeni, bilo privatne kuće, bilo javni objekti, bilo posebno objekti od posebno kulturnog ili nacionalnog interesa ili vjerskog interesa ako je riječ o vjerskim objektima. Znam da to nije uvijek jednostavno zbog toga što priliv sredstava se ne može tako jednostavno planirati, ali definiranje rokova mi se čini iznimno važnim i neophodnim na osnovi analiza koje bi se, koje će se trebati raditi u što je skoro, u što je moguće skorijem vremenu. Isto bi tako htio reći da pitanje socijalnih razlika mora biti uzeto u obzir kao jedna od ključnih stvari prilikom procesa obnove kako bi se spriječila nejednakost koja ionako postoji među ljudima u našoj zemlji, da ne bi porasla s ovim. S druge strane socijalna komponenta se mora uzeti zbog toga da bi se suzbila korupcija i država tu mora imati ključnu ulogu, utoliko je dobro da je premijer odgovarajući na jedno pitanje od zastupnika tokom rasprave nakon njegovoga izlaganja ne samo pokazao punu svijest o tome nego istovremeno i naznačio da je to briga vlade i treba biti briga vlade, treba biti briga države jer mnogi ljudi zbog toga što država nije bila dovoljno snažna i dovoljno posvećena tome u našoj zemlji u posljednjim godinama i decenijama su zapravo sve više i više siromašili i neće imati ovih 20% koje bi trebali imati kao vlasnici bilo stanova, bilo kuća. I iznimno je važno da država u tom pogledu bude efikasna, važno je za vlada kako je se ne bi optužilo još jedanputa da je sudjelovala u bilo kojoj vrsti pogodovanja onima koji imaju novac, a istovremeno diskriminirala one koji nemaju novac u tako važnoj stvari kao što je pitanje prava na dom, prava na stanovanje. Isto tako se slažemo sa onima koji misle da je neophodno da se već sada vodi računa ne samo o seizmičkim komponentama, ne samo o građevinskim komponentama, nego da se vodi računa o ekološkim komponentama, o ekološkim vrijednostima izvedenih radova, ali istovremeno i urbanističkoj dimenziji ekološkoj koju treba imati u vidu. To je ono što će činiti život ljudi boljim nego što ga imamo sada u našim često prenapučenim gradovima, gradovima u kojima su zelene površine stradavale zbog asfaltizacije ili zbog, kako neki iz moje najbliže sredine kažu, tajkunara gdje je grad gubio pluća koja su mu neophodna, gdje su se stvarala klizišta koja se nisu morala stvarati kao što su sada tokom ovih zadnjih poplava događalo. Na kraju kao što čovjek može biti mal pred prirodnim, moćima prirode tako može biti i mal pred poviješću, a tu ne bi smio biti mal nitko nego bi trebao biti čvrsto ukotvljen u moralnosti bez obzira koje provenijencije vjerske, kršćanske ili neke druge dominacije ili građanske kakve god. Čuli smo u nekoj raspravi ovdje kako je Zagreb potreslo ili treslo '45. kad su se isto neki obogatili '41., nečiji djedovi. I iz ustaškog programa ponovo je stanova koji su pripadali Židovima, Srbima i drugima stekli na 10-tke stanova i kuća. Je li je napravljena nepravda nekim ljudima '45., sigurno, a je li tokom bivše države uspostavljen prvi seizmički sistem izgradnje objekata po kategorijama i po standardima najvišim koji su u to vrijeme postojali u svijetu, jest. Je li urbanizam bio tako definiran da je bilo mjesta za igralište, za parkove, za šetnje, za mjesta za zabavu i odmor, za sasvim nove sisteme kanalizacije, putova i cesta, jeste. I kad netko iz sasvim svoje male skučene perspektive, gotovo privatne, u ovoj dvorani govori o tako važnim i velikim temama kao što je momenat solidarnosti koju je izrekom ili ne izrekom pokazao i sam premijer pokazujući i upućujući na neophodnost da slušamo jedni druge i da čujemo tko ima najbolji prijedlog u ovim stvarima, netko se pojavi i govori iz takve malene ljudske perspektive koristeći riječi kao što je hirotonisanjem a koje nose značajna imena u hrvatskoj kulturi kao što je Sv.Jeronim i kao što je Jere ili svaki drugi misleći da će time nekome od onih koji sjede u ovoj dvorani ili onima koji sjede u ovim klupama pripisati nešto što je nečasno i nekršćansko i neljudski. Znate kao oni Srbi iz Ljubljane koji su se javili u momentu kada beogradske gradske vlasti žele promijeniti nazive ulica koje pripadaju drugim sredinama, drugim narodima na prostoru bivše Jugoslavije, čini časnu stvar za sebe Maribor i za Beograd, tako su i Beograđani kad je Zagreb bio protrešen i kad je stradavao koji su nekoliko noći bili solidarni sa Zagrebom pokazali da mogu biti veći od malenih duša i glasova kakve smo mogli čuti i danas u ovoj sabornici.
Idemo sada na Klub Hrvatskih suverenista, dvojica zastupnika, prvi je kolega Zekanović, nakon njega kolega Sačić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, poštovane kolegice i kolege, ja sam htio biti i bit ću i konstruktivan i konkretan, ali moram ovdje komentirati kolegu Pupovca, pa ovih zadnjih 5 minuta njegovog govora ovo je fantastično. On je govorio o Beogradu, o promjeni naziva ulica u Beogradu, spomenuo je malo i Ljubljanu, srpsko nacionalno pitanje, ustaše, naravno ustaše je spomenu isto, ustaški teror i sve to u temi obnove Grada Zagreba od potresa. Čestitam kolega opet ste briljirali i još jednom čestitke na koalicijskoj vladi u kojoj vi sudjelujete, svaka čast. Evo kolega Pupovac napušta sabornicu, ali ono što ja moram još dok izlazi poručit mu neka čuje kad je rekao obmanjen pred poviješću, povijest je, povijest je bila '41., '45., ali je povijest bila i '95. kad je isti ovaj Grad Zagreb bio bombardovan od strane vaših sunarodnjaka za 1. svibnja, kad je naš general Sačić oslobađao zapadnu Slavoniju. To nije spomenu taj dio povijesti njemu nije bitan i to zaboravlja, ali idemo na meritum vraćamo se Zakonu o obnovi Grada Zagreba, ovo je bilo tek zapravo i slučajno. Ključno pitanje je odakle ćemo mi financirati obnovu Grada Zagreba. U ovom zakonu koji je ajde ima mana, ima vrlina, napisano je jednostavno 60 država, 20% županije i 20 građani sami, super, ok. Građani će dignuti kredit ili će posuditi od nekoga prijatelja, rodbine ili će izvući iz sefa ako imaju ili neće uopće obnavljati ako taj novac nemaju, ali što je sa županijama to nitko nije rekao odakle će županije namaknuti i Grad Zagreb naravno namaknuti novac i što je naravno sa državnim novcem. Ja sam ovdje i u replici ponudio jedno rješenje konkretno, konstruktivno, nije me bilo ovdje, ja ću ga sad ponoviti poštovani ministre i ministrice, nemojmo bježati od toga razgovarajte o tome na Vladi. To je jedan model ja sam malo tražio bilo je tih modela, Turska je to radila, model trošarina, nije, ne zvuči lijepo, ali novac koji mi posudimo od EU jer neće biti toliko grantova to i vi znate novca ćemo tek nešto dobiti poklonjenog u ovoj prvoj fazi, rekao je sam premijer, akontacija 89 milijuna EUR-a, kasnije još 500, a nama fali 11 milijardi EUR-a, dakle fali nam 90 i nešto posto novca. I ja ne bi bježao od znači trošarine kojom bi oni koji npr. nek mi ne zamjere pušači, puše cigarete, davali po cigareti 20 lipa za obnovu Grada Zagreba, zašto ne? Evo to je jedno rješenje ili možda trošarine na gorivo, malo manje popularne ili na žestoka alkoholna pića, evo to je ono što ja predlažem. Drugog novca nema, sav ovaj novac koji mi posudimo, a mahom ćemo novac posuđivati to je onako predsjednik Vlade vješto sakrio u svom izlaganju, mi ćemo taj novac morati vratiti. Dakle nema poklonjenog novca, znači mi ćemo se zadužiti da bi obnovili naš glavni grad. Trebamo ga obnoviti. S tim da kažem, ja bih čak možda povećao ovaj dio od 30% na županije, smanjio bi državni novac jer moramo znati da Grad Zagreb je najbogatiji. Zbog čega? Zbog toga što su u Gradu Zagrebu smještene sve državne institucije i zbog toga je veliki PDV. Kada bi imali dislociranje ministarstava npr. kada bi u Šibenik ili Zadar ili Split došlo Ministarstvo turizma ili pomorstva, e onda bi ja rekao ok nek bude ovih 10%, ajmo pomoć kao država. Ali pošto ipak imamo jednu centralizaciju u Hrvatskoj, pošto je sve orijentirano na naš glavni grad, ja mislim da bi to trebalo povećati da Grad Zagreb snosi 30%, država nešto manje. To bi bilo po meni fer i korektno. I još jedan jako bitan moment, evo bit ću kratak, socijalni moment o kojem se nije baš vodilo računa, ja ću samo ukazati na problem možda kroz ovaj program mjera koji će se donijeti da se to može razraditi. Ako ja imam jednu jedinu nekretninu i tu sam, evo tu na Gornjem gradu živim i kuća mi je stradala, imam četvero djece npr. ili petero, šestero ili sam umirovljenik ili sam socijalni slučaj ja ne mogu ići po jednakim mjerama koji ima deset stanova za dnevni najam. Znači onaj koji je bogat, bogataš ima deset, petnaest stambenih jedinica u ovoj zoni, po ovom zakonu koliko sam ja za sada vidio ima jednaka prava odnosno jednake mogućnosti kao i onaj koji mu je to jedini životni prostor i jedina nekretnina i to se treba promijeniti i to na neki način uskladite. Evo ja možda malo promislim pa nekim amandmanom to predložim, ali možda se može i kroz program mjera. Ovo za sada nije pošteno. Evo kolega Sačiću, izvolite.
Poštovani. Doista danas je trenutak kada sa velikim pijetetom prije svega se sjećamo naše žrtve iz tog potresa Anemarije Carević, ali i možemo Bogu zahvaliti, doista dragom Bogu da nije bilo tragičnije, samo je sekunda dijelila moguće do toga da taj razoran potres odnese mnogo, mnogo više žrtava. O subjektivnim doživljajima ne trebam pričati svima vama koji ste to doživjeli, a vi koji Bogu hvala niste imali tu priliku eto prisjetite se svojih dana iz rubnih dijelova za vrijeme agresije velikosrpske na RH i bombardiranja gradova od Vukovara, rubnih Siska, Gospića i tako, ali sve to vam nije dovoljno ovo što smo doživjeli. Bio sam pet godina u ratu, mogu vam reći da je to iskustvo koje ću trpit do kraja života, ja kao takav, a o djeci, ženama, starcima, svima drugim koji su dolazili i dolaze iz epicentra iz Markuševca imamo činjenicu da i dan danas Bogu hvala uz angažman naše lokalne uprave i samouprave Vijeća gradske četvrti Podsljeme i vrijednog, agilnog, plemenitog predsjednika gospodina Krešimira KOmpesaka imamo i psihološku pomoć građanima jel tu je bilo 1.500 potresa nakon onog prvog i drugog najrazornijeg. Mi iz podsljemena kako i s ove strane zagrebačke tako i s one zagorske koja se gotovo ne spominje i ćućerjanske, prigorske od Sesveta imamo ipak drugačije, bitno drugačije i potrebe iako ga je predlagač stavio u isti nazivnik, ali mi imamo svoje specifičnosti, to je područje zeleno područje obiteljskih kuća, to je područje malog, srednjeg obrtništva poduzetništva gdje je osim stambenih prostora zapravo ugrožena direktno, ne samo ona zona stanovanja nego i egzistencije kod mnogih ljudi koji je taj potres zadesio i kojima je onemogućio redovno djelovanje, skrbljenje za obitelj, za život. Stoga proučavajući sve te odredbe možemo samo reći da moramo voditi računa o specifičnosti, o tome da Hrvatska u tom području, u tom segmentu naše prigradske zone nisu riješena u potpunosti sva imovinskopravna pitanja, nisu sve legalizacije provedene i vidio sam da je predlagač vodio o tome računa, da će biti krajnje fleksibilan i neće neke dodatne nepotrebne formalnosti inzistirati na tome da čovjek koji je doista pogođen tom strašnom nesrećom dođe da ostvari svoja prava i da refundira štete. Prema tome, tu moramo biti jasni, a s druge strane ograničiti tu prirodnu potrebu pravednu za nadoknadu štete da dođe do zlouporaba. Mi ne smijemo dozvoliti sebi, poštovani ministre i predlagači da nam poslije te obnove Zagreba, prigradskih zona i svih županija dođemo na glas kao što smo došli i naše kolegice i ministrica Mrak Taritaš i ostali nakon obnove Gunje da se vuku neki repovi ili u javnosti ili u stvarnom ili u nekakvom virtualnom životu. Prema tome, korupciji ne, mi moramo tu ravnotežu napravit. Ono što svakako treba istaći da je nakon tog strašnog daj Bože neponovljivog zla koje nam se dogodilo u toj podsljemenskoj zoni država bila paralizirana, ne samo zbog šoka koji se dogodio razumljivo, nego imali smo i taj covid, imali smo i ta, znači ta, ovaj ograničenja koja su sama po sebi tada u prvim danima bila prestrašna i ovaj i taj psihološki trenutak nesnalaženja je bio najvidljiviji od, i od strane države, ali i od strane lokalnih vlasti odnosno gradske uprave u tih prvih 5-6 sati i 10 sati. I jedini koji je reagirao i kad smo se pribrali što na ljudskoj razini solidarnosti, Bogu hvala, uz božju pomoć kao čovjek čovjeku, susjed susjedu, tu se vidjelo da je to prirodno, kao i u ratu tako i u miru, jedan drugom ide u naručaj, u zagrljaj odnosno jedan drugom gleda u njemu ovaj čvrstinu, pomoć i tada se zapravo vidjelo ako je za išta ta lokalna uprava i samouprava dobro postavljena, vijeće gradske četvrti, mjesni odbori, onda možemo reći da je jedino to funkcioniralo u prvim satima i naknadno u danima potresa, prema tome, to trebamo razvijat. Vijeće gradske četvrti, u ovom slučaju kako sam rekao i g. Kompesak i svi mjesni odbori od Šestina dolje Gračana ovaj Markuševca, Trnave, pa Čučerja i sve ostalo, Mlinova su preuzeli na sebe ključno operativno vođenje i uvezivanje službi na, koje inače država treba uvezivat. Znači, uvezivali su službe i civilne zaštite i vatrogastva i pomoći i ako hoćete sanacije šteta od strane naše vode, odvodnje, čistoće itd., na njihovim leđima se najviše zapravo tada, a i dan danas tih šteta saniralo. U ovom zakonu treba, to sam želio reći, to je moj dug zahvale jel u međuvremenu od tog potresa prošlo je, znači od nekoliko mjeseci također ta lokalna uprava i samouprava i na čelu sa g. Bandićem osigurala je određeni fond, to znademo svi, Fond za, za, za Grad Zagreb gdje su se regresna sredstva solidarnosti naše gradske uprave i privatno i poduzetništvo dosad je uplatilo iznimna sredstva, milijunske iznose u taj fond i iz tog fonda je kupljeno ogromnih količina građevinskog materijala za tu prvu pomoć našim unesrećenima koji su dobili naljepnice ili crvene „neupotrebljivo“ ili žute koje nije definirano, al „poluupotrebljivo“ ili zeleno „upotrebljivo“, ali sa određenim uvjetima i svaki od nas ovaj ima takvu štetu, svako je to dobio i sada je trebalo, kiše su bile, znate i sami kakvo je stanje i covid i sve ostalo, država dan danas da gradski, da Grad Zagreb nije reagirao, eto šta bi, da si nismo sami pomogli, da Grad Zagreb nije uskočio s tim materijalom ne bi mogli, socijalna kategorija je vrlo bitna, ljudi koji su bogatiji bi se mogli sanirat šteta, al to je uski sloj, međutim, najveći dio tih građana je u, u zapravo jako nezavidnoj poziciji ili siromaštva ili nezaposlenosti ili staračko stanovništvo i upravo je ta naša lokalna uprava i samouprava, mjesni odbori i gradsko vijeće, zastupnici, silna zaštita, vatrogasci, Čistoća, Zrinjevac, oni su uskočili, podijelili su tisuće tona i cigle i crijepova i ne znam, samo je dovoljno da vam kažem da smo podijelili 13 000 kubika drvene građe, 7000, 7000 m2 folija, dimljaka 500 metara oni širlovi, to, to su sve ogromni, to, zapravo jutros su mi rekli prijatelji da je otprilike vrijednost robe, to su šleperi, šleperi dolaze, sve je transparentno podijeljeno, svi smo sudjelovali bez obzira na stranačku pripadnost osim SDP-a. Žao mi je, SDP se u startu distanciro, reko da u tome neće sudjelovat, to, to nije na čast i na korist, ali neka građani to znaju, a svi ostali su, uključujući i mene, molim? … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ne o podsljemenu, govorim apsolutno isto pitajte uvaženog gospodina.
Kolega, molim vas, nema polemika … [[Govornik se ne razumije]]
Ovaj, apsolutno ista, nemojte molim vas. Ovaj g. Tafra će vam reći, on se ispričao i rekao da u tome ne sudjeluje. Prema tome dragi prijatelji i zastupnici mogu vam reći da smo tu prvu pomoć sami pružili, da želimo da što prije dođemo u priliku sanirat tu štetu i onima koji su već dosad uložili svoje novce [[Upadica: Hvala vam]] oko mene susjedi, da refundiraju ta sredstva [[Upadica: Hvala kolega Sačić]] i sa velikim optimizmom [[Upadica: Kolega Sačić, vrijeme je isteklo]] očekujemo. Hvala vam lijepo.
Molim. Držimo se vremena. Imamo jednu povredu Poslovnika, to je poštovana zastupnica Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Povrijeđen je čl. 232., kolega Zekanović je u svojem izlaganju, svakako se nije držao teme nego je u 4 minuta 4 puta spomenuo zastupnika Milorada Pupovca imenom i prezimenom. Također povrijeđen je i st. 2. istog članka zbog čega je svakako trebao biti opomenut.
Poštovana kolegice Jeckov, ne smatram da je došlo do povrede Poslovnika, pažljivo sam slušao i izlaganje je bilo u okviru onoga što smatram korektnim i dozvoljenim sukladno našem Poslovniku. Možemo se slagati ili ne slagati što je iznio zastupnik, ali ja ne vidim povredu Poslovnika. Kolega Zekanović, vi ste tražili stanku koliko sam shvatio, izvolite.
Tražim stanku ispred Kluba Hrvatskih suverenista da bi se dodatno konzultirali o ovom zakonu. Ovdje moram istaknuti da, i hvala vam zapravo g. predsjedniče što ste stali meni u obranu ovaj put. Spomenuo sam g. Pupovca nekoliko puta, točno je, u svojoj raspravi upravo zbog toga što je kolega Pupovac otišao van teme rasprave jer on je u svojoj raspravi, što je fantastično, uspio spomenuti i ustaše i Beograd i problem srpske nacionalne manjine, a to nema nikakve veze sa ovim zakonom koji mi danas donosimo. I to je ono što je sporno i to je ono što sam ja ukazao. S tim, dakle govorio je u jednom kontekstu od '41.-'45., a evo ja sam ga samo htio podsjetiti da postoji i '95. g., da je 1. svibnja '95. g. iz evo ga, tu Pokuplja, da su padale granate po gradu Zagrebu, koji je onda bio rušen i razaran, a nismo čuli nikada od vašeg kolege Milorada Pupovca, da je pokazao neku empatiju, da je malo govorio o tome, da je uzeo ovdje slobodan govor pa je rekao onako ispred svoje nacionalne manjine, ispričavam se u ime onoga što su moji sunarodnjaci napravili, ja se s tim ne slažem, to je loše i to je naopako i evo, vidjet ćemo hoće li kolega Pupovac ili kolega Milošević ili možda bi doći i zajedno s nama slaviti veličanstvenu pobjedu hrvatske [[Upadica: Kolega Zekanović]] vojske 5. kolovoza u Kninu [[Upadica: Kolega Zekanović.]] a ono što me zanima.
Ja vas molim, dakle, ja sam, nisam stao vama u zaštitu nego u zaštitu Poslovnika jer sam smatrao da on nije povrijeđen, to je jedna stvar, ali sada kršite Poslovnik, dakle zatražili ste stanku kako biste još jednom unutar kluba proanalizirali ovaj zakon, vi sad ponovo pričate o temi koja nije povezana sa onim o čemu mi sada govorimo i molim vas da to ne činite, ja ću stanku odobriti, ali držimo se onoga što je tema. Hvala vam lijepa. Stanka je do 13 i 40. STANKA U 13,30 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,40 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Sada je na redu Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovani kolega Tomašević i nakon njega kolegica Benčić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora. Malo smo okasnili sa stankom, ali i nije baš neka puna dvorana, ali cijenim da je ministar ovdje, a valjda će nam se ministrica isto tako uskoro pridružiti. Imali smo dosta, čini mi se, konstruktivnu raspravu i u medijima, imali smo, čini mi se, i konstruktivnu raspravu jučer na odboru matičnom, za prostorno uređenje i graditeljstvo, tako da nadam se da ćemo u tom ozračju imati i danas isto tako konstruktivnu raspravu između predlagatelja odnosno Vlade i saborskih zastupnika, posebice ovih iz oporbe. U tom duhu nekog dijaloga će biti isto tako i naše izlaganje u ime kluba i nadamo se da možemo ovaj zakon napraviti boljim jer svjesni smo svi da su neke stvari nedorečene, da su neke stvari napravljene namjerno čak kao rupe koje bi se popunile sa nekim dobrim prijedlozima, tako da iz te perspektive će biti naše izlaganje u ime kluba. Ono to treba reći da je nulta točka da bi uopće mogli zapravo procijeniti koliko će biti financijski teret, kakva će biti dinamika, kojim ćemo redoslijedom ići obnavljati zgrade jest, jesu informacije o stanju tih objekata i u tom smislu mi je drago da nam je prošao jučer na Odboru za prostorno uređenje i graditeljstvo taj zaključak, da tražimo od Grada Zagreba podatke koji su, ja mislim, nužni da ih dobijemo barem do drugog čitanja jer inače je jako teško procijeniti što znači zapravo 25 tisuća objekata koji su, govorim konkretno o Gradu Zagrebu, oštećeni u potresu. Mi imamo kategorizaciju u 6 kategorija kako su ti objekti oštećeni. Znači u kategoriji N1, N2, PN1, PN2 i U1 i U2, znači od onih crvenih naljepnica do žutih, tj. narančastih, sve do zelenih naljepnica, ali ne znamo kakav je sastav 25 tisuća objekata s obzirom na njihovu namjenu. Prema čl. 13. ovoga prijedloga zakona, ta namjena može biti ili da se radi o znači zgradama javne namjene, poput primjerice, bolnice i dječjih vrtića, osnovnih škola i sl., može biti takva da se radi o obiteljskim kućama i zakon je tu definirao što smatra da su obiteljske kuće i propisao određeni standard za to. To mogu biti i višestambene zgrade, to mogu biti mješovito, odnosno poslovno-stambene zgrade i to mogu biti znači poslovne zgrade. Tako da iz te perspektive nam fali zapravo za ovih 25 tisuća objekata ta informacija kako bi mogli primjerice, procijeniti koliko će to poslovnih zgrada ili mješovitih, znači poslovno-stambenih zgrada biti isto tako financirano sa modelom 60-20-20. Da možemo procijeniti koliko je to pravedno, da možemo procijeniti kakav bi bio redoslijed obnove, da li bi prvo išli na obiteljske kuće ili bi išli paralelno na obiteljske kuće i višestambene zgrade jer mislim da je stanovanje ipak prvi prioritet. Ili bi se to, s obzirom na financiranje ipak radilo paralelno i sa obnovom zgrade javne nabave što je isto tako, prioritet da počnu funkcionirati škole, dječji vrtići, bolnice i sl. To je dosta bitna informacija, kako bi mogli otprilike vidjeti u kojem smjeru i kojoj dinamikom bi se trošio novac za obnovu grada Zagreba, govorim sad prvenstveno gradu Zagrebu jer te informacije grad Zagreb još uvijek nije dao Vladi i nadam se da uskoro hoće jer inače nam je ova rasprava manjkava. S druge strane, mislim da je dobro da zakon ide kao lex specialis, odnosno da se radi o posebnom zakonu o obnovi Zagreba i okolice, bilo je nekih prijedloga danas da to bude drugačije, odnosno da imamo zakon koji bi vrijedio za sve slične situacije, ali mislim da se svi ili većina slaže da bi to bilo nemoguće budući da se radi o okolnosti potresa koji se evo, desio u Zagrebu, najjači nakon 140 godina, to je nemoguće predvidjeti, svaka ta prirodna nepogoda je ipak specifična. Mi smo imali situaciju da smo nakon poplave u Gunji 100% javno financirali obnovu i privatnih domova i privatnih objekata, međutim, ovdje je šteta ogromna pa se ipak traži neka participacija privatnih vlasnika. Znači nemoguće je da imamo, po meni zakon koji bi odgovarao na potrebe specifičnog događaja, specifične lokacije, specifične količine štete koja je nastala ovim potresom, a da taj zakon bude primjenjiv za sve slične situacije u budućnosti. Tako da mislim da je dobro da imamo lex specialis jer on na specijalan način definira i financijski i ono što je isto tako, jednako bitno, to je institucionalni okvir. Zakon kao što, zapravo u tom smislu gdje je i lex specialis upravo i mislim da je to najbitniji dio zakona, što definira taj financijski omjer, prvenstveno za privatne objekte. Treba reći, danas je to, isto tako i predsjednik Vlade rekao, da će zgrade javne nabave biti financirane, odnosno obnova, konstrukcijska i svaka druga cjelovita obnova će biti financirana na način da će osnivači to financirati u 100%-tnom iznosu, međutim, to, napominjem, ne piše u zakonu u čl. 5. niti je to jasno iz članka, čini mi se, 40., tako da iz te perspektive bi to trebalo, ako se to već govori, ja se s time, naravno, slažem, da se to jasnije specificira u samom zakonu. E sad govorimo o financijskom okviru za privatne, tj. za objekte u privatnom vlasništvu i tu je taj famozni okvir 60-20-20. Ja ću spomenuti da je naša koalicija, zeleno-lijeva koalicija koja je prije izlaska na parlamentarne izbore, tražila financijski okvir koji bi bio 50% država, 35% jedinice lokalne samouprave i 15% privatni vlasnici, tako da je više-manje ovaj predloženi okvir na tragu onoga što smo mi predlagali. Znači razlika je za privatne vlasnike 5%, mi smo tražili 15%, ovdje je 5% više, znači to je sada 20% i veća je razlika iz perspektive da država bi preuzela 60% financiranja na sebe, a smanjuje se onda udio za jedinice lokalne samouprave po našem prijedlogu s 35% na samo 20%. E sad, mislim da je to dobro, isto tako iz perspektive ovog što sam prije govorio, a to je da svi osnivači vezano za zgrade javne namjene moraju sami financirati obnovu. Imajuću u vidu koliko je dječjih vrtića, osnovnih škola stradalo u gradu Zagrebu, kojima je grad Zagreb osnivač i da sve to mora sam financirati, iz te perspektive mislim da je dobro da je država preuzela veći udio u odnosu na jedinice lokalne samouprave, a posebice grad Zagreb jer pričamo o 26 tisuća objekata, a od tih 26 tisuća objekata koji su oštećeni u potresu, 100 objekata je samo izvan Zagreba, a 25 tisuća je vezano isključivo za grad Zagreb. Isto tako, kolegice će nešto više govoriti zašto uopće sufinancirati privatnu imovinu, svi su već spomenuli da govorimo isključivo o financiranju konstrukcijske obnove, niti zajedničkih prostorija, niti uređenja, primjerice, stambenih i poslovnih prostora, ništa od toga nije uključeno u ovaj zakon nego isključivo konstrukcijska obnova, a imali smo primjere i Dubrovnika i Stona i Gunje, gdje smo nakon elementarnih nepogoda u 100%-tnom iznosu financirali, što je ovdje bi bilo teško s obzirom na veliki iznos štete koja je pred državnim proračunom i dr. izvorima financiranja. Tako da iz te perspektive je to itekako opravdano i naravno, za one koji su imali osigurano svoju imovinu, oni će sigurno proći bolje, oni će trebati tu odštetu od osiguranja da si urede svoje domove s obzirom da ovdje pričamo isključivo o konstrukcijskoj obnovi koja bi bila financirana po modelu 60-20-20, a i teško je očekivati od građana da su trebali osigurati svoju imovinu od potresa ako ni grad Zagreb nije to napravio. Znači grad Zagreb nije osigurao od potresa niti jednu zgradu gradske uprave niti jednu zgradu mjesne samouprave, tako da onda, kako tražiti bolje od grada u smislu očekivanja prema građanima. I samo za kraj bi rekao, čl. 41., podražavam oko kontrola cijena, mislim da je to jako bitno jer trenutno, kao što znamo, divlja tržite i radova i projektne dokumentacije i materijala čak, tako da u tom smislu, mislim da je to jako bitan članak i za institucionalni okvir, mi što se tiče kluba i dalje stojimo na poziciji da bi trebalo osnovati zavod za obnovu grada Zagreba i okolice, on se čak spominje u čl. 38. u obrazloženju čl. 38., što znači da je vjerojatno u nekoj verziji prije bio zavod za obnovu Zagreba, ali je izbačen u zadnji čas. Umjesto da imamo situaciju da imamo fond, koji je financijsko tijelo, ali zapravo na neki način i operativno iako se to baš iz naziva ne nazire pa ministarstvo koje donosi strateški dokument odnosno program mjera zajedno sa Vladom, pa imamo stručni savjet, pa imamo ono što mislim da je najveći problem, Zavod za prostorno uređenje grada Zagreba koje će posebno izrađivati program za cjelovitu obnovu povijesno zaštićene jezgre grada Zagreba u odnosu na ove institucije, kao što su fond, ministarstvo i stručni savjet, gdje mislimo da bi trebao biti u najmanju ruku i seizmolog.
Hvala. Molim vas samo da govornicu dezinficirate. Sada će nastavit kolegica Benčić. Stoji vrijeme, ne brinite.
Dakle, poštovani predsjedniče, ministri i ministrica. Jedan od naših osnovnih zahtjeva vezan za Zakon o obnovi jest da je on kao prvo, pravedan i da je usklađen sa ustavnim načelom socijalne države. To konkretno znači da zakon mora uzeti u obzir različiti socio-ekonomski položaj stradalih u potresu, ali i u skladu s time, diferencirati njihova prava i njihove obveze. U tom smislu smatramo da su odredbe o zasnivanju založnog prava od strane države nad nekretninama korisnika kojima će se obnavljati nekretnine, u slučaju da oni nisu uspjeli uplatiti iznos sufinanciranja od 20% opasne jer otvaraju put gentrifikaciji grada. Dakle možemo lako zamisliti situaciju, višestambene zgrade u kojoj jedan dio suvlasnika je mogao uplatiti svoj udio u sufinanciranju od 20%, a možda jedan dio nije. Ono što će se događati prema sadašnjem prijedlogu zakona je da će se založno pravo upisati na čitavu zgradu, dakle na sve stanove, dakle dogodit će se da i oni koji su uplatili, da će imati teret na svom vlasništvu, kao i oni koji nisu. To je nepravedno i prema jednima i prema drugima. Prema prvima zato što jesu platili i neće moći raspolagati svojom nekretninom na normalan način jer imaju na njoj teret, ali i nepravedno prema onima koji nisu iz ekonomskih razloga to mogli platiti jer će pritisak na njih od strane drugih sustanara biti takav da će oni na kraju morati vrlo vjerojatno i ispod cijene prodati svoje domove. Budimo svjesni kada govorimo o pitanjima stanova, o pitanjima zgrada, mi najčešće govorimo o nečijim domovima. Dakle, ne govorimo samo o stanu kao nekakvoj kvadraturi. Iz tog razloga mi smatramo i predlažemo da se ne upisuje založno pravo na nekretnine u tom slučaju već da se uzmu neki drugi instrumenti osiguranja koji postoje, koji se mogu iskoristiti i isto tako, predlažemo dakle, da se, da država osigura preko HBOR-a linije financiranja, odnosno kreditiranja onih koji će morati sufinancirati tih 20%, koji će biti po niskim kamatnim stopama i koji neće imati sve one inače uvjete koji se stavljaju za pristup uopće kreditiranju odnosno da bi ljudi lakše mogli doći do tih kredita. Nadalje, važno je isto tako da se, kao što je već rekao kolega, valorizira osiguranje koji su neki građani uplaćivali za svoje nekretnine. Dakle, oni koji su uplaćivali osiguranje dobili osiguraninu moraju moći koristiti za svojih 20% sufinanciranja jer ih inače penaliziramo u odnosu na one koji to nisu uplaćivali. Važna stvar, sama obnova imat će značajan udio u BDP-u, to nam je svima jasno, dakle po samom iznosu radova koji će biti obuhvatni, dakle bit će značajna i za BDP. Tu je potrebno sagledati njezine ekonomske učinke, a u tom kontekstu i učinke na pitanja vezana uz rad i radnička prava. Jedan od ciljeva koji moramo obavezno kroz ovaj zakon osigurati je kontrola cijene radova, dakle, al ne samo radova, nego i usluga koje se vrše u obnovi. Ali isto tako pored toga, cijena ne smije biti jedini kriterij odabira izvođača. S tog aspekta mi tražimo, dakle i zahtijevamo kao u skladu sa zahtjevom SSSH da se u članak o pravima i obvezama izvođača ugradi zahtjev da je izvođač obvezan udovoljavati obvezama u području prava okoliša, socijalnog i radnog prava uključujući i kolektivne ugovore, a osobito obveze o isplati ugovorene plaće i provedbe zaštite na radu. Zašto? Zato što na taj način zapravo možemo utjecati zbog obima koji će imati obnova možemo utjecati i na položaj radnika u građevinskom sektoru, ali i u svim onim pratećim sektorima koji će raditi na obnovi. I na kraju, ono što treba biti prvo, od izuzetne je važnosti da se omogući pomoć građanima u ovim nužnim popravcima i sanacijama koje se sada vrše, dakle naša je dužnost da zaista do početka, do pred kraj jeseni i početka zime saniramo sve, sva pitanja koja su vezana uz dimnjake, uz grijanje itd. Ja živim u kvartu u kojem još uvijek ljudi idu jedni kod drugih na tuširanje jer nemaju tople vode već mjesecima. Dakle, moramo im također osigurati onima koji to nemaju, pristup financiranju, dakle onima koji nisu mogli sami to platit, moramo se za to pobrinuti i do zime moraju ljudi imati grijanje. Isto tako moramo zaustaviti nezakonite obnove škola i vrtića jer su neke od njih rađene kozmetičkim popravcima bez projektne dokumentacije i bez ojačavanja mehaničke, mehaničke otpornosti. Nama je valjda svima u cilju da znamo da naša djeca idu i provode pola dana u zgradama koje su sigurnije i otpornije na potres nego što su bile onog jutra 22.3. I za kraj, samo bih odgovorila primjedbama g. Zurovca i sličnih koji polaze od ideje da oni koji nemaju novaca za obnovu trebaju prodat svoje nekretnine jer su jako vrijedne navodno na tržištu. Poručujem im da su mnogi već morali prodati svoje stanove i to po cijenama manjim od 500 m2 jer su nekretninski lešinari već navalili na te stanove. Ali ako postoji ideja da ovaj grad treba izgledati na način da oni koji su siromašni nemaju pravo živjeti u određenim dijelovima grada [[Upadica: Hvala vam]] mi odlučno tu ideju odbacujemo, RH će ostati socijalna [[Upadica: Hvala vam]] država i ostat će solidarna. Hvala vam.
Sada će govoriti u ime Kluba zastupnika HNS-a, LS-a i nezavisnih zastupnika, poštovani kolega Predrag Štromar i s time ćemo doći do kraja s raspravama po klubovima i nakon toga idemo na pojedinačne rasprave. Izvolite kolega Štromar.
Hvala lijepo g. predsjedniče, kolegice i kolege iz sabora, poštovani ministre i ministrice. Evo ministarstvo odmah 22. kad se ovaj razoran potres dogodio 22.3., krenulo u izradu zakona. U roku od 10 dana napravljene su osnove na temelju kojih smo sa strukom dva puta sa cijelom stručnom radnom skupinom, a još dodatno 10-tak puta sa manjim radnim skupinama, sa točno specificiranim problemima, rješavali kako u zakonu riješiti čim prije probleme, čim prije vratiti ljude u kuće, ali paralelno smo radili i na tome kako da odmah neki ljudi mogu ući u svoje kuće, a neki svakako do jeseni da imaju riješeno ono što je neophodno u kućama koje jesu narančaste i zelene, ali koji nisu imali toplu vodu, gdje je dimnjak bio loš i gdje se nije mogla, di se nije mogao koristiti plin. Građanima je trebalo pomoć odma, sigurno da su to pomogli odmah najprije vatrogasci, vojska, inženjeri statičari, volonteri, policija i svima njima treba duboko zahvaliti na svemu što su onda učinili, a vlada je išla odmah u hitne mjere sanacije krovova, dimnjaka, zabatnih zidova, dizala, nabavu i zamjenu bojlera. Do 21.7. bile su 304 prijave zahtjeva za nadoknadu sredstava za tu hitnu sanaciju, 168 ih je obrađeno, zahtjevi su bili na iznosu od 19 milijuna kuna i već su prve isplate odrađene. I dalje se zaprimaju zahtjevi, rješavaju se, sredstva su osigurana u rebalansu proračuna 141 milijun kuna, ta sredstva postoje i vidim da su sve aktivniji i upravitelji zgrada i građani i sve više prijavljuju, traže sredstva i dobivaju sredstva. Paralelno donesen je jedan jako bitni propisnik, a to je tehnički propis kojim se točno zna koja zgrada se treba na koji način projektirati i poslije kad se isprojektira izgraditi da bude tehnički stabilna, da ne bude opasna za one koji unutra žive, a da ne bude opasna i za one koji prolaze tim zgradama. U zakonu inzistirali smo na riječi „transparentnost“. Zašto? Zato jer imamo povijesne priče koje nisu još uvijek mnoge zatvorene i gdje se ne zna baš na koji način su se koja sredstva uložila. Svaka kuna koja će se ili sliti u fond ili ići preko ministarstva, doći izvana, iz vanjskih fondova, iz proračuna, iz proračuna države, iz proračuna Grada Zagreba, iz proračuna Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije iz raznih donacija građana za svaku se mora znati za što je uložena. I pripremljen je već tender, troškovnik na koji način se može napraviti u ministarstvu da se vidi svaka kuna na koji način i gdje je uložena. Naime, moći će se ući u portal svaki građanin i točno kliknut na neku zgradu i vidjet što je u toj zgradi sve rađeno i koliko sredstava za povućeno za tu zgradu. To se mora napraviti i radi onih koji su dali novce, a i onih koji će sigurno donirati i sigurno će lakše i jednostavnije odlučiti da dat ću sredstva da se riješe situacija u Gradu Zagrebu u Krapinsko-zagorskoj županiji i Zagrebačkoj županiji da profunkcioniraju javne ustanove, da profunkcioniraju i vrtići i škole i bolnice, da se urede muzeji ali i da ljudi čim prije dođu opet u svoje stanove, da imaju svoj krov nad glavom. Provedivost, ne smijemo zakomplicirati između prvog i drugog čitanja previše i mora taj zakon biti provediv, mora biti efikasan. Sigurno da treba nešto mijenjati, prvenstveno slažem se oko ovoga oko založnog prava, treba na neki drugi način to definirati baš zato da bi zakon bio lakše provediv, efikasan, transparentan, ali i da omogući onim ljudima koji stvarno ne mogu riješiti svoju situaciju da država stane iz njih. Ovaj zakon će biti i temelj za slijedeći zakon koji moramo donijeti ili u dio zakona, u dijelu zakona o graditeljstvu ili posebni zakon za sve buduće situacije, sve buduće potencijalne potrese da se odmah zna na koji način intervenirati ili kako. Ali je jako bitno i očekujem još u ovoj godini od ministarstva Zakon o upravljanju zgradama. Naime, mi smo ga počeli radi prošle godine, najavili smo ga da ide ove godine u saborsku proceduru, taman smo ga pripremili prije nego što se dogodio ovaj potres, a taj zakon obvezuje onda i vlasnike i suvlasnike i upravitelje zgrada puno jače nego što sadašnja zakonska regulativa njih obvezuje za održavanje zgrada. Taj zakon će sigurno riješiti i problem osiguranja, moraju se zgrade osigurati i moraju svi vlasnici prema tim zgradama se odnositi kao da su njihove, ali i kao da su potencijalna opasnost ukoliko se ne održavaju i za njih, ali i za druge građane koji prolaze tim zgradama. Inzistirali smo i na tome da se pomogne i građanima u Krapinsko-zagorskoj i oni su riješili nužni smještaj, ali ajmo čim prije donesti taj zakon, ja očekujem evo početkom rujna da će biti već sigurno drugo čitanje i da ćemo moći i po zakonu, a ne samo po hitnim mjerama omogućiti našim građanima ono što oni stvarno trebaju. Gospodine ministre želim vam puno uspjeha u realizaciji zakona, o vama, vašim ljudima, o cijeloj struki koja je sudjelovala u izradi tog zakona ovisi i kako će se taj zakon provoditi. Želim vam puno uspjeha.
Došli smo do kraja rasprava po klubovima, prije nego što krenemo na pojedinačnu raspravu u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista javio se kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] Evo ga sad je u redu. Hvala poštovani predsjedniče, tražim stanku u ime Kluba MOST-a kako bismo se konzultirali oko nekih zabrinjavajućih najava koje smo mogli čuti ovdje u sabornici oko povećavanja trošarina našim građanima kako bi se isfinancirala ova obnova. Mi ne želimo plaćati korupciju i klijentelizam u Gradu Zagrebu, mi ne želimo plaćati neodgovorno ponašanje, neodgovorno upravljanje. Vidjeli smo u kakvom je stanju infrastruktura u Gradu Zagrebu, znamo tko je za nju odgovoran. Već više od 12 godina Milana Bandića u Gradu Zagrebu podržava HDZ što kandidiranjem ljudi koji nemaju nikakve šanse u toj utrci, što izravno već dugi niz godina. Nećemo pristati na to da i sami građani Zagreba koji imaju jako visok prirez, ali i svi ostali građani RH plaćaju takvo koruptivno upravljanje u kojem ključnu ulogu igraju upravo HDZ i Milan Bandić. Znamo tko je stvorio Milana Bandića. Dugogodišnji borac protiv korupcije u Gradu Zagrebu Tomislav Jelić jednom prigodom je rekao da je Milan Bandić zapravo dijete SKH, dojenče SDP-a i gojenac HDZ-a. Dosta je toga, želimo prekinuti s takvom praksom, a ne tu praksu nastaviti financirati novcem svih građana RH i Grada Zagreba. Vrijeme je za nove ljude, vrijeme je za obračun s korupcijom, a tada će sve sjesti na svoje mjesto. Hvala.
Stanka će biti odobrena. Javlja li se još netko za stanku? Ako ne nastavljamo u 14 sati i 20 minuta. STANKA U 14,09 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 14:22 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, sad ćemo nastaviti sa pojedinačnom raspravom. Javilo vas se prilično veliki broj, čini se da ćemo ostati negdje do jedan, dva u noći ako ne bude puno replika, ali krenimo redom. Prvi će govoriti poštovani zastupnik Ivan Domagoj Milošević. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Pa još od tog dana od potresa mi zvoni u glavi ona Churchilla „Nikad ne protrati dobru krizu“. Kriza je u svakom slučaju loša vijest, a višestruka kriza je jako loša vijest, ali mislim da je prilika da mudrom politikom nevezano sad za koja stranka vladajuća, opozicija da mudrom politikom ili politikama mobiliziramo sve stručne, sve znanstvene, sve ljudske naše potencijale i ne samo da što brže saniramo ovo stanje i mislim sad damo na potres nego i sve što je posljedica tog potresa pa i korona virusa nego da budemo puno, puno spremniji za sve izazove koji su u sljedećim godinama i desetljećima pred nama i pred našom djecom. Svima je jasno da bi se i puno, puno bogatiji i puno razvijeniji od nas teško nosili svim ovim izazovima u isto vrijeme i jasno je da je pred nama ogroman posao, ali kako kaže narod „Na muci se poznaju junaci“, a do sada u ovih 30 godina ja mislim da smo se osvjedočili da i naš narod i naša Vlada su na najvišoj razini zadatka kada je to i najpotrebnije. Već sam u dijelu govora kada sam govorio u ime kluba govorio o onako kako se meni čini da bi bile tri ključne stvari kada je u pitanju oporavak, izgradnja, ali i budućnost pa ću ih ovdje ponoviti samo malo razrađeno. Dakle, te tri ključne točke po meni su učinkovito i potpuno transparentno upravljanje Gradom Zagrebom, drugo je snažno partnerstvo sa Vladom RH i treće ne najmanje važno, a to je iskreno, pošteno, ozbiljno partnerstvo sa srednjim i malim poduzetnicima i obrtnicima zagrebačkim, ali iz cijele Hrvatske s obzirom na nadolazeću krizu. Kada je u pitanju ovo učinkovito i transparentno upravljanje, mislim da nam digitalizacija daje danas i apsolutno sve alate u ruke da sve možemo učiniti transparentno. Ubrzana modernizacija, a ne samo upravljanje nego i procesa, procesa odlučivanja i svih procesa u gradu, ali i u mnogim drugim gradovima u RH i borba protiv korupcije i klijentelizma. Pod broj dva, spomenuo sam snažno partnerstvo sa Vladom RH, tu ne mislim samo na novac iz državnog proračuna, tu je ključno i partnerstvo vezano za europske novce. Dakle, u dosta teškim uvjetima izboreno je preko 22 milijarde eura novca za različite programe što za oporavak od krize, što redovnih strukturnih fondova EU i tu sigurno treba tražiti odgovore na ne samo za jedan dio oporavka, sanacije i izgradnje grada nego ono što je pred nama, a to je prije svega osigurat budućnost za nas i našu djecu u Zagrebu, u okolici i cijeloj RH, dakle to znači i više novaca za socijalne politike i za obrazovanje i za znanost i za sport. Ali želim naglasiti još samo jednu stvar kada smo kod novaca, puno se priča o novcima, kud novci ovako i kud onamo, međutim novac je jako važan, jako važan naglašavam, ali i dalje novac je samo alat. Alat u rukama, a te ruke trebaju imati viziju, treba biti odlučnog vodstva i trebamo imati nekakve temeljne političke ljudske vrijednosti. I treću točku sam već pojašnjavao u ime kluba, a to je iskreno, pošteno, transparentno partnerstvo sa srednjim i malim poduzetnicima i obrtnicima. To je zaista prilika i ova obnova Zagreba i okolice je prilika za sve male građevinare, obrtnike zagrebačke i iz cijele Hrvatske s obzirom na zaustavljanje ili usporavanje investicija, posebno u turizmu što će nam u sljedećim mjesecima i godinu, dvije dana biti od presudne važnosti. Zagreb danas jest posebno središte Hrvatske, to nema uopće dileme, ne samo statistički nego po broju firmi i sveg što se zbiva u Gradu Zagrebu, međutim ja bih želio i ne vidim razlog zašto bi Zagreb zaostajao za Bratislavom, dakle želim da Grad Zagreb bude i poslovno središte Srednje i Jugoistočne Europe, samo tako i privlačeći nove investicije u grad i okolicu Zagreb može i mora postati i kulturno, i znanstveno, i obrazovno, i sportsko središte tog istog prostora prije svega Srednje Europe i Jugoistočne Europe. Zato na kraju mislim da koliko god bila teška situacija, puno teža od onog potresa 1880., a koje je tadašnji potres bio zamašnjak razvoja Grada Zagreba, obnove, ako smo danas ponosni dobrim dijelom na te vizure iz tog vremena, ja očekujem od svih nas ovdje u sabornici i vlasti ili opozicija, a to je da budemo jači, brži i bolji s obzirom na sve što nam je na raspolaganju i nadmašimo uspjeh taj iz kraja 19. stoljeća. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Miloševiću. Vi ste u svojoj raspravi naveli da obnova treba biti učinkovita, transparentna s čime se apsolutno slažem. A da bi nešto bilo učinkovito i transparentno najprije treba snimiti stanje. A trebalo je vremena da se obiđe svih tih 25.000 objekata, snime oštećenja i naravno da se procijeni šteta koja je ogromna 86 milijardi kuna. I upravo ovaj cijeli postupak smatram da je jedna dobra osnova da se donese zakon u kojem mogu u čijim prijedlozima mogu sudjelovati svi kako bi bilo poslije što manje mogućnosti za manipulacije. A kada ste već spomenuli 1880. i potres prije 140 godina tada je gradonačelnik bio Matija Mrazović iz mog rodnog kraja. Hvala.
Poštovani zastupnik Milošević.
Da, znam to kolega Stričak. Ja ću vam samo odgovoriti, dakle ja mislim da je ovaj zakon o kojem raspravljamo danas i još ćemo raspravljati i još ćemo pozivati kolege iz opozicije da daju svoje prijedloge pa i kritike najkompleksniji zakon s kojim smo se suočili od Domovinskog rata s obzirom i na okolnosti i na sve što se oko nas zbiva nakon potresa. Ovaj zakon, naglašavam, nije zakon čija je ideja da se pokupe jeftini politički poeni, da se bavi formom, ideja je da se bavi samom suštinom obnove i da se bavi zaista problemima naših sugrađana u Zagrebu i okolici koji su brojni, a naj, mislim da smo svi najosjetljiviji kad nam je u pitanju dom. Ovdje se radi o domu, domovima naših sugrađana i mislim da svatko tko, tko nije shvatio da je nužna solidarnost ili koji ima kritiku na ovaj 60:20:20 omjer mislim da je promašio, ne znam da li geografsku širinu, dužinu ili nešto drugo. Dakle, ako je ikad bio trenutak [[Upadica: Hvala]] a uvijek treba pokazivat solidarnost, to je sada.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Grozdane Perić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovani kolega, ovdje napomenuli ste kolika je zapravo razmjeri šteta, vidjeli smo koliko je to objekata. Mene evo što se tiče samog zakona zanima u odnosu na privatne kuće koje su, pogotovo u epicentru, a onda i šire u Krapinsko-zagorskoj i Zagrebačkoj županiji, mislim da će se dodatnim pravilnicima i vjerojatno programima propisati i čl. 35. i 36. gdje će se ukoliko pojedini vlasnici kuća žele novčanu pomoć umjesto izgradnje da to onda bude puno jasnije definirano jer s obzirom na sam zakon vidi se da postupak koji će recimo ti građani obnavljati svoje kuće ili graditi nove, neće biti oslobođeni recimo davanja komunalnog doprinosa, vodnog doprinosa [[Upadica: Hvala]] i ostalog. Prema tome, evo … [[Govornik se ne razumije]]
Poštovani zastupnik Milošević.
Da naravno, ja se, ja se slažem sa, sa svime što ste kolegice Perić rekli oko toga, nemam tu ovaj šta nadodat, a da ne ponavljam zapravo sve što sam već prije rekao i u ime kluba i pojedinačno.
Poštovana zastupnica Jelkovac ima slijedeću repliku.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, kad govorimo o transparentnosti sigurno će i provođenje postupka javne nabave za sve usluge i robe pridonijeti toj transparentnosti. Međutim, mene brine obzirom da je u čl. 41. propisano da će najviše cijene biti propisane programom mjera, da li će to donekle dovesti do toga da neki postupci javne nabave neće proći iz razloga što će doći do nesklada između onog što je na tržištu i onog što je propisano programom mjera i da li će se zbog dugog perioda u kojem će se obnova provoditi dovesti do situacije da te cijene propisane programom neće uvijek biti u skladu s onim što će vrijeme donijeti na tržištu odnosno da li ćemo morati prečesto onda mijenjati program zbog takvih situacija ili se tu možda mogu naći malo drugačija rješenja? Hvala.
Poštovani zastupnik Milošević.
Pa ja bi želio samo naglasit ovdje za sve nas, ne postoje savršeni zakoni koji će riješit sami po sebi sve naše probleme, da postoje takvi zakoni na svijetu donijeli bi ovi, dogovorili bi se svi zajedno o nekom zakonu i mi bi postali Švicarska. Dakle, ljudi rješavaju probleme, postoje podzakonski akti i ljudi koji provode neke programe i, i, i provode zakone mogu bit pošteni, nepošteni, pametni, nepametni, glupi, kakvi god oćete, međutim tu je ključ. Dakle, nemojmo očekivat da sad će apsolutno zakon moć dati odgovore na apsolutno sva pitanja. Međutim, jasan je cilj i jasan je smisao i mislim da sad uz sve detalje i … [[Govornik se ne razumije]] koji smo čuli danas između vlasti i opozicije, svi smo tu na istom brodu, svi imamo isti cilj, a to je što brže, što efikasnije, potpuno transparentno uključujući i domaće male poduzetnike i građevinare, ljudima osposobit njihove kuće, zgrade, domove za normalno življenje i bit spremni za ne daj Bože jednog dana neki potres za naše praunuke.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Maksimčuk.
Hvala potpredsjedniče HS. Uvaženi kolega, nažalost često kulturna dobra stavljamo u fokus javnosti u trenucima ugroza, a i to je i ovim nemilim potresom. Posebno su hrvatsku, ali i europsku javnost pogodile slike razaranja kulturnih dobara u Zagrebu, ali i pitanje njihove obnove. Naravno da se nameće pitanje kako ubuduće prevenirati takve događaje odnosno kako ih ubuduće ublažiti kad znamo da su uz stambene uništene i stotine objekata koje su kulturološke, znanstvene, zdravstvene, obrazovne i drugih institucija?
Poštovani zastupnik Milošević.
Čujte, prije svega za to sve skupa uvijek u životu pomaže da imate novac, a novac je posljedica prije svega gospodarske aktivnosti. Dakle, s jedne strane svi računamo tu i borit ćemo se svi, to sam siguran da naši prijatelji iz Europe i svijeta što više pomognu bespovratnim sredstvima ili jeftinim zajmovima, to je već krenulo, sad, danas smo ovdje čuli i ja sam spominjao otprilike govorimo tu, već prvih milijardu EUR-a pola bespovratno, pola vrlo jeftinog zajma ispod 1% samo kada je u pitanju obnova Zagreba i okolice. Ali naglašavam, ključno je zapravo koliko ćemo brzo u slijedećim mjesecima i godinu dvije dana, ja sam tu siguran da će vlada napraviti odličan posao košto je napravila sjajan posao proteklih 6 mjeseci spašavajući stotine tisuća radnih mjesta, da ćemo i to, pokazuju analize stranih analitičara, ne samo domaćih, da ćemo imat brzi oporavak iduće godine, onda u tom pozitivnom zamašnjaku ćemo i doć do novca koji će bit potreban i ne samo za sanaciju od, od potresa u Zagrebu i okolici.
Hvala lijepo. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Milana Vrkljana, izvolite.
Poštovani g. dopredsjedniče HS, iščitavajući ovaj prijedlog zakona moglo se vidjeti da preko 25 000 jedinica u Zagrebu, Sesvetama i okolici Sljemena je trajno ili manje oštećeno i da od tih 25 000 otprilike 5000 stambenih jedinica otpada na uži centar Zagreba i ovaj problem stanova, kuća, to je čak i ovaj prijedlog koji je ovdje predložen i dat, dobrim dijelom razumljiv, prihvatljiv i sa nekim doradama moći će bit upotrebljiv. Također za zgrade javne namjene, što se mislim na očito škole, dječje vrtiće i muzeje i sve ono što je osnivač ili vlasnik država. Država će sufinancirat odnosno financirat vjerojatno u 100% jer će se dogovorit sa Gradom Zagrebom, a stambene zgrade su također se dotakle u ovome prijedlogu zakona međutim kad se gleda vidi se da je to vrlo mali broj objekata tako da vjerojatno ne predstavlja problem. Ono što po meni predstavlja problem, to su ovi stanovi koji se nalaze u centru grada, preko 5.000 jedinica. Naime, mi znamo da su, možemo gledati sa raznih strana dali su to bogati vlasnici po tome što imaju tu nekretninu ili su siromašni zato što nemaju sredstava za to obnovit, da li su oni bili odgovorni ili neodgovorni u svome životu i bivanju u tim stanovima, ali je neosporno da najčešće pričuve nema i da najčešće nema sredstava za obnovu tih jedinica. Također, postoji veliki broj velikih stanova tu u centru Zagreba su stanovi od 130 do 180 kvadrata i u jednom značajnom broju tih stanova stanuje jedna ili dvije osobe i najčešće su to starije koje evidentno nemaju financijskih sredstava za to obnovit. U zakonu se predviđa da se radi konstrukcijski zahvati, međutim kako iza toga neće biti vjerojatno mogućnosti da se uredi unutrašnjost zgrada postoji opasnost da imamo jedan krasan grad lijepo obnovljiv, obnovljen ali da su nam zgrade prazne. I postoji još jedan drugi problem u vezi toga, šteta što nema ovdje resornog ministra ako treba ja mu mogu to i u pisanom obliku predati, naime u cijelom iščitavanju ovoga zakona, prijedloga zakona nigdje se ne spominje da je u centru grada preko 5.000 stanova u postupku povratka, ti su stanovi bili '45. oduzeti, njihovi stanovnici su bili izbačeni van iz tih stanova uselili su se neki drugi i pitanje za predlagatelja zakona tko je sugovornik za proces obnove. Da li su to stvarni vlasnici koji pokušavaju dokazati svoje vlasništvo, ali ti procesi još nisu završeni ili su to najmoprimci koji stanuju u tim stanovima i pretpostavka je prema onom drugom prijedlogu zakona da ti najmoprimci u nekom trenutku dobiju obeštećenje i mogućnost ako ne prihvaćaju tržišnu vrijednost najma stana da dobiju zamjenski stan što je zakonom regulirano i proces je u tijeku. Znači, postoji tri problema koji ovim prijedlogom zakona vidim da se mogu rješavati. Mi ćemo kao Domovinski pokret to podržati, ali ovaj treći, četvrti dio koji se tiče vlasništva na tim stanovima molim da ministar resorni se jasno očituje, a mi imamo tu i dokaz jednog nepravilnosti u izbornom zakonu o kome sam ja govorio zadnjih dana gdje vidite da mi danas cijeli dan raspravljamo, evo imamo naše kolege HDZ-ovce koji u cijeli dan nisu našli ni jednu potrebu da spomenu da postoji u centru Zagreba 5.000 stanova gdje su vlasnici istjerani iz tih stanova i gdje su oni vlasnici gdje oni pokušavaju dokazati svoje vlasništvo, evo ni jedne riječi potpore tim ljudima. Kad bi ovaj sabor bio transparentan i kad bi bio stvari pokazatelj svih slojeva i svih ovaj političkih opcija u Hrvatskoj onda bi se vjerojatno još netko spomenu i tražio riječ [[Upadica: Hvala.]] mi želimo reći da će ovaj naš, isteklo je vrijeme, bit će prilike u drugoj raspravi. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Sačića.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Vrkljana, naime u potpunosti treba ubrzati i učinit sve što je u našoj moći da se sakralni objekti što prije dovedu u funkciju. Oni su ta dimenzija ta dimenzija obnove je obuhvaćena od strane predlagača međutim imamo strahovito velike štete u župnim crkvama osobito u Podsljemenu od Čučerja, od Markuševca, Remeta itd. gdje su takve štete koje narednih 10 godina vjernici neće moći sudjelovati u duhovnim obredima i u tom smislu predlagača svakako obvezujemo da iznađe rješenja u skladu sa postojećim ustavnim i zakonskim ovaj odredbama kako bi se [[Upadica: Hvala.]] nesmetano održavali duhovne potrebe.
Poštovani zastupnik Vrkljan.
Zahvaljujem se na ovoj replici, ja ću samo reći da podržavam ovo što je kolega rekao, međutim isto tako treba biti ova planirana obnova sa ovim prijedlogom zakona planirana mora biti poštena, mora biti transparentna, mora biti transparentna i za poziciju i za opoziciju. Bilo bi najbolje kada bi se zakon donio jednoglasno, kad bi svi u saboru podržali, a mora biti pravno slijediva. Mi smo imali katastrofe zadnjih 30 godina gdje smo trebali raditi obnove širom Hrvatske, prema tome i taj zakon je tada donesen i ljudi su obnavljali svoje kuće po jednom zakonu i kad ga usporedite sa ovim prijedlogom zakona on se baš puno ne poklapa. Ja bih pozvao isto tako predlagatelja zakona da ne pravimo svaki puta od stoljeća 7-mog svaki put novi zakon koji će svaki puta za svaku novu situaciju biti ponovno primjenjiv ili neće biti primjenjiv. Znači jako je važno da imamo zakon koji će biti primjenjiv u situacijama elementarnih nepogoda i općih katastrofa.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Vinka Grgića.
Pa naime, svaki zakon o gradnji pogotovo onaj posljednji kojeg smo imali u prošloj godini 28.12., 125/19 inače u Članku 8. govori o temeljnim zahtjevima za građevine pa ću ih nabrojati ima ih ukupno 7. Prva je mehanička otpornost i stabilnost. Drugo je sigurnost u slučaju požara. Treće je higijena, zdravlje i okoliš. Četvrto je sigurnost i pristupačnost tijekom uporabe. Peto zaštita od buke. Šesto gospodarenje energijom i očuvanje toplinom. I sedmo održiva uporaba prirodnih izvora. Zašto govorimo o tome? Naime, svaki projektant ako želite odnosno ako morate napraviti, ishoditi građevinsku dozvolu svaki projektant mora uvažavati ovih 7 točaka. Izvođač također se mora njih pridržavati, a i na kraju krajeva i uporabna dozvola će biti konačna ako se zadovolji ovih 7 uvjeta. Međutim, mi moramo konstatirati da je predlagatelj ovoga zakona uspio od tih 7 hajmo reći po mojoj i tek 1 i pol temeljni zahtjev uvažavati. Riječ je o mehaničkoj otpornosti i stabilnosti. I drugo, onaj dio sigurnosti i pristupačnosti tijekom uporabe što praktično spada u taj dio. Naime, jučer na Savjetu ga graditeljstvo smo čuli da je riječ o velikom paketu od 42 milijarde kuna investicija i obnove tako da se ušlo u bilo koji drugi dio bilo bi znatno više. Pitanje i ova vrijednost koliko ćemo uspjeti i na koji način dobiti. Međutim, s obzirom ti ljudi koji žive u tim stanovima ili žive u tim kućama imaju situaciju takvu da nije samo ako dođu do promjene konstrukcije, naravno da ta promjena već sad se reflektiralo na čitav njihov dom, na njihov stan jer nemoguće je da je došlo do loma konstrukcije ili do problema u statici, a da nije narušeno sve ovo ostalo na kraju krajeva. Nama će biti jako žao ako dođe do oporavka konstrukcije ili do obnove, ali da fasade ili pročelje će ostati jednaka, uništena, da će neke druge stvari biti takve kakve jesu. I zbog toga predlažemo dvije stvari. Jedna je da se krene sa pripremom sufinanciranja kredita s povoljnim kamatama za upravo te ljude koji će ulagati u obnovu toga stana. A s druge strane da idemo također sa sufinanciranjem energetske obnove. Naime, ministarstvu je poznato, dobro je poznato i jedan i drugi model. Energetska obnova je na velikom odnosno o velikoj obnovi se radi. Znači, ta dva modela koje već ministarstvo radi da se poseban model pripremi za ove ljude koji su nastradali u potresnim zonama. S druge strane malo kada sam pročitao i kada sam zbrojio kao što je kolega Vrkljan rekao da je otprilike 6 tisuća 300 zgrada uništeno odnosno neuporabljivo ili privremeno neuporabljivo pa sam onako automatski pomnožio sa 4, pa sam dobio brojku od 25 tisuća 312 stanova. Meni su se u glavi vrtjeli brojevi da je riječ o stanovima, pa je to znači grad poput Petrinje, poput Sinja ili poput Zaprešića. Iseljen grad. Međutim, nije točno. To su zgrade. Taj broj je daleko veći. Mo moramo na žalost konstatirati da smo dobili jednu novu generaciju hrvatskih prognanika koji trenutno nemaju gdje, ili su kod prijatelja, ili su kod rodbine, ili su po studentskim domovima njih relativno mali broj. Zbog toga molim ministarstvo da uvede određene mjere jer ne može se čekati, ne može se raditi na tome da se pusti stihije što ne vjerujem da će biti, ali treba normirati, treba kontrolirati sve ove napore koji će biti rezultat ovoga zakona. Npr. stručni savjet za obnovu koji će voditi tu cijelu priču bitno je da njihov rad neću reći normiramo, ali da imamo određena izvješća za svakih mjesec dana da vidimo koliko je napravljeno projektnih dokumentacija, koliko je krenulo javnih nabava i koliko je realizirano od toga sve skupa. Jer za 3 mjeseca mi ćemo zaboraviti na ovu priču, a ovih 25 puta x tisuća ljudi će i dalje živjeti negdje drugdje. Eto, hvala vam lijepa.
Hvala vama. Na vaše izlaganje imamo replike. Prva je poštovanog zastupnika Peđe Grbina.
Zahvaljujem uvaženi gospodine predsjedavajući. Uvaženi kolega, ako sam dobro shvatio iz zakona a o tome je izrijekom govorio i predsjednik Vlade predstavljajući zakon, predviđeno je da se konstruktivni elementi zgrada obnavljaju do postojećeg stupnja odnosno da se zgrade obnavljaju i njihova konstrukcija obnavlja u onom obliku u kojem je bila prije oštećenja izazvanih potresom. Međutim, pogotovo kod starijih zgrada i pogotovo u centru Grada Zagreba to nije dovoljno, jer ta konstrukcija se i sada pokazala nedostatnom i potres je njenu stabilnost narušio. Međutim, predviđeno je ako hoćemo primijeniti nove standarde i nova dostignuća tehnologije da će to vlasnici morati platiti sami i time smo ako mene pitate napravili manjkav posao. Ne bi li bilo normalno i bolje da predvidimo da se konstrukcija obnavlja sukladno sadašnjim dostignućima građevinske i arhitektonske struke? Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Grgić.
Hvala kolega. Pa naime i meni to nije bilo jasno. Praktično evo i cijelo dopodne odnosno cijelo vrijeme dopisujem se sa svojim kolegama statičarima koji također ne znaju. Pogotovo ne znaju o statičkom certifikatu. Taj dokument ne postoji jednostavno. Usmjerili su me na tehnički propis o izmjenama i dopunama tehničkog propisa za građevne konstrukcije koji je potpisao ministar Štromar 26. lipnja 2020. koji uspoređuju gdje se definiraju određene statičke sigurnosti po HRNU po našim normama, ali ovaj sada dio je potpuno nepoznat meni nepoznat iako sa djelić te struke na kraju krajeva. Mislim da će se ipak ići na to da svaka zgrada se definira određena kategorija po normi i onda će se ići na tu kategoriju koja tako bi trebalo biti, tako kaže struka, tako kažu ljudi, e sada to ćemo vidjeti. I molim našeg državnog tajnika da možda kaže o tome.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Vrkljana.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Evo nastavak na vaše mišljenje, ja se slažem da tu ima puno nepoznanica, ali ovo je prvo čitanje zakona i nadam se da i ministar resorni i ovdje nazočni njegovi ljudi da su pažljivo slušali što smo mi svi govorili i da će iza toga kroz ovu raspravu i do jeseni do drugog čitanja da ćemo dobiti jedan kvalitetan zakon. S druge strane ja bih htio reći da uobičajena praksa u demokratskim zapadnim civilizacijama u takvim situacijama kada je pitanje nekretnina, jedan od oblika zaštite i onoga ko investira i onaj kome je to investirano … založno pravo, tako da vi imate na zapadu uobičajenu situaciju da netko tko stanuje u stanu, a ne može urediti svoju fasadu onda mu dođe grad, pošalje mu račun, uredi tu fasadu za mjesec dana, cijeli grad je čist i uredan ko što možete vidjeti na bilo koji grad na zapadu, ali se kao založno pravo na teret toga stana trajno ostavlja vrijednost koliko je bila uređivanjem.
Odgovor poštovanog zastupnika Grgića.
Slažem se da ovaj prvi dio priče vezano za vraćanje na postojeću situaciju, ali mi moramo biti svjesni činjenice da je ta postojeća situacija dovela do destrukcije postojećih konstrukcija jel tako, znači uložit će ako to ostane na tom nivou, uložit ćemo 42 milijarde da vratimo na ovaj nivo i ne daj Bože da nas protrese ponovno 5, 6 Richtera opet ćemo vratiti se na početno stanje. Tako da mislim da će biti puno bolje rješenje odnosno postoji rješenje za to.
Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Miroslava Škore. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolege, poštovana ministrice, poštovani državni tajniče i ne znam ima li još tko iz Vlade ovdje. Meni su kolega Grbin, kolega Grgić i kolega Vrkljan ustvari ukrali raspravu. Ja nisam danas htio govoriti o tome da kasnimo i sam predsjednik Vlade je rekao da se nakon potresa Vlada sastala u roku od sat i pol, da su shvatiti da je ovo prioritet, međutim nisu osjećali potrebu da krenu odmah u realizaciju zakona ili zakonskih rješenja po kojima bi se pomoglo onima koji su tim potresom bili pogođeni, tako da razgovaramo o tome nakon 4 mjeseca, ali ja vjerujem da će druge kolege o tome više govoriti. Ja neću govoriti o činjenici da se u načinima financiranja očekuje jako puno toga iz sredstava EU i kako se osjećaju hrvatski građani kada vide da smo mi ustvari po svemu na začelju Europe i da mi kao država koji smo svojevremen i u onoj bivšoj lošoj državi pomagali drugima, sada čekamo da drugi pomognu nama. Neću govoriti o efikasnosti zakona jer i sami ste rekli u dosadašnjim obraćanjima mnogi od vas da se recimo obnova dubrovačkog područja eto razvukla i na preko 40 godina od katastrofalnog potresa koji je pogodio to područje, pa je samim tim pitanje koliko dugo će se razvući i obnova područja o kojem govorimo i kojeg reguliramo ovim zakonom. Ja sam naime htio upozoriti na jednu činjenicu da smo mi ovdje u Hrvatskom saboru kao što su i ljudi u Gradskoj skupštini Grada Zagreba u skupštinama županija pogođeni potresom dužni donositi cjelovita rješenja, ne partikularna rješenja, a meni se čini da ovo dijelom je partikularno rješenje. I u samom zakonu odnosno u njegovoj preambuli stoje stvari koje ukazuju na tu jednu veliku nelogičnost. Naime, kaže se da je Medvednica i okolica Zagreba dio koji pripada širem seizmološkom aktivnom prostoru. Prema geološkom prostoru Grad Zagreb je unutar seizmičkih najaktivnije zone unutrašnjeg dijela Hrvatske. Najjači potres je bio 1880. 6,3 po Richteru, prije tog je bio jedan 1502. Ko kaže da se ponovo neće dogoditi potres? Svi se mi nadamo da neće, ali i sam zakon zaključuje da se nalazimo u seizmološki aktivnom području, ali isto tako zakon kaže i predviđa što su već kolege rekle da će se kod obnove voditi računa o tome da se zgrade dovedu u mehaničku stabilnost i to u najmanje jednakoj mjeri kao prije obnove, ako je moguće i pojačanjem konstrukcije. Međutim, ako neko želi, dakle ako suvlasnici zgrade ili vlasnik želi ojačanu konstrukciju sukladno suvremenim trendovima i mogućnostima onda on to mora platiti sam odnosno mora se obvezati da će to podmiriti sam. Kao da je Bog htio evo sad smo imali katastrofalne poplave u Gradu Zagrebu koje su posljedica činjenice da imamo prije svega u Gradu Zagrebu lošu kanalizacijsku mrežu. Dakle, umjesto da razgovaramo o tome da ovim zakonom donesemo jedno cjelovito rješenje po kojem ćemo i u cijeloj Hrvatskoj, a posebice u potresu pogođenom području dovesti zakon do te mjere da se u slučaju ovakovih ponovnih događanja spriječi katastrofa, mi ćemo to partikularno riješiti i raspravljat ćemo o tome koliko će tko imati pravo naknadu, kako će se to događati i koja je maksimalna cijena i otvorit ćemo vjerojatno mogućnost za mnoge spekulacije jer svaki naš zakon ima onu famoznu odrednicu da nekakav referent može individualno donijeti odluku o tome ispunjava li neko uvjete zakona ili ne. Do onog trenutka dok ne budemo razgovarali o tome da uistinu poboljšamo infrastrukturu u RH, da stvorimo uvjete da poduzetništvo, da svaki građanin može napraviti drastičan iskorak u kvaliteti svoga života, do tog trenutka mi ćemo rješavati to poput vatrogasaca, a paralelno dok Grad Zagreb pliva i dok se ne radi ništa na kanalizacijskoj mreži radimo žičaru koja vrijedi stotine milijuna kuna, prema nekim zadnjim izračunima 700 milijuna kuna, kao da smo Schladming. Toliko. Hvala vam.
Hvala lijepo. Imamo više replika na vaše izlaganje. Prva je poštovanog zastupnika Peđe Grbina.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedavajući. Uvaženi kolega moram vas ispraviti. Nije pitanje hoće li se potres na području Grada Zagreba ponovo dogoditi već je pitanje kada će to biti? Dakle, Zagreb se nalazi na takvom području da sa 100%-tnom sigurnošću možemo reći da će tu prije ili kasnije ponovo doći do potresa. I upravo zato, a to sam naglasio i u replici kolegi Grgiću moramo inzistirati da se prilikom obnove zgrada koriste suvremena dostignuća građevinske struke, suvremena tehnička rješenja koja će osigurati viši stupanj stabilnosti konstrukcije, a samim time i veću zaštitu stanara. Meni je potpuno neprihvatljivo ono o čemu je govorio predsjednik Vlade da se konstrukcija obnavlja do postojećeg stupnja jer da je postojeći bio dobar ne bi ju trebalo niti obnavljati. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Škore.
Hvala lijepa gospodine Grbin, evo vi i ja se ipak znači u nečemu slažemo, međutim jedina razlika između vas i mene je što ja baš nisam toliki fatalist, činjenica je isto tako da ćemo mi svi jednoga dana umrijeti samo ne znamo kada, jel? Hvala.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Milana Vrkljana.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Pa ja ću se ovdje načelno osvrnuti na govor gospodina Škore i reći da je u par sati naših rasprava on prvi rekao da je ovo nova prilika, da nije sve loše, da je to prilika za naše poduzetnike i da se Hrvatska pokrene kroz taj ciklus. Međutim, ono što me zabrinjava što sam slušao u ovih zadnjih par sati da su neki zastupnici prozivali naše poduzetnike vrlo ružnim riječima tako recimo zabilježeno je da su, da su oni lešinari. Možete zamisliti gospodo saborski zastupnici, nažalost nema ovdje kolegice koja je to rekla kad sad na televiziji netko tko plaća porez, plaća vas, plaća mene i sluša kako je on lešinar. Zatim kaže [[Upadica: Hvala.]] da su mešetari, a još je jedan izraz bio čak da su fašisti. Evo i sve smo to danas čuli u saboru.
Odgovor poštovanog gospodina Škore. Hajdmo molim vas držati se vremena jer opet vam ponavljam ima toliko prijavljenih govornika da ako, da i bez replika i bez produljenja ćemo ostati do iza ponoći, a možda ćemo i do 1, 2. Prema tome, držimo se vremena. Poštovani zastupnik Škoro.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Upravo tako kolega Vrkljan ja kad sam djecu nešto malo učio o načelima ekonomije onda sam im znao govoriti o onim ključnim stvarima koje čini mi se političari u Hrvatskoj ne razumiju, a to je ona granica proizvodnih mogućnosti, to je ona činjenica da moramo napraviti infrastrukturalne pomake, to je ona činjenica da moraju ti pomaci nažalost s obzirom da kaskamo za cijelim svijetom, za Europom moraju biti skokoviti, međutim ono što je bitno, bitno je naglasiti da uistinu ovo može biti kvalitetna prilika iz jednostavnog razloga što država poput naše koja kontrolira tolika bogatstva, koja je vlasnik 60% svih gospodarskih aktivnosti koja generira to sve skupa treba biti u ovom slučaju i mora iskoristiti i ovu nevolju za to da generira rad i potiče rad hrvatskog gospodarstva, hrvatskog poduzetništva i da učini sve da ti novci koji će biti uloženi u obnovu Grada Zagreba i potresom pogođenih područja budu upotrijebljeni na najbolji mogući način.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Škoro vi ste u svojoj raspravi jedan veći dio posvetili višem stupnju stabilnosti zgrada. Iz medija, portala, društvenih mreža vidjeli smo da su najviše stradale zgrade, kuće, objekti starije gradnje. Svaka jedinica lokalne samouprave mora donijeti prostorni plan. Prostorni plan definira sve uvjete vezano za gradnju gdje, kako, na koji način, do kojeg stupnja stabilnosti itd., pa ako netko želi više i bolje nego što je predviđeno tim prostorno planskim dokumentima, pa smatram da je normalno da si to doplati. Hvala.
Poštovani zastupnik Škoro.
Hvala vam lijepo. Slažem se s vama da to tako, međutim ne znači da je to dobro. Dakle, apsolutno se slažem da ako je to tako regulirano onda smo zato mi ovdje da to promijenimo iz jednostavnog razloga što definitivno je sigurno da se Grad Zagreb nalazi na seizmički osjetljivom području i da ono što vrijedi u nekim drugim dijelovima države ili u nekim drugim jedinicama lokalne i područne samouprave ne vrijedi ovdje i treba koristiti svaku prigodu, a posebice kad se ovakve stvari dogode da se dodatnim ojačanjima, suvremenom tehnologijom i otkrićima i razvojem građevinske i svake druge znanosti svekolike ovaj pomogne građanima i stanarima da stvore stambene jedinice i da stvorimo četvrti koje će biti otporne na potrese, konačno znamo da u seizmički aktivnim područjima poput Japana postoje zgrade koje mogu podnijeti i daleko veće potrese nego što je bio ovaj u Zagrebu. Moramo to promijeniti zato smo mi u Hrvatskom saboru.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Žarka Tušeka.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Škoro pomno sam slušao vašu raspravu i ne sumnjam da su vaše namjere pozitivne generalno, ja dolazim iz županije koja je dobro nastradala u ovom potresu, ali više puta ste jednu sintagmu upotrijebili, a to je da je zakon parcijalno i nepotpuno rješenje. Ako vi imate nekakav model ili znate kako doprinijeti da ovaj zakon ne bude parcijalno rješenje nego da bude cjelovito rješenje i nekako vi konkretno i vaš klub znate kako da recimo u godinu, dvije ili tri obnovimo 25.000 porušenih i nestabilnih objekata u Zagrebu, 500 objekata u Krapinsko-zagorskoj županiji, 700 u Zagrebačkoj županiji ili kako da namaknemo 86 milijardi kuna koje je za to potrebno, evo taj čudotvorni napitak ja bih uistinu htio vidjeti i svi ćemo ga zdušno popiti. Radi se o vrlo jednoj kompleksnoj temi i naravno da svi zajedno moramo unijeti i svoj angažman i svoj doprinos i svoj entuzijazam i politički rad kako bismo iz ovog stadija došli u stadij jednog rješenja koje bi eventualno bilo cjelovitije u kontekstu onoga o čemu ste vi govorili. Hvala vam lijepo.
Poštovani zastupnik Škoro.
Prije svega, moram se ispričati, ne čujem vas dobro zbog, nerazumljivo je, ali pretpostavljam o čemu ste govorili. Dakle, jedini način da mi budemo učinkovitiji u ovakvim situacijama je da budemo kao država, kao gospodarstvo uistinu jači, da tako nešto možemo podnijeti. Nema čarobnog štapića niti će ikada biti situacija, niti može biti situacija da bilo tko od nas, na bilo kojoj funkciji bio uistinu dođe i čarobnim štapićem riješi bilo kakav problem. Moramo imati financijsku snagu, moramo imati dovoljno svakog drugog potencijala, ljudskog potencijala, znanstvenog potencijala, da takove situacije rješava. Nažalost, one se događaju i kada dobijete zakon koji čekate 4 mjeseca na stol i kad ga pročitate, ovo je prvo čitanje, ovo je moje generalno mišljenje kada je zakon u pitanju, a vidjet ćemo što će se dogoditi do drugog čitanja, možda ćemo napraviti jedno cjelovitije rješenje, što bi osobno volio ja, a vjerujem i vi.
Hvala. Sad će u ime predlagatelja riječ uzeti ministrica Nina Obuljen Koržinek. Izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Pa s obzirom na ove zadnje rasprave uvaženih zastupnika, mislim da će biti korisno da razjasnimo neke dijelove zakona da ne bi se dalje vodila rasprava u smjeru koji nije utemeljen na onome što je predloženo. Dakle u čl. 14 predviđeni su načini obnavljanja oštećenih zgrada popravkom nekonstrukcijskih elemenata, popravkom konstrukcije, pojačanjem konstrukcije, cjelovitom obnovom konstrukcije ili cjelovitom obnovom zgrade u skladu s tehničkim propisom. Tehnički propis je donijelo Ministarstvo graditeljstvo i prostornog uređenja i stupio je na snagu objavom u Narodnim novinama 1.7.2020., dakle prije nešto više od 3 tjedna i on vrlo precizno uređuje razine popravka nekonstrukcijskih elemenata, popravkom konstrukcije, pojačanje konstrukcije i cjelovite razine obnove, ovisno o kojoj se zgradi radi. Dakle, potpuno je netočno da iz ovog zakona proizlazi da bi se zgrade vraćale na razine otpornosti na kojoj su bile, iako se može dogoditi da je oštećena zgrada koja je imala dovoljnu razinu otpornosti, ali iz nekog razloga se, odnosno razinu otpornosti koja je predviđena i ovim propisom koji je usklađen sa Eurokodom pa će se onda na takav način obnavljati, ali cijelo vrijeme je komunicirano, a to proizlazi i iz ovog tehničkog propisa, da se radi o pojačanju konstrukcije. Ponovit ću, najveći postotak zgrada je u kulturno-povijesnoj cjelini grada Zagreba zgrade koje u najvećem broju slučajeva nikad nisu obnovljene na način da je ulaganjem u njihovu konstrukcijsku obnovu na način da bi se pojačavalo njihova protupotresna otpornost. Dakle ključan je ovaj tehnički propis koji je u međuvremenu donesen i provedba zakona će se nasloniti na taj tehnički propis.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Zvane Brumnića.
Poštovana gđo. Koržinek. Jučer je ministar, danas premijer izgovorio točno ovo na što kolege ukazuju. Kad pročitate zakon onako kako je napisan, iz njega proizlazi da će država sanirati do minimalnog uvjeta, taj minimalni… ja se slažem da ovo što vi govorite bi bilo ono što bismo mi svi željeli, ali ja vam kažem, poslušajte govor danas premijera, poslušajte jučer govor ministra na odboru. Ja sam još jučer ukazao na to. A iz toga proizlazi, otkuda onda logika da napišete u zakonu, a ako želite više, onda platite. Pa valjda će država odabrati ono što je najbolje i to, ajmo reći sanirati ili platiti. Onda nema nikakve potrebe da građani dodatno plaćaju nekakvu dodatnu obnovu odnosno [[Upadica: Hvala.]] sanaciju konstrukcije.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice.
Ako mogu samo na to reagirati, dakle ta razlika se odnosi na činjenicu da je najviša razina sigurnosti predviđena za javne zgrade i to specifične javne zgrade, dakle, bolnice, različita postrojenja, itd. Vi ako želite podignuti svoju razinu konstrukcijske odnosno otpornosti sa one razine koja je tehničkim propisom postavljena za višestambene zgrade na još višu razinu, vi možete isprojektirati i to i na to se odnosi razlika. Međutim, sva konstrukcijska obnova koja će se provoditi sukladno ovom zakonu, provodit će se u skladu s tehničkim propisom koji predviđa razinu otpornosti za višestambene zgrade, koja će u pravilu biti viša od onoga što je sad slučaj jer se to nameće samim uvidom u stanje tih zgrada i to je potpuno jasno iz tehničkog propisa, tako da sugeriram da ga se pažljivo iščita, a u članku zakona se poziva na tehnički propis.
Hvala. Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Mirele Ahmetović, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS-a, kolegice zastupnice i zastupnici. Više od 4 mjeseca nakon potresa dobili smo ovaj prijedlog zakona, konačno. Zašto? Zato što je vladajućima bilo važno iskoristiti onu za njih povoljnu situaciju i to važnije nego da se građanima grada Zagreba, ali i ove dvije preostale županije omogući normalan život. Ja sam žalosna jer su održane samo dvije sjednice stručne radne skupine za izradu zakona i to posljednja prije gotovo 4 mjeseca. Toliko o tome koliko smo brinuli o obnovi objekata pogođenih potresom. Ali, isto tako, zadovoljna sam, napokon imamo kakav takav prijedlog zakona. Međutim, moram istaknuti nedostatke zakona, barem one na načelnoj razini, a to su naravno transparentnost odnosno netransparentnost i zaštita okoliša. Što se transparentnosti tiče povučeni netransparentnošću trošenja javnih sredstava na državnoj i na lokalnoj, posebno lokalnoj razini, važno je u svakom, pa i u ovom prijedlogu zakona osigurati transparentnost trošenja i državnog i gradskog novca i to na način da se osiguraju informacije tko, kome, koliko, u koju svrhu, kad, iz koje proračunske stavke nešto isplaćuje u svrhu obnove. Ovo su poslovi ogromne vrijednosti i ne smiju biti poligon za pljačku građana RH. Zakon ne predviđa ovaj vid transparentnosti, a niti kontrolu namjenskog korištenja isplaćenog proračunskog novca ma koliko se premijer danas odnosno jutros kleo u transparentnost. Primjerice, za slučajeve iz čl. 35. i 36., a tiču se isplate novčane pomoći umjesto obnove. Time se riskira da se nenamjenskim trošenjem ovog novca od strane vlasnika oštećena nekretnina ostane zapravo neobnovljena i predstavlja opasnost za sigurnost građana. Što se zaštite okoliša tiče, čl. 10. propisan je sadržaj prvog programa mjera, a u tom sadržaju nisu propisane mjere zaštite okoliša koje bi detaljno propisale postupak i način skladištenja i postupak obrade i ponovna upotreba građevinskog otpada. Ovdje je važno istaknuti da se zanemaruje segment zaštite okoliša, nije propisan mehanizam kontrole pravilnog zbrinjavanja otpada s aspekta mogućeg stjecanja ne pripadajuće imovinske koristi od strane izvođača građevinskih radova ili treće osobe koja će taj otpad zbrinjavati, razvrstavati, reciklirati i ponovno upotrebljavati. Što se modela financiranja tiče prijedlogom zakona predlaže se financiranje troškova obnove u omjerima 60:20:20. SDP je predlagao sufinanciranje u omjerima kojima bi se udio Grada Zagreba i ove dvije županije, Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije povećao budući se radi o štetama nastalim na upravo tim područjima i naprosto nije logično većinu troškova podmirivati iz sredstava kumuliranih davanjima svih građana RH. Ja podsjećam još jednom da je, jer je to izuzetno važno u ovim izvanrednim, ali i inače u redovnim okolnostima, da je Grad Zagreb godinama nenamjenski trošio milijune kuna proračunske zalihe namijenjene upravo ovakvim situacijama, što je mali udio kad se govori o potrebnim sredstvima za obnovu, ali je snažan pokazatelj ponašanja grada kao pijanog milijunaša, grada i njegovog gradonačelnika kao pijanog milijunaša, dok su druge jedinice lokalne samouprave odgovorno gospodarile novcem građana, a sada trebaju plaćati Bandićeve eskapade. Dakle, osim toga zakon je, u zakon je potrebno unijeti i obvezu plaćanja pričuve za obnovljene objekte temeljene na minimalnoj obveznoj visini iznosa po metru kvadratnog stana kako se u ovakvim ili sličnim slučajevima ne bi događalo da se zgrade ne održavaju jer time postaju daleko osjetljivije na ovakve situacije, pa onda u takvim situacijama svi porezni obveznici RH, pa i oni koji pričuvu plaćaju i svoje zgrade održavaju moraju skakati u pomoć. Da zaključim i ponovim, pozdravljam da se konačno 4 mjeseca od potresa donio prijedlog zakona, međutim prijedlog je potrebno doraditi i to na način da se osiguraju uvjeti obnove, ali temeljem prave mjere solidarnosti ostatka građana RH prema Gradu Zagrebu kojim se netransparentno i neodgovorno gospodarilo. Zatim na način da se osigura pravedniji odnos bogatih u odnosu na siromašne, odgovornih u odnosu na neodgovorne, vlasnike nekretnina naravno na njih mislim, unošenjem imovinskog cenzusa i bodovanjem plaćanja stambene pričuve. Isto tako na način da se vlasnike nekretnina obveže na plaćanje stambene pričuve i police osiguranja od potresa. Voljela bih da rezultat ovog zakona bude transparentna, pravedna i temeljita obnova Zagreba. Sve ono što građani Zagreba nisu imali sve ove godine zbog trgovačke suradnje HDZ-a i gradonačelnika Bandića i u saboru i u Gradu Zagrebu, sad je vrijeme da pokažete odgovornost, onu razinu odgovornosti koju niste pokazali kada ste Milanu Bandiću politički pogodovali jer vas je ucjenjivao većinom u saboru, zato je Zagreb danas, a i inače u kaosu. Hvala lijepa.
Hvala. I na vaše izlaganje ima nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Zvane Brumnića, ne? … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Odlično, slijedeća replika je poštovane zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala. Poštovana kolegice, naveli ste kako se neće voditi briga o poštivanju načela ekologije, međutim moram vam reći da je u čl. 43. što se tiče skladištenja građevnog otpada o čemu ste u stvari i govorili, propisano u st. 2. da će se skladištenje vršiti sukladno posebnom propisu uz uvažavanje načela kružnog gospodarstva na prijedlog ministarstva nadležnog za zaštitu okoliša što znači da vaša konstatacija ne stoji. Isto tako što se tiče transparentnosti kada ste govorili o dodjeljivanju novčane pomoći, rekli ste da nigdje ne postoji propisano kako će i da li će to bit transparentno, moram reći da će se ta pomoć, kako je propisano ovim zakonom, dodjeljivati samo za opravdane troškove, a odluku o tome će donositi fond upravo u postupku u kojem će utvrditi da su ti troškovi zaista nastali. Hvala.
Poštovana zastupnica Ahmetović.
S obzirom da dolazim iz JLS gdje Ministarstvo zaštite okoliša itekako za posebno ima posla, znam jako dobro o njihovoj efikasnosti i kontroli odlaganja i građevinskog otpada između ostalog, a da ne govorim o svemu ostalome, tako da apsolutno stojim pri svome da nije u dovoljnoj mjeri pridana pažnja zaštiti okoliša, a posebno ako govorimo da se program, program mjera donosi kao prvi u kojem nema na popisu aktivnosti iz programa upravo te najvažnijeg segmenta zaštite okoliša, a da ne govorim o tome da je poligon za korupciju i netransparentnost upravo kod odlaganja otpada nesaglediv. Što se tiče transparentnosti i kontrole trošenja javnih sredstava, vi jako dobro znate na kakvu ja transparentnost mislim, a mislim na onu detaljnu da svaki građanin koji plaća, pa plaća i u svrhu obnove Grada Zagreba, treba znati što je platio, kome je platio, kad je platio, u koju svrhu je platio, bez ikakve dileme, sve ostalo za mene nije transparentnost i nemojte pokušavati obmanuti građane o transparentnosti kada je nema.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Grozdane Perić.
Poštovana kolegice, vi ste opterećeni korupcijom, ja ne znam s čime ste vi toliko opterećeni, Grad Zagreb postoji preko, u, u, u konstelaciji snaga preko 20.g. kada je g. Bandić postao gradonačelnik. Prema tome, ne može se reći da ništa ne valja a potres je elementarna nepogoda koji bi i druge grade a možda i vaš ne daj Bože gradić toliko uništilo da bi se onda postavilo pitanje uopće što ste radili sve te godine. Prema tome, sve ovo ovdje gdje se kaže da će u roku od 30 dana će program mjera biti nakon donošenja zakona će se donijeti program mjera, isto tako nakon 15 dana će Vlada te programe iz članka 10. donijeti u roku od 15 dana od prijedloga programa više nego jasno da se pokušava na vrlo kvalitetan, brz i efikasan način upravo postići ono što mnogi drugi ne bi postigli u puno duljem vremenu.
Hvala. Poštovana zastupnica Ahmetović.
Uvažena zastupnice, ne ja nisam opterećena korupcijom, nego ste vi vaša stranka vrlo opterećena korupcijo ako govorimo u onom praktičnom smislu. A tome ste doprinijeli i podržavanjem gospodina Milana Bandića. Ne znam zašto se toliko protivite mogućnosti uvođenja transparentnosti trošenja milijardi, milijardi kuna novca hrvatskih građana. Onaj tko ništa ne skriva nema problem da informacije stavi na vidjelo. I na tome ću ustrajati i neću nikada od toga odustati. Ja nemam problem s tim. U mojoj jedinici lokalne samouprave svi građani, pa i vi možete vidjeti gdje se, kada, zašto, koliko i zbog čega potrošilo i iz koje proračunske stavke. Što se zaštite okoliša tiče danas u 21. stoljeću to je neodgodiva stavka prvog programa mjera i aktivnosti po pitanju ovoga zakona i ja bih voljela da ministar zaštite okoliša objasni zašto ono nije u prvom programu. Hvala lijepa.
… [[ne razumije se]] pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Zvonimira Troskota.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, mi bismo htjeli kao Klub zastupnika iznijeti neke od rizika koje vidimo vezano za zakon. Već smo dotaknuli prije svega model financiranja 60, 20, 20. Prije svega po nekakvim analizama i izvještajima stručnjaka ukupni nekakvi troškovi ovog cijelog projekta odnosno Zakona o obnovi Zagreba bi iznosili nekakvih 11 milijardi eura pri čemu bi 60% dakle nekakvih 50 milijardi kuna bi financirala hrvatska država, 16 Grad Zagreb i ostalo stanovništvo. Također nekakvih 16 milijardi eura. Prije svega iz izlaganja premijera našega predsjednika Vlade gospodina Plenkovića uvidjeli smo da je hrvatska Vlada uspjela pripremiti nekakav paket od 700 milijuna. Međutim, to je nedostatno s obzirom na to je nekakvih možda 7, 8 milijardi, 6,6 milijardi u odnosu na 50 milijardi koje bi država trebala isfinancirati. Dakle, govorimo već u samom startu za nekakvih 8 puta manje sredstava od onih što isfinancirala država u odnosu na ono što je sugerirano i što je pripremljeno. Međutim, to nije jedini problem koji vidimo u ovom modelu financiranja. Nešto smo već dotaknuli i za vrijeme izlaganja kluba. Dakle, 20% što se tiče financiranja od Grada Zagreba, Grad Zagreb to neće moći isfinancirati. Dotaknuli smo se i obveznice koje je Grad Zagreb uzeo za okolišnu infrastrukturu još davne 2007. godine, 2017. godine je ta obveznica reprogramirana. Znači da nije vraćena. A što se tiče same namjene te obveznice, namjena je bila proširenje plinske, vodoopskrbne i vodootporne infrastrukture. Vidjeli smo sada za vikend da smo dobili situaciju da su se naši sugrađani u Trnju kupali, igrali vaterpolo i na žalost plivali u fekalijama. Što znači da se postavlja pitanje gdje je novac od te obveznice nestao? I ono što se sigurno još može dogoditi, da ćemo na kraju 2023. godine se dovesti u situaciju da ćemo ostati i bez infrastrukture, a i bez samih novaca u iznosu od 2 milijarde kuna odnosno 300 milijuna eura koliko je bila inicijalno primarno izdavanje te obveznice na tržištu kapitala. Drugo ono što vidim kao još veći problem jest da iz nacionalne strategije naše Vlade je bilo vidljivo da potres kao takav do ove situacije nije ozbiljno bio ni uziman u obzir kao u smislu nacionalne sigurnosti što je jako zabrinjavajuće s obzirom da se mi nalazimo u dosta opasno seizmološkom prostoru i izloženi smo prostorima kao cijela regija. Imamo, prije godinu dana je bio ozbiljan potres u Albaniji. Zatim imamo potrese u Crnoj Gori iz 1979. godine kojim je stradao Dubrovnik. I nadalje imamo onaj potres u Stonu. Naše kuće na obali u Dalmaciji su kamene i stare i bio bi veliki problem ukoliko se dogodi nekakav potres i u toj regiji. Nadalje, Italija je pogođena sa velikim potresima i dosta me začudila izjava premijera Plenkovića kada je relativizirao Molize gdje je nekoliko desetaka djece morala umrijeti na žalost da bi Italija shvatila da je potreba povećanja svjesnosti razine svjesnosti o opasnostima potresa prijeko potrebna. I oni danas godišnje ulažu preko milijardu eura vezano i za svjesnost o potresima i obnovi cijele Italije. Htjeli bismo također još istaknuti opasnost grabežljivosti prema imovini i prema zemljištu i tu bi bilo jako dobro da se zaštite ta zemljišta tako da ne bi došlo do grabeži. Razmišljali smo isto tako kao klub, bilo bi jako dobro da se osnuje jedan institut na nacionalnoj razini. Nikako ne nikakvi regionalni zavodi iz razloga što je to pitanje nacionalne sigurnosti. Taj institut ne bi trebao djelovati isključivo post festum. Međutim, također i pri festum u smislu da bi kod određenih konstrukcija pri izgradnji bilo prijeko potrebno dobiti određene seizmološke certifikate gdje bi taj institut onda i valuirao i kalibrirao, da li su stvarno sve varijable po pitanju potresa uzete u obzir pri izgradnje određene nekretnine. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Ante Kujundžića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Zvonimire, pozdravljam jednu odluku Vlade da se upusti u koštac pomoći ljudima koji su zadešeni ovakvom elementarnom nepogodom. Međutim, htio bih reći jednu drugu stvar, po našoj Slavoniji do dolje naše Dalmacije i Zagore cijeli niz imamo raznorazne oblike elementarnih nepogoda, da li u smislu ljudi koji imaju OPG-ove, da li u smisli zatvaranja tvornica zbog loših politika pe evo država nije intervenirala, ali evo nadam se da će nakon ovog zakona i u budućnosti zauzeti jednak stav po kojem bi svi građani ove države barem u jednom smislu imali sličan, ako ne i isti pristup. Evo hvala.
Poštovani zastupnik Troskot.
Htio bih se samo još nadovezat na jednu stvar. S obzirom da nećemo imati novce za obnovit sve stvari, razmišljali smo kao klub da se barem uzmu onda strateški objekti, primjerice naše nacionalne bolnice kao što je Sv. Duh, Petrova i Vinogradska koje se nalaze u derutnom stanju. Po nekakvim mišljenjima stručnjaka koji su podijelili te objekte koji su stradali u 4 kategorije, dakle od prve od reparacije do cjelokupne obnove tog objekta, razmišlja se u konkretnom smislu da li bi te bolnice trebalo reparirati, samo što je izrazito skupo ili s druge strane napraviti cjelokupnu obnovu tih bolnica. Ono što smatramo jest kao klub da bi bilo jako dobro da krenemo u cjelokupnu obnovu, da se postave jako dobre statike kako bi barem takve institucije kao što su naše bolnice koje imamo uspjele se održati u situacijama sljedećih razornih potresa. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Stephana Bartulica.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege. Neću ulaziti u tehnička pitanja ovog prijedloga, to ću prepustiti drugima u klubu, međutim što se tiče cijelog ovog koncepta financiranja Zagreba, podsjetit ću da već stanovnici Zagreba izdvajaju popriličan novac svake godine za gradski proračun i vidimo ovih dana nažalost na koji način, na koji neodgovoran način se upravlja gradom. Sada imamo situaciju gdje se mora nešto poduzeti i to može biti prilika da se zaista obnovi stara jezgra grada, da se unaprijedi na moderan način ili ovo može biti prilika za nove zloupotrebe od raznih interesnih skupina jer nažalost iskustvo u Hrvatskoj pokazuje da često se novac poreznih obveznika troši na netransparentan i neodgovoran način. Tako da nažalost imamo razloga biti skeptični u provođenju budućeg zakona. Međutim, neke stvari su već sada prilično nejasne. Ja sam jutros postavio pitanje premijeru oko stavke iz čl. 39. spominje se znanstvena ustanova za graditeljstvo koja bi bila ovlaštena za provedbu tehničko-financijske kontrole projekata. Nije jasno o čemu se radi, kakvo će to biti tijelo, kakve će ingerencije imati itd. Isto tako podsjetio bih vas da postoji i problem otete imovine iz '45. godine. Koliko sam upućen i dalje postoji preko 5.000 zahtjeva za povrat te imovine i postavlja se onda pitanje da li će ti bivši vlasnici ovih stanova na bilo koji način uključeni u provedbu budućeg zakona, da li će npr. stanari moći samostalno sklopiti ugovore sa izvođačima za obnovu zgrada mimo bivših vlasnika, dakle da li je predviđeno na bilo koji način njih uključiti? Ovi zahtjevi su još kako se kaže u Hrvatskoj u postupku, to traje sad skoro 30 godina, ne znamo ishod, međutim treba uvažiti rekao bi i njihove interese jer na vrlo nezakonit način, nemoralan način je oteta ta imovina u Zagrebu 1945. godine, bilo bi dobro voditi računa i o tome. Dakle, na kraju rekao bih samo bez da ulazim u moguća tehnička rješenja, mislim da je dobro da neće se brzo donijeti ovakav zakon koji je toliko važan i uključuje ovakve iznose. Ako je podatak točan da obnova može koštati otprilike 11 milijardi eura, treba voditi računa i o interesima svih poreznih obveznika. Ovaj omjer 60-20-20 vidjet ćemo da li je postignuta ravnoteža, dakle postavlja se pitanje zašto bi u ovoj mjeri hrvatski građani diljem zemlje u ovoj mjeri financirali obnovu privatne imovine drugih ljudi? Mislim da se o tome treba raspraviti. I na kraju kažem, iskustva nažalost pokazuje ta često puta zbog klijentističkog modela upravljanja, određene skupine imaju puno veću korist od novih zakona i onda opće dobro onda ispašta. Zahvaljujem.
Hvala lijepa na vaše izlaganje imamo isto više replika. Prva je poštovane zastupnice Vidović Krišto. Izvolite. Ja bih vas lijepo molio da stavite masku.
Hvala na preporuci.
Gle ja bih vas lijepo molio da stavite masku, svi imamo maske ovdje samo vi nemate
Vi ćete sada u istinu opet govoriti o maskama, a kada je neki dan ovdje kolega zastupnik …/nerazumljivo/… HDZ-a bez maske, a kolege zastupnici iz SDP-a su ga upozoravali da stavi masku vi ste upozorili oporbene zastupnike da ga ne ometaju, a njega niste, ne da ga niste opomenuli, nego niste mu ništa rekli, pustili ste ga da kaže do kraja bez maske na licu. I sad mene upozoravate sa svojom preporukom, ja vam zahvaljujem na preporuci…
Da, jer vi, vi jedini ne nosite masku od svih ovdje.
Ali što vam ta argumentacija znači, vi jedini, ne razumijem vas uistinu.
Pa ne znam kako bi drukčije to hrvatski rekao.
Dopustite mi, dopustite mi da ovaj potvrdim i istaknem ovu nepravdu te imovine koja nije vraćena, čuli smo 5.000 stanova. 4 godine ove Vlade, svih vlada prethodnih mislim da je to nečuvena nepravda, da se ona mora ispraviti i ne samo uključivanje tih ljudi, može se postaviti pitanje tog civilizacijskog dosega na koji način možda i obeštetiti te obitelji.
Hvala lijepa ja vas svejedno molim da stavite masku, uistinu danas smo imali i sjednicu predsjedništva i preporuka je sjednice predsjedništva sabora da svi imamo masku, jednoglasno. Prema tome ja vas lijepo molim da i vi jedini koji ne nosite masku stavite masku.
Dopustite, mogu odgovoriti na vaše što ste rekli?
Slijedeća replika, ne, ne, ne možete, odgovor poštovanog zastupnika Bartulice.
Samo ću ponovno potvrditi da ova nepravda koja se dogodila nije ispravljena i ovi postupci zaista predugo traju bez da ulazim sad u detalje. Međutim, cijelo vrijeme se govori o reformi pravosuđa, o učinkovitom pravosuđu, o provođenju pravednosti, međutim u, na djelo se to nažalost prerijetko događa.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Nađ. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bartulica vi ste rekli da je dobro da se neće brzo donijeti ovaj zakon. Pa prošlo je 4 mjeseca od razornog potresa, nadležno ministarstvo je osnovalo radnu skupinu, pa ta radna skupina je trebala svakodnevno se sastajati, izbrusiti zakon već smo ga trebali imati davno na stolu. Zar mislite da je ovim građanima koji su po podstanarskim stanovima i kod prijatelja ili posvuda svejedno što mi tu još nismo ni raspravili u prvom čitanju prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Bartulica.
Hvala. Nisam doveo u pitanje dakle važnost donošenja ovog zakona, bilo bi dobro da se to raspravi što prije međutim s obzirom na opseg i o količini novaca o kojem se radi mislim da nije dobro da se on donese brzo jer mogu, možemo i svojim raspravama doprinijeti da se on poboljša. Nisam uvjeren da ovaj novac će se na transparentan način trošiti tako da moramo voditi računa o tome. Svjestan sam da je stanje teško mnogima i da ovo čekanje mnogim našim sugrađanima pada, nije lako, međutim trebamo voditi računa o interesima svih poreznih obveznika i donijeti što kvalitetniji i što jasniji, bolje definiran zakon.
Slijedeća replika je poštovani zastupnice Nikolić.
E hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče sabora, zastupnice i zastupnici, pa zaboravili ste napomenuti da kad ste spominjali tu staru jezgru da prilikom izgradnje u tom starom dijelu gradu ako je zaštićeno kulturno dobro i ako postoje planovi recimo urbanistički planovi definiraju se detalji kao što su visina zgrade, funkcionalne cjeline. Da li će se izvođenjem zgrade recimo od 55 m2 biti ispoštovani svi navedeni uvjeti? Zatim, kako za zamjenski objekt ne postoji ishođenje građevinske dozvole, da li će se glavni projekti dostavljati javnopravnim tijelima na uvjete i da li će se ishoditi potvrde glavnog projekta? To niste naveli.
Poštovani zastupnik Bartulica.
Evo nisam ulazio u te pojedinosti, mislim da je pitanje krivo upućeno meni, to bi trebalo uputiti Vladi predlagatelju ovoga prijedloga zakona oni će voditi računa o provođenju i o tim pojedinostima koje ste spomenuli, ne ja.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivanovića. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče. Ja nisam iz Zagreba i presretan sam čovjek što donosimo Zakon o obnovi Zagreba nakon katastrofalnog potresa, no brine me jedna sintagma koja se ovdje nameće, a to je ta tko će maznuti pare na obnovi Grada Zagreba. Ja bi bio presretan da smo 2014. donosili zakon o obnovi Županjske Posavine kada je jedan dobar dio Županjske Posavine bio poplavljen i katastrofalno uništen u velikim poplavama, no nikada nismo raspravili o tome kako se onda vršila obnova i kako se onda provodila transparentnost oko trošenja državnih novaca.
Poštovani zastupnik Bartulica.
Zahvaljujem. Nadam se da možemo nešto naučiti iz iskustva. Dakle, ova obnova koje vi spominjete isto nažalost je pokazala razne zloupotrebe te prilike te cijele nevolje za mnoge ljude, mnogi su iskoristili da bi zaradili ono što ne bi mogli u normalnim okolnostima na tržištu. Dakle, moramo biti svjesni da svaka neprilika otvara i tu mogućnost nažalost da pojedinci koji su dobro umreženi će iskoristiti priliku, radi se o velikim količinama novaca koji će se trošiti kroz ne znam koje razdoblje i moramo unaprijed spriječiti moguće zloupotrebe i osigurati što transparentniji način provođenja. Evo to ponavljam.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Perić.
Poštovani kolega, spomenuli ste problem stanara koji su u stanovima, dakle zaštićenih stanara koji su u stanovima nekih vlasnika kojima nisu vraćeni. Ovaj zakon taj dio ne definira, to definira Zakon o najmu stanova gdje je tada od kolovoza, čini mi se, 2018. definirano u kojim rokovima i kada upravo ti zaštićeni najmoprimci trebaju napraviti određene postupke da bi izišli iz tih stanova, da bi se oslobodili ili na adekvatan način se zbrinuli. Prema tome, ovaj zakon će definirati za sve, kao i za sve druge načine kako će se intervenirati u konstruktivne dijelove zgrade i sve ono što treba napraviti, a čini mi se da je tamo po onom važećem zakonu do 2023. definira, dakle da se ti i takvi stanari [[Upadica: Hvala]] odluče na koji način će riješit svoje stambeno pitanje.
Poštovani zastupnik Bartulica.
Evo ponovit ću, samo sam postavio pitanje, dakle s kim će se potpisivati buduće ugovore o izvođenju tih radova? Dakle, da li će se uopće uključiti na bilo koji način ova skupina bivših vlasnika ili ne? Da li se o tome razmišljalo, jel moguće da se ta imovina i njima vrati, mi ne znamo ishod pojedinih slučajeva. Prema tome, mislim da je, da je to vrlo ono legitimno pitanje i ovaj zakon, barem u ovom nacrtu, uopće to ne uzima u obzir, na to sam htio ukazati.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Peđe Grbina.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege. Dopustite mi prvo jednu opservaciju koja se tiče samog temelja ovog zakona, a to je način na koji će se financirati obnova. Poštovane kolegice i kolege, neki od nas ovdje smo zaboravili da smo prisegnuli na Ustav RH koji u čl. 1. kaže da je RH socijalna država, a socijalne države nema bez solidarnosti i bez pravde. Solidarnosti koju su primjerice Zagrepčani pokazali kada je trebalo obnavljati ratom razorena područja, pa i privatnu imovinu stradalu u ratu. Solidarnosti koju su Zagrepčani pokazali kada je trebalo obnavljati imovinu, kada je trebalo obnavljati kuće stradale u poplavama uz obalu Save. Solidarnosti na koju Zagrepčani danas imaju puno pravo i solidarnosti koju sutra ili prekosutra imaju pravo očekivati Splićani, Puležani, Fjumani i svi treći kojima će se, a ne daj Bože da se to dogodi, jednog dana dogoditi nekakva prirodna ili kakva druga katastrofa. Bez solidarnosti nema socijalne države. Bez socijalne države nema sigurnosti svih nas koji u njoj živimo. Država u kojoj je svatko prepušten isključivo tržištu i tome da se brine sam za sebe bez pomoći drugih je država koja ne može opstati. E sad dopustite da se vratim i samom konkretnom sadržaju ovog zakona. Kao što smo rekli u prvom čitanju, mi iz SDP-a podržat ćemo ovaj zakon jer ovaj zakon treba donijeti, ali to ne znači da na njega nemamo primjedbe i usvajanje tih primjedbi će u konačnici rezultirati i našim stavom u drugom čitanju odnosno hoćemo li podržati konačan prijedlog zakona. Pa krenimo redom. Prvi problem, tijela predviđena zakonom, stručni savjetni fond, oni moraju biti jasno definirani ovim zakonom, ne može osnivanje fonda biti prepušteno ugovoru, a ne može isto tako na čelu savjeta biti osoba koja ima neku drugu državnu dužnost. Na čelu savjeta mora biti osoba kojoj će to biti jedini posao jer će posla za savjet biti previše. Isto tako i savjet i fond mora imenovati HS, a u rad oba tijela moraju biti izabrani i predstavnici oporbe. Slijedeći problem, program obnove povijesne urbane cjeline Zagreba, prepušten gotovo isključivo Gradu Zagrebu bez jasnih sustava kontrole i nadgledanja od strane drugih državnih tijela. Ured Grada Zagreba će ga donositi, de facto obnovu centra Zagreba vodit će Zagreb, znamo da se program mora donijeti u kratkim rokovima, nemojte se ljutiti, ali baš to pustiti pod šapu Milana Bandića i nije nešto čime bi trebali se ponositi. Hipoteke, upisuju se na čitavu zgradu čime se stanarima bitno otežava skupljanje sredstava, pogotovo se dovode u nepovoljnu situaciju oni stanari koji su možda osigurali sredstva, ali drugi njihovi susjedi neće, a po ovom zakonu se hipoteka upisuje i na njihov dio. U zemljišnim knjigama je vrlo jasno što je posebni dio nekretnine, onaj koji nije osigurao sredstva, na njegovu nekretninu se treba upisivati hipoteka, a ne svih stanara pojedine zgrade. Također, nisam siguran da je baš jasno u zakonu ko će onda privremeno osigurati tih 20% koje bi trebali snositi vlasnici, da li grad, da li država odnosno da li županije i država, to treba biti potpuno jasno naznačeno. Problem srodnika, preusko su definirani zakoni. Svi možemo zamisliti situaciju gdje se recimo djed i baka nalaze u domu, a unuci žive u nekretnini. Ta nekretnina neće moći biti primjenjiva za čitav niz situacija obnove predviđene zakonom. Srodnike za potrebe ovog zakona treba definirati po uspravnoj liniji i do prvog stupnja tazbine, tako da vas molim da to korigirate, posebno je to problem ako pogledate tamo kod zamjenskih nekretnina. I za sam kraj, zaštićeni najmoprimci, kategorija koja je ovim zakonom u potpunosti diskriminirana. Prvo, nastavlja im rasti njihova najamnina. Drugo, za njih se ne predviđa trajno rješenje već 2023. idu ća, idu iz nekretnina u kojoj će biti privremeno smješteni, potpuno neprihvatljivo, za njih se mora osigurati trajni program stambenog zbrinjavanja koji po Zakonu o najmu stanova uopće nije zaživio. I posljednje pitanje nadležnima, kada možemo očekivati početak hitne gradnje [[Upadica: Hvala]] za privremeni smještaj? Hvala.
Imamo i na vaše izlaganje više replika, prva je poštovanog zastupnika Nine Raspudića.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani zastupnici. Replicirao bih samo na čini mi se zamagljivanje pojma solidarnosti i jednu usporedbu koja ne stoji. Nesumjerljiva je solidarnost sa gradovima koji su bili razoreni ratom jer je rat nešto što se ticalo svih da je pao Karlovac, da je pao Vukovar Zagreb bi doživio ili Pula istu ili sličnu sudbinu razaranja. Mislim da nitko danas u ovom Saboru, a pratio sam sve rasprave, nije govorio o tome da našem sugrađaninu čiji je to jedini krov nad glavom u središtu Zagreba ne budemo solidarni. Međutim, vidjet ćemo što će biti sa imovinskim cenzusima. Ja ne mislim da je zdrava i normalna solidarnost to da ljudi koji uzevši u obzir položajnu vrijednost tih nekretnina koji su u prosjeku siromašniji od stanovnika centra Zagreba, … plaćaju za podizanje vrijednosti njegove zapuštene nekretnine koja mu je druga, treća, četvrta ili peta. Dakle, ne govorim o ljudima kojima je to jedini krov nad glavom. Mislim da ne treba u tom smislu zamagljivati pojam solidarnosti, nego jasno razlučiti socijalne kriterije od nečeg što je ne fer povećanju vrijednosti … [[ne razumije se]] [[Upadica Reiner: Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika]] Hvala.
Zastupnika Grbina.
Kolega, namjerno ne kažem poštovani jer nakon ove rasprave to za mene niste. Koja je razlika za nekog možda vašeg brata, možda mojeg strica ili nebitno koga kojem je njegovu kuću raznijela granata u odnosu na njegovu budućnost ako mu je kuću raznio potres? Koja je razlika? Za mene je nema. Država ako će doista biti socijalna mora biti solidarna i sa jednim i sa drugima, a to onda moramo biti i svi mi građani i građanke Republike Hrvatske. Solidarnost znači pomoći onima koji su u situaciji potresa nastradali bez svoje krivnje, bez svoje krivnje. Hvala.
Sljedeća je replika zastupnice Grman Kizivat.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega …, u potpunosti se slažem s vama. Mislim da ovim zakonom je izuzeta solidarnost što se tiče građana Grada Zagreba, Zagrebačke županije i Krapinsko-zagorske ako građani moraju plaćati 20% da bi im se obnovila nekretnina ili će im sjesti zalog na tu nekretninu, što je sa onim ljudima koji su već kreditno zaduženi a ta im je nekretnina u potresu urušena kako će oni doći do novog kreditnog zadužena ako su već sada kreditno zaduženi? I što je sa onima koji će moći podignuti taj dio kredita, da li će dobiti povlaštene kamatne stope, povlaštene kredite što je s njima? Hvala.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovana kolegice. Kao da ste znali da taj dio zbog ograničenja od 5 minuta nisam uspio spomenuti i hvala vam što ste mi omogućili da kažem upravo ono što je problem vezan uz ne samo hipoteku, nego i uz iznos od ovih 20%. Naravno da kada nešto odredite paušalno kao što je 20%, a to je naravno paušalno određivanje, ali nekog određivanja mora biti onda morate uspostaviti određene korektivne kriterije kojima ćete pomoći onima koji iz vrlo objektivnih razloga tih 20% ne mogu ni na koji način skupiti. Jer u protivnom ćemo otvoriti mogućnost da se u centru grada, prvenstveno u centru grada gdje su objekti i najviše stradali dođe do špekulacija sa nekretninama koje će se otkupljivati bud zašto samo zato što ljudi ne mogu sufinancirati njihovu obnovu. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Vučemilović. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Grbin rekli ste nam da je solidarnost temelj socijalne države i da socijalne države nema bez solidarnosti. Dozvolite da vas ispravim jer socijalne države nema bez visokih poreza. A s obzirom da je razina poreznog opterećenja u Hrvatskoj poprilična, pa moglo bi se reći da je Hrvatska već sada vrlo socijalno osjetljiva država.
Poštovani zastupnik Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedavajući. Pokušavajući shvatiti vašu repliku ne mogu reći ništa drugo nego da porezi i služe da bi se novac redistribuirao prije svega a to je još jedna ustavna odredba preporučujem da pročitate vrlo zanimljiv tekst, a to je ustavna odredba koja kaže da je svatko dužan doprinositi sukladno svojim mogućnostima. To znači da oni koji imaju više trebaju plaćati više kako bi država osigurala jednaku šansu za sve, kako bi država na neki način i kompenzirala to što je netko imao lošije početne pozicije iz bilo kojeg razloga. Ovdje su lošije početne pozicije to što vam je potres srušio kuću. I ako u situaciji kada vam potres sruši kuću ne možete očekivati solidarnost onda vas pitam kada možete, kada.
Hvala. Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Nine Raspudića. Izvolite.
Hvala. Opća atmosfera pred donošenje ovoga zakona bila je određena sa dva faktora, sa dva mita rekao bih bolje rečeno. Jedan kojeg su propagirali vladajući, a to je da postoji nekakav silni novac i da novac nije problem. A drugi je koji je gurao dio oporbe gotovo kult donošenja zakona. Kao treba smo donijeti zakon i sve će biti u redu. Moglo se i trebalo se učiniti više temeljem postojećeg Zakona o gradnji i Zakona o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih katastrofa. Moglo se ljude smjestiti u državne, gradske stanove, mogle su se očistiti ruševine, mogla se izvršiti demolicija, zaštita od urušavanja i puno drugih stvari. Mogla se dati jednokratna novčana pomoć ljudima koji su sami izvršili prve popravke. Na koncu u međufazi vidjeli smo nesporazume između važnog dijela struke. Tu govorim i o akademiji i strukovnim udruženjima arhitekata prije svega koji su odbili ulazak u razno razne ad hoc odbore i savjetovanja. Kasnije je došlo do nekakvog polupomirenja, ali još uvijek visi sumnjičavost struke. Jedina novost ovog zakona je fond. Fond koji će postati državna firma s najvećim budžetom u RH. Nije jasno tko nadzire rad fonda i kako. Nisu jasne njegove ovlasti, njegove odgovornosti i njegova struktura. Tko će odabirati izvođače? Jedan mali primjer ću dati nekakvih nejasnoća i mogućih manipulacija koje mogu proizaći iz zakona, a to je čl. 41. st. 2. gdje se kaže kako će se odrediti najviše cijene radova i usluga i roba. Međutim, to ne jamči efikasno i ekonomično trošenje javnih sredstava jer je moguće najjeftinije materijale i najjeftinije radove obaviti po toj maksimalnoj cijeni. Dakle, samo po sebi ne jamči ništa. Moje kolege danas iz Mosta su govorile o proaktivnom pristupu, dakle, može li se stvoriti dodatna vrijednost, odmrznuti zamrznuti kapital, koji je prije svega, Donji Grad u Zagrebu i tom dodanom vrijednošću financirati obnova. Čini se na koncu da se sve pomalo u ovom zakonu podregulirano tako da nas, će nas u budućnosti čekati puno izmjena, dopuna, provedbenih pravilnika i sl. stvari. Budući da je Alan Ford postao relevantna literatura u zadnje vrijeme i na višim instancama od saborskog zastupnika, evo i ja ću iskoristiti primjer Superhika. Neki već govore o Superhik zakonu koji bi dijelom uzimao siromašnima da bi davao bogatima. On ne obuhvaća imovinsko-pravnu problematiku koja se čini ključnom, pogotovo u središtu Zagreba i ono što je najveći problem je da nema strateškog pristupa. Fali urbanistički pogledi i pregledi jer Donji Grad nije samo jedan gradski kvart, on određuje dinamiku života cijelog Zagreba, u njemu su najznačajnije kulturne i druge institucije RH, dakle to treba promišljati puno šire. Od svih ljudi s kojima sam se savjetovao u tom smislu, najviše mi se dojmilo ono što mi je napisala jedna iskustva urbanistica pa ću je citirati. Voditi obnovu Zagreba po ovom zakonu, trajanje od najmanje 10 godina, bez vrednovanja ukupnosti njegovog urbanog sistema, bez vizije i strategije razvoja u promijenjenim uvjetima i svesti priču o obnovi na obnovu konstrukcija i upravljanje novcem kroz provođenje javnih nabavku je veliki grijeh. Grijeh ne samo u stručnom, nego, rekao bih i u moralnom i u građanskom smislu. A što se tiče uvaženog kolege Grbina koji je napustio sabornicu, time što mi je uskratio epitet koji je formalni, poštovani ili uvaženi zastupnik zato što se ne slaže s onim što sam rekao, dovoljno govori o njegovom kućnom odgoju. Dakle, ja nisam govorio o jedinom krovu nad glavom, tu je potrebno apsolutna solidarnost. Ja sam samo rekao da postoje ljudi koji imaju niz nekretnina u središtu Zagreba, nisu plaćali neki od njih osiguranje, nisu ih održavali, a sad, da bi se kroz poreze koji bi se odbirao od ljudi koji lošije stoje od njih diljem Hrvatske, trebala plaćati de facto povećanje vrijednosti njihove privatne imovine. Možda za kolegu Grbina, on je rat doživljavao, domovinski kao neku prirodnu nepogodu, eto, došlo, nema ni krivaca ni odgovornosti, itd., ja ne gledam na to, ali čak kad bi se to moglo i uspoređivati, primjer o kojem ja sam govorio je otprilike ovakav, pogodila granata susjedov „Stojadin“ i uništila ga. I sad se uzima novac od nas svih koji vozimo „Fićeke“ da bi se njemu kupio Mercedes, a imao je „Stojadina“. To je od jedne derutne zgrade u koju se nije ulagalo desetljećima, sad da je napraviti po svim seizmološkim standardima na način da je 80% dolazi iz javnih sredstava. O tome je riječ i to je ta superhikovska dimenzija, nitko nije spominjao naše sugrađane kojima je to jedini krov nad glavom i napomenut ću, nije riječ samo o centru Zagreba, nego i o naseljima [[Upadica: Hvala.]] i u Dubravi i u Sesvetama i u drugima. Hvala vam.
Hvala. Imamo repliku poštovane zastupnice Jelkovac.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovani kolega, rekli ste da vam nije jasno tko će nadzirati Fond jer da to nije propisano ovim zakonom. Ovim zakonom propisano je tko osniva Fond, a onaj tko ga osniva, u odluci o osnivanju će propisati sve ono što je vezano i uz osnivanje i uz nadzor rada te institucije koju osniva. Hvala.
Poštovani zastupnik Raspudić.
Vraćam se na ovaj element kojeg sam istaknuo da je sve podregulirano. Dakle, to je in spe da će onaj tko osniva fond organizirati sve da se ta sredstva kontroliraju. Ministarstvo samo po sebi nema tog kapaciteta jer to je toliki opseg posla da jednostavno jako puno kontrola će trebati da se to sve iskontrolira. Ono što mi, čemu se možemo nadati, da će stvar biti apsolutno transparentna i da će u današnje vrijeme lake digitalizacije sve što se bude trošilo od javnih sredstava biti odmah dostupno online. Hvala.
Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Vesne Vučemilović. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a, uvažene kolegice i kolege. Zakon koji je danas predstavila Vlada je definitivno bolji od onog što smo do sada vidjeli, ali evo, iz ove rasprave se već vidi da je u nekim elementima manjkav i uostalom, kao što je i premijer rekao, postoje još uvijek područja gdje bi se on mogao poboljšati. Radi se o velikom iznosu sredstava, moram se osvrnuti na taj financijski dio zakona, gdje ukupan iznos je znači nekakvih 86 milijardi kuna, a kad govorimo o ovom dijelu koji se odnosi na konstrukciju je to 42 milijarde kuna ili 10,5% BDP-a koliko je iznosio 2019. g. Ako na taj manji iznos primijenimo 60%, to je 25 milijardi kuna ili 6% našeg BDP-a. I to dolazimo do tog famoznog koncepta solidarnosti o kojem je govorio uvaženi kolega Grbin, s kojim ja nemam nekakvih prevelikih problema, mada dolazim iz Slavonije za koju je Vlada još u prošlom mandatu pokrenula projekt Slavonija i gdje je BDP po glavi stanovnika na 35% prosjeka EU, što je značajno manje nego što je to u RH. I postavlja se to pitanje znači solidarnosti koja u ovakvim situacijama je uistinu nužna, ali u kojoj mjeri i na koji način. Čuli smo i kod predstavljanja programa Vlade za naredne 4 godine da su te razlike između hrvatskih regija velike i da će se pokrenuti i novi programi i za neka druga područja zato što oni imaju problema i nisu na onoj razini razvijenosti na kojoj bi trebali biti. Činjenica je da u ovom modelu veliki dio hrvatskih građana će sudjelovati u obnovi Grada Zagreba. Naravno postavlja se pitanje da li to treba biti u tom omjeru ili možda u nekom drugom? Podsjetit ću vas da je proračun Grada Zagreba 11,5 milijardi kuna. Prihodi su još famoznog holdinga još 3 milijarde kuna, 8 milijardi kuna ide na plaće i na materijalne troškove. Što znači da ako pogledate prihode, znači proračun Grada Zagreba i prihode holdinga to je otprilike 2 milijarde EUR-a godišnje što nisu mala sredstva. Često smo ovdje sada čuli da se uspoređuje ova situacija sa onom koju smo imali kod poplave u Gunji. Mislim da te usporedbe nisu na mjestu jer fiskalni kapacitet Gunje i Grada Zagreba definitivno nije isti. Naravno da Grad Zagreb ovo ne može iznijeti sam, ali isto tako ne treba ni podcijeniti ni fiskalni kapacitet Grada Zagreba. Puno se govorilo o transparentnosti mene više ovdje zanima da se ugrade domaći proizvodi što više u, tijekom obnove i da se na taj način pokrene naš građevinski sektor koji definitivno će pokrenuti i ostale konjukturne cikluse pogotovo u ovom vremenu gospodarske krize koji je već ovdje, nije pred nama, nego je već ovdje. I treba vidjeti znači što sa tom cjelovitom obnovom. Ovdje govorimo samo znači o obnovi konstrukcije jer sjetimo se kada je bilo ponuđeno građanima Zagreba obnoviti njihove fasada udio sufinanciranja je bio 80% pa opet i onih 20% je mnogima bilo previše. I naravno moram se na kraju osvrnuti i na tu socijalnu komponentu koje nema ovdje u ovom zakonu. Znači puno toga tu nedostaje. Koji je udio javnih zgrada, koji je udio privatnih zgrada, u tim privatnim zgradama znači i stambenim objektima, koliko je onih kojima je to jedina nekretnina koja isključivo služi za stanovanje, a koliko je tu nekretnina koje se služe u različite komercijalne svrhe od iznajmljivanja itd., znači zakon ovako predložen nije loš ali bi ga svakako trebalo poboljšati i dopuniti sa cijelim nizom elemenata vezano znači i za financiranje i za socijalnu komponentu koja nije ugrađena u ovaj prijedlog. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Slijedeća, slijedeće izlaganje bit će poštovanog zastupnika Zvane Brumnića. Izvolite.
Poštovan kolegice i kolege, poštovani potpredsjedniče u zadnje vrijeme odnosno zadnjih par sati se počela na neki način dijelit javnost na jedan ja bih rekao ružan način, kome nešto pripada, kome treba pomoć, kome ne treba pomoć i širit se nekakva čak bi rekao netrpeljivost prema građanima koji su nastradali u ovom potresu. Ja bih pozvao evo sve nas ovdje da pokušamo što je više spriječit takvu raspravu odnosno odmaknut se od nje. U Gradu Zagrebu istini za volju živi jedan dio ljudi koji imaju, ali isto tako živi i jedan veliki dio ljudi koji nemaju i mislim da slušati ovakvu raspravu njima nije ugodno. Niti je cilj ove rasprave bi trebao biti nekakav pojedinac. Ali sad ajmo se vratiti samom zakonu. Ono što je u dijelu u kojem je promašen smisao ovog zakona je djelomična obnova o kojoj se ovdje govori. Gospođa Obuljen je pokušala u jednom trenutku objasniti da to što svi mi smo pročitali, a i struka ne piše tako, ja bi stvarno volio dobiti onda napisani odgovor točno kako su onda to zamislili pa da ga evo i prezentiramo dalje. Ono što mislim da je veliki problem je problem činjenice da cjelovitu obnovu donjogradskih blokova na neki način treba sustavno voditi jer obnova donjogradskih blokova koji su zaštićeni nije samo pitanje konstruktivne otpornosti tih blokova odnosno zgrada nego je i nekakav turistički potencijal Grada Zagreba. Ono što je u stvari na neki način najspornije u samom zakonu to je socijalna komponenta zakona, je nekoliko kolega je u svojoj raspravi spomenulo da postoje ljudi u ovom gradu koji niti ovih 20% koje bi trebali osigurati su u stanju osigurati, tako da bi predlagač zakona trebao razmisliti o tome da se uvede određeni socijalni cenzus da kažemo koliko obnavljamo svima, a da onda kažemo da određeni dio građana je izuzet do određene granice ili u cijelosti od svog sutroška u toj obnovi. Jučer sam napomenuo, nakon toga sam išao još jedanput čitati zakon i moram priznati ne mogu se složiti nakon toga, to je rušenje temeljem inspekcijskog rješenja, prvo se kaže za suglasnost za rušenje za zamjenske objekte treba suglasnost svih, a onda ako se ne dobije suglasnost svih onda se objekt može srušiti temeljem inspekcijskog rješenja. Meni to liči na jedan onako mali marifetluk gdje neko kome će odgovarati da se određena zgrada sruši će jednostavno zatražiti inspekcijski nadzor, dobit inspekcijsko rješenje za rušenje, a da svi suvlasnici neće biti na jednak način obeštećeni. Isto tako i zamjenski objekt koji ne treba tehnički predmet. Koji je smisao? Gradimo zamjenski objekt, gradimo ga po svim pravilima koja imamo odnosno koja trenutno važe, a onda na kraju toga procesa ne trebamo tehničko rješenje jer je jučer bilo obrazloženo da je ovako jednostavnije. Mislim ta jednostavnost se može riješiti drugačije tako da se tehnička rješenja jednostavno ubrzaju. I zatim još jedna stvar, uplata u državni proračun uz fond koji postoji. Sam smisao uplate u državni proračun je besmisleno, ako ćemo imati fond koji će skupljati novce i onda raspoređivati te novce onda uplata da li dobivenog novca od osiguranja ili udjela od 20% građana koji će sudjelovat u sufinanciranju obnove svog objekta, ne bi trebala ići u državni proračun nego u fond. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Imamo i na vaše izlaganje replike. Prva je poštovanog zastupnika Raspudića.
Poštovani zastupniče. Imam repliku, citiram vi ste govorili o „širenju netrpeljivosti prema ljudima koji su stradali u potresu“. Tko je širio netrpeljivost prema ljudima koji su stradali u potresu, kojim ljudima? Znači molim vas da budemo precizni, ovdje trebamo ozbiljno raspraviti o načelu solidarnosti. Ponovit ću, ni od koga nisam čuo danas u raspravi da je rekao da ne treba pomoći i puno više od onih 60+20% rekao bih 100% ljudima kojima je to jedini krov nad glavom i koji nemaju druge solucije. Mi smo govorili o ljudima koji imaju više nekretnina u koje nisu ulagali, za koje nisu plaćali osiguranje i kojima će ispasti da ljudi koji u prosjeku imaju puno manje od njih će kroz poreze plaćati povećanje njihove privatne imovine. Dakle, molim stvarno da budemo precizni u tim stvarima. Hvala.
Poštovani zastupnik Brumnić, odgovor.
Poštovani kolega RAspudić ne znam zašto ste se našli prozvanim, nisam mislio na vas. Ja se u potpunosti slažem i to sam rekao u svojoj raspravi da treba uvesti socijalnu komponentu, da onima koji ne mogu bi trebalo praktički pomoć 100%, a onima koji mogu sudjelovat u obnovi svojih objekata odnosno konstrukcija u tim objektima bi to trebalo jednim dijelom naplatiti ko što je predviđeno zakonom.
Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Miletića. Izvolite.
Lijep pozdrav. Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Kada pričamo ovdje o pravdi vrlo je bitno probati posvijestiti si dimenziju da moramo ići konkretno na čovjeka. Bit ću vrlo plastičan napose radi građana RH. Ne bi smjeli dopustiti da npr. dođe neki naš poduzetnik koji ima 50-ak milijuna kuna, vozi automobil, napravi neku kaznu prometnu i onda dobije čovjek 1.000 kuna kazne. I onda dođe čovjek koji radi u trgovini za 3.000 kuna istu kaznu napravi i dobije 3.000 kuna kazne. Dakle, definitivno svakome treba pomoći i svakome treba u svakoj nepogodi kao što je i ova bila država treba izaći u susret, država treba biti majka, a ne zločesta maćeha, a posebice ne smije biti zločesta maćeha prema siromasima.
Poštovani zastupnik Brumnić, odgovor.
Ja se ispričavam, ja stvarno nisam shvatio repliku na što mi je replicirano.
Hvala lijepa. Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Karoline Vidović Krišto.
Hvala gospodine potpredsjedniče.
Ja bih vas lijepo molio da stavite masku. Mislim mi svi nosimo maske, ne zato da bismo sebe zaštiti nego da bismo zaštitili druge i to će vam epidemiolog svaki reći, oni su nam i dali takvu preporuke i tako je donešena preporuka i Predsjedništva Sabora da svi nosimo maske radi zaštite drugih, ne sebe.
Gospodine potpredsjedniče hvala vam, ja vam želim reći da po preporuci gospodina ministra Beroša da je marama prema njemu adekvatna zamjena. Isto tako moramo znati da smo mi ovdje zakonodavno tijelo i da su ljudi u Hrvatskoj prilično zbunjeni, ja ovo nisam pokrenula ni ovu raspravu niti mi je želja bila voditi ovakve rasprave, ali legalist sam i argumentacija to rade svi me jako podsjeća na nešto što mi nije drago i nisam sklona takvim stvarima.
Ne, odluka je Predsjedništva da se da se nosi maska.
Preporuka, ali preporuka nije obveza, nije zakon.
Očito samo radi vas ćemo sazvati Predsjedništvo pa će to biti odluka onda.
Ali kada je odluka ja ću je poštivati, ja sam legalist. Ako donesemo i zakon ja ću poštivati zakon. Ja nisam osoba koja će se suprotstavljati takvim stvarima.
Kad ste vi jedina koja to ne želi prihvatiti i nije vam briga za vaše kolege i kolegice ali dobro.
Briga me, ali ova teorija o zaštiti vi dobro znate da na svakoj deklaraciji i maski piše da ne štiti od covida-19, dakle sve su to stvari koje mi jako dobro znamo.
Pa ja sam objasnio i kao liječnik, ne štite vas, ali štite druge od toga.
Ako nisam zaražena od čega da štite. … /Govornici govore u isto vrijeme./ … Ne slažu se s vama, nisu ujednačena ta mišljenja. I ponavljam, ja ću poštivati odluku.
Vi se možete slagati ili ne slagati to je moja struka, a ja za vašu ne znam.
Poštivat ću … drugih liječnika. Poštivat ću odluku kada bude donesena iskreno i poštivat ću zakon koji se god donese i uvijek ću paziti na druge i štiti druge i njihovo zdravlje, to mi nikada nije bilo sporno i to ću uvijek činiti. Smijem li?
Samo izvolite.
Ali sada je na 3 minute i 10, vrijeme je na 3 minute i na 18 ili na 10.
Oprostite, vi cijelo vrijeme ste polemizirali sa mnom oko nečega što je vrlo evidentno.
Vi ste mene prekidali s tim pitanjima i niste mi dali počet raspravu. Počeli ste polemizirat vi sa maskom.
Dobro, dajte, dajte molim vas, dajte. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Pred nama je zakon koji ako ga promatramo u smislu efikasnosti, u prenesenom smislu možemo opisati ovako, da je Franjo Tuđman 1991.g. bio ekspeditivan kao Plenković 2020. crta bojišnice bi bila između Salzburga i Munchena. Potres je bio u ožujku 2020. i sva logika je nalagala da se već drugi dan 23. ožujka formira radna skupina sačinjena od predstavnika svih relevantnih struka i ministarstava i da rade iz dana u dan. Ovaj zakon dolazi prekasno, ali dobro, imamo što imamo. Temeljni problem u RH je neprovođenje zakona tj. zlouporaba sa zakonskim utemeljenjem. Problem kod provedbe ovog zakona je činjenica što na čelu Zagreba imamo potpuno devastiranu gradsku upravu, te korupciju takvih razmjera da će se vjerojatno jednom znanstveno istraživati njezin nastanak i opstanak. Svaki i najbolji i najstroži zakon nema svoju svrhu ukoliko se ne primjenjuje dosljedno. Evo vam primjera kako se u Zagrebu zakoni zlouporabljuju. Uzmimo primjer Zakona o javnoj nabavi. U RH je on izrazito strog. Za usporedbu njemačka inačica tog zakona daje puno veći manevarski prostor, tako da primjerice institucije, gradovi i općine mogu nakon provedenog javnog natječaja pregovarati s ponuđačima kako bi postigli što bolje uvjete. U RH je pak situacija takva da je naočigled sve jako rigorozno, ali se onda među 150 članaka u zakonu pojavi jedan članak koji predviđa tzv. izvanredne situacije. Iako znamo kako su izvanredne situacije prirodne katastrofe, ratni uvjeti itd., u Gradu Zagrebu se upravo te izvanredne situacije konstantno provode. Primjerice, 2007.g. je 90% kupnje i prodaje zemljišta provedeno zamjenom, a ne prodajom putem javnog natječaja. Predmet jedne od tih zamjena bilo je zemljišta pored tvornice Kraš u zagrebačkom Maksimiru. To je jedna od elitnih zagrebačkih lokacija. Procijenjeno je na 310 EUR-a po kvadratu, a zemljište u Sesvetskom Kraljevcu na 270 EUR-a s tim da zemljište u Sesvetskom Kraljevcu nije čak bilo ni uz glavnu prometnicu nego na tzv. B lokaciji, stvarna vrijednost zemljišta je oko 30 EUR-a. Vezano uz ove zamjene zemljišta aktivist protiv korupcije g. Tomislav Jelić podnio je kaznenu prijavu DORH-u 2007.g. Međutim, našem DORH-u je unatoč kompletnoj priloženoj dokumentaciji trebalo 10.g. da podigne optužnicu po kojoj je šteta za Grad Zagreb procijenjena na 161 milijun kuna. Nažalost, u tih 10.g. DORH je konstruirao takvu optužnicu prema kojoj se Bandića za ništa ne tereti kao da gradonačelnik nije upoznat i kao da nema veze s onim što se u Zagrebu događa, DORH ga u ovom slučaju nije ni optužio. Ovo je samo jedan od slučaja zamjena zemljišta. Što je sa svim ostalima? Jesu li oni ispitani? Milan Bandić i korupcija u Zagrebu nisu djelo pojedinca. Bandić je svoju karijeru počeo kao komunist. Za vrijeme spomenutog slučaja Bandić je bio uvaženi član SDP-a, a sada je ljubljeni koalicijski partner Plenkovićevog HDZ-a. Kada bi pravosuđe funkcioniralo sprječavala bi se korupcija i ovakvi slučajevi ne bi bili mogući. Čiji je to novac koji se otuđuje od grada ili od države? Čiji je to novac kada se nešto ne naplati, na što grad ili država imaju pravo? To je dame i gospodo naš novac, novac naših medicinskih sestara, prosvjetnih djelatnika, poljoprivrednika. Mi svi plaćamo i to pravosuđe koje bi trebalo sprječavati korupciju, oni ne rade svoj posao. Milan Bandić je zajednički pothvat SDP-a i HDZ-a i u ovom slučaju je na djelu zlouporaba i blokada institucija koju te dvije stranke provode. Zato se svima nama koji sjedimo u saboru, ali i svima nama u cijeloj RH mora postaviti pitanje, podržavamo li korupciju i nered koji uzrokuju siromaštvo i nepravdu ili se borimo protiv tog zla? Za mene pravda i vladavina prava nemaju alternativu. Dok je ova struktura na vlasti u Zagrebu, a u hrvatskoj državi ova vlada potpuno upitnog legitimiteta svaki, pa i najbolji zakon bit će i dalje izigran, te neće služiti općem dobru. Hvala vam.
Čini mi se da ste digli povredu Poslovnika, izvolite, poštovana zastupnica Benčić.
Poštovani zastupnici i zastupnice i poštovana gđo. Krišto. Ja zaista, ovo je već 10-ti puta kada vas svi zajedno molimo da stavite masku. Bez obzira na vaše uvjerenje ili bez obzira na to što je rekao jedan epidemiolog ili drugi epidemiolog, minimum kolegijalnosti da ako svi pristajemo na zajedničko pravilo i tu se pozivam upravo na povredu Poslovnika u smislu da svojim ponašanjem odstupate od nekakvih općih pravila na koje smo sada zbog epidemioloških mjera pristali. Znači nikome od nas nije ugodno nositi masku cijeli dan. Teško nam je disat, teško nam je govorit, ali svi smo zajedno pristali, da bi štitili jedni druge, na to pravilo ponašanja. Ja se zaista osjećam povrijeđeno kada vi zbog vaših osobnih uvjerenja ili zato što vam je netko rekao ovo ili ono smatrate da ste bolji od svih nas ostalih [[Upadica: Hvala]] i da si možete to priuštit. Nije u redu [[Upadica: Hvala]] To zaista nije u redu.
Ovaj, to nije povreda Poslovnika, ali nažalost, sve što ste rekli je točno i ja sam zamolio poštovanu zastupnicu Krišto da nosi masku sukladno preporuci predsjedništva. Ja nemam mogućnost ju natjerati na to, poslovničku, ali slažem se da bi bilo korektno zbog zaštite drugih zastupnika, kako svi mi to možemo raditi, nikom od nas nije ugodno ovaj, ali radimo to. No, evo nemam poslovničku mogućnost da ju na to natjeram ili da ju uvjerim u to. A valjda će ne znam, možda ju kolege uvjere u to. Imamo repliku poštovanog zastupnika Škore.
Hvala vam lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena zastupnice Vidović Krišto, kada ste govorili o transparentnosti upravo je transparentnost jedna od ja bih rekao rak rana i ponajveći generator koruptivnih događanja u Republici Hrvatskoj i ja znam da ovaj zakon je u prvom čitanju i da postoji puno stvari koje treba ispraviti i definirati. Međutim, u puno članaka se spominje isplata novčane pomoći za tzv. opravdane troškove što bi trebalo u svakom slučaju zakonski definirati na način da bi potrošnja i tih novaca trebala biti transparentnija i trebala biti u svakom slučaju lakše objašnjiva onima koji pune državni proračun.
Poštovana zastupnica Vidović Krišto.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Hvala i uvaženom zastupniku Miroslavu Škori. Gledajte, parafrazirala bi idejno ideološkog oca Andreja Plenkovića, njegovog sadašnjeg neformalnog i budućeg formalnog savjetnika Matu Granića. Ovaj zakon će po svemu sudeći se provoditi na način pola HDZ-u, pola SDP-u, a pola Milanu Bandiću.
Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Arsena Bauka. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Kako je jedan poznati umjetnik u Hrvatskoj u jednoj svojoj pjesmi napisao „Nije život ko u knjigama“ tako niti mi nismo mogli predvidjeti sve ono što se dogodilo jedno nedjeljno jutro u Zagrebu i okolici. Dakle, oni koji su to doživjeli vjerojatno to ne bi htjeli ponovo doživjeti. Svatko od nas tko je to doživio ima neko sjećanje gdje je bio toga dana i sasvim sigurno i jasno je da se radilo o jednoj velikoj prirodnoj katastrofi. I smatram da treba podržati i donijeti zakon ovakvog naslova i da treba učiniti sve da i sadržaj toga zakona bude takav da svatko od nas tko ga i ako ga bude podržao bude potpuno svjestan da je napravio dobru stvar za građane, za državu i za gradove i općine i županije koje se nalaze na području koje je najviše stradalo u potresu. Ipak red je i sam sebi postaviti nekoliko pitanja i možda dobiti odgovore. Prvo, činjenica je i to je ona dilema koju svi više-manje imamo treba li državnim novcem popravljati privatnu imovinu? I u kontekstu te dileme što se tiče ovakvih katastrofa mislim da bi to trebalo napraviti u onoj mjeri u kojoj to država može napraviti. Je li izabran najbolji model i omjer, jesu li svi detalji tog zakonskog rješenja dobri o tome raspravljamo danas cijeli dan. Drugo pitanje koje sam sebi postavljam. Trebaju li građani Dalmacije, Slavonije, Međimurja, Istre i ostalih krajeva Hrvatske sudjelovati u popravljanju štete na privatnoj ili gradskoj imovini Grada Zagreba i okolice. Ali onda i tu imam odgovor. U ovom slučaju da kao što sudjeluju u financiranju trajektnog prometa za otoke, kao što sudjeluju u poticajima za poljoprivredu građani Grada Zagreba ili kao što sudjeluju u poticajima za razvoj turizma građani Grada Zagreba gdje to ide u druge regije, a ne samo u Grad Zagreb. Treća dilema koju imam je, što s onim ljudima koji su a usluga osiguranja od potresa … na tržištu uplaćivali osiguranje, redovno ga plaćali? Ja mislim da su oni sada ispali recimo to tako da se osjećaju malo glupo jer su oni godinama nešto plaćali, a onda to što su oni plaćali država će onima koji nisu plaćali to obnoviti u neku participaciju. I treba napraviti to da ti ljudi ne ispadnu, da se ti ljudi ne osjećaju glupo i da im se na neki način i refundira ono što su u određenom vremenskom razdoblju unazad radili jer inače više neće uopće biti usluge osiguranja od potresa na tržištu jer će svatko računati ako dođe, ako bude takav potresa i nešto se dogodi onda će mi to država obnoviti što bi onda plaćali osiguranje. Dakle to mi se čini slično kao priča o legalizaciji. Dakle, oni koji su gradili bespravno su ispali nešto pametniji od onih koji su se držali pravila. To je nešto što mislim da u Hrvatskoj treba ipak, dakle oni ljudi koji se drže pravila ne bi trebali biti u lošoj poziciji od onih koji se ne drže pravila pa tako i ovdje. Naravno da postoje velike dileme oko omjera 60:20:20. Postoje velike dileme recimo priča o roku da će se u 30 dana potpisati ugovor za osnivanje ove ustanove to mi se čini da je instruktivni rok u zakonu. Dakle, 30 dan se neće ništa dogoditi ako se ugovor ne potpiše. Ima li novaca za obnovu u tolikoj mjeri? Bit će koliko bude. Dakle, mi ne znamo kakva nas jesen čeka, koliko novaca ima. Ali u svakom slučaju to treba biti jedan prioritet u onoj mjeri u kojoj treba biti prioritet Vlade, prioritet hrvatske politike da se dio onoga što je stradalo u ovom razornom potresu obnovi. Izražavajući sve dileme koje su ovdje napravljene, koje su ovdje izrečene želeći donijeti najbolje i najpravednije rješenje za one kojima će se nadoknaditi šteta kao i za one koji će platiti tu štetu nekom drugom a to su hrvatski građani odnosno hrvatski porezni obveznici. Nadam se da će Vlada Republike Hrvatske prilikom predlaganja konačnog prijedlog zakona razmisliti još jednom o tim dilemama i da ćemo sa jednakim žarom glasati za drugo čitanje kao što ćemo glasati za prvo čitanje. Nema tu žara, ali svijesti ako to ne napravimo, da 6 mjeseci ne možemo uopće raspravljati o tom zakonu. Zato ćemo biti za. Hvala.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Škore.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS-a. Uvaženi kolega Bauk, ja sam kao poduzetnik u Hrvatskoj imao više puta osjećaj da mi rastu one velike uši, ne samo ovom prigodom jer sam cijeli život se trudio plaćati upravo to osiguranje, nego i prigodom činjenica da sam uvijek poštivao zakone RH, plaćao sam poreze na vrijeme, a onda bi se dogodilo da bi se nekim neobjašnjivim odlukama Vlade opraštali ti porezi, onima koji su činili veliku štetu hrvatskom gospodarstvu. Međutim, slažem se s vama i s onim tko je rekao da život nije kao u knjigama i zato smo mi danas ovdje i zato raspravljamo i zato, vjerujem, možemo doći do kvalitetnih rješenja na boljitak hrvatskih građana, a posebice onih koji su najpotrebitiji. Tu treba biti oprezan i treba definitivno socijalni cenzus biti jedan od najvažnijih mjerila kada govorimo o ovom zakonu.
Poštovani zastupnik Bauk, odgovor.
Uvaženi zastupniče, moram priznati da se od 1. do 59. sekunde slažem s onim što ste rekli, neće to biti uvijek takav slučaj, ali ovdje se radi o tome. dakle prvo slažem se da oni koji poštuju zakone i žive i rade po pravilima se ne bi trebali osjećati loše kada zbog toga što jedan drugi dio ljudi to ne radi pa da se ne bi napravila još veća šteta, mora im se ponekad progledati kroz prste da se oni osjećaju loše, to je i ja sam dosta puta bio u takvoj situaciji. Drugo, što se tiče socijalnog cenzusa, apsolutno podržavam tu ideju jer naravno, nije svejedno hoće li radnik sa prosječnom plaćom iz svog poreza platiti nekome da on može prodati nekretninu u centru Zagreba koji mu je obnovila država, to isto nije neka velika fora. A što se tiče ovih opraštanja, to vam je ona rečenica kad vam je netko dužan 1000 kuna, to je njegov problem [[Upadica: Hvala.]] a kad se dužan 10 milijuna, to je vaš problem, to je takav slučaj.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Vukovac.
Dakle, poštovani kolega Bauk, mogu razumjeti vašu opasku da nije dobro gledati tko će plaćati i iz kojeg proračuna i da zapravo trebamo biti svi solidarni u ovom trenutku. Međutim, spomenuli ste jednu stvar, a to je građani RH plaćaju poticaje poljoprivrednicima, jasno mi je da nije tema, ali spomenuli ste, pa moram iskoristiti priliku i reći ne, građani RH ne plaćaju, iako bi trebali jer od kad smo ušli u EU poticaji koji se isplaćuju poljoprivredi si isključivo iz EU proračuna iako se Hrvatska obvezala isplatiti razliku do 100%-tne omotnice. Ona to ne čini, to je veliki problem i to naše poljoprivrednike čini nekonkurentnima. Ponavljam, ovo nije tema, ali želim iskoristiti priliku da se i to čuje. Naši poljoprivrednici iz godine u godinu gube [[Upadica: Hvala.]] ogromne iznose.
Hvala. Poštovani zastupnik Bauk.
Zahvaljujem. Razumijem što govorite kolegice Vukovac. Ja sam ovo spomenuo u kontekstu da ovaj zakon ipak korisnici ovi zakona se nalaze u jednom malom dijelu Hrvatske i onda sam postavio pitanje sam sebi, trebaju li ljudi iz drugih dijelova Hrvatske to plaćati i onda sam se sjetio da postoje nekakve odredbe zakona koje se također, odnose na neke druge dijelove Hrvatske i gdje građani Zagreba također to plaćaju. Sad je njima problem i država treba tu pokazati određenu solidarnost. Što se tiče ove vaše opaske, pa i europski novac je novac između ostalog, i hrvatskih građana. Dakle i Hrvatska uplaćuje u EU, a ja se mogu samo se ispraviti da onda poticaje plaćaju građani Austrije, Belgije, Češke, Cipra, Danske, Francuske, Finske, sad da ne nabrajam svih 28 zemalja, nemam vremena. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Grčića.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Bauk, čini mi se da ste spomenuli ove ljude koji su samoinicijativno krenuli ili sam ja loše čuo koji su samoinicijativno krenuli već u obnovu svojih zgrada, stanova, kuća, a što da rade ljudi? Očigledno su imali dobro iskustvo s državom do sada pa su shvatili da će do donošenja zakona i njegove objave u Narodnim novinama proći 6 mjeseci. A onda ćemo ući u jesen, zimu, a zimi nema baš nekih velikih radova, skela i građevinskih poduhvata i onda će doći neko proljeće, znači otprilike godinu dana, znači još 6 mjeseci. Znači godinu dana će trebati državi da krene u ovu veliku akciju i zapravo sam danas jako, jako malo slušao o tome. Dakle i na ovom projektu je država pokazala svoju enormnu neefikasnost.
Hvala. Poštovani zastupnik Bauk.
Zahvaljujem. Kolega Grčiću, govorio sam o ljudima koji su plaćali osiguranje od potresa i kojima je šteta nadoknađena sukladno polici koju su imali i da ti ljudi sada se osjećaju malo glupo jer su oni plaćali to vjerojatno godinama prije, a na kraju će imati isti učinak od toga kao oni koji uopće nisu plaćali. To, to sam govorio. Što se tiče onih koji su sami krenuli popravljati jer nisu imali izbora, dakle mi možemo istaknuti samo primjer poplave i u Gunji kada je sa vlada 2014., 15. godine reagirala brže od Vlade i ipak se nešto tu napravilo i pomoglo ljudima. Prema tome, imamo već iskustava, treba primijeniti dobra iskustva, državni tajnik Uhlir je i tada bio u Ministarstvu graditeljstva, čini mi se, tako da on u tom smislu i može s dobrim iskustvima nam pomoći i vjerujem da možemo u drugom čitanju dobit jedan bolji zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Sanje Radolović.
Poštovani potpredsjedniče, hvala na danoj riječi, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Dakle, danas ovdje više puta provlačila tematika dakle iz oporbe, iz pozicije, da li trebamo biti solidarni sa građanima Grada Zagreba. Ja dolazim iz Istre gdje svaki stanovnik Istre kada gledamo na godišnjoj razini uplaćuje gotovo 4.000 kuna viška u državni proračun, to je nekakvih milijardu kuna više. Za to smo od 2003. godine kad se počela graditi pulska bolnica mogli izgraditi 17 bolnica, ali unatoč tome svejedno smatram apsolutno da moramo biti solidarni sa građanima Grada Zagreba, da trebamo podržati ovaj zakon iako je manjkav u puno toga. Najveća manjkavost ovog zakona je zapravo što se tim zakonom neće definirati cijela financijska konstrukcija, neće se definirati nadzor provedbe ovog zakona. Iako su kolege tvrdile iz pozicije da će se taj fond za obnovu ovoga nadzirati u samom ugovoru o osnivanju nažalost mi kao zastupnici u Hrvatskom saboru dobro znamo da ne možemo izravno i neposredno utjecati na podzakonske akte. Stoga dakle to je jedno od najvećih manjkavosti u samom zakonu, dakle što neće biti pravog nadzora ono što su kolege danas već govorile, dakle o netransparentnosti, tko provodi, na koji način, kako će se provoditi javna nabava, kako će se izabrati izvođači, kako će se izabrati stručni nadzor nad tim građenjem. Još k tome dakle dodala bih izjave novoizabrane ministrice Tramišak, ministrice regionalnog razvoja i fondova EU koja je u nacionalnom dnevniku prije nekoliko dana ustvrdila kako je Hrvatska evo povukla dobre poteze i pravovremeno smo se uspjeli prijaviti u fond za solidarnost, te da ćemo iz tog fonda dobiti 500 miliona EUR-a od čega 89 miliona EUR-a će ove godine biti samo za obnovu Grada Zagreba. Ono što se ja pitam, a vjerujem i dobar dio mojih kolega koji kao i ja već dugi niz godina rade dakle u povlačenju i provedbi sredstava i projekata dakle iz EU fondova, mene zanima kako i na koji način, s kojim kadrovima. Ne vjerujem u onaj mit, a vjerujem nit ostale moji kolege da će se naprosto taj novac netko doći sa helikopterom iznad Grada Zagreba i da će nam bacati 89 miliona EUR-a, stoga me zaista zanima na koji način i kako se to planira provesti. Također, sve su glasnija šuškanja iz redova Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, a i u unutar samog Ministarstva graditeljstva kako će se novac planiran za energetsku obnovu višestambenih zgrada u iznosu od gotovo 150 miliona kuna i novac koji je planiran za energetsku obnovu zgrada javnog sektora u iznosu preko 300 miliona kuna, jedan poziv je trebao biti raspisan sa zaključkom 30.6., lipnja ove godine, a jedan je trebao biti raspisan u listopadu ove godine. Sve su dakle glasnija šuškanja kako se upravo taj novac planira uzeti potencijalnim korisnicima i uložiti u obnovu Grada Zagreba. Moram reći da s time nisam suglasna zbog toga što velika većina naših sugrađana, dakle putem svojih upravitelja zgrada i oni sami već su u velikoj i visokoj dakle razini provedbe tih projekata pa moram reći da ću biti glasno protiv toga da se novac za energetsku obnovu Gradu Zagreba, da se novac za energetsku obnovu višestambenih zgrada i zgrada javnog sektora pretoči u obnovu Grada Zagreba jer kao što je rekao i sam premijer Plenković, a i novoizabrana ministrica novca ima na pretek, pa evo zato je ne vidim nikakvu potrebu da se uzima novac za energetsku obnovu Grada Zagreba.
Imamo i na vaše izlaganje jednu repliku poštovane zastupnice Vesne Nađ.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Radolović rekli ste da ne možemo utjecati na provedbene akte. Točno je, Člankom 57. navedeno je da će Vlada ugovore iz Članka 37. stavka 3. ovog zakona sklopit u roku od 30 dana od stupanja na snagu ovog zakona. Što ako gospodin Milan Bandić kao gradonačelnik u svom stilu bude ucjenjivao i ne bude sklopljen ugovor u 30 dana, što će se desiti, ništa se neće desiti.
Poštovana zastupnica Radolović.
… [[Govornica nije uključena.]]
Mikrofon kolegice Radolović.
Nisam htjela direktno prozivati gospodina gradonačelnika kako nisam iz Zagreba i htjela sam to ispoštovati, međutim također moram reći da je novoizabrana ministrica Tramišak, ministrica regionalnoga razvoja i fondova EU evo lijepo najavila da kako smo povukli novce za obnovu koji se dogodio zbog potresa da ih isto tako vrlo lako možemo povući dakle za saniranje poplava. Da se nešto razumijemo i da razgraničimo dvije stvari dakle, ove poplave koje su se dogodile neki dan u Zagrebu smatram dakle direktno odgovornim gospodina gradonačelnika Bandića zbog toga što građani Grada Zagreba uredno plaćaju naknadu za slivne vode u sklopu koje su se dakle trebali i očistiti slivnici, a dakle izvidima na terenu se jasno vidlo da se ti slivnici nisu očistili, dakle ovo je bila nekakva prirodna nepogoda na koju se direktno moglo utjecati, a to se nije učinilo. I stoga ću biti naravno uvijek protiv toga da se [[Upadica: Hvala.]] takvi novci koriste za te nepogode.
Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Davora Dretara. Izvolite.
Hvala vam najljepša poštovani gospodine dopredsjedniče. Poštovane uvažene kolegice i kolege zastupnici evo budući da mi danas ovdje imamo čitanje i to prvo ovog prijedloga zakona koji u svojem nazivu spominje ne samo Grad Zagreb o kojem naravno kao glavnom gradu naše domovine i najviše pripovijedamo, spominje i Zagrebačku županiju, ali spominje i eto Krapinsko-zagorsku županiju. Pa evo ja bum vam sad nekaj rekel malo i u njihovo ime svima vama drage kolegice i kolege. Dakle i Krapinsko-zagorska županija naročito onaj njen podsljemenski dio pretrpjela je, ispričavam se, znatne štete i oštećenja tijekom ovog katastrofalnog potresa, najveće su štete na području općina Gornja Stubica i Stubičke Toplice, nešto nažalost i u Mariji Bistrici tj. u općini Marija Bistrica, dok su izuzetno velike štete u naseljima Slani Potok i u selima Donja Podgora i Karivaroš. Ispričavam se još jednom, trema očigledno čini svoje. Dakle, po službenim podacima šteta prelazi iznos od 30 milijuna kuna ali to je vjerujem samo tek početni iznos. Po nekakvim brojkama u Krapinsko-zagorskoj županiji oštećeno je 409 zgrada, a ponajviše se tu radi o obiteljskim kućama, 53 su proglašene privremeno neupotrebljive, a 28 obitelji moralo je biti iseljeno iz svojih domova, dakle trenutno se nalaze smješteni u bungalovima na području Termi Jezerčica i eto ja bi želio ovdje reći nekoliko stvari u njihovo ime iako je lijepo bilo danas slušati o činjenici da smo socijalna država, da smo osjetljivi i da možemo, znamo i hoćemo pomoći jedni drugima, a dokazalo se stvarno da smo mi Hrvati eto najjači kada je najteže, pa bi vam zato eto želio skrenuti pažnju na činjenicu da u tim selima, podsljemenskim selima sa zagorske strane ljudi žive poprilično teško, naročito eto otkad je i ova kriza uzrokovana covidom ugasila ili u potpunosti onemogućila rad njihovih OPG-ova, onda je još došao i taj nesretni potres, dakle ljudima su kuće gotovo u potpunosti uništene, posla i ovako nema, OPG-ovi su, znamo sami zbog kakve i čije politike, dovedeni na rub propasti, ali vjerujem da je to tema za neku drugu raspravu. Ovdje u Zagrebu, često eto spominjemo Zagreb i govorimo o tome treba li državnim novcem popraviti ili sanirati nečije privatno vlasništvo. Gledajte, ovdje u ovom gradu, znamo i sami o njegovom centru, mnogi su ili dobili stanove po političkim linijama, kupili ih po niskim cijenama ili ih otkupili, ali u Krapinsko-zagorskoj županiji žive ljudi koji su svoje kuće izgradili svojim rukama na svojem zemljištu, neki su ih gradili godinama, neki i desetljećima. Pa eto ja bi predložio, budući da je prvo čitanje, da stavimo i jedan imovinski cenzus ovdje jer vjerujem da u Krapinsko-zagorskoj županiji ima ljudi kojima i tih 20% sudjelovanja u troškovima predstavlja apsolutno nemoguć iznos, dakle razmislimo molim vas lijepo o tome. Naime, evo i u prijedlogu zakona u čl. 5. st. 1. stoji da su sredstva iz državnog proračuna, proračuna Zagreba odnosno spomenutih županija, a spominju se i sredstva iz drugih izvora pribavljenih sukladno posebnim propisima i drugim oblicima financiranja. Pa eto, predložio bi da svi mi porazmislimo koja bi to mogla biti sredstva financiranja koja bi obiteljima slabijeg imovinskog stanja, kako u Zagrebu i Zagrebačkoj županiji, a posebno u Krapinsko-zagorskoj omogućilo da im se obiteljske kuće obnove i da ponovno žive život dostojan čovjeka u možda i 100%-tnom trošku odnosno sudjelovanju državnog proračuna ili županijskih sredstava. Naravno, znamo i sami da je kod nas korupcija jako, jako, jako prisutna i da se svi jako vole tu uglaviti, pa bi zato predložio da se u zakonsku regulativu ugradi i obveza objavljivanja financijskih planova i naravno utrošenih sredstava iz proračuna, a na čelo institucije koja bi se po mogućnosti i mogla, je li, stvoriti, koja bi pratila transparentnost takvog trošenja novca poreznih obveznika, postavi osoba ili osobe iz oporbe jer znamo da je naravno jako lijepo uzeti puno novaca od države koja vrlo često te novce daje baš i ne brinući previše o njima, eto. Nadam se da ćemo to uspjeti svi zajedno napraviti, hoćemo li na taj način derogirati Zakon o javnoj nabavi, pa potaknuti novu epizodu korupcije, razmislite i o tome. I eto za kraj samo rekao bi da je i nažalost Krapinsko-zagorska županija mjesto gdje ima jako puno starih ljudi, možda da razmislimo da im pružimo i neku savjetodavnu funkciju kroz neko tijelo jer pretpostavljam da će i papirologija kako bi ju nazvali za takav jedan projekt biti vrlo zahtjevna. Hvala vam najljepša.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika i potpredsjednika ovog visokog doma, Rajka Ostojića, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani g. potpredsjedniče. Dozvolite mi prvenstveno samo kratku digresiju na uvodno predavanje našeg premijera koje smo, kojem sam postavio repliku, ali naravno kao uobičajeno nisam dobio, ne ja nego općenito iz oporbe niti jedan odgovor. Dakle, ako se možete sjetiti on je uvodno govorio o svim dometima svoje vlade i svog ključnog strateškog partnera koji se zove Milan Bandić. Ključne riječi koje govorimo već nekoliko godina je HDZ i Bandić su u sinergiji i ne daj Bože da ponovno interferiraju, a znate šta je interferencija iz fizike, možda je upravo ta interferencija i dijelom doprinijela, doprinijela našem potresu. Ono što je ključno značajka prve vlade Andreja Plenkovića su propuštene prigode, propuštene prilike. Okej, narod im je to aboliro, narod je uz minimalnu izlaznost dao njima 66 mandata, ali ključna prigoda, kolega Ćelić će se sa mnom složit, vidim daje repliku, je 245 milijuna EUR-a koji su iz Europskih fondova bili namijenjeni RH, između ostalog za smanjivanje rizika od katastrofa. Po javno dostupnim podacima iskoristili su nepuna 2%, to je moje pitanje premijeru. Kolko ste iskoristili i da li se za to osjećate odgovornim? Kolega Troskot je raširio priču na istome tragu, pa to je sigurnost, to je sigurnost RH 21. stoljeća. Dakle, koje su, koje katastrofe se očekuju u 21. stoljeću? Epidemija i pandemija, potresi i klizišta, poplave, onečišćenja mora, zastranjenje vode, to svaka normalna država, osobito zapadne demokracije kojoj pripada i RH, stavlja u svoje programe, povlači sredstva i naravno na taj način prevenira razvoj. Stoga je bilo pitanje da li se uistinu netko iz Grada Zagreba Milan Bandić ili Andrej Plenković osjeća za ovu poplavu koja se desila odnosno posljedice poplave, pa spojite to, potres, poplava. Hrvatske vode, direktor Hrvatskih voda je bio na listi za sabor, čini mi se, u Slavoniji, jel tako prof. Vučemilović? Da, da li se on osjeća odgovornim što nije povukao niti jedna, niti jedan EUR-o da se prevenira i poboljša infrastruktura u Gradu Zagrebu i u RH? Nema potpredsjednika našeg sabora, ali sam ga maloprije naglasio, potpredsjednika Antu Sanadera, predsjednika Hrvatske vatrogasne zajednice. Pozicija, Hrvatska vatrogasna zajednica je mogla povući kao i HGSS koji je povukao, Hrvatska gorska služba spašavanja, su mogli povući stotine tisuća i milijune EUR-a, povukli nula i onda naš premijer odgovara svima nama slijedeće, država postoji s razlogom. Pa naravno da postoji s razlogom, barem mi koji smo je stvarati 91. i bili u ratu u ZNG-u ili HV-u znamo da postoji s razlogom. Ali danas 30 godina kasnije država mora brinuti o sigurnosti. To je bilo moje pitanje, o sigurnosti urbanih rizika 21. stoljeća, ne nekih drugih ugroza, nego urbanih rizika 21. stoljeća za koja su postojala i sredstva a nisu iskorištena ništa. Ponovit ću još jednom požar, poplave. Citirat ću ponovo premijera: „Ovo je bio potres bez presedana“. Točna je konstatacija. Što će biti ako ne daj Bože Hvar ili Brač počne gorjeti? Reći će bio je požar bez presedana. Rekao je sada za Zagreb bila je poplava bez presedana. Ali sve se to poštovane kolegice i kolege moglo prevenirati. I stoga još jedanput stvarno, tu je državni tajnik, imat ćete potporu za sve ali počnite raditi. To je ključno. Ovo je druga prigoda dobili ste, ne valja se vraćati u prošlost. Tko god mene zna, poznaje da se ne vraćam u prošlost jer prošlost se ne može promijeniti ali iz prošlosti možemo naučiti. Imali ste cijeli niz prigoda. Evo, došao je potpredsjednik naš koji je od 245 milijuna eura vjerojatno iskoristio jedan promil eura Hrvatskoj vatrogasnoj zajednici. Dakle, ključno je zašto taj novac nije iskorišten. Da li je time došlo do ugroze nacionalne sigurnosti u širem smislu riječi? Ne od unutarnjih i vanjskih neprijatelja da se ne vraćamo u neka mračna vremena. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Imamo neke replike. Prva je poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Ostojić od vas sam više očekivao u pojedinačnoj raspravi o ovome zakonu. Za vas je evidentno gospodin Milan Bandić trajna frustracija. Vi stalno preispitujete koalicijski odnos HDZ-a i stranke Milana Bandića i ne samo vi, nego i ostale kolege iz SDP-a Grada Zagreba. Dobronamjerno vam savjetujem nemojte se skrivati iza kandidata iz druge stranke. Predložite kandidata za gradonačelnika na idućim izborima iz redova SDP-a. HDZ-e nije Milan Bandić. To je vaš dojučerašnji stranački kolega za kojeg je aktualni predsjednik Republike Hrvatske u određenom trenutku rekao da je to najbolje što SDP-e može ponuditi Gradu Zagrebu. Dakle, orijentirajte se na sebe moj dobronamjerni je savjet i klonite se trajnih frustracija.
Poštovani zastupnik Ostojić.
Kolega Ćelić koliko sam vidio iz nekih vaših zapisa da ne kažem fotografija vi ste stručnjak za neka druga područja, a ne za PTSP-i. Meni je žao što ste vi PTSP-ovac. Ja se ne ufam, ja sam internist, gastroenterolog. Znam za brain gut axis osovinu koja nas nosi, ali ne ufam se tako govoriti u ovome Saboru. Vi ste u koaliciji sa Bandićem HDZ-e već godinama, vi i vaš mentor gospodin Andrija Mikulić, nemojte se toga sramiti i gospodin potpredsjednik Sabora kako se zvao, već ste vi njega zaboravili, Brkić mislim da ima neki nadimak. Sjećate ga se? Prema tome, što se tiče Milana Bandića ok ja imam zadovoljštinu. Pobijedio sam ga sada u II. izbornoj jedinici. Dobio sam 7 puta više od njega preferencijalnih glasova i to je to. Imat ćemo kandidata, SDP-e će imati kandidata, ali neće proći kao Prgomet i svi ovi prije vas, njega koji su imali 2 do 3% glasova.
Hvala lijepa. Imamo sljedeću repliku poštovanog zastupnika Sanadera.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi kolega. Nisam razumio od kuda vam informacija da Hrvatska vatrogasna zajednica nije povukla ništa sredstava iz Europske unije? … [[Upadica se ne razumije.]] Znači povukli smo, evo ja ću vam samo reći ono što smo povukli. Znači 30 milijuna kuna smo povukli za nabavku 3 tisuće radio uređaja, 210 milijuna eura smo povukli za 95 vatrogasnih vozila velikih i evo 7 milijuna eura smo sada prekogranične suradnje povukli za vatrogasni centar, plus socijalni fond gdje smo povukli 100 milijuna.
Poštovani potpredsjednik Doma Rajko Ostojić.
Kolega Sanader, … [[ne razumije se]] u pravu ste. Visoko vjerojatno ste u pravu ali ja sam govorio o 245 milijuna eura kao fond za smanjenje rizika od katastrofa o tome govorim. Ne o ovim drugima kohezijskim fondovima. Dakle, iz tog je Hrvatska gorska služba spašavanja je povukla, a prema javno dostupnim podacima nitko drugi nije. Primjerice ministar Horvat je mogao povući znate za što kolega Sanader? Za industrijske nesreće. To je urbani rizik. Ponovit ću oslanjivanje vode, onečišćenje mora, za održivi razvoj, zaštitu okoliša i slične stvari nismo povukli dovoljno i posljedice se sada vide. Ali ponovit ću, to su propuštene prigode. O tome je govorila Europska komisija i ja se toplo nadam, zbilja toplo nadam da ćete sada ubrzati da će kolegica Tramišak koja je dobro počela, evo da vas pohvalim, nastaviti barem na tragu svojih intervjua.
Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, poštovani građani narode hrvatski raspravljamo o lex specijalcu o Zakonu o obnovi Zagreba o kojemu se treba raspravljati. Hrvatski narod j e uvijek bio solidaran, human u brojnim nepogodama i ugrozama i ja bih sa ovog mjesta prije svega pohvalio one koji daju najveći doprinos našoj sigurnosti, našoj nacionalnoj sigurnosti a također sigurnosti od ugroza to je hrvatskom vojniku, Hrvatskoj vojsci koja se dokazala u to vrijeme pravovremenim i brzim akcijama kao i u vrijeme Domovinskoga rata i činjenica da je hrvatski vojnik i ovaj put bio onaj koji je pokazao brzinu i snagu uz hrvatske vatrogasce naravno, policajce, medicinsko osoblje, sve ono što je bilo civilnu zaštitu i to je način na koji moramo funkcionirati i na koji način moramo gledati. Pa Hrvatska država bilo SDP-ova, bilo HDZ-ova vlada 20 godina nismo imali Strategiju nacionalne sigurnosti, mi nismo imali pričuvu da bi je mogli aktivirati što se tiče hrvatske vojske, nismo imali svoja zborna mjesta niti smo znali kako reagirati. Međutim, ove ugroze govore kako trebamo čuvati nacionalnu sigurnost. Naravno, kada govorimo o Gradu Zagrebu ja kada dođem u Zagreb iz svoje Dalmatinske zagore onda me ova svjetla tvarno zabljesnu, međutim trebamo biti solidarni. Ali trebamo kazati Grad Zagreb sjećam se donirao sve i svašta svakome, da bi se pokupio koji politički poen, zbog toga što je država centralizirana i šta je sav novac ostajao u Zagrebu, od institucija Vlade tj. ministarstava ove Vlade tako da su ruralni krajevi dvije trećine Hrvatske prazni. Reći ću vam jedan primjer, nedavno je bila kiša u mome selu, dogodilo se klizište. Čovjek ima brojnu obitelj, ne radi supruga ni on i naravno ne more se riješiti taj problem jer mu je kuća ugrožena zato što je privatno zemljište, sirotinja. Kada donosimo zakon onda trebamo gledati širu sliku, znamo ovo što se dogodilo u Zagrebu da tribamo biti solidarni, ali također moramo biti solidarni od Slavonije do Dubrovnika, od Prevlake do Vukovara. Zbog čega? zbog toga šta određene ugroze koje se dogode u Dalmaciji kao što je požar bio, kao elementarna nepogoda puno teže se rješaju stvari na tim područjima, ja bih volio da je drugačije. Imamo tako probleme, kolege prije mene je spominjao ekološke katastrofe, vidimo da je u Hrvatskoj za vrijeme ove stožerokracije moramo čuvati zdravlje, evo kroz moj Sinj otvoreno je iđu fekalije gradom, imamo čak i novac namjenski, ali Hrvatske vode nije briga ni za kanale, je da je javna nabava u biti pokazala da je podcijenjen troškovnik za izvođenje tih radova, ali u sred grada gdje je vrtić, gdje je škola, gdje je hotel u sred grada Sinja otvorena kanalizacija i ulazi ravno u Cetinu. Gdje su tu Hrvatske vode? Pa se pitamo što rade te institucije gdje građani plaćaju milijarde kao što su Hrvatske vode. Neka kažu koliko su kanala očistili. U mom selu u Cetinskoj krajini vrlo malo čiste, a građanima uredno šalju račune, ako ne plaćaju ovršuju. Ja nisam vidio, doduše naplate to nekakvi koncesionari ili sve ko ne u biti ali vrlo malo se radi, mi smo u provedbi zakazali. Mi moramo raditi isključivo da oni šta građani ih plaćaju bilo kroz račune, bilo kroz poreze da odrađuju svoj posao. I zbog toga nismo imali Strategiju nacionalne sigurnosti, 20 godina, prije 2,5 godine smo donijeli strategiju. Ušli smo u NATO, ušli smo u EU mi smo imali staru Strategiju nacionalne sigurnosti. Pa mi od dječjega vrtića moramo djecu učiti kako se obraniti od određenih ugroza, a neka nam se pojavi određena ugroza da nametnuta tijela prisilno kažu da saborski zastupnik može glasat ovdje ako je u samoizolaciji, a poljoprivrednik koji gnoji svoju njivu 3km nikoga nema oko njega, njemu iđe kazna od 8.000 kuna bez obzira što se nema s čime prehraniti. Prema tome, bilo je ugroza, bit će ugroza, moram biti solidarni i humani, međutim nemojte zaboraviti ove dvije trećine Hrvatske, počev od moje Dalmatinske zagore, Like, Gorskog kotara, Slavonije. Hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog potpredsjednika Sabora Ostojića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bulj zaboravili ste reći da je zamjenik direktora Hrvatskih voda iz jedne stranke bio nositelj u vašoj 10. izbornoj jedinici iz HNS-a koliko ja znam, jel tako, da je zamjenik direktora Hrvatskih voda bio nositelj liste HNS-a u 10. izbornoj jedinici sada. Eto brige. Direktor Hrvatskih voda je u Slavoniji, a ovaj iz HNS-a je dolje, a treći im je Bandić što kaže Ćorić. I sad Bandić kaže danas da će tužiti te iste Hrvatske vode da su mu ukrali 450 milijuna kuna. Raspala se koalicija ko rakova djeca, zaboravljaju na mentore i slične stvari. Kolega Bulj, bolest bilja, bolest životinja, afrička kako se zove ova kuga, to su sve ugroze 21. stoljeća nije pitanje samo vojske. Živimo u vremenu globalizacije gdje naprosto zahvaljujući infrastrukturi postoje potpuno druge ugroze, a to je danas covid. Zato smo kupovali na vrijeme i respiratore i ECMO uređaje jel je bilo pametnih ljudi koji su pisali u moju strategiju i rekli su to će nam doći kad-tad.
Hvala. Poštovani zastupnik Bulj.
Pa ja mislim da je središte problema u biti što oni koji bi trebali raditi svoj posao mi saborski zastupnici smo slijedom logike i izloženi, međutim direktori Hrvatski voda, agencija, ovih agencija, onih agencija, ne zna im se broj koliko agencija meni se čini 20-ak milijardi kuna pozoblju novca, ne znamo koliko prostora koriste sada iselit te ljude, mogli bi privremeno riješiti sve ove ljude koji su sada ostali bez krova nad glavom i u Zagrebu i u drugim krajevima. Ali je činjenica na koju moramo posvetiti se znači da usmjerimo, da maknemo unutar uprava ključnih ljudi te stranačke iskaznice jel je vidljivo da je ovaj stožer ispolitiziran sad trenutno i to je ono što najviše boli naše ljude i to je ono zbog čega imamo danas ovoliki broj iseljenih mladih Hrvata koji su mogli raditi u RH, to je ključ problema. Možete se buniti ali to je istina.
Hvala lijepo. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj. Vi ste i u prošlom sazivu mandata bili na neki način pučki tribun, uvijek ste pozivali na pravednost i to je dobro. Dakle, ovdje govorimo o solidarnosti, možemo ju nazvat samo solidarnost ili možemo je nazvat kršćanskom solidarnošću. Dakle ako uzmemo varijablu pravednosti bez ili sa ljubavi prema čovjeku onda su to dvije različite pravednosti. Tako i ovdje ta solidarnost koja bi trebala biti danas na djelu i koja je u većini rasprava sadržana. Ona zapravo čini jednu povezanost i međusobno zajedništvo ljudi koji su unesrećeni i društva kao takvoga. Pa evo ga, pohvaljujem vašu raspravu.
Poštovani zastupnik Bulj.
U Hrvatskoj je došlo do problema zbog toga što se je izgubila solidarnost i što se učilo svoju djecu, ako je netko u problemu, npr. ako jedna tvornica propadne, nije bilo čak ni sindikalne solidarnosti, dok je propadala tvornica Dalmatinka u Sinju, dok su radnice štrajkale, drugi su sa strane gledali i čuvali svoj posao. Znači mi smo izgubili tu osnovnu ljudsku solidarnost koju je hrvatski narod ipak pokazao ugrozama. To moramo napomenuti. Hrvatski narod, kad su najveće ugroze, kad je bio Domovinski rat, svi smo bili zajedno, bez obzira bili kršćani, mali, veliki, bili agnostici, atei .../nerazumljivo/... to je nebitno, najmanje bitno bilo je ne znam koje vjere, ja mislim da je bitno da ta solidarnost bude dobro usmjerena, a da državne institucije rade svoj posao i da se odmalena uči, u biti implementira Strategija nacionalne sigurnosti, obrane od bilo kakve ugroze. To je toliko jednostavno, ja kao vojnik, profesionalni vojnik znam što znači uigranost, znam što znači tim, a znam što znači [[Upadica: Hvala.]] način uhljebljivanja u određene institucije koje su dovele do ovoga.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Miletića. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Kolega Bulj, replika, zaboravili ste da u toj teškoj nesreći koja je zadesila grad Zagreb su puno pomogli i momci Bad Blue Boysi, iako ja pripadam drugoj navijačkoj skupini, rođeni sam Riječanin, ne smijemo zaboraviti njihov doprinos i budući da ste spomenuli fekalije, da 'prostite, mene su ovdje poslali prvenstveno građani Istre i Kvarnera, ogromno trpi Raša gdje u doslovnom smislu, Anka se zove gđa., želim da je zapamtite, ja ću itekako govoriti o ovoj temi, 30 m od kuće gdje živi sa svojom obitelji u otvorenom kanalu, to je priča prema kolegama IDS-a, ali pitat ću ja njih otvoreno, mnoga pitanja ću im postavljati teču fekalije, povučena su sredstva iz EU fonda i niz drugih stvari, ali to ćemo sve dovesti ovdje u pitanje na ovom mjestu. Hvala.
Poštovani zastupnik Bulj.
Pa dobro ste kolega sjetili se navijačkih skupina i BBB-a i Torcide i mojih, ostalom svih i Armade, naravno i ako triba ići lokalpatriotski mojih sinjskih Maligana, svi su bili znači zajedno i složno u ugrozama. Evo, BBB su se pokazali ovdje u Zagrebu, u Petrovoj bolnici, u svim tim problemima koji su se događali i to treba pohvaliti. Meni je žao što oni u svečanim ložama, koji glume ukravaćeni pod svjetlima reflektora dok se nazdravljaju šampanjcima, zbog čega se oni tako ne iskažu u tim trenucima jer jednostavno i te skupine se mogu usmjeriti u nacionalnu sigurnost, u sigurnost naših građana jer tim ljudima trebamo dati na važnosti, a ne ih podcjenjivati iz svečanih loža gdje se nazdravlja uz obor, gdje se ide oborita riba i ne znam šta i nazdravlja se uz najbolje šampanjac i najbolja vina. Smatram da su navijačke skupine jedno bogatstvo koje se može sociološki usmjeriti tamo ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Hvala lijepa.]] za sigurnost naših građana.
Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Mišela Jakšića.
Dobar dan, lijep pozdrav svima i prije svega, slažem se s kolegom Buljom da nažalost i velike nepogode, ali i velike pobjede ujedine ovu zemlju i sve građane ove zemlje i zato moram reći da mi je malo žao da je ovaj zakon došao 4 mjeseca nakon samoga potresa. Možda smo mogli neke stvari napraviti prije, bez obzira na pripremu za izbore, a možda se moglo malo i sačekati na raščišćavanje koalicijskih odnosa sa kolegom Bandićem koji evidentno postoje. Bez obzira kako pričali ili kao o tome raspravljali ili u kojem smjeru farbali. Da se izgubilo previše vremena govori i podosta rasprava od predstavnika Vlade koji su danas bili ovdje. Mi ih danas još nemamo jasno postavljene hodograme, nemamo jasno postavljenu strukturu i nisam siguran da ni nakon što donesemo zakon ćemo moći ljudima reći i u Krapinsko-zagorskoj i u Zagrebačkoj županiji i u Gradu Zagrebu, tada i tada ćete se useliti nazad u svoje stanove. Ono što bih svakako volio posebno dodati i reći je da unatoč tome što ne postoji jasna institucionalna podrška, a o tome pričam kao gradonačelnik i mogu reći da sustav civilne zaštite u RH nije posložen na adekvatan način. Još jedanput moramo zahvaliti i našim vatrogascima i policiji i vojsci i zdravstvenim djelatnicima koji su doista u ovoj krizi odradili velik, ogroman posao. Ono što me veseli iz rasprava premijera Plenkovića je najava da će se dati jako puno truda da se nađe konsenzus oko ovog zakona i mislim da je to doista jedan dobar put jer ovim zakonom pokazujemo svoju solidarnost, pokazujemo koliko smo spremni doista zajedno zaboraviti na političke boje i donijeti zakon do kojeg nas je dovela prirodna nepogoda, pokazati ljudima da su sve saborske stranke, svi saborski zastupnici, i vladajući i oporba, spremni puhati u isti rog i zaštiti građane koji su se našli na ulici, koji su se našli u prognaništvu, velika većina, najveća većina ne svojom krivnjom. Ono što bih volio apelirati kroz daljnju raspravu o ovom zakonu kojeg smo i rekli da podržavamo na prvom čitanju je da vidimo kako da dođemo do transparentnog modela i javne nabave i izbora onih koji će raditi na samom projektu jer nam se ne smije dogoditi da opet imamo raspravu za godinu, dvije, 3 dana kako su nečiji kumovi, građevinari, gradili i kako su ostali repovi za nečega što mora biti pokazano kao ruka pomoći našim sugrađankama i sugrađanima. Isto tako, naravno, nekoliko puta je spomenuti socijalni cenzus, mislim da tu isto trebamo imati jasne kriterije kako ćemo pomoći ljudima jer ne bi doista bilo fer da se dogodi da neka baka u Krapinsko-zagorskoj županiji je na ulici, dok mi na brzinu idemo graditi nazad stanove banaka i velikih institucija u centru grada Zagreba. Tu mora postojati jedna jasna socijalna komponenta kako i kojim tempom i kojim redoslijedom će se obnavljati domovi onih koji su se našli u ovoj nemiloj situaciji. I ono posljednje što bih volio napomenuti i reći je da, ovo je prilika koja možda nekad je i pokazatelj poruka koje nam priroda šalje i mislim da ima dovoljno pameti u Hrvatskoj i na arhitektonskom fakultetu, fakultetima, i na građevinskim fakultetima, naravno i ljudima koji su jako uspješni u svojim karijerama u privatnom sektoru. Ovu situaciju trebamo prihvatiti kao nešto što nam omogućava da grad Zagreb dignemo i stvorimo kao jednu europsku metropolu za 21. stoljeće. Može se napraviti i novih zahvata u prostoru i ova poplava pokazuje da su potrebni zahvati i u komunalnoj infrastrukturi, ali sigurno je kao što je kriza u 19. stoljeću kolere promijenila dramatično Pariz, kao što se Zagreb mijenja u 19. stoljeću da možda ovu situaciju trebamo shvatiti kao veliku šansu za promjenu u životu, funkcioniranju pa i u samom stilu života u Gradu Zagrebu koji je centra i metropola RH. Osobno ne znam dovoljno podataka o stanju financija Grada Zagreba, ono što sam danas čuo me nije baš do kraja razveselilo, nadam se da strukturni problemi koji eventualno postoje u funkcioniranju Grada Zagreba neće uzrokovati da se dovedemo u situaciju bez jasnih regula kako i na koji način će cijela Hrvatska pomagati nakon toga da se Zagreb izvuče iz financijskog gliba i to je isto nešto što bi se trebalo rješavati u narednom vremenu i u ovom domu, naravno i na Skupštini Grada Zagreba bez obzira u kojoj koaliciji i u kojem obliku. Eto, hvala vam.
Hvala i na vaše izlaganje imamo replike. Prva će biti poštovane zastupnice Dalije Orešković. Izvolite.
Hvala. Napokon smo čuli u jednom od izlaganja jednu ključnu informaciju, jedno ključno pitanje, da ne znamo kakvo je stanje financija u Gradu Zagrebu. Svi pretpostavljamo da se Zagreb nalazi u financijskom glibu. No bez problema smo predložili omjer sufinanciranja od strane Grada Zagreba. Također, tijekom dana sam slušala nekoliko replika na pojedinačna izlaganja gotovo ping pong s jedne i s druge strane sabornice čiji je problem Milan Bandić i tko je sve opterećen s njegovim korupcijskim aferama. Pa drage kolege i kolegice sa korupcijskim aferama Milana Bandića opterećeni smo svi mi, kako građani Grada Zagreba tako i čitave Hrvatske. I ne treba zaboraviti da će se obnova obavljati na njegovom domaćem terenu. Prema tome, ukoliko prije sve ne raščistimo ovaj problem nećemo obnoviti niti jednu jedinu ciglu nego ćemo ponovo imati jedan te isti kamen spoticanja. Prema tome, paralelno, a možda čak i prije upuštanja u provedbu ovog zakona [[Upadica: Hvala.]] trebamo riješiti ono [[Upadica: Hvala lijepa.]] što je do problema i dovelo.
Odgovor poštovanog zastupnika Jakšića.
Zakoni o fiskalnoj odgovornosti u RH pogotovo koji se tiču jedinica lokalne i regionalne samouprave su više nego jasni samo je pitanje da li će postojati politička volja i snaga da se netko s njima ozbiljno pozabavi. Dakle, netko bi trebao podvući crtu, napraviti reviziju financija i poslovanja Grada Zagreba, izmjeriti stanje zaduženosti, vidjeti koji je izvorni prihod proračuna i nakon toga ćemo svi imati jasnu sliku. Nije to nikakva tabula rasa to je nešto što već u zakonima postoji kao što pričamo o jedinicama lokalne samouprave jako lako možemo vidjeti koliko nam općina, gradova i županija treba jer svi oni koji prolaze 20% plaćaju izvornim prihodima ne bi ni smjeli biti općina, grad ili županija, a imamo jako puno i takvih primjera. Pitanje je samo da li ćemo se držati zakona koje već danas i imamo.
Poštovani potpredsjednik sabora Rajko Ostojić.
Ja se ispričavam, dakle …/nerazumljivo/… jer sam bio odsutan, ali vi ste kolega Jakšić vrlo jasno naglasili ulogu civilne zaštite. Mislim da smo napokon na osnovu ove Covid infekcije shvatili u principu koliko ta civilna zaštita vrijedi. Neću se vraćati u ona vremena „nni“ nema Pavla Kalinića da nam priča o akciji „ništa nas ne smije iznenaditi“ ali to je temelj na koji se radi temelj borbe od, protiv ugroze 21. stoljeća. Kolega Jakšić, nije svrha da svi pušemo u isti rog, svrha je da imamo dobrog dirigenta, da svatko svira svoj instrument, da svatko svira svoj instrument da to bude jedna fina glazba i da pomognemo građanima Zagreba. Ako svi pušemo u isti rog tu je potpredsjednik sabora, on najbolje zna, ništa od toga, neće biti glazbe, neće biti ničega ili kao što kaže ona stara narodna ako svi razmišljamo na isti način onda vjerujte kolega Jakšić netko apsolutno ne razmišlja, a ovdje smo da razmišljamo, da suprotstavljamo argumente i da iznjedrimo što je moguće bolji zakon.
Poštovani zastupnik Jakšić.
Dobro, potpredsjednik Škoro i ja ćemo se zbog kontinenta držati tambura, a vama ćemo ostaviti neke druge instrumente s obzirom na vaše porijeklo, ali ono što mi puno pričamo o civilnoj zaštiti i onom što moram naglasiti iz osobnog iskustva vođenja grada definitivno je da nije napravljeno dovoljno i da nismo institucionalno posložili tu priču. Sustav civilne zaštite funkcionira na način da 112 prespaja dal na gradonačelnika, dal na dogradonačelnicu, dal na zapovjedništvo javne vatrogasne profesionalne postrojbe i vele vam imate tu i tu takav problem. Doista moram reći uslijed korona krize pogotovo kad je bio lockdown kad se trebalo paziti koliko se mladih ljudi okuplja na otvorenim prostorima da nismo imali dobrovoljne vatrogasce u vatrogasnoj zajednici grada, da nismo imali javnu vatrogasnu postrojbu mi ne bi čak uspjeli ni iskontrolirati sve one mjere koje su se od nas tražile. E onda si postaviš pitanje, a gdje je tu sustav civilne zaštite i što to civilna zaštita koja bi trebala biti kapa svega danas u RH predstavlja.
Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Ivane Posavec Krivec. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege ova današnja rasprava zasigurno izaziva veliki interes javnosti, posebno veliki interes svih onih građanki i građana Krapinso-zagorske, Zagrebačke županije i Grada Zagreba kojima je stradao dom tijekom razornog potresa 22. ožujka ove godine. Od tada do realizacije ovog zakona proći će najmanje 5 mjeseci, a građani imaju velika očekivanja od svih nas. Od sabora i od Vlade jer s pravom očekuju od države da im pomogne u rješavanju životnih i egzistencijalnih pitanja koje su ne njihovom krivnjom nastala nakon potresa. Zakon pozdravljam, podržat ću ga, ali se nadam da će do drugog čitanja predlagatelj odnosno predlagateljica uvažiti one konstruktivne primjedbe koje će doprinijeti da nužna obnova nakon potresa bude prilika za skok, za iskorak u poboljšanju kvalitete života građanki i građana prvenstveno u Zagrebu, a potom u Krapinsko-zagorskoj i Zagrebačkoj županiji. Ovaj zakon treba postati prilika za veliku obnovu kulturno povijesne jezgre Grada Zagreba i njihovo urbano poboljšanje, nove zahvate u prostoru i interpelacije među objektima. Mislim da istovremeno ova obnova ne smije biti taoc nikakvih ograničenja, ali da ona mora biti provođena temeljem stručne podloge i potpuno transparentno u suradnji sa zainteresiranim dionicima. Odmah ću reći da su već do sada mnogi vrsni stručnjaci, urbanisti i arhitekti kroz javnu raspravu ponudili niz rješenja koja su primjenjiva u obnovi Grada Zagreba, a koja bitno poboljšavaju vizualni i funkcionalni identitet grada. Poslušajmo ih kada ukazuju na niz neiskorištenih potencijala velikih zatvorenih, ali i zapuštenih dvorišnih prostora među stambenim objektima u donjem gradu koji bi mogli postati prostor interpolacije polu ukopanih garaža na kojima bi nikle oaze za djecu i mlade primjerice. Tako bismo djelomično riješili i pitanje problema prometa u mirovanju u Gradu Zagrebu koji je slično kao i u većim europskim gradovima svakim danom sve složeniji. U ovom osjetljivom trenutku urbanisti prepoznaju tu novu priliku i za planski i infrastrukturni razvoj Zagreba jer postoje u gradskom središtu dovoljno veliki neiskorišteni građevinski prostori na kojima bi se mogao paralelno stvoriti novi moderan grad u gradu po mjeri 21. stoljeća. Nadalje, puno je objekata u gradu na kojima se obnavljaju ovojnice odnosno fasade ili krov temeljem drugih programa, najčešće energetske obnove ili su već odobrena sufinanciranja vlasnicima kulturnog dobra za korištenje sredstava spomeničke rente i provođenje zaštitnih radova i mjera. Mislim da bi bilo dobro, da ne kažem racionalno predvidjeti korištenje operativne infrastrukture i objedinjavanje radova koji se ne odnose samo na konstruktivnu obnovu objekata, kako to predviđa ovaj zakon. Odgovornost za elementarnu nepogodu ne možemo predbacivati nikome, moramo konstatirati da potres, njegovu pojavnost, snagu i razornost djelovanja nije moguće predvidjeti i na taj način preliminarno spriječiti žrtve i štetu. Sreća u nesreći je što nas je sve zajedno potres zatekao doslovno na spavanju, u nedjeljno jutro kada je poslovna, prometna i svaka druga aktivnost u centru grada bila na minimumu i vjerujem da je to glavni razlog što ne bilježimo veće žrtve. No, žrtva je ogromna, u potresu je izgubljen jedan mladi život i to nikad ne smijemo zaboravit. Nakon zagrebačkog potresa 22. ožujka zaprimljeno je preko 42 000 prijava i zahtjeva za pregledom zgrada i stanova na kojima postoje oštećenja. Procjenjuje se da se radi ukupno oko 24 000 zgrada. Gotovo sve zgrade u središtu Zagreba, posebice na području gornjeg i donjeg grada, ali i mnoge u širem gradskom području zidane su konstrukcije iz razdoblja 18., 19. ili 20. stoljeća. Od više od 13 300 zgrada u zaštićenoj povijesnoj urbanoj cjelini Grada Zagreba upisano je u registar kulturnih dobara RH oštećena je polovina. Kako su oštećenja prijavljena na više od 24 000 zgrada, pred stručnjacima je izrazito dugoročno razdoblje utvrđivanja njihove otpornosti, projektiranja obnove i pojačanja. Nadam se da ćemo u skorom vremenu imati konačan prijedlog ovog zakona na drugom čitanju i da ćemo za dobrobit obnove Grada Zagreba, Zagrebačke županije i Krapinsko-zagorske županije učiniti ovaj zakon puno boljim.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Ružice Vukovac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Prije svega kao Slavonka, dakle kao osoba koja nije stalni žitelj Grada Zagreba želim izraziti suosjećanje svima kojima je unazad nekoliko mjeseci bila ugrožena egzistencija, što uslijed potresa, što uslijed poplava, što uslijed niza drugih događaja koji remete miran život čovjeku poput požara, onečišćenja zraka i slično. Uvažavajući činjenicu kao i potrebu da se novi Zakon o obnovi donese žurno i usmjeri u organizaciju pravednog i socijalno uravnoteženog sufinanciranja mišljenja sam kako se ipak trebalo pristupiti izradi prethodne procijene učinaka zakona i to iz razloga jer je evidentan utjecaj primjene zakona na rad i tržište rada, utjecaj na zaštitu okoliša, pa i na zaštitu ljudskih prava. Izradom prethodne procijene dobili bismo dalekosežniji pregled učinaka i efekata koje će primjena ovoga zakona prouzročiti. Vjerujem kako bi izradom prethodne procijene bilo daleko manje odbijenih prijedloga struke unutar postupka e-savjetovanja. Od ukupno 389 komentara koje su najvećim dijelom dala strukovna udruženja i institucije poput Društva arhitekata, Hrvatske komore arhitekata, Udruženja hrvatskih arhitekata, Arhitektonski fakultet, Hrvatski inženjerski savez, Društvo građevinskih inženjera itd., itd. Tek 20-tak posto tih komentara je uvaženo dok je veliki broj komentara ipak odbijen ili je odbijen kroz opasku „primljeno na znanje“. Inače ova opaska osobno smatram ne znači ništa jer uz takve opaske trebalo bi jasno biti navedeno hoće li se prijedlog uvažiti ili ne uz obrazloženje zašto je odlučeno onako kako je odlučeno. Kako ćemo u budućnosti razvijati socijalni dijalog između državnih institucija i struke ukoliko se praksa zatvaranja ministarstava prema struci i dalje nastavi? Vjerujem da se struka nakon što su se doista potrudili, odvojili vrijeme, dali svoj sud, svoj prijedlog, nažalost ipak osjeća poniženo. Da se primijetiti kako je bilo kvalitetnih prijedloga, no ipak odbijenih, vezanih primjerice uz dizalice topline kao suvremenije, ekološki, ekološki prihvatljiviji i u konačnici jeftiniji model grijanja kućanstva. Ugradnjom takvih rješenja smanjuje se udio fosilnih goriva, povećava udio obnovljivih izvora energije, povećava energetska učinkovitost. Potrebno je inzistirati na cjelovitoj obnovi, a ne samo na konstrukcijskoj, te bi zakon trebao stimulirati građane na cjelovitu obnovu, dakle i konstrukcijsku i protupožarnu i energetsku i druge. U suprotnom dogodit će se da se situacija na zgradama, da se zgrade konstruktivno poprave, ali neće biti uporabljive jer nema sredstava za ostale radove. Na taj način izgubit ćemo stanovnike, a i vlasnici se neće odlučivati na obnovu. Unutar odredbi zakona izostalo je i reguliranje odvoza građevinskog otpada, nadam se da će se i o tome povesti računa, te da, jel je građevinski otpad zapravo nova sirovina i vjerujem da se neće događati da završava po sesvetskim šumama. Za kraj mog izlaganja želim samo podsjetiti sve one koji sudjeluju u izradi zakonskih rješenja kao što je ovaj predloženi Zakon o obnovi da su još uvijek svježa gorka iskustva koja je doživjela Posavina, gdje je poplava mnogim obiteljima oduzela domove. Tada je izgrađen i u ovom Domu izglasan zakon, zakonski prijedlog koji je mnoge upravo ostavio bez krova nad glavom. Meni su osobno pisali pojedinci koji su samo zato jer su bili na privremenom radu u Zagrebu gdje su jasno prijavili svoj boravak ostali bez obiteljske kuće primjerice u Gunji jer je zakon rekao da pravo na obnovu nemaju. Unatoč dobroj namjeri predlagatelja Zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom nadam se da se ovaj zakon u primjeni neće pokazati manjkavim i neće biti nepošten prema građanima kao što su to mnogi zakoni do sada ipak bili. Za kraj ću samo pročitati komentar jedne gospođe koja je starosjedioc Grada Zagreba koja kaže da se boji da će predloženi zakon ipak izostati, izostat će rješavanje suvlasništva, izostat će neplaćanje pričuve, izostat će rješavanje svih onih sporova koji su zapravo dugotrajni a radi se o imovinskopravnim odnosima i slično. I nju zapravo zabrinjava da se ovo sve skupa svodi na jedno gašenje požara, a kada sve to skupa prođe da će Zagreb ponovno živjeti kao i do sada odnosno po istom, po starom što nju itekako kao i mene brine. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku gospodina zastupnika i potpredsjednika Škore.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Vukovac, iskoristit ću svoje pravo da govorim kao saborski zastupnik da bi možda upozorio uvažene kolege posebice one koji će odlučivati o donošenju ovoga zakona da ti zakoni moraju biti, upotrijebit ću jedan anlizam user friendly dakle da trebaju biti na neki način pristupačni onima koji će biti korisnici toga zakona. Sam sam koristio određene zakone i zakonska rješenja kao poduzetnik i znalo je biti da bi se ustvari trebalo završiti fakultet da bi takvo nešto čovjek mogao ispuniti. Letimičnim pregledom još jedanputa ovdje sam konstatirao da u cijelom procesu Vlada Republike Hrvatske, Fond za obnovu, ministarstva barem tri, Grad Zagreb, Zagrebačka županija, Krapinsko-zagorska županija, Stručni savjet za obnovu, Zavod za prostorno uređenje, projektanti, inspekcijski nadzor a da nam trebaju zakoni naravno o obnovi obrazac za popis štete, glavni projekt, stručni nadzor, projekt obnove, program cjelovite obnove, tehnički propis dakle jedna gomila papira gdje ne znam koliko će se naši korisnici uspjeti snaći nakon ovako kompliciranog zakona. Treba pojednostaviti.
Hvala. Poštovana zastupnica Vukovac.
Hvala lijepo. Hvala lijepo kolegi Miroslavu. Dakle da, naši zakoni doista izgledaju prilično komplicirani za obične smrtnike nazovimo tako naš narod i upravo iz tih razloga ja govorim o ovim proceduralnim propustima jer se nadam da ćemo i u budućnosti mijenjati zapravo pristup prema tom malom čovjeku, da ćemo ga uključivati u procese izrade zakonskih prijedloga a to recimo evo ni sa ovim zakonom nije slučaj. To će biti na neki način i moja mantra. Ja želim da se uključe krajnji korisnici odnosno adresati svih zakona koje donosi ovaj Visoki dom u sam proces izrade zakonskih prijedloga. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Vesne Nađ. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnici, ako je intencija predlagatelja da zakon bude jasan, transparentan i provediv onda je trebalo angažirati svu moguću stručnu pamet koja se uporno nudila i uključiti predstavnike svih zainteresiranih dionika da se taj cilj i postigne. Ovako imamo 389 primjedbi stručne javnosti i zainteresiranih građana. Imamo smiješnu situaciju da je primjedbu dao i Zavod za prostorno uređenje Grada Zagreba, a predlagatelj navodi primljeno na znanje i djelomično se prihvaća. Kroz to se vidi da se ovaj prijedlog zakona nije radio u suradnji države odnosno ministarstva i Grada Zagreba, nego je tu bilo povuci, potegni, tko će biti veća faca u postupku obnove. Čak se u nacrtu prijedloga zakona koji je bio na raspravi na 1. sjednici Vlade navodi na stranici 9 – do sada su održane dvije sjednice radne skupine 31. ožujka i 7. travnja. U toj radnoj skupini bili su i predstavnici Grada Zagreba. Stvarno su se ubili od posla na te dvije sjednice. Zato Prijedlog zakona izgleda ovako nedorečen uz obrazloženje da će se sve riješiti provedbenim propisima. A što će se desiti ako se u predloženim rokovima ne donesu ti provedbeni propisi ili se pak ne sklopi ugovor o osnivanju fonda? U ostalom zakonom se ne predviđa rok za osnivanje fonda. Ništa se neće desiti jer u ostalom zakon nema niti prekršajnih odredbi. Bilo bi racionalno da se zakonom propišu koju dokumentaciju vlasnici odnosno suvlasnici zgrade moraju priložiti uz zahtjev kako bi oni mogli se pripremiti za podnošenje zahtjeva za obnovu čim zakon stupi na snagu i Vlada u propisanom roku od 30 dana od dana stupanja na snagu zakona donese program mjera. Prema članku 36. Prijedloga zakona umjesto gradnje zamjenske obiteljske kuće vlasnik uništene obiteljske kuće može odabrati isplatu novčane pomoći za opravdane troškove, a iznos novčane pomoći određuje Fond za obnovu odlukom u skladu sa programom mjera. Kako je evidentno da je to upravni akt, trebalo je propisati pravni lijek protiv te odluke. Nije valjda da se građanima nudi novčana naknada po sistemu uzmi ili ostavi i nemaš pravo na žalbu? Dakle budući da je Fond pravna osoba s javnim ovlastima nužno ga je osnovati zakonom. Ako obnovu zgrada i isplatu novčane pomoći na temelju odluke ministarstva provodi Fond za obnovu zašto ne bi malo bilo racionalnije u okviru nadležnog ministarstva osnovali ustrojstvenu jedinicu primjerice Zavod za obnovu Grada Zagreba, za obnovu zgrada oštećenih potresom i u okviru toga ministarstva imamo dovoljno stručnih ljudi da obave taj posao, a uostalom što nas priječi da preraspodijelimo državne službenike iz drugih javnopravnih tijela i angažiramo i druge stručnjake. Zašto se moramo ponašati kao pijani milijarderi i to u ovakvoj situaciji gdje su nam državni proračun kao i proračun Grada Zagreba u debelom minusu? Zakon ne sadrži nikakav socijalni kriterij. Zar ćemo staviti u isti koš tajkune i socijalno ugrožene građane koji kao vlasnici nekretnina odnosno suvlasnici moraju sufinancirati 20% obnove? Ne smije se desiti da socijalno ugroženi građani snose teret ove prirodne katastrofe za koju je debelo kriv i grad i država, koji su poticali obnovu samo fasada i krovova radi energetske obnove, a znali su da je Zagreb unutar seizmičke najaktivnije zone unutrašnjeg dijela Hrvatske. Zašto je mogao Dubrovnik i Ston biti obnovljen poslije potresa u potpunosti sredstvima države a Zagreb ne može? Čisto sumnjam da u Donjem gradu, Maksimiru, Gornjoj Dubravi ili Markuševcu žive sve sami tajkuni. Osim toga ovaj prolom oblaka koji je ovih dana zahvatio Zagreb pokazao je svu trulež sustava odvodnje, osobito u Donjem gradu i obnova ne smije ići samo zgrada već i tog sustava odvodnje da ne bi bilo izvana fuj, a iznutra fuj kako to često biva u Gradu Zagrebu. I na kraju potrebna je kontrola utroška sredstava na nultu potenciju da ne bi bilo prsti u pekmezu. Digitalizacija nam omogućava da u realnom vremenu pratimo utrošak svih sredstava u obnovi, pa regulirajte takav sustav kontrole radi transparentnosti. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Ja ću nastaviti u tonu kojim sam počeo na prošloj sjednici, a to je konstruktivni prijedlozi predlagaču. Ako me tko sasluša dobro, ako ne neka idu svojim putem. Danas se puno govorilo o socijalnoj državi, socijalnom pristupu, solidarnosti i pravednosti pa ću svezi s tim pokušati dati nekoliko prijedloga. Skrenuo bih pozornost na nekoliko činjenica koje bodu oči, a smatram da se preko njih ne smije prijeći. Bez promjene stavaka članaka zakona koji to reguliraju ili su izostavljeni zakon ne bi trebalo dati na drugo čitanje. Budući da oni koji nisu obnovili svoje domove i nisu imali gdje živjeti, sigurno nisu mogli ni zamijeniti svoje bojlere atmosferske sa kondenzacijskim, pa smatram da bi se u 1. čl. u st. 2. alineja 5. trebalo dodati i novčanu pomoć za zamjenu starih atmosferskih bojlera sa novim kondenzacijskim ako to pravo nisu ostvarili iz drugih izvora, a to bi trebalo isto na odgovarajući način primijeniti i u čl. 34. U čl. 5. se priča o postotnoj podjeli tereta. Postotna podjela financiranja između RH i Grada Zagreba odnosno županija i vlasti … je paušalna i nepravedna u odnosu na vlasnike građevina slabije ekonomske snage, bez druge nepokretne ili pokretne imovine ili takve lako utvrdive imovine bez stalnih izvora prihoda sa niskim plaćama ili mirovinama. Postotak sudjelovanja vlasnika bi trebao ovisiti o vlasnikovoj ekonomskoj snazi, što se vrlo jednostavno može utvrditi iz službenih evidencija Porezne uprave odnosno Upisnika registra nekretnina, pokretnina odnosno prava. Bogati bi svakako trebali sudjelovati sa više od 20% dok bi oni najsiromašniji trebali biti oslobođeni od sudjelovanja u financiranju, ako govorimo o socijalnoj državi. U čl. 7. s prethodnim u vezi je i neopravdano propisano avansno plaćanje vlasničkog udjela u financiranju 20% prije početka iz vođenja radova. Pretpostavljam da bi se avansno trebalo uplatiti dio sredstava, a konačno plaćanje bi trebalo uslijediti nakon završetka radova ili barem prema građevinskim pozicijama. Ne znam zašto se zaboravilo na Zagorce koji trenutno nemaju krov nad glavom, pa predlažem da se čl. 50. izmijeni i da se tu doda da izgradnju zgrada za privremeni smještaj vlasnika odnosno zaštićenih najmoprimaca koji imaju pravo na zamjenski smještaj kada u slučaju obnove njihov objekt nije podoban za stanovanje treba i osigurati na području Krapinsko-zagorske županije odnosno pogođenim najbližim gradovima u Zagrebačkoj županiji, a ne samo u Gradu Zagrebu. O sigurnosti gradnje odnosno o standardima koji se trebaju poštivati neću govoriti jer se puno govorilo. Isto tako neću govoriti niti o transparentnosti, ali bi skrenuo pozornost na još jednu stvar, a to je da bi vlasnike objekata koji će obnavljati svoje objekte trebalo osloboditi davanja u proračun jer to jednostavno nema smisla da se s jedne strane daje novac iz proračuna za gradnju tih objekata, a nakon toga ti isti građani taj novac vraćaju kao namete i takse ponovo u proračun. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. I tijekom današnje rasprave, a i jučerašnje rasprave na Odboru za graditeljstvo na matičnom radnom tijelu nisam još čuo da je bilo primjedaba ili kritika na račun ovog zakona, koliko sam očekivao iz dosadašnjeg proteka vremena od kada se dogodio potres na području Zagreba, Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije što govori da je ipak kroz ovaj protek vremena i raspravom koja je vođena sa zainteresiranom javnošću na određeni način zakon dobro posložen i da daje odgovore na vrlo zahtjevna pitanja koja se pojavljuju prilikom činjenice da je potres zahvatio Grad Zagreb i da je na prostoru na kojem se dogodio oštećeno gotovo 25.000 objekata. Ono što iz ovog zakona se dade iščitati to je da se on oslanja na tri temeljne postavke. Prva je da je pristup obnovi zgrada koje su zahvaćene potresom temelji se na obnovi konstrukcije ili cjelovitom obnove zgrade, izgradnjom nove zgrade. Drugi bitan element ovog zakona jest program mjera koje donosi Vlada i koji će propisati i mjere i rokove i cjelokupni model same obnove oštećenih zgrada. I treći bitan element ovog zakona je osnivanje fonda za obnovu kojega će osnovati jasno RH i dvije županije zajedno s Gradom Zagrebom. Dakle, iz toga se dade iščitati da je zakon osmislio proceduru, način financiranja, upravljanja i provedbe cjelokupne obnove ovih objekata koji su oštećeni potresom. Ono što bi ja u svojoj raspravi dodao, naime Zakonom o gradnji je predviđeno 6 temeljnih zahtjeva za građevinu. Prvi i najvažniji, mehanička otpornost i stabilnost građevine i to ovaj zakon rješava. 6. temeljni zahtjev temeljem Zakona o gradnji odnosi se na energetsku zaštitu, odnosi se na zaštitu energije, a koji je u velikom dijelu određen uređenjem fasade. S obzirom da će konstrukcijski zahvat kojim će se obnoviti zgrada kako bi se ojačala njena mehanička otpornost i stabilnost u velikom dijelu zahvaćati samu fasadu zgrade, držim da bi bilo dobro, ako je moguće jasno to podrazumijeva opet i značajna nova financijska sredstva, ali kako idemo na tragu da nam taj novi objekt, preuređeni, obnovljeni doista budu lice ovoga grada, da bi u nekoj fazi samo programa mjera bilo dobro osmisliti poseban element, poseban model, poseban način kako ući u energetsku obnovu zgrada koje će biti konstrukcijski obnovljene temeljem ovog zakona. Ja znam da to podrazumijeva velike novce, dodatne novce, ali s obzirom da postoji već program na razini europskih fondova, bilo bi dobro da kada uđemo u konstrukcijsku obnovu zgrade ispunjavamo temeljni uvjet građevine, temeljni zahtjev za stabilnost građevine da uđemo i u ovoj dio koji se odnosi na njenu energetsku zaštitu. To je jedna stvar. I druga stvar koja je jučer na odboru bila navedena, a i danas u samoj raspravi, odnosi se na taj pristup koji bi trebao vrednovati socijalnu dimenziju vlasnika zgrada. Bit će jako puno problema u njegovoj realizaciji, činjenica da brojne zgrade nisu etažirane, činjenica da je na velikom broju objekata neriješeni imovinskopravni odnosi, činjenica da postoje brojni odnosi između vlasnika, stanara, korisnika itd. s jedne strane, a s druge strane činjenica jasno da pojedini vlasnici, bilo da su to umirovljenici, starije osobe, osobe slabijeg socijalnog stanja teško da će moći odgovoriti na ovaj način pa bi trebalo osmisliti jasno kreditne linije koje bi prepoznale upravo one građane koji su najugroženiji u ovom zakonu. Hvala.
Vrijeme. Evo nekoliko replika, prva je uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Hvala. Uvaženi zastupniče Bačić. Upravo tri glavna elementa koja ste istaknuli kao najvažnije odlike ovog zakona, predstavljaju tri elementa koja sam ja istaknula i prepoznala kao najveće izvore korupcijskih rizika koje iz predloženog zakona proizlaze i nadam se da će se do drugog čitanja te nepravilnosti i te opasnosti otkloniti. Prije svega, govorilo se o fondu kao o provedbenom tijelu, moram reći da ovog trena njegove ovlasti i zadaće, način kontrole rada ljudi koji će ga činiti nisu poznate, što govori o tome da će prije biti riječi o tome da će se tamo postavljati osobe na temelju nekakvih sinekura, a ne na temelju svojih stručnih kvalifikacija i onih zadaća koje bi taj fond trebao obavljati. Drugi veliki problem, možda i najvažnije taj što ste i sami dobro primijetili da će se obnova provoditi po programu i po mjerama koje će definirati Vlada, a o kojima ovog trenutka ne znamo ništa one su nam potpuna nepoznanica. Poznavajući prethodne metode rada i namjere i nakane, a još više rezultate, svjedoci smo da u tome može nastati najveći problem. I treća stvar kada govorimo o financiranju, netransparentnost o kojoj se puno govorilo dovest će do toga da ćemo ponovno financirati imućne … /Govornica isključena./ …
Vrijeme. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice. Niti jednim zakonom se ne može do kraja urediti problematika koju zakon obuhvaća i zbog toga postoje uredbe vladine, postoje podzakonski akti koje su u nadležnosti ministara. I kada govorite o ova dva temeljna dokumenta i kada govorimo o programu mjera koje donosi Vlada na prijedlog ministarstva uz prethodnu suglasnost i izradu jedinica područne samouprave odnosno Grada Zagreba i dviju županija, on treba riješiti ono što je presudno kad je u pitanju provedba ovog zakona. To je temeljni dokument koji će praktično predstavljati realizaciju ovog zakona. I druga stvar, što se tiče fonda za obnovu on se uređuje, njegovo ustrojstvo, način djelovanja, propis kako i na koji način će postupat fond uređuje se ugovorom kojega će potpisati osnivači, a zna se tko je osnivač iz ovog zakona. Prema tome, ja tu ne vidim ikakve probleme u njegovom funkcioniranju, a svaki se zakon može izigrat odnosno svaki dokument, svaki … ispričavam se.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Nikola Grmoja.
Poštovani kolega Bačiću. Ovo što se događa u Gradu Zagrebu je posljedica vaše politike, koalicije koju imate s gospodinom Bandićem već dugi niz godina, ali ono što je sramotno je postupanje Hrvatske policije prema gospodinu Blagusu koji je zajedno sa skupinom građana intervenirao, otvorio Ustavu da voda ode prema Savi, spasio Zagreb jer niti Hrvatske vode, a niti nadležne službe Grada Zagreba se još uvijek ne mogu dogovoriti tko je odgovoran za to što ništa nisu poduzeli i kada su građani uzeli stvar u svoje ruke, kada su napravili on što su trebale napraviti institucije kako se ponaša hrvatska policija. Zašto niste reagirali na to? Što poduzima ministar policije i potpredsjednik Vlade? Jedno sramotno ponašanje. Građani me mole da reagiram i ovo je stvarno sramota. Vaše nečinjenje je dovelo do ovoga.
Vrijeme. Odgovor na uvaženi zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Grmoja ne znam što ste vi replicirali i o čemu vi govorite. Ja govorim o Zakonu o obnovi zgrada oštećenih potresom, o čemu vi govorite to, vi najbolje znate a inače ja pretpostavljam da vi isto tako dobro znate da policija u ovoj državi treba biti neovisna, da ako o nekome ne treba ovisiti to smo nas 151 zastupnik u HS, pa bi bilo dobro da ste tu primjedbu, to pitanje, tu vašu dilemu zainteresiranost građana uputili tamo gdje to treba uputiti. Na nama je da kao predstavnici najvećeg zakonodavnog tijela u RH osiguravamo pretpostavke hrvatskoj policiji da može djelovati, da im budu svi materijalni uvjeti osigurani, a mi kao političari bi se trebali kaniti utjecaja na hrvatsku policiju.
Hvala. Povreda Poslovnika Nikola Grmoja.
Povreda čl. 238., ja sam govorio o temi, tema je Grad Zagreb i obnova Grada Zagreba i funkcioniranje u Gradu Zagrebu, a hrvatska policija nažalost nije neovisna, zna g. Bačić koliko je ljudi sam zaposlio u hrvatsku policiju, kako je utjecao i kako utječe na hrvatsku policiju. Evo u mom gradu npr.
To nije povreda Poslovnika. Upozorenje pred opomenu. Slijedeća replika je uvaženi zastupnik Nino Raspudić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani zastupnici. g. Bačić, govorili ste o odnosu između suvlasnika u jednom trenutku. Valja napomenuti da vrlo problematičan suvlasnik u zgradama pogođenim potresom u Zagrebu je i država. Navest ću jedan vrlo konkretan primjer kojeg su mi stanari te zgrade iznijeli. Stara, dakle zgrada u centru Zagreba, vlasništvo je dijelom države 50%, a ostatak je privatnih vlasnika. E sad, u potresu tu je nekada bila pekara u državnom vlasništvu i golemi dimnjak o kojem je trebala brinuti država, koji se urušio i teško oštetio krovište. Sva sredstva od pričuve su stanari dali da očiste krovište i stave nekakav najlon, u 5. mjesecu uputili zahtjev, niko ih ništa nije kontaktirao za obnovu od strane države kao suvlasnika, nemaju 51%, bez države ne mogu ništa. Poplava im je uništila dodatno stanove. Sad se postavlja pitanje hoće li iko ljudima nadoknadit štetu koja je prouzročena zbog nečinjenja države odnosno nebrige o državnoj imovini jer su vlasnici u ovom slučaju ovisni i o državi kao suvlasniku objekta. To su isto stvari koje je valjalo predvidjeti zakonom ili barem u praksi potaknuti Ministarstvo državne imovine [[Upadica: Vrijeme, vrijeme]] da razmišlja o tim slučajevima. Hvala.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani kolega Raspudić, slažem se s vama apsolutno tu, uopće nema dileme da, da svim vlasnicima kojima je dodatno nastala šteta ne samo potresom nego zbog nečinjenja da im treba nadoknaditi sve ono što su uložili kako bi sami prevenirali novu štetu. Mislim da u prijelaznim i završnim odredbama ovog zakona čak je to i navedeno da vlasnici koji su već sada izloženi određenim troškovima kako bi mogli normalno živjeti, barem približno u nekakvim normalnim uvjetima, da te račune priskrbe, da ih dostave i bit će samim time obeštećeni. Ali ponavljam da je to jedna od vrlo važnih odredaba za koju ćemo vjerojatno do drugog čitanja se odredit, to je taj socijalni pristup koji govori o položaju i tamo gdje nije etažirano i tamo gdje nisu definirani vlasnički odnosi. Zahvaljujem.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Bačić, u pravu ste kad kažete da oporba danas nije uspjela pokazati sve ono što je pokazivala u predizborno vrijeme i nije uspjela iskazati neko veliko ovaj, velike zamjerke na ovaj zakon jer očito da laka rješenja za financiranje i sam proces obnove nije nešto što se može ponuditi samo kroz običnu kritiku ili opisivanje situacije što slušamo tokom cijelog dana. Jedna je teorija, a drugo je praksa i oni koji rade na terenu znaju koliki je to problem i s čime se Grad Zagreb susreo prije gotovo nešto više od 4 mjeseca. Mislim da je i ova vlada, ali i stranka HDZ pokazao na koji način treba pristupiti cijeloj ovoj priči bez obzira na sve ono što se događalo u predizbornoj kampanji. Jasno smo povukli one osnovne poteze od samog početka i prvog dana samog potresa, očistit Zagreb, omogućit promet, zbrinut najugroženije i ponuditi zakonsko rješenje. Jedno su dijela, a riječi, kažem, procjenjuju ljudi [[Upadica: Vrijeme]] i oni koji su na izborima rekli kome to daju.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Borić, da ja sam rekao 3 temeljna stupa na kojima ovaj zakon počiva, ali na kraju nema ništa bez financija. Ako je šteta odnosno naknada, realizacija, provedba obnove negdje oko 42 milijarde kuna kako je to navedeno u zakonu, jasno da je, da će ulog države bit puno veći od 60% jer je u puno objekata država sama vlasnik, a to su najskuplji i najvrjedniji objekti koji su u državnom vlasništvu ili objekti javne namjene, tako da će otprilike puno više od 60% predviđenih ukupnih sredstava za obnovu morati osigurati država, to ćemo već vidjeti u ovom proračunu koji je pred nama, ali s obzirom na dugotrajnost obnove ovog cjelokupnog projekta potrebno je osigurati ta sredstva i u tom smislu nisam ni ja, slažem se s vama, čuo nekakve danas novosti s lijeve strane sabornice koje, koja bi pronašla i omogućila, predložila rješenja koja bi podrazumijevala lakše financijsko rješenje ovog, ovog kolača, da tako kažem.
Posljednja replika uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Bačiću, ova ugroza tj. ovaj strašan potres ti je stvorio znači 11 milijardi EUR-a štete na području Grada Zagreba i Zagrebačke županije i Zagorsko-krapinske županije. I znam da centar Zagreba je u biti, taj potres je nažalost uz tu elementarnu nepogodu pokazao kolka je nebriga onih koji upravljaju sa 2/3 proračuna RH, to je Grad Zagreb. A kolka je nefunkcionalnost toga mogu vam prenijet na svoju Dalmaciju. Pa nedavno je bilo u mome selu, čovjek u sirotinji, klizište kažu ne možete koja im je kuća ugrožena, ne možemo mu pomoći ni lokalna samouprava jer je to privatno vlasništvo, a Bandić će se širio sa donacijama od, politički naravno, motivirano je trošio proračunska sredstava Grada Zagreba i dana 2/3 Hrvatske, mi moramo biti solidarni, a 2/3 Hrvatske su ostale i dalje [[Upadica: Vrijeme.]] zaboravljene jel svih ugroza.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj, ja u ovom zakonu ne vidim i ne želim vidjeti brige zagrebačkog gradonačelnika, nego u ovom zakonu vidim prije svega veliki broj naših građana i u Zagrebu i u okolnim županijama kojima je ne njihovom krivicom uništena njihova imovina. I zbog toga što njihov gradonačelnik ili njihov župan ili njihov lokalni načelnik dobro ili loše vodi grad o tome će reći sud i njihovi sugrađani, a na nama je kao saborskim zastupnicima da neopterećeni tim i takvim lokalnim dužnosnicima učinimo sve, da napravimo zakon koji će tim ljudima pomoći. I to je naša obaveza, zato o ovom zakonu i govorimo, a o radu zagrebačkog gradonačelnika ili nekog drugog čelnika lokalne samouprave vrlo brzo će imati što reći hrvatski građani. Tad ćemo valjda cijeniti i ovaj zakon odnosno sve ono što je ta [[Upadica: Vrijeme.]] lokalna samouprava napravila da bi im olakšala život.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Ivan Ćelić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pri kraju 4 tjedna epidemije u Hrvatskoj imali smo potvrđeno 206 slučajeva od čega je na dan 21. ožujka 2020. bilo 49 novo dijagnosticiranih slučajeva. Kada smo mislili da se ništa gorega ne može dogoditi 22. ožujka u 6 i 24 ujutro nas koji živimo u Zagrebu zadesio je potres jačine 5,5 stupnjeva po Richteru i u naredna 24 sata još se dogodilo 57 manjih potresa. Zbog velikih šteta oštećene su naravno i bolnice iz kojih su morali biti evakuirani bolesnici kao i novorođenčad već je kolega Miletić spominjao Bed Blue Boyse koji su organizirali kako bi pomogli pri evakuaciji i premještaju u KB Dubrava. Prema procjenama stručnjaka kada ide uz jednu elementarnu nepogodu druga bilo je očekivano da će broj novo dijagnosticiranih slučajeva Corona virusa biti veći, ni 6 tjedana nakon prvog slučaja Covida 19 u RH i 3 tjedna nakon potresa brojke su pokazivale da to nije utjecalo. Kolege iz Klinike za infektivne bolesti su skovale novi pojam Crovid 20, koji je zapravo kombinacija Covida-19 i potresa, nešto što je vrlo specifično i što je poslije bilo objavljivano i u određenim medicinskim časopisima. Nitko ne može osporiti da je javno zdravstveni odgovor hrvatskog zdravstvenog sustava koji ima svoje mane i vrline bio sjajan i ako pogledamo mjerilo broja umrlih na milion stanovnika, to je bilo u travnju, dakle 5 na milijun u ovome sa današnjim danom imamo 140 umrlih u RH od Covida 19. Brojke su i dalje dobre i čini mi se da ponekad svi smo skloni tome, fali nam riječi zahvale i ovom prilikom treba pohvaliti sve zdravstvene djelatnike i ostale djelatnike u zdravstvu koji su neumorno 24 sata radili da bi ishod bio takav. Pred nama je zakon, Prijedlog Zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom na području Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije, čini mi se da postoji konsenzus da će ovaj zakonski prijedlog u prvom čitanju biti prihvaćen, vjerujem da će i primjedbe odnosno sugestije iz oporbene strane biti prihvaćene one koje su racionalne i opravdane. Dakle, najveći problem je, već je puno puta spominjano osiguranje financijskih sredstava, bit će nužna kombinacija nacionalnih sredstava i međunarodnih izvora financiranja. Spominjani su i socijalni kriteriji, možemo ih staviti u kontekst dugih rasprava o porezu na nekretnine. Bojim se da bi bilo vrlo teško definirati koji su to socijalni kriteriji i bojim se da bi ovaj zakon teško ugledao svjetlo dana kad bi ugradili i tu varijablu u ovaj prijedlog zakona. Ono što bih još dakle htio na kraju spomenuti, dakle osim postizanja maksimalne aseizmičke razine moramo voditi brigu i o ranjivim skupinama našega društva, o osobama s invaliditetom. Na sastanku s osobama s invaliditetom predsjednik Vlade RH je čuo njihovo nastojanje i želju da čim prije se prihvati Zakon o pristupačnosti pa onda u tom kontekstu dakle treba voditi računa o ovom prijedlogu zakona i o pristupačnosti građevina osobama s invaliditetom. Tu prije svega mislim na zgrade javne namjene bilo da su u vlasništvu Grada Zagreba ili u vlasništvu RH jer i na taj način činimo društvo jednakih mogućnosti i vodimo brigu o najranjivijoj skupini našeg društva.
Hvala. Replika, uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Ćeliću vi ste sa pravom još jednom istaknuli kako je naš javnozdravstveni sustav doista dobro i promptno reagirao u ovoj situaciji koja je bila u najmanju ruku ako možemo tako reći iznenađujuće i neobične jer su se dogodile dvije krize koje su istovremeno šokirale ne samo građane Grada Zagreba i Krapinsko-zagorske i Zagrebačke županije nego i cijelu Hrvatsku. Još se sjećam onih scena rodilja ispred najvećeg hrvatskog rodilišta, bosonogih, uplakanih, nisu znale gdje su njihova djeca, a onda potom je slijedila ona scena naših navijačkih skupina koje su vrlo organizirano i promptno priskočile u pomoć. I ovo je prilika da se zahvali i našim hrabrim vatrogascima i Civilnoj zaštiti i medicinskom osoblju i hrvatskim vojnicima, ali i svim građanima pojedinačno koji su doista pokazali jedno veliko srce.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ćelić.
Poštovana kolegice Petir. Mi često puta zaboravljamo naše svijetle primjere, rekao bih uzore, jedan od njih je i dr. Andrija Štampar otac suvremenog javnog zdravstva. O zajmovima o kojima ćemo raspravljati ovoga tjedna o zajmu Međunarodne banke za obnovu i razvoj i Razvojne banke Vijeća Europe upravo se govori osim osiguravanja novčanih sredstava za obnovu porušenih zgrada i osnaživanju javnozdravstvenog sustava. Taj javnozdravstveni sustav je pokazao svoju kvalitetu, epidemiolozi koji su unutar sustava javnog zdravstva u RH su sjajno odradili svoj posao, ali to definitivno treba dalje osnaživati jer pitanje je narednih epidemija koje će zadesiti ne samo Hrvatsku nego i cijeli svijet.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Fabijanić.
Ono što želim naglasiti da moramo imati socijalnu dimenziju baš kod saniranja ovog potresa u Zagrebu, iz razloga što moramo imati taj socijalni kriterij po načelu baš solidarnosti ili što bi rekli kršćanskog milosrđa, ovisi o ideološkoj podjeli. Ali moramo imati taj kriterij iz jednostavnog razloga jer mi imamo jako puno starijih ljudi koji su prije bili nositelji stanarskog prava, koji na temelju toga su i za jeftin novac otkupili stan od velike kvadrature, ali isto tako nemaju za živjeti jer imaju mirovinu od 1.800 kuna. Da, slažem se da će biti polemike, da li imovinski ili dohodovni cenzus, na nama je u svakom slučaju da se pobrinemo da građani imaju krov nad glavom. Da li će to biti onaj isti u kojemu su do sada živjeli? Nisam siguran.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ćelić.
Poštovani kolega Fabijaniću slažem se s vama. Naravno solidarnost bi trebalo biti ono što svakog čovjeka ravna u njegovom djelovanju, u njegovom angažmanu, ja sam samo htio problematizirat definiranje tih socijalnih kriterija i slažem se s vama da je bitno da svakoj Zagrepčanki i svakom Zagrepčaninu osiguravamo krov nad glavom i to je Vlada postigla, pitanje hitnog smještaja u studentski dom. Još u ovome trenutku unatoč svim mjerama koje su od strane Ministarstva državne imovine pa i Grada Zagreba, sva nastojanja koja su postignuta još nešto više od 350 naših sugrađanki i sugrađana je privremeno smješteno u studentskom domu i trebamo raditi da čim prije nađemo trajni smještaj za naše građane kako bi nesigurnost smanjili i postigli da oni imaju život koji je dostojan čovjeka.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Martina Grman Kizivat.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici. 14.6.2020. godine Društvo građevinskih inženjera Grada Zagreba jedno od mnogi dostavili su … prijedlog zakona putem portala e-Savjetovanje. Prijedlog je glasio da se zakon zove, Zakon o obnovi građevina oštećenih potresom na području Grada Zagreba, Zagrebačke županije i Krapinsko-zagorske županije. Smatrali su da obnovom trebaju biti obuhvaćeni objekti infrastrukture, velika je vjerojatnost da su infrastrukturne građevine oštećene u potresu budući da se iste u području užeg centra Grada Zagreba građane krajem 19. stoljeća, npr. vodovod je građen 1878., a kanalizacija od 1892. godine. U slučaju oštećenja može se ugroziti sigurnost građana i stabilnost zgrada i prometnica. Dakle ponavljam, struka je to još napomenula 14.6. Poplave koje su zadesile Grad Zagreb unazad par dana uveliko ovise o održavanju vodovoda i kanalizacije, ovise o količinskim oborinama, ali zadnja situacija upućuje da ispod zemlje nešto nije u redu. Smatram da su objekti infrastrukture trebali biti obuhvaćeni ovim zakonom s obzirom da u Gradu Zagrebu živi najveća koncentracija ljudi. Trebalo je poslušati prijedlog struke. Sada imamo situaciju da se pravi šteta na štetu. S obzirom da se osniva fond, uzimaju se zajmovi moglo se nekoliko stvari riješiti jednim potezom. Kada se ide u obnovu treba se sve obuhvatiti, a ne samo dio koji je vidljiv u suprotnom moglo bi to biti bacanje novaca i uzaludna obnova. Hvala.
Imamo jednu repliku uvažena zastupnica Nikolić Romana.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Pa zastupnice Grman sve ste lijepo tu naveli i potpuno je točno, samo bih još napomenula da unatoč tome što je struka i upozoravala vladajući su ostavili građane Grada Zagreba na cjedilu, mjesecima su čekali hitnu sanaciju od potresa, a još je i nedavna poplava razgolila ih do kraja. Jer da su barem krovišta zgrada sanirali sada ne bi građani koji žive u centru Zagreba nespremni doživjeli još i ovaj kišni potop. Zašto se čekalo toliko dugo? Ne znam, ali sigurno ovo nije sigurna država i solidarna država kako govore danas cijeli dan. Hvala.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Kolegice Nikolić u potpunosti se slažem s vama. Još ljudima nije riješena šteta od potresa već ih je zahvatila šteta od poplave. Znači solidarnost je očito zaostala u sigurnoj Hrvatskoj, a građani su već ionako previše očajni i slušaju nas i pitaju se dokle tako.
Dobro. Slijedeća replika uvažena zastupnica Sanja Udović.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, evo kolegica Martina je dobro istaknula problem koji se iščitava iz prijedloga zakona, a to je zapravo da se nije vodilo računa o komunalnoj infrastrukturi. Naime, ovakva situacija može nas dovesti da ćemo mi izgradi kuće koje zapravo nećemo imati priključiti na novu infrastrukturu. Ono što je vrlo bitno sagledavajući ovaj zakon je definirati ili kroz sporazume sa nositeljima, a tu mislim na regionalnu samoupravu odnosno županije ili sa lokalnim samoupravama da se planira i da se realizira u konačnici kroz financijski fond i obnova infrastrukture. Tu su vodovodni ogranci, tu je kanalizacija i zaista mislim da predlagač mora posebnu pažnju obratiti upravo na to.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege puno toga je već rečeno do sada, ne bih htio ponavljati stvari koje su već izrečene, ali neke stvari jednostavno moram. I to ne samo kao zastupnik nego neko koga je isto zatekao potres ovdje, koga je zatekla, sve ono što proživljavaju zapravo građani Zagreba budući da imam stan u Zagrebu odnosno imam onaj koji mi je sabor dao na korištenje. Moram reći da je prilikom ne samo potresa, nego i poplave zapravo došlo do izražaja sva neslavna nespremnost našeg najvećeg grada za bilo kakvu prirodnu nepogodu. Možemo govoriti u čega se ulagalo, zašto se ulagalo, kako se ulagalo, ali ono što je činjenica u infrastrukturu, u osiguravanje zgrada posebice u Donjem gradu u centru, u Gornjem gradu se nije ulagalo. I to nije novi problem. Dakle i ja kao povjesničar vam mogu reći, a vjerujem i struka, dakle prije svega ona građevinska vam itekako može reći da je Zagreb trusno područje i da otprilike svakih 100 ili malo manje od 100 godina se desi neki veći potres. I to se i desilo, malo više od 100 godina je prošlo, ali nažalost zadesilo nas je ono što se desilo Zagrebu na prijelazu pretprošlog stoljeća. I bojim se da u najboljoj hrvatskoj maniri zapravo iz povijesti nismo naučili ništa, za to se spremali nismo, doduše grad ima onaj ured za nošenje sa prirodnim nepogodama i katastrofama, ali kako se već zove, ali jedino što je korisno od tog ureda, barem što sam ja vidio, su vam oni letci koje ste dobivali vi Zagrepčani to znate sa računima ili popis sigurnih područja u slučaju potresa što su uglavnom parkovi i prostori gdje nema viših zgrada. Međutim, vratimo se na ono što je bitno. Dakle, gledajući samo kao građanin onaj tko hoda ulicom. Kolegice i kolege mjesecima nakon potresa ulice Donjeg grada, Gornjeg grada i dalje su zatrpane šutom i dalje su pola blokirane i dalje svi oštećeni dimnjaci, zabati, krovovi i krovišta nisu sanirani. Neki su srušeni doduše zato što su morali biti i u pravilu na trošak stanara. A to vam nije baš tako jednostavno. I bilo je tu priče o bogatim stanarima Donjeg grada, centra, Gornjeg grada itd., no mogu vam reći iz vlastitog iskustva i razgovarajući s ljudima da nisu svi stanari Donjeg grada i Gornjeg grada bogataši. To su ljudi koji su svoju nekretninu naslijedili ili dobili na neki drugi način dakle, nasljedstvom, kupovinom davno prije, imaju stanarsko pravo itd., itd. To su uglavnom objekti u koje se nije ulagalo ne godinama, nego desetljećima, a opet je pitanje zašto. Naime, mnoge metropole europske mogu vam uzeti recimo za primjer Madrid i Gran Viu odnosno veliku cestu, glavnu cestu u Madridu, vam izgleda fantastično nakon 10 godina sustavnog ulaganja kroz Europske fondove u obnovu zgrada, u obnovu fasada itd. A prošetajte se Zagrebom, prošetajte se zelenim valom, prošetajte se Gornjim gradom i pogledajte u kakvom su stanju naše fasade. Ne krivnjom stanara kolegice i kolege, a reći ću vam i zašto. Kada vi na kući koja je sagrađena recimo '50.-tih, '60.-tih, '70.-tih godina, dakle koja ne podliježe zaštiti mijenjate fasadu to će vas izaći otprilike 200 do 500 kuna po m2. Ja sad karikiram brojke ali recimo da je to neka bolja fasada, ako već izolaciju imate itd., dakle, ako želite stvarno uložiti dobar novac i dobiti dobru fasadu. Znate li koliko košta kvadrat fasade recimo na Gornjem gradu nakon što konzervatori odrade svoje? 20.000 kuna po kvadratu, e to je bitna razlika kolegice i kolege, jer ja ne znam kolika bi primanja ti stanari trebali imati da fasade, samo krenimo od fasada, a kamoli nešto drugo, saniraju onako kako bi trebali, da to izgleda kako treba i bude u skladu sa konzervatorima i da oni to mogu isfinancirati. Naravno da nisu oni jedini, ali kažem vam da većina europskih metropola u to ulaže novce, daje, sufinancira jer je njima u interesu da im centar grada izgleda kako treba i naravno to koristi naravno i stanarima koji će obnoviti fasadu učiniti je energetski učinkovitom itd., itd. Prema tome, Grad Zagreb je na ovome velikom testu nošenja sa prirodnim katastrofama pao i nadam se da nam 2020. ne donosi još koju katastrofu jer bojim se da ćemo i na njoj pasti, ne znam šta se može desiti da Medvednica postane naglo aktivni vulkan. Hvala.
Hvala. Ima replika, uvažena zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Hajduković vi ste spomenuli u svom izlaganju jedan poseban ured koji Grad Zagreb ima, a koji druge jedinice odnosno drugi gradovi nemaju, a to su Ured za krizne situacije. Kad idete u neke, kad idete u neke zgrade onda možete vidjeti tamo u zgradama postoji jedan veliki panon i koji govori o tome što je u slučaju potresa, kakvo je ponašanje u slučaju potresa. Ja sam sigurna da i oni koji su živjeli u tim zgradama to nisu ni čitali, niti gledali, niti bilo šta drugo. Ali ono što je karakteristika ovog potresa, a karakteristika i ove poplave je slijedeće da je gradonačelnik mrtav hladan za sve optužio građane. Građani Grada Zagreba jesu krivi, krivi su jer su njega birali za gradonačelnika, ali nisu krivi za niz drugih situacija, nisu krivi ni za to što imaju krizni ured koji odlično funkcionira kad je sve u redu, ali čim se nešto desi to ureda nema nigdje, a za nerad su mu krivi svi drugi [[Upadica: Vrijeme]] a ne on.
Odgovor na repliku.
Pa kolegice da, imate i na tramvajskim stanicama isto recimo sigurne zone u slučaju potresa itd., itd., ali činjenica je ovo što ste rekli. Što se tiče same sanacije i pripreme za katastrofe nije se napravilo ništa i hvala Bogu da se desilo ovako kako se desilo nedjeljom ujutro, rano ujutro, da nije bilo većih katastrofa i žrtava ne daj Bože, imali smo samo jednu. Ali ono što vam je isto problem recimo ja znam da je bio veliki pritisak na, na statičare, veliki pritisak na građevinsku struku općenito, ali zgrada u kojoj ja stanujem je u donjem gradu, srećom ni u jednom trenutku nije bila neuporabljiva, što su statičari i potvrdili, ali znate koliko im je trebalo da dođu? Skoro 2 mjeseca. Ne daj Bože da je zgrada zaista bila oštećena, da se urušila, ti svi ljudi bi bili u zgradu. Što bi se onda desilo? Koliko bi tu bilo daljnje tragedije? A zašto? Zato što grad nije bio pripremljen. Grad na trusnom području kakav je Zagreb koji može očekivati potres, nije bio pripremljen. Pa to je tragikomedija.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Kolega Hajdukoviću, spominjali ste kao i sve kolege, transparentnost u biti tih sredstava, … [[Govornik se ne razumije]] transparent, to bilo kriteriji, ja sam uvijek oprezan, reću vam i razlog. '89.g. u Sinju je bio i u Cetinskoj krajini potres, država je dala novac za obnovu Sinja i Cetinske krajine, al zbog Domovinskog rata je prenamijenjen taj novac za kupnju oružja. Međutim, tada je kao pozajmicu obitelj Tedesci uzela taj novac i nikada nije vratila. Ja tražim ima 15.g. račun i sada su te obitelji najbogatije u državi. Novac koji je tada bio potrebniji od kruha za obranu od velikosrpske agresije nikad ne znam gdje je, ja koji sam dizao i kaznene prijave, govorio na Antikorupcijskom vijeću, govorio državnom odvjetniku, govorio u saboru, nikada narod Sinja i Cetinskog kraja Dalmacije nije doznao gdje je novac za nabavku naoružanja koji je proslijeđen za potres u Sinj i Cetinski kraj, nikada. Zato tribamo voditi brigu o transparentnosti, a ja uvik sumnjam u tu transparentnost jer su se tajkuni stekli na tuđim [[Upadica: Vrijeme]] [[Govornik se ne razumije]]
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Hajduković.
Hvala g. potpredsjedniče. Pa kolega Bulj, ne mogu govoriti o konkretnom slučaju, ali ono što mogu reći je da apsolutno i u ovom slučaju treba imati kriterij pravednosti. A što to znači? Da RH kao socijalna država mora osigurati određenu pravednost pri raspodjeli novca koji je namijenila za obnovu. Recimo, je li pravedno da osoba koja posjeduje više nekretnina u Gradu Zagrebu snosi jednak trošak kao oni koji imaju stan koji im je, znači ili kuću koja im je jedina odnosno koji im je jedini objekt za stanovanje? Je li isto tako i ko mi to može objasniti dosada nisam čuo odgovore. Dakle, spominju se zamjenske kuće i spominju se sanacija kuća. Ko će to dobiti, po kojem kriteriju? Nažalost, opet smo ostavili bokove otvorene i opet sumnjam da će doći do puno, puno zlouporaba do gledanja rupa u zakonu i da nećemo zapravo postići ono što je bio cilj, a to je našim sugrađanima koji su zaista pogođeni potresom i koji ne mogu snositi sami trošak obnove da im pomognemo.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvaženi kolegice i kolege. Pred nama je Zakon o obnovi zgrada oštećenih potresom u prvom čitanju. Kao što sam u ime kluba rekla tako i sad ću ponoviti, cijenimo to da ide u dva čitanja jer mislimo da je izuzetno važan zakon. Nijedan zakon ne možemo gledati na način da je on uklesan u kamen i da se ništa neće mijenjati. Čak štoviše i kroz odbore, a i kroz raspravu je nekoliko puta rečeno da sve one primjedbe koje dođu da će se razmotriti i gledati, ugraditi, ja se nadam da će biti tako. Mi u prvom čitanju nakon 4 mjeseca od potresa imamo zakon gdje su nam, imamo 3 nepoznanice. Prva nepoznanica nam je koliko je zapravo zgrada u Gradu Zagrebu, oni koji su oštećene javne namjene, koji su, koliko ih je višestambenih, koliko ih je obiteljskih, koliko ih je poslovnih, koliko ih je stambeno-poslovnih. Druga nepoznanica nam je koliko će to sve zajedno koštat. Jer ova 42 milijarde ili 43 milijarde je nešto što je napravljeno onako. Doktor Rukavina je došao i nešto je malo procjenjivao, to nisu stvarne procijene jer stvarna pregled zgrade još uvijek nije bilo. I treća nepoznanica dal će to trajati 10, 15, 20, 30 ili 40.g. Prema tome, vrlo teško je i neke stvari u ovom zakonu i odrediti i napraviti. Sigurna sam da niko nema čarobni štapić jer da ima nastojao bi te stvari promijeniti. U ovom zakonu ima nekoliko stvari na koje treba ukazati. Prva stvar da imamo građane, jedne građane koji će dobiti zamjensku kuću, mogu je dobiti i na drugoj lokaciji ako im je ona na kojoj je klizište u određenoj kvadraturi, drugi građani koji umjesto kuće mogu dobiti novce i treći građani koji će po ovom prijedlogu zakona dobiti konstruktivnu obnovu zgrade, dakle, imamo 3 vrste, 3 vrste građana. Legitimno je pitanje dal je to dobro? Legitimno pitanje je zašto? Legitimno pitanje zašto smo se na to odlučili? Ali zakonodavac je se odlučio na takav način. Slijedeća stvar je osnivanje fonda. To je fond koji će biti osnovan ugovorom između države i grada. Što ako grad kaže meni taj fond ne treba? Od čega će se financirati rad fonda? Tko će raditi u tom fondu? Zašto se nije odlučilo jednu upravu u okviru ministarstva jer iovako ionako odluke donosi ministarstvo? Zašto se nije odlučilo napraviti jednu upravu u okviru ministarstva koja će se baviti i donositi odluke i sve ove ostale stvari? Zašto se odlučilo napraviti fond? Dakle, ono što je jednom prilikom rečeno u odnosu kad se uspoređivao Zavod za obnovu Dubrovnika onda je rečeno da je to bilo loše iskustvo jer da ja sve što kažem bi rekla krivo, ali da jedan veliki postotak sredstava bio za rad zavoda. I ovako će jedan dio sredstava biti za rad fonda, tamo će raditi neki novi ljudi, neka nova zapošljavanja. Zašto? Da li nam to sad treba? Nisam sigurna da nam treba odnosno čak štoviše mislim drugačije. U zakonu postoje dvije odredbe koje su za mene izuzetno sporne. Jedna odredba vam je čl. 22. st. 2. koji govori o uklanjanju zgrada gdje se kaže da se „za uklanjanje zgrade gdje se ne može naći vlasnik ili je vlasnik nepoznat može ukloniti zgrada bez suglasnosti vlasnika“, to u jednom drugom zakonu ima, ali ima u odnosu na bespravnu gradnju. I u jednom drugom zakonu to ima kada je zgrada ruševna, kad se ne zna tko je vlasnik, kad je opasna za život, kada je opasna uopće za okolo onda se može srušiti i onda ta sredstva koja su uložena za rušenje ide na teret te zgrade. Ali ovo nije taj slučaj, ovo su zgrade koje su oštećene u potresu i s kojima mora biti nešto drugo. I nešto što je za mene jednako tako sporno je odredba čl. 50. koje je rečeno da će graditi zgrade za privremeni smještaj. Dakle pretpostavka i obnova će trajati 10, 15 godina, dakle to je pretpostavka koja je i sada će država graditi zgradu u koju će privremeno smjestiti neke ljude. Zašto? Zbog čega? čemu to? Na kojoj lokaciji? Pa kada je išao POS u Zagrebu je Grad Zagreb rekao da on uopće nema zemljišta na kojem bi mogao dati lokaciju za tu izgradnju. Koliko će to trajati, koliko će biti velika ta zgrada, za koliko nam stanovnika treba, kakve će oni imati ugovore? Dakle, to je sljedeći problem koji je u ovom zakonu i budući da mi je vrijeme isteklo, sve vezano uz više stambene zgrade treba proći ozbiljnu analizu jer tu ima niz, niz stvari što je u koliziji s nekim drugim zakonima i s nekom drugom pričom. Hvala lijepo.
Replika, uvaženi zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo. Kolegice Mrak Taritaš mislim da ste postavili set dobrih pitanja, set pitanja na koja nemamo odgovor i ja bih barem zakon u ovom čitanju nazvao jednadžbom sa svim nepoznanicama. Znači jedina poznanica nam je novac odnosno iznos novca koji država želi utrošiti. Sve ostalo na koji način će se raspodjeljivati, kome, kako, kada o tome jako malo do ništa ne znamo. Nadajmo se kao što ste rekli da će zbog prijedlog do drugog čitanja biti bolje. Ali vremena nema kolegice jer mnogi su stanari morali posegnuti bilo u zalihe same zgrade, bilo na neki drugi način, bilo dići kredite da bi sanirali ono što se sanirati mora zabate, dimnjake, zidove koji su prijetili urušavanjem odnosno ugrozom javne sigurnosti. I na kraju što se privremenog smještaja tiče, mi govorimo o državi koja nije u stanju popisati svoju imovinu. Mi ne znamo koliko nekretnina država ima. Je li jeftinije obnavljati, je li jeftinije adaptirati ili je jeftinije graditi novo? Očito graditi novo. Iz kojih interesa? U to ne bih ulazio.
Odgovor na repliku.
Zasigurno je ovaj potres otvorio i neka stara, ali otvorio je i neka nova pitanja. Kolega Hajduković vi i ja živimo u istom bloku i gledamo na isto dvorište i imamo sreću da živimo u bloku koji je održavan, dakle to vidite iz dvorišnih fasada, naše dvorišne fasade su uređene jer smo ih uređivali sami, bez obzira koliko zgrada ima u tom bloku i mi smo održavali. A imali smo štetu, imali smo štetu od dimnjaka koji su se urušili, ne zato što nismo održavali nekretnine nego zato što jednostavno, mogla bih sada tu nešto malo gnjaviti i daviti, ima niz dimnjaka koji nisu bili u upotrebi, nisu bili u upotrebi i logično da su se urušili. Imate situaciju gdje je jedna zgrada napravila štetu na drugoj zgradi. Dakle nema tu jednostavnog rješenja i nema tu jednostavne priče. Ja moram biti poštena u svemu tome, nije lako napisati zakon kojim hoćete riješiti sve, ali je uvijek pogibeljno da ne riješite ništa.
Još jedna replika uvaženi zastupnik Klarić.
Uvažena kolegice Mrak Taritaš. Rekli ste u slučaju koji je predvidio ovaj zakon ukoliko je vlasnik nepoznat, mislim da tu ne treba izmišljati toplu vodu kada je ona već odavno izmišljena, pa čak je u Zakonu o obnovi Dubrovnika koji ste spominjali postoji institut staratelja. U ovome dijelu svi gradovi i općine na području RH imaju isti takav problem sa ruševnim zgradama kojima je vlasnik nepoznat ili se vlasnik ne brine o njima. Mislim da to uopće u ovome dijelu nije sporno. A što se tiče troškova zavoda ili fonda kako ste spomenuli, troškovi će biti bio zavod, bio fond. Mislim da u ovom dijelu fond koji je već uhodano rješenje u mnogim situacijama vezano za financiranje brojnih projekata na području čitave Hrvatske, a i s iskustvom europskih fondova, mislim da je u ovom trenutku najbolje rješenje i ono je kao takvo predviđeno ovim zakonom.
Odgovor uvažena zastupnica Mrak TAritaš.
Kolega Klarić ja se s vama uopće ne slažem ni na prvu i na drugu stvar. Prva stvar, naravno da zgrade koje su napuštene, tu je bilo riječi i o zgradama koje su bile oštećene za vrijeme Domovinskog rata pa su vlasnici negdje drugdje gdje su ostala dva zida i da je zakon dao mogućnost da se oni uklanjaju. Ali ovo nije ovaj slučaj. Dakle, ovdje nisu taj tip zgrada, to su zgrade, ja sam pitala na Odboru za prostorno na kojem ste bili i vi koliko zapravo mislimo da uopće imamo u Gradu Zagrebu koje će se morati rušiti. Znate koliko? 6 do 7. Dakle nisu to neke nepoznate zgrade i neka nepoznata priča, to vam je zapravo tema lihvarenja. Ja sam nakon mjesec dana od potresa čula sljedeće, kupit ćemo jeftine stanove, srušit ćemo kuće, imat ćemo parkiralište u centru grada, a danas … a propos toga ruši jedna zgrada da bi se proširilo parkiralište i kaže svaki dan ću im kasirati novce koliko trebam. Prema tome, to vam je to mešetarenje i lihvarenje i to ne smijemo dopustiti da bude u zakonu.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Sanja Udović.
Poštovani potpredsjedniče HS, kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo u svojoj raspravi krenuti ću od nepobitne činjenice, a to je da je prijedlog ovog zakona u interesu RH i u javnom interesu. I upravo u tom kontekstu moram spomenuti transparentnost koja je danas ovdje ponavljana, rekla bih, u više navrata. Zašto je bitna transparentnost? Pa transparentnost je bitna kako bismo ovaj postupak mogli pratiti od početka, pa do kraja. Bitno je da se na transparentan način krene sa osnivanjem i radom stručnog Savjeta za obnovu. Bitno je tako i osnivanje Fonda za obnovu, a isto tako bitno je i na transparentan način pratiti obnavljanje oštećenih zgrada. Ono što je dobro u ovom prijedlogu zakona to je, rekla bih, u jednom dijelu njegova retroaktivna primjena jer zaista građani koji su morali učiniti nužne sanacije ne mogu dočekati zapravo povrat svojih uloženih sredstava jer to su sigurno rashodi koje njihovi kućni budžeti ne trpe. Također rekla bih da u kontekstu prijedloga ovog zakona je dužno staviti osvrt i posebnu pažnju na usklađenost ovog zakona sa zakonima koji reguliraju pitanje zaštite okoliša. Pa zašto je to nužno? Nužno je iz nekoliko razloga, a onaj bitan je svakako količina objekata koji se moraju obnoviti, a samim time i količina građevinskog otpada koji će tom obnovom nastati. Naime, svi mi koji obnašamo izvršnu vlast susreli smo se u svom radu sa odbačenim količinama kako komunalnog tako i građevinskog otpada u okoliš. Ukoliko ministarstvo odnosno provedbena tijela ne budu kontrolirali u postupku ugovaranja, da li će to biti kroz javni poziv ili će to ugovaranje ići direktno od strane naručitelja odnosno investitora, ukoliko ne budu kontrolirali gdje će takav otpad završiti naći ćemo se u situaciji da će okoliš biti onečišćen i da će lokalna odnosno regionalna samouprava morati ulagati opet sredstva građana kako bi se takve situacije sanirale, a određeni privatni interesi će tu profitirati. Također istaknula bih i uz komparaciju zapravo i usklađenost zakonske regulative sa onom koju regulira Ministarstvo kulture. Rekla bih da je dobro koliko sam iščitala da je došlo do izmjene zakonske regulative po pitanju ishodovanja suglasnosti Ministarstva kulture na radovima sanacije odnosno građevinskim radovima na kulturnim dobrom odnosno zaštićenom povijesnom cjelinom. To je dobro zato što građevinska operativa, koja svjedočimo ima sve manje, će moći dati svoje ponude, ali isto tako bilo bi loše da izostane ona kontrola koja treba ići od strane državnog inspektorata odnosno kontrole Ministarstva kulture tj. građevinskih inspekcija. Ne bismo željeli da nakon provedbe, provedbe obnove zgrada oštećenih u potresu dobijemo nešto što više ne odgovora onom svom originalnom obliku odnosno onome kako je to Ministarstvo kulture predvidjelo da treba biti. Također ono što moramo ponovno naglasiti je socijalna komponenta ovog zakona i nikako se ne mogu složiti da se onih 20% gdje je predviđeno da pokriva zapravo investitor odnosno naručitelj sanacije preuzme kućanstvo ili osoba koja to ne može platiti iz svojih vlastitih, svojih vlastitih socijalnih razloga. Zbog toga smatram da predlagač ima dovoljno vremena da razradi upravo ovaj dio financiranja i da tako jedan upotpunjen i poboljšan prijedlog uputi dalje na drugo čitanje. Nadam se također da će predlagač uvažiti sve konstruktivne primjedbe koje su danas iznesene i da će u tom kontekstu doraditi zakon i uputiti ga na donošenje. Zahvaljujem.
Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Mirela Ahmetović.
Poštovana zastupnice Udović, ovaj zakon će omogućiti eskalaciju povrede Zakona o državnom gospodarenju otpadom. Imamo i zorne primjere kako se taj zakon već kršio na strateškom energetskom projektu LNG terminala gdje je izvođač odlagao otpadni beton u komadiće raja u Omišlju u more. Isto tako svjedočimo i gotovo svakodnevnim prigodama gdje se otpad od iskopa na nekim projektima odlaže odnosno odvozi ilegalno bez naknade jer izvođač jeftino bez troška se rješava otpada, a onaj tko ga prima melje taj otpad ponovno ilegalno i prodaje ga kao sirovinu, a melje ga tamo gdje ne smije. JLS prijavljuju nepravilnosti, a inspekcije naravno ne reagiraju. Toliko o zaštiti okoliša koja će u ovoj ogromnoj i dugotrajnoj obnovi biti potpuno zanemarena. Bojim se i nadam se da će se prihvatiti prijedlog da se zaštiti okoliši da veća pažnja u ovom zakonu.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Kolegice Mirela, dobro ste istaknuli primjere iz prakse kojima svjedočimo. Ja moram reći da zaista postoji velika opasnost od utjecaja nelegalno i neadekvatno zbrinutog otpada. Jednom takvom primjeru svjedočimo mi na području općine Viškovo gdje imamo potpuno ilegalno odbačen industrijski otpad popularnog naziva „Crna Jama Sovjak“ gdje evo već 2.g. zapravo čekamo da se izabere izvođač radova, a evo podsjećam da je općina Viškovo potpisala Ugovor o pravu građenja pred 2.g. Znači, 2.g. je potrebno da se provedu sanacijski radovi, da se provedu određeni postupci za koje je nadležno u konkretnom Ministarstvo graditeljstva kroz provedbu Fonda za zaštitu okoliša. To je ono što ne želimo i moramo utjecati sada i ugraditi sve one alate i mehanizme u prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Dražen Barišić.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Prije svega bih se pridružio onim kolegama koji su prije mene izrazili zahvalu svima onima koji su sudjelovali u procesu sanacije koji su u protekla 4 mjeseca i svih ovih dana, ne samo tijekom potresa nego i tijekom poplava bili sa našim i mojim sugrađanima. Kažem mojima, ja ne živim u Zagrebu, ali sam rođen u najvećem gradu pored Zagreba dakle Velikoj Gorici gdje sam trenutno i gradonačelnik i mi i Zagrepčani kažemo da nismo zajedno, a opet smo skupa. Potres s kojim smo suočeni, elementarna nepogoda koja je nepredvidljiva sa promjenama i posljedicama koje su ušle u svaku obitelj, svakog čovjeka sasvim sigurno je stvorio osobnu nesigurnost obiteljsku, poslovnu, javnu, možemo reći gotovo i egzistencijalnu napetost i takva situacija i taj potres zajedno iskušavaju povjerenje u javne institucije, funkciju grada, države, društva zapravo otvaraju mnoga pitanja. Ovo stanje mnogima je nepoznato za našega života, osim onog ratnog stanja, rezultiralo je prvo šokom, a na kraju pronalaženjem rješenja. Međutim, i ovaj prijedlog zakona i ova situacija u kojoj se sada svi nalazimo je kriza, ali to je kriza koju bi trebali prepoznati kao šansu. Rekao sam da sam iz Velike Gorice, svakodnevno 20.000 mojih sugrađana migrira između Velike Gorice i Grada Zagreba i mi smo svakodnevno blisko suočeni sa njegovim stanjem, zabrinuti smo za njegovu budućnost i kako ćemo ga sanirati. Međutim ne samo za njega nego i za sva ostala okolna sela koja su iz Krapinsko-zagorske odnosno Zagrebačke županije naravno sa kojim sredstvima i na koji način i u kojem roku. Ono što nije ovdje rečeno, a što treba uzeti u obzir da je Zagreb već duže vremena u procesu metropolizacije da se on urbanistički i starom ili prestarom i novom izgradnjom, što legalnom, a što ilegalnom, a posebno interpelacijama proprilično zasitio i da se on šiti uglavnom prema istoku, zapadu ili najviše prema jugu gdje se nalazi moja turopoljska dolina odnosno ukupno prema Zagrebačkoj županiji. Kroz povijest to je bilo od Gornjeg grada, Donji grad pa onda je bilo do Save pa sada preko Save i sada se on kao što sam rekao širi ne samo prema Velikoj Gorici, Samoboru, Svetoj Nedelji, Ivaniću, Zaprešiću, Dugom Selu ili svim ostalim gradovima. Srećom, rijeka Sava kao seizmička granica onemogućila je da se posljedice potresa osjete i u našim gradovima, ovim gradovima koje sam sada spomenuo, to je jedan od razloga. A drugi razlog što smo mi mlađi gradovi, gradovi koji su nastali tek prije 50-ak godina u svojoj intenzivnoj izgradnji i što su standardi njihove izgradnje bili posljedica novih standarda koji su nastali nakon Skopja, Banja Luke, Crne Gore ili drugih potresa koji su bili u bivšoj asocijaciji pa su se onda ti standardi primijenili kod izgradnje. Zašto ovo sve spominjem? Spominjem zbog toga da naglasim da posljedice potresa u Zagrebu ili svih ostalih događaja koji su se dogodili u našoj metropoli nisu koncentrirane samo na Grad Zagreb nego i na aglomeraciju oko Grada Zagreba koja sada broji negdje oko milijun i 200 tisuća ljudi, dakle to je gotovo jedna trećina Hrvatske. Zagreb nama čini kao što sam rekao ne samo metropolu, dakle to nije grad koji ima samo prometno čvorište, kulturno, povijesno, gospodarsko, akademsko, znanstveno, političko nego to je i naš dom s kojim se moram zaživjeti i ovaj prijedlog zakona koji je vrlo kvalitetan i stručan i donesen je u suradnji sa strukom i uređuje mnoge načine i postupke obnove, zbrinjavanja, nudi modele financiranja 60-20-20 nikada neće oni biti idealni, ali mislim da je on dobra osnova da u dva čitanja donesemo produktivan, pošten, socijalan i u provedbi transparentan dokument koji će pomoriti različite strukovne interese, dakle to je nešto o čemu također treba progovoriti, dakle lobije, poštujući prije svega prava građana da žive u svojim domovima, a javnim službama da funkcioniraju i da će u standarde novog vremena stvoriti nam novu metropolu za novu Hrvatsku. Zato bi na kraju naglasio da jedna riječ koja se danas prigodom prvog čitanja najčešće provlači da bi ona trebala biti i misao vodilja tijekom ovoga procesa donošenja vrlo bitnog zakona koji će imati i druge reperkusije, kao što sam rekao i socijalne, a to je solidarnost. Ako ćemo biti solidarni i prilikom donošenja i provedbe ovog zakona onda ćemo biti solidarni i kao ljudi, a samim tim i onda kao osobe, ljudi, građani koji vole svoju Hrvatsku. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Sabora. Kolegice i kolege. 22.3. kada smo se svi ujutro ranom zorom probudili vidjeli smo devastirajuće posljedice potresa, a i meni kao geofizičaru nekom tko je i kroz studij se obrazovao sjetio sam se predavanja gdje su nam profesori govorili kako je 99% vjerojatnost da će se Zagreb u sljedećih 100 godina pretrpiti potres jači od 6 po Richteru. Ono što smo vidjeli je 5,5 i mislim da su devastirajuće posljedice na preko 24.000 kuća i zgrada itekako bile velike. Vlada je kao što je i sam premijer sumirao, krenula je s investicijom od 141 milijun kuna, 41 milijun kuna bojlera, 100 milijuna kuna zabatnih zidova, isto tako i najamnina za zamjenske stanove. Šteta je procijenjena na 86 milijardi kuna i to je zajedno sa Svjetskom bankom procijenjena u sklopu prijave na Fond solidarnosti. Ono to su bile kritike za Fond solidarnosti je kasnite s prijavom, kasnite s prijavom, ali isto tako tu prijavu je kvalitetno trebalo odraditi kako bi se po priznatim metodologijama iza kojih je stala Svjetska banka mogla dobiti refundacija iz Bruxellesa. S obzirom da nam je priznato 500 milijuna EUR-a troškova od kojih 89 milijuna EUR-a stiže već početkom kolovoza, to dovoljno govori kolko smo kvalitetno i dobro odradili taj posao. Pored toga imamo i 200 milijuna EUR-a zajma Svjetske banke, a možda samo ponoviti za što će se moć koristit Europski fond solidarnosti, za 4 komponente, dakle za obnovu osnovne infrastrukture, ne znam ko je reko da se neće moć obnavljat, moći će se kroz Europski fond solidarnosti, dovođenje škola i bolnica, dakle školstva i zdravstvenog sustava u početno stanje, za trošak najma stanova i isto tako za osiguranje kulturnih dobara u smislu u vidu skela, te za troškove raščišćavanja područja Grada Zagreba. Pored toga imamo 200 milijuna EUR-a zajma Svjetske banke, isto za sustav zdravstva i školstva, kao i razvojna banka Vijeća Europe koja će se moći iskoristiti za privatne stanove. Dosta je danas rečeno o samom zakonu, recimo ono još nešto šta možemo napraviti što se tiče popratnih djelatnosti ovog zakona. Svjesni smo da zakon definira konstrukcijsku obnovu po principu 60:20:20 znajući da je konstrukcijska obnova otprilike 60 do 70% time pola pola država i oni koji su, koji stanuju u zgradama će preuzeti obnovu. Svjesni smo isto tako da treba doraditi socijalne kriterije i podržavamo tu međustranački dogovor u saboru. No isto tako za budućnost možemo i kroz Fond oporavka i kroz višegodišnji financijski okvir dobiti posebnu prioritetnu os koja će se bavit potresom, to su Talijani imali 5% kohezije su mogli dat na to, moguće je to ispregovarati najesen sa Europskom komisijom, nije se moglo ranije jer se moralo čekat da se sklopi višegodišnji financijski okvir. Fond za oporavak isto tako, a isto tako se može i kroz energetsku učinkovitost koja će se dodatno protupotresno ojačati. Prema tome, linije financiranja koje do sada imamo, a imamo jedno barem 700 milijuna EUR-a + razvojnu banku Vijeća Europe ćemo moć ojačati i sa Fondom za oporavak i sa višegodišnjim financijskim okvirom, tako da uspjeh RH koji smo imali od 22 milijarde EUR-a će jednim dijelom moći iskoristiti i za obnovu Grada Zagreba. Žao mi je da nema kolege Ostojića, on je govorio o projektima što se tiče ublažavanja kriza, tu je, mislim da je g. potpredsjednik Sanader poprilično dobro rekao što se tiče vatrogastva, što se tiče seizmologije, tu imamo 6 milijuna kuna za dokumentaciju za projekt od 120 milijuna kuna, a isto tako i očekujemo 2 milijuna EUR-a iz norveških fondova za istraživanje i razvoj. Prema tome, vlada je dala sve od sebe da napravi, nadamo se da ćemo i kompromisom uspjeti doć do kvalitetnih zakona. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo drage kolegice i kolege zastupnici, evo za početak, evo svi smo se ja mislim većinom ovdje složili, dakle mi smo solidarno društvo, reagiramo na nesreću naših kolega, susjeda, obitelji, automatski im želimo pomoć i tako treba i biti. Pri tome kad govorimo o dugotrajnoj obnovi treba imat na umu i naš ustav i članak ustava koji jamči, dakle pravo vlasništva, ali koji kaže isto tako da vlasništvo obvezuje, što znači kad imaš imovinu moraš se o njoj i brinuti. Zašto se ljudi nisu brinuli o svojoj nekretnini? Pa iz više različitih razloga. Možemo početi od toga da je i u staroj državi loše definirano pravo vlasništva, je li, dakle društveno vlasništvo svačije i ničije. Postojali su i u centru Zagreba i u centru drugih gradova restriktivni propisi u centru grada, dakle gdje skoro svaka kuća bude spomenik, pa imate ograničenja i često je nemoguće bilo što i ulagati. Ili na razini države nepostojanje i šeme osiguranja od potresa, dakle obaveze da ljudi uzimaju osiguranje od potresa. Dakle, zbog svih tih razloga teret ove obnove ne može samo pasti na privatne vlasnike nekretnina nego evo mora ga snositi u jednom dijelu i država i grad. Predložena šema ovdje 60:20:20 ili 80:20 ne može biti zapravo univerzalna i jedinstvena već bi trebalo napraviti je takvom da je specifična za pojedini slučaj i da uzima različite kriterije. Nije svaka obnova potpuno ista, dakle treba voditi računa o vrsti nekretnine, vlasništvu, je li održavana, nije li, je li bila osigurana, nije li, dakle jesu li vlasnici bili odgovorni ili ne, je li to jedina nekretnina ili jedna od mnogih itd., dakle puno različitih kriterija bi trebalo uzeti u obzir kad se određuje, dakle je li i o tome, dakle treba ovisiti koliko će se sredstava uložiti od strane države. U ovaj zakon bi ili možda u neke druge zakone trebalo zapravo razmišljati i o budućnosti. U budućnosti mislim na to potrebno je adresirat nedovoljno pokrivenost osiguranjem od potresa, dakle po uzoru na neke druge države i druge zemlje, u njima je osiguranje nekretnina od potresa obaveza, a premija se određuje prama razini rizika od potresa, prema stanju nekretnine. Potrebno je isto tako osnažiti investicije u mjere smanjenja potencijalnih šteta, npr. hipotekarni krediti koji su usmjereni na financiranje radova za smanjenje štete, smanjenje premije osiguranja nakon takvog ulaganja itd., a široka dostupnost osiguranja bi se mogla osigurat i kroz vaučere, a iznos tog vaučera bi ovisio o dohotku samog kućanstva. Dakle, različitim dobro osmišljenim modelima bi se vlasnici motivirali da svoje nekretnine obnavljaju, podižu razinu zaštite, a smanjuju premije osiguranja te na taj način minimiziraju rizike i za sebe i za državu. Za kraj, ovo jest zakon o obnovi Zagreba i okolice, no trebalo bi stvoriti svakako zakonski okvir za cijelu Hrvatsku, dakle okvir za ovo bi, zapravo trebao biti okvir za ispunjavanje svih temeljnih zahtjeva za građevine prema Zakonu o gradnji u skladu i s onom EU direktivom o energetskoj obnovi koja pokriva i zaštitu od požara i potresa. Isto tako, ne znam je li tko spomenuo, u ovom zakonu, na neki način uvodi se paralelan sustav izrade projektne dokumentacije nadzora, izvođenja, uporabne dozvole, spominjao se ovdje često Dubrovnik na primjeru obnove Dubrovnika. Vidimo da ovaj zakon koji je tada donesen, je li, prije 40 godina, on je još uvijek u upotrebi, dakle, nikako se ne bi trebalo dogoditi da ovaj zakon kojega sada ovdje donosimo i po njemu se, dakle, radi sljedećih 40 godina. Fond koji se ovdje uvodi kao neko posebno tijelo, posebna forma, moglo se možda iskoristiti i Fond za zaštitu okoliša jer tamo već postoje kapaciteti i ljudski i proceduralni da se ovakav jedan fond tamo zapravo realizira, a jedno, evo, pitanje, pitanje za kraj, u članku u kojem, evo, meni osobno nije jasno, u čl. 10. st. 2. kaže se da prostor povijesne urbane cjeline grada Zagreba izrađuje se Program cjelovite obnove povijesne urbane cjeline grada Zagreba i njega izrađuje u st. 3., izrađuje ga Zavod za prostorno uređenje grada Zagreba. Znači li to da ova povijesna cjelina će se obnavljati izdvojeno iz ovog programa. Treba li, dakle da se krene s obnovom Gornjeg, Donjeg Grada, Kaptola, čekati posebno sa donošenjem tog programa? Uglavnom evo [[Upadica: Vrijeme.]] Zagreb bi trebao ovo iskoristiti ovaj potres, ne za krpanje zgrada već za priliku za razvoj. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Dalija Orešković.
... [[Govornik naknadno uključen.]] [[Upadica: Mikrofon.]] Hvala. Obnova Zagreba i okolice trajat će desetljećima i od presudne je važnosti da se obnova obavi kvalitetno. Važna je brzina u reakciji, ali ona ne smije uzrokovati brzopleta zakonodavna rješenja. Imajući na umu kompleksnost obnove, ovaj zakon bi mogao biti jedan od najvažnijih dokumenata ovog saziva Sabora stoga upozoravam, ne smijemo u žurbi postati proizvođači zakonskih rupa. Iz redova HDZ-a prije koju minutu je rečeno kako je oporba nije uspjela istaknuti veće primjedbe na ovaj zakon. To nije istina. Pa kolege iz HDZ-a, puno toga ste mogli čuti tijekom današnje rasprave i svojim komentarom, samo ste pokazali da vas ne zanimaju konstruktivni prijedlozi i rješenja, nadam se da tome neće biti tako do drugo čitanja. Nadalje, pohvalili ste se osiguranim sredstvima za financiranje pa k tome još i istaknuli, jedno je teorija, a drugo je praksa. Upravo vas tu čekamo. Jeste li sigurni da ste stvarno osigurali sva potrebna sredstva ili ste napravili račun bez računice? Naime, procjena štete od 11,5 milijardi eura napravljena je po metodologiji za hitnu prijavu šteta, no to nije konačna, a niti precizna cifra. O stanju financija u gradu Zagrebu nagađa se da je gradska blagajna prazna. Istaknut ću ono što su istaknuta strukovna udružena, a to je da se sama obnova mogla provesti i po postojećim zakonima, stoga je suština ovog zakona o kojem dana raspravljamo upravo u tom omjeru u kojem će država i grad sudjelovati u financiranju obnove. Konsenzus vladajućih i jednog dijela oporbe oko omjera sufinanciranja pomalo zabrinjava. Kao što zabrinjava i pozivanje na solidarnost jer je upravo pitanje solidarnosti već sada izazvalo prijepore u javnosti, a zakon poput ovog ne smije biti uzrok novih društvenih podjela i to ne smijemo dozvoliti. Svi modeli subvencije i pomoći koje smo do sada kao država u različitim područjima koristili, više su koristili i mučnim i utjecajnijim skupinama nego li sirotinji. Stoga ponovno ukazujem na 2 osnovna problema ovog zakona. Prvi je taj da solidarnost ne smije biti linearna bez uvažavanja i razrade socijalnih i ekonomskih kriterija, a drugi problem je to što ovaj zakon ima ugrađene ozbiljne korupcijske rizike. Netransparentnost o kojoj smo puno govorili je jedan od najvažnijih problema, ali svakako i to što se sva bitna pitanja planiraju definirati naknadnim aktima, od uloge Fonda za obnovu pa tako do zbrinjavanja građevinskog otpada. Sve navedeno više upućuje na zavaravanje građana nego li o nekom zakonodavnom rješenju koje bi bilo na tragu cjelovite obnove kakovog zaziva struka. Po tome vidim da je ponovno primijenjen već uobičajeni pristup pri izradi zakona, a taj je kako ćemo, lako ćemo. Zbog toga smo kao država upravo tu gdje smo sada. Na dnu. Do drugog čitanja dovoljno je vremena da se izradi zakon čijih se posljedica po okončanu obnove nećemo sramiti. Na to vas pozivam. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Damir Bakić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege. Ja bih procijenio da ovaj zakon zapravo ide u dobrom smjeru. Neke njegove odredbe uglavnom su na tragu naših ideja i naših nastojanja. Naravno, prostora za poboljšanja i posebno potreba za poboljšanja ima mnogo, o tome su već govorili moji kolege u svojim izlaganjima u ime kluba zastupnika. Ja bih ovog trenutka ukazao na još dvije konkretne stvari i dao 2 konkretna prijedloga. Prije svega, stručni savjet, to je ekspertno tijelo koje se sastoji od 15 stručnjaka različitih disciplina koje su eksplicitno pobrojane koje dolaze iz uglednih institucija koje su također, eksplicitno pobrojane. Ono što je zapravo vidljivo na prvi pogled je da netko ili nešto nedostaje. Nedostaje seizmolog. Ukratko, iz sasvim očitih razloga, mi predlažemo da se stručno tijelo proširi nekim od kolegica i kolega sa geofizičkog odsjeka Prirodoslovno-matematičkog fakulteta, konkretno s nekim od seizmologa. Druga stvar na koju želim ukazati je čl. 14. koji propisuje da ćemo naše zgrade obnavljati do određene protupotresne otpornosti, do određene razine protupotresne otpornosti, a te su razine opisane u dokumentu koji se zove „Tehnički propis o izmjenama i dopunama tehničkog propisa za građevinske konstrukcije“. Uglavnom, tamo je tih razina, dakle razina protupotresne otpornosti pobrojano 4, ona 4-ta je najviša i tamo je pobrojano koje zgrade se obnavljaju do koje razine. Razumljivo, objekti od osobite važnosti za čitavu zajednicu poput npr. bolnica obnavljaju se do razine 4, objekti od šire društvene važnosti obnavljaju se do protupotresne otpornosti razine 3, npr. to su vrtići, škole, kina, kazališta itd. Ono gdje vidimo problem to je sa stambenim zgradama i stambeno-poslovnim zgradama koje se obnavljaju do razine 2 ili 3 u ovisnosti o tome jesu li više ili manje oštećene. Tu odredbu smatramo nelogičnom i zapravo nepravednom, dakle ne vidimo niti jedan racionalan razlog da se dvije stambene zgrade koje bi u principu trebale biti ravnopravno tretirane da se dakle, dvije stambene zgrade obnavljaju do dviju različiti razina otpornosti na potrese u ovisnosti isključivo o tome kolko su ovog trenutka bila eventualno bila oštećena. Međutim, još jedan problem sa tim tehničkim propisom, a to je način na koji su te razine protupotresne otpornosti opisane. One su opisane tzv. povratnim periodima, to je stručni termin, to je zapravo statistička kategorija, ti povratni periodi su eksplicitno navedeni kao 95.g., 225.g. i 475.g., a zapravo se dakle radi o statističkoj kategoriji iz koje u stvarnosti seizmolozi izvode ono što je statičarima, inženjerima, građevinarima bitno, a to je akceleracija gibanja tla prilikom potresa. Problem je sad u slijedećem, mi, RH, mi imamo vrlo precizno izražene seizmološke karte za povratni period od 95.g., što korespondira razini 2, imamo precizne karte za povratni period od 475.g., što korespondira razini 4 i mi nemamo precizne karte za, za povratni period od 225.g. Podaci za taj povratni period su vjerojatno izračunati nekom aproksimacijom, nekom interpolacijom i zapravo bi valjalo vidjeti kako je ta aproksimacija izvedena, tim više, tim prije je potrebno dakle u pomoć pozvati seizmologe. Moj prijedlog i zapravo prijedlog našeg kluba da se, dakle ovaj tehnički dokument preispita i po potrebi korigira, za to imamo dovoljno vremena u periodu do donošenja konačnog prijedloga ovog zakona. Hvala vam lijepo.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Vilim Matula.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Prvo ćemo, želim govoriti, slažem se sa svojim kolegom Bakićem da je ovaj zakon u dobrom smjeru i uvjeren sam da smo našom akcijom kada smo probdjeli noć zabrinuti, s pravom zabrinuti, ispred sabora inzistirajući tada da se u tom trenutku nastavi rad na zakonu ima li pravo. Međutim, evo svejedno, 4 mjeseca nakon potresa mi smo građanima, građankama dužni reći da im neće biti obnovljeni njihovi stanovi, a tamo gdje oni žive, velikim dijelom to je njihov svijet. Ljudi, pogotovo stariji ljudi, veliki je broj starijih ljudi u donjem gradu, siromašnih, a ne bogatih kako se stalno govori ili možda očekujete da gospođa od 84.g. mora ući u nekretninski biznis i da mora sa agencijama sada trgovati? Međutim, činjenica je i ono što želim o tome reći da u ovih 20% ako se ne dogovorimo, a to mi je drago da smo čuli od premijera da je voljan razgovarati, da je uvažio primjedbe mojih kolegica, o socijalnim kriterijima jer to je prevažno i to koji ćemo cenzus izabrati jer kod nas se imovinski cenzus ne priznaje samo dohodovni, a jako dobro znamo da najopasniji dečki u ovom gradu kada im dođete oni nemaju nikakve niti prihode, a kamoli imovinu jer ništa na njih ne piše i svih se bojimo, i vi se bojite, svi vi koji 30.g. ovdje radite. Znači, naše građanke i građani će morat platit, zadužit se ili ne znam kako ili na hipoteku stavit svoje stanove da bi im se popravila struktura zgrade, a ono što je strašno, a to je da 100.g. stare zgrade imaju takvu žbuku koja pada sama i kada je popadala po njima u užasu tog jutra, oni danas žive sa tim jezivim simbolima potpune nemoći, potpune nemoći i tu im nitko ne može pomoći. Evo za sada je tako. Druga stvar o kojoj svakako želim govoriti, a to je pitanje zbrinjavanja ljudi koji su potpuno stradali. Naime, radi se o tome da smo kada smo skupili u nekoliko dana 17.000 potpisa za peticiju koja je omogućila, sigurno vas potakla da morate zajedno s nama i da barem evo prvo čitanje pročitamo sada, četiri mjeseca nakon potresa i ljudi su nam u Markuševcu smo skupljali. Žena je došla i rekla je zašto ja kao susjeda ne mogu primiti svoje susjede kod sebe, imam prostora i ne treba mi ne znam kakav novac, pa nešto mi dajte. Zašto o tome ništa ne piše ovdje? Zašto ne piše ni o ovome što sam prvo govorio? Nigdje ne piše da građani neće dobiti, jer zakon je tako napisan, a to je šteta jer puno stvari idu u dobrom smjeru. Znači omogućimo ljudima da pomognu svojim prijateljima, da pomognu svojim susjedima jer ima solidarnosti za razliku od ovih koji zagovaraju samo tržišni i profit kao jedinu stvar koja će Hrvate izvući iz pakla. Samo profit nekolicine. Neće. I sada na kraju, time ću završiti ne znam koliko još imam ovaj, 44 sekunde, a gdje to piše, e hvala naučit ću, a to je ono 34, to je to, gubim. Evo, samo pitanje donio sam ovdje, imali ste recimo stvar koja je bila bolja u prvoj verziji zakona, a to je da ste imali osnivanje zavoda za obnovu Grada Zagreba, a ne fonda jer fond znamo da fond podrazumijeva novac i zapravo nam želite reći da je gospodin premijer svojom ne znam kakvom evo ovaj umješnošću je donio sve te darove nama i da je to fond, a ne zavod koji je predviđao, pogledajte, 3 stranice je imao to ste sve …/nerazumljivo/… ovaj omogućavao [[Upadica: Vrijeme.]] je da to bude ustanova, a ovako je to fond. Hvala vam.
Nemate masku.
Ispričavam se. A ja, sramota, da zanesen sam bio, ispričavam se, sramota, krivo mi je.
Replika uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Aha, ok, hvala.
U redu je.
Ok, malo vrimena, ok. Kolega činjenica je, ponovit ću još jednom, slična situacija je bila u Cetinskoj krajini. Tada je bio novac …/nerazumljivo/… je bio potres i novac je za Sinj, Cetinski kraj država osigurala '89.-te, počeo je Domovinski rat, novac je prenamijenjen za oružje, a oružje nije kupljeno ali je obitelj Tedeschi uzela pozajmicu i nikad nije vratila taj novac, jedno 4, 5 puta sam digao kaznenu prijavu tako i nikad se nije riješilo. Ovdje sam govorio u saboru, svagdje, znači sada su to najbogatije obitelji u Hrvatskoj koje su na toj nesreći i rata i potresa se obogatile. Vi se rekli, vi koji se bojite. Ja osobno imam jednu, protiv takvih likova tajkuna i ne znam kojih sve, jedno 100-tinjak kaznenih prijava ja ih se ne bojim. Pa možete li navesti one ovdje koji se boje takvih momaka i koji su to momci. Ja se ne bojim nikoga nego Boga, vi ste išli tu teatralno, vi ste glumac, navedite mi koga se ja to bojim, vi ste uhvatili rukama nama [[Upadica: Vrijeme.]] saborskim [[Upadica: Vrijeme.]] zastupnicima. Hvala.
Odgovor na repliku.
Gospodine zastupniče Bulj, ja vjerujem da se vi ne bojite, ja vjerujem. U dva navrata ste sa dečkima koji se boje, u dva navrata ste sa njima probali koalirati jer su vam oni ideološki bliži, ali vi ste osobno, ne znam za ove druge vaše dečke koliko su ovaj hrabri, vidio sam da je vaš kolega bježao pred strašno opasnim premijerom koji je poznat kao vispren ono i spretan, ali u svakom slučaju ne sumnjam da ste vi odvažni, vjerujem i da ste narodni tribun i mislim da puno stvari vrlo dobro govorite. Ja se s time slažem. Međutim, ljudi koji ovdje najveći dio vladaju 10-ljećima i dopustili su da se razvije tako maligna tvorevina ne samo u gradu nego i u državi i da zbog toga i da ništa ne može proći na drugostupanjskom sudu, a kamoli na visokom sudu [[Upadica: Vrijeme.]] to sve znate.
Zastupnik Bulj, izvolite povreda Poslovnika.
Uvaženi kolega poštujem vaš teatar, niste mi odgovorili na pitanje.
Koja, koja je povreda članka?
238. članak Poslovnika.
Šta je povrijeđeno?
Povrijedio je s tim da je govorio na moju repliku, a u biti nije odgovorio koga se bojim.
To nije povreda Poslovnika.
Jer teatar, neka nije povreda Poslovnika u ovome saboru se triba govorit imenom, bila to …
To nije povreda Poslovnika, izričem vam opomenu. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Matula, pa slažem se apsolutno s vama je ovo zakašnjeli zakon, dakle bilo je … [[Upadica: Ne razumije se.]] kažem slažem se s vama da je ovo zakašnjeli zakon. Dakle, bilo je vremena i da je bilo volje već bi odavno taj zakon apsolvirali i prije raspuštanja prošlog saziva već bi ljudima koji su pogođeni potresom dali barem neku sigurnost da znaju na čemu su barem dijelom. E sad, dotakli ste se onoga što sam ja samo ovlaš spomenuo, a to je struktura vlasnika nekretnina u centru grada. Ja mogu govoriti iz perspektive Osijeka, a mogu to dijelom preslikati i na Zagreb. To su ili ljudi koji su dobili stanove nasljedstvom, stariji ljudi, nositelji stanarskog prava itd., itd., koji često stanuju u neuvjetima, trošnim kućama, dvorišnim stanovima, vlažnim stanovima itd., itd. Što će sada biti s njima jer apsolutno neki objekti, neke potleušice, neki privremeni objekti će biti [[Upadica: Vrijeme.]] za …/nerazumljivo/… to nam nije odgovoreno.
Odgovor na repliku. Uvaženi zastupnik Matula.
Zahvaljujem na ovoj intervenciji uvaženom zastupniku. Ja ću biti po ovom pitanju vrlo kratak. U svim gradovima ja situacija ista, ono što se dogodilo u Zagrebu to je da su tri prirodne katastrofe u ovako kratkom vremenu, prvo ova zaraza, pa nakon toga potres, e sada ovog vikenda i poplave su nas zapravo dovele do toga da shvatimo da ono što se zvalo nekadašnje normalno, da je to bila društvena, teška društvena katastrofa i ljudi koji su obnašali vlast u najvećem dijelu ovih 30 godina su zato odgovorni. To je bila teška društvena katastrofa i vjerujem da je i u Osijeku tako.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Domagoj Ivan Milošević.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Matula, slažem se s velikom većinom tog što ste rekli, posebno vezano za naše najstarije sugrađane i najugroženije, dapače, mislim da to svi znamo ljude kada se u staroj dobi iseli nekuda onda nažalost ne žive još dugo. Ali imamo zapravo za vas jedno pitanje jer ste spomenuli da se mi ovdje nekoga bojimo ili da se trebamo bojati, ja bih vas pitao, tko su ti ili što je to o čem se tu radi? Ja se nikoga ne bojim, tamo učim svoju djecu i ja mislim da nitko u ovoj zemlji nakon 1990. se nema razloga bojati. Gradimo institucije mukotrpno, one još uvijek nisu savršene, daleko od toga, ali mislim da smo na dobrom putu i da trebamo vjerovati u institucije i svi zajedno, posebno u ovom najvišem domu u Hrvatskoj i zajedno graditi, pa samo ako možete to reći. Ja mislim, stojim iza toga, nema razloga, ne u ovom domu nego nitko u Hrvatskoj strah od bilo koga ili bilo čega.
Odgovor.
Drago mi je da se ne bojite i vjerujem da ćete u tom smjeru nešto početi napokon svi zajedno iz HDZ-a i činiti. Ja ovo doživljavam naravno kao vašu predizbornu kampanju za Grad Zagreb jer vas se zove da ste vi kandidat u Gradu Zagrebu i morali su staviti novo lice, vi ste sposoban kao poduzetnik, iako sam čuo da je to veliki dio naslijeđeno, ali kažu da ste u tom smislu sposobni. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] a nije tako pišu mediji, ali dobro. U svakom slučaju ono što ćete morati i što je sigurno ova cijela operacija … to je kako objasnit da onaj cirkus koji smo gledali do prije nekoliko mjeseci ovdje sa žetončićima, sa tim užasnim imenom koje je vaš partner u Zagrebu radio i vi ste koalicijski partner i gledali ste kako kupuje skupštinske ljude, sve znate, a donijeli ste svi vi lex šerif radi Bandića.
Vrijeme. Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Poštovani potpredsjedniče, zastupnice i zastupnici. Danas smo puno razgovarali oko toga što nedostaje u zakonu, na koji način ga treba popraviti, kako osigurati socijalnu osjetljivost unutar zakona, kako uvesti kriterije koji će omogućiti i onima koji nemaju sredstva niti za onih 20% sufinanciranja da ipak mogu obnoviti svoje stanove. Međutim, možda smo, ne bih htjela da se zaobiđe jedno od ključnih pitanja, a to je pitanje povjerenja u način na koji će se obnova provoditi i povjerenja građana u to da će se sredstva za obnovu koja ćemo svi izdvajati i koja će biti zaista velika da će se zaista trošiti na način u skladu sa ciljem i svrhom zakona, a ne onako kako jesmo navikli da se događa u Hrvatskoj, na nenamjenske načine i na način koji generira korupciju i pogodovanje. Znači svjesni smo činjenice da je Hrvatska po percepciji korupcije unutar svojih institucija prema svojim građanima na dnu ljestvice EU, svjesni smo da je povjerenje u Vladu ali i Sabor kao instituciju izuzetno nisko upravo zbog koruptivnih afera i HDZ-a, ali svakako zbog koruptivnih afera koje opterećuju Bandića odnosno Grad Zagreb. Ja ću reći, ja sam prije nekoliko godina radila na jednom istraživanju zajedno sa jednim institutom za istraživanje korupcije iz Mađarske gdje smo analizirali samo rizike javne nabave Grada Zagreba unutar pet godina. Rizici detektirani koruptivni rizici unutar javne nabave Grada Zagreba samo na osnovu nepostojanja kompeticije odnosno malog broja ljudi koji se javljaju na natječaj zato što znaju unaprijed da su natječaji namješteni je pokazao gubitak veći od 2 milijarde kuna na razini tih pet godina. Iz to razloga smatram da je ključno da unutar ovog zakona osiguramo neovisni nadzorni mehanizam koji će omogućavati i nadzor i to s neovisnim stručnjacima, ali isto tako i predstavnicima Sabora, da u realnom vremenu se mogu dobiti svi podaci o tome koliko je sredstava prikupljeno, koliko sredstava ide kada na koju vrstu javne nabave, na koji način se sredstva troše. U realnom vremenu možemo vidjeti na koji način se troše, možemo vidjeti koje sve tvrtke sudjeluju u provedbi, sve te stvari možemo danas vidjeti u realnom vremenu ako koristimo za to alate i ako za to postoji politička volja. Isto tako smatramo da bi to tijelo, osim što mora biti neovisno, da to tijelo mora moći i pratiti i izvještavati i Sabor i javnost o koruptivnim rizicima koje imamo unutar sustava javnih nabava koje se koriste za obnovu. To je izuzetno važno jer nam pokazuje mogućnost ušteda koje bi imali kada bi te koruptivne rizike maknuli, između ostalog malog broja natjecatelja na pojedinačni natječaj. Ono što također želim reći jest da bi spriječili jačanje klijentelističke mreže koja već postoji, posebno unutar građevinskog lobija i velikih radova koji se rade u Hrvatskoj, da bi to spriječili, da bi to zaustavili važno je i kako ćemo pozicionirati i gdje ćemo pozicionirati, u koje tijelo ćemo pozicionirati mogućnost ugovaranja javne nabave. Oz tog razloga smo mi zahtijevali da to bude i predlažemo da to bude zavod kao stručno tijelo koje će upravljati cjelokupnim javnim nabavama i cjelokupnom obnovom jer što je pri tome važno? Važno je da ulaz u sustav javne nabave ne bude ljestvica previsoko postavljena, odnosno da nemamo opet 5, 6, 7 velikih firmi koje će preuzeti sve poslove, a onda podogovarat pod svojim uvjetima kooperante, nego da se otvori, posebno sustavom okvirnih sporazuma, da se otvori za velik broj aktera na tržištu jer će to umanjiti onda zapravo koruptivni rizik. Imat ćemo veći broj ponuda, imat ćemo niže cijene od onih koje odredimo kao maksimalne i učinit ćemo cjelokupnu obnovu efikasnijom, a vratit ćemo možda povjerenje ili barem dio povjerenja javnosti koji sada ne postoji. I mislim da velik broj prigovora koji dolaze zapravo oko cijelog sustava Zakona o obnovi i činjenice koliko će se sredstava odvojiti, dolazi zapravo iz nepovjerenja u HDZ i u Bandića da mogu, da se njima mogu dati toliki novci da njima upravljaju i da oni budu ti koji upravljaju obnovom. Iz tog razloga trebaju nam neovisni mehanizmi. Hvala vam.
Hvala. Imamo 3 replike. Prva je uvažena zastupnica Ahemetović.
Poštovana zastupnice Benčić, slažem se sa vama da je potrebno iskoristiti ovu priliku i uvesti veliku transparentnost odnosno puno veću transparentnost trošenja javnog novca nego li je to uvriježeno inače. Ovo je prilika da se inaugurira primjer koji je vladajuća većina najavila. O transparentnosti trošenja sredstava na lokalnom i županijskom odnosno regionalnom nivou. Pa gdje ćete bolji primjer nego kada se daje prilika potrošiti milijarde i milijarde, dakle višestruka veličina gradskog proračuna u samo jedan projekt obnove zgrada. Dakle, ovo je prilika da pokažemo, odnosno da vladajući pokažu koliko su ozbiljni u svojoj namjeri uvođenja transparentnosti u lokalne i regionalne jedinice.
Hvala vam. Apsolutno se slažem da ovo mora biti jedan od primjera na kojima ćemo početi ponovno graditi povjerenje, ali je tu ključna uloga, ja bih rekla, parlamenta jer ne možemo se pouzdati u to da će i ova izvršna vlast, ali posebno, isto tako, izvršna vlast na razini grada Zagreba, a koji će biti osnivači fonda, da će ugraditi one mehanizme koje nisu ugradili zadnjih 30 godina u bilo koju vrstu procedura ili bilo koju vrstu upravljanja javnim poslovima ovakve vrste. Iz tog razloga, da, smatram da moramo to postaviti kao pravilo sada, ali da taj mehanizam mora biti neovisan jer ne možemo imati povjerenja u osnivače da će sami sebe nadzirati i izvještavati javnost o svemu što se događa unutar procesa obnove.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Željko Sačić.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Benčić i podržavam taj institut se mora ugraditi u postojeći tj. mora, to je preporuka, dakako. Zalažemo se jer imamo iznimno loših iskustava dosad u trošenju javnog novca, a ovo je parexellance javni novac, poreznih obveznika naše države i u svakom slučaju treba ugraditi takav institut nadzora, ali koji neće usporavati, koji neće usporavati dinamiku trošenja i same svrhe postojanja zakona jer još uvijek nam pred očima stoji, odzvanja negativni učinak obnove Gunje i ovih ukupno ovaj svih tih negativnih učinaka trošenja javnog novca.
Odgovor na repliku.
Poštovani, dakle, sustav kontrole i nadzora, kao i postavljanja sustava praćenja u realnom vremenu i sustava javnih nabava i ugovaranje načina potrošnje sredstava zaista ni na koji način ne usporava cjelokupnu proceduru, dapače, čini ju efikasnijom iz razloga što takvi kontrolni mehanizmi vam omogućuju da vam oni preduvjeti i onaj predproces ne bude toliko dugačak. Čak ako u samom procesu ugovaranja i nakon toga imate dobre kontrolne mehanizme. Zato smo upravo to i predložili, isto kao što smo predložili da to tijelo bude neovisno i izvještava Sabor, ali da, slažem se, procedure ne smiju biti preduge, ali moraju biti kontrolirane i moraju biti kontrolirane u realnom vremenu.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Anton Kliman.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolegice Benčić, da procedura moraju biti zaista transparentne, moraju biti jasne, a ja bih samo htio postaviti pitanje, u tim procedurama trebalo bi zaista, ako se slažete, voditi računa s obzirom da se veliki dio ove obnove financira iz državnog proračuna, da svi sudionici pravnih osoba mogu imati istu priliku sa područja čitave Hrvatske. Mislim da je to ključno s obzirom na ovu poruku solidarnosti koju smo slali, zaista svi kroz rasprave, da zaista oni koji budu na natječajima prošli, ako budu u istoj prilici sa pravnim osobama iz Zagreba, dakle u istim kategorijama, da njihova natječajna dokumentacija bude egal, da se treba o tome isto voditi računa jer kako u toj solidarnosti smo svi isti, tako moramo biti kod izvođenja poslova.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica.
Pa mislim to da se to podrazumijeva, naravno i mislim, to je inače kod javne nabave, naravno da bi svi subjekti na tržištu trebali biti u istom položaju, ali ne samo to. Ja sam dodatno i tražila još dodatnu stvar, a to je da tzv. trošak ulaska na to tržište ne bude previsok. Pod trošak ne smatramo novce nego administrativni trošak i financijski i operativni kapaciteti koji se zahtijevaju od natjecatelja. Znači, po meni, oni ovaj puta mogu biti i niži u smislu da to mogu biti i vrlo male firme jer mi zapravo nemamo niti dovoljno na tržištu firmi koje će moći pokriti sav obim radova koje imamo. Zato je dobro da na početku zapravo idemo na stvaranje tzv. poolova, bazena, zapravo izvođača po pojedinim vrstama poslova, a onda po potrebi svakog pojedinačnog ugovaramo pod onim uvjetima koje smo tamo već zacrtali, koje predviđamo, a to je da bude određena maksimalna cijena i da je sve ispod toga … [[Govornik se ne razumije]] da je ispod toga natjecanje kako bi dobili nekakvu realnu cijenu pri čemu opet moram naglasit nije pitanje samo cijene i ne smije cijena biti jedini kriterij, kriteriji moraju biti oni socijalni kriteriji, a to je posebno odnos prema radnicima, pitanje isplate ugovorene plaće, pitanje obuhvaćenosti unutar sektora, kolektivnim ugovorom itd., znači da niži uvjeti, ali onda kada se ugovara se moraju postaviti određeni socijalni [[Upadica: Vrijeme]] kriteriji.
Slijedeća rasprava, jeste vi tražili? … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Aha. Izvolite Tomašević.
Hvala vam potpredsjedniče sabora. Htio bi dat, dva aspekta bi htio se osvrnuti u ovom zakonu. Međutim, prije svega još jednom podsjetiti da nam definitivno trebaju informacije o svim zgradama, o tipologiji zgrada vezano za namjenu koje su oštećene jer nije meni svejedno da li ćemo mi obnoviti 500 poslovnih zgrada proračunskim novcima ili 100 ili 10, koliko višestambenih zgrada ćemo, koliko mješovitih, kakve će to probleme u imovinsko-pravnim odnosima i posebice vezano za založno pravo, kakve ćemo imati s obzirom na to kolko ima poslovno-stambenih zgrada, to isto tako nije svejedno. Tako da jako mi je teško isto raspravljat o ovom zakonu nemajući te informacije. Što se tiče financijskog okvira, dosta put, dosta je o tome danas rečeno. Podsjetit ću, nakon potresa koji je oštetio Dubrovnik, nakon potresa koji je oštetio Ston imali smo 100% financiranje iz proračuna tadašnje još države i privatnih objekata i to na razini države, bivše države. Niko tada to nije sporio. Imali smo nakon poplave u Gunji isto tako 100% financiranje i niko tada to nije sporio. Ovdje imamo participaciju od privatnih vlasnika od 20%, znači da je u tom smislu zato što je velika, doista velika šteta, zato što će trebati, samo državni dio će bit 50 milijardi kuna, znači samo za, država će morat 50 milijardi kuna ili kroz fondove ili kroz kredite ili iz proračuna osigurati i iz te perspektive se traži onda takva participacija. Međutim, ono što smo više puta istakli jeste ta participacija ne može biti jednaka za sve, ne može biti jednaka za, za poslovne subjekte u odnosu na siromašne i socijalno ugrožene skupine građana koji teško da će moći tih 20% namiriti i ne smije se dogoditi da dođemo u kvaku 22, a kvaka 22 je da 20% ljudi trebaju sufinancirati i da za to moraju prodat svoju jedinu imovinu koju imaju jer prihoda nemaju, a da ne mogu to zbog hipoteke odnosno založnog prava koje im je dala država. Shvaćate? Znači, u tom, u toj situaciji to je kvaka 22 i iz te perspektive mislim da trebamo razmišljati o socijalnim kriterijima. Druga stvar o kojoj bih htio nešto jest ovaj zavod odnosno fond. Rekao sam već da je zavod očito za obnovu Zagreba bio u nekoj verziji prijedloga zakona jer se nalazi u obrazloženju jednog članka. Znači, ja kao netko tko aspirira i na vlast u Gradu Zagrebu unatoč tome znajući ne samo kakvo će bit stanje u najmanju ruku slijedećih 9 mjeseci, smatram, pa makar to bilo na neki način se čini i smanjenje ovlasti možda naše buduće vlasti u Zagrebu, smatram da nije dobro da Zavod za prostorno uređenje Grada Zagreba izrađuje plan cjelovite obnove tj. program cjelovite obnove povijesne jezgre Grada Zagreba mimo, znači ovih ostalih institucija koje su predviđene ovim zakonom, znači fond koji onda nije samo financijsko tijelo nego i operativno, mimo onda Ministarstva graditeljstva koje je strateška institucija u ovom zakonskom okviru i mimo stručnog savjeta. Znači, meni se čini da je bolje i dalje rješenje da imamo jedan Zavod za obnovu Zagreba koje su suosnivači i Zagreb i država, a ne da prebacimo neke posebne nadležnosti na Zavod za prostorno uređenje Grada Zagreba kad je riječ o povijesnoj jezgri. Meni je jasno da taj Zavod za prostorno uređenje Zagreba ne bio vodio operativne aspekte obnove, međutim i samo planiranje te obnove za povijesnu jezgru Zagreba čini mi se da bi moglo doći do tih tenzija između Zagreba i države i siguran sam da će zapravo doć do tih tenzija u slijedećih 9 mjeseci, ali nadam se da, ali mislim da je to loše institucionalno rješenje da ne dođe do takvih tenzija i nakon 9 mjeseci odnosno u slijedećem 10-godišnjem razdoblju jer pišemo zakon ne za ljude koji su sada na vlasti ovdje ili ondje nego pišemo zakon ne znajući tko će biti gdje na vlasti slijedećih 10-15.g. Znači radimo institucionalni okvir bez obzira na trenutno stanje stvari i bez obzira na trenutno stanje stvari i dalje mislim da bi jedan zavod bio bolje rješenje po uzoru na Dubrovnik i jasno mi je koji su bili problemi vezani za Zavod za obnovu Dubrovnika, znam i da tamo nije to sve išlo glatko, ali opet mi se čini to bolje rješenje nego što je ovo koje je sada predloženo. Iz te perspektiva nadam se da još uvijek do drugog čitanja možemo otvorit te neke teme, nadam se da ovaj socijalni kriterij koji su više puta vladajući rekli da žele razmotriti će doista razmotriti, nadam se da će založno pravo se isto tako razmotriti kako da se razriješi, nadam se da će se razmotriti pitanje osiguranja kako da se razriješi, tako da se ne penalizira one koji su ipak plaćali osiguranje. Znači, to su još neke stvari koje se daju riješiti u drugom čitanju i nadam se da će to doista tako i biti. Hvala lijepo.
Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Marijana Petir.
Evo hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Tomaševiću, vi ste već i iznijeli primjedbe kroz javno savjetovanje i dio vaših primjedbi je usvojen, što samo pokazuje da je ovdje riječ o jednom nadstranačkom zakonu odnosno da je intencija i Vlade RH i svih koji brinu o ovoj temi da se donese zakon koji će uvažiti što više dobrih i konstruktivnih prijedloga i mislim da je to izuzetno važno jer se svi možemo složit da želimo i transparentan i provodiv zakon i zakon koji će voditi, vodit se načelom solidarnosti, a vi ste posebno ovdje spomenuli i socijalne kriterije, pa bih volila čut s vaše strane na što ste točno mislili, kako ste razradili te socijalne kriterije i što bi bio vaš prijedlog, a u smislu poboljšanja ovog sadašnjeg zakona u prvom čitanju?
Odgovor uvaženi zastupnik Tomašević.
Pa spominjani su, kolege su spominjali imovinski cenzus, ali znamo da to u Hrvatskoj će biti dosta teško provedivo. Za to nismo mi odgovorni koji tek sad ulazimo u politiku, ja bih volio da imamo popis imovine puno ažurnije nego što imamo sada, ali bojim se da to nećemo moći tako lako riješiti u sljedeća dva mjeseca. A s druge strane dohodovni kriterij je nešto što možemo primijeniti i teško će ga biti primijeniti iz perspektive različitih razreda i tereta koje bi ovih 20% sufinanciranja po tim razredima dohotka razrezali, ali s druge strane možemo možda barem reći ovo što sam rekao da je problem založnog prava, ta kvaka 22, kako da izbjegnemo situaciju da ljudi koji ne mogu doći do tih 20%, osim da prodaju svoju nekretninu, a ne mogu prodati svoju nekretninu jer im je zabilježba. Ovisno o tome kako će se država kao vjerovnik ponašati vezano za založno pravo. Iz te perspektive mislim da možda im treba oprostiti tih 20% socijalno ugroženim skupinama.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Rada Borić. Nema je, gubi pravo. Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Katarina Peović.
Znači o svemu možemo govoriti, možemo govoriti o transparentnosti, možemo govoriti o institucionalnom okviru vezanom uz ovaj zakon, možemo govoriti o sredstvima odakle ona dolaze, kolika su, u kojem omjeru će se što financirati, no zakon o obnovi Zagreba trebao bi imati jednu temeljnu zadaću, a to je da osigura socijalnu osjetljivost pri sufinanciranju porušenih zgrada. Zato je problematično u ovom prijedlogu zakona da onima kojima i onako ide dobro se omogućava u potpunosti financiranje konstrukcijske obnove, dok se onim ljudima koji su siromašni od njih očekuje da svoj jedini stan koji imaju ili svoju jedinu kuću koju imaju financiraju u iznosu od 20%, znači 20% od cifre koju neko nema. Pogotovo uzmemo li u obzir da živimo u zemlji u kojoj je 53% ljudi koji žive u kućanstvima ne može izdvojiti za neplanirane izdatke, znači ti ljudi pretpostavljamo da neće moći niti obnavljati svoj stan ili svoju kuću. No, ovim prijedlogom zakona omogućeno čl. 5. st. 3. da oni poslovni subjekti koji obavljaju gospodarsku djelatnost u potpunosti budu riješeni ulaganja odnosno da se njima u potpunosti cjelovito financira ta konstrukcijska obnova na temelju Zakona o državnim potporama. Znači s jedne strane imamo situaciju da ćemo obnavljati neki TEdeschiima neke zabatne zidove, s druge strane imamo siromašne koji će svoj stan ili kuću morati prodati ili će im na tu kuću ili stan biti stavljeno založno pravo hipoteka. To je jedna temeljno nepravedna, socijalno neosjetljiva mjera koja se po nama mora promijeniti. Znači ono to je naš prijedlog je da se uvede, kao što je rekao kolega imovinski cenzus će biti problematičan za što nismo mi krivi, ali naš je prijedlog makar da se uvede dohodovni cenzus i to da bude vezano uz prvu nekretninu koju neko ima da se omogući, da se u potpunosti ljudima koji po tom socijalnom kriteriju koji ne mogu financirati obnovu svoje jedine nekretnine omogući da ih se toga oslobodi. Na odborima smo postavili pitanje državnom tajniku vezano uz založno pravo, dobili smo vrlo nejasan odgovor da li će oni koji su u nemogućnosti financirati svoju obnovu imati založno pravo ili će cijela zgrada u kojoj se nalazi nekoliko stanova, ako dvoje ljudi ne mogu sufinancirati tu obnovu da li će cijela ta zgrada imati založno pravo ili hipoteku, nismo dobili neki konkretan odgovor. Dakle, takva situacija isto mislimo da bi se trebala razriješiti. Ono na što ćemo mi staviti naglasak je svakako taj dohodovni cenzus u našem zahtjevu, a Radnička fronta će se zalagati da se točno definira koji su to poslovni subjekti koji će dobiti potpore i na koji način. Dakle, ne želimo da se dovedemo u situaciju da se tajkunima obnavlja poslovna zgrada jer se tamo obavlja gospodarska djelatnost, dok siromašni nemaju mogućnost popraviti i to se odnosi na konstrukcijsku obnovu, ne na obnovu zidova, parketa itd., znači konstrukcijsku obnovu zgrade nemaju mogućnost da se osiguraju. Znači ono što će nama biti cilj i na što ćemo mi staviti naglasak je svakako i taj st 5. čl. 3. koji smatramo nedorečenim i koji otvara mogućnost da različitim tajkunima se pomaže, pogotovo uzmemo li u obzir mjere Vlade koja je prije samo par mjeseci počela sa pomoćima i tu pomoć uplaćivala kladionicama koje su prošle godine imali preko stotine tisuća kuna dobiti, koje su usporile svoju gospodarsku djelatnost.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče. Evo želim i ja nešto reći o Prijedlogu zakona o obnovi zgrada oštećenih potresom na području Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije. Mislim da su sve današnje rasprave bile dobre, bez obzira na neka neslaganja oko onoga što ovaj zakon nudi, a bile su i političke i drago mi je da nismo završili u '45.-toj godini kako su neki htjeli i da je ipak prevladao ovaj važniji dio koji građani očekuju od nas da razgovaramo o onome što njih tišti i što njih boli. Jer 22.3. dan je očito koji će se pamtiti, jer samo Zagreb koji je jedna od metropola u EU doživio je nešto što nisu, što se nije dogodilo ni samom Zagrebu preko 140 godina, ali i mnogima u Europi i ne da Bog da se ikada dogodi bilo kome, ali desilo se i jednostavno je bila potrebna reakcija kao i nakon svake nesreće. Znamo kako je to kada imamo požarište, sanaciju toga, kako je to kada imamo poplavu, sanaciju toga, sa potresima velikih iskustava nema ali mislimo da je i taj dan reakcija bila najbolja moguća i da su oni koji su trebali reagirati, reagirali. Hvala i hrvatskoj vojsci, vatrogascima, policiji, svim građanima, svima onima koji su pomagali da se taj dan što prije, ajmo reći privede kraju u smislu da svi mogu sigurno prenoćiti i da ta priča može krenuti dalje. Mnogi koji danas ovdje govore što je trebalo i kako je trebalo možda u tom trenutku nije bilo na tim mjestima, možda se brinulo o nekim drugim stvarima, ali činjenica je da se ne treba obezvrjeđivati napore države, grada i svih onih koji tu moraju snositi vlastitu aktivnost. Jer kad se dogodi ovako nešto i strada 24.000 zgrada to je nešto što se ne može riješiti u jedan ili dva dana. Kada padne na 1.000 dimnjaka koji oštete 100-tine automobila i sve ostalo što mogu oštetiti konstrukcije, ploče, krovove itd., ni to se ne može riješiti u par dana. Kada se desi i zatvori promet čitavog centra jasno je da ni to nije bilo moguće riješiti u par dana iako neki misle možda da je pogledom to lako riješiti u jedan dan, u dva dana i to je ona razlika u priči što može teorija, a što može i zna praksa. Vidimo iz ovog zakona da je 18.000 zgrada danas barem djelomično uporabljivo i da se u njima može uz određene sanacije živjeti. Da je problem nekih 6.300 zgrada koje su neuporabljive kroz nekoliko kategorija i oko 1.000 takvih u prostoru županija Krapinsko-zagorskoj i Zagrebačkoj. I to košta 42 milijarde. Mnogi su zamjerali vrijeme u kojem je zakon donesen, da je prekasno, da nije donesen odmah nakon mjesec dana, da nije napravljeno ništa, da Vlada jednostavno ostavila ljude na cjedilu, da Grad Zagreb nije napravio ništa, međutim ima i onih drugih koji misle drugačije. Ja sam jedan od tih, ne živim u ovom gradu, ali sam dosta dugo u njemu, živim na otoku i mislim da oni koji su trebali su reagirali najbolje što su znali i što su mogli. Svi mi znamo kad se nešto desi biti pametni nakon svega međutim u tom trenutku nema puno onih koji znaju što treba. Mislim da je prava reakcija bila i predsjednika države i Vlade i gradonačelnika i hrvatske vojske da se najprije grad počisti, da se omogući normalno funkcioniranje barem dijelova grada, da se može krenuti sa osnovnim aktivnostima i pomalo sa sanacijom. Skinuti sve one dimnjake koji su pali sigurno nije nešto što može netko napraviti. I zato mi je žao što mnogi ovdje govore o građevinskoj operativi na način da su to ljudi lešinari, manipulatori, oni koji će iskoristiti situaciju. 10-tke i 10-tke dizalica trebalo je odnekuda dovesti da bi se to riješilo. Mnogi misle da je to tako jednostavno i da se sve riješi u jedan dan ili klikom prstima, ne ide to tako gospodo i taj sustav itekako treba svima nama u budućnosti jer govori se ovdje o 42 milijarde, to nisu male vrijednosti, to su dvije autoceste u cjelini u Hrvatskoj i to nije priča koja će riješiti u godinu dana. Ne postoji građevinska operativa koja to može riješiti u godinu dana. Nažalost kratko je vrijeme da mogu govoriti opširnije o tome, ali činjenica je da su neki poslali krive poruke i da danas je odgovornost na svima nama. Mnogi kažu nećemo glasati za ovaj zakon, ne, postoji većina koja će ga izglasati i hodogram na koji način će se rješavati pitanje potresa i sanacije potresa u Zagrebu i Zagrebačkim županijama.
Imamo dvije replike. Prva je uvaženi zastupnik Milošević.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Borić, slažem se sa svime što ste rekli, želio bih samo još jedanput naglasiti ovo pitanje špekulanata i špekulacija. Ja vjerujem da je dovoljno i pameti i vremena da iznađemo do konačnog prijedloga zakona kako ćemo spriječiti da špekulanti ljudima za sitne novce otimaju nekretnine. Evo, mislim da nam je to svima zadaća.
Odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Milošević mi smo imali iskustvo poplava, čujemo od njih ovaj, a na neki način kritike na sve ovo znajući što se događalo u onakvoj brzini i način na koji su radi i što se nakon toga desilo. I sad slušamo pouku na koji način to trebaju raditi neki drugi, ne gledajući što su oni radili. Sigurno da ćemo biti puno bolji i da ovaj zakon ne rješava ni jednu zgradu u dijelu sad ćemo je evo dati toj i toj firmi i sad će taj neki građevinar nju sanirati u svim njezinim dijelovima i to košta toliko i toliko. Postoje procedure, postoje zakoni, postoje natječaji, postoje odgovorne osobe i postoje sada i institucije koje se osnivaju s ovim zakonom. Tako da je jasno na koji način će to funkcionirati, a oni kažem koji misle da je to sve jednostavno pokazat će vrijeme da ne znaju o čemu opće se tu radi.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Rada Borić.
Evo pa kolega Boriću imamo dvoje Borića ovaj puta, jako mi je žao da u svom govoru kako god imamo malu minutažu iskoristili ste ga na neki način i reciklirali tj. prepričali nam događaje kojih smo svi bili svjesni i negdje ne znam gdje ste izvukli zaključak da će netko glasati i protiv ovakvoga zakona, mislim da to nitko nije iz opozicije rekao na taj način, ali ono što smo tražili od vas nismo čuli ništa osim doslovno nekoga polu literarnoga teksta, niste ništa govorili o onome što bi trebao biti sadržaj ovog zakona, govorili ste da to sve unutra piše pa nisam sigurna da su ti svi mehanizmi koje smo tražili oko transparentnosti ili vremena i hodograma obnove, bojim se da sam očekivala da ćete imati malo više sadržaja u svom govoru.
Odgovor uvaženi zastupnik Borić.
Hvala. Kolegice ja nisam imao literarni uradak, slušao sam jednog gospodina koji ga je imao i mislim da se mi u tome razlikujemo. Govorio sam o faktima i onome što ja mislim, s obzirom da se dnevno susrećemo sa svakim problemom na lokalnoj razini, da nije tako jednostavno upravljati sa određenim situacijama kao što se to mnogima čini i kao što je to ovdje izgovoreno. Čuli smo danas brojne kritike i jednostavno je moje uvjerenje, da mnogi očito kad kritiziraju, nisu spremni podržati ovakav prijedlog zakona, ako jesu, postavlja se pitanje i smisla takvih onda kritika, a ne izdvojiti ono što je bilo dobro ili se desilo dobro. Tako da, bit će još ovdje puno rasprava oko ovoga, neću danas previše, kažem, ali, jasno je pokazano i na izborima, HDZ je pobijedio u 5 zagrebačke jedinice, da je narod prepoznao one koji znaju i mogu raditi na korist njih, bez obzira na sve one koji su ih uvjeravali u sasvim [[Upadica: Vrijeme.]] suprotno.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Hrvoje Zekanović. Nema ga, gubi pravo. Sljedeća rasprava pojedinačna je uvaženi zastupnik Željko Sačić.
Eto, hvala vam. Neću previše dužiti, zapravo, želio bih izraziti zadovoljstvo svojom percepcijom ove rasprave koja je bila konstruktivna, idemo, po mom mišljenju, apsolutno već prilično kvalitetan prijedlog predlagača smo imali pred sobom, a ovo što smo imali čuti u ovih 20-tak, 50-tak rasprava samo unaprjeđuje i molim predlagača da svoje te pametne prijedloge uvaži, oni ne koštaju, oni ne, čuli smo ni ne poskupljuju ni ne odužuju, ali osiguravaju transparentnost, osiguravaju socijalnu osjetljivost jer iz epicentra iz kojeg dolazim u Markuševcu ovog trenutka imamo gradilište barem 12 kuća obiteljskih koje su gotovo, sve imaju crveno i koje naši marljivi, odgovorni, ne bogati ljudi nego odgovorni obiteljski ljudi dižu kredite ili se snalaze bilo kako i sami to obnavljaju. Minimalni zahvati na svakoj toj kući gore gdje živimo, a takvih je više od 4 tisuće su srušeni dimnjaci, to vam je red veličine, da vam ga netko popravi, svaki od nas i ja osobno sam imao minimalnu štetu, 14 tisuća kuna, samo za betoniranje balkona i skidanje 2 dimnjaka. I sad to za mene socijalno i ekonomski nije takav problem, ali za mnoge i mnoge i mnoge je 2 tisuće kuna izdataka velik problem i ovaj zakon mora i o tome voditi računa da takvim ljudima koji su već uložili svoje, ako su imali ušteđevine, pitanje je da li su imali, ali ako su ušli u minus, oni to moraju vratiti. Tako da sve podržavamo i naravno, nemojte zaboraviti da ljudi žele ići u svoje crkve, u sakralne objekte, pomoliti se, dan prije je Covid donio do toga da su se crkve zatvorile, poslije toga se katedrala srušila, oprosti nam Bože, idemo popraviti stanje. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Mario Kapulica.
Poštovani g. potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege. Prije svega, htio bih nevezano uz raspravu čestitati našim zastupnicama koje čine manje od četvrtine HS-a, a koje su veći dio dana predstavljale u ovo dijelu koji ja vidim, više od 50% nazočnih raspravi o obnovi grada Zagreba i okolice. Mislim da je to sigurno pokazatelj da i u buduće trebamo raditi više na što većoj zastupljenosti žena u svim državnim tijelima, uključujući i HS. Naš politički i administrativni sustav, dakle, ne samo politika, struka, čitavo društvo nalazi se pred svojevrsnim testom koje će obuhvatiti razdoblje od 2, možda i 3 mandata ovog Sabora i slažem se s onima koji su rekli da je ovo jedan od zakona, od važnijih zakona, možda jedan od važnijih zakona koji će HS donijeti u ovom mandatu, iako se praktički nalazimo u prvom tjednu njegovog zasjedanja. O kvaliteti i provedbi zakona kojeg ćemo donijeti raspravljat će se dakle i kad nas više ne bude u ovim klupama i zato je dobro da je rasprava široka, sveobuhvatna, pozivi na transparentnost jasno artikulirani, a oprez velik i pri donošenju odluka, a to je pokazala i rasprava, zastupnici su pokazali da vode računa o svim predvidivim situacijama koje bi se mogle pojaviti pri provedbi ovog zakona i da žele izbjeći ili na najmanju moguću mjeru svesti sve pretpostavljene probleme koji se mogu javiti u idućim godinama. To je dobro zato što je Hrvatska i bez naših grešaka plodno tlo za izazivanje nezadovoljstva, a mislim da je glavni cilj ovog zakona da ljudi na koje se taj zakon odnosi na kraju ove priče budu zadovoljni s onim što je hrvatska država, HS, lokalne jedinice učinile, da bi pokazale da nisu sami u ovim ekstremnim i iznimnim situacijama. Neću se ponavljati, želim samo istaknuti dvije stvari za koje nisam, možda sam propustio, primijetio da su spomenute, prvo, mislim da je obnova Zagreba odnosno Zagreba i okolice od potresa prilika da se zakonom, ovim zakonom o kojem raspravljamo, omogući obnova javnog prostora u skladu sa tendencijama zelenog razvoja, što podrazumijeva između ostalog i otvaranje dvorišnih blokova i sličnih intervencija, pa bi trebalo razmotriti rješenja koja bi to potaknula i koja bi to omogućila. I drugo, kod obnove obiteljskih kuća, prije svega kod onih koje su predviđene za rušenje, mislim da treba voditi računa da je smisao ovog zakona da ljudima omoguće, vlasnicima omoguće nastavak njihovog dosadašnjeg načina života. To znači da obnovljene kuće ne mogu ličiti na APN stanove, da one moraju biti prilagođene tom području i da bi trebalo razmisliti u ovom zakonu da se omogući cjelovito projektiranje kuća uključujući za prigradska naselja i naselja izvan Zagreba karakteristične gospodarske pomoćne objekte s time da bi se obnovom financirao samo funkcionalni dio vrijednosti koji je predviđen inače u ovom zakonu. I na kraju bi završio jer smo čuli usporedbu puno je tih strahova, složili smo se više-manje da treba voditi računa o različitim pozicijama ljudi koji su pogođeni ovom situacijom, ali ne stoji ona usporedba o tome da ćemo mi nečiji Stojadin ovim zakonom pretvoriti u Mercedes. Ovdje se radi o tome da će na kraju ovog procesa svatko biti u, intencija je, u približno istoj situaciji kao prije potresa. To je smisao, a mi ne pretvaramo, dakle Stojadin u Mercedes nego Stojadinu stavljamo nove gume, bolje amortizere, ABS, da u sličnim [[Upadica: Vrijeme]] ekstremnim situacijama ne bi ponovo doživio udes. Hvala vam lijepo.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Rade Šimičević.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolete zastupnice. Evo vi ste doli u ovoj sabornici kapitalci, a mi smo gore ne vidimo se i ne čujemo se, pa evo priliku da i mi nešto, nešto kažemo. Evo, uvažavajući sve rasprave koje su bile dosad nekako me zabrinjava taj defetizam u raspravama odnosno sumnjam da ćemo uspjeti iz ove elementarne nepogode izići kao pobjednici. Mi Hrvati kad smo složan narod onda možemo pobijediti svaki izazov i vjerujemo da ćemo to napraviti sad. Mi smo nedavno imali Domovinski rat gdje je 5. armija Europe bila naš protivnik i mi smo uspjeli izići kao pobjednici i stvoriti neovisnu državu Hrvatsku. Tako ćemo i sad sve ove oštećene i porušene domove koji su mjesto stanovanja napraviti još boljim da naši ljudi mogu, mogu uživati i u svom domu i u svojoj slobodi. Ono što bih htio reći još je da bi ovaj zakon trebao biti nadstranački i da ja neću biti sretan ako se usvoji sa 76 glasova. Dakle, molim vladu ako je ikako moguće da se uvaže svi kvalitetni i dobri prijedlozi bilo koje stranke i da takav zakon dođe u drugo čitanje odnosno da usvojimo upravo takav zakon gdje će biti sve ono dobro što su ovi misleći umni ljudi danas ovdje izgovorili. Isto tako mislim da bi HAZU morala više sudjelovati u medijskom prostoru s obzirom da su oni sabrani na jednom mjestu i da uvijek kad se javljaju krize onda bi trebali oni koji su najprozvaniji govorit o tome. Tako da mislim da bi i oni mogli dati određene prijedloge ne samo što se tiče obnove nego i smjera razvoja Grada Zagreba i cijele, cijele RH. I za kraj, mislim da bi bilo isto tako dobro obnovu povjeriti hrvatskim poduzetnicima i obrtnicima jer jednostavno na takav način možemo čuvati radna mjesta, a isto tako naši su poduzetnici i obrtnici kvalitetni i dobri ljudi da će napraviti izvrsne, izvrsne stvari. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Na početku prije svega izražavam suosjećanje sa svima onima koji su u strašnom potresu koji je zahvatio Zagreb u ožujku ove godine ostali bez krova nad glavom, a potres je uz korona pandemiju sasvim sigurno bitno utjecao na građane Grada Zagreba, ali i Zagrebačke županije i Krapinsko-zagorske županije koji su nekako izgubili onaj osjećaj bazične sigurnosti koja nam je svima potrebna da bi nesmetano mogli funkcionirati. U toj teškoj situaciji još jednom je došlo do izražaja i solidarnost naših sugrađana, te promptna reakcija svih žurnih službi od naših vatrogasaca, HV-a, civilne zaštite, medicinskog osoblja, mnogobrojnih pojedinaca, udruga, navijačkih skupina koje su stvarno prionule u pomoć svim stradalima i onima koji su u tom trenutku bili najranjiviji. Svi se sjećamo potresnih scena sa srušenim fasadama, toranj katedrale koji pada, oštećenim automobilima, bosonogim i uplakanim rodiljama u Petrovoj bolnici koje nisu znale jesu li njihova djeca dobro. Uz koronu koja je već sama po sebi kod građana izazvala strah i šok, dogodio se i potres koji je izazvao gubitak krova nad glavom, ali i tla pod nogama i to nije bio jedan potres jer u 24 dana Zagreb je u stvari potreslo 1000 potresa, 19 000 zgrada je uništeno, 27 ljudi je ozlijeđeno, a jedna mlada osoba je nažalost izgubila život. I nakon pregleda gotovo 25 000 zgrada procijenjena šteta popela se na vrtoglavih 86 milijardi kuna koje neće biti tako jednostavno osigurati jer uz ona bespovratna sredstva iz EU i zajam od Međunarodne banke za obnovu i razvoj bit će sasvim sigurno potrebno i angažirati vlastita sredstva. Obnova će trajati godina i teško je sada i procijeniti koliko dugo, no ono što se svi možemo složiti da ta obnova mora biti temeljita i stručna i zbog toga je logično da je dizajniran ovako jedan poseban zakon jer je riječ o posebnoj situaciji. Dobro je da je Vlada prihvatila gotovo 100-tinjak primjedbi stručnih udruženja i pojedinaca i što je najavila otvorenost i za konstruktivne prijedloge koji su izneseni i u ovoj raspravi i koji će također stići i od drugih organizacija. Ovaj zakon mora biti pravičan, mora biti provediv, mora biti transparentan, on mora uvažavati načelo solidarnosti i slažem se da treba uzeti u obzir socijalne kriterije. Zato je važno da se glas svih čuje, posebice glas onih koji su stradali u potresu jer oni sasvim sigurno mogu dobro skrenuti pažnju upravo na važne elemente kako bi dobili dobar zakon koji može pružiti adekvatan odgovor na ovu novonastalu situaciju. Također je važno voditi računa kako razno razni špekulanti i lovci u mutnom ne bi profitirali na nesreći ljudi koji su teško stradali u potresu. Kuće, zgrada, sakralne, kulturne objekte trebamo obnoviti u skladu sa svim standardima, transparentno, poštujući načela zelene gradnje i to trebamo raditi zajedno i odgovorno. Ja ću ovaj zakon podržati u prvom čitanju i vjerujem da ćemo kroz raspravu koja još slijedi i do drugog čitanja dobiti kvalitetan prijedlog koji će doista pomoći svim našim sugrađanima koji su teško stradali u potresu, ali i svim onim institucijama da doista ponovo dobe one objekte u kojima su voljeli stanovati, u kojima su voljeli obitavati, u kojima su voljeli prakticirati svoju vjeru, u kojima su voljeli slušati koncerte jer to je naša obaveza, obaveza svih nas. Hvala lijepo.
Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Kruno Katičić.
Pa ništa, nije to samo replika, samo bi nadopunio zahvaljujem na ovome, upravo ovo što je kolegica Petir kazala je dosta bitno i mislim da je, treba naglasiti da u ovom zakonu poslušani ljudi koji su nastradali. Činjenica je danas tijekom rasprave manje puta istaknuto da je upravo država jedna od rijetkih koja je došla i organizirala i prikupljanje i pomoć svim tim ljudima koji se nalaze u Studentskom centru, koji se nalaze i u Markuševcu, u crkvi u Vugrovcu, organizirali su se ko mobilni timovi i pomagalo ljudi da ispune zahtjeve i ostvare pravo na najam stanova što je dosta velika pomoć bila u ovom cijelom sustavu.
Odgovor, uvažena zastupnica Petir.
Hvala lijepo zastupniče Katičić na ovoj nadopuni i u stvari bi htjela ovim putem i vama i vašem timu zahvaliti na promptnoj reakciji jer ste kao državni tajnik i osobno bili angažirani na neposrednoj pomoći ljudima koji su teško stradali tijekom ovog potresa i mislim da je na tom primjeru kako se u vrlo kratkom vremenu uspjelo organizirati državne institucije da odgovore na pravi način bilo vidljivo da mi itekako imamo kapaciteta u našoj državnoj upravi i da uz jasnu političku volju i jasne odrednice možemo biti učinkoviti i možemo odgovoriti na zahtjeve naših građana i pomoći im na pravi i najbolji mogući način.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Davor Ivo Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege puno toga je već rečeno i iz ove rasprave je razvidno da barem u prvom čitanju bit će jedna šira potpora ovom prijedlogu zakona. Isto tako mislim da treba se pozdravit otvorenost Vlade da prihvati prijedloge koji će doći iz ovih saborskih klupa bez obzira da li je to od strane pripadnika vladajuće većine ili oporbe. Ovaj prijedlog po mom mišljenju doista jest i uravnotežen i realan, prijedlog koji je izrađen po načelima pravičnosti, ravnopravnosti, to sam i jutros govorio, dakle između građana i Grada Zagreba, ali npr. i Zagrebačke županije naravno i Krapinsko-zagorske po načelu solidarnosti, ali i s druge strane isto tako i osobne odgovornosti. U našoj javnosti, a dijelom to je i reflektirano u ovoj saborskoj raspravi mogli smo uočiti dvije pozicije na ekstremima ove rasprave. S jedne strane s ljevice ako hoćete socijaldemokratske ili čak socijalističke ona koja naglašava ulogu države. Dakle, tu se problematiziralo tih 20% koji bi trebao i pojedinac vlasnik investirati u obnovi zgrade, to je postalo u mnogim raspravama djelom sporno s argumentima koje smo čuli s te strane. S druge pak ili na drugom ekstremu jedna liberalna ili neoliberalna pozicija, dakle s drugog ekstrema ekonomskih pa i političkih ideologija koji naglašava da država uopće ne bi trebala ulagati u obnovi privatnih nekretnina već da su građani ti koji su morali brinuti o svojoj imovini, osigurati je i ako se i treba obnoviti onda to bi trebali napraviti vlastitim sredstvima. Prijedlog Vlade predstavlja jednu sredinu, kao što i kršćanska demokracija i jest između socijalizma i liberalne demokracije odnosno i liberalizma pardon, dakle nije ni jedno ni drugo nego zastupa socijalno tržišno gospodarstvo, dakle tržišne principe, ali isto tako i socijalni princip kako to tržište ne bi se okrenulo protiv društva i kako bi se zaštitilo pogotovo one koji su u potrebi. Dakle, s jedne strane se naglašava princip solidarnosti, ali s druge strane i osobne odgovornosti i u tom kontekstu i ovaj prijedlog da centralna država financira 60%, regionalna samouprava, dakle regionalna država 20, a pojedinac drugih preostalih 20%, gdje je tu prostor još za razmatranje u pripremi konačnog prijedloga, mislim da je i u implementaciji načela pravičnosti, dosta je toga rečeno oko socijalnih kriterija i čini mi se da je iz rasprave razvidno kako je postignut određeni konsenzus ili barem da u većoj mjeri većina ovoga doma prihvaća taj koncept. Da li će to biti kroz imovinske kriterije ili dohodovne, u svakom slučaju kriterije da bi oni koji financijski su u boljoj mogućnosti možda će i financirati u obnovi svoje nekretnine i više od 20%, a oni pak koji nisu u takvim mogućnostima to će biti, to će biti nešto manje, možda onda u ukupnoj masi ono što će ostati građanima bit će 20%, pa će na kraju opet taj omjer biti 60:20:20. No, u svakom slučaju kažem ovo je prijedlog koji mi se čini da jest uravnotežen jer ne prihvaća nijedan od ovih ekstremnih pozicija u rješavanju u ulozi koje se daje državi odnosno pojedincima u obnovi već pokušava naći jedan balans u svemu tome i stoga vjerujem da će dobiti već u petak na ovom prvom čitanju jednu širu potporu ovog visokog doma, a nadam se da sa konačnim prijedlogom zakona koji će ukomponirati niz prijedloga koji su danas izneseni u ovoj raspravi, da će isto tako imati i neki širi konsenzus za konačnu verziju zakona. Hvala vam.
Imamo nekoliko replika, prva je uvažena zastupnica Dalija Orešković. Ispričavam se, zastupnica Peović.
Dobro, a zamjena identiteta. Odgovorila bi samo na tezu da je riječ o socijalističkom ekstremu tražiti da se financira i 20% onima koji to ne mogu sami sebi priuštiti. Ako je ekstremno da se takav socijalni kriterij uvodi kao neki normativ onda smo u problemima. Znači, to svakako ne može biti ekstremno. Ono što je kriterij, dakle je da ljudi koji jednostavno ne mogu financirati svoju nekretninu im se dozvoli da, da znači ostanu u svojoj kući. Ono što jest ekstremno, a to se inače u teoriji naziva ekstremnim centrom, vi ste se lijepo smjestili, imamo desni ekstrem, lijevi, ali [[Upadica: Vrijeme]] a to se naziva ekstremnim centrom je da se smatra normalnim da se ti ljudi izbace iz kuće jer nemaju novaca za vlastitu obnovu.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Stier.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice Peović, dakle ja sam govorio o javnoj raspravi, dijelom i o raspravi u ovom saboru gdje u toj lepezi ideoloških pozicija imate naravno s jedne strane poziciju koja je na jednom ekstremu, s druge na onoj koja je na drugoj i opisao sam kakve su te pozicije. Ukoliko se vi ne želite identificirati ili odričete se socijalizma, pa ja bi vas mogao samo u tome ohrabriti kada gledam iz svojih osobnih pozicija. U krajnjoj liniji i sam Winston Churchill je govorio ljudi kad su u mladosti ne bi imali srca kad ne bi slijedili socijalističke neke ideje, ali kad su malo zreliji ne bi imali pamet kad ne bi postali konzervativniji. Hvala vam.
Hvala. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Tomašević.
Dobro, meni je iz vaše ovaj izlaganja izgledalo koda se vi odričete tržišnih principa jer inače ne znam kako bi čl. 41. mogli opravdati budući da čl. 41. nadam se, a koji vi podržavate ovaj prijedlog zakona, regulira čak da se odredi najviše cijene vezano za obnovu, znači nema tu tržišta, znači bit će određeno kako bi se izbjeglo ovo divljanje na tržištu trenutno i što se tiče cijene rada i što se tiče materijala i što se tiče projektne dokumentacije i mi to u potpunosti podržavamo jer niko ne bi smio bit potres profiter, isto košto ne bi trebao bit ratni profiter ili korona profiter i zato je vlada i donijela uredbu oko reguliranja cijena. A što se tiče ekstremnih pozicija da je netko na ljevici zagovarao 100% financiranje, ja ne znam tko. Budući da u ovoj javnoj raspravi, u ovim svim komentarima koje ste dobili, možete vidjeti komentar platforme Možemo koji je bio, kao što sam rekao, 50% država, 35% lokalna samouprava, 15% privatni vlasnici. Ono što mi sad tražimo [[Upadica: Vrijeme]] jest da za privatne vlasnike koji su socijalno ugroženi ne plati ništa.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Stier.
Hvala vam. Poštovani kolega, ako je pitanje da li ja podržavam neoliberalne recepte, ne, kao kršćanski demokrat sam za socijalno tržišno gospodarstvo. Prema tome, da bazično imati jednu, jednu tržišnu ekonomiju, ali država ima pravo intervenirat, regulirati da bi zaštitila neke društvene vrijednosti i opće dobro. Dakle, to je ako hoćete sukus kršćanske demokracije i ja se identificiram s takvom doktrinom. A što ste rekli oko osobne odgovornosti meni je drago, čini mi se da bez obzira dal će to biti 0,5%, ali mislim da naličje, dakle lice i naličje su solidarnost i osobna odgovornost. S jedne strane ako ćemo svi napraviti napor da izađemo u susret s onima koji doista su doživjeli jednu katastrofu, s druge strane je osobna odgovornost i tom društvu nešto vratit i participirat, pa makar bilo minimalno, mislim da taj element [[Upadica: Vrijeme]] osobne odgovornosti isto tako je važan.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Troskot.
Uvaženi potpredsjedniče sabora, uvaženi zastupniče Stier. Zahvaljujem na ovom, cijeloj ovoj filozofskom objašnjenju spektra funkcioniranja tržišta. Recimo, ja nisam dobio takav dojam za vrijeme današnjih rasprava nego je više bilo debatirano da jednostavno ovaj koncept koji je predložen od strane vladajućih nije održiv. Prije svega iz razloga što 60% sredstava koje bi trebala financirati država, dakle, država je osigurala 7,5%, dakle 6,6 milijardi kuna od 50. Dokazali smo sa vrlo jasnim podacima, obveznicama grada Zagreba dakle da lokalna samouprava to neće moći financirati, a vidjeli ste i izlaganja da pojedinci što opterećeni ovrhama, što opterećeni katastrofama, jednostavno neće moći to financirati. Dakle, pitanje je neodrživosti financiranja tog modela.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Stier.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Hvala vam kolega, mislim da iz vašeg pitanja upravo se vidi ta razlika od onih koji upravo zbog toga što se boje da država ne bi mogla ili ne bi se moglo pronaći jedno državno financiranje, žele propitati da li država treba ulaziti i prihvaćati takve obaveze i onih koji bi željeli još dodatne obaveze. U tom pogledu, čini mi se da ovaj prijedlog zakona koje još može u drugom čitanju imati naravno, određene dorade, ali da je tražio i da je postigao određeni balans. Država vjerujem da uvijek će pronaći, pogotovo kada ima jedan dobar rejting, kada ima jednu odgovornu fiskalnu politiku, kada ima jednu jaku ili što jaču poziciju i u Europi, što se pokazalo i na sjednici EU vijeća i o odluci o kojoj ćemo sutra raspravljati u ovom Saboru od ovih 22 milijarde. Mislim da ima mogućnosti da može prihvatiti ove obaveze koje se predlažu u ovom prijedlogu zakona.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Petir.
Hvala g. potpredsjedniče. G. Stier. Mislim da ste vi dobro detektirali da je ovdje riječ o zakonu koji je ustvari jedna zlatna sredina između različitih stajališta koje smo danas imali prilike čuti i da je to jedno optimalno rješenje. Naravno da u kršćanskoj demokraciji, osim solidarnosti koja je izuzetno važna i na kojoj se i temelji ovaj zakon, treba spomenuti i ljudsko dostojanstvo koje je ustvari u korijenima i kršćanske demokracije i moderne Europe, ali i moderne Hrvatske. Ljudi koji su teško stradali u potresu nisu stradali svojom krivnjom, to je elementarna nepogoda koja se dogodila, a koja je bitno utjecala na status njihovog ljudskog dostojanstva i na nama je kao kršćanskim demokratima da i za to ponudimo rješenje i pomognemo im.
Odgovor.
Hvala vam. Hvala kolegice. U pravu ste, u središtu kršćanske demokracije, demokršćanske doktrine jest dignitet svake ljudske osobe i taj dignitet mora biti iznad bilo kakvog tržišnog principa. Tržišna ekonomija jest ta koja omogućava da se na najbolji mogući način ponekad i ostvari taj dignitet i napredak društva, ali postoje situacije kada država mora regulirati, kada mora intervenirati da bi zaštitila upravo dignitet svake ljudske osobe, pogotovo onih koji su u najvećoj potrebi i u tom kontekstu čini mi se da ide i ovaj prijedlog zakona.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Pero Ćosić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi predstavniče predlagatelja, kolegice i kolege. Odmah na počeku želim se zahvaliti svim službama, kao i građanima, volonterima na angažmanu u saniraju posljedica potresa u Zagrebu i okolici, a posebice svim građanima na njihovoj odgovornosti koju su pokazali u iznimno teškim situaciji u kojoj su se našli i pored tih svih ograničavajućih epidemioloških uvjeta i kojih su se morali pridržavati. O razmjerima tog nesretnog događaja najbolje govore štete nastale na brojnim objektima, od ustanova do obiteljskih kuća, a kolika je to šteta možda najbolje govori činjenica da 11,57 milijardi eura veći iznos od onoga što cijela Hrvatska je mogla povući iz EU fondova tijekom ovog 7-godišnjeg mandatnog razdoblja. Budući da je obnova, da će obnova biti financijski izrazito zahtjevna, Vlada RH, ministarstva aktivno traže sredstva za takvu kompleksnu obnovu. Prema predloženom zakonu, sredstva za konstrukcijsku obnovu obiteljskih kuća, poslovnih, stambeno-poslovnih i višenamjenskih zgrada, osigurat će RH u državnom proračunu u visini od 60%, a grad Zagreb, Krapinsko-zagorska županija i Zagrebačka županija u visini od 20, po 20% u svojim proračunima, naravno, za one objekte koji se nalaze na njihovom području te vlasnici, odnosno suvlasnici nekretnina u visini od po 20%. smatram da je iznimno važno istaknuti taj financijski dio obnove Zagreba i okolice od potresa, bilo da se on financira, bilo da se financiranje osigurava preko otplate zajma ili iz državnog proračuna ili iz proračuna EU, većinski dio sredstava financirat će upravo građani RH. Saborski zastupnici su izabrani predstavnici tih građana i naša je odgovornost izglasati zakon koji će jamčiti da se novac poreznih, da će novac poreznih obveznika biti potrošen transparentno, uložen u sigurnost života, investiran za budućnost. Zato moramo dobro promisliti što je vizija budućnosti naše metropole i kako se, kako da se svim građanima RH te uložene milijarde u budućnosti vrate. Dogodilo se iznimno nesretan događaj, a štetu moramo sanirati i o tome stvarno nema rasprave, no tolike milijarde nipošto se ne smiju utrošiti samo za vraćanje na staro. Moramo razmišljati o modernoj infrastrukturi, o kvalitetnom načinu obnove, poštivati pravila struke i u konačnici, preokrenuti krizu u priliku. Zagreb nije prvi grad koji se obnavlja nakon potresa, a pogotovo nije prvi grad koji će ili bi trebao proći urbanu obnovu. Neke spoznaje postoje, na temelju njih možemo isplanirati buduće procese i promijene. Ovo nam je prilika odraditi posao kako treba u drugom čitanju donijeti dobar zakon, postići konsenzus i stvoriti dodanu vrijednost za grad jer sama obnova trajat će duže od naših saborskih mandata, rezultat ostavljamo sljedećim generacijama i nadam se da će se oni jednoga dana time ponositi, ponositi se gradom i onim što smo svi zajedno učinili za Zagreb. Ovo posebice ističem jer prema propisima RH nije odgovorna za štetu koja nastane zbog prirodnih nepogoda i ovaj prijedlog zakona kreće od osnove solidarnosti i zaštite javnog interesa i svojevrsna je pomoć vlasnicima oštećenih i uništenih zgrada u njihovoj obnovi odnosno u njihovom stambenom zbrinjavanju. U duhu te solidarnosti pozvao bi da se vodi računa, da se taj veliki investicijski posao na obnovi izvodi u velikom dijelu materijalima domaće industrije te da radove izvode tvrtke koje zapošljavaju naše ljude, zapošljavaju građane koji pune taj proračun i koji plaćaju tu obnovu. I za kraj, ovaj razorni potres osvijestio nam je važnost poštivanja građevinskih propisa, znali smo da je Zagreb na trusnom području, o tome su nas često upozoravali, ali očigledno nismo oko toga dovoljno poduzimali i evo povijest se ponovila i Zagreb je imao jedan veliki potres 1880. godine kada je u snažnom podrhtavanju oštećeno skoro svaka zgrada u gradu. Nadam se da ćemo obnovom i izgradnjom potresno sigurnih ili sigurnijih zgrada zaštititi građane od sličnih nepogoda u budućnosti pronaći pravi balans obnove centra metropolo, kako turističke budućnosti tako i zaštite kulturne baštine uz održiv život njegovih stanovnika kao i planiranje sadržaja koje želimo u gradu, bilo da se radi o znanstvenim, obrazovnim, poslovnim ili drugim djelatnostima. Evo sada je upravo trenutak da osmislimo i izgradimo Zagreb kao europsku metropolu u 2030. godine.
Replika, uvaženi zastupnik Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Ćosić sve ste lijepo rekli o ovom zakonu koji je u prvom čitanju, no zaboravili ste naglasiti da je provedeno savjetovanje sa javnošću u kojem su sudjelovali niz udruženja cehovskih inženjera, arhitekata, građevinara, zavoda, statističara i svih onih pojedinaca koji su doprinijeli izradi ovog zakona njih 389 primjedaba je bilo u javnom savjetovanju od čega je stotinjak ili djelomično prihvaćeno ili prihvaćeno ili se primilo na znanje iz čega su se izvukle bitne pouke kako bi zakon bio što kvalitetniji, što bolji, konstruktivniji i operativniji u primjeni. Vjerujem da sva ova rasprava koja se provodi danas u prvom čitanju će doprinijeti da u drugom čitanju zakon bude konkretan, jasan, nedvosmislen i da će doprinijeti poboljšanju sadašnjega teksta kako bi građani Grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije kao i Zagrebačke županije bili satisficirani u ovoj teškoj katastrofi koja im se dogodila.
Odgovor.
… Đakić na ovom pitanju. Naravno da je predlagač odnosno Vlada bila da kažem susretljiva prema svim onim pitanjima koja su važna da bi se ova nepogoda otklonila na primjeren način kako bi se pomoglo svim stanovnicima grada pa i onima naravno najugroženijima. Ono što se danas otvorilo, a to je otvorila se rasprava o jednoj kompleksnoj obnovi grada i ja mislim da bi na tom pitanju trebalo nešto poraditi jel Zagreb iz ovoga mora izić s jednim novom vizurom, sa jednim novim sadržajima, a ne da to bude samo možda konstruktivna obnova obiteljskih kuća i ustanova. Naravno svi oni koji se žele na tome zadržati da se zadrže, ali da je jednim urbanističkim rješenjima dozvoli i jedna kompletnija i kompleksnija obnova grada, to je moje mišljenje.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Ćosić. Vi ste se u svojoj raspravi dotaknuli jedne teme, a tema je građevinski materijal. Dakle, iz nekih stvari kada vam se desi neprilika trebate stvoriti priliku. Jedna od prilika koje mogu biti, može biti industrija građevinskog materijala koja bi trebala bila mogućnost da se razvija, čak štoviše bila bi mogućnost da to bude i ona sa zelenim certifikatom odnosno da sve ono što bude iz rušenja bude nekakav novi građevinski proizvod. Mi to u prijedlogu ovog zakona ne vidimo, mi to u prijedlogu ovoga zakona nemamo. Bilo bi dobro kao što je premijer rekao, kao što je ministar rekao da će se slušati teme i rasprave saborskih zastupnika, ako baš ne slušate oporbu možda je dobro da se sluša vas, vladajuće pa da onda bude jedna od odredbi obveza ugradnje određenog materijala koji ima zeleni certifikat odnosno da ovo bude iz neprilike prilika nova industrija građevinskog materijala. Hvala lijepo.
Odgovor.
Hvala lijepo na replici. Svake velike investicije su prilika za industriju, prilika za one koji sudjeluju u tome za graditeljstvo i sve ostalo i osobno kada govorim o velikim investicijama u željeznici uvijek naglasim da je to prilika za industriju koja je vezana uz željeznicu bilo da se radi o sigurnosnim uređajima, vagonima, svemu onome što se radi na željezni, tako ovaj dio je jedna obnova koja je izvjesna koja ide, koja ima dosta novaca, znači 11 milijardi eura i naravno da je dobro da se tim zakonom naprave, a neću reći skrivene potpore, ali kao tako nešto što rade sve zemlje da se pomogne i domaćoj industriji, a naravno da se ta industrija mora pripremiti za to i da se koriste ti materijali koliko je god to moguće. To stvarno trebamo napraviti, to je dobro jel svi se kunemo na zelenu i plavu magistralu kako treba povezati, a ništa na tom ne radimo, ovo je prilika za građevinsku industriju i [[Upadica: Vrijeme.]] graditeljstvo u Hrvatskoj.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Dario Zurovec.
Poštovanje svim zastupnicama i zastupnicima, poštovani predsjedniče za početak htio bih reći da je danas tu bila jedna fina mogu reći koliko sam čuo i konstruktivna rasprava, čuli smo sve argumente, iskreno nisam nikada mislio da će nas zvati ekstremom ali nije problem. Što se nas tiče unutar Stranke Fokus i mene kao pojedina ovdje tu u saboru smatram da prvenstveno ovakav model nije pravedan i nije solidaran. Zbog čega to smatramo? Smatramo zbog toga što kada vi nekome prisilno uzmete određenu sumu novaca iz njegovog džepa da bi vi prisilno financirali nečiju nekretninu to jednostavno nije u redu. Solidarno je kada je izvadim iz svoj džepa 10-20.000 kuna i odlučim dati nekome tko nema. Evo jedan živi primjer, jednom sam prijatelju pomagao, čovjek je imao azbest na krovu, došao sam, pomogao sam mu oko novaca i naravno skinuli smo taj azbest s krova. To se zove solidarnost, kada vi svojim primjerom naravno to prikažete. No, isto tako moram reći da će i ovakav jedan način obnove dugoročno jako, jako puno koštati. No, da ne bi bilo da sada ja samo pametujem i da ja sada pričam kako nešto ne valja, kako to može drugačije, ok, svi imamo svoje argumente, imamo svoje pozicije, mogu reći čak i da se u nekim stavovima slažem evo sa gospođom Benčić, mislim da sam dobro rekao prezime. Što se tiče baš te javne nabave, tu ima jako puno toga mogao bi pričati barem satima oko toga i di bi se trebalo to modernizirati i napraviti cijeli taj postupak puno transparentnijim. No, recimo tu su jedna od dva modela koja smatramo da bi bili pa poprilično dobri. Jedan model bi bio da mi praktički preko HABOR-a izdamo ljudima kredite bez kamata, gdje je tu država solidarna, država znači sufinancira tu kamatu tj. kamata je nula. U takovom modelu postojeća nekretnina vam služi kao kolateral, a obnovom bi se sigurno podigla vrijednost nekretnine iznad troškova obnove. Solidarnost je naravno kao što sam rekao da građani RH na sebe preuzimaju financiranje troška kamate i da se omogući rok otplate do 30 godina sa 2 počeka po 6 mjeseci. Također, treba naravno vidjeti da li za to postoji i potrebe. Drugi model, bi bio recimo osnivanje jednog nekretninskog dioničkog društva u koje bi građani mogli unijeti svoje nekretnine i dobiti udio proporcionalan kvadraturi nekretnine. Zbog čega kvadraturi nekretnine, pa isto zbog jednog vida solidarnosti. Takvo društvo bi se moglo zadužiti za obnovu povoljnih ili komercijalnim kreditom ili čak izdavanjem obveznica s obzirom da bi imali veliku imovinu s kojom bi mogli garantirati otplatu. Također, ako se ide na izdavanje obveznice iste bi se mogle ponuditi i građanima koji bi mogli naravno i dobrovoljno pokazati solidarnost ulaganje u obveznice ukoliko odaberu pa čak i ponekad imate i po negativnim kamatnim stopama, a kasnije ima isto mogućnost i oprostiti taj dug ukoliko naravno to žele. Takvom društvu također bi trebalo dati i dozvoliti podizanje dodatnih katova na tim objektima. Zbog čega? Onda te katove mogu prodat, mogu naravno nešto i zaraditi i na taj način si umanjiti sami dug i naravno svim građanima koji su suvlasnici svog društva. Naravno, u oba ta modela jedan na koji je potencijalno rizičniji ali se da zaraditi i drugi koji je manje rizičan ali se sufinancira kamata naravno odlučuju sami vlasnici. I na koncu ono što je prava poruka koja se treba prenijeti našim građanima, ne možemo jednostavno favorizirati neodgovornost. Znači, ako je moja nekretnina ja sam odgovoran za tako nešto. No, s druge strane vidim da je tu bilo puno svađa joj vi ste protiv obnove Grada Zagreba, ne, mi smo protiv neodgovornosti, a s druge strane tu ima jako puno i propusta i u Zakonu o gradnji čak i u jednom zakonu kojim se definiraju i konzervatorske smjernice koje bi ipak mogle biti i malo fleksibilnije pogotovo ako vaš stan nije spomenik prve kategorije, a vi bi ga trebali sanirati, to bi se ipak trebalo dopustiti. Što se tiče naravno državnih nekretnina, javnih nekretnina njih neka obnavlja država, dapače to nema nitko ništa protiv, to su javni objekti, neka se u njih i ulaže, ali privatno vlasništvo je na koncu privatno vlasništvo i trebalo bi ipak na njega imati privatnu odgovornost. Hvala.
Imamo dvije replike. Prva je uvažena zastupnica Benčić.
Poštovani zastupniče Zurovec drago mi je da se slažete oko pitanja kontrole javnih nabava, ali moram reći da se u ovom velikom drugom dijelu sa vama ne slažem iz razloga što vaš pristup je pristup koji bi sve nas koji živimo u području oštećenim potresom ostavljao na milost i nemilost tko možda ima novaca pa želi dati da si pomognemo obnoviti naše stanove ili nema milosti pa će ih kupiti za jeftinu cijenu. Želim vam reći gospodine Zurovec da ja živim u području pogođenom potresom i da su moji susjedi i vodoinstalateri i proizvođači piva i arhitekti i Anita koja radi na Rebru i susjed Ivek koji radi na liftovima, mi smo različiti ljudi, različitog ekonomskog i obrazovnog statusa i tako želimo i da ostane. Prema vašoj viziji bi [[Upadica: Vrijeme.]] 90% nas bi moralo napustiti svoje domove jer ne bi imali dovoljno milostivih koji bi nam dali da obnovimo domove.
Odgovor.
Pa evo ja živim u kući u kojoj su i majstori, u kojoj su građevinari, u kojoj nisu građevinari, moj pokojni djed je bio vodoinstalater i mi smo uvijek ulagali naravno u naš dom da bude maksimalno siguran i da bude maksimalno čvrst. Ja razumijem naravno i vašu poziciju i da ste vi možda zabrinuti, no mislim da u ovom dijelu možda ste propustili dio koji sam rekao oko HABOR-ovog kredita. Znači država tu sufinancira dio kamate, znači vi posudite novac tako reći besplatno i vi obnavljate svoju nekretninu. Razumijete što pričam. Znači u tom pogledu ja gledam. Ja ne očekujem da se vi samnom složite oko svega i to je meni u potpunosti jasno, no mislim da je vrijeme da se naučimo brinuti o vlastitoj imovini, a s druge strane ako mi uzimamo iz nečijeg tuđeg džepa da bi dali nekome drugome prisilno to mi također nije u redu. No, no dobro ok, ja razumijem da se ne možemo oko svega složiti, stavit ćemo argumente na stol pa ćemo vidjeti što će se izglasati.
Okej, slijedeća replika uvažena zastupnica Peović.
Evo sad smo ovako slikovito vidjeli što znači jedan pravi, znači ekstrem. Ja vas moram pitati što, na koji način biste vi umirovljenici koja skuplja boce da bi skrpala kraj s krajem omogućili da uzme HBOR-ov kredit, to bi bilo dosta zanimljivo vidjet. Na koji način biste vi riješili socijalne probleme koji nisu dovoljno poduzetni da imaju mogućnosti da imaju svoj stan? Znači, ako se oni sa svojim sposobnostima nisu izborili za vlastitu egzistenciju u vašoj viziji svijeta bi oni bili ostavljeni na milost i nemilost bez stana. To je pravi, dakle ekstremni centar, ono o čemu sam prije govorila. Znači, filantropija ne može, druga stvar, znači filantropija ne može biti rješenje socijalne osjetljivosti. Definicija solidarnosti koju ste dali ne može biti definicija solidarnosti [[Upadica: Vrijeme]] solidarnost mora biti društveno uvjetovana.
Odgovor.
Pa dobro, ajmo se složiti da se ne slažemo. Što se tiče ovog dijela možda tu nisam bio precizan. Znači HBOR-ov kredit se može dat svakome. Znači mi svakome ko god se hoće obnoviti i treba li to pružat bez obzira da li je mlad, da li je star, u kakvoj je platežnoj moći, nije i s time da može imati i odgodu oko te otplate. Što se tiče solidarnosti, evo ja osobno uplaćujem i prema Crvenom križu i prema SOS selu, ja nikoga ne silim da to radi umjesto mene, niti hoću da mi država to propisuje. Znači ja to uplaćujem zato što ja osjećam da toj djeci treba pomoć, ja to uplaćujem zato što vidim koliko djelatnici Crvenog križa rade. Evo pozivam sve ovdje tu, odvojite dio svoje plaće, pa uplatite naravno prema tim institucijama ili prema nekome kome treba pomoć. Eto to je znači moje mišljenje, to je moj stav. Ja razumijem da se vi sa mnom ne slažete, no dobro, to je vaš stav.
U ime Kluba MOST-a nezavisnih lista završno Miro Bulj.
Hvala lijepa. Građani Grada Zagreba čekaju ovaj zakon. Ovdje se spominjala solidarnost, a i ustav obavezuje da smo socijalna država, da imamo obavezu zaštititi slabije, ugrožene, a o tome sam govorio i u pojedinačnoj raspravi o, znači kod ugroza da je najbitnija, znači sigurnost da imamo institucije tj. u slučaju potresa, pa i covida i svih ostalih bila je HV na prvome mjestu uz ostale i vatrogasce i medicinsko osoblje. Međutim, kad govorimo o ovome zakonu radi se o 11 milijardi EUR-a procijenjenih šteta. Vidimo da 60% će platiti država, 20 grad u prijedlogu, 20 će platiti znači lokalna i regionalna samouprava, a 20 će platiti stanovnici. Ja ću opet ponoviti svoje riječi za ove 2/3 RH koje također imaju ugroze i koje imaju također ogromne i slične probleme. Evo nedavno rekao sam da su ljudi imali klizišta na mome području, jednostavno kažu privatna imovina i ne mogu im se riješiti bez obzira šta su sirotinja, to su ljudi sa brojnom obitelji, nemaju posla, to je područje Dalmatinske Zagore. Prema ovome zakonu kad gledamo da je vrlo bitan taj, taj provedba i nadzor. Ja ću spomenuti još jednom iskustvo potresa u Sinju krajem 80.-tih tj. '89.-te, '90.-te, tada je novac država uplatila za građane Sinja zbog velikih šteta koje su nastale u potresu. Pošto je bio Domovinski rat, sredstva su prenamijenjena za oružje, taj novac je uzeo kao pozajmicu tvrtka u vlasništvu obitelji Tedesci. Godinama traže narod Sinja i Cetinske krajine gdje je taj novac koji je tada bio potrebniji od kruva? Ja sam osobno podizao i kaznene prijave prema DORH-u i ovdje govorio u saboru i godinama pitam gdje je novac milijun i 400 000 maraka njemačkih tadašnjih, sada bi to bilo negdje oko 17 milijuna EUR-a, gdje je taj novac koji je bio namijenjen za potres? Nitko ne zna. Problem je u tome ako se zbog dobro nereguliranoga tržišta, poglavito javne nabave koja je spominjana, ne stvore tajkuni poslije ovoga kao što su se stvorili u to vrijeme kad je nestao novac za potres za područje Cetinskog kraja. Tu su ključni problemi. A nemojmo zaboraviti da je teška situacija i da je najveća elementarna nepogoda u 2/3 RH sve je prazno od loših politika i apsolutno ako je solidarnost u pitanju onda moramo govoriti o Dalmatinskoj Zagori, o ljudima koji u vrlo teškim uvjetima žive, koji nemaju vodoopskrbu, koji doslovno iseljavaju, odlaze jel jednostavno nemaju nikakve uvjete na područjima gdje bi se moglo živjeti i dobro živiti, međutim ti područja nisu osjetila solidarnost zbog loših politika koje se provode u posljednjih, znači 20.g. Te politike su iselile mlade ljude koje su nesolidarne, neosjetljive, nije ih briga za ljude, nije ih briga poglavito za mlade, briga ih je samo za one koji imaju stranačke iskaznice. Zbog toga danas imamo, mi ovdje govorimo o obnovi centra Zagreba, da treba obnovit, triba pomoć, triba bit solidaran. Hrvatska država danas 6% BDP-a ima od iseljenih naših ljudi koji u posljednjih nekoliko godina niti jedna država u Europi, u EU nema veći priljev na osnovu doznaka kao što ima RH. Mi imamo 2/3 RH prazne gospodo zastupnice i zastupnici, 2/3 RH prazne, to je najveća elementarna nepogoda, sve ćemo mi zidova obnoviti, međutim, jadna je država koja ima samo teritorij, a nema narod i danas kad se hvali vlada bilo koja i bilo koja politika sa gospodarskim rastom a imamo, ponavljam, oko 20 milijardi kuna od doznaka iz inozemstva od naših mladih ljudi. Onda govorimo da je nama jedan od najvećih prioriteta i solidarnosti povratak tih mladih ljudi na ova područja, a ja vjerujem čvrsto da ćemo biti solidarni kao i do sada i da će se Zagreb i ostali krajevi, zgrade, obnoviti. Hvala lijepo.
Sljedeća završna rasprava u ime Kluba zastupnika IP-a, Pametno i GLAS-a uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažene kolegice i kolege. Prije nešto više od 4 mjeseca, glavni grad, srce glavnog grada jedne države je ranjeno. Sjetite se slika koje su obišle, ne samo Hrvatsku nego su obišle i svijet. Sjetite se svega onoga što se je tad desilo. Iz toga je velika odgovornost na nama koji sjedimo u ovom Saboru i u ovom Domu. Ono što smo očekivali 4 mjeseca se radio zakon, pričalo se o tome da će zakon bit o cjelovitoj obnovi, mi smo očekivali zaista da to bude zakon o cjelovitoj obnovi. Da taj zakon govori i o urbanoj obnovi, urbanoj sanaciji, urbanoj transformaciji centra grada Zagreba, na način da se jedna velika neprilika pretvori u jednu priliku. Da rezultata potresa i obnove iza potresa bude unaprjeđenje centra grada Zagreba vodeći računa o urbanom identitetu, vodeći računa o konzervatorskim smjernicama, vodeći računa o prostornim elementima, ali dati jedan novi izričaj i jedno novo lice i sliku centra grada Zagreba koje treba biti zaista jedna europska metropola, ne samo za ovo stoljeće nego za i budućnost. Ovaj zakon nije koncipiran na taj način. Ovaj zakon je koncipiran na način da mi idemo u konstrukcijsku obnovu, dakle obnovit ćemo konstrukciju, negdje ćemo je poboljšati gdje je to moguće, a tamo gdje nije moguće, nećemo ju poboljšati. Ovaj zakon, osim toga nije direktno provediv, ovaj zakon će se provoditi na temelju programa mjera koji će donijeti Vlada i gdje ovaj Sabor neće imati niti jednu jedinu ingerenciju da znamo što će u tom programu mjera biti. U ovaj zakon u prvo čitanje ušli smo s 3 nepoznanice. Prva nepoznanica, koliko zaista zgrada u gradu Zagrebu, ovaj put govorim o gradu Zagrebu jer se za područje ove dvije županije zna koliko ih je javne namjene, koliko ih je višestambene namjene, koliko su stambeno poslove, koliko su javne namjene, a koliko je obiteljskih kuća. Druga nepoznanica koliko to zapravo košta. Mi to u ovom času ne znamo, ovo su sve procjene, znat ćemo kad se napravi detaljna analiza i vidi o čemu je riječ i treća nepoznanica koliko će to trajati. Jedan od zastupnika je rekao to će sigurno trajati više od zasjedanja ovog Sabora. Trajat će to puno više i mi ne znamo koliko će trajati. I tu ide ona opasnost. Kad u ovom trenutku se govori o tome da 20 tisuća građana grada Zagreba je iselilo iz centra. Ako se iz Centra isele njegovi stanovnici, ako se to prenamjeni u nekakvu drugu priču, kad grad izgubi svoje stanovnike i kad centar grada izgubi svoje stanovnike, izgubio je svoju dušu. Odgovornost na svima nama je da ne dopustimo i da ne bude naša odgovornost da smo u ovom sazivu omogućili da glavni grad jedne zemlje izgubi svoju dušu, to će biti odgovornost svih nas. Mi kao klub u prvom čitanju nećemo podržati ovaj zakon. Mi nekako očekujemo da sve ono što smo govorili i na što smo ukazivali da zaista g. Plenković i ministar Horvat budu od riječi, ali ne na način da opet kažu da je oporba konstruktivna samo kad njima odgovara nego da budu objektivni u ovoj ocjeni. U zakonu ima, imate barem 3 elementa koja se da poboljšati. Prvi element je da iz programa mjera neke stvari propišete zakonom, a ne ostavite u programu mjera, drugi element, financiranje, o kojem smo toliko govorili da se predloži nekoliko modela i nekoliko načina jer kao što ja imam 5 prstiju na jednoj ruci, imate i vi. Tako i svaki slučaj je slučaj za sebe. Koju ćete odgovor dati čovjeku koji je održavao svoju nekretninu i koji ima zgradu koja je održavana, a susjedna nekretnina, susjedni mu je dimnjak pao na njegovu nekretninu i uništio. Da to trebamo ignorirati? Dakle, svaki slučaj je za sebe i trebamo dati nekoliko modela i nekoliko scenarija. Ali, ono o čemu isto tako bez velikih napora možete napraviti zaista, propisati jasnu proceduru kad je riječ o višestambenim zgradama jer ovo što je u zakonu propisano, nije dobro. I postoji jedan, dakle, možda jedan vrlo vrlo mala stvar, ali ne vidim razloga i tu bi se pokazala dobra volja. Zamislite da imate jednu odredbu kojom kažete da javna nabava mora se napraviti kao zelena javna nabava i na taj način bi pokazali što mislimo o klimatskim promjenama, što mislimo o prostoru u kojem živimo. Ali ne smijemo dopustiti [[Upadica: Vrijeme.]] da centar grada Zagreba izgubi svoju dušu. Gubljenjem ljudi gubi dušu.
Sljedeća završna rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a uvažena zastupnica Vesna Nađ.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Danas smo raspravljali o Prijedlogu Zakona o obnovi zgrada oštećenih u potresu na području grada Zagreba, Krapinsko-zagorske županije i Zagrebačke županije u prvom čitanju. Mi smo kao Klub SDP-a nastojali konstruktivnim prijedlozima poboljšati ovaj prijedlog zakona, ukazivati na nedostatke odnosno manjkavosti u zakonu i davati prijedloge za poboljšanje. Nismo htjeli tijekom rasprave pokazivati političke mišiće nit biti patetični. Htjeli smo da predlagatelj našim prijedlozima da, ima mogućnost da poboljša prijedlog zakona. Ukazivali smo na to da nije dobro da se provedbenim propisima odnosno podazakonskim aktima reguliraju toliko problema u samom zakonu, kao što je taj program mjera nego da se zakonu da mogućnost da građani znaju kako će se zakon provoditi, a ne da to resorni ministar odnosno Vlada svojim aktima regulira. Zakon ne stimulira dovoljno cjelovitu obnovu, a morao bi iz prostornih, ekonomskih i društvenih razloga i dalje se ne vidi vizija budućeg identiteta Grada Zagreba. Ukazivali smo na to da nedostaje socijalni kriterij u sufinanciranju 20% obnove od strane građana, pa smo predlagali da to bude i dohodovni cenzus i imovinski cenzus, zapravo imamo već nekih takvih nastojanja i kod socijalnih naknada pa ne moramo otkrivati toplu vodu kod takvih socijalnih kriterija. Također smo ukazivali da je neodređena odredba o Fondu za obnovu, zapravo Fond za obnovu se ne može osnovati ugovorom, smatrali smo da je to nezakonito i da se treba ili u okviru resornog ministarstva osnovati zavod za stručne poslove ili zavod kao posebna pravna osoba sa javnim ovlastima. Također smo ukazivali da su odredbe o hipoteci odnosno založnom pravu jedna jednadžba sa vrlo mnogo nepoznanica, osobito ako se radi o nekretnini koja je već opterećena hipotekom. I najvažnije na kraju smo zapravo ukazivali na to da je potreban veliki nadzor i transparentno trošenje ovako velikih sredstava i da u realnom vremenu građani mogu vidjeti kako se troše ova sredstva kako ne bi došlo do korupcije. Evo toliko od kluba SDP-a. Hvala.
Hvala. Sljedeća završna rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Domagoj Ivan Milošević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Zaključno želim naglasiti i ponoviti još jednom da je ovo pred nama danas zaista jedan vrlo kompleksan, sveobuhvatan zakon i mislim da posebno s obzirom na okolnosti u kojima se donosi nakon Domovinskog rata vjerojatno najkompleksniji, najsveobuhvatniji i da mu nije smisao forma, skupljanje političkih poena nego suština i zaista nastoji rješavati trajno, trajno rješavati probleme naših sugrađana i njihovih obitelji nakon potresa. Složit ćemo se također da bi i za najbogatije u Europi i za najrazvijenije ono što se zbivalo u Hrvatskoj proteklih mjeseci bilo ogroman, ogroman izazov ne samo financijski nego i svaki drugi, ali vjerujem da svi zajedno ćemo iz te neprilike ostvariti da to bude prilika i za Zagreb i to ne samo za centar Zagreba. Mislim da treba naglasiti da kada govorimo upravo o toj viziji daljnjeg razvoja grada što na neki način ova nesreća jest na neki način u srednjem roku ujedno i prilika, trebamo govoriti o cijelom Gradu Zagrebu i o svim rubnim područjima Zagreba, ne samo o samom centru i u krajnjoj liniji prilika za cijelu Hrvatsku u smislu gospodarskog oporavka i obnove. Ponovit ću i barem iz mog stanovišta tri ključne točke ako želimo da to bude brzo, uspješno i kvalitetno napravljeno, a to je prvo, vrlo, vrlo učinkovita i potpuno transparentna gradska uprava, drugo je snažno partnerstvo sa Vladom RH i treće je partnerstvo pošteno, iskreno, transparentno sa našim posebno srednjim i malim poduzetnicima i obrtnicima zagrebačkim, ali i iz cijele Hrvatske. To će biti upravo prilika u neprilici ekonomskoj kakva je evidentno pred nama. I na samom kraju želim reći da zapravo možda i nisam očekivao ovako kvalitetnu, konstruktivnu i zaista na rubu konsenzusa raspravu, to mi je jako drago, zaista baš jako, jako drago i potvrda da svima nama u ovoj sabornici, sjedili lijevo, ovdje u sredini ili desno u fokusu svih nas su naši sugrađani, njihove obitelji i svi oni koji su nastradali. I nije bilo samo govora danas o potresu nego i o mnogim drugim nedaćama koje su nas snašle u Zagrebu i cijeloj Hrvatskoj. Najčešće mislim da su danas upotrebljavane bile riječi solidarnost i socijalna osjetljivost i to je dobro. Ja na kraju vas sve želim pozvati da podržimo ovaj prijedlog zakona, a vas koji odlučite ne podržati da svakako i u pismenom obliku pošaljete prijedloge za ovo drugo čitanje. Hvala najljepša.
Sljedeća završna rasprava u ime Kluba zastupnika Zeleno-lijevog bloka uvaženi zastupnik Tomislav Tomašević.
Pa evo meni isto tako moram priznati, da se nadovežem na kolegu Miloševića da mi je isto tako drago da smo čini se imali dosta konstruktivnu raspravu i čini mi se da ima dosta veliko slaganje, što me malo čak iznenadilo. Dosta je stvari koje su spomenute jučer recimo na odboru matičnom za prostorno uređenje, danas vidim kao pozicije skoro svih klubova i oko socijalnih kriterija i oko rješavanja zalužnog prava, oko osiguranja, oko toga da nam treba lex specialis. Naravno, ima nekoliko zastupnika koji se ne slažu s time, nekoliko zastupnika koji smatraju da uopće ne bi trebali iz proračuna financirati obnovu privatnih objekata oštećenih u potresu, ali uglavnom postoji veliko slaganje ipak i na desnici i na ljevici i u centru da idemo u nekom dobrom smjeru. E sad, hoćemo li skroz doći do super smjera, to ćemo vidjeti u drugom čitanju. Ja bi rekao i dalje da ovaj financijski model 60-20-20 je više-manje na tragu onoga što je bio naš politički stav u predizbornoj kampanji, a i tada smo govorili o ovih 15% u našem slučaju sada 20% privatne participacije da bi trebala biti prema socijalnim kriterijima, to je bio naš stav u predizbornoj kampanji, to je naš stav i danas i iz te perspektive mislimo da treba razmotriti predlagač da se makne ovih 20% participacije za socijalno ugrožene skupine, a to će onda riješiti i ovaj problem o kojem smo govorili vezan donekle za založno pravo jer ćemo izbjeći ovu situaciju da najsiromašniji ljudi, a to je kao jedan od tih argumenata da oni imaju vrijednu imovinu u Donjem gradu pa je mogu prodati. E neće ju moći prodati ako im sjedne se hipotekom, neće moći dići ni kredit ti siromašni ljudi da bi došli do, da bi platiti tih 20% i naći će se zapravo u jednom dužničkom ropstvu i to trebamo izbjeći. Tako da pitanje socijalne pravednosti oko ovih 20% rješava donekle i problem založnog prava. S druge strane ono što trebamo izbjeći i tu se slažem s kolegama jest nakon apartmanizacije u Donjem gradu koja je uznapredovala u centru grada nakon gentrifikacije koja je isto tako uznapredovala ne treba još potres tome doprinijeti na način da ljudi moraju prodavati svoju imovinu i svoje stanove koje će kupiti onda vlasnici apartmana koje će staviti na Airbnb pa ćemo onda imati još manje ljudi koji žive u centru, a to nije dobro čak niti iz perspektive turizma a kamoli iz perspektive socijalne pravednosti, života grada, dinamičnosti itd. Tako da u tom smislu treba gledati kako da izbjegnemo, kako da imamo situaciju da svi oni koji su živjeli i u centru grada prije potresa nakon ove obnove isto tako tamo žive, a ne da se moraju iseliti jer si ne mogu priuštiti obnovu. Isto tako rekao sam već, založno pravo da to treba regulirati bolje, ne može biti založno pravo iz naše perspektive na cijeloj zgradi, to će dovesti do brojnih problema između suvlasnika zgrada jer će teško razriješiti i prodaju onda pojedinačnih udjela u vlasništvu odnosno stanova ako je hipoteka na cijeloj zgradi. S druge strane, osiguranja, to isto tako smo govorili da bez obzira što ne možemo očekivati da su svi ljudi trebali osigurati imovinu od potresa jer to nisu napravili, jer to nisu napravili ni javne institucije ne bi trebali niti penalizirati one koji ipak jesu. I tu isto tako nadamo se da će doći do poboljšanja u drugoj verziji zakona. Nezavisni nadzor transparentnost javnih nabave o tome je kolegica isto tako govorila iz naše kluba i vidim da je to isto tako nešto su drugi zastupnici ponovili, tako da i tu se nadam da imamo konsenzus neki. Zavod za obnovu Zagreba, mi i dalje mislimo da je to bolji institucionalni okvir od fonda plus Zavod za prostorno uređenje Zagreba koji bi se bavio programiranjem obnove povijesne jezgre Grada Zagreba. Kolega je isto spominjao nešto nije vezano direktno u zakon, al to je tehnički propis, meni je i dalje nelogično razina 2 i razina 3 u tehničkom propisu vezano za višestambene zgrade da o tome da li će imati 2 razinu ili 3 razinu otpornosti na potres, da je jedini kriterij o tome koji ovisi je koliko su bile te zgrade oštećene u potresu. To mi se čini apsurdno i volio bi da o tome isto tako vidimo dal se i taj dio može možda izmijeniti ili koji su razlozi uopće za takav tehnički propis koji je izmijenjen tjedan dana prije izbora. Isto tako se nadam da ćemo imati sinergiju oko energetske učinkovitosti jer će to biti jeftinije, al to ćemo vidjeti u programu mjera tako da nemamo samo obnovu Grada Zagreba i vraćanje u prvobitno stanje [[Upadica: Vrijeme.]] nego razvoj zeleni jednog novog Grada Zagreba za 21. stojeće.
I završno u ime predlagatelja državni tajnik Željko Uhlir.
Hvala lijepo. Danas nakon ove prve rasprave o Zakonu o obnovi zgrada oštećenih potresom na području Grada Zagreba i dvije županije mogu reći da stvarno ovoga možemo svi zajedno biti zadovoljni, osjećati jedno zadovoljstvo u konstruktivnoj raspravi, u dobrom načinu raspravljanja, dobrohodnom načinu da se poboljša, da se doprinese ovom zakonskom rješenju koje je stvarno jedinstveno u našoj državi. I ono što ovaj zakon karakterizira to je količina štete i količina financijskih sredstava koje će biti utrošene što će napregnuti maksimalno našu državu jer cca 25.000 zgrada koje su pretrpjele različite, različite ovoga jačine, intenzitete oštećenja, od toga 1.300 neuporabljivih na preliminarnim pregledima, privremeno neuporabljivih 4.800 odnosno 4.900 skoro i onih sa uporabljivom karakteristikom 18.790. To je ogromna brojka koja stavlja velike izazove za cijelu državu sa svakog mogućeg aspekta. Ako pogledamo i kapacitet naše građevinske operative odnosno svih sudionika u gradnji od projektanata, izvođača radova, nadzornih inženjera, sve to su ogromni kapaciteti koje oni moraju pokriti svojim stručnim radom. Posebno zato što su to specifični radovi sanacije nakon potresa zgrada koje su građene i zidane građe 100 godišnjaka koje nikada nisu bili projektirani niti izvođeni da bi izdržale takva dinamička opterećenja do građana koji su bili u tim zgradama u vrijeme potresa i doživjeli šok utjecaja prirode na ono što čovjek stvara. Složenost zakona koje to sve treba obuhvatiti i normativno regulirati jest urodio tome da je trebalo prilično vremena da se dođe do ove faze sada do prvog čitanja zbog različitih pogleda uopće na način rješavanja situacije u kojoj se glavni grad zatekao sa dvije županije susjedne. I sa količinom toga što bi takav jedan poseban zakon trebao sve urediti, vidjeli smo danas da se traži još detaljnije, još bolje, s još više podataka. Dakle, nije moguće napraviti idealni zakon, pogotovo u ovakvoj situaciji kada se očekuje ipak i brzina djelovanja. Dakle, ovaj zakon uređuje raspodjelu sredstava, programe mjera, kao nužan alat da započnemo s ovim procesom jer ako ćemo sve razrađivati do beskonačnosti, dok i zadnji ovdje u Saboru neće biti zadovoljan, onda nećemo nikad skrenuti s obnovom. Osnivat ćemo fond. Dakle, fond, preraspodjela sredstava, vidjeli ste kako je zakon izgledao u javnoj raspravi, kako izgleda sada kada je pred vama. Ima nekih novosti, već smo iz javne rasprave usvojili i nema nikakve prepreke, ono što je danas bilo rečeno ovdje od najistaknutijih predstavnika Vlade, od predsjednika Vlade, od ministara, da se ne prihvati sve što je konstruktivno i danas rečeno i ono što je bilo u javnoj raspravi. Jer, konačni cilj je našim građanima riješiti ovu situaciju, pomoći gradu Zagrebu i njegovim građanima i u susjednim županijama i iz tog razloga ovaj zakon će još doživjeti promjene do drugog čitanja, što je danas bilo posebno apostrofirano, npr. doraditi pitanja srodnika, razreda socijalnih kriterija, razrade detalja u vezi založnih prava, a to su uglavnom one stvari koje su nastale u javnoj raspravi. Dakle, veliki dio zakona koji je bio i predstavljen u javnoj raspravi, nije bio ovdje problematiziran u toj mjeri da bi se vidjelo da nešto s njime strukturalno nije u redu. Dakle, Vlada je bila svjesna toga da ovaj zakon će potrajati i njegovo donošenje će potrajati upravo zbog te složenosti iz svih aspekata i zato jesu sve aktivnosti paralelno rađenje, dakle Vlada nije sjedila i čekala dok se zakon donese, dok se izbrusi zadnji članak, nego paralelno su se provodile aktivnosti, osiguranja sredstava, pregovori sa Svjetskom bankom, ugovori sa Svjetskom bankom, osiguranje dodatnih povoljnih zajmova za obnovu zgrada javne namjene, priprema za Fond solidarnosti, koliko god se pritiskalo Vladu da ne radi dovoljno brzo, ali svejedno je to odrađeno paralelno, sve sa istim resursima, dakle nisu neki novi ljudi od nekuda raditi te sve poslove. To su isti resursi sve radili cijelo vrijeme. Aplicirano je, dobili smo već naznake koliko sredstava će nam biti iz Fonda za solidarnost izdvojeno, i u nastavku će se također, raditi i na osiguranju dodatnih sredstava i na pomoć našim građanima u drugim oblicima koji ne trebaju pisati o ovom zakonu. Tako su i one dvije odluke Vlade prije ove saborske rasprave, jedna za pomoć u zamjeni kondenzacijskih bojlera, a druga u pomoći za hitne i nužne radove na osiguranju, pridržanju zaštite i otklanjanja opasnih elemenata u zgrada. Dakle, značaj ovoga zakona, osim za sigurnost građana, vezan je, između ostaloga i ne treba to zaboraviti i za izgled našega glavnoga grada. Mnoge europske države su, i njeni, njezini, njihovi gradovi kao jedinice lokalne samouprave su znatna sredstva ulagali da bi njihovi glavni gradovi izgledali što bolje, da bi bili interesantniji za turiste, da bi ih privlačili sa svojim posebnostima, pa tako i naš grad, ne samo da treba obnoviti ove zgrade zbog građana koji u njima žive i onih koji se pored njih zatiču, nego i zbog toga da naš grad izgleda interesantno i zanimljivo za građane cijeloga svijeta. Dakle, ima nekoliko faktora koji se postižu ovim projektom obnove grada Zagreba i susjednih županija. Nadalje, utjecaj na sektor graditeljstva kao gospodarske grane, jer govorimo o projektu čija financijska težina odgovara izgradnji kompletnih autocesta nakon osamostaljenja države ili približno 18 Peljeških mostova. Naše gospodarstvo može kroz ovaj projekt pokrenuti svoj New Deal i pri tome trebamo paziti da se ne ponove greške od ranije, a prvenstveno ovdje mislim na kontinuitet za graditeljstvo, dakle, ne bi bilo dobro da se nakon završetka ovog velikog projekta naše graditeljstvo ostavi na vjetrometini tržišta i da sve ono što će operativa naša ojačati kroz ove poslove, da onda naglo prestane i završi, kao što se desilo sa autocestama. Na kraju ovog prvog čitanja, smatram da možemo nas, koliko nas ovdje ima, zajedno zaključiti da se uz nekoliko elemenata koji će nakon ove rasprave biti dodatno razrađeni, predloženi zakon predstavlja rješenje za obnovu grada nakon potresa koji se desio, ali i za unaprjeđenje stanja u stanovanju i gospodarstvu te da naši građani mogu imati povjerenje u institucije Vlade i Sabora da će poduzeti sve što mogu kako bi im osigurali temeljno pitanje zaštite zdravlja i života. Hvala vam na današnjoj raspravi.
Hvala. Imamo 3 replike. Prva je uvaženi zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi gospodine Uhlir, ovdje se ne radi samo o obnovi zgrada ovdje se radi o obnovi duha, duha grada, glavnog grada, a onda možemo to preslikati na cijelu državu u kojoj je klonio duhom. Klonio duhom nakon tri elementarne nepogode, a ja bih se usudio reći i četvrte, a četvrta je gradska vlast koja je samo … Ali odgovornost je na svima nama uključujući tu i nas saborske zastupnike i vas u izvršnoj vlasti da mu ne dozvolimo da kloni duhom i da mu damo predispoziciju da se iz toga izdigne kao feniks još bolji, još veći, još ljepši, tim više što ste rekli ovo treba biti privlačan grad ne samo za nas tu nego za sve turiste, a tu mislim da je jasno što trebamo činiti. I na kraju, ja se nadam da će drugo čitanje iznjedriti čitav niz drugih i kvalitetnijih rješenja u kojima ćemo onda moći isto tako konstruktivno raspravljati i eventualno ulagati amandmane.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Klarić.
Uvaženi državni tajniče. Spomenuli ste ogromne brojke koje zahtijevaju ogromne kapacitete i ogroman izazov. U svemu ovome slažem se s vama upravo ono što ste rekli da smo ovo nakon onog saziva Sabora po prvi puta vidjeli pravu raspravu, konstruktivnu raspravu i dobronamjernu raspravu u kojoj su svi govornici željeli pomoći ovome zakonu. Zbog čega sam se javio? To su upravo ove vaše zadnje riječi koje ste rekli uz taj ogroman izazov ovo je ogromna prilika, ali ujedno i zamašnjak ne samo dobiti obnovljeni Zagreb i okolicu nego i sve ove silne milijarde kuna uložiti u građevinsku operativu, u ogroman broj različitih obrta u sve ono što će polučiti da ta sva sredstva uložena u obnovu Zagreba završe u rukama gospodarstvenika koji će moći ta sredstva oplemeniti. I mislim da je ovo prijedlog zakona koji zaslužuje p podršku i uopće ne sumnjam da ćemo u ovome stavu više-manje biti jednoglasni.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Troskot.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvaženi gospodine Uhlir. Imam dva zapravo pitanja za vas, ne morate mi danas odgovoriti, ali još bi htio jednom ukazati na važnost financiranja. Vi ste i sam završili građevinski fakultet, a vidio sam sada u vašem životopisu da ste završili ekonomiju, magisterij pa me čisto interesira da li ste stvarno svjesni činjenice da je ovaj projekt u ovom prijedlogu zakona kojeg vi dajete financijski neodrživ iz razloga što je država osigurala 7,5% sredstava, Zagreb je nelikvidan, a hrvatski građani to ne mogu financirat? I pod broj dva, s obzirom da ste iz građevinske struke bi vas htio pitati da li će biti možda osnovan nekakav nacionalni institut pri kojem bi se morali izdavati seizmološki certifikati za sve nekretnine, posebno recimo od strateškog značaja za Hrvatsku kao što su bolnice i škole da nam se ne bi dogodio … iz 2002. godine.
Odgovor na repliku.
Hvala vam lijepa na kraju današnje rasprave na ovim pitanjima. Vrlo rado ću odgovoriti. Između ostalog i u našoj raspravi danas se često puta miješala su se dva podatka iz ovog uvodnog dijela zakona. 11 milijardi odnosno 80 milijardi kuna su ukupne štete, a 42 milijarde su troškovi predviđeni ovim zakonom, znači malo drugačija slika je. I kada se još on raspodijeli i kada se još uzmu u obzir strani izvori sredstava i participacija građana i participacija svih drugih, padamo i dolazimo do realnije slike razmazane kroz godine. To je jedno. Dakle, na pola, ne 80 nego 40, tih 40 opet cijepamo, privlačimo sredstva i radit ćemo da osiguramo nova. Što se tiče instituta, bilo bi dobro da Hrvatska država ima svoj institut koji bi bio garant za sva laboratorijska ispitivanja i istraživanja u graditeljstvu, ali ovom prilikom to nije namjera. Dakle, seizmički certifikat bit će napravljen na razini inženjerskog posla.
Hvala. S ovim smo u potpunosti iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu. Nastavljamo sutra u 9:30 sa raspravom i glasovanjem o izboru članova Odbora za obranu, a zatim sa točkom dnevnom reda Izvješće o aktivnostima i rezultatima hrvatskog predsjedanja Vijećem EU od 1. siječnja 2020. do 30. lipnja 2020. Laku vam noć. SJEDNICA PREKINUTA U 21:13 SATI Sljedeće iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista uvaženi zastupnik Marko Milanović Litre.