Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici, pred vama je nacrt konačnog prijedloga Zakona o mirovinskom osiguranju. Vrlo kratko samo da naglasim tendencije kojima ovaj zakon ide. Dakle, uvodi se institut prijevremene starosne mirovine za dugogodišnje osiguranike, dakle oni koji imaju 41 godinu staža i 60 godina života, moći će od 01.01.2014. odlaziti u mirovinu, ali bez umanjenja. Također, što se tiče penalizacije, ona je blaža što se približujemo ciljnom stažu, ciljnom dobi za odlazak u staž, dakle, negdje što smo bliže 40 godina radnog staža, onda je penalizacija blaža, ali ako se odlazi u mirovinu ranije, tada je penalizacija veća. Također, osiguravamo da oni naši građani koji ostanu bez posla zbog stečaja poduzeća, ako im u roku dvije godine ne nađemo posao, a imaju uvjete za starosnu mirovinu prijevremenu i otići će u tu prijevremenu starosnu mirovinu bez penalizacije. U više navrata smo objašnjavali razloge zašto Hrvatska mora produžiti dob za odlazak u mirovinu sa 65 na 67 godina. Razlozi su već svima poznati, održivost mirovinskog sustava, produženje životne dobi u Hrvatskoj i s druge strane ono što nam je neminovno, a to je da ćemo s obzirom na starenje RH, starenje stanovništva RH, imati potrebe za što većom aktivnosti starijih dobnih skupina na tržištu rada. Kad govorimo o invalidskim mirovina već smo započeli proces njihove evaloacije, dakle, imamo mogućnost da invalidske mirovine sada sa ovim izmjenama zakona i sa novim zakonom, kontroliramo, da u sustav ne ulaze oni koji ne trebaju ući u sustav i da imamo mogućnost da utvrdimo da je mirovina zaslužena sa korupcijom ili sa papirima koji ne odgovaraju istini da možemo postupiti na način da se ponovno te osobe vještače i da se utvrdi da li imaju stvarno invalidnost ili nemaju. Redefiniramo osnovnu formulu za određivanje mirovine, dakle po sadašnjoj formuli za osiguranike iz prvog i drugog mirovinskog stupa tada bez ovih promjena u definiciji osnovne mirovine ne bi te mirovine bile veće od 20 do 30% prosječne plaće. Stoga smo s ovim promjenama uz promjene u drugom mirovinskom stupu i uključivanjem faktora dodatka od 27% za korisnike drugog stupa dovodimo u poziciju osiguranike koji budu odlazili u mirovinu 2025.i dalje dakle iz prvog i drugog mirovinskog stupa da njihova mirovina bude 60% plaće. Jasno za one koji odlaze u punu starosnu mirovinu dakle sa 65 godina života i 40 godina radnog staža odnosno 67 kada produžimo dob za odlazak u mirovinu. Razdvajamo sustav na dva sustava, ono što smo i obećali da razdvajamo sustav na mirovine zaslužene po Zakonu o mirovinskom osiguranju, dakle mirovine koje se isplaćuju iz doprinosa mirovine koje su zaslužene uplatom doprinosa, a s druge strane ostaju mirovine po posebnim propisima, dakle mirovine koje se razlikuju od mirovina prema Zakonu o mirovinskom osiguranju jer se u mirovinu odlazi po povoljnijim uvjetima nego što definira Zakon o mirovinskom osiguranju. Za te mirovine se sredstva uplaćuju iz državnog proračuna, stoga smo i predvidjeli da se usklađivanjem mirovina dijeli na dva načina. Mirovine iz Zakona o mirovinskom osiguranju se usklađuju po povoljnijoj formuli dakle 70-30, 70% bolji parametar 30% slabiji parametar s time da s obzirom na planiranje troškova i način isplate uvodimo modificirani način na način da će se tijekom godine usklađivati 50-50, a na kraju godine se vrši konačni obračun usklađenja i onda se u sljedećoj godini isplaćuje razlika i na takav način osiguravamo i održivost isplate, održivost proračuna, a s druge strane umirovljenici će ipak biti u povoljnijoj poziciji. Mirovine po posebnim zakonima bi se usklađivale samo u onom slučaju ako je realni rast bruto domaćeg proizvoda u tri prethodna uzastopna tromjesečja veći od 2%, a s druge strane deficit državnog proračuna manji od 3%, jasno zato što se te mirovine financiraju iz proračuna i moraju slijediti sudbinu proračuna. Od stvari koje smo izmijenili iz prvog čitanja osim nomotehničkih poboljšanja teksta najvažnije razlike u odnosu na prvo čitanje su da prijevremena starosna mirovina za dugogodišnje osiguranike ali bez umanjenja. Dakle ona je prije bila u onom dijelu koji definira starosnu mirovinu, međutim ona je prijevremena starosna mirovina bez umanjenja i stavili smo je u onaj članak koji definira prijevremene mirovine. Obzirom da je pojam puna starosna mirovina izazivao određene zabune, nedoumice i pravnu nedosljednost, brisali smo odredbu o punoj starosnoj mirovini. Zbog pravednosti smo izmijenili i onaj paragraf koji je govorio o povećanju polaznog faktora nakon navršenja dobi za starosnu mirovinu i 35 godina, dakle bilo je predviđeno da oni koji imaju staž duži od 41 godinu imaju povećanje od 0,34% po mjesecu dužem od tog staža. Smatrali smo da treba imati jedinstveni postotak i on ostaje onda na 0,15. Što se tiče isplate mirovina putem pošte u dogovoru sa Hrvatskom poštom smo dogovorili da svi oni koji su do sada primali isplatu putem pošte, dakle poštar im je donosio mirovinu na kućni prag to ostaje i troškovi tih isplata će i dalje snositi HZMO. Svi oni koji budu odlazili u mirovinu nakon 1.1.2014.znajući da se i plaće primaju putem tekućih računa, oni će dobivati mirovine putem tekućih računa. Napominjem još jedanput da svi oni koji su do sada primali putem pošte mirovinu u gotovini na kućnom pragu to će se nastaviti i dalje i iza 1.1.2014. I također smo prihvatili prijedlog da se izvješće o poslovanju HZMO-a raspravi kao i do sada u Hrvatskom saboru. To su izmjene koje smo ugradili u ovaj sustav u zakon, on je potpuno usklađen sa direktivama EU u onom dijelu koji govori o samom mirovinskom sustavu. Predlažem Saboru da prihvati Konačni prijedlog Zakon a o mirovinskom osiguranju. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Imamo repliku poštovanog zastupnika Stjepana Milinkovića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, rekli ste možda da ima onaj institut netočnog navoda bi se na taj način očitovao ali na ovaj način ću, rekli ste da će isplata mirovina putem pošte da ostaje, a meni taj dio nije jasan iz razloga toga što evo u mojoj županiji je ukinuto oko 6 poštanskih ureda sa tendencijom daljnjih ukidanja. I u mnogim drugim sredinama se ukidaju poštanski uredi pa mi nekako nije jasno kako će to operativno. A znate i sami da je prije kratkog vremena bio problem sa OIB-om glede isto tako poštanskih ureda jer vi znate da je to staračka populacija koja s poštom živi, gdje je pošta jednostavno jedini način komunikacije. Pa mi jednostavno taj način i model organizacije nije jasan pa bi bilo dobro da pojasnite. Hvala lijepo.
Dobit ćete odgovor na repliku poštovanog ministra Miranda Mrsića.
Pa u tekstu zakona vrlo jasno piše da oni koji su do sada dobivali mirovinu na ruke, kojima je poštar nosio na ruke, na kućni prag, to ostaje, dakle ništa se ne mijenja, pošta dolazi u svako mjesto u Republici Hrvatskoj, donosi mirovinu kao što je donosio do sada. Bez obzira na ukidanje poštanskih ureda dakle i dalje će poštari nositi mirovine svima onima kojima su nosili i do sada. Tu se ništa ne mijenja. Ono što jedino što smo mi uspjeli sa Hrvatskom poštom postići jedan dogovor oko financiranja troškova te isplate. I to ide na teret države. Dakle, nema niti jedan umirovljenik neće snositi nikakve materijalne troškove time što mu se nosi mirovina na ruke, koji su do sada to pravo imali. Od 1.1. dakle svi oni koji su novi umirovljenici, dakle znajući da svi primamo mirovinu, da svi primamo plaće putem tekućih računa, dakle novi umirovljenici će svi primati preko banka. Stariji umirovljenici koji su i do sada primali preko pošte ostaje isto kao što je bilo i do sada. Ne mijenja se i umirovljenici nemaju nikakvih financijskih obveza zbog tog servisa.
Hvala lijepa. Da li žele izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora iznijeti izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu krenuti ćemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub liste nezavisnik, Grubišić, Kajin. Prvi je poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani predsjedniče, gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. Da, prilikom prvog čitanja ovoga prijedloga zakona rekoh da je Hrvatska u zadnjih 10 godina imala 10 mirovinskih reformi. Znači šta je učinjeno? Podignuta je dobna granica za starosnu prijevremenu mirovinu za 5 godina, smanjen je broj beneficiranih radnih mjesta, beneficirani staž, promijenjen je pojam invalidnosti, dobili smo novu formulu za izračun mirovina bez obzira na spol. U izračunu se uzimaju sve plaće, ne one iz zadnjih 10 godina. Uvedeno je pravo na najvišu mirovinu bez obzira na prihode korisnika, ograničena je isto tako najviša mirovina. Uveden je dodatak na mirovinu od 4 do 27%, uvedena je kazna od 0,9 do 0,34% po mjesecu ranijeg stjecanja mirovine, uveden je bonus za kasnije umirovljenje po mjesecu od 0,15% znači po mjesecu. Do 2030. žene će u mirovinu kao muškarci, … [[Govornik se ne razumije.]] umirovljenja za političare i svima nama koji smo za vrijeme Vidovića ušli u onaj drugi stup omogućuje se povrat sada u prvi stup. Svi branitelji u mandatu gospođe Jadranke Kosor imaju ili su u sustavu povlaštenih mirovina. I ono što je isto tako bitno spomenuti da je naprosto učinjeno ili da se ove godine završava sa povratom ili obeštećenjem onih umirovljenika koji su bili prikraćeni u onim ranim godinama od osamostaljenja. Od 2007. na ovamo vraćeno je 10,5 milijardi kuna i ostalo je valjda do kraja godine da se vrati još ako se ne varam 120 milijuna kuna. Znači tako na taj način se prilagođavao, mijenjao naš mirovinski sustav. Ovaj zakon ide korak dalje. Tu se kaže u članku 35. da pravo na prijevremenu starosnu mirovinu zbog dugogodišnjeg osiguranja ima osiguranik kada navrši 60 godina života i 41 godinu staža osiguranja. U članku 34. se govori da pravo na prijevremenu starosnu mirovinu osiguranik ima s navršenih 35 godina mirovinskog staža. Pa se tako kaže da u '31. godini 60 godina 3 mjeseca, '32. godini 60 godina 6 mjeseci do '37. godine 61 godina i 9 mjeseci. Članku 33. pravo na starosnu mirovinu osiguranik ima sa navršenih 15 godina mirovinskog staža i to kako slijedi u '31. sa 65 godina 3 mjeseca, u '32. sa 65 godina 6 mjeseci pa sve do 2037. godine sa 66 godina i 9 mjeseci života. A od 1. siječnja 2038. godine kada navrši 67 godina života i kada ima 15 godina mirovinskog naprosto staža. Što je isto tako zanimljivo izmijenjeno u ovom prijedlogu zakona? U toj javnoj raspravi iznijeta je između ostalog primjedba u vezi s nepodržavanjem prijedloga da se pripadnicima bivše JNA uskladi mirovine. Naime, predlaže se da se pripadnicima bivše JNA, hrvatskim državljanima za razdoblje staža osiguranja navršenog do 8. listopada '91. godine prema Zakonu o mirovinskom, invalidskom osiguranju vojni osiguranika uzmu plaće, osobni dohodak, posebni dohodci ostvarene u onoj vojsci u iznosu od 63,22% osim ako su na temelju toga staža ostvarili pravo na mirovinu izvan hrvatskog mirovinskog osiguranja ili ako je ukupni mirovinski staž navršen u Republici Hrvatskoj kraći od 12 mjeseci. Time će se za 573 građana Republike Hrvatske koji su se stavili na raspolaganje Republici Hrvatskoj ali nisu ušli u Hrvatsku vojsku a nastavili su raditi te su u konačnici ostvarili iznimno nisku mirovinu u prosjeku od 700 kuna mjesečno ispravlja određena nepravda. I da ova odluka o rješenju Ustavnog suda Republike Hrvatske muškarci i žene imaju izjednačenu dob za stjecanje prava na mirovinu itd.. Međutim, što je sada problem. Mi za mirovine osiguravamo znači 35 zarez nešto milijardi kuna, to je negdje oko 11% bruto društvenog proizvoda Republike Hrvatske. Netko će reći da je to manje no što je u drugim europskim zemalja, ali je s druge strane to problem što svaka peta kuna iz bruto-društvenog proizvoda ide defacto za socijalne transfere, ili što 66 milijardi kuna ili svaka druga proračunska kuna ide za tzv. socijalne transfere. Problem je što se gospodarska osnova naprosto urušava, što je u Hrvatskoj, a i jučer sam to govorio milijun i 400 tisuća ljudi ili 32,4% siromašnih gdje za jednočlano domaćinstvo godišnje znači to jednočlano kućanstvo godišnje potrebuje 24 122 kune ili 2010 kuna mjesečno da ne bi, ako nema to onda ulazi u taj prag siromašnih, a četveročlanom kućanstvu treba 50 656 kuna ili 4221 kuna mjesečno. I sve je to posljedica jasno, tu se možemo složiti, rata, pretvorbe, gubitka predratnih radnih mjesta, ondašnjeg tržišta i slično, ali činjenica je da je 1990. bio jedan radnik četiri umirovljenika, a '90. tri radnika naspram jednog umirovljenika ili '90. godine smo imali situaciju milijun 968 tisuća 737 radnika, 655 tisuća 788 umirovljenika, a danas svi otprilike znamo kakva je situacija, 1:1,18. I što očekivati? Branitelji su jučer bili na trgu, problem je ako se invalidnine diraju. Ja uvijek kažem invalidu uvijek jedna kuna više. Sinoć se i ministar Linić vratio iz Bruxellesa, poruka je da za negdje 3 milijarde kuna već možda nekim rebalansom u 4. ili 5. mjesecu treba srezati deficit Republike Hrvatske sa 6 na 4,7% a što će to izazvati u ovom trenutku ne želim naprosto spekulirati. Ono što znamo da bi država i financirala tih 18 milijardi kuna deficita u ovom trenutku i 22 milijarde kuna dospjelih obveza zadužuje se uglavnom na ino tržištu za 44 milijarde kuna, a to je svaka onda treća proračunska kuna. Ono što me raduje, da se ne dira u rudare ugljenokopa Tupljak. Ako mi je nešto uspjelo u tih 20-tak godina ovdje u parlamentu, a znam kakva su bila protivljenja, to je što se uspjelo progurati zakon o istima i to je sigurno ona kategorija koja je naprosto zaslužila svaku svoju lipu ili svaku svoju kunu. Međutim, gdje je onda problem? 2000. godine u Hrvatskoj je bilo milijun 380 tisuća 510 osiguranika, 2012. 52 tisuće više, međutim broj umirovljenika 2000. bio je milijun 18 tisuća 622, a 2012. milijun 217 tisuća 504 ili broj umirovljenika povećan je za 199 188. No od krize na ovamo izgubljeno je od 2008. na ovamo 130 000 radnih mjesta i to u realnom sektoru, a 30 000 ljudi dobiva posao jasno u nadgradnji. Problem je znači hrvatski taj gospodarski, razvojni, ne ideološki, ne vjerski, jednom rječju naprosto politički. Problem je velik i sigurno je da se taj problem neće razriješiti bez obzira na sve ove intervencije još možda cijelo jedno desetljeće. Hvala.
Hvala lijepa. Drugi dio neće biti, hvala lijepa. Nastavljamo s raspravom po klubovima zastupnika. Poštovani Dragutin Lesar i klub Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Zbog čega ovakav Prijedlog zakona o mirovinskom osiguranju? Kriza je, recesija, depresija i Hrvatska se mora na svim područjima restrukturirati. To je mantra koju čujemo svaki dan od svakog ministra, svakim povodom i svaki zakon koji u zadnje vrijeme dolazi u Hrvatski sabor opravdava se, obrazlaže oprostite istim riječima. Sve treba i sve se može kresati, ukidati, smanjivati, ukidati stečena prava osim naravno profita, posebice u financijskom sektoru, naravno visokih bonusa, menadžerskih ugovora čak i u javnim poduzećima. To su teme zabranjene za prijedloge zakona, zabranjene za raspravu ne samo u Hrvatskom saboru nego i hrvatskoj javnosti. I dodano je jedno novo zlatno tele kojem se mnogi počinju klanjati, a ono otprilike glasi da Hrvatska mora postati konkurentna. I ovaj prijedlog zakona u svojem obrazloženju ne upotrebljava doduše tu riječ, ali je na tragu klanjanja tom novom zlatnom teletu jer ispada da su za nekonkurentnost hrvatskog gospodarstva krivi studenti, radnici, umirovljenici i nezaposleni, jer samo njima se smanjuju ili ukidaju prava, samo njima se uvode ograničenja, samo njima se tvrdi da bez toga Hrvatska nikad neće postati konkurentna. Dakle radnici, umirovljenici, nezaposleni i studenti su krivi zbog nekonkurentnosti naših poslodavaca i države. Nekonkurentni su tvrde zbog 16,4 kune bruto minimalca koji u Hrvatskoj vrijedi u ovom trenutku ili ako hoćete 43 kune bruto prosječne plaće po satu. To što u drugim državama EU, pa i u našem okruženju su te plaće za 10, 15, pa i 40% veće nitko ne navodi kao ilustracija da razlozi nekonkurentnosti mogu biti i negdje drugdje. I taj veliki grijeh hrvatskih struktura od 2008. zbog potpunog neinvestiranja i neobnove proizvodnog dijela gospodarstva Svjetska banka je navela i razloge gdje Hrvatska griješi, pa su najveće zamjerke date slabim mjerama zaštite ulagača, neizdavanje građevinskih dozvola u primjerenom roku, dostupnost energije, uknjižbe prava vlasništva i dostupnost kapitalu, odnosno kreditima. Ovaj zakon je prvi od tri zakona u anti radničkom paketu zakonske regulative i ministar Mrsić je ili svjesno ili pogreškom, meni je sasvim svejedno zašto, obznanio da se Hrvatska vraća u 1886. godinu jer kaže on vrijeme 8+8+8 je prošlost i službeno obznanio pokop, pogreb socijalne države u Hrvatskoj. Raspakirali su paket antiradničkih zakona tako da danas raspravljamo o mirovinskom zakonu. Zakon o radu su skinuli s dnevnog reda sjednice Vlade, čekaju siječanj i valjda niske temperature, a onaj treći o povremenim poslovima će pisati navodno iznova dok se malo strasti oko Zakona o radu ne smire. Shvatili su da ono što je previše ni s kruhom nije dobro. U upisu stanja o prijedlogu zakona kao jedan od razloga nove regulative navodi se podatak da je godišnja obaveza za isplatu mirovina 35,1 milijardu kuna, a da se od doprinosa ubere 19,3 milijarde i da eto sirota država iz proračuna godišnje mora doplaćivati 16 milijardi kuna da bi država mogla servisirati mirovinske obaveze. Ali nisu se pozabavili analizom tko ili što je krivo da ovih 16 milijardi nedostaje. Pošli su od pretpostavke da su to umirovljenici zato što ih je previše i zato što su premladi, tako da bi vjerojatno unutar umirovljeničke populacije mogli sada osnivati i organizacije omladinskog podmlatka. Međutim, moramo se podsjetiti nekoliko godina unazad. Hrvatska je imala doprinos za mirovinsko osiguranje od 20% i tada se netko dosjetio i ponudio drugi stup mirovinskog osiguranja u koje je otišlo četvrtina tog doprinosa, dakle 5% uz velika očekivanja prvo da će tako stečeni kapital kao kapitalizirana štednja upravitelji tim drugim stupom Mirovinskog fonda ulagati u hrvatsko gospodarstvo, da će taj novac pomoći obnovi gospodarstva, investicijskom zamahu i da će od toga biti direktne gospodarske koristi, a da će taj drugi dio mirovine iz drugog stupa nadoknađivati manji dio mirovine iz generacijske solidarnosti. Što se od toga ostvarilo vidimo danas. I vidimo da ulaganja kapitala iz drugog mirovinskog stupa nije bilo u gospodarstvo, a da iznos tih mirovina više liči na karitativnu pomoć u pučkoj kuhinji, nego mirovina. Ali je tako mirovinski sustav ostao otprilike bez 4 milijarde, mirovinski sustav generacijske solidarnosti ostao bez 4 milijarde na godišnjem nivou. Zaboravili su i to da 15 kategorija korisnika mirovina stečenih po posebnim propisima negdje oko 8 milijardi i 100 kuna u ovoj kalendarskoj godini je ta stavka uz napomenu da se broj korisnika iz godine u godinu umanjuje, ali se masa sredstava povećava i raste broj korisnika sa visokim mirovinama i on će nadalje rasti i za tri do četiri godine on će biti na nivou otprilike 15 milijardi na godišnjem nivou. I treći razlog dvije do tri milijarde kuna godišnje se zamračilo mirovinskog doprinosa, nije se plaćalo i nikom nije bilo žao zbog toga. I to je proteklih petnaestak godina ovo neplaćanje doprinosa po proteklih desetak godina drugi stup osakatio generacijsku solidarnost 14 do 17 milijardi kuna na godišnjem nivou. Ali ne popravljamo te uzroke i te pogreške, nego se okrećemo ka onima koji su sada u mirovinu ili koji bi trebali biti. Piše ministar da penalizacija odnosno sukladno hrvatskom jeziku kažnjavanje prijevremenog odlaska u mirovinu nije dalo željene rezultate pa to treba malo urediti na drugačiji način. A zašto ljudi bježe u prijevremenu mirovinu? Mislite li da su sretni zbog toga što imaju umanjenu mirovinu. Doista, zašto u Hrvatskoj ljudi masovno idu u prijevremenu mirovinu? Zato što ih se na poslu svi žele riješiti. Zato što se vodi mobbing prema njima jer ih svi žele čim prije otjerati kada ostvare prvi uvjet za mirovinu jer stari radnici poslodavcima ne daju po njihovim mjerilima očekivani doprinos. I nije to samo izbor tih ljudi, oni su najčešće prisiljeni da odlaze u prijevremenu mirovinu. Previše je invalidskih mirovina. Tko ih stvara? Tko stvara invalide u Hrvatskoj? Ali ja sam zapanjen podatkom, dakle imamo ih 239 tisuća. Na dan 31.12.'98. bilo ih je 103 tisuće. Što smo to napravili da u zadnjih 15 godina smo proizveli novih 136 tisuća invalidskih mirovina, invalida? Pogledajte ovaj zakon i probajte naći rješenje što će se napraviti da se to smanji. 136 tisuća u 15 godina. '98. imali smo 90 tisuća obiteljskih mirovina, sada imamo 234 tisuće. 144 tisuće u 15 godina, zašto? Zbog nezaposlenosti i stjecanja prava na obiteljsku mirovinu jer su nekad manje-više dva tri u obitelji radili a danas radi jedan ili nijedan. Nema rješenja niti tom problemu. Ne bavimo se analizom uzroka. Sustav generacijske solidarnosti treba spasiti i eto novih rješenja. Od 2030. povećava se životna dob za pravo stjecanja na mirovinu za svaku godinu tri mjeseca da bi 2038. uvjet za punu mirovinu bio 67 godina života, 15 godina staža, a prijevremena mirovina 62 godine života, 35 godina mirovinskog staža. Ima jedna novina doduše zbog dugogodišnjeg osiguranja imat ćete pravo na punu mirovinu ili redovnu mirovinu ako imate 41 godinu mirovinskog staža i 60 godina života. Ne znam zašto godine života nakon roka od 40 godina osiguranja to doista niti razumijem niti mi je prihvatljivo da godine života kao kategorija dugogodišnjeg osiguranja bude dodatni uvjet za stjecanje tog prava. Ali, to nije sve. S obzirom da penalizacija ili kažnjavanje ranijeg odlaska u mirovinu nije dala željene učinke pa novi zakon predviđa da će se polazni faktor za svaki mjesec prijevremenog odlaska smanjivati za 0,10% do 40 godina staža, 0,15% do 39 godina, 0,25% do 38 odnosno 20,4% manja mirovina ako idete 5 godina prije u mirovinu. 360 tisuća nezaposlenih, 180 tisuća mladih i kao rješenje otvaranja novih radnih mjesta zakon predviđa da umirovljenici, dio njih, može raditi i nakon odlaska u mirovinu, primati mirovinu i raditi još na pola radnog vremena. Vjerojatno će se tako mladi lakše zapošljavati ako oni koji su stekli mirovinu legalno mogu nastaviti raditi. I oni koji misle da je 2030. daleko samo jedan podatak. U sadašnjem sustavu mirovinskog osiguranja osiguranika do 40 godina života je 699 tisuća. 700 tisuća onih koji u ovom trenutku rade biti će u cijelosti ili djelomično obuhvaćeni ovom mirovinskom reformom i uvećanjem uvjeta za odlazak u mirovinu što se godina života tiče na 67. Pa tih 700 tisuća ljudi ako to dosad nisu znali neka si izračunaju po kalendaru kada stječu dobnu granicu da li će raditi 1, 2, 3 i 1, 2, 3, 6, 9, 12, 18 mjeseci dulje nego su to sadašnji uvjeti. Radit će na određeno, to je normalno, iznajmljeni preko agencije čak do 3 godine na povremenim poslovima i onda kaže prijedlog zakona i uvjete za mirovinu ćete steći kad skupite tako 35 godina mirovinskog staža na privremenim i povremenim po sat, dva dnevno iznajmljeni preko agencije. Ako imate sreće i imate ugovor naravno na određeno. Broj umirovljenika gospodo u Vladi smanjiti ne možete. Ali možete povećati broj osiguranika tako da otvarate nova radna mjesta. I to je jedini način da se stabilizira mirovinski sustav. Klub Hrvatskih laburista podnijet će 5, 6 amandmana koji najkraće se protive pomisli povećanja životnog vijeka i obaveze 41 godine mirovinskog osiguranja kao uvjet za mirovinu.
Hvala lijepa. Idemo na replike. Prva replika, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Uvaženi kolega Lesar jednu korekciju, umirovljenička prava se raznim zakonima mogu umanjivati, zakidati kao što ste rekli ali kresati ili štucati se može brada, živica a ne bih taj termin koristio kresanje kod mirovina jer je neprimjeren u svakom slučaju. Drugo, želim reći da je ispravan podatak da se u Hrvatskoj na ime doprinosa iz plaća skupi 24 milijarde kuna i da u suštini nedostaje 12 milijardi za isplatu mirovina. Druga je stvar što smo mi 5 milijardi kuna stavili na individualne račune osiguranika. To je teret mirovinske reforme i taj teret prouzrokuje svake godine otprilike rupu u proračunu od 10 milijardi jer ovih 5 milijardi ne stvara novu vrijednost, ne otvara nova radna mjesta, ne pomaže gospodarstvu a njih treba nadomjestiti naravno zaduživanjem da bi se mirovine isplatile. Ja vas pitam da li su tu za to krivi umirovljenici ili loše projektirana mirovinska reforma, dakle želim o tome reći. A mislim da će kolegica nešto više govoriti o odlasku, o prijevremenom odlasku u mirovinu, ne radi se mobbing kao što ste vi rekli, radi se jedna politika isključivanja starijih osoba iz svijeta rada što je vrlo neprimjereno, što nekako ide u smjeru stvaranja ageizma u Hrvatskoj ili ageizma kako se piše a to je na neki način netrpeljivost prema starijim osobama umjesto da poput jedne Njemačke se koriste vještine i iskustva starijih osoba u svijetu rada koje nisu zanemarive, odnosno vrlo su vrijedne. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, odgovor na repliku poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Hrelja, ja se s vama slažem da riječ kresati nije primjerena, al ne sam kad su umirovljenici u pitanju i vjerujem da vi svoju bradu ne krešete nego štucate. Ali to riječ kresanje govore naši članovi Vlade pa se služim istom terminologijom kao i oni, e sad ako je pogrešna ja se slažem, vi ste dio vladajuće koalicije pa ju upozorite neka više tu riječ ne koriste. I slažem se s vama da podaci o ubranoj količini doprinosa za mirovinsko osiguranje se ne prikazuje cjelovito nego razdvojeno. 19,3 milijarde odnose se vjerojatno na generacijsku solidarnost, 5 milijardi doprinosa za drugi stup, ja sam računao da je negdje oko 4, 4,5. Vi imate točnije podatke 5 i još za 5 za isplatu mirovina. To je na godišnjem nivou 10 milijardi iz u tren nastala rupa počela nastajati rupa u trenutku uvođenja drugog stupa mirovinskog osiguranja ali bez cjelovite reforme mirovinskog sustava i to je istina. I to upravo je činjenica da je dovela do onih 16 milijardi da država mora intervenirati za isplatu mirovina a nije morala.
Poštovani zastupnik Željko Šemper replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Lesar, spomenuli ste ovih 16 milijardi pa sam ja konačno htio malo raščlaniti da i ja znam kuda to ide tih 16 milijardi. Spomenuli ste već neke iznose, zna se da se oko 7 milijardi ide na mirovine po posebnim propisima, oko 5 milijardi ide kao nadoknada državnog proračuna za drugi stup i važno je naglasiti da onih preostalih gotovo 5 milijardi odlazi na razne dodatke kao što su 100 kuna i 6% i dodatak prema zakonu o dodatku od 4-27% što je praktički nadoknada države za sve nepravde koje su učinjene u prošlosti. Isto tako govorili ste o rad o nepunom radnom vremenu. Ja i općenito se smatram da će umirovljenici uzimati poslove mlađoj generaciji međutim to nije potpuno točno jer umirovljenici će raditi ako bude posla, ako bude posla zaposlit će se i mladi. I treće govorili ste o velikom broju umirovljenika, s tim se ne mogu složiti i nije problem u mirovinskom sustavu, problem je u našem ekonomskom sustavu, u Hrvatskoj dolazi jedan umirovljenik na 3,5 stanovnika naše države a to je koeficijent i u jednoj Danskoj, znači u naprednim državama EU. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Šemper dobro je da ste pomogli u razjašnjavanju zašto ovih 16 milijardi je potrebno i doista u tih 16 milijardi i onaj udio koje po odluci Ustavnog suda a temeljem posebnih propisa država ne vraća dug nego obeštećuje, nadoknađuje ono protuzakonito neusklađivanje ili krađu mirovina koja je 90-tih bila činjena u Hrvatskoj. Ali vidite to što ste sad vi rekli i u o čemu sad raspravljamo, u javnosti se tako to ne govori, nego se daju zbiljni podaci da bi se prikazalo i dobili novi argumenti zašto još više moramo tiskati na uvjete za mirovinu, visinu mirovina a ne daj Bože prihvaćanja modela godišnjeg usklađenja mirovina po modelu koji bi bio u korist umirovljenika i kad su u pitanju posebni propisi ili mirovine po posebnim propisima, jedina reforma koja će tu al nikad nitko to neće napraviti, toga sam svjestan, dati rezultata svi oni koji su dobili uvjete za umirovljenje po posebnim propisima na temelju staža osiguranja izračuna im se mirovina ma kakva ona bila a država iz državnog proračuna daje podatke koje vodi posebnim propisima kakve god želi ali dati neku posebnu kategoriju prava a onda to ugurati u generacijsku solidarnost pa nakon godinu utvrditi da trebamo mirovinsku reformu jer je ona ugrožena zbog prevelikih davanja i licemjerno prema onima koji su fond generacijske solidarnosti stvarali desetljećima.
Poštovani zastupnik Dujomir Marasović replika.
Poštovani gospodine predsjedniče. Kolega Lesar vi ste rekli da ukidanje 8, 8, 8 da je to praktički gospodin Mrsić pokopao socijalnu državu. Ne slažem se baš s takvom konstatacijom vašom jer je proces rada i tehnologija rada i suvremene kompjuterske informatičke tehnologije uistinu traže i moderniji i drukčiji pristup radu nije to više rad prije 100 godina i mi se trebao osuvremeniti. Mislim da radeća garnitura na drugi način pokapa prava radnika i socijalna prava u ovoj državi i ovo jest problem, al nije temeljni problem. Al ono što vam želim dodati, zašto vi niste kad imate sve ove primjedbe na vladajuću garnituru, zašto vašu snagu u Saboru ne usmjerite u obranu tih prava nego dajete praktički podršku ovoj garnituri u svakom momentu i tako da mene vaša uloga djeluje kao neka uloga u kazalištu Komedija gdje igrate ulogu salonskog revolucionara nastojeći i nadajući se da će što više publike povjerovati u tu vašu revolucionarnost, a na kraju i sami znate da je to sve gluma. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Marasović, malo toga razumijete što se govori u sabornici pa i mene niste razumjeli kad sam govorio osam, osam, osam. Osam sati rada je redovno radno vrijeme, sve ostalo se zove prekovremeno i bitka o osam, osam, osam u Hrvatskoj se bije zbog mogućnosti naređivanja prekovremenog rada do 56 sati tjedno. No, nisam ja da vas podučavam o tome. A naša podrška vladajućoj koaliciji se očituje i u raspravama, glasanju i predlaganju. Vi ste premalo u Saboru jer dolazite samo tokom prijepodneva da kroz par replika vas usnime pa puštaju u informativnim emisijama. Da bi mogli pratiti naš cjelokupni rad i za razliku od vas nastojimo biti konkretni, konstruktivni, predlagati rješenja koja se doduše odbijaju, ali nikad nikoga nećemo ucjenjivati, nikad nećemo primjenjivati metode ucjene tajnih trgovanja i prodavanja koje je vama tako svojstveno.
Poštovani zastupnik Goran Marić, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Lesar, govorili ste o odlascima u mirovinu i uzrocima zbog statusa koji radnici imaju u poduzećima, zapravo ih se potiče na odlazak u mirovinu. Moram naglasiti da je razlika između poduzetnika i poduzetnika. Razlika je jer se radi o stvarnom poduzetniku koji je uložio svoj kapital ili se radi o pseudo poduzetniku koji riskira tuđi kapital i koji je dobivao kao darove poduzeća. Kako je stjecan kapital, tako se i odnose i prema svojim radnicima. Ali u većini slučajeva, s obzirom da je to bio dar jer u vrlo malo slučajeva se riskira vlastiti kapital, u većini slučajeva poduzetnici žele sa što manje ljudi, sa što većim naporom, sa što manjom plaćom ili bez plaće ako je ikako moguće, sve će učiniti i bez plaće, da radnik učini što više i stvori što više. U takvim uvjetima naravno da prolazi krinka da je hrvatski radnik lijen, što nije točno i da država ne smije biti poduzetnik jer ne zna upravljati, što nije točno i na tome se podiže učinkovitost, podiže efikasnost, isključivo na iscjeđivanju hrvatskog radnika koji voli raditi, ali koji voli i biti plaćen za svoj rad. Međutim, i restrukturiranja poduzeća se isključivo postižu otpuštanjem radnika. Sve restrukturiranje se provelo, i tu radnik hrvatski se ne štiti. On je potpuno na čistini. Nitko ga ne štiti. Ne da je plaćen prekovremeni rad, nego se ne smije ni evidentirati. Ni evidentirati. Ne smije karticu provlačiti da se nebi [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa poštovani zastupniče.]] A nitko ne ide ni kontrolirati to. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Mariću, hvala što ste me upozorili da nije dobro generalizirati, doista, zaboravio sam staviti ogradu da nisu svi poslodavci isti, kao što ni u ovoj dvorani svi nismo isti, nisu svi ljudi na svijetu isti i da ima u Hrvatskoj, doista, poslodavaca koji o radnicima brinu kao o članovima svoje obitelji, da ih se korektno odnose prema njima, da ne kasne ni dan sa plaćom i da takvi obično najčešće i prosperiraju, stabilni su na tržištu i to su manje-više oni koji su se okrenuli prema izvozu. Ali u pravu ste i u ovom drugom djelu da je problem u Hrvatskoj kod onih poslodavaca koji su poduzeća, tvrtke dobili na poklon i da su oni bili najbrutalniji prema radnicima. 350 000 otprilike radnika je iskusilo njihove poduzetničke sposobnosti. I zato bi im bilo veoma zanimljivo da za recimo 6 mjeseci Vlada dođe u Sabor, da nam da analizu poslodavaca, trgovačkih društva koji su unazad 4 godine dobili različite potpore i poticaje države za restrukturiranje, otvaranje novih radnih mjesta, modernizaciju. Dakle, da vidimo kako su se upravo ti poslodavci koji su prije 25 godina poduzeće dobili besplatno, sada još godišnje vuku iz države stotine milijuna kuna različitih pomoći, kako se kod njih završio proces očuvanja radnih mjesta i nivo radničkih prava upravo kod njih. To bi bilo veoma zanimljivo kada bi pratili genezu tih poduzeća, količina državnih upumpavanja novaca i krajnji rezultat, broj zaposlenih sa podacima o plaćama i ostalim stvarima.
Poštovana zastupnica Višnja Fortuna, njezina replika.
Hvala lijepa, poštovani predsjedniče. Uvaženi zastupniče, ja bih se osvrnula na onaj kad ste rekli, ima puno umirovljenika i jako puno je moralo otići u prijevremenu mirovinu. Da, točno je. Umirovljenika danas ima zaista puno, ali i prijevremenih mirovina. Ali zašto? Ja bh rekla da je veliki broj naših građana morao vrlo brzo pobjeći u mirovine upravo zato, a zato ne za vrijeme ove garniture nego je to od prije jer su se firme davale kako su se davale, onda se proglasio stečaj i ljudi su nažalost morali pobjeći u mirovinu i to im je bio jedini izvor prihoda u tom trenutku kakva god ona tada i bila, a bila je vrlo mala. Prijevremene mirovine, isto tako danas se događaju da ljudi bježe u prijevremene, i s tim bih se složila upravo zato što nitko više ne želi, to jest politika da nam ne trebaju stariji, ali to već se odnosi i na one 40 godina, već se smatraju stariji, a onom iskustvu koje oni imaju i oni njima vrijede jako puno, to nitko ne vidi. Danas idemo samo na nekakve mlade itd., itd. Svaka čast mladima, ali međugeneracijska solidarnost, i stari i mladi. I još jedno, točno je, četiri satno radno vrijeme uz mirovinu. Osobno se slažem s tim četiri satnim radnim vremenom i s tim prijedlogom, a zašto? Zato, nažalost, što od današnjih mirovina je jako mali broj umirovljenika koji može živjeti i oni moraju tražiti posao, a četiri satno radno vrijeme se odnosi se na one koji će naći posao. Bojim se da će tih biti vrlo malo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Poštovane kolegice meni je drago da se slažete i s mojom raspravom kada sam upozorio da najčešće nije vlastiti odabir čovjeka da ode u prijevremenu mirovinu nego je stvorena takva situacija i u takvo psihološko stanje je doveden da naprosto mora pobjeći da ne poludi. Muke, pritiske, mobing, šikaniranja, vrijeđanja, podmetanja su toliko jaka da ljudi moraju popustiti i moraju otići. I oni uporniji čak koji bi ostali naprosto su otjerani. I poslodavci se na taj način masivno rješavaju po njima neupotrebljive radne snage. Ali nije to problem da se poslodavci tako ponašaju nego da nitko ne reagira. To prihvaćamo kao činjenicu. Kada se tu ventil stisne do kraja onda će ljudi bježati na bolovanje i zbog toga nam i raste bolovanje u Hrvatskoj. Ljudi moraju tražiti spas to su ljudi od krvi i mesa. A što se tiče rad umirovljenika nakon odlaska u mirovinu, ekonomski kriterij da si ljudi zarade uredu, ali onda onaj zakon o povremenim poslovnima neka bude samo za njih, a redovni poslovi neka budu za radnike. Tu razliku moramo onda napraviti. Ovaj ponuđeni model ne čini tu razliku. Da, riješimo taj problem onda sa Zakonom o povremenim poslovima.
Hvala lijepa. Dvije obavijesti, poštovana predsjednica Odbora za zakonodavstvo Ingrid Antičević-Marinović zakazala je danas sjednicu odbora 11.prosinca u 13,30 sati ove godine u dvorani Eugena Kvaternika 233 sa dnevnim redom koji su članovi odbora već primili. Druga obavijest i molba, planiramo da bismo danas odradili ovu već 3. točku koju radimo, raspravili 4., 5., 6., 7. i 8. to je plan, ali to ne zavisi od predsjedavajućeg Hrvatskoga sabora nego zastupnika u Hrvatskom saboru. Hvala lijepa. Na redu je Klub zastupnika SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Vanja Posavac.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Sabora. Ministre, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će donošenje Konačnog prijedloga Zakona o mirovinskom osiguranju. Naime, kao što je već i rečeno ali ja ću još jedanput to naglasiti, uzimajući u obzir podatke stanja prvog mirovinskog stupa za kolovoz 2013., a to je 1,22 milijuna korisnika mirovina naspram 1,5 milijuna osiguranika razmjerno je da se mirovinski sustav zaista nalazi u poteškoćama i to smo već svi i zaključili. Rashodi za mirovine i mirovinska primanja iznosili su u 2012.godini 35,197 milijardi kuna i upravo da 54% rashoda dolazi iz mirovina a ostalih 46% rashoda za mirovine financira iz državnog proračuna. S obzirom da je zakon u drugom čitanju ja neću sve ponavljati nego ono što je uistinu najvažnije. Moram reći i još jedanput ponoviti dakle da se dobna granica za stjecanje prava na starosnu mirovinu postupno povećava i za prijevremenu starosnu. Dakle prema ovom sada predloženom zakonu u razdoblju od 2014.do 2030.godine zadržali bi se isti uvjeti starosne dobi za stjecanje starosne mirovine i prijevremene starosne mirovine za žene koje su propisani važećim Zakonom o mirovinskom osiguranju. Od 1.siječnja 2013.godine nadalje postotno bi se povećavala starosna dob za stjecanje prava na starosnu mirovinu po tri mjeseca svake godine zaključno do 2037.godine. Ono što je također važno iz ovog zakona i tu je promjena s obzirom na prvo čitanje, a to je da se uvodi institut prijevremene starosne mirovine za dugogodišnje osiguranike to je 41 godina staža osiguranja i 60 godina života ali bez ikakvog umanjenja mirovine. Stimulirat će se odlazak u mirovinu u starijoj životnoj dobi s dužim mirovinskom stažem. Dakle predlaže se određivanje postotka povećanja polaznog faktora za starosnu mirovinu, a povećanje polaznog faktora nakon navršenja dobi za starosnu mirovinu i 35 godina staža svima od 0,15%. Također ovim zakonom će se omogućiti korištenje starosne mirovine uz rad do polovice radnog vremena. omogućit će se ovim zakonom također primjereniji način ponovnog određivanja mirovine korisniku prijevremene starosne mirovine osim starosne mirovine koji se zaposli. Također ovim zakonom redefiniranjem sustava ocjene radne sposobnosti poticat će se profesionalna rehabilitacija osoba s preostalom radnom sposobnosti, dakle unaprijedit će se institut profesionalne rehabilitacije u cilju povratka u svijet rada. Pravo na profesionalnu rehabilitaciju imat će osiguranik na temelju smanjene radne sposobnosti uz preostalu radnu sposobnost prije navršene 53.godine života. Također omogućit će se ostvarivanje prava na invalidsku mirovinu zbog djelomičnog gubitka radne sposobnosti i privremenu invalidsku mirovinu, a vezano uz to i kontrolni pregled u slučaju utvrđene opće nesposobnosti za rad te tijekom korištenja prava na temelju invalidnosti, tjelesnog oštećenja ili potpunog gubitka radne sposobnosti za rad člana obitelji. Uvodi se novi institut to je minimalna mirovina i ona se određuje povoljnije u odnosu na najnižu mirovinu odnosno određuje se za svaku godinu mirovinskog staža u visini od 100% aktualne vrijednosti mirovina, a do sada je bilo 98%. S obzirom na prvo čitanje zadržava se dosadašnji način isplate putem banaka u RH ili u inozemstvu i putem Hrvatske pošte na adresu korisnika u RH za korisnike koji su mirovinu i drugo primanje iz mirovinskog osiguranja ostvarili do 31.prosinca 2013.godine. Isplata putem banaka za korisnike mirovina i drugih primanja iz mirovinskog osiguranja koja su ta primanja ostvarili od 1.siječnja 2014.godine. Također kao što smo već reagirali na prvo čitanje zavod će podnositi izvješće o godišnjem poslovanju do 30. lipnja za prethodnu godinu Hrvatskom saboru. Predloženi zakon sadrži brojne novine koje će utjecati na prihode i rashode mirovinskog osiguranja generacijske solidarnosti. Ali isto takvim predloženim zakonom nastoji se postići fiskalna konsolidacija. S druge strane nastoji se i osigurati će se umirovljenicima primjerenija zaštita od rizika siromaštva i primjereniji načini i uvjeti za ostvarivanje prava te određivanje i usklađivanje mirovina. Stoga će zbog svega gore iznesenog Klub SDP-a podržati ovaj zakon. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na redu je Klub HSU-a, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo pred nama je Konačni prijedlog Zakona o mirovinskom osiguranju u drugom čitanju za kojeg treba ponoviti ono što mi u Hrvatskoj stranci umirovljenika smatramo da je dobro na neki način da kažemo da se dogodilo dobro između dva čitanja. A to je da su uvažene naše primjedbe oko kategorija starosne mirovine, dakle da ne stvaramo novu kategoriju. Da je uvedena prijevremena starosna mirovina bez penalizacije sa 41 godinom staža i 60 godina života. Dakle, da je ona svrstana u kategoriju u koju i pripada. Imamo jednu formulu koja očito u ovim uvjetima u kojim, formulu usklađivanja koja očito u ovim uvjetima neće dati puno koristi s obzirom da su svi indeksi za usklađivanje u minusu trenutno poznati za proteklih 6 mjeseci. Ali možda će u nekom narednom periodu ova formula dati kakve takve bolje rezultate nego dosadašnja formula za usklađivanje mirovina. Pozdravljamo svakako i mogućnost da umirovljenici rade u nepunom radnom vremenu dakle da imaju, da imamo poziciju jednom umirovljenik uvijek umirovljenik i da mogu nesmetano sklopiti ugovor o radu. Naravno plaćati poreze i doprinose i pri tome si eventualno stvarati podloge za povećanje mirovine. Naravno sve je to uvjetno ukoliko za njihova znanja i vještine ima posla na tržištu rada. Dakle, to nije bezuvjetno i nitko neće nikoga tjerati da zaposli umirovljenika ali daje se mogućnost da ukoliko postoji potreba za njihovim vještinama i znanjima na tržištu rada da se to učini. Naravno da mi u Hrvatskoj stranci umirovljenika smo imali puno toga i nama, često nas duša boli kada pored ovih dobrih stvari koje sam rekao onda dobijemo još neke stvari sa kojima, u paketu zakona sa kojima se ne slažemo. Reći ću vam jednu priču oko sadašnjeg uvedenog instituta minimalne mirovine. 1998. godine uvedena je kategorija najniže mirovine sa faktorom 0825 da bi 2002. godine se odredbe o najnižoj mirovini reducirale. Naime, tadašnji ministar Vidović i tadašnje zakonodavstvo je predvidjelo da svaka godina staža iznad 30.-te u najnižoj mirovini vrijedi dvostruko manje. Hrvatska stranka umirovljenika je u svojim inicijativama 2007. godine uspjela izboriti da svaka godina staža i kod najniže mirovine vrijedi isto. I evo ovaj prijedlog zakona nudi i jednu novu kategoriju. Dakle mi smo se do sada zalagali za ujednačavanje po statusu umirovljenika. Dakle, ako su korisnici najniže mirovine da budu u jednakim uvjetima. Ovdje imamo i jednu novu kategoriju tzv. minimalnu mirovinu koja bi bila za nepunih 3% veća. Ali ne unazad. Mi bi je prihvatili kada bi se ovdje predlagalo da je to za svih onih 180 tisuća umirovljenika koji su sada u najnižoj mirovini kada bi to bilo doista socio zaštitna kategorija. Međutim ne, ovdje se radi o stvaranju nove kategorije profuturo, znači nakon stupanja na snagu ovog zakona više ne bi bilo najniže, bila bi minimalna koja bi bila oko 3% veća. I imamo novu nejednakost. Dakle upravo je suprotno onim težnjama koje Hrvatska stranka umirovljenika u zadnjih 10 godina promovira u ovom Saboru. Tako da će prema ovoj priči ići naš amandman da, s obzirom da ne ide u nazad, da ostaje priča kakva je bila do sada da imamo najnižu mirovinu. Treba napomenuti da u toj najnižoj mirovini na 180 tisuća umirovljenika ima isplata otprilike prosječno 390 kuna po mirovini više nego što je to pokriveno doprinosima. Više nego što je pokriveno doprinosima. Dakle, ovdje je itekako zastupljena razina solidarnosti. Mi razinu solidarnosti poštivamo i želimo je unaprijediti ali za sve jednako a pri tome ne želimo zaboraviti na načelo uzajamnosti. Jer načelo uzajamnosti u mirovinskom sustavu bi trebalo značiti da nam je mirovina u suodnosu koliko god je to moguće sa uplaćenim doprinosima kroz godine staža. I nikako ne možemo prihvatiti ovdje povećanje izdvajanja a s druge strane imamo jedno novo, cijelo novo poglavlje koje još nismo dotaknuli a to su obiteljske mirovine. Znate, ne mogu prihvatiti trajno stanje da obiteljska mirovina može biti samo 70% preminulog bračnog druga ako je ona veća ili moram se odreći jedne mirovine i ostati u svojoj. Za nas u Hrvatskoj stranci umirovljenika 60, 70 zajedničkih godina staža nešto znači i u aktuaristici 70 godina staža znači. A opet napominjem, ne govorimo o čistom socijalnom sustavu, ne govorimo o sustavu mirovinskog osiguranja gdje izlaz, dakle isplata mora ovisiti o uplatama kroz godine, uplatama doprinosa jer napominjem, radi se o pravu, o individualnom pravu koje se stvara godinama. To nije netko mi je poklonio, to je stvarano godinama i tih 30 godina preminulog bračnog druga isto mora u toj priči nešto značiti jer je on izdvajao svih tih 30 godina, a koristio je možda 3, 4 ili 5. Dakle ovo je priča koja je povezana i koju bi ja radije ostavio kad je ne možemo riješit gospodine ministre sada da je rješavamo nekom drugom zgodom i nikako ne bih zaboravio na ovu situaciju. Što se tiče naravno intervenirat ćemo na ovaj konačni prijedlog zakona sa nekim amandmanima. Pored ovoga što sam rekao da tražimo zamjenu minimalne mirovine sa najnižom mirovinom, dakle da ostane po starom, želimo u članku 8. promijeniti izraz novčano davanje. Novčano davanje užasno iritira umirovljenike jer implicira da im netko nešto daje, a uostalom da to nije zarađeno, a uostalom ništa ne tražimo novo nego samo usklađivanje sa člankom 4. ovog zakona jer u članku 4. govori isključivo o novčanom primanju, a onda u članku 8. govori o davanju. Prema tome, mislim da je i pravni termin onako kako je u članku 4. i naši su amandmani prema članku 8. da se uskladi sa člankom 4. ovog zakona. Naravno, i u tom istom članku 8. piše da je korisnik mirovine osiguranik. On prestaje biti osiguranik, on je isto kao što je i osiguranik fizička osoba i korisnik mirovine fizička osoba koja je ostvarila pravo ili ostvaruje pravo iz mirovinskog osiguranja. Dakle tu ćete sigurno dobiti amandman. Naravno, imamo amandman na članke 33. i 34., to vjerojatno neće proći ali naša je dužnost da damo amandman, odnosno mi smatramo da nikakvog smisla nema u ovaj zakon ugrađivati normu sa odgodom primjene 17 godina. To je pitanje produljenja dobi života za odlazak u mirovinu, doista to je na neki način presedan u pravnoj praksi Hrvatske da se nešto stvarno odgađa primjena za punih 17 godina i ima sigurno 3 do 4 sastava Sabora koji u očekivanom poboljšanju kvalitete života, odnosno produljenja životnog vijeka mogu ovakvu odluku kompetentno donijeti. Ne očekujem da ćete je prihvatiti, ali eto naša je dužnost da artikuliramo interese i naših članova, ali i šire umirovljeničke populacije i na neki način onih umirovljenika koji će tek to postati, koji su mahom protiv ovih odredbi. Dakle, dalje imamo amandman na članak 88. gdje se produljuje rok za obračun za utvrđivanje aktualne vrijednosti. Mislim da je dva mjeseca kao što je bilo do sada sasvim dovoljno i mi predlažemo da se vrati na sadašnju poziciju, da je to sasvim dovoljno da Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje odnosno upravno vijeće odredi usklađivanje u roku od 2 mjeseca nakon isteka roka od 6 mjeseci, perioda od 6 mjeseci za koji se računa promatrano usklađivanje. Naravno, ja razumijem odnosno mi u HSU-u razumijemo postupak razdvajanja mirovina i mi taj postupak razdvajanja na neki način podržavamo s time da to nije posao od jednog dana, da se točno odvoji ono što je mirovina po općim propisima, a ono što je pridodano, međutim smatramo da se ovdje kako se ide prema tim mirovinama, posebnim propisima može i dosta pogriješiti. Naročito se može puno pogriješiti i sagriješiti oko mirovina koje su relativno niske. Naime, moram reći da od mirovina po posebnim propisima, njih oko 164 000, 56 000 su niže od 3000 kuna i mi ćemo prema članku 89. ići sa amandmanom da se od obustave usklađivanja izuzmu one mirovine po posebnim propisima koje su manje od 3000 kuna. To doista nisu neke povlaštene mirovine, to doista nisu mirovine na kojima se može uštedjeti. Prema tome, evo osjećamo potrebu iz socijalnih razloga i iz druženja s tim ljudima i iz telefonskih poziva da predložimo ovakav amandman. Mislim da on ne bi bio nikako na štetu eventualnih efekata uštede, a sve to do trenutka dakle taj amandman bi bio samo do trenutka dok se doista te mirovine ne razdvoje na onaj dio koji je pokriven doprinosima po općim propisima i eventualno na ovu dodanu vrijednost. Naravno, još bi se moglo o ovome puno govoriti, moglo bi se napraviti puno promjena ovog zakona. Ovdje nikad nisu iscrpljene sve mogućnosti povećanja načela pravičnosti u sustavu jer ako ćemo se još vratiti trenutak na one najniže mirovine mi još uvijek nismo riješili poljoprivredne mirovine, nismo od prije 1998. godine nismo uskladili sa najnižim mirovinama koje su stupile na snagu nakon 1998., odnosno sa 1. siječnjem 1999. Nismo riješili ni jedan dio umirovljenika iz drugog polugodišta 1998. godine koji nas često zovu jer su oni umirovljenici koji nisu nigdje. Dakle, niti su dobili po starom zakonu 100 kuna i 6%, a niti ih obuhvatilo niti jedno novo usklađivanje, odnosno povećanje mirovina. Dakle, moglo bi se još puno govoriti gdje imamo mogućnosti kvalitetnog uređenja ovog zakona i poboljšanja u ovom zakonu naročito sa načela pravičnosti, ali to ćemo očito morati ostaviti za drugi put jer su vremena doista onakva kakva su i moji prethodnici rekli, doista jesu teška i mislim da to moramo svi uzeti u obzir. Naravno, moram se i odrediti na kraju mog izlaganja jer ovo nisu svi amandmani koje će podnijeli klub Hrvatske stranke umirovljenika. Nešto, o nekim amandmanima će dati obrazloženje u pojedinačnoj raspravi moj kolega Šemper. Ali moram na kraju reći da će naše raspoloženje za podršku ovog zakona bez namjere ucjenjivanja biti upravo proporcionalno sa voljom predlagača da uvaži naše primjedbe. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zatupniče. Poštovani zastupnik Goran Marić ima repliku.
Hvala lijepa. Kolega Hrelja, govorili ste o solidarnosti i načelima pravičnosti. I svakako kad se ovakav zakon donosi temeljna načela moraju biti pravičnost i solidarnost, ali nikako diskriminacija. I analizom, sustavnom analizom predloženog zakona ne mogu se oteti dojmu da se uvijek provlači jedna razina diskriminacije. I ima zapravo zaštićenih skupina i kad sam sve skupine izanalizirao došao sam do zaključka da je najbolje u ovoj Hrvatskoj biti pripadnik jugoslavenske narodne armije, bit. Uživali su u privilegijama godinama, u beneficiranom stažu, u dodijeljenim stanovima, u vilama na moru, u školovanju koje im je trajalo za višu stručnu spremu najviše do 6 mjeseci. I sada kad se koeficijenti određuju, zamislite njima je koeficijent 0,65 a hrvatskom zastupniku 0,45. Znate tko ima najmanji koeficijent? Invalidi i zastupnici Hrvatskog sabora. Eto to je ta skupina koja je diskriminirana u odnosu na pripadnike bivše JNA. A znate tko ima još veći koeficijenti od njih? Bivši članovi izvršnog vijeća i administrativno umirovljenje saveznih javnih skupština. Pa što mogu zaključiti nego jedino, nama nije ni priznat staž koji smo bili prisilno u JNA. Žalim svaku sekundu oduzetog života koji me je prisilno odvelo u JNA, a sad oni imaju veći koeficijent nego ja. Jel' to pravednost? Ako se i o čemu brine, onda se brine samo o pripadnicima. Najbolje je biti pripadnik JNA i bilo čim vezano za jugoslaviju, sve dirajte ali jugoslaviju mi ne dirajte. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ja pokušavam razumjeti vašu frustraciju, ali je ona neosnovana jer da ste slušali prvo čitanje ovog zakona ovdje onda bi sigurno zamijetili i intervenciju ministra koji je rekao da se radi o osobama koje su se 1991. godine stavile na raspolaganje Hrvatskoj državi. To je rečeno u prvom čitanju i to se radi o jednom malom broju, malom broju tih osoba. Vjerujem da će gospodin ministar ovo potvrditi što sam ja rekao. Ja sam pažljivo slušao i prvo čitanje i drugo i ne mogu doista to poistovjećivati sa agresorskom armijom. Žao mi je.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Višnja Fortuna, replika.
Poštovani zastupniče, ja bih samo replicirala, odnosno ponovila vezano uz sadašnji zakon, u sadašnjem to je najniža mirovina, a po novom zakonu minimalna mirovina. Promijenio se naziv, korisnici su ostali isti. Ono što se Hrvatska stranka umirovljenika kroz cijelo svoje djelovanje više od 15 godina zalaže, a to je jednakost među istim kategorijama naših umirovljenika. I tu nas jako smeta ovih tri posto jer smatramo da taj tri posto ne bi smio ovdje postojati. Na žalost, naši umirovljenici vrlo često od lokalnih uprava moraju primati još i pomoć, novčanu pomoć gdje oni koji mogu to daju, a tko ne može na žalost ne može dati niti pomoć za umirovljenike i to je tužno da moraju primati pomoć. A što se tiče obiteljskih mirovina slažem se s tim da bračni drug od pokojnog druga može imati, svog bračnog druga, može imati, zadržati naravno ima svoju mirovinu i postotak od pokojnog bračnog druga u Republici Njemačkoj, u Njemačkoj je to 60% samo da znamo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ma želim s vama podijeliti, ali i svim kolegicama i kolegama u Hrvatskom saboru i mogući drugi scenario. Mi smo oko pitanja minimalne mirovine mogli biti populisti i reći, ok, odlično, hajmo povećati za tri posto i za dva mjeseca doći ovdje pred ovaj Visoki dom sa izmjenama i dopunama zakona, da sve poravnamo, da one stare dignemo sve zajedno za 3% samo zato što imamo novu kategoriju i da svi pređu u novu kategoriju minimalne mirovine. Ali shvatili smo da se ovdje radi na neki način povećanju lažne solidarnosti u sustavu, jer ne radi se o tome da ovdje imamo najnižu mirovinu vezanu uz imovinsku cenzus pa je dajemo nekom kojemu je doista potrebno i koji nema nikakvog drugog izvora prihoda. Mi imamo najnižu mirovinu koja se određuje temeljem godina staža i neovisna je praktički o uplatama poslodavca. Ja mogu imati najgoreg poslodavca koji mi nije uplatio ništa on je nagrađen zato što ću ja dobiti najnižu mirovinu. Dakle, mi nismo htjeli ići s ovim populističkim pristupom, nego smo osvijestili ovu kategoriju onako kako doista stvari stoje i kako mislimo da je pravično. A možda se svi ovdje u ovoj sabornici s nama neće složiti ali mislimo da je to pravično ovakav jedan pristup da ostanemo na najnižoj, a da se sutra razgovaramo o drukčijem rješenju obiteljskih mirovina.
Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa. Kolega Hrelja govorili ste o mirovinama po posebnim propisima. Već dugo u ovom Domu kad raspravljamo o tim mirovinama molimo ministra da nam da podatak koliko su ti ljudi koji su dobili rješenje da primaju mirovinu po posebnim propisima za vrijeme svog radnog vijeka uplatili mirovinskog doprinosa. Jer naprosto stvara se nekakvo razmišljanje da ti ljudi nisu ništa uplaćivali, da oni imaju sjajne mirovine pa na kraju krajeva i raspravljat ćemo kasnije o smanjenju tih mirovina iznad 5 tisuća kuna. Ti ljudi su odradili, mnogi od njih su odradili i skoro cijeli radni vijek, međutim da li zbog invaliditeta, da li zbog smrti nekoga tko je nosioc te mirovine u Domovinskom ratu, netko njegov ima pravo na tu mirovinu ali svi ti ljudi su uplaćivali mirovine. I možda su, kad bi se pogledalo postupno koliko su uplatili u prvi mirovinski stup možda su više uplatili od onih koji dobivaju mirovinu po nekakvom invaliditetu u redovnu mirovinu. I nije dobro, nije pošteno naspram tih ljudi. I druga stvar, zbog hrvatske javnosti bilo bi dobro da se konačno javno u ovakvom prijedlogu zakona objavi i lista brojčano koliko je pripadnika NOB-a, koliko je pripadnika ovih, koliko je ljudi iz Domovinskog rata, dakle po svim posebnim pravima koliko ima mirovina i koje su to prosječne mirovine iz jednostavnog razloga da ti ljudi koji su temeljem zakona koji je izglasao ovaj Visoki dom prestanu biti moneta za potkusurivanja u političkim obračunima u RH, tu prije svega mislim na hrvatske branitelje. Jer naprosto nije pošteno naspram njih i naspram obitelji poginulih hrvatskih branitelja da netko politički licitira na ovaj ili na onaj način i da ih prikazuje da su oni veliki teret i da su oni problem maltene što je Hrvatska ušla u prekomjerni deficit. I to treba konačno objaviti i treba maknuti s dnevnog reda.
Poštovani zastupnik Silvano Hrelja, odgovor na repliku.
Poštovani kolega Šuker podaci o tome koliko ima kojih umirovljenika u kojoj od 16 kategorija su dostupni na web stranicama Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i jedino što nije dostupno je njihova kategorizacija. Koliko ih ima do 1000 kuna, koliko do 2000, do 3000, do 4000, do 5000. Ali točno se zna koliko je ukupno prosječna po pojedinoj kategoriji i koliko ih ima unutra. A vama za informaciju rekao sam jedan podatak da otprilike 56 tisuća zaokružimo taj broj ima onih ukupno od svih 16 kategorija manje od 3000 kuna. A znam isto podatak da više od 5500 kuna ima 46 tisuća od 164 tisuće ukupno mirovina po posebnim propisima. Da mi date malo vremena mogao bih možda još koji parametar izračunati, ali mislim da je za početak ovo dovoljno. Naravno da se slažem da je to razdvajanje potrebno, međutim nemoguće ga je napraviti preko noći. Jer preko noći se sve utrpalo u jedan sustav generacijske solidarnosti e sad treba nešto vremena da se raščlani svaki pojedinačni osiguranik po dijelu koji je uplaćen po posebnim propisima, odnosno po općim propisima, a ima svašta. Ima i onih koji imaju puno staža, a ima i onih koji primaju mirovinu a nemaju ni dana staža. Prema tome, od te dvije krajnosti istina je uvijek negdje na sredini. Hvala lijepa.
Nema svašta ali ima različitih stvari. Dragutin Lesar poštovani zastupnik i njegova replika.
Kolega Hrelja rekli ste i upozorili ste da i u ovim korisnicima mirovina pod posebnim propisima ima 53 tisuće koji primaju ispod 3000 ako se ne varam. To je točno, to je 32% primatelja tih mirovina koji ispod 3000 ali od milijun i 217 tisuća umirovljenika iz redovnog mirovinskog sustava njih 867 tisuća ili 71% prima mirovinu do 3000. A ovo što vas je kolega Šuker tražio podatke ja imam te podatke i komparaciju svibanj 2005. i lipanj ove godine. U svih 15 kategorija mirovina po posebnim propisima prosječna mirovina u tim pojedinačnim kategorijama je veća, dakle nije manja nego je veća, od prosječne mirovine iz generacijske solidarnosti. To su točni podaci Zavoda za mirovinsko osiguranje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ovi podaci koje ste iznijeli o ovom velikom broju ispod 3000 su statistički korektni ali nisu ispravni. Nisu ispravni iz jednog razloga što sve razmjerne mirovine koje dolaze u RH nisu objedinjene u jednu jedinu datoteku i da, kažem naravno da nisu ali to su isto mirovinski primici i ima ih 120 tisuća. Ako ništa drugo za tih 120 tisuća bi ovi podaci bili promijenjeni. No, unatoč tome ja dijelim i vašu zabrinutost i zabrinutost naših kolega umirovljenika za velikim učešćem u ukupnom broju mirovina, mirovina ispod 3000 kuna. Ali, znate moram vam reći da je to isto različito po dijelovima Hrvatske. Znate koji grad, već kad razgovaramo o mirovinskom sustavu, znate koji grad je najjači u prosječnoj mirovini? Grad Rijeka. Znate koja je općina najjača po prosječnoj mirovini? Općina Kostrena. I to je jedino mjesto u Hrvatskoj gdje je prosječna mirovina preko 3000 kuna. Dakle, tu su sve vrste mirovina. Dakle, u tom sustavu ima strašno puno nejednakosti i najljepše je ako tumačimo statistiku po načelu bikini kako to voli naš kolega Kajin činiti, a to je da otkrivamo ono što je atraktivno a skrivamo ono što je bitno. Hvala lijepa.
Hvala i vama kolega. Na redu je poštovana zastupnica Nadica Jelaš, replika.
Hvala predsjedniče. Kolega Hrelja, govorili ste u svojoj raspravi o obiteljskoj mirovini i pritom ste naglasili da sadašnji model nije potpun jer supružnik koji ostaje tako ste rekli nakon smrti partera dobije svoju ili 70% partnerove mirovine zavisi od toga koja mu je povoljnija i da se time zanemaruje činjenica da su zapravo oba partera izdvajala preko mirovinskog doprinosa za mirovine a zapravo mirovinu koristi samo jedan korisnik odnosno dobiva se samo jedna mirovina. Dakle, mislim da ste otvorili zaista jedno veliko pitanje, jedno izuzetno važno pitanje. Međutim moram podsjetiti da se 15% mirovinskog doprinosa uplaćuje u mirovinski fond na temelju generacijske solidarnosti a samo 5% se uplaćuje na individualne račune, na osobne račune i kao što znamo ta su sredstva i predmet nasljeđivanja. Dakle, najveći dio doprinosa, tri četvrtine, 15% uplaćuje se za generacijsku solidarnost i to nije uplata na vlastiti račun za vlastitu mirovinu. Generacija koja ovoga trenutka radi ona uplaćuje zapravo za isplatu tekućih mirovina s tim da se samo polovina nažalost potrebnih sredstava za mirovine osigurava neposredno iz mirovinskog doprinosa a čak polovica se osigurava iz poreza, dakle neposredno iz državnog proračuna i to je nažalost jedan ogroman problem.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovana kolegice, ja bih u potpunosti uvažio vaše primjedbe kad bi promišljao sustav mirovinskog osiguranja samo sa pozicije financijske održivosti, onda bi se odmah usuglasili. Međutim ja mislim da sustav mirovinskog osiguranja je prvenstveno pravno a i političko pitanje. Ne zaboravite da svaki od umirovljenika je i birač, a pravno je pitanje zato što se radi o stvaranju prava, osobnog prava kroz godine i ne mogu na ime toga što je netko nekada odlučio da će pet milijardi stavit na individualne račune jer je vidio jedno svijetlo u tami koje se danas više nažalost ne vidi. Ne, ne mogu reći da mi moramo zatomiti oči pred nepravdom koja se radi obiteljskim mirovinama jer doista 70 ili 65 ili 80 godina radnog staža ima svoju vrijednost. Aktuaristika je posla u Italiji, Njemačkoj, bilo gdje, a s druge strane mi moram priznat ukupan broj za 183 tisuće najnižih mirovina i plaća se skoro milijardu više nego što je zarađeno, neka, to je izraz solidarnosti. Nemojmo ga povećavati, ali nemojmo ga povećavati a da ono drugo ne dirnemo, da ne dirnemo obiteljske, nemojmo njih zapostaviti, učinimo nešto i nađimo moguće rješenje. hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime predlagateljice zakona ministra rada i mirovinskog sustava poštovani Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Pa uvaženi zastupnik Marić je ispalio metak ali vidim da u ništa, počeli smo se dijeliti na tome JNA zastupnici, JNA pa da raščistimo taj članak 80.dakle, to nije nikakvo preračunavanje mirovina, nije nikakvo novo određivanje nego smo vrlo jednostavno rekli da želimo, tu je zastupnik Marić. Dakle, vrlo smo jednostavno željeli napraviti ono što svi očekuju da razdvojimo mirovine koje su zaslužene po Zakonu o mirovinskom osiguranju od mirovina po posebnim zakonima, tako da ovi faktori koji se tu predlažu su faktori udjela staža u mirovini. Prema tome, za saborske zastupnike udio staža u mirovini dakle plaćenog staža u mirovini je 0,40 iz razloga što saborski zastupnici su odlazili u mirovinu i odlaze prije ispunjenja dobi po Zakonu o mirovinskom osiguranju. Dakle, nije nikakva diskriminacija jedne ili druge, dakle saborski zastupnici imaju privilegiju, imali su privilegiju koju sada više nemaju, niti vi, niti ja, niti bilo tko od nas neće odlaziti u mirovinu po posebnom zakonu dakle da se u mirovinu moglo odlaziti prije navršenja staža i dobi za odlazak u mirovinu bez penalizacije, i to je refleks u ovome tu. Zato su ovi postoci, oni će nam poslužiti samo za to da diskriminiramo u mirovini, koji dio se usklađuje po Zakonu o mirovinskom osiguranju a koji dio mirovine se usklađuje po zakonu po ovim posebnim zakonima. To su ti faktori, dakle ovi faktori nisu nikakva smanjenja, povećanja, usklađenja mirovine nego jednostavno faktori koji će nam omogućiti koji dio mirovine će se usklađivati po Zakonu o mirovinskom osiguranju a koji dio će se usklađivati temeljem toga da je ta mirovina, taj dio mirovine zaslužen po posebnom zakonu, činjenica je da saborski zastupnici odlaze i odlazili su u mirovinu puno ranije nego što je to bila zakonska procedura po Zakonu o mirovinskom. Preferiramo se na Zakon o mirovinskom osiguranju, dakle ovaj faktor je preračun mirovine, razdvajanja mirovine na ta dva djela u cilju usklađivanja i izdvajanja sustav, po prvi puta ćemo znati koliko nam onda sredstava treba za mirovine po Zakonu o mirovinskom osiguranju a koliko nam sredstava treba točno za mirovine po posebnim zakonima ma koji oni bili. Prema tome, nikakva diskriminacija, favoriziranje ili nešto drugo, to apsolutno odbacujem ako govorimo o stažu svi su imali svoj staž koji su zaslužili na ovaj ili onaj način. Država Hrvatska je preuzela obvezu isplate mirovina kao i sve druge uređene zemlje. Prema tome, to je i vaša Vlada uvela, prema tome ne vidim da je nikakva diskriminacija i ne bih želio da se sada na ovaj način i politizira, vrlo jasno je, ovaj faktor služi za preračunavanje koji dio mirovine je zaslužen po Zakonu o mirovinskom osiguranju, a koji dio mirovine je zaslužen po posebnim zakonima.
Hvala lijepa. Replika poštovanog zastupnika Gorana Marić.
Poštovani ministre. Najmanje sam u školi išao, deset puta više nego većina onih i generala bivše Jugoslavenske narodne armije i znam dobro čitati zakone i razumjeti što piše. Znam da je to koeficijent za preračun, pa o njima sam i govorio. Vi govorite da je različiti koeficijent zato što su saborski zastupnici išli po privilegiranom položaju. A tko je imao privilegirani položaj i odlaska i u mirovinu od bivših pripadnika Jugoslavenske narodne armije? A tko je bio privilegiran od članova izvršnog vijeća bivše Jugoslavije i od svih administrativnog osoblja bivše Jugoslavije? Ma tko je to od njih ikada bio privilegiraniji? I sada u tom preračunu vi želite, odnosno to ste učinili, da ima manji koeficijent zastupnika u Hrvatskom saboru, 0,45, invalidi da imaju 0,45 i 0,40, a pripadnici bivše Jugoslavenske narodne armije 0,65, a pripadnici članova izvršnog vijeća bivše Jugoslavije i administrativno umirovljeni savezni javni službenici, za obiteljske mirovine, znači i njihovi članovi, mirovine, čak 0,75. 50% veći koeficijent u odnosu na invalide Hrvatske i zastupnike u Hrvatskom saboru. Oni su imali beneficirani staž, a nama, zastupnik u Hrvatskom saboru, čak nije priznat ni staž u služenja u Jugoslavenskoj narodnoj armiji. I onda kažete da nisu privilegirani. Bili su onda privilegirani, a sada je zaštićena njihova privilegiranost sa dodatkom diskriminacije zbog različitosti koeficijenata. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Replika poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Uz ovaj argumentirani podatak koji je iznio kolega Marić na kojega nema rereplike. Drugo je pitanje koje sam otkrio tijekom rasprave, odnosno odgovora ministra Mrsića. Znači li vaše objašnjenje koje ste iznijeli maloprije o mirovinama po posebnim uvjetima za saborske zastupnike, dakle, dva ili tri puta smo mijenjali do konačne odluke da više ne idu po posebnim uvjetima mirovine za saborske zastupnike, znači li to da netko tko ima 70 godina, 68 godina staža, 65 godina staža, saborski je zastupnik i ostvaruje, dakle da je ostvario pravo na mirovinu, da postoji razlika i među saborskim zastupnicima u visini uplata koje su uplatili tijekom svog života u font mirovinskog osiguranja? Pa je opravdanija nečija mirovina od nečije druge. Netko tko je radio 42 godine, dakle ima radnog staža 42 godine, koliko je bila njegova uplata za mirovinsko osiguranje, doprinos? A koliko je nekoga tko je radio 20 ili 22 godine, a ostvaruje pravo na obračun mirovine po posebnim uvjetima? Dakle, nije isto. Nismo svi isti.
Odgovor na repliku ministar Mirando Mrsić.
Napominjem da ovim zakonom izračunavamo dio mirovine koji je zaslužen po posebnim zakonima i dio mirovine koji je zaslužen po Zakonu o mirovinskom osiguranju. Prema tome to je vrlo jasna odredba i u njoj je sadržano sve ono što je trebalo biti, a to znači da financiramo iz proračuna onaj dio koji je vezan uz posebne mirovine, a onaj dio koji je vezan u Zakonu o mirovinskom osiguranju i doprinose financiramo iz doprinosa. Dakle, ovaj izračun je baziran na tome koliko je dob između ranijeg odlaska u mirovinu po posebnom zakonu i onoj dobi koja je potrebna za odlazak u mirovinu po Zakonu o mirovinskom osiguranju. Prema tome tu je vrlo stvar jasna i čista, ja ne bih ideologizirao i politizirao na toj. Dakle, vrlo jednostavno razdvajamo dva sustava i po prvi put ćemo imati vrlo jasnu sliku koliko koji dio sustava nas košta. Što se tiče saborskih zastupnika donijeli smo odluku, svi mi odlazimo u mirovinu po Zakonu o mirovinskom osiguranju, prema tome za nas i za buduće generacije taj faktor neće biti potreban.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravom po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice i poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Gospodine predsjedničke, gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Zakon o mirovinskom osiguranju predstavlja osnovu sadašnjeg hrvatskog mirovinskog sustava uspostavljenog na tri stupa u zakone kojima su na poseban način uređeni uvjeti za ostvarivanje prava određenih društvenih skupina u RH. Osim Zakona o mirovinskom osiguranju pravne okvire Hrvatskog sustava mirovinskog osiguranja čini i zakonodavstvo o kapitaliziranom mirovinskom osiguranju na njegovom obveznom drugom stupu i dobrovoljnom trećem stupu. Prema tome pitanje je koji su to suštinski strateški drugi važni razlozi da prestane važiti zakon koji karakterizira mirovinsko osiguranje na temelju generacijske solidarnosti u RH koji je postao osnovom sadašnjeg mirovinskog sustava uspostavljenog na tri stupa i da se donosi neki novi. Generalno govoreći i analizirajući količinu promjena i novosti koje nudi ovaj zakon u odnosu na postojeći, može se s pravom zaključiti da bi se i novelom važećeg zakona postigla ista svrha. U zakonu se ne mijenja ništa suštinsko ni strateški, ne mijenja se ništa u samoj biti sustava mirovinskog osiguranja već se radi o izmjenama koje se redovito uređuju novelama, a niti se događa išta što bi značilo da se konačno u reforme koje bi vratile povjerenje u održivost mirovinskog sustava. Očito je da se novim zakonskim tekstom u javnosti želi stvoriti privid da se radi o nekom novom ustroju obveznog mirovinskog osiguranja sa svrhom stvaranja dojma velikih reformi a koja nam se kontinuirano servira od strane ove vlasti. Nekoliko riječi na početku o samom ustroju zavoda i rješenjima koja se nude. Odredbama zakona osnovan je HZMO kao nositelj obveznog mirovinskog osiguranja na temelju generacijske solidarnosti i posluje kao javna ustanova prema Zakonu o ustanovama i mislimo stoga da bi zavod trebao imati stručnog voditelja, osobu koja bi kako to definira Zakon o ustanovama vodila stručni rad ustanove. S obzirom na činjenicu da je djelatnost zavoda provedba obvezanog mirovinskog osiguranja i provedba postupka za ostvarivanje prava na doplatak za djecu nedvojbeno je da zamjenik ravnatelja kako je definiran ovim prijedlogom nije stručni voditelj koji vodi struku u cijelom zavodu u smislu odredaba Zakona o ustanovama. Da je tako govore i činjenice da se prilikom imenovanja zamjenika ravnatelja preferira medicinska struka ispred pravne struke ili neke druge struke i zamjenik ravnatelja rukovodi Centrom za medicinsko vještačenje zavoda. Prema tome zamjenik ravnatelja definira se prvenstveno kao osoba medicinske struke koja će voditi Centar za medicinsko vještačenje, a ne stručni rad cijelog zavoda kako to definira Zakon o ustanovama. Također mišljenja smo da pomoćnici ravnatelja ne bi trebali biti državni dužnosnici i da ih ne bi trebala imenovati Vlada RH već upravno vijeće zavoda na prijedlog ravnatelja zavoda. Nekoliko primjedbi na ključne odredbe ovog prijedloga zakona. dakle povećanje starosne granice za odlazak u punu mirovinu. Predlaže se da se granica za starosnu mirovinu i prijevremenu starosnu mirovinu postupno povećaju za dvije godine počevši od 1.siječnja 2031.godine. U dosadašnjoj hrvatskoj zakonodavnoj praksi mjera kao što je povećanje dobnih granica za ostvarivanje prava na mirovinu počelo bi se primjenjivati neposredno postupanja zakona na snagu u pravilu je to bilo od 1.siječnja od godine u kojoj je donesen zakon, a ne čitavih 17 godina poslije stupanja na snagu odnosnog zakona. Valja napomenuti da je uobičajeno u normativne prakse zapadnoeuropskih država da se u području mirovinskog osiguranja unaprijed donose zakoni koji će stupiti na snagu za tek koju godinu. Razlozi za to leže u potrebi da se u međuvremenu osiguraju sredstva za financiranje provedbe novog zakona ili da se provedu neophodne upravne i organizacijske pripreme za njegovu provedbu. Međutim nije zabilježen slučaj odgađanja početka primjene neke zakonske norme za 17 godina. To znači jedino da je mjera predložena bez ikakve prethodne stručne osnove i da je predloženo tek tako da se nešto uradi. Nešto što će se početi primjenjivati 2031.godine, a završiti 2038.zaista nema nikakve veze sa sadašnjim i predstojećim problemima našeg mirovinskog sustava. Time se ne rješava ništa. Vjerojatno se želi ostaviti dojam velike spremnosti za reforme, ali obzirom da ne nanosi nikakvu političku štetu neka stoji tako i tako ništa ne košta. Stoga ili se odlučite za ozbiljan prijedlog oko ove odredbe ili je izbacite iz zakona. Nadalje, starosna mirovina zbog dugogodišnjeg osiguranja. Predlaže se da se pravo na starosnu mirovinu može ostvariti i kada se navrši 60 godina života i 41 godinu staža osiguranja. U usporedbi sa davnim zakonom iz 1964.godine i zakonodavstvom koje je važilo do 1999.razlika je samo u tome što je po tom zakonodavstvu bilo moguće ostvariti starosnu mirovinu s 40 godina staža i prije navršavanja 60.godine života i što se obilato i koristilo. Ovakva je odredba suprotna temeljnoj intenciji predlagača da poveća granicu umirovljenja na 67 godina, a koji opravdava fiskalnim razlozima i strukturnim problemima u mirovinskom sustavu. Na ovaj se način diskriminiraju osobe koje dulje vrijeme provode na školovanju što je pak suprotno opredjeljenju društva da valja poticati mlade ljude na obrazovanje i pripremu za sudjelovanje na tržištu rada kroz znanje. Oni neće moći u mirovinu sa 60 godina jer neće imati 41 godinu staža. Prema ovom prijedlogu osoba sa srednjoškolskim obrazovanjem će moći ići 7 godina ranije u starosnu mirovinu nego osoba s fakultetskim obrazovanjem jer će se dobna granica općenito pomaknuti na 67 godina. Uvođenje godina staža kao kriterija za rano umirovljenje ponovno otvara prostor da se umjetno skuplja mirovinski staž kroz uplate raznih osiguranja kao što je to bio slučaj i prije reforme 1999.godine pa ćemo se ponovno čuditi da imamo mlade umirovljenike. U pravcu ovog ishoda vodi i odredba da osoba koja je provela dvije godina na burzi zbog stečaja, a ima pravo na prijevremenu mirovinu može tu prijevremenu mirovinu ostvariti bez umanjenja mirovine kojom se penalizirala prijevremeno umirovljenje. To znači da muškarac sa 60 godina koji je dvije godine nezaposlen ima pravo na prijevremenu mirovinu koja neće biti penalizirana tj. umanjena radi privremenog umirovljenja. Međutim isti muškarac koji radi i koji se odluči za prijevremenu mirovinu bit će izložen takvoj penalizaciji svoje mirovine. Ovo služi jedino tome da se na umjetan način smanji broj nezaposlenih. Umjesto da se Vlada angažira na gospodarskom oporavku koji bi ljudima blizu mirovine omogućio eventualnu priliku za ponovnim zapošljavanjem. Vlada ponovo stvara prostor da se mirovinski sustav koristi kao mjesto na kojem se amortiziraju problemi u gospodarstvu. Predlaže se nadalje nova vrsta invalidske mirovine tzv. privremena invalidska mirovina koja bi bila ograničenog trajanja a pravo na nju imali bi bivši invalidi rada koji su u profesionalnom rehabilitacijom osposobljeni za rad uz određene uvjete. Ta bi se mirovina mogla koristiti do navršavanja starosne dobi za ostvarivanje prava na starosnu mirovinu nakon čega bi se odredila i koristit dalje kao starosna mirovina. Ovom bi se odredbom dalo pravo na mirovinu osobama koje su osposobljene za drugi posao i više ne bi trebali imati status invalida rada već tražiti zaposlenje na tržištu rada kao i ostali nezaposleni. Naime, prema važećem zakonu ove osobe su upravo u tom položaju ali zbog velike nezaposlenosti naravno teško nalaze zaposlenje. Predloženom odredbom bi ih se zaštitilo kao da su invalidi rada iako to više nisu. Stoga je predložena odredba veoma upitna jer povećava troškove mirovinskog osiguranja za skupinu osoba kod koje ne postoji više rizik invalidnosti na temelju kojega se ostvaruju prava iz mirovinskog osiguranja. Osim toga, predloženom odredbom za navedenu skupinu osoba povećati će se troškovi provedbe mirovinskog sustava barem u razdoblju od 58 godine života do odlaska u starosnu mirovinu. Isto tako upitni su motivi za uvođenje mogućnosti rada do polovine rada radnog vremena bez umanjenja mirovine. Plemenito je misliti o mogućnostima za dodatnu zaradu umirovljenika. Ali da li je upravo sada dobar trenutak za to obzirom na stanje na tržištu rada? 356,360 tisuća nezaposlenih uskoro sa najvećom stopom mladih obrazovanih ljudi danas na tržištu rada. I da li se ozbiljno uopće razmislilo o posljedicama koje će izazvati ova odredba? Nije li to dodatni udar na mogućnost zapošljavanja visoko obrazovnih mladih ljudi i nije li to otvaranje prostora za rušenje cijene rada? Pri tome se još diskriminiraju prijevremeni umirovljenici kojima je to onemogućeno iako su im mirovine manje a dodatni prihod naravno potrebniji. U prijedlog je zakona unesen i novi mehanizam usklađivanja mirovine. Pored toga što se sustav komplicira, potpuno su nejasni nepoznati efekti ovih promjena iako se tvrdi da se ovom metodom neće događati pad realne vrijednosti mirovine. Isto tako rastu li plaće manje nego cijene što se događa s prihodima od mirovinskog doprinosa ili generalno prihodima proračuna? Zahvaljujući katastrofalnoj ekonomskoj politici ove Vlade u protekle dvije godine događa se da je raspoložen dohodak građana sve manji. Zbog porezne presije i cijena pada potrošnja, pada industrijska proizvodnja, smanjuju se prihodi proračuna iz svih osnova. Ovdje naravno nije rečeno kojim će se to novim proračunskim prihodima osigurati ova nova zakonska prava. Odgovor ste dali u proračunu za iduću godinu, dakle kroz rast deficita, rast duga, prodaju imovine, novi porezi i sve ono čemu smo svjedočili prilikom predstavljanja vašeg proračuna koji btw više niti ne vrijedi kao što vidimo poruke iz Europske unije. Pri tome naravno ne mislim da su tome krivi umirovljenici, kriva je Vlada koja ne uspijeva pokrenuti gospodarski oporavak a što je jedina moguća formula za rješavanje problema mirovina i mirovinskog sustava. Vrijeme ističe pa je evo ostalo da kažem i zaključno. Unatoč općoj ocjeni svih relevantnih sudionika ovog procesa i sindikata i umirovljenika i stručne javnosti da je ovaj prijedlog zakona potpuno neprihvatljiv za ni jednu zainteresiranu grupaciju i da je teško pronaći razumljive razloge za njegovo donošenje Vlada i dalje uporno inzistira na njegovom donošenju. Teško je bez ikakvih stručnih analiza, efekata, primjene ovog zakona i na status postojećih umirovljenika i na stanje mirovinskog sustava u cjelini, na njegovu održivost i na državni proračun uopće shvatiti zbog čega se ovakav zakon donosi. Stoga se nameće zaključak da je on plod trgovine unutar koalicijskih partnera, da je rezultat odsustva bilo kakve stvarne namjere da se krene u ozbiljnu reformu mirovinskog sustava, da se čini ozbiljan korak unatrag u odnosu na postojeće stanje i da je ovaj zakon još jedan u nizu pokušaja i promašaja ove Vlade. Ovaj zakon ne predstavlja ni minimalan korak prema rješavanju teških problema koji prijete urušavanjem mirovinskog sustava. On donosi niz novih, nepovezanih prava koji će dodatno pritiskati proračun ali pri tome ne poboljšava status najugroženijih kategorija umirovljenika. On ne daje odgovor na teška pitanja kako mirovinski sustav uopće napraviti održivim. Nejasan je i ne razumljiv u mnogim segmentima i konačno štetan je i za državni proračun i za gospodarstvo i u konačnosti i za umirovljenike kako sadašnje i buduće. Pa evo i ne nalazimo nikakve razloge koji bi nam mogli sugerirati da podržimo ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prva replika poštovanog zastupnika Zlatka Tušak.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Popijač, vi ste se osvrnuli na dobnu granicu za odlazak u mirovinu koja se produžuje sa 65 na 67 godina i osvrnuli ste se da nije rađena na osnovu toga nikakva analiza i podloga kao argument za produživanje dobne granice. Ja samo se želim pridodati vašoj konstataciji da je ta bez određene analize odredba vrlo opasna. Zašto opasna? Zato što se radi o pojedinim radnim mjestima, o teškim uvjetima rada gdje radnici na pojedinim radnim mjestima neće moći ostvariti tu dobnu granicu za odlazak u punu starosnu mirovinu. I bez određene analize, bez određene selekcije pojedinih struka imati ćemo situaciju da će se već danas mladi ljudi određivati za pojedina zanimanja gdje će im lakše biti osiguranje dobne granice za odlazak u mirovinu. I onda ćemo doći do one konstatacije i činjenice koju ministar govori da mi u budućnosti ćemo imati premalo radne snage i da će to biti razlog da je i produljenje dobne granice, da imati ćemo premalo radne snage za pojedina zanimanja jer danas nismo planski pristupili za produženje dobne granice.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa kolega naravno da uočavate da je zapravo ta odredba na neki način na silu unesena u sam prijedlog zakona jer ona nema nikakve efekte i nikakve posljedice na rješavanje velikih problema koje tresu čitav mirovinski sustav. A kakvo će biti stanje na tržištu rada za 17 godina, naravno možemo pretpostaviti s obzirom da će posljedice ove katastrofalne gospodarske politike koju vodi ova Vlada se vjerojatno protezati na sljedećih 10-ak godina. I nismo sigurni, dakle pogotovo oni argumenti oko 300, 400 tisuća potrebnih, otvaranja novih radnih mjesta koji će se dogovoriti za 20 godina a to je ukoliko se još i kratko vrijeme nastavi ovakva gospodarska politika ove Vlade vjerojatno ni za 20 godina će to biti …/Govornik se ne razumije. Dakle sam prijedlog zakona je samo alibi, jedna šminka ili jedna naznaka velike spremnosti ove Vlade da čini reformske zahtjeve, no međutim sve ono što je uneseno u ove odredbe vraća definitivno čitav mirovinski sustav nekoliko koraka unazad.
Poštovani zastupnik Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Popijač, vi ste govoreći o članku 35. rekli da je on diskriminirajući i da u principu oni koji se duže školuju da su skupina koju to može pogodit. Ja bih rekao da je upravo obrnuto u ovom članku napravljeno, da je do sada bila diskriminirana ona skupina hrvatskih radnika koji su čitav život radili, uplaćivali u fond, na kraju nisu niti mogli konzumirati onako istrošeni, potrošeni nakon posebno govorim oni koji su fizički morali raditi da više u principu kad su došli do mirovine onda više nisu mogli ni koristiti. Ja mislim da nema ovdje nikakve diskriminacije jer u krajnjem slučaju ljudi koji su i fakultetski obrazovani, koji dakle imaju neke druge šire mogućnost za zapošljavanje često puta i žele raditi duže od ove dobne granice koja je do sada bila i u principu se vrlo često čak ne daju u mirovinu. Tako da mislim da je ovo dobra odredba zakona i da je ona konačno vratila pravdu onima koji su čitav niz godina uplaćivali u mirovinski fond kako bi u konačnici ukoliko to žele mogli i nešto od toga potrošiti u svojoj zreloj životnoj dobi.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepo. U današnjem sastavu da tako kažem umirovljeničke populacije čini mi se da samo 11, 12, možda 13-tak posto ljudi konzumira mirovinu a da su uplaćivali 40 ili više godina mirovinski staž. Dakle izuzetno malo ljudi je išlo u mirovinu u Hrvatskoj u odnosu na ukupan broj umirovljenika sa takvim stažem. I dalje definitivno mislim da nije u redu ovakvo rješenje jer zaista svi oni koji se odlučuju nastaviti školovanje, a mi želimo imati zemlju znanja, želimo imati radna mjesta koja su više dodane vrijednosti da tako kažemo i želimo imati investicije koje neće zapošljavati niža obrazovanu ili srednje obrazovanu radnu snagu nego investicije koje će donositi bolje plaćena radna mjesta pa naravno i time omogućavati i duži radni staž. A ovo sve je još jedan korak prema tome da se sugerira da Hrvatska postaje i da ostaje zemlja za eventualno otvaranje radnih mjesta nižih kvalifikacija, slabo plaćenih pa time naravno onda i posljedično i svih problema i u mirovinskom sustavu i u socijali itd.
Goran Marić, replika,
Hvala lijepa. Kolega Popijač, govorili ste da ovaj zakon nije prihvatljiv, da je privilegiran, da diskriminira, a s obzirom da je ministar maloprije kazao da je ova moja primjedba bila opaska pucanj u prazno onda sam sačuvao još malo streljiva pa da ne bi ispalo tako kao što on tvrdi pa ću usporediti kako se još dodatno privilegira skupina bivših pripadnika JNA. Usporedite stavak 1. i stavak 14. koji kaže uspoređuje branitelje Hrvatske iako bi trebalo razlikovati i dragovoljce od branitelja. I stavak 14. koji govori opet o pripadnicima JNA. Mirovine hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, starosnu mirovinu i invalidsku obračunavat će se završno sa posebnim propisom i koeficijentom 0,85, a stavak 14. mirovine osiguranika koje su do 8. listopada '91. ostvarene u bivšoj JNA imat će koeficijent 0,90. Opet veći koeficijent. Veći koeficijent od branitelja. Nikada nisam govorio iz svog kuta jer ovaj zakon se neće na mene ni primjenjivati, niti sam koristio, niti ću kad koristiti povlaštene propise, ali govorim načelno i ovo je načelno neprihvatljivo, ali nekima je možda prihvatljivo. Rašeti bi sigurno ovo bilo prihvatljivo. Možda kao što udžbenike se šalje tamo daleko na uvid da se pošalje i ovaj prijedlog zakona, Rašeta bi ga prihvatio, a Kadijević kao što je dignuo ruku na Hrvatsku dignuo bi ruku i za ovaj zakon ali ja neću. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Đuro Popijač.
Hvala gospođo potpredsjednice. Da kolega, ja sam prilikom prvog čitanja isto problematizirao naravno čitav taj … koji je unesen u ovaj zakon sada o mirovinskom osiguranju, a prije ga nije bilo. Dakle i tu su zaista upitna sva ova rješenja i svi ovi koeficijenti koje vi navodite i otvaraju zaista ključno pitanje što je temeljna svrha i namjera predlagača da predloži generalno ovakav zakon, a pogotovo odredbe i pogotovo neka rješenja koja ste vi ovdje dobro i uočili. Stoga ponavljam da s obzirom da ga nisu prihvatili ni sudionici socijalnog dijaloga, niti Sindikat umirovljenika Hrvatske, niti sindikalne središnjice, da je on u potpunosti neprihvatljiv u smislu bilo kakvog ozbiljnijeg reformskog pokušaja pa onda na kraju možemo donesti zaključak da su u biti i ključni razlozi ovakvog zakona upravo u onome što ste i vi ovdje u nekoliko navrata i spominjali. Hvala.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa. Kolega Popijač, jel se vama možda čini da ovaj zakon se donosi tek tolko da se kaže da smo nešto promijenili? Da li će 80% hrvatskih umirovljenika koji ima mirovinu ispod 3000 kuna da li će se njima nešto promijeniti, neće. Da li će se s obzirom na njegov fiskalni učinak dovesti u situaciju da se u drugi stup može izdvojiti jedan ili dva posto više nego sada? Neće, jer Hrvatska ulazi u mjere prekomjernog deficita i definitivno si ne može dozvoliti luksuz da si smanji prihode za 2 milijarde i 800 milijuna kuna. Onda se postavlja pitanje zašto se donosi ovaj zakon? Možda da se određenim skupinama pomogne ono što je kolega Marić govorio. Možda da se tek toliko stvori jedna ovako vizija da se nešto radi, a efekte toga vidimo. Jer ako je efekat svega ovoga što se radilo u protekle dvije godine deficit od dvadesetak milijardi kuna koliko će biti sljedeće godine onda je jasno zašto se donose ovakvi zakoni. Jer ovakvi zakoni koji nemaju analitičku podlogu su nas doveli do toga da su nam se smanjili prihodi državnog proračuna, a da su nam određeni rashodi narasli. Dakle, jedan ovakav dokument koji se donosi, koji ima da tako kažem cikličko djelovanje i njegov trošak raste u budućnosti na jedno ovako šturo obrazloženje da će njegov fiskalni efekat sljedeće godine biti nekakvih stotinjak milijuna kuna je naprosto smiješan. A to istovremeno šalje i jednu drugu poruku ministru financija za sljedeću godinu.
Đuro Popijač, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Dakle, uvaženi kolega u samom materijalu i za prvo čitanje mi smo i komentirali kada smo evo iznosili naše primjedbe da u onom poglavlju koje govori o utjecaju na proračun i potrebna sredstva da zapravo tamo je ta obrazloženja i ti argumenti su smješteni jer ne postoji ni jedan relevantni pokazatelj niti analiza što će se događati sa tim efektima kroz nekoliko godina osim za 2014. i 2015. u ukupnom iznosu od nekih 235 milijuna kuna. Pretpostavlja se smanjenje. A što će se događati 2030. i 2038. naravno to ne možemo niti sanjati, a upravo ove promjene ovog zakona sugeriraju da će se neki efekti događati i tih godina. Dakle, ne postoji niti nikakva ozbiljna analitička pripremljenost za bilo koju od ovih promjena niti bilo kakva analiza učinka na proračun ni na prihodovnoj niti na rashodovnoj strani osim evo što se nabacuju razno razna rješenja za koja se ne zna i kakav će konačno imati efekt na same umirovljenike. Hvala.
Nastavljamo raspravu. Na redu je Klub zastupnika HNS-a i kolega Jozo Radoš.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege. Mirovinska politika nije izdvojena politika. Ona u sebi uključuje i povezana je sa politikom zapošljavanja, sa zdravstvenom politikom, sa upravnom politikom i naravno sa fiskalnom politikom o kojoj se ovdje govori kao da ne postoji. Ta činjenica da od 35 milijardi kuna koje isplaćujemo za mirovine prikupljamo samo 19 milijardi i da je ta razlika 16 milijardi kuna, dakle upravo jednako deficitu državnog proračuna Republike Hrvatske. Preko te činjenice se prolazi kao da ne postoji, a na toj činjenici naravno visi i fiskalna održivost proračuna Republike Hrvatske, ali naravno i sve ostale politike. I zbog tih 16 milijardi naravno nije samo pitanje deficita, nego je i pitanje i ulaganja u ona područja društvenoga života koja bi mogla generirati razvoj i rast ove zemlje. Kada se govori o reformi onda je pitanje da bi ta reforma najprije trebala ići prema tome da taj sustav postane financijski održiv. Kako doći do financijske održivosti toga sustava? Smanjivanjem mirovina ili povećavanjem izdvajanja za te mirovine? Koje je rješenje? Jedno je socijalno nedopustivo u ovim uvjetima u kojima živimo, a drugo je dodatno opterećenje rada i smanjivanje konkurentnosti što je pak uvjet za izlazak iz krize. I svaka rasprava o mirovini koja to nema na pameti o mirovinskoj politici i ovome zakonu je zapravo deplasirana rasprava i zapravo cilja da postigne neke efekte, ali da se zapravo temeljni problem koji se ovim zakonom, koji je prisutan ovim zakonom se naravno ne može riješiti jer nije rješiv u tako kratkom vremenu zbog ova dva suprotna zahtjeva. Ta dakle, te vrste analiza zapravo ne žele ući u stvarno stanje našega mirovinskoga sustava i pokušati dati svoj doprinos. Naravno da je lagano reći da pišljivih 16 milijardi kuna iz državnog proračuna pa šta. Ali to je 16 milijardi kuna na razini deficita Republike Hrvatske i pri tome treba reći da je ta razlika koju je državni proračun morao plaćati za mirovinski sustav mimo mirovinskog doprinosa u zadnjih petnaestak godina se kontinuirano povećava sa pet, šest milijardi kuna 2000 godine mi smo došli 2013. godine na 16 milijardi kuna razlike i to je naravno politika ne samo naravno loših politika zapošljavanja, ukupno loše gospodarske politike, nego i politike ranoga umirovljenja kao neka vrsta nadomjeska zato što nema prave gospodarske politike. A naravno ima tu i elemenata dodvoravanja pojedinim skupinama biračkog tijela i naravno trošenja onih novaca koje nemamo i koje će naša djeca morati vratiti. To nije samo pitanje mirovinske politike. Takva se politika vodi i u područjima socijalne skrbi, politike prema invalidima. Ali ta politika je najdrastičnije uočljiva i najteža zato što se radi o naravno najvišem iznosu. Republika Hrvatska se prema ispitivanju MMF-a koji naravno logično traži smanjenje te rupe od 16 milijardi kuna, a što drugo, kako drugo, koje bi to druga konsolidacija reforme bila ako ne bi bila smanjivanje te razlike. Dakle, po tom istraživanju RH od 52 zemlje prema potrošnji za mirovine, dakle ukupnoj potrošnji za mirovine, nalazi se sedma odostraga, dakle na vrlo lošem mjestu jer tih naših 35 milijardi kuna čini 10,6% BDP-a RH. Neki drugi podaci samo oslikavaju, zapravo samo daju dodatnu argumentaciju za ovo o čemu sam govorio, a to je da je broj invalidskih mirovina u RH 27% ukupnih mirovina što je znatno više od prosjeka zemalja EU gdje se udio invalidskih mirovina u ukupnom broju mirovina kreće od 15 do 20%, kod nas je to 27%. To nije mala razlika. A naravno bilo je ovdje govora i o rastu obiteljskih mirovina što je opet plod loše gospodarske politike a vjerojatno i nekih drugih politika. Pri tome vjerojatno ne stojimo najbolje u odnosu na druge zemlje i kada se govori o prosječnom stažu. Tako da se u starosnu mirovinu u RH i danas, dakle prosječna dob odlaska u starosnu mirovinu je sa 32,6 godina radnoga staža u odnosu na 40 ili 45 a u invalidsku mirovinu se odlazi sa 23,6 godina radnoga staža što je isto vjerojatno samo jedan od dodatnih pokazatelja odnosno ilustracija ovog teškog problema u kojem se mirovinski sustav RH nalazi. I zato je teško govoriti o reformi mirovinskog sustava, ako se ne daje odgovor na pitanje kako nadomjestiti tih 16 milijardi kuna i postići punu fiskalnu održivost, odnosno punu financijsku održivost hrvatskoga mirovinskoga sustava. Ovaj prijedlog zakona u vremenima krize ima ambiciju da pomogne najteže ugroženim skupinama građana RH i ispravlja neke nelogičnosti i stanovite nepravde koje su postojale u dosadašnjem sustavu. To je ponajprije novi način usklađivanja mirovina koji je povoljniji za umirovljenike i u vremenima rasta i u vremenima krize. Tu će se naravno pojaviti pitanje financijskih efekata. Već prošle godine zbog toga što su plaće, uključujući i inflaciju, rasle sporije od mirovina došlo je do smanjenja te razlike što je naravno opet logično u vremenima krize ali ta nova formula usklađivanja koja ima za cilj dakle pomoći najugroženijim skupinama građana RH a među njima svakako jesu umirovljenici će naravno imati i stanovite financijske poteškoće i u vremenima krize i u vremenima rasta. Doći će do smanjivanja razlike između prosječne plaće i prosječne mirovine, ali naravno to je pitanje opet financijske održivosti i financijskih posljedica takve jedne mjere koju podržavamo zato što je to mjera koja se donosi doista u teškim okolnostima gospodarskim okolnostima u kojima se RH nalazi. Naravno logičan je prijedlog zakona da se sa stažem od 41 godine ne umanjuje mirovina i sa 60 godina života. Logično je jednako tako da se netko tko ide u mirovinu starosnu 2 godine prije dakle nakon stečaja poduzeća od 2 godine logično je i da se i ta osoba ne penalizira prilikom odlaska u starosnu mirovinu. Logično je da netko nakon što je došao u mirovinu pa se zaposlio više od jedne godine da mu zbog toga raste mirovina a ne pada kao što bilo dosada, dakle jedna vrlo nelogična i nepravedna odredba. Logično je da djeca sa invaliditetom koja se zaposle, djeca roditelja dakle ne djeca u dobi, imaju pravo na trajnu obiteljsku mirovinu. To je isto naravno mjera koja pogoduje dakle toj skupini ugroženih građana RH. A naravno logično je i da se onim osobama koje temeljem hrvatskih zakona mogu raditi u trajanju od jedne polovice radnog vremena bilo da imaju djecu sa poteškoćama u razvoju bilo da su sami sa preostalom radnom sposobnošću da im se taj staž računa kao puni mirovinski staž a ne da im se time dodatno penalizira. I to su sve zapravo vrlo pozitivne mjere koje ovaj zakon daje i imaju naravno u sebi tu dozu socijalne osjetljivosti pogotovo u vremenima krize u kojima se nalazimo. Što se tiče mogućnosti kasnijeg odlaska u mirovinu i rada nakon što građanin otiđe u mirovinu sa pola radnog vremena možda raditi a da mu se mirovina ne obustavlja što je novo rješenje ta mjera je naravno za pozdraviti. Međutim, i jedna i druga mjera imat će puni efekt samo u uvjetima velikog broja slobodnih radnih mjesta. Ukoliko neće biti radnih mjesta onda će kasniji odlazak u mirovinu ili rad umirovljenika nakon što je otišao u mirovinu od pola radnog vremena zapravo ići na neki način na štetu zaposlenja mladih ljudi što naravno nije cilj. Prema tome, to će svakako pogotovo u pogledu rada umirovljenika u trajanju od pola radnog vremena to će biti stanovito tržište … pa ona neće ugrožavati jer postoje ljudi sa specifičnim znanjima i onaj koji ih zapošljava, nadamo se naravno privatni poslodavac a ne država, će sam procjenjivati koji mu je djelatnik bolji. U tom smislu to nije problem, ali temeljeno pitanje kasnije kod odlaska u mirovinu ostaje zapravo pitanje da li se na takav način u vremenima kada nema dovoljno radnih mjesta ugrožava zapošljavanje mladih? Svaki rad je dobrodošao i rad zrelih osoba, osoba dakle u zrelijoj dobi i rad mladih osoba no ipak postoje posebne politike za zapošljavanje mladih zato što se politikama za zapošljavanja mladih stimuliraju one vrste zaposlenja koje u sebi nose perspektivu dakle koje se počivaju na suvremenim tehnologijama pa zato bi trebalo na neki način to uvijek imati na pameti da to kasnije umirovljenje može ići na štetu ne samo zapošljavanja mladih nego kvalitete posla koje u RH uopće postoji na tržištu rada. Dakle, ovaj zakon je zakon koji se evo nakon 16 promjena u zadnjih 14 godina donosi kao cjeloviti zakon. On naravno nije zakon koji može odgovoriti na ova pitanja, to je malo kompleksnije, ne samo financijsko nego šire društveno pitanje ali on ovim uvjetima daje neka rješenja koja će pomoći jednom djelu građana RH i zato će Klub zastupnika HNS-a podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega Radoš, svi ovi podaci koje ste vi iznijeli u svojoj raspravi su činjenice koje treba stalno ponavljati a to je sami ste rekli u zadnjih 10 godina od minusa u mirovinskom fondu odnosno za mirovine hrvatskih umirovljenika od 5, 6 milijardi u 2000., danas je to 16 milijardi. To je crna rupa koju treba svake godine nadoknaditi. Mirovine su rekli ste sami 10,6% BDP-a. Za mirovine se više troši nego što se prihoduje za mirovine. Međutim mjera koja se donosi a koja bi trebala smanjiti broj umirovljenika stupa na snagu tek za 17 godina. Pa prema tome ta mjera u ovom trenutku za rješavanje ovoga stanja ne donosi ništa, jedna mjera o kojoj ste vi isto tako govorili ali ste isto tako postavili pitanja pa mene kao člana opozicije zanima koje onda na kraju stanovište, koji je stav o umirovljenicima koji će moći raditi uz mirovinu, koji će moći raditi pola radnog vremena, smanjuje se mogućnost zapošljavanja mladih. Zbog čega je to dobro i zbog čega je to uopće dobra mjera kad znamo da je od ovih nezaposlenih jako puno mladih školovanih ljudi. Kako će ta mjera pomoći da se riješi nezaposlenost u RH?
Odgovor na repliku Jozo Radoš.
Kolega Vukšić, pitanje produženoga radnoga staža za odlazak u mirovinu i odnosa prema zapošljavanju mladih se zapravo manje tiče ovoga o čemu ste vi govorili nego generalno povećanje dobi za odlazak u mirovinu koje je za žene nešto ranije nego što ste vi rekli. Jer ja mislim da nije pitanje i nije problem ugrožavanja zapošljavanja mladih rad umirovljenika sa pola radnoga vremena zbog toga što će ti ljudi biti zaposleni temeljem interesa poslodavaca i temeljem specifičnog znanja koje oni imaju. Prema tome, to je tržište rada na koje mislim da neće utjecati ozbiljno na ugrožavanje odnosno zapošljavanje mladih ljudi. Što se tiče prvoga pitanja koje ste pokrenuli a to je pitanje činjenice o minusu od 16 milijardi kuna, dakle 44& mirovinskih davanja koji se isplaćuju iz državnog proračuna, drago mi je da ste to uočili, drago mi je da ste rekli da to treba stalno ponavljati. Ja to doista stalno radim, ja to stalno ponavljam, ali bi volio kada bi mi vi malo u tome pomogli, kada bi i vi to nekada spomenuli.
Zlatko Tušak replika.
Hvala. Kolega Radoš vi ste u svojem govoru osvrnuli se na zapošljavanje mladih i vezano za mogućnost rada umirovljenika koji ostvare pravo na punu starosnu mirovinu i da rade još na pola radnog vremena. Ta odredba će imati dalekosežne posljedice ne samo na mlade, on će imati posljedice i na 350 tisuća nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje jer će teže doći do svog radnog mjesta imati i jedno i drugo pravo. Ako ste ostvarili pravo za mirovinu onda zašto da ostanete još i dalje u radnom odnosu onda metnite mogućnost da se može i raditi i dalje pa kad završite s radom onda idete u mirovinu. Sa druge strane pitanje i cijene rada jel zapošljavanje umirovljenika na pola radnog vremena će rušiti i cijenu rada jer će poslodavci ucjenjivati radnike, da ja mogu zaposliti umirovljenika da mi jeftinije radi i ako pristaješ na manju plaću onda ću zaposliti tebe, neću umirovljenika. Evo to je razlog da ovo rješenje nije dobro. S time da nisam protiv toga da umirovljenici ostvare dodatni dohodak ali ne na način da se zapošljavaju da li to nekim drugim zakonom, da li to ugovorima o djelu, da li vaučerima ili itd., da im se omogući da ovaj rade ali ne da budu i u mirovini i da rade.
Odgovor na repliku Jozo Radoš.
Kolega Tušak, kada je o radu riječ zapravo najvažnije je da je rad dobar, da je rad kvalitetan i da je rad dobro reguliran, takav rad stvara opće društvene vrijednosti, ne samo materijalne vrijednosti nego i psihološke vrijednosti u društvu. Ove dvije skupine o kojima vi govorite, dakle umirovljenici koji rade na pola radnog vremena a primaju punu mirovinu i mladi zapravo su u velikoj mjeri skupine koje nisu kompetitivne. Sam će poslodavac odlučiti da li će temeljem sposobnosti, odlučiti da li će primiti umirovljenika koji se naravno ne može u pogledu, niti razvoja niti perspektive mjeriti sa mladim čovjekom, tako da se te dvije skupine zapravo vrlo malo međusobno ugrožavaju. Problem je veći u onom drugom pitanju koje vi niste pokrenuli, a to je pitanje da skupina velika umirovljenika koja odlazi kasnije u mirovinu uvjetima smanjenog broja radnih mjesta, može otvoriti taj problem, to jeste ozbiljnije nego što ovo o čemu vi govorite.
Boris Kovačić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa gospodine zastupniče, pažljivo sam slušao vaše izlaganje, i evo slično kao i prethodnici u ovom repliciranju upravo i mene brine ovaj duži ostanak u svijetu rada, da tako kažem pa i ovo polusatno, odnosno četiri satno radno vrijeme umirovljenika. Da li je to i oduzimanje posla mladim ljudima? Vi ste to izvrsno obrazložili i apsolutno sam to, da tako kažem, akceptirao. Tim više, što mislim da ova prilika umirovljenicima da rade i četiri sata, ovo sve što ste naveli, da ne ponavljam, a ja znam iz primjera, mislim da je bolje da im damo priliku da rade četiri sata nego da su socijalni slučajevi i da kucaju na vrata gradskih uprava ili centara za socijalnu skrb. S te strane. A s druge, znamo da svi oni valovi umirovljavanja od 50-ih godina na ovom prostoru pa do danas, nisu otvorili i polučili one efekte velikog zapošljavanja nezaposlenih ili posebno mladih. I to ste ispravo primjetili da za to postoje posebne politike, bilo zapošljavanja mladih ili stvaranja nekih drugih socio-gospodarskih, odnosno ekonomskih prilika u zemlji. Tako da, mislim da je ovih četiri sata dobro rješenje, tim više što mislim da je to i dio priloga u borbi protiv rada na crno.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a, kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine postupni ministre sa pomoćnicom i kolegice i kolege zastupnici. Da, točno je, kako je rekao kolega Radoš, detektirao je da je upravo ono što je godišnji deficit Hrvatskog proračuna, 16 milijardi kuna, upravo onaj dio koji je u odnosu na sve novce koje dajemo za mirovine, a to je oko 35, 36 milijardi kuna, upravo onih 16 milijardi je iz proračuna zapravo RH, a 20 milijardi je iz doprinosa koje je uplaćuju zaposlenici, obveznici doprinosa. Bilo bi dobro kada bismo mogli s doprinosima, dakle, što nam je činiti po tom pitanju? To nisam dobio ni čuo rješenje. Bilo bi najbolje kada bismo, dakle samim doprinosima za mirovinsko osiguranje zaposlenika potpuno pokrili taj iznos od 36 milijardi kuna. I onda ne bismo brinuli brigu oko deficita proračuna zapravo. Ali kako to učiniti? Kako to učiniti u državi kada je ukupan dug 60% BDP-a, kada imamo 360 000 nezaposlenih, kada na Zavodu za zapošljavanje u Slavonskom Brodu ima 18 000 nezaposlenih, od toga u Slavonskom Brodu 11 367. Govorim podatke za studeni, dakle za prošli mjesec. U Novoj Gradišci koja ima 14 000 stanovnika, ima 5372 osobe na Zavodu za zapošljavanje. Trećina Nove Gradiške. U Okučanima, Općini Okučani, koja ima negdje blizu 4000 stanovnika, 1320, isto trećina nezaposlenih. Slavonski Brod ima 11 000 nezaposlenih, ali ima oko 60 000 stanovnika pa je taj odnos relativno nešto bolji iako i on nije sjajan. To je problem. Kako zaposliti te ljude kako bi oni svojim doprinosom koji plaćaju za mirovinsko punili font mirovinskog osiguranja. To je … [[Govornik se ne razumije.]] Sve ovo drugo što ovdje u ovom zakonskom prijedlogu piše možemo raspravljati, možemo reći i ovako i onako, možemo reći da je ovaj zakonski prijedlog kao i novi balon koji je pušten, dakle Zakon o radu sa osam, osam, osam, tri put osam, dvadeset i četiri ili ne znam ni ja što, da je to zapravo povratak na doba naturalizma Emila Zole, francuskog pisca koji je napisao Germinal u kojemu su radnici izrabljivani do zadnjega, do zadnje kapi njihove krvi, radničke krvi. I ovaj zakonski prijedlog koji predviđa 2030. godine odlazak u mirovinu sa 67 godina uz određeni avans prema onima koji imaju 41 godinu staža pa mogu otići ranije. Ali gledajte, tko to može otići? Koji visoko obrazovani čovjek može namiriti do 60 godina, 41 godinu radnog staža. Ako fakultet, ako je najredovniji, traje do 24., 25. godine plus 41, to je 65. Ne može nikako. Dakle daje se šansa da kažem srednje obrazovanim ili pak niže obrazovanim koji se zaposle u 18-oj, 19-oj godini pa do 60-e godine mogu ako su, imaju tu sreću raditi 41 godinu, dakle, redovito, onda oni mogu otići u takvu mirovinu. Ostali ne mogu. I bit će vrlo mali broj takvih, ne trebamo ni brinuti koliko će ih biti jer su danas na djelu kako je rekao ovdje Radoš, uvjeti koje postavlja poslodavac. Povremeni rad, privremeni rad, dat ću umirovljeniku, studentu, kome ćemo dati da malo radi? Točno je to da u razvijenim demokracijama zapada i postoje, postoji u Engleskoj zapošljavanje umirovljenika recimo u robnim kućama kada je navala kupaca onaj šoping tzv. vikend da zaposle umirovljenike. Ali nije to vrijeme ovo nije vrijeme kada bi to trebalo raditi kod nas jer je velika masa 50% je mladih nezaposleno, a sada će poslodavac za manju cijenu rada zaposliti umirovljenika jer mu je to povoljnije pošto će manje platiti. Ostavljamo na milost i nemilost poslodavcu da odluči, a ne da zakonski to reguliramo. Osim toga, zdravi umirovljenik je donekle i većinom radno sposoban, ali što to rade naši umirovljenici, nema Hrelje ovdje, pa ima niz aktivnosti koje nisu iz radnog odnosa a bave se aktivnostima. I dobro da se bave jer im to produžava život. Dobro je da se bave bilo čime da ne izgube onaj radni elan i onu stegu, disciplinu radnu dok su radili dok nisu stekli svoju mirovinu i da se s nečim bave i dobro je da se bave, ali ne na način da se propiše zakonom da se mogu ovako oduzimati gotovo rekao bih oduzimati mogućnost pa barem i povremenog rada mladih ljudi. Jeli to solidarnost? Govorimo o pravičnosti i solidarnosti. Jeli to solidarnost sa sinovima i sa djecom koja nemaju posla. Druga stvar, kaže se da je svrha ovog zakona pravičnost i solidarnost. Kada bismo gledali svaki individualno onda pravičnost i solidarnost baš i nemaju puno veze. Ako ćete biti pravični onda ne morate biti solidarni, ako ćete biti solidarni onda to ne ide sa pravičnošću. Samo da vam kažem primjer, ali nisam mislio upotrijebiti evo recimo ovako, saborski zastupnik koji ima 40 godina staža i njegov doprinos koji uplaćuje redovito mjesečno iznosi za prvi stup 4.500 kuna, a za drugi stup 1.500 kuna, to je 6.000 kuna mjesečno puta 40 godina to vam iznosi 2 milijuna i 880 tisuća kuna. kada bi imao mirovinu 9.000 kuna onda bi on tu mirovinu nakon 65.godine mogao uživati da bi potrošio sve to što je uplatio do 91.svoje i po godine do 92.godine, a nije za očekivati da ćemo živjeti 92 godine. No jasno ako svijet napustimo ranije, sredstva koja je uplatio ostaju solidarno svima onima koji su nadživjeli i preživjeli i primaju mirovine i dalje. I kaže se ovdje da oni koji su bili u JNA ili pak u službama saveznog izvršnog vijeća itd. imaju koeficijente za obiteljske mirovine koje je ovdje gospodin Marić izrekao. I kaže ne može se mijenjati jel smo mi te ugovore preuzeli iz Jugoslavije. Kako ne možemo mijenjati? Kako možemo mijenjati ostalima u državi? Svima mijenjamo. Mi smo preuzeli obvezu za isplatu tih mirovina, ali uvjete o isplati, visinu isplata pa to možemo sami odrediti ovdje, pa nije to bogom dano da se ne smije mijenjati te mirovine pripadnika JNA ili pak saveznog izvršnog veća ili ne znam ni ja čega kako bi rekli u Beogradu. Sve je dodirljivo, sve je treba biti transparentno. Zašto mi ne bismo ovdje našim aktom Sabora, zakonom itd. i to mijenjali? Svako mora biti solidaran sa ovom krizom. Svatko bi trebao biti solidaran, poći da kažem i od sebe. Evo sada je situacija takva da nam Europa preporučuje smanjenje proračuna rashodima za 3 milijarde kuna. postoje kolektivni ugovori, postoji sve ali država i situacija u državi da se moraju smanjiti plaće, prije svega počevši od glave od Vlade, Sabora, državnih dužnosnika, službenika itd. a ne ukidati prosvjetarima kartu za autobus, prijevoz. Računajmo koliko treba skinuti. Onima koji imaju 25.000 kuna plaću kao ministri 15%, onima koji imaju službenici 5.000 kuna 5%, idemo kategorizirati i smanjiti. Ne spominje nitko to da bi oduzeo sebi ma i mrvicu, a znamo kolika je bila povika na onaj tzv. harač ovdje i šta je sve izrečeno za taj harač. Ne branim ovdje ni HDZ ni SDP to me ne zanima ni jedni ni drugi. U samom zakonskom prijedlogu i o tome kako ćemo mi steći ovih 16 milijardi kuna, a zapravo vidite kada bismo uspoređivali iz godine u godinu razlika između ukupne visine, mase mirovina i onoga što dobijemo doprinosima postaje sve veća, a upravo na teret proračuna. ovo se vrlo sporo pomiče zbog nezaposlenosti, ovaj dio od 19, 20 milijardi kuna, a ovaj dio je narastao sa 14 na 16 milijardi kuna, ovaj dio koji ide iz proračuna i tu imamo deficit proračuna, upravo toliki koliki je za mirovine. Ne želim reći da bi ne daj Bože da bismo trebali oskvrnuti i ovako male mirovine ispod 3.000 kuna zaista veliki broj umirovljenika. Ali ono što je potrebito je to povećati broj zaposlenih, ostvariti novu dodanu vrijednost i time puniti proračun Mirovinskog fonda. Tek tada mi možemo računati da ćemo stopirati, zaustaviti barem privremeno ovih 16 milijardi kuna koje su iz proračuna za mirovine, a povećati onaj udio od 20 milijardi kuna koji se dobije iz doprinosa iz radnih odnosa. Još sam htio nešto govoriti o Fondu mirovinskog, bio je i prošli puta sam rekao i tu pohvaljujem ideju i ministra da je, dakle da ne budem potpuno samokritičan nego da i pohvalim da je uočio dobro da Hrvatska isplaćuje 120 milijuna kuna ne pripadnih mirovina godišnje, ne pripadnih mirovina, onima kojima ne pripadaju mirovine, 120 milijuna kuna, i to iz godine u godinu već da kažem desetinama godina. I kada sam ovdje pitao kako to reguliraju, pa kaže, tužujemo se, pa kako ćeš ti tužit, sud traje sto godina nikad to naplatiti, to uglavnom se najvjerojatnije i otpiše jer se ne može vratiti. Onaj tko je primio, teško će vratiti. Poglavito ima i onih koji žive u inozemstvu i koji nisu bili, nije bila dostupna mogućnost utvrđivanja života ili pak smrti pa su primali mirovine u inozemstvu, ali preko opunomoćenika u RH i sad je upravo traženjem OIB-a uz potvrdu o životu ili pak smrti došlo do toga i komešanja. Vidimo kolke su reakcije bile u Hrvatskoj i okolo Hrvatske, kolike su reakcije bile na to zašto nam traže OIB, pa traže ga, neka traže. Pa nije Hrvatska država krava muzara jer 10% mirovina odlazi u inozemstvo, je li tako gospodine ministre? 10% mirovina hrvatskih odlazi u inozemstvo, a 48 tisuća ima onih koji nisu dostavili OIB, od toga 3 tisuće u Hrvatskoj i 45 tisuća u inozemstvu, jesu to točne činjenice? Jesu. Pa gledajte o čemu se tu radi. Pola onih koji primaju mirovine, kojima Hrvatska šalje mirovine u inozemstvo nisu dostavili OIB, gdje su oni i koliki su to iznosi novca, to ne vidimo ovdje, to ne piše. Ali o tome da bi zaista kako postoji registar, mnogi registri počevši od onih koji su pribijeni na stup srama zbog poreza, većeg duga poreznog, većeg od 15 tisuća kuna, dajmo one za koje mislimo da su bilo pod posebnim uvjetima, bilo pod čime, neka se objavi koliko su oni doprinijeli mirovinskom fondu svojim uplatama, a koliku mirovinu primaju i koliko je dugo primaju pa ćemo vidjeti gdje je. E tu tek stupa na snagu ta solidarnost, a je li pravičnost? Kad sam završio fakultet, još sam se oženio na fakultetu, onda sam bio pravičan jer sam plaćao vrtić 900 onda su bili dinari kuna a susjed do mene koji su bili dvoje radnika su plaćali 100 kuna za svoje dijete, moje dijete nije pojelo ništa više nego li i ono njegovo u dječjem vrtiću i tako te kažnjava cijeli život. Ne možeš otić u mirovinu sa 65 godina jer nemaš 40 godina staža jer si završio fakultetu u 25 godini, 26, kako tko. Sva sreća da sam bio ajde kažem odličan student pa sam završio u 23. Prema tome mi smo kažnjenička bojna cijeli život, plaćaj više vrtić, plaćaj uvijek gdje god treba ti si doktor il tako dalje, uvijek si ti na tapeti i ti si Duje na tapeti. I sad si za mirovinu opet na tapeti a rekao sam i brojio sam ono što sam platio, to je gotovo. Uglavnom o ovom zakonskom ćemo, imamo dva dana razmisliti pa ćemo onda, eto.
Imate dosta replika, ali htjela bih vam reći nijedan dužnosnik u Hrvatskoj ne prima 25 tisuća kuna plaće, nema tog dužnosnika. Sigurna sam. Boris Kovačić replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine zastupniče, u svom izlaganju meni vrijeme curi ali pričekat ću ja, između ostalog ste rekli kada ste govorili o umirovljenicima dakako da je dobro da se bave bilo čime, da rade, da ne gube kondiciju. Dijelim to mišljenje ako se radi o hobi zaposlenju, hobi radu, kućnoj ekonomiji itd., itd. ali čini mi se da ste u tom kontekstu govorili imajući u vidu i ovih zakonski prijedlog od 4 sata radnom vremenu imajući i u vidu taj rad pa mi je naravno prostrujalo kroz glavu pa da li je moguće da na taj način branite i rad na crno, to mislim da se tu apsolutno slažemo. I na kraju sad ste me ponukali ovom zadnjom svojom opaskom, a kud vam se žuri u penziju, pa imate dobar posao, evo nije da vam laskam nema razloga fizički dobro izgledate, držite se i čemu onda bježati iz svijeta rada, recite mi slobodno.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Ja sam se sad pocrvenio od ovih komplimenata ali dobro, hvala vam lijepo. Nisam ni rekao da bježim ili trčim ali ono što ste rekli i sami. Vjerojatno i vi imate određeni hobi počevši od vinograda, voćnjaka itd., pčelarstvo, ima raznih načina gdje ljudi ne na crno nego i počevši ne znam od nekog OPG-a itd. pa mogu sudjelovati u mnogim aktivnostima. Ne moraju čekati da budu u kompeticiji sa mladim ljudima kod poslodavaca za nekakav posao od ne znam mjesec, dva dana, dva tri dana tjedno itd. pa pustimo to bar tim mladim ljudima il je to namjera politike ove Vlade da svi ti mladi ljudi odu van i da ih nema i da ovdje stvorimo društvo staraca, to ne bi bilo dobro. Eto.
Vanja Posavac replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, govorili ste o odlasku u mirovinu sa 60 godina, 41 godinom staža pa ste napomenuli oni koji imaju visoku stručnu spremu, kako će to oni ostvariti? Ma to nije ni za njih namijenjeno. Ajmo bit realni, to je za one ljude zaista koji su počeli radit čak sa 16 godina, 17, 18 i rade na teškim fizičkim poslova uglavnom u većini slučajeva. Ti ljudi su zadovoljni sa tom normom. A visoka stručna sprema ja vam moram reći da jako puno mojih kolega je mene pitalo, jel ja sada moram ići u mirovinu jer ne želim? Jer mogu zapravo, realno mi možemo to odraditi pa ja mogu i do 67. Drugo, stalno se govori uz ovu mirovinu i rad do pola radnog vremena. To je samo ozakonjenje onoga što jedan dio penzionera zapravo već radi a to je da radi na crno. To će biti eventualno poslovi čuvanja djece, nekakvi pomoćni poslovi, neće to ugroziti radnu snagu koja se tiče dakle mladih, pogotovo mladih do 30, 35 godina.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Znate šta gospođo, … [[Govornik se ne razumije.]] stvarno mi je smiješno što kaže kolega kako ćeš sa pola radnog vremena čuvati djecu, to mi nije jasno sa 4 sata. Ja čuvam petero unuka i to je odmah 20 sati dnevno prekovremenom ali ne prijavljujem, radim na crno. A što se tiče dakle, a što se tiče ovoga vi ste rekli da 60, pa točno je to što sam rekao i ne možete nikakvim argumentom to izbiti. Ne govori se ovdje o rudarima, o pilotima, o roniocima nego se govori svatko onaj tko ima 60 godina i 41 godinu staža može ići u mirovinu a ne da može ići rudar, pilot i ne znam ni ja tko. Dakle, onemogućeno je bilo kojem visokoobrazovnom čovjeku da to može ostvariti. Ne možete završiti fakultet sa 19 godina, nikako, možete ga upisati. … [[Upadica se ne čuje.]] Ma koji beneficirani? … [[Upadica se ne čuje.]] [[Govornik se ne razumije.]] E, nemoj pričati gluposti.
Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega Grubišić, evo ja ću se osvrnuti na dvije vaše teze, jedna teza, s vama se u potpunosti slažem umirovljenici će sa ovom odredbom da mogu raditi pola radnoga vremena biti konkurencija mladima i sasvim sigurno da ovo vrijeme nije pogodno za to. Jer imamo previše mladih nezaposlenih, rušiti će cijenu rada, ne umirovljenici nego kapitalisti zapošljavanjem umirovljenika. I jednu konstataciju koju ste rekli s kojom se slažem smanjiti plaće državnim dužnosnicima odmah, nitko ne polazi od sebe ste rekli. To ste rekli. Laburisti su predložili Vladi, uputili su prijedlog u proceduru da se svim državnim dužnosnicima smanje plaće 21% prije nekoliko mjeseci. Tada smo dobili natrag odgovor naravno nije prihvaćeno ali i od mnogih kolega ovdje u Saboru da smo demagozi i da se bavimo pukom demagogijom. Smanjiti plaće državnim dužnosnicima za vladajuću koaliciju je demagogija.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Hvala kolega Vukšić, ja sam, dobro ste vi razumio što sam ja reko, dakle rekao sam daj Bože da dođemo jednom i to vrlo brzo ako je moguće do toga dana kada će nam biti potrebno pored svih nezaposlenih zapošljavati i umirovljenike. Daj Bože da dođe. Sada je to trenutno u zapadnoj Europi jedan da kažem trend. Imate u Engleskoj to je vrlo raširena pojava, u Velikoj Britaniji. A što se tiče ovih, smanjenja plaće, pa ja mislim da ste vi zakasnili sa prijedlogom do 21% naime PDV je skočio na 25 pa onda promijenite vaš prijedlog za smanjenje na 25% plaća državnih dužnosnika.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjedniče. Pa kolega Grubišić, rekli ste da možemo raspravljati o čemu hoćemo i koliko hoćemo a da ključni problem ostaje naravno ona prihodovna strana koja bi ojačala. Pa evo ja ću raspravljati baš o onome o čemu hoću, da li će pomoći, neću o kravama ovaj puta ali onima koji uzgajaju krave hoću. Oni koji su cijeli život dakle se bavili sa tom djelatnošću sada više nemaju se čime baviti jer toga više nema a mirovinu će dobiti kada dođe na red ako će dobiti 900 kuna. Pa je ono načelo pravičnosti i solidarnosti itekako na velikoj kušnji. Druga stvar o kojoj glasno razmišljam to je zašto ovaj odmak od 17 godina. Koji, kakav će to efekat imati, kakav će to efekat imati sada za ove mirovine dogodine, za dvije godine, tri, četiri godine. Ja tu nekako mi to nije jasno i to ne vidim. A treća stvar o kojoj razmišljam isto tako kao liječnik koji poznam dosta zdravstvenu problematiku i treće životne dobi i od najmanje životne dobi pa do treće životne dobi. I sada razmišljam da nama ovdje u ovom Visokom domu nekome pozli i dođe hitna pomoć i sada vozi vožač sa 67 godina, svaka čast mislim ali moramo i taj momenat, o tome razmišljati je li tako? Dakle, to su stvari koje su malo jesu za raspravu a opet na kraju možda onaj članak 35 bude se aktivirao pa će ovi otići prije. Ali držim i želim reći za ovih 17 godina živi bili pa vidjeli. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Kolega Milinković, još je gore kada bi nekome pozlilo da mu ja i vi sa 67 godina pružamo pomoć kao doktori ili da radimo ka kirurzi sa 67 godina gdje polako nastupa tremor ruku. A inače prosječna dob kirurga je 55 godina. Prosječna dob kirurga u svijetu je 55, kao i u Hrvatskoj 55 godina. Evo ja sam već prošao 6 godina tako da je to, već sam premašio tu dob. A što se tiče 2030. tu ima ona pjesme In the year 25, 25. pa ne bih htio o tome.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Grubišiću, lijepo ste rekli kuda se sve rasipa novac poreznih obveznika bez OIB-a, bez evidencije a jednako tako evo i za primijetiti je da ovom zakonu je faktor koji je upotrijebljen za preračun za invalide Domovinskog rata i branitelje je 0,85 dok je u članku tom istom 80. u točki 14. za bivše pripadnike JNA on 0,90. I to je ono što brine kome to mi stalno podilazimo. Zar onima koji su se stavili na raspolaganje bez obzira što je taj broj kao što piše u obrazloženju 573 i da su oni zakinuti s obzirom da imaju jako mala primanja negdje oko 700 kuna mjesečno? Mislim da bez obzira na to svi koji se stavljaju na raspolaganje bili spremni u obrani Republike Hrvatske dati svoj obol imali su i prilike. Ovo je netočno obrazloženje da bi oni bili zapostavljeni ili da ne bi bili upotrebljeni u momentima kada su trebali. Stoga ne znam zbog čega im se daje faktor 0,90 s obzirom da samo zbog toga što nisu napadali na Republiku Hrvatsku ni rušili je, možda je to nagrada zato što tih 573 su pasivno promatrali ili možda dojavljivali što se događa u Republici Hrvatskoj. Možda je to sadašnja nagrada aktualne vlasti prema njima. To je trebalo spomenuti s obzirom da jasno se vidi da oni imaju više nego što to imaju oni koji su po općim propisima išli u mirovinu.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolega Đakić, zaista je sramotno u ovoj situaciji financijske krize, gotovo dužničkog ropstva davati gotovo rekao bih veća prava onima koji su bili pripadnici JNA, bez obzira što nisu sudjelovali u oružanoj pobuni protiv Republike Hrvatske nego hrvatskim braniteljima i invalidima Domovinskog rata. Kako svi da kažem snose s pravom i trpe ovu krizu i kako je najavljeno već dakle smanjivanje mirovina kažu onih iznad 5000, tako bi zapravo trebalo i nije Bogom dan ovaj faktor ili koeficijent kako god hoćete od 0,90% i da se on ne može mijenjati. To nije točno da se ne može, može se mijenjati ako se hoće, ali ako se neće i zašto se neće to je veliki upitnik. Zašto se to ne dira, a ja ne bih htio o tome na saborskoj raspravi govoriti.
Marija Lugarić, replika.
Poštovani kolega, na samom kraju svoje rasprave imali ste jedan tako diskurs o kažnjavanju. Na svom primjeru oni koji su obrazovaniji, odnosno oni koji imaju veća primanja. Osobno to ne mogu prihvatiti i neću nikad prihvatiti jer je jedna od temeljnih vrijednosti koju mislim da ne smijemo napustiti u Hrvatskoj ali i europske socijalne države upravo društvena solidarnost. Ja osobno ne bih završila fakultet, vjerujem da ne biste niti vi da nije bilo ovih 60-41 koji su krenuli nakon srednje škole raditi na manje plaćenim i težim poslovima. Oni su tada svojim doprinosima financirali i moje i vaše studiranje. Prema tome, diskurs kažnjavanja i uopće raspravljanje na način da je netko više ili manje kažnjen je po meni osobno apsolutno neprihvatljiv jer potkopava temelje ustrojstva društva. To je društvena solidarnost onih koji imaju s onima koji nemaju, oni koji imaju više s onima koji imaju manje. To mislim da je potpuno neprihvatljivo. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolegice, o solidarnosti pričate dok vaša Vlada kupuje Toyote koje su skuplje, dok vaša Vlada kupuje smartphone, dok ministri putuju po Baliju itd. O čemu vi pričate uopće ovdje, o kakvoj solidarnosti vi pričate, o tome da je u inozemstvu dakle kad već idemo na zapad da ljudi plaćaju sami sebi mirovinsko i da je kako reče jedan ovdje kolega sam sebi uplaćivao drugi stup na banci i ostavljao novce danas bi imao dvostruko više nego što ima u drugom stupu novaca. A to da, ja nisam govorio o tome da nisam za solidarnost, ali hajdemo proračunajmo koliko je to što je dano, a koliko je to što si vraćao tijekom života. Koliko je godina vaš doprinos za zdravstveno veći od, neću govorit sad ničije ime, od nekoga. Dakle nisam ja protiv solidarnosti, samo sam rekao da u nekim segmentima ili ponekada solidarnost i pravičnost su versus, jedan protiv drugoga dakle, u koliziji su. Hvala lijepo.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Zlatko Tušak, izvolite.
Hvala lijepo. Ministar je u svom uvodnom izlaganju rekao da se mirovinski fond nalazi u teškoćama. Ja se potpuno sa njime slažem i doprinos tome mogao dati jer Hrvatski laburisti su u 4. mjesecu uputili prijedlog zakona da se svim dužnosnicima smanje plaće za 21% i danas prije ove rasprave mogao je taj zakon biti na raspravi pa smo mogli dati svoj doprinos da olakšamo situaciju u mirovinskom fondu. Inače sam zakon on je više jedan ukras nego što rješava probleme u mirovinskom fondu, ali to su danas mnogi govornici i rekli jer dug koji je prisutan u Republici Hrvatskoj, deficit i sa ovih novih 3 milijarde koje će se trebati pokrivati će jasno osjetiti i umirovljenici. Ovim zakonom nije se htjelo ući u dublje rješavanje problema mirovinskog sustava i stvoriti na neki način održivi sistem da umirovljenici imaju koliko-toliko sigurnost. Danas je bilo ovdje govora o broju i postotku umirovljenika do 3500 kuna mirovine koje imaju, a nitko nije se dotaknuo onih umirovljenika kojih ima 550 000, a imaju mirovinu do 2000 kuna. Znajući da siromaštvo i prag siromaštva je nešto iznad 2000 kuna za jednočlanu obitelj, onda nije ni čudo što umirovljenici masovno kopaju po kontejnerima i vade boce da bi na neki način preživjeli i da bi si osigurali barem nešto da mogu pojesti. Danas je bilo i ovdje govora da mirovinski sustav se treba reformirati, ova Vlada niti pokušava da ide u tom pravcu. Mi smo svojevremeno i naznačivali da određeni problem u sustavu je i drugi stup mirovinskog osiguranja na način da su to sredstva koja itekako fale da bi se iz proračuna osigurali ovih 15 milijardi kuna za redovitu isplatu mirovina. I jasno da ako u taj dio ne dirnemo mi ćemo i nadalje imati određenih problema. Kada o tome govorim ne mislim da bi trebalo zadirati u prava onih koji su izdvajali za drugi stup mirovinskog osiguranja. Oni bi mogli se odlučiti hoće li i dalje da ostave svoje novce na svojim računima ili da se njihovi novci prebace u prvi stup, pa to je njihova privatna imovina i oni sami bi trebali o tome privatno i raspolagati. Ali drugi mirovinski stup je uvađan pod nekakvih potpuno drugačijim okolnostima, pod potpuno drugačijoj situaciji u Hrvatskoj koja je bila, a i znademo na osnovu čega. Na osnovu nagovora Svjetske banke. Danas imamo situaciju da u taj drugi mirovinski stup mora se po zakonu izdvajati 5% i nikoga ne pita se da li to želi ili ne želi ili bi on htio zadržati svoje novce u prvom stupu generacijske solidarnosti. Pa onda budimo barem i toliko solidarni pa dajmo tu mogućnost da ljudi si sami biraju, a jasno da će to biti i dio većih sredstva u proračunu. Sam zakon ima dosta nedostatak i jasno da Hrvatski laburisti neće ga podržati u ovakvom obliku. Na osnovu toga smo i nekoliko amandmana uložili. Prvo što želim reći neprihvatljivo nam je produljenje dobne granice jer tu smatramo da niti je napravljena dobra analiza, niti smo se usporedili sa drugim zemljama, nego je paušalno određeno da eto ipak se na neki način dodvorimo drugima i pokažemo da smo i mi krenuli u određene promjene eto za 17 godina pa ćemo produljiti dobnu granicu za odlazak u mirovinu a nismo se sa činjenicama usporedili. Na primjer životni vijek žena u EU je 82,4 godine. U Hrvatskoj prosječni životni vijek žena je 79,2 godine. To znači da je manji za 3,2 godine. Za muškarce u EU je 76,4 godine. U Hrvatskoj je 72,3 godine. Znači u Hrvatskoj je životni vijek manji 4,1 godina. Očekivano prosječno životno dob poslije 65 godina za žene u EU je još 20,7 godina, za muškarce 17,2 godine. U Hrvatskoj se poslije 65 godina životni vijek za žene očekuje 17,2 godine, za muškarce 14,5 godina. Da li smo imalo na osnovu ovih argumenata razmišljali što znači produljenje životne dobi za odlazak u mirovinu? Već sam u svojoj replici rekao da će to imati i određene posljedice, posljedice na odabir zanimanja. Jer jasno na svim onim radnim mjestima na kojima su teži uvjeti za raditi mladi će se odlučivati za neka druga zanimanja gdje će moći doživjeti ili prijevremenu mirovinu ili ovu starosnu mirovinu, a neće raditi na onim radnim mjestima gdje su teški uvjeti kao što su građevinski poslovi, kao što su konobarski poslovi ili takvi da ih ne nabrajam dalje. Ima ih značajni dio, veliki broj. I imat ćemo problema da ćemo imati i u tom području deficitarne kadrove. Kada se govori o odlasku u mirovinu gdje bi se išlo u prijevremenu mirovinu sa 60 godina i 41 godinom staža mi ne vidimo ni jedan razlog da je uvjet 60 godina. Mislimo da je dovoljno ostvariti 40 godina za odlazak u mirovinu bez staža, bez godina starosti. Jer sa 40 godina smatramo da je dovoljan doprinos da je netko ostvario pravo na punu starosnu mirovinu ili u ovom slučaju prijevremenu mirovinu ali bez umanjenja i penalizacije. S druge strane postoji i nepovoljni dio. Žene koje su u prijelaznom razdoblju nikad ovo pravo neće moći ostvariti do tridesete godine, jer one su na neki način diskriminirane sa ovim zakonom, barem ih se trebalo i omogućiti da i onog momenta kad steknu određene uvjete i one nemaju umanjenje za mirovinu. Nadalje, lijepo je zazvučala činjenica da oni koji su završili u stečaju i dvije godine ako se nalaze na Zavodu za zapošljavanje da će moći bez umanjenja ako imaju 60 godina starosti i 35 godina staža bez umanjenja otići u mirovinu. Ali odredba govori neprekidno na Zavodu za zapošljavanje. Što to znači neprekidno? To znači ako je netko završio u stečaju, bio je na Zavodu za zapošljavanje, tri dana je otišao raditi, a morao je ići na javnim poslovima više nije neprekidno i vrlo malo radnika koji se nalaze u takvoj situaciji i na Zavodu za zapošljavanje neće moći ostvariti svoje pravo da odu u mirovinu. Na osnovu toga ćemo i podnesti određene amandmane jer smatramo da ipak u tom dijelu bi se trebala ispraviti nepravda i da bude rok 2 godine, ali ne da je to neprekidno. Oko ovog dijela kada smo govorili rada na pola radnog vremena za punu starosnu mirovinu to sam rekao u svojoj replici i nadalje mislimo da to nije prihvatljivo kad imamo 360 tisuća nezaposlenih i 70 tisuća mladih na Zavodu za zapošljavanje i da će to imati samo negativne konotacije prema toj skupini građana i radnika.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Tušak spominjali ste dobnu granicu za odlazak u mirovinu i izrazili sumnju, naravno dužno poštovanje svakoj životnoj dobi i uvažavanje nisam u tom smislu se mislio javljati, ali smo već i u ranijim raspravama čuli i u replikama da evo i glede kirurga i određenih zanimanja da sigurno to dolazi u pitanje i možda evo ono što sam ja govorio ali evo malo sam razmišljanje tu sad razmijenio sa kolegama pa sam pitao pa bi li ti možda svoje kočnice na automobilu sa 67 godina dao nekom automehaničaru? Pa nisam baš dobio baš jasan odgovor. Ali, dozvolite da razmišljam na jedan drugi način kao liječnik koji poznajem dosta dobro zdravstvenu problematiku u svim životnim dobima pa evo ajmo reći da u trećoj životnoj dobi da se javljaju i degenerativne i kardiovaskularne i sve ostale bolesti. Ali gledajte, sad kad raspravljamo o zdravstvenom sustavu, o nedostatku novca u zdravstvenom sustavu, o sanaciji zdravstvenog sustava onda se uvijek navodi produljenje životnog vijeka kao jedan od argumenata povišenja troškova u zdravstvenom sustavu što naravno dakle potvrđuje da to nosi sa sobom i određene zdravstvene tegobe i hendikepira mnoge ljude da budu radno u toj životnoj dobi sposobni. Zato držim da je vaše razmišljanje glede te granice da je naravno na pravom tragu i ja isto tako izražavam sumnju s obzirom na brojne zdravstvene teškoće da bi mnogi imali siguran i već sad u mlađoj jer mi smo bolestan narod uistinu u ovim okolnostima kada su i socijalne prilike teške sigurno da i ovo razmišljanje stoji. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Zlatko Tušak.
Hvala lijepo. Kolega Milinković ja se potpuno sa vama slažem kad su u pitanju automehaničari ali ne bih volio ni vas ni mene da vozi vozač profesionalni sa 67 godina pa da mu zakaže ili srce ili nešto a pogotovo ovo što ste naznačili imamo dosta problema i u zdravstvu. A kada ste već spomenuli zdravstvo i dali usporedbu sa problemima u zdravstvu eto nama je trebala inozemna consulting agencija da dođe ovdje u Hrvatsku i da nam utvrdi da mi nemamo dovoljno pacijenata u pojedinim bolnicama da bi one bile isplative vezano za opstojnost i efikasnost u bolnicama jer eto sami nismo mogli krenuti u dio reforme, naznačiti, napraviti organizaciju koja će biti efikasna nego uvijek uzimamo nekakve druge primjere, a ne želimo svoju vlastitu situaciju izanalizirati i vidjeti. Pa tako i ovaj dio produljenja radnog vijeka, mi ne želimo vidjeti kakva je dobna granica u Hrvatskoj, kako će to imati refleksiju na naše stanovništvo nego okrećemo se nekima drugima, Švedskoj, Francuskoj gdje je dobna granica puno dalje. Ali i ti radnici rade u nekim boljim uvjetima, ne kao kod nas gdje su dosta teški uvjeti a da ne kažem fizički poslovi i neki u tim godinama nikad neće moći ostvariti punu starosnu mirovinu. Ili će otići u invalidsku mirovinu ili će otići u prijevremenu mirovinu a mirovine rekao sam same kakve jesu da imamo 550 tisuća umirovljenika koji imaju ispod 2000 kuna mirovinu.
I Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Tušak govorili ste o tome da se protivite odlasku u mirovinu sa 67 godina, međutim tendencija je i u Hrvatskoj i u svijetu čim kasnije u mirovinu, što dulje i više raditi, 56 sati konkretno kod nas na vaučere, sve manje na neodređeno vrijeme. Zbog čega to? Kažu jer je kriza. Sad je pitanje za koga je kriza? Neto dobit kapitalista u najkriznijoj godini u RH je bila 10 milijardi kuna veća dobit. U svijetu nikad više profita nego u kriznim godinama. Ostvareno je najviše profita upravo posljednjih godina, od 2008. godine do danas. Nikad više u svijetu multimilijardera nego u ovim kriznim godinama. Nikad većih razlika između bogatih i siromašnih. I sada kažu to je kriza, mi se moramo povinovati krizi, moramo se prilagoditi krizi. 10 milijardi kuna više profita kapitalista za vrijeme socijaldemokratske Vlade. Sve, kaže sve treba dati kako mi to popularno kažemo poduzetnicima, a to su kapitalisti jel jer postoji kapital valjda ali se to mi sramimo reći, a radnicima ništa, mrvice. Jer tad će biti bolje kome? Kapitalistima. O preraspodjeli to se nekad zvalo bogatstva sad nitko ne govori. Pa to je sasvim u redu kad predstavnici desnice ili kapitalista ne govore, ali da socijaldemokratska Vlada ne govori o tome to je sramotno. I to je zabrinjavajuće. Prema tome, ima novca samo je u krivim džepovima. Za nas koji bi trebali braniti one koji su nas izabrali.
Odgovor na repliku, Zlatko Tušak.
Hvala. Kolega Vukšić ja se potpuno slažem da u krizi itekako profit ostvaruju neki na leđima radnika jer to im je i onda izgovor pa onda i u tom djelu idemo i mijenjati zakone na štetu radnika, a jasno da profit i dalje će se onom malom broju poslodavaca itekako isplatiti jer govori se o tome da bi trebala biti i cijena rada u Hrvatskoj manja. Jučer sam bio na jednom okruglom stolu i koji su nam dali do znanja i rekli, ne, ako želite izaći iz krize onda ne smijete smanjivati cijenu rada jer smanjivanje cijenom rada, smanjujete potrošnju, smanjivanjem potrošnju ulazite u začarani ovaj krug da ni proizvodnja neće oživjeti se, a izvoza ako nemate i niste orijentirani za izvoz, jasno da onda nema ni izlaska iz ove situacije. Ova Vlada se opredijelila za to da kreše prava radnika, da smanjuje cijenu rada i to je razlog da mi nećemo izaći na ovakav način iz krize, a na kraju to je i sam Milanović rekao da još dvije godine ćemo tapkati ovdje gdje jesmo, a pitanje, ja se bojim da nećemo i dublje potonuti.
Kolega Željko Šemper, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani ministre, kolegice i kolege. Pred nama je drugo čitanje novog prijedloga Zakona o mirovinskom osiguranju koji ne sadrži značajne izmjene u odnosu na prvo čitanje. Nakon svih rasprava najviše su razočarani predstavnici najbrojnijih umirovljeničkih udruga, kao što su Matica umirovljenika Hrvatske, Sindikat umirovljenika Hrvatske, Zajednica umirovljenika MUP-a jer brojne izmjene i dopune što su ih predložili nisu se našle u ovom konačnom prijedlogu zakona. Hrvatska stranka umirovljenika također ima primjedbe i prijedloge na određena rješenja i odredbe novog zakonskog prijedloga koje ćemo amandmanima predložiti predlagatelju zakona. Svima su nam poznati najvažniji uzroci i teškoće u mirovinskom sustavu, ali oni nisu u broju umirovljenika već u priminskom broju zaposlenih. Hrvatski omjer umirovljenika i osiguranika je 1:1,20 i na samom je europskom dnu, kao i udjel od 40% prosječne mirovine u prosječnoj plaći. Sigurno je da za takve omjere nisu krive generacije umirovljenika koje su cijeli svoj život ugradili u temelj ove Hrvatske države i od siromašne poljoprivredne države stvorili srednju industrijsku državu. U prijedlogu ovoga zakona predlagatelj je uglavnom vodio brigu o održivosti mirovinskog sustava i nije zbog ekonomskih neprilika u državnom proračunu bitno pokušao riješiti ključne probleme kod pojedinih vrsta mirovina što se tiče načela solidarnosti i uzajamnosti. Tu posebno skrećem pozornost uz problem novih umirovljenika na veliki problem, a to su obiteljske mirovine. U Hrvatskoj imamo 249 000 korisnika obiteljskih mirovina, od toga broja čak 93% su žene s prosječnom mirovinom od 1888 kuna što je svega 35% prosječne plaće. Važna je činjenica da iza tih mirovina za ukupan staž bračnih partnera stoje i uplaćeni doprinosi što naš institut obiteljskih mirovina uopće ne vrednuje. Zbog toga bi dolaskom boljih vremena i nakon izlaska iz krize, prioritet u mirovinskom sustavu trebao biti rješenje problema obiteljskih mirovina. U ovom zakonu u članku 35. obradovati će osiguranike koji su s 18 ili 19 godina ušli u svijet rada, sada imaju i do 44 godine staža, a još uvijek nemaju 65 godina života. Sada će s takvim stažem i 60 godina života moći u prijevremenu mirovinu bez penalizacije. Do sada je stvarno bilo neprimjereno te umirovljenike za takav respektabilan staž penalizirati čak do 9%. Prema podacima Hrvatskog Zavoda za mirovinsko osiguranje, takvih potencijalnih umirovljenika ima oko 11 000 koji bi mogli iskoristiti ovu odredbu zakona. U članku 85., stavku 3. postoji mogućnost nagrađivanja mirovinskog staža nakon 65-e godine života iako se za takvu mogućnost moraju dogovoriti poslodavac i osiguranik. Postavlja se pitanje tko sve može raditi nakon 65. godine života? To svakako ne mogu koji su počeli raditi u teškim zanimanjima s 18 i 19 godina i do 65. godine života imao i više od 45 godina staža. Zbog toga smatramo opravdanim amandman HSU-a na članak 85. koji djeluje stimulativno i na ovih 11 000 i na druge koji će to biti koji imaju 41 godinu staža i 60 godina života i mogu nastaviti raditi ako to žele i mogu do svoje 65. godine života i za taj rad biti nagrađeni. U cilju nam je svakako duži ostanak na poslu, uplaćeni doprinosi i što kasniji odlazak u mirovinu. Za mene je neprihvatljiv neselektivan pristup kod određivanja postotka penalizacije prijevremene mirovine za žene u članku 183. u prijelaznom razdoblju u odnosu na dosadašnju penalizaciju. Drastičan primjer takve neselektivnosti je penalizacija za 36 godina mirovinskog staža za žene gdje se sada penalizacija s 0,15 povećava čak na 0,25% što za 5 godina iznosi povećanje od 6%. Zbog toga vjerujem da će predlagatelj još jednom preispitati postotke penalizacije za žene i tu našu primjedbu i amandman riješiti na jedan primjereniji način. Na kraju ove moje rasprave smatram da u našem mirovinskom sustavu postoji potreba za analizom dokle ide solidarnost kod najnižih invalidskih mirovina i kako primijeniti načelo uzajamnosti kod obiteljskih mirovina. Na kraju moram spomenuti jedan od najvećih problema, a to je generacija novih umirovljenika koja je umirovljena od 1. siječnja 1999. godine do danas. Ima ih 663 000, prosječna mirovina 2033 kune ili 36% prosječne plaće koja je zaboravljena, a svake godine državni proračun na njima uštedi 3,5 milijardi kuna. Hvala lijepa.
Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega Šemper evo javio sam se za repliku samo da bih podržao ovo što ste vi u svom izlaganju govorili, a to je o onim umirovljenicima odnosno onim radnicima koji su prije navršene 65.godine stekli uvjete za mirovinu bez novčanog kažnjavanja ili kako mi to kažemo penalizacije, a imaju 41 godinu radnog staža. Sasvim sigurno da ti ljudi koji su počeli raditi sa 18, 19 godina ili su počeli raditi prije uglavnom se radi o radnicima koji nisu radili na toplome, koji su radili teške radove i koji sasvim sigurno nakon 41 godine uplaćivanja u Mirovinski fond zaslužuju otići u mirovinu jer nisu više ni u stanju raditi. a druga stvar, njihove mirovine sasvim sigurno da neće biti kao mirovine onih koji imaju VSS jer su uplaćivali manje dobit će manje mirovine i mislim da je to jedna od najboljih odluka u ovom zakonu o kojem danas raspravljamo.
Odgovor na repliku Željko Šemper.
Zahvaljujem kolega Vukšiću na vašoj podršci i smatramo da je ova odredba i ovaj članak jedan od najboljih primjera kako se treba rješavati duži radni staž. Mi u ovom trenutku kao što sam rekao u raspravi imamo oko 11 tisuća takovih radnika s 41 godinom staža i 60 godinom života i oni bi mogli odmah otići u mirovinu, međutim jednim drugom amandmanom pokušavamo riješiti da se čak i njih stimulira da što duže ostanu na svojem radnom mjestu. Naravno vjerojatno sa 60 godina oni to još mogu. Njihova je procjena sama da odrede da li će ići u mirovinu, ali svima nama je cilj da se što kasnije ide u mirovinu i da ti radnici ne moraju ići sa tim uvjetima u prijevremenu mirovinu, mogu odraditi svoj radni staž i tako pridonijeti svojoj kasnijoj mirovini. Isto tako dali smo amandman da se takav staž nakon 41 godine života kao i nakon 65.godine života stimulira i nagradi naravno oni koji to mogu ostvariti.
I kolega Boris Kovačić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, gospođe i gospodo. Evo ja smatra da je ovaj tekst zakona prihvatljiv dakako u ovim socio-gospodarskim uvjetima. Kada smo raspravljali u prvom čitanju o ovom zakonu spomenuo sam dva zvona, da su se oglasila bar najmanje dva zvona kada je u pitanju mirovinski sustav, pa ću to ponoviti i sada. znate prvo zvono je tamo javilo se još sedamdesetih godina prošlog stoljeća čime je ustvari odzvonilo zlatnom dobu mirovinskog sustava. Ne samo na prostoru Jugoslavije dakako onda i naše zemlje nego i u Europi, a možemo reći i u svijetu. I drugo zvono po nekim stručnjacima javilo se već tamo početkom osamdesetih godina također prošlog stoljeća, ali ovog puta zvono na uzbunu, iako to su godine samo da podsjetim kada je još odnos osiguranika i umirovljenika 3:1 odnosno nešto još i povoljnije od toga. Tada se već čulo to zvono koje je zvonilo na uzbunu. Dakako da današnji broj umirovljenika i današnji odnos osiguranika i umirovljenika čini mi se da je ipak službeno 1,23:1 da je to nepovoljno i teško, da raniji odlasci u mirovinu mirovine po posebnim propisima i gotovo nota bene 30% invalidskih mirovina gotovo 30% prije svega je to plod odnosno rezultat određenih politika, a većim dijelom usuđujem se to ustvrditi zna se i kojih. Nikako ne mogu prihvatiti i danas izrečene ovdje konstatacije da je ovaj zakon antiradnički, govorilo se čak o čitavoj paleti bar tri zakona koji su svrstani u tu kategoriju, bez obzira što još o ovim drugim nismo ni raspravljali, a ovaj ponajmanje to nije i tu nikako ne mogu tu kvalifikaciju uzeti za ozbiljno tim više što sada i pored te kvalifikacije i u ovoj sabornici, a i u javnosti tako se često javljaju kvazi zaštitnici radničkih prava i to upravo oni koji možda čitavo desetljeće ili više od toga nisu ni izustili riječ radnik jer je to bilo ne samo protjerano iz javnog govora, nego i jedna odioznost prema radniku, radničkom pokretu, radničkoj klasi i ne znam što sve ne. Nemam ništa ni protiv zaposlenika ni djelatnika i sam sam rabio te termine ali u odgovarajućem kontekstu. Ali s druge strane pripadam onoj manjoj grupi ljudi koji se radnika nikada nije sramio, nikad ga nisam izbacio iz svog vokabulara i dalje smatram da je to jedna draga jedan drag i odgovarajući to je najvažnije odgovarajući izraz. Zašto ovaj zakon nije antiradnički? Pa prije svega mislim i zbog toga što postoje najmanje tri uvjeta za to. Rečeno je ovdje, pa i većina učesnika u raspravama se složila s tim da su ipak poboljšani uvjeti i za odlazak u mirovinu, drugo da je i poboljšan obračun mirovina i treće, da je napravljena procjena održivosti ovog sustava. Možda se tu i najviše lome koplja upravo oko problematike održivosti. I sam promišljam na taj način i naravno da se pomalo pribojavam. Međutim, Vlada je u prijedlogu ovoga zakona napravila i stanovite analize i procjene pa tako se procjenjuje naravno da će ovaj ukoliko usvojimo ovakav zakon u narednom periodu tamo do 2030. godine iziskivati na rashodovnoj strani povećanje tih rashoda za otprilike 4,5 milijarde. Ali isto tako procjene govore da bi se i prihodi mogli povećati za nekih otprilike 5,5 milijardi. Zašto govorim o svemu tome i zašto mislim da nije antiradnički? I zbog toga što je predlagač prije svega vodio i vodi računa o socijalnoj osjetljivosti, dakako o ekonomskim uvjetima, odnosno mogućnostima. I ono što je posebno bitno možda danas nije bilo dovoljno o tome riječi ali kada smo raspravljali u prvom čitanju daleko više smo o tome govorili a to je demografska slika naše zemlje pa i okruženja usuđujem se reći koje je u svakom slučaju nepovoljno kada gledamo odnos radno sposobnog stanovništva i starenja demografske mase. To je naravno, to su već opće poznata stvar da tako se izrazim i to je ono o čemu se također u prijedlogu predlagač, u prijedlogu ovog zakona također je vodio računa. I to je i navedeno. Dakako da kada govorimo o održivosti znam i za skeptičnost i akademske zajednice posebno stručne javnosti i stručnjaka što se tiče radnog prava, posebice mirovinskog prava koji možda upravo tu najviše izražavaju svoju skepsu po pitanju održivosti tog sustava, pri tome naravno da idu dalje u svojoj procjeni. Jer što se tiče demografske situacije tek nas i očekuju još u svjetlu promatranja mirovinskog sustava, tek nas i očekuju još neki nepovoljniji trendovi a to je da će sada ići ipak u mirovinu i u penziju one tzv. boom generacije, bung generacije '50. i nekih. I to je točno da će opteretiti dodatno ukupnu demografsku sliku naše zemlje. Ali o tome je Vlada vodila računa i u tom smislu su napravljene vjerujem dobre procjene. Na kraju dozvolite mi evo okrenuti ću se prema svojim kolegicama i kolegama iz Hrvatske stranke umirovljenika i uputiti jedan apel prije svega evo gospođama i gospodi iz te stranke. I to molim lijepo iz, ne iz perspektive 30.-godišnjaka, ne bih imao ništa protiv tog, nego iz pozicije osiguranika kojem teče 41 godina radnog staža. Pa čini mi se da imam pravo, nisam pozvan ali da imam pravo govoriti i na taj način i zamoliti vas bez obzira koliko amandmana bude ili ne bude prihvaćeno od strane Vlade koje ste vi uputili na tekst ovog zakona a znam da i vi uviđate socio-ekonomsku situaciju i sve ovo o čemu smo govorili i kroz prvo čitanje i kroz drugo i stručna javnost o čemu govori, mislim da su to razlozi. Znam da i akceptirate ne samo želje umirovljenika i posebno onih sa niskim mirovinama, znam da akceptirate i ostale stranke umirovljeničkog korpusa koje ne sjede ovdje u Saboru, sve mi je to jasno i znam da i o tome promišljate. Ali bez obzira na to i kažem govorim i sad već iz ove perspektive s ovoliko staža, bliži sam mirovini nego dakle, prema tome, mislim da je ovo moguće i jedino moguće rješenje koje je ponudila ova Vlada i da slijedi nam i dalje borba upravo na održivosti ovakvog sustava koji je i predviđen ovim zakonom. Dame i gospodo zahvaljujem na pažnji.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Kovačić, u svojoj ste raspravi se osvrnuli na lažne zaštitnike radnika koji 10 godina nisu spomenuli riječ radnik. Ne znam na koga ste to mislili ali malo pojašnjenje. Nemojte govoriti kao nekada u vašoj partiji o nekim pojavama i nekim ljudima, imenujte one koji to nisu učinili pa da se zna, da javnost zna. Druga stvar koja, ako znadete u hrvatskom Ustavu se ne spominje riječ radnik, nema riječi radnik. U Bibliji ima 40-ak puta se spominje se riječ radnik. U hrvatskom Ustavu nema plaće nego je zarada. Prema tome, ako je nešto antiradničko onda je već i Ustav antiradnički. Ovo što ste rekli na kraju da je to u kontekstu jedino prihvatljivo, mislim da nije jedino prihvatljvo. Malo prije sam govorio o tome da je ta mantra kako upravo na leđima radnika usprkos tome što je 10 milijardi neto prihoda više a čak i kada smo se sreli pogledom ste odobravali ili sam krivo protumačio body language, treba napraviti preraspodjelu. Govori se o socijal-demokratskoj Vladi koja želi sve prelomiti preko leđa radnika. Ovaj zakon upravo to omogućuje.
Odgovor na repliku Boris Kovačić.
Pa ja sam uvijek bio kroz svoj život dosta jasan i nemate mi pravo ovo predbacivati ne znam kao moji prethodnici. Loša adresa, loša adresa sam za tu vašu primjedbu. A teško je imenovati sve jer je širi popis toga, ali kada ste me već, u mom kraju bi rekli povukli za jezik, zar i vi mislite jer i ovdje naravno da je jedan dio išao i gospodina Lesara s obzirom na njegovo uvodno izlaganje. Zar i vi mislite da je on dovoljno učinio '90.-ih godina kad je bio u toj poziciji na zaštiti radničkih prava. Ja mislim da nije.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Kovačić, govorili ste o zvonima u raznim okolnostima, u raznim vremenskim periodima, a ja kažem da i sada zvona zvone i sada zvone na uzbunu, na uzbunu za gospodarski oporavak za povećanje radnih mjesta, za onaj čuveni tsunami. To bi pomoglo i ovom mirovinskom sustavu zasigurno. Ali ono zašto sam se javio za repliku je onaj dio gdje ste govorili o invalidskim mirovinama. Spomenuli ste 30%. Ja znam da je malo manje, ali isto tako previše, slažem se previše. Ali ste govorili na način kao da su sve te invalidske mirovine možda sam krivo, razuvjerite me, da su sve te invalidske mirovine stečene na nekakav ili onakav način, ali želim reći ako je bilo nekakvih stvari, ono uvijek svi asociraju na doktora Rubalu itd., neka se bave institucije koje su zato nadležne i neka rade na tim stvarima. Ali druga stvar, ja vam želim reći da u okolnostima kada su dakle nemamo mi uvjeta ono o čemu je bilo govora, uvjete Švedske, radnog okoliša. Naravno, postratne traume su isto tako treba uzeti u obzir i razne druge okolnosti. Ja svjedočim da su naši ljudi izuzetno bolesni, a da ne govorim o onoj definiciji, ponovit ću je i sad, svjetske zdravstvene organizacije koja kaže da je zdravlje potpuno duševno, tjelesno i socijalno blagostanje. Pa molim vas lijepo recite kakvo je socijalno blagostanje, narod je itekako bolestan i itekako ima velike teškoće i naravno sve češće se obraća liječniku i posljedično tome mnogi idu i u invalidske mirovine, naravno vještačenja to pokazuju i sad će to bit to i jedinstveno tijelo pa i u tom dijelu sigurno treba razmišljati. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Boris Kovačić.
Evo hvala vam lijepo poštovani zastupniče što ste mi dali priliku i dali mi šlagvort da odgovorim i na ova pitanja oko zvona pa i oko invalidskih mirovina. Slažem se ja s vama da zvona i sada zvone na uzbunu što se tiče gospodarskih prilika i ona su toliko zaglušujuća da se i mjere pa i apel Vlade često i ne čuje u javnosti, a mislim da i vaša stranka u tome itekako pripomaže i da nije uvijek najkonstruktivnija u rješavanju tih slažemo se prvorazrednih pitanja i prvorazredne problematike. Naravno, kad sam govorio o invalidskim mirovinama nisam rekao 30% nego sam rekao blizu 30, do 30, naravno da je to 27 i ne znam koliko u decimalama da sam pri tome mislio. I nisam mislio da su sve lažno stečene, nikako i to nije moglo proizaći iz mog izlaganja, ali isto tako mislim da naša nacija nije tako bolesna da bi mi imali gotovo 30% invalida, odnosno invalidskih mirovina. Nažalost, osoba sa invaliditetom ima još i pored toga koji nemaju primanja, prema tome možemo govoriti ako bi se bavili sada statističkim podacima onda sigurno da su ti podaci nešto drugo. Ja sam govorio ukupno o umirovljeničkom korpusu, o odnosu 1,23:1 osiguranih naravno umirovljenik, pa i onda u tom kontekstu i vi se slažete evo što bi rekao gospodin Vukšić, klimate glavom, slažete se da je to sigurno brojka prevelika, nismo tako bolesna i osakaćena nacija, naprosto nismo. Mislim da je Hrvatska društvo zdravih žena i muškaraca.
Završna riječ ministra Miranda Mrsića. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Dakle na kraju ove rasprave ja bih želio još par stvari reći o samom zakonu. Dakle zakon je onaj akt koji omogućava da sve one promjene koje smo predvidjeli u sustavu to provedemo, dakle ne samo što se tiče sustava međugeneracijske solidarnosti nego i sustav koji je vezan uz drugi mirovinski stup, treći mirovinski stup i mirovinsko osiguravajuće društvo. To je jedan cijeli mehanizam koji osigurava da bi mirovine bile prihvaćene i da bi mirovine bile isplative i što se tiče samog sustava, ali najviše se tiče onih koji će odlaziti u mirovinu. Bez ovih promjena koje smo predvidjeli mirovine osiguranika iz prvog i drugog mirovinskog stupa 2025., 2030. bi bile svega između 20 i 30% njihove plaće što je jasno da je nešto što je neodrživo i jednostavno ne osigurava normalni život. Baš zbog tih generacija koje sada stižu i koje će ići u mirovinu mi smo odgovorni da te promjene sada i napravimo i to je ono što i radimo. Jasno da sustav će biti održiv u onom trenutku kada budemo imali više zaposlenih nego što imamo sada tako da transferi iz proračuna budu što manji, ali s druge strane ćemo otvaranjem novih radnih mjesta imati i veće prihode samog proračuna što će također dovesti do toga da je mirovinski sustav održiv. Idealno bi bilo da imamo 1:2, dakle da jedan je u mirovini, dva rade i to je nešto što ćemo vidjeti i u budućnosti i to je jedina šansa da sam sustav zaživi i da bude održiv, a to znači da bi trebalo biti zaposleno u Hrvatskoj dva i pol milijuna ljudi jer broj umirovljenika će biti uvijek tu oko milijun i dvjesto, milijun i tristo, kako god mi okrenuli posebno što nam sada stiže i baby bum generacija. Dakle, generacija onih koji su rođeni pedesetih kada se u Hrvatskoj rađalo između 60 i 90000 djece godišnje što stavlja velike izazove pred sustav i svi moramo odgovorni da one promjene koje radimo u sustavu moraju i trebaju odgovoriti na taj izazov. Ja tu ne bih polemizirao oko ideoloških podjela, oko toga tko je šta, na koji način otišao u mirovinu. Za nas su sve mirovine iste, dakle sve mirovine koje su po zakonu zaslužene one su tamo. I kad govorimo o faktorima preračunavanja ti faktori su pomoćno sredstvo da diskriminiramo mirovine koje su zaslužene po posebnim zakonima od mirovine koje su zaslužene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. On, taj faktor ne služi ničemu da ponovno se preračunava. Dakle, neće biti nikakvih ponovno preračunavanja mirovine, nego će tijekom 2014. svim umirovljenicima u Hrvatskoj koji imaju mirovine po posebnim propisima njihove mirovine će se iskazivati u dva dijela. Dakle, onaj dio koji je zaslužen po Zakonu o mirovinskom osiguranju i onaj drugi dio koji je zaslužen prema posebnim zakonima. Ali će jasno suma mirovanja ostati ista kao što je i bila i danas. U zakonu smo također predvidjeli da mirovine koje su onda vezane uz posebne zakone, a koje se financiraju iz državnog proračuna jer je jasno da za te mirovine doprinosi nisu ti koji će financirati taj dio mirovine da te mirovine trebaju slijediti sudbinu državnog proračuna i na ovakav način to i vežemo i formalno i pravno i vežemo i sustav smo sa ovime, dakle 2014. podijelili na dva vrlo, vrlo jasna sustava. I po prvi put ćemo znati koliko za koji sustav trebamo imati sredstava. I za kraj što se tiče OIB-a i velike buke oko OIB-a koja se digla. Mi smo dakle obustavili u listopadu 49586 mirovina, od toga 2809 mirovina koje su se isplaćivale u Hrvatskoj napominjem da to ne znači da su to državljani Republike Hrvatske jer još po onome saznanjima koje imamo preko 1100 njih nisu niti u biračkom spisku građana Republike Hrvatske. I vidjet ćemo gdje se oni nalaze. To su mahom bile isplate na račune banaka, a mjesto prebivališta uvijek kod nekoga tko ima permanentnu adresu. Dakle, nisu bile stalne adrese. I 46777 je bilo isplata obustavljenih u inozemstvu. Dakle, stanje od prije tjedan dana. Dakle, od prije dva dana, od ponedjeljka, dakle 9.12. u Hrvatskoj je još uvijek obustavljena isplata 1043 mirovine i očekujemo da će se ti umirovljenici ako su u Hrvatskoj vrlo brzo javiti ili će nam se javiti iz drugih zemalja. I obustavljeno je u ovom trenutku 27834 mirovine u inozemstvo, dakle negdje otprilike je oko 20000 umirovljenika iz stranih zemalja dostavilo OIB-e. Dakle, sustav stabiliziramo, dakle u sustavu ćemo imati konačno sve ono što bi trebalo imati. A opet napominjem da će nam OIB služiti i za razmjenu podataka sa osiguravajućim kućama u drugim zemljama. I prva zemlja s kojom ćemo to uspostaviti je Republika Slovenija. Na takav način ćemo i olakšati umirovljenicima koji borave u tim zemljama, a primaju mirovinu iz Hrvatske da se na jednostavniji način dokazuje da je umirovljenik živ i da ima pravo nastaviti primati mirovinu. Evo toliko. Ja se nadam da ćemo dobiti podršku za ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ivan Šuker, replika.
Gospodine ministre, … [[Govornik se ne razumije.]] međutim, najveća je tragedija kad državne institucije se ne pridržavaju zakona koji su doneseni. I neću ovdje govoriti o razdoblju ili ove ili prošle Vlade. Zakon o osobnom identifikacijskom broju jasno kaže kome se dodjeljuje i rezidentima i nerezidentima koji ima bilo kakvu transakciju u Republici Hrvatskoj ne može se izvršiti ako nema OIB-a. Prema tome, niti mirovinsko nije smjelo isplaćivati mirovine onima koji nisu imali OIB. Dakle, neću uopće govoriti o razdoblju ove ili one Vlade. Govorim o zakonu. Međutim, vrlo je interesantno da dan danas još poslovne banke traže jedinstveni matični broj građana, podatak koji u službenoj primjeni Republike Hrvatske nije od 2002. ili 2003. godine. Dakle, deset godina. I mi dok god na takav način funkcioniramo da se nekome da nešto, zapravo da mu se po službenoj dužnosti ne dodjeli nešto što po zakonu mora imati onda će nam se događati ovakve stvari i što se tiče politike socijalne i politike drugih. OIB je upravo uveden zbog toga. Dakle, nitko u Republici Hrvatskoj ne može obavit nikakvu transakciju ako nije evidentiran putem OIB-a, temeljem tim i evidentiran u Središnjem registru. I svaka državna institucija koja treba bilo kakav podatak o nosiocu tog OIB-a naprosto može povući od tuda. Dok god to ne napravimo, dok god državne institucije vrše određene transakcije, a nemaju podlogu za to osnovni identifikacijski znak koji je na kraju krajeva u ovom Visokom domu donesen jednoglasno dotle će nam se događati, jučer smo raspravljali o Zakonu o socijalnoj skrbi, danas o Zakonu o mirovinskom osiguranju. To je možda neki dobivaju nešto što im ne pripada.
Odgovor na repliku, ministar Mirando Mrsić.
Pa Zakon o OIB-u je donesen davno prije jer vi ste ga i implementirali. Ono što je činjenica da dolaskom na ovu dužnost smo mi zatekli u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje preko 80 tisuća osiguranika koji su primali mirovinu a nisu imali OIB. To je trebalo pitati očito vaše kolege ministre prije zašto se to nije raščistilo i zbog čega. Dakle, mi ćemo evo sada imati potpuno čistu situaciju. U ovom trenutku kažem ostalo nam je 40-ak tisuća tih mirovina koje se … [[Govornik se ne razumije.]] , dakle pola od onoga s kojim smo startali. Za tu polovicu ostalu smo dobili OIB-e i kao što sami znate za stranog državljanina koji dobiva transakcije iz Hrvatske vrlo jednostavan je način na koji se traži OIB. Dakle, zahtjev i OIB dobijete. Za hrvatskog građanina baza je bila onaj matični broj građanina, međutim za ovih 2800 je matični broj građana bio ili nije vrijedio ili je bila neka pogreška i potrebno je to bilo uskladiti. Kao što vidite od 2900 obustavljenih mirovina negdje preko 1500 je već ljudi to uskladilo i dobilo mirovine. Napominjem da mi ne obustavljamo pravo na mirovinu, dakle svi oni koji nam dostave te podatke nastavit će se isplata nakon dobivanja podataka. Ali evo konačno ćemo ove godine imati sređen sustav i u Zavodu za mirovinsko osiguranje nitijedna isplata više neće ići a da nema OIB-a.
Zaključujem raspravu. O ovom prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije. Sada bismo odredili stanku do 15,00 sati pa ćemo nastaviti po dnevnom redu. STANKA U 13,19 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o mirovinskom osiguranju, drugo čitanje P.Z.E br. 509. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada RH podnijela je amandmane nakon roka utvrđenog poslovnikom. U skladu s člankom 199. Poslovnika Hrvatskog sabora dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim izjašnjenje. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova 82 glasa za, 20 glasa protiv i 2 suzdržana glasa prihvatili prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim predstavnika predlagateljice, to jest Vlade RH, poštovanog ministra Miranda Mrsića da nas uvede u amandman broj 1 Vlade RH.
Dakle, amandman 1 je ovom odredbom preciznije i povoljnije se određuje umanjenje prijevremene starosne mirovine za navršeni mirovinski staž od 36 godina osiguraniku koji nakon dugogodišnjeg staža osiguranja u efektivnom trajanju odgodi odlazak u prijevremenu starosnu mirovinu sa 60 godina života, potiče se njegov duži ostanak u svijetu rada.
Otvaram raspravu. Nitko nema interesa. Zaključujem raspravu. Dajem amandman broj 1 na odlučivanje. Tko je za amandman broj 1 Vlade RH? Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova, 82 glasa za, jedan izglasan protiv i 7 suzdržanih glasova prihvatili amandman broj 1 Vlade RH i postao je sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 Vlade RH na isti prijedlog?
Ovom odredbom osigurava se jednaki pravni položaj svih korisnika mirovine u sustavu generacijske solidarnosti čija je mirovina niža od najniže mirovine. Propisuje se da uz vjerovnike čija je mirovina određena na temelju plaća odnosno osnovica osiguranja niža od najniže mirovine imaju pravo na najnižu mirovinu. Najniža mirovina određuje se za svaku godinu mirovinskog staža u visini od 0,825 posto od prosječne bruto plaće čime se zadržava jednaka razina za korisnike koji su mirovinu ostvarili prije stupanja na snagu ovog zakona i korisnike koji će ostvariti pravo na mirovinu prema ovom zakonu.
Otvaram raspravu o amandmanu broj 2 Vlade RH. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman broj 2 Vlade RH. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glasa za i 15 glasova protiv, 4 suzdržana glasa prihvaćen amandman broj 2 Vlade RH i postao je sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 3 Vlade RH?
Ovom odredbom predlaže se dinamika izjednačavanja polaznog faktora kojem se umanjuje prijevremena starosna mirovina u razdoblju od 2014—2030.godine primjerenija starosnoj dobi za žene tako da što se uvjet mirovinskog staža prema kojem se određuje postotak umanjenja polaznog faktora svake godine povećava za propisanu starosnu dob s time da bi se za žene kao i za muškarce u 2031.godini primjenjivao polazni faktor prema članku 85.ovog zakona.
Otvaram raspravu. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 3 Vlade RH. Tko je za ? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glasa za, 14 glasova protiv i 4 suzdržana glasa prihvaćen amandman broj 3 Vlade RH i postao je sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Idemo na amandmane prema tablici poštovani ministre. Amandman broj 1 Kluba zastupnika HSU-a
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 istog Kluba zastupnika.
Amandman se djelomično prihvaća. Prihvaća se prijedlog da se u točkama 7.,8., 9.,11. I 12. riječ davanja zamjenjuju riječju primanjem međutim ne prihvaća se prijedlog da se u točki 10.riječ osiguranik zamjenjuje riječima fizička osoba, budući da pravo na mirovinu u sustavu mirovinskog osiguranja i generacijske solidarnosti može ostvariti samo osiguranik, a ne svaka fizička osoba. Pojam osiguranika definiran je u točki 2.članka 8.
U ime predlagatelja poštovani zastupnik.
Prihvaća se obrazloženje. Hvala.
Ostali dio se povlači?
Da.
Hvala lijepa. Amandman broj 3 Kluba zastupnika …
Vlada ne prihvaća.
Povučen. Hvala lijepa. Već smo dobili obavijest od podnositelja amandmana. Amandman broj 4 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista.
Amandman se ne prihvaća. Novi Zakon o mirovinskom osiguranju donosi se na dugoročno razdoblje i u njemu je potrebno utvrditi uvjete za ostvarivanje prava na starosnu mirovinu prijevremenu starosnu mirovinu precizno po godinama zaključno do 67 godine života. Podizanje dobi za stjecanje prava na navedene mirovine predlaže se polazeći od provedenih projekcija demografskog starenja stanovništva izrađenih od strane redovitih članove Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti te drugih stručnjaka na temelju kojih je zaključeno da je produžena starosna dob stanovništva te je u cilju postizanja održivosti sustava kao i potrebe za većom aktivnosti starijeg stanovništva na tržištu rada nužno pristupiti postupnom podizanju dobi za umirovljenje.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Pa Hrvatski laburisti ne vide nijednu osnovu za produljenje dobne granice za odlazak u mirovinu pogotovo jer će primjena ovog zakona biti tek za 17 godina, a imajući sadašnje podatke da 3,2 godine žene kraće žive u Hrvatskoj nego u EU da muškarci 4,1 godinu manje žive u Hrvatskoj nego u prosječno u EU a za primjer mogu vam dati samo podatak da u Francuskoj dulje žene žive 6,1 godinu u Švedsku muškarci 7,1 godinu. Primjena ovog zakona odnosit će se na dio radnika koji rade na teškim poslovima i njihova životna dob neće im omogućiti da odu u punu starosnu mirovinu pogotovo na industrijski teškim radnim mjestima ili za primjer konobari, građevinski radnici, profesionalni vozači pa zbog toga molim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 4 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa, ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 5 Kluba zastupnika HDZ-a.
Vlada ne prihvaća amandman. Osiguranici koji rade na poslovima na kojima se staž osiguranja računa s povećanim trajanjem zbog dugogodišnjeg osiguranja mogu ostvariti pravo na prijevremenu starosnu mirovinu bez umanjenja prema članku 35.
Klub zastupnika HDZ-a traži glasovanje o amandmanu. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 5 kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa, utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 6 istog Kluba zastupnika HDZ-a. Povučen. Hvala lijepa. Dobili smo obavijest. Amandman broj 7 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista. Poštovani ministre.
Amandman se ne prihvaća. Novi Zakon o mirovinskom osiguranju donosi se za dugoročno razdoblje i u njemu je potrebno utvrditi uvjete za ostvarivanje prava na prijevremenu starosnu mirovinu precizno po godinama zaključno do 62.godine života. Podizanje dobi za stjecanje prava na navedenu mirovinu predlaže se polazeći od provedenih projekcija demografskog starenja stanovništva izrađenih od strane redovitih članova Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti te drugih stručnjaka na temelju kojih je zaključeno da je produžena starosna dob stanovništva te je u cilju postizanja održivosti sustava kao i potrebe za većom aktivnosti starijeg stanovništva na tržištu rada nužno pristupiti postupnom podizanju dobi.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Za odlazak u prijevremenu mirovinu koja se produžuje sa 60 na 62 godine isto je obrazloženje kao kod prethodnog amandmana i zato molim glasovanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 7 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa, ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 8 Kluba zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru. Ministre.
Vlada ne prihvaća. Osiguranici koji rade na poslovima na kojima se staž osiguranja računa s povećanim trajanjem zbog dugogodišnjeg osiguranja mogu ostvariti pravo na prijevremenu starosnu mirovinu bez umanjenja prema članku 35.
U ime podnositelja amandmana traže glasovanje. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 8 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa, ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 9 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru. Ministre.
Vlada ne prihvaća. Ostvarivanjem prava na prijevremenu starosnu mirovinu bez umanjenja za dugogodišnje osiguranike sa 60 godina života i 41 godinom staža osiguranja osigurava se odgovarajuća zaštita osoba koje su rano otišle u svijet rada i ostvarile dugogodišnji staž. Osim toga prijedlog se ne može prihvatiti jer je u suprotnosti sa člankom 85.prema kojem polazni faktor za određivanje redovite prijevremene starosne mirovine članak 34.osiguraniku muškarcu sa 40 godina mirovinskog staža i 60 godina života podliježe penalizaciji od 0,10% za svaki mjesec ranije odlaska u mirovinu prije navršenih godina starosti za starosnu mirovinu.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Hrvatski laburisti smatraju da ne treba biti kada je u pitanju navršenih 40 godina staža dobna granica za odlazak u mirovinu jer mislimo da je dovoljno uplate u mirovinske fondove sa 40 godina. To se može potkrijepiti sa činjenicom za odlazak u punu starosnu mirovinu dovoljno je imati 65 godina i 35 godina staža da bi se ostvarilo uvjete za punu starosnu mirovinu, a sa 35 godina staža su manje uplate u mirovinske fondove tako da smatramo da limit od 40 godina za ostvarivanje prava za odlazak u mirovinu bez umanjenja je potpuno opravdani razlog. I molim glasovanje.
Tražite glasovanje? [[Upadica: Da.]] Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 9. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 10. Kluba zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru.
Amandman se ne prihvaća. Osiguranici koji rade na poslovima na kojima se staž osiguranja računa s povećanim trajanjem zbog dugogodišnjeg osiguranja mogu ostvariti pravo na prijevremenu starosnu mirovinu bez umanjenja prema članku 35.
U ime kluba podnositelja amandmana poštovani zastupnik Ante Sanader.
Ja sam kazao na problem profesionalnih vatrogasaca koji rade u javnim postrojbama, dobrovoljnim vatrogasnim društvima i postrojbama u gospodarstvu gdje ti ljudi fizički nisu sposobni nakon 55 godina obavljati kvalitetno tu službu. To je praksa i u svijetu i ne vidim razloga da se ovog vatrogascima ne bi omogućilo, znači da sa 55 godina, 41 godinom staža ne mogu otići u mirovinu.
Tražite glasovanje? Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 10. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 11. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista.
Amandman se ne prihvaća. Navedenom odredbom na primjeren je način zaštićena ova izuzetno osjetljiva kategorija radnika sa navršenim dugim stažem koji su nakon prestanka osiguranja prouzročenog stečajem, a neposredno prije ispunjenja uvjeta za prijevremenu starosnu mirovinu bili neprekidno prijavljeni kao nezaposleni u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje u trajanju od najmanje dvije godine. Neprekinuto trajanje nezaposlenosti od dvije godine primjeren je rok za ostvarivanje prijevremene starosne mirovine i to bez umanjenja koje je propisano za ostvarivanje prava na prijevremenu starosnu mirovinu.
U ime podnositelja amandmana, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Pa ne možemo jednostavno prihvatiti ovakvo obrazloženje, jer radi se stvarno o radnicima koji su ne svojom krivicom završili u stečaju i našli su se na Zavodu za zapošljavanje i onda ovakvom odredbom gdje se kaže da moraju neprekidno biti dvije godine na Zavodu za zapošljavanje i praktično prepušteni su na milost i nemilost pojedinim službenicima na Zavodu za zapošljavanje. Da li će im dati uputnicu da idu na primjer raditi 15 dana za javne poslove i na osnovu toga doći će im do prekida prijavljenog na Zavodu za zapošljavanje i po toj osnovi oni neće moći ostvariti pravo za mirovinu, a dok neki koji neće biti upućeni na takve poslove će moći ostvariti pravo na mirovinu i stavit će se na taj način u nepovoljniji položaj. Zato mislimo da bi bilo primjerenije da stoji odredba 2 godine na Zavodu za zapošljavanje svima onima koji su se našli uslijed stečaja i imaju 60 godina navršenih života i molim glasovanje o amandmanu.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 11. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 12. Kluba zastupnika HSU-a.
Amandman se ne prihvaća. Predloženi polazni faktori razmjerni su starosnoj dobi propisanoj za stjecanje prava na tu mirovinu i dužini korištenja mirovine. Prijevremena starosna mirovina zbog dugogodišnjeg osiguranja određuje se bez umanjenja i ako se ostvaruje s nižom starosnom dobi u odnosu na dob propisanu za starosnu mirovinu. Člankom 85. stavkom 4. povećava se starosna mirovina koja se prvi put ostvaruje nakon 65 godine života i 35 godina mirovinskog staža iz razloga što će se ta mirovina koristiti kraće, a prijevremena starosna mirovina ostvarena zbog dugogodišnjeg osiguranja koristit će se znatno duže. Stoga nije prihvatljivo njeno povećanje.
U ime podnositelja amandmana, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Obzirom da je ovaj amandman konzumiran amandmanom Vlade u najvećem dijelu. Povlačim amandman.
Hvala lijepa. Amandman broj 13. istog kluba zastupnika. Poštovani ministre.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman 14. je povučen. Amandman broj 15. istog kluba zastupnika.
Amandman se djelomično prihvaća. Prijedlog izmjene naslova prihvaća se odredba predloženog člana ne uređuje institut najniže mirovine i stoga se ne prihvaća.
Očitovanje podnositelja amandmana, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Hvala lijepa. Ali to što je ministar rekao da se ne prihvaća prihvaćeno je amandmanom Vlade pa je sve u redu. Doista je došlo do greške u prijepisu. Povlačim.
Sjajna je demokracija. Hvala lijepa. Amandman je povučen, je li tako? [[Upadica: Da.]] Hvala lijepa. Amandman broj 16. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista.
Amandman se ne prihvaća. Ovom odredbom proširuje se krug korisnika koji uz mirovinu raditi na korisnike starosne mirovine što je primjerena mjera u aktualnim uvjetima. Korisnici starosne mirovine ostvaruju mirovinu u višoj životnoj dobi ili zbog dugogodišnjeg staža, pa njihovo ulaganje u mirovinsko osiguranje doseže optimalnu kombinaciju nastanka rizika i ulaganja. Omogućavanje rada i primanja mirovine stimulira se njihov daljnji ostanak u svijetu rada što je posebno važno za deficitarne profesije, a rad do polovice punog radnog vremena ima za cilj udovoljiti potrebama na tržištu rada za takvim oblikom rada.
U ime podnositelja, poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala predsjedniče. Pa Hrvatski laburisti ne mogu prihvatiti u situaciji kad ima 360000 nezaposlenih na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje, kad je preko 70000 mladih koji ne mogu naći radno mjesto, kad imamo 166000 dugotrajno nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje mi omogućujemo da umirovljenici koji su stekli uvjete za punu starosnu mirovinu mogu i dalje raditi pola radnog vremena na poslovima. Po toj osnovi oni imaju dvojaka prava, dok oni koji se nalaze na Zavodu za zapošljavanje nemaju pravo ni da nađu posao. Nismo protiv toga da se nekim drugim zakonom reguliraju prava i da umirovljenici mogu ostvariti dodatne prihode kroz određeni dio rata, ali nismo za to da se konzumiraju dva prava, pravo na mirovinu i pravo na rad. Netko tko je ostvario pravo na mirovinu, taj je u mirovini i po nekoj drugoj osnovi ako radi, mogao bi određena primanja primati, a pogotovo ovdje se radi o rušenju cijene rada jer na ovakav način zapošljavanje umirovljenika, poslodavci će itekako rušiti cijenu rada sadašnjim radnicima i zaposlenima. I molim glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 16 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista koje Vlada ne prihvaća. Tko je za? Ocjenjujem nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 17 Odbora za zakonodavstvo, poštovani ministre.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 18 istog Odbora.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman broj 19 istog Odbora.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 20.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 21.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 22 istog Odbora.
Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku, Vlada RH prihvaća ovaj amandman o izmjeni i obliku budući da pročišćeni tekst Zakona o mirovinskom osiguranju nije objavljen u Narodnim novinama broj 114/2011. nego u Narodnim novinama broj 130/2010.
Prihvaćam i povlačim.
Hvala lijepa. Amandman je povučen u dijelu koji je Vlada izmijenila. Amandman broj 23 Kluba zastupnika HSU-a, poštovani ministre.
Amandman se ne prihvaća, predložena dinamika izjednačavanja poreznog faktora kojim se umanjuje prijevremena starosna mirovina u razdoblju od 2014. do 2030. primjerena je starosnoj dobi za žene i očekivanje u trajanju korištenja mirovine te potrebi da se žene izjednače s muškarcima.
Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Obzirom da je najveći dio amandmana prihvaćen kroz amandman Vlade, povlačim.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Potvrđujem da je većinom glasova, 82 glasa za i 18 glasova protiv donešen Zakon o mirovinskom osiguranju u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo sa - Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 554; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Odbor za ratne veterane. S nama je i predstavnik predlagatelja ministar Mirando Mrsić, uvodno. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama je prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona. Zakon je usmjeren ka potrebi za ostvarivanjem daljnjih ušteda uključujući tu i područje mirovinskog osiguranja na strani dijela mirovina koje se financiraju djelomično ili u cijelosti iz državnog proračuna. Predloženim zakonom proširuje se krug mirovina čije se mirovine smanjuju njegovom primjenom od 1. siječnja 2014. godine jer se također radi o mirovinama ostvarenim prema posebnim propisima što nije bio slučaj u prethodnom zakonu. I s druge strane smanjujemo opseg u pojedinim kategorijama. Predlažemo da se od 1. siječnja 2014. godine smanje za 10% mirovine određene, odnosno ostvarene prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju u mjesečnoj svoti od 5000 kuna uz izuzeće sljedećih kategorija: mirovine u mjesečnoj svoti manje od 5000 kuna, mirovine HRVI-ja iz Domovinskog rata i ratnih vojnih invalida s oštećenjem organizma od 100%, obiteljske mirovine djece smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata bez oba roditelja osim sukorisničkih dijelova ovih mirovina koje pripadaju djeci koja su rođena u braku ili izvan braka s drugim roditeljem odnosno udovici, obiteljske mirovine djece smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, obiteljske mirovine udovica koje su sukorisnice tih mirovina sa djecom smrtno stradalih hrvatskih branitelja, mirovine prema Zakonu o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja i pravima po osnovi nezaposlenosti zaposlenika u istarskim ugljenokopima TUPLJAK i LABIN i mirovine prema Zakonu o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu. Donošenjem i primjenom predloženog zakona postići će se ušteda od približno 303 milijuna kuna u 2014. godini i 326 milijuna kuna u 2015. godini. Što se tiče samog smanjenja mirovina, dakle mirovine se smanjuju 10%, ali neće niti jedna mirovina pasti ispod 5000 kuna. Primjerice, netko tko ima mirovinu, bruto mirovinu 5001 kunu, nakon smanjenja od 10% njegova mirovina će biti 5000kn. Tko ima mirovinu 5500 kuna, nakon smanjenja od 10% njegova mirovina će biti 5000 kuna. To znači da nitko neće biti ispod 5000 kuna. Kad govorimo o obuhvatu ovog zakona od ukupno 184 814 korisnika po zakonima, posebnim zakonima za umirovljenje, ovim zakonom obuhvaća se 43 488 mirovina, dakle umirovljenika. Prosječna bruto mirovina korisnika, dakle korisnika kojima se umanjuje mirovina je 7100 kuna, prosječno se smanjuje mirovina za 640 kuna mjesečno. Smatramo da smo s ovim pravedno teret smanjenja prenijeli na one koji u ovom trenutku imaju nešto veće mirovine. Naravno da bi nam bilo u interesu da ovo ne trebamo raditi, ali situacija u državnom proračunu i državnim financijama je takva da su potrebne uštede da bi osigurali da mirovinski sustav je održiv, da bi osigurali da se mirovine isplaćuju. I ja se nadam da će doći vrijeme da ćemo moći i ovaj zakon staviti izvan snage, odnosno umanjenje staviti izvan snage jer smo to i predvidjeli da ćemo to i napraviti u onom trenutku kada dođe do oporavka naše ekonomije. Pa u članku 6a jasno stoji smanjenje mirovina i mirovinskih primanja, odnosno dodataka mirovini iz ovog zakona prestaje se primjenjivati kad će realni rast bruto domaćeg proizvoda u svakom od tri prethodna uzastopna tromjesečja prema podacima Državnog zavoda za statistiku iznositi najmanje 2% u odnosu na isto tromjesečje prethodne kalendarske godine i ako je deficit Državnog proračuna RH u istom razdoblju manji od 3%. Nadam se da ćemo ovaj zakon prihvatiti, on ide sa ciljem da se osigura isplata mirovina, da se osigura i usklađenje mirovina tamo gdje možemo, a da s druge strane mirovine se isplaćuju na vrijeme. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Da li u ime odbora netko želi uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba Hrvatskih laburista, Zlatko Tušak. Izvolite kolega.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege zastupnici. Kada smo ovaj zakon dobili, onda smo se prvo zapitali zašto je 5000 uzeto kao nekakav okvir za smanjivanje mirovina. Da li je 5000 nekakav financijski iznos koji ispod njega ne omogućava pristojni život na ovim svim poskupljenjima koji jesu i nismo si mogli naći odgovor. Drugo pitanje koje smo si postavili, ima jako puno onih koji jesu u sustavu da su ostvarili mirovinu po posebnim propisima, a koji su uplaćivali i u prvi i u drugi mirovinski stup, ali njihove mirovine su obračunate po posebnim propisima. Po nekima koji su nam se javljali čak i da je njihov obračun mirovine bio kao uplata u generacijsku solidarnost da bi bilo znatno i veće mirovine. Ali ti ljudi jednostavno nisu mogli birati, njima je određena mirovina i sada nekima od njih po sili zakona se smanjuje mirovina. To je nepravedno prema tima koji jednostavno nisu mogli birati, nego su se našli u takvoj situaciji. S druge strane kad gledamo da negdje u Hrvatskoj oko 2 670 000 građana koji prima nekakav prihod, što iz plaće, što iz mirovine, samo 540 000 je iznad 5000 kuna. 2 130 000 je ispod 5000 kuna, a 1 100 000 je 2500 kuna. Ministar je ovdje rekao da će se odnositi ovo smanjenje na 43 488 primatelja mirovina i da će to iznositi financijski 303 milijuna u 2014. godini i 326 milijuna u 2015. godini. Ako ovu 2014.godinu podijelimo na 12 mjeseci dobijemo iznos od 25 milijuna mjesečno. Da li tih 25 milijuna mjesečno će spasiti proračun, to ćemo moći tek poslije vidjeti. Ja mislim da neće. Ako se ponovo i dalje ostanemo ovako ponašati kao što smo se i do sada ponašali, na novce iz proračuna smo itekako znali trošiti za kupnju skupljih automobila, za pametne telefone, za određena skupa putovanja. Tu u tom dijelu nismo htjeli napraviti uštedu. Hrvatski laburisti su pokrenuli da inicijativu za izmjenu Zakona za državne dužnosnike da se smanje plaće, računajući sa smanjivanjem plaća da mi prvi trebamo u ovoj državi biti na udaru, ako treba dijeliti i ostali dio naroda sudbinu sa nama. Ne, prvo idemo svima drugima uzeti ali valjda smo mi negdje zadnji koji bi trebali biti na tom redu. To je nepravedno prema narodu koji itekako veliki teret na svojim leđima ponesao, to je vrlo nepravedno prema 360 tisuća nezaposlenih koji jednostavno ne mogu doći do posla, to je nepravedno i prema onima koji teško preživljavaju. Ovdje kada se uzelo 5 tisuća kuna kao nekakav limit ispod kojeg se neće umanjivati mirovine nije se pitalo da li neki imaju kreditna zaduženja, da li neki imaju obaveze, kakve imaju obitelji, da li je to 2,3,4,5 a možda i 6 članova obitelji i kako će oni kada im se dio mirovine umanji preživjeti? Ne, mi smo odredili presjekli smo 5 tisuća kuna i rekli smo to je to. Rezultat toga sam rekao 25 milijuna mjesečno će biti u proračunu. E sada drugo, zašto nama nedostaje novaca u proračunu? Da li je dvije godine ove Vlade otišlo u vjetar? Da li mi nismo stvorili određene uvjete da se popravi gospodarska situacija u Hrvatskoj? Premijer kaže i sljedeće dvije godine neće nam biti bolje. Onda se postavlja pitanje, da li mi uopće imamo izlaza iz ove situacije i da li ovih 5 tisuća kuna samo početak? Najprije smo svima kresali, ukinuli smo kolektivne ugovore, smanjili smo sva prava, umanjili smo plaće, sada su došle na red i mirovine. Šta će biti poslije ove mirovine? Sve drugo prije, ali plaće državnih dužnosnika one ne. Prijedlog Hrvatskih laburista od 4.mjeseca stoji na čekanju i neće se uputiti ovdje u Sabor da ovdje raspravimo. Vidjeli smo očitovanje Vlade koja je rekla da ne mogu se umanjiti određene plaće jel onda bi došlo u koliziju da određeni stručni suradnici ili neki drugi bi imali veće plaće nego pojedini ministri itd. To je razlog da Hrvatski laburisti neće podržati ovaj zakon ne zbog toga da to u nekoj određenoj situaciji i ne bi bila mjera kojoj bi trebalo posegnuti da se određene stvari i riješe kada je u pitanju deficit u proračunu, nego nećemo podržati prvenstveno zbog toga jel nismo prvo krenuli od sebe pa onda dalje drugima oduzimati određena prava. To je naš stav i toga ćemo se držati i takvih principa i nadalje. Ali bojim se da na ovakav način krenuli smo jednim putem koji će biti nezaustavljiv i da ćemo kresati kudikamo druga prava, a na onom planu na kojem bi trebali posebno raditi, a to je pitanje gospodarskog oporavka, razvoja gospodarstva, novog zapošljavanja i povećanja plaće jel samim povećanjem plaće potaknuli bi određenu potrošnju. Sa potrošnjom bi bilo osigurano više novaca kroz PDV i druga izdvajanja u doprinose, mi o tome tako ne razmišljamo. Mi sami sebi krešemo na neki način prihode i dolazimo u sve goru i goru situaciju. Nitko nam neće riješiti ova pitanja. Ja znam da će iz vladajuće reći je, ali mi smo naslijedili tešku situaciju i tu ne amnestiram HDZ. HDZ je itekako kriv za situaciju u kojoj smo se našli i tu krivicu građani su itekako honorirali na izborima. Ali ne razumijem vladajuće da nisu u tom dijelu ozbiljnije pristupili rješavanju ovih problema nego malte ne na građanima se vodi određena presija i građani sve teže i teže žive i sve teže podmiruju svoje obaveze i rješavaju svoje obiteljske probleme, da ne kažem da se dešavaju i puno veći problemi zbog neimaštine i rastave u obiteljima i sukobe. I imamo jednu vrlo, vrlo nezgodnu situaciju kada uzmemo i podatke da 1/3 hrvatskih građana je na rubu siromaštva onda ne znam da li ove ostale 2/3 građana u Hrvatskoj može potaknuti da ova Hrvatska izađe iz ove krize. Mislim da ovako kresanjem jednim za drugim pravo mi iz krize nećemo izaći samo ćemo još dalje srljati u još veću krizu. I evo to je razlog da Hrvatski laburisti neće podržati ovaj zakon.
Hvala. Prva replika Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Tušak pa evo i ovaj zakon se danas, o ovom zakonu se raspravlja jer je kriza, treba štedjeti, treba kresati prava, treba se solidarizirati, treba se prilagoditi i treba podnijeti teret krize. Čija prava, čija kriza, ponavljam kao što sam i prije u prethodnoj raspravi govorio o tome i ponoviti ću ono što sam i prije rekao o, što je i spomenuo kolega Marić neki dan isto u Saboru, neto dobit se povećava u odnosu na najpotentniju 2008. godinu za 10 milijardi kuna. Mi smo zemlja u kojoj se isplatila najveća neto dobit u odnosu na BDP. I sada prevaljujemo teret krize umjesto na bogate, mi prevaljujemo na umirovljenike. Jer 5 tisuća je ona granica, mogli bi se obogatiti ljudi pa onda bi imali previše bogatih. Mislim, ovo dovoljno govori koliko je ova Vlada socijal-demokratska i kako jednoj šačici bogatih daje sve a onima koji imaju 5 tisuća kuna reže ne gledajući na to što se sa 5 tisuća kuna može kupiti. A što se može sa onim milijardama učiniti s 34 milijarde ili 34 milijarde dobiti koja je isplaćena u 2012. godini, znači neto dobiti, što se može na koji način se to može preraspodijeliti, kako se to može oporezivati, to Vladu ne zanima.
Hvala. Odgovor, kolega Tušak, izvolite.
Hvala. Kolega Vukšić, da, one koji imaju te se ne želi oporezivati, uzima se od onih koji manje imaju tamo gdje se još može uzimat. Idemo praktično putem da sve manje će se moći uzimati a vjerojatno će ostati jedna skupina građana mali broj eto kojima nećemo uzeti, koja će i dalje jako dobro i lijepo živjeti. Ali najgore u svemu tome što se uzima i onima drugima, ne da imaju po posebnim propisima isplaćene mirovine nego prema uplatama doprinosa da su njima obračunate mirovine oni ne bi uopće spadali u ovu kategoriju. I ako ima, i njihove mirovine su preko 5 tisuća kuna ne bi im se po ovom zakonu oduzela mirovina. Ali ljudi jednostavno nisu mogli birati, tu su, dobili su takvo rješenje o mirovini jer su tamo radili i najbolje sada ćemo i njima uzeti jer njima još evo možemo malo uzeti.
Hvala. Sljedeća replika potpredsjednik Nenad Stazić. Izvolite kolega.
Kažete kolega Tušak da ne možete prihvatiti ovaj zakon jer ne polazim od sebe. Ovim zakonom se za 10% smanjuju mirovine po posebnim propisima, popularno nazvane u javnosti povlaštene mirovine. Ja ne znam jeste li vi upoznati s time ali ova parlamentarna većina je ukinula povlaštene mirovine za sebe, za saborske zastupnike. Time je kukuriku koalicija i ova parlamentarna većina ispunila predizborno obećanje. Kažete da ste vi, da biste vi bili za to da si smanjimo plaće. Javno bilježnički uredi ja mislim još rade, otiđite, dajte izjavu da se odričete svoje plaće, neka ostane u proračunu, Vlada će se obavezati da ju pametno koristi za one kojima je najpotrebnija i tako ćete pokazati da niste populist inače ovo je mlaćenje prazne slame.
Hvala. Odgovor kolega Tušak.
Hvala lijepo. Pa kolega Stazić ako je išta od populizma to ste vi danas rekli. Jer to što smo rekli povlaštene mirovine, to je bilo i predizborni program Hrvatskih laburista. I zdušno smo se od prvog dana zalagali da se ukine to i glasovali smo za to i u diskusijama bili smo jedinstveni. Ako ste zaboravili žao mi je ali probajte se sjetiti. To je razlog, to je razlog da uopće ni oko toga niste imali pravo replicirati i govoriti da sam ja populista. Ako sam ja populista vi ste onda demagog, itekako veliki. A kada je u pitanju dijeljenje sudbine sa građanima, ja sam govorio o plaćama i prijedlog zakona koji su Hrvatski laburisti uputili u Sabor i on od 4. mjeseca još nije došao na dnevni red ovdje na raspravu u Sabor. To je razlog.
Hvala. Sljedeća replika Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega slažem se, ovo se ne može ovakav zakon i ovakav prijedlog prihvatiti. Zašto se ne može? Jer zaista zadire u najranjivije skupine našeg društva. Između ostalog to su i branitelji. Pa vidite bilo bi jako zgodno da je ova Vlada reagirala na to što ministar Jovanović recimo nije isplatio putne troškove profesorima, učiteljima koji putuju izvan mjesta stanovanja. To bi bilo odlično. Pa da je rekao, dobro ministre Jakovina kakav Bali i 6 vaših suradnika tamo za lovu koja je znate šta, nedostižna i ja ne znam tko ti to može platiti još. Ali država plaća to iz proračuna. Doduše Jakovini je to svejedno jer on ne brine se za poljoprivrednike. Ma Jovanović se ne brine za prosvjetu. Ma gospodin Ostojić se ne brine za zdravstvo. Mladi liječnici evo ga dali su, apliciraju za Norvešku, odlaze. Pa tko će nas liječiti ovdje u Hrvatskoj? Pa to je katastrofa. I to vaša rasprava je zaista pogodila i odlična vam je.
Hvala. Odgovor kolega Tušak.
Hvala. Ja kada sam govorio nisam govori ni o jednoj skupini, ni o braniteljima, tu su i policajci, tu su i svi drugi. Mislim da o svima moramo govoriti jednako nikoga ne izdvajati kada su u pitanju određena prava. I potpuno se kolegice sa vama slažem. Na puno drugih stvari se moglo napraviti uštede, a te uštede su mogle rezultirati da smo mi danas mogli imati tih 25 milijuna mjesečno u proračunu i ne bi trebalo dolaziti do ovog smanjivanja. Ali ne, potrošeno je na skuplje automobile, potrošeno je na mobitele, potrošeno je na masu stvari možda koje mi i ne znamo, ali ćemo ih tek možda poslije saznati, ja ih samo nagađam jer vjerojatno ako ovakve iscure u javnost onda postoje i neke druge stvari, e tu ne želimo se odgovorno ponašati. Jasno, ako se ne želimo tu odgovorno ponašati i krenuti od sebe onda imamo rezultat ovakav da moramo nekima drugima koji su to najmanje zaslužili skidati prava.
Hvala. Sljedeća replika, Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Tušak, govorili ste o novim zapošljavanjima i zapravo problemu zapošljavanja i zbog toga, zbog nedostatka dovoljnog broja zaposlenih trpi mirovinski sustav. Ma inače političarima toliko su slatkorječivi da im bomboni ispadaju iz usta kad je u pitanju novo zapošljavanje, kad je u pitanju gospodarski rast, kad je u pitanju potencijal, kad je u pitanju ekonomski zalet, a sve više nezaposlenih iz dana u dan i sve više pada ekonomskog. Pa imamo 46 000 nezaposlenih visoko obrazovanih ljudi, imamo 360 000 ukupno nezaposlenih, a svakim danom čujemo da se otvaraju nova radna mjesta, samo je problem što jedno otvoreno radno mjesto donosi do tri zatvorena radna mjesta. Mijenja nam se struktura gospodarstva, udio plaća u ukupnom BDP-u pada iz godine u godinu, a udio dobiti u BDP-u i udio poreza u BDP-u sustavno raste. Ne može se tako izići iz gospodarske krize. I ovaj sada prijedlog zakona ne može biti dobar jer nije sustavna analiza učinjena. Pitam se temeljem čega može netko i procijeniti da je sada 360 000 nezaposlenih, a za 20 godina će bit potreba za 350 000 novo zaposlenih koje Hrvatska neće imati. Ne znam na temelju kakvih premisa se došlo do takve sulude konfuzije. Ne znamo što će bit sutra, a znamo što će bit za 20 godina. To je pretenciozno.
Vrijeme. Završite.
Hvala, neću.
Dobro, mislio sam još rečenicu evo. Nisam mislio imperativno da prekinete nego da završite sa završnom rečenicom. Odgovor, kolega Tušak.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Marić, da, ovaj dio ekonomskih podataka koje ste rekli je, to je problem a pogotovo je problem kada to svedemo na 360 000 nezaposlenih i tu nema novog zapošljavanja. Kad nema novog zapošljavanja onda i jasno da ni određeni pokazatelji, manja je potrošnja, ljudi manje troše, a i oni malo koji imaju boje se zbog situacije i nesigurnosti što će se desiti i to sve ima rezultat refleksije na gospodarsko stanje. Drugo, spomenuli ste 46 000 visoko obrazovnih. Ne, njih neće biti, oni će prvom prilikom kada uhvate otići negdje u inozemstvo, neće se zadržavati ovdje u Hrvatskoj, a sve manje je šanse da oni ostanu ovdje u Hrvatskoj. To je i onaj dio problema kad govorimo o razvoju gospodarstva. Da li ova Vlada ima strategije što je bitno u ovom našem gospodarstvu, da li je to poljoprivreda, da li je to trgovina, da li su to financijske institucije? Da li mi imamo put kojim će ova Hrvatska krenuti? Sve manje je onaj dio realnog sektora koji radi, koji stvara nekakav dohodak ili nekakvu dobit i oni sve teže iz mjeseca u mjesec opstanu jer u ovoj teškoj situaciji vrlo im je teško i raditi. Jasno, boje se i zapošljavati, ne zbog toga da je cijena rada u Hrvatskoj velika nego isključivo zbog toga što nemaju sigurnost, a sigurnost se ne postiže ovako nego ako nema strategije i nemamo cilja.
Hvala. I posljednja replika, Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Tušak, vi ste u raspravi rekli da se ovom potezu pribjegava jer da nema novaca. Kad pogledamo proračun iz 2011. on je na prihodovnoj strani bio manji od projiciranog za 2014. za gotovo 7 milijardi kuna. Ostvarenje za 2012. kaže da ćemo imat više milijardu i pol kuna nego 2011., ostvarenje za 2013. projicira milijardu i pol kuna više nego za 2012. Sad se javlja jedna nelogičnost. Mi smo 2011. isplatili sve, bile su veće plaće, bila su veća davanja, svi kolektivni ugovori, svi dodaci sa puno manjim proračunom. A sad se cijelo vrijeme govori da je proračun da mi štedimo, ubiremo više novaca i ne možemo isplatiti sve što moramo iz državnog proračuna. To nitko ovdje ne želi priznati da li se stvorio sustav koji ne stvara mogućnosti da podmiruje sve obveze koje su se moglo sa puno manje novaca podmirivati u 2011. godini. To je osnovno pitanje i zbog toga i ovaj zakon izgleda kao prevencija neuspjeha, zadanih ekonomskih ciljeva u 2014. godini.
Hvala. Odgovor, kolega Tušak.
Hvala. Kolega Borić, je, vaši podaci su jednim dijelom točni, ali kad govorimo što nas je snašlo, pa snašla nas je kriva procjena ove Vlade. Prvi potezi koji su bili ove Vlade to je bila porezna presija. Porezna presija je dala kratke efekte, poslije tih kratkih pozitivnih efekata mi smo sad došli u jednu situaciju da je to opterećenje za gospodarstvo, da su cijene se podigle, da je standard građana manji i sad smo u jednoj situaciji da ne znamo kako izaći iz ove situacije. A kada je u pitanju proračun, onda jasno, evo čuli ste danas, 3 milijarde novih koje moramo riješiti u našem proračunu. Od kuda ćemo te 3 milijarde riješiti nego da opet nekome uzmemo jer nismo stvorili uvjete da stvaramo.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika, Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa zamjenikom. Gledajte, dizati ruku za ovaj zakon je svakom problem tko malo realno sagledava stvari i doista ovaj zakon ima uporište jedino sa pozicije financijskog očuvanja sustava, mirovinskog sustava, odnosno na neki način ovo je žrtva da bi se imalo indeksaciju mirovina u sljedećoj godini. Dakle, sustav se mora braniti u svojim okvirima iako je predviđeno povećanje financija za sljedeću godinu, ali pretpostavlja se da je to za priljev novih umirovljenika. Ono što meni osobno dodaje gorčinu na ovaj zakon je da smo cijelo vrijeme baratali sa razinom prosječne plaće i da se od te razine neće dirati mirovine, međutim sada imamo iznos od 5000 kuna. Ja se toplo nadam samo da je ovo zadnji puta da na ovaj način diramo u tzv. povlaštene mirovine, odnosno mirovine po posebnim propisima iz jednog jedinog razloga jer možemo ili već sada radimo ili sutra bi radili još veću štetu jer se radi o individualnim pravima. Doista neki od korisnika ovih mirovina mogu imati 95% zarađene mirovine, a svega 5% na neki način povlaštenog udjela i mi njih isto tako diramo. Naravno da temeljem Zakona o mirovinskom osiguranju svi oni imaju pravo preračuna ove mirovine u mirovinu po općim propisima, ali ne po automatizmu nego po svom zahtjevu Zavodu za mirovinsko osiguranje RH. Dakle, ne postoji bojazan da netko tko je doista po općim propisima dobio mirovinu koja se uskraćuje da će ona biti uskraćena jer definitivno korisnik mirovine ima pravo otići u područnu službu zavoda za mirovinsko osiguranje i tražiti preračun, odnosno tražiti izračun svoje mirovine po općim propisima i ima pravo birati za sebe povoljnije pravo, odnosno ono pravo koje mu je na neki način nedodirljivo, a to je mirovina po posebnim propisima. Naravno, moram priznati da smo, da mi je drago da je predlagateljica Vlada RH, odnosno nadležno ministarstvo reklo da se izuzimaju mirovine prema Zakonu o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja i pravima poslovne nezaposlenosti zaposlenika u istarskim Ugljenokopima Tupljak i isto tako zakonu o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu. U redu je da država prihvaća cijenu rješavanja jednog socio-zdravstvenog problema i jednog gospodarskog problema gdje je dokazano apsolutno da se nije više isplatilo rudariti s obzirom na osmerostruko veću cijenu rudarenja i da je ovo bilo za državu Hrvatsku jedno rješenje i tu cijenu treba plaćati. Mislim, ne treba se ovdje misliti da je Bog zna kakvu ustupak napravilo ministarstvo. Radi se o ukupno 15 osoba koje imaju primanje u ove dvije kategorije, koje imaju primanje veće od 5000 kuna, dakle to nije neki veliki popust. Ono što bih htio reći i podcrtati jako da kad ovako idemo na smanjenje, uvijek, uvijek diramo individualna prava. I uvijek griješimo i uvijek imamo repove. I opet podcrtavam, nadam se da nakon razdvajanja će ova priča prestati da znamo koliko tko ima zarađeno, a koliko tko pridodatog prava. Znate, nisu ni prethodne Vlade radile bezgrešno ni u ovom, ni u ovakvim slučajevima ni u drugim slučajevima. Ja ću podijeliti s nama jedno pismo jednog našeg pilota civilnog zrakoplovstva koji nam se obratio kojemu je zbog toga što nema po ovim zakonima povlaštene uvjete za odlazak u mirovinu nego po beneficiranom radnom stažu, država nacionalizirala njegove uplate u drugi mirovinski stup. To ona nikako nije trebala napraviti. Zbog čega? Zato što on ima enormne visoke uplate na osnovi 15% i po toj osnovi je ostvario pravo na najvišu mirovinu. Takvih ljudi ima troje, četvero u Hrvatskoj. Država doista nije imala potrebe nacionalizirati tih njihovih 300 000 kuna koje su u roku od 10 godina skupili u drugom stupu nego ih je trebala pustiti da čekaju 65. godinu, uvjet za starosnu mirovinu i da počnu koristiti recimo dodatnih 1000 kuna mirovine. Jer to njihovo, njihova imovina, dakle, to nema veze s ovim zakonom. Ja samo pokušavam reći kako griješimo kada zapostavimo individualna prava. Nisu svi osiguranici u istim uvjetima. Mislim da smo u Hrvatskoj stranci umirovljenika imali jedan korektni prijedlog, on nije zadovoljio očito resornom ministarstvu po iznosu jer naš forum branitelja u Hrvatskoj stranci umirovljenika je rekao da je ovo nešto što bi trebalo doći zadnje, a da bi trebali preispitati koliko imamo nesuvisle potrošnje u besperspektivnim jedinicama lokalne samouprave. Da li nam baš sve ove agencije koje imamo trebaju ili smo ih stvorili i pojačali i da bi ovo trebalo raditi na način da se iznad određene svote apliciraju postotci tri, šest, devet, dvanaest posto. Mi smo bili otvoreni i za druge kombinacije. Međutim, ministarstvo je mislilo da ovo treba biti ovako i nemam ništa protiv. Dakle, ima pravo predlaganja. Naravno da bi ono što smo mi predlagali bilo puno više posla, jer bi tada bila napravljena ljestvica i oni koji imaju niže bi im se uzelo manji postotak. Oni koji imaju više veći postotak. Naravno i ono što treba ovdje prokomentirati, odnosno volio bih da se ministar osvrne naravno u svom osvrtu na raspravu kako se ovdje umanjuje dodatak na mirovinu za akademike. Dakle, taj postupak jer je on bitno različit od drugih, jer oni imaju praktički svoju mirovinu po općim propisima na temelju dugogodišnjeg staža a imaju onda akademski dodatak, pa me zanima da li se taj dodatak skida deset posto ili ukupno, pa se deset posto skida na dodatku. Dakle, to je jedna dilema da ne bi imali i u okviru ovoga ono bolje ili manje bolje kategorije. I članak 6a. isto tako zaslužuje komentar jer čini mi se da ovo smanjenje za koje bih ja želio da što je moguće kraće traje i da što moguće brže imamo razdvajanja tako da znamo što po pojedincu imamo uplaćeno doprinosima, što je dodatno pravo. Ali ovaj članak 6a. doista ne daje puno nade jer ne vidim to svjetlo na kraju tunela da ćemo 3 uzastopna perioda imati rast bruto društvenog proizvoda veći od 2% i da ćemo uskoro, mada ćemo to vjerojatno u sljedećoj godini morati staviti deficit na razinu ispod 3%. Ali meni je veći problem ovaj rast, rast bruto društvenog proizvoda. I na kraju da ne duljim, opet ponavljam bit će jako teško dizati ruku za ovaj zakon jer se radi i o našim kolegama i članovima stranke i svega tu ima. Međutim, znamo i to da nemamo baš previše izbora u očuvanju drugog instituta to je usklađivanje. Želim samo reći da ćemo imati ispred kluba jedan amandman u članku 4. gdje je formulacija koja se ne koristi u našem pravnom sustavu, gdje je formulacija u podstavku dva sa oštećenjem organizma od sto posto. Koristi se s tjelesnim oštećenjem od sto posto. Znamo da razumijemo o čemu se govori, ali uobičajena ova formulacija koju sam izrekao. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Josip Đakić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Hrelja, u vašoj raspravi vidjelo se je kako vam je drago što su izuzeti iz ovog zakona rudari ugljenokopa Topljak i Labin iz Labina. Kada izražavate da vam je žao i da teškom ćete voljom prihvatiti ovaj zakon trebali ste reći da je vidljivo i lijepo što su izuzeti i stopostotni invalidi Domovinskog rata, da je lijepo i pohvalno što nisu oporezovane djeca bez oba roditelja. Ali da je žalosno što su ostali invalidi predmet ovoga zakona koji sigurno neće s ovim novcima pokrpati proračun, da vam je žao to što su poginuli i njihove obitelji predmet oporezivanja ovakvim načinom, da vam je žao što su obitelji poginulih predmet ovog zakona i što su zatočeni i nestali i roditelji također ti koji zbog svoje djece sada imaju deset posto manje. Bilo bi mi drago da ste i to spomenuli. Zaboravili ste, ali žalite zato što ovaj zakon mora biti u primjeni. Trebali ste reći da vaš koalicijski partner nije izvršio očekivanja u ove dvije godine i da je doveo Hrvatsku na rub kolapsa.
Hvala. Odgovor, kolega Hrelja izvolite.
Moram priznati da ni moj bivši koalicijski partner nije baš riješio sve svoje probleme i da je isto iznevjerio i ove kategorije koje ovdje spominje. Ja se ispričavam što nisam spomenuo, drago mi je da su izuzeti. Evo priznajem to je moja greška. Za sve ove koji su izuzeti drago mi je i tu ste u pravu. Ali znate greške su učinjene mnogo prije. Ovo nikad nije smjelo uči kao uljez u ukupan mirovinski sustav. Ne kažem da ti ljudi nisu zaslužili ono što imaju, ali je to trebao biti posebni fond i onda se ne bi ovo događalo, da se na ime svega skraćuje i jednoj kategoriji koja je označena i stigmatizirana više vremena. Ja se ograđujem za svakog onoga ako se doživio uvrijeđen za svakog onoga koji sve što ima zaslužio. Međutim, vi dobro znate kao i ja da tu ima svašta.
Hvala. Marin Jurjević, replika. Izvolite kolega.
Hvala kolega Hrelja. Rekli ste da je teško glasati za ovaj zakon, iako ste na početku u stvari i objasnili zbog čega se ovaj zakon donosi. Kao što vi dobro znate malo je onih koji rade, a da bi umirovljenici mogli mirno dobivati svoje mirovine i da bi one bile veće. Zašto je došlo do toga? Nešto ste sada rekli, ali znate postoji jedna izreka na našim otocima koja kaže bravura je živit bez lavura. Dakle, vještina je živjeti bez rada. Puno je onih koji misle da se može živjeti bez rada i u jednom trenutku ova je država nakrcala područje umirovljenika umirovljenicima koji su imali 40, 45 godina do 50 godina. I što se desilo? Da jedan koji radi, onaj koji lavura, nosi na leđima tri ona kojima je ponekad to samo bravura. Dakle, vještina da sjede na leđima onoga koji radi. Tu je problem, to je temeljni problem. A bogami nije ova Vlada dovela do toga, ona samo pokušava izaći iz situacije koja je gotovo nemoguća, koja je teška i umjesto da se svi upregnemo u ista kola e sad slušamo kako ova Vlada ne valja, kako ne zna, kako je ona najgore moguće rješenje jer ne može riješiti ono što su joj drugi natrpali na leđa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a [[Upadica: E, op, op bilo je.]] A pardon, odgovor. Izvolite kolega Hrelja. Niste digli pločicu [[Upadica: Je, nismo vidjeli.]] Dobro, hvala.
Jesam, jesam. Ovako, uvaženi kolega Jurjević znate kad bi u ovom Visokom hrvatskom domu citirali narodne poslovice onda bi najmanje pogriješili ja sam siguran. Međutim, znate ja sam izrazio svoj između ostalog i osobni stav, a i stav kluba jer u svom članstvu imamo popriličan broj ljudi koji će biti oštećeni ovim zakonom za koje ne bih rekao da to što imaju nisu zaslužili ni u kom slučaju, časni ljudi. I morate nas razumjeti da je kao i kod vas i kod nas i da sam čini mi se rekao jedno šire mišljenje da je teško uvijek dizati ruku za zakone koji reduciraju prava. To nije moguće uvijek izbjeći ali da je teško, teško je. I nije baš ono baš me briga tako da nitko ne misli da se mi ovdje igramo i da ne razmišljamo o posljedicama svojih odluka. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a potpredsjednik Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. HINA-ina vijest - branitelji pristali na smanjenje mirovina. Predstavnici udruga hrvatskih branitelja podržali su u ponedjeljak prijedlog mjera Hrvatske vlade prema kojima bi se braniteljske mirovine smanjile. Predsjednik Udruge veterana Domovinskog rata je iskazao povjerenje Vladi. Kada nam je obrazložena situacija rekao je svaki hrvatski branitelj mora biti svjestan da preuzme dio tereta na svoja leđa. Kao i na početku Domovinskog rata i stvaranja domovine spremni smo odreći se dijela primanja koja bi pomogla u konsolidaciji državnog proračuna i izvlačenju iz krize RH poručio je HDZ-ovac Josip Đakić, inače predsjednik HVIDRA-e. Vijest HINA-ina nije od jučer ni od prekjučer. To je vijest od 20. srpnja 2009. godine. 2010. godine HDZ je predložio i svojom većinom prihvatio zakon koji se zove prijedlog Zakona o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona. Evo ga, imao je oznaku 545, današnji ima oznaku 554, koincidencija. Prema tom HDZ-ovom zakonu smanjene su mirovine svim braniteljima, djeci poginulih branitelja koji su ostali bez oba roditelja i svim 100%, ne bili su izuzeti 100%-ni invalidi prve kategorije, samo prve kategorije ne svi 100%-ni. To je ono što je predsjednik HVIDRA-e tada zdušno podržavao. Djeca poginulih branitelja bila su izuzeta tek pred same izbore u rujnu 2011. kad je bilo očito da HDZ gubi izbore pa je bilo nužno eto pokušati ovakvim jednim trikom možda pridobiti malo više povjerenja. Ja sam tada govorio, kada je HDZ predlagao smanjenje 10% za sve tzv. povlaštene mirovine, ja sam govorio u ime kluba SDP-a. Danas sam izvadio fonogram te rasprave, mogao bih ponoviti bez promjene ijednog zareza, bez promjene ijednog veznika. Što sam rekao tamo? Odmah na početku sam rekao kako će klub SDP-a podržati donošenje ovog zakonskog prijedloga. Jer klub SDP-a je bio odgovorna opozicija koja je shvaćala situaciju i koja je podržala Vladu kad je predlagala ovakve mjere jer je shvatila da je to nužnost. Rekao sam tada bojali su se tuneli, prodavala se struja jeftino pa je novca nestalo. Umirovljenici pa makar i ovi koji su u mirovini po posebnim propisima morat će nadoknaditi taj novac, to je bit ovog zakonskog prijedloga. Vidite, ja sam tada naivno spominjao samo tunele i HEP jer tada još nisam znao za FIMI MEDIA-u, za Planinsku, za INA-u i za MOL. To su dodatni razlozi koji su nakalemili na ove zbog kojih i ova Vlada mora za istom mjerom posezati. Ta bezobrazna, drska pljačka. Rekao sam tada mirovine na teret Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje po godinama staža, po uplatama i nekakvog dodatka koji bi se isplaćivao iz proračuna a koji bi donio Hrvatski sabor e to bi bilo sustavno rješenje. Znači, izdvojiti za sve ove po povlaštenim propisima. Dio mirovine si zaradio radom, uplatama i taj ti dio nitko ne dira. Ali ovaj dodatak to mora ići iz državnog proračuna i to mora biti posebni dio mirovine. To sam tada govorio u ime kluba SDP-a, a danas prije podne smo raspravili zakon kojim to ova Vlada provodi. E tako se ponaša dosljedna stranka. Koji su sada to sve i tamo sam tada sam govorio koji su to sada sve grupacije obuhvaćene. Prva i najbrojnija hrvatski branitelji, tada ih je bilo 68 630, sada ih ima 72 432, 3802 branitelja su razlika. Povećao se braniteljski korpus. Ti su se valjda u rat uključili 2010. Onda sudionici NOR-a njih je tada bilo 40 633, sada ih ima 23 973, pa Hrvatska vojska pa pripadnici Hrvatske domovinske vojske od '41.do '45.bilo ih je 19 000 sada ih je 11 114. Tada sam rekao ministre Mrsiću, tada sam rekao da ne znam zašto se ova grupacija zove pripadnici Hrvatske domovinske vojske jer takve vojne formacije u 2.svjetskom ratu nije bilo. Postojali su partizani, oni idu u ovu grupu sudionika NOR-a, postojale su ustaše i postojali su domobrani. Pa ministre ja vam predlažem, ja ću ponoviti ono što sam govorio 2010.zatražite na Vladi da se ovo izmijeni, da se ljudi nazove bratu prema formacijama u kojima su bili. Pa neka napišu da su bili u domobranima ili da su bili u ustašama pa će biti lakše kada budemo znali koji su bili u ustašama bit će lakše organizirati da blokiraju predsjednika i Vladu kada bude polagala nekakav vijenac antifašizmu ako je takvih spomenika u Hrvatskoj uopće ostalo. 4. grupacija rekao sam tada radnici na određenim poslovnima unutarnjih poslova i pravosuđu, dobro, pa Hrvatsko vijeće obrane, građani koji ne žive u RH nisu u njoj nikada radili, nisu iz svojih plaća izdvajali ni lipu u mirovinski sustav RH ali RH eto nesebično, požrtvovno iz proračuna iz poreza građana i njima isplaćuje mirovine i to još povlaštene. Dobro. Kako je Odbor za ratne veterane tada ocijenio HDZ-ov prijedlog zakona? u ime Odbora za ratne veterane predsjednik odbora gospodin Josip Đakić, Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 19.sjednici održanoj 20.svibnja 2010.godine razmotrio je prijedlog Zakona o smanjenju mirovina određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju. Odbor se ne protivi donošenju zakona po hitnom postupku, odbor prihvaća prijedlog zakona. Većina branitelja svjesna je trenutka u kojem se nalazimo i žurne potrebe za gospodarskim oporavkom, izlaskom iz krize za što postoji niz mogućnosti na raznim područjima, kaže Odbor za ratne veterane. U ime kluba HDZ-a tada je govorio Boris Kunst ako ga se još netko sjeća. On je rekao da HDZ zdušno prihvaća prijedlog zakona o smanjenju mirovina uključujući i ovih braniteljskih. Od HDZ-a je još govorio Stjepan MIlinković, razmišljanja su različita naravno ili sa lijeve ili sa desne strane što i zašto ali svakako je potrebito reći da se radi o odgovornosti i o odlučnom postupanju i u tom dijelu ja ću podržati ovaj zakon. ne znam hoće li i ovaj današnji. E onda šlag na tortu, govori i uvaženi kolega Đakić i kaže "Zasigurno da hrvatski ratni invalidi kao populacija stradalnika iz Domovinskog rata nisu ti koji gledaju na ovo samo iz perspektive materijalnoga nego gledaju i u stabilnost države Hrvatske, njezinog proračuna, njezinog opstanka itd. zasigurno su ovdje mjere nisu ni popularne ni lagane i kada smo raspravljali o njima i sa populacijom koju ja zastupam zasigurno smo imali dvojbi ali nismo imali dvojbi oko toga da je 10% nužno za sve linearno i jednako svima onima koji imaju preko 3.500 kuna, to nije bilo dvojbe. Svjesni i savjesni prema Hrvatskoj državi koju smo željeli i koju volimo i danas i koju želimo da i dalje funkcionira na pravnim osnovama. Solidarizirajući se sa svima drugima kako bi ostvarili svoja primanja želimo naglasiti da 10% smo prihvatili kao nužnu i potrebnu danas u donošenje". Dobro sada o stilu nećemo. Da, povlaštene mirovne stalna tema pojedinaca koji ne žele promijeniti svoju retoriku, koji ne žele zapravo biti suglasni da nitko se od hrvatskih branitelja nije borio ni za privilegije ni za povlastice, borio se za domovinu Hrvatsku jer je tada to bilo potrebno. Stoga vjerujem da su prije svega invalidi, obitelji poginulih, djeca, zamislite djeca, oni koji su bez roditelja svjesni situacije i da će zajedno solidarno sa cijelim hrvatskim društvom iznijeti teret ove krize itd., itd. Ova dva zakona taj HDZ-ovski i ovaj današnji, oni pričaju jednu priču. Pričaju priču o dosljednosti i o nedosljednosti, priču o ozbiljnosti i o populizmu, priču o odgovornosti. Tu priču trebaju čuti građani Hrvatske. Da li bi ovaj zakon uopće bilo potrebno donositi? Dali bi uopće bilo potrebno smanjivati bilo čije mirovine pa i te po povlaštenim propisima da Hrvatska tako temeljito tako bezobrazno opljačkana? Uvjeren sam da ne bi, kolega Đakiću zasigurno ne bi. Ali nakon te neprimjerne pljačke, nakon pustošenja Hrvatske ovoj Vladi ne preostaje drugo nego spašavati brod, spašavati brod u kojem ste izbušili rupe i u koji prodire voda. I dok se te rupe ne poprave, a trebat će vremena da se one poprave, moraju se uključiti pumpe, mora se voda izbacivati van. Mora, moram da bi se brod spasio. Nagnuli ste ga opasno, oštetili stravično. Zanima me šta ćete danas reći? Ja u ime SDP-a mogu ponoviti sve što sam govorio i onda. Zanima me kako ćete se vi odnositi danas prema vašim ondašnjim riječima prema vašim ondašnjim stavovima. Klub SDP-a nije sretan što se ovaj zakon mora donijeti. Nesretni smo, nesretni smo. I shvaćamo ga kao nužnost. Nužnost zbog vašeg djelovanja u posljednjih 8 godina. Hvala.
Sada ćemo krenuti na replike. Prvi se javio Josip Borić [[Upadica: Đakić.]] A pardon, Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Da, sve je točno što ste pročitali iz mojih nastupa i govora. I danas ću ja ponoviti jednako kao i onda. Da, nismo bili za prihvaćanje ali smo bili razumni i prihvatili smo u koordinaciji svih udruga, u raspravama koje smo vodili 10 puta za redom kako bi usuglasili stavove i mišljenja, kako bi pomogli državi Hrvatskoj. I nikada nismo kao vi nazvali hrvatske branitelje šovinistima, barbarima i neznalicama. To su vaše riječi koje ste uputili hrvatskim braniteljima, pogledajte. Sramite se tih izjava svojih i govora. Mi smo Hrvatsku državu stvorili u krvi, dijelovima tijela, znoju i našim ranama i toga se ne stidimo gospodine Staziću. Što ste vi činili u to vrijeme? Da niste možda za 7 kuna ljetovali na moru? Da niste besplatno, bespravno koristili državnu garažu kao što koristite i danas? Zar ste vi uopće lik koji smijete govoriti o nekim pravima hrvatskih branitelja? [[Upadica Batinić: Kolega Đakiću!]] O životima, o životima poginulih [[Upadica Batinić: Kolega Đakiću!]] O obiteljima koje su stradale u Domovinskom ratu, o nestalima koji danas se traže.
Kolega Đakiću opominjem vas. Prekoračili se… …/Upadica Đakić: Ma koga opominjete gospodine potpredsjedniče? Prekoračili ste Poslovnik.
Koga opominjete? Zašto me opominjete? Pa što se desilo, … [[Govornik se ne razumije.]] i vi.
Kolega Đakiću izričem vam opomenu. Imate još vrijeme za repliku a ja vas molim da se držite Poslovnika. … [[Upadica se ne čuje.]]
Znači devastirana Domovina kao što je vi zovete 2 godine krpate rupe i produbili ste ih još više. Sa 16 milijardi proračunskog deficita, sa svim negativnim trendovima, uništili ste sve što se dalo uništiti. 25 tisuća obrta ste zatvorili i o čemu vi uopće imate više govoriti. Recite mi što ste vi to radili, gospođa koja dobacujete, vi se sjetite svog muža i onih tereta koji se stavljaju njima, … [[Govornik se ne razumije.]] /Upadica Batinić: Vrijeme kolega Đakiću./
Imamo odgovor na repliku potpredsjednik Stazić. Odgovor, izvolite.
Ajmo od ove zadnje vaše uredbe. Suprug gospođe Sobol je pravomoćno oslobođen svih optužbi. Prema tome nekome tko je pravomoćno oslobođen svih optužbi supruzi njegovoj nešto prigovarati pa to može samo čovjek bez imalo obraza, bez stida. E sada ovako, sada dalje. Branitelji, hrvatski branitelji pa to su i Kotromanović, to su i Fred Matić kojima ste u Vukovaru onemogućili da zapale svijeće svojim mrtvim sudrugovima. Dijete poginulog branitelja to je Bojan Glavašević koga ste spriječili da zapali svijeću svome mrtvom ocu, to je vaš odnos prema braniteljima. Nisam ja branitelje nazvao barbarima jer bih onda barbarima nazvao i Freda Matića i Kotromanovića. Ne, ne, ne, ne, ja sam nazvao one koji ne znaju da je ćirilica hrvatsko pismo, da je njom, tom ćirilicom napisan Poljički statut, da su Franjevci u Bosni do 19. stoljeća pisali ćirilicom. Barbarima sam nazvao one koji razbijaju dvojezične ploče. Jer onaj koji čekićem nasrće na slova taj će sutra tim istim čekićem razbiti nekome glavu. O tome vodite računa Đakiću, o tome sam govorio.
Hvala. Sljedeća replika Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Staziću, vi kada govorite uspoređujete stvari koje su se dogodile prije gotovo 4 godine kada je Hrvatska bila praktički na početku jedne globalne ekonomske i financijske krize koja ovu zemlju trese evo već punih 4, 5 godina. Zaboravljate pri tome da ova Vlada gotovo ništa nije učinila niti ima bilo kakve rezultate na sanaciji takvog stanja. Zaboravljate činjenicu da je Hrvatska jedina zemlja u regiji koja nije još uvijek izišla iz krize, sve druge zemlje su izišle iz krize jedino Hrvatska nije izišla iz krize. I upravo branitelji su ti koji trebaju plaćati cijenu nesposobnosti ove aktualne vlasti koja nije u stanju niti je sposobna niti kompetentna da se suoči sa ovim ogromnim financijskim i ekonomskim izazovima. To je razlog i to je ključna stvar koja dovodi do ovakvog zakona i smanjenja mirovina od 10%. I zaboravljate jedne stvar, HDZ-ova vlast i HDZ-ova Vlada je uvijek imala dijalog sa braniteljima. I kada su se donosile najteže i najnepopularnije mjere barem se sa braniteljima razgovaralo. A vi niste u stanju ni sa braniteljima razgovarati iz jednostavnoga razloga jer se bojite branitelja.
Hvala. Kolegice i kolege ja bih molio da se suzdržimo komentara, dobacivanja, u tijeku je rasprava i molim vas da se i mi držimo Poslovnika svi zajedno. Imamo odgovor na repliku. Kolega Stazić, izvolite.
Kažete ova Vlada nije učinila ništa. Pa netočno je. Deficit od 25,7 milijardi smanjila je na 17 koliko je mogla. Svi bi voljeli da je više i svi bi voljeli da toga deficita nema, deficita kojeg ste vi stvorili, zaduživali ste se po svijetu. I to zašto? Ma ne zato da biste nešto izgradili nego da biste to mogli pokrasti. Zato ste zaduživali Hrvatsku. Našao sam repliku koju sam tada 2010. izgovorio Đakiću i slušajte kolega Iviću što sam mu rekao. Kažete, dakle Đakiću, zasigurno ćemo izdržati ove mjere koje je pripremila Vlada Republike Hrvatske, u to uopće ne sumnjam, ali hoće li umirovljenici koji imaju 3400 kuna pa makar i po posebnim propisima ali 3400 kuna i kojima sada uzimate 10% Kažete borili su se za ovu zemlju, jesu, borili su se ne samo za slobodu ove zemlje nego i za Hrvatsku kao zemlju blagostanja. Kad ste osvojili vlast naslijedili ste BDP od Račanove Vlade od 6,5%, sve ste uništili, kao što ste '99. ostavili zemlju sa negativnom stopom rasta, tako ćete je ostaviti i nakon ovih izbora. To ste učinili građanima Republike Hrvatske pa i tim istim braniteljima jer i oni dijele sudbinu ove zemlje. Kao što vidite nažalost, bio sam dobar prorok, nažalost dobar prorok. Opet ste ostavili zemlju u dugovima, u padu BDP-a, pokradenu, opljačkanu, zapuštenu. Znate što mi je Đakić tada odgovorio, smijete se ko kreten jer tako i izgledate. To je razina vaših saborskih zastupnika. Hvala. Hvala. Isprika kolega Milas, replika. Krivo sam zapisao, najprije kolegu Ivića onda vas.
Sve u redu gospodine potpredsjedniče. Kolega Stazić, ja neću, ne želim i ne umijem razgovarat na ovaj način, ovakvim dijalogom kakav se ovdje vodi, ali ako se već vraćamo u povijest onda se vratimo zaista koju godinu unazad pa recimo da izgleda svakoj Vladi koja prolazi kroz ovu nesretnu zemlju izgleda da je po defaultu ako joj ne ide dobro, ako nema gospodarskog učinka da jednostavno skine braniteljima, skine obiteljima pa kako im Bog da. Tako se dogodilo i 2000., dapače tad su mirovine da ne kažem okrenute za 180 stupnjeva, ukinute su čak i osobne invalidnine koje se nikad nisu vratile. Dogodilo se 2010., ali evo događa se i danas, premda su branitelji uvijek bili … zadnja linija obrane. Zašto se to tako događa to moramo zapitati sebe, ne branitelje. I drugo, kad se vraćate u povijest i govorite o kojekakvim kategorijama, ustašama, partizanima, antifašizmu pa u kontekstu Vukovara nemojte govorit u kontekstu nego recite konkretno jer oni u Vukovaru za koje vi govorite da su spriječili Kotromanovića ili nekog drugog predsjednika, pa puno njih koji su tamo bili pokazali su svima ovdje što je antifašizam na način da su velikosrpske fašiste '91. spriječili da učine ono što su mogli i omogućili svima nama da ovdje sjedimo. Tako da nemojte u kontekstu govoriti nego ako govorite, govorite konkretno. Hvala.
Hvala. Odgovor, potpredsjednik Stazić. Izvolite.
Kolega Milas, vi znate da ja vas izuzetno cijenim. Vi ste jedan razuman čovjek, čini mi se i dobar čovjek, pošten čovjek. Nije isto, čak se nije isto radilo 2010. i sada. Tada ste smanjivali braniteljske mirovine sve iznad 3500 kuna, sad je donji limit 5000 kuna. Nije isto. Zagrabili ste više, zagrabili ste dublje. Ja sam i tada razumio i rekao sam u ime SDP-a sam govorio i shvatili smo to, razumjeli smo tu potrebu i podržali smo vas, podržali smo vas kao pozicija. Nismo htjeli na tome ubirati jeftine političke poene i nekakav jeftini politički ekstra profit. Nismo htjeli. Bili smo odgovorni. Ja vas pozivam, vas kojeg stvarno cijenim kao razumnog čovjeka, razumite vi ovu Vladu sada, razumite da je to nužnost i razumite da to ne predstavlja nikakvu zloću hrvatske Vlade ili nekakvu pakost nego neophodnu, nužnu mjeru da se spasi brod da ne potone.
Hvala. Đurđica Sumrak, replika. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Stazić, govorili ste i moralizirali ovdje i to baš vi i to ispred Vlade kako je već zovu Vlade neostvarenih političkih obećanja. Govorili ste i žalovali nad 2009. i kako su branitelji i ostala populacija trebali smanjiti svoje mirovine i što ste vi upućivali. Vidite, 2000. godine kad ste došli na vlast jednako tako ste bez ikakve skrupule 10 000 otpustili vojnih i policijskih djelatnika pa i ukupan dug za vraćanje tih tužbi Vladi nakon 2003. godine bio 6 milijardi,a onda ste govorili gospodine Stazić o tunelima koji su se farbali. Je, oni koji su farbali te tunele oni su sad u Remetincu, a dok su oni to farbali vi ste uredno sa nekim sad, tu su već to i ministrice, provodili svoja ljetovanja, to vas boli ali to je istina, za 7 kuna i vi tu stojite, oni su u Remetincu a vi stojite i moralizirate. A onda kolega Stazić nikako da zaplačete nad prosvjetnim radnicima, nad onima koji putuju izvan svog mjesta stanovanja pa nikako da se smilujete liječnicima, pa nikako da se smilujete 360 i više tisuća nezaposlenih, a kad ste došli na vlast bilo ih je 317 000. Dizali ste strašnu bunu, obećavali da će to biti ispod 200 000 zaposlenih, a eto vidite što je nesposobnost učinila i gramzivost. Nikako da upozorite na gramzivost kolega Staziću, nikako da na to upozorite vaše Vlade i ljudi iz vaše Vlade ljetovanja na Baliju, pa to je sramotno. U ovo doba. Auti, telefoni i ostalo. Hvala.
Hvala. Vrijeme vam je isteklo kolegice Sumrak. Imamo odgovor na repliku, potpredsjednik Stazić. Izvolite.
Pa gledajte, ta vaša mantra o ljetovanju za 7 kuna na Brijunima prvo to nije istina, a drugo to se nosilo pretprošle političke sezone, potpuno ste de mode. Osim toga prigovarati 7 kuna nekome tko je pokrao 7 milijardi kuna je posve neozbiljno. … /Buka u dvorani./… Kažete da sam prigovarao tunele, farbanje tunela. Pa jasno da sam prigovarao farbanje tunela kad ste farbanje tunela plaćali po tri puta. Tada još nisam znao, kad sam govorio o tunelima tada još nisam znao koliko se pokralo na gradnji autocesta koje su koštale po km 10 puta više nego u Račanovo doba. A znate kad smo već kod tih tunela, možete vi farbat koliko god hoćete, možete probati farbati ali građani vam nisu tuneli da se daju farbati nekoliko puta.
Hvala. Ponovo apeliram kolegice i kolege, nemojmo dobacivati iz klupa. Evo molim. Nastavljamo sa replikama. Branko Vukšić, izvolite.
Uvaženi kolega Staziću, pa ovo saborskim zastupnicima koji nisu u istom klubu je teško priznati neke stvari. Ali moram reći nisam nikad to izrekao odlično pripremljen govor. Tukli ste suparnika njihovim oruđem i u tom dijelu se u potpunosti slažem. Nismo toliko blisku da bi vam davao komplimente, politički mislim nismo toliko bliski. Prema tome, bliži sam s njim nego s tobom, jasno. Ono što vama nedostaje, Vladi Republike Hrvatske to je dijalog, to je dijalog koji nedostaje, a što ima viška HDZ to je manipulacija. I ne bi smjelo se voditi ovako užarena diskusija ne zbog toga što se bojimo, plašimo zato što to nije dobro. Zato ako nešto što je bilo 2010. čak znam da je jedna kolegica rekla da sa oduševljenjem prihvaćaju smanjenje, sa oduševljenjem. Sad toliko đonom napadati ono što se isto radilo. Mislim da nije dobro, nije dobro zbog branitelja, nije dobro. Mislim da i ono, da ne otvaramo rane Vukovara koje su bile davne i ove koje su sada, koje su se otvarale kad se manipulira pojedincima i kad je ta manipulacija uperena ne da bi se ostvarila neka prava, nego da bi se netko rušio. To nije lijepo, to nije dobro i to sasvim sigurno da ovdje ni nama kao Saboru ne priliči i da trebamo trezvene glave raspravljati o ovom zakonu. Je li to dobro ili nije? Moja kritika jest to na one 34 milijarde dobiti. Mene to boli, preraspodjela. Bogati imaju sve više, a siromašni sve manje.
Hvala. Odgovor potpredsjednik Stazić, izvolite.
Pa gledajte na ovaj prvi dio vaše replike gdje me hvalite da sam dobro pripremio raspravu neću odgovarati jer bih se morao složiti s vama, a onda bih ispao neskroman. Ali na ovaj drugi da Vladi fali dijaloga hoću. Ne fali Vladi dijaloga, samo za dijalog je potrebno dvoje. Premijer je išao u Vukovar razgovarati sa tim famoznim Stožerom. Primio ih je kod sebe da razgovara sa njima, a kako su oni uzvratili na to? Da blokiraju cijeli državni vrh i da pokažu da zapravo uvježbavaju puč. Prema tome, sve je u organizaciji HDZ-a. Sa takvim teško možete ostvariti dijalog, oko toga ćemo se morati složiti.
Hvala. Imam zapisano Sunčana Glavak, replika. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi potpredsjedniče Stazić vi ste vrlo teatralno ovo sve izveli. Upućujem komplimente na teatralnost, ali bojim se da ste vi bili ispred kluba upravo zato i zaduženi ali bili ste na vrlo tankom ledu. Kada ste se vraćali u prošlost i rekli ste da ste vi bili odgovorna opozicija i nas pozivate da mi budemo odgovorna opozicija. Uvaženi potpredsjedniče kada dođe neki prijedlog, budite uvjereni koji će biti u interesu građana Republike Hrvatske mi ćemo ga podržati. Međutim, žao mi je što ste apostrofirali branitelje u ovakvom kontekstu i dobro ste to smislili, da ovu raspravu odvedemo u jednom drugom smjeru. I molim vas, vodili ste se onim napad je najbolja obrana. Vi znate biti vrlo konstruktivni, ja to znam, ali danas imate nezahvalnu ulogu braniti ono što je teško obraniti. Kažete da ste ovdje da biste nas spasili. Ja vas doista molim nemojte nas spašavati ovakvim načinom, jer onda nam doista pomoći nema. Što se tiče ovakvog načina rasprave ja vas lijepo molim ja sam dijete radničke obitelji, ništa nisam ukrala kao i brojni moji kolege ovdje iz HDZ-a i prestanite već jednom svima nama govoriti da smo lopovi. Budite pošteni, ukažite prstom na one koji to jesu i molim vas nakon dvije godine vlasti budite odgovorni. Ako još jednom učinite ovo doista prema nama, onda vas molim da se ispričate jer ovakvim načinom vrijeđate i moje roditelje koji su pošteno radili kao radnici i sve nas koji pošteno iz HDZ-a zarađujemo svoju plaću i radimo svoj posao. Hvala lijepa.
Kolegice Sumrak, očekivao sam repliku. Pardon, kolegice Glavak, isprika. Očekivao sam repliku. Ja vas molim da ne koristimo, da repliku koristimo za repliku. Imamo odgovor potpredsjednik Stazić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Slušajte kolegice, sudi se HDZ-u. Ja za to nisam kriv. A kad smo mi ovdje upozoravali da bi do takvog procesa moglo doći, kad smo se raspitivali za satove, za slike, za to od čega je kupljena vila vi ste ovdje aplaudirali Sanaderu. Vi ste vikali ovdje, skakali po klupama koliko ste ga podržavali. Pa da ste rekli jednu riječ tada, da ste jednu, jedinu riječ rekli onda biste mogli govoriti Staziću nemojte generalizirati. Kažete nemojte nas spašavati jer nam spasa nema. Pa šta radimo? Pa nudimo blaži zakon nego što ste ga vi usvojili, blaži. Pa isto oruđe koristimo. Pa ako ste vi tada spašavali zemlju ovakvim zakonom, pa zašto sad nama uskraćujete pravo da ga spašavamo istim mjerama? Pa niste logični kolegice. Kažete nije da ste vi bili konstruktivna opozicija. Pa nego što smo bili nego konstruktivna opozicija. Pa razumjeli smo vas u tom momentu. Pa nismo vam kljucali jetru, nego smo vas podržali s tim zakonom, podržali smo jer smo shvatili da je nužan. Vi ste bili loša vlast, na žalost. Pokažite sada da možete biti bolja opozicija.
Hvala. Nemojmo dobacivati, evo lijepo molim. I posljednja replika, Ante Jerolimov. Izvolite kolega.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Staziću, govorili ste u ime kluba o zakonu, a ja ni slova o tom zakonu čuo nisam. Ja mislim da ni vi ne znate što uopće piše u tom zakonu jer niste nitijednu riječ o njemu rekli, citirali ste neke novinske članke, govorili ste o nekim izjavama, obračunavali se s pojedincima a niste uopće se dotakli tog zakona, samo ste pričali kako ste dosljedni u svojim izjavama. Pa vas ja pitam jeste li dosljedni da su branitelji šovinisti, barbari i neznalice i s obzirom da sam ja ovdje malo nov volio bih da mi citirate neku vašu izjavu iz 1990. ili 1991.
Hvala. Imamo odgovor, potpredsjednik Stazić. Izvolite.
Ja ne znam na kakvu vi izjavu mislite iz '90., '91. da li sam dosljedan u tome što sam rekao braniteljima. Prvo ja to nisam rekao braniteljima. I to sam već ovdje, ja ne znam iz čega vi čitate ali ja znam što sam rekao. A ja vam mogu donijeti, ja mislim da ga imam sačuvan i svoj govor u Istri. Pa da radite iz originala, a ne iz nečeg prepričanog. Već sam ovdje objasnio, smatram da je nepismen i barbar onaj tko neće naučiti da je ćirilica i hrvatsko pismo, dominantno hrvatsko pismo sve tamo do 19. stoljeća. Ja predlažem da u dvorcu grofa Eltz napravimo izložbu hrvatski ćirilični spomenici pa da dođete da svečano otvorite tu izložbu, Pozaić neka je blagoslovi tako da vidite što je ćirilica i da onima koji razbijaju ćirilične dvojezične ploče da im kažete ljudi vi napadate hrvatsko pismo. Izvolite naučiti nešto. Jer nemojte ostati tako nepismeni. Njima sam to rekao, a ne braniteljima.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, cijenjene kolegice i kolege. Sad bar znamo koje je pismo gospodina Stazića i vjerujem da neću dobiti opomenu jer govorim ispred kluba. Klub HDZ-a ovaj put se ne može složiti sa prijedlogom ovog zakona i odbacuje ga u cijelosti s obzirom da hrvatski branitelji, invalidi Domovinskog rata, roditelji poginulih, djeca zatočenih i nestalih, sami zatočeni i nestali ne bi smjeli biti predmet krpanja rupa ili sanacije državnog proračuna. Državni proračun RH je u teškoćama, svjesni smo toga, ali hrvatski branitelji i populacija stradalnika koja je na tapeti krpanja proračuna njihovim sredstvima sigurno je populacija zaslužnih ljudi u borbi za slobodu, neovisnost protiv barbara, protiv okupatora i protiv onih koji su poharali Hrvatsku. Ta populacija ljudi koja je svojim dijelovima tijela, svojim životima, svojom krvlju, znojem i bolestima koje su zaradili u tom domovinskom osloboditeljskom ratu ne bi trebala nekoliko puta plaćati danak svih i svakoga. Teret krize smo platili jedanputa. HDZ je pitao i molio braniteljsku populaciju i tada je skupio nekoliko puta, nekoliko puta usuglašavao stavove oko tih pitanja koja su tako teška i koja zadiru u egzistenciju onih koji su najpotrebniji, koji više nisu u sposobnosti da nađu radno mjesto, da se zaposle ili privrede a ni njihovi bračni drugovi više nisu ti koji mogu se zaposliti s obzirom da su godine odmakle. HDZ ovaj puta kao klub ne podržava krpanje Mi smo bili protiv onih koji su krali, mi smo dozvolili da se ukoliko se ustanovi da su posegnuli u državni džep mi smo omogućili i dali instrumente zakonske da se sankcioniraju ali još nitko nije pravomoćno osuđen. I stoga klub HDZ-a i dalje koristi presumpciju nevinosti za svakoga dok mu se drukčije ne dokaže, ali hrvatski branitelji su oni koji po posebnim zakonima ostvaruju svoja prava, koji su učestalo predmet napadanja ovih ili onih, čim dignu svoj glas, čim jasno i glasno kažu čemu se suprotstavljaju, čim se ne slažu sa politikom određene aktualne vlasti onda se događaju problemi. Da, klub HDZ-a usuglasio je i ovaj puta stavove oko toga da nije primjereno i da neće polučiti nikakve efekte smanjenje 10% hrvatskim braniteljima. I tako smatramo da sve ono što je propušteno učiniti u RH u proteklom vremenu i što je izazvalo negativne trendove ne mogu pokriti populacija hrvatskih branitelja iako nije ona jedina. Po posebnim propisima 15 kategorija ljudi je u mirovinskom sustavu, ako se slažete sa mnom ministre i pomoćnici, vjerojatno znate da je to masa onih koji su na tom popisu sa raznih sfera. Ja mogu vam i pročitati koji su to, a međutim nije potrebno, mogu se vidjeti njihove mirovine i sve ostalo. Ali, nijedna od tih populacija ne može se sagledati sa populacijom stradalnika, poginulih, zatočenih, nestalih, ljudi bez ruku, nogu, slijepih, gluhih, bez dijelova tijela, izbušenih, izranjavanih i psihički stradalih. Ne mogu biti oni ti koji će riješiti hrvatsku situaciju i probleme u RH. Ne mogu oni biti nekoliko puta penalizirani od strane bilo koga. Od Pančića 2001. godine i tadašnje koalicijske vlasti ovo bi bilo 8.puta poštovane dame i gospodo da hrvatski branitelji budu po raznim osnovama i po dva i po 4% posebnog poreza i po 6% na određenu kategoriju i 10% i uzimanjem prava i s raznim, raznim odrednicama kojima su gubili svoja prava samo trenutno jer većinu toga je Upravni sud vrati u prvobitno stanje sa kamatama naplatio od Hrvatske države. Svaki pojedinac koji je podigao tužbu, no međutim izgubio je i živce i zdravlje dodatno u tim postupcima. I to je ono što danas ne treba nikome. Danas nikome ne treba da ponovo imamo populaciju koja će biti jedna zaštićena, a druga penalizirana. Zašto? To je diskriminacija prema skupini stradalnika koja koristi državni proračun, to je ono što se događa nesmotreno. U zakonu napišemo tako zakukuljeno kako ne bi shvatili možda jel onako kako nas pojedinci smatraju misleći ajde neće ni shvatiti da u oni predmet smanjenja. Piše, mirovine hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata i ratnih vojnih invalida s oštećenjem organizma od 100%, zarez je iza invalida tako da izgleda kao da su i svi drugi osim 100%-tnih ti koji neće biti predmet ovoga zakona. iako jasno u 1.stavku piše da je 5.000 granica od koje će nadalje biti svaki sa 10% umanjena njihova primanja. Jednako tako uspoređujemo te stradalnike Domovinskog rata sa rudarima iz Tupljaka, Kupljaka iz Labina, mislim da to nema nikakve veze i da nikako ne možemo biti u istoj kategoriji ljudi jer apsolutno ne potječemo iz istih ministarstava. Mi smo skrbnici određenih ministarstava i klub HDZ-a jednostavno ne shvaća zašto ministarstvo koje brine i skrbi zašto dozvoljava da se po 8.puta teret krize, recesije, ali ovaj puta i nesposobnosti stavlja na teret hrvatskim braniteljima. Hrvatski branitelji su jasno jučer rekli poruku, a prije svega želim ovu grupu koja je mogla biti njih par gospođu Nedu Balog i njezinu zamjenicu kao i gospodina koji su se kao iz braniteljske populacije danas pojavili na galeriji i prate ovu raspravu, vjerujem da udovice Domovinskog rata i stradalnici prate ovo i putem kojim jedino mogu, a to je preko MAX TV-a ukoliko ga imaju. Vjerujem da će shvatiti da ovo nije demagogija i mi ne prodajemo nikome demagogiju. Svjesni smo da se jedanput možemo složiti iako nevoljko smo se složili, da pretrpimo teret krize i recesije ali ne možemo dva puta ne možemo pet puta, ne možemo osam puta i ne možemo dozvoliti da se osam puta na istoj kategoriji ljudi upotrebljava ista formula. Ne možemo dva puta platiti Hrvatsku državu i krvlju i novcima. To ne možemo dozvoliti i ne bi više nikada bez obzira da je i HDZ sada na vlasti sigurni budite da ne bi govorio nikakvim drukčijim tonom nego jednakim pa makar izašao iz stranku. Za razliku od svih onih koji su, a ja ću to reći i koristiti ovaj puta zbog kluba zastupnika u pojedinačnoj raspravi ću vam pokazati i druge dokumente koji govore o tome kakva demagogija je u pitanju. Naime, klub HDZ-a jasno mora reći da je kulturirano sada izgubljeno 365 000 radnih mjesta, 25 000 obrta, da je BDP da je stopa nezaposlenosti 30 i nešto posto, da je apsolutno investicijski ciklus zaustavljen, da su sve one mogućnosti investitora, razvoja obrtništva, poduzetništva da ste se osokolili na doktore, na liječničko osoblje, na medicinske sestre da je ovih 303 milijuna kuna koje se predviđaju uštedama od ovih svih koji su po posebnim propisima neće sigurno biti to koje će pomoći u rješavanju krize. Politika koja se vodi sigurno ne može nadoknaditi sve što je izgubljeno. Nezaposlenost je tako strašna stavka koja puni mirovinski fond i sigurno ukoliko nje nema, mi smo svjesni da ne može biti dovoljno novaca u poziciji mirovina svih u Hrvatskoj pa tako ni hrvatskih branitelja. Ali zašto po dva puta po istoj stopi stavljamo teret baš na stradalničku populaciju? To je pitanje svih pitanja. Zašto nismo solidarno rekli da. Oni su svoje platili idemo svima drugima. Ako su naši ministri nesposobni idemo njima smanjiti pola plaće jer od dvije godine nisu podigli BDP, nisu uspostavili zaustavili rast nezaposlenosti, nisu ostvarili industrijsku proizvodnju, nisu podigli stopu rasta, nisu učinili nikakve korake koji bi Hrvatskoj doprinijeli punjenje državne blagajne. I stoga jasno se mora reći da hrvatski branitelji nisu krivi za ovo što im se događa. Jedino ukoliko smatrate kao što smo mogli čuti da su hrvatski branitelji šovinisti, barbari i nepismeni pa zbog okretanja leđa, zbog ćirilice ih kažnjavate sa 10% onda to jasno treba i reći. Treba jasno reći da kažnjavamo vas i nećemo vam oprostiti nikada to što ste učinili. Ali učinili smo samo ono što nam je bila građanska dužnost, učinili smo samo ono kao građani Republike Hrvatske da smo branili, oslobađali i časno se borili za Domovinu Hrvatsku ne žaleći svoje živote ni dijelove tijela, ne zaleći ni truda ni znoja, ni krvi niti misleći o bilo kakovim materijalnim primicima. Većina hrvatskih branitelja i danas radi. 360 tisuća ih je zaposleno, nezaposleno ih je preko 30 tisuća iako je bilo 26 tisuća pred dvije godine. I ovi koji su u mirovini njih 70 i nešto tisuća ukupno od toga 57 tisuća invalida Domovinskog rata a 47 će ih biti ovim zakonom obuhvaćeno, jasno govori i jučer i danas i sutra će. Nismo mi ti koji će krpati državni proračun zbog toga što aktualna vlast se ne snalazi u vođenju države. Klub Hrvatske Demokratske Zajednice jasno odbija ovakav prijedlog koji nema nikakvog utemeljenja da bi on stabilizirao državni proračun i da bi on bio ovakvim zakonom, bilo moguće staviti državni proračun u okvire koji su probijeni u 12 ministarstava. U 12 ministarstava su prekomjernom potrošnjom, neracionalnom potrošnjom prekoračili i ogriješili se o fiskalni zakon. Pa mislim da i sama nabavka novih automobila i novih telefona pametnih, jer naravno da trebaju pametni telefoni, što bi drugo trebalo jasno govori o tome da nema mjere ni granice ali hrvatski branitelji su predmet oko kojega ćemo se sporiti jer smo se i uvijek sporili. Nikada nije bilo baš jasno tko to uvijek potkapa i omogućava da hrvatski branitelji budu ti koji će prvi biti penalizirani od onih koji ih ne razumiju, koji ih ne cijene, koji ih nazivaju svakakvim pogrdnim imenima i koji sigurno nikada nisu ni željeli da ta populacija bude ona koja će zvučiti najčasnije, koja će biti u Hrvatskoj priznata, koja će biti opskrbljena i o kojoj neće se spominjati uvijek u negativnom kontekstu. Negativni kontekst je bio i kroz niz dosadašnjih rasprava i o registru i o izmjenama i dopunama i o sadašnjim promjenama Zakona o socijalnoj skrbi kao i o promjenama Zakona o hrvatskim braniteljima gdje je ova najniža moguća svota koju primaju opskrbnine prelazi u Ministarstvo socijalne skrbi i koja će sigurno biti nedostupna većini od njih. Ako je to kazna onda treba jasno reći zašto nas kažnjavate. Hvala lijepo.
Prelazimo na replike. Prvi se javio Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Đakić, Hrvatska je ušla u mjere prekomjernog deficita a da to prevedemo na narodski jezik zbog nečinjenja ove Vlade, zbog ne provođenja reformi, zbog nestvaranja poduzetničke klime Hrvatska je došla do deficita od 17,5 milijardi kuna. Da li će 305 milijuna kuna spasiti Hrvatsku državu? Neće. Vidite kolega Đakić nekada je 2% poreza bio harač. Nekada kada se donosilo rješenje o smanjenju braniteljskih mirovina ja ću ovdje javno potvrditi vi ste se do zadnjeg časa tukli da se to ne dogodi ali se donesla odluka oko smanjenja i nekih drugih osnovica. Nisu branitelji bili sami, branitelji su bili u sklopu jednog cijelog ciklusa gdje su se smanjivala primanja. No, ovaj zakon je ovakav kakav je a rasprava u ime Kluba SDP-a je pokazala sav očaj ove Vlade. I pitanje je s obzirom da će sljedeće godine trebati, mi više nemamo proračuna, nakon ove objave Europske komisije Hrvatska nema proračuna dakle morati ćemo ga mijenjati. I pitanje je tko će se naći u drugom, trećem ili četvrtom mjesecu na listi za rezanje. Nema više harača, ovo je super, super harač samo što branitelji nisu raja nego jadni ljudi koji su iz domoljublja išli raditi nešto a danas im se netko osvećuje zbog nekih poteza.
… [[Upadica se ne čuje.]] Neka vam bude ali javljajte se na vrijeme. Josip Đakić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Šuker, jasno je da su svi trendovi negativni. Jasno je da to nisu krivi branitelji jer 460 braniteljskih zadruga radi i privređuje i plaća porez i stimulirano je od Hrvatske države no ne mogu pokrpati sve rupe na koje curi zbog nesposobnosti. Ne mogu pokrpati sve rupe na koje se ne pravovremeno ne reagira, ne mogu rastrošnost i bahatost, neznanje i netoleranciju pretvoriti u pozitivno. Ne mogu pozitivni trendovi doći sami od sebe, njih treba graditi i raditi. A dvije godine je pokazalo da nema pozitivnih trendova, dvije godine je pokazalo da idemo u ponor. I sada što govorite da proračun bi trebao već sutra biti promijenjen s obzirom da su parametri zadani. Kome sada? Da li ponovo 10%? Da li pola? Vlada nije položila ispit i Vlada sebi, prvo sebi mora uzeti cijelu plaću jer ju nisu zaradili. Dvije godine su radili bez efekta i bez učinka, znači da nisu ništa radili pa stoga moraju prvo sebi skinuti cijelu plaću, raditi 6 mjeseci besplatno kako bi nadoknadili ukoliko znaju a ako ne znaju neka podnesu ostavku.
Peđa Grbin, replika.
Zahvaljujem uvažena gospođo potpredsjednice. Pa evo prije svega ova replika izazvana spominjanjem rudara iz Tupljaka od strane kolega Đakića i zbog čega se oni nalaze među onima koji su izuzeti. Pa prije svega zbog toga što je penzija, mirovina koju ostvaruju ti rudari izuzetno mala, daleko manja od one o kojoj sada ovdje govorimo. A kažete ne mogu se rudari uspoređivati sa braniteljima, ne mogu, drugačiji su to bili uvjeti. Drugačiji su bili razlozi zbog čega je netko išao braniti Hrvatsku od onih zašto je netko išao rudariti. Ali govoriti da su rudari Tupljaka na bilo koji način povlašteni to je smiješno. Svatko tko dolazi iz Istre zna u kojim su uvjetima živjeli kovari i tako da vas molim da ih ne spominjete na taj način i u tim okolnostima. E sad kažete zašto branitelji prvi moraju biti kažnjeni. Nisu branitelji prvi kažnjeni. Prvi su nažalost bili na udaru oni koji su radili u privatnim poduzećima i koji su zbog racionalizacije počeli ostajati bez posla. Nakon toga su kroz mjeru koju je uvaženi kolega Šuker spomenuo došli svi građani Republike Hrvatske, prvo oni sa plaćama od 3000 pa oni sa plaćama preko 6000 kuna jer je trebalo namaknuti sredstva. Sada moramo rezati i da, u pravu ste kad kažete da ova mjera od ovih koliko smo rekli 300 milijuna kuna neće biti dovoljna i da to neće spasiti proračun. Neće. Ovo je samo jedna od mjera koje moramo poduzeti da bi proračun spasili. A zašto, zato što se nekad nije radilo ono što se trebalo, a to je bilo '90.-ih kada je umjesto da se branitelje sa 30 ili 40 godina proglašava nesposobnima za rad i tjera u penziju tada smo sa njima trebali raditi, trebali smo im omogućiti da rade, trebali smo im pomoći, a ne reći vi niste nizašto, evo vam 5000 kuna, idite kući. E danas jedemo ono što smo tada zakuhali. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, Josip Đakić.
Hvala lijepa. Kolega Peđa, znate ja mislim da niste vi dobro razumjeli mene, kao i puno puta što ne razumijete ni ono o čemu ste zaduženi i za čega se školovani. Znači kontekst rudara apsolutno nije trebao biti, oni nisu povlašteni, oni nemaju reko 5000 kuna i nisu uopće trebali biti u ovom zakonu i to je cijela stvar o čemu sam ja htio reći zašto njih Hrelja ili gospodin Stazić ili ne znam tko uspoređuje sa braniteljima. Apsolutno nisu trebali biti u ovom zakonu. Oni nisu povlašteni i oni imaju po posebnim uvjetima svoje mirovine, ali nisu tako velike da bi ih se penaliziralo na ovaj način i to niste vi razumjeli zašto ja, senzibilitet prema hrvatskim braniteljima je taj koji se ne može uspoređivati sa rudarima iz Tupljaka. Sigurno da vjerujem da sad shvaćate o čemu sam htio reći.
Nenad Stazić, replika.
Kažete kolega Đakiću da bi ministrima trebalo uzeti pola plaće sve dok BDP ne počne rasti. Joj kolega Đakiću, kad bi se taj princip primijenio vi iz državnog proračuna do kraja života ne biste smjeli primiti ni lipe jer ste 2003. godine preuzeli državu kad je BDP iznosio 6,5% u plusu, a predali ste je 2011. sa 6% minusa. Pa to kad bi vam izračunali ni lipe više. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Šuker, molim vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Josip Đakić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Stazić, za razliku od vas ja sam radio i zaradio svoju mirovinu i prije nego sam bio branitelj i prije nego sam ušao u Sabor. Imam ja svoj radni staž, imam ja svoje mirovinske uplate i ne bojim se ja za svoju egzistenciju, bez obzira na vaša smanjenja. Da, ministrima bi trebalo oduzeti cijelu plaću ili bi trebali dati ostavku. Nisu ostvarili program i plan napretka, a 2003. ostavili sta nam 400 000 nezaposlenih i sada taj broj raste prema tome i ne znam, bojim se, ja ne bih želio ali bojim se da će do kraja godine ili početkom iduće u u 1. mjesecu biti isti. Što se tiče BDP-a, u vrijeme kada smo 2011. rast je bio 0,8% ali bio je rast, nije bio pad. Ja ne znam o čemu vi danas govorite, a danas je proračunska rupa samo takva. Pad BDP-a ja 6%, koliko je sada. O čemu govorite? Pa da, sami bi trebali sebe penalizirati, trebali bi priznati nesposobnost i reći ili nismo sposobni, idemo kući ili ćemo radit bez plaće, ali bolje da ne rade bez plaće, bit će nam još gore.
Kolegice i kolege, kad već iznosimo neke cifre onda se očekuje od nas koji sjedimo u parlamentu da znamo točno o čemu govorimo. Samo toliko. Marin Jurjević, replika.
Hvala. Kolega Đakiću, upravo ste sad rekli da ste sad rekli da ste ostvarili svoju mirovinu ne iz braniteljske osnove nego svojim radom jer ste u Saboru već dosta dugo. Ja sam stariji od vas, završio sam fakultet, magistrirao itd., radim ono normalno ka isti kad su počeli radit, radio po školama, na fakultet predavao. U Saboru sam peti mandat i vidite nisam … neki ljudi glasaju za SDP, vidite nisam ostvario mirovinu ni prava na mirovinu. Kako to? Razlika je jednostavna, vi se uzeli privilegirani mirovinu, a ja nisam i moji kolege i tu je razlika. … [[Upadica se ne razumije.]] Nazovi je kako hoćeš. Dakle, iskoristili ste to pravo da uzmete što vam je pružao zakon, to je istina, u vremenu kad smo mi predložili da se to pravo oduzima, ukida saborskim zastupnicima. Za vrijeme HDZ-a mogli ste biti jedan jedini dan u Saboru, imamo takvih primjera, jedan jedini dan i ostvariti pravo na mirovinu. Danas ne možete, normalna stvar, jer to SDP nije dozvolio. Kad je SDP došao 2000. godine na vlast smanjio je plaće za 40% saborskih zastupnicima, ukinuli smo te "privilegirane" mirovine, ali tako ih narod zove. Zato mi nije jasno mislim sada vi kao dijelite tu sada nekakve moralne lekcije, a ipak čini mi se da ste tu mislili malo više na sebe. Ovo ne govorim kao branitelj, nema veze, nego ima veze sa ovim problemom o kojem sada pričamo. I sada spominjete kao treba ministrima pola plaće otkinit, a Boga mi možda bi trebalo onda nastavit skidati zastupnicima.
Hvala. Odgovor na repliku Josip Đakić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa i vi kolega Jurjeviću niste me razumjeli. Nisam ja uzeo saborsku mirovinu, nisam je aktivirao. Ja sam umirovljen kao hrvatski ratni vojni invalid u posebnoj mirovini što sam zaslužio kao zaposlenik INA-e a posebno što sam dva puta ranjen. Za svojih 15 rupa dobio sam određenu invalidnost i tako sam umirovljen, a mirovinu sam stavio u stanje mirovanja i koristim saborsku plaću, ne koristim mirovinu. Nisam ovu privilegiju Sabora iskoristio, a ovo ako je privilegija što sam ranjen to sam počašćen. Počašćen sam što sam preživio i to mi je izuzetno zadovoljstvo. Ali privilegirane mirovine ne možete nazvati ni one koje su svoj život dale za Hrvatsku. One su po posebnim uvjetima i u posebnim okolnostima. Njihovo stradanje sigurno je opravdano i Hrvatska država uvijek za njih mora brinuti i skrbiti. Svaki onaj tko je bez ruku, nogu, slijep mi smo vam prikazali u jednoj knjizi, jednoj izložbi kako to stradanje izgleda baš zato da nikada ne bi spomenuli više privilegiju. Privilegija nije biti bez ruku, bez nogu, nije ni bez bračnog druga, nije ni bez sina koga ste poslali u vojsku. To nije privilegija.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Đakić, ovdje je osnovna premisa danas da nema novaca i da se mora štedjeti na hrvatskim braniteljima. 2011. imali smo prihode 107 milijardi i rashode 122 milijarde. Isplaćene su plaće koje su bile više nego danas, isplaćeni su svi dodaci, isplaćene su sve povlaštene mirovine, isplaćeno je sve ono što se moralo isplatiti iz proračuna na toj osnovi. 2014. proračun prihodovna strana 113 milijardi, rashodovna strana 130 milijardi. Znači, sa 6 milijardi više na prihodovnoj strani mi i dalje tvrdimo da nemamo novaca. To je jedna priča koja očito traje već punih 2 mjeseca gdje nam se stalno sugerira neuspjeh 2014. godine gdje glavni nositelj oporavka i svega što treba se desiti u državi trebaju biti svi oni koji se moraju odreći da bi država skupila više prihoda nego 2011. kada je sa manje mogla učiniti više. I govori nam se da je to uspješna vlast. A što se tiče citiranja. Kada je bilo 305000 nezaposlenih 2010. godine citiram uvaženu gospodu iz SDP-a, preko 300000 ljudi je bez posla. Dnevno 500 ljudi ostaje bez posla, Vlada tone sve dublje. Jedini izlaz su prijevremeni izbori. Drugi citat. Reforme se provode sa figom u džepu. Toliko smo uspješni da nam je zdravstvo u kolapsu, nema onkoloških lijekova, tražimo prijevremene izbore. I treći. Dok se ministri smiju svakog dana bez posla ostane 580 ljudi. Raste deficit, javni dug, tražimo prijevremene izbore. I kaže na kraju kolega Stazić "Pijetlovi kukuriču, cirkusu ide kraj." Na žalost vidimo da ovaj cirkus očito nastavlja u jednom drugačijem obliku i dalje, a hrvatski građani nakon ovakvih rasprava koje je potakao krug SDP-a jednostavno se mogu samo zgražati nad načinom na koji potpredsjednik Sabora pristupa problematici hrvatskih branitelja.
Odgovor na repliku Josip Đakić.
Hvala lijepo kolega Boriću. Pa vi ste sve rekli točno i apsolutno brojke demantiraju svaku mogućnost da ima opravdanja u današnjem proračunu krpati sa braniteljskim mirovinama ono što je propušteno učiniti. Propusti koji su napravljeni trajat će dugoročno. Mi smo svjesni i onoga što se ponavlja i stavlja se nama na teret i kao stranci i kao pojedincima i osuđujemo to i nikad se nećemo posramiti da smo bili dionici toga da treba sankcionirati svakoga tko je potegnuo u državnu blagajnu. No međutim, danas kada ponovo po tko zna koji puta, rekao sam 8 put bi ovo bilo i bit će osmi puta da se hrvatski branitelji penaliziraju i da se iz njihovih mirovina, iz pokojnih tih ljudi i njihovim obiteljima i suprugama i nekoj djeci, ne svoj ali nekoj djeci i njima oduzima i tih deset posto. Znači, uzima im se egzistencija i žele stvoriti stvarno socijalnu kategoriju od njih. Zbog kredita koje imaju otplaćujući stanove jer nisu ih dobili besplatno, samo su im umanjene rate za postotak invalidnosti, zbog životnog standarda koji je otišao i košarice kako će preživljavati i živjeti i stvarno mislim da jedino što ima u toj SDP-ovoj i koalicijskoj vlasti je da želi imati cijelu državu na socijali.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Đakić, razumijem da su vas ovakve izjave i kolege Stazića i uznemirile kao branitelja. Ali sigurna sam da su uznemirile i sve hrvatske domoljube zato jer vrlo teško je ne reagirati na ovakvu jednu raspravu za koju evo neću reći jer bi me nazvali različitim imenima. Znate nisu samo hrvatski branitelji trn u oku ovoj Vladi. Trnu u oku ovoj Vladi je ja bih rekla intelektualci, pa to su i akademici, to su profesori, to su učitelji, to su liječnici. Jer eto nekako taj hrvatski intelektualizam ne bi bilo dobro da se širi, ne bi bilo dobro da čuje njihov glas. Pa treba ih poniziti naravno, da. A kad ste govorili o braniteljima i o stanovima, da imaju oni kredite za stanove jer na žalost nisu bili partizani i to vodstvo komunističko koje živi u stanovima u centru grada Zagreba i ostalih gradova i sada se bore jako da ostanu u tim stanovima bez obzira na Zakon o povratu imovine. Kako to riješiti? Kako to nitko o tome ne govori? Zašto se nije nijednom hrvatskom generalu i branitelju dao stan? Za badava. Tu digla bi se bura i oluja. Za to nema sentimenta. Djeca branitelja kad su imali eto uvjet pod istim uvjetima ali prednost upis u školu pa ovdje smo imali strahovite rasprave sa lijeve strane. Pa sramotno! A do četvrtog koljena su djeca partizana išla za badava, u domovima su bili za badava. Pa to nitko nije pitao. I o tome se više ne smije ni govoriti. Evo ja se izlažem kad o tome govorim da me se nazove ne znam nacionalistom. Pa ovaj Jovanović ne da mu ne bi trebalo dati plaću nego bi ga trebalo smijeniti jer on po ovoj Hrvatskoj isključivo traži ustaše. Ništa drugo ne radi. Eto, to samo.
Kolegice to baš i nije bila replika, ali dobro. Navikli smo se već na takve replike. Josip Đakić, odgovor na repliku.
Pa kolegice Sumrak ja stvarno mogu biti smiren i tolerantan, mogu biti i normalan u svakoj prilici dok mi se onoj populaciji koju zastupam i one prijatelje s kojima dijelim mišljenje ne dirne u te svetinje. Rekao bih ja sam ovih dana puno vremena proveo s njima. Ja sam ovih dana puno razgovarao s njima. Ja sam ovih dana razmjenjivao mišljenje i viđenje kako oni gledaju na tu situaciju. 28 državnih udruga reklo je ne. Ne, nismo za to i nećemo to prihvatiti. Molim te reci im u Saboru da ne rade to jer još će nas više uvrijediti, još će nas više poniziti, još će nas više oslabjeti u ekonomskom smislu s obzirom da diraju u našu egzistenciju, a tada ćemo biti još žešći i vatreniji. I dogodilo se, okupljanje na Markovom trgu jučer jasno govori ovo su bili samo predstavnici udruga iz Domovinskog rata, ovo nije bila cijela braniteljska populacija. Nismo ih htjeli zvati da troše i to malo sredstava što im je ostalo za preživljavanje, ali ako bude trebalo pokazat ćemo snagu i jedinstvo i vidjet ćete da će branitelji vam pokazati do Božića još koliko ih smeta ova penalizacija koju sad provodite nad njima. Ja ne prijetim nikome, samo prenosim ono što oni misle i što će učiniti. A vaš podsmijeh ministre jasno govori o tome koliko vi o njima dobro mislite, jednako kao i kolega Stazić.
Gordana Sobol, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Đakić vi ste svoje prijetnje izrekli jučer na Markovom trgu. Ali vaša današnja rasprava u ime kluba ustvari pokazuje da si vi uzimate ekskluzivno pravo i htjeli ste pokazati da vi valjda zastupate sve branitelje u Hrvatskoj. Ali to je samo dobar nastavak vas u HDZ-u jer to ste uvijek činili. Branitelji su vaše ekskluzivno pravo, valjda kao neka podružnica HDZ-a sve ove posljednje 23 godine. E vidite, ja vam to ne mogu dozvoliti i s ove govornice ću vam reći da se možete sramiti zbog toga što si dajete za pravo da govorite i obmanjujete javnost da govorite u ime svih branitelja, u ime mog šogora hrvatskog branitelja, u ime mojih rođaka, u ime mojih prijatelja hrvatskih branitelja vi danas ovdje niste istupali i nemate pravo na tako nešto. Kao što ni oni koji su bili u Vukovaru, taj krizni stožer, nema pravo govoriti da govore u ime svih branitelja jer oni su tamo samo kao pojedinci u ime interesa svojih grupacija i HDZ-a su onemogućili državni vrh da oda počast svim poginulima u vukovarskoj tragediji. A govoreći o ovom zakonu kako to da se niste sjetili svih ostalih kategorija kojima se također smanjuje ovim zakonom mirovine. Pa se niste sjetili pripadnika Domovinske vojske ili se niste sjetili radnika koji su bili u MUP-u i u MORH-u i ostvarili su po posebnim zakonima svoje mirovine i također se ovim zakonom smanjuju mirovine. Ne, vi si dajete za pravo da budete ekskluzivan zastupnik. Ne možete to biti i ja kao zastupnica mogu reći ne smijete to biti, vi to niste. I prestanite na taj način obmanjivati hrvatsku javnost.
Odgovor na repliku, Josip Đakić.
Da točno je, ja ne zastupam sve branitelje. To je istina. Mene nisu svi branitelji ni izabrali. Ja sam imao prošlu subotu izborni sabor, 30 ljudi me nije potvrdilo, ali 130 jest. To je moja legitimacija. Ispred stradalnika, ispred invalida sigurno mogu govoriti. Ovaj zakon se tiče stradalnika, a ne svih branitelja, ne svih 502 tisuće i nešto jer je za 2000 narastao Registar branitelja [[Upadice se ne razumiju.]] Gospođo potpredsjednice ja vas molim, ja nisam dobacivao nikomu, držao sam se reda i molim vas da opomenete gospođu Sabol zato što me ometala u raspravi.
Ona je gospođa Sobol, ali iz svih klupa dovikujete kad netko govori. Izvolite.
Znači kolegice, imam pravo govoriti u ime 28 udruga iz Domovinskog rata koje su jučer nazočile sa svojim predsjedništvima ovdje na Markovu trgu. Dali su mi legitimitet, podržali su me. I oni su govorili. To što vaši mediji koje ste stavili pod kontrolu nisu prenijeli ni generale, ni Klema, ni čovjeka koji je iz Domovinske vojske koji je govorio tamo nikoga nisu prenijeli osim mene to je ono što je zabrinjavajuće u Hrvatskoj da ste stavili sve medije pod kontrolu, da govorite jednostrano, da apsolutno nema onoga što vam ne odgovara Hrvatska televizija segment i kraj priče. Doveli ste u partijski šah-mat sve, kako medije tako i državu. Ja ću govoriti u ovom Visokom domu jer sam izabran kao zastupnik u svojoj izbornoj jedinici, izabran sam kao predsjednik HRVI-ja i imam potporu iz svih drugih udruga koje su na državnom nivou ali ne vidim vaše predstavnike i zamjenika u Odboru za ratne veterane gospodina Sabu da danas govori ne vidim ni one koji su govorili braniteljima nećemo dirati u prava, a govorili su na tiskovnim konferencijama.
Branko Vukšić replika.
Uvaženi gospodine Đakiću ne znam isplati li se na ovu temu replicirati, isplati se, mi često znamo replicirati ne na ovu temu nego na neke druge teme jer ovo što vi radite, ja ću to slobodno nazvati to je čista manipulacija. Prije svega vi možete govoriti u ime udruga, ali ne onih koje udruge predstavljaju. Vi ste ovdje govorili da se u Saboru govori protiv branitelja. Ja ni u dvije godine nisam čuo niti jedan govor koji je bio uperen protiv branitelja. Manipulacija jest protiv branitelja, to je kada se manipulira. Dolijevate čitavo vrijeme ulje na vatru, a sami kažete da je 8.penalizacija. 6 ste proveli vi znači, svaki puta kada je lijeva vlada, niste kritičniji ništa spram lijeve vlade kao što sam ja isto tako, u pitanju dižete branitelje i razne stožere. Ono što se u Vukovaru dogodilo to jest vrlo velika neugoda i nelagoda koja izaziva kod hrvatskih građana. I razgovarao sam sa nekim vašim kolegama iz vašega kluba oko toga, nismo se složili, ali smo razgovarali, htio sam razgovarati o tome, međutim dizati tenzije, dolijevati ulje na vatru, prijetiti da ćete vi dići branitelje još do Božića. Šta ćete izazvati građanski rat? što želite? Prije svega niti jedna država ne dopušta da se zvecka oružjem i da se poziva na pobune jer netko je prije rekao da se ne smije upotrebljavati termin puzajući puč. Ako ćete više puta to reći to će i biti jer ovo na taj način ako ste branitelj onda volite svoju zemlju, oni niti oni ne predstavljaju sve građane RH ali u njihovo ime vladaju pa prema tome ovo je i vaša vlast.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Josip Đakić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa nisam mislio jer stvarno nemam kome odgovoriti na repliku ali moram reći koga vi predstavljate? 0 vama su građani rekli svoje mišljenje u Zagrebu. Vi ste demagog kakvoga par excellence nema vam većega. Najveći demagog u ovom Saboru ste vi. Vi ste specijalista za sve i što je i što nije. Vi koji ste pokazali svoje pravo lice kada ste uprli prste u HRT sa svoje pozicije, vi ćete dijeliti nekome lekcije. Pa mislim to je bespredmetno. Mene su izabrali tri puta u ovaj Hrvatski sabor i tri puta u HVIDRA-u, zapamtite, tri puta i u jedno tijelo ovo najviše hrvatsko tijelo i u hrvatske ratne vojne invalide, izabrali. Ne kooptirali ne nametnuli ne sa 1,8 glasova ili sa 0,8 da budem nečiji zastupnik. Vi se trebate sramiti uopće što govorite o svim temama jer baljezgate puno puta bez veze …
Kolega Đakić. Pa pokažimo malo i tolerancije jedni prema drugima. Petar Baranović replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Đakiću na početku svoje replike moram vam dati kompliment jer rijetko je da se kolega Vukšić i ja potpuno slažemo, to su stvarno rijetke prilike u ovom Saboru. Kada sam '91.obukao uniformu Zbora narodne garde bio sam neizmjerno ponosan, kada sam dobio prvi čin kao mlad čovjek i onda sam bio ponosan i danas sam ponosan jer je moja generacija otišla u rat sanjajući pristojnu, uljuđenu zemlju, zemlju odgovornih i moralnih ljudi, a posebice odgovornih i moralnih političara. Slušao sam vas jučer na radiju, slušao sam riječi koje govorite i prva misao koja mi je prošla kroz glavu jel moguće da neko tko je časnik hrvatske vojske može na ovakav način govoriti. Slušao sam vas danas u Saboru i ponovo mi je prošla ista misao. Da li je moguće da časnik hrvatske vojske na ovakav način govori u hrvatskom državnom saboru da na ovakav način besramno laže, manipulira i koristi one koji su najviše dali za ovu zemlju, koji su se borili za njenu stabilnost, mir i slobodu, funkcioniranje pravne države mir i prosperitet. Tko vam daje pravo da govorite u ime svih hrvatskih branitelja? Odakle vam taj placet? Odakle gospodine Đakiću? Kada sam ušao u Hrvatski sabor bio sam isto tako ponosan, smatrao sam da je to kruna, da ulazim u red onih ljudi koji su vrh i vertikala hrvatskog društva. Danas dijeleći ovu sabornicu s vama gospodine Đakiću časniče hrvatske vojske sramim se što sam saborski zastupnik. Ova vaša sramota intonacija govora vas i replika vaših kolega je sramota za hrvatsku politiku.
Odgovor na repliku Josip Đakić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Samo vi bježite, vjerojatno ste tako bježali i u Domovinskom ratu [[Upadica: Tišina.]] naime ako netko laže onda ste to vi, lažljivac par excellence u kontinuitetu. To je ono što se događa iz ovih redova konstantno i o brojkama i u mislima i o stvarnosti u ovom Hrvatskom saboru ako dolaze laži, dolaze iz vaših usta. Ja sam časno i pošteno uvijek zastupao interese hrvatskih branitelja, invalida Domovinskog rata naglasit ću i svih onih koji mi daju mogućnost i suglasnost, a pokazali su njih 1 200 jučer predstavnika udruga iz cijele Hrvatske sa svojim predsjedništvima koji su došli i dali mi potporu u nastojanju da ovaj zakon stavimo van rasprave. Da, ovakva nadobudna poniženja kao što je kolega Baranović uputio a onda pobjegao sigurno služe samo njemu na čast. On nikada nije ni stupio za ovu govornicu da nije izokrenuo teze i slagao o činjenicama.
Kolegice i kolege raspravljamo o Zakonu o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima u mirovinskom sustavu. Počeli smo raspravu na jedan ne dobar način. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa tko je počeo a tko se priključio ali ja vas pozivam, raspravljamo o zakonu i nemojmo na takav način govoriti o hrvatskim braniteljima. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Jozo Radoš.
Gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovaj zakon koji donosimo on se tiče 10 kategorija građana Republike Hrvatske. Ako sve one koji se smatraju političkim dužnosnicima kumulativno svrstamo u jednu kategoriju onda je to 10 kategorija građana Republike Hrvatske a hrvatski branitelji su samo jedna od tih kategorija, vjerojatno politički najzanimljivija, vjerojatno najbrojnija, ali ipak samo jedna od kategorija kojih se tiče ovaj zakon kada se tiče onih koji su dirnuti ovim zakonom u užem smislu. U širem smislu ovaj zakon je dirnut svaki građanin Republike Hrvatske jer se ovim zakonom pokušava konsolidirati proračun Republike Hrvatske a to je dugoročni uvjet, stabilnosti, održivosti javnih funkcija i naravno svega onoga što građani od države i očekuju. Dakle, ovim zakonom su dirnuti svi građani Republike Hrvatske. I ovo je jedan od rijetkih zakona koji u sebi ima odredbu koliko on financijski teži. Naime, ovim se zakonom u 2014. godini kani i uštedjeti 303 milijuna kuna. Jedna mala sitnica u odnosu na 16 milijardi deficita koje Republika Hrvatska ima ali ipak 300 milijuna kuna. A u idućoj godini 326 milijuna kuna i o toj brojci kao malo prije u zakonu o kojem smo govorili o 16 milijardi kuna koje trebamo iz proračuna dati umjesto u obrazovanje, umjesto u razvoj, u poticanje investicija dajemo za mirovine, o toj brojci ovdje uopće nije bilo govora. I sve dok budemo govorili o mjerama štednje a onda kada se govori o tome koje su to mjere onda se otvara pitanje gospodarske politike. A kada se otvara pitanje gospodarske politike onda se govori o deficitu proračuna i o potrebi štednje. I to apsolutno nije rasprava koja nas može dovesti na put bilo kakvog rješenja ni u pogledu gospodarske politike niti u pogledu štednje. Ovaj zakon dakle ima ambiciju da smanji i troškove državnog proračuna defacto, ne mirovinskog sustava jer to je taj višak koji vjerojatno ide iz proračuna a ne iz mirovinskog sustava makar ta dva sustava nažalost nisu odvojeni i slažem se da bi ih trebalo odvojiti. I kada se pitamo a znamo da je mirovinski sustav, zapravo najteži u pogledu mogućnosti izlaska Republike Hrvatske iz pretjeranog deficita i iz svih ovih mjera o kojima je ovdje bilo govora a sigurno će ih biti jer upravo ovih dana ulazimo u taj tretman prekomjernog deficita onda je mirovinski sustav onaj na kojeg se prvo pomisli i mi saborski zastupnici, vjerojatno i građani Republike Hrvatske a pogotovo oni koji o tome znaju više. I ako treba u tom sustavu štedjeti a tko bi to bio? Koja bi to kategorija građana bila u uvjetima prosječne mirovine od 2200 kuna koja je 38% prosječne plaće. Pri tome se prošle godine povećala za 1% ne zato što je ona realno rasla nego zato što je realno pala i plaća a dijelom i mirovina. Samo što je plaća više realno padala pa su se približili sa 37 na 38%. I kome, kome bi trebalo skinuti tih 10% mirovine? Ovim ljudima koji imaju 2200 kuna plaću sa 40 godina radnoga staža? Je li to rješenje? Ako je to rješenje onda recite to je tako. Pogodite milijun i 100 tisuća građana Republike Hrvatske i zaštitite kategorije za koje vi smatrate da ih treba zaštiti a imaju mirovinu veću od 5 tisuća kuna. Visokoobrazovani nastavnik, učitelj sa 40 godina staža u Republici Hrvatskoj, sa 40 godina staža ima mirovinu oko 2,5 tisuće kuna. Ove skupine o kojima govorimo, skupine građana i nakon smanjenja ove mirovine za 10% će ostati iznad 5 tisuća kuna, imati će dva puta veću mirovinu nego što je ima čovjek visokoobrazovan koji je odgajao našu djecu, učio ih 40 godina pošteno u uvjetima u kojima je to bilo. I takva je situacija. I mi naravno možemo voditi raspravu o braniteljima, vodili smo ih ovdje na desetke zadnjih 20-ak godina. Nismo ih vjerojatno nikada na pravi način vodili, nismo se znali suočiti, nismo znali pogledati, pa čak se nismo znali na neki način dobro ni potući, ni dobro sukobiti. Ali voditi raspravu o braniteljima, o svim pitanjima rata, o moralnim podlogama koje iza toga stoje, o porukama, o simbolici, na ovom pitanju mislim da nije najbolji put kako možemo tretirati neko pitanje uključujući dakle i ovaj zakon. Usput budi rečeno o ratu moje iskustvo govori pravi ratnici vrlo malo govore. Nisam sreo pravoga ratnika koji se hvalio time što je bio u ratu. Najbolji, uključujući one koji su teško stradali, najčešće će o ratu šutjeti. O tome treba govoriti, ali za to treba postojati vrijeme kada se o tome govori i onda se trebaju adresirati prava pitanja sa svim političkim razlikama i svim sučeljavanjima koja u tom kompleksu pitanja postoje, a ne svakom prigodom prigodničarski otvarati ovo pitanje. Ovim zakonom se dakle mirovine koje su 2010. godine smanjene, iz kojih su izuzeti hrvatski branitelji, smanjuju ponovo za 10%. Ja bih se osvrnuo na jednu posebnu kategoriju, ali samo usput i samo parcijalno, neću tome posvetiti cijelo izlaganje, mirovina koju su pod posebnim uvjetima, a ne spadaju u uvjete koji bi bili otegotni rad ili oštećenja tijela kao što su HRVI, dakle to su ove na neki način posebno povlaštene mirovine. One se smanjuju ovim zakonom za 10% kao i sve ostale, po četvrti puta u zadnjih 4-5 godina i možda bi trebalo razmisliti kako se te mirovine zapravo sad približavaju onim mirovinama koje ljudi koji ih imaju, dakle to su više mirovine, tu ne govorim o braniteljima odnosno o HRVI, približavaju njihovim stvarnim mirovinama temeljem načela uzajamnosti. Doista bih da se to pitanje konačno zatvori javnosti trebalo razmislit i o tome da se te mirovine zapravo de facto i u potpunosti ukine i da nema nikakvih povlaštenih mirovina. I pozicija HAZU sa relativno visokim mirovinama i dodatkom koji sad naravno odlazi iznad mirovina ostalih do sada uvjetno rečeno povlaštenih je isto pitanje. To je isto skupina sa vrlo visokim osnovnim mirovinama, ljudi koji mogu raditi duže nego što rade drugi, imaju poseban dodatak u iznosu obračunske osnovice i sad smanjujemo samo taj iznos, sad ne smanjujemo kompletnu mirovinu, što je opet pitanje pravednosti pa i mjera štednje i doprinosa i te kategorije mjerama štednje u uvjetima u kojima se država danas nalazi. Pri tome naravno treba reći da smanjenje mirovina temeljem ovoga zakona nije trajno. Ono se tiče samo razdoblja do izlaska iz recesije, a to znači da nakon tri uzastopna tromjesečja rasta po 2% BDP-a i u uvjetima deficita od ispod 3% BDP-a ovi uvjeti, dakle smanjenje mirovine prestaje, dakle to je privremena mjera, o tome ovdje također nije bilo govora. Zato potpuno razumijevajući što je predlagatelj ministar Mrsić, odnosno Ministarstvo rada i mirovinskog sustava htjelo s ovim zakonom očekujući da ćemo se više posvetiti tome kad ćemo doći do ovih uvjeta kada ćemo moći ukinuti ovaj zakon, a to znači da budemo imali rast BDP-a u tri tromjesečja uzastopno veći od 2% i deficit manji od 3% BDP-a u tom razdoblju, tome se treba posvetiti. Ako budemo vodili političke rasprave i ne budemo se fokusirali na meritum zakona nego na parcijalne interese skupina koje nas politički podržavaju ili čiji smo politički glasnogovornici tada ćemo duže čekati to vrijeme u kojem ćemo moći ukinuti ovaj zakon i sva druga ograničenja koja smo morali uvesti zadnjih nekoliko godina, uz napomenu naravno da je 2010. godine prvi zakon ove vrste uvela Vlada koju je tada vodio HDZ. Dakle razumijevajući intenciju predlagatelja, Klub zastupnika HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala. Ingrid Antičević-Marinović, replika.
… [[Govornica naknadno uključen.]] kolega uvodno da je ovim prijedlogom zakona dirnut svaki građanin u Republici Hrvatskoj. Naravno, mislili ste i na ove, pogotovo ove privilegirane što ste kasnije elaborirali, odnosno po posebnim uvjetima. Treba sada citirati, dakle ja neću sada citirati neke tobože po ocjeni desnice i onih koji od centra naginju prema desno, nekih tobože ljevičarskih novina nego novina, list politički zatvorenik koji evo i dan danas izlazi. I u broju 2001. godine naći ćete što piše politički zatvorenik, što pišu politički zatvorenici jedni o drugima, pa tako ću probati otprilike, nemam ovdje taj politički zatvorenik ali možete dobiti na cd-u, sve je objavljeno, dakle tko nema stare primjerke. Oni koji su bili suđeni poslije '45. do '48. bila je moguća kazna između 15 i 20 godina, dakle i od 16 i 18 godina. Kada je donesen Zakon o političkim zatvorenicima mnogi su prionuli da ostvare svoja prava pa tako i mirovinu ali je jedan uspio, rijetki su onda uspjeli iz tadašnjeg zatvora … pobjeći, ali jedan je uspio i pobjegao u Australiju. Čim je dočuo, to piše u tom političkom zatvoreniku i vratio se da bi ostvario ta prava i mirovinu, a bio je svega nekoliko mjeseci, a bio je suđen 16 godina, a sve 6 ili 7 mjeseci je odslužio, a naplatio 16 godina. Ja molim gospodine, evo replicirajući vama želim da čujete to i gospodin ministar i da se naprave i revizije tih mirovina političkih zatvorenika koji su ostvarivali tako mirovine samo na riječ bez da su priložili potvrdu o izvršenoj kazni zatvora. I kada su to politički zatvorenici koji su odrobijali do dana dočuli ovaj je pobjegao, netragom nestao i ponovo se vratio u Australiju. I evo ja bih volila da se i o tome povede računa.
Odgovor na repliku, Jozo Radoš.
Pa kolegice Ingrid ja načelno podržavam naravno vaš stav da se u svim od važnosti poslovima za javnost da se provede revizija. Ali na žalost naša iskustva sa revizijama nisu osobita ne samo kada se radi o reviziji hrvatskih ratnih vojnih invalida. Bile su dvije revizije – jedna '97. koju je vodio HDZ i koja je bila neuspješna. Druga parcijalna, još parcijalnija od prve 2001., druge godine također neuspješna. Tada sam ja izišao sa stavom da zapravo se bojim da su nam rijeke u tom smislu protekle. I kako vrijeme odlazi to će sve manje biti potrebe, a sve više zapravo i vjerojatno nevelike političke koristi od bilo kakovih revizija. To se vjerojatno tiče i na revizije o kojima vi govorite, ali evo ministar je to čuo, pa ako smatra da je oportuno, korisno politički i financijski i bilo kako drugo i moralno provesti reviziju o kojoj govorite ja naravno načelno nemam ništa protiv revizija i revizije bi trebalo dovesti do toga da se ustanovi nekakvo pravno stanje u bilo kojem području o kojem govorimo.
Kolega Zvonko Milas, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Radoš, u svom govoru dotakli ste se umirovljenika, dakle ljudi koji danas najvećeg broja te populacije koji žive od dvije do tri tisuće kuna. Pa naravno da nitko niti spomenom ne želi reći da je to kategorija, da je to populacija koja bi trebala podnositi teret krize. Nadalje govorili ste o ljudima, recimo profesorima koji su odgajali našu djecu i ne znam drugim skupinama društva koji danas za puni radni staž, 35, 40 godina imaju dvije, tri četiri tisuće kuna plaću, odnosno mirovinu, pardon. Međutim, zaboravljamo jednu stvar da mirovina koju najveći dio ljudi koji će doživjet smanjenje ovim prijedlogom zakona nije mirovina u klasičnom doslovnom smislu riječi. Dakle, to je mirovina koju je velik broj ljudi dobio po najtežem kriteriju, dakle po poginuću, po ubojstvu koja njima služi upravo za svakodnevne potrebe, za svakodnevnicu, za skrb, uopće za brigu upravo o onoj djeci koju su ti profesori školovali, kojima su pomagali da postanu pravi ljudi. Dakle, ne možemo govoriti o mirovinama u doslovnom smislu riječi koju je čovjek zaslužio nakon 40 godina i koja mu koristi ako mu Bog da zdravlja za neki bolji, lakši život u starosti, nego govorim o nečem sasvim drugom o kriterijima i okolnostima koje ne bih zaista nikom poželio. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Jozo Radoš.
Hvala vam lijepa kolega Milas što ste mi omogućili da kažem ono što sam kanio reći u raspravi, a nisam, a to je da se s ovim zakonom izuzimaju posebne skupine osobito … [[Govornik se ne razumije.]] građana po procjeni predlagatelja s kojima se ja slažem među kojima su i sto postotni hrvatski ratni vojni invalidi i obitelji poginulih hrvatskih branitelja. Dakle, prema tim posebnim skupinama koje doista jesu najteže ugrožene ovaj zakon ima senzibilitet i to treba naglasiti, tu dimenziju treba naglasiti. Što se tiče tereta krize polako dolazimo na to da svaki teret, svaki trošak koji ugradimo u zakon da to netko plaća. Bila je situacija u kojoj se i lideri, a i građani su osjećali kao da taj novac dolazi od nekuda, pa samo je nečija volja da li će taj novac dati ili neće dati. I tako su se i političke elite prema tom javnom novcu ponašale. Danas polako sazrijeva svijest i kod političkih vođa, a i kod građana da svaku kunu, svaku lipu koju date nekome da nekome morate uzeti ili da je netko mora zaraditi. Prema tome, ako pokušavamo riješiti situaciju ne možemo je riješiti tako da izmislimo da nam padne od nekuda 16 milijardi kuna, nego taj novac moramo ili zaraditi ili nam ga ili ga moramo nekome uzeti. I meni je drago da, čini mi se da ako sam u pravu, da ta svijest o tome da je novac javni nečiji novac, a ne pada sa neba da ta svijest polako prodire i u Hrvatski sabor i u hrvatsku javnost.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Radoš ja bih se složi sa vama da ste u pravu, ali niste u pravu kolega Radoš jer iz skupine od 15 onih koji se tretiraju kao povlaštene mirovine samo tri skupine su onih koji imaju preko 5000 kuna, od onih 15 koji se tretiraju kao povlaštene mirovine samo tri skupine su koji u prosjeku prelaze 5000 kuna. 5000 kuna prelazi pripadnici bivše jugoslavenske, a nisu oni, oni imaju 3 i nešto. Nego su zastupnici u Hrvatskom saboru, članovi Vlade, suci Ustavnog suda i glavni državni revizor 8870 je njihov prosjek. Dalje, prosjek hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata 5366 je prosjek mirovine i 7807 imaju radnici, imaju redoviti članovi Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Evo to su tri skupine koje su obuhvaćene po prosječnoj plaći, po prosječnoj mirovini. Da su hrvatski stradalnici iz Domovinskog rata izuzeti kao što ste rekli, poginuli nisu. Ni udovice poginulih nisu izuzeti ovim zakonom. U ovom zakonu se ne vidi koja populacija i koliki broj točan je onih kojima će se umanjiti za 10%. I ne može nikako biti vaša riječ da bi vam bilo drago da su parametri drukčiji, ali vi ste u koalicijskoj Vladi koja nije ostvarila rezultate pa stoga ste trebali glasovati i tražiti i biti uporniji u tome da ministri koji su prekomjerno potrošili i probili i napravili rupu u državnom proračunu ili deficit od 16 milijardi da si smanje plaću ili da im se obustave primanja. I da se pokazatelji u punjenju državnog proračuna, u rastu zaposlenosti, u rastu BDP-a, u rastu industrijske proizvodnje i u svemu ostalom pokažu valjanima onda da dobiju plaću.
Hvala. Odgovor na repliku, Jozo Radoš.
Kolega Đakiću opet radi istine, dakle ove tri skupine o kojima vi govorite njihova prosječna mirovina u tim skupinama je iznad 5000 kuna. Ali pretpostavljam da u svakoj od tih skupina, od tih 10, odnosno uvjetno rečeno 15 skupina, postoje pojedini pripadnici tih skupina koji imaju više od 5000 kuna i na njih se odnosi taj zakon jer zakon se ne tiče prosječne mirovine jedne skupine nego tiče se svakog pojedinca koji toj skupini pripada. I to je načelo pravde. Dakle, svi oni koji pripadaju i HRVI-ma i HAZU, HAZU je teško vjerojatno … [[Govornik se ne razumije.]] ali to su i pripadnici Ministarstva obrane, djelatne vojne osobe, to su policijski službenici, to su službenici pravosudnih poslova, svi od njih koji imaju preko 5000 kuna će biti nažalost dirnuti ovim zakonom. Oni koji imaju mirovine manje od 5000 kuna neće biti. Što se tiče ovoga da nisu zaštićeni, to mi i kolega Milas govori iz klupe makar njemu sada ne repliciram, ja ne znam što vi čitate. Ovdje u članku 4.a zakona piše smanjenje mirovina prema članku 3.a ovog zakona ne podliježu. Spominju se 100%-ni HRVI-ji i obitelji poginulih hrvatskih branitelja. Hvala lijepa.
Miroslav Tuđman, replika.
Kolega Radoš vi ste u svojoj raspravi spomenuli da treba raspravljati o meritumu stvari, a ne o parcijalnim interesima i onda ste kasnije dodali da treba konačno znati ako se nekome daje da drugom se treba uzeti. Međutim, problem je u tome što niste inzistirali da se cijela ova rasprava temelji na činjenicama nego se onda koriste pojedini podaci koji naprosto nisu ono što bi trebali biti. Pa ste govorili o malim mirovinama, ali niste rekli da unutar ove kvote umirovljenika postoje kategorije koje primaju mirovine na temelju solidarnosti zato što nisu uplaćivali u hrvatske mirovinske fondove. To su časnici, to su oficiri JNA, pripadnici saveznih institucija i službi, određene kategorije poljoprivrednika koji nisu uplaćivali, to su oni pobunjeni Srbi kojima su priznati radni staž bez obzira što nisu uplaćivali u hrvatske fondove i onda dobivamo podatke e samo 12% umirovljenika je radilo puni radni staž. A tu se recimo ne ubrajaju niti 140 tisuća onih umirovljenika koji su radili u inozemstvu pa je vjerojatno onda taj postotak sasvim drukčiji. Prema tome, bez cjelovitih podataka naprosto ne možemo raspravljati o meritumu stvari. A kad smo se zalagali da za svaki prijedlog zakona ima analizu stanja to ste odbili i niste dozvolili da uđe u Poslovnik Hrvatskog sabora. Isto tako u najmanju ruku kad se govori ovdje o 35 tisuća umirovljenika na koje bi se ovo odnosilo nije rečeno i nije dato na koje se kategorije to odnosi. Prema tome, naprosto treba jedna faktografija da bismo mogli o meritumu stvari raspravljati, a do te faktografije naprosto ne možemo doći. S druge strane sasvim je neumjesno govoriti ovi koji su članovi akademije ili profesori koji primaju mirovinu takvu kakvu primaju jer su odradili 40 godina radnog staža pa kaže e sad njima ne skidamo cijelu mirovinu nego samo na ovaj podatak za HAZU.
Odgovor na repliku, Jozo Radoš.
Kolega Tuđman ja se potpuno s vama slažem, ja sam često zagovarao to da naši zakoni i naši zakonski tekstovi imaju bolju podlogu i analizu. Najslabiji dio naših zakona je najčešće onaj koji govori o tome. Dakle ne simulacije, simulacije su vrlo komplicirane ali simulacija troškova bi vjerojatno bila lakša. Međutim, naša se ministarstva i to je praksa u kojoj funkcioniraju naša ministarstva zadnjih 23 godine, ne znam kako je bilo prije nisam sudjelovao u tom poslu, jednostavno nisu usvojila tu tehnologiju. I sada opteretiti ovu Vladu a da niste infrastrukturu pripremili da bi ona tako mogla postupati to je veliki teret. I zato smo, ne dakle ja ali zato je odbijen taj prijedlog. Ali ja sam zagovornik toga i uvijek ću vas podržati i bilo bi mi drago da i vi mene podržite i onda kada ste u poziciji da branite Vladu u kojoj sam poziciji danas ja. Što se tiče JNA, ta pravila su donesena nakon rata, vjerojatno još u vrijeme rata i ta mirovinska pravila bivših pripadnika JNA je donijela HDZ-ova Vlada vjerojatno sa nekim razlozima. Dakle, ti su razlozi vjerojatno bili u temeljima politike koja je vođena, ne u negativnom smislu, jer to je bio vjerojatno optimum nekih stavova, razmišljanja i taj sustav mirovina bivših pripadnika JNA uglavnom nije doživio ozbiljniju reviziju od časa kada je postavljen tamo početkom '90-ih godina, a postavila ga je ponavljam HDZ-ova Vlada. I što se HAZU tiče na kraju još jedine povlaštene mirovine koje nisu vezane uz uvjete rada, uz beneficirani staž i uz invaliditet su mirovine HAZU, jedine koje su preostale. Pa ako je toliki odium prema tim mirovinama ukinimo onda i te mirovine.
Tomislav Ivić, replika.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega Radoš pa ja bih se u biti mogao sa dobrim dijelom vašeg izlaganja složiti, pogotovo s načinom na koji razmišljate jel' tako. Slažem se i s tim da kada ste rekli da je dobro da neće oni koji imaju 2 tisuće kuna mirovinu snositi ovaj teret krize itd. ali ću vas samo podsjetiti da kada je donesena odluka o kriznom porezu od 2 i 4% da 800 tisuća umirovljenika od milijun i 100 koliko je tada bilo u RH bilo izvan te kategorije pa ste svejedno, ne možda vi osobno, ali stranka iz koje dolazite i koalicija iz koje dolazite o tim mirovinama govorili kao o pljačci, haraču itd. Isto tako ću vas podsjetiti da teret krize itekako plaćaju i ovi koji imaju 2 tisuće kuna mirovine kroz povećanje PDV-a ne za 2% nego za 8, nešto posto jel tako, kroz povećanje trošarina kroz povećanje cijene energenata i na druge načine. Također volio bih da mogu dijeliti vaš optimizam kada kažete da ovo nije trajno smanjenje mirovina, da makroekonomski pokazatelji i procjene ne govore potpuno suprotno da jedno dulje vrijeme će vjerojatno ovaj zakon biti na snazi jer ne vjerujem možda će i biti gospodarskog rasta ali teško uz ovakav deficit od 17 milijardi da ćemo mi biti ispod 3% deficita državnog proračuna. Hvala.
Odgovor na repliku Jozo Radoš.
kolega Iviću mirovina koja je veća od 5 tisuća kuna zapravo i nije mirovina koja čovjeka čini bogatim čovjekom. I sa tom mirovinom se ne može živjeti dobro pogotovo ako ne netko preuzeo razne kreditne obveze što većina ljudi jesu očekujući da će to biti njihov trajni prihod. Ali ovo što vi govorite o trajnom pogoršanju uvjeta života tih ljudi, to se pogotovo tiče onih ljudi koji imaju 2.200 kuna mirovinu. Dakle oni ne 3 puta ili 4 puta u 5 godina oni gotovo svakodnevno trpe pad životnog standarda, a sa 2.200 kuna opet možda nekim kreditom su na samom rubu egzistencije i oni teže podnose taj kontinuirani pad životnog standarda. Naravno da nije dobro da se uopće ulazi u ovakve mjere bez obzira na povijest donošenja takovih rješenja i na njihovu održivost, ali ako treba to raditi, a mislim da se to mora raditi radi poteškoća proračuna onda je logično da idete na onu skupinu koja ima više mirovinu.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre ne vidim od laptopa vas ovdje sa pomoćnicom i kolegice i kolege zastupnici. Ja sam se naoštrio naelektrizirao se. Naime rekao je dobro jednu rečenicu kolega Radoš u odgovoru na repliku. Ako već kaže moramo sjeći onda ne možemo sjeći onima koji imaju 2 tisuće i 2.200 kuna. Postavljam protupitanje, kako bi to bilo lijepo da prosječna mirovina u RH iznosi 5.500 kuna, a minimalna 3 tisuće. Jel to cilj našega rada političkog djelovanja i cilj političkih elita u Hrvatskoj? To se priupitajmo. Nadalje, kako to je moguće izbjeći ovakve nepopularne mjere, neću govoriti o onome što su govorili ovdje, zašto ne popularne prije svega zbog branitelja i invalida Domovinskog rata negoli nečem drugom. Evo danas je iz Bruxellesa vraćena omotnica ili ne znam ni ja kako bi se to zvalo, knjiga bijela, koja Strategiju regionalnog razvoja ministra poljoprivrede gospodina Jakovine od 330 strana popraća sa 327 strana primjedbi. I onda kaže nećemo mi sjeći ministrima plaće, zato što se tako neodgovorno odnosi prema svom ministarstvu i prema svome poslu. Da ja kao kirurg da sam tako radio i da imam iza sebe mrtvih plejadu sasvim sigurno bi bilo upitno ili bi završio kao dr. Šimić. A ovdje nitko ništa ne pita. Đuro Đaković naša firma slavna se ponaša i njen direktor se ponaša Holdinga po principu onog srpskog pjesnika Radičevića Branka rođenog u Slavonskom Brodu btw. Pjesma koja počinje "Mnogo hteo, mnogo započeo", a ništa nije napravio za dvije godine. Da tak ide pjesma "Mnogo hteo, mnogo započeo". Tako i on 100 programa, a nijedan se nije ostvario za dvije godine, a bitno je da se izvjesnoj osobi, hoćete da kažem ime, plaća uredno 35 tisuća kuna mjesečno, gospođa se zove firmu ima Biznis kliniku tako se zove "Biznis klinika" vlasnica preziva se poput naše vrlo potpredsjednika Sabora ovdje. Željeznica, sada smo odlučili od trošarina dati 450 milijuna na gorivo. I što se događa? HŽ Cargo u stečaju, onaj Rumunj kojega su Crnogorci jer su rekli imamo i mi naših lopova uporno vrpa oko našega Carga i ministar Dončić uporno inzistira da baš on mora kupiti Cargo. Kupili kolosijek koji nikud ne vodi, niti ima Dioki-a ni više tamo ni INA-e kupili kolosijek. Zadužili se, digli kredit i otišli u stečaj. Gredelj u kojeg je uloženo 800 milijuna kuna ova Vlada je odvela u stečaj, ova Vlade ne HDZ-ova. Naše tramvaje kupujemo preko švicarskih firmi, a ovdje se proizvode zato što trojica mangupa imaju švicarsku firmu za uvoz tramvaja hrvatskih. Reći ću vam ja poslije Šuker koji su. Što se ovdje radi u ovoj Vladi, osim što se ide svaki dan na ručak na karticu u restoran TAČ na Vrhovcu. Što drugo radi Vlada ove države u dvije godine, osim što nameće i radi porezni ugriz i svaki drugi ugriz…
Kolega Grubišić, o zakonu, o zakonu. Ako hoćete o Vladi onda stavite to na dnevni red.
Ovo je uvodni dio kojim sada govorim da se moglo drugačije ponašati, drugačije raditi i onda ne bi došlo do ove mjere. O tome govorim. Hoćete li još da vam kažem što se radi u ovoj državi, kako se gotovo planski uništavaju gospodarski subjekti u ovoj državi koji bi mogli biti proizvod i mogu biti proizvodni kapaciteti ove države koji bi onda, u kojem bi radili radnici. Luka Rijeka, pad prometa za 26%, Luka Ploče 40% pad prometa. To je rezultat ove Vlade. Umjesto da Cargo bude sa svojim dakle novim vlasnikom nositelj svega toga, HŽ-Cargo govorim jer on nema donacije od države. Tko je direktor HŽ-Infrastrukture i čiji je on kum? Postavljaju se ljudi koji nemaju blage veze o željeznici ni o Cargu. To se radi. A željeznica je odlukom Europskog parlamenta i Europske komisija treba sada nakon cesta koje smo prilično izgradili preći zapravo, odnosno postati glavni pokretač gotovo hrvatskog gospodarstva. To je rekao i ministar, sad idu željeznice na red i sad je nastala željeznička groznica, ne zlatna nego željeznička groznica i sad se krčmi, sad se krčmi, a tu stradaju svi naši gospodarski značajni subjekti. Ali još toga ima, neću ja još sve iznositi, doći će vrijeme i za to, bit će i za Bajića posla. Dakle, solidarnost o kojoj smo govorili i u onoj točki prije se odnosi izgleda prema ovoj replici gospodina Tuđmana prije svega na one koji nisu uplaćivali u fondove mirovinskog osiguranja, a to su upravo oficiri i da ne kažem tako doslovce jer nisu oni bili časnici nikada, to pogotovo nisu bili, nego oficiri JNA, osim nekih iznimaka i oni koji su radili u saveznim tijelima. Savezno izvršno vijeće i skupština Jugoslavije itd. Oni su uplaćivali u savezno mirovinsko osiguranje, ne u hrvatsko. Dakle, smatram da smo mi mogli provesti i ova Vlada takve mjere da ne bi trebalo dolazit do ovoga. Pa uzmite gospodo vašega socijalista Francois Hollande, što je napravio Francois Hollande kad je došao na vlast, ukinuo sva protokolarna vozila i prodao ih na aukciji. Time je dobio novce za izgradnju infrastrukture u pojedinim predgrađima. Svim državnim poduzećima ukinuo službena vozila, zaradio 600, pardon, sad ću govorit dalje, dakle povećao je porez svim dakle porodicama koji prelaze sa prihodom 5 milijuna eura. Povećao porez, ali onima koji zarađuju 5 milijuna eura. Uveo olakšice na tzv. bonus kulture, ukinuo je vladine i državne revije, novine, fondacije, izdavačke kuće i postavio ih kao zadruge. Bankama koje investiraju domaću proizvodnju, domaću privredu daje poreske olakšice, a bankama koje se bave isključivo novčanim transakcijama je povećao porez na dobit. Što je uradio gospodin Orban u susjednoj Mađarskoj? Još drastičnije mjere. I ovaj proračun i ova Vlada rad su poput kamilice, mlake vodice u tom smislu, ne poduzimaju ništa, pustili su da kako u nas kažu u Hercegovini teče voda niz livadu, tako i to i valjda čekaju kraj mandata ali bojim se da će ovakve mjere kao što je ova ili prijedlog zakona koji se zove o izmjenama i dopunama Zakona o smanjenju mirovina određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisom o mirovinskom osiguranju, s konačnim prijedlogom zakona plus sve ove mjere koje smo donosili i ovih dana i ove dvije godine dovesti do velikog nezadovoljstva. Već sad je nezadovoljstvo ogromno, depresija, apatija, nezadovoljstvo. Samo što je uspjela ova Vlada, to je razdijeliti hrvatski narod. Razdijeliti na svjetonazorskom, ideološkom polju i to počevši od ovog referenduma, od ćirilice, od Vukovara i tvrditi da je ćirilica hrvatsko pismo mislim to stvarno ono nije već 600 godina hrvatsko pismo, ako ćemo pravo, ali ajde nekada se bosančica, bosančica se zvala a ne ćirilica, dakle to pismo koje ima uglata i tzv., znamo mi sve i ne treba nam držat predavanje ni o glagoljici ni o ćirilici ni o latinici. Prema tome, na modulu 4 smo se zakačili svi skupa ovdje, onome obrazovnom, na ćirilici, na obitelji i braku, sad proizvodimo još i novi, evo jedan je čovjek pokrenuo rat križarski odnosno antikrižarski rat Vatikan i Hrvatska Vlada i sad ćemo se svi podijeliti i bit ćemo podijeljeni tko je za sporazum sa Vatikanom, tko je protiv. Ništa drugo. To su rezultati, žalosni rezultati kojih nema zapravo. Koliko su povukli sredstava iz Europe, 6 milijuna eura više nego što smo uplatili ili aplicirali. To je rezultat o kojemu je rekao jasno i glasno i potpredsjednik Vlade Grčić, 6 milijuna eura. Jel' to uspjeh? Najbolje građani znaju. Kada idete Radićevom ulicom u ovaj naš Hrvatski sabor onda lijepo možete vidjeti od dvoje prosjaka, od troje od trga Jelačićevog do kamenitih, do pred kamenita vrata, do stepenica, a od onoga sv. Jure koji bode kopljem onu neman ima jedno četvero koji sjede. No, oni koji se voze u automobilima, koji su valjda i zaboravili voziti jer su, to su valjda već sada rudimentarni ostaci sposobnosti. Oni to ne vide. Oni njih ne vide. Ne samo da njih ne vide, ne vide i ne znaju kako zapravo građani žive, ne kreću se među njima. I zato sam spomenuo na žalost evo ovaj restoran i karticu itd. Dakle, i ni tu se ne vidi takvih o kojima sam pričao. O tome da se unatoč takvoj situaciji u državi nabavljaju, sad će netko reći da sam ovako maliciozan ili zločest 8000 smartphona. Pa u Đuri Đakoviću je rečeno da će svaka čistačica dobiti smartphone. Pa koji vrag njima trebaju smartphoni, hajde sad to mi recite. A kamoli ne bi Vlada nabavila 8000 komada. O Toyotama, o automobilima za Vladu, o svakom ministarstvu, o prenapučenim ministarstvima, o neučinkovitoj javnoj upravi. Hoćemo li ovdje izlistati koliko ima agencija u Republici Hrvatskoj, koliko ima ravnatelja agencija, koliko u pojedinim ministarstvima ima zaposlenih službenika. Za dva ili tri puta veće nego u Finskoj, Norveškoj ili bilo kojoj drugoj zemlji ili Sloveniji. Sad neću govoriti namjerno imena, a mogu vam reći ako hoćete počevši od Ministarstva poljoprivrede pa nadalje. Tu mi tražimo uštede i onda nećemo trebati donositi ovakve zakone. I da oni koji su na mjestima u javnim poduzećima da rade kako treba za hrvatski interes, za hrvatskog radnika, a ne kako da prevare hrvatski narod, a zapravo rade kako bi sebi osigurali što bolju budućnost i egzistenciju. Isto je bilo i prije, jednako. Ništa bolje nije, nisu bolji ni ovi nego Vlada HDZ-a. Dok se braniteljima i invalidima režu prava i mirovine u Proračunu za 2014. podignuta je stavka za Ured Vlade za 22%. Je li to primjer ljudima našim? 22% Ured Vlade ima više novaca za 2014. a narodu ćemo rezati sve živo što možemo. Pa to je najbolji, odnosno najgori primjer što može biti da vam ga ponudim. Srezali su jasno i kapitalne investicije za Slavoniju i Baranju. Hvala ti Bože to je uobičajeno, pa se kažem bojimo razno raznih funkcionalnih promjena na ekstremitetima pojedinih koji su obećavali Slavoniji i Baranji. Barem ravnopravnost i ravnomjeran razvoj ako ništa drugo. I na kraju ovo može biti netko proglasiti demagogijom. Dajte gospodo u ovakvoj situaciji kada govorite i govorimo i znamo da je Hrvatska dužna, kada Linić ide u Ameriku po kredit od milijardu i pol dolara. Pa dajte osobnim primjerom. Šta ste se stisli? Dajmo 10% od plaće, donesite uredbu, nema problema i sebi prije svega i nama saborskim zastupnicima. Dignut ćemo ruku svi za to. Ne, ne pomišljaju oni izgleda na to uopće. Nije im palo na pamet. A rezat će se ljudima koji su dali za svoju državu ono što je najvrednije neki život, a neki dio tijela ili dio organa. U svakom slučaju s obzirom da među onima koji primaju mirovine po posebnim uvjetima [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa kolega.]] postoje i oni kojima se zaista može rezati i treba [[Upadica Zgrebec: Isteklo vam je vrijeme.]] A velikoj većini ne treba rezati, pa zbog te velike većine ćemo biti i mi protiv ovog zakonskog prijedloga.
Govorili ste 15 minuta ali niste uspjeli o zakonu ništa reći, ali imate 8 replika zato. Ingrid Antičević-Marinović.
Kažete kolega evo smanjujemo ovdje naslabijima, najsiromašnijima, najviše onima koji su najviše dali, smanjite sebi. Dakle, ukinuli smo saborske mirovine, smanjili smo plaću i da vas malo razveselim za Božić smanjit ćemo ponovo saborske i sve dužnosničke plaće. To je jedna stvar. Mene je jako razveselilo da ste rekli nešto što je cilj zaista svakog dobrog političara i svake dobre politike, da cilj naše političke elite kako kažete bude 3000 minimalne mirovine i 5000 prosječne mirovine. Tako je, svi ćemo se složiti oko toga. Ali u ovakvom, u neoliberalizmu to nije moguće. Citirate Olanda, meni je drago što njega citirate i niz ovih mjera koje je sam poduzeo i koje smo i mi mnoge poduzeli. Cijena mu je ta što je najnepopularniji političar, ali baš njega briga za to. Ali zato nam je prilika da upravo poslušamo i riječi Pape, da svijetu treba, a pogotovo Europi, nama treba prije svega nova ekonomska politika, napuštanje kapitalizma ovakav kakav je danas i pravednija raspodjela dobara ne kasnije u rezanju poreza, nego u startu u raspodjeli. I kažete da je ova Vlada podijelila. Ne, nije. Njoj je u interesu i poštivanje manjina, poštivanje različitog mišljenja, ali njoj se prave i fizičke opstrukcije, težnje za militarizacijom Hrvatske, razdor sa srpskom manjinom, odustajanje od načela EU. Pa dajmo se dogovoriti. Imamo toliko dobrog u prošlosti da prihvatimo ono što je dobro, a da osudimo sve ono što je bilo loše i što je bilo zlo. Ja mislim da smo i kao narod i kao građani sposobni za tako nešto.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Lijepo ste to rekli kolegice Ingrid, pa evo čini mi se da ste zapravo i afirmativno govorili i o mom izlaganju ovom koje sam rekao. No evo primjera. EBRD - Europska banka za obnovu i razvoj ponudila je Hrvatskoj željeznici kredit sa 1% kamata uz to da se dio dijelova ugradi iz Siemensa jel', ali to je na kraju nakon 4, 5 pokušaja političke diplomacije i angažmana njemačkoga veleposlanika propalo. Zato što je nesposoban čovjek bio od vaše Vlade postavljen za šefa Hrvatske željeznice i on je rekao da on mora ići na more žuriti da ne može razgovarati sa njemačkim veleposlanikom. Evo, to su primjeri, imam ih još, reći ću vam ih još ako hoćete. Imam napisano sve to pa ću vam reći. Ili gospodin u Đuri Đakoviću jel' koji kaže evo sad će uzgajati lavandu na poljima u Đuri Đakoviću jer više neće proizvoditi PATRIA-e borbeno vozilo itd., kaže da se to više isplati, sad će poljoprivredne proizvode početi raditi u Đuri Đakoviću jel'. Dakle, upravo ono što sam rekao mnogo hteo, mnogo započeo. Ali njega podržava stalno zamjenik predsjednika Vlade, a nesposoban čovjek. Pa dajmo sposobnim ljudima da rade, a ne se netko poigrava ili taj … [[Govornik se ne razumije.]] kako se zove iz Rumunjske pa to je hohštapler koji je u Crnoj Gori odbijen uz obrazloženje pa imamo i mi naših lopova što će nam rumunjski lopov. Pa Rumunjska mu je osnovala povjerenstvo za istraživanje njegovih mutnih radnji. MMF ga progoni, ali naš ministar Hajdaš Dončić je uporno da on kupi HŽ Cargo. To mi nije jasno zašto je, e baš me zanima zašto je? Eto takve štetočinske poslove ovu državu vode u propast. I zato donosimo mjere koje svi građani RH plaćaju takve krive i loše poteze ove Vlade.
Miroslav Tuđman, replika.
Hvala. Kolega Grubišiću vi ste ovdje rekli, odnosno pozvali se na ove kategorije koje sam ja spomenuo koje primaju mirovinu po načelu solidarnosti. I to je nešto što ne bi trebalo biti sporno s obzirom da smo mi definirani kao solidarna država. Međutim, problem je u tome što se ove tzv. privilegirane mirovine, odnosno mirovine po posebnim propisima uzimaju kao jedini argument za to što su mirovine niske, a ne uzima se i ovaj drugi podatak koliko ta solidarnost utječe na prosjek mirovina. I onda se tu stvara jedan procjep sa manipulacijama pojedinih kategorija. S druge pak strane imali smo kod ove rasprave maloprije odnosno u ovom prethodnom zakonu da smo vidjeli da se koeficijenti za ove mirovine, recimo konkretno oficira JNA-a da su veći nego koeficijenti za mirovine ne samo saborskih nego invalida i branitelja. Prema tome, naprosto nemamo cjelovitu sliku nego svatko uzima podatke onako kako njemu odgovara da bi promovirao ili zastupao svoja kako je predsjednik Vlade Milanović rekao svojega svjetonazora, a kaže po tom svjetonazoru to nije protuustavno pa se nameću samo jednostrana rješenja koja odgovaraju samo jednom svjetonazoru ne vodeći računa uopće o rasponu vrijednosti i ideja koje vladaju u hrvatskom društvu.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolega Tuđman slažem se s vama da zapravo cijeli hrvatski narod sa svojom solidarnošću uplatama doprinosa za mirovinsko osiguranje zapravo je ostvario mogućnost upravo oficirima JNA i ovih drugih službi koje su bile savezne da imaju da kažem u neku ruku u odnosu na ostale, ne govorim da su to neke velike mirovine, rekao sam da bi bilo najbolje kad bi prosječna bila 5500 kuna. I tome trebamo i težiti jel'. A što se tiče onih mirovina o kojima, akademika, o kojima ste govorili zaista kada uzmemo sve, nećemo sad govoriti jer premalo vremena imamo o tome što su akademici i kako su zaslužili taj dodatak na mirovinu onda bih rekao poput Arhimeda ne dirajte mi moje krugove, ne dirajte nam naše akademike.
Tomislav Žagar, replika.
Hvala potpredsjednice. Uvaženi kolega Grubišić, evo budući da ste vi raspravu proširili pa će i moja replika, iako će biti kratka, biti nešto šira od teme koja je. Riječ je o Hrvatskim željeznicama, dakle infrastrukturi i svemu onom što vi dobro znate da se infrastruktura nalazi u iznimno teškom stanju jer se godinama nije ulagalo u obnovu i modernizaciju pruga. I sve ono što se u zadnje dvije, a znate što je najveći problem zapravo? Najveći problem su projekti, priprema dokumentacije. Jer mi nismo imali čak ni projekte za remont pruga jer dvije trećine pruga kasni u remontu i to je kašnjenje iznimno veliko. I u tom smislu evo moja replika je usmjerena tome da nije korektno, čovjek nije niti ovdje, ovakve kvalifikacije da čovjek nema blage veze sa željeznicom, ako ste govorili o predsjedniku Uprave infrastrukture, ako sam vas dobro razumio. Takve kvalifikacije nisu dobrodošle. Neću se obazirati na one kvalifikacije da nitko u Vladi ništa ne radi i da samo piju kavu. Radi ozbiljnosti ove rasprave i ovdje u Domu mislim da to nije korektno jer svatko tko se našao u takvoj situaciji posebno u takvim sustavima gdje je potrebno puno stvari napraviti i puno stvari koje nisu popularne, nisu u tom trenutku baš za pohvalu takvim ljudima treba pomoć konstruktivnim kritikama a ako ne ovakav način kvalifikacija nije dobar. Evo, samo toliko.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kako bih vam ja dočarao kolega, kako ono Žagar, Žagar jel'. Naime, kako bi vi objasnili da je u Upravi HŽ-a čovjek koji ima 7 pravomoćnih kaznenih djela, pravomoćno presuđenih kaznenih djela. Hoćete da vam kažem ime toga čovjeka? Hoćete da vam donesem presude ovdje? Što vi kažete na to? Kako da vam kažem da je gospodin iz Češke, sedmi na Forbesovoj listi najbogatijih ljudi u svijetu tražio da Luka Rijeka zajedno sa željeznicom i HŽ Cargom bude glavna osovina transportno lučka u ovoj regiji i da je nudio novce, ali ne, odbijen je. Vi znate da se to zove, da je gospodin Zdenek Bakala tako se zove čini mi se, šta još da vam kažem? Da je na redu prodaja privatizacija pružnih građevina u HŽ infrastrukturi, jel to znate da je? vidjet ćete kako će to teči i još niz drugih stvari, ružnih stvari. Željezna groznica će postati nekome izgleda i zlatna ali ako hrvatski narod to dopusti onda stvarno je.
Josip Đakić replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Boro, lijepo ste konstatirali da neće još dugo Hrvatska izaći iz krize pa tako neće se ni vratiti ovih deset posto dok sve zemlje u okruženju bilježe gospodarski rad i Bosna i Srbija i Crna Gora i Kosovo i Makedonija i Albanija u prvoj polovici ove godine izašle su iz recesije i to povećanjem izvoza. To je objava svjetske banke za prvo polugodište, sa -0,7% došli su na 1,8% BDP-a, povećanja BDP-a i proizvodnje. Mislim, a mi govorimo danas o tome da Vlada nije kriva zbog ovog stanja. Dvije godine lutanja, nepoduzimanja, neinvestiranja, ne nastavka gradnje u projektima koji su započeti, ne osiguravanja novaca, ponovnih natječaja, rastrošnosti i bahatosti od 20 Ministarstava koje revizija češljala 13 je dobilo mišljenje koje je vrlo upitno, koje govori o tome da su prekoračili proračunska sredstva u trošenju, da su se razbacivali svim i svačim, da su bez natječaja nabavljali robu i usluge i nikome ništa, da su tu ušparali sigurno ne bi bilo potrebe na ovim stradalnicima na žrtvi koja je dala živote za Hrvatsku i njihovim obiteljima ne bi se trebalo šparati, da su postupali savjesno i odgovorno kao što su to najavljivali.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolega Đakić, vi ste rekli u prvoj rečenici da se ta sredstva nikoja koja se sad iznose u visini od 10% nikad neće vratiti, pa oni to nisu ni napisali da će vratiti, neće ih vratiti, jedino ako se ponovo ne uspostavi dakle tih 10% kada BDP bude rast, kada na vrbi bude svirala zapravo. E tako, možete vi napisati koliko hoćete da vam je BDP, kako vam tri tromjesečja uzastopce kolko ja sam čitao ovdje u ovom materijalu. Tako da neće se nikad vratiti ta sredstva koja su oduzeta samo može se ponovno uspostaviti ovih oduzetih 10% ako Hrvatska bude imala rast BDP-a u tri uzastopna tromjesečja po 2% jel tako ako sam dobro, eto tako nekako. Kad će to biti to, zato sam i govorio o onome što nam to ruši BDP, što nam to onemogućava da imamo bolje mirovine, što nam to onemogućava da imamo sigurniji sustav, to onemogućava nesposobnost i nerad prije svega u javnim poduzećima ali i u Vladi. I to je tako.
Ada Damjanac replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Kolega Grubišiću ovako spomenuli ste samo jednu kategoriju oficiri koji su uplaćivali u savezne fondove mirovinsko osiguranje, da vas podsjetim ja ću reći, imam 38 godina radnog staža, ja sam uplaćivala u taj savezni fond, ne znam u koji ste vi fond uplaćivali kad ste počeli raditi, u koji mirovinski fond ali po onom što ste rekli, znači njima bi trebao oduzeti dio mirovine ili možda cijelu mirovinu ali ne samo njima nego svima koji su tada i radili, problem nije u tom djelu ljudi i svim onim ljudima koji su radili prije nego što smo dobili Hrvatski mirovinski fond. Problemi su daleko širi, problem je u tome što nažalost nemamo proizvodnje, premalo ljudi je zaposleno a preveliki broj umirovljenika. Prema tome, mi imamo fond generacijske solidarnosti ali ako se nastavimo tako tim tempom nažalost za mene i za vas vjerojatno neće biti mirovine. Prema tome trebamo se potrudit da imamo što više zaposlenika, što više da osnažimo privredu a što manji broj umirovljenika s tim da ne želimo i da nestanu sa scene ali dapače neka dugo žive mirovinu ali da i te mirovine budu što bolje i što efikasnije odnosno da dođemo na oni nivo koji ste vi spomenuli prije, minimalna tri a maksimalna pet, daj Bože i više.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Nisam rekao minimalan, rekao sam minimalna tri ali nisam rekao da je maksimalna pet nego srednja, dakle prosječna mirovina u RH ajde da kažemo tako. A ono što ste vi govorili, dakle slažemo se obadvoje da ostatak dakle dohotka i novostvorena vrijednost dakle razvoj gospodarstva će valjda omogućiti nekakav pomak s mrtve točke. No ono oko čega se ne slažem s vašom replikom, to je faktor dakle, cijela Hrvatska je solidarno na principu i načelu solidarnosti sudjelovala u kreiranju svih mirovina pa i onih u kojima ste i vi govorili ali faktor je 0,9 a ovdje je 0,40 ili 0,50 to je problem za naše invalide Domovinskog rata i branitelje, jel? Znači kao da su ovi vredniji od ovih. Zašto različiti faktori? Ne znam.
Josip Borić replika.
Hvala lijepo. Kolega Grubišić, vi ste se upitali zašto u svojoj raspravi, zašto najosjetljivije skupine moraju plaćati neuspjeh ove Vlade, to je činjenica. I ponovo treći put danas ponavljam, sa 107 milijardi prihoda i 122 rashoda u 2011.isplatili smo veće plaće, veća davanja, sve kolektivne ugovore, prijevoze i sve što je išlo iz državnog proračuna. Stvorio se sustav nakon tri godine vlasti koji sa 113 milijardi prihoda i 130 milijardi rashoda traži daljnja odricanja svih u ovoj državi. To je takav sustav. I da ne govorim o povećanju i poreza, itd. Znači, to su rezultati kakvi su projicirani. Kad govorimo o prometu, spominjali ste i HŽ, danas smo imali tematsku sjednicu. Ministar je prvi put danas rekao jednu činjenicu. Tko nam izrađuje Strategiju prometnog razvitka infrastrukture? Mađarsko-španjolski konzorcij. To je istina. Znači, strategiju za sljedećih 10-ak godina izrađuje nam mađarsko-španjolski konzorcij. Što unutra piše saznat ćemo, rekao je, za nekoliko mjeseci. A što se tiče, ali vidljivo je vrlo jasno iz onoga što nam je danas prezentirano, prvi veći projekti počet će 2016. godine na infrastrukturi osim dionice Dugo Selo-Križevci. Za sve ostalo ništa nije spremno. Promet nam je pao za 40 milijuna putnika u HŽ prijevozu. Nema načina na koji će se reintegrirati više prometno ni jedan ruralni dio RH. Odustaje se od autocesta, a državne ceste postaju konkurencija autocestama. Sad ćemo ulagati sva sredstva u državne ceste. I kad to usporedim sa jednom izjavom, a danas se dosta toga citiralo, pogotovo potpredsjednik Sabora, onda jedna njegova iz 2010. Mnoge Vladine mjere štite 200 najbogatijih obitelji iz 90-ih godina te je RH jedina zemlja koja je u doba recesije povećala poreze umjesto da ih smanji. Ovo je rečeno 2010. na Korčuli.
Hvala kolega. Odgovor na repliku Boro Grubišić. Molim vas pratite vrijeme.
Dakle gospodine Borić, 3 poduzeća Hrvatskih željeznica, dakle, infrastruktura, putnički promet i HŽ Cargo. Moglo su biti, ja bih rekao, jedna kralježnica ili stožerna jedna, ajde da kažem, osovina razvoja gospodarstva. Naime, na te Hrvatske željeznice vezane su luke i Rijeka i Ploče i Šibenik i Zadar. Dakle, luke. Za HŽ Cargo su vam vezani velike mogućnosti prijevoza za Petrokemiju, za INA-u, za šećerane, za Hrvatske šume. Dakle, svi oni imaju interesa u tome. Dalje, jedan od onih koji su htjeli uložiti u HŽ kargo, kupiti ga, je htio premjestiti svoj transport koji sad ima, iz Trsta i Kopra u Rijeku, zašto? Pa zato što je jeftiniji iz Rijeke prijevoz do Češke nego li iz Kopra gdje kroz Austriju i Sloveniju plaćate vrlo, vrlo skupi prijevoz umjesto kroz Hrvatsku i Mađarsku. Ali, oni koji odlučuju su zapeli za toga Gruju i što da kaže čovjek? Čovjek bi morao posumnjati i upitati se, a zašto? Ali možda će to doć vrijeme.
Tomislav Klarić, replika.
Poštovani kolega Grubišić, nekom izgleda čudno vaša rasprava budući da spominjete željeznicu, govorite o željeznici, a u biti mi govorimo o zakonu, o smanjenju ovih povlaštenih mirovina, itd. Međutim, ja ću vam a propos ovoga što ste rekli pokazati koja je to povezanost ovog o čemu vi govorite i tog zakona. Planira se smanjenje 800 zaposlenika pružnih građevina, 403 zaposlenika kroz poticajne mjere, 300 zaposlenika kroz ovu godinu, 700 do 2016., 2203 zaposlenika u HŽ-u. Ovo što je gospodin Borić rekao studiju nam rade Španjolci kao da Hrvatska nema niti prometnih niti ekonomskih niti drugih fakulteta. Ali ono o čemu govorimo kada govorimo o štednji i o programu ove Vlade i kamo nas to vodi, danas na toj zatvorenog famoznoj sjednici za promet gdje je po prvi put nakon 2 godine bio ministar, doduše, u vrlo kratkom vremenu jer je imao odmah sastanak kojeg nije mogao odgoditi sa ministrom Grčićem, govori da HŽ infrastruktura ostaje sama jer sve tvrtke kćeri izlaze van. Jednu od njih su dokapitalizirali ove godine sa 134,3 milijuna kuna i sve ostale poslove više neće obavljati putem tih svojih društava jer su ih dokapitalizirali, maknuli, nego će obavljati putem postupaka javne nabave, možda preko tih Rumunja, Španjolaca, Mađara. E sad se postavlja pitanje, ovdje štedimo, a bila je žestoka rasprava i o braniteljima, i o invalidima, o onima koji imaju te i takve mirovine, kamo sa ovih 2203 zaposlenika kojima će se isplatiti otpremnina, koji će se smanjiti? Što će raditi ta tvrtka pružne građevine kad se postupci budu putem javne nabave? Govori se o 44 vlaka koji ste vi spomenuli da se proizvode u Gredelju, a uvozi se preko ovih bisera. To je ubiti program koji, ja mislim, definitivno vodi ovu državu, a i promet u
Hvala lijepa, hvala. Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Klarić, suglasan sam ja u mnogo toga s vama što ste izrekli, ali su zanimljive ove konzultantske tvrtke koje se tako naručuju. Ja nisam prije vidio nikada, ni u vašoj Vladi nije bilo stranih konzultanata. Prodaja, monetizacije autocesta, … [[Govornik se ne razumije.]] strana konzultantska tvrtka. Prodaja Zračne luke Zagreb, strana tvrtka. Prodaja Croatia osiguranja, strana tvrtka, konzultantska. Pa vrlo je zanimljivo, i opet moram reći vrlo sumnjivo, da su tolike odjedanput navalile, savjetničke ili konzultantske tvrtke u Hrvatsku kao da mi ne znamo, još je jednu potjerao ministar, ovu za Zračnu luku Zagreb, potjero ju je. Pa ako je on njih potjero, znači on zna bolje od njih. Njemu je ta materija poznata, više poznata nego što oni znaju. I sad, neću ništa govoriti, cijene su ogromne, pare se troše nemilice, novci građana RH, poreznih obveznika, a sad ovdje imamo ovakav zakon. Zato i jeste dobro spojili zapravo sve ovo skupa, i ja sam to pokušao spojiti, ali evo, vaše objašnjenje je prihvaćeno.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Bez obzira na kritike da niste u temi bili ste jako u temi kolega Grubišić u svojoj raspravi jer ste upravo naveli sve ono što je dovelo do ovoga. I sjetite se parole naš je posao da osiguramo vaš posao, to je bila jedna od parola između ostalog Kukuriku koalicije i eto ga sa 300 tisuća nezaposlenih eto nas na 365 i svaki dan tisuću novih. Obzirom da su si povećali sami ste dobro rekli za ured Vlade 22%, ali recimo nikako da se sjete i to ću tisuću puta ponoviti i da se sjete i profesora kojima treba isplatiti i učitelja putne troškove, da se sjete liječnika koje su tako ponizili da je to prestrašno, da se ismijavaju ne samo dnevnicama od 35 kuna nego kaže ministar Linić neću ja njima dati ni 7 kuna, neće oni dobiti ništa odnosno za čekanje. Znate hrvatski narod a slažete se s menom uvijek je bio solidaran i rado su bili svi solidarni i branitelji su bili solidarni kada su vidjeli da ima nekog smisla, pa i akademici i svi ostali i učitelji i svi drugi, ali ako ste vi solidarni a netko svu tu solidarnost gazi i jače i jače pada u provaliju pa ja mislim da bi bilo najsolidarnije da oni fino sa hrvatskim narodom da ova Vlada ode i da kaže oprostite, nemojte se ljutiti nikad više nećemo.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
… raznoraznih epiteta i to predsjednika Vlade, doktori špekulanti, seljaci ljenčine, Slavonci neka ne pjevaju bećarce nego neka idu radi svoj posao govorim o Slavoniji ukupno, branitelji šovinisti i to smo čuli, učitelji neka se strpe, … dok trava naraste za Božić 7.1.dobit će dvije prijevoza. A što se tiče parole koju ste vi rekli, ja ih nisam uopće čitao to me nije zanimalo te njihove parole, svaki dan su se mijenjali nisu ni imali puno, dakle parola je bila naš posao je osigurati vaš posao, a na to bi se moglo samo ona talijanska zapjevati Parole, parole, parole.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Pa evo ja ću pokušati malo se držati zakona. dakle vrlo je interesantno obrazloženje ovoga zakona koje kaže naime predloženim zakonom postiže se ušteda sredstava državnog proračuna namijenjenih financiranju mirovine i to približno 303 milijuna kuna. E sada kada bi uz ovo išlo još set zakona onda bih vjerojatno o ovom zakonu raspravljao drugačije iz jednostavnog razloga što iz ljudskih, političkih ne bi imao pravo govoriti drugačije. Međutim ovaj zakon se donosi samo za jednu skupinu ljudi. Ovaj zakon tangira poprilici negdje oko 8,4 ili 8,5% ukupnog sredstva za isplatu mirovina i ovaj zakon nudi nekakve nedoumice, osobito nakon intervencije tu ministra. Dakle počet ću sa člankom 6.a dakle do kada se primjenjuje ovaj članak? Ovdje jasno piše rast BDP-a u svakom od prethodna uzastopna tri tromjesečja prema podacima DZS-a iznosi najmanje 2% i onda sljedeća zakačka koja je vrlo bitna, a to je deficit državnog proračuna u istom razdoblju od 3%. E sada gledajte kolegice i kolege, kad pogledate dokumenat Vlade a to su smjernice fiskalne ekonomske politike onda vam ovdje kaže da će deficit u 2016.godini iznositi 4,5%. To znači da ovaj zakon sigurno u primjeni do 2017. Međutim gospodine ministre ako želite ovaj zakon predicidirat onda morate definirati da li se ovaj 35 deficita odnosi na projekciju proračuna ili na izvršenje proračuna jel može vam se dogoditi da u prva tri mjeseca jedne godine imate gospodarski rast 2%, a da po ovakvoj definiciji kao što stoji u zakonu vi do drugog ili trećeg mjeseca sljedeće godine nećete znati koliki je deficit državnog proračuna tj. do trenutka dok ovaj Visoki dom … o izvršenja proračuna za prethodnu godinu. I tu će vam se dogoditi jedna vremenska diskrepanca ili razmak kako god hoćete od 8 do 9 mjeseci. Prema tome, ako hoćete da ovaj zakon onda možete ići sa izrekom projicirani deficit, on je takav ovaj Dom ga je usvojio i on je takav do trenutka dok nije izvršenje proračuna. i na takav način će branitelji i ove sve ostale skupine kojima će biti smanjena mirovina biti uskraćeni sigurno najmanje 9 mjeseci neće dobivati umanjenu mirovinu. Dakle ja vam govorim čisto iz formulacije jer onog trenutka dok Hrvatski sabor ne usvoji izvješće o izvršenju proračuna vi ne znate koliki je deficit, pa dapače s obzirom da ćemo biti u mjerama prekomjernog deficita morat ćemo čekati potvrdu iz EUROSTAT-a iz Bruxellesa da li je to što je hrvatska Vlada prikazala tako ili nije i dogodit će vam se godinu dana taj razmak. Tako da po ovim projekcijama i što će se događati u Hrvatskoj to znači da prije 2017., 2018.ovaj zakon neće prestati važiti. Sljedeća stvar koja me buni i vrlo je čudna, a to je članak 3.stavak 2.veli svote mirovina odnosno dodatak mirovina smanjen na temelju stavka 1.ovog članka ne može iznositi manje od 5 tisuća kuna. I sada gledajte gospodine ministre što imate, sve mirovine i ovdje ne bi smjelo stajati 5 tisuća nego bi moralo biti 5 tisuća i 1 kuna jer 5 tisuća kuna je niža kategorija, 5 tisuća 1 kuna je viša kategorija, dakle od 5 tisuća 1 kune do 5 tisuća 550 kuna vi imate ili proporcionalno ili nominalno, kakvo god hoćete oporezivanje. I recimo netko tko ima mirovinu 5100 kuna njemu će se mirovina umanjit za 100 kuna ili 1,96%. Netko recimo tko ima 5300 njemu će se mirovina umanjit za 300 kuna ili 5,66% i sve tako do 5555 kuna gdje će se njemu umanjiti mirovina za 555 kuna i on će u principu doći na 5000 kuna. I vi morate to zakonski definirat jer vi ćete za sva ova smanjenja morat izdat nekakvo rješenje ili … automatizma. Ako idete automatizmom u onu kištru u koju se upucavaju podaci ćete morat navesti kako će se rješavat i izračunavat ove mirovine, da li će to bit nominalno oduzimanje i onda bi bilo dobro da ovaj stavak 2. promijenite i da kažete do iz nosa toga i toga to je 5555 kuna, mirovine će se umanjivat nominalno za onaj iznos koliko premašuju iznos od 5000 kuna, a tek iznad 5555 kuna imate smanjenje od 10%. Dakle, vi morate jasno zakonom definirat hoćete imat nominalno ili postotno smanjenje, a postotno smanjenje znači svaka mirovina koja je lipu veća od prethodne ima drugačiji postotak, dakle vi ćete morat ići na nekoliko decimala. Dakle to je oko jedne vrlo teške primjenjivosti ovoga zakona, ovoga članka 3.a tim više što je ostalo vrlo malo vremena jer vi praktički mirovine koje ćete početi isplaćivati 5. siječnja ćete morati počet isplaćivat po ovome. Čisto sumnjam da će informatičari moći prilagodit jer se radi o nekoliko desetaka tisuća ljudi. Pogledajte si stavak 2. kako on glasi, 5200 znači umanjuje se 200 kuna. Je li to postotno umanjenje ili nominalno umanjenje? Ne možete ići na dva različita modela umanjenja. Onda ako idete na to onda morate naznačit mirovine do tog i tog iznosa umanjuju se nominalno za razliku između 5000 i iznosa mirovine, a mirovine iznad 5555 kuna umanjuju se za 10% iznosa. Jer ako to ne napravite svatko tko vam pokrene postupak će dobiti spor jer niste definirali zakon. I druga stvar gospodine ministre, svota nije niti hrvatski niti financijski niti nikakav izraz. Dakle svako rješenje koje je dobio svaki korisnik ove mirovine dobiva je na iznos, ne na svotu i sve ove stvari gdje spominjete svotu naprosto treba maknut van jer svota ništa ne znači, iznos nam znači sve. Dakle, to samo pokazuj koliko se ad hoc i na brzinu napravio ovaj zakon i on može stvoriti … pa čak i da netko pokrene pitanje njegove ustavnosti zbog ovoga pitanje je kako bi Ustavni sud reagirao. To vam govorim zbog kriznog poreza. Kad se pokrenulo pitanje njegove ustavnosti koliko se na sitnice inzistiralo. Prema tome dakle zakon je i nomotehnički i tehnički loš, a primjenjiv vrlo teško. Dakle, vratit ću se na početak svoje rasprave. Što nas je dovelo do toga da je Vladi vrlo bitno da za 303 milijuna smanji primanja za nekoliko desetaka tisuća ljudi gdje su jedna populacija na koju je u proteklim godinama izvršena hajka. Najprije su nazivani lažnim invalidima pa lažnim braniteljima i ja bih volio danas vidjet nakon svih tih silnih godina prozivanja koliko je procesa završeno i koliko je to utvrđeno lažnih ratnih vojnih invalida i lažnih branitelja, iako ja nikada neću reći lažni branitelji, lažni ratni vojni invalid nego je to lopov, prevarant. Nema lažnog, ili je invalid Domovinskog rata ili je branitelj, a onaj koji je to koristio taj je prevarant i prevario je državu. Dakle, može se govoriti o promilima i dolazimo na ono gdje je Hrvatska danas. Hrvatska je danas u mjerama prekomjernog deficita i Hrvatska u ovom trenutku nema proračun. Iz Bruxellesa nam je jasno poslana poruka da mi sljedeće godine projicirani deficit, a pitanje je dal će on bit 3,5 milijarde kuna ili će on bit preko 5 milijardi kuna povećanja u odnosu na ono što govore ekonomski analitičari, dakle on neće bit 17,5 nego će bit negdje oko 21 milijarde kuna. Vlada će morati predložit novi proračun o kojem ćemo mi raspravljati za mjesec, dva ili tri. I zato ovaj zakon ja ne vidim uopće njegov smisao jer mi moramo smanjiti 10 puta više proračun nego što se predlaže ovim zakonom. Pa onda je logičnija stvar da ako je Vlada znala da će upast u mjere prekomjernog deficita da je onda predložila sve mjere i da se o tim mjerama u paketu raspravlja. Tu neke rasprave od nekih kolega sa suprotne strane Sabora su naprosto pokazali da nemaju nikakav argument za ovo. Oni koji pričaju što se radilo prije neka pogledaju odluke, nikada se braniteljske mirovine nisu same smanjivale, nikada. Dapače, bile su paket mjera, najprije smanjenja 6% svim umirovljenicima pa između ostalog i njima i svim plaćama, a nakon toga smanjenje dužnosničkih plaća i povlaštenih mirovina 10% ali u dogovoru sa 18 udruga proisteklih iz Domovinskog rata, u dogovoru s njima i to treba reći. I bez obzira koliko je nekome teško nešto palo na ovakav potez se nije predsjednik Vlade smio odlučit prije nego što je sjeo sa predstavnicima udruga proisteklih iz Domovinskog rata i kao što su pristali prethodnih godina tako bi pristali i sada jer kao što su bili spremni dat svoj život za Hrvatsku, oni su spremni u mirovini se žrtvovat za Hrvatsku. I koliko je nedosljedan ovaj zakon kolegice i kolege, prije nekoliko mjeseci smo raspravljali o tome da ravnatelju HZMO-a treba povisiti plaću jer on upravlja sa trećinom mirovinskog fonda, znači njemu koji upravlja treba povisiti, a onima koji dobivaju treba smanjiti. To je politika ove Vlade na koju mi ne možemo pristati.
Hvala lijepa. Josip Đakić, replika.
Pa kolega Šuker, dobro ste primijetili, teško da će do 2017. bilo što se pomaknuti s obzirom da je sam premijer za ovom govornicom jasno priznao prilikom donošenja proračuna da ova Vlada neće izvući zemlju iz krize još za naredne tri godine. To je jasno rekao ovdje i poručio Hrvatskoj što nas čeka. Da su ovim zakonom određene skupine hrvatskih stradalnika diskriminirane to je činjenica. Jedne smo stavili u poziciji da budu izuzete, to su 100%-tni invalidi kojima stvarno je teško. To su djeca bez oba roditelja i to je sve od skupina koje su ovim zakonom izuzete. Obitelji poginulih, zatočenih i nestalih, roditelji i udovice, hrvatski ratni vojni invalidi bez ruku, nogu, slijepi, gluhi, sa ranama. Oni su predmet 10%. Da, bilo je prije mjera i 2% poreza i 4% i 6% i 10%. Svega je bilo. 3 i pol tisuće obespravljenih koji su bili 2001. godine koji su svi dobili na upravnom sporu i Hrvatska im je platila za to i kamate i svu odštetu i sudske pristojbe i sporove, sve živo je plaćeno. Opet se događa da će se morati ta populacija koja sigurno nije ničim zaslužila, a na njoj se koplja lome sukobiti i pravno, ali svakako drukčije suprotstaviti ovim mjerama koje sigurno nisu dobro prihvaćene u populaciji hrvatskih stradalnika iz Domovinskog rata i invalida, a mjere su također na one koji imaju preko 5000. Radi se više o časnicima, generalima i dočasnicima, jer njih kao takvu kategoriju sa većim primjerima najviše se tiče ovo kao i invalida iz Domovinskog rata.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Da kolega Đakić. Problem je kada imate ovako loše definiran zakon koji za sobom povlači sudske tužbe. Te sudske tužbe će platiti netko drugi i znamo iz proteklih godina koliko je sudskih tužbi bilo i koliko je plaćeno iz državnog proračuna i zato jesam rekao da članak 3a. i članak 6a. treba jasno definirati. Jer članak 6a. ovakav kakav je nam govori da 2014., 2015., 2016. i 2017. će se uzimati braniteljima i ostalim korisnicima kojima se smanjuje mirovina i to je negdje po prilici oko milijardu i 300, milijardu i 400 milijuna. Međutim, članak 3a. jasno govori na to da svatko kom se umanji mirovina temeljem ovakvog prijedloga zakona gdje nije definirano da se onima koji imaju mirovinu ispod 5000, između 5000 i 5550 mirovina umanjuje za nominalni iznos do 5000, a onima iznad 5550 za 10% imaju pravo na sudsku tužbu i sigurno će dobiti tužbu jer zakonom nije definirano koliko se njima umanjuje mirovina. I njima ne može netko umanjiti mirovinu ako u zakonu stoji tako. No, da se ovo događa, ne događa prvi put kad je ova Vlada u pitanju, zapravo politička opcija sjetite se Sporazuma sa MMF-om 2000., sudske tužbe, pa kasnije neisplata je određenih naknada policajcima. Dakle, prosvjetarima i policajcima država je platila preko 2 i pol milijarde kuna i zato je bila dobronamjerna sugestija ministru da ovaj članak 6a. i članak 3a. jasno definira iz jednostavnog razloga ako hrvatskim braniteljima se već uzima da znaju do kada i koliko im se uzima. Njemu je to smiješno, ali onome tko će plaćati sudske tužbe uopće neće biti smiješno.
Ivan Šimunović, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega Šuker, spomenuli ste umanjenje mirovina hrvatskim braniteljima, lažne invalide, lažne branitelje. Ovim se prijedlogom još jednom potvrđuje i iskazuje odnos Vlade i države prema hrvatskim braniteljima, prema onima koji su zapravo temelj ove države. Jer ne zaboravimo da njih nije bilo, njihove žrtve, hrabrosti, ponosa vrlo vjerojatno ni mi danas ne bismo ovdje sjedili. U izvorišnim osnovama našeg Ustava kojeg u zadnje vrijeme stalno spominjemo i izazivamo stoji da osnova naše samostalne države stoji u pobjedi Hrvatskog naroda i naglašeno hrvatskih branitelja u Domovinskom ratu. Također kad smo već kod Ustava Vlada osnovu za donošenje ovakvog zakona pronalazi u članku 16. stavka 2. Ustava koji kaže da svako ograničenje prava ili slobode mora biti razmjerno naravi potrebe za ograničenjem u svakom pojedinom slučaju. A valjda je zaboravila pročitati stavak 1. istog članka koji kaže da se slobode i prava mogu ograničiti kako bi se zaštitila sloboda i prava drugih ljudi, te pravni poredak, javni moral i zdravlje. Stoga mi nikako nije jasno kako se smanjenjem mirovina braniteljima štiti pravni poredak, javni moral i zdravlje. S obzirom na te okolnosti kojih smo svi vrlo svjesni, a koje često zaboravljamo, smatram da ostvarene povlaštene mirovine hrvatskih branitelja treba poštovati jednako kao i same branitelje i njihovu žrtvu jer oni su te mirovine časno stekli. Naravno da u svakom žitu ima kukolja, pa tako postoje i oni koji su te mirovine stekli na nezakonit način i svakako je to za svaku osudu. No, upravo je ova Vlada naglašavala da će objavom registra branitelja očistiti tu situaciju, jer kako je ministar Matić jednom prilikom izjavio svaki lažni branitelj državu stoji milijun eura. Ovim se smanjenjem opet svi branitelji trpaju u isti koš i Vlada pokušava prikriti svoj neuspjeh umjesto da napokon jedan posao [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] obavi kako treba od početka do kraja. Hvala.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Šimunović, dobro ste primijetili. Pompozno je najavljivan Registar hrvatskih branitelja i pričalo se bit će desetine tisuća lažnih branitelja. Pa evo objavljen je registar. Koliko je to ljudi kojima tamo nije mjesto i nema lažnih branitelja. Ima prevaranti s jedne strane, s druge strane hrvatski branitelji. I naprosto nitko nema moralno ljudsko pravo hrvatske branitelja nazivati lažnim braniteljima. Imaju lopovi i prevaranti kao i u svakom segmentu društva. Dakle, od 500 i 2000 ja ne znam da li je 2000 pritužbi došlo i koliko je slučajeva riješeno. Ali kažem, bitno je PR-ovski, marketinški zabavit naciju da bi s tim prikrili neprovođenje nekih drugih mjera. I na žalost takva priča, takva politika nas je dovela do prekomjernog deficita. Jer ako se i pričalo da je možda u deficitu 2012. bilo nekih ostavština iz prethodne godine, deficit 2014. isključivo posljedica činjenja ili bi rekao nečinjenja ove Vlade. Nema više tragova prošlosti. I prema tome, mjere prekomjernog deficita i sve ovo što će se događati u sljedećoj godini ide isključivo na dušu ove vladajuće nomenklature koja nije bila u stanju provesti strukturne reforme, koja nije bila u stanju pokrenuti hrvatsko gospodarstvo i danas imamo situaciju kakvu imamo. I možemo mi imati ružne rasprave kao što su nažalost bile danas u ovom Visokom domu međutim i nakon tih ružnih rasprava mi ćemo opet biti u mjerama prekomjernog deficita, imat ćemo 357 tisuća nezaposlenih, imat ćemo preko 800 tisuća umirovljenika koji će biti ispod 3000 i da dalje ne nabrajam. A mi se možemo tu častiti koliko god hoćemo, no ta čašćenja bolje govore o onima koji to iznose, koliko nemaju argumenata za pravu stvar nego o onome kome je to upućeno.
I Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolega Šuker vi ste spominjali članke 3.a i 6.a u ovom predloženom zakonu. Naime, kada govorimo o članku 6.a, njega bih komentirao, o tome dakle kada će prestati se primjenjivati se dakle ovih 10% na mirovine preko 5000 kuna, na mirovine po posebnim uvjetima, a preko 5000 kuna onda se kaže da je to kada bude tri tromjesečja kalendarske godine preko 2% rast BDP-a. Dakle, rekao bih ovako i tko zna kad i tko zna gdje. Nadalje, kada ste govorili o tome što je izrečeno sve verbalno, a svašta se govori verbalno ovih dana i onda se kaže pa se povuče. Zakon o radu je rečeno kako će biti pa se nešto povuklo itd. Rečeno je od premijera da je diranje u mirovine zadnja linija, mislim da je tako rekao nije rekao crta iako bih ja rekao crta, zadnja linija obrane socijalnih prava, na to je mislio. Upravo je tako rekao jel'. A evo, 20 dana poslije te izjave obrane zadnje crte socijalnih prava već imamo ovaj zakonski prijedlog.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Samo kolega Grubišić tko zna kad i tko zna gdje su pjevali oni koji su dobili specijalni status u Zakonu o mirovinskom osiguranju. Prema tome, ovo tko zna gdje i tko zna kad se ne odnosi na hrvatske branitelje, oni su se borili protiv onih koji su ovo pjevali. No, sjećate se kolega Borić se prije 3 tjedna poprilično figurativno izrazio oko prekomjernog deficita. I vidite tada je predsjednik Vlade rekao da on priča skečeve, da je to sjajan skeč, da bi se mogao prikazivati na BBC-u. Međutim, gledajte kolega Grubišić danas Hrvati zbog toga skeča plaču jer definitivno on je figurativno rekao da nas je izručio briselskoj administraciji a danas je nama briselska administracija poručila kako se trebamo ponašati sljedeće tri godine. Vidite skeč, neki su se smijali, ali nažalost zbog skečeva ove Vlade Hrvati itekako plaču.
Kolega Zvonko Milas, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo jel' to replika ili rasprava, kolega Šuker? [[Upadica Šuker: Replicirao sam.]] Dobro. Htio sam početi dakle u svim ovim raspravama kod ovakve recimo ekonomske i financijske vrlo analitične i precizne za što zahvaljujem gospodinu Šukeru do burnih kakvih su bile prije ja bih u svojoj raspravi htio pokušati ukazati više na okolnosti koje su prethodile umirovljenju i svemu onome što je prethodilo dakle onima koje nazivamo korisnicima tzv. povlaštenih, odnosno mirovina po posebnim propisima. Dakle, prema predlagatelju kako se pokazala i kako već dugo traje potreba za uštedom sredstava dakle na smanjivanju ukupnih prihoda, odnosno rashoda državnog proračuna tako isto u mirovinskom dijelu moramo početi štedjeti. I na kome ćemo štedjeti nego na kategorijama ljudi koji imaju mirovine prema posebnim propisima. I u tu svrhu imamo ovakav prijedlog zakona gdje htjeli ili ne htjeli ali najviše se moramo referirati na najbrojniju skupinu, a to su hrvatski branitelji, odnosno članovi njihovih obitelji. Prvo pitanje koje ovaj prijedlog zakona nameće je što je to što je Vladu nagnalo, natjeralo da razlikuje invalide i ubijene hrvatske branitelje u Domovinskom ratu. Dakle, one koji su se borili za obranu suvereniteta i koji su stradali na istom mjestu u isto vrijeme od istog neprijatelja i nažalost jedan je mrtav, a drugi je 100%-ni invalid. I njihovi kriteriji danas, njihovi uvjeti i njihove okolnosti izgleda po ovom prijedlogu zakona nisu isti. Kako se to uopće može razlikovati i kako uopće usporediti sve te mirovine, odnosno okolnosti koje su prethodile mirovinama po posebnim propisima. Pitam, da li ima uopće teži kriterij ili uvjet, teža okolnost koja može nekog staviti u ulogu korisnika mirovine od smrti, ne znam ubijanja ili nečeg sličnog tome? Mislim da o tome moramo razmisliti pa ćemo možda moći trezvenije, drugačije razgovarati o cijelom ovom prijedlogu zakona, a možda ga ne bi ni bilo. Postavlja se pitanje zašto uporno stavljamo te grupacije kao teret poreznih obveznika i zašto građane na neki način jednostavno huškamo protiv te grupacije? Jedina posebnost u izračunu tih mirovina proizlazi iz zaista posebnih okolnosti, ona proizlazi iz okolnosti koje se zovu agresija, odnosno suprotstavljanje toj agresiji. Ili da je drugačije, većina svih tih ljudi bila bi danas ili u radnom odnosu ili bi možda imala već mirovinu u punom iznosu, dakle zahvaljujući svom radnom stažu ili bi možda imala čak puno obitelji dva prihoda ili čak i dvije mirovine. Ovako je predlagatelj, a i resorno ministarstvo, jednostavno odrezalo ovako 10% pa nek ostane 5000 i to je otprilike mirovina koju bi danas svatko poželio. Međutim, i ministarstvo i predlagatelj zaboravili su na jedan dio koji se zove pravni aspekt da oni koji imaju oštećenje organizma, oni koji su nažalost poginuli i ubijeni jednostavno njihovu mirovinu nije moguće uspoređivati s mirovinom po općim propisima. Dakle, oni su zaustavljeni u najproduktivnijoj životnoj dobi bilo smrću, bilo ranjavanjem bilo oboljenjem, gubitkom radnog mjesta. A vjerujte često upravo ti koji jesu danas u toj kategoriji spadaju u kategoriju i onih čiji su domovi razoreni, čije obiteljske kuće su nestale u razaranjima rata, koji su doista taj rat podnijeli u onom najtežem i najgorem smislu, zajedno sa svojim obiteljima s kojima su živjeli onda da bi bili razbijeni razbacani po cijeloj Hrvatskoj i opet skupljeni i zakrpani isto kao što krpamo ovaj proračun. Dakle, vrlo teško čak i nikako. I dobro je jučer na odboru kratka digresija, dakle upravnom odboru jučer gospodin Đakić je pozvao predstavnike udruga gdje su bile i udruge udovica poginulih branitelja i roditelja poginulih branitelja i veterana i ako se ne varam gardijskih, dakle cijeli dan niz udruga koji dovoljno govori oni su predstavnici braniteljske populacije. Koliko ta populacija koju oni predstavljaju, koliko je velika mi to ne znamo. Ali činjenica je da kao što smo mi predstavnici ljudi ovog naroda koji nas je izabrao tako oni predstavljaju i hrvatske branitelje i jučer su vrlo jasno pokazali što mislimo. Jučer je lijepo gospođa Neda Balog koja predstavlja udrugu udovica poginulih branitelja pitala zašto sve to što se dogodilo i što je prethodilo toj teškoj situaciji u kojoj smo i danas, cijela ta, zašto se taj račun ne ispostavi nekom drugom, agresoru, Srbiji? Zašto o tome ne razmišljamo? Dapače, razmišljamo o tome da ćemo možda povuć optužnicu jer ne znam otkrili smo 11 ili 12 naših poginulih, nestalih, ubijenih dapače u … [[Govornik se ne razumije.]] Između ostalog treba naglasiti činjenicu da najveći broj svih onih koji su korisnici danas tih mirovina nisu korisnici samo po posebnim propisima, to su ljudi koji imaju u prosjeku 15 i više godina radnog staža prije početka agresije, prije početka Domovinskog rata koji su, čiji su doprinosi uplaćivani u proračun i koji su tim dakle, jednim djelom sav ovaj teret koji danas se nosi podmirili i ima ljudi koji bi, dakle ima obitelji gdje danas nemamo pojedinih članova koji bi zajedno sa stažom ne znam koji je on ostvario, njegova supruga vjerujte mi ostvarili više nego što danas dobijaju ovom mirovinom za koju kažemo da je povlaštena odnosno po posebnim propisima. Između ostalog možda je trebalo napraviti, ne možda nego sigurno analizu i pokazatelje pa da vidimo što je umanjenje koje je bilo 2010., što je ono doprinijelo ukupnom punjenju državnog proračuna, što je doprinijelo? Možda bi tad bili malo pametniji pa znali što će sve iz ovoga proizaći. A evo kako je kolega Šuker rekao da će se to vratiti ne moramo vjerojatno očekivati do 2017. po projekcijama proračuna do 2016. Naime, u skladu s programom Vlade RH za razdoblje 2011.-2015. Vlada tvrdi da je identificirala ključne strukturne mjere i utvrdila njihova praćenja i kaže da je za ekonomski rast i nužno ubrzavanje, inteziviranje strukturnih reformi potrebno te uvođenje dugoročno održivih kriterija za stjecanje i ostvarivanje mirovinskih prava. Dakle, realna održivost mirovinskog sustava. Međutim, da li netko zna što će biti potrebno za ekonomski oporavak obitelji hrvatskog branitelja nakon 1.siječnja 2014.godine. Kriteriji za stjecanje mirovina su vrlo važni. I mi moramo znati da različite okolnosti koje su doprinijele možemo se samo nadati da više nikad neće biti onakvi kakvi su doprinijele odnosno kakve su bile za ove ljude o kojima danas govorimo, dakle o najvećoj grupaciji ovih kategorija govorimo, dakle o hrvatskim braniteljima drugim riječima možemo se nadati da više nikad neće biti rata niti stradavanja kakvo je bilo. Da li je predlagatelj vodio računa o socijalnom ekonomskom statusu i održivosti korisnika nakon smanjenja, kakvi su to podaci, što je s korisnicima zaštićenih računa odnosno onih računa na koji imaju ovrhu, ne znam zbog čega, da li zbog kredita ili zbog neplaćenih režija, ali ima ih takvih. Dakle, od smanjenja se mora izdvojiti mirovina i ostvarena od sudjelovanja u stradavanju obrane domovine, rata i okolnosti rata nisu i ne mogu biti povoljniji način za ostvarivanje mirovinskih prihoda jer time degradiramo i osobu i njegov čin i ustrojno mjesto i sve ono što on je i što je bio u onom djelu koji se zove stvaranje domovine i suvereniteta. Na koncu gospodin Šuker je pitao a to je i moje pitanje jer nisam vidio u zakonu što je s rješenjima za ovakve mirovine, da li ćemo ih dobiti odnosno da li će ih korisnici dobiti i ukoliko ne što ukoliko nekome njegov izračun mirovine ne bude točan na temelju čega će se žaliti i kako će to izgledati u pravnom smislu. Da li to znači da žalba neće biti moguća. Na kraju bih molio evo kao čovjek, kao branitelj i onako duboko ljudski da Vlada dakle resorno ministarstvo a i Ministarstvo branitelja koje je dužno skrbiti se i ukazati na probleme populacije koje zastupa i još jednom promisle o okolnostima i kriterijima koji jesu uvjet da branitelji odnosno članovi njihove obitelji postanu korisnici mirovina o kojima danas govorimo. Dakle, te mirovine su njihova svakodnevica, to nije mirovina za čovjeka koji je proživio svoj radni vijek, nego to je njihova svakodnevica i njihova skrb za djecu koja danas kad ostanu nakon škole nemaju posla, oni i dalje skrbe za njih, za bolesne roditelje a i sami su već bolesni.
Ingrid Antičević-Marinović replika.
Kažete kolega s pravom, tu se s vama slažem da treba o ovim pitanjima razgovori vrlo trezveno da nije bilo gubitka radnog mjesta, da bi oba u obitelji radili, da ne bilo potrebe ni za tolikim mirovinama, al trebate se sjetiti jednako tako da ti ljudi koji su branili domovinu, kad su se vratili ako su uopće imali sreće da se vrate nisu se imali gdje vratiti, ne samo o razrušenim domovima o kojima govorite nego nije bilo ni više njihovog radnog mjesta, pa su se tako humano preselili u umirovljenike. Preko 200 tisuća neplaćenih doprinosa imamo zadnjih desetak godina, preko 200 000 neplaćenih doprinosa imamo zadnjih 10-ak godina, preko za 200 000 ljudi. Koliko smo se borili da neisplata, ne samo plaće nego i doprinosa, bude kazneno djelo, a upravo kada se to radilo onda je to tajanstveno i nestalo iz Kaznenog zakona. Kažete sada, da evo, da se ovim Prijedlogom zakona degradira sve ono što zovemo stvaranje Hrvatske domovine. Ja ću vas podsjetiti, tada još niste bili u Hrvatskom saboru, ali 28.05.2010. godine bio je petak kada je ovako zborio naš kolega, Josip Đakić. Evo, gospodine predsjedniče, moram reći da se uvijek zdušno, ponekad i emotivno i srčano branim interese hrvatskih invalida Domovinskog rata i Hrvatskih branitelja i danas ovo smanjenje od 10% na mirovine, budite uvjereni, donijeli smo tu odluku jednoglasno na glavnom odboru HVIDRA-e RH na izvanrednoj sjednici, mi smo donijeli i također i odluku, ova zadnja četiri mjeseca za 4% ovog posebnog poreza i zato mi je teško i žao, sve što sam učinio, ali razgovarajući sa svim mjerodavnim, i ministrom i Šukerom i Ivićem i predsjednikom Vlade, sad slušajte ovo, zasigurno su ove mjere neophodne, nužne i vjerujem da će i moji prijatelji suborci razumjeti moja nastojanja.
Odgovor na repliku, Zvonko Milas.
Uvažena kolegice, prema ovome svemu što ste vi rekli, meni ispada kao da kategorija, odnosno populacija Hrvatskih branitelja i njihovih obitelji, ispada za ovu državu kao nekakva kolateralna žrtva. Sami ste rekli da su izgubili radna mjesta, ja još uvijek držim da to najvećim djelom zbog agresije jer dolaze iz takvog područja gdje je zaista bilo sve porušeno, a vidio sam i po cijeloj Hrvatskoj svega što je bilo. Na koncu ako je Đakić i ako je tako donešeno 25.10. u dogovoru sa, uvjetno rečeno, populacijom branitelja, a ja pitam vas zašto nema dijaloga i na ovoj strani? Zašto i vi ne razgovarate s tim istim ljudima, zašto ih ne okupite, zašto ne dođete među njih? Nitko vam to ne brani niti ne morate strahovati od tih ljudi, dapače. Puno ljudi je u populaciji Hrvatskih branitelja koje je glasalo i za ovu Vladu. Zbog čega se toga libite? Možda bi nam tad sve bilo lakše da malo više razgovaramo.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega, vi ste govorili, kolega Milas, vi ste govorili i o onima koji nakon što ostvare mirovinu i primaju mirovinu, a i ja sam govorio u svom govoru, dakle, troše mirovinu i žive u inozemstvu. Pa vidite, u svakom slučaju svakoga branitelja, udovicu, majku, poginulog Hrvatskog branitelja ili pak djece, sasvim sigurno vrijeđa kada vidi, poglavito u Vukovarsko-srijemskoj županiji, vidi, čuje, zna ili susreće osobe koje su vrlo aktivno sudjelovale u pobuni i velikosrpskoj agresiji, da ne kažem četničkoj, a danas rade u policijskoj postaji Tovarnik, u Iloku i u drugim općinama u Vukovarsko-srijemskoj županiji i uredno će, dakle, imati, primati svoju mirovinu koju će trošiti u svom drugom mjestu, ne prebivališta, nego li boravka, a i danas putuju mnogi iz Bačke palanke ili Novoga Sada ili Šida na posao u Vukovarsko-srijemsku županiju, i zarađuju mirovinu na području RH. Za njih nema problema, ali nisu obuhvaćeni ovim mjerama, najvjerojatnije, većina njih, ali eto, žalosno je da Hrvatska država 10% mirovina šalje u inozemstvo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Milas.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Grubišić, vi ste u pravu, međutim, ja mislim da je i to odgovor na onu tezu da moramo biti velikodušni u pobjedi. Zar time Hrvatska država nije upravo pokazala isplaćujući mirovine, abolirajući sve po redu, koliko je velikodušna u toj pobjedi i koliko je stalo da u ovoj zemlji vlada mir, prosperitet? I to upravo su pokazivali Hrvatski branitelji, time što 20 godina, ne mogu se sjetit da je negdje bio prosvjed ili nešto slično tome dok nije došlo do ove nesretne ćirilice. Pa upravo to je odgovor, čak je i predsjedniku Vlade, kad je rekao trebamo biti velikodušni, pa mislim velikodušni već 20 godina. 20 godina, pogotovo u taj dio zemlje. Šuti, čak ću reći, trpi i ponižavan i u teškom životu, ali nikada nije to pokazao na nekakav neprimjeren ili nepristojan način. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Josip Đakić i replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Milas, dobro ste konstatirali da postoje načini kako nervirati Hrvatske branitelje i kako im osigurati siguran, stabilan i normalan život bez stalnih napada na njihovu egzistenciju. Da, ratna šteta koju treba Srbija kao agresor isplatiti RH ne smije biti nikada zaboravljena. Ne smije nikada biti povučena i tužba za genocid iz koje će proizići to isto tako mora biti uvijek u mislima svakoga koji vodi ovu državu. Kada govorite o legitimnosti naših zahtjeva koje upućujemo kao udruge iz Domovinskog rata, a i mi kao zastupnici koji prezentiramo njihovo mišljenje, koji smo razgovarali s njima za razliku od onih koji se smiju na sve naše najave, koji nisu proveli ni javnu raspravu ili je trajala na internetu šest dana o ovom brzom prijedlogu zakona. To je ono o čemu nitko ne želi govoriti. Šest dana na internetskim stranicama je rasprava o smanjenju mirovina. Udruge se nisu složile u razgovoru sa ministrom i dalje kad su raspravljale sve su negodovale o tome da žele da drugi puta budu po istoj mjeri po 10% umanjene mirovine. Ja ću u svojim nastupima i dalje braniti i štititi interes stradalnika iz Domovinskog rata i svih onih koji će mi dati mandat da govorim o njihovim stradanjima, o njihovim ranama o njihovim životnim teškoćama i o svemu onomu što ih prati kroz život, a pogotovo ovim smanjenjima i nerazumijevanju prema njihovom životu.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zvonko Milas.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Đakiću u pravu ste vi. Sve grupacije, sve kategorije ovog društva uvijek imaju nekoga tko ih predstavlja, tko iznosi ono što oni misle, što zastupaju, ono što ih tišti, na koncu kao i ovdje. Rekao sam mi smo predstavnici onih koji su nas izabrali da zastupamo njihove interese i nemoguće je uvijek predstaviti sve u jednom dahu. Jel recimo da smo mi mogli pitati sve ljude ponaosob u ovoj zemlji da li za to da PDV ode na 25% pa uvjeren sam da njih 99,9% ne bi se s tim složilo. Međutim legitimno, legalno imamo tu vlast koja je došla demokratskim putem izborima i ona je donijela takvu odluku i mi je moramo poštovati. Dakle mi dok god budemo imali mandat, vi kao predstavnik HVIDRA-e, gospođa Neda kao predstavnica udovica imat ćemo ne samo mogućnost nego prije svega zadaću i obvezu zastupati interese i ono što ti ljudi promišljaju, a prije svega ja kako ste rekli da ćete štititi interese tih ljudi, ja ću također prije svega štititi interese cijele ove zemlje, svih njenih građana, a samim tim i tih ljudi koji su ono neizostavni dapače sastavni dio i najjači dio ove zemlje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Ivan Šuker i njegova replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Milas meni je drago da ste vi kao branitelj vukovarski trezveno raspravljali o ovom zakonu i o tome što bi ovaj zakon mogao donesti na one na koje će se primjenjivati. I drago mi je da ste za razliku od kolega koji nisu … za ovaj zakon služili se raznoraznim napadima otvorili nekoliko tema, jedna od ključnih tema je kolike su stvarne ratne štete u RH. Ja mislim da kada bi sada pitali tu kolege nitko od njih ne zna da već dobrih 14, 15 godina svake godine se iz hrvatskog proračuna što kao direktne što kao indirektne posljedice rata u RH izdvaja skoro 9 milijardi kuna. I da možda razgovaramo na takav način, možda se danas razgovaralo o nekoliko tema koje ste vi nametnuli, možda ne bi bilo ove masovne histerije, masovnih optužbi nego bi razgovarali o stvarnim problemima. Da li itko razgovara koliko je Hrvatska izgubila u ljudskom potencijalu, koliko je izgubila u stvaralačkom potencijalu svih onih koji su ranjeni koji su ubijeni? Pa na kraju krajeva koliko je Hrvatska demografski izgubila, koliko je poginulo mladih Hrvata i Hrvatica u dobi kada su trebali stvarati obitelj i rađati djecu? I kada to pretvorite, možda je malo grubo rečeno, u proračun jer oni kada stvaraju onda plaćaju poreze i pune državni proračun. I kada bi na takav način raspravljali i ovoj temi onda bi to bilo daleko konstruktivnije i onda bi sa punim pijetetom govorili o onima koji su dali svoj život, koji su dali dio svoga tijela za ovu Hrvatsku državu i onda bi sa daleko više poštovanja razgovarali o onima koji su se borili za ovu Hrvatsku državu. Ne, kada neki nemaju pojma o ovim brojkama, ne žele ih prihvatiti kao činjenicu onda razgovaraju na način na koji se razgovara. Ali kolegice i kolege, preko 9 milijardi već 15 godina nažalost ta cifra zbog ovih skoro 6 milijardi koliko su mirovine koje se odnose na hrvatske branitelje one će se samo povećavati, ta cifra će biti kontinuitet i Hrvatska je jedina članica EU koja ima. Ja sam to stalno u MMF-u isticao i kolega Linić to treba reći danas ovoj briselskoj administraciji da zbog njihovog nepravovremenog djelovanja Hrvatske ima ove štete [[Upadica: Hvala lijepa.]] [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zvonko Milas.
… [[Govornik nije uključen.]] kada su u pitanju ovakvi zakoni odnosno teme koje se tiču ove i sličnih populacija, naglašavam posebno ovu, dakle posebno osjetljive, ne možemo jednostavno pa bit ću do kraja grub reći birokratski nešto odrezati i reći to je tako ostat će im to i to je to. Mi zaista moramo promisliti o tome da te mirovine, ponovit ću još jednom, nisu mirovine kao što će nadam se doživjeti svatko od vas ovdje, to nisu takve mirovine. To su ne znam ni kako bi to nazvao, vi imate razbijene obitelji gdje imate ženu koja ima troje djece o kojima skrbi, koja s tom mirovinom školuje. Kada završe školu nemaju posla i dalje ih s tom mirovinom drži u životu i još ako ima roditelje bolesne kraj toga pa ja ne znam uopće da li imamo pojma kako ti ljudi žive. Ja osobno ne mogu reći da potpuno to sve razumijem, a onda mogu misliti kako to druge strukture društva pristupaju odnosno koliko su u cijeloj toj priči. Zato velim ne znam da li je ta cijena od nekoliko stotina milijuna ako je tolika cifra koja se tiče te populacije, da li je vrijedna zaista toga da na ovaj način danas raspravljamo o cijelom ovom problemu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Josip Đakić i njegova rasprava.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo kolegice i kolege, već smo puno toga u raspravama i replikama rekli. žao mi je što oni koji predstavljaju braniteljsku populaciju u Odboru za ratne veterane su ostali danas nijemi. Neki drugi govore u ime njih, neki drugi govore i raspravljaju u ime branitelja, neki drugi govore one stvari koje apsolutno danas nemaju veze sa stvarnošću. Ja kao čovjek jasno ću reći da sa teškom mukom sam razgovarajući sa svojom populacijom u toj 2010. godini donio da se solidariziramo sa krizom koja je bila u punom jeku i da je to zadnji puta kada ćemo pristati da se smanje mirovine za 10%. Jesmo, rekli smo to, apsolutno se ne sramimo ničega. Ali današnji teret krize koja nastavlja svoj tempo sve žešće i sve jače, dok druge države izlaze iz krize i recesije smatramo da nismo odgovorni i da ne možemo dva put teret krize plaćati. Ja danas govorim o tome i branitelji govore o tome da ne žele dva puta plaćati istom mjerom teret jedne iste krize i recesije jer ne mogu shvatiti da svi trendovi koji govore da o tome da gospodarskog rasta nema, da zapošljavanja nema, da industrijske proizvodnje nema, da nema investicija, da nema ničega, da su cijene nabujale, životni standard je teško održati, košarica je preskupa. Sve su to mjere koje su zadesile nas u ovom proteklom vremenu od 2010. do 2013. Danas je kraj, danas je već skoro 2014. Danas kada uzimate braniteljima još 10% onda to nije isto kao i u onom vremenu. Platili smo teret krize, nevoljko smo se suglasili, nevoljko naglasit ću, tako piše u mojoj raspravi ali to neće nitko pročitati, nema veze. Izvade se segmenti koji pašu i odgovaraju nekomu. Ja se ne stidim svojih riječi nikada, ja sam jasno stao i poslije toga u braniteljsku populaciju i dobio ponovo potporu. Znači da postoji razuma kada se radi sa ljudima, postoji razuma kada se uvažava ljude, postoji razuma kada se sa tom populacijom koja je puno toga spremna dati, a najviše život bila kad se radi s njome, kada legitimni predstavnici sa legitimnim objašnjenjima govore o tomu što se događa. No ne može se onda kada ih se zove šovinistima, radikalima, desničarima, nepismenima, bahatima ili tko zna kakvim pogrdnim imenima, ne može se razgovarati onda kada se nema nacionalnih vrijednosti u svom izričaju, jeziku i poštivanju. Nema onda kada se zaboravlja što je to Domovinski rat, naročito nema od onih koji nisu učestvovali u Domovinskom ratu. Oni koji su učestvovali primijetio sam i vidio da imaju i senzibiliteta, da imaju i zajedništva, da imaju i osjećaja da dijele sudbinu te populacije, no međutim u puno slučajeva ne mogu se othrvati onim zahtjevima i onim prijedlozima koji su pred njima. Ja kao pojedinac sigurno se neću složit s ovim, neću se ni kao … kluba, no međutim morate shvatiti da je ovo sasvim drugačija priča ovih 10% nego one 2010. kad je kriza i recesija bila u najjačem tempu i najjačem jeku. I tada smo rekli, HRVI, udovice, roditelji poginulih ne bi trebali biti taj predmet ali evo još ćemo jedanputa za tu Hrvatsku državu se usuglasiti i zajednički podnesti teret. No ovaj puta se to nije dogodilo. Ja vas moram izvijestiti ministre i predsjedniče Sabora i kolegice i kolege, nisu se udruge suglasile oko toga, nisu. Ne bi ja nastupao zbog politikanstva, ne bi ja govorio zbog toga, ne bi trošio vrijeme, ne bi vikao na megafon da je to drugačije, da su rekli razumijemo, dogovorili smo se, pozvao nas je predsjednik Vlade, ministar mirovinskog osiguranja, ministar branitelja, zajedničku sjednicu napravili sa predsjednicima udruga, rekli molimo vas evo budite s nama u rješenju toga i mi ćemo sebi skinuti određena prava, mi smo sebi skinuli određene privilegije pa ćemo zajednički podijeliti teret ove krize. Možda bi bilo razumnih rješenja. No međutim, svi oni kažu sljedeće. Ne možemo razumjeti danas da opet smo mi predmet 10%. Zašto nisu ministri u Vladi sebi 10% skinuli? Ocjena je Europske komisije, europskih procjenjivačkih kuća i revizorskih kuća rejting nam je smeće. Ako je rejting smeće kako možete isplaćivat sebi plaće, na osnovu čega? Niste postigli nikakve rezultate, sve je u banani kao što bi prijašnji neki rekli, sve je otišlo na dno. O čemu govorimo danas, danas govorimo o tome da će ta populacija koja je najviše dala za domovinu Hrvatsku opet biti učesnik u krpanju rupa iliti sanaciji proračuna. Ja smatram da to nije ta populacija, da to ne možete opravdati ničime nego samo nesposobnošću aktualne vlasti da Hrvatsku pokrene, da gospodarstvo u Hrvatskoj pokrene, da ima jasan odnos sa braniteljskom populacijom, sa gospodarstvenicima, sa poduzetnicima, sa obrtnicima, sa liječnicima, sa učiteljima, sa svima, sa sindikatima, da se nalazi zajedništvo, da se ne plasiraju one teme u hrvatski eter i u Hrvatski sabor na kojima gubimo vrijeme i novce i živce i sve ostalo koje ne bi trebale biti predmet cjelodnevnih rasprava, ideološke stvari koje bi trebale bit davno kako bi rekli zaboravljene i prevaziđene i ne bi trebale bit predmet ni Perkovići ni promjena Ustava ni referendumi ni bilo šta. Razumom se više toga postiže i rješava. Odgodom primjene zakona ne bi bilo troškova referenduma, ne bi bilo prijepora oko ćirilice, ne bi bilo zamjerke HRVI-a, branitelja svih vrsta, stožera u Vukovaru, ne bi bilo vjerujem ni ove kazne koja dolazi kao božićni poklon HRVI-a, obiteljima poginulih, zatočenih i nestalih, udovicama i kategoriji koja je dala nesebično sebe za slobodu naše domovine. Smatram da to nije primjereno i da to sigurno danas nije isto kao i prije. Nije isto vrijeme, nije ista kriza. Trebalo je davno već poduzeti mjere. Dvije godine su iza svih vas ministre koji upravljate državom koji bi trebali naći rješenja izlaska iz krize. Ako su to našli u Bosni, u Srbiji, u Crnoj Gori, na Kosovu, Makedoniji, Albaniji i povećali BDP sa plusom od 1,8% ako ih procjenjuju europske procjeniteljske revizorske kuće, ako im Svjetska banka daje takve ocjene pa znači da stvarno ova vaša garnitura nije postigla ništa osim svih negativnih trendova zamjerke sa svima, zavade i ratovanja, prozivanja i vrijeđanja. To su aduti kojima vi nastupate. I onda kada se pojave ovakovi zahtjevi za izuzećem ovog zakona i za izuzećem penalizacije ove kategorije ljudi vi ih dalje želite diskriminirati. I budite uvjereni o ovom ćemo svemu budite uvjereni i pravobraniteljici za osobe sa invaliditetom i pravobraniteljstvu i Ustavnom sudu i europskim nadležnim sudovima poslati obavijest kako se odnosite prema stečenim pravima hrvatskih branitelja, kako ih zbog svoje nesposobnosti i dalje diskriminirate, diskriminirate populaciju koja ničim to ne zaslužuje, diskriminirate one koji su vam omogućili da budete na čelu Hrvatske države, da ju vodite pravim koracima, pravim gospodarskim oporavku, uvažavanjem svakoga tko je dao svoj obol u Domovinskom ratu, a naročito od stradalničke populacije. Jer ona ne zaslužuje da se na njoj bilo tko osvećuje, da bilo tko šnjom ispire usta, da bilo tko krpa proračun baš s onima koji su stradali i kojima je najviše potrebno. Njima je potrebno i zbog toga što im se umanjuju druga prava, lječilišta, proteze. U tom postupku 145 milijuna je smanjen proračun Ministarstva branitelja tako da neće bit ni za stambeno zbrinjavanje više, ni za lječilišta, ni za proteze, ni za prijevoz, ni za opremu, ni za ništa drugo.
Hvala lijepa. Jedna replika poštovane kolegice Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega Đakiću, slažem se sve ono što ste govorili o braniteljima jer zaista i u životu je tako. Općenito oni koji su najviše patili najviše pristaju upravo i najviše razumiju, oni najviše razumiju. I slažem se s vama kad kažete da treba više razgovarati. To sigurno i to nam svakom nedostaje, svakom od nas, nitko od toga nije, od toga nebitno. Međutim, ne treba manipulirati, ne smije se manipulirati. Ne smije se manipulirati tima koji su upravo patili, ne smije ih se huškati. Dapače, i onda kad se ne slažete sa politikom, sa određenim prijedlogom zakona na takav način i ne treba huškački pristupiti. Ja mislim da ni vi ne želite više gledati scenu gdje su hrvatske ruke o vratu hrvatskog policajca. To sigurno ne želite, vjerujem. Sjetimo se i riječi generala Gotovine koji je predano, bez riječi za vrijeme vaše vlasti nitko nije ni zucnuo i koji je lijepo mirotvorski rekao kad se vratio rekao je rat je gotov, okrenimo se budućnosti. I kad kažete nije, kad sam ja glasao da se smanji mirovina za 10% ali to su, onda nisu bile mirovine iznad 5, nego već one obuhvaćene iznad 3000 kuna. Kažete nije isto, nije ista kriza. Kriza je i teža. Teško je izvlačiti sve te minuse, teško je to i preteško i ja vjerujem da i to sigurno znate. Nego očito je da vas boli nešto drugo, da je druga. Sve je u biti, težina je gotovo ista, ako ne i teža ali je druga vlast. I evo ja još jedanput apeliram na mirotvorstvo osim ovih generalovih riječi. Sjetite se i poslanice po Mateju "Blago mirotvorcima oni će se sinovima božjim zvati."
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa lijepo je čuti od vas tako dobre namjere, ali bih rekao da ste htjeli u prijevodu reći tjeraj konja koji hoće vuči. Jer uvijek taj će i dalje biti solidaran, povući će, solidarizirat se sa svima. Ali ako kaže o problemima, onda ne valja. Ili ako se nespretno izrazi opet ne valja. Što bi rekli premijeru koji na moje jučerašnje pozivanje da smo 2 put platili ovu krizu i recesiju i da nećemo i ne možemo dva put plaćati, da smo platili krvlju, a sada i financijski plaćamo kaže da je lijepo vidjeti čovjeka sa toplim namjerama. Nego ove niskosti će izazvati još moje veće. Danas u Saboru neću, ali bit će prilike, sigurno ću mu vratiti trostruko po onoj "Tko tebe kamenom ti njega kruhom" lijepo je živjeti, ali teško preživjeti. Gospođo i kolegice, rat je gotov da, okrenimo se budućnosti. Kakovu budućnost će imati hrvatski branitelji ako su stalni predmet nečijih kresanja. Pa jesu, osmi put je od 2001. godine, osmi put. Tri puta u vlasti u kojoj sam ja bio saborski zastupnik također 2%, 4%, 6% i 10%. Četiri puta, evo četiri puta reći ću sada. Ali zašto dva puta, zašto sada ponovo. Zašto ponovo recite mi? Zbog nečije nesposobnosti ne možemo prihvatiti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tomislav Ivić, njegova rasprava.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre. Evo prošli tjedan smo u ovom Domu imali raspravu o izmjenama Zakona o pravima hrvatskih branitelja gdje se potezom pera ukida pravo koje su imali nezaposleni hrvatski branitelji i oni koji nisu bili sposobni za privređivanje, a to je opskrbnina i koja se prebacuje na ono što se po novom Zakonu o socijalnoj skrbi zove zajamčena mjesečna naknada i u kojoj će izmjenom dakle tog zakona barem 1000 branitelja koji su dosada imali to pravo, to pravo izgubiti. A oni koji ga budu mogli ostvariti po novom Zakonu o socijalnoj skrbi to pravo će im biti umanjeno za gotovo 300 kuna jer najveći broj korisnika opskrbnine su bili samci. Tu se pričalo o tome da će obitelji dobivati više nego dosada. Ja se slažem s tim, ali većina hrvatskih branitelja koji su koristili opskrbninu su samci. I evo prošlo je par dana od te rasprave i dobivamo novi prijedlog zakona u kojem se hrvatskim braniteljima koji su korisnici mirovina i čija mirovina je iznad 5000 kuna od 1.01. iduće godine mirovine smanjuju za 10%. I to će obuhvatiti 36 250 hrvatskih branitelja. Prosječno će smanjenje biti oko 600 kuna i državni proračun iduće godine će uštedjeti na hrvatskim braniteljima 258 milijuna kuna. I naravno da se postavlja pitanje hoće li ova ušteda od 258 milijuna kuna spasiti Proračun RH, hoće li ona doprinijeti stabilizaciji proračuna? Naravno da neće, to su priče za malu djecu. Ako za iduću godinu imamo planiran minus od 17 milijardi kuna u državnom proračunu što znači 258 milijuna kuna? A taj minus će biti sigurno veći od tih predviđenih 17 milijardi kuna. Što znači tih 258 milijuna kuna? Hoće li se država spasiti za tih 258 milijuna kuna? I ono što kaže, i tu se potpuno slažem, i gospodin Šuker je u pravu da se ovakve mjere nikada nisu donosile pojedinačno ili sami nego da je to bio niz mjera. Pa i zadnji puta kao što je rekao kolega Šuker kada se raspravljalo o smanjenju braniteljskih mirovina tu je bilo tako i uvođenje kriznog poreza od 2% i 4%, pa je bilo smanjenje primanja za dužnosnike i još neke druge mjere. Danas raspravljamo samo isključivo o hrvatskim braniteljima. I još ono što sam rekao jučer na odboru ministru, da ste to predložili na početku mandata još bi mi bilo jasno. Imate viziju, imate plan, znate što treba napraviti. Ali vi na sredini mandata kada su vam svi planovi pali u vodu posežete za ovakvim mjerama. To je dokaz da branitelji sa ovih 258 milijuna kuna plaćaju nesposobnost Hrvatske vlade, nekompetentnost Hrvatske vlade da se suoči i da što je najvažnije rješava ekonomsku krizu, financijsku krizu. 2 godine ste potrošili a da nikakvih opipljivih rezultata nema. Dapače, svi pokazatelji su puno gori nego što su bili 2011. godine kada ste preuzeli vlast. I posebno što boli svakog hrvatskog branitelja, posebice njihove predstavnike, da o ovome sa njima gotovo nitko nije razgovarao. Kada smo donosili prije tri godine tu, gotovo četiri godine, tu mjeru imali smo nekoliko sastanaka u Vladi RH sa tadašnjom predsjednicom Vlade uz nazočnost ministra financija. I nije bilo naravno lako i nismo bili oduševljeni. To je bila jedna od najtežih mjera koju smo donijeli u tom mandatu, ali smo imali snage i otvorenosti prema predstavnicima braniteljskih udruga da sa njima zajedno sjednemo i da kažemo moramo ići u to. I na kraju smo se uspjeli usuglasiti o tome, nevoljko, naravno nikome nije drago kada mu uzimate 10% od plaće. A sada nema nikakvih razgovora, predsjedniku Vlade ne pada ni na kraj pameti da sjedne s predstavnicima braniteljskih udruga pa da razgovara o smanjenju. Ne bi bilo ni onog svega što se događalo u Vukovaru da se razgovor sa braniteljima nije odgađao gotovo godinu dana. Naravno da se onda dođe do problema. Isti slučaj je i sada ponovno sa ovim Zakonom o smanjenju povlaštenih kako ih zovete često mirovina. Nije to put, nije to način na koji se trebaju rješavati problemi, posebice kad su u pitanju oni koji su najzaslužniji za stvaranje države, oni koji su stvaranje države plaćali vlastitim životima, vlastitom krvlju, koji imaju ozbiljne posljedice psihičke naravi i koji traže poseban senzibilitet. Pogotovo, dragi moj ministre, ove najave da će se ovo pravo u skoro vrijeme vratiti su priče za malu djecu kada znamo sve ove financijske projekcije, kada znamo Proračun za 2014. godinu, kada znamo da je za 2014. godinu planirano 17 milijardi kuna deficita. Pitanje je koliko će biti u 2015., 2016. i pitanje je sa ovakvim radom kada ćemo doći u situaciju da deficit državnog proračuna bude manji od 3%. Iz svega ovog što sam rekao naravno da ne mogu podržati ovakav zakon. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani Ivan Šuker zastupnik, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Mi o ovom zakonu raspravljamo u trenutku kad je definitivno Europska komisija objavila da će protiv Hrvatske poduzeti mjere prekomirnog … [[Govornik se ne čuje.]] I sad je evidentno da ovaj proračun koji smo izglasali prošli tjedan u ovom Visokom domu naprosto više ne pije vodu jer po onome što je došlo iz Bruxellesa rashodovna strana proračuna ili prihodovna strana samo ne znam od kud će se uzet to na ovakav predloženi proračun se mora sljedeće godine smanjiti 3,5 milijarde kuna i onda je bilo logično ako to Vlada već mora napraviti da je išla sa paketom mjera. Druga stvar, danas je nažalost bilo tu puno i ružnih stvari i citiranja iako mislim da bez obzira koliko ovaj zakon težak i bolan da naprosto s obzirom na koje se odnosi to nije trebalo biti tako. Međutim, kad se zadnji put smanjivalo 10% i kad se najedanput razgovaralo sa predstavnicima udruga proisteklih iz Domovinskog rata, to se radilo negdje 2 i pol mjeseca prije kraja kalendarske godine u trenucima kad se proračun završavao i ti razgovori su trajali mjesec i još nešto dana i iskreno govoreći na početku niti jedan predstavnik tih udruga nije htio pristati na to što je logična stvar. Teško je svakome tko predstavlja jednu određenu udrugu doći pred članove te udruge i reći čujte mi ćemo vama uzet 10% ali razgovor, razgovor, razgovor. Na kraju smo došli do toga da su svi jednoglasno prihvatili tu mjeru Vlade al u sklopu svih ostalim mjera i vjerojatno da sad Vlada predložila paket mjera i da se razgovaralo sa predstavnicima udruga proisteklih iz Domovinskog rata vjerojatno bi priča bila opet ista. Jer tim ljudima je prije svega Hrvatska na srcu a onda sve poslije toga. Međutim, kad se predlaže ovo kao izdvojena mjera iskreno govoreći mene zanima kad će Vlada ići sa Rebalansom proračuna da se uklopi u ove kriterije koji postoje u Bruxellesu, pa možda je i taj zakon trebao ići u tom sklopu a ne ovako kakav je i ja se iskreno nadam da se u ovom visokom domu nikad više neće ponoviti ružne rasprave kao što su bile danas popodne.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Ivić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Slažem se kolega Šuker sa vama i rekao sam uostalom u svojoj raspravi da ono što je ozbiljan nedostatak pri donošenju ovog zakona je upravo izostajanje te komunikacije između Vlade i braniteljske populacije odnosno predstavnika, predsjednika braniteljskih udruga. Mi smo imali nekoliko sastanaka u to vrijeme i to na razini predsjednika odnosno predsjednice Vlade a kolko znam sada nikakvih gotovo razgovora nije bilo, pa čak ni jedan zajednički razgovor ministra branitelja ili je bio, a to ne znam. Ispričavam se ako je bio ali ovaj o toj temi se trebalo puno više i puno ozbiljnije razgovarati i ja vjerujem da bi se jedno prihvatljivo rješenje i za Vladu i za branitelje pronašlo. Nisu branitelji protiv ove države i ne mogu oni po definiciji biti protiv ove države i uvijek su bili spremni podnijeti teret za ovu državu. To su uostalom pokazali tijekom Domovinskog rata ali i u ovim zadnjih 23 godine i u pravu je kolega Đakić kad kaže ovo je osmi puta da se ozbiljno zadire u braniteljska prava i kada bi čovjek usporedio sada ova prava koja branitelji imaju 2013.godine sa pravima koje su imali do 2000.godine i kada bi uzeli u obzir inflaciju i sve ostalo što se događalo onda bi ja vjerujem došli do zapanjujućeg podataka koliko u biti braniteljske populacije skinuto od njihovih primanja i koliko su u biti oštećeni.
Poštovani zastupnik Franko Vidović, replika.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Kolega Ilić, dakle spomenuli ste da će pojedini branitelji na ime opskrbnine na to sam mislili imati 300 kuna manje šta smo raspravljali prethodne sedmice ali isto tako zaboravili ste spomenut da se ministar obvezao i da se Ministarstvo obvezalo da će svima namiriti tu razliku. Takvih nema puno sa druge strane obitelji koje imaju i više djece će dobiti veći iznos sad i radi se o usklađenju sa Zakonom o socijalnoj skrbi. Što se tiče prigovora da mi ovo radimo u drugoj godini mandata, pa nitko sretniji da to uopće ne radimo, vjerujte nitko sretniji od nas. Ali vi ste to radili nakon dvije i po godine mandata 2010.i mislim da taj vremenski faktor da to nije bitno uopće. Gledajte, cijela ova današnja rasprava po meni je išla u poprilično pogrešnom smjeru jer ovo je pitanje socijalnih prava, čistih socijalnih prava, pitanje mirovina, pitanja socijalnih prava, ne ljubavi prema domovini, ne ljubavi prema braniteljima, ne ničega o čemu smo ovdje lamentirali. Pa čak i vaša rasprava na kraju evo sa ovim podacima mi je izgledala kao ajmo ubaciti još jednu cjepanicu pa neka vatra bude veća. Mislim da je to vrlo žalosno i da te stvar doista trebali bi kao odgovorni političar u ovom Domu visokom prestao raditi i da bi to trebali izbjegavati. Ja ovo govorim znate iz koje perspektive ja jesam senzibiliziran za probleme Hrvatskih branitelja. Meni je iskreno zbog ovoga žao ali kao odgovoran političar teškom rukom kao što je rekao i kolega Đakić na kraju krajeva 2010. teško ću ruku dignuti za ovaj zakon ali ću je dignuti jer moram.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Ivić.
Kolega Vidović, kada govorite o opskrbnini ono sve što sam rekao je točno. pravo je ukinuto. Ministar je tu u obrazloženju rekao da bi on za iduću godinu osigurao u pričuvi 5 milijuna kuna i da svi oni koji budu dobivali manje da će biti namireni sa jednokratnom novčanom pomoći. Jednokratna novčana pomoć za njih nije zakonsko pravo nego je to dobra volja ministra i ne znači da ako je u 2014.godini osigurao 5 milijuna kuna da će osigurati i u 2015. godini. A sasvim je drugo, kolega, kada imate zakonsko pravo ili kada očekujete od nekoga da vam isplati jednokratnu novčanu pomoć. I rekao sam da je točno da oni koji imaju obitelj će kroz zajamčenu mjesečnu naknadu dobivati više, ali da je njih najmanje, da većina korisnika opskrbnine su samci. Dakle, hrvatski branitelji koji žive sami, koji će realno dobivati 300 kuna manje. Onu mjeru od 10% tako smanjenja mirovina, kada je donesena, donesena je kada je započela u biti globalna ekonomska kriza i kada su te posljedice te krize bile najžešće. I kao što sam rekao to smo donijeli komplet mjera, da tako kažem, koje su se odnosile, jel tako, na sanaciju državnog proračuna. A ova mjera se donosi nakon dvije godine što se na vlasti. Kada su sve zemlje u regiji izišle iz krize, jedino je Hrvatska ostala još debelo zakopano u glibu krize i pitanje je kad ćemo izaći iz krize. I to je bitna, kolega, razlika u vremenu kad se donosilo prije četiri godine i uvjetima u kojima se donosi danas.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Ivić, da, nije isto i nije moguće dva puta po istom obrascu učestvovati u krpanju proračuna, učestvovati u krizi i recesiji. Zašto hrvatski branitelji, stradalnici, zatočeni, nestali, poginuli, roditelji, zašto oni? Zašto oni moraju biti predmet ponovno 10% smanjenja? Zašto ta populacija kada su se zaklinjali da je to zadnja linija obrane i da neće biti ništa od toga? Potpredsjednik Odbora za ratne veterane i gradonačelnik Vukovara Sabo rekao prava branitelja neće se smanjivati, jednako tako i njegov kolega Damir Rimac na tiskovnoj konferenciji, nepunih godinu dana, nema šanse da to dozvolimo. Gdje su sada? Danas su pobjegli kao i svi ostali koji nemaju što reći o tome. Jasno je da je ovo nasrtaj na hrvatske branitelje, stradalnike Domovinskog rata, jasno je da tu nema osnove i da to neće biti sanacija i stabilizacija proračuna. Jasno je tih 303 milijuna kuna je kap u moru onoga što je dato u sanaciji samo jedne banke, što je dato u sanaciji brodogradilišta, što je dato u razne rupe bez dna koje su otišle zauvijek i koje se neće moći nadoknaditi. Ništa od ovoga nije objektivno i ništa nije slučajno. Sve se događa po obrascu. Nagazite ih, vratite im, kaznite ih zato što su neodgovorni prema nama. A da smo odgovorni, treba nas pozvati, razgovarati, treba uspostaviti dijalog, treba predsjednik Vlade reći dođite u Vladu, razgovarat ćemo o promjenama zakona, o smanjenu vaših prava, imate li primjedbe na rad ministarstva, imate li primjedbe na rad Vlade? Što vam nedostaje? Ajmo zajednički naći rješenje. Tih riječi nema danas.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Tomislav Ivić.
Rekao sam kolega Đakić u svom izlaganju da do ovoga nije trebalo doći i da ušteda koja će se na ovaj način napraviti u državnom proračunu neće spasiti državni proračun niti će stabilizirati financijsko stanje Hrvatske države. Uštede su se mogle i morale tražiti na drugim mjestima i neki od kolega, mislim da je kolega Grubišić o tome, ovaj govorio je, isticao da prostora za uštede ima u državnoj upravi, u agencijama, u javnim poduzećima itd. gdje bi se moglo uštediti puno, puno više novaca od 258 milijuna kuna koliko će se uštediti sa ovim zakonom. Točno je da je pala zadnja linija obrane, to su govorili i premijer, to je govorio i resorni ministar, ne znam što još mora pasti i toga me je strah što će iduće biti na redu da se kreše kada je u pitanju ova populacija.
Hvala lijepa. Na kraju ministar rada i mirovinskog sustava u ime predlagateljice Vlade Republike, poštovani Mirando Mrsić.
Poštovani predsjedniče Sabora, evo dugo traje rasprava, ja ću biti vrlo kratak, samo da pojasnim koja je razlika između zakona koji je donesen nakon dvije i pol godine mandata HDZ-ove vlade i koja je razlika između ovog zakona koji je donesen sad. Dakle, mi smo u ovom zakonu izuzeli članove Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, oni su nepravilno bili penalizirani od 10% jer ostvaruju prava na dohodak u visini utvrđene proračunske osnovice u Hrvatskoj za godinu kao i prethodnoj godini u kojoj se ostvaruju prava na mirovinu. Dakle, dodatak mirovini ne usklađuje se prema propisima u mirovinskom osiguranju nego njegova visina, odnosno osnovica utvrđuje se Zakonom o izvršavanju Državnog proračuna RH. Mirovina redovitih članova Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti proizlazi iz radnog odnosa i financira se u cijelosti, to je razlog zašto nema u ovom zakonu članova Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, a bio je u zakonu od 2010. Također u Zakonu od 2010. bili su izuzeti samo djeca bez oba roditelja, nismo izuzeli svu djecu. A to na razini godine iznosi 23 milijuna kuna. Prema tome toliko je u onom Zakonu od 2010. bilo uskraćeno djeci hrvatskih ratnih vojnih invalida. Da budemo jasni i čisti. prema tome mi smo u sadašnjem prijedlogu zakona izuzeli svu djecu bez obzira gdje i šta. I za kraj ovaj zakon je bio u Ustavnom sudu dakle zakon 2010.je bio u ustavnom sudu i sud je svoje rekao. Hvala lijepo, nadam se da ćete podržati zakon kao što smo podržali vas 2010.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva replika poštovanog zastupnika Josipa Đakić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine ministre, demagogija je tako providna da apsolutno ne morate ništa više govoriti. Vama su na odboru predstavnici stradalačkih udruga sve rekli. trebali ste iz toga izvući pouku, trebali ste to razumno shvatiti. To nije govorio ni Đakić, ni Ivić, ni Milas, ni Šuker, govorila vam je Neda Balog, govorila vam je gospođa Lucija KOber, gospođa Alvir, govorio vam je predsjednik gardijskih brigada koji se također tiču s obzirom da su časnici u ovom postupku također svi obuhvaćeni. Niste ništa izvukli pozitivno nego i dalje govorite o tome što ste učinili. Kažnjavate roditelje poginulih, kažnjavate udovice, zatočene, nestale i invalide Domovinskog rata, to činite, to jasno priznajte po drugi puta. Ona vlada Jadranke Kosor sada vi. Ne možemo dva puta trpjeti ono što se zove kriza i recesija jel to nije za nas više, nismo mi više u mogućnosti i ta populacija da trpi bilo kakve sankcije, bilo kakva oduzimanja i bilo kakvu penalizaciju. Govorite da ste oslobodili djecu, obiteljske mirovine djece smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata bez oba roditelja osim sukorisničkih dijelova ovih mirovina koja pripadaju djeci koja su rođena u braku ili izvan braka sa drugim roditeljima odnosno udovici. Pročitajte do kraja ono što ste napisali, pročitajte do kraja što piše u zakonu. Zašto obmanjujete javnost?
Odgovor na repliku poštovani ministar Mirando Mrsić.
Pa ja ne znam koji tekst zakona je uvaženi zastupnik imao pred sobom jel u članku 4.a kaže osim ovoga što ste pročitali što je bilo u vašem zakonu "obiteljske mirovine djece smrtno stradalih hrvatskih branitelja Domovinskog rata, obiteljske mirovine udovica koje su sukorisnice tih mirovina s djecom smrtno stradalih hrvatskih branitelja ukupno 3124 mirovine te djece". Vi ste u svome zakonu oslobodili svega 51 dijete. Mi smo oslobodili, nismo oslobodili nego smo priznali da trebamo to uskladiti ako već se odričemo da ne radimo to što smo radili. A mine govorimo niti o braniteljima, govorimo o mirovinama iznad 5 tisuća kuna i to je ono o čemu cijelo vrijeme govorim.
Hvala lijepa. Rasprava o tekstu zakona ovime je završena. Glasovat ćemo o zakonu kada se steknu uvjeti za to. Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o smanjenju mirovina određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 554. Rasprava o tekstu zakona je završena, amandman je podnio Klub zastupnika HSU-a. Molim predstavnika predlagateljice ministara rada i mirovinskog sustava Miranda Mrsića da se izjasni.
Amandman se ne prihvaća Zakonom o pravima hrvatskih branitelja Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, definiranje pojam oštećenja organizma hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata. Pod oštećenjem organizma u smislu navedenog zakona smatra se oštećenje nastalo kao posljedica ranije ozljede ili bolesti, pogoršanja bolesti, odnosno pojave bolesti u obrani suvereniteta RH ili kod zatočenika u neprijateljskom logoru, a razvrstavaju se prema utvrđenom postotku oštećenja organizma u 10 skupina.
U ime podnositelja amandmana, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ja neću tražiti glasovanje o ovom amandmanu već ću povući, ali samo želim jedno reći da mi u dva zakona po istim pitanjima imamo dvostruke standarde. Jedni se zovu procjena tjelesnog oštećenja i jedno se zove oštećenje organizma. Ili mi morate priznati da se jedno radi o tijelu, a drugo o glavi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za i 16 glasova protiv donešen zakon o izmjeni i dopunama Zakona o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima u mirovinskom osiguranju u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. A sada ćemo prijeći na: - Konačni prijedlog Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, drugo čitanje, P.Z. br. 454 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika Hrvatskog sabora koje se odnose na drugo čitanje, to su članci 194.do 202.članka Poslovnika. Raspravu su o konačnom prijedlogu zakona proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar rada i mirovinskog sustava Mirando Mrsić.
Vrlo kratko, poštovani gospodine predsjedniče Sabora. Pred Saborom je nacrt Konačnog prijedloga Zakona o prikupljanju i obradi podataka o svim primicima i javnim davanjima po osiguranicima. Dakle, već smo drugo čitanje je pred vama, bit ćemo vrlo kratki. To je obrazac koji ujedinjuje sadašnjih 6 obrazaca koje ispunjavamo što u poreznoj što za Regos. Ono što je najveći dostignuće ovoga je da smo konačno sve objedinili u jedan obrazac koji kolokvijalno zovemo JOPPD. I ono što će nam donijeti sljedeće godine da ćemo konačno imati podatke o osiguranicima i drugim osobama dakle svima onima koji dobivaju plaću i sve ono što se isplaćuje i oporezivo i neoporezivo. Jasno da kada govorimo o primicima oporezivim i neoporezivim nitko ne misli da ćemo s ovim oporezivati neoporezive primitke. Oni su regulirani zakonom prema tome ovdje imamo ono što smo dugo godina očekivali da u Hrvatskoj konačno imamo podatke o tome koliko tko prima plaću u kojoj grani, koliki je iznos plaće, a ne da to procjenjujemo kroz DZS, a s druge strane ćemo unaprijediti DSZ jer kada bude referirao EUROSTAT-u imat će podatke koji se temelje na stvarnim podacima, a ne temeljem anketa ili izvješća koji su dostavljani DSZ-u. Ovim zakonom se daje ovlast Poreznoj upravi za povezivanje podataka o zaduženjima doprinosa za zdravstveno osiguranje i doprinosa za slučaj nezaposlenosti sa pripadajućim uplatama, te vođenje analitičke evidencije podataka uplaćenim doprinosima po osiguranicima o čemu do sada nije vođena analitička evidencija. Regos ima ovlaštenje za povezivanje podataka o zaduženjima doprinosa za prvi i drugi stup mirovinskog osiguranja sa pripadajućim uplatama. Sustav je baziran na dosadašnjim sustavima, centar je porezna, dakle porezno prikuplja sve podatke i temeljem ovlasti distribuira u pojedini dio sustava. 2015. na početku ćemo imati konačno pravu sliku u Hrvatskoj i ovo je jedan veliki zahvat koji je malo ispod radara jer nije toliko eksponiran, ali ovo je veliki preokret u samoj organizaciji države i podacima kojima ćemo prikupljati kroz ovaj sustav. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Da li izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijet izvješća? Ne. Otvaram raspravu. Za raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub HDZ-a i poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre sa suradnicima. Iskreno gledajući dakle odmah ću reći da pozdravljamo ono što je logičan slijed da se više ne podnosi tisuću obrazaca nego jedan obrazac, međutim ovdje meni stvarno nešto nije jasno. Kad pogledate tekst zakona onda je logična stvar da predlagatelj ovog zakona bude Ministarstvo financija, to je najlogičnija stvar jer u članku 2. se kaže nositelj prikupljanja podataka na temelju ovog zakona su Ministarstvo financija, Porezna uprava i središnji registar. No dobro, to je stvar dogovora u Vladi. Međutim, ovo je možemo reći logičan slijed nakon uvođenja OIB-a, nakon informatizacije državne uprave. Svi procesi koji su se odvijali unatrag 4-5 godina, netko više, netko manje i mene čudi da ovakav prijedlog zakona dolazi 15 dana prije kalendarske godine, tim više što praktički prve isplate plaća odmah nakon Nove godine će se podnositi obračun, zapravo izvješće po obračunu po ovom novom obrascu. Svi dakle sudionici u ovom procesu će morati promijeniti svoje programe. Dakle vi naprosto, ovisno da li izvješće šaljete putem elektronske pošte ili izvješće šaljete zapravo podnosite na obrascu, međutim svi danas imaju obračun plaća elektroničnim putem i logična stvar je da moraju promijeniti programe, da se moraju uhodati, no kažem i to je stvar Vlade. Međutim, ja sam uvijek kod ovakvih stvari vrlo oprezan. Oprezan sam iz loših iskustava iz nekih prethodnih vremena. Tako smo 2002. godine kompletan posao koji su imali HZMO kako redovno zaposlenih tako je bio HZMO obrtnika i poljoprivrednika, isto tako i HZZO sav posao je prenio na Poreznu upravu. Međutim nažalost i dan danas kad govorimo o ovim silnim nenaplaćenim, a to ste imali priliku čuti od ministra financija, nenaplaćenim obvezama datira i u tom trenutku kad je nekoliko milijardi kuna nažalost ostalo neevidentirano i sa kamatom od 14 do 18% možete mislit koliko taj iznos raste. Zato kažem čovjek uvijek puše na hladno i zato mi ovdje neke stvari naprosto strah me da neće biti dobro jer mislim da cijeli sustav i razvoj toga i razvoj OIB-a je išao ka tome da Porezna uprava bude centralno mjesto. Isto tako, dakle ja govorim analogijom kako su se neke institucije u ovoj državi razvijale, REGOS je razvijan kao institucija koja će evidentirat individualne uplate kako u prvom tako i u drugom stupu. I zajedno sa HZMO danas-sutra kad ljudi idu u mirovinu praktički da budemo bukvalno štancati rješenja onima koji budu trebali, bez toga da netko trči od firme do firme i skuplja podatke kako je to nekad bilo. Dakle tako su bili zamišljeni sustavi, međutim ovo je sad malo izmiješano, pomiješano. Meni bi bilo logično i ono što recimo iskreno govoreći mi nije jasno zašto bi Porezna uprava prikuplja podatke o individualnoj uplati. Porezna uprava prikuplja podatke o ukupnoj obvezi onoga tko isplaćuje plaću i to se evidentira na Poreznoj upravi, ali na Poreznoj upravi ako imate recimo isplata za Hrvatski sabor, sve plaće i zaposlenika u Hrvatskom saboru, saborskih zastupnika ide u ukupnom iznosu, zadužuje se Hrvatski sabor i to se evidentira u Poreznoj upravi, a po posebnom obrascu se šalju podaci u REGOS gdje će se registrirat individualne uplate. I zato meni nije jasno, HZMO dužan je nositeljima prikupljanja podataka osigurati podatke o obveznicima doprinosa osiguranicima itd. Dakle, to je onaj proces prijave i vi kad nekoga prijavite središnji registar sustavom OIB-a povlači podatke u Poreznu upravu i Porezna uprava ima te podatke. I zato je taj središnji registar bitan i to sam upozorio ministra kad je donošen Zakon o Poreznoj upravi što taj središnji registar nažalost nije dobio mjesto kakvo treba dobiti i svi korisnici, pa na kraju krajeva kako je i ovdje spomenuto u ovom zakonu, neće dobit kvalitetnu informaciju kao što je trebaju dobiti i bez tog središnjeg registra. Naprosto ne mogu dobiti, ali dobro. Ono što je još vrlo interesantno, dakle tijela državne uprave nadležna za poslove državne riznice će nositeljima prikupljanja podataka sukladno njihovim nadležnostima elektroničkim putem dostavit podatke o uplaćenim javnim davanjima. Očigledno netko ne pozna kako funkcionira državna riznica. Jedan dio poreza koji se dijeli između jedinica lokalne samouprave i državne razine se uplaćuje na zbirni i prolazni račun i s tog zbirnog prolaznog računa po ključu koji je unaprijed donesen se vrši pražnjenje tog računa prema onima koji su korisnici tog poreza, koji ga dobivaju. Sve one uplate koje su isključivo prihod državnog proračuna su direktno prihod državne riznice i državna riznica recimo za Hrvatski sabor nije mi jasno kako ona može dostaviti i kome dostavit podatak ako ona danas dobije izvješće iz FINA-e ili preko koga dobije, o tisućama uplata zdravstvenog i mirovinskog doprinosa koliko je tko uplatio. Dok recimo onaj tko ima točan podatak samo se ukuca OIB, recimo Hrvatskog sabora ili neke tvrtke. Vi temeljem tog OIB-a iz Porezne uprave dobijete informaciju koliko su oni ukupno uplatili, kolika je njihova ukupna obveza. Prema tome i to sam govorio kad smo govorili o Zakonu o REGOS-u. Međutim, očigledno je ministarstvo ostalo dosljedno tome. Ja stvarno iskreno govoreći, razgovarao sam i sa kolegama koji rade u Državnoj riznici, koji rade praktično taj posao, ni njima nije jasno koje bi oni to podatke trebali slati. Dakle, ključna priča je da se ovdje svi podaci prikupljaju u Poreznoj upravi i Porezna uprava disperzira, a REGOS prikuplja podatke o individualnoj štednji. Dok Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje temeljem prijave ima evidenciju onih osiguranika koji su prijavljeni kod nekoga. Dakle, to je jedni vode administrativni, a drugi vode financijsku evidenciju, a treći temeljem svog zakona vode brigu oko prikupljanja sredstava prihoda državnog proračuna. Vi to na žalost ovdje zakonski niste tako postavili. Gledajte, ja dakle ne znam što vi mislite gospodine ministre. Ja kao netko tko ima hajde mogu reći skromno malo iskustva u svemu tome skupa, na kraju krajeva OIB je moje dijete i točno znam što sam s njim htio postići naprosto ne vidim, jer ovo je kruna toga. Ovo je kruna cijele priče isto kao što smo kad smo govorili o Zakonu o mirovinskom osiguranju, kad smo govorili o Zakonu o socijalnoj skrbi. Dakle, to je kruna toga svega skupa kad se državna uprava umreži da naprosto hrvatski građani više ne lutaju po tisuću šaltera, nego dođu na jedno mjesto, zatraže ono što im treba, podnesu zahtjev. On tko je primio zahtjev povuče sve podatke iz središnjeg registra od svih državnih instanci i građanin da li za 10, 15 dana dobije rješenje da li je njegov zahtjev pozitivno ili negativno riješen. Dakle, mi smo došli sad u tu fazu s obzirom na informatizaciju. I ja stvarno ne znam, mislim meni bi bilo drago da me razuvjerite. Ali meni nije jasna stvarno funkcija članka 9. Što vi dobivate s tim ako ovaj obrazac JPO ili kak' se već zove, JOPPD podnesete u Poreznu upravu. I Porezna uprava ga zaprimi, evidentira zaduženje, evidentira uplatu. I tko god treba podatak koliko je Hrvatski sabor uplatio mirovinskoga ukupno ga dobije. Molim? Ali ne po osobi. Ali niti Riznica nema po osobi. Gledajte, niti Riznica nema po osobi. Vama u Riznicu na račun Riznice dolazi zbirni iznos, a taj zbirni iznos imate u Poreznoj upravi. I prema tome, ako ga automatizmom po međusobno već unaprijed potpisanom protokolu možete povući, onda ne vidim čemu sad gurati Državnu riznicu koja naprosto s tim nema nikakve veze, nema nikakve veze s tim. Ali dobro, to sam govorio i kod REGOS-a. A ovo kod REGOS-a ponavljam HZMO je individualno administrativno evidentiranje da je netko negdje zaposlen i da s tog osnova ima mirovinsko osiguranje i s tog osnova će sutra ostvarit neka prava, a REGOS financijski evidentira uplatu po prvom i drugom stupu. Dakle, tu su jasne stvari. Ali to iz ovog zakona na žalost ne možete iščitati na ovakav način. Dakle, po meni članak 9. vam je suvišan, nema nikakvog smisla. Razgovarajte sa kolegama u Riznici pa ćete vidjeti da vi od njih praktički ne možete dobiti nikakav takav podatak. Pozivanje podataka. Veli Ministarstvo financija, Porezna uprava će sve poslove iz stavka 1. obavljati za sve vrste javnih davanja osim javnih davanja iz stavka 3. ovoga članka. Dakle, pa evidentno je ako je REGOS osnovan da evidentira individualne uplate, a Porezna uprava ih ne može evidentirati, jer Porezna uprava naprosto nema formirane podatke prema individualnim uplatama. Onda je logična stvar da se Porezna uprava niti ne bavi s tim, jer je zakonom definirano da to radi REGOS. Govorim vam o članku 10. Dakle, vi u članku 10. kažete sve osim davanja iz članka 3. ovoga stavka, a stavak 3. kaže zapravo stavka 3. ovoga članka REGOS će poslove stavka ovog jednog članka obavljati za sljedeće vrste javnih davanja. Doprinos za mirovinsko osiguranje temeljem generacijske i temeljem kapitalizirane individualne štednje. Pa to je Zakonom o REGOS-u rečeno da oni obavljaju. Prema tome, ne treba to navodit ovdje. Dakle, po onome da ne dolazi do zabune, do preklapanja bitno je spomenuti, po meni je to ključna stvar. Dakle Porezna uprava prikuplja zbirne podatke o ukupnim obvezama i plaćenom dijelu. Hrvatski zavod za mirovinsko administrativna rješenja o tome da netko nešto radi, a REGOS prikuplja individualne podatke po osiguraniku kao što je to zakonom rečeno. Dakle, i temeljem generacijske solidarnosti i temeljem individualne kapitalizirane štednje i to naprosto ne treba stajati ovdje i kad se to makne iz zakona onda imate jasan zakon. Dakle zašto sam ovo govorio gospodine ministre? Zato što ovaj zakon mora biti jednostavan. Naprosto svim drugim zakonima je regulirano šta koje tijelo radi i ovo zakon zato sam rekao da je Ministarstvo financija trebalo biti predlagatelj ovog zakona jer oni su nosioc prikupljanja podataka, oni. REGOS samo prikuplja samo jedan mali dio podatka, ali dobro, predložili ste ga vi. Ne vidim sad ak' već nije Ministarstvo financija, ne vidim razloga da ovaj zakon ne učinimo jednostavnim i primijenimo. Dakle, svatko tko ga čita da se zna gdje može povući podatak, gdje može dobit podatak. Vi dobro znate da Ministarstvo uprave zadnje na žalost potpisalo taj protokol oko preuzimanja podataka. Točno je potpisan protokol kako netko i na koji način može povući podatke da se ti podaci ne bi zlorabili, jer na kraju krajeva ovi podaci o, po oba dva vrsta štednje što se tiče mirovina su tajna i s njima nitko ne smije javno lamentirati. Prema tome, točno protokolom nam je propisano i to je trebalo naprosto navesti ovdje i po meni ovakve stvari se rade dva, tri mjeseca prije kraja godine iz jednostavnog razloga da svi mogu sustav uspostaviti jer ovo se moglo se znati da će se dogoditi. E sad, ako se tehnički nije moglo dogoditi da bude sa 1.1. mogao se samo promijeniti rok. I o tome da li će klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog zakona. Dakle, podržavamo pojednostavljenje. To je nešto što je nesporno. Na kraju krajeva to je na tragu jedne politike koja traje već godinama. Međutim, ja bih molio da razmotrite ove primjedbe, nemojte gledati da vam je to predložio oporbeni klub nego čisto i temeljem nekakvog iskustva i da napravimo sustav od kojeg će sve sutra manje boljeti glava. A mislim da bi nam to trebao biti interes svima. Evo, hvala vam lijepo.
Hvala i vama. U ime kluba SDP-a u Hrvatskom saboru poštovani zastupnik Dubravko Bilić.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima. Evo ja kao gradonačelnik zapravo mogu se složiti s ovim u jednome dijelu da je možda trebalo malo ranije izaći sa prijedlogom ovog zakona da se svi skupa stignemo pripremiti ali s obzirom da je već i u sustavu Porezne uprave odrađeno i niz edukacija i prezentacija mi smo kao jedinice lokalne samouprave ali i svi oni koji se bave računovodstvom sigurno su zapravo već spremni od 1.01. početi primjenjivati ovaj zakon. Dakle, o Konačnom prijedlogu Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima zapravo evo ne treba puno pričati, osim naravno istaknuti prednosti koje donosi uvođenjem jedinstvenog obrasca tzv. i već prihvaćenog u računovodstvenim krugovima JOPPD obrasca. To je novi obrazac za prikupljanje podataka u ukupno ostvarenim primicima po pojedinom poreznom obvezniku i to ostvarenom dohotku fizičkih osoba, obračunatom i uplaćenom porezu na dohodak i prirez, prirezu na porez na dohodak i obvezi doprinosa što su ih obveznici obračunavanja dužni obračunati i uplatiti i o tome izvijestiti Poreznu upravu. Novina koja ponajviše plaši računovođe je da će se u svrhu prikupljanja podataka u ukupno ostvarenim primicima na obrascu JOPPD iskazivati i određeni primici koji ne podliježu oporezivanju, odnosno koji se ne smatraju dohotkom. Putni troškovi, nagrade, socijalne naknade i slično. Ali naravno evo ministar je rekao da to neće služiti zapravo za oporezivanje nego jednostavno za prikupljanje podataka. Evo postojeće je zapravo stanje dovelo do prikupljanja tih podataka putem različitih obrazaca, a često su se prikupljali zapravo istovrsni podaci koji se nisu mogli sučeliti i provjeriti eventualne nesukladnosti nastale u takvom odvojenom vođenju prikupljanja podataka. Ovim se zakonom zapravo usustavljuje objedinjeno prikupljanje podataka o svim primicima i javnim davanjima, što bi u konačnici trebao biti iskorak u sigurnijem, svrsishodnijem, jeftinijem i bržem radu administracije. Ja se slažem da je ovo kruna zapravo umrežavanja svih institucija i da je to zapravo vrhunac onoga posla koji je krenuo još od uvođenja prvog e-maila zapravo u Vladu pa do uvođenja OIB-a i svih umrežavanja zapravo svih podataka koji se vode u sustavu države, a sve je to zapravo na tragu i ove Direktive Viviane Reding ONE STOP SHOP da se omogući svima da na jednom mjestu lakše dođu do određenih podataka, odnosno da i država u konačnici ima cjelovite i jedinstvene podatke. Već sam napomenuo zapravo da sam i ja u razgovoru i sa ljudima na terenu i koji se bave računovodstvom zapravo ponajviše se susretao s tim pitanjem da li će stići se pripremiti sa 1. siječnjem krenuti u obradu putem ovoga obrasca. Međutim, evo drago mi je da je i Porezna uprava odradila niz edukacija i da je na internetu dostupno već niz prezentacija, praktičnih primjera na koji način se taj obrazac popunjava. A isto tako moram priznati da su se i mnogi koji se bave softverima računovodstvenim su se dobro pripremili i već imaju pripremljene aplikacije koje će potpuno automatski popunjavati ove obrasce točno i bez pogrešaka te će na taj način i posao zaposlenika u računovodstvima biti znatno olakšan. Ono što bih ja volio istaknuti da se nadam zapravo da će na ovaj način jedinstvenim prikupljanjem podataka i cijeli set, zapravo mnoštvo osobnih podataka koji se nalaze u ovome obrascu biti na ovaj način sigurniji i da će građani biti isto tako sigurniji da se njihovi podaci dobro, brižno i u skladu sa zakonom obrađuju. Da ne duljim dalje klub SDP-a podržat će donošenje ovog zakona.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Bore Grubišića. Izvolite.
Kolega Bilić ja sam i pretpostavio da ćete vi biti za ovaj zakonski prijedlog pa mislim da i mi nećemo biti protiv, samo čini mi se da je sve skupa ovo rekao bih nakon što smo uveli nakon JMBG-a pa smo uveli OIB putem koga se moglo i nakon 2, 3 godine dok se uhodavao taj OIB sve doznati. Rekao sam i prije u jednoj raspravi da kad dođem u Poreznu upravu podnijeti poreznu prijavu da onaj službenik tipne i kaže zaboravio si još od suda si zaradio ne znam na nekom vještačenju 500 kuna pa de donesi i tu prijavu. Dakle, točno se zna što si imao jel' od porezne prijave. Sad imamo novi nekakav ajde da kažem nekakvo novo JOPPD jel' kao podatak koji je u informacijskom sustavu Ministarstva financija Porezne uprave i REGOS-a. Ne mislite li vi da je to jednostavno da za upotrebu svega toga je potrebno opet novi administrativni postupak, možda čak i novih ljudi da se to unese, uvede itd. A u članku, pardon pitanja koja se zakonom rješavaju imate i ostale nekakve obrazac RSM, ID1 i ne znam ni ja što. Mislite li da to povećava sve skupa administraciju pa da ne kažem i birokraciju itd.? Iako smo imali prije i REGOS i Poreznu upravu i Ministarstvo financija i ministarstvo našega ministra Mrsića itd. Ne znam čini mi se da samo kljukamo podacima sve to skupa. Evo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dubravko Bilić.
Poštovani kolega…. [[Govornik nije uključen]] Dakle, radi se upravo o pojednostavljivanju obrade podataka i radi se o ukidanju tih pet, šest ID,ID1 obrazaca i ovoga obrasca koji se obrađivao u regosu i uvodi se jedinstveni obrazac i na taj način se smanjuje i administrativni pritisak na službenike uz uvođenje i ovih računalnih aplikacija koje će automatski vuči određene podatke. Posao administracije će biti olakšan i smanjen i mislim da sve ono što je i gospodin Šuker rekao za uvođenjem OIB-a sve to vodi jednom cjelovitijem sustavu državnog upravljanja i u konačnici i financijama ali i cjelokupnim podacima.
Hvala lijepa. Na završnu riječ ima poštovani ministar Mirando Mrsić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ne bih se složio da je ovo zakon koji dolazi zadnji čas, dakle on samo formalno dolazi pred Sabor ali su pripreme za ovaj zakon počele već početkom ove godine od 1.7. je na stranici porezne uprave objavljen pravilnik i već sada su testiranja ovog obrasca u velikim tvrtkama, malim tvrtkama, obrtnicima, dakle već sada testiramo sustav da 1.1. on krene dalje. Dakle, Porezna uprava je napravila veliki iskorak jer je provela i savjetovanja dakle, što se tiče same implementacije ovog sustava za njega ne bi trebalo biti problema. Ovaj zakon služi i da jasno na jednom mjestu jasno kažemo da su podaci objedinjeni, da se nalaze na jednom mjestu, da više nikome ne padne na pamet da onda te podatke jednog dana opet razdvoji na 4, 5 obrazaca nego je jednostavno ovo ono standard koji smo postigli kao što smo postigli standard OIB-om tako i sa ovime postižemo visoki standard i ono što ćemo imati 2015.dakle 31.12.neće biti potrebno podnositi porezne prijave jer će one biti automatizirane, dakle ono što smo htijeli sa OIB-om sa ovim i postižemo. Sa ovim zakonom također i definiramo razmjenu podataka, utvrđujemo zakonsku osnovu za razmjenu podataka između jednih i drugih, dakle između porezne, Regosa, Zavoda za mirovinsko, Zavoda za zdravstveno osiguranje i jasno da će se disproirati podaci oni za koje ima pojedino tijelo javne ovlasti i tu nema nikakvih problema da će se stvari, da će netko neovlašten vidjeti podatke. Što se tiče članka 9.u članak 9.dakle kada gledate, uvaženi zastupnik Šuker sagleda sa svoje strane, sa strane nekoga tko je u poreznoj onda to tako može izgledati. Međutim sustav je potpuno automatiziran, dakle iz državne riznice informacija da su određena sredstva stigla i da će ta sredstva se onda rasporediti prema pojedinim korisnicima. Dakle, neće nikakav transfer novca niti bilo šta, ovo je sustav koji je elektronski potpuno povezan. Prema tome, neće biti nikakvih problema za funkcioniranje sustava. Ono što je porezna napravila iskorak, napravila je iskorak, do sada imamo podatke ne samo o poreznom obvezniku kao Saboru nego ćemo imati i koliko ajde reć ćemo o Vladi i koliko Mirando Mrsić ima plaću, koliko su mu doprinosi, kolike su mu dnevnice, koliko ima davanja, koliko uplaćuje za Hrvatsku Riječku Komoru itd. Prema tome, na jednom mjestu će biti svi podaci. Ja se nadam da ćete podržati ovaj zakon jer je to nešto što donosi veliki iskorak RH.
Imamo repliku poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Pa meni je žao što ministar ne zna da sam ja ministar koji je ustrojio riznicu. Prema tome, znam kako riznica funkcionira, nažalost ministre vi ste sad, nemojte se ljutiti i ne bih vas stvarno htio povrijediti ali pokazali neznanje. Riznica će slati podatke, kakve podatke? Pa imate točno ključ po kojem se dijele prihodi sa zbirnog i prolaznog računa gdje se uplaćuju zajednički prihodi, recimo porez na dohodak i točno Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave imate koliko posto poreza na dohodak ovisno o decentraliziranim funkcijama i koliko pripada izvan jedinice lokalne samouprave i temeljem toga se napravi tzv. ključ a to je koliko od 100 postotaka pripada toj jedinici lokalne samouprave i koliko pripada županiji. Dakle, to se oduvijek zna. Ali ja ovdje kad sam govorio o riznici govorio sam o ovom djelu o kojem vi govorite a to je evidencija uplate, dakle to ima Porezna uprava a ne riznica, jer Porezna uprava evidentira obvezu nekoga, recimo Hrvatskog sabora da za mirovine recimo za Mirovinski sustav prvo uplati 100, to ima Porezna uprava, to nema riznica, riznica ima sveukupnu uplatu s tog osnova i ona nema šta slati podatke. Dakle, radi se o tome. I druga stvar, ja mislim da ste vi pogriješili gospodine ministre, nije porezna uprava mogla objaviti pravilnike jer pravilnik se može donest tek kad se zakon usvoji, a ja koliko znam mi ovaj zakon još nismo usvojili. Prema tome nitko temeljem ovog zakona nije mogao napraviti pravilnik ali nešto što nisam rekao a naprosto sam preskočio. Vi ovim zakonom ste trebali staviti izvan zakona puno odredbi koje se tiču podnošenja onih IDD i onih drugih obrazaca jer sa stupanjem ovoga zakona na snagu prestaje obveza podnošenja tih obrazaca a ja nisam vidio da je Porezna uprava niti Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje podnio izmjene zakona da se više ti obrasci ne moraju podnositi. A u ovom zakonu nemate definirano da prestaje važiti te i te odredbe. Prema tome morate promijeniti te zakone.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Mirando Mrsić.
Pravilnik je objavljen temeljem Zakona o porezu na dohodak, prema tome temeljem tog zakona možete dakle, temeljem tog zakona je pravilnik objavljen. Temeljem tog pravilnika je sustav dizajniran. Ako bude potrebe objavit ćemo ponovno i pravilnik temeljem i ovog zakona, ali sustav će profunkcionirati 01.01.2014. i to je ono što je najvažnije i najvažnije da servis koji pružamo građanima bude još na jednoj većoj razini, a to znači da od 2015. nema više poreznih prijava, nema više trčanja na poštu u ponoć, podnošenja prijava, dakle porazne prijave će automatski generirati prijave svih građana RH temeljem ovog JPPD obrasca. Oni koji su zaposleni jasno.
Hvala lijepa. Hvala lijepa. Hvala lijepa jednom i drugom. Snimljeno je sve, zapisano, vidjet ćemo. Time je rasprava o tekstu zakona završena. Glasovat ćemo kad se za to steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o prikupljaju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, drugo čitanje, P.Z. br. 454. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika predlagateljice ministra Miranda Mrsića da se očituje o amandmanu.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Molim da se izjasnimo tko je za Konačni prijedlog zakona? Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 89 glasova za i 10 glasova protiv donešen zakon P.Z. br.454 zajedno sa prihvaćenim amandmanima. a sada prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom, drugo čitanje, P.Z.E. br. 440; Predlagateljica zakona je Vlada RH. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika Hrvatskog sabora koje se odnose na drugo čitanje, to su članci 194. do 202. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o Konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Izvješće ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar rada i mirovinskog sustava, Mirando Mrsić.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama je Konačni prijedlog Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom. Cilj ovog zakona je povećati zapošljivost osoba s invaliditetom i stvoriti uvjete za njihovo ravnopravno sudjelovanje na tržištu rada i to prvenstveno reguliranjem prava na profesionalnu rehabilitaciju, definiranje mjera i poticaja za njihovo zapošljavanje. To je temeljni razlog zašto donosimo ovaj zakon. U odnosu na prijedlog zakona koji je prihvaćen u prvom čitanju u Hrvatskom saboru, konačni prijedlog zakona sadrži određene izmjene i dopune. Radi usklađivanja sa direktivom vijeća EU od 27. studenog 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja, u konačnom prijedlogu zakona definiran je pojam razumne prilagodbe kao i ogovarajući oblici razumne prilagodbe u području rada i zapošljavanja osoba s invaliditetom u smislu prilagodbe radnog mjesta, radnog vremena, stručnog nadzora i ostalo. Također radi usklađivanja sa novim Zakonom o jedinstvenom tijelu vještačenja, konačni prijedlog zakona sadrži nove odredbe kojima se uređuje djelokrug i ustrojstvo Zavoda za vještačenje profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom jer će taj zavod kao pravni slijednik Fonda za profesionalnu rehabilitaciju za zapošljavanje osoba s invaliditetom preuzeti sredstva, prava i obveze, poslove i radnike fonda. Osim dosadašnjih obveza koje je taj fond imao proširujemo zavod sa velikim obvezama koje će biti vezane uz poslove vještačenja te donositi nalaz i mišljenje na osnovu kojega će se ostvarivati prava iz područja socijalne skrbi, mirovinskog osiguranja, zdravstva, obrazovanja, profesionalne rehabilitacije i zapošljavanja osoba s invaliditetom, zaštite ratnih i civilnih žrtava rata kao i drugih područja u kojima se ostvaruju određena prava na temelju vještačenja. U tom smislu prijelaznim i završnim odredbama Konačnog prijedloga zakona, pripisane su obveze i rokovi potrebni za navedeni preustroj, naime po prvi puta ćemo na jednom mjestu u Hrvatskoj, u jednom zavodu imati vještačenje za cjelokupni sustav vještačenja u RH. Osim toga radi jasnoće i preciznosti norme, izvršene su odgovarajuće korekcije odredbi kojima se uređuje postupak profesionalne rehabilitacije, kvotni sustav za zapošljavanje te integrativne i zaštitne radionice kao posebni oblici zapošljavanje osoba s invaliditetom. Tako se u Konačnom prijedlogu zakona precizira osnova za provedbu postupka profesionalne rehabilitacije na način da naručitelj usluge i centar za profesionalnu rehabilitaciju sklapaju ugovor o uvjetima i načinu provedbe ovog postupka. Otklanjaju se eventualne nedoumice glede izračuna kvote na način da se propisuju da u slučaju kada izračun kvote ne predstavlja cijeli broj, vrijednost 0,5% zaokružuje se na manji broj, a vrijednost iznad 0,5% uključujući i 0,5% zaokružuje se na veći broj. Izmjenama odredbi o integrativnim i zaštitnim radionicama pojašnjava se razlika između osoba s invaliditetom koje se zapošljavaju u tim radionicama. Naime, izričito se propisuje da se u integrativnim radionicama zapošljavaju osobe s invaliditetom koje se ne mogu zaposliti na autonomnom tržištu rada dok se u zaštitnim radionicama zapošljavaju osobe s invaliditetom koje se ne mogu zaposliti u integrativnim radionicama. Dakle one kojima je potreban još veći stupanj podrške. Također, izričito se propisuje da se sredstva za rad integrativne i zaštitne radionice osiguravaju osnivači. Nadam se da će ovaj zakon dobiti podršku svih klubova jer je to jedan od koraka ka ujednačavanju vještačenja u RH, a ne da nam se dešava da za isto tjelesno oštećenje imamo u sustavu različite stupnje invalidnosti i s druge strane da će nam omogućiti da što više osoba sa invaliditetom vratimo u tržište rada i da ih pokrenemo iz njihova četiri zida da dođu i da se socijaliziraju, a jasno da onda i zarade dohodak. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Da li izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Natalija Martinčević.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo ja bih za početak rekla da se ovdje radi o jednom uistinu važnom zakonu jer se njimr regulira važno pravo i to je pravo na rad kao temeljno ljudsko pravo. Za osobe sa invaliditetom pravo na rad je preduvjet u ostvarivanju neovisnosti od pomoći drugih, mogućnosti za samostalno donošenje odluka i neovisan život u zajednici. Znamo da u današnjim uvjetima velike nezaposlenosti, odnosno uvjetima pojačane ponude radne snage osobe s invaliditetom su u dodatno otežanom položaju. Tome u negativnom smislu doprinosi činjenica da je društvo u cjelini nedovoljno informirano i senzibilizirano za potrebe i prava osjetljivih skupina. Uz to tu je problem dugotrajne nezaposlenosti, često neadekvatne obrazovne strukture i nedostatno radno iskustvo samih osoba s invaliditetom. Poboljšanje ovakve situacije je integracija osoba s invaliditetom na tržište rada uistinu zahtjeva koordinirano uključivanje svih segmenata društva od sustava socijalne skrbi i mirovinskog osiguranja, sustava zdravstva te iznimno važno usklađivanja obrazovne politike sa potrebama tržišta rada. Ovo bi posebno naglasila jer smatram da učinkovito i dugoročno osobe s invaliditetom možemo više i bolje uključiti na tržište rada samo se ako se obrazovna politika dugoročno usmjeri prema tome. Hrvatska je potpisnica UN-ove Konvencije o pravima osoba s invaliditetom i kao takva dužna je poštovati sve odredbe navedene konvencije, ali svojim propisima omogućiti svim osobama s invaliditetom ravnopravno sudjelovanje u radu i zapošljavanju. Profesionalna rehabilitacija predstavlja naravno preduvjet za zapošljavanja no dosadašnja regulacija postupaka kroz dva propisa i dva različita sustava dovela je do toga da kvalitetna profesionalna rehabilitacija nije postojala. Nisu osnovane ustanove za profesionalnu rehabilitaciju, nije uspostavljen odgovarajući sustav vještačenja niti su postojali odgovarajući institucionalni i financijski okviri za provedbu rehabilitacije. Sve zajedno pokazalo se dosta neučinkovitim i teško provedivim sa krajnjom posljedicom iznimno niskog stupnja uključenosti osoba s invaliditetom u svijet rada. Važno je reći da usprkos navedenom posljednjih godina ipak došlo do porasta osoba s invaliditetom i tu je svakako važna činjenica da Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom od 2007.godine kontinuirano isplaćuje poticaje poslodavcima za zapošljavanje i održavanje zaposlenih osoba. No naravno da je pred nama dug put, a ovaj zakon je dobra polazišna točka. Ono što smatram da bi trebalo posebno naglasiti je da se ovim zakonom uređuje pravo na profesionalnu rehabilitaciju, mjere i aktivnosti koje ona obuhvaća i naravno tijela nadležna za provedbu rehabilitacije. Nadalje, iznimno je važno definiranje kvotnog sustava zapošljavanja osoba s invaliditetom na način da se propisuje obveza i za realni sektor, naravno ovisno o ukupnom broju zaposlenih i djelatnosti koje poslodavci obavljaju, te plaćanje naknade za nezapošljavanje jer bez propisanih sankcija provedba je uvijek upitna, a s druge strane predviđeni su dodatni poticaji za zapošljavanje iznad propisane kvote što bi također trebalo dati pozitivne rezultate. Zakon, da ne nabrajam sada sve uistinu regulira sve od važnosti za zapošljavanje osoba s invaliditetom i vjerujem da će se njima uspostaviti jedan kvalitetan u unificiran sustav profesionalnu rehabilitacije te poboljšati uvjete za zapošljavanje osoba s invaliditetom što naravno uvelike utječe na njihovu i socijalnu uključenost ali opće povećanje kvalitete života. No za istinsko povećanje kvalitete života osoba s invaliditetom važna je sveobuhvatna promjena u društvu i na lokalnoj zajednici i na državnoj razini i kada donosimo proračun i kada donosimo zakone i odluke i kada nešto radimo i gradimo. Ovo posljednje bih posebno željela istaknuti jer tu imamo itekako puno prostora za napredovanje. O barijerama moramo razmišljati kada gradimo i kuće i prometnice, a posebno ustanove, fakultete, sportske objekte itd. Evo htjela bih ovdje malo se pohvaliti da je grad Varaždin ove godine dobio nagradu EDEN kao najpristupačniji hrvatski grad. To je inače europska nagrada kojom smo se upisali na kartu europskih destinacija koje osobama s invaliditetom omogućavaju pristup ne samo turističkim destinacijama u gradu već ključno ustanovama, tvrtkama, organizacijama, kazalištima, palačama itd. To smo u gradu Varaždinu stavili kao uistinu je od prioriteta, tome smo prilagodili sve prometnice i nogostupe u široj gradskoj jezgri i sada idemo prema naseljima i o tome vodimo posebnu brigu i kod izgradnje novih objekata ali paralelno s time prilagođavamo sve postojeće objekte u gradu. Evo ovo kao mala digresija, ali mislim da je važno da svi naši gradovi i općine bi morali o tome voditi brigu. I evo možda par sugestija koje sam dobila od udruga osoba s invaliditetom, dakle prijedlog je da se jasnije definira da su osnivači dužni osigurati sredstva za osnivanje i djelovanje integrativnih radionica i zaštitnih radionica, članak 18.i članak 20.te da bi se preciznije trebao definirati članak 7.novčana naknada iz kvotnog sustava odnosno definirati za što je namijenjena i koja institucija može njome raspolagati. I evo zaključno, mislim da je dobro da je ovaj zakon išao u dva čitanja jer je važan i da je bilo dovoljno vremena da se provede kvalitetna rasprava i da se razmotre svi konstruktivni prijedlozi i primjedbe. Zakon sadrži važne promjene i vjerujem da će donijeti značajna poboljšanja u zapošljavanju osoba s invaliditetom i time nas sve zajedno približiti pravednijem društvu i stoga će klub HNS-a podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Klub zastupnika SDP-a Hrvatske i poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicima. Klub SDP-a će podržati ovaj zakon jer ide pozitivnim smjerom, smjerom poboljšanja i stvaranja jednakih prava pred zapošljavanje osoba s invaliditetom na tržištu rada, prvenstveno reguliranjem prava na profesionalnu rehabilitaciju te definiranje mjera i poticaja za njihovo zapošljavanje. Malo podataka, prema podacima iz Hrvatskog registra o osobama s invaliditetom u RH registrirano je oko 12% sveukupnog stanovništva RH kao osobe s invaliditetom. A u evidenciji HZZ-a krajem rujna 2013. godine registrirano je ukupno oko 2,2% populacije nezaposlenih osoba koji su prijavljeni u evidenciju zavoda. Rad i prihodi preduvjet su naravno za samostalan i neovisan život svih, a naročito sa osobama s invaliditetom. podaci u strukturi nezaposlenih prema dobi pokazuju da je najveći broj nezaposlenih upravo između 20 i 29 godina života i to … 32,14%. Međutim, vrlo je poražavajući i rezultat odnosno problem, a to je da je od njih 33,57% osoba s invaliditetom ali bez radnog iskustva. Rad osobama s invaliditetom osigurava dodatnu sigurnost, zapravo osigurava to svakome, naročito njima, osjećaj zadovoljstva, osjećaj pripadanja, osjećaj vrijednosti, koristi za sebe, za obitelj i za zajednicu u cijelosti. Naravno da je čim se govori o osobama s invaliditetom i danas je prilika da ponovimo ono što je kolegica govorila, a to su barijere nažalost, evo ja čestitam Gradu Varaždinu ako je uspio to sve napraviti i vjerojatno je i dobio nagradu zbog toga i moramo težiti svi čelnici lokalnih samouprava, moramo težiti ka takvim nagradama jer je problem naravno rješavanja pristupa u javnim ustanovama, da ne kažem i vrtićima i školama za osobe s invaliditetom. Naravno uvijek smo tu puni empatija, međutim pitamo se da li svi radimo ono što osjećamo. Kada gledamo na osobe s invaliditetom onda ih moramo stvarno početi sagledavati ne samo osobe koje pripadaju u sustav zdravstva, u sustav socijalne skrbi nego kao osobe koje imaju ista prava iste potrebe i obveze kao i svi mi, ali s naglasom da se za njih kroz život moraju dodatno boriti i u čemu trebaju pomoć, trebaju pomoć od nas. Vratimo se na zakon. Cilj donošenja je zapravo povećati zapošljivost osoba s invaliditetom i stvoriti uvjete za njihovo ravnopravno sudjelovanja na tržištu rada. Ponavljam, prije svega reguliranjem prava na profesionalnu rehabilitaciju što je zapravo predmet i ovog zakona. Kad pitamo koji su to razlozi otežanog zapošljavanja osoba s invaliditetom, oni su mnogostruki. Jedna od njih je i nedovoljna informiranost samih osoba s invaliditetom, isto tako i onih koji im mogu pružiti radno mjesto. Zatim je još uvijek negdje nedovoljna senzibiliziranost jer znamo da se nije puno popravilo na tom planu pa moramo izreći i to da smo nedovoljno senzibilizirani. Zatim je neadekvatna obrazovna struktura što je i prije spomenuto te dugotrajna nezaposlenost, međutim ta dugotrajna nezaposlenost je vrlo opasna jer ona dovodi do znatnijeg gubitka stečenih znanja i vještina, prema tome vraćanje unazad. S ciljem povećanja zapošljavanja osoba s invaliditetom Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom od 2007. godine kontinuirano isplaćuje poticaje poslodavcima i vidimo da se to pomalo povećava zapravo. Ljudi su zainteresirani ali ponovo i tu ne možemo biti zadovoljni. Ovim zakonom uspostavlja se kvalitetan i unificirani sustav profesionalne rehabilitacije te na taj način se stvaraju uvjeti za zapošljavanje osoba s invaliditetom čime će se zapravo djelovati izravno na njihovu uključenost i opće povećanje kvalitete života. Kad govorimo o, spomenut ću par članaka, npr. uz članak 7. utvrđuje se oblik zapošljavanja osoba s invaliditetom na otvorenom tržištu. Imamo stavak 3., znači na koji način zapravo možemo pomoći osobama s invaliditetom. Imamo zapošljavanje bez potpore i bez podrške i na taj način zapravo jer je u cijelosti osposobljena ta osoba za rad na određenom radnom mjestu. Zatim ako imamo financijsku potporu tada se zapošljavaju te osobe uz potporu, ako je to stručna podrška tada se zapošljava uz podršku. Naravno, ovo se sve radi na bazi odnosno prema mišljenju Centra za profesionalnu rehabilitaciju. Ako pak treba i financijska potpora i stručna podrška tada kažemo da zapošljavanje radimo uz potporu i podršku. Zatim stavak 4., pod posebnim uvjetima zapošljavanja osoba s invaliditetom može se zaposliti kao integrativna radionica, u integrativnim radionicama, odnosno u zaštitnim radionicama. U članku 19. određuje se tko su osnivači integrativnih radionica i način osnivanja navedenih radionica te se propisuju naravno sredstva za rad istih. U članku 15. propisuje se da je Centar za profesionalnu rehabilitaciju ustanova osnovano u svrhu organiziranja i izvođenja profesionalne rehabilitacije osoba s invaliditetom. Također se određuje tko su osnivači centra i da on isto tako može osnovati upravo integrativnu radionicu i zaštitnu radionicu. Pozitivnih pomaka možemo reći da ima, međutim to se može povezati s povećanim ulaganjima svih dionika na tržištu rada. Osobe s invaliditetom međutim i dalje se teško zapošljavaju. Da bi se otklonile poteškoće prilikom zapošljavanja i ovim zakonom uređene su izmjene i dopune koje je važno naglasiti. Tako je primjerice definiran pojam razumne prilagodbe, kao i odgovarajući oblici razumne prilagodbe u području rada i zapošljavanja osoba s invaliditetom u smislu prilagodbe radnog mjesta, radnog vremena, stručnog nadzora i drugo. Također radi usklađivanja s novim Zakonom o jedinstvenom tijelu vještačenja što je jako bitno, novim odredbama uređuje se djelokrug i ustrojstvo Zavoda za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom. Zavod je kao pravni sljedbenik Fonda za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom preuzet će sredstva, prava i obveze poslova i radnika fonda. Izmjena odredbi o integrativnim i zaštitnim radionicama pojašnjava se razlika između osoba sa invaliditetom koje se zapošljavaju u tim radionicama. Propisuje se da se u integrativnim radionicama zapošljavaju osobe sa invaliditetom koje se ne mogu zaposliti na otvorenom tržištu rada dok se u zaštitnim radionicama zapošljavaju osobe sa invaliditetom koje se ne mogu zaposliti u integrativnim radionicama. Dakle, one kojima je potreban još veći stupanj podrške. Također izričito se propisuje da sredstva za rad i jedne i druge radionice zapravo osiguravaju osnivači. I na kraju kolegice i kolege, kako bi se ubrzalo i omogućilo osobama sa invaliditetom da budu u potpunosti dio naše zajednice na nama je zapravo da uz kontinuirani rad, usklađivanje i usavršavanje zakona budemo i dalje na tom putu. I evo još jedan put klub SDP-a podržava donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na redu je klub Hrvatske demokratske zajednice i poštovana zastupnica Martina Banić i poštovana zastupnica Sumrak Đurđica.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ustav Republike Hrvatske jamči da svi građani Hrvatske imaju jednaka prava, a time i pravo na rad. Ljudska prava osoba sa invaliditetom od posebne su važnosti za državu i zajednicu čija je odgovornost brinuti za one kojima je to potrebno. Već smo i danas čuli da trenutno u Hrvatskoj živi više od 520 tisuća osoba sa invaliditetom. To čini ukupno 12% stanovništva od čega je 60% muškaraca i oko 40% žena. Najveći broj osoba sa invaliditetom njih više od 50% je u radno aktivnoj dobi od 19 do 64 godine dok je u dobnoj skupini 65+ oko 45% osoba sa invaliditetom. Osobe sa invaliditetom nisu posao institucija. One su naši susjedi, kolege na radnom mjestu, u školi ili na fakultetu. Država im mora osigurati mobilne timove stručnjaka, asistente, ukloniti arhitektonske barijere. Ali na nama je da se otvorimo prema drugačijim sposobnostima i da ih prihvatimo u svojoj sredini. Prepreke koje rezultiraju isključivanjem osoba sa invaliditetom, odnosno kršenjem njihovih prava vrlo često su zakonodavstvo i političke odluke. Na žalost osobe sa invaliditetom još nisu prepoznate kao skupina građana koji čine našu snagu, koji čine snagu našeg društva. Stoga im treba omogućiti da rade, da se obrazuju, da budu resurs društva i da se osjećaju korisnima. Treba osigurati preduvjete da osobe sa invaliditetom sudjeluju u životu zajednice na različite načine, da postanu ciljna skupina kojoj je demokracija korisna i koja je korisna za demokraciju. Trenutno je u Hrvatskoj gorući problem velika nezaposlenost koja iz trenutka u trenutak raste, tržište rada praktički ne postoji a kada su u pitanju osobe sa invaliditetom tada je situacija još gora. U rujnu 2013. Hrvatski zavod za zapošljavanje evidentirao je 6404 osobe sa invaliditetom što je 2% ukupnog broja nezaposlenih u Hrvatskoj. Najveći broj nezaposlenih osoba sa invaliditetom nalazi se na području Zagreba oko 20,5% ukupnog broja nezaposlenih osoba sa invaliditetom. Profesionalna rehabilitacija je preduvjet za povećanje zapošljivosti i socijalne uključenosti osoba sa invaliditetom što nije moguće bez fleksibilnosti obrazovnog sustava koji će biti u stanju uskladiti mogućnosti i sposobnosti osoba sa invaliditetom sa potrebama i dinamikom tržišta rada. Njihovo zapošljavanje nosi korist samim osobama sa invaliditetom ali i društvenoj zajednici. Više je čimbenika koji utječu na položaj osoba sa invaliditetom u području zapošljavanja od spremnosti zajednice da ravnopravno prihvaća osobe sa invaliditetom, od fleksibilnosti obrazovnog sustava, od potrebe interdisciplinarnog pristupa i umrežavanja interesa različitih dionika pa sve do promjene stavova i poslodavaca, ali i samih osoba sa invaliditetom. Jedan od problema kod zapošljavanja je obrazovanje. Situacija je tu poprilično loša. Brojke pokazuju da je 67% osoba sa invaliditetom u Republici Hrvatskoj bez završene ili tek sa završenom osnovnom školom. 25% ih ima završenu srednju školu, 3% završenu višu ili visoku, a 5% ima završeno specijalno obrazovanje. Ovo su poražavajući podaci nad kojima se treba zamisliti. Ako pogledamo stopu zaposlenosti osoba sa invaliditetom u EU onda je situacija sljedeća. Stopa zaposlenosti osoba sa invaliditetom u EU iznosi 50%, a u pojedinim članicama postoje kvote kojima se regulira zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Primjerice u Austriji i Češkoj kvota iznosi 4%. Odnosi se na sva poduzeća. U Belgiji 2,5% u državnom sektoru i ta razina nije ostvarena. U Francuskoj poduzeća sa 20 i više zaposlenih 6%, a u Njemačkoj za istu razinu zaposlenosti 5%. U Estoniji, Finskoj, Islandu, Latviji, Nizozemskoj, Švedskoj ili Velikoj Britaniji takve kvote uopće ne postoje. Temeljem Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba sa invaliditetom do 2014. Hrvatska bi na 25 zaposlenih u državnim službama trebala imati jednu zaposlenu osobu sa invaliditetom, odnosno 4% a od 2017. čak 5%. Podaci iz Centra za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje do studenog 2012. ukazuju na to kako u posljednjih godina sve veći broj poslodavaca koristi potpore koje proizlaze iz zapošljavanja osoba sa invaliditetom. To je jako dobro. Kolegice i kolege, nužno je kao preduvjet za zapošljavanje osoba sa invaliditetom podići razinu svijesti o mogućnostima rada i zapošljavanja osoba sa invaliditetom, ukloniti barijere svake vrste od arhitektonskih pa sve do onih koji su u glavama potencijalnih poslodavaca. Osobe sa invaliditetom ne mogu biti ravnopravne s drugima ako su socijalno isključene, ako im obrazovanjem ne omogućavamo socijalnu uključenost kroz mogućnost zapošljavanja kao preduvjeta za preuzimanje odgovornosti za vlastiti život. I ako im ne osiguramo samostalnost i prostor za osobni razvoj temeljen na njihovim najboljim stranama. Hvala. U nastavku će kolegica Sumrak.
Da, drugi dio poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Evo kolegica Banić je zaista dala odličan uvod u ovu raspravu i pred nama je dana Konačni prijedlog Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba sa invaliditetom. Naravno ovaj zakon je donesen zbog toga da se poveća zapošljivost i ravnopravno sudjeluju osobe s invaliditetom na tržištu rada. Prije svega i mi u klubu HDZ-a pozdravljamo što su neke primjedbe usvojene i ugrađene u ovaj zakon, međutim smatramo da je trebalo uvažiti i primjedbe koje je poslala na ovaj zakon pravobraniteljice za osobe s invaliditetom i vezano uz te primjedbe mi smo i ispred kluba dali amandmane i nadamo se da ćete još jedanputa razmotriti i do glasovanja te amandmane usvojiti. Ja ću samo nekoliko, proći kroz nekoliko članaka. Članak 4. pravo na profesionalnu rehabilitaciju stječe osoba sa invaliditetom kojoj je nadležno tijelo vještačenja utvrdilo preostalu radnu sposobnost, a pitanje je onda u tom svemu a što je sa smanjenom ili sa djelomičnom radnom sposobnošću. Ono što imamo u članku 5., mogla bih reći da je to jedna nomotehnika o pravu na profesionalnu rehabilitaciju nezaposlenih, a trebalo bi stajati i zaposlenih osoba s invaliditetom odlučuje se u prvom stupnju područja ustrojstva jedinica Hrvatskog zavoda za zapošljavanje u kojoj je nezaposlena osoba s invaliditetom prijavljena kao nezaposlena. Ono što ćemo pohvaliti jest to i o čemu je govorila i kolegica Banić a to su kvote. Kad se govori o njima uvijek se o kvotama govori kao o nečemu nije dobro, ali ovdje bi smatram da je kvota alat i da je kvota jako dobra i nadam se da će se te kvote i poštivati i da ćemo na neki način zaista uključiti osobe s invaliditetom u jedan život u kojem će oni moći samostalnije preživljavati. Jer ono što želim reći, a rekli su kolegica prije mene, naravno ne smijemo raditi osobe s invaliditetom diskriminirati na način odnosno reći evo situacija je takva pa nitko nema posla pa to moraju pretrpjeti i osobe s invaliditetom, kad s druge strane njihove primjedbe u pojedinim zakonima uopće ne uvažavamo. Na primjer jučer smo imali ispred sebe Zakon o socijalnoj skrbi i Udruga "Sjena" dala je 7, to je udruga koja zastupa djecu s poteškoćama u razvoju, dala je 7 primjedbi na taj zakon. Nitijedna nije uvrštena, a niti nije obrazloženo zbog čega nije uvršteno. A sad ću se vratiti na članak 8. i stavak 4. ovdje se radi o tome da je prevelik broj onih koji su ušli u taj kvotni sustav pa se ovdje nabrajaju i studenti i učenici. Na primjer možda bi se mogli učenici ali samo oni koji su na praksi. Imamo još niz primjedbi, ali neću sada dužiti. Ono što bih htjela reći još recimo članak 37. zadaće koje obavlja, odnosno poslove koje obavlja zavod već u prvom stavku bi trebalo pisati vještačenje radi utvrđivanja invaliditeta u prvom i drugom stupnju itd. što ide tako da bi se u stvarnosti znalo zbog čega se to radi. Članak 39. govori da zavod ima ravnatelja i sad je meni potpuno, i nama u našem klubu potpuno nejasno, a vjerojatno a možda čak i nije, eto kaže da se ravnatelja imenuje Vlada Republike Hrvatske na 4 godine na temelju provedenog javnog natječaja, a zamjenike ravnatelja i pomoćnike ravnatelja imenuje ponovno Vlada Republike Hrvatske na prijedlog nadležnog ministra na trajanje od 4 godine ali za to izgleda nije potreban nikakav natječaj. Sad ja ne znam, da li se tu Vlada zabunila jer uobičajeno je da oni imenuju ravnatelje bez natječaja pa onda negdje tako. Ali ovaj čas evo ne znam ravnatelje s natječajem, a svi ostali zamjenici ravnatelja i pomoćnici su bez natječaja. Ja dalje ne bih duljila zaista, ima još dosta govornika. Mi smo svoje amandmane dali, oni su zaista potkrijepljeni sa svim onim što su tražile i pravobraniteljica a i Udruga "Sjaj". Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na redu je klub HSU-a i poštovana zastupnica Višnja Fortuna.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Ja bih najprije na početku rekla da ovaj zakon klub HSU-a će podržati i rekla bih da je profesionalna rehabilitacija osnovni preduvjet za zapošljavanje osoba sa invaliditetom i njihovo socijalno uključivanje, a provođenje socijalne rehabilitacije na dosadašnji način je rezultiralo lošim i nekvalitetnim sustavom koji nije imao prave učinke za zapošljavanje osoba s invaliditetom. Kako se profesionalna rehabilitacija provodila temeljem dva zakona sada, Zakon o mirovinskom osiguranju i važeći Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom izostao je individualni pristup svakoj osobi s invaliditetom a posljedica toga je bila da sustavna profesionalna rehabilitacija praktički nije niti postojala. Naravno tako nije bilo niti odgovarajućeg institucionalnog i financijskog okvira za provedbu te profesionalne rehabilitacije kao ni pravog sustava vještačenja. Stoga ni ne čudi nisko zapošljavanje zapravo osoba s invaliditetom pogotovo na otvorenom tržištu rada. No percepcija o mogućnostima i sposobnostima osoba s invaliditetom lagano se mijenja i postajemo svjesni da osobe s invaliditetom itekako posjeduju znanja i vještine kojima mogu doprinijeti i svojoj samostalnosti ali i zajednici u kojoj žive. No do sada još uvijek nisu bili zadovoljeni svi uvjeti da se osobe s invaliditetom doista i mogu kvalitetno i bez prepreka zapošljavati. Iako se nekada mislilo da je osoba s invaliditetom najjednostavnije zapravo maknuti na društvene margine, ostaviti ih u sustavu socijalne skrbi ili ih poslati u mirovinu, ova je Vlada pokazala da za najranjivije osobe ne samo na tržištu rada nego općenito u društvu stvara dobre temelje i osnovne preduvjete za punu integraciju u društveni život. Ovaj je zakon rezultat općeg konsenzusa između onih koji se taj akt najviše tiče i upravo zato mi ovdje saborski zastupnici imamo i odgovornost prema osobama s invaliditetom da ga jednoglasno podržimo i stvorimo uvjete za kvalitetnu, profesionalnu rehabilitaciju što će doprinijeti lakšem zapošljavanju osoba s invaliditetom i omogućiti im da se ili po prvi puta uključe u tržište rada ili da se vrate na posao s kojeg su otišli prije stjecanja invaliditeta. Iako se ovaj zakon u vrijeme krize i recesije u kojoj se još uvijek nalazimo možda ne čini kao najvažnija stvar na svijetu važno je osvijestiti da je ovo je izrazito velik korak za sve građane u RH. Ne treba zanemariti činjenicu da će zapošljavanje osoba s invaliditetom njihovim socijalnim uključivanjem i unapređivanjem kvalitete života doprinijeti zdravijem i zadovoljenijem društvu u cjelini ali i vraćanju djela sredstava u državni proračun koja su se odvojila za profesionalnu rehabilitaciju, prilagodbu radnih mjesta i poticanje zapošljavanja jer će te osobe biti sada ekonomski neovisnije što će im omogućiti povećati potrošnju. Rezultati ovog zakona mogu biti samo pozitivni jer će se pravodobnim uključivanjem osoba u profesionalnu rehabilitaciju smanjiti troškovi mirovinskog i zdravstvenog osiguranja baš kao i sustava socijalne skrbi koje su do sada bile najviše opterećeni. Ovaj zakon ima nekoliko ključnih stvari koje svakako treba izdvojiti i pohvaliti. To je kvotno zapošljavanje i u realnom sektoru koje će omogućiti većem broju osoba s invaliditetom da se zaposle, zamjensku kvotu koja obuhvaća učenike s teškoćama u razvoju i studente s invaliditetom na praksi kod poslodavaca rehabilitante na praksi kod poslodavaca, osobe s invaliditetom čiji je redovito obrazovanje poslodavac stipendira i drugo. Novčanu naknadu za neispunjenje obveza kvotnog zapošljavanja stimulaciju poslodavca, uvođenjem novčane nagrade ako zaposle više osoba s invaliditetom od propisane kvote odnosno ako zaposle osobe s invaliditetom a nisu obveznici kvotnog zapošljavanja, te utvrđivanje i jasnijih kriterija i standarda za osnivanje i rad centra za profesionalnu, odnosno Ustav za profesionalnu rehabilitaciju. Ovom prilikom želim istaknuti i ono što je predmet uređivanja propisa o mirovinskom osiguranju ali je potaknuto ovim zakonom a roditelje je možda i najviše zadržalo da dijete usmjeravaju prema radu i zapošljavanju. Osobama s invaliditetom koje su korisnici prava zahvaljujem se dakle, zahvalila bih se ovdje u ime kluba Hrvatske stranke umirovljenika Ministarstvu rada i mirovinskog sustava što je prihvatio primjedbu kluba zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika i dopunio ocjenu stanja s podacima o ukupnom iznosu sredstava, poticaja za zapošljavanje i održavanje zaposlenosti osoba s invaliditetom isplaćenih poslodavcima koje Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom isplaćivao od 2007.godine do kraja kolovoza 2013. To je jako važno jer se mora vidjeti koliko se odvajalo za poticanje zapošljavanja osoba s invaliditetom posljednjih godina. Također željela bih istaknuti da je smanjen broj pravilnika vezanih za zakon što je jako bitno jer će se sada biti puno lakša primjena i puno lakše snalaženje u pravilnicima kojih je bilo previše a sad je taj broj smanjen. Iako je Klub zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika dao i primjedbu da bi Fond trebao imati izvorne prihode, prihvaćamo obrazloženje da to nije moguće usvojiti sukladno odredbama Zakona o proračunu. Stoga u potpunosti podržavam razmjenu informacija s Ministarstvom financija i Poreznom upravom radi uvida ukupno uplaćena sredstva s osnove novčane naknade za neispunjavanje kvotnog zapošljavanja i boljeg planiranja sredstava za isplatu poticaja. I na kraju bih zaključila da je jednoglasna podrška ovome zakonu naša dužnost i obveza prema čak 12% građana RH a tu činjenicu nitko ne može zanemariti bez obzira s koje strane dolazimo, bez obzira jesmo li se ikada prije susretali s invaliditetom u svojoj bližoj okolini ili bez obzira jesmo li potpuno zdravi i mislimo da nikada nećemo biti u prilici na taj način ovisiti drugom, više ne smijemo dopustiti nikada da osobe s invaliditetom budu na margini političkog razmišljanja i društva. Upravo zato moramo ispraviti nepravde koje su iz godine u godinu, iz dana u dan sve više ispravljaju a koje su se nanosile osoba s invaliditetom i moramo poslati jasnu poruku svim građanima RH da želimo stvoriti društvo jednakih šansi za sve. Još jednom ponavljam da će Hrvatska stranka umirovljenika podržati zakon. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na redu je Klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Nećemo se šaliti više ovaj. Jednake šanse za sve kako reće kolegica Fortuna malo prije i zapravo i proizlazi i iz iskustva zemalja EU kako ovdje piše za poticanje zapošljavanja osoba sa invaliditetom osobito se važnim pokazalo uvođenje adekvatnog kvotnog sustava što evo i mi danas spominjemo. Neko reće ovdje da je to 1 od 25, ja bih rekao 1 od 25 zaposlenih ili ja bih lakše razmišljao u relacijama 4%, 4 od 100 nego 1 od 25, 25 nikad nije bila nekakva brojka koja je bila značajna, da. Četiri od sto je ili 4% to je ono što bi trebalo težiti u našem društvu, našoj državi da imamo zaposlenost invalida s profesionalnom rehabilitacijom, bilo da su nezaposleni ili ipak da se rehabilitacija obavi, profesionalna rehabilitacija, nakon što se doživi određena ozljeda pa ostane netko invalid i onda se provede profesionalna rehabilitacija pa se vrati na radno mjesto koje mu zapravo odgovara i koje mu prema profesionalnoj rehabilitaciji i pripada. O osobama koje se, o zaposlenim osobama sa invaliditetom vodi se očevidnik. U hrvatskom društvu imamo, evo povećavamo stalno tu brojku, bilo je prije govora o nekih 400-450 tisuća, danas govorimo o brojci od 500-520 tisuća što bi iznosilo nekih 12%, 10-12% u ukupnom broju stanovnika RH. O tome da je vrlo značajno, ne samo koliko je značajno za osobe koje su bez invaliditeta zaposlenost, uključivanje, socijalno uključivanje, možemo tek zamisliti koliko je značajno osobi koja ima invaliditet da bude i zapošljavanjem i socijalno uključena u sve tokove u društvo, u zaposlenost, u sve ono što jedan zapravo, ja bih rekao da je pravo na rad i rad ono što čini ljudsko dostojanstvo pa onda i dostojanstvo osobe s invaliditetom je zapravo tek potpuno onda kada si i može naći posao, a i posao kojega vjerojatno vrlo velika većina od ovih 500 tisuća želi. U ovom zakonskom prijedlogu i ono što je meni zanimljivo da su evo ove prekršajne odredbe za novčanu kaznu od 5000 do 30 000, kažnjava za prekršaj poslodavac, odnosno pravna osoba, kaže ako prilikom zapošljavanja neda prednost osobi s invaliditetom, a pod istim uvjetima, dakle uvjeti koje netko podnese poslodavcu, ukoliko su isti onda ima prednost poslodavac. Ova novčana kazna, ja bih rekao i nije Bog zna kolika i velika, ali ono što kasnije u točki 2., 3., 4., 5., 6. zakona se govori, to su sredstva. Sredstva posebne namjene, dakle sredstva koja se iz centra za profesionalnu rehabilitaciju, odnosno ministarstva, odnosno svih građana RH dodjeljuju onima koji zapošljavaju osobe s invaliditetom ako budu usmjerene u krivom smjeru, ako budu uzete, a ne zaposli se osoba sa invaliditetom, ako se ne iskoriste, a kandidira se za takva sredstva i tako niz drugih, da kažem, manipulacija koje se mogu ostvariti sa tim posebnim sredstvima od posebne namjene. Ono što je u članku 39. već spomenuto ovdje, zaista možda nije dobro, neću biti zločest, maliciozan, da odmah nađem ovako jednu caku, danas sam dosta žući prosuo pa zaista je evo zanimljivo pa će nam možda ministar kasnije reći da zamjenika ravnatelja i pomoćnike ravnatelja zavoda imenuje Vlada RH na prijedlog ministra nadležnog za rad na vrijeme od 4 godine, ne piše je li s natječajem ili bez natječaja ili kako. A za ravnatelja zavoda se, ravnatelj zavoda se imenuje na temelju provedenog natječaja Vlade RH, odnosno ministar nadležan za rad. O vještačenju, 1. i 2. stupnju u članku 37. postupcima radi ostvarivanja prava iz područja socijalne skrbi itd., sve piše. Ja bih se jedino još osvrnuo na one naknade koje primaju invalidi, a to je zaista, ponovo se osvrćem na, imam i prijatelja jednoga, susjeda koji je slijep, koji je potpuno slijep, dakle 100% zbog šećerne bolesti, da budemo jasni da je ta bolest dovela do potpune sljepoće i mislim da je njegova naknada 650 kuna, koliko ja znam. I to je ono što je zaista, ja bih rekao i manje nego li u Bosni i Hercegovini koja ima oko 450 konvertibilnih maraka, dakle oko 1800 kuna, u Srbiji također oko 2000 kuna, u Sloveniji je to oko 3000 kuna, u RH je ta naknada za invalidnost, za slijepu, potpunu slijepu osobu je 650 kuna. Eto tako stoji godinama, stvarno je da ne kažem kriminalno malo. A za ono što sljepoća uopće može značiti jednom čovjeku koji onda ne može vidjeti ni svoje unuke ni svoju rodbinu, ni sunca ni mjeseca ni dana, ni ništa. Zamislimo se samo, samo se prebacimo u situaciju da smo takvi. Sve je na stranu, može biti gluhoća i gluhost i ne znam ni ja što, ali sljepoća je tu 100%, mislim da zaista je katastrofično. Klub HDSSB-a, rekao sam da nećemo biti zločesti, prihvatit ćemo, a i zakon nosi oznaku E, dakle sukladan je svim Direktivama i svim ostalim iz EU koja je već to odavno izregulirala i to dobro funkcionira u Europi pa se nadam da će to i u RH pa će i klub HDSSB-a biti za ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak ima repliku.
Hvala vam lijepo. Evo samo jednu rečenicu, a to sam, zaboravila sam reći u svojoj raspravi, govorili ste o članku 2. i o tome zapošljavanju osoba sa invaliditetom i o kažnjavanju poslodavca. Međutim, s pravom traži pravobraniteljica da se u tom članku 9. uvedu članci oni koji su u Zakonu o zapošljavanju u pravima hrvatskih branitelja, zbog toga jer recimo ovo što ste rekli da će biti on kažnjen da, ali s tim se neće popraviti ništa u odnosu na osobu koja se je natjecala za taj posao, znači kaznit će poslodavca, a ovaj neće dobiti posao. To sam htjela reći samo čisto zbog toga jer …
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Kolegice Sumrak, kada je bila afera u svezi pisanja nalaza liječnika za invalidnosti da ne kažem lažne, iako netko voli reći prevaranti kako reče Šuker, odnosno kažnjeni liječnici dobili su i zatvorske kazne. Ali posljedica njihova rada nije sankcionirana, oni su ostali invalidi. Tako isto i ovdje, valjalo bi unijeti u zakonski prijedlog da uz kaznu mora postupiti i po zakonskom prijedlogu da ga mora zaposliti, a onoga kojega je primio mora otpustiti. Ali to nije napisano ovdje, dakle propisana je samo novčana kazna i nikom ništa i ujeo vuk magare.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja imam potrebu nešto reći o ovom zakonu i o cijelom sustavu. Ne nisu posebne potrebe sasvim su normalne potrebe kolega Boro vidjet ćete i sami da je to tako, ali neke stvari što vam se u životu dogode mislim da vrijedi podijeliti sa kolegicama i kolegama koji ovdje sjede. Ja ću ustvrditi možda to još danas nije rečeno, da mi nismo ovdje sa ovim konačnim prijedlogom zakona na nekom novom nedefiniranom području da je taj sustav postojao i utemeljen je 2002.godine sa izmjenama iz 2005.godine i sustav ima dosta dobre perspektive. To što smo imali sustav profesionalne rehabilitacije i zapošljavanje bez moguće strategije i koncepcije, to je druga priča, bez strogo definiranih ciljeva opet druga priča, bez opće društvene solidarnosti i senzibiliteta prema osoba s invaliditetom to je opet treća priča, ali sve zajedno čine jedan negativan rezultat. Ja sam vrlo ponosan sa jednom ustanovom koja se zove Tekop Nova ustvari je radionica za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje invalida u Puli i znam da je vrlo korektno poslovala da su iz stečaja jedne takve bivše firme stvorene pretpostavke i dat je osnivački ulog za osnivanje takve tvrtke i znam da sam jedno vrijeme bio u upravnim tijelima te tvrtke kao sindikalac i ono na kraju kao zastupnik ali naravno bez ikakve naknade jer tu možete samo puno raditi, dati sebe, na neki način angažirati se da bi stvorili ljudima koji su slabiji na tržištu rada određene pretpostavke da mogu stvoriti dobra koja im osiguravaju životnu egzistenciju. Ono čim sam se najviše u životu borio je probuditi interes lokalne zajednice i okruženja da im da posao. Ne novac, novac nije bio problem, ali oni nisu htjeli živjeti od pomoći županije, grada, sindikata koji je bio tamo, subvencije fonda oni su htjeli posao jer su svjesni da su mogli 2/3 potrebnih sredstava za jednu normalnu zaradu sami stvoriti. E tu je bio problem, zato što bave se šivanjem radnih odijela za komunalne tvrtke, najveći je bio problem, svi su se izvlačili da su obveznici javne nabave, da oni ne mogu direktno naručiti, da postoji sva sila problema ali kada se ta magla razbistrila onda se vidi da se može ako se to hoće. Dakle očekujem da će i nakon ovih promjena u sustavu jer prije smo imali sustav doprinosa, sada imamo određeno kvotno zapošljavanje odnosno plaćanje u slučaju nezapošljavanja i sigurno je da je najbolje ako se mogu invalidi uključiti u svijet rada na otvoreno tržište rada kao što najbolje pomoć i njega u kući odnosno vaninstitucionalna skrb u ovoj drugoj djelatnosti. To je sigurno samo treba do toga doći i dok do toga ne dođemo treba nam i integrativne radionice, trebat će nam zaštitne radionice, trebat će nam možda i ovi centri, možda će nam trebati nešto što smo imali prije u velikim tvrtkama zaštitne radionice. No mislim da sustav otvara otvorenom i stvorene su pretpostavke da se sve to može razvijati što je najbitnije. Opet kažem, ponavljam novac nije bio problem. sve ove godine se kroz doprinos puno više ubralo sredstava, da ste i htjeli više od toliko plasirati niste imali za koje projekte. Prema tome puno je manje utrošeno sredstava upravo zbog nedostatka i strategije i koncepcije razvoja ove djelatnosti od onoga što je ubrano kroz doprinose. Prema tome, naravno ovo je jedan novi sustav, jedino što tom sustavu ja osobnom zamjeram je da smo oslobodili svake odgovornosti, to može biti u skladu sa svim europskim konvencija, to je moj osobni stav da smo oslobodili bilo koje odgovornosti male poslodavce da su sudjeluju u troškovima profesionalne rehabilitacije jer i oni stvaraju osobe s invaliditetom i kod njih su moguće ozljede na radu i invalidnost i sve ostalo, prema tome nije baš o.k. pravila su jedno a pitanje je pravičnosti da li to mora biti tako. Naravno da bih volio da ste prihvatili ovaj drugi amandman, znam da smo u jednom pogriješili što se tiče zavoda jer smo ga adresirali samo na jedan naslov, a na puno više se mjesta taj naziv pojavljuje. Prema tome, on kao takav nije valjani amandman. Ali amandman na članak 30. mislim da ste ga razumjeli, u stavku 1. kaže integrativna radionica i zaštitna radionica mogu ostvariti pravo na subvenciju plaće po svakoj zaposlenoj osobi. Mi možemo imat dobro ili loše rukovodstvo jedne takve integrativne radionice. Cilj ovog našeg amandmana je bilo da oni ostvaruju pravo na subvencije, da invalidi, da osobe s invaliditetom ne budu zakinuti za ono što im država ustvari treba dati, a mehanizmi su drugi kojima trebamo mijenjati dobro ili loše rukovodstvo te integrativne ili zaštitne radionice. Naravno, ne želim nametati svoje mišljenje, vi ćete napravit kako mislite da je u redu, ali bih htio da imaju neku čvršću garanciju prava nego u formulaciju mogu ostvariti pravo na subvenciju i dužnost je budućeg zavoda za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom da prati sve što se događa dakle u tim radionicama i da na neki način sugerira i rukovođenje, ali da i osigura jedan dio prihoda jer to bi moglo biti u suštini jedina stabilna osnova jer znate znaju lokalna zajednica iskočit. Doduše, ovdje imamo i mogućnost uključivanja i Zavoda za zapošljavanje i Zavoda za mirovinsko osiguranje, ali mislim da će uvijek i ubuduće biti čvrst oslonac za njihovu subvenciju upravo zavod za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje invalida. I još jednu stvar želim podijeliti s vama, mene uopće ne zabrinjava pitanje da li će kroz javni natječaj pa da li će Vlada imenovati ili će ministar imenovati. Mi ako želimo imat dobar sustav mi svijećom trebamo tražiti ljude koji će se angažirati na tim poslovima jer plaća nije velika. Dakle ti ljudi moraju biti na neki način posvećeni radu za druge ako će tako nešto funkcionirati. Ja sam svaki put kad odem, doduše zadnje vrijeme sam bio rijetko u toj našoj ustanovi, dakle zaštitnoj radionici, ali imamo jednu rijetkost u Puli, da je jedna osoba sa dijagnozom autizma počela poprilično dobro komunicirati sa okolinom što je veoma rijetko zabilježeno u našoj praksi, a to je moguće samo kad su dobri međuljudski odnosi unutra, da se netko osjeća jako dobro. I stvaranje takve atmosfere je jedan od prioritetnih zadataka u zaštitnim odnosno budućim integrativnim radionicama da bi svi zajedno uspjeli. Evo to je danas bio cilj da moje neko iskustvo koje smatram da je dobro podijelim sa svima vama i da dam neke eventualne sugestije na ovaj zakon. Naravno da ću i osobno kao i klub HSU-a podržati donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Unatoč svega prijavljena je replika poštovanog zastupnika Bore Grubišića.
Mislite unatoč poodmaklog vremena. E dakle gospodine Hrelja htio sam samo nadodati nešto, osjećam potrebu kako vi kažete da ono što čovjeka ispunjava dostojanstvom je rad i živjeti od rada, kako za invalide tako i za svakog drugog čovjeka, a za invalide posebno. Ovo što ste govorili o zadrugama, o zaštitnim radionicama, integrativnim radionicama, dobro da se one, je da je strani naziv integrativne, ali zaista je to integracija, inkluzija, uključivanje u društvo i u rad dobar naziv i da imaju pravo na posebnu naknadu kao i poslodavci koji zapošljavaju ali ja mislim da se to podrazumijeva da to nema ništa drugo. Dakle, to što invalidi mogu se u takvim integrativnim radionicama, zadrugama ili zaštitnim radionicama zaposliti i osnovati nekakvu svoju zadrugu, zaštitnu radionicu, to je također stvar koja u ovom našem državnom društvu, na kraju krajeva imamo i Zakon o zadrugama itd., može biti vrlo pozitivno u svezi zapošljavanja invalida nakon propisane rehabilitacije ili bez nje.
Hvala lijepa. Završno u ime predlagateljice poštovani ministar Mirando Mrsić.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Ja se nadam da će ovaj zakon dobiti podršku svih klubova jer je to jedan novi korak ka zapošljavanju invalida, profesionalnoj rehabilitaciji, ali i vještačenju, dakle potpuno jedan novi korak, ne bih rekao u sustav nego novi korak ka optimalizaciji sustava tako da se nadam da će svi klubovi podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Time je rasprava o tekstu zakona završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za glasovanje. Konačni prijedlog zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavaju osoba sa invaliditetom, drugo čitanje, P.Z.E. br. 440. Rasprava o testu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika HSU-a i Klub zastupnika HDZ-a. Molim predstavnika Vlade, poštovanog ministra Miranda Mrsića da se očituje. 1 i 2, ministre amandman 1 i 2 Kluba zastupnika HSU-a su povučeni. Amandman 3 na članak 43.
Amandman na članak 43. Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepa. Amandman Kluba zastupnika HDZ-a broj 1.
Vlada ne prihvaća. Nesporno je da se pravo na profesionalnu rehabilitaciju može priznati osobama s invaliditetom koje imaju preostalu radnu sposobnost, neovisno o tome radi li se o nezaposlenim ili zaposlenim osobama. Međutim, ovim zakonom nije potrebno izričito propisivati da rješenje o pravu na profesionalnu rehabilitaciju za zaposlene osobe donosi Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. Obzirom da je riječ o pravu iz sustava obveznog mirovinskog osiguranja isto je već propisano Zakonom o mirovinskom osiguranju. Prema tome, ovim zakonom potrebno je samo propisati da će rješenje o pravu na profesionalnu rehabilitaciju za nezaposlene osobe donosi HZZ. Osim toga, treba imati u vidu da se postupci za ostvarivanje pojedinih prava pa tako i prava na profesionalnu rehabilitaciju pokreću isključivo na zahtjev stranke, a ne po službenoj dužnosti.
U ime podnositelja amandmana… Tražite glasovanje? Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 1 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća? Tko je za? … [[Upadica se ne razumije.]] Idemo na amandman broj 2 Kluba zastupnika HDZ-a.
Ovim zakonom nije nužno detaljno razrađivati postupanje nadležnih inspekcija, inspekcije rada, prosvjetne i upravne inspekcije. U slučaju kršenja prava prednost pri zapošljavanju osoba s invaliditetom obzirom da su mjere koje pojedine inspekcije mogu poduzeti u slučaju kada prilikom nadzora utvrde određene nepravilnosti već su uređene posebnim propisima. Stoga se ovim zakonom propisuje samo ovlast za provedbu inspekcijskog nadzora nad primjenom zakona pa tako i nad primjenom odredbe o pravu prednosti pri zapošljavanju.
Ministre da li prihvaćate ili ne prihvaćate?
Amandman se ne prihvaća.
Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana… … [[Upadica se ne razumije.]] Tražimo glasovanje, dobro. Sad ćemo obaviti glasovanje. Tko je za amandman broj 2 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća? Ja molim vas da se priviknete također na poziciju opozicije. Jesmo glasovali, jesmo. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Hvala lijepa. Amandman broj 3 poštovani ministre istog kluba zastupnika.
Amandman se ne prihvaća. Izbor zamjenika ravnatelja i pomoćnika ravnatelja zavoda provodi se bez postupka javnog natječaja iz razloga što se time daje mogućnost da se za rad izabiru osobe koje će na kvalitetan i stručan način voditi poslove zavoda preuzimajući pri tome i odgovornost za rad i ono što ravnatelj treba imati, a to je da ravnatelj treba imati tim ispod sebe.
U ime podnositelja amandmana… Tražite glasovanje. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 3 Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 89 glasova za i 11 glasova protiv donesen Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom u tekstu kako ga je predložila predlagateljica, zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Idemo u nove radne pobjede. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 555 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. U skladu sa člankom 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave u skladu s člankom 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Tu je ministar pravosuđa, poštovani Orsat Miljenić.
Hvala lijepo. Evo bit ću kratak. Tri najvažnije, četiri bitne izmjene, stvaramo uvjete za funkcioniranje Registra nenaplaćenih kazni, tehnički je on sređen, znači sa ovim izmjenama on zapravo počinje čim zakon stupi na snagu počinje se primjenjivat. Primjenjivat će se na vozačke i prometne, znači onaj tko nije platio bilo koju prekršajnu kaznu neće moći dobiti vozačku, odnosno prometnu. Ali istovremeno sustav funkcionira tako da građanin kad dođe na šalter bit će obaviješten o tome, bit će obaviješten o dugu. Može dobiti odmah uplatnicu. To može platiti isti čas i zapravo odmah dobiti dokumente koje treba. Druga stvar je onih 50% što smo omogućili plaćanje na mjestu počinjenja prekršaja. Pokazalo se u praksi vrlo dobrim. Sada to dotjerujemo na način, zapravo želimo propagirati i promovirati da ljudi ne moraju ni imati gotovinu sa sobom da se ne obavljaju te novčane transakcije tamo policajac, građanin itd. Znači dajemo mogućnost da se to plati u roku od tri dana pod uvjetom da se ne osporava prekršaj. Druga stvar, svim onim građanima koji su do sada bili nisu bili zaustavljeni recimo u prometu, nego bi dobili doma obavijest da su napravili nekakav prometni prekršaj. Sada također dajemo mogućnost da plate 50% ako plate odmah, odnosno u roku od ta tri dana. Sljedeće jačamo malo zakonski okvir za borbu protiv nasilja na sportskim terenima, obiteljskog nasilja kroz dva mehanizma. Jedno je znači da reguliramo zadržavanje koje se sad eksplicite dovodi, dakle od strane policije, zadržava se, dovodi sucu za prekršaje tako da imamo jedan kontinuitet ako se dosudi zatvorska kazna. S druge strane dižemo mogućnost zaštitnih mjera na dvije godine, znači kod ova dva zakona, znači o suzbijanju nasilja na sportskim terenima i o obiteljskom nasilju. Četvrta stvar zapravo od 2008. je prestala pravna osnova za opstanak Pravilnika o postupanju s predmetima oduzetim u prekršajnom postupku sad je vraćamo. Dakle, vraćamo u ovaj zakon osnovu za to. Donijet ćemo Pravilnik za postupanje s predmetima oduzeti u prekršajnom postupku carina, porezni itd., prvenstveno carina. Evo hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Da li izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća? Ne žele. Otvaram raspravu. Krećemo u raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub socijaldemokratske partije Hrvatske i poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama su druge izmjene i dopune Prekršajnog zakona iz 2007. godine. Razlozi prvih izmjena i dopuna Prekršajnog zakona koje su stupile na snagu 1. lipnja 2013. bili su prvenstveno veliki porast broja prekršajnih predmeta, zatim porast zaostataka riješenih predmeta, a treći razlog loša naplata izrečenih kazni. Podatak koji smo tada čuli u raspravi bio je nevjerojatan a ticao se broja prekršaja u odnosu na broj stanovnika u zemljama Vijeća Europe. Podatak da je u zemljama članicama Vijeća Europe oko 2300 prekršaja na 100000 stanovnika, a u Hrvatskoj preko 7000 ukazivao je na prenormiranost ove grane. Podatak od tada 70000 neriješenih predmeta i svega 14% naplaćenih kazni jasno je ukazivao da je postojeći Prekršajni zakon valjalo izmijeniti kako bismo ovu granu učinili efikasnom. Klub SDP-a podržat će i ove izmjene i dopune Prekršajnog zakona kojima je cilj daljnje povećanje efikasnosti. Ono što želimo posebno naglasiti je da klub SDP-a pozdravlja ciljeve koji se žele postići. Ministarstvo pravosuđa ovim prijedlogom pokazuje da nastavlja putem kojim je krenulo i na drugim područjima poput parničnog, ovršnog, kaznenog i zemljišno-knjižnog postupka. To je put hrabrih i modernih reformi koje su na tragu veće efikasnosti pravosuđa i ne samo to već se sustavno prate efekti tih i takvih reformi. Ove izmjene i dopune i dalje imaju za cilj efikasnost sustava što svakako podržavamo. Novost u domaćem prekršajnom pravu svakako je uskraćivanje izdavanja ili produljenja valjanosti određenih dokumenata onim osuđenicima koji nisu platili kaznu. Svi se zalažemo na primjer za sigurnost prometa na cestama. Svjedoci smo i ozbiljnih prekršaja koje im počinitelji stavljaju u opasnost živote i imovinu drugih. Smatramo vrlo dobrim rješenjem ako se ti i takvim osuđenicima, na primjer ne produlji važenje vozačke dozvole ukoliko nisu platili kaznu. Naravno, bez omogućavanja pune učinkovitosti te norme teško je očekivati punu svrhu kažnjavanja. Smatramo da propisivanje obveze sudu da bez odgode o pravomoćnoj odluci o prekršaju i neplaćenoj kazni obavijesti registar koji će biti elektronički povezan s prekršajnom evidencijom koja se vodi pri Ministarstvu pravosuđa dovodi do te učinkovitosti. Nadalje, podržavam što odredbe ovih izmjena i dopuna omogućavaju propisivanje i drugih zaštitnih mjera u trajanju od jednog mjeseca do dvije godine i za one zaštitne mjere propisane posebnim zakonom kao recimo Zakonom o sprječavanju nasilja na sportskim natjecanjima i Zakonom o zaštiti od nasilja u obitelji, a sve na tragu nulte tolerancije na nasilje. Sve zaštitne mjere trebaju imati jednak tretman i mogućnost izricanja trajanja od jednog mjeseca do dvije godine. Dobro je uočeno da na primjer prekršaji proizašli iz obiteljskog nasilja da tako kažem zaslužuju mogućnost izricanja zaštitne mjere zabrane približavanja žrtvi nasilja u obitelji i do dvije godine kao i na primjer zaštitna mjera obveznog liječenja od ovisnosti ili zabrana upravljanja motornim vozilom. Da Ministarstvo pravosuđa prati provedbu i efekte prethodnih izmjena i dopuna pokazuje i prijedlog kojim se omogućuje plaćanje polovice kazne i onim počiniteljima koji u trenutku zaticanja na mjestu počinjenja prekršaja nemaju dovoljno novca da plate kaznu ili koji po prirodi prekršaja ne mogu biti zatečeni na mjestu počinjenja prekršaja kao na primjer prometnog prekršaja snimljenog nadzornom kamerom. Predviđen rok od tri dana u kojem ne samo da treba platiti već i dokaz o izvršenoj uplati dostaviti tijelu koje je utvrdilo prekršaj je primjeren jer se gotovo pa može poistovjetiti sa odmah. Prekršaji vezani za javni red i mir kao i prekršaji nasilja u obitelji su svakako prekršaji koji izravno utječu na stanje javne sigurnosti i prekršaji koji utječu na osobnu sigurnost građana. Slažemo se da u tu kategoriju svakako spadaju i prekršaji vezani za sprečavanje nereda na sportskim natjecanjima. Stoga smatramo dobrim rješenjem koje omogućuje određivanje i zadržavanje osobe protiv koje je podnesen optužni prijedlog koja je ispitana i ako sud utvrdi da ne postoje razlozi za odbacivanje optužnog prijedloga. I kao što smo naprijed naveli s obzirom da je cilj i ovih izmjena i dopuna efikasnost klub SDP-a će ih podržati. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Tomislav Klarić i klub HDZ-a u Hrvatskom saboru.
Poštovani predsjedniče Sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Evo ja ću nastojati biti što kraći, nadam se da neće biti ni replika s obzirom na poodmakli sat i na vaš umor. Ali eto da kažem nekoliko riječi o ovom prijedlogu zakona. Dakle, od 1. lipnja kako je već rečeno ove godine na snazi su odredbe Prekršajnog zakona o kojem su saborski zastupnici raspravljali u ožujku ove godine i tad je taj postojeći Zakon o prekršajima dobio ovaj novi naziv Prekršajni zakon što je predsjednik spomenuo na početku. Točnije, većina tih odredbi na snazi je od navedenog datuma, a među njima kao najznačajniji je za građane ističe se da im se omogućava plaćanje polovice iznosa predviđene novčane kazne ukoliko kaznu plate na licu mjesta te da nema zastare za izrečene novčane kazne već će oni koji ne plaćaju biti evidentirani u Registru pravomoćno izrečenih i naplaćenih kazni a s vremenom ako ne plate kaznu za traženi iznos će im biti umanjena plaća. Ukoliko će se netko htjeti žaliti mora znati da će o vlastitom trošku snositi troškove sudskog postupka što dosad nije bio slučaj. No, nisu sve odredbe s istim datumom primljene pa tako odredbe o uskrati dokumenata i registra pravomoćno izrečenih, a nenaplaćenih kazni čije je uspostavljanje istim izmjenama i dopunama predviđeno stupaju na snagu 1. siječnja 2014. jel' tako. Izmjene i dopune o kojima danas raspravljamo potaknute su dijelom i postupkom uspostavljanja Registra pravomoćno izrečenih a neplaćenih novčanih kazni što je rezultiralo potrebom za nove izmjene i dopune glede elektroničkih isprava i unosa podataka u registar. Člankom 7. izmjena i dopuna Registra pravomoćno izrečenih a neplaćenih novčanih kazni postaje Registar neplaćenih kazni zbog jednostavnijeg korištenja imena. Istim člankom mijenja se i stavak 2. članka 152. važećeg zakona te se riječi sud i drugo tijelo koje je donijelo odluku obavijestiti će o tome registar, zamjenjuje riječima bez odgode će o tome obavijestiti registar. Dosadašnja odredba vezala je sud ili neko drugo tijelo koje je donijelo odluku o prekršaju da o nenaplaćenoj kazni obavijesti registar no uvidom u prekršajnu evidenciju u Ministarstvu pravosuđa bit će vidljive i odluke sudova pa ih ne treba dodatno vezivati da o odluci koju su donijeli obavještavaju registar. Nadalje, sužava se i opseg odredbi o uskrati dokumenata tako da pravo na sudjelovanje na javnom natječaju u postupcima provođenja javne nabave, osnivanje pravnog subjekta, svaka njegova statusna promjena, osnivanje i registriranje obrta i druge samostalne djelatnosti te dodjeljivanje koncesija i dobivanja subvencija više nisu propisane kao obvezatne uskrate temeljem stava Prekršajnog zakona i mislim da je to dobro jer svaki zakon sam na svoj način regulira određene stvari, naročito ove koje su po pitanju javne nabave. A i svjedoci smo sami da i općine i gradovi i svi oni koje provodimo javne natječaje uvijek smo tražili i nekakva dodatna jamstva i garancije, BON1 i BON2 i sve ono što je bilo potrebno da bi se na neki način osigurali da pravni subjekt s kojim ćemo putem javne nabave sklopiti nekakav ugovor ima i određene kvalifikacije u tom smislu da nemaju dugovanja, da nisu kažnjavane i sve ono što se posebnim zakonima određuje. Mislim da je to dobro. Kao što sam napomenuo od 1. lipnja 2003. na snazi su i odredbe o plaćanju polovice predviđene kazne i također i to je dobro budući se na licu mjesta bez nekakvih posebnih procedura od strane policije može naplatiti odmah u startu polovica kazne. I ova druga nadopuna u ovom smislu ukoliko osoba nema trenutno novaca, a voljna je platiti kaznu na neki način i priznati prekršaj odobrava mu se ova odgoda od 3 dana pod istim uvjetima dakle plaćanja polovice kazne. Za neke prekršaje počinitelj po prirodi prekršaja … je zatečen u određenom prekršaju pa bi ta skupina počinitelja bila u neravnopravnom položaju u odnosu na počinitelje ostalih prekršaja i ako to možemo tako reći da su bili u neravnopravnom položaju. Zakonske odredbe koje su predložene u članku 14. izmjena i dopuna odnosno članak 245. važećeg zakona omogućuje sudu i njima da se kazne u ovakvim situacijama naplate u iznosu kao da je naplaćena na mjestu počinjenja upravo ovo kako sam rekao. A onda da dokaz o izvršenoj uplati dostave tijelu koje je utvrdilo prekršaj. Dakle, i za one koji u roku od tri dana plate novčanu kaznu koja je predviđena za određeni prekršaj mogu sad računati na plaćanje samo polovice kazne. Uz te je odredbe potrebno naglasiti da se one odnose samo na one počinitelje koji na mjestu počinjenja prekršaja navedu. U članku 135. stavku 1. ministar je to napomenuo mislim da smo tu svi suglasni da stvarno treba voditi računa, da treba poduzimati mjere i iznaći što bolje rješenje koje je u posljednje vrijeme, i ne samo u posljednje vrijeme nego i posljednjih godina se pojavljuju u hrvatskom sportu vezano za poznata događanja, vezano za sva navijanja tu su predviđene i upravo ove promjene koje se odnose na uhićenje od strane počinitelja, od strane policije na licu mjesta. Za Klub HDZ-a ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona s konačnim prijedlogom zakona je prihvatljiv. Mi ćemo ga podržati i samo na kraju možda sam već par puta, ja sam tu ajmo reć friški saborski zastupnik ali u 90% i više zakona koje smo ovdje donosili sve je nekakav hitni postupak. U ovom slučaju zakon je bio temeljito pripreman. Bile su izmjene u odnosu na postojeći zakon. Donesen je, raspravljen u ožujku ove godine, stupio na snagu ove godine, sad već krajem godine raspravljamo o ovim izmjenama i dopunama i samo to govori o činjenici i upravo na neki način potvrđuje mišljenje Upravnog suda o načinu donošenja ovdje u ovom našem Visokom domu zakona po hitnom postupku, koliko se slučajeva zakon tako donose da nije temeljito pripremljen, raspravljen, da nisu ili uvaženi ili razmotreni svi amandmani, sva mišljenja i zastupnika i odbora i svega ostalog se često puta dogodi da se možda ne donese baš onako kvalitetan zakona kakav svi na neki način želimo, u svakom slučaju kad se donese ovakve nekakve iskustvene ja bih rekao promjene koje su proistekle iz njegove primjene. Mislim da se mogu donijeti po hitnom postupku i da su svim prihvatljive. Evo ja se zahvaljujem.
Hvala na primjedbama općim uputama. Ovime je rasprava o tekstu zakona završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 555, rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 88 glasova za, 10 glasova protiv i 1 suzdržanim glasom, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Hvala lijepa. Dakle, o tekstu zakona sam dosta govorio kod prvog čitanja. Samo ću kazat na jednu bitnu razliku ostalo je manje-više nomotehnički. Znači uvažili smo zahtjeve sindikata da se prošire postojeće osnove za oslobođenje od plaćanja sudskih pristojbi i to radnicima u upravnim postupcima proisteklih iz predstečajnih nagodbi jer to je nešto novo što nismo imali do sada. Sindikati, udrugama sindikata više razine u parničnim postupcima za sudsku nadomjesnu suglasnost te u kolektivnim radnim sporovima kad se odnosi na sindikalne povjerenice u parničnim postupcima o obavljanju ovlasti radničkog vijeća. Dakle, to je supstantivna razlika a ostalo je nomotehnika. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Bili ste precizni i jasni, jezgroviti. Da li žele izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora iznijeti izvješća svoja? Ne žele. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i poštovani Milan Jurković, zastupnik iz HDZ-a.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolege i kolegice. Dozvolite mi da u ovom časnom domu u ovaj kasni sat parafraziram jednu tv reklamu. Dakle, moju raspravu nećete slušat 15 minuta, nećete je slušati ni deset minuta, nećete je slušati ni pet minuta nego ću je skratiti maksimalno. Gospodine ministre, radi se jednom zakonu, nemojte me pogrešno shvatiti zanatski jako dobro napravljen. Dakle, a vezano prvenstveno za usklađivanje sa promjenama jednog djela zakona ali i ovim zakonom predlaže se povećanje sudskih pristojbi što u ova krizna vremena predstavlja dodatno opterećenje posebno građana. I u postojećem zakonu u članku 16.gdje se govori o oslobađanju od sudskih pristojbi stajalo je između ostalog osobe i tijela u obavljanju javnih ovlasti a predlaže se tekst koji obavljaju javne ovlasti u obavljanju tih ovlasti. Institut javnih ovlasti predmet je mnogih rasprava u teoriji, praksi i često se postavlja pitanje na temelju čega se utvrđuje koje sve osobe odnosno tijela obavljaju javne ovlasti i kako definirati javnu ovlast kada to nigdje nije propisano. Pogotovo me na neki način smeta jer dolazim iz lokalne, područne odnosno regionalne samouprave što ta i lokalna i regionalna samouprava, dakle naši gradovi i općine i županije nikako da upadnu u ovaj dio tijela javnih ovlasti da budu oslobođeni a znamo kakvo je financiranje pogotovo jedinica regionalne samouprave, dakle županija iako ni općine ni gradovi ne stoje puno bolje. Zanima me na koji način je do sada to rješavano, odnosno hoće li to biti prepušteno slobodnoj procjeni službenika suda? Podržavamo svaku izmjenu zakona kojom se dorađuju odredbe kako bi zakoni bili učinkovitiji i kako bi se otklonile dvojbe u njihovoj primjeni ali mislim da ovim zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama ne bi trebalo povećavati pristojbe već razmisliti o smanjenju istih bez obzira na stanje u državnom proračunu. Zahvaljujem i vama gospodine predsjedniče, evo tri minute. Ovdje bi ljekarnik trebao biti ministar financija Slavko Linić.
Na redu je klub Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovana kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržava ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama smatrajući ga pravednim i efikasnim. To je inače vrlo teško postići, ali kad se hoće, zna i ima vizija onda se to i može. Samo jednom rečenicom da se prisjetimo davnih vremena, 90-ih godina kada je recimo primjerice pristojba dok je tarifa odvjetnička bila za uvredu i klevetu negdje oko 280, blizu 300 kuna, u isto vrijeme pristojba je bila 600 kuna. Dakle, prošlo je dosta vremena, promijenile su se tarife, pristojbe su se smanjivale, međutim sada imamo ovaj Konačni prijedlog Zakona o sudskim pristojbama koje će biti efikasne u naplati sudske pristojbe, što je prvo, a drugo su pravedne. Proširuje se krug osoba koje su oslobođene plaćanja sudske pristojbe, ali ne na neki način voluntaristički kako je do sada bilo prepušteno samom sudu, tj sudcima koji su upravo zbog toga što su se bavili glavnom stvari i najlakše, a vidjeli su da se radi o siromašnim strankama pa onda možda i ne ispitujući njihovo imovinsko stanje često oslobađali stranke. Na ovaj način imamo, dakle, precizno je određeno koji je to krug ljudi koji će biti oslobođen, ali jednako tako efikasan način da se te pristojbe i naplaćuju. Također ovaj sustav gdje je FINA-i prebačeno da obavlja ovaj posao ovrhe nad novčanim potraživanjima, jednako tako će to raditi i FINA u pogledu prisilne naplate, dakle, sudske pristojbe. A kada to ne bude bilo moguće zato što nema oročenih sredstava, onda će to raditi preko Porezne uprave i ovrha će se provesti na cjelokupnoj imovini pristojbenog obveznika. Na taj način se šalje jedna poruka, dakle da i takve pristoje koje su zaista smanjene, koje su određene po tržišnoj cijeni s jedne strane, a s druge strane već sam napomenula, dakle da se širi ova socijalna komponenta i opseg ljudi koji su obuhvaćeni oslobađanjem, produljuje se i zastajni rok od 5 godina za naplatu pristojbe. Dakle, time i ovim malim, čini se, i na neki možda prvi pogled, da se radi o nevažnim stvarima, ali to je ogroman način, ogromna sredstva koja prikupljaju naša pravosudna tijela u svom svakodnevnom poslu. Evo, to je zbog toga. Klub SDP-a, još jednom kažem, podržava donošenje ovog prijedloga Zakona o sudskim pristojbama. Hvala.
Hvala i vama poštovana kolegice. Ovime je rasprava o tekstu zakona završena i o ovome ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Predlažem da se dogovorimo da ne idemo doma, da nastavimo sutra. Da počnemo već sada razmatrati prijedlog nacrta promjene Ustava RH jer ćemo početi sutra u 9,30 s tom točkom dnevnog reda. Zahvaljujem vam svima. Bili ste uporni, dosljedni, pravi zastupnici. Hvala vam lijepa. Vidimo se sutra. SJEDNICA PREKINUTA U 21,43 SATI. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama, drugo čitanje, PZ br. 507, rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Molim predstavnicu predlagateljice poštovanu zamjenicu ministra pravosuđa Sandru Artuković-Kunšt da se izjasni najprije amandmane Odbora za zakonodavstvo. Amandman broj 1.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Vlada prihvaća amandman broj 1 Odbora za zakonodavstvo.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 istog odbora.
Vlada prihvaća amandman broj 2.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 3 istog odbora.
Također Vlada prihvaća amandman.
Hvala lijepa. Prelazimo na amandman Odbora za pravosuđe. Amandman na članak 2. Odbora za pravosuđe.
Prihvaća se amandman Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora na članak 2. stavak 2. Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama u izmijenjenom obliku tako da glasi: "U članku 2. stavku 2. iza riječi: postupka dodaju se riječi za svaku stranku."
U ime odbora predsjednik…
Prihvaća se.
Hvala lijepa. U izmijenjenom obliku prihvaćeno. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 86 glasova za i 11 suzdržanih glasova, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama u tekstu kako ga je predložila predlagateljica, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovane kolege zastupnici dobro jutro. Nastavljamo poslije koliko sati? 10 sati nastavljamo sa radom u plenarnom zasjedanju. Počinjemo kako smo to najavili jučer sa: - Prijedlog nacrta promjene Ustava RH. Predlagatelj akta prijedloga nacrta promjene Ustava je Odbor za ustav, poslovnik i politički sustav u skladu sa člankom 60. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odmah na početku amandmane na prijedlog nacrta promjene Ustava mogu se podnositi do kraja rasprave. Želi li predstavnik predlagatelje odbora dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani kolega Peđa Grbin predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvolite poštovani kolega.