Poštovani gospodine predsjedniče. Cijenjene kolegice i kolege, poštovana hrvatska javnosti, a naročito umirovljenici i siromašni u RH. Sa ove govornice već više od deset puta govorim o obećanju tadašnjeg ministra Pavića iz rujna prošle godine da će povećati cenzuse za dopunsko zdravstveno osiguranje koji su nepromijenjeni od 2004. godine. Pomaka nema. Ministar je dobio bolje radno mjesto odnosno gdje se vrti više novca i gdje će ga ljudi više potezati rukav od resora rada i mirovinskog sustava. Novi ministar nije apsolutno u svom nastupu nigdje nije obećao da će se s time baviti. I pogledajte sada molim vas, pogledajte licemjerja, za Dan starijih osoba za 1. listopada, Ministarstvo rada i mirovinskog sustava planira održati Nacionalno vijeće za umirovljenike i starije osobe i razmotriti da li postoje mogućnosti za povećanje cenzusa DZO-a. Ma ljudi moji, 60 razumijete, 60 tisuća ljudi je zbog toga otišlo dublje u siromaštvo. Jel ljudi razumijete to? Jel razumijete da ova Vlada proizvodi siromaštvo, da umjesto što su dobili 10 kuna povišicu mirovine moraju platiti 70 kuna mjesečno za DZO. Gdje su ovdje ustavna načela o pravu na zdravlje? Gdje je ovdje socijalna država? Gdje je borba protiv siromaštva? O čemu pričamo? Pričamo o uspjesima, ne znam čega, o gradnji cesta, o betoniranju, o nasipima, o čemu ćemo govoriti. Gdje su ljudi, gdje su građani koji su ovo stvarali što mi uživamo? Što ćemo ostaviti našoj djeci? Jel im ostavljamo solidarnost kao temeljno načelo, solidarnost među generacijama, solidarnost s onima koji nisu imali sreće u životu da dobiju veće mirovine, oni koji nisu imali sreće da dobiju posla, oni koji su nastradali na poslu i žive od tisuću kuna? Jel to ostavljamo u nasljeđe našoj djeci? Pa ljudi što obnašate dužnost, što ste postali ministri, jel vi vidite ljude, jel vi vidite građane, jel vi vidite kako žive? Već 4 mjeseca u proceduri imate rješenje, imate rješenje, imate zakon u hitnom postupku o dobrovoljnom zdravstvenom osiguranju gdje predlažemo da se točno za 50% rasta plaća od 2004. do danas poveća cenzus za DZO, da sa 1.939,00 kuna ide na 2.340,00 kuna i sa 1.000,00 sramotnih, 1.516,00 po članu obitelji ide na 1.830,00 kuna po članu obitelji. I da se uvede mehanizam da svake godine imamo usklađivanje ovih cenzusa kako zbog 10 kuna povišice ili plaće ili mirovine ili primanja pomoći iz lokalne samouprave neko ne bi morao ulijetati u veće troškove, a troškovi nisu mali, to je 840 kuna godišnje. Plus toga, ti umirovljenici ako žele biti informirani o svijetu, ako žele pogledati film još moraju platiti 960 RTV pretplate. Dakle jedna mirovina i više od jedne mirovine odlazi na te dvije stvari. Jel to neko vidi? Jel želi neko rješavati probleme građana? Uzalud oporba, uzalud prijedlozi kada ih niko ni ne čita, kada nitko ne kaže u pravu si, treba to riješiti. Šta će nam takav Parlament? Pa raspustimo se i Vladu i Parlament i sve. Ajmo uvedimo prosvjetiteljski apsolutizam, ali da vodi računa o građanima RH, oni to zaslužuju. Hvala vam lijepa.
Sljedeći Klub zastupnika je onaj HSU-a, Nezavisnih zastupnika i SNAGA-e, u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Goran Aleksić. Izvolite.
GORAN ALEKSIĆ: Zahvaljujem. Uvažene kolegice i kolege, prije 23 dana 3. rujna ove godine završen je slučaj Franak konačnom pobjedom potrošača. Vrhovni sud objavio je tu presudu 17. rujna. Tom presudom je nakon 7,5 godina uporne sudske bitke završen slučaj Franak i svi potrošači koji su ugovarali kredite sa valutnom klauzulom švicarski franak imaju pravo u svojim individualnim postupcima zatražiti od banaka sve preplaćene iznose. Preplaćene iznose kamata, preplaćene iznose tečaja i pripadajuće zatezne kamate. Nažalost, jedan dio dužnika, potrošača više nema pravo tražiti kamate jer je nastupila zastara, o tome smo puno puta govorili, zastara za kamate nastupila je 13.6. ove godine, međutim Sberbank, dužnici Sberbank, bivše Volksbank i dalje imaju pravo zatražiti i preplaćene kamate. Ono što je važno reći je da unatoč tome što bi sad netko rekao to je sad gotovo, to nije gotovo. Zašto nije gotovo? Zato jer sad svaki dužnik koji je ugovarao valutnu klauzulu Franak, koji je ugovarao nepoštenu kamatnu stopu mora privatnom tužbom zatražiti svoj novac tako da će taj postupak u privatnim postupcima trajati još barem 2, 3 pa možda i 4 godine. Osim toga, nisu riješena niti sva pravna pitanja koja dolaze iz slučaja Franak. Pa tako jedno od najvažnijih pravnih pitanja koje čak ne bih rekao da je pravno nego je matematičko pitanje jest pitanje obeštećenja onih potrošača koji su konvertirali CHF kredite u euro kredite tijekom 2016. godine. Vrhovni sud RH svojom revizijom 2868/18 u travnju ove godine dao je tim svim potrošačima kojih ima 55 tisuća da zatraže svoja prava na sudovima. Dakle Vrhovni sud je nedvojbeno rekao, vi imate pravo utvrđivati svoja prava na sudu. Međutim ono što još uvijek ne znamo točno, ja znam ali da bi to bilo što ja znam točno to mora potvrditi Vrhovni sud RH. To je matematičko pitanje tog obračuna. Dakle postavlja se pitanje kako će se matematički izračunavati ono što pripada dužnicima koji su konvertirali kredite. Jer što se dogodilo s njima, ja sam jedan od njih. Nama svima je smanjena glavnica. Onom dužniku koji ide na sud još uvijek plaća franak, nije smanjena glavnica dok to ne presudi sud. Dakle njemu će sud isto tako smanjiti glavnicu. Ali onome tko tuži ne samo da će mu smanjiti glavnicu nego će mu vratiti i kompletne preplaćene iznose kamata, preplaćene iznose tečaja i dati će mu i pripadajuće zatezne kamate na svaki iznos od onog dana kada je pretplata nastala. E tu je ta razlika. Znači mi koji smo konvertirali nama je samo smanjena glavnica a oni koji nisu konvertirali njima će biti i smanjena glavnica i još će im biti vraćeni preplaćeni iznosi. E znači mi koji smo konvertirali kada dođemo na sud moramo dobiti i taj dio koji nismo dobili. Drugo pitanje koje je izuzetno važno je pitanje ništetnosti CHF ugovora. Naime presudom C118/17 suda EU utvrđeno je ukoliko zakonodavac intervenira u nepošteni ugovorni odnos i promijeni nepoštene ugovorne odredbe tako da one sad od nekog trenutka vrijede dužnost je nacionalnih sudova ukoliko netko tuži da dodatno ispita situaciju i da utvrdi kakvo je to obeštećenje, je li to bilo potpuno obeštećenje. Tu se vraćam sad na ovaj slučaj konverzije. Međutim, još jedna stvar koja je bitna, bitna je za ništetnost ugovora, sud EU-a je rekao da ugovori koji imaju takvu nepoštenu valutnu klauzulu koja je ništetna, da su takvi ugovori po mišljenju suda EU ništetni. Dakle, kompletan ugovor bi trebao biti kompletno ništetan. O tome će također morati odlučivati Vrhovni sud RH u jednoj od revizija ili možda čak u oglednom postupku. To su dva jako važna pitanja. Treće pitanje je pitanje je pitanje zastare potraživanja, sud EU-a kaže ukoliko se utvrdi da je nepoštena ugovorna odredba mora se vratiti sve što je stečeno na temelju te nepoštene ugovorne odredbe. To znači da zastare potraživanja nema. Dakle, očekujem da Vrhovi sud RH uskoro odluči o konvertiranim kreditima što se tiče matematike, o ništetnosti CHF ugovora i konačno o zastarama potraživanja na temelju nepoštenih odredaba. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći klub zastupnika je onaj HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGE u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege nešto ću govorit pa vas molim za trenutak pažnje jer želim da razmislite o onome što ću reći. Želim da razmislite u kakvoj ulozi sami sebe doživljavate, da li ste svjesni da ste zastupnici građana, da ste izabrani u zakonodavno tijelo, da li ste razmišljali da vam je obaveza, a ne pravo obavljati parlamentarni nadzor nad institucijama ove države. Da li mislite da je dovoljno imati parlamentarni nadzor nad tajnim službama? Da li mislite da je dovoljno kao danas popodne raspravljati o izvršenju državnog proračuna, računovodstveno ovo izvršeno 20%, 30% ili je parlamentarni nadzor na neki način bavljenjem i funkcioniranja javnih ustanova i institucija ove zemlje. Ja mislim da je parlamentarni nadzor ovo drugo, suštinski nadzor da li nam institucije funkcioniraju. Prošli tjedan je parlamentarna većina, iako je bio moj prijedlog zaključka na Odboru za rad i mirovinski sustav da izvješće HZMO-a ide na plenarnu sjednicu da je raspravimo, da spravimo to izvješće za 2018., vladajuća većina odnosno parlamentarna većina koja ima 7 članova u odboru je odbila taj zaključak jer ne znam zbog koje argumentacije jer nisu rekli niti jednu riječ, nego su samo odbili. Istovremeno, zamjenik ravnatelja HZMO-a je javno reko da postoji stotine nesporazuma i nepoznavanja materije u mirovinskom sustavu zbog toga što su građani, zastupnici i svi subjekti loše informirani. Dakle, imamo stav drugog čovjeka HZMO-a i parlamentarne većine koja svog člana stranke ne uvažava. Dakle ljudi katastrofa. Lanjske godine je bio presedan da prvi put u našoj zemlji nije raspravljeno izvješće o radu HZMO-a. Mogo sam razumjet jer je bila javna rasprava i bojali ste se ovdje otvorit javnu raspravu. Dal se i ove godine bojite zato što je se pripremaju zakoni temeljem referenduma, čega se bojite, pa treba se javno suočit sa problemima, vidjet što je što, jel problem nekom priznat da ste pogriješili u procijeni, jel problem reći da ste pogriješili ukinuvši bonus onima od 60-te do 65-te, a dati bonus onima od 65-te do 70-te. Tko ima više radnog potencijala, tko treba više ostati u svijetu rada, zar je to problem reći, zar je o tome problem raspravljati, ali mogo bi bit problem ako bi ovdje na svjetlo dana izašla istina da u HZMO-u nema više prethodne kontrole, a prethodna kontrola je 96.g. postojanja te ustanove vraćala rješenja na doradu za one koje je utvrdila da su neispravna. Znači, to su bili ipak službenici malo višeg ranga, danas te kontrole nema, vi ste u riziku, mi smo u riziku, da imamo 30% godišnje neispravnih rješenja koji će se dati umirovljenicima, neki će biti u plusu, neki će bit u minusu, al to, to nije bitno, bitno je da su ona neispravna i da nema posla, nema tokarenja bez kontrole, ne možete dijelove za automobile raditi bez kontrole, a kamoli rješenja o doživotnim primanjima građana. Dakle ljudi nemojmo se igrat, mi smo dali prigovor predsjedniku HS i predsjedništvu HS, oni mogu staviti ovo na dnevni red i na plenarnu sjednicu jer je to javni interes, tvrdimo vam da je javni interes, nemojmo dozvolit da pored 30 milijardi zdravstvenih kuna o kojima HS RH u slobodnoj RH nikad nije raspravljao da njima pridružimo još 40, više od 40 milijardi mirovinskih kuna i da one budu pokrivene mrakom. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa.
Nastavljamo sa iznošenjem stajališta, slijedeći je kolega Tomislav Žagar ispred Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e, izvolite kolega Žagar.
Hvala potpredsjedniče HS. Poštovane kolegice i kolege, progovorit ću o jednoj temi koju su me molili pojedini radnici i oni su zasad, ostat će anonimni, ali ne moraju biti, rekli su ne moraju biti anonimni, može se reći imenom i prezimenom i s druge strane poručiti Vladi u ovom govoru da poduzme sve kako javni resursi i javni novac ne bude isključivo u funkciji bogaćenja pojedinaca, nego da bude na korist čitavom društvu. Ajmo redom, ekonomske slobode uvijek su preduvjet političkih sloboda, nema političkih sloboda bez ekonomskih sloboda. Moj nećak kad je napuštao ovu zemlju rekao mi je, kaže ovdje će biti bolje onda kad ljudi budu imali posla, kad budu plaćeni za taj posao jer onda ih oni koji ih sad ucjenjuju sa političkim uvjetovanim poslom neće to više moći činiti. Dakle nije tajna da na mojoj županiji se poslovi dobivaju preko političke veze i to je jednostavno pravilo, to nije izuzetak, to je pravilo i zbog toga, dijelom i zbog toga mladi ljudi napuštaju zemlju. A kada sam spomenuo moju županiju, ovakva je situacija. Virovitičko-podravska županija ima najniže bruto plaće. Prosjek je 6566 kuna mjesečno u 2017. godini što je za usporedbu samo 65% prosječne plaće u Zagrebu. Virovitičko-podravska županija ima drugu najvišu stopu registrirane nezaposlenosti u Hrvatskoj u 23,2%, Virovitičko-podravska županija je druga najsiromašnija županija. Prema dostupnim podacima s 33,44% stanovnika koji žive u siromaštvu. U 1994. prosječna neto plaća u Virovitičko-podravskoj županiji je bila 85,7% prosječne plaće, neto plaće u gradu Zagrebu a 2017. godine prosječna neto plaća u Virovitičko-podravskoj je samo 70,6% prosječne neto plaće u gradu Zagrebu. I da poentiram zapravo što želim reći u ovom govoru. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku u 2018. godini 51,3% osoba nije u mogućnosti priuštiti si tjedan dana godišnjeg odmora izvan kuće. U 2018. godini imamo gotovo 20 milijuna turista koji su posjetili Hrvatsku a polovica domaćeg stanovništva si ne može priuštiti tjedan dana godišnjeg odmora. Dakle, sjećamo se one stare pjesmice tko ima novaca kupa se u moru a tko nema doma u lavoru. Međutim, sad postoji jedan drugi problem. Ovi koji nemaju novaca, ne mogu se više ni kupati doma u lavoru. A znate zašto? Jer ih poduzetnik, isti onaj koji koristi javne resurse ove zemlje, konkretno ću reći, ovdje se radi o onima koji imaju ugovor sa Hrvatskim šumama. Taj poduzetnik, radniku daje isplatne liste u kojima on potpisuje da je koristio godišnji odmor iako ga nije koristio. I radnici iz straha da ne ostanu bez posla, pretpostavljam da su to i ljudi koji ne mogu napustiti ovu zemlju, možda zbog starosti i nekog drugog razloga, oni potpisuju takve isplatne liste i zapravo priznaju da su bili na godišnjem na kojem nisu bili. Drugim riječima eto ne mogu ni kod kuće sjesti doma, ispod nekog drveta i na miru popiti piće i staviti noge u lavor, ni to ne mogu jer im je to zabranjeno. A ti isti poslodavci, a ima ih puno, ja vam tvrdim da ih ima puno u RH koji glume velike poduzetnike, koji daju donacije obnove. Pa onda tako čujemo da daju donacije za krovište na crkvi pa su onda još i veliki katolici, domoljubi. Ti isti koriste javne resurse ove zemlje za osobno bogaćenje i nitko ih ne kontrolira. Zašto, evo kada je u području i drvna branša, zašto se ne uvjetuje, ako netko ima ugovor sa Hrvatskim šumama da on može pristupiti natječaju, drugim riječima da ima prednost ako poštuje kolektivne granske ugovore. To nitko ne kontrolira, nitko ne kontrolira kakva su radnička prava u tim poduzećima, svima onima koji se javljaju na javni natječaj. Vidimo sad po Slavoniji puno je objekata koji se grade iz EU fondova, prema svjedočenju ljudi čujemo da tamo nema ni radnika više, neće nitko ni raditi više. Sve to dovodi u pitanje i privlačenje sredstava iz eu fondova, sve to dovodi u pitanje na kraju krajeva i opći standard hrvatskih građana i na kraju krajeva i onda i političke odnose u RH, posebno na lokalnoj razini. Premještanjem i sad ureda državne uprave u županije i mi smo zapravo zacementirali stanje. Jer ako pogledate i prema podacima FINA-e koliko je ljudi koji rade naslonjeno na državne i javne proračune ili na proračunske korisnike, onda vidite da je to stanje zapravo zacementirano i ljudi naravno da su u velikoj mjeri ucijenjeni i svojim radnim mjestom da bi glasali za ovu ili onu političku opciju. Ova praksa bi trebala u RH prestati a svi koji su odgovorni za ovo stanje početi raditi svoj posao, kontrolirati za čega se koristi javni novac a radnicima omogućiti da koriste makar godišnji odmor koji im po zakonu pripada a ne da ih se i na ovaj način ucjenjuje i na neki način ponižava. Hvala.
Hvala i vama.
Idemo na 6.-tu raspravu poštovani kolega Goran Aleksić, u ime Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče HS. Uvažene kolegice i kolege zastupnici, dragi hrvatski narode, na početku ovoga izlaganja želim zahvaliti svima onima koji su svojim aktivnostima omogućili da se nastavi potraga za kapetanom Miškićem i njegovom posadom nakon potonuća broda Bourbon Rhode. Te aktivnosti prije svega su se počele provoditi na facebooku, zahvaljujem se svima koji su potpisali peticiju, zahvaljujem se svima koji su platili donacije, pozivam i dalje sve vas, pa i ovdje zastupnike u HS da uplatite donacije da se potraga ne bi prekinula jer velika je šansa da se ljudi pronađu i nakon puno, puno dana potrage, ja vjerujem da su oni živi i zdravi i da će ih, da će ih pronaći oni koji ih traže. Posebno napominjem da je obitelj Miškić jedna od obitelji koja je zadužena u kreditu s valutnom klauzulom švicarski franak, dakle ovo im je jedan novi brodolom u životu, imali su brodolom sa frankom, sad imaju brodolom u pravom smislu te riječi. Moram napomenuti i to i zahvaliti se obitelji Kalebota, Srđanu Kaleboti i Aniti Perkov Kalebota koji su dio stožera koji je pokrenuo te aktivnosti da se potraga ne prekine, a njih dvoje su supružnici koji su aktivisti Udruge Franak. Nadam se da će ta potraga završiti uspješno i da će ljudi biti pronađeni i da ćemo moći otvoriti šampanjac i nazdraviti u to ime. Sada s ove govornice želim čestitati svim članovima Udruge Franak i svim potrošačima koji su se zaduživali u valutnoj klauzuli švicarski franak na konačnoj pobjedi, pobijedili smo banke na sudu, dobili smo 3. rujna ove godine konačnu potvrdu da su naši krediti ugovarani s nepoštenim ugovornim odredbama i o kamatnoj stopi i o valutnoj klauzuli. Pozivam sve vas koji ste ugovarali takve kredite da se ne bojite i da tužite banke, dobit ćete svoj novac. Vrhovni sud je Rev-3142/18 od ove godine utvrdio nedvojbeno da sudovi koji dobiju takve predmete na postupak, ne moraju provoditi nikakav dokazni postupak. Pravomoćna presuda suca Radovana Dobronića P-1401/12 je dovoljan dokaz da ste ugovorili kredit s nepoštenim ugovornim odredbama, u toj presudi piše sve, sudac mora samo utvrdit da je vaš kredit upravo takav kredit, da je unutra ugovorena nepoštena valutna klauzula CHF, nepoštena kamatna stopa koja se mijenja odlukom banke i da ste vi koji tužite potrošači, to je sve što sud mora utvrditi. Osim toga mora se izvještačiti iznos koji vam banke duguju. Ja već nekoliko dana govorim ljudima da se ne žure previše u sudski postupak, napominjem oni koji su već tužili, jer su morali tužiti da ne bi kamata otišla u zastaru, dobro su učinili, sad jesu li tužili samo kamatu ili kamatu i valutu nebitno, dobro su učinili, oni su sad u sudskom postupku i trebaju čekati da taj sudski postupak dođe svome kraju. Svi ostali koji nisu tužili sada imaju vremena tužiti sve do lipnja 2023.g. kada nastupa zastara potraživanja za razliku tečaja. Postoji mogućnost da će Vrhovni sud promijeniti svoj stav o zastarama potraživanja, pa će i oni koji su zakasnili dobiti šansu, novu šansu tužiti i za kamatu i za valutu. Moram reći da su i oni ljudi koji su ugovarali eure i kunske kredite također ugovarali nepoštenu kamatnu stopu, pa i oni prema pravu EU-a imaju pravo zatražiti razliku kamata i pripadajuće zatezne kamate. Po mišljenju suda EU-a takvi ugovori koji su ugovarani s nepoštenom valutnom klauzulom, takvi ugovori bi trebali biti kompletno ništetni. Ja sam pozvao premijera Plenkovića da me primi na razgovor da bismo vidjeli hoće li Vlada RH pripremiti zakonsko rješenje da ljudi ne bi morali ići na sudove. Pozivam još jednom s ovoga mjesta premijera Plenkovića da me primi na razgovor i da vidimo u kojem smjeru Vlada namjerava ići. Ukoliko Vlada ne bude htjela predložiti zakon predložit ću ga ja ovdje svima vama. Hvala.
Sada je na redu gospodin Goran Aleksić koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e.
Zahvaljujem. Uvažene kolegice i kolege. Ja ću naravno opet govoriti o potrošačima koji su oštećeni u slučaju Franak, govorio sam o tome ovdje već 200-njak, 300-njak puta međutim događa mi se i dalje da me pojedini zastupnici i zastupnice pitaju o svojim pravima jer oni imaju kredite. Pa budući da me pitaju oni o svojim pravima, a pitaju me i građani na ulici ja moram ponavljati, ponavljati, ponavljati i ponavljati i ponavljat ću i dalje, to je potrebno i zbog vas ovdje i zbog javnosti, pa će danas moja tema biti valjanost konverzije CHF kredita. Naime, nakon što imamo pravomoćnu presudu koja je potvrđena na svim potrebnim instancama da su banke ugovarale nepoštene ugovorne odredbe sa potrošačima i o valutnoj klauzuli CHF i o kamatnoj stopi imamo jednu zanimljivu situaciju. 4 banke traže u arbitražnom sporu u Washingtonu da im se vrati nekakav novac i taj novac traže od RH. one tvrde da su u konverziji izgubile nekakav novac, mislim to je vrlo zanimljivo. Nisu izgubile ništa, one su u konverziji samo privremeno ljudima smanjile glavnice, a nisu im vratile novac. Dakle ti lopovi, te banke koje su pravi pravcati lopovi i to sofisticirani lopovi koji su opljačkali hrvatske građane sa 50% do 100% većim ratama, nezakonito uvećanim ratama što u konačnici iznosi oko 15 milijardi kuna koji još uvijek nisu vratile hrvatskim građanima s jedne strane moraju vratiti tih 15 milijardi kuna hrvatskim građanima koje su opelješile, a s druge strane u Washingtonu traže od države nekakav novac koji uopće nisu izgubile. Zanimljivo je to njihovo dvostruko mjerilo. S jedne strane kažu ovdje smo konverzijom riješili problem onima koji su konvertirali, a s druge strane od države traže da im se da neki novac. Pa to je strašno. Zašto ta konverzija ustvari nije vratila ljudima novac? Radi se o tome da je konverzijom smanjen iznos preostalih glavnica, ali nisu vraćene niti preplaćene kamate, niti preplaćeni tečaj, niti pripadajuće zatezne kamate. Dakle banke su nama i dalje dužne preplaćene kamate, preplaćeni tečaj i pripadajuće zatezne kamate. To se konverzijom nije vratilo ljudima. Drugo važno pitanje je, imamo li mi pravni interes nakon konverzije utvrđivati svoja prava? To je utvrđeno revizijom 2868/18, tu reviziju maestralno je uložila na Vrhovni sud odvjetnica Patricija Đurić u jednom vrlo zanimljivom slučaju gdje je tužitelj potrošač zbog loše vođenog postupka otkazao punomoć bivšem odvjetniku i dao punomoć Patriciji Đurić i Patricija Đurić je kao izvrsna odvjetnica izvukla taj spor iz ponora. Taj spor je bio već gotovo izgubljen, ali je ona dokazala da i nakon konverzije mi imamo pravni interes utvrđivati svoja prava na sudovima i to je sada definitivno riješeno, svatko tko je konvertirao kredit ima pravo utvrđivati na sudu svoja prava. E sad je pitanje koja su to prava? Rekao sam matematički je to vrlo jasno, matematički mi nismo dobili niti preplaćene kamate, niti preplaćeni tečaj, niti smo dobili pripadajuće zatezne kamate na te preplaćene iznose. Međutim, postavlja se novo pravno pitanje, je li ta konverzija uopće vrijedi? Ja tvrdim da ta konverzija ne vrijedi. Zašto ona ne vrijedi? U trenutku kad je konverzija provedena, niti ja, niti banka, niti država nismo znali da je valutna klauzula CHF ništetna jer to nije bilo potvrđeno na sudu, da smo mi to znali, država ne bi uopće takav zakon donijela, a mi bismo onda tražili sudski svoja prava. Naime, o čemu se radi? Zakon o obveznim odnosima je jasan, ako nešto ne postoji, to što ne postoji ne može se konolidirati, ne može se pretvoriti u nešto što postoji. Budući da je CHF valutna klauzula ništetna od samog početka, u trenutku konverzije ona je također ništetna, nema je, ne postoji, budući da ona ne postoji, ona se nije mogla konvertirati u nešto što postoji, a to nešto jest valutna klauzula EUR-o. Dakle, moja tvrdnja je da konverzija uopće ne vrijedi i zbog toga je potrebno i nakon konverzije primjenjivati početni otplatni plan i računati razlike na temelju toga. Hvala.
Hvala lijepa.
Sada temeljem članka 249.a prelazimo na iznošenje stajališta u ime klubova. U ime Kluba zastupnika nezavisnih poštovani kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege na tragu rasprave o javnoj nabavi želim govoriti o vrijednostima na kojima temeljimo našu državnost i ne samo našu državnost nego i naše hrvatstvo i naše europejstvo. Korupcija je problem koji nagriza povjerenje građanki i građana svih zemalja članica u Uniji i to prema istraživanjima u posljednjih nekoliko godina sve više i više. Javna sredstva a osobito sredstva iz europskih fondova namijenjena smanjivanju nejednakosti između građana EU i njihovog osnaživanja kroz povećanje kvalitete života ne bi smjela biti korištena za nepotističko bogaćenje pojedinaca i koruptivno osnaživanje režima koji potkopavaju demokratske temelje EU. Mađarska je jedna od najkorumpiranijih zemalja članica EU i već godinama onako sa strane i bez ikakve reakcije gledamo kako se javna sredstva sumnjivo koriste za privatno bogaćenje Viktora Orbana i njegovih prijatelja. To je isti Viktor Orban i isti Fidesz kojega kolegice i kolege iz HDZ-a kuju u zvijezde i promatraju kao uzor. Govore da je veliki prijatelj Hrvatske. Kolege i kolege danas ovdje treba reći da Viktor Orban nije prijatelj ni Mađarima a kamoli građankama i građanima Hrvatske. Svaki put kada je prema našoj zemlji Orban trebao pokazati prijateljstvo propustio je to učiniti. Nije nam bio prijatelj kada smo tražili uhićenja Zsolta Hernadia, nije nam bio prijatelj u slučaju rafinerije u Sisku i nije nam bio prijatelj kada je putem posrednika pokušao korumpirati najviše dužnosnike naše domovine. Svi znate o čemu govorim. Interesi građana Hrvatske Viktora Orbana ne zanimaju ni malo, prijatelji se tako naprosto ne ponašaju. Viktora Orbana ne zanimaju ni interesi vlastitih građana to se vidi na primjeru Fidesovog gradonačelnika Gyora Zsolta Borkaia. To je čovjek o kojemu ovih dana čitamo optužbe da je u našem dvorištu na jahti kraj Dubrovnika plaćao drogu i prostitutke za sebe i svoje prijatelje i to ni više ni manje nego novcima iz EU fondova. Viktor Orban i Fides kažu da je to sve njegova privatna stvar. Ne smo da su stali u njegovu zaštitu nego se trude ušutkati sve one koji su javno progovorili o ovome, od svojih političkih suparnika poput mladih ljudi iz pokreta Momentum kojih se Orban boji jer predstavljaju najozbiljniju prijetnju rušenju njegovog režima, do neovisnih medija i novinara. Ovo nas se tiče kolegice i kolege, ovo je itekako i naš problem, od Švedskog Lapplanda do Pireja građanima je zlo od korupcije i ako nešto ne učinimo po tom pitanju bit ćemo krivi što smo širom otvorili vrata zlonamjernim pojedincima i organizacijama i omogućili im da tim nezadovoljstvom manipuliraju i unište demokratski poredak koji su generacije europljana gradile na zgarištu i tragedijama Drugog svjetskog rata. Svaki put kad kažete ili pomislite da vas se korupcija ne tiče, građani gube povjerenje u vas, u vašu stranku i ono što je najgore u institucije koje smo se prisegom obvezali štititi. Svi se ljutite kada vam netko dobaci svi ste vi političari isti ili svi ste vi lopovi, a kada vam građani jasno i glasno kažu ne riječima nego svojim avionskim i autobusnim kartama za Irsku, za Njemačku, za Skandinavske zemlje da im je dosta gledanja kako se novci, njihovi novci namijenjeni za škole, za bolnice, za željeznice, za stanove, koriste za prostitutke i drogu na luksuznim jahtama, vi okrećete glavu i šutite. Ali vaša šutnja je gromoglasna poruka građanima koja glasi, ne zanimaju me tvoji strahovi, ne zanima me tvoja ljutnja, ne zanima me tvoja bijeda i tvoje siromaštvo. Ako vam se ne sviđa što govorim učinite nešto kolegice i kolege, dignite glas.
Zahvaljujem.
Idemo sad na 5.-tu raspravu poštovani kolega Bojan Glavaševiš u ime Kluba zastupnika HSU-a, Nezavisnih zastupnika i SNAGA-a. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege ali i građanke i građani koji nas danas gledaju i slušaju. Ovaj tjedan potresao nas je slučaj stravičnog silovanja djevojčice jer u pitanju jeste djevojčica iz okolice Zadra. Ovaj slučaj je strašan zato što je žrtva tako mlada, zato što je fizičko i psihičko mučenje trajalo jako dugo, zato što su joj to bili prijatelji i bivši dečko, dakle ljudi koji je poznaju a koji su uživali u njezinom mučenju, u njezinom seksualnom ponižavanju, degradaciji i bolu. Moramo se pitati kakvo je to društvo stvorilo ovu grupu muškaraca koji su si uzeli za pravo seksualno se iživljavati nad drugom osobom, oduzeti joj njezino dostojanstvo, njezinu mladost, njezino mentalno i fizičko zdravlje. Istina je bolna a glasi, naše hrvatsko društvo. Tužno je ali to je stanje našeg društva. U našem društvu obitelj i prijatelji osumnjičenih krive žrtvu da je ona sama isprovocirala ovo zlo. U našem društvu komentatori na portalima ljuti na suca preporučuju da bi njegova kćer, žena, majka trebala biti silovana. Dakle opet žene odgovorne za ponašanje muškaraca. U našem se društvu svakodnevno objektivizira žene u medijima kao da su seksualni objekti, u našem društvu političari bez grča koriste seksizam kada razgovaraju sa novinarima, mala jesi slatka, lijepa, itd.. Kakvu poruku šaljemo našim djevojčicama i dječacima kada cijeli narod, mediji, političari, cjelokupno društvo praktički slavi grudi jedne žene, objektivizira žensko tijelo, kakvu poruku šaljemo djevojčicama. Da budu lijepe ali ako su previše lijepe onda se može dogoditi da isprovociraju nekog manijaka i opet su same one krive. Kada svećenik kaže sa oltara da je žena koja je imala seksualne odnose prije braka štraca, manje vrijedna, da su žene općenito drugotne, kakvu poruku šaljemo našim djevojčicama? Da nemaju pravo na zdravi seksualni život, a našim dječacima da su žene ispod njih, da postoje isključivo zbog njih i da oni mogu s njima što god hoće. Onda se čudimo kada se dogodi da se upravo tako i ponašaju. Kada žene na pozicijama moći nezgodno kažu da je nasilje u obitelji privatna stvar, kakvu poruku šaljemo djevojčicama? Da šute i da trpe. Kada nam istraživanje pokaže da je 40% srednjoškolaca u hrvatskim školama smatra da je u redu fizički udariti djevojku ako napravi nešto što ga naljuti i na takve rezultate ne poduzmemo ništa, što očekujemo da će se mladi ljudi sami preodgojiti? Ne trebamo se čuditi što žrtve nisu prijavile zločin prije a kada prijave onda su mediji puni komentara da je mala sigurno nešto sama napravila da to zasluži. To znači da su žene seksualni objekti, same su si krive, tu smo poruku dobro poslali našim djevojčicama a dječacima šaljemo poruku da nisu odgovorni za svoja djela, da imaju više prava nego djevojčice ali manje odgovornosti za svoje vlastito ponašanje. U medijima se piše kako su osumnjičeni mladići, ovi mladi punoljetnici, zakonski su ovo mladi punoljetni ljudi, oni su muškarci i tako trebamo o njima razgovarati. Te za da bilo kakvo ponašanje djevojčice ili žene, kratka suknja, uzbudljiva poruka, slika, ples, pogled, bilo što može isprovocirati muškarca na silovanje, dakle nasilno prisiliti i mučiti drugu osobu na jedan od najgroznijih načina je duboko zabrinjavajuća teza jer podrazumijeva da su muškarci životinje koji ne mogu kontrolirati svoje emocije i svoja djela i upravo to učimo svoju djecu. Ovaj slučaj otvorio nam je oči na dvije stvari koje uništavaju naše društvo prvo je seksizam i opća kultura koja prihvaća nasilje nad ženama i drugo je činjenica da smo nejednaki ispred zakona, ispred institucija i države i to lijepo možemo vidjeti po tome što je sucu Ivanu Markoviću koji je primio prijetnje dodijeljena zaštita, a mladoj žrtvi kojoj ne samo da su prijetili nego su svoju prijetnju izvršavali u dugom periodu vremena, nije dodijeljena zaštita. Spolni odnos bez pristanka je silovanje. Nema spolnog odnosa bez pristanka koji nije silovanje. Dok se zakoni mijenjaju mi kao društvo moramo mijenjati mentalitet, stvarati društvo u kojemu nasilje nije prihvatljivo. I za ovakvo stanje u društvu naprosto smo svi odgovorni.
Sljedeći klub zastupnika je onaj HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene kolegice i kolege. Ali prvenstveno se obraćam vama dragi građani koji ovo gledate. Naime, kao što sam vam već rekao, a rekao sam vam da nakon najave ministra Kujundžića se slijediti agresivna kampanja privatnih osiguravatelja koji će nudi police DZO po 25, 29, 43, 56 kuna sve ispod one 70 kuna kojoj je cijena police DZO-a kod javnog osiguravatelja. Ali uz svaku tu ponudu stoji do 30 godina do 45 godina, a one poslije 60. nitko ne spominje. Kod privatnih osiguravatelja oni ne postoje, razumijete, stariji od 60 godina, ne postojite za privatne osiguravatelja. A ako pitate onda je ta cijena od 180 do 350 kuna mjesečno za dopunsko zdravstveno osiguranje. Prema tome, zašto ja sve ovo govorim? Pa zato što vjerujem u javnog osiguravatelja, neprofitnog javnog osiguravatelja jer privatnici to rade za profit znajte, to rade za profit. Vjerujem i dao sam prijedlog u Hrvatski sabor kojeg je jučer u raspravi ministar Kujundžić proglasio populizmom. Dakle populizam je za ministra Kujundžića ono što rade saborski zastupnici koji legitimno, kojima je to posao uočiti nepravdu, predlagati zakone da se to ispravi. U tom zakonu se sanira šteta koja je napravljena od 2012. do danas, a šteta je 250000 građana RH najsiromašnijih građana za koje je država prestala plaćati DZO iz razloga jer su im mirovina ili najniža plaća prešle cenzus od 1.516 kuna po osobi ili 1.939 kuna ako osoba živi kao samac. A ta dva cenzusa su Hrvatskoj živa i na snazi od 2004. godine. I zar nije fer da sam ja kao zastupnik predložio da se za 50% porasta plaće u periodu od 15 godina povećaju i ti cenzusi, da tih 250000 najsiromašnijih građana i umirovljenika i radnika imaju dostupnost zdravstvene zaštite jer znate neki su stisnuli remen i svakako si platili DZO i primanja su im puno manja. Još ako dodate tome da su si platili da imaju prozor u svijet RTV preplatu od dodatnih 960 kuna, znači da je jedna mirovina otišla u vjetar. Prema tome, zalažemo se da ti ljudi budu pod zaštitom države da ne zbog nedostatka sredstva da ne smiju ne biti bolesni, ako su bolesni moraju otići u bolnicu, moraju obaviti preglede itd., a to je za njih nemoguće ukoliko nemaju policu DZO-a. Da, favoriziram kao zastupnik Hrvatskog sabora javnog neprofitnog osiguravatelja u kojem za 70 kuna i unuci i očevi i djedovi mogu dobiti dostupnu zdravstvenu zaštitu jer nikada nisu svi istovremeno bolesni jer je to ogroman broj koji može izdržati sve navale privatnih osiguravatelja i svu žeđ za profitom. Prema tome, sugeriram dvojici ključnih ljudi u RH, premijeru Andreju Plenkoviću i ministru Kujundžiću da su samo ljudi i da će im dobro biti vraćeno samo u onoj količini koliko dobro čine i neka vode računa o onima kraj kojih su prolazili dok su se uspinjali. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. I sada ovaj ćemo preći na iznošenje stajališta u ime kluba. Prvi će u ime Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGE govoriti poštovani zastupnik Marko Vučetić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Poštovane kolegice i kolege, ovaj tjedan je u javnosti došlo do usijanja zbog jedne teme. Ta tema nije nastala ovaj tjedan nego ta je tema koja prati Hrvatsku i hrvatskog društvo od njezinog nastanka, a to je nemogućnost efikasnog, adekvatnog suočavanja s nasiljem. Nasilje je ovaj tjedan kulminiralo u formi spoznaje silovanja djevojčice na zadarskom području. Danas je to nasilje kulminiralo u spoznaji medijski posjedovanoj da je otac odvodio djevojčicu. Nasilje je kulminiralo prije nekoliko mjeseci u spoznaji da je preminuo zbog ozljeda u zatvoru Kristijan Vukasović, nasilje je kulminiralo svakim danom zbog toga što smo formirani kao država u kojoj ne postoje adekvatne institucije koje se mogu na adekvatan način suočiti s nasiljem. Država koja nije u stanju suočiti se s nasiljem nije formirana kao država nego postoji kao poludržava. Država kao nezgotovljeno stanje ili država kao poluproizvod. O takvoj državi treba raspravljati i tako državu koja nije u stanju zaštiti svoje građane treba i promatrati. Država u kojoj postoje institucije samo da bi sakrile, prikrile i obrisale trag kriminalni trag onih koji se smatra političkim, financijskim moćnicima nije država nego poludržava. Država u kojoj ne postoje institucije kojima su nastanjeni zakonima, kad zakoni ne postoje u institucijama onda pravda nije u tim institucijama i pravda nije u takvoj državi. To se upravo poštovane kolegice i kolege zbiva u RH, to je polurepublika, to je poludržava ili to je u najboljem slučaju država kao polu zgotovljeni proizvod. Hrvatski građani, hrvatski političari oni koji dolaze, oni koji nastaju, oni koji imaju osjećaj za pravdu koja je došla do izražaja i u ovom zadarskom slučaju koji su zahvaljujući slobodnim medijima u kojima je nastanjena ta buduća zakonitost ili mogućnost da se država dovrši sukladno istini koja postoji u slobodnim medijima, a ta je istina, istina da hrvatski građani, hrvatska djeca trebaju biti zaštićeni. U poludržavi heroji bivaju oni kojima se izbrisao kriminalni trag. To su ljudi koji nastupaju kao kleptomani, poludržava postoji kao poludržava isključivo ukoliko u njoj postoje i politički i financijski i pravosudni kleptomani. Jel netko treba ukrasti državu, netko treba ukrasti pravdu, netko treba ukrasti institucije i netko treba ukrasti budućnost svim onima koji su bili izloženi nasilju. U državi koja će biti zgotovljena ili koja će se nadam se zgotoviti s onom istinom koja postoji u slobodnim pojedincima, slobodnim grupama i slobodnim medijima, postoji jedan drugi drugačiji oblik herojstva, to je herojstvo žrtve. Ako nam žrtve nisu heroji, onda mi ne postojimo kao država, nego postojimo kao mjesto koje u jednom, da se pozovem na Sokrata i Sokratovu osudu, mjesto u kojem postoji Bogove u koje ne treba vjerovati. Kao što je Sokrat optužen da vjeruje u Bogove u koje ne vjeruje država, tako i ja s ovog mjesta nasljedujući gotovo Sokrata mogu reći ne vjerujem u Bogove u koje vjeruje ova polu država, ne vjerujem u normu humanosti koju je izrekla ova polu država koja je u stanju pustiti osumnjičenike za najsvirepije zločine i onda ih pod pritiskom javnosti, ako pritisak javnosti bude manifestiran i započne onda ih je u stanju sankcionirati, ali ne zbog toga što želi izać na kraj sa zločinima, nego zbog toga što i dalje žele postojati kao institucije koje će prikrivati kriminalni trag onih Bogova u koje vjeruje ova polu država. S ovog mjesta kažem i očitujem se da sam nevjernik u takve Bogove i da sam mizantrop, da mrzim tu mjeru ljudskosti koju je odredila ovakva polu država, a da se zalažem za mjeru ljudskosti i humanost i dovršenje države koja mora nastati na herojstvu žrtve i koja mora nastati na istini koja postoji u slobodnim medijima, slobodnim pojedincima, sućutnoj javnosti i svim onima koji dijele osjećaj za socijalnu pravdu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa.
I sada je gospodin Goran Aleksić koji će govoriti i iznositi stajalište Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege. Dragi hrvatski narode. U petak 18. listopada ove godine donesena je jedna povijesna presuda, još nije pravomoćna, ali je ipak povijesna zato jer je zadarski sud presudio da je ugovor sa valutnom klauzulom CHF ništetan. Sutkinja Vilka Škunca presudila je da potrošač mora dobiti od Zagrebačke banke 630.000 kuna plus zatezne kamate što je ukupno preko milijun kuna. Presudila je isto tako da Zagrebačka banka mora platiti 62.000 sudskih troškova i to je sada novi korak prema konačnoj ništetnosti svih CHF ugovora. Prije toga je riječki sud presudio u jednom slučaju slično. Nemamo još niti jednu pravomoćnu presudu da bi neki CHF bio ništetan, ali uskoro možemo očekivati i to. Moram reći zašto sudovi nemaju izbora nego presuđivati da su CHF ugovori ništetni. Kao prvo, u svakom ugovoru bilo koje vrste ukoliko su predmet i cijena ugovora ništetan, ništetan je ugovor. Drugo, sud EU-a svojim presudama C118/17 i C260/18 presudio je ukoliko je valutna klauzula u ugovoru o kreditu ništetna ništetan je i ugovor. Dakle, imamo Zakon o obveznim odnosima koji kaže kada su bitni sastojci ugovora ništetni, ništetan je ugovor. Imamo sud EU-a koji to potvrđuje, jedino što još nemamo jest odluka Vrhovnog suda RH da to vrijedi za CHF ugovore. Zbog toga što nemamo takvu odluku, ja nažalost ne mogu sada pozivati ljude tužite svi za ništetan ugovor, ja to ne mogu. Mogu ih pozivati tužite za ništetne ugovorne odredbe to vam je sigurno, ali tužite za ništetan ugovor ja još uvijek ne mogu nikome reći. I zbog toga pozivam s ovoga mjesta Vrhovni sud RH da što prije razriješi dilemu oko ništetnosti CHF ugovora. Vrhovni sud RH nema izbora, on je već prije u jednoj reviziji po jednom drugom predmetu gdje je bila u pitanju cijena dionica odlučio da ugovor u kojem je ništetna cijena mora biti ništetan. O čemu se radilo? Radilo se o tome da je jedan čovjek tužio zbog cijene dionica koje nisu bile pravilno ugovorene i tražio je da se samo cijena dionica proglasi ništetnom, međutim Vrhovni sud je tada još prije 10 godina utvrdio da on ne može utvrđivati djelomičnu ništetnost na temelju ništetnosti cijene jer ukoliko je cijena ništetna ništetan je i ugovor. Dakle Vrhovni sud RH već je utvrđivao slične predmete i utvrdio je da ne može s ništetetnom cijenom opstati ugovor. A u našem slučaju nije ništetna samo cijena, a to je kamata nego je ništetan i predmet ugovora, a to je valuta. Prema tome, tu dileme nema. I da bi sve to bilo kao šećer na kraju sudac Radovan Dobronić u nedjelju je imao intervju na N1 televiziji i rekao je ovo isto. Rekao je to je sve čisto jasno, predmet i cijena su ništetni i ukoliko su ništetni predmet i cijena ništetan mora biti i ugovor. On je samo rekao da ljudi trebaju biti oprezni, trebaju si izračunati isplati li im se to. Međutim u slučaju kredita s valutnom klauzulom CHF apsolutno se svima isplati tražiti ništetnost ugovora, ukoliko se to utvrdi na Vrhovnom sudu da je to tako. Jer smo mi svi već davno platili kompletan onaj iznos kredita koji smo dobili, a u slučaju kada se utvrdi ništetnost ugovora svaka strana vraća ono što je primila, s tim da banka koji je nepošteni stjecatelj mora platiti i zateznu kamatu. Ja ću citirati Radovana Dobronića još u jednoj njegovoj izjavi, on je rekao u nedjelju da su „banke kočnice razvoja RH“. zašto? Zato jer u kratkom vremenu žele zaraditi. Ne žele ulagati u razvoj nego žele ulagati samo u ono što im brzo i ekspresno donosi dobit. Prema tome, sve ono što su nepošteno stekle moraju vratiti, a to je oko 20 do 25 milijardi kuna. Hvala.
Hvala i vama. Bili ste točni.
Idemo na zadnju raspravu, jedanaestu, kolega Goran Aleksić u ime Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Na Vrhovnom sudu vodi se postupak kojim se treba utvrditi po reviziji na temelju presude Županijskog suda u Rijeci, hoće li Vrhovni sud promijeniti svoj stav o zastarama potraživanja na temelju ništetnih odredaba pa imam potrebu da pročitam stav suca Vlade Skorupa koji je donio presudu na temelju koje se vodi revizija, to je jedan maestralni pravni stav koji javnost mora čuti. Pa kaže sudac Vlado Skorup. Istaknuti prigovor zastare kao niti stav suda I. stupnja koji ga prihvaća, nije osnovan jer utvrđenje ništavosti ne podliježe zastari niti se pak samim protekom vremena ugovor može osnažiti. Odluka suda u tome djelu može imati tek deklaratoran karakter. Poništenje ništavih ugovora poduzima se bez obzira na to predlaže li to stranka ili to čini sud po službenoj dužnosti radi zaštite općeg interesa a napose zaštićenih društvenih vrijednosti i stoga bi ograničenje njegovih učinaka rokovima zastare za ovu jednostranu naturalnu restituciju njegovih učinaka, obezvrijedilo taj institut. Podrazumijeva se vraćanje primljenog, onog što su prethodno tužitelji djelomično ispunjavajući ugovor, isplatili predniku tužitelju. Ništetnost je sredstvo pomoću kojeg se sprječava pravno djelovanje učinaka ugovora koji je u suprotnosti s prinudnim propisima. Pravna posljedica ništetnosti u ovom slučaju jednostrana je i naturalna restitucija u dvostrano obveznom ugovoru vraćanja u prijašnje stanje i ona se ne može vezati uz institut zastare. Kako je ugovor ništav, ne može se zahtijevati ispunjenje ugovorenih prestacija i smatra se da ugovor nije niti nastao pa je onda takva posljedica posve razumljiva. Svaka ugovorna strana mora vratiti svojem ugovornom suugovorniku ono što je od njega primila. Stav ovog suda dosljedno počiva na kontinuitetu razmišljanja vezanog uz ovaj postupak koji je uporište imao u potrebi održivosti smisla instituta ništavosti kao vremenski neograničenog pravnog sredstva koji se gubi bez mogućnosti da ga pravo na restituciju prati istim intenzitetom. Omogućiti jednoj ugovornoj strani da bezvremenski i svevremenski posegne za pravom na utvrđenje ništavosti kroz jednu sveobuhvatnu, lapidarno definiranu pravnu normu koja zahvaća sve što je protivno Ustavu RH, svim prisilnim propisima ili moralu i tome pridodati dužnost vraćanja svega onog što je neka ugovorna strana primila na temelju takvog ugovora ali tek nakon što prethodno prođe kroz preuski filter zastare, suprotno je svakom smislu i tumačenju toga oblika nevaljanosti ugovora. Pravnu normu kad je riječ o zastari prava na restituciju ništetnog pravnog posla, treba tumačiti po njezinu smislu a ne po ne smislu. Ne smije se dozvoliti da pravo na restituciju nevaljanog ugovora u pogledu kojeg apsolutno ništavost nema roka zastare, ostane bez učinaka zato jer u protivnom to pravo postaje iluzorno. Dakle, vrijedi pravilo povrata u prijašnje stanje koje se s obzirom na prirodu restitucije kod ništavosti razlikuje od restitucije kod drugih obvezno-pravnih instituta koji su ograničeni prekluzivnim i zastarnim rokovima i zato bi ograničenje zastarom obezvrijedilo institut ništavnosti koji je bezvremenski na što upućuje i retroaktivno djelovanje kao jedno od bitnih obilježja. Ugovorne strane su znale ili su trebale znati da su ugovorile nešto nedopušteno jer nepoznavanje zakonskih odredbi nije ispričiv razlog i da vrijednost ne može biti zadržana u njihovoj imovini niti zbog digniteta druge ugovorne stane niti zbog općeg interesa, koji je sastavnica ništetnosti. Prihvaćanjem zastare za restituciju s početkom tijeka od dana primitka novca u ovom, ali i većini drugih slučajeva, izostala bi faktična posljedica tog instituta koji upravo zbog sprečavanja nedopuštenih pojava sklapanja ništetnih ugovora, djeluje retroaktivno i bez vremenskog je ograničenja. To znači, u slučaju ništetnosti koja djeluje ex tunc od trenutka zaključenja kao što je slučaj u ovoj pravnoj stvari, restitucija je dio tog instituta, ne može se odvojeno od njega promatrati i ne može podlijegati zastari. Drugim riječima, zamislite da ste prije 10 godina s nekim ugovorili nezakonit pravni posao i na temelju tog nezakonitog pravnog posla taj netko vas je prije 10 godina opljačkao primjenjujući nezakonite ugovorne odredbe i vi shvatite to tek nakon 10 godina i vi tužite nakon 10 godina tog nekog tko vas opljačkao i sud kaže, u pravu ste, on vas je opljačkao, ali vi ne možete dobiti svoj novac jer ste u zastari. E, zbog toga je ova revizija koja je u tijeku na Vrhovnom sudu jako važna, važno je promijeniti stav Vrhovnog suda o zastarama da bi svatko tko je opljačkan mogao dobiti svoj novac zbog toga jer je opljačkan na temelju nezakonitih ugovornih odredaba ili nezakonitih ugovora. Hvala.
Zahvaljujem svima na rasprava pa prelazimo sada na dnevni red.
Prelazimo na slijedeće iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika HSU-a, SNAGE, nezavisnih zastupnika i Nove politike poštovani kolega Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolegice i kolege moram u ime Udruge Franak reći nekoliko riječi o oglednom postupku koji je pokrenuo, koji zahtjeva Pazinski općinski sud da se provede na Vrhovnom sudu RH. Pazinski općinski sud naime zahtijevao je od Vrhovnog suda RH da se pokrene ogledni postupak u kojem će se utvrditi jesu li konverzije provedene na CHF kreditima u EUR-o valutu ništetne. Udruga Franak je to razmotrila zajedno sa svojim pravnim suradnicima, odvjetnicima i pravnicima i došla je do određenog zaključka koji je suprotan onome što traži Pazinski sud. Naime, taj ogledni postupak kojim se traži utvrđenje ništetnosti konverzija niti je bitan, niti je nužan, niti je potreban. Zašto? Zato jer glavno pitanje vezano za CHF ugovore jest pitanje ništetnosti ugovora. Vrhovni sud RH prije svega mora utvrditi jesu li ugovori ugovoreni s valutnom klauzulom CHF ništetni ili nisu ništetni. Mi već imamo mišljenje suda EU da to jesu ništetni ugovori, mi imamo zakon koji kaže da su predmeti cijena ništetni, ako su predmeti cijena ništetni da je ništetan i ugovor, a ovdje su ništetni valuta i kamata, pa je onda ništetan i ugovor. Prema tome, Vrhovni sud RH mora što prije utvrditi jesu li CHF ugovori ništetni. Pitanje obeštećenja nakon konverzije već je riješeno pitanje, to pitanje riješeno je i na Vrhovnom sudu RH, a riješeno je i na sudu EU-a. Vrhovni sud RH presudom odnosno odlukom po reviziji 2868/18 donio je rješenje da dužnici odnosno potrošači koji su konvertirali CHF kredite imaju pravni interes utvrđivati svoja prava i nakon konverzije. Sud EU svojom presudom C118/17, slučaj Dunaj također je utvrdio da potrošački kod kojih su zakonodavci eventualno intervenirali u ugovorni odnos imaju pravo unatoč tome utvrđivati jesu li obeštećeni do kraja. Pa ću ja pročitati što to Sud EU-a točno kaže u svojoj presudi C 118/17. Ona je obvezujuća za naše sudove. Pa tako Sud EU-a kaže, činjenica da su određene ugovorne obveze putem zakona bile proglašene nepoštenima i ništavima te zamijenjene novim odredbama kako bi se održao predmetni ugovor ne može imati za učinak smanjenje zaštite zajamčene potrošačima kako je navedeno u točki 40. ove presude. U ovom slučaju iako tužba Dunaj potječe iz odredbe koja se odnosi na tečajnu razliku koja se prvotno nalazila u ugovoru o zajmu sklopljenim s bankom, na sudu koji je uputio zahtjev je da provjeri je li navedeni nacionalni zakon omogućio ponovnu uspostavu, pravno i činjenično situaciju u kojoj bi Dunaj se nalazilo da takva nepoštena odredba nije postojala osobito uspostavom prava na povrat koristi koji je trgovac neopravdano stekao na njezinu štetu na temelju navedene nepoštene odredbe. Što to znači prevedeno na slučaj Franak? To znači da se mora utvrditi što je postignuto konverzijom, a što se postiže presudom za isti taj kredit. I onda usporedbom efekata konverzije i efekata presude utvrđuje se ima li potrošač pravo na obeštećenje ili nema. A matematičkom usporedbom konverzije i presude dolazi se do slijedećih zaključaka. Konverzijom potrošači nisu dobili preplaćenu kamatu, konverzijom potrošači nisu dobili preplaćeni tečaj, konverzijom potrošači nisu dobili zateznu kamatu koja se naplaćuje na sve ove preplaćene iznose. Umanjena glavnica koja je konverzijom smanjena za određeni iznos novca na temelju usporedbe s euro kreditom veća je nego glavnica kakva bi ona bila da se preostala CHF glavnica pretvorila u kunski iznos kredita po početnom tečaju. I tu još pripada na tu razliku zatezna kamata potrošaču. Dakle, čitavi niz elemenata koji upućuju na to da konverzijom potrošači nisu obeštećeni i sve što je potrebno na sudu utvrditi jest vještačenjem utvrditi koliko je to obeštećenje. U konačnici ukoliko su ugovori CHF ništetni, onda je apsolutno ništetna i konverzija, jer sve što slijedi iz ništetnog ugovora, sve slijedeće radnje također su ništetne na što upućuju i neke presude koje su već donesene. Pa tako i zadnja presuda iz Kutine koja kaže da je ništetan i ugovor i konverzija. Prema tome, ono što sad čekamo jest odluka Vrhovnog suda o tome jesu li CHF ugovori ništetni. Hvala.
Zahvaljujem.
Sljedeći klub zastupnika je onaj HSU-a, SNAGA-e da ne govorim cijele i nezavisnih zastupnika i nove politike u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. 7. prosinca 1970. godine bio je tmuran, hladan i mokar dan u Varšavi. Da nije bilo događaja koji se toga dana dogodili, sasvim je sigurno da bi od tog ponedjeljka ostala tek rasuta prašina zaborava. Međutim, tom ponedjeljku je bila suđena nešto drugačija sudbina. Naime, tog ponedjeljka dogodio se prvi posjet njemačkog kancelara Poljskoj, 25 godina nakon što je Drugi svjetski rat završio. Njemački kancelar zvao se Willy Brandt ali to nije bilo njegovo rođeno ime. Rođeno ime bilo mu je Herbert Ernst Karl Frahm, a pseudonim pod kojim ga je svijet znao uzeo je za vrijeme Drugog svjetskog rata dok je u Njemačkoj i Švedskoj radio kao novinar kako ga nacistički agenti ne bi otkrili. Jer naime Willy Brandt proveo je cijeli Drugi svjetski rat aktivno radeći protiv nacističkog režima u svojoj rodnoj Njemačkoj. Taj isti nacistički režim Willyu Brandtu 1938. godine oduzeo je njemačko državljanstvo jer se protiv njega aktivno borio. Willy Brandt je ustrajao. U Njemačku se vratio odmah nakon završetka rata, ubrzo je kao socijaldemokrat izabran u Parlament pa je služio kao gradonačelnik Zapadnog Berlina i na kraju je postao predsjednik svoje stranke i kancelar Njemačke. Taj i takav Vili Brant našao se tog hladnog 7. prosinca 1970. godine pred spomenikom posvećenom žrtvama ustanka u Varšavskom getu. Položio je vijenac, napravio nekoliko kratkih koraka unazad, zastao i pao na koljena. U ovoj gesti poniznosti i pokajanja Vili Brant je proveo punih pola minute. To možda zvuči kao kratko vrijeme, ali kada bih ja ovdje šutio pola minute ili kada biste vi koji me sada slušate pokušali u tišini odbrojiti te sekunde vidjeli biste da je zapravo u pitanju cijela vječnost, au toj vječnosti Vili Brant izrekao je sve ono za što riječi i onako ne postoje, sav užas, svu smrt, sve gubitke, sve pokajanje i svijest o tome da na ovome svijetu ni na bilo koje drugom ne postoji način da se zalijeći rana koju je nacistički režim urezao u povijest čovječanstva. Vili Brant u svojim je memoarima u tom trenutku napisao ove riječi: Pod utegom nedavne povijesti učinio sam ono što ljudi čine kada ih riječi iznevjere, na ovaj sam način odao počast milijunima ubijenih. Reakcija na ono što je Vili Brant učinio bile su gromoglasne, anketa provedena u Njemačkoj pokazala je da je njegovu gestu 48% Nijemaca smatra pretjeranom, opozicija je odmah pokrenula inicijativu za opoziv Vilija Branta, ta inicijativa završila je neuspjehom ali samo za dva tanka glasa. Tek godinama kasnije shvaćeno je i prihvaćeno ono što je toga dana učinio. Vili Brant svoju je političku karijeru posvetio popravljanju štete koju su njegovi sunarodnjaci učinili svijetu. Posvetio ju je pomirenju. On je pomirenje živo i disao punim plućima prije rata, cijelo vrijeme rata i nakon rata. Na ramenima Vilija Branta stajao je 2000. godine tadašnji predsjednik Njemačke Johannes Rau kada je postao prvi čovjek koji je u Izraelskom Knesetu progovorio na njemačkom jeziku. Riječi koje je on tada izgovorio glasile su ovako: Tražim oprost za ono što su Nijemci učinili i za sebe i za svoju generaciju zbog naše djece i naših unuka čiju budućnost bih volio vidjeti uz djecu Izraela, mirotvorstvo se ne govori, mirotvorstvo se živi. Aleksandar Vučić pozvan je da bude gost u ovom visokom domu. Kolegice i kolege iz HDZ-a zovu ga kao brata, kao prijatelja, međutim on to nije. Gdje je Vili Brant mijenjao ime da ga nacisti ne pronađu, Aleksandar Vučić je za vrijeme cijelog Domovinskog rata bio jedan od glavnih huškača i trgovaca mržnjom na području cijele bivše Jugoslavije. Gdje je Vili Brant od nacističkog režima bio gonjen i trpio oduzimanje državaljanstva, Aleksandar Vučić bio je jedan od ideologa velikosrpskog režima. Gdje je Vili Brant kleknuo u Varšavskom getu i iskazao pokoru, Aleksandar Vučić je u Glini govorio da nikada više neće biti Hrvatska, u okupiranom Sarajevu nosio oružje, u skupštini Srbije govorio da za svakog ubijenog Srbina treba ubiti 100 Bošnjaka. Životopis Aleksandra Vučića je životopis mržnje i zla. Takvom mjestu u ovom saboru nije mjesto. Ako vam je stalo do posebnog pijeteta prema svima koji su za Hrvatsku dali život, bili u progonstvu i prema svima koji su izgubili voljene nećete Aleksandra Vučića zvati ovamo. Jer dočekati tog zlotvora kao brata, a onda dva dana kasnije ići u Vukovar i na Ovčaru naprosto je licimjerno. [[Pljesak.]] Hvala.
Druga rasprava je Klub zastupnika SDSS-a i poštovana kolegica Dragana Jeckov. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Iako su prošla tri dana kako je obilježen Nacionalni dan borbe protiv nasilja nad ženama smatram da je tema i više nego aktualna i da je potrebno što češće o njoj govoriti u javnosti. Dakle, 22.9. obilježava se kao što rekoh Nacionalni dan borbe protiv nasilja nad ženama u dan sjećanja na tragediju koja se '99. godine dogodila u zagrebačkom Općinskom sudu kada je ročištu tokom brakorazvodne parnice suprug ubio suprugu te sutkinju, njenu odvjetnicu i teško ranio zapisničarku. Ali to je ujedno i dan sjećanja na sve žene koje su nasilno izgubile svoje živote. Dakle, tema je aktualna uvijek i jer su statistički podaci više nego mračni i u 2018. godini u Hrvatskoj je zabilježeno 535 kaznenih djela u kojima su žene bile žrtve obiteljskog nasilja. Još je alarmantniji podatak da je u prvih 8 mjeseci ove godine evidentirano njih 639. ne smije se zaboraviti da se tu radi o tamnoj brojci, koja je zapravo desetorostruko veća, što znači da na jednu prijavu protiv nasilnika sigurno još 10 žena ćuti i trpi. Poznato je da je jedna od glavnih prepreka u rješavanju problema nasilja nad ženama upravo povećati broj prijava nasilja, a razlozi koji ih žene, zbog kojih žene trpe su strah od počinitelja, nepovjerenje u nadležne institucije, osjećaj krivnje, pritisak okoline, stigma i upravo stoga svaki od navedenih razloga pridonosi činjenici da recimo, da se seksualno nasilje ubraja u najmanje prijavljivane zločine, a sa najvećom proporcijom mračne statistike, pa tako na jedno prijavljeno silovanje zapravo imamo 10 imamo 15 do 20 neprijavljenih. Žene koje više godina trpe nasilje zbog stalnog straha i iščekivanja sljedeće nasilne epizode pokazuju simptome PTSP-a, a dugogodišnji stres naravno, ostavlja posljedice i na njihovo zdravlje. Teško je reći da li nasilja ima više ili se žene ipak danas češće nego ranije odlučuju na prijavljivanje. Tome su, naravno pridonijele i medijske kampanje protiv nasilja nad ženama koje ih, koje dakle pozdravljamo i koje treba da se nađu u javnom prostoru. U svakom slučaju, prilika je, pa makar i po stoti put ponoviti, da nasilje nije stvar pojedinca, nije nešto što se događa nekom drugom i zbog čega treba okrenuti glavu na drugu stranu. Važno ga je prepoznati, ohrabriti da ga žena prijavi, natjerati institucije da odrade svoj posao i naravno, potrebno je javno govoriti, kad se god za to ima prilika jer je nasilje nad ženama pošast koja nas žene pogađa jako i jako nas boli, više nego što možete i zamisliti jer uglavnom dolazi od onih voljenih i od ljubljenih, a onda šamar nije samo šamar nego najveće poniženje i razočarenje. Udarac nije udarac koji su ovaj put preživjela nego strah i neizvjesnost za budućnost, a modrice nisu plave modrice koje će možda da izblijede, svaka modrica je znak da treba reći dosta i kraj jer tvoj voljeni upravo ti je srušio snove. A žene koje trpe, one razumiju i znaju o čemu govorim. Hvala.
Sljedeći Klub zastupnika biti će onaj SDSS-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici. Prije nekoliko dana Državni zavod za statistiku je objavio prema svom kalendaru objava jednu tablicu, doseljeno i odseljeno stanovništvo u 2018. po gradovima i općinama. Zapravo ta tablica ne sadrži samo 2018. nego ona sadrži podatke od 2001. za sve općine i gradove o useljavanju, iseljavanju, unutarnjim migracijama i migracijama prema inozemstvu. Podaci kada gledamo zadnjih 5 godina, to su i mediji naglasili su vrlo porazni, Hrvatsku je napustilo negdje skoro 190 tisuća stanovnika. Pojedine i onako slabije naseljene općine i gradovi se dodatno prazne pa možemo bez pretjerivanja strahovati zapravo da ćemo imati u potpunosti prazne, raseljene prostore koje će teško biti vratiti život ponovno. Od 555 jedinica lokalne samouprave njih 463 bilježe minus. Kad pogledamo u tablicu, tko je pogledao, lako je zapaziti da po gubitku prednjače općine gdje su Srbi većinsko stanovništvo ili relativno brojno. I takve općine su primjerice Gračac koji ima najnegativniju migracijsku bilancu a onda slijedi Donji Lapac, Dvor, Vrhovine, Krnjak. Ako gledamo samo iseljavanje prema inozemstvu i općine sa više od 1000 stanovnika onda ćemo isto vidjeti zapravo tu poraznu statistiku da je na samom vrhu općina Biskupija, pa onda ide Gračac, Donji Lapac, Dvor, Donji Kukuruzari, dakle jasno je o kojim općinama se radi i jasno je da se radi o općinama koje se nalaze u prvoj skupini najnerazvijenijih općina na potpomognutim područjima. Slično je i sa gradovima. U samom vrhu su Hrvatska Kostajnica i Knin. Ako gledamo na razini županije onda vidimo primjerice Sisačko-moslavačka županija samo iseljavanje u inozemstvu, prošle godine se iselilo 2130 stanovnika a 2017. čak 3211 stanovnika. Za sve ove brojke nemamo podatke o nacionalnoj strukturi, što je, kako je ovo utjecalo na nacionalnu strukturu pokazati će zapravo popis stanovništva iz 2021. Ali ono što je razlikovati i što je važno znati za ove podatke je da se ovi podaci temelje na odjavama prebivališta koje provodi MUP. MUP je 2016. odjavio, odnosno brisao iz evidencije prebivalište 45 tisuća hrvatskih građana a u 2017. 36 tisuća. Svaki građanin u RH ima pravo na prebivalište i do zakona iz 2012. MUP nije mogao zapravo nikog brisati sam nego samo ako to rade građani. Po važećem zakonu, dakle imamo, treba razlikovati dvije situacije, kada se građanin sam odjavljuje i kada ga policija briše po službenoj dužnosti. Ono što je važno kod Zakona o prebivalištu da se taj zakon primjenjuje dakle jednako za sve, da nema selekcije, da nema diskriminacije i da se on primjenjuje pravilno. Obaveza građanina da odjavi svoje prebivalište samo ako se on stalno, trajno želi odseliti iz RH. Ako on se iseli na period kraće od godinu dana on nije dužan to ni prijaviti policiji. Ako on želi ići u inozemstvo ali je više od 3 mjeseca u kalendarskoj godini u RH također ima pravo zadržati prebivalište. Sada da se vratim na Sisačko-moslavačku županiju. Rekao sam da je 2017. 3200 građana se iselilo prema Državnom zavodu za statistiku. A kad pogledamo tablicu MUP-a, MUP kaže da je sam odjavio 2,5, skoro 2,5 tisuće građana iz Sisačko-moslavačke županije. Dakle MUP je sam išao, bilo po prijavi, bilo ciljano i odjavljivao građane. Što želim tu reći? Želim reći da imamo paket zakona koji je donesen, Zakon o regionalnom razvoju i potpomognutim područjima a iseljavanje se širi poput neke epidemije, smrtonosne bolesti. Ovi podaci jasno pokazuju koji su zapravo krajevi najranjiviji i svako kalkuliranje i ulaganje u njihovu infrastrukturu znači nepopravljivo odugovlačenje i kad se na to nadoveže nepravilna primjena Zakona o prebivalištu ili njegova neprimjena onda imamo još veći problem, hvala.
Hvala lijepa.
Idemo na drugu raspravu, poštovana kolegica Dragana Jeckov u ime Kluba zastupnika SDSS-a, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče Sabora, kolegice i kolege, saborske zastupnice i zastupnici. Pretpostavljam da se od mene očekuje da ću govoriti o teškim temama koje je u zadnje vrijeme u medijima bilo napretek a ukazuju na specifičnosti hrvatsko-srpskih odnosa u našoj zemlji ali upravo zbog tih specifičnih hrvatsko-srpskih odnosa u našoj zemlji, želim istaknuti jedan svijetli primjer koji se dogodio a nije dobio zasluženu medijsku pažnju. Naime, negdje početkom ljeta Gradska knjižnica Zagreba organizirala je kviz kojim se provjeravalo znanje iz hrvatskog jezika i književnosti te opće kulture a sve u cilju testiranja znanja za državnu maturu. Iscrpan kviz u formi pravog školskog testa odvijao se jednom mjesečno kroz punih 7 etapa. Među ekipama izdvojila se jedna koja je bila uvjerljivo najbolja. Prvo mjesto osvojio je trojac iz Učeničkog doma Bruno Bušić iz Gajeve. I sve bi bilo tako obično da nisu u pitanju učenici Srpske pravoslavne Gimnazije Katarina Kantakuzina Branković. Dvojca učenika, pobjednika, dolaze iz Dalmacije a 1 iz Slavonije. Oni su pripadnici srpske zajednice no to ih nije omelo da budu najbolji i pobjede u natjecanju iz hrvatskog jezika. Za one koji ne znaju škola u koju idu ovi sjajni mladi ljudi prati hrvatski gimnazijski program a nastava se odvija na srpskom jeziku i ćiriličnom pismu u 130 sati rezervirano je za učenje tzv. nacionalne grupe predmeta a posebno odnosno odvojeno uče predmet hrvatski i srpski jezik. O svojoj školi ovi sjajni mladi ljudi govore u superlativu i ističu prednosti i sveobuhvatnost obrazovanja u njoj. Mišljenja su da u javnosti treba razbiti predrasude da je pravoslavna gimnazija otvorena samo za Srbe i samo za Pravoslavce. Ovo nije vjerska škola poput neke bogoslovije nego škola koja priprema intelektualnu elitu za sve izazove modernog društva. Ovi skromni i vrijedni mladi ljudi za nagradu za 1. mjesto nisu dobili nagrade velike materijalne vrijednosti nego besplatno članstvo u gradskoj knjižnici za sljedeću godinu, nekoliko poklona od sponzora u vidu školskog pribora i bonove za kupovinu knjiga. Ovi mladi ljudi na njima svojstven način razbijaju predrasude koje se prečesto u društvu pojavljuju da srpska zajednica ne prihvaća ili nedovoljno prihvaća i ne voli RH kao svoju državu. Ovaj pobjednički trojac svima nam je pokazao da se Hrvatska voli i na ovakav način. Ponosan na svoj srpski rod i hrvatsku domovinu nerijetko je govorio svjetski poznati znanstvenik Nikola Tesla. I upravo po tom uzoru ovi učenici su svima pokazali tko su i kako se voli domovina. Bravo za učenike i njihove cijenjene profesore.
Sada je na redu Klub zastupnika SDSS-a i poštovani zastupnik Milorad Pupovac, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, proteklih dana i tjedana, a i ovih koji su pred nama ćemo sigurno raspravljati o državnim blagdanima, državnim spomendanima i prilika je da se u tom kontekstu podsjetimo da ćemo za 2.g. imati 130.-tu godišnjicu otkada je himna „Lijepa naša“ postala i ustaljena kao nacionalna himna ovog naroda i ove zemlje, '891.g. između 3 moguće opcije na današnjem Trgu Republike Hrvatske, nekadašnjem Kazališnom trgu, potom Trgu Maršala Tita, organizirana je predstavljanje i izbor između te 3 himne, odabrana je ona koja je pisana na tekst Mihanovićev Hrvatska domovina, a koji je poručnik Austro-Ugarske vojske Josip Runjanin, Srbin, potekao iz Loznice, a rođen u Vinkovcima, umro u Novom Sadu, rođen u Vinkovcima, a umro u Novom Sadu je na valu ilirizma koji je nosio Hrvate, Srbe i sve druge, ne samo slavenske narode, nego mnoge patriote koji su htjeli više slobode je 1846. u kući glinskoga trgovca Peleša praizveo ono što mi danas slušamo nakon nekoliko obrada i preinaka kao nacionalnu državnu himnu. Odlučio sam da podsjetim na to u ime Kluba SDSS-a zbog 2 razloga, prije 2, 3 ili 4 dana u jednim dnevnim novinama je izašla vijest o tome kako nitko ne skrbi o njegovom grobnom mjestu na gradskom groblju Uspenski u Novom Sadu i kako trošarinu za to grobno mjesto i za taj grob plaća naš kolega učitelj, bivši nastavnik čini mi se i član SDP-a Hrvatske Šandor Dembitz i njegov prijatelj novosadski odvjetnik Branislav Gulić. Ta naknada je simbolična po svojem iznosu ali simbolika nebrige o tom grobu nije tako mala nego je golema. Ne vidim nikakvog razloga zašto RH, zašto konzulat u Subotici ili veleposlanstvo u Beogradu ili naše Ministarstvo kulture koje ima sjedište u ulici Josipa Runjanina u Zagrebu zašto ne bi preuzelo tu brigu o tom grobnom mjestu i tih nekoliko desetaka eura plaćalo godišnje naknade za to grobno mjesto. Taj čovjek je kao i cijela generacija sličnih njemu to zaslužio. Jednako tako, ukoliko se naravno to, ukoliko se Ministarstvo kulture ili Ministarstvo vanjskih poslova ogluši na ovaj naš poziv, ja predlažem gospodine predsjedniče Sabora da mi razmislimo o tome kako da takvu praksu promijenimo, da ovim ljudima zahvalimo što su brinuli do sada ali da mi kao zemlja preuzmemo tu brigu. Naravno da je dragocjeno što predstavnici Udruženja hrvatske nacionalne manjine iz Petrovaradina svake godine na dan njegove smrti dolaze i polažu vijence i polažu cvijeće i izvedu neku vrstu prigodnog obreda sjećanja na njega. Ali mislim da i mi moramo to činiti na stanovit način. I drugo što želim reći, hrvatska Vlada je na poticaje iz pripadnika srpske zajednice SDSS-a obnovila kuću u kojoj je praizvedena hrvatska himna tzv. Peleševu kuću u Glini. I ona je označena kao mjesto državne himne i to je sve. Mi to nismo pretvorili u muzej državne himne. I pozivam ministarstvo da završi proces otkupa imovine i da počne uređivanje toga Muzeja državne himne.
Hvala vam.
Sada je na redu gospodin Boris Milošević. Izvolite.
kolegice i kolege zastupnici. Danas ću nažalost opet govoriti o govoru mržnje i općenito o zločinu iz mržnje. Nije to prvi puta da govorim o tome u Hrvatskom saboru, a vjerojatno nažalost i zadnji. Smatram važnim da govorimo o toj temi jer je bitno da mi i u Saboru osvijestimo koliki je to problem u društvu, kako ga je važno prevenirati, procesuira i kazniti. I ono što mislim da je najvažnije da ne smijemo se naviknuti na govor mržnje, ne smijemo se naviknuti da je to kao nešto normalno, nešto svakodnevno, ne smijemo biti indiferentni. Meni se ponekad čini da se kao problem označavamo mi koji na to ukazujemo, a ne da se označuje problem, uzrok koji do toga dovodi ili posljedice koje zbog toga nastanu. Neposredan povod da danas govorim je grozan grafit u Zadru „Zakolji Srbina, izvadi mu organe jer su u kvartu mačke gladne“. Ogavni grafiti u Zadru i na zadarskim ulicama nisu novost i nažalost nisu rijetkost. Ovo je posebno ogavan. Ono što je uznemirujuće u ovom konkretnom slučaju je da komunalna redarska služba za grafit nije saznala od građana već od medija. Netko iz komunalnog društva medijima je izjavio da građani inače prijavljuju takve stvari, ali da im se zbog ovog grafita nije nitko javio. To je posljedica činjenice da se građani naviknu, to je posljedica činjenice da građani ne reagiraju, više ne obraćaju pažnju na ubij Srbina ili slične grafite, oguglali su. A kada se to dogodi nemamo više samo komunalni problem, to više nije samo ni pravosudni problem, to postaje strukturni problem društva. Kao i slučaj povika na utakmicama koje komentatori na televiziji ili uzvanici na tribinama ne čuju, a ostali koji gledaju utakmicu čuju, ali smatraju da je to dio navijačkog folklora pa im ne smeta, a trebali bi svi čuti i trebalo bi svima smetati, pa i sucima koji sude utakmice koji imaju jasna pravila kako u takvim situacijama postupati. Nedavno je Engleska nogometna reprezentacija igrala protiv Bugarske u Sofiji, sudio je hrvatski sudac, dva puta je prekidao utakmicu zbog rasističkih povika i nacističkih pozdrava. Mnogi smatraju da je trebao prekinuti i treći put za trajno. Kada je nekada domaća nogometna utakmica prekinuta zbog sličnih razloga? Našao sam da je to bilo negdje 2014. jednom, dakle to je više iznimka nego pravilo. Utakmice se zbog pjevanja i povika koji se mogu okarakterizirati kao govor mržnje ne prekidaju, a trebale bi. Trebale bi se prekidati zbog nas, zbog našeg društva, ne zbog Europe, ne zbog drugih. Već sam navodio, a i sada ću spomenuti izvještaj Vijeća Europe za period 2012.-2017. i u izvještaju piše da je došlo do eskalacije govora mržnje u Hrvatskoj, ponajviše prema Srbima, LGBT osobama i Romima. Moramo se zapitati kakav će biti onda period od 2017. do 2020. Na kraju, jučer je šesnaestorica osumnjičenih za napad Uzdolje, sedmorica su puštena da se brane sa slobode, ja sada neću kritizirati odluku suda koji je odlučio kako je odlučio niti ću je propitivati, ali kako se radi o klasičnom zločinu iz mržnje reći ću sljedeće, zločini iz mržnje kod nas imaju problem neprepoznavanja i neadekvatnog procesuiranja i vrijeme da se i kao Sabor i kao društvo počnemo s tim ozbiljno baviti, da ne tražimo imaginarne specijalne ratove i pogurance. Hvala.
Hvala i vama.
Idemo na petu raspravu, poštovana kolegica Dragana Jeckov u ime Kluba zastupnika SDSS-a. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Prošle nedjelje sam na poziv stranačkih kolega i koleginica posjetila Glinu i nekoliko sela oko Gline. Priznajem da je to za mene bilo gorko iskustvo. Do tada znala sam se diviti banijskoj tradicijskoj arhitekturi, autohtonim drvenim kućama koja je svaka prema svojoj raskošnoj ljepoti govorila o vrsnim majstorima graditeljima i njihovim imućnim domaćinima. Tako sam mislila sve do prije nekoliko dana. Kada sam obišla nekoliko obitelji, kako se to kaže slabijeg imovinskog stanja odnosno kako se to zaista zove, posjetila sam siromašnu djecu. U tim naizgled toplim drvenim kućama, raskošne drvene umjetnosti ili u ostacima od tih kuća prilično neuvjetno žive naša djeca. Žive bez kupatila i vrlo često u sobama sa ostalima, dakle bez sopstvenih. Njihove želje su izvjesno drugačije od onih koje su karakteristične za njihovu dob jer žive u teškim uvjetima gdje je otprilike sve uvjetovano novcem kojeg se nema. Uglavnom su bez interneta, ali nedostatak interneta nije njihov niti najveći, a niti veliki problem. Njihov najveći problem je ono što se odmah vidi, a to je siromaštvo. Siromaštvo u svojoj najokrutnijoj definiciji. Zato danas govorim o gorkom iskustvu susreta s djecom koje životni uvjeti nimalo ne maze. Zato koristim priliku da upozorim da je potrebno konkretno i konkretnije djelovati. Možda baš sada kada se priprema proračun, kada imamo jasne pokazatelje koje ne smijemo zanemariti jer nas oni opominju. Tako istraživanje Ekonomskog instituta u Zagrebu govori da je od 200 do 300.000 djece u našoj zemlji živi u siromaštvu, većina njih u ekstremnom siromaštvu. Na spavanje idu bez večere odnosno gladni, kada ne oni onda njihovi roditelji. Istraživanje nadalje pokazuje kako svako treće siromašno dijete nema vlastiti krevet, računalo, mobitel niti napred spomenuti Internet, a ¾ njih za praznike ne ide nikamo. Svako peto dijete u RH živi ispod granice siromaštva, dok je prema podacima UNICEF-a za više od 20.000 djece u zemlji jedini topli obrok koji tokom dana donesu njihovi roditelji iz pučke kuhinje. Koliko je potrebna pomoć socijalno ugroženima u Hrvatskoj pokazuju i podaci EUROSTAT-a prema kojem čak 27,9% građana živi na rubu siromaštva ili društvene isključivosti. Ove podatke treba imati u glavi kada se priprema taj financijski najvažniji dokument za narednu godinu jer činjenica je okrutna ali istinita, djeca nam žive u siromaštvu. Ponavljam, djeca nam žive u siromaštvu.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovani kolega Milorad Pupovac, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kao što je javnosti, kao što je zastupnicima i zastupnicama ovoga Doma poznato mnoga područja i mnoga naselja u RH posebno tamo gdje žive pripadnici srpske zajednice ili gdje žive povratnici Hrvati i naseljenici iz drugih dijelova bilo bivše zemlje, bilo Hrvatske žive bez struje i žive bez vode i žive bez uređenih cesta, dakle elementarne komunalne infrastrukture. Zahvaljujući djelovanju ove Vlade i zahvaljujući djelovanju stranke u čije ime govorim i u čije, ime koje kluba govorim, struja će biti riješena do kraja sljedeće godine. Ali voda, druga nasušna potreba područja u kojima ti ljudi žive je tek na početku rješavanja. Tako da prema našoj evidenciji 145 naselja ili u cijelosti ili djelomično nemaju vode. U Čačincima npr. sva naselja imaju ali jedno od naselja gdje žive pripadnici srpske zajednice nema vodu. U Civljanima gdje postoji izvor vode koji se u postupku privatizacije prešao u ruke novih vlasnika i prodaje se kao jedna od kvalitetnijih voda, prirodno bogatstvo te općine i toga kraja ali okolna naselja unutar općine Civljani još uvijek nemaju vodu. To je odraz i to je slika našega stanja. Ima vlasništva, ima za privatnike ali države nema koja će urediti ono što su ustavna prava ljudi i ono što su bila do jučer njihova prava. Iz tog razloga sam dužan podsjetiti sve kolegice i kolege ovdje, posebno u ovom predproračunskom razdoblju jer danas počinjemo raspravu o rebalansu, sutra o proračunu, da u tih 145 naselja živi 5100 i nešto domaćinstava. Tih 5100 i nešto domaćinstava ukoliko se ovako nastavi će se ugasiti. Jer kao što je život bez tvornice, u Slavoniji ili radnoga mjesta nemoguć tako je i život u naseljima bez vode dugoročno nemoguć. Dakle, na području Šibensko-kninske županije imamo 24 takva naselja. Na području Ličko-senjske 23, na području Karlovačke 26, na području Požeško-slavonske 13, na području zadarske 15 i na području Sisačko-moslavačke 15. Sjajno je vidjeti kako izgleda Zadar i u prometnicima i u ukupnoj infrastrukturi ali je tužno i nedopustivo kako izgleda Obrovac. I ne samo Obrovac nego kako izgleda Benkovac i njegova okolna naselja. I stoga pozivamo da se to promijeni a istovremeno pozivamo Vladu i pozivamo nadležno ministarstvo da primjenu Zakona o restrukturiranju vodoopskrbnih područja sa ciljem okrupnjavanja i isporučitelja voda provodi tako da ne provodi, ne realizira planiranu mjeru da se naselja u kojima nema preko 50 stanovnika i u kojima ne postoje uvjeti za ispunjavanje kriterija prema propisanih zakonu da ti u tim naseljima neće biti rekonstrukcije i neće biti gradnje novih vodovoda. Ako je to tako onda mi zapravo veći dio područja RH možemo ugasiti, možemo isključit, možemo im isključit struju, možemo im isključiti vodu kao što smo im više-manje isključili i možemo ih u konačnici reći [[Upadica: Zahvaljujem.]] isključili smo i vas.
Zahvaljujem.
Idemo, idemo na 5., idemo na 5. raspravu, Klub zastupnika SDSS-a poštovana kolegica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS, uvažene zastupnice i zastupnici, u medijskom prostoru ovih dana osim pregovaračkog procesa Vlade i sindikata, prosvjetnih radnika, imali smo prilike čuti svakakve stavove o pitanju manjinskog obrazovanja u RH. Upravo zato koristim priliku da o tome nešto kažem tvrdeći da je neprihvatljivo da se u javnom prostoru o ovoj vrsti obrazovanja govori kao o nakaradnom, stigmatizirajućem, čak i društveno neprihvatljivom, posebno se to odnosi naravno na obrazovanje na jeziku i pismu srpske nacionalne manjine na istoku RH koje postoji uzgred budi rečeno više od 20.g. Kulturna i prosvjetna autonomija garantirana je Erdutskim sporazumom, Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina, Zakonom o odgoju i obrazovanju na jeziku i pismu nacionalnih manjina. Dakle, ovo pitanje je uređeno zakonima naše države i ne predstavlja nikakav ekskluzivitet, već zapravo trebalo bi da predstavlja pravo koje poput drugih nacionalnih manjina konzumiraju i pripadnici srpske nacionalne manjine. Najizraženije kršenje prava srpske nacionalne manjine u kontekstu obrazovanja na jeziku i pismu ogleda se u višegodišnjoj opstrukciji i registraciji manjinskih škola temeljem naprijed spomenutih i važećih zakona, jednako dakle kao što to imaju i pripadnici drugih nacionalnih manjina u našoj zemlji. Potreba za modelom A u kojem se podučavaju društveno humanistički predmeti nadopunjeni ishodima učenja o povijesti i kulturi Srba u RH postoji zato što obrazovanje na dominantnom jeziku i pismu ne obuhvaća ni povijest, ni kulturu, ni književnost koju su pisali Srbi u RH, ali ni povijesnu kulturu, ni književnost drugih manjina u RH, dakle to detektiramo kao ozbiljan nedostatak, kao i obrazovanje na hrvatskom jeziku i obrazovanje na srpskom jeziku i pismu otvoreno je od početka svima i isključivo zavisi od stava roditelja na koje, na koji model će upisati dijete tamo gdje to zakoni osiguravaju. Spomenut ću istraživanje stručnog tima na projektu Integra norm koje je prije nekoliko dana predstavljeno, koje pokazuje da je nastava na manjinskim jezicima i pismima su uglavnom homogene. U nastavi na mađarskom recimo imamo 54% polaznika u kojima, kojima mađarski nije materinji odnosno koji nisu pripadnici mađarske manjine, u nastavi na češkom 46%, a na talijanskom 27%, kao iznimka navodi se nastava na srpskom jeziku i ćiriličnom pismu gdje čak 98% učenika Srbije odnosno svega 2% Hrvati ili pripadnici drugih nacionalnih manjina, taj podatak ne čudi i on je očekivan imajući u vidu društveno političku klimu u kojoj se obrazovanje na srpskom jeziku i ćiriličnom pismu izvodi i na koji način se u njemu u javnosti govori, u takvoj atmosferi u kojoj se ne tolerancija i mržnja prikazuje kao normalno ponašanje, stigmatizira i diskriminira obrazovanje na manjinskom jeziku zapravo dovodi do njegovog potpunog odbacivanja. Činjenica da je u modelu A na srpskom jeziku i pismu 98% Srba govori samo o tome da u hrvatskom društvu još uvijek nema svijesti o tome koliko je naslijeđe utkano u program na srpskom jeziku i pismu irelevantan za cjelokupnu povijest i kulturu RH. Isto tako na određeni način govori o zaziranju i zatvorenosti većine naspram manjine. Što se tiče sugestija da je važno razvijati strategije koje bi pridonijele većoj prihvatljivosti i poželjnosti međugrupnih kontakata, mišljenja sam da ta druženja i aktivnosti ne smiju biti samo svedena na slobodno vrijeme, nego i na odgovornost obrazovanja u institucionaliziranom kontekstu. Da bi djeca se međusobno družila, treba dakle mijenjati društvene okolnosti u kojima odrastaju i u kojima se obrazovanje gradi. U podijeljenim zajednicama u kojima se sjećanje na rat neprestano održava, gdje se Srbi u Hrvatskoj neprestano dehumaniziraju i prikazuju kao prijetnja a ne kao kolege i prijatelji, poznanici, članovi obitelji i sugrađani, jaz među djecom se produbljuje. I ne, nije tu problem u obrazovanju na jeziku i pismu nego u nacionalizmu, retorici i politici koja se na njega oslanja i koja ga promovira te u mjeri u kojoj nacionalizam postaju dominantno u obrazovanju i koji je potican u više etničkim sredinama. Hvala.
Sada je na redu šesti Klub zastupnika, to je Klub zastupnika GLAS-a i poštovana Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, politike koje vodi ova Vlada su dvije različite. Jedna politika je koju vodimo prema van i sliku koju želimo ostaviti Hrvatske u Europi i svijetu, a druga politika je koju vodimo prema unutra. I to ću pokazat na jednom vrlo jednostavnom primjeru. Klimatske promjene su tema koja je hit tema u svijetu ne zato što se ljudi s tim baviti nego zato što su klimatske promjene činjenica. Mi u ovom saboru imamo priliku po prvi put u Hrvatskoj raspravljati o zakonu, posebnom zakonu kojim će biti definirano postupanje glede klimatskih promjena, no bez obzira što je i sjednica UN-a i predsjednica je jučer govorila i govorila je o održivom razvoju to je točka koja je danas u rasporedu peta, to znači u onim kasnim popodnevnim satima. To je trebalo biti odmah prva udarna točka da raspravljamo o klimatskim promjenama i da raspravljamo o tome što zapravo mi činimo svojim malim djelovanjem, što čini Vlada, koje su to politike da se smanji utjecaj klimatskih promjena i jer se velike zemlje s tim bave. Ja sam puno puta čula, pa klimatske promjene, pa što mi tu možemo učiniti, pa u Hrvatskoj nas ima 4 miliona, pa to mi ni nemamo puno. Činjenica je da kad gledate emisije koje imamo CO2 da je Hrvatska tu u odlučnom položaju. Zašto? Zato što imamo situaciju koja je bila iz '90.-tih kad se je, kad su nam se priznala i sva ona ulaganja koja je Hrvatska imala u neke druge zemlje i zato što nemamo industrije i zato je odlično. No, ako ćemo se prema tome tako ponašati neće biti odlično. Jednako tako bi Njemačka mogla reći pa mi smo 4 gospodarstvo svijeta pa što mi možemo učiniti za klimatske promjene to treba učiniti nešto Kina, ako Kina i Amerika ništa ne naprave ne znači ni kod nas to šta ćemo mi činiti, neće značiti puno. Zapravo krivo. Vlade, politike pojedinih zemalja moraju sad voditi politike za ublažavanje klimatskih promjena. Postoje tri vrlo jednostavne stvari koje se već sada mogu napraviti. Prva stvar je vezano uz uvoz automobila, koji se bjesomučno uvoze dizel automobili u Hrvatsku. Hrvatska već sad je groblje starih automobila i jedan problem je što su sad onečišćivači, ali drugi problem je kad se prestanu koristiti njihovo zbrinjavanje je neusporedivo kompliciranije odnosno teže nego zbrinjavanje drugih automobila. To možete učiniti subvencijama za sve one koji uvoze automobile koji su u visokim energetskim razredima odnosno koji su u tom smislu zaista ekološki prihvatljivi. Druga stvar je, Hrvatska je imala tradicionalno dobru građevinsku industriju. U građevinskoj industriji kad se dobije proizvod koji je nastao recikliranjem postojećeg građevinskog otpada ne vidim niti jedan razlog da svojim subvencijama i svojim politikama država to ne podupire i kaže, podupiremo da se u industriji građevinskog materijala koristi otpad, dobiju novi proizvodi recikliranjem i u tom smislu zapravo govorimo o tome kako se Hrvatska bori protiv klimatskih promjena. I treća stvar vam je tema željeznica. Mi govorimo o željeznicama i prođe 3, 4 godine i ponovo govorimo o željeznicama. Druge zemlje EU se apsolutno pripremaju za nove situacije, a to je da se željeznica koristi za prijevoz ne samo robe nego i putnika, da na taj način se što manje koriste automobili, da na taj način se pretvori promet u tračnički promet. Što mi u Hrvatskoj činimo? Imamo jednu željezničku prugu koja je nakon 30 godina će valjda biti obnovljena i moći će se koristiti. I nema tu pomaka. Danas je najnormalnije da netko radi u Milanu, a živi u Bolonji. Bilo bi najnormalnije da netko radi u Ljubljani i živi u Zagrebu, ili da živi u Zagrebu i radi u Beču. Bez željezničkog kvalitetnog prometa to neće biti moguće, ali ako se ne trgnemo i to ne napravimo sad svi oni fondovi EU koji su nam na raspolaganju će se zatvoriti. I stoga zaključno, ne možete ići van i govoriti o klimatskim promjenama i o tome kako se zalažete za to, to morate činiti tu u ovoj zemlji aktivnom politikom, a jedna od stvari da kažemo da zaista o tome dobro mislimo bi bilo dobro da je danas prva točka bio Zakon o klimatskim promjenama. Hvala lijepo.
Sljedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a u ime kojeg će govoriti Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Igrom slučaja ja govorim iza gospodina Čuraja, trebao je biti on iza mene ali se zamijenio sa gospodinom Zekanovićem pa ću ja malo o reformi obrazovanja ali možda iz drugog pogleda, na drugi način s drugom pričom. Kad je riječ o reformi, bilo kojoj reformi, reformi čine 3 stvari. Prva stvar je sadržaj, druga stvar su uvjeti i treća stvar su ljudi. U ovom trenutku u Hrvatskoj je upisano 463 tisuće 888 učenika što u osnovne, što u srednje škole, što je 45 tisuća manje nego što je bilo upisano prije 5 godina. Kad govorimo o sadržaju bilo koje reforme, reformu ne smijete i ne trebate provoditi u laboratorijskim uvjetima, reforma se treba provoditi u stvarnom životu. Ako ste primijetili sve rjeđe se govori, odnosno sve rjeđe oni koji provode tzv. reformu ne govore o reformi obrazovanja nego govore o školi za život. Kad govorimo o sadržaju, sadržaj naravno prvo i osnovno čine nastavni kurikulumi, to su nastavni planovi i programi po kojem predaju nastavnici i profesori koji govori o tome što se uči i zašto, kako se uči, kada se uči i gdje se uči. I kad idete u takvu jednu reformu onda ona treba obuhvaćati sve od vrtićke dobi, preko osnovnih škola, srednjih škola, pa naravno do visokog obrazovanja jer visoko obrazovanje traži zaista još posebno slobodno izlaganje odnosno situaciju koju imamo na fakultetu. Kad se govori o uvjetima tada ne govoriti o laboratorijskim uvjetima nego govoriti o stvarnim uvjetima. Hrvatsku ne čini samo Zagreb, Hrvatsku ne čini samo županije na sjeveru, Hrvatsku čine i Slavonija, čini i Dalmacija pa malo treba pogledati koji su uvjeti tamo i pod kojim uvjetima se tamo radi. I dolazimo do one ključne stvari a to su ljudi. Ljude uvijek zaboravimo, do ljudi je uvijek najmanje stalo. O tome koliko učenika, o tome da je alarmantna situacija, da učenika imamo sve manje. O tome još nešto govorimo ali apsolutno zaboravljamo ljude koji našu djecu su učili i koji našu djecu uče. Zbog toga je zgodno da se, da zaista više ne govori ni resorna ministrica o reformi obrazovanja nego govori o školi za život. I ovo je stvarna škola za život, škola za život koja će naučiti djecu da im oni koji ih trebaju obrazovati svoju pravdu i svoje uvjete za rad traže na ulici. Škola za život koja kaže problem koji imaš možeš riješiti na dva načina, jedan način je ulica a drugi način je iseliti iz ove zemlje u Irsku ili u neku drugu zemlju. Hvala lijepo.
Hvala.
Slijedeća je kolegica Anka Mrak Taritaš, iznošenje stajališta Kluba zastupnika GLAS-a. Izvolite kolegica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, nema nikog tko ne bi volio živjeti u jednoj sređenoj, pristojnoj, otvorenoj zemlji i takvu budućnost želimo Hrvatskoj. I očekujemo i to vidite kroz raspravu koja je danas bila, kroz raspravu koja je jučer bila kad govorimo o obrazovanju svi nekako kažemo važno je obrazovanje i svi se slažemo da je zaista važno imati kvalitetno i dobro obrazovanje. I onda dolazimo do stvarne situacije i svoje izlaganje u ime Kluba GLAS-a ću nastaviti tamo gdje sam jučer stala. Ove godine u visokom obrazovanju je bilo otprilike 42.000 mjesta namijenjeno za djecu, 11.251 mjesto je ostalo nepopunjeno. Ne zato što su maturanti aplicirali pa nisu uspjeli, nego zato što nije bilo djece koja će upisati tih dodatnih 11.251 nepopunjeno mjesto to je otprilike četvrtina. I onda kad uđete malo u statističke podatke zapravo mi je sve jasno. 2015. godine je otprilike 36.000 maturiralo, bilo je 35.000 mjesta na fakultetima, 2018. 32.000 je maturiralo na mjesta na fakultetima je bilo 39, a 2019. je 39.626 djece završilo srednju školu, od toga je državnu maturu položilo 30.146, a mi imamo 42.000 mjesta na fakultetima. Gdje je nesrazmjer? Jedna je u tome što je i, što su iseljene obitelji, što su djeca otišla i negdje druge ili studiraju i rade. Druga stvar je ono što plaćamo iz državnog proračuna, jučer je bila rasprava o izvršenju državnog proračuna plaća se za ovih 42.000 mjesta iz razloga što su nešto, neki postali zbog političkih trgovine, nije nešto postalo sveučilište pa onda u političkoj trgovini je HDZ pristao na neke stvari koje prije ne bi pristao i neki fakulteti su još dobili određene benefite koje prije nisu bile. Ali mi u ovom trenutku nemamo nekog tko će upisati to. Dakle, problem treba rješavati sada, ne rješavati za dvije ili tri godine jel zapravo iz državnog proračuna plaćano nepopunjena mjesta na fakultetima koje nema tko popuniti. Ono što je još vrlo alarmantno, a to je da je broj palih učenika na maturi u godini 2009./2010. bilo 105 ili 0,8%, 2016./2017. je bilo 425 ili 3,3%, a u školskoj godini 2018./2019. broj djece palih na maturi je bilo 1.100 ili 10%. Ono što bi bio zadatak nadležnog ministarstva i ministrice da vidi zašto je 10% djece ove godine palo na maturi. Zašto je taj broj tako značajno porastao? U čemu je problem? Da li pitanje na maturi se postavljaju i rade program neko ko ne sudjeluje u srednjoškolskom obrazovanju? Srednjoškolsko obrazovanje nam je zasigurno onda u nekakvom problemu odnosno pitanje kako se ta djeca obrazuju. Ako želimo imati kvalitetno obrazovanje onda na to sve trebamo odgovoriti. Nisam nigdje imala priliku vidjeti odgovor što ministarstvo čini vezano uz smanjenje broja kvota na fakultetima jer to u ovom trenutku treba napraviti jel nema tko upisati fakultete. Nema tko iz razloga što je Hrvatska na dnu po broju stranih studenata koji kod nas studiraju. Recimo 0,17 stranih studenata studira u Hrvatskoj na tisuću stanovnika, a u Češkoj vam je to 4,18 ili u Estoniji 2,48. Dakle, nemam od domaćih djece ko da upiše, nismo interesantni za strane, a obrazovanje nam je takvo da nam je svake godine povećan broj djece pada na maturi. Zaista je stanje alarmantno.
Hvala vam kolegice.
Sada je na redu Klub zastupnik GLAS-a i poštovani kolega Goran Beus Richembergh, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče. Naš premijer Andrej Plenković u nekoliko navrata i to ovdje u Hrvatskom saboru žestoko se obrušio na neke zastupnike i neke stranke optužujući ih za populizam. Deklarirao je svoju alergiju na populističke ideje, međutim u naravi upravo je on taj koji hrani populizam u hrvatskoj politici. Evo već nekoliko dana ili tjedana otkad je krenula ta priča, zabavljamo se a zabavljat ćemo se još nekoliko tjedana uglavnom kroz predsjedničku kampanju o tome treba li ili ne treba resetirati državne praznike i blagdane u RH. To je očito sada najvažnija stvar koju trebamo riješiti i to pod hitno u Hrvatskom saboru neovisno o tome koji su argumenti posrijedi. S jedne strane nameće se nam se 30. svibnja koji je zapravo jedan od dva najvažnija datuma u povijesti HDZ-a, naravno paralelno i Hrvatskoga sabora jer tada je konstituiran Sabor kao višestranački parlament nakon nekoliko desetljeća. No, nama se ovdje nameće jedan interes HDZ-a kao interes države. S druge strane, zaboravlja se da mi već imamo Dan državnosti i to u čast 25. lipnja 1991. g. kad je upravo ovaj Hrvatski sabor donio odluku o neovisnosti i samostalnosti RH. Dakle, sve ima svoju logiku ali eto, opet se izvrće cijela priča kako bi se imali čime zabavljati u predizbornoj kampanji. S druge strane, Građansko-liberalni savez upozorava da postoji čitav set tema koje su iznimno važne i kojima se treba baviti i parlament i Vlada. Jedna od stvari koje želimo podcrtati ovdje je trenutna situacija na hrvatskom tržištu rada s jedne strane, s druge strane tiče se naše demografije, s treće strane tiče se funkcionalnosti čitavih sektora u hrvatskom gospodarstvu. Ovoga časa kao što znadete, odljev radne snage poprima već vrlo, vrlo ozbiljne razmjere, govori se od 380 000 ljudi koji su otišli nakon našeg ulaska u EU, među njima su mnogi ljudi koji su stručni, koji su visoko obrazovani ali i o kojima ovise čitavi sektori. Dakle bjelodano je da ovoga časa zanati, isto tako građevinarstvo, turizam, ugostiteljstvo i medicina odnosno naš zdravstveni sustav pate od velikog nedostatka ljudi upravo zbog odljeva. Vi ovoga časa ako imate bilokoji kvar u kući, dakle tiče se električara, vodoinstalatera, podopodlagača ili biločega drugoga, morate čekati na te intervencije kao da ste se zapisali u hrvatskoj bolnici na MR. Imamo tvrtki koliko smo imali prije ali zaposleni koji rade u njima i bave se time, bar jedno tri puta manje. S druge strane, hrvatski zdravstveni sustav pati od kroničnog nedostatka liječnika i medicinskih sestara i to je trend koji će se sve više pogoršavati. S treće strane, ugostiteljstvo i turizam također već sad imamo slučajeve ove sezone da veliki broj ugostiteljskih objekata uopće nije radio ujutro i preko dana nego samo popodne i navečer jer više nema radne snage. Mi moramo biti svjesni da su rezervoari iz kojih možemo crpiti i sezonce i one druge koji nam nedostaju, sve uži i uži i da nije dobro da o tome razgovaramo u svibnju ili lipnju jer je prekasno, ovoga časa treba o tome razgovarati i omogućiti poduzetnicima da slobodno, bez ikakvih kvota, na temelju svojih potreba, pokreću postupke za izdavanje radnih dozvola i uvoz radne snage tamo gdje je to potrebno. Dakle nemojmo čekati zadnji časak, ovoga časa treba liberalizirati to stanje, ukinuti kvote i dozvoliti poduzetnicima da slobodno privlače radnu snagu kako bismo sačuvali vlastito gospodarstvo. Ako turizam i ugostiteljstvo ovog časa čine 20% BDP-a, ako imamo čitave sektore koji su nam pred kolapsom jer nema tko raditi, onda dajte da na vrijeme reagiramo jer to je pitanje budućnosti, to je pitanje tko će nam puniti proračun, to je pitanje tko će puniti fondove iz kojih se crpe mirovine i zdravstveno osiguranje, ne smijemo prema tome imati nonšalantan odnos. To su prave teme, nemojte nas svađati oko toga kad je bio Dan državnosti odnosno imamo li ga ili nemamo nego dajte da se spasi hrvatsko gospodarstvo i da se zaustavi odljev radne snage. Sad imate situaciju da naše okolne zemlje za veće plaće naravno isisavaju ogroman broj naše sezonske radne snage i bit će još i još gore. O tome treba razgovarati, o tome treba razmišljati i Vlada je ključna u povlačenju takvih poteza koji će omogućiti da se ovi problemi na vrijeme rješavaju, hvala lijepo.
Sada je na redu Klub zastupnika GLAS-a i poštovana kolegica Nada Turina Đurić. Izvolite. Samo da, zbog rasporeda da znadete, znači u 10 i 30 ćemo krenuti sa izvješćem Vlade pa je moguće ako ranije završimo da ćemo 10-tak minuta onda imati stanku. U 10 i 30 uglavnom krećemo sa ovom točkom.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege budući da nažalost glavna tema proteklih 24 sata je hrvatsko pravosuđe i mi u ime građansko liberalnog saveza imamo potrebu danas reći nekoliko riječi o ovom nemilom događaju, koji nažalost nije prvi nemili događaj u našem sudstvu ili možda bi ga bolje bilo nazvati ekscesom, nego nemilnim događajem koji govori o tome u kakvom stanju je ne samo sudstvo nego društvo i država u cjelini i to je ono što je žalosno, ono zbog čega se već 2 dana ljudi u RH osjećaju neloše, nelagodno, nesigurno jer u pitanju su sudovi, u pitanju su suci koji donose loše odluke. Ovih dana se naravno otvorilo i pitanje da li se smijemo kao politika petljati odnosno govoriti o tome što i kako rade sudovi? Već odavno smo trebali početi puno oštrije govoriti o tome iako sam osobno zagovornik vrlo oštre podjele vlasti i potpune neovisnosti sudstva, osobno sam zagovornik, a i stranka koju predstavljam. Međutim, kad sudstvo klizne na ovaj način kao što je kliznulo u RH onda tko nego politika, tko nego ovaj, ovo tijelo znači HS koji je zakonodavac prema zakonima koje donosi ovaj HS, suci sude. Tko bi trebao reći da ovo što se događa nije dobro, koji je davno trebao reći da što se događa nije dobro i da to treba zaustaviti, možda sami suci jer vidimo u ovih proteklih 24 sata kako sa pozicija vrha vlasti, izvršne vlasti, HDZ-a koji je birao većinu sudaca, budimo tu sasvim sad otvoreni, većinu sudaca u RH je ustvari direktno izabrao HDZ. Takvi suci sude maloljetnicima, u ovom slučaju su i žrtva i počinitelji maloljetnici, morate razumjet ogorčenje ne samo politike koja možda to nekad koristi za svoju samo promociju, morate razumjeti ogorčenje cijelog građanstva, normalnog građanstva u RH koji gleda ovo što se događa zadnjih 24 sata. GLAS je predlagao svojevremeno neke zakone kojima bi se upravo ovaj sustav sudstva koji se odnosi na mlade, popravio, da se osnuju regionalni sudovi, baš obiteljski sudovi za procese prema mladima. Nažalost nije se ni razmatralo, ne samo da odgovor je došao otprilike to nama ništa ne treba. Kolko tako nešto treba evo pokazalo se na ovom primjeru. Zašto su se svi digli? Pa zato jer je ovo primjer koji uistinu dira svakoga. Znate to što neki Mamić koji je osuđen može pobjeć u BiH, to i dira i ne dira baš svakoga u RH, ali svatko od nas ima dijete, svatko ili većina nas ima djecu, većina nas ima neke mlade u svojoj najbližoj okolini koje boli, koje su mu sve na svijetu. Ja uopće ne mogu zamislit majku nakon ove odluke koja je donešena neki dan i oca te djevojčice. Tu situaciju u kojoj oni valjda trebaju pobjeć iz RH, tako im čini mi se neki savjetuju, zar iz RH svi normalni i pošteni i moralni ljudi moraju otić ili će otić zato jer mi nismo u stanju adekvatno reagirati, ljudi moramo se probuditi, morali smo se probuditi još davno prije, al mislim da je stvarno ovaj primjer bio zadnji tren. Hvala.
Sa izuzetnim zadovoljstvom sad molim gđu. Anku Mrak-Taritaš da uzme riječ. Tako da promijenimo ton.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Ovo jutro je počelo dosta neobično, tako da sam ja imala u jednom trenutku neodoljivu želju da svoj slobodni govor posvetim stanju u Zagrebu gdje u trgovini ne možete naći bordo torbu koju sam jučer tražila pa nisam uspjela naći, ali zaista neću tako iskoristiti ovih svojih 5 minuta jer zaista ne želim pretvoriti ovu govornicu i ovaj Sabor u nešto što ne treba i što u javnosti pruža ružnu sliku svih nas. Ali slobodni govor ću posvetiti stanju u pravosuđu. Danas smo krenuli s pravosuđem i zasigurno ćemo i završiti s pravosuđem. Neovisnost hrvatskog pravosuđa ne smije i ne može biti alibi i nekakva krinka za nerad, nered i nesposobnost. Naše pravosuđe uzrok je nepovjerenja ljudi u državu i dobrim dijelom je zasluženo za neodlučnost investitora da ulažu u našu zemlju. Mi u stranci GLAS smo predložili da jedan od načina na koji to možemo riješiti a Vlada naravno kontinuirano odbija, to je jasni kriterij za ocjenu za rad sudaca. I cijenimo da je to prvi korak. Što bi bili ti jasni kriteriji? Ti jasni kriteriji bi bili da se točno zna koji sudac, koliko predmeta radi, da se definiraju način na koji se može kvalitetan rad nagraditi a nerad i nered sankcionirati. Da se to propiše zakonom a ne diskreciji Državnog sudbenog vijeća. Naš prijedlog predviđa mogućnost, povećanje plaća sucima za 30% i to onima koji savjesno obavljaju svoj posao a sankcije onima koji to ne rade s mogućnošću da se i udalji s dužnosti u najtežim situacijama. Zašto je tome tako? Dakle mi imamo rezultate Europske mreže sudbenih vijeća iz 2017. 43% naših sudaca, dakle oni su sami dali ocjenu kažu da se suci ne imenuju na temelju sposobnosti i iskustva nego na temelju nekih drugih kriterija. U EU kada su se suci ocjenjivali tako su se ocijenili njih 25%. A isto tako 55% sudaca smatra da suci napreduju po nekim drugim osnovama a ne na temelju sposobnosti i iskustva. Ti su podaci strašni. Ti podaci govore i o tome da su suci i sami svjesni problema i ovo je vapaj samih sudaca da se taj problem hitno riješi, odnosno da imenovanje i napredovanje sudaca bude po jasnim, unaprijed propisanim kriterijima. I to je bio prijedlog, odnosno dio prijedloga stranke Građansko liberalni savez. Na hrvatskim sudovima u ovom trenutku imamo 10 tisuća predmeta koji su stariji od 10 godina. U javnosti je naravno jedan zastrašujući slučaj izazvao veliku pozornost. Otprilike prosjek koji smo uspjeli dobiti 6,5 godina je prosjek kojim se rješavaju predmeti vezani uz silovanje, oni koji su počinitelji dobivaju manje nego što su ti predmeti na sudovima. Vidjeti ćete danas će biti izvješće koje govori o tome da je 300 dana potrebno za rješavanje predmeta u građanskim i kaznenim postupcima. Ono što nas ocjenjuje EU govori o sljedećem, da smo najgori u EU po broju neriješenih predmeta, da je dostupnost on line informacija u pravosudnom sustavu katastrofalna, da smo među zadnjima po standardima informiranja o stanju predmeta i on line dostupnosti obavljenih presuda. Među tri najgore članice EU smo i po dostupnosti obrazovanja za suce. Stoga, slušajte suce, slušajte 55% sudaca koji su rekli suci napreduju po nekim drugim osnovama, ne napreduju na temelju sposobnosti i iskustva. I dok tako bude mi ćemo i dalje imati presude koje su zastrašujuće, presude koje govore o tome da u Hrvatskoj u pravosuđu nešto ne štima. Hvala.
Hvala vam lijepa.
Idemo na iduću raspravu, poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš, Klub zastupnika GLAS-a, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS, kolegice i kolege, u javnom hrvatskom prostoru u posljednje vrijeme imamo neke stvari koje se dešavaju, koje se redovito ponavljaju i koje čak više ni ne zabavljaju hrvatsku javnost, građane koji će jednog dana izaći na izbore i na listiću koji dobiju će zaokružiti neko ime ili neku stranku. Imamo predsjednicu koja je odlučila svoju kampanju vezano uz slijedeći mandat koji je 2020./2025.g. bazirati na temi jogurta, na temi željezne zavjese i na temi golog otoka. Imamo proračun koji je na vratima gdje su što jasne, što nejasne, što tajne poruke koalicijskih partnera vladajućoj stranci, u koaliciji najjačoj stranci, podržat ću proračun iz ovog razloga, iz onog razloga. Postoji jedna uzrečica koju ja neću ovdje koristiti, ali čemu čuđenje, to jednostavno je tako. Jednako tako je cijelo vrijeme i rasprava o GUP-u Grada Zagreba koji je jedan, ja bih rekla, apsolutno nedopustiv dokument koji g. Bandić kao koalicijski partner g. Plenkovića će s tim ucjenjivati proračun i ucjena je postalo nešto što je apsolutno u političkom životu RH nešto što se normalno koristi i oni koji najviše govore da nisu ucijenjeni zapravo najviše ucjenjuju jedni druge. Ali ispod svega toga, ispod radara sveg tog, još se dešava jedan proces. Graditeljstvo ili građevinarstvo je nešto što je u RH tradicionalno, nešto što se dobro radi, nešto što je dobar proizvod. 5000 šefova gradilišta će prestati biti članovi komore samo zato što plaćaju članarinu 125,00 kn mjesečno i pod krinkom uštede od 125,00 kn mjesečno ćemo reći da nam ti ljudi ne trebaju. Pri tom, ako se nešto desi za vrijeme građenja, nakon građenja postoje 3 osobe koje će MUP isti čas privesti i koje će odgovarati za to. Prvi će biti projektant, drugi će biti šef gradilišta i treći će biti nadzorni inženjer. Cijela struka kaže, nemojte to raditi, nemojte donositi te zakone, nemojte pripremati te zakone, nemojte nam raditi štetu. Ta šteta ima i korak dalje. Sad dopusnice da bilo tko od tih kolega mogu ići raditi u ostale zemlje EU izdaje komora kojoj oni pripadaju. Sada užurbano svi traže te dopusnice jer će ići raditi van. Ali nakon donošenja zakona imamo sljedeći slučaj. Netko tko radi vani i tko će doći tu kao šef gradilišta neće više trebati proći nikakvu provjeru. Ono što je bila kod nas tradicija, ono s čim smo se mogli ponositi, ono što smo rekli kad se srušio vijadukt iznad Genove, pa smo rekli, to se kod nas teško može desiti, dobro smo regulirani, dobro vodimo računa, imamo kvalitetnu gradnju, imamo dobar nadzor, što će biti u budućnosti, ne znamo. I iza svega ovog što puni prostor, ti ljudi neće izaći van. Ti ljudi neće stajati na Markovom trgu ispod predsjedničkih ureda i vikati zašto. Jer su na gradilištu. Zašto? Jer rade. Zašto? Jer su radili prije i radit će poslije, ali samo da čujemo jedan jedini suvisli razlog zašto mijenjamo zakone koji su dobro regulirali i oni koji rade po tim zakonima kume i mole, nemojte nam mijenjati zakone, zakoni su nam dobri, uveli su nam red u struku, uveli su nam red u način poslovanja, no mi svi odgovori su ušteda. Ušteda je od 125 kn za jednu osobu na razini mjesec dana. Pritom svi oni imaju police u iznosu od milijun kuna za štetu koju eventualno netko napravi. Te police su za investitore. Takvim zakonom, tko će na kraju stradati? Investitori i investicije.
Hvala.
Prelazimo na slijedeće iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika GLAS-a poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjene kolegice i kolege imamo još jednu u nizu tema u kojima je ljudima u Hrvatskoj voda došla do grla. Radi se o problemu stanovanja, pogotovo za mlade ljude koji se tek trebaju osamostaliti i započeti život izvan roditeljskog doma. To je nažalost većini mladih ljudi u Hrvatskoj nedostižno, o tome ne trebamo nagađati, ne trebamo gatati, podaci koje imamo su neumoljivi i kažu slijedeće. 48,6% stanara u unajmljenim stambenim prostorima u Hrvatskoj je preopterećeno troškovima stanovanja. Što znači preopterećeno? To znači da više od 40% ukupnog godišnjeg prihoda troši se na stanovanje šta je prosjek i EU, samo da otprilike vidimo jesmo 26,3% što znači da smo po tome 4 najgori u cijeloj uniji. Četvrti najgori smo i prema prenapučenosti stambenog prostora u gradovima odnosno jednostavnim jezikom kad govorim u jednom stanu živi nekoliko generacija to nam je sigurno poznato iz primjera koji vidimo oko sebe a jednako tako i broj stambenog prostora po jednoj osobi je puno premali u odnosu na ostale zemlje članice EU-a. Ono što svi podaci do kojih možemo doći govore o činjenici i ono što jednako tako kad se okrenemo oko sebe i vidimo, vidimo da nemamo suvisle, potpune, jasne stambene politike. Nemamo na razini država ali nemamo ni na razini općine i gradova. Kad govorimo o decentralizaciji, često su nam usta puna decentralizacije u ovoj govornici, onda je jedna od tema decentralizacije sigurno i stambena politika jer se stanovanje može razvijati u općinama i gradovima. Stanovanje je jedno od osnovnih potreba svakog čovjeka i ako to ne štima, neće štimati ni sve ostalo. Kad se kunemo u demografiju a kunemo se u demografiju, stanovanje je jedno od većih problema i mladi ljudi kažu da se što kasnije odlučuju za zajednički život a i za roditeljstvo i kad trebaju staviti na listi šta je problem, stanovanje je jedno od problema. Kako smo se mi u posljednje vrijeme odnosno ja bih rekla u posljednjih nekakvih 20, 30 g., kako smo rješavali problem stanovanja. Prvo smo rješavali prodajom društvenih stanova na kojem je postajalo stanarsko pravo što zapravo iskreno rečeno, nije rješavan stanovanja. Krenuli smo s projektom POS-a. Svaki projekt koji je zamišljen, treba se dorađivati, treba se razvijati, treba se dograđivati, to je bio jedan dobar projekt koji očito u posljednje vrijeme je zamro odnosno nije ušao u neku višu fazu ali smo se odlučili za subvencije stambenih kredita koji imaju ograničeni doseg što se tiče mjere ali ono što nam s druge strane svi stručnjaci govore i bilo bi zaista u najmanju ruku mudro da ih poslušamo a to je da je ta mjera značajno doprinijela rastu cijena nekretnina u Hrvatskoj. To nam pokazuju podaci, svaki put kada se najavi da kreće program, imamo eksploziju cijena ali ono što imamo, imamo i slučaj podstanarstva gdje podstanarstvo i pri tom govorim na ono što je interes a to je glavni grad i prostor u more, raste do vrtoglavih razmjera. Apsolutno su cijene krenule, otišle u nebo ne samo ako želite kupiti nego ako želite i unajmiti stan. Stanje u jednom trenutku a mislim da je to ovaj trenutak postalo neizdrživo. I mi nekako očekujemo da najproduktivniji dio našeg društva od onih koje očekujemo da na svojim leđima nose teške terete i gospodarski i demografske obnove Hrvatske a situacija je da si ti ljudi ne mogu priuštiti pristojan stan. Stoga trebamo pametnim i osmišljenim politikama riješiti i problem najma stanova. I to je jedan od način na koji to možemo napraviti. imali smo priliku vidjeti kroz protekla dva danas da se je premijer susreo sa gradonačelnikom glavnog grada i zaista deklarativno, strašno puno brinu o natalitetu ali nažalost o takvom projektu na tom sastanku nisu mogli govoriti očito od svih ovih važnih tema, do toga nisu stigli. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici.
Idemo na 3. raspravu, Kluba zastupnika GLAS-a, poštovani kolega Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, na tragu teme koju je otvorio kolega Mirando Mrsić želim u ime Kluba Građanskog liberalnog saveza protestirati protiv prakse Vlade RH u ovom mandatu g. Andreja Plenkovića zbog krajnjeg licemjerja jer prije nešto više od možda mjesec dana, kad smo ovdje u Visokom domu raspravljali o izmjenama zakona kojim se regulira sustav države uprave, uvjeravali su nas da je smanjenje broja pomoćnika odnosno ukidanje te dužnosti zapravo na tragu smanjenja državne uprave i ukupnoga aparata, a sada vidimo da to ne samo da nije tako jer se umjesto 88 pomoćnika sada traži 97 ravnatelja uprava. Naravno, pokušava nam se poturiti jedan protuargument a to je da postoji puno više uprava nego što je pomoćnika i da sada ona mjesta koja dosad nisu upražnjena su oglašena na natječajima. Međutim, radi se o refleksiji jednoga starog modela, a to je da se proširi mogućnost nosim sistematizacijama radnih mjesta i da se zapravo državna uprava širi kao hobotnica, kao poplava. Upozoravam odnosno ponavljam upozorenja svih onih koji su analizirali odnos našega sustava državne uprave, ne samo prema broju stanovnika koji se smanjuje nego i prema veličini zemlje i prema ovlaštenjima pojedinih tijela, državnih upravnih tijela da naša državna i lokalna samouprava prema konzervativnim procjenama ima najmanje 25% više zaposlenih nego što je doista potrebno i to u eri kada ulazi digitalizacija u sustav, kada se mnoga radna mjesta zapravo trebaju anulirati zbog toga a mi povećavamo broj zaposlenih u državnoj i lokalnoj samoupravi i to u času kada tržište rada vapi za radnom snagom, kada Vlada donosi mjeru jedinu moguću u ovom času a to je ukidanje kvota za uvoz stranih radnika jer na domaćem tržištu rada ne može pronaći dovoljno radne snage a najmanje 1/4 njih koji rade sada u državnoj i lokalnoj samoupravi, rade na fiktivnim, izmišljenim radnim mjestima, u principu ne rade ništa i da sutra ne dođu na posao, to nitko ne bi primijetio. Ja garantiram jer znam situaciju iz svoga grada kad sam otišao sa mjesta zamjenika gradonačelnika, tamo je radilo 92 ljudi, sada ih radi više od 200. U međuvremenu grad nije dobio nijedno novo ovlaštenje. Tada da nije 1/3 ljudi došla na posao, nitko to ne bi znao a sada kad ih je još 100 više, postavlja se pitanje šta uopće rade? I imamo disbalans, dok u nekim segmentima državne uprave, recimo u veleposlanstvima, recimo u policiji jer preuzimajući obveze uspostave schengenske granice, mi imamo drugačiji tip obveza i u kadrovskom smislu pa policija sada mora angažirati i umirovljene policajce da bi ispunila svoje zadaće. Dakle s jedne strane imamo nedostatak a s druge strane, ogroman broj viška. Ali to je način uhljebljivanja, to je način kupovanja političke naklonosti, to je način kupovanja nečije podrške na izborima. To nije dobro jer to samo dokazuje da HDZ kad govori o depolitizaciji državne i javne uprave, zapravo radi sasvim suprotno. Svi ti ljudi o kojima je ovdje riječ, njih 97, u odnosu na onih 88, uglavnom dolaze iz kruga ljudi koji podržavaju HDZ ili su njihovi članovi. Na to treba upozoravati i treba upozoriti dakle da samo ona Vlada, samo ona administracija koja pristane odmah u prvih 6 mj. svoga mandata srezati državnu upravu i srezati lokalnu samoupravu, za najmanje 25% ljudi, pod 1 stvarno misli dobro ovoj zemlji, 2. stvarno misli dobro gospodarstvu ove zemlje jer nije normalno da gospodarstvo ima manje zaposlenih nego što je umirovljenika i nego što je onih koji rade u državnoj upravi. I da se zapravo napravi pravi balans između onih koji u državnoj upravi i lokalnoj samoupravi stvaraju novi vrijednost obavljajući poslove koji se naplaćuju, ipso facto od komunalnih redara pa naviše, da se zapravo množi broj onih za koje se uopće ne zna što rade. U tom smislu najavljujem pitanje, pozvat ću se na Zakon o pravu na pristup informacija, koliko ljudi radi u Hrvatskom saboru kao službenici i otkad i po kojoj stručnoj kvalifikacijskoj spremi pa da vidite na nas 151 koliko zapravo ljudi dolazi u ovu kuću. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na 4. raspravu, a pardon, imamo povredu Poslovnika, kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Povrijeđen je čl. 238., imao sam namjeru pločicu podignuti kad govori g. Mrsić ali sam računao da on ionako mnoge stvari zaboravlja ili priča o onome što ne zna pa onda nisam digao pločicu međutim sada istu stvar ponavlja g. Beus Richembergh. Pa vajda je vama jasno g. Beus Richembergh i g. Mrsiću da se može raspisati natječaj samo za ono što je sistematizirano, to što je 10 pomoćnika ministara manje nego što je raspisano natječaja, to je iz jednostavnog razloga što u međuvremenu su neki dali ostavku, neki su otišli i manje je pomoćnika ministara nego što je ih trebalo biti u sistematizaciji imenovano. Zahvaljujem.
Kolega Bačić, ovo nije bila povreda Poslovnika, ovo je bila replika i dobivate opomenu. Prelazimo sad na dnevni red. Prva točka danas: - Konačni prijedlog Zakona o mehanizmima rješavanja poreznih sporova u Europskoj uniji, drugo čitanje, P.Z.E. br. 637; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Pa bih molio predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje. S nama je poštovani Zdravko Zrinušić državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Danas se pred vama nalazi Konačni prijedlog Zakona o mehanizmima rješavanja poreznih sporova u Europskoj uniji. Rasprava u svezi prijedloga zakona zaključena je 30. svibnja ove godine a Hrvatski je sabor na svojoj 12. sjednici održanoj 14. lipnja donio zaključak kojim prihvaća prijedlog zakona dok se sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja upućuju predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. U tom smislu Vlada RH je 11. srpnja utvrdila ovaj konačni prijedlog zakona a inače zakon kao što je i uvodno rečeno predstavlja implementaciju Direktive vijeća EU br. 2017/1852 od 10 listopada 2017. o mehanizmima rješavanja poreznih sporova u EU. Cilj donošenja same spomenute direktive je usmjeren na uklanjanje ili ograničavanje negativnih učinaka dvostrukog oporezivanja dobiti poduzetnika u različitim državama članicama na prekogranična ulaganja. Primjena sadašnjih mehanizama rješavanja sporova u EU nije jedinstvena te vrlo često nema obveze za države članice da osiguraju pravodobno i učinkovito rješavanje sporova što posljedično stvara nestabilno okruženje kako za porezne obveznike tako i za sama porezna tijela. Naime, trenutno između država članica već se primjenjuju određeni mehanizmi rješavanja sporova povezanih sa dvostrukim oporezivanjem pa je najčešće to u primjeni u smislu dogovora o okviru Ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja a povezani znači ujedno i sa arbitražnom konvencijom EU o sporovima povezanim sa transfernim cijenama, to je inače konvencija još iz 1990. godine. Međutim ta dva instrumenta imaju nekoliko nedostataka u smislu samog opsega djelotvornosti i učinkovitosti. Naime dostupne informacije država EU pružaju i dokaze u slučajevima kad je pristup zajedničkom dogovaranju uskraćen, postupci blokirani ili kasne ili je opterećenje poreznih obveznika zbog ispunjavanja porezne obveze previsok. Negativni učinak tih nedostataka povećava se zbog globalizacijskih trendova pokrenutih rastu prekograničnih transakcija i složenosti poreznih pravila. Kako bi se našlo najbolje rješenje koje bi države članice preuzele u svoje zakonodavstvo donesena je spomenuta direktiva kojom će se postojeći mehanizmi z a rješavanje sporova povezanih sa dvostrukim oporezivanjem u EU kombinirati sa obvezujućom arbitražom. Ovakav pristup ... [[Govornik se ne razumije.]] tijekom savjetovanja na nivou EU opću potporu interesnih skupina poduzetnika, nevladinih organizacija, privatnih osoba i ostale zainteresirane javnosti te brojnih država članica. Dakle cilj implementacije direktiva Vijeće EU je poboljšati mehanizme rješavanja sporova povezanih sa dvostrukim oporezivanjem u samoj EU kako bi se osiguralo učinkovito i djelotvorno rješavanje sporova u slučaju dvostrukog oporezivanja uz potpuno uklanjanje dvostrukog oporezivanja kao krajnjeg cilja. Naglasak je dakle na poboljšanju postojećih mehanizama s ciljem stvaranja razumnog vremenskog okvira za postupak ujednačenog i šireg područja primjene u EU te na povećanju učinkovitosti i sigurnosti u pogledu provedbe postupka rješavanja sporova i u pogledu tzv. završne odluke koja je predviđena ovim konačnim prijedlogom zakona. Ovakvim rješenjem treba se stvoriti dodana vrijednost za pravnu stečevinu EU u području oporezivanja posebno u okviru transfernih cijena u smislu učinkovitosti i izvršivosti. Prema ovom konačnom prijedlogu zakona svaki porezni obveznik koji je rezident u državi članici na čije oporezivanje izravno utječe i predmet spora ovlašten je podnijeti prigovor u vezi sa predmetom spora nadležnom tijelu države članice zahtijevajući njegovo rješavanje. Samo nadležna tijela u pravilu je nadležna porezna uprava ... [[Govornik se ne razumije.]] države članice. Odredbe ovoga konačnoga prijedloga zakona odnositi će se na sve prigovore podnesene od dana stupanja na snagu ovoga zakona. U svezi sa ... [[Govornik se ne razumije.]] spora u poreznoj godini koji počinje 1. siječnja 2018. g. ili nakon toga, a koji predmeti spora se odnose na dohodak, dobit ili kapital ako to prouzrokuje, dodatnu poreznu obvezu ili povećanje porezne obveze ili poništenje ili smanjenje gubitaka koji su se mogli koristiti za smanjenje porezne obveze. U suštini sam proces ide inicijalno u smislu podnošenje prigovora od strane poreznog obveznika koji se može podnijeti u roku od 3 godine od primitka prve obavijesti o postupcima koji imaju ili će imati posljedice za poreznog obveznika, a koji nisu u skladu s međunarodnim ugovorom ili konvencijom neovisno ima li porezni obveznik pristup pravnim sredstvima, ... [[Govornik se ne razumije.]] nacionalnim pravom bilo koje države članice. Postupak rješavanja sporova temeljem ovog konačnog prijedloga zakona odvija se u dvije faze. U prvoj, nadležna tijela država pokušavaju riješiti spor zajedničkim dogovaranje, ako to ne uspiju u propisanom roku, onda u drugoj fazi porezni obveznik može zahtijevati osnivanje arbitražnog tijela koje će riješiti spor. Inače, ova prva faza predviđa se zakonom da traje 2 godine. Iznimno i samo iznimno može se dodatno produžiti rok za 1 godinu, a što se tiče rješavanja arbitražnog tijela, on rješava u roku 6 mjeseci, iznimno, može se taj rok produžiti za dodatno još 3 mjeseca. Dakle, uz procesne odredbe ovaj konačni prijedlog zakona u sebi sadrži propisane rokove za postupanje poreznih obveznika i nadležnih tijela u obje faze postupka. Ako se zajedničkim dogovorom nadležnih tijela nije u roku 2 godine uspio pronaći sporazum o načinu rješavanja predmeta spora, tada na zahtjev poreznog obveznika nadležna tijela trebaju osnovati savjetodavno povjerenstvo koje će rješavati spor. Inače, povjerenstvo se sastoji od neovisnih uglednih osoba koje predlože nadležna tijela odnosnih država članica te od predstavnika svakog nadležnog tijela. Umjesto savjetodavnog povjerenstva, države članice mogu osnovati i alternativno savjetodavno povjerenstvo za rješavanje spora koje može biti osnovano i u obliku stalnog odbora. Ovo povjerenstvo, za razliku od prethodnoga, može po potrebi primjenjivati bilo koji drugi postupak ili tehniku rješavanja spora kako bi predmet spora riješio na obvezujući način. Nakon što savjetodavno povjerenstvo ili alternativno savjetodavno povjerenstvo za rješavanje spora dostavi svoje mišljenje nadležnim tijelima odnosno svih država članica, ista su obvezna dogovoriti se o načinu rješavanja predmeta spora u roku od 6 mjeseci putem malo prije spomenute završne odluke. Naime, nadležna tijela mogu donijeti završnu odluku koja odstupa od mišljenja povjerenstva, međutim, ako ne uspiju postupci sporazuma o tome, o načinu rješavanja predmeta spora, to ih mišljenje obvezuje. Razlika je što se tiče razlika u odnosu na tekst prijedloga zakona u prvom čitanju i ovoga konačnoga prijedloga zakona, a u cilju poboljšanja njegovih odredbi. U tekstu konačnog prijedloga zakona unijete su određene novotehničke dorade izričaja te dorade i korekcije pojedinih odredbi teksta zakona, sukladno primjedbama Odbora za zakonodavstvo HS-a u održanoj raspravi tijekom prvog čitanja te mišljenjima nadležnih tijela koja su dana u redovitoj proceduri. U tom smislu nastavno ću kratko iznijeti značajnije dorade i korekcije odnosno u čl. 10 preciznije je definiran izbor predsjednika savjetodavnog povjerenstva, odnosno ako se članovi povjerenstva dogovore drugačije, propisano je da je predsjednik osoba koja obavlja dužnost suca bilo kojeg suda države članice EU. U čl. 11 precizirane su neovisne ugledne osobe koje imenuje hrvatsko nadležno tijelo te je precizirano da o tome hrvatsko nadležno tijelo izvješćuje EU komisiju. Nadalje u čl. 12. radi preciznijeg izričaja, izmijenjen je odnosno dorađena odredba st. 3 koja govori o vrstama i tehnikama arbitraže, potom izmijenjen naziv glave V. na način da je tekst EU komisija, uloga EU komisije i administrativna podrška, brisano, odnosno zamijenjen tekstom administrativna podrška, a u čl. 21. precizirana je administrativna podrška hrvatskog nadležnog tijela na način da su st. 1. i 2. objedinjeni u jedan stavak, a kao nepotreban izbačen je 4. stavak odnosno brisan. Zaključno na zahtjev Ureda za zakonodavstvo čl. 24. je dorađen i izmijenjen u cilju izbjegavanja retroaktivnog djelovanja samoga zakona. Kao što je i spomenuto u prilikom prvog čitanja, u pogledu implementacije direktive ... [[Govornik se ne razumije.]] pogodnosti u ovom trenutku na razini poreznih obveznika ili država članica svih država članica, nema raspoloživih detaljnih kvantitativnih podataka i predviđanja. Međutim, ono što je procjenjivano i podacima kojima se baratalo i prilikom implementacije same direktive, to su podaci kojima raspolažemo na razini 2014. za EU u smislu 910 slučajeva koji se rješavaju i koje, čija veličina odnosno vrijednost je ukupno 10,5 milijardi eura, što odgovara 3% ukupno poreza na dobit u EU-i u toj godini od 351 milijarde eura. Što se tiče same RH i statistike za protekle 3 godine, nju smo vam spomenuli isto tako, za vrijeme prvog čitanja, samo ću kratko spomenuti. Znači, te, one su se i vode se još uvijek kroz zajedničko dogovaranje prema Arbitražnoj konvenciji i sukladno ugovorima o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja koje je RH trenutno ima 63 i još su 3 koje će biti u primjeni sa 1.1. sljedeće godine. Od ukupno je 16 takvih predmeta, njih je 10 iz 2016., po 3 iz 2017. i 18. godine. Sami postupci se odnose na transferne cijene, 3 postupka i na ostale 13. Za sada, riješen je samo jedan postupak, a prema ovih CDO-vim izračunima za RH prosječno vrijeme, s obzirom da je samo jedan nažalost, iznosi 48 mjeseci. U tom smislu se, vjerujemo i nadamo da će ovaj zakon ubrzati i pospješiti rješavanje takvih sporova. Osim nedostatnih detaljnih kvantitativnih podataka i predviđanja u pogledu implementacije direktiva i očekivanih pogodnosti, nema raspoloživih kvantitativnih podataka u administrativnim troškovima za porezna tijela u gore opisanom kontekstu. Stoga će se za provedbu ovoga konačnog prijedloga zakona osigurati sredstva u okviru redovne djelatnosti Ministarstva financija, međutim, bit će potrebno na razini poreznih uprava država članica pokrenuti potrebno ulaganje u resurse i upravne kapacitete kako bi se na međunarodnoj razini ostvarili opisani postavljeni ciljevi. Hvala lijepo na pažnji.
Zahvaljujem državnom tajniku. Imamo dvije replike, prvi je kolega Pernar, izvolite.
Uvažene dame i gospodo. Htio bih reći da se EU sustavno bavi pitanjem preraspodjele novca odnosno poreznim sustavom, međutim osnovni problem EU nije u poreznom sustavu nego u monetarnom sustavu koji je koncipiran na dugu i na dugu koji je ne otplativ, zato jer novac za otplatu kamate ne postoji, a sav novac emitira kao dug. Samim time ukupni dugovi svih zemalja EU iz godine u godinu rastu, a sa njima se posljedično povećavaju porezi i uvode druge mjere štednje, tipa uvođenje novih poreza i smanjivanje prava građana. Nažalost, naša Vlada je marionetska pa je to uopće ne zanima i jednostavno se mi tim pitanjem, znači procese stvaranja novca uloge Europske središnje banke, ali i naše Središnje banke uopće ne bavimo. A trebali bi jer monetarna politika izrazito i izravno utječe i na poreznu politiku. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo poštovanom gospodinu zastupniku na upućenom komentaru rekao bih. Nije toliko kao upit, a u kontekstu monetarne politike taj dio s obzirom na današnju temu ne bih komentirao jer i nadležnost HNB-a prije svega. Ali što se tiče poreznih davanja povezano je sa ovom današnjom tematikom, samo bih spomenuo da zaključno sa ovim sljedećim četvrtim krugom porezne reforme u odnosu na prije tri godine porezno opterećenje će spasti preko 10 milijardi kuna. Hvala lijepa.
Kolega Lalovac, vi ste drugi. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Pa samo kratko, vidim da ste rekli da je za hrvatske poduzetnike da ima 16 sporova od kojih se samo jedan riješio, pa zanima me čisto da li se to odnosi možda samo za jednu zemlju, da li imamo problem samo sa jednom zemljom ili je to rašireno, imamo li tu nekakav standard toga? I drugo pitanje vezano je rekli ste čini mi se dvije godine povjerenstvo pa još ova arbitraža šest mjeseci, jel se moguće možda na razini EU raspravljalo da li je to možda predug period za neke poduzetnike koji ulažu, koji investiraju da im se kroz dvije i pol, tri godine riješi nekakav spor? Jel uvijek govore kako se u Hrvatskoj vrlo teško i sporo sporovi rješavaju itd., da to dugo traje, a sada vidimo da je čak u direktivama EU se postavlja kao rok neki dvije godine. Molim vas vaš komentar.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine zastupniče. Dakle što se tiče prvog pitanja, nije više je država, prije svega naš susjed Slovenija, Austrija, Njemačka, Francuska. Ovo je jedan spor koji smo imali i koji je riješen, taj smo dobili tako da mi se čini da je zavisno s kojim državama najviše i poslujemo. I u tom smislu ako je porezno opterećenje neravnomjerno u smislu samog poreznog obveznika događali su se ovi sporovi. Što se tiče ovih rokova, u pravu ste i mene na neki način ne mogu reći neugodno iznenadilo, ali dužina trajanja sporova je i u drugim državama EU koji su nam primjer u svom zakonodavstvu tako da i ova naša postupanja čini nam se sada ne da se krećemo u okviru tih njihovih postupanja nego smo u nekim stvarima i bolji. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika Nezavisne liste mladih i Tomislav Panenić. Poštovani kolega, izvolite.
Hvala lijepo. Predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. Zapravo možda ova tema po samom nazivu ne otvara ljudima dovoljno uvida što se sve iza toga krije, međutim pitanje oporezivanja i unutar zemlja, pogotovo unutar zemalja koje čine zajednicu kao EU je nešto što je pitanje jedno od krucijalnih pitanja hrvatske politike koja će se voditi. A sada ću pokušati što jednostavnije pojasniti, sam državni tajnik je spomenuo transferne cijene, znači kod oporezivanja bilo kojeg poslovnog subjekta naravno da svako gleda gdje su porezni najmanji. I onda naši poduzetnici neki su odlučili svoje sjedište transferirati u neku drugu državu gdje će imati niže poreze. A isto tako i brojne kompanije nastaju u takvim državama, ali one obavljaju i dalje poslovanje u RH i onda se nama događa gdje imamo multinacionalne kompanije povezane međusobno i onda pitanje transfernih cijena je način vođenja politike koji je dobar za multinacionalnu kompaniju, ali je loš npr. za jednu podružnicu koja je u RH. Na primjeru mogu pojasniti, radi se INA koja je kroz prikriveno povezivanje jel oni imaju vlasničku, ali nisu u cijelosti povezani transfernim cijenama određivala visinu dobiti INA-e odnosno njen poslovni uspjeh ili ne uspjeh. Sve ovo vrijeme INA je ta koja nabavlja one ključne sirovine putem MOL-a, putem zajedničke nabave. I onda tu postavljamo pitanje transferne cijene koja bi se trebala mehanizmima koje Ministarstvo financija ima kontrolirati. Međutim, ta kontrola ona je izrazito zahtjevna, kapaciteti su izrazito slabi da bi se mi mogli nositi pogotovo sa takvim velikim zahtjevnim sustavima u kojima dokazivanja da si ti u pravu je vrlo teško jel su nekad multinacionalne kompanije nego jače nego naša država pogotovo u okviru određenih pravnih pitanja koje treba rješavati u takvim sporovima. I onda nam se događa da naše kompanije kupuju od svojih matičnih kompanija proizvodne resurse koji su im potrebni po puno višim cijenama. Znači jednostavno trebate naftu, vi tu naftu platite nešto više nego što plaćaju druge kompanije i polako vas crpe, oni iz vas izvlače. I vi to biste trebali dokazati, ali na kraju dođe pa dobro ima fluktuacije cijene nafte mogu biti malo niže, malo više i uvijek će biti u pravu. Ali ono što se nama događa da naše kompanije su uvijek te kojima je ta cijena najviša, na najvišoj onoj granici ili blago prelazi, tako da nećete pravnim putevima takvim gdje bi se dokazivali uspjet to riješiti, a mi nemamo snage s time se izboriti kroz mehanizme koje ima ministarstvo niti ima jakog stava da se takve transakcije pomnije promatraju i da se njih pokuša pod svaku cijenu spriječiti jel to bi onda stvorilo pritisak na kompanije, ipak bi bilo značajno jače obratiti, kad se obrati pozornost, kad te netko stalno gazi da te cijene koje se tako formiraju budu što bliže. I u ovome, evo nedavno sam je i spomenuo, npr. Njemačka, ona je u svojoj industrijskoj strategiji rekla jasno mi želimo imati velike kompanije koje će biti moćne da se mogu oduprijeti konkurenciji iz Kine, iz Amerike, al što će nam se onda tu dogoditi? Oni crpe i naše resurse, oni povezuju se unutar jednog njemačkog područja, unutar jednog francuskog ili engleskog područja i oni će se oduprijeti. Kompanija kao takva za svoje vlasnike, dioničare će ostvarivati dobre profite, oni će biti zadovoljni, a mi ćemo iz ono malo što imamo uz ovakvu poreznu politiku pokušati uzeti maksimalno što možemo i tu onda stradaju poduzetnici koji imaju poslovni nastan u RH, koji nisu povezani internacionalno, koji se onda da bi se namaknulo ukupan iznos sredstava, postanu žrtve takvog sustava jel moramo svi više plaćati da bismo pokrili manjkovi koji bi se mogli nadoknaditi. I postavlja se često pitanje gdje je tu granica kod takvih poreznih određenih obaveza maloga poduzetnika koji je nastao u RH, koji ima zaposlene ljude koji žive u RH, koji ima lokalno određeno tržište, malo veće ili malo manje i pravednosti prema njemu u odnosu na tvrtke koje dođu kod nas i nije rijetko da čujemo da kompanije koje u svojoj matičnoj zemlji, nekoj drugoj zemlji, su ugledne tvrtke, kada dođu kod nas onda se ponašaju u onom najgorem smislu koji mi možemo zapravo i zamisliti, a to je puko iskorištavanje, praktično smo na taj način evo jedan mehanizam, transfer i cijena postanemo kolonije. I ja vas pitam gdje smo mi tu u toj EU koja nas treba štititi, na koji način će ona nas zaštititi, nešto ćemo mi prenijeti, neka pravila, al međutim ni ta EU sa ovakvim sustavom koji je političkim sustavom na njenoj razini, neće se suprotstaviti takvim kompanijama jel to su na kraju kompanije iz EU, to nije jedan microsoft koji dođe u Irsku, pa tamo je onda dogovorio nešto niže poreze na dobit, pa oni ga zajašu, tu se radi o kompanijama iz automobilske industrije ili bilo koje druge, evo i naftne industrije kao što je MOL i oni prema njima nikad neće provoditi takvu politiku koja će spriječiti upravo takvo djelovanje. I onda imamo s te strane nemoć da to riješimo, a s druge strane postavlja se pitanje da li mi uspijevamo naplatiti sve poreze? Znači, ovo smo izgubili, jedan dio poreznih obveza naš sustav ne naplaćuje, razno razni su razlozi, evo sad ovih dana smo popratili i situaciju oko Badela, jel tako? Badel ima svoju upravnu zgradu koja mu odjedanput više ne treba jel naravno uprave vjerojatno nema, preseljena je negdje dalje, netko drugi upravlja i na javnom natječaju nije se javio nitko tko je ponudio Ministarstvu državne imovine imovinu koja je dobra za USKOK, nego upravo Badel, oni mimo toga natječaja daju ponudu 5,4 milijuna kuna i onda ministarstvo, Goran Marić izabere njih kao najbolje i USKOK ulazi tamo. Jedino dobro u tome je što vjerojatno će ostati sva dokumentacija Badela tamo, pa USKOK neće morat po nju negdje ić, nego je tamo kad dođe, moći će je pregledavati i utvrđivati što se sve kriminalno dogodilo u toj privatizaciji koja je provedena. Ali zašto spominjem ovaj primjer? Zato što kao država smo bili najveći vjerovnik za neplaćanje poreznih obveza, preko 200 milijuna kuna je bilo obveza samo za, sa osnova trošarina i ostalih davanja i tu je povezano i banke koje su u vlasništvu države i određeni drugi javni subjekti, preko 200 milijuna i mi smo donijeli odluku potpisat ćemo 60%. Zdravko Marić je svom frendu Darku Knezu cak otpisao 60% i s time je država uzela tih 40% i onda kada takvima otpisuješ onda moraš od nekoga drugoga naplatiti. Ali zašto postavljam još jedanput ovo, zašto je taj potpis bio toliko problematičan? Zato što nitko nije htio pogledati u srž same te tvrtke, koji su njeni kapaciteti jel ako 2018., godinu dana, malo više od godinu dana nakon provedene predstečajne, zaključene predstečajne nagodbe, tvrtka kaže da je isplatila sve vjerovnike, pa onda se pitamo mi da li smo mi svi ovdje blesavi il se pravimo blesavi, pa nitko ne upozorava zapravo da je nastao kriminal. Znači, sve te godine, zastoj, proboj pravne osobnosti, nije se moglo završiti i onda odjedanput kad se nagodba postigla kakva odgovara akterima koji su bili zainteresirani za preuzimanje Badela onda dođemo do toga da unutar godinu dana sve obveze se riješe i gdje je dokapitalizacija iznosila cijelih 30 milijuna kuna. Znači, jedan mali meteor zaduženi, oni su pojeli veliki Badel sa svim tim što je bilo. Na kraju kad se pogleda zaduženost u trenutku, u postotno, ispadne da je više zadužena tvrtka preuzela manje zaduženu. Ali naravno, politika je tu odigrala. I ovo je samo jedan primjer da kod ovakvoga pitanja i dvostrukog oporezivanja, poreznih sporova gdje bismo trebali imati čvrstu politiku, kako ćemo voditi takvu politiku prema drugim zemljama, prema kompanijama koje imaju sjedište u drugim državama članicama EU ako sami nismo u stanju izborit se sa sustavom koji ne naplaćuje prihod od državnog proračuna koji su iz poslovanja tvrtki nastali. Ali mi svaki put nađemo nekoga tko nam je pogodan, podoban, stranački ili bilo kako kojemu mu napravimo uslugu. Ta usluga dame i gospodo košta. A s druge strane kada imate maloga poduzetnika koji nije izmirio unutar mjeseca svoju obavezu, znate šta mu se događa? Po kratkom postupku ga se ovrši, naplati bez puno pardona i onda pitamo što je tu pravednost? Da li je pravedno u RH biti mali poduzetnik ako znate da jedan mjesec ako ste bili u teškoći, prvi koji će vam sjesti za vrat je Porezna uprava, oni će vas prvi jer naravno, naučili su od vas svaki mjesec dobiti vaš novac i ne mogu vam oprostiti jer ne mogu podmirivati svoje obaveze, međutim ako narastete dovoljno veliko da imate vlasnike ili predsjednike uprave, direktore moćne da se druže sa ljudima iz politike koji odlučuju o mogućim vašim problemima, tamo je sve dopušteno, dopušteno je da se upravo tako, onda nam se događaju ne samo Badelu, nego se događaju Agrokori, događat će nam se i u budućem vremenu da ćemo imat problem sa velikim sustavima a mi ovdje govorimo o zakonu o kojem bismo trebali takve sustave rješavati na jednoj međunarodnoj razini. Lokalno nismo, kolegice i kolege, lokalno nisu uspjeli odraditi domaću zadaću a mi bismo sada ovdje trebali pričati o zakonu, o nekim smjernicama, direktivama EU-a koje će nama pomoći a meni se čini da bismo prvo trebali imati smjernice za ljude koji provode takve politike jer ako ne budemo ljude koji su na odgovornim mjestima za donošenje odluka promijenili, sami zakoni postat će svaki put puko slovo na papiru a mi ćemo ovdje larmati, mi ćemo prozivati međusobno se a u stvarnosti se neće ništa promijeniti, samo će određeni koji smatraju da su najspektakularniji, medijski pogotovo, stvarati određeni dojam ali dok oni govore, dok se ta buka stvara, ispod toga svega, ljudi koji rade na preuzimanju takve tvrtke kao što je bila Badel ili bilokojeg drugog oblika rješavanja zapravo nezakonitih radnji, oni prikriveno to i dalje obavljaju i samo možda nekad nalete na određeni kamenčić pa ih malo zažulja ali onda zaobiđu naš sustav, zaobiđu ministra pojedinih, zaobiđu pogotovo evo zastupnike ovdje je najlakše zaobići jer štogod da kažem, ne dobiješ ni odgovor, nema potrebe da ti neko odgovori u bilokojem roku. Znači mi smo se doveli u tu situaciju da na ovaj način nećemo pomoći hrvatskom gospodarstvu nego ćemo stalno imati financijsku injekciju koja dolazi kroz fondove EU-a, koja održava taj neki balans pa se stvara neka dodana vrijednost ali kad bismo izostavili tu financijsku pomoć i vidjeli koja je kvaliteta našega sustava samoga, ono što će biti jednog dana kad ta sredstva ne budu dolazila u tom obujmo, onda će se pokazati da sami nismo sebi dovoljni da održavamo se nego ćemo ponovno zapasti u probleme. Da li netko ovdje vjeruje da će iz EU-a stalno dolaziti pomoć? Da oni jedva čekaju da nas plaćaju non-stop? Ne, oni nama daju priliku, dobili smo prigodu da konsolidiramo svoje stanje, da riješimo određenu infrastrukturu, da budemo spremni nositi sa utakmicama u kojoj naplaćujete poreze od onih koji su uspješni punit državni proračun da biste ostvarili uvjete da kompanije koje djeluju na tržištu, budu još uspješnije, da imate porezni sustav koji će omogućiti da kompanije rastu, da postanu međunarodni subjekt, imamo nekih uspješnica ali nažalost ne previše i u svemu tome da izbija jedno zadovoljstvo. Na ovaj način, ja ću prvi reći, nezadovoljan sa s time da mi ćemo ovdje razgovarati o zakonu koji bi trebalo dobiti pohvalu a s druge strane vidimo da cijeli niz problema nam preostaje i ako smo tako uspješni u svemu i znači ako imamo suficite u proračunu, zašto onda naplaćujemo toliko od naših građana i poduzetnika? Ja bi rekao ove godine ćemo dati diskont, znači imamo suficit 4%, mi ćemo dati svima diskont 4%, nećete 4%, vaša je obveza morati platiti, onda vam to država daje, ionako nema na što potrošiti. Ili bismo trebali reć dajte riješite više te probleme u zdravstvu pa onda ćete vidjeti koliki je deficit. Znači nemojmo živjeti samo na političkim lovorikama i nažalost, evo sad idu nam izbori, bit će predsjednički pa će biti onda parlamentarni, nakon toga lokalni, ja se bojim 2022.g. što će ona donijeti kada sve to što je prikrivano, treba izići a pogotovo kad bismo mi trebali kroz određene sporove nadoknaditi ono što smo izgubili, hvala lijepo.
Drugi klub zastupnika je SDP, poštovani kolega Boris Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Znači pred nama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o mehanizmu rješavanja poreznih sporova u EU-u, znači ovim se prijedlogom zakona u hrvatski pravni sustav implementira direktiva Vijeća EU-a o mehanizmu rješavanja poreznih sporova u EU-u, znači direktive iz 2017., od 10. listopada, do sad su se sporovi vezani za međunarodno dvostruko oporezivanje poreznih obveznika direktnim porezima rješavali između država EU-a temeljem odredaba propisanih u međunarodnim ugovorima o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja ili temeljem arbitražne konvencije EU-a u sporovima povezanim sa transfernim cijenama, pokazalo se da je rješavanje sporova temeljem navedenih međunarodnih instrumenata često neučinkovito ili ne obuhvaća sva sporna pitanja koja proizlaze iz dvostrukog oporezivanja a osim toga, primjena mehanizma rješavanja poreznih sporova u EU-u nije jedinstvena. Postupak rješavanja sporova temeljem ovog zakona odvija se u dvije, u prvoj je nadležna tijela države pokušavaju riješiti spor zajedničkim dogovaranjem, ako to ne uspiju u propisanom vremenu, u drugoj fazi se kao što je ovdje već uvodno rečeno, porezni obveznik može zahtijevati osnivanje tzv. arbitražnog tijela koje će riješiti spor u roku od 6 mjeseci. Cilj ovoga zakon je poboljšati svakako mehanizme rješavanja sporova između RH i drugih članica EU-a koji proizlaze iz tumačenja i primjene ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja kako bi se osiguralo učinkovito djelotvorno rješavanje tih sporova. Primjerice do sad je bilo kao što je uvodno rečeno, negdje oko 16 sporova od kojih je 1 riješen i to nakon 2 g. te se očekuje da se primjenom ovog zakona će se to ubrzati. Znači ovaj zakon nije ništa drugo nego operacionaliziranje, tehničko operacionaliziranje zakona koji smo imali, Zakona o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja, koji su bili opći dokumenti između pojedinih država članica i s obzirom na jedinstveno europsko tržište, čini mi se da ova direktiva to sada spušta na jednu nižu razinu da se porezni sporovi između pojedinih kompanija sa različitih, na različitim teritorijama to sada ubrza iako smo mi se ovdje zajedno složili da je to dvije godine negdje nekakvo razdoblje kad kažete u Hrvatskoj da vam se rješava neki porezni spor dvije godine itd., da idete sa zakonom čini mi se da bi se svi skočili i rekli kako dvije godine to se mora riješiti odmah, međutim ovdje direktiva kaže da je to nekakvo razumno razdoblje i ovaj gdje oni smatraju između država članica, a govorimo o jedinstvenom tržištu, jer sad više nema tržišta Hrvatsko tržište …/nerazumljivo/… nego kada posluje i kada su srušene sve te barijere i carinske i razno razne druge koje su postojale to je sad sve jedinstveno tržište i na taj način pogotovo se ovaj zakon odnosi na ono međugranično trgovanje onih svih poduzetnika koji se nalazi na tim rubnim područjima gdje oni prodaju u jednoj i drugoj zemlji određene proizvode i na takav način ovaj da ukoliko nastanu određeni sporovi da se oni na ovaj način i ubrzaju. Znači očekuje se da će provedba direktive povećati pravednost poreznih sustava i stvoriti jednake uvjete za djelotvorno uklanjanje dvostrukog oporezivanja unutar EU i na ovaj način se utječe na sve porezne obveznike koji ostvaruju poslovnu dobit te će stvoriti jednake uvjete tržišnog, tržišnog natjecanja. Svakako prijedlogom ovog konačnog prijedloga zakona trebalo bi doći do nižih troškova ispunjavanja porezne obveze i veće učinkovitosti. Kao što je govorio moj kolega Panenić uvodno ovdje, mislim da ste i vi rekli najviše sporova se odnosi za transferne cijene, to je jedno izuzetno komplicirano područje, jedno vrlo široko područje. On je naveo samo jednu kompaniju vezano za transferne cijene, vezano za naftne derivate međutim tu se može govoriti i o kompanijama koje se bave trgovinom. Svjesni smo toga brojni strani trgovački lanci koji posluju na teritoriju RH često imaju puno niže proizvode nego što to imaju u svojim matičnim zemljama. U svojim matičnim zemljama ostvarivaju dobiti, plaćaju porez na dobit uredno u svojem poslu međutim u RH ovaj koriste onu mogućnost pa 3, 4, 5 godina ono kao u gubicima itd., onda stavljaju u neravnopravan položaj hrvatske trgovačke lance, hrvatske poduzetnike koji se ovaj muku muče sa konkurencijom i takvim nižim, nižim cijenama, ovaj ne mogu na svom tržištu prodati proizvode a plaćaju porez na dobit itd., itd. Tako da mislim da je to jedno vrlo široko i komplicirano područje i nije sad samo područje gdje su dolazili trgovački lanci ili neki drugi multinacionalne kompanije koje su dolazile na teritorij RH neko tako je vjerojatno i u brojnim drugim zemljama unutar EU i mislim da je to dobro da se ovakav način ti sporovi pokušavaju riješiti brže, jednostavnije, učinkovitije. Da će na ovakav način biti zaštićeni i hrvatski poduzetnici. Mi tek polazimo i ulazimo na to tržište EU i svakako ovako rješavanje nekih sporova, ukoliko bi se našli nekakvi sporovi mislim da im ova direktiva daje vjetar u leđa, da im daje određenu i nekakav alat kako riješiti nekakav određeni spor, da tu imaju i na ovakav način da i suradnja između Porezne uprave RH odnosno Ministarstva financija i drugih poreznih uprava na drugim tijelima da će ovo zapravo i zakonski omogućiti tu jaču, tješniju, bolju suradnju gdje će se to formirati i kroz različita povjerenstva ljudi od struke i da će se na taj način direktno pomagati hrvatskim poduzetnicima i mislim da je to još jedan od pozitivnih, pozitivnih zakonskih propisa poslovanja ulaska Hrvatske na europsko tržište, pristupanju tom tržištu. Kao što danas vidimo brojne pozitivne efekte od niskim kamatnim stopama, jedinstvenog tog tržišta kad koristimo niže kamatne stope, ne samo za obveznice, nego za stambene kredite, za rješavanje određenih sporova potrošača. Znači pri europskim sudovima hrvatski građani sad mogu puno bolje i kvalitetnije pristupiti tom jedinstvenome tržištu ovaj i mislim da će također i ova direktiva za te poduzetnike, vidjet ćemo kako dalje i dalje treba operacionalizirati možda kroz neke pravilnike itd. da će također ovaj dati doprinos i mislim da ovakav zakon treba podržati i da mislim da ide samo u korist hrvatskih poduzetnika koji se otvaraju europskom tržištu. Kasnije vidjet ćemo ovo što ste sami rekli ovih 15 slučajeva koji još nije riješeno, da li će im ovim zakonom to pomoći, da li će im to pomoći vidjet ćemo nekakve povratne informacije. Ovaj molim da čisto izvijestite kad budete možda i u nekakvim izmjenama da kažete jel to pomoglo, šta još mi možemo tu pomoći u izmjenama tim određenih zakona i ako bi samo oni pomogli, ubrzali rješavanje ovih sporova kod ovih 15 mislim da je vrijedno donošenje zakona. Još jednom zahvaljujem, Klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Idemo na treći klub, HDZ poštovani Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege pred nama se nalazi jedan zakon ja moram iskreno reći da rijetko u sabor dolazi ovako zakon koji je tehnički dobro obrađen. Dakle, ovaj zakon koji je nastavo temeljem direktiva EU praktički je u tančine obradio i osnivanje i postupanje jedne vrlo zahtjevne teme. Dakle, Hrvatska je od osnutka bila sretna kako se broj država s kojima je potpisan ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja povećao. I na takav način smo prosto rečeno omogućili jednostavnije poslovanje svojim poduzetnicima, a isto tako i građanima RH kojih nažalost ima diljem svijeta. Rješavanje dakle nekih njihovih problema, međutim otkad postoji svijeta postoji jedan tih rat između onih koji nešto zarađuju i države. Dakle, oni stalno misle da trebaju platiti manje poreza, a država želi naplatiti taj porez. I kolegice i kolege kad govorimo o ovom zakonu onda uz ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja nikako ne smijemo zaboraviti pojedine odredbe Zakona o porezu na dodanu vrijednost i Zakona o carini gdje se definiraju mjesta gdje nastaje porezna obveza. I to je možda kad govorimo prije svega oko prekogranične suradnje i prekograničnog poslovanja možda najproblematičnije i kad uzmete da u Hrvatskoj praktički veliki trgovački lanci su manje-više izuzev dva tri u rukama stranaca, postoje razno razne usluge koje oni žele tretirati kao da je to normalno, prikazati kao trošak, transferirati to u matičnu državu gdje se nalazi ili im je to iz ovog ili onog razloga povoljnije što se tiče njihovog poreznog tretmana. Prilikom rasprave u ime kluba u prvom čitanju spomenuo sam jednu stvar, nju naprosto želim i danas spomenuti. Zašto? Zato što je Hrvatska praktički uz Italiju zemlja koja ima najveći postotak stanovništva izvan RH. Sjetite se što se događalo, mislim da je to bilo 2012. godine kada su inozemne mirovine postale oporezive koliko je to nepoznanica bilo za hrvatske građane koji primaju mirovinu. Naročito za one koji primaju švicarsku mirovinu. I vjerojatno da je tada postojao ovakav zakon možda bi puno njih pokrenulo određene postupke. Jer su neki od njih bili možda neopravdano zakinuti. Iako ovdje treba reći da je tu porezna uprava RH djelovala i edukativno i pomagala je tim ljudima jer ljudi su se naprosto našli u situaciji da ne znaju što napraviti. Dakle jedan plastičan primjer što se dogodi kad se neki zakon promijeni a nemate zakon koji će vam pomoći. Dakle ovaj zakon pomaže kad porezno tijelo jedne države članice EU donese određeno rješenje za koje porezni obveznik smatra da nije ispravno, da je on samim time oštećen, zbog svog statusa, zbog toga je li rezident, nije, nerezident. I sada se osniva mješovito tijelo između dvije članice EU koje bi trebalo riješiti te probleme. Dakle sagledati i jedne i druge porezne propise, pogledati ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i donesti ono što bi trebalo biti najpovoljnije i najpravičnije kako za poduzetnike tako i za građane. Pa u ovom zakonu imate čak posebno i naznačeno da fizičke osobe i mali poduzetnici imaju poseban status iz jednostavno razloga njihove educiranosti ljudi koji njima obrađuju njihove poslovne papire nije takva kao kod velikih tvrtki. Oni su tu da tako kažem u podređenom položaju. I zato je dobro da je zakonodavac u prijedlogu zakona njih posebno naglasio i posebno istaknuo. Dakle, rekao sam da malo zakona koje dođe pred ovaj Visoki dom je toliko ajde recimo birokratski ... [[Govornik se ne razumije.]] toliko je propisano detalja. A vjerojatno iz razloga što je nastao kao posljedica onoga što je mučilo stare članice EU a mi smo se samo usputno ukrcali na taj vlak i nama će to dobro doći. Mislim da to naprosto treba iskreno reći jer i hrvatska porezna uprava je imala niz situacija gdje je međunarodnim multinacionalnim kompanijama razrezala porez na određene usluge za koje smo mi temeljem poreznih zakonskih propisa u RH smatrali da oni porez moraju platiti u RH. Isto tako vjerojatno u nekim hrvatskim kompanijama koje rade vani osobito one kompanije koje imaju da tako kažem ... [[Govornik se ne razumije.]] radnike, dakle imaju određene dozvole u pojedinim zemljama, isto vjerojatno određena porezna rješenja nisu išla u prilog ali ih nažalost nisu mogla rješavati. I možemo sad nabrajati niz stvari, kažem ne bih htio ponavljati ono što sam u ime kluba rekao u prvom čitanju ali neke stvari treba napomenuti. Da bi uopće hrvatski građani postali svjesni toga ja sam zbog toga rekao onu odredbu kada je doneseno da se u hrvatskom poreznom sustavu oporezuju inozemne mirovine, one su do tad bile neoporezive. I mnogi ljudi su 2, 3 godine bili u silnim problemima da li trebaju ili ne trebaju podnesti poreznu prijavu. Jer cenzus za oporezivanje mirovine, šta ja znam u Njemačkoj ili u Austriji je puno više od onoga hrvatskog. I on tamo ne podliježe porezu a recimo u Hrvatskoj podliježe porezu. Međutim porezna uprava je to riješila ali je bio jedan problem sa Švicarskom koji je nažalost 3, 4 godine građane RH dovodio u poprilično nezgodnu situaciju. Jer velike kompanije, velike multinacionalke koje imaju te transferne cijene i to one imaju dovoljno i pravnih službi i stručnjaka koji će njima pomoći. Ovaj zakon će daleko više pomoći malim poduzetnicima i fizičkim osobama nego velikim kompanijama. I možda, hoće oni biti najveći dobitnici kad Hrvatski sabor usvoji ovaj zakon. I da završim čestitka Ministarstvu financija na jednom stvarno izuzetnom, kvalitetnom zakonu. I tko ga pročita, ja sam se zadnji put u zafrkanciji rekao da ga može uzeti netko pa ga pročitati kao lagano večernje štivo, tko ga pročita postati će mu jasno tko, šta i kako treba raditi i koji su rokovi. Možda se oni nama čine dugački počevši od onih od 60 dana pa do dvije godine ali to je naprosto jedna praksa koja je vani i temeljem te prakse ćemo se mi morati naviknuti da naši organi funkcioniraju kako funkcioniraju i drugi. Dakle Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada na redu je ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista i nezavisnih zastupnika Željka Glasnovića i Zlatka Hasanbegovića gospodin Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolege, poštovani državni tajniče. U svakoj državi svijeta porezi postoje tako da moraju postojati i u Hrvatskoj, međutim porezna opterećenja u Hrvatskoj su ipak, ja ću se usuditi reći malo veća, drastičnija nego u većini zemalja svijeta. Ovdje govorimo o rješavanju sporova i kolega je lijepo prije istaknuo da ovaj zakon u posebnu kategoriju stavlja fizičke osobe, male poduzetnike i to je u redu. Međutim ja ću ovdje istaknuti nekoliko problema koji su itekako očiti, koji itekako tište hrvatske građane. Prvi problem je problem i kolega Panenić je to istaknuo na svoj način, ja ću na svoj, velikih multinacionalnih kompanija koje nemaju sjedište u Hrvatskoj. Ja ću istaknuti primjer evo za početak dvije, neka to budu kompanije koje se bave dovođenjem turista, turističke agencije booking.com AIRBNB koji imaju sjedište jedna u Nizozemskoj ako ne griješim, a druga je otvorila podružnicu u Velikoj Britaniji. Dakle, te dvije kompanije, nisu one jedine, one ne plaćaju porez u RH, ne plaćaju, lipe, koliko ja znam ne plaćaju lipe poreza, a zarade u RH nekoliko milijardi, milijardi kuna i sad to meni nije jasno. Evo sad vi ste tu iz Ministarstva financija, vi to meni objasnite kako je to moguće da netko u RH radi, a ne plaća porez. Okej, ja znam koji će vaš odgovor biti, mi smo u EU i mi možemo napravit istu stvar, zapravo mi možemo i ovdje u RH otvorit kompaniju i radit isto reprocitet i radit isto u Nizozemskoj, međutim, to mi ne radimo. To vam je kao da ste u ring doveli malo dijete novorođenče sa profesionalnim boksačem i rekao ajde bori se. Znači, nema šanse. Dakle, mi to ne radimo. A svoju poreznu obvezu oni su čak prebacili na hrvatske građane, pa onda hrvatski građani, iznajmljivači koji imaju jedan apartmančić, dva, tri, oni plaćaju poreznu obvezu u RH na proviziju koju oni zarade u RH. E sad, to stvarno meni nikako nije jasno. Znači, oni plaćaju porez u Nizozemskoj odnosno Velikoj Britaniji ili Americi, gdje su već registrirani, u RH ne plaćaju, a hrvatski građani plaćaju porez umjesto njih. Reći ću vam još jedan problem koji je jako, jako velik, a Ministarstvo financija, ne samo ove vaše, ove 3.g., nego oduvijek ne vodi računa o tome iako je novi problem, a radi se o Google oglašavanju, radi se o društvenim mrežama i reklamiranju društvenim mrežama gdje, znači niti lipa, niti lipa ne ide državi, a milijarde izlaze iz države. E sad, Ministarstvo financija je uvijek tu kada treba onog malog privatnika, malog poduzetnika ili fizičku osobu, opalit po džepu. Pa onaj tamo prodaje, ne znam, pomfri, nije izdao račun i kaznit će ga, s pravom, s pravom, treba izdavat račun. Međutim, drugačiji je aršim, drugačije je mjerilo kada netko u RH zarađuje milijarde kuna, ne plaća porez jer mi jednostavno, vi jednostavno niste dali prijedlog zakona, niste dali model kako da mi ove kompanije, evo konkretno Google, da nam plate ono što zarađuju u RH. Evo spora, evo spora, evo ja vas stvarno potičem, vi ste iz HDZ-a, okej sve super, znači ja sam oporba, vi ste vlast, al ovo je interes hrvatske države. Zamislite kad bi mi uveli tu red i kad bi ti turistički provajderi i kada bi sve te tvrtke koje rade u, znači na društvenim mrežama, znači rade u tom virtualnom prostoru, a zarađuju milijarde u RH, Hrvati im plaćaju milijarde, plaćale porez, koliko bi mi mogli smanjiti porez u RH, jako puno. Dakle, ja vas ovim putem molim, vas i vašeg resornog ministra, znači stvarno pokrenite se konačno. Znači, nije normalno, stvarno nije normalno da neke tvrtke zarađuju milijarde i milijarde kuna, ne plaćaju niti lipe poreza, a s druge strane mali hrvatski poduzetnik ili fizička osoba će platiti svaku lipu poreza i kaznit će ga se istog trenutka kada napravi prijestup. Ponovit ću, naravno da sam za plaćanje poreza, ali ipak ja mislim da je puno veći iznos nekoliko milijardi kuna od tek nekoliko kuna koliko znači, za koliko se katkada sankcioniraju hrvatski poduzetnici. Hvala lijepo.
Sada je na redu ispred Kluba zastupnika HNS-a gđa. Božica Makar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je jedan dobar zakon, zakon o kojem smo raspravljali u prvom čitanju gdje je bilo nekih primjedbi, ali uglavnom smo se svi složili da se radi o stvarno dobrom zakonu, bez obzira što mi često znamo skrenuti malo i u širinu, što osobno smatram da je dobro. Mi u RH imamo sada sklopljene bilateralne ugovore o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja sa pojedinim članicama EU, ali i sa članicama trećih zemalja. Sa ovim članicama iz EU, normalno je kako smo i mi članica da imamo i jedinstveno europsko tržište i da se poštuju svi zakoni, sva pravila, da vrijede u RH kao što vrijede i u drugim članicama, pa je i tako i Zakon o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. Upravo je cilj ovog zakona poboljšanje mehanizama rješavanja sporova povezanih s dvostrukim oporezivanjem u EU kako bi se osiguralo učinkovito i djelotvorno rješavanje sporova u slučajevima dvostrukog oporezivanja uz potpuno uklanjanje dvostrukog oporezivanja. Naglasak je na poboljšanju postojećih mehanizama s ciljem stvaranja razumnog vremenskog okvira za postupak ujednačenog i šireg područja primjene u EU, te na povećanje učinkovitosti i sigurnosti u pogledu provedbe završne odluke. Da li je taj rok koji se predviđa ovim zakonom i koji je usklađen i prenesen iz direktive možda za nas predugi, dal nam se čini, ali s obzirom na rješavanje, brzinu rješavanja i koliko je samo sporova riješeno do sada, smatramo da je to objektivno i da je upravo to moguće provesti u tom jednom razumnom roku koji je predviđeni. Za djelotvorno poboljšanje rješavanja sporova između država članica EU potrebna je ujednačena i usklađena provedba pravila u rješavanju sporova. Također je potrebno rješavati sporove dosljedno u trenutačnom kontekstu globalne borbe protiv utaje i izbjegavanja plaćanja poreza. Ovakvim rješavanjem stvorit će se dodatna vrijednost za pravnu stečevinu EU u području oporezivanja. Evo posebno smo svi tu istaknuli, a i ovim zakonom su istaknute transferne cijene koje su najčešće prisutne za isplatu za ostvarivanje prikrivene dobiti. Tu se radi o multinacionalnim kompanijama koje posluju u više zemalja, imaju svoja društva i često se tu između njih ne fakturiraju tržne cijene odnosno one cijene koje su stvarne, već se cijene često umanjuju. Recimo, u trgovačkim lancima što je također već bilo govora i prodaje se roba po nižim cijenama u pojedinoj zemlji članici dok se u domicilnoj zemlji ostvaruje dobit, a ovdje se stvara samo trošak da se ne bi u drugoj zemlji uplaćivao porez na dobit već se sve transferira u matičnu zemlju. Tako da niz zakona već donesenih koji reguliraju upravo te transferne cijene, ali dobro je da su one dotaknute i ovim zakonom. Činjenica je da dvostruko oporezivanje dobiti poduzetnika u različitim državama članica ima negativni učinak na prekogranična ulaganja čime se stvara nestabilno okruženje i za porezne obveznike, ali isto tako postoji problem kontrole od strane same Porezne uprave. Implementacijom ove direktive Vijeća EU o mehanizmu rješavanja poreznih sporova u EU koja je stvarno dobro razrađena i tehnička u ovaj zakon prenesena sigurno će mnoge stvari biti daleko jasnije, daleko lakše i daleko sigurnije za naše poduzetnike, tim više jer evo istovremeno su predviđeni i savjetnici upravo za te male poduzetnike koji nemaju kapaciteta da sami se nose i traže rješavanje tih sporova odnosno da traže rješenje ako smatraju da su oštećeni u nekoj radnji. Još ono što bi izdvojila, a smatramo izuzetno dobrim, to su troškovi koji proizlaze iz primjene ove direktive koji bi trebali biti ograničeni i ne bi se trebali znatno razlikovati od troškova koji trenutačno nastaju u pogledu mehanizama za rješavanje sporova povezanih s dvostrukim oporezivanjem jer se inicijativa temelji na postojećoj pravnoj stečevini i optimiziranoj kombinaciji s cjelokupnim okvirom transfernih cijena EU. Intencija ovog zakona stvarno je dobra, sama tehnička razrada je dobra i izrađen je zakon profesionalno i korektno i klub HNS-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama gospođo Makar. I sada je na redu ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista gospodin Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, uvaženi tajniče sa svojim suradnikom. Evo kolege su prije rekle, imamo u RH sustav prozivanja u odnosu na EU tj. ključno je transferne cijene koje su u biti uništile hrvatsku proizvodnju, poglavito evo po pitanju poljoprivrede. Trenutno u Hrvatskoj 2018. u odnosu na 2017. imamo oko 11% manje proizvodnje od toga OPG samo u 2018. proizveo negdje oko 16% manje … [[Govornik se ne razumije.]] a to je baš zbog ovoga što se događalo te transferne cijene jel jednostavno multinacionalnim kompanijama je bio cilj i interes. Kada smo ušli u EU nismo se zaštitili na našem tržištu, to je bila borba tigra protiv miša i jednostavno oni su … [[Govornik se ne razumije.]] to je uzrok današnjih posljedica u biti zašto je uništeno naše gospodarstvo, naša poljoprivreda jel jednostavno su po transfernim cijenama, vrlo niskim cijenama multinacionalne kompanije svojim kompanijama isporučivale su robu. To je bilo primjer ako je nešto 30 eura oni su to isporučivali za euro i plaćali bi minimalan ili nikakav porez i sada su sve uništili, kada je uništena poljoprivreda, kada su pomeli konkurenciju jel to očito nije bio problem multinacionalnim kompanijama iz drugih država EU preko svojih trgovačkih lanaca, kada su uništili poljoprivredu, kada su uništili sve vrlo jednostavno i njima vrlo logički tržište je otvoreno, mi smo zajedničko tržite oni su našli jednostavan model naše političke elite su igrale u tome kolu i jednostavno su dozvolili da preko te transferne cijene dovedemo danas našu poljoprivredu na nikad niže grane, naše gospodarstvo, proizvodnju, ekonomiju na nikad niže grane. A izmuzli su dosta novca iz tvrtke iz multinacionalne kompanije iz EU isključivo ciljano preko transfernih cijena uništavajući prije svega naše poljoprivrednike. Jer je nevjerojatno ako je kilo sira 10 eura da je u Hrvatskoj bilo, multinacionalne kompanije da su tj. tvrtke prodavale svojim tvrtkama za 1 euro i manje, čak je to bilo. Jel je činjenica da nije bio samo cilj šta nisu plaćali poreze kao što su plaćali za taj proizvod u svojim državama po realnoj cijeni nego su jednostavno na taj način uništavale konkurenciju. I sada kada su uništile konkurenciju sada možemo donijet ovaj zakon. Pa ovaj zakon je trebalo donijeti, ovu direktivu EU kada je gospodarstvo hrvatsko i kada je poljoprivreda hrvatska bila još uvijek održiva. Sad kada su izmuzli ogroman novac, preko transfernih cijena, e sada mi donosimo ovaj zakon. Mene zanimaju ovde, baš me zanima od kad smo mi na tom tržištu EU, od kad smo ušli u EU koliko su te multinacionalne kompanije koje su gurale pod tim niskim cijenama svoje proizvode da bi uništile naše poljoprivrednike kao konkurenciju, naše proizvođače, našu industriju, koliko su one u biti izvukle novca iz RH, ja mislim da se tu radi o stotinama milijardi kuna, to je činjenica i ne znam šta su uopće radili dosadašnje vlade i dosadašnji ministri, dosadašnji da su to, da je to prolazilo ispod žita. Znači doslovno je na ovaj način opljačkana hrvatska poljoprivreda i hrvatsko gospodarstvo, načinom transfernih cijena. Rekao sam jedan o primjera i zato imamo i dan danas još uvijek pad vrlo značajnog …/nerazumljivo/… spomenuo resor poljoprivrede, evo samo rekao sam u 2018. ova Vlada se hvali sa brojnim projektima, sa brojnim jeli uspjesima, a samo proizvodnja mlijeka u RH u 2018. na odnosu u 2017. je 10,9% manja nego u prethodnoj godini u 2018. I to je rezultat baš ovoga, pogodovanja stranim multinacionalnim kompanijama koje imaju moć, imaju novac da mogu i jeftino izvoziti, naravno i manje plaćaju poreza tj. nije izvozit jer smo jedinstveno tržište, a naš poljoprivrednik naš seljak nije bio konkurentan. Tako i naš poduzetnik nije bio konkurentan i jednostavno je dovedeno na fazu trgovine. Gora trgovina nego što se događa u saboru. To vam je ovako, primjer, usporedit ćemo. Do sada je Milan Bandić kupio žetončiće do jednog trenutka dok nije došao prejak, a sada te žetončiće, a Andrej Plenković da prikrije, on je to puštao Andreju Plenkoviću, e sad kad je Milan Bandić postao prejak, e sada će on pokupit te žetončiće da ga oslabi. To ti je isti vid. Znači da bi ostao Andrej Plenković čist, on je to prepuštao Milanu Bandiću i kada je on to okupio, e sad kad dođe se petkom glasat, nemamo naravno većinu, ima kvoruma, al opora čeka, nema glasanja, zato šta nema kako kaže Milan Bandić žetončića. Ja ljude čak ne želim vrijeđati …/nerazumljivo/… žetončiće. E, al već sad kad se to dogodilo on je izvukao jednoga iz, već je počeo izvlačiti Plenković da oslobodi Milana Bandića, danas je ček predsjednika kluba koliko sam pratio izvukao iz toga kluba da pokaže Milanu Bandiću da on nije toliko jak da mu je on sastavio klub. To vam je slično i ovdje. Mi donosimo sad zakon kojega smo tribali donijeti znači odmah kad smo došli zaštititi naše proizvođače da nema znači transfernih cijena, nema niskih cijena. Ciljano multinacionalne kompanije koje su gurale nisko svoje proizvode, niske cijene, nisu plaćale poreze RH kao što plaćaju u svojoj državi i danas smo, do čega smo danas došli, danas kad donosimo ovaj zakon, kad ga donosimo kao Direktivu EU, e danas je kasno jer nema poljoprivrednika, prazna polja, štale prazne i vrlo malo ovo šta je ostalo nije konkurentno, jer ako je nešto realna cijena u RH 10 kuna, a netko ti uveze to za kunu to je u tome trenutku dragi građani dobro za vas, dobro je da ti na tržištu možeš nešto kupiti za kunu u tom trenutku, ali da bi oni došli do monopola oni su spuštali cijene i kad su sve uništili, e sad oni mogu vratiti ne na 10 kuna, mogu na 20 kuna jer domaća proizvodnja nije zaštićena i uništena je. Ja vas pitam uvaženi tajniče da li je ovo kasno, imate li ikakve projekcije koliko je novca izmuženo od multinacionalnih stranih kompanija, jer ovaj zakon sad donosimo, sad ga donosimo i naravno triba ovaj bit mehanizmi za rješavanje poreznih sporova moraju postojati i ja sam suglasan s time. Nego se postavlja pitanje koliko godina kasnimo i koliko milijarda je izmuženo iz RH, koliko je poljoprivrednih gospodarstava uništeno sela, koliko je ljudi sa sela iseljeno i selo je uništeno, a bez sela naravno da nemamo znači ovaj bez seoskih proizvoda jednostavno nemamo snažnu državu, nemamo proizvodnju hrane, a vidimo da hrana i ne samo, spominjo sam mliječnu proizvodnju i svinjetina i sve ostale prehrambeni proizvodi su u ogromnom bili znači rastu od kad smo ušli u EU, u rastu znači uvozu. I sad mi ovaj zakon koji je trebalo donijeti sad kao direktivu, donosimo sada. Međutim, mi nemamo projekciju, šta je se događalo u ovoj fazi dok smo bili, u ovoj nepoštenoj toj trgovačkoj nekakvoj praksi nepoštenoj, maksimalno nepoštena do bola, to sam ispričao to liči na ove žetončiće, to je slično, evo reka sam jednu slikovitu usporedbu. I koji će biti sada učinci, da li mi imamo uopće snage, da li imamo mi konkurenciju, jel sada su multinacionalne kompanije sa svojim proizvodima i trgovačkim lancima postali monopolisti, nemaju konkurenciju u domaćoj proizvodnji. Evo, ja sam dao nekoliko pitanja koji su značajni, jer su strašni učinci bili do sada po pitanju ovih transfernih cijena, vrlo niskih cijena. Hvala lijepo.
Hvala vama gospodine Bulj. Sada je na redu gospođa Grozdana Perić, koja će imati pojedinačnu raspravu. Izvolite.
Hvala. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, evo kolege su puno toga do sada već rekle međutim ono što još jedanput treba napomenuti da smo mi članice EU i da kao takva sigurno naši građani poduzetnici i fizičke osobe i te kako mogu poslovati unutar EU i isto tako i oni koji su iz drugih država EU-a, mogu poslovati kod nas i da je jako važno da se ovaj zakon, da na ovakav način regulira načine rješavanja sporova bilo jednih ili drugih. Ono što svakako treba reći da u tome ne trebamo se bojati da ćemo mi biti kao građani, kao poduzetnici zakinuti jer bez te regulative smo tek onda zakinuti. Treba reći da u 2018. g. iz zadnjih pokazatelja u RH je bilo preko 130 000 obveznika poreza na dobit koji u odnosu na prethodna razdoblja su itekako, bilo ih je nešto manje, ali u odnosu na to koliko ti obveznici i to bez banaka i bez osiguravajućih društava su značajno napredovali u toj godini gdje je preko 8,6% su povećali ukupne svoje prihode, povećali su broj zaposlenih za 5%, 5,2, plaća preko 4% i investicije isto tako skoro 4%. Ono što nas u tome svemu brine da te investicije u odnosu na 2008. nominalno su puno niže pa je sada u 2018. bilo nekih 24 milijarde kuna investirano a u 2008. je to bilo preko 84 milijarde. Zašto to govorim? Govorim upravo zato da poduzetnici moraju biti stimulirani, moraju biti zaštićeni na način da zaista njihovo ulaganje i sve ono što čine, da imaju sigurno okruženje gdje će njihov interesi biti itekako zaštićeni odnosno da mogu poslovati u uređenoj državi koja će ih kao takve i štititi. Ovdje kad govorimo o dvostrukom, o problemu dvostrukog oporezivanja onda moramo reći iz čega ono proizlazi. Ono se događa u onim slučajevima kada živite u jednoj državi a radite u drugoj pa su to onda dnevne migracije, može se dogoditi da ste ostvarili mirovinu u nekoj državi EU-a a živite sada u nekoj je li, npr. u Hrvatskoj pa onda iz tog razloga morate i obvezni ste prijaviti prihode koje ostvarujete iz te države u kojoj ste radili. Isto tako može se dogoditi da ste evo primjer pomoraca koji rade za stranke kompanije pa onda moraju isto tako plaćati određeni porez u matičnoj državi gdje imaju boravište a isto tako, može se dogoditi da tražite posao u nekoj stranoj državi a istovremeno u matičnoj državi primate nekakvu naknadu za nezaposlenost. Dakle, sve su to razlozi zbog čega se događaju problemi dvostrukog oporezivanja i zato je važno da se posebnom ovakvim zakonima uređuju svi ti odnosi kako bi građani imali što manje problema i kako bi znali kako se moraju ponašati u svojoj državu u kojoj žive. Ovdje se često spominje problem i zapravo strah od svih multinacionalnih kompanija, tržišta itd., normalno da svaka država štiti svoje tržište ali isto tako moramo znati da smo dio te ukupne velike porodice i da neke stvari se ne mogu dekretom branit. Kada se govori evo ovako da se uništio naš poljoprivrednik, onda bi ja htjela samo javnosti reći da je u 2018. g. 6,6 milijardi kuna plaćeno subvencija, od toga je 3,8 milijardi kuna uplaćeno upravo poljoprivrednicima kroz izravna plaćanja ili različite pomoći. U tih 3,8 milijardi kuna je i veliki dio europskih sredstva, dakle preko 2 milijarde za izravna plaćanja i ovamo još nešto, oko pola milijarde, dakle veliki dio sredstva kojim se pomaže domaćim poljoprivrednicima da pokrenu i da učine svoju poljoprivredu puno kvalitetnijom. Taj trend se nastavio i u 2019., dakle subvencijama se itekako postiže da domaći poljoprivrednik bude što kvalitetniji, što konkuretniji i da na taj način zapravo proizvodimo vlastitu hranu. Dakle na stranu to što mi želimo svi da se kroz turizam prodaje naša hrana ali na tome moramo svi inzistirati da u tom velikom udjelu koliko čini turizam, zaista ta uvozna komponenta onda bude što manja i da potičemo na taj način domaćeg proizvođača. Ali u tom lancu zaista trebamo onda brinuti o puno segmenata a ovaj zakon koji je ovdje vrlo kvalitetno pripremljen, zapravo u tom djelu itekako štiti domaćeg proizvođača i zbog toga je potrebno ovakve zakone podržavati. Evo, još jedanput pohvaljujem zakon i mislim da na ovaj način možemo bolje zaštiti sve svoje poduzetnike i građane.
Hvala. Prvu repliku je tražio g. Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Perić. Da, ovaj zakon je dobar alat da kroz sprječavanje dvostrukog oporezivanja pomognemo našem gospodarstvu, da pomognemo naše obrtnike i poduzetnike, ali i da potaknemo investicijski ciklus i vi ste lijepo spomenuli investicije i potrebu da imamo veći rast investicija u Hrvatskoj. Činjenica je da ćemo teško privući strane investitore u RH jer je jedna od kritika da prečesto mijenjamo zakone, da se oni ne provode i da su prevelika davanja na proizvodnju u RH. Po nama iz HSS-a, pa prema vama i pitanje, kako potaknuti domaće investicije, kako potaknuti domaće investitore, pogotovo na onim područjima s kojih se ljudi iseljavaju? Da li razmišljate o tome? Naš je prijedlog da onaj dio dobiti koji se reinvestira bude porezna olakšica i da na taj način potaknemo domaće investicije i otvaranje novih radnih mjesta. Vi ste to ovom zadnjom poreznom reformom ukinuli, smanjili ste [[Upadica: Vrijeme.]] porez na dobit, ali to nije [[Upadica: Hvala.]] potaknulo investicije. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor, izvolite gđo. Perić.
Da, zadnji poreznim reformama se ta reinvestirana dobit zapravo olakšice koje su bile ukinulo, međutim ono što se htjelo prethodno iz ova 3 ciklusa je da same lokalne zajednice i regionalne zajednice postanu što jače da planiraju kroz svoje projekte razvoj vlastitih sredina i da na način koji je omogućen, tim lokalnim zajednicama, da stvaraju onda preduvjete da se razvijaju određene djelatnosti. Koliko je to potaknuto ili nije, ako ćemo pogledati, evo 2018. sam spomenula gdje se prihodi od poreza na dobit su se povećali, dakle, nešto se ipak događa, ali za to je ipak [[Upadica: Vrijeme.]] potreban proces.
Hvala lijepa. G. Babić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana kolegice Perić. U vašem izlaganju iznijeli ste neke podatke i govorili ste zapravo o 130 tisuća osoba obveznika poreza na dobit, uglavnom fizičkih osoba da je činjenicu ukupno, ispričavam se. Ali, činjenica je sljedeća. Dakle, do sada smo problem dvostrukog oporezivanja rješavali određenim ugovorima, odnosno arbitražnom konvencijom EU, da kažem, do sada o sporovima povezanim sa dvostrukim oporezivanjem, dakle, ovaj zakon sada zbog javnosti, zbog onih ljudi koji mahom imaju mirovine, treba reći da je cilj ovoga zakona da se poboljša zapravo sam mehanizam u rješavanju sporova između RH i drugih članica EU, a zapravo je to sukus svega i to bi trebali zapravo građani znati. Hvala.
Odgovor, gđa. Perić.
Tako je. Ovo je poboljšavanje mehanizma i mogućnost da svaka jedinka, svaki poduzetnik može tražiti određena rješenja i zaštitu od naših institucija. Imate primjere, evo u IT industriji najsvježije gdje se kaže problem dvostrukog oporezivanja sa SAD-om gdje još ugovor nije potpisan i gdje se neki poduzetnici koji se bave, onim gamingom, znači izradom igrica razno raznih na taj način zapravo imaju problem jer zapošljavaju puno ljudi, a nisu zaštićeni odnosno plaćaju porez i u SAD-u i u Hrvatskoj.
Idemo dalje s pojedinačnim raspravama. G. Gordan Maras.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče. Kada govorimo o ovom zakonu i mehanizmu kojim se rješavaju ovi eventualni porezni sporovi između Hrvatske i drugih zemalja EU odnosno eventualne porezne nejasnoće nastale ili radom pojedinaca ili radom tvrtki, nemoguće je ne spomenuti, a to se već dosta u raspravi i provuklo, koje je naše sadašnje porezno okružje odnosno da li će Hrvatska i kako će Hrvatska reagirati na vrlo veliku ja bih rekao fluktuaciju i tvrtki i pojedinaca, znači migracije naših ljudi koji odlaze iz Hrvatske, a ne odlaze zbog toga što ovdje osjećaju pravednost i ne odlaze zbog toga što ovdje osjećaju da za posao koji će obaviti u RH će biti isto plaćeni kao u nekoj drugoj zemlji EU ili će platiti manje poreza nego što plaćaju u nekoj drugoj zemlji EU, nego upravo suprotno. Hrvatska je nažalost u ovom trenutku sinonim za veliko porezno opterećene i nešto o tome je govorila čak i gđa. Perić, što se pokazuje i po investicijama u RH. Znači, tamo gdje je veliko porezno opterećenje gdje, kada imamo pred vratima vrlo vjerojatno još jednu gospodarsku krizu se ne investira. Investira se tamo gdje se stimulira ljude da investiraju i gdje je manje porezno opterećenje. Hrvatska radi nažalost, upravo suprotno od toga i sada evo, danas sam nešto o tome ujutro govorio, nevjerojatno je da se prijeti obrtnicima koji plaćaju paušalni mjesečni porez, znači to su ljudi do 300 tisuća kuna prihoda koji mogu obavljati kroz određene svoje djelatnosti i po novinama čitamo nevjerojatne najave da njih treba više oporezivati, da je to jednostavno model koji neki kao koriste. Pazite, tako se još ljude kvalificira da koriste pogodnosti. Pa normalno da ljudi žele raditi i iskoristiti mogućnost da zarade svoj posao plaćeni što više a da plate poreza koliko moraju. Nitko ne želi platiti više poreza nego što mora. I kada odabiraju taj model 300 tisuća kuna to nisu ne znam kakvi veliki novci to su obično ljudi koji samo sebe zaposle i na taj način uspijevaju preživjeti odnosno riješiti svoju plaću, svoj novac, svoju obitelj, svoj neki standard odnosno mogućnost da žive u RH i kojih je već sada blizu 40 tisuća i poslati poruke tim ljudima. Treba vas više oporezivati je u potpunosti krivo a to vidimo da rade pojedini vladini mediji i trbuhozborci koji šalju poruke kroz određene članke i određene misije i gdje se već na mala vrata najavljuje veće oporezivanje obrtnika paušalaca. Sa te strane moramo biti svjesni da nas to neće dovesti nigdje. Dovesti će nas do toga da i taj dio ljudi a ovdje se radi upravo zbog toga, evo to i govorimo, ovdje se radi dosta često ljudima koji se bave IT industrijom, programeri koji na taj način stječu određena sredstva i koji su uspješni u tom svom poslu i koji će bez ikakvog problema sutra naći posao u nekoj tvrtci u Irskoj, Engleskoj, doduše sad to više nije bitno jer oni izlaze iz EU ali opet u Engleskoj zbog toga što je tamo, što je tamo, što je tamo, ja bih rekao sjedište dosta takvih tvrtki ili Americi ili Njemačkoj. Znači defacto šaljemo poruku tim ljudima a kojih ima više tisuća da ovdje ne mogu na taj način raditi, neka idu negdje drugdje. Drugi će ih vrlo otvorenih ruku i širokogrudno prihvatiti i uzeti ono šta nažalost Vlada RH odbacuje. I sa te strane još jednom želim poslati tu poruku nemojte mijenjati paušalni način obračuna poreza za obrtnike do 300 tisuća kuna koje smo uveli i povećali značajno u mandatu do 2015. godine do 230 tisuća kuna za ulazak u sustav PDV-a koji se sad još nadogradio za 70 tisuća do 30 tisuća kuna. To je dobar model, to tako treba ostati. I možda jesam malo subjektivan jer de facto sam ja utro put da se to počne masovnije koristiti ali sad sam ponosan i sretan što skoro 40 tisuća ljudi koristi taj model, znači da je dobar. Mnogi od njih govore da je jedan od pozitivnijih primjera kako se mali poduzetnik u Hrvatskoj može baviti nekim poslom a da ga država ne zajaši sa svih strana, da ne traži papirologiju ogromnu, da ne traži da mora imati svoje računovodstvo itd.. Nemojte tjerati te ljude van RH. I uvjeren sam da na kraju razum mora prevladati. Da neće poriv za većim porezima prevladati kod Vlade RH. Sreća je što je izborna godina sljedeća, tako da uvjeren sam da i pragmatični razlozi će natjerati HDZ da ne reagira u tom smislu. I nadam se da će i prestati ova medijska hajka na obrtnike, paušalce koja nažalost nije, nije joj se suprotstavilo sa pozicije obrtničke komore koja tim ljudima uzima 76 kuna mjesečno, ali ne čujem je baš glasno da se zalaže za to da se obrtnicima, paušalcima ne povećavaju porezni nameti koje Vlada očito ima tendenciju da se naprave. Tako da s te strane, nekim ljudima u obrtničkoj komori koji bi se bavili politikom i bili su kandidati HDZ-a za župana u Krapinsko-zagorskoj županiji bi bilo bolje da se posvete toj temi i da se time bave i da na tome inzistiraju, da rade pritisak na HDZ da ne diraju poduzetnike, odnosno obrtnike paušalce umjesto da se bave svojim političkim ambicijama i da se ljudi uopće pitaju zbog čega plaćaju 76 kuna svaki mjesec a koristi vrlo male ili gotovo pa nikakve od toga. Tako da kad gledamo još jednu stvar, meni je nevjerojatno da mi ne uspijevamo, evo sad je predsjednica RH u SAD-u, tamo se tuče na tatamiu sa, boksa sa Stipom Miočićem, malo pjeva vidimo sada u New Yorku, mislim od toga puta vjerojatno velike koristi će imati RH, to govorim pod navodnicima da ćemo imati korist jer nemamo gotovo pa nikakve koristi. Umjesto da dogovori kad je već u SAD-u ono šta je najvažnije našim poduzetnicima da se konačno potpiše sporazum o dvostrukom oporezivanju sa SAD-om gdje bi se omogućilo stotinama naših poduzetnika pogotovo iz IT industrije koji rade već na tim tržištu da ne moraju imati tvrtku u Americi, da ne moraju imati tvrtku u nekim zemljama koje su već potpisale recimo Mađarska ili Irska sa SAD-om nego da posluju i da rade iz Hrvatske. To su recimo konkretne stvari u koje bi mi kao građani RH osjetili i bilo bi dobro da predsjednica dolazi sa takvim rezultatima iz SAD-a. Da li je ona opalila aperkat Stipi Miočiću ili kroše, mislim da hrvatski građani od toga nemaju baš nekakvu pretjeranu korist i da pomalo se nekada i crvene kada gledaju takve scene na dnevnim izvještajima, znači dnevniku ili tako dalje jer to jednostavno po meni nije razina na kojoj bi trebala predsjednica RH uopće se spuštati. Znači to je estradizacija funkcije a mi želimo da se ipak Hrvatska predstavlja na jedan drugi način i da onaj koji bude izabran za predsjednika ima jedan gard, ima jedan karakter i mogućnost da se bori za građane Hrvatske svojim stavovima a ne estradnim, ja bih rekao putovanjima po svijetu koje naravno plaćaju hrvatski porezni obveznici. Tako da s te strane, ovakvi sporovi će se rješavati, nažalost hrvatski građani odnosno naše tvrtke će uvijek biti tu u manjini s obzirom da naše gospodarstvo i naša Vlada ih ne suportira na način kao što to radi primjerice njemačka, austrijska ili neke druge europske Vlade i mi ne gledamo interes naših poduzetnika, rekao sam ovaj zadnji promjer sa obrtnicima koji plaćaju paušalni porez je jedan plastični primjer kako hrvatska Vlada gazi i iscrpljuje financijski naše poduzetnike koji pokušavaju stvoriti neku vrijednosti i ostaviti tu vrijednost u RH, zaposliti naše ljude da oni od toga mogu kvalitetno živjeti i imati određene koristi i dostojanstven život. Hvala vam lijepo.
G. Vlaović ima repliku.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Maras, dobro ste u raspravi i kroz ovaj zakon spomenuli važnost obrtništva i obrtnika u RH, pogotovo nama iz HSS-a je neprihvatljivo da se sad kroz medije prozivaju obrtnici paušalisti, pitanje kome smetaju ti obrtnici jer to je evo, kroz dugi niz godina, kroz jednu kvalitetnu raspravu i u suradnji sa svim dionicima u tom području izboreno da se što više omogući našim obrtnicima koji povremeno obavljaju neke poslove, da mogu taj obrt obavljati kroz paušal i plaćati im poreze putem paušala godišnje. Kome oni smetaju? Trenutno ih je oko 45 000 u Hrvatskoj. Je li to nekakva prepreka RH ili…? Ne znam zašto sad se o tome piše na taj način ili ih se tjera da idu u sivu ekonomiju, da ugase obrte i da rade na crno ili još gore, da odu izvan RH a pogotovo iz IT sektora, pa valjda ih trebamo privući i razvijat taj sektor u RH, hvala.
Vrijeme, odgovor, g. Maras.
Hvala vam lijepa. Pa valjda smetaju onima kojima je koncept države odnosno zapošljavanje u državnim službama ideal da utrpaš nekog svog rođaka pa će možda neka kumska firma nešto graditi itd., tima smetaju. Kome smeta tržište, kome smeta da ljudi mogu od svoga rada zaradit neki novac i to oni najmanji, rekao sam, to je do 300 000 kuna godišnje ali drago mi je uopće da možemo pričati o toj temu u Hrvatskom saboru i da na neki način tih 40 000 i nešto ljudi koji tako rade su našli svoj prostor u RH i da se mi trebamo izborit da se njih ne otjera iz Hrvatske i da na neki način sam ponosan evo, mnogo puta pričamo o tome šta je koja Vlada ostavila, evo ja sam ostavio ovaj model obrtnika paušalista. Možda to smeta HDZ-u, možda to smeta, možda zbog toga što je to ostavila Vlada Zorana Milanovića, smeta HDZ-u pa žele to ugasiti, hvala vam lijepa.
Vrijeme, hvala. Gđa. Perić, replika.
Poštovani kolega, pa mislim da nikome ne smeta osobe koje su paušalci, dapače, njih ima kao što je rekao i kolega, 45 000. Kada usporedimo koliko je to relativno u odnosu na ukupan broj zaposlenih, to je nekih 2,9% u odnosu na recimo Češku ili Poljsku gdje ih ima preko 7%, dakle nikome to ne bi trebalo smetati, samo je bitno kao što to rade druge države EU-a, na svojim stranicama napišu indikatore po kojima se klasificira određeni posao i mislim da ćemo i mi na taj način postići da onda uredimo taj rad, dakle da li će to biti samostalno ili nesamostalni rad ali nikome ne smeta, dapače, mislim da se na taj način sa paušalom proširuje porezna faza i na taj način omogućava veće [[Upadica Radin: Vrijeme.]] poreza.
Hvala. Odgovor, g. Maras.
Hvala vam lijepa. Ali upravo s te rekli ključnu rečenicu, znači da se definira, da se definira kako se oporezuje dohodak, znači ovo što ste sada vi rekli, de facto znači da se HDZ zalaže da plaćaju više poreza. Znači pustite vi kako će se nešto zvati nego da li je moguće da netko tko do 300 000 radi bilokoji posao izuzev nekoliko koji su specificirani da se ne može, ali u pravilu sve poslove, da li može biti u paušalnom sustavu oporezivanja, to je pitanje. Ovo što ste vi rekli upravo potvrđuje ono što sam ja maloprije govorio, da se HDZ zalaže za veće oporezivanje dohotka tih paušalista sada. To je razlika između mene i vas. Ja želim da ljudi što jednostavnije rade, da imaju što manje troška a vi ih želite ove najmanje, još dodatno oporezivati, hvala vam lijepa.
Sada je na redu g. Pernar, izvolite.
Uvažene dame i gospodo zastupnici. Stalno se raspravlja o poreznoj politici, mi skoro svake godine mijenjamo razne porezne zakone a ista stvar se događa i u drugim zemljama EU-a međutim, problemi koje sve države članice imaju, ostaju iste. Osnovni smisao prikupljanja poreza je financiranje proračunskih rashoda. Međutim ako je evidentno da iz godine u godinu države imaju manjak kojeg ne mogu pokriti poreznim prihodima i da dugovi tih zemalja iz godine u godinu rastu, valjda bi svima trebalo biti očito da financijske probleme u EU-u ne može se riješiti promjenama porezne politike već su uzrokovani na jednoj sasvim drugoj razini a to je ona monetarna razina o kojoj često govorim. Jasno je svima vama da HNB ne ulogu prave središnje banke odnosno da je tek mjenjačnica a da Europska središnja banka koja se bavi emisijom novca to čini isključivo putem kredita. Što to u prijevodu znači? To znači da ako recimo država Portugal koja je članica Euro zone a ujedno i suvlasnik Europske središnje banke, treba eure odnosno novac, ona ne može izravno uzeti iz Europske središnje banke, ne može čak ni posuditi taj novac iz Europske središnje banke već neka privatna banka posudi za 0,1% kamate od Europske središnje banke lovu pa onda tu istu lovu posudi Portugalu po recimo 4%, 5% odnosno višestruko veće kamate. I na taj način u ovom monetarnom sustavu privatne banke kamatare sve države EU novcem u suštini iz Europske središnje banke. Sve dok se taj problem ne riješi, sve dok se državama članicama EU ne omogući izravno financiranje iz ECB-a, odnosno nekreditno financiranje iz ECB-a, mi ćemo imati brzorastuće dugove, imat ćemo, imat ćemo mjere štednje, privatizaciju javnih dobara, imat ćemo uvođenje novih poreza i povećanje postojećih i to je trend. Jednostavno pritisak odnosno presija na društvo je iz godine u godinu sve veća i vi ćete reći, pa kao mi u Hrvatskoj imamo dug zato jer tobože ne radimo ili ne proizvodimo, ali evo, pogledajte koliki je dug u Japanu. 200% BDP-a, a Japanci rade i trude se i daju sve od sebe. Pogledajte američki dug koliko je velik, pa to su trilijuni dolara. Tko to može vratiti? Nitko. Vama je jasno da dugovi rastu iz godine u godinu i da će ti kreditori prije ili kasnije, tražiti da se steže omča oko vrata i država i naroda i građana. Moram jednu misao napomenuti, također bitnu. Države svijeta koje su prihvatile ovaj dužnički sustav, odnosno dužničku doktrinu, tezu da novac mora biti dug su u enormnim dugovima koji iz godine u godinu su sve veći, a nisu dužne jedna drugoj. Zapazite misao. Ne radi se o tome da je Njemačka dužna Americi, ili ne znam, Kina Japanu, itd. Ne. Već su sve države svijeta dužne privatnim bankama, privatne banke su te koje zapravo su uzurpirale proces stvaranja novca, odnosno privatizirale ga za sebe. Bez kredita nema novca, a kad uzmeš kredit, moraš dati glavnicu + kamata, a banka je stvorila samo glavnicu. I iz tog razloga smatram ovu raspravu u Saboru besmislenom, a zašto? Zato jer probleme koje smo imali jučer, imat ćemo ih i sutra. Ovaj zakon neće ništa u praksi promijeniti. Sve druge izmjene poreznih zakona bave se isključivo prelijevanjem šupljeg u prazno. Znači uzme se sa jedne stavke da bi se stavilo na drugu. To je cijela priča, samo se porezna presija prebacuje, međutim, ukupan učinak tih mjera uvijek je isti, a to je da država ima sve veći dug, da je deficit sve veći, itd. Kreditna kriza. Broj blokiranih građana. Kako će ove mjere tome pomoći? Nikako. Zakonodavac odnosno mi se time uopće ne bavimo. 2/3 svih zakona koje se u Saboru donose, ne donese se voljom nas zastupnika nego su nam to direktive koje nam EU nameće. Mi ih samo izglasavamo ovdje po brzom postupku. A ako ih ne bi kojim slučajem htjeli izglasati kao kad se trebalo liberalizirati Zakon o INA-i odnosno omogućiti privatnom kapitalu da još lakše preuzme kontrolu nad tom kompanijom, kad država nije htjela mijenjati taj zakon, onda je samo bio pritisak iz EU, rekli su, ah, to se mora. I to je cijela suština europske politike spram nas. Mi poslušno izvršavamo ono što nam oni govore, mi ne dovodimo u pitanje sustav koji oni imaju. Čak naprotiv, uvjerava nas se da ako ima, tipa poreza na nekretnine u drugim zemljama, da bi ga i mi trebali uvesti. Ako druge zemlje imaju euro, mi bi isto trebali uvesti euro. A da li ćemo mi imati koristi od uvođenja eura, nećemo. Ali, kažem, kako god vi mijenjali poreznu politiku, taj monetarni problem neće nestati. Larry Hannigan, Australac je 1971. u svojoj knjizi Hoću zemlju + 5% objasnio taj problem. On je objasnio da tih dodatnih 5% ne postoji. A to vrlo jednostavno možete shvatiti kad bi zbrojili ukupnu količinu novca koji postoji na svijetu s jedne strane i zbrojili ukupne dugove s druge strane. Brzo bi vidjeli da jednostavno količina duga višestruko veća od ukupne količine novca i da zapravo uz najbolju volju dužnika da vrate svoje dugove, to naprosto nije moguće što u prijevodu znači da su dugovi tehnički neotplativi i da njihova otplata Sizifov posao. Dat ću vam konkretan primjer. Koliko je hrvatska država u zadnjih 30 godina, odnosno 29 od svog postojanja dala na otplatu dugova. Evo, neka netko zbroji sve te milijarde koliko je država isplatila na otplatu dugova. A onda pogledajte koliki je državni dug i vidjet ćete zapravo, da što se više duga otplaćuje, to je dug sve veći. A zašto? Pa zato jer je sustav zamišljen na način da se dug vraća uzimanjem novog duga. To je taj model koji su prihvatile sve zemlje koje prihvaćaju dužničku doktrinu. U takvim uvjetima i okolnostima se zapravo uzimanjem novih kredita tobože za vraćanje starih dug samo povećava, samo se novi dug uzima na stari, nova kamata, itd., a kamata je kažu, 7. svjetsko čudo. Njen efekt je stravičan. Vi ćete brzo doći u situaciju da je veći iznos kamate nego iznos glavnice kredita. Pogotovo ako idete, odnosno funkcionirate u sustavu koji ne ide za tih da se dug vrati nego da se povećava. Iz godine u godinu. I one priče Marićeve o tome da je on neki čudotvorni mag, maltene karizmatik kao onaj velečasni Sudac, pa kao da mi nećemo imati deficita i tako da. Na kraju smo opet imali deficit i opet se država morala zaduživati, a svake godine nam se ponavlja ista priča, da baš ove godine nećemo imati deficita, ali igrom slučaja, svake godine ga imamo i onda sam ja svojedobno pitao tu u Saboru, ako imamo višak u proračunu što Marić i družina tvrdi, zašto onda se moramo zadužiti za 35 milijardi kuna ili više čak, 40, da vraćamo kredit, ako, zašto se država zadužuje? Zašto država planira zaduženje od 40 milijardi kuna, ako imamo višak u proračunu, čemu to? Pa naravno odgovora nema. Ta pitanja koja ja postavljam se ne tretiraju, ona nažalost ljudima u ovom nazovimo to visokom domu nisu bitna. To je stvarnost s kojom se mi suočavamo i onda se svi čudom čude negativnim posljedicama po naše društvo, a ključna je ta da ako naša država nije slobodna, ako je naša država u dužničkom ropstvu onda ni mi kao njeni građani ne možemo biti slobodni. Ne može država biti neslobodna, a pojedinac slobodan, ne, zato jer onaj koji vlada državnom određuje zakone i pojedincu i nameće mu svoju volju njegovoj volji. Pozivam hrvatski narod da upale mozak, da počne razmišljat, da ne dozvoli da ga rade budalom te vladajuće elite koje su zapravo u službi kapitala odnosno financijskih institucija i rade za to da banke se nabogate, a da golemu većinu ljudi nas 99% osiromaše. Hvala.
I na kraju gospodin Ivan Lovrinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam i državnog tajnika sa i njegovog kolegu, poštovane kolegice i kolege, poštovani građani koji nas gledate raspravljamo o znači Prijedlogu Zakona o rješavanju poreznih sporova u okviru EU. Temeljno pitanje koje se ovdje postavlja pa ima li uopće sporova koji se vode iz Hrvatske prema nerezidentima Hrvatske znači onima koji su u drugim zemljama članicama EU. Netko je rekao, možda u početku ako sam dobro čuo da 15, 16% ih, ne znam jesam li dobro čuo, a to je na razini jedne zemlje možemo reći skoro ništa. Zašto Hrvatska nema toliko poreznih sporova sa nekim iz Austrije, Njemačke, Italije, Francuske itd.? E to je ključno pitanje. Vjerojatno bi netko mogao reći, pa gledaj nema potrebe, nema osnove za pokretanje poreznih sporova, znači naš sustav poreznog nadzora u Hrvatskoj prema, u odnosima prema nerezidentima Hrvatske je odličan i nema to. Mi svi dobro znamo da je područje poreza, područje gdje se vodi stalna povijesna borba između obveznika plaćanja poreza i države. Pokušaji da se izbjegava porez prema državi su stari koliko je star znači civilizacija odnosno od kako se pojavio porez, novac itd., itd. E sad pređimo na stvar odmah da kažem. Hrvatska gubi milijarde kuna, milijarde kuna zbog izbjegavanja plaćanja poreza od strane nerezidenata, znači stranih subjekata koji posluju u RH. To se obavlja, to je u principu sustav multinacionalnih kompanija koji imaju rašireno poslovanje u 10-tke zemalja svijeta, pa prema tome razvili su jedan suptilan sofisticiran način izbjegavanja poreza. Danas je ovdje, nekoliko puta su spomenute transferne cijene, knjigu koju sam napisao negdje 2015. godine, Globalne financije, temeljito sam opisao taj mehanizam i o čemu se radi, ali prije toga bih postavio pitanje predstavnicima države ovde Ministarstva financija. Ima li u okviru Ministarstva financija, bolje rečeno Porezne uprave, posebno formiran tim za nadzor transfernih cijena? Molim vas odgovorite to kad budete na kraju. Ima li tim obrazovan, educiran za, specijalno da ne kažem, borbu protiv friziranja transfernih cijena, ako ima koliko su postupaka pokrenuli protiv takvih kompanija iz inozemstva i u kojim iznosima otprilike? To su prava pitanja. E, sad ću vam, mi iz stranke Promijenimo Hrvatsku vite tučemo u sridu, kritiziramo, ali dajemo i rješenja konkretna, pa evo bit ću vrlo konkretan. Poštovana gospodo ovo je pitanje za Vladu, znači ministra financija prije svega. U proteklih 10 godina strani trgovački lanci, to kad sam iznio ovdje prije 3 godine javnost je bila šokirana jer je to izlaganje na facebook-u vidjelo oko 600.000 građana Hrvatske. 600.000 ljudi je bilo šokirano da preko 10 godina strani trovački lanci u Hrvatskoj nisu platili ni kune poreza na dobit. Čekajte molim vas, preko 10 godina. Pa to su milijarde kuna, a s druge strane i nikom ništa, pojeo vuk magare, a s druge strane naša država poreznom čizmom staje na vrat nama radnicima, poslodavcima i onim kumicama na placu i onoj babi koja je imala 10-tak litara rakije. E, vidite tu se pokazuju mišići države. Sad je počeo LIDL ostvarivat neku dobit i nešto sitno uplaćivati, zašto, jer su prethodne vlade SDP-a i HDZ-a smatrale trgovinu strateškom investicijom u Hrvatskoj vidite. Prema tome, sve što su oni tu gradili to je bilo strateško. Koliko se tu i što se napravilo to će se morati odgovoriti i analizirati. Molim vas trgovački centar strateška investicija, pa to strateški projekt bio za uništavanje domaće trgovine, ali za tih 10-tak godina domaći lanci plaćali su PDV i porez na dobit, ne PDV plaćaju i ovi, porez na dobit. Znači to im je bila dodatna komparativna prednost, porezni sustav je gazio domaće trgovačke lance, a išao je na korist poticao je strane. E pa dragi građani vidite zašto Hrvatska propada. Pa gdje god dirnemo otvorimo, pa ja se čudim kao ekonomist, sveučilišni profesor, da je kamen, na kamenu u Hrvatskoj je ostao, vjerujete. Kada mi dođe neki kolega profesor ekonomije, doktor iz inozemstva ja mu ne mogu na kraju objasniti kako ova zemlja postoji. Pa zato mora cvasti klijentelizam, korupcija, sve drugo, ljudi se samo snalaze, bježe, odlaze u inozemstvo itd., itd. Što bi trebalo napraviti? Znači trgovački lanci koriste transferne cijene. Što su transferne cijene? Pošto je porez na dobit u Hrvatskoj relativno visok onda će one zaračunati za isti proizvod prema Hrvatskoj izvoznu cijenu će postaviti višu. Zašto? Da bude što manja razlika između prodajne cijene i nabavne cijene da je se što manje zahvati porezom. To je stručno objašnjenje transferne cijene. Vidite. Ali postavljam pitanje ovdje ponovo, iskoristit ću priliku prije još neke stvari kažem, prije 220 dana uputio sam pismo Ministarstvu financija, Poreznoj upravi gdje sam postavio nekoliko pitanja, između ostalo ovo. Drugo pitanje je bilo jeli se opraštao porez nekim dužnicima, ako jest, kojima, nekoliko još pitanja. Javno ponovo postavljam pitanje zašto niste odgovorili gospodine Mariću, ministre financija i predsjednike Porezne uprave, ravnatelj? Jesu li moja pitanja problematična, ugrožavaju li nečije interese? Ja ne želim vjerovati da je tako. Molim vas odgovorite na moje zastupničko pitanje, 220 dana kasni. Jer ako je sve u redu taj odgovor je trebao doći za 15, 20 dana. Ja neću odustati, poslao sam još četiri zastupnička pitanja u HANFA-u u Ministarstvo poljoprivrede itd. i inzistirat ću na tim odgovorima. Dakle, izvolite formirajte tim. U Japanu ne mogu spavati multinacionalne kompanije jer njihova porezna uprava i njihov tim za transferne cijene ne daju spavati, ne daju mira multinacionalnim kompanijama. Zašto? Jer ih ubiše dokazima i oni svojoj državi zarađuju milijarde jena. Tko još zaračunava transferne cijene i na taj način izbjegava plaćanje poreza? Banke. Kako banke? Pa zato što će uvoziti kredite iz svojih matičnih zemalja uz više kamatne stope ovdje. Prema tome, odmah praktično naplaćuju dug. A da ne govorim fiktivne fakture između trgovačkih društava matice koji praktički ne postoje. Ma to su milijarde kuna ljudi moji, milijarde kuna. I kada stranka Promijenimo Hrvatsku dođe voljom građana na vlast, bude dio nove vlade, mi ćemo ova pitanja otvoriti jer vidite zašto i do sada nisu? Pa svi su očito umočeni u to, svi. Mi ćemo to otvoriti i smanjiti porezni pritisak na građane, radnike i poslodavce jer dok se ovo ne riješi nikada neće doći do rasterećenja. Prema tome, uvest ćemo i porez na imovinu banaka, oporezovati Internet kompanije koje izbjegavaju plaćanje poreza itd. Porez koji je smanjen PDV sa 25 na 13% na uvoz hrane, znate što ste s tim postiglo? Ništa. Građani nisu osjetili nikakvu korist, ali je zato povećan uvoz poljoprivrednih proizvoda iz inozemstva jer se za 12%-nih bodova smanjilo plaćanje PDV-a odmah, postali su likvidni, uvoznici više kupuju. Imao bih još puno toga pričati, ali mislim da sam bio vrlo jasan. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o mehanizmima rješavanja poreznih sporova u EU-u, drugo čitanje, P.Z.E. br. 637, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje navedeni konačni prijedlog zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 111 „za“, 1 „suzdržan“ i 1 „protiv“ donesen Zakon o mehanizmima rješavanja poreznih sporova u EU-u.
Sada prelazimo na sljedeći: - Konačni prijedlog Zakona o psihološkoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 551 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku i amandman je podnio klub HDZ-a. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je državna tajnica u Ministarstvu demografije, obitelj, mladih i socijalne politike gospođa Margareta Mađerić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Psihološka djelatnost po prvi puta je uređena Zakonom o psihološkoj djelatnosti iz 2003. godine. S vremenom uočena je potreba da se zakon nomotehnički osuvremeni i uredi te se uskladi s odredbama Zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju iz Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Također je uočena potreba za usklađivanjem zakona sa suvremenim načelima i spoznajama psihološke znanosti i prakse radi poboljšanja kvalitete obavljanja psihološke djelatnosti u RH, potrebe za jasnijim uređenjem uvjeta za obavljanje i prestanak obavljanja djelatnosti, prava i obveza stručnog usavršavanja te organizacije obavljanja djelatnosti kao i proširenje javnih ovlasti Hrvatske psihološke komore na postupke priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Stupanjem na snagu Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija pokazala se potreba intervencije u odredbe zakona u dijelu propisivanje uvjeta za obavljanje psihološke djelatnosti kao regulirane profesije kao i u dijelu javnih ovlasti Hrvatske psihološke komore koja bi trebala kao nadležno tijelo provoditi postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija te je potrebno komori dati javnu ovlast za vođenje postupaka priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Sukladno punopravnom članstvu RH u EU-i, potrebno je jasnije uređenje reda osoba koje obavljaju psihološku djelatnost stranaca i državljana članica EU. U odnosu na prvo čitanje, tekst zakona usuglašen je s prihvaćenim prijedlozima i primjedbama iznesenim u raspravi pred radnih tijelima i na sjednici HS-a, a primjedbe koje nismo prihvatili, detaljno su obrazložene. Prihvaćene su primjedbe Odbora za zakonodavstvo koje se odnosne na nomotehničku doradu izričaja te sljedeće primjedbe koje se odnose na potrebu za jednakom ingerencijom komore nad svim psiholozima, potrebu brisanja iznimke da se nadzor nad radom psihologa zaposlenih u sustavu predškolskog i školskog odgoja i obrazovanja provodi u skladu s propisima o stručno-pedagoškom nadzoru u sustavu odgoja i obrazovanja, potrebu razlučenje pojmova naručitelj i korisnik, mogućnost upisivanja psihologa koji obavljaju djelatnosti u civilnom sektoru upisnika i evidencije te mogućnost privremenog prestanka prava na obavljanje psihološke djelatnosti s ciljem jačeg administrativnog rasterećenja članova komore, dodatno su uređeni i rad i ovlasti komore. Slijedom navedenog predlažemo HS-u da donese Zakon o psihološkoj djelatnosti. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, prva je na redu g. Ljubica Lukačić koja će govoriti ispred Kluba HDZ-a.
Poštovani g. potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice sa suradnicom. Evo, kolegice i kolege, sve vas srdačno pozdravljam i evo, reći ću nekoliko riječi o Zakonu o psihološkoj djelatnosti. Dakle, pred nama je zakon o psihološkoj, Konačni prijedlog Zakona o psihološkoj djelatnosti koji je u drugom čitanju. Detaljno je ovdje raspravljen u prvom čitanju, a evo, ja bih za početak rekla, koja je to svrha obavljanja psihološke djelatnosti. Svi znamo da je psihološka djelatnost izuzetno važna za korisnike i za društvo u cjelini te njena svrha unaprjeđivanje zdravlja i kvalitete života korisnika psiholoških usluga i društva u cjelini te unaprjeđivanje razvoja, organizacija i institucija te kao što sam rekla, društva u cjelini. Psihološka djelatnost obavlja se u svim društveni područjima koja utječu na zdravlje i kvalitetu života i učinkovitost korisnika psiholoških usluga kao i razvoj i unaprjeđenje organizacija institucija te društva u cjelini. Da bi psihološka djelatnost bila dakle provedena i funkcionirala, na najbolji mogući način potrebno ju je regulirati zakonom. Kao što je državna tajnica već napomenula, psihološka djelatnost regulirana je prvi puta u RH zakonom iz 2003. godine. S obzirom i na protek vremena i na neke druge okolnosti, bilo je potrebno donijeti novi zakon obzirom da je uočena potreba da se zakon nomotehnički osuvremeni, da se uredi te da se uskladi sa odredbama Zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju, kao i s odredbama Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Nadalje, potrebna, uočena je potreba za usklađivanjem sa Zakonom o suvremenim načelima i spoznajama psihološke znanosti i prakse, a sve u svrhu poboljšanja kvalitete obavljanja psihološke djelatnosti u RH, zatim potrebe za jasnijim uređenjem uvjeta za obavljanje i prestanak obavljanja djelatnosti. Nadaje, prava i obveze stručnog usavršavanja i organizaciju obavljanja djelatnosti, kao i proširenja javnih ovlasti Hrvatske psihološke komore, što je ovim zakonom, konačnim prijedlogom i učinjeno. Stupanjem na snagu Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, bilo je potrebno intervenirati u odredbe ovog zakona, a u dijelu propisivanja uvjeta za obavljanje psihološke djelatnosti, kao regulirane profesije. U odnosu na prvo čitanje kao što je i sama državna tajnica spomenula, došlo je do nekih promjena u ovom konačnom tekstu zakona. Odredbe neke su prihvaćene, a one koje nisu ministarstvo je detaljno obrazložilo. Poštovana državna tajnice, Kluba HDZ-a će imati jedan amandman na konačni prijedlog ovog zakona. Amandman se odnosi na članak 31. kojim amandmanom predlažemo da se u članku 31. a u stavku 2. uvrsti i potpredsjednik komore obzirom da smatramo da je prema ovom Zakonu o psihološkoj djelatnosti da upravni odbor, da bi bilo potrebno da upravni odbor čine predsjednik komore, za sada je to bilo 6 članova a mi smatramo da je potrebno da to bude predsjednik komore, potpredsjednik komore i 7 članova koje bira skupština na vrijeme od 4 godine. Ja vas molim da razmotrite naš amandman i da ga prihvatite obzirom da smatramo da je ovaj članak potrebno urediti i zbog kvalitetnijeg odlučivanja u komori. Vjerujemo da će ovaj zakon pridonijeti boljoj i kvalitetnijoj djelatnosti, psihološkoj djelatnosti te da će i korisnici i društvo u cjelini imati bolju uslugu. Slijedom navedenog klub HDZ-a podržati će Konačni prijedlog zakona o psihološkoj djelatnosti. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama gospođo Lukačić. Sada ću iskoristiti priliku da pozdravim ekipu mladih Hrvatskog crvenog križa, volontera iz Prve pomoći gimnazije Ivana Zakmardija Đakovačkog iz Križevaca, hvala što ste s nama. Pozdrav, lijepi pozdrav svima! [[Pljesak]] Sada je na redu ispred Kluba zastupnika GLAS-a gospođa Vesna Pusić.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Psihološka djelatnost je kod nas vjerojatno u jednom periodu ili u jednom trenutku tranzicije između nečega što je gotovo neugodno ili stigmatizirajuće u nešto što je standard i trebalo bi biti normalni oblik pomoći funkcioniranju ljudi u društvu. Dakle nešto što u perspektivi bi trebalo biti kao zubar. Drugim riječima nešto što stoji svima na raspolaganju kao način naprosto pomoći u nošenju sa svime što život čovjeku donosi, što suvremeno društvo donosi, konfliktima, razno raznim stvarima koje ljude ne čine i ne bi trebale činiti označenima nego bi im trebale pomoći da funkcioniraju u kompleksnijim i sve otuđenijim uvjetima suvremenog društva. Dakle i po nekim podacima koje predlagatelj ovdje navodi vidi se da je u vremenu od donošenja zakona do danas više nego ili otprilike baš se negdje udvostručio broj psihologa koji su registrirani pri Hrvatskoj psihološkoj komori, dakle evidentno nešto, jedna djelatnost koja je u ekspanziji a logično je pretpostaviti da je u ekspanziji zbog toga što postoji potreba. Stvari o kojima se govori u ovom prijedlogu je poboljšanje kvalitete obavljanja psihološke djelatnosti, jasnije utvrđivanje uvjeta ili definiranje uvjeta za obavljanje te djelatnosti, način organizacije te djelatnosti i dodatne ovlasti komore. Glavna dodatna ovlast komore je nostrifikacija, dakle priznavanje stranih diploma odnosno stranih kvalifikacija da bi se ta psihološka djelatnost mogla odvijati u Hrvatskoj. Usredotočiti ću se na nekoliko novih stvari koje se ovim zakonom propisuju u odnosu na njegovu prvobitnu verziju kada je prvi puta dakle donesen 2003. godine. Prva stvar koja je značajna i po našem mišljenju pozitivna je da se postrožuju kriteriji dakle za osobu koja ima pravo nositi titulu psihologa umjesto samo dodiplomskog obrazovanja uvodi se potreba dodiplomskog ili preddiplomskog i diplomskog studija psihologije da bi netko mogao steći titulu psiholog. Mislim da to me ne treba posebna objašnjenja. To podržavamo, smatramo da je pozitivno u ovom zakonu. Hrvatskoj psihološkoj potrebi također novi moment se daje pravo nostrifikacije kao što sam rekla, na to ću se vratiti kasnije, komore su važna i dobra stvar i trebaju imati ovlasti. Jedino je pitanje tko će kontrolirati kontrolore. Dakle kad imate jednu instituciju koja je Bog i batina odnosno koja ima sve ovlasti, to po logici stvari, naprosto po organizacijskoj strukturi, uvijek dovodi u pitanje tko onda rukovodi tom institucijom, preuzimanje, moći od strane te institucije nad cijelom profesijom. Dakle komora je sigurno važna i dobra stvar ali treba imati vrlo jasne kriterije kontrole kontrolora, da tako kažem. Treća nova stvar je da razliku od starog zakona, ljudi koji dobiju dopusnicu da se bave psihološkom djelatnosti više neće morati tu dopusnicu obnavljati svakih 6 godina. To također smatramo poboljšanjem, dakle ukoliko postoji kontrola nad načinom kako se obavljao posao i definirana procedura, kako se nekomu oduzima pravo da obavlja taj posao, dakle pod kojim uvjetima mu se oduzima pravo da obavlja taj posao, onda je besmislen i postoji obveza što je ovdje navedeno da ljudi koji se bave psihološkom djelatnosti se usavršavaju i definirano je na koji način se moraju usavršavati, onda je besmisleno da se svakih 6 g. traži od ljudi da obnavljaju tu dopusnicu, dakle ako svoj posao rade temeljem uvida institucija koje to kontroliraju u skladu sa svim pravilima, ne samo zakonima nego i pravilima struke i usavršavanju unutar struke, onda zaista ovo više izgleda kao jedna birokratska prepreka nego pomoć u postizanju određene kvalitetu u obavljanju psiholoških djelatnosti, dakle to također smatramo poboljšanjem. Umjesto te dopusnice, uvodi se nešto što se zove ovlašteni psiholog i tim statusom ovlaštenog psihologa se onda automatski dobiva pravo na bavljenje tom psihološkom djelatnosti. Taksativno dakle, lista je objavljena razloga i situacija u kojima osoba koja je dobila takvu dopusnicu, gubi pravo obavljanja psihološke djelatnosti i to je vrlo važno. Dakle ova kombinacija između s jedne strane da ne morate to obnavljati svakih 6 g. a s druge strane da imate jasno navedene kriterije kada netko tko je tu dopusnicu dobio, gubi pravo da obavlja tu djelatnost je vrlo važna kombinacija a važna je kombinacija zato jer su klijenti posebno osjetljivi članovi društva jer je mogućnost osoba koje obavljaju psihološku djelatnost utjecaja na klijente velika, vrlo često se radi o ljudima koji su ili u nekoj teškoj životnoj situaciji, u kojima je čovjek podložniji i sugestibilniji da tako kažem, dakle podložniji sugestijama nekoga tko je u poziciji savjetodavca ili neke vrste liječnika odnosno osobe koja vam pomaže i zato je neobično ... [[Govornik se ne razumije.]] takva djelatnost naravno onda uvijek potencijalno sa sobom nosi mogućnost zloupotrebe i zato je neobično važno kontrolirati postojanje odnosno nepostojanje bilokoje od ovih elemenata koji predstavljaju dovoljni povod da se izgubi pravo na psihološku djelatnost. Konačno, inovacija je i to da se unutar toga omogućava psiholozima da se specijaliziraju za pojedina područja i da im se ta specijalizacija za pojedina područja prizna kao šta ja znam, npr. psihologija obrazovanja ili obiteljska ili specifično vezano za žrtve nasilja, dakle postoji cijeli niz podvarijanti, podspecijalizacija ili konkretnih područja za koje se psiholog ili osoba kojoj je dozvoljena psihološka djelatnost, može specijalizirati i ovim zakonom se omogućuje da se to prizna pa onda i obznani, dakle da postoje ljudi koji su onda specijalizirani unutar psihološke djelatnosti za pojedine segmente. I konačno šesta novost je da više se, to je vjerojatno u sadržaju postoje ali i do sada ali ne u nazivu, da ljudi koji polažu stručni ispit, više ne polažu stručni ispit naprosto nego polažu psihološki stručni ispit drugim riječima, specijaliziran upravo za psihološku djelatnost. Pretpostavljam da je po sadržaju to do sada također bilo tako ali se tako nije zvalo. Dakle, zadnja stvar koju sam već nagovijestila već na početku mog izlaganja na koju ovdje treba zaista obratiti pažnju je komora. Psiholozi nemaju obvezu članstva u komori. Međutim, psiholozi koji traže ovaj status, dakle koji traže status temeljem kojeg se mogu onda baviti psihološkom djelatnosti, imaju obvezu članstva u komori što znači da nitko tko nije član komore, ne može obavljati ovu vrstu samostalne psihološke djelatnosti. To ima svoje racionalne razloge po našem mišljenju, dakle činjenica potrebe kontrole, ali ne smije se pretvoriti u svoju suprotnost i zato je kontrola funkcioniranja komore također vrlo važna, javnost funkcioniranja komore također vrlo važna, to ne smije imat temelj ili mogućnost da postane institucija koja na neki način sve psihologije drži u šaci, ako niste dobri sa komorom ne možete dobiti dopusnicu ili ne možete dobiti pravo da se bavite nekom djelatnosti. Kao što sam rekla komora ima svoju svrhu i jeste važna institucija i stručna institucija, ali svi koji imamo iskustva sa takvom vrstom organizacije institucija znamo da uvijek postoji uz stručnost i ovaj element moći, pa makar i unutar jedne struke i zbog toga je taj element s jedne strane funkcioniranja komore, s druge strane kontrole nad funkcioniranjem komore u skladu sa svim propisanim kriterijima i zakonom neobično važna zadaća. Klub GLAS-a će podržati ovaj zakon jer smatra da on zaista pojednostavljuje i poboljšava odnosno otvara mogućnost za poboljšanje funkcioniranja ove djelatnosti. Hvala lijepa.
Sada je na redu ispred Kluba zastupnika SDP-a g. Željko Jovanović, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici ministarstva, Klub SDP-a podržat će Konačni prijedlog Zakona o psihološkoj djelatnosti. Smatramo da konačni tekst osigurava provedbu kvalitetnijih usluga svim korisnicima, također da ih štiti od eventualnih nekompetentnih i nestručnih pružitelja usluga što prije ovog zakona nije bilo moguće. Pozdravljamo da su prihvaćene i primjedbe i Kluba zastupnika SDP-a iz prvog čitanja, posebno one koje se odnose na potrebu jednake ingerencije komore nad svim psiholozima gdje smo inzistirali na dio koji se tiče predškolskog i školskog odgojnog obrazovnog sistema, brisanje iznimki da se nadzor nad radom psihologa zaposlenih u sustavu predškolskog i školskog odgoja i obrazovanja provodi u skladu s propisima o stručno pedagoškom nadzoru u sustavu odgoja i obrazovanja, razlučivanje pojma o naručitelj i korisnik, mogućnost upisivanja psihologa koji obavljaju djelatnost i u civilnom sektoru u upisnik i evidencije, kao i mogućnost privremenog prestanka prava na obavljanje psihološke djelatnosti. Smatramo da na ovaj način zakonsko rješenje bolje odgovara potrebama struke u praksi, a to onda garantira naravno i kvalitetnije usluge za krajnje korisnike. Posebno želim naglasiti ulogu psihologa u školskom sustavu, zato smo se i fokusirali u našim primjedbama nakon prvog čitanja upravo na taj dio obzirom na važnost psihologa na zdravo odrastanje učenika u svim osnovnim i srednjim školama, pa nadam se da će i uz ovaj zakon doći i do zapošljavanja većeg broja psihologa u svim osnovnim i srednjim školama. Npr. u srednjim školama zaposleno je 439 psihologa na 159 000 učenika u osnovnim školama, na 316 000 učenika zaposleno je ukupno 2705 stručnih suradnika, a od tih stručnih suradnika 806 je pedagoga, 378 psihologa, 605 edukatora rehabilitatora, što ukazuje na to da broj stručnih suradnika u školama iako broj učenika opada, kad je riječ o psiholozima, još uvijek nije dostatan, ne radi se samo o skrbi za učenike koji traže, imaju određene povećane potrebe, nego se radi i o učenicima koji su posebno nadareni, koji također trebaju imati i potrebu dostupnosti psihologa kako bi do kraja razvili sve svoje sposobnosti. Uglavnom da skratim, Klub zastupnika SDP-a podržava ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Ispred Kluba zastupnika HNS-a gđa. Božica Makar.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS, uvažena državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo, pred nama je Konačni prijedlog Zakona o psihološkoj djelatnosti. Što se tiče same psihološke djelatnosti i njezine važnosti, jako lijepo nam je to objasnila kolegica Lukačić i samu potrebu za tom djelatnošću, tako da ne bi se posebno osvrtala na taj dio i potrebu psihološke djelatnosti u našem društvu u svim segmentima, a naročito u razvoju naših mladih, od osnovnoškolskog, srednjoškolskog obrazovanja, pa na dalje. Evo, ovaj zakon koji je bio na snazi 2003.g. imao je puno nedostataka, promijenilo se puno toga, pa je stvarno dobro da sad imamo novi prijedlog zakona kojim se ujedno uvode i stroži i jasniji kriteriji za definiciju psihologa odnosno umjesto dosadašnje definicije da je psiholog osoba koja je završila dodiplomsko obrazovanje namijenjeno izobrazbi psihologa, uvodi se da je psiholog osoba koja je završila dodiplomski ili preddiplomski i diplomski studij psihologije u RH ili ima priznatu inozemnu stručnu kvalifikaciju za obavljanje regulirane profesije psiholog, što je do sada bio problem s kojim smo se često susretali, a ovo je potrebno i radi usklađivanja sa Zakonom o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Imamo tako da u svrhu usklađivanja sa odredbama Zakona o uslugama, a i s ciljem administrativnog rasterećenja briše se obveza pribavljanja i obveze osnovnih i posebnih dopusnica za obavljanje psihološke djelatnosti svakih 6.g., te mogućnost oduzimanja osnovne i posebne dopusnice psihologu koji u propisanom roku ne obnovi svoju dopusnicu, već smo i tu u raspravama čuli da ne postoji neko logično i argumentirano objašnjenje, obrazloženje za te dopusnice naročito s time jer se uvodi i obveza kontinuiranog usavršavanja u psihološkoj djelatnosti tako da stvarno ovo ne bi imalo smisla. Umjesto dopusnice uvodi se status ovlaštenog psihologa koji se stječe priznavanjem prava na obavljanje psihološke djelatnosti kada se utvrdi da su ispunjeni zakonom propisani uvjeti za priznavanje prava za obnavljanje psihološke djelatnosti. Rješenjem o priznavanju prava na obavljanje psihološke djelatnosti, psiholog stječe pravo i na obavljanje te djelatnosti, a gubi je taksativno navedeno kada mu se oduzima ta licenca odnosno naziv ovlaštenog psihologa, a jedan od tih uvjeta je ono što sam već navela između ostalog i ako ne ispuni obvezu stručnog usavršavanja koje je propisano također normativnim rješenjem. Novost je i specijalizacija psihologa, tako da imamo sad specijalizirane psihologe iz pojedinih područja sa specifičnim znanjima iz tog područja, a ona se i upisuju u imenik komore. Također smo tu spominjali komore. Komore stvarno mogu biti važne za određenu djelatnost odnosno one su prije svega bi trebale biti povezivanje i razmjena iskustava i pomoć u određenoj struci. Ne bih htjela vjerovati da se one pretvaraju ponekad u nešto drugo mada ima i takvih slučajeva, ali svi psiholozi mogu odlučiti žele li biti članovi te komore ili ne osim ako samostalno ne obavljaju djelatnost ovlaštenog psihologa, tada su obveznici biti članovi te komore. O visinama članarina i što one predstavljaju za korisnike ne bih previše govorila također, ali ako komora ima svoju svrhu, ako ona pruža usluge i pomoć svojim članovima onda je to stvarno u redu, a u protivnom. Na kraju bi samo dodala da je bilo i nekih izmjena u odnosu na prvo čitanje koje su poboljšale ovaj zakon tako da je on u odnosu na onaj koji smo imali u prvom čitanju još kvalitetniji i da ga je stvarno bilo potrebno donijeti i Klub HNS-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. I na kraju gospodin Petar Škorić koji će imati pojedinačnu raspravu.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege evo kroz izvješća predlagača dakle i rasprave klubova vidljivo je da se svi slažemo i da je dobro da je zakon iz koji je bio donesen 2003. da se mijenja i da se ovim prijedlogom u biti mnoge stvari stavljaju na svoje mjesto i u bitnome će se unaprijediti dakle općenito područje psihološke djelatnosti vezano i za primjenu i uvjete i način obavljanja kao i pitanje organizacije i nadzora sveukupno psihološke djelatnosti u našoj zemlji. Da se ne bih ponavljao sa kolegama i sa onim što su ovaj isticali hvalili i slično, spomenut ću samo par stvari gdje mislim da bi trebalo radi boljeg razumijevanja i radi toga pojašnjenja struci na terenu trebalo da li kroz neke druge propise definirat ili možda pojasniti. To je pitanje na koji način praktički zaštititi naručitelja usluge ili klijente od tzv. samoprozvanih psihologa jer je prijedlogom zakona dakle propisano je naziv psihologa mogu koristiti samo osobe koje su ovlašteni psiholozi odnosno osobe koje su završile studij psihologije. Dakle, potrebno je nekim aktom propisati u biti u kojem će jasno stajati tko smije i tko ne smije koristiti naziv psihologa kako bi se spriječilo pojedince koji su to dosada zlorabili. Također, vezano za pitanje dopusnice pozitivno je to što se dopusnica neće morati obnavljati svakih 6 godina, dakle to će se sada novim rješenjem ovaj dobiti trajno. Međutim, evo imamo od strane i određenih udruga psihologa pogotovo onih koji se s time, koji imaju ovaj to kao svoju praksu primjedbe da, na ukidanje naziva dopusnica i u pretvaranje u rješenje. Dakle, da budemo jasniji dosadašnja dopusnica je bila jedan lijepi ovaj akt koji bi se izdavao na, izgledao je podsjećao je svojevrsnu diplomu i psiholozi koji su u svoj privatnoj praksi takve bi dopusnice uokvirivali i postavili na vidljivo mjesto čime bi praktički i klijentima jasno stavljali do znanja da su psiholozi i time bi potvrđivali svoj legalni status ovlaštenja za rad. Forma ovih novih rješenja, naravno rekao sam već postignuća da se ne moraju obnavljati ali na određeni način čine razliku i možda na neki način degradiraju ovaj dokumenat dopusnice i ako je riječ dopusnica zaživjela nema razloga da se i uz ovo rješenje ne izdaje određena i dopusnica koja bi bila na vidljivom mjestu. Također, u prijedlogu Članku 8. zakona predviđeno je da, navedena su kaznena djela zbog kojih osoba koja je pravomoćno osuđena gubi pravo na obavljanje psihološke djelatnosti to je svakako dobro radi jačanja etičkih načela i svega ostalog što želimo osigurati. Međutim evo imamo i prigovora da su možda ograničenja prestroga za psihologe jer primjerice ako osoba sudjeluje u tučnjavi koju nije ni započela i ne želi sudjelovati ili je bila prinuđena braniti se može rezultirati i kaznenom sankcijom dakle i bez okončanja postupka da se takvoj osobi oduzme mogućnost obavljanja psihološke djelatnosti ali vjerujem da će se to regulirati. Također vezano za propisivanja sjedišta komore u Zagrebu mislim da je to nepotrebno možda bilo i u zakonu navoditi sjedište komore može biti bilo gdje i u drugim gradovima i u Osijeku, Rijeci, Splitu ali mislim da nije bilo potrebe za definiranjem mjesta gdje je sjedište komore. U svakom slučaju ovim zakonom bitno je poboljšan status psihološke djelatnosti. Definirane su mnoge odredbe, među njima jasnije su prekršajne odredbe u odnosu na svaku osobu koja obavlja psihološku djelatno, uređuju se i prava i obveze mentora i vježbenika i podržavamo donošenje ovog zakona.
Jedna replika gospodina Vučetića.
Zahvaljujem. Poštovani kolega moram reagirati na ovo što ste izrekli a tiče se nasilja i prekršajnih sankcija kojima netko tko obavlja psihološku djelatnost može biti podvrgnut. Čim su prekršajne sankcije izrečene očito je da se radi o osobi kojoj treba psihološki tretman a ne o psihologu koji je djelovao u takvoj situaciji. Smisao psihologa i psihološkog tretmana da čovjeka osnaži u životu pa između ostalog i rješavanju na jedan primjeren način konfliktnih situacija. Ako je psiholog sudjelovao u konfliktnim situacijama na način da je prekršio zakon i da mu je zbog toga izrečena nekakva sankcija ja bih mu, ne da bih mu zabranio rad u psihološkoj djelatnosti nego bih mu do kraja života propisao da posjećuje psihologa koji to nije a da to nije on. Zahvaljujem.
Odgovor gospodin Škorić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, apsolutno smo se krivo razumjeli. Dakle pozdravio sam to da se uvode visoka moralna načela u psihološkoj djelatnosti međutim po ovim prijedlozima i dobio sam upozorbu dakle iz same službe da čak ako se i protiv osobe vodi postupak pred nadležnim sudom dakle neovisno je li osobi dokazana krivnja da se može pokrenuti postupak. U svakom slučaju mislim da su time te mjere izuzetno rigorozne za same psihologe jer što na koncu ako se nekome i ne dokaže krivnja a u međuvremenu mu se oduzme licenca.
... [[Govornik se ne razumije.]] ga poslati kod psihijatra onda tog psihologa. Zaključujem raspravu. I glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o psihološkoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 551, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Klub zastupnika HDZ-a pa molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenom amandmanu. S nama je poštovana Margareta Mađerić, državna tajnica u Ministarstvu za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku, izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Amandman se prihvaća i postaje sastavni dio zakona.
Sastavni dio zakona, dakle, i ovaj amandman ulazi u njega tako da dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o psihološkoj djelatnosti, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 113 „za“ i 3 suzdržana donesen Zakon o psihološkoj djelatnosti.
Prelazimo na: - Konačni prijedlog Zakona o socijalnopedagoškoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 552; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članaka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi sa člankom 190. Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Amandman su podnijeli klub HDZ-a i zastupnik Marko Sladoljev. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Opet je za tu točku zadužena državna tajnica gospođa Margareta Mađerić iz Ministarstva demografije, obitelj, mlade i socijalnu politiku. Izvolite.
... [[Govornik se ne razumije.]] zastupnice i zastupnici. Socijalnopedagoška djelatnost do sada nije bila uređena zakonom, donošenjem ovoga Zakona o socijalnopedagoškoj djelatnosti po prvi puta se zakonski regulira socijalpedagoška djelatnost u RH te se predloženim normativnim rješenjem želi osigurati potrebna razina stručnih kompetencija osoba koje obavljaju socijalpedagošku djelatnost i stvoriti preduvjeti za poboljšanje kvalitete djelatnosti. Predmetni zakon će utjecati na zapošljavanje osoba koji obavljaju socijalnopedagošku djelatnost budući da se jasnije uređuju uvjeti za obavljanje djelatnosti i postupci priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Donošenjem ovog zakona o omogućiti će se praćenje stručnjaka koji obavljaju socijalnopedagošku djelatnost te kvalitete njihovog rada kao i praćenje ulaska na tržište rada osoba koje su kvalifikaciju stekle izvan RH putem priznavanja inozemne stručne kvalifikacije u skladu sa uvjetima prema posebnom propisu. U odnosu na prvo čitanje, tekst zakona usuglašen je sa prihvaćenim prijedlozima i primjedbama iznesenim u raspravi pred radnim tijelima i na sjednici Hrvatskoga sabora a primjedbe koje nisu uvažene detaljno su obrazložene. Prihvaćene su primjedbe Odbora za zakonodavstvo koje se odnose na nomotehničku doradu izričaja u odnosu na navođenje što sve obuhvaća socijalno pedagošku djelatnost s ciljem jačeg administrativnog rasterećenja članova komore dodatno su uređeni rad i ovlasti komore. Predloženi zakon neće iziskivati dodatna sredstva jer su sredstva osigurana u državnom proračunu na poziciji Ministarstva za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku.
Hvala. Jedna replika gospodina Sladoljeva.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice imam samo jedno kratko pitanje, dakle iz javne rasprave se vidi da ste zapravo na neki način u ovom zakonu ignorirali Hrvatsku udrugu socijalnih pedagoga, dakle ovdje ima njih u javnoj raspravi 5 njihovih primjedbi, niti jedna nije prihvaćena. Dakle ja ću predložiti i amandmane slične ili zapravo identične. I zbog čega niste struku uključili u izradu ovog zakona s obzirom da Hrvatska udruga socijalnih pedagoga ima šta reći o ovom zakonu i da su primjedbe koje su oni poslali vrlo logični i stručni?
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo, vrlo kratko, oni su bili članovi radne skupine. Kao što ste rekli, prijedloge i primjedbe koji su izneseni u javnoj raspravi većina ih nije prihvaćena i ovo je drugo čitanje, konačni prijedlog zakona i tijekom i sjednica radnih tijela i rasprava na HS, već je veći dio primjedba je prihvaćen, ono što nismo mogli prihvatiti, detaljno smo obrazložili.
Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, prva je gđa. Željka Josić ispred Kluba zastupnika HDZ-a.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovana državne tajnice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege, evo pred nama je Konačni prijedlog Zakona o socijalnopedagoškoj djelatnosti, svi koji ste ovdje danas vrlo dobro znate da smo i u prvom čitanju se suglasili oko jednoga, a to je da doista je ovo profesija koja mora dobit zakon u kojemu je vrlo jasno definirano područje rada, djelovanja, svrha obavljanja djelatnosti, kao što se definiraju i pojmovi važni za ovu djelatnost. Ono što je vrlo bitno socijalnim pedagozima to je da se propisuju i uvjeti za obavljanje socijalnopedagoške djelatnosti, način stjecanja prava za upis u imenik socijalnih pedagoga, kao i pojam ovlaštenog socijalnog pedagoga, te uvjeti za obavljanje privatne prakse. Nemojmo zaboraviti kako je ova djelatnost obuhvaća područje socijalne skrbi, odgoja, obrazovanja, zdravstva, pravosuđa, znanosti, kako ih često možemo vidjeti i u istraživačkim centrima, zatim u organizacijama civilnog društva, u MUP-u i da ne nabrajam dalje gdje je sve neophodno potreban socijalni pedagog. Socijalni pedagozi najčešće rade s najosjetljivijom populacijom, a vrlo dobro znamo da su to najčešće djeca i to obično sa djecom koja imaju teškoće u odrastanju, što znači da moraju biti i dobro educirani i sposobni prepoznati dječje potrebe. Mi koji imamo malenu djecu vrtićke dobi vrlo dobro znamo kad dolazimo na prvi razgovor sa vrtićem u koji ćemo upisati dijete da je socijalni pedagog dio tima kojemu se obraćate kada dijete upisujete u vrtić. No isto tako znamo da kako se udaljavamo od velikih gradova, bilo da se radi o Gradu Zagrebu ili o gradovima koji su središta određenih županija, ti timovi u vrtićima postaju sve oskudniji. I evo ja ovdje još jedanput bi apelirala i na sve naše lokalne jedinice koji su osnivači vrtića da jako dobro porazmisle o timovima i da ih što bolje educiraju. Isto tako znam kako su i kvote upisivanja za ove profesije izuzetno male na našim fakultetima, pa evo tu bi nam vrlo dobro pomoglo i Ministarstvo obrazovanja kada bi nam pomoglo da se malo te kvote i poboljšaju. Naravno, osim vrtića, socijalne pedagoge nalazimo i u školama, dječjim domovima, odgojnim domovima, ustanovama socijalne skrbi. Sve ovo vrlo jasno nam govori kako socijalni pedagozi su izuzetno važni u našem društvu, bitni su za psihosocijalno funkcioniranje svojih korisnika, što naravno utječe i na kvalitetu njihovog života. Obzirom na potrebe suvremenog društva jasno je koliko je ljudima u ovoj djelatnosti potrebno dodatno usavršavanje, ali isto tako i usmjeravanje prema užim specijalizacijama. Tako i ovim zakonom vrlo jasno se definira upravo u područje usavršavanja u užim specijalizacijama. Smatramo da donošenje ovog zakona vrlo je važno kako bi se ojačao i profesionalni identitet, a time i društveni status samog socijalnog pedagoga. Svakako želim i pohvalit naše ministarstvo koje je usvojilo i određene prijedloge koji su doista konstruktivni, a koji su se iznjedrili tijekom rasprave tijekom ovog prijedloga zakona. Naravno, mi uvijek želimo još malo dodati, pa evo tako smo i u jednom trenutku uložili amandman na čl. 29. gdje smo samo predložili kako bi upravni odbor osim predsjednika komore trebao činiti i zamjenik predsjednika komore i naravno u tom trenutku se treba dodati još jednog člana. Evo, ovo su samo male nekakve, mali sitni pomaci koji vjerujem da će se tijekom vremena još iskristalizirati određene stvari koje će trebati možda doraditi u ovom zakonu i koje će trebati poboljšat. No zasada u svakom slučaju vrlo je bitno da smo socijalnim pedagozima, psiholozima, edukacijskim rehabilitatorima omogućili a i njihove profesije dođu i dobiju svoju zakonsku osnovu. Naravno, Klub HDZ-a podržat će konačni prijedlog zakona i vjerujemo da će socijalni pedagozi ipak dobiti onaj svoj društveni, u društvu određenu ulogu koja im doista i pripada. Evo, hvala vam.
Hvala. Gđa. Vesna Pusić ispred Kluba zastupnika GLAS-a.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, gđo. državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, ovdje se navodi da je sa ovim zakonom po prvi puta regulira socijalnopedagoška djelatnost u RH itd., svi uvjeti i sve ostalo što s tim ide. To ne znači da je socijalnopedagoška djelatnost nova djelatnost u RH. Ona postoji u RH vrlo dugo, ona kao tip angažmana djelatnosti i područje istraživanja, područja djelovanja, područja pomoći u društvu, postoji vrlo dugo. Vjerojatno barem toliko dugo koliko i psihoanaliza. Međutim, nije do sada bila regulirana na ovaj način zakonom. Propisuje se ovdje u 16 točaka se propisuje, propisuju različiti aspekti djelovanja odnosno što znači socijalno-pedagoška djelatnost, što ona obuhvaća i tu se navodi 16 aspekata djelovanja ili 16 različitih vrsta aktivnosti. Propisuje se dakle kroz to što obuhvaća socijalno-pedagošku djelatnost sa ciljem jasnog definiranja područja naravno iako svakome tko je radio u toj vrsti posla je jasno da tu će uvijek postojat preklapanje, postojat će preklapanje sa drugim aspektima pedagoške djelatnosti, postojat će preklapanje sa psihološkom djelatnosti, postojat će preklapanje sa sociologijom, dakle sa cijelim nizom stvari, ali to je i na neki način svrha. Osniva se i ovdje Hrvatska komora socijalnih pedagoga, važi sve isto što sam rekla i u raspravi o prijašnjoj točci, dakle važno naravno na neki način statusno, donosi status i osobama, donosi status profesiji. Treba uvijek paziti na ovaj drugi aspekt koji sam već opisala u raspravi o prošloj točci dnevnog reda, budući da se ako pogledate tih 16 djelatnosti, ako s druge strane imate na umu što u stvarnom životu socijalni pedagog susreće i treba raditi, koja različita znanja i će mu odnosno joj najčešće biti potrebna i s čime će se sve susretati, mislim da je sasvim očito i biti će nužno da s vremenom temeljem provjere u praksi, temeljem onog što će ljudi stvarno morati raditi, dakle socijalni pedagozi stvarno raditi u praksi, da će ovaj zakon također doživjet promjene i unapređenja kao što je to bio upravo u prethodnoj točci slučaj sa Zakonom o psihološkoj djelatnosti koji je, ništa dramatično se u njemu nije promijenilo, ali je temeljem primjene postalo očito da neke stvari treba pojednostaviti ja bih rekla u prvom redu, negdje kriterije dignut, a negdje pojednostavit procedure. Gotovo je neminovno čim taksativno nabrajate tipove djelatnosti ili aspekte djelatnosti kao što je ovdje slučaj da će ta lista provjerom u praksi i primjenom u praksi s vremenom doživjeti modifikacije, dakle promjene ili svakako dodatke, ali to mislim da je i logični postupak. Prema tome, ovo je svakako jedan pozitivan korak i Klub GLAS-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Gospodin Željko Jovanović govorit će ispred Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Predstavnici ministarstva, kolegice i kolege, Klub SDP-a podržat će i ovaj prijedlog, dio primjedbi koje smo iznijeli u prvom čitanju je uvažen, dio nije, ali smatramo da ovaj zakon zaista poboljšava uvjete rada i osigurava veću kvalitetu rada što pozdravljaju i zaposleni i korisnici ovih usluga socijalno-pedagoških u sustavu. Također, zakon sigurno donosi i priznanje socijalnim radnicima u smislu poštivanja njihove struke, struke kojom se bave, ali naravno to je samo prvi korak. Zakon sam po sebi neće riješiti ukoliko se ne bude primjenjivao i stvarali preduvjeti i da socijalni pedagozi mogu raditi u sustavu socijalne skrbi, u obrazovnom sustavu na način koji će osigurati da pomoć kojima je potrebna bude pružena na najkvalitetniji način. Dakle, mi podržavamo ovaj zakon ali i nadamo se da će se osigurati njegova primjena. Kolegica Josić je otvorila jednu temu koja se tiče upisnih kvota, dakle i kad je riječ o socijalnim pedagozima, kad je riječ o psiholozima, edukacijskim rehabilitatorima to su sve smjerovi na našim sveučilištima gdje su vrlo male upisne kvote. Ono što treba svakako reći da Ministarstvo znanosti i obrazovanja tu ne može ništa učiniti zato što je to u domeni autonomije sveučilišta i zapravo sveučilišta određuju svoje upisne kvote, a vidjeli smo da ove godine to baš i nisu napravili kvalitetno obzirom da je ostalo 11.000 neupisanih i pitanje koliko su te kvote koje se nude zapravo ono što hrvatskom društvu treba. Evo ja ću istaknuti pozitiv jednog riječkog sveučilišta obzirom da se radi o ovoj temi, koje je svojim velikim naporima uspjelo stvoriti pretpostavke da krene i obrazovanje edukacijskih rehabilitatora na riječkom sveučilištu. Dakle, to je ono što možemo mi kao saborski zastupnici uputiti apel sveučilištima da za narednu akademsku godinu malo preispitaju svoje upisne kvote i te upisne kvote budu takve da odgovaraju potrebama hrvatskog društva, a ne potrebama zaposlenih na sveučilištu, jer sveučilišta su tu ne zbog radnika na sveučilištima nego zbog studenata i potreba hrvatskog društva. Tako da uz našu raspravu o ovoj temi koja se nadovezuje na Zakon o edukacijsko rehabilitacijskoj djelatnosti, psihološkoj djelatnosti, socijalno-pedagoškoj djelatnosti sigurno u primjeni kvalitetnoj vrlo je bitno obrazovanje kvalitetnih kadrova, a naravno za to su zadužena naša sveučilišta. Hvala lijepo.
I sada na kraju ispred Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGE govorit će gospodin Marko Vučetić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege, poštovane predstavnice ministarstva, formalno govorim u ime kluba, stvarno u svoje osobno ime, nekako i sam naziv kluba mi to jamči da mogu nezavisno nastupati. Od '90.-tih godina ako promatramo način na koji se razvijala RH onda se susrećemo sa onim što u RH sve treba biti definirano zakonom da bi to bilo prepoznato u stvarnosti ali da bi i to stvaralo stvarnost. Socijalni pedagozi su oni koji su do sada bili jednostavno prisutni. Nije postojao zakon koji bi regulirao socijalnopedagošku djelatnost, ne nije postojao poseban zakon. Ovo ministarstvo koje se nalazi u RH, koje je mlada RH ima jedan složen zadatak a to je zadatak da skrbi o javnim emocijama, da skrbi o suosjećanju i da skrbi o pomoći. Svi zakoni ili glavnina zakona koje proizlazi iz ovog ministarstva su zakoni koji će nam davati upravo ovu ljudsku humanu komponentu u društvu i u državi. Čuli smo već zbog čega su socijalni pedagozi bitni, bitni su ako ni zbog čega drugoga zbog toga što smo ih zaboravili u dosadašnjim desetljećima ali su bitni i zbog toga što oni nisu zaboravili ovo društvo, što su oni djelovali sukladno svojim znanjima a to su znanja koja su usmjerena prema pojedincima, prema obiteljima, prema različitim skupinama, prema društvu i prema institucijama. Oni ne donose samo planove djelovanja, oni uistinu i djeluju. Oni ne provode samo tretmane nego oni i djeluju i nakon tretmana. Da bi to mogli činiti moraju ući u krug koji im jamči da budu neprestano educirani, da se izlažu edukaciji ali i da istražuju i da šire sadržaj onoga što će postati edukacijom budućim socijalnim pedagozima. Meni je najzanimljiviji ovaj članak 4. u ovom zakonu a to je članak koji kaže da ova djelatnost proizlazi i utemeljena je u ljudskim pravima i u humanizmu. Ovo koliko god lijepo zvučalo malo je i preopćenito, čak i za mene filazova. Ne znam, ljudska prava ne smijemo promatrati kao nešto što je samoniklo. Dobro u RH se filozofe promatra kao one koji nemaju što raditi u politici. Zbog čega? Pa zbog toga što u politici rade mnogi koji ne bi imali raditi nigdje ništa pa eto su se našli u politici. Ali nema vam filozofa koji će se boriti za koncept ljudskih prava da nije zainteresiran za politiku jer ljudska prava se ne proizvode i ne proizlaze iz božanske volje nego ljudska prava proizlaze i jamči ih država. Država koja donosi ovakve zakone, ljudska prava pretvara u građanska prava. Građanska prava su definirani, zakoni definiraju ono što treba biti zaštićeno i omogućeno kao ljudska prava. Dakle samo ljudsko pravo je mogućnost a država putem svojih jakih institucija, putem društva koje neće biti ukopano u sebičnost i bezumnost pojedinih grupacija koje kod nas, Bogu hvala ... [[Govornik se ne razumije.]] pogotovo iz izbornog ciklusa u ciklus i umjesto humanizma nude animalnost i animalizam u najboljem slučaju, mi ih ovakvim zakonima ali i rasprava u kojima ćemo pred oči javnosti donijeti da je humanizam ne mogućnost, ne riječ koja postoji izvan zakona i ako se slučajno našla u ovom zakonu onda neka to bude posljednji slučaj u RH neka ubuduće svi zakoni proizlaze iz humanizma za kojeg znamo što znači iz humanizma koji će biti utemeljen u ljudskim pravima i država će upravo zbog koncepta ljudskih prava osnaživati građane. Neće oduzimati prava nacionalnim manjinama, neće se žestiti i zaboravljati osobne povijesti da bi se dala potpora nekim kandidatima koji sudjeluju u onim aktivnostima koje su bile aktivnosti koje su prethodile ovom zakonu a to je bio zakon zaborava pomoći jer socijalni pedagozi pomažu društvu, pomažu pojedincima, pomažu grupama. Imajmo na umu kad je već riječ o humanizmu, o jednom dijelu kojeg su gotovo svi pročitali egzistencijalizam i humanizam Sartre tu govori o tome kako je nužno u nečemu utemeljiti egzistencijalizam i humanizam. Ali Sartre i kaže da je moguće da kukavica prestane biti kukavica i da heroj prestane biti heroj. Toga smo se nagledali da heroji prestaju biti heroji ali nisam se do sada u životu nagledao toga da kukavica prestane biti kukavica. Socijalni pedagozi će upravo zbog ove mogućnosti da svi potonemo u kukavičluk i društvenu individualnu destrukciju, da svi postanemo opunomoćenici poremećaja od mentalnog do društvenog od političkog do osobnog, od profesionalnog do religijskog, socijalni pedagozi i ovaj zakon koji je tek na početku bi trebali pomoći RH da postane građanska država da na temelju građanskih prava se štite ljudska prava i da na temelju institucijski prepoznatih emocija koje držimo društvenim kapitalom donosimo ovakve zakone koji će u svim našim sugrađanima vidjeti heroje koji nikad neće prestati biti heroji. Za sada su to socijalni pedagozi. Zahvaljujem.
Hvala. Sada zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o socijalnopedagoškoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 552, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika HDZ-a i zastupnik marko Sladoljev. Ponovno bih zamolio poštovanu Margaretu Mađerić, državnu tajnicu u Ministarstvu za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku da se očituje o amandmanima. Prvo idemo na amandman Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman se prihvaća i postaje sastavni dio zakona.
Zahvaljujem. I sada idemo na drugi amandman, to je poštovani kolega Marko Sladoljev.
Amandman se ne prihvaća s obzirom da Konačnim prijedlogom Zakona o socijalnopedagoškoj djelatnosti jasno je propisano da ministarstvo nadležno sa poslove socijalne skrbi provodi upravni nadzor, a komora provodi stručni nadzor te je u tom smislu jasno propisano što obuhvaća provođenje upravnog, a što stručnog nadzora.
Izvolite očitovanje kolega Sladoljev.
Hvala gospodine predsjedniče. Dakle, moj amandman se dakle odnosio da stručni nadzor nad radom socijalnih pedagoga provodi komora, mislim da je to u opisu njenog i posla. Oni su inače u javnoj raspravi dakle aktivno sudjelovali, sudjelovali su u javnoj skupini. Međutim, dakle u javnoj raspravi se vidi da 5 njihovih zahtjeva nije prihvaćeno. Meni je logično da komora provodi stručni nadzor i moj amandman se dakle odnosi na zapravo, on je vrlo realan jer dakle u obrazlaganju amandmana stoji dakle da ukoliko nadležno ministarstvo ili javna ustanova pri ministarstvu ima zaposlenog socijalnog pedagoga za provedbu nadzora tada komora može uvažiti njegov stručni nalaz. Dakle i u samoj raspravi i u ovom zakonu sam izrazio žaljenje što primjedbe komore nisu ovaj prihvaćene, mislim da su oni ovdje najzainteresiranija ova stranka i tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Glasujmo onda o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova, pa onda dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o socijalnopedagoškoj djelatnosti. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 109 za i 10 suzdržanih donesen Zakon o socijalnopedagoškoj djelatnosti.
Sada jedan prijedlog, imamo dva zakona, oba dva zakona i u svjetlu onoga što smo čuli posljednjih dana a i duže vremena ali posebno posljednjih dana oba dva zakona su važna ali su jako kompatibilna pa bismo spojili raspravu s vašom dozvolom, znači to je: - Prijedlog zakona o zaštiti zraka, prvo čitanje, P.Z.E. br. 681, - Prijedlog zakona o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja, prvo čitanje, P.Z.E. br. 682 Da li neko ima nešto protiv da mi raspravljamo zajedno o tim zakonima? Nema. Onda idemo redom. Predlagateljica oba zakona je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli u oba slučaja Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li predstavnik predlagatelja, državni tajnik gospodin Mile Horvat iz Ministarstva zaštite okoliša i energetike dati dodatno obrazloženje? Vjerujem da da jer je već ovdje. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici Hrvatskog sabora. Ja ću dati u ime predlagatelja obrazloženje za ova dva zakona i pokušat ću što kraće sublimirati suštinu ovih zakonskih prijedloga. Dakle, važeći Zakon o zaštiti zraka donesen je 2011. godine i pri tom je do danas četiri puta izmijenjen i dopunjen i to uglavnom zbog usklađenja s pravnom stečevinom EU i zbog usklađivanja sa posebnim propisom kojim se uredio prestanak rada Hrvatske agencije za okoliš i prirodu. Tijekom 2018. godine usvojen je niz novih eu zakonodavnih paketa kojima se uređuje ili restrukturira područje klimatskih promjena. Dakle s obzirom na specifičnosti područja zaštite zraka klimatskih promjena i zaštite ozonskog sloja te uređenost zakonodavstva EU koja brojnim direktivama i odlukama jasno razgraničuje zaštitu zraka od klimatskih promjena i zaštite ozonskog sloja, bilo je potrebno reorganizirati postojati zakonodavni okvir odvajanjem tih dviju tematskih cjelina. I to je razlog zašto se pristupilo donošenju posebnog Zakona o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja te posebnog zakona o zaštiti zraka. Mi smo naravno iskoristili tu priliku pa smo onda i proširili i malo detaljnije razradili određene instrumente kojima se uređuju ova dva tematska područja. Osnovna pitanja koja se uređuju Zakonom o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja proći ću kroz osnovne članke za koje mislimo da trebamo ih ovdje apostrofirati. Dakle, ovim u području klimatskih promjena ovim prijedlogom zakona propisuje se sadržaj i način donošenje strategija niskog ugljičnog razvoja RH do 2030., a s pogledom na 20150. godinu te donošenje akcijskog plana za petogodišnje razdoblje što je definirano člankom 12. istog prijedloga zakona. Člankom 14. propisuje se sadržaj i način donošenja strategije prilagodbe klimatskim promjenama do 2040. godine što je na neki način nova obveza preuzeta iz europske direktive. Člankom 100. propisuje se sadržaj i način donošenja plana korištenja financijskih sredstava dobijenih od prodaje emisija jedinica stakleničkih plinova u RH za petogodišnje razdoblje. Detaljnije se propisuje praćenje izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova po sektorima i mjere za ublažavanje posljedica klimatskih promjena, isto je regulirano člankom 21. predloženog zakona. Propisuju se način raspodjele emisija jedinica, način besplatne raspodjele emisije jedinica operaterima postrojenja i operaterima zrakoplova, isto je regulirano člankom 35. prijedloga zakona. Propisuje se ono što je bitno i izvješćivanje i isključivanje malih postrojenja i s trgovanjem emisija jedinica stakleničkih plinova, isto je riješeno člankom 39. Propisuju se postupci akreditacije verifikatora, izdavanje verifikacijskog izvješća, odgovornosti verifikatora kao i način razmjene relevantnih informacija između operatera postrojenja ili operatera zrakoplova i verifikatora što je uređeno člankom 59. ovog prijedloga zakona. Propisuje se i praćenje emisija stakleničkih plinova iz međunarodnog zrakoplovstva, propisuje se praćenje emisija stakleničkih plinova u životnom vijeku tekućeg naftnog goriva i propisuje se praćenje emisija stakleničkih plinova iz pomorskog prometa. U području zaštite ozonskog sloja ovim zakonom se detaljnije uređuju nekoliko instituta i to je propisuje se obveza ishođenja dozvola na rok od 10 godina pravnim osobama i obrtnicima za obavljanje djelatnosti prikupljanja, ugradnje i servisiranja uređaja i opreme koja sadrži kontrolirane tvari. Do sada je to bio rok od 5 godina, znači produžili smo ga na 10 godina, to je riješeno člankom 86. Propisuje se u sferi obrazovanja, stručnog osposobljavanja, propisuje se obveza stručnog osposobljavanja i redovnog usavršavanja osoba koje obavljaju djelatnost prikupljanja, ugradnje i servisiranje oprema i uređaja koji sadrže kontrolirane stakleničke plinove. Osobe koje završe program osposobljavanja i polože stručni ispit dobivaju certifikat koji vrijedi neograničeno, to smo uredili člankom 91. Propisuje se da provođenje programa izobrazbe provode obrazovne iz druge ustanove ako ispunjavaju uvjete propisane ovim zakonom. Naravno da smo uredili i inspekcijski nadzor i prekršajne odredbe za nepoštivanje provođenja odredbi ovog zakona. Ovdje je bitno reći da za financiranje mjera, ublažavanje i prilagodbe klimatskim promjenama od 2021. godine u okviru sustava trgovanja emisijama RH će biti na raspolaganju tri financijska instrumenta odnosno tri mehanizma financiranja. To su financijska sredstva od dražbi emisija, modernizacijski fond, inovacijski fond. Ovim zakonom propisuje se da se navedenu svrhu koriste financijska sredstva ostvarena od prodaje emisijskih jedinica putem dražbi koja se uplaćuju na poseban račun Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Korištenjem navedenih sredstava, provodi se sukladno planu korištenja financijskih sredstava dobivenih od prodaje emisijskih jedinica putem dražbi u RH koja donosi Vlada RH. Što se tiče drugog instrumenta modernizacijskog fonda, u Hrvatskoj je od 2021. g. biti na raspolaganju 3,14% emisijskih jedinica u fondu koje kad se pomnože s očekivanom cijenom jedinice koja bi trebala biti otprilike negdje oko 30 eura po toni, iznosi se oko, dobiva se iznos od 292 milijuna eura odnosno 2,2 milijarde kuna za 10-godišnje razdoblje do 2030 godine. Ovim zakonom propisuje se da se sredstva tog modernizacijskog fonda za RH dopune još sa 20% emisije jedinice iz volumena za dražbe te će stoga taj iznos će se povećati na 3,5 milijarde kuna. Sredstva tog modernizacijskog fonda će se koristiti za ulaganje u mehanizaciju, modernizaciju industrijske proizvodnje, proizvodnju i uporabu električne energije iz obnovljivih izvora, poboljšanje energetske učinkovitosti, skladištenje energije i modernizaciju energetskih mreža. Energetsku učinkovitost u prometu, što je vrlo bitno reći, u zgrade, u poljoprivredu i u gospodarenje otpadom. Znači to su sredstva koja će se moći putem određenih programa koristiti iz modernizacijskog fonda. Treće sredstvo, treći instrument financijski koji je predviđen po ovim zakonom, i inovacijski fond uspostavlja se, dakle EU načelno ima vodeću ulogu u svijetu u naporima za ublažavanje klimatskih promjena, stoga je uspostavljen investicijski fond koji će u razdoblju do 2030. godine raspolagati sa 450 milijuna emisijskih emisija što je procijenjeno na negdje oko 13,5 milijardi eura odnosno 100 milijardu kuna. Investicijski fond je na raspolaganju svim državama članicama, a financirat će se iz njega projekti za potporu inovacije u području tehnologija i postupka s niskim emisijama ugljika, hvatanje i upotrebu ugljika sigurni za okoliš. Upotrebljavat će se za inovativne tehnologije, za obnovljive izvore i pohranu energije. Dakle, Hrvatska će, Hrvatska je EU komisiji dostavila svoj integrirani energetski i klimatski plan za 2030. g. u kojem je prijavila svoje ciljeve smanjenja emisije odnosno povećanje udjela obnovljivih izvora energetske učinkovitosti sukladno nacrtu strategije niskougljičnog razvoja do 2030. g. I zaključno, provođenje ovog zakona neće nužno tražiti i nova sredstva u proračunu RH. Dakle, nema dodatnih troškova. Proveli smo e-Savjetovanje u izradi ovog zakona, provelo ga je povjerenstvo koje su sačinjavala dakle ministarstva, predstavnici ministarstava, kao državnih tijela, HUP, Obrtnička komora, HGH, razne udruge, imali smo jednu primjedbu HUP-a vezano za stručno osposobljavanje koje smo ugradili u rečeni članak koji sam spomenuo kad sam govorio o ... [[Govornik se ne razumije.]] čl. 91. prijedloga zakona. Toliko o Zakonu o klimatskim promjenama. Sad ću samo mislim biti kraći kod Zakona o zaštiti zraka. Isti su razlozi zbog čega smo pristupili donošenju ovog prijedloga zakona. Ovim prijedlogom zakona će se jasnije definirati zaštita zraka kao jedne od sastavnica okoliša. Prijedlogom zakona pojednostavljuje se izrada planskih i strateških dokumenata na način da se planovi zaštite zraka kao sastavni dio plana zaštite okoliša odnosno program zaštite zraka, kao sastavni dio programa zaštite okoliša, ne kao do sad donosi, a ne kao do sad kao zasebni dokument. Daje se predstavničkom tijelu županije Grada Zagreba i velikog grada da donese program zaštite zraka koji je sastavni dio programa zaštite okoliša za područje županije, grada ili Grada Zagreba ili velikog grada te se propisuje sadržaj i način donošenja istog, znači ovi planski dokumenti, strateški dokumenti su definirani člancima od 11.-17. u svim svojim elementima. Dodatno se daje ovlast Vladi RH da radi provedbe i ispunjenja ugovornih obaveza preuzetim međunarodnim ugovorima iz područja zaštite zraka, po potrebi donosi i nacionalne planove, programe i izvješća. Što se tiče same kontrole kvalitete zraka, uređuju se područja praćenja i procjena kvalitete zraka na području RH koje je podijeljena na zone i aglomeracije. Definiraju se razine onečišćenosti, odnosno kategorije kvalitete zraka s obzirom na propisane granične vrijednosti. Praćenje kvalitete zraka definiran je mjerenjima na mjernim postajama za praćenje kvalitete zraka državne mreže, mjernim postajama na području jedinica lokalne, odnosno regionalne samouprave, Grada Zagreba, jedinicama lokalne samouprave te treća kategorija na mjernim postajama onečišćivača, to je sve predviđeno, uređeno čl. od 18.-37. ovog prijedloga zakona. Isto tako, odredbama prijedloga osigurava se javna dostupnost podataka o kvaliteti zraka. Dakle, definiraju se podaci koji se koriste za razmjenu informacija, izvješćivanja o kvaliteti zraka između nadležnog ministarstva i EU komisije. Daje se ovim zakonom i ovlaštenja ministru nadležnog za poslove zaštite okoliša da pravilnikom uredi pojedine kategorije, kao što su način praćenja kvalitete zraka, prikupljanje podataka, minimalni broj mjernih mjesta, referentne metode mjerenja, itd., itd. Vlada uredbama uređuje, definira popis mjernih mjesta, propisuje emisijske kvote, način izračuna emisija, izrade inventara emisija, uredbom propisuje granične vrijednosti emisija ... [[Govornik se ne razumije.]] u zrak iz nepokretnih izvora. Detaljnije se propisuje i donošenje akcijskog plana, kratkoročnih akcijskih planova, čl. 53.-54. tu su obvezu, dakle iste su obaveze izraditi i donijeti jedinice lokalne samouprave i Grad Zagreb kako bi u što kraćem mogućem vremenu osiguralo postizanje graničnih vrijednosti i ciljnih vrijednosti za pojedine onečišćujuće tvari. To su akcijski planovi, odnosno kratkoročni akcijski planovi, dakle, lokalna samouprava odnosno Grad Zagreb i veliki gradovi ne mogu biti izuzeti iz ovoga zakona. Dodatno se pojašnjavaju obveze i postupci koji se provode u zonama i aglomeracijama kada se prekorače razine pojedinih onečišćujućih tvari iznad propisanih graničnih vrijednosti. Podsjetit ću RH je ovim zakonom definirana kroz 5 zona i 4 aglomeracije to su Grad Zagreb, Osijek, Split i grad Rijeka. Definirano, ista stvar dakle ova stvar je ovdje definirana i uređena Člancima 44. do 46. ovog prijedloga zakona. Definira se provedba mjere, mjerenja posebne namjene odnosno procjene razine onečišćenosti koja se provodi u slučajevima onečišćenja zraka, a koja su utvrđena po prijavi Državnog inspektorata ili po prijavi građana. Članak 36. regulira ovaj, ovu problematiku, propisuje obveza onečišćivača u dijelu koji se odnosi na osiguranje praćenja kvalitete zraka prema rješenju o prihvatljivosti zahvata za okoliš, Članak 35. Bitno, propisuje se obveze ministarstva, jedinica lokalne samouprave, Grada Zagreba i većih gradova o informiranju javnosti te sadržaju informacija. Uređuju se Člankom 61. do 65. se uređuje područje izdavanja dozvola za obavljanje djelatnosti praćenja kvalitete zraka, propisuju se uvjeti koje moraju zadovoljiti pravne osobe odnosno ispitni laboratoriji kao pravne osobe koje imaju sjedište u državi ugovornici Ugovora o europskom gospodarskom prostoru za obavljanje navedenih djelatnosti, dodatno se propisuju i poslovni referentnog laboratorija, kao i uvjeti koje moraju zadovoljiti kao pravne osobe za ishođenje dozvola za obavljanje tih djelatnosti na području RH. Člankom 76. do 94. se utvrđuje inspekcijski nadzor, propisuju se prekršajne odredbe za nepoštivanje odredaba ovoga zakona. Financiranje je na isti način uređeno kao i kod prethodnog zakona, znači neće ovaj prijedlog zakona iziskivati dodatne troškove u proračunu RH. Prošli smo e-savjetovanje no primjedbe su bile od strane Odbora za zakonodavstvo nomotehničke naravi i imali smo jednu primjedbu Zavoda za javno zdravstvo gdje su tražili da se u mjere uvrsti i mjerenje peludi. Dakle ta primjedba je odbijena jer pelud nije prema Uredbu EU nije onečišćujuća tvar. Dakle, primjedbe jedinica lokalne samouprave su prihvaćene u smislu uređivanja određenih tehničkih provedbi ovog zakona, a o tome sam već govorio prethodno. Ovo su dakle prijedlog jednog i drugog zakona koji su sveobuhvatni koji su i po broju članaka vrlo ozbiljni, ozbiljni zakonski tekstovi i mislimo da na jedan cjelovit i vrlo ozbiljan i kompletan način uređuju ova, ove dvije teme. Hvala vam.
Tri replike. Prvu repliku je tražila gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, ja cijenim i mislim da je dobro da imamo poseban zakon kojim definiramo klimatske promjene, no moje pitanje se odnosi na jednu operativnu stvar. Dakle, kada čitate strategije i sve što je vezano uz klimatske promjene tada jedna od stvari koja je izuzetno važna, a to je daljnje pošumljavanje i to je dakle apsolutno i razvoj šuma i prostora koji je tako devastirano. Mi smo u ovom saboru donijeli jedan zakon i u tom zakonu je jedna odredba da kad šuma izgori da nakon 10 godina se taj prostor može prenamijeniti odnosno može postati građevinsko područje što je u apsolutnoj suprotnosti sa svim strategijama i svim uzancama vezano uz klimatske promjene. Pa me zanima kakav je stav bio vašeg ministarstva vezano uz tu odredbu Zakona o šumama? Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite gospodin Horvat.
Uvažena zastupnice mogu vam priznati malo ste me iznenadili s ovim pitanjem, ja ću vam odgovor na ovo vaše pitanje koje je vrlo zanimljivo dati pismenim putem. Da ne bi sada improvizirao jer uistinu nisam očekivao …/nerazumljivo/…
Druga replika. Gospodin Čosić.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče čuli smo evo da nizom mjera EU teži povećati sposobnost da država da članica da ispune svoje klimatske obveze i one su ključne za postizanje potrebnih mjera smanjenja stakleničkih plinova i svakako u velikom dijelu uključuje i smanjenje stakleničkih plinova iz raznih vidova prometa, a ovdje bih se osvrnuo na jedan od najbitnijih sastavnica europskog gospodarstva, a to je pomorski promet jer prijevoz brodovima nosi oko 90% vanjske trgovine i 40% unutarnje trgovine EU stoga je važno smanjiti i emisije stakleničkih plinova iz ove grane prometa. Ona je sada negdje na 4% ukupnih stakleničkih plinova EU i svakim danom se povećava, a praćenje, izvješćivanje i verifikaciju emisija ugljikovodika, ugljiko dioksida iz pomorskog prometa je obveza i naših brodara pa me zanima da li imate podatke da li su naši brodari podnijeli godišnje izvješće o emisijama ugljikovog dioksida, a trebali su verificirano izvješće dostaviti do kraja travnja 2019. godine Europskoj komisiji.
Odgovor.
Dakle, mi imamo u službama, u registrima, imamo registar emisija i brodari moraju po zakonu godišnje izvješćivati, ja sad ovog trenutka nemam poseban podatak kolike su te emisije vezane samo za brodarski promet, imam ukupno, ukupan podatak. Dakle, u ukupnim emisijama da vam samo kažem referentna godina je bila '90. tad je promet imamo negdje oko 3.800 emisija da bi one danas narasle duplo na 6.600. Prema tome, to govori da su analizirajući podatak da su najveći onečišćivači u stvari subjekti prometa. I upoređujući, komparirajući sa ostalim elementima, sa industrijom koja je u padu ili sa nekim drugim sektorima možemo razviti cijelu jednu teoriju zašto je ovdje povećanje, a zašto je u industriji smanje emisija, dal je to zbog toga što nam se smanjuje industrijska proizvodnja ili naravno i zato što smo ulagali u obnovljive izvore [[Upadica: Hvala]] sve do sad.
I posljednju repliku je tražio g. Vlaović.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, evo klimatske promjene, svi smo svjedoci da su sve žešće, sve brže i da su posljedice sve veće po gospodarstvo, po prirodu i uopće kvalitetu života i neke države su se odlučile na osnivanje posebnih timova, stručnjaka, međuresorskih koji će pratiti klimatske promjene, izvještavati o tome i davati preporuke gospodarstvu i poljoprivrednicima na koji način djelovati, kako je to RH regulirala jer vidim ovdje u zakonu da je uglavnom naglasak na ministarstvima, tijelima javne uprave, gradovima, općinama i samim građanima. Mislim da bi trebali i u RH osnovati jedno takvo tijelo i da bi mogli i promptnije reagirati u jedno međuresorsko tijelo. I drugo, kad je riječ o kvaliteti zraka, vidimo da spuštate obvezu na županije, gradove, općine da naprave akcijske planove, ali pitanje je koliko imaju mehanizama gradovi i općine da utječu na gospodarstvo, da promijene primjerice energent ili da promijene način proizvodnje, mislim da bi s nacionalnog nivoa za jednu strategiju i kroz ova sredstva iz investicijskog i modernizacijskog fonda bi morali napravit … [[Govornik se ne razumije]] i pomoć općinama, gradovima i županijama [[Upadica: Vrijeme]] jer sam akcijski plan neće [[Upadica: Vrijeme, vrijeme]] ništa značit bez toga. Hvala.
Vrijeme, vrijeme, odgovor g. Horvat.
Zahvaljujem se na pitanju. Dakle, čl. 18. ovog prijedloga zakona daje se ovlast Vladi RH da osnuje Povjerenstvo za međusektorsku koordinaciju za nacionalni sustav za praćenje misija stakleničkih plinova i Povjerenstvo za međusektorsku koordinaciju za politiku i mjere za ublažavanje i prilagodbu klimatskim promjenama. Dakle, kad usvojimo ovaj zakon očekujemo da će Vlada RH imenovati ova dva povjerenstva.
Hvala. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, g. Marko Sladoljev ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Dakle, pred nama su zakonske izmjene koje su posljedica situacije u kojoj je nužno da se pitanje zaštite zraka zbog kompleksnosti problema koji se ovom regulativom rješavaju, razdvoji na više zakona. Također predložena zakonska rješenja zapravo predstavljaju prenošenje odredbi direktiva EU u hrvatsko zakonodavstvo i nema značajnih razloga koji bi vodili k tome da se ovi prijedlozi ne podrže. Ono što nikako nije prihvatljivo, a vezano je uz problematiku koju pokrivaju navedena zakonska rješenja je prevladavajuće shvaćanje da je u RH prema kojemu shvaćanje ovog kompleksnog problema ostaje samo na formalnoj razini. Nema dubljeg razumijevanja o tome kako se provedba mjera zaštite zraka i smanjenja emisije štetnih plinova mora odnositi gotovo na sve sektore djelovanja. Energetska strategija u fazi bijele knjige teško da može imati atribute niskougljične energetike jer je i najbrži scenarij porasta obnovljivih izvora energije prespor, te će naše zaostajanje za europskim zemljama u tom pogledu samo rasti, kao da nismo mediteranska zemlja u kojoj se čak i proizvodi gotovo sva potrebna oprema za iskorištavanje sunčeve energije, pa bi ovaj smjer razvoja energetike donio i toliko potreban gospodarski rast. Otpad se pak u nacrtu energetske strategije još uvije razmatra kao gorivo, što stvara nove emisije zagađivanja umjesto da mu se pristupi kao resursu za kružnu ekonomiju pri čemu se postižu višestruko veći učinci po pitanju energetskih ušteda, a time izravno i glede emisije stakleničkih plinova i mnogih zagađivala. Naši stratezi u ministarstvu nikako da nauče da je otpadni papir višestruko vrjedniji u tvornici papira kao sirovina nego u spalionici ili cementari kao energent. S plastikom je razlika još i veća u korist recikliranja. Pravo pitanje je zašto onda još uvijek nema javnog poziva za financiranje ekološke infrastrukture u vidu posuda, vozila i sortirnica, jedine infrastrukture koje otpad iz komunalnog problema pretvara u mogućnost za podizanje održivog našeg društva. Stoga državni tajniče ili ministre ako doista prepoznajete problem klimatskih promjena i podržavate nastojanje da se našoj djeci omoguće slični uvjeti za život, onda biste to trebali pokazati i državnom politikom. Npr. umjesto da se bavite odlukama o zatvaranju odlagališta za odabrane gradove i općine koje njima znače duži transport otpada do drugih odlagališta, veći troškovi, veće emisije u okolišu, bilo bi puno bolje da im omogućite financiranje kompostišta, sortirnica koje osim rješavanja komunalnog problema donose i pozitivan učinak na ove globalne probleme okoliša i kroz smanjenje emisije i kroz bolje korištenje resursa, a ujedno ćete postići i zakonom propisane ciljeve. Ne mislite valjda da se mjera o sufinanciranju električnih vozila, nažalost u cijelosti uvezenih, dokaz su ustavnosti i usklađenosti državne politike u zaštiti okoliša i transportu. Naravno, ova mjera ima neke efekte i na smanjenje emisija iz sektora transporta kod nas, ali još puno veće efekte ima na automobilsku industriju RH-oj bližih ili daljnjih zemalja. Neozbiljnost vladajućih prema temi zaštite okoliša i reakcije na klimatske promjene ogleda se i u razini definiranja nacionalnih delegacija za aktualne europske i svjetske konferencije o ovoj temi. Ljudi koji su izabrani, kako bi predstavljali RH na njima, niti su upućeni u ovu problematiku, niti posjeduju bilo kakve kompetencije za aktivno sudjelovanje na njima. Na konferenciju koju organizira Finsko predsjedništvo Vijeća EU šaljemo predstavnika koji ne zna kud ide kao da ide na sindikalni izlet. Na konferenciji UN-a u New Yorku gdje velike zemlje šalju najjače moguće delegacije Hrvatsku će predstavljati predsjednica Republike. Dakle ponovno na njoj nema ministra što znači da nema najvišeg sektorskog predstavnika izvršne vlasti. Zaključno rješenje za klimatske promjene vezuju se uz paket održivog razvoja, implementacije kružnog gospodarstva. Nažalost neki krugovi vezali su održivi razvoj i uz gender ideologije. To ne smije biti razlog da se odstupi od transformacije koju klimatske promjene zahtijevaju i prebaciti se u tabor oni koji niječu postojanje problema klimatskih promjena. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu gospođa Anka Mrak Taritaš koja će govoriti u ime Kluba zastupnika Glas-a.
Hvala lijepo. Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Evo pred nama je u objedinjenoj raspravi dva zakona, Zakon o zaštiti zraka i Zakon o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja. Klimatske promjene su činjenica, različite zemlje sa različitim politikama odgovaraju na problem klimatskih promjena. Ja sam danas iskoristila onih pet minuta slobodnog govora da kažem i da ukažem na važnost klimatskih promjena i dami je žao što ovaj Sabor nije prepoznao tu važnost pa da je to točka bila danas u raspravi, točka broj 1 tim više što paralelno imamo i UN, imamo summit o klimi, imamo temu zagrijavanja. Govore svi o klimi, a kolika je zainteresiranost u Hrvatskoj čak i nas saborskih zastupnika, više od svih riječi govori slika. Još malo pa će više biti tu vas u klupi koji predstavljaju zakon od nas koji o tome govorimo. Klimatske promjene su zaista činjenica. Različite zemlje reagiraju na različite načine. U petak je jedna zemlja koju mi izuzetno nekako su nam oči uvijek uprte u nju, Njemačka, donijela svoj program i financijske okvire kako će smanjiti odnosno prilagodbe klimatskim promjenama. Gospođa Merkel kada je bila u New Yorku u UN-u se hvalila s tim programom, taj program je naravno ima i svojih nekakvih mana, ima i svojih nekakvih prednosti. Ono što je nekako prihvatljivije za zemlju tipa Hrvatske mislim da su programi kakve imaju Danska ili Skandinavske zemlje ili Nizozemska. Klimatske promjene su činjenica. Često ljudi kažu pa nas ima malo manje od 4 milijuna, pa što ćemo se mi s tim baviti. Tako je mogla i Njemačka reći, pa mi smo 4. gospodarstvo, puno jače gospodarstvo je Amerike i Kine, bez obzira što napravimo ako Kina i Amerika, znate jako dobro da gospodin Trump misli da klimatskih promjena nema, ako oni ne naprave ništa, nećemo napraviti. Ali ako tako budemo onda samo možemo i vezano uz planet Zemlju ugasiti svjetlo. Jednako tako kada je riječ o klimatskim promjenama to moraju sve zemlje pokazati napor. Klimatske promjene i ono što se dešava kod nas ne prestaje granicom između nas i nekakvih susjednih zemalja. To najbolje znaju stanovnici Slavonskog Broda kada je riječ o zaštiti zraka. Njima njihov zrak na području Slavonskog Broda, njihov zrak je loš zbog industrije u nekoj drugoj zemlji. Dakle nema zida pa sada, tamo je neko drugi. To je proces u kojem trebaju sudjelovati svi. I kada se govori o zaštiti zraka, kada se govori o klimatskim promjenama, kada se govori o zaštiti ozonskog sloja, tada u tom procesu moraju sudjelovati svi, moraju sudjelovati građani, moraju sudjelovati svi koji se bave poljoprivredom, industrijom, različite udruge, javni sektor, općine, gradovi, država, države da bi se napravio nekakav mali pomak ili da bi se barem ostalo na statusu koji imamo sada u ovom trenutku. Znanstvenici, ja sam o klimatskim promjenama zapravo jako puno čitam jer mislim da je to tema koja ne smije biti zanemarena. Kada ste gledali ne tako davne izbore … vezane uz Europski parlament, kada je bila i rasprava onih špicen kandidata jedna od velikih tema su bile klimatske promjene, kako se prilagoditi, kako prilagođavati industriju, što učiniti, otvarati nova radna mjesta, baviti se nekim drugim vidovima poljoprivrede, što činiti za tlo jer znanstvenici kažu da je povećanje temperature između 2 i 2,5 stupnjeva. To su činjenice. Ne trebate jako voditi računa, to su nekakve činjenice s kojim se treba računati. Mi imamo pred sobom dva prijedloga zakona, jedan Zakon o zaštiti zraka, drugi je o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja, ta dva zakona su napravljena korektno. Možemo raspravljati o tome da li treba biti nešto bolji ili nešto lošiji, ajdemo biti pošteno oni su napravljeni tehnički korektno. Mene tu zanima jedna stvar, pročitala sam kaže da je smanjenje broja zakonodavnih akata, pa me to malo zanima što je tu izrađivač zakona mislio, koji su zakonodavni akti iz razloga što je dalje ostalo niz pravilnika i dalje niz uredbi, ali je ostalo i niz strategija. Trenutačno mi imamo u javnoj raspravi jednu strategiju koja je nekako majka strategija vezanih uz klimatske promjene, ona je tema kako će se Hrvatska do 2040. kaže Strategija razdoblja do 2040. s pogledom do 2070. I to vam je ono lista lijepih želja i tu se koristi jedna uzrečica, to kao da neko napiše da je puno bolje biti mlad i bogat nego star i siromašan i s tim se možemo svi složiti. Ali stoji niz stvari i niz obaveza koje hrvatska država ima i to svu onu politiku gdje hrvatska država jednu politiku vodi prema van, donijet ćemo zakone, ugradit će sve norme koje imamo iz direktive, sve ćemo pratiti, sve ćemo evidentirati i to ćemo sve lijepo pokazati da se Hrvatska s tim bavi a onda ajdemo vidjeti što zaista činimo tu u Hrvatskoj jer to što se mi pravimo prema institutima EU-a da sve smo ispoštivali, sve imamo pa smo dobili tamo jednu čvrgicu i napravili a doma ne napravimo ništa, prava šteta ide prema doma. To već danas vidimo. Ja nisam slučajno postavila pitanje državnom tajniku vezano o Zakonu o šumama. Kad čitate strategiju vezanu oz klimatske promjene, nema nijedna strategije koja se ne referira na tlo, koja se ne referira na pogotovo na šume, koja se ne referira i kaže da se treba dalje pošumljavati, da tlo koje je devastirano, treba voditi računa da se pošumljava pa da se pošumljava autohtonim vrstama i mi tada donesemo Zakon o šumama u kojem stoji odredba da nakon što šuma izgori, nakon 10 g. što je to izgorilo, to se steklo uvjeti da nešto postane građevinsko područje. To drugim riječima znači, s jedne strane zadovoljavamo formu a s druge strane ne kontroliramo ono što nam se doma događa. Ja sam često to znala slikovito nazvat, to vam je ko jedna vlak, onaj stari vlak koji ide na ugljen i koji jako puno CO2 troši i sad vi iz svih tih vagona pokušavate sav onaj višak izbaciti van ali niste toliko brzi koliko vam netko drugi može natrpati u taj vagon. Kad malo krajem negdje 2018. se na razini EU-a definiralo određene stvari vezano uz klimatske promjene, Hrvatska je na tome sudjelovala, sve to tamo je apsolutno podržala ali onda kad se vratimo nazad, onda zapravo vidimo da nismo baš puno napravili. Postoje tri stvari koje bi bile vrlo jednostavno i vrlo brzo napraviti gdje bi Hrvatska ne samo rekla, evo donijeli smo zakon kojim su definirani što su to klimatske promjene, ugradili sve direktive koje imamo iz EU-a, zadovoljili formu. Dovoljno bi vam bilo u ovom trenutku napraviti tri stvari. Prva stvar bi bila vezana uz industriju. Zamislite u industriji građevinskog materijala a ono što vidite, vidite da se kreće sa energetskom učinkovitosti, da se taj projekt zamahao i nešto što je Hrvatska apsolutno prepoznata a to je prepoznata po industriji građevinskog materijala, da se u toj industriji građevinskog materijala iskoristi maksimalno postojeći otpad vezan uz što je nastalo rušenjem, da se na taj način subvencionira i da se određenom poreznom politikom tzv. zelenim porezima, da su to proizvodi koji su na tržištu, imaju manju stopu PDV-a i da na taj način potičemo građane da to kupuju i ugrađuju. Druga mjera koja bi se isti čas mogla prepoznati, to je jednako tako, Hrvatska postaje skladište dizel automobila. Niz gradova u EU-u je već donijelo odluku, obično je to 2030. da u gradove ne mogu doći automobili određenih dakle stupnjeva su kako proizvode CO2, Ljubljana je donijela tu odluku, zamislite da tu odluku donese recimo Zagreb. To je nešto što kad je riječ o pojedincu, trebalo bi zaista poticati ljude koji su spremni uvesti automobile, da uvezu automobile koji imaju manji nivo ispušnih plinova. I treća stvar koja bi bila vrlo jednostavna i vrlo jasna, da se Hrvatska kroz svoju prometnu strategiju kao što se u jednom trenutku odlučila razvijati odnosno graditi autoceste, da kaže naš prioritet su željeznice. Učinit ćemo sve da to realiziramo, povući ćemo maksimalno sredstva koja možemo povući iz nekoliko stvari. Zašto željeznice? Zato što kao prvo, sve destinacije koje su u Europi su čak u nekim uvjetima puno bolje i može se jednostavnije doći do njih temeljem, dakle ako imate dobro razvijenu željezničku prugu nego avionima, ono što proizvodi i što radi veliku štetu za okoliš i za ozonski sloj je gorivo koje se koristi u zrakoplovima i svi se i to je posebna glava u ovom Zakonu o klimatskim promjenama, što i kako činiti, takva jedna odluka na državnoj razini bi bila državnička odluka da razvijamo željeznicu ne samo za transport dakle ljudi nego ono što je prvenstveno za transport robe iz jednostavnog razloga što sve zemlje EU-a zaista potiču transport robe željeznicama a ne autocestama. Nijedna od tih tri stvari mi ne vidimo. Nijedne od tih tri stvari nećemo vidjeti u mandatu ove Vlade. Mi ćemo slušati o crnim labudovima, slušat ćemo o tome tko se s kim posvađao, slušat ćemo o tome tko je koga vrijeđao, 3, 4 minute ali to nećemo čuti. Kroz ovaj zakon se naglašava i važnost Fonda za energetsku učinkovitost i zaštitu okoliša. Ja isto mislim da je taj fond izuzetno važan, bilo bi puno bolje da smo o tom fondu imali prilike ovih dana slušati o tome što je napravio, kolike su to bile subvencije za naše građane, koliko se je iz onog što fond ima, pomoglo građanima da kupe kućanske strojeve koji su energetskog razreda, dakle ne tako davno, mi smo imali energetski razred B i A. Mi energetske razrede već sad tri A. ja pretpostavljam da će slijedeća generacija biti i taj četvrti A. Ja moram reći da kad se prvi put u zakonodavstvo uvelo obveza o energetskom certificiranju zgrada onda je bilo rečeno da sve zgrade trebaju biti energetskog razreda B. Mislim da je došlo vrijeme da zgrade mogu biti odnosno trebale bi biti energetskog razreda A treba slušati one građane koji su imali mogućnost koristiti subvencije fonda, ući u energetsku učinkovitost svojih obiteljskih zgrada jer i danas nam mora biti jasno da mi sredstva koja su vezana iz fondova EU-a možemo koristiti za energetsku učinkovitost javnih zgrada, za energetsku učinkovitost možda djelomično više stambenih zgrada ali obiteljski zgrada ne jer je to to privatna imovina. Dakle, to bi bila uloga fonda, obnoviti naš fond stambenih zgrada jer glavnina stambenih zgrada je izgrađenih 70-ih godina prošlog stoljeća, energetskog razreda bojim se da kad bi to išlo i ne znam kojeg. Građani koji su imali priliku obnoviti energetski svoje stambene zgrade, kažu slijedeće. Ne samo da im je puno ugodnije, ne samo da te njihove obiteljske kuće neusporedivo bolje i ljepše izgledaju nego osjete na novčaniku. Dakle puno manje troše za energent nego što su trošili prije. Stoga, mi ćemo i dalje imati zakone, to zakoni će biti zgodni, moći ćemo se pohvaliti da imamo evo na razini EU-a da je Hrvatska tako koja je zakonodavstvo ispunila ali ajdemo do stvarnog života. Ajdemo si priznati jednu stvar. Državni tajnik je rekao da se razina gleda na 90-tu i Hrvatska je tu imala sreću da u vrijeme kad je bila već zaista u svojoj tragediji kroz koju smo prošli, da se računa sve ono što je Hrvatska uložila u industriju Bosne, tako da mi kad govorimo o CO2 i kad dođemo na burzu, mi tu imamo poprilično zarade, imat ćemo zaradu dalje, smisao je da tu zaradu koristimo, smisao je da iz te zarade naši građani nešto osjete, smisao je da se Fond za energetsku učinkovitost i zaštitu okoliša ne bavi onim što imamo prilike zaista vrlo, vrlo neugodno čuti nego se bavi s onim što je stvarno osnovan, da građani RH koji zaista vide klimatske promjene na svakom trenutku, to i osjete kako im se može pomoć a vjerujte mi, može im se zaista na puno, puno načina pomoć, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sad je na redu g. Zekanović koji će govoriti ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista i nezavisnih zastupnika Željka Glasnovića i Željka Hasanbegovića. Pardon, Zlatka Hasanbegovića, ispričavam se, lapsus linguae.
Lapsus cerebri [[Upadica Radin: Kako lapsus ste rekli?]] Sve u redu [[Upadica Radin: Ne, ne, ne morate mi reći, morate mi reći, što ste rekli? Lapsus? Cerebri. …]] Upadica Radin: Ne, kaže se lapsus mentis./… Mentis, dobro, cerebrum je mozak, ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica Radin: E, dobro sad izvolite dalje.]] Nisam baš latinist ali razumijemo se. Dakle, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, evo govorimo o jednoj ekološkoj temi, drago mi je da imamo i te teme u Hrvatskom saboru međutim nisam od vas ovdje čuo zapravo da ste nas upoznali s problemom, znači govorimo zakon se zove Konačni prijedlog Zakona o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja i Prijedlog Zakona o zaštiti zraka, znači da malo čujemo stanje kako je u Hrvatskoj, kako je u svijetu, bilo bi jako lijepo da malo hrvatska javnost sa ove govornice čuje kakvo je stanje, znači zašto mi uopće štitimo se od ozonskog, od zašto nam je potreban ozonski omotač odnosno zašto uopće donosimo ovaj Zakon o zaštiti zraka ako je sve u redu, nismo čuli ali evo, pozdravljam ovaj zakon i ove promjene. Evo ja ću malo tome. Dakle, ovo je jedna tema koja je jako aktualna pa smo imali zadnjih dana, jučer ako se ne varam i malu Gretu, 16-godišnjakinju koja je u New Yorku govorila ispred svjetskih državnika o problemu s kojim se suočava naš planet. Međutim nemamo neko rješenje, evo mi zapravo statistička pogreška tek 0 cijelih nešto posto svjetske površine, svjetskog stanovništva, tako da naš utjecaj na taj jedan globalni sustav je jako malen ali naravno, moramo i mi voditi računa da mi budemo unutar tog sustava odnosno da doprinesemo da situacija bude bolja. Kad govorimo zaštiti zraka, ja bi ovdje rekao, ono što nije izrečeno, imamo u zadnje vrijeme, znači otkad je počela industrijska revolucija sve veću i veću produkcijsku stakleničkih plinova, prije svega to je CO2, nešto manje CO, nešto manje sumporovodici, znači sumpor oksidi ali i oni utječu na efekt staklenika. Znači kad govorimo o zaštiti zraka, jako je bitno reći da upravo ovi staklenički plinovi uzrokuju podizanje globalne temperature i samim time poticajno možemo doći do topljenja ledenog pokrova na Zemlji, ledenjaka, znači ledenih pokrova na Antartici, Sjeverno ledeno more se može otopiti i samim tim se može podići i morska razina. Evo ja sam nedavno sa stručnjacima koji su na tom polju u Hrvatskoj najrelevantniji razgovarao pa sam inzistirao da mi se konačno izgovori ta brojka koliko je more poraslo, znate li vi? Evo ja ću vas naučiti, znači stručnjaci kažu između 7 i 8 cm zadnjih nekih 50-ak godina s tim da imamo jednu tendenciju, jednu akceleraciju tako da se očekuje i da će negdje do kraja stoljeća to možda biti i 70, 80 cm a to su već zabrinjavajuće brojke odnosno većina hrvatskih gradova, naselja, turističkih naselja biti će ugrožena. I to je ono bitno što i vi ispred Ministarstva zaštite okoliša i prirode morate s ove govornice naglasiti. Znači, ovo nije tek tako nego imamo jednu stvarnu prijetnju, globalnu prijetnju koja neće mimoići niti hrvatske gradove, hrvatska naselja koja se nalaze u obalnom pojasu s tim da imamo i naravno i promjene klime, imamo znači neke, znači klima koja je bila relativno suha, postaje nešto dosta vlažna i suprotno, one suhe klime imamo koje se pretvaraju u vlažne, dakle imamo jednu kompletnu promjenu situacije na našem planetu. Kad govorimo o ozonskom sloju, tu je situacija ipak puno, puno bolja, to znate i sami, znači ozonska rupa na Južnom polu koja imala svoj maksimum '88., '89. g., danas gotovo i ne postoji, evo to je jedan od rijetkih, ali svijetlih primjera kako je čovječanstvo jednom radikalnom oštrom politikom uspjelo riješiti jedan veliki ekološki problem pogotovo za stanovništvo na južnoj polutci za Australiju, za Latinsku Ameriku. Danas ozonske rupe gotovo i nema odnosno puno, puno je manja nego što je bila. Za one koji ne znaju, nju su uzrokovali ono tetra klor ugljikovodici tzv. freoni kojih je bilo najviše u rashladnim uređajima, nešto manje u dezodoransima, nekakvim sprejevima, danas su to zamjenski plinovi i taj problem je riješen. E sada kada govorimo o Hrvatskoj ja bih volio ovdje, iako nije tema direktno zakona, ali bi volio da se to malo i spomenulo pa ću ja postaviti pitanje. S obzirom da je evo stav i svjetska politika, čuli smo jučer u New Yorku da je ekologija jako bitna i treba biti sve više u fokusu hrvatske javnosti, zašto Hrvatska država više ne investira u obnovljive izvore energije? Ovdje prvenstveno mislim u sunčevu energiju. Konkretno, ajmo prvo sunčeva energija, dakle tek ove godine su počele neke stidljive subvencije, do ove godine subvencija nije bilo odnosno nije bilo ni moguće da napravite svoju vlastitu solarnu elektranu i da prodajte struju HEP-u. Ako ste upali u onaj mali, mali broj i onda kao da ste dobili lutriju. Danas se to nešto malo pomaknulo, ali još uvijek stidljivo. Ja smatram da to treba biti strateška odluka Hrvatske države, vašeg ministarstva da se kroz promociju, kroz poticaje, kroz edukaciju stimuliraju hrvatski građani da svatko na svoju kuću stavi svoju solarnu elektranu jer to danas nije tehnološki nemoguće. To su investicije, ajmo reći 10 tisuća kuna po kilovatu, znači za 30, 50, 60 tisuća kuna sva hrvatska domaćinstva mogu biti energetski neovisna i to je jako bitno i ekološki je. Druga stvar, govorimo o subvenciji električnih automobila. Mi smo na začelju svjetskome, na začelju. Ne postoji država u Europi koja ima manje električnih automobila od Hrvatske. Dakle, morate i to pod hitno raditi na sustavu punionica. Ne znam kojim metodama, metodom subvencija, dakle ljudi ako imaju električni automobil ili bi ga htjeli kupiti ne mogu ga kupiti jer nemaju gdje taj automobil napuniti. Ja ne znam da li uopće na autocesti A1 od Splita do Zagreba postoji iti jedno mjesto gdje možete napuniti električni automobil. Ja ne znam. Evo ja mislim da nema. Ja sam redovito na toj autocesti, nisam nikada vidio da postoji točka na toj autocesti i to je tiha jeza. Dok npr. Elon Musk, tvornica Tesla proizvodi godišnje skoro 400 tisuća električnih automobila, Kinezi ih imaju desetke milijuna. Mi nemamo nijednu punionicu na najvažnijoj prometnici žili kucavici u Hrvatskoj. Kako mi možemo očekivati da će nam bilo tko doći da električnim automobilom ili da će Hrvati kupovati električne automobile. Znači jednostavno po tom polju se ne radi. Nadalje, ja ću još ovdje ukazati na jedan problem o kojem sam govorio i prije, a reći ću i opet, iako znam da s obzirom na vrijeme kada govorim neće puno ljudi čuti ovo što sam ja izgovorio, ali eto moram reći da mi duša bude na mjestu. Dakle u Hrvatskoj danas imamo jako mnogo vjetro parkova, vjetroelektrana i nažalost moram priznati da je to jedan, meni je drago da ih imamo nisam ja sada protiv toga, međutim taj diel taj ugovor koji Hrvatska ima sa proizvođačima vjetroenergije je malo po meni iz mog nekog laičkog kuta, jako nepovoljan za građane Hrvatske. Na hrvatskom zraku, na hrvatskoj zemlji Hrvatima prodaješ struju, a daješ tu i tamo neku kunicu, neku mizeriju u proračun lokalne i regionalne samouprave. Radi se o 1%, ja sam čak te brojke vadio svojevremeno, evo znate da se radi o iznimno malim, smiješnim iznosima. Nasuprot tome ne postoji mogućnost da bilo tko od nas kao privatnik ima kuću bilo gdje, ima mogućnost da postavi malu vjetroelektranu. To nije dozvoljeno, da sebi postavim na svoju kući ili neko na svoju kuću malu vjetroelektranu, zašto to nije moguće? Jel su stvar estetski razlozi? Pa nisu baš ni ove elektrane od 70,80, 100, 150 metara baš ugodne oku. Dakle ako mogu svjetski kapitalisti ja ću ih nazvati, znači onaj veliki kapital multinacionalnih kompanija doći u Hrvatsku i zarađivati ovdje i unakaziti hrvatski krajolik, ok daju nam struju koju mi plaćamo, zašto ne bi i stanovnici Hrvatske mogli na svojim kućama imati vjetroelektrane? Dakle ponovit ću vam ukratko, volio bih od vas čuti da ovdje sa točnim konkretnim brojkama s obzirom da je tema jako aktualna kažete kakvo je stanje okoliša, prirode u Hrvatskoj, da kažete javnosti što je to vezano uz ozon da ljudi znaju. A što se tiče konkretnih prijedloga, stimulacija prodaje električnih automobila kroz subvencije, kroz punionice, stimulacija solarnih elektrana na krovovima hrvatskih kuća da hrvatska kućanstva budu samodostatna i naposljetku i vjetroelektrane da ih i privatnici u konačnici mogu imati jer ovo sve skupa nema smisla. Ako je to samo trla baba lan da joj prođe dan onda smo postigli cilj. Eto hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zekanoviću. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Damir Felak. Izvolite.
Poštovani dopredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Sve vas srdačno pozdravljam. Pred nama su dva zakonska prijedloga o kojima se vodi objedinjena rasprava što u konačnici i nije ja mislim slučajnost jer iz Zakona o zaštiti zraka proizlazi ovaj drugi Zakon o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja. Znači, zbog specifičnosti područja zaštite zraka, klimatskih promjena i zaštite ozonskog sloja, te uređenosti zakonodavstva EU koje brojnim direktivama, uredbama i odlukama jasno razgraničuje zaštitu zraka od klimatskih promjena i zaštite ozonskog sloja, potrebno je promijeniti postojeći zakonodavni okvir odvajanjem tih dvaju tematskih cjelina. Zakon o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja, tim zakonom određuju se nadležnosti i odgovornost za ublažavanje klimatskih promjena, prilagodba klimatskim promjenama i zaštita ozonskog sloja, dokumenti o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja, emisije stakleničkih plinova, praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova, sustav trgovanja emisijama stakleničkih plinova, sektori izvan sustava trgovanja emisijama stakleničkih plinova, registar Unije, tvari koje oštećuju ozonski sloj, florirani staklenički plinovi, financiranje ublažavanja klimatskih promjena, prilagodbe klimatskim promjenama i zaštita ozonskog sloja, informacijski sustav, upravni i inspekcijski nadzor. Ovo je ukratko ono što se ovim prvim Zakonom o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja želi urediti u ovom zakonu. Sigurno da on u svojim člancima kojih ima preko 130 vrlo jasno određuje mnoge stvari iz tog područja i to je dobro, kao što smo čuli i od mojih prethodnika koji su ovdje govorili, počev od državnog tajnika, mislim da nitko nije imao do sad primjedbe na ovaj zakon, kao i na ovaj slijedeći Zakon o zaštiti zraka i dobro je da RH svojim zakonskim prijedlozima što detaljnije uredi ovu problematiku jer to nije samo naša problematika. Naprotiv, mi smo samo jedan mali djelić ovog našeg svijeta, planeta zemlje koji može utjecati na klimu, nažalost ili na sreću vrlo malo, postoje veliki igrači koji na to utječu puno više i koji svojim postupcima, industrijama i svim ostalim mogu utjecati na klimatske promjene i na žalost utjecali su u prošlosti vrlo mnogo i nadajmo se da će taj utjecaj na klimu onakvu kakvu poznajemo biti što manji, a da bi to mogli ostvariti moramo imati odgovarajuće zakonske akte, i mi kao mala država i najveće države svijeta. Stoga evo koristim ovu priliku da pozdravim pristupanje Rusije Pariškom sporazumu, jednom vrlo važnom dokumentu kojim se određuje budućnost svijeta što se tiče klime. Rusija kao vrlo velika zemlja, industrijska velesila koja u mnogome utječe na okoliš i klimu, pristupanjem i ja se nadam držanjem pravila koja se propisuju u Pariškom sporazumu može uvelike doprinijeti tome da klimatske promjene budu što manje i da zaustavimo taj jedan negativni trend i smjer u kojem idu klimatske promjene, barem da ih zaustavimo na ovom nivou na kojem su sada, a u budućnosti da se klima i poboljšava odnosno da ove emisije zračne budu što manje odnosno da bude što manje negativnih zračnih emisija. No, da bi to postigli treba puno, puno više napora. Reći ću i o par riječi o Zakonu o zaštiti zraka, znači ovim zakonom se jasnije definira zaštita zraka kao jedna od sastavnica okolica, dodatno će se otkloniti uočene nejasnoće u području primjene postojećeg zakona i omogućit će se jednostavnija i učinkovitija primjena zakonskih i podzakonskih akata koji se odnose na zrak. Unose se pozitivne promjene u vidu poboljšanja pravnog okvira odnosno ispravci pojedinih nedostataka koji su uočeni u primjeni zakona i pojednostavljuje se njegova primjena. Sigurno isto tako i u tom zakonu, znači govorit ću o zakonima, ova dva zakona, generalno jer velim i oni sada proizlaze iz jednog zakona, Zakona o zaštiti zraka, oni su pisani sa stvarno dobrom namjerom i mislim da su dobrim dijelom pogodili ono što, što bismo svi željeli u našoj domovini RH, ali isto tako i u širem okruženju jer jednostavno ponavljam, ono mi ne možemo sami puno utjecati na klimu ako na to ne utječu oni najvažniji čimbenici u svijetu, a to su najveće zemlje, najveća gospodarstva koji i stvaraju najveći broj štetnih emisija koja se ispuštaju u zrak. Reći ću tu 2-3 riječi kako ja na to gledam. Znači, mogu Vlade, mogu državnici, mogu države pisat izvrsne zakone, ako od malena ljudi i djeca se ne educiraju kako kod kuće, tako u vrtiću, školi, o bitnim stvarima o tome da je potrebno čuvati okoliš u kojem živimo, da ne smijemo, počev od gospodarenja otpadom i ispuštanja štetnih emisija i svega ostaloga, uzalud sav trud i svi zakoni, nećemo postići mnogo, a može se učiniti mnogo, velim počev od edukacije, zatim poštivanja tih zakonskih propisa koje donosimo jer jedino na taj način možemo velim doprinijeti tome da klima ostane i za nas, ali pogotovo i za buduće generacije takova da se može na ovom našem planetu, u ovoj našoj zemlji, ali i svagdje ugodno živjeti, barem živjeti onako kako živi današnja generacija, a da ne velim da su one generacije prije nas možda živjele i kvalitetnije nego što mi danas živimo iako imamo puno veća materijalna dobra. I tu dolazim do onoga što je u svemu tome najbitnije, ta utrka za nekakvim lagodnijim životom, stvaranjem materijalnih dobara, za tome da imamo potrebe imat ne znam koliki broj elektroničkih uređaja, da imamo 2-3 automobila, da se vozimo, da se zračni promet u ogromnoj ekspanziji, sve to rezultira pojačanim utjecajem na klimu i zagađenjem zraka i okoliša. Da li smo spremni odreći se barem dijela toga, jer ako to nismo spremni, nećemo moć utjecati puno na klimu i na okoliš. Evo ovdje je netko spominjao željeznički promet, pa sigurno da željeznički promet treba poticati i ova Vlada koliko ja znadem čini maksimum u tom pravcu, evo upravo je nedavno otvoren natječaj za projekat vrijedan 400 milijuna kuna izgradnje drugog kolosijeka pruge od Križevaca preko Koprivnice do mađarske granice. Isto tako u tijeku je izgradnja drugog kolosijeka od Križevaca do Dugog Sela, znači povezivanje sa Zagrebom, najavljena je i izrađuju se projekti za modernizaciju željezničke pruge od Zagreba prema Vinkovcima, odnosno istoku naše države, a isto tako znademo da je nizinska pruga Zagreb-Rijeka jedan od prioriteta u našim strateškim planovima i očekujem kada se iznađe investitor i za taj pravac da će se i na njemu početi intenzivno raditi, sigurno da treba raditi jednu promjenu i u načinu ponašanja i razmišljanja ljudi da cestovni promet, uz to što je jako intenzivan i zakrčenost cesta je velika, ujedno i jako zagađuje okoliš. Sigurno da je željeznički promet koji isto nije do kraja čist, da si budemo jasni, što se tiče zagađenja okoliša, ali je ipak puno prihvatljiviji u tom dijelu. O zrakoplovnom prometu sam već govorio, mi smo danas je svijet navikao na takova putovanja, znači što kraće, što brže doći do određenog odredišta, ali isto tako moramo znati da su zagađenje u zrakoplovnom prometu velika kao i u pomorskom prometu. Ovaj zakon, zakon predviđa znači o klimatskim promjenama, zaštiti okoliša isto Zakon o zaštiti zraka i financijske instrumente kojima bi se postiglo ciljeve koji se zakonom propisuju. Ja se nadam da će ta sredstva biti dostatna i da će se ona i svake godine i povećavati da bismo mogli da bismo ljudima mogli isporučiti jednostavno ono što bismo željeli da se ovim zakonom postigne. Dozvolite da par riječi kažem i o šumama, ovdje se spominjalo već Zakon o šumama. Šume su, kao što znademo jedan od glavnih čimbenika u apsorpciji ugljičnog dioksida i njegove preradi u kisik i dozvolite da kažem evo, nekoliko riječi, mislim da ovdje nije, da neke stvari nisu jednostavno točno rečene što se tiče Zakona o šumama. Ovdje je izrečeno, s ove govornice da Zakon o šumama pogoduje tome da se opožarena područja pretvaraju u građevinska područja. To jednostavno nije točno. Da se pročitalo čl. 46. Zakona o šumama i da se pročitalo u kojem poglavlju se to govori, a to je dio 6. zaštita šuma, čl. 46. kaže da na opožarenim površinama šume i šumskog zemljišta ne može se promijeniti namjena 10 godina od opožarenja. To ste rekli točno, ali to je samo dodatni zaštiti element. A ne pogodovanje. Jer imate čl. 19 Zakona o šumama. Ha gledajte, svatko može si tumačiti zakon, ali tako je to napisano i to je namjera zakona. Znači u čl. 19. zakona šumoposjednici, a tu se misli i na privatne i na državu kao šumoposjednika su dužni sanirati opožarene površine u roku od 2 godine. 2 godine, ponavljam. Ako taj rok nije utvrđen šumsko-gospodarskim planom, a u šumsko-gospodarskom planu rok može biti i kraći od 2 godine. I u st. 3 iznimno se može dati šumoposjedniku još 2 godine. Znači u 2 godine se šumska površina mora sanirati, ona koja je opožarena. Ako je to velika površina, ako nije moguće u 2 godine onda je moguće eventualno produžiti taj rok za 2 godine. I tu je točka. Ovih 10 godina je stavljeno namjerno da bi se odvratilo od ovoga što je ovdje rečeno bilo koga da pali šumu ili šumsko zemljište, makiju i da bi onda kroz koji mjesec ili godinu dana tražio prenamjenu takve površine u građevinsku ili nešto drugo. Znači 10 godina je jedan razuman rok koji bi trebao svakoga odvratiti od bilo kakovih, jer do sada morate znate, toga roka uopće nije bilo. Znači moglo se teoretski raditi o čemu se govorilo, da se namjerno zapali određena površina i da se u roku 6 mj. ili ne znam, godinu dana zatraži da se ta površina prenamjeni u građevinsko ili neko drugo područje. Znači ovih 10 godina i čl. 46., ponavljam, u glavi 6. zaštita šuma je namjerno stavljen kao još dodatni osigurač, ali najbitnije, čl. 19 koji govori da se opožarena površina mora pošumiti u roku od 2 godine i mislim da je to u zakonu o šumama dobro propisano i ne treba se bojati ili na krivi način interpretirati ovaj čl. 46. zakona. Upravo su šume jedan dio na koji Hrvatska može biti ponosna jer je 47% površine Hrvatske nalazi pod šumama ili šumskim površinama, to moramo vrlo jasno razlučiti jer nije sve, nije sve pod šumama, pogotovo ne gospodarski vrijednim šumama, ali sve su to površine koje treba sačuvati u ovoj namjeni u kojoj jesu jer nisu one sve, nisu sve te površine, dapače, više od pola njih nije da kažem gospodarenje njima nije ekonomski isplativ. I to moramo znati. Nije jer područja, na području krša imamo gotovo milijun hektara šumskog zemljišta gdje postoje različiti degradirani oblici šume ili goli pašnjaci i sigurno da bilo tko, tko gospodari tim područjem nema nekakvog posebnog ekonomske isplativosti u tome, a ima određene obaveze upravo po pitanju, prije svega, zaštite od požara, izrade prosjeka i ostalo, gdje je jasno, stalno prigovor da se ne radi dovoljno, ali opet, kad vidimo zadnjih godina na svu sreću ima požara, ali ima ih puno manje i puno brže se usiju sanirati, osim ako nije baš prirodni faktor vjetra, uvelike prisutan pa onda možda treba nešto malo duže, ali u pravilu se to u zadnjih godina šumski požar je upravo zahvaljujući i zahvatima na takvim površinama, puno prije saniraju, ali velik, apsolutno sam za to da se sve šumske površine sačuvaju, da i one površine koje nisu u funkciji poljoprivrede, da se pretvore u šumske površine jer bolje da raste i šuma i to šuma ovoga od nekakvog vrsta drveta nego da budu površine zapuštene. Jasno, tu se isto treba paziti da ne idemo u neku krajnost, kao u Brazilu da palimo ili siječemo šume da bismo stvarali poljoprivredne površine, dapače. Svaka poljoprivredna površina koja se može iskoristiti treba biti u Hrvatskoj iskorištena za proizvodnju hrane, prije svega, a samo ono što se eventualno od čega se odustalo zbog ovih ili onih razloga, da se pretvori u šumu jer i šuma kao što sam na početku rekao ima svoje korisne funkcije prije svega, znači kao jedan ponor ugljičnog dioksida kojega vidimo da ima u zraku previše i da previše zagađuje atmosferu, a onda daje i druge korisne efekte od drvnog materijala i svega ostaloga. Evo na kraju želio bih reći da pozdravljam izradu ova dva zakonska prijedloga i Klub zastupnika HDZ-a će podržati ove zakonske prijedloge. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Felaku. U ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicima evo u ime Kluba HSS-a i Demokrata moram reći da ova dva zakona, Zakon o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog omotača i Zakon o zaštiti zraka su svakako potrebni Hrvatskoj, potrebni u hrvatskom zakonodavstvu i dobro je da evo i kroz ova dva zakona govorimo o potrebi da se žurnije reagira na klimatske promjene jer zbog enormne emisije stakleničkih plinova vidimo da se klima mijenja i to se mijenja puno brže i puno jače nego što smo, što su to predviđali i sami stručnjaci i žalosno je da se reagira tek kad se izvrši pritisak javnosti odnosno dobro je da su se djeca organizirali školarci, da diljem svijeta organiziraju prosvjede i upozoravaju nas koji odlučujemo o njihovim životima i o budućnosti našeg planeta da se mora pod hitno nešto reagirati. I u tom kontekstu i ova dva zakona su dobro došla. Međutim, činjenica je da sporo reagiramo i da kasnimo i sa zakonodavnim okvirom, ali kasnimo i sa konkretnim reakcijama na klimatske promjene. Primjerice neke države su se odlučile na osnivanje odmah stručnih timova, osigurali sredstva za njihov rad da prateći klimatske promjene odmah daju i preporuke kako i stanovništvu da se ponaša, ali i konkretne preporuke gospodarstvu, poljoprivredi i turizmu i svim onima kojih se tiču gospodarske promjene odnosno na koje utječu klimatske promjene. Zato sam i pitao u uvodu državnog tajnika kako će se Hrvatska postaviti? Vidimo da donosimo zakon pa će se tek onda imenovati stručni tim, međuresorski, pa će tek onda biti donešena strategija za prilagodbu klimatskim promjenama koja je trenutno u javnoj raspravi i tek onda ćemo reagirati. Moj je prijedlog i zato je išlo to pitanje da se paralelno odnosno odmah sad predloži Vladi da se osnuje to međuresorsko tijelo iz Ministarstva zaštite okoliša i prirode i Ministarstva gospodarstva, Ministarstva poljoprivrede, turizma, zdravstva zajedno sa ljudima sa iz fakulteta, instituta znači znanost treba tu uključiti i naravno samo gospodarstvo i poljoprivredu i da se konkretizira akcijski plan sa rokovima zaduženima i ono što je još važnije da se osiguraju sredstva. To je napravila Njemačka, oni su odmah definirali jedan takav stručni tim, definirali su šta su njihovi ciljevi i definirali su kojim mjerama i kojim sredstvima će to napraviti. Poučimo od boljih, a onda će paralelno ako bude trebali mijenjati zakone da bi to moglo funkcionirati. Mi smo se odlučili na ovaj drugi korak, prvo zakon, pa povjerenstvo, pa strategija, pa onda tek plan, to je presporo i premlaka reakcija na ovo što sigurno se odražava na sveukupni život u RH. Mi jesmo mali i ne možemo puno utjecati na globalne svjetske tokove, ali možemo voditi brigu samim sebi kao što to evo čini Njemačka jer i oni i dalje kroz ove mjere žele jedan održivi rast, žele razvoj gospodarstva, žele nova radna mjesta, ali i čuvati okoliš. Oni točno znaju ciljano u kojoj će gospodarske grane investirati da bi zaštitili okoliš, ali da bi i sačuvali radna mjesta i standard svojih građana. Da li mi to činimo? Samo sa ovim zakonom ne. Potrebno je sve ovo drugo što sam rekao da bi išli tim smjerom. Jer evo imamo primjer da paralelno sa ministarstvom i državom reagira i gospodarstvo. Bio je jedan stručni skup u organizaciji Hrvatske gospodarske komore i Podravke gdje oni govore o klimatskim promjenama i kako će klimatske promjene utjecati na budućnost poljoprivrede do 2030., 2050. i upozoravaju stručnjaci s tog skupa da će pad proizvodnje u poljoprivredi biti od 3 do 10%. Mi već sad imamo strašan pad poljoprivredne proizvodnje zbog drugih problema, naslijeđenih problema, ali i problema neprovođenja zakona koji su trenutno važeći u RH, a uslijed klimatskih promjena očekuje se daljnji pad poljoprivredne proizvodnje. To je prije svega zbog erozije tla, zbog povećanja temperatura, zbog suše moguće koja će biti i naravno da zbog povećanja temperature trebat će se mijenjati i sjetveni plan i sadnja onih nasada koje su otpornije na više temperature. Dogodit će nam se zbog klimatskih promjena i već se događaju neki novi štetnici, neke nove bolesti i sigurno da tu treba i znanost i sama resorna ministarstva odreagirati i pripremit kako samo proizvođače tako i potrošače odnosno građane jer vidimo da nam se javljaju i neke bolesti iz tropskih krajeva koje prije nisu bili u našim krajevima i da je nužno da se sveobuhvatno reagira i da se pokuša dići nivo poljoprivredne proizvodnje u RH da budemo dostatni u proizvodnji hrane jer za to resursa imamo, samo mi to ne činimo, jer vidimo da je rast cijena poljoprivrednih proizvoda upravo zbog klimatskih promjena i nama će se dogoditi da će prije svega države koje će imati proizvodnju namiriti svoje potrošače, a nama može se dogoditi da nemamo dovoljno poljoprivrednih proizvoda na našem tržištu, da nećemo imati gdje kupiti. Također je ovaj, klimatske promjene bitno će odrediti i gospodarski rast i razvoj svake države pa tako i Hrvatske. Mi se moramo definirati koje grane gospodarstva ćemo razvijati. S ovog skupa je upozoreno i na to da RH 48% negdje svoje električne energije dobiva iz hidropotencijala od hidrocentrala. Zbog suša tu postoji realna opasnost da ne bude tog hidropotencijala i da imamo problem da nemamo dostatno električne energije, a imamo druge izvore od već spomenute sunčeve, vjetar itd. biomase da jedan dio poljoprivrede i poljoprivredne proizvodnje usmjerimo k proizvodnji biomase, mi tu tapkamo u mjestu, pišemo nekakve strategije, piše se i strategija razvoja poljoprivrede, ali ništa konkretno na terenu se ne događa i jednostavno dozvoljavamo da veći dio poljoprivrednih površina zarasta u makiju i da se to izdvaja iz programa raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljište, da ostaje pri gospodarenju Hrvatskih šuma iako to nije u naravi šuma, da ostaje kod Hrvatskih voda iako u naravi ne koristi se za zaštitu od štetnog djelovanja voda. I kada već spominjem zaštitu od štetnog djelovanja voda onda treba reći da Hrvatske vode već 10, 15 godina imaju plan izgradnje akumulacija i retencija s kojima bi spriječili štete od potoka bujičara i da je to izgrađeno ne bi se dogodilo kao što su se neki dan dogodilo u Zagrebu da je pola Zagreba poplavljeno ili kao što je bilo ove godine proljetos da je pola Općine Cernik, Okučani i Stara Gradiška i taj bi dio bio poplavljen potocima bujičarima zato što nisu izgrađene retencije akumulacija, a imamo ih u planovima, čak imamo i eu sredstva. A upravo u tom dijelu mi imamo najlošiju iskorišten eu sredstava svega 10% kada je riječ o vodoprivredi i vodo odvodnji. Naravno da ću spomenuti ovdje ponovo i sredstva u nacionalnom proračunu od svega 20 milijuna kuna za naknadu šteta od elementarnih nepogoda smo uvijek isticali i ponovo ističemo da je to premalo. Interventno se to diglo na 100 milijuna kuna i onda naši sugrađani dobiju 2,3,5% naknadu štete i onda jednostavno kada vide kakva je to onda više i ne prijavljuje štete. Mislim da se tu mora ozbiljnije vlada i resorna ministarstva pozabaviti ovom problematikom, izgraditi one objekte koji su nužni za zaštitu od štetnog djelovanja voda i sigurno da će onda biti manje štete, a onda neće ni trebati ni ovih 20 milijuna kuna za štete od elementarnih nepogoda kada je riječ o poplavama i o potocima bujičarima. Naravno da će se promjena klime odraziti i na turizam, pogotovo zbog rasta temperatura i zbog otapanja ledonosnih pojaseva na zemlji i da će razina mora rasti, ali ne samo da će rasti razina mora pa će ugroziti priobalna područja nego će zbog rasta temperatura sigurno se ugroziti i pritoci, potoci bujičari i sigurno će to u mnogome smanjiti mogućnost razvoja kontinentalnog turizma. Tako da i u tom segmentu ova međuresorna skupina treba dati odgovore i preporuke u šta ulagati i da ne gradimo nekakve objekte gdje sutra više to neće biti moguće obavljati i baviti se turizmom. I kada je riječ o Zakonu o zaštiti kvalitete zraka, da treba nam taj zakon. Mi sada pratimo kvalitetu zraka i činjenica da u nekim gradovima pa i u samom Zagrebu i Rijeci, Sisku, Slavonskom Brodu nemamo zrak prve kategorije, nemamo zrak prve kategorije tokom cijele godine i da se to konstatira, ali da se ništa konkretno ne poduzme. I sada ovim zakonom kažemo idemo korak dalje, spuštamo delegiramo odgovornosti i poslove prema jedinicama lokalne samouprave. Općine, gradovi županije moraju napraviti akcijske planove, moraju napraviti način kako će smanjiti mogućnost zagađenja zraka na svom području, ali s druge strane ne dajemo alate. Jer činjenica evo samo u gradu Slavonskom Brodu negdje preko pet tisuća obiteljskih domaćinstava bi trebalo promijeniti energent, da se više ne griju na drva nego da prijeđu na neki ekološki prihvatljiviji energent. Sami to financijski ne mogu podnijeti, isporučitelj nekih drugih energenata naravno ima svoje uvjete i cijene. I bilo je pitanje hoće li država onda odreagirati da se pomogne građanima grada Slavonskog Broda da dobiju nekakve povlaštene cijene ili da dobiju subvenciju prelaza sa jednog energenta na drugi. Odgovor nije došao, a kamoli konkretan plan ili konkretna reakcija. I sigurno da sami gradovi kroz taj akcijski plan neće moći uvjetovati nekoj tvrtci, nekom poduzeću da promijeni energent da ne ide više na mazut, lož ulje u nekom svom proizvodnom procesu nego će se to morati s nivoa države reagirati. I dobro je da postoje ovi fondovi koje ste spominjali za modernizaciju i inovacije, ali tu će se morati uključiti upravo ova međuresorna skupina koju spominjem i nadležna ministarstva, napraviti nekakve projekcije, planove, pripremiti dokumentaciju za aplikaciju prema ovim sredstvima i privuć ta sredstva jer tu će sve države članice EU pretendirati. I ukoliko mi ne budemo brzi i kvalitetni ostat ćemo bez tih sredstava i nećemo moći bitnije utjecati na rast i razvoj svog gospodarstva i promjenu energetskog smjera i promjenu da se još i dalje smanji emisija CO2 odnosno stakleničkih plinova u zrak. Tako da tu treba jedna zajednička akcija, a nije dovoljno samo donijeti zakon, akcijske planove ali ako se oni ne provedu šta onda, a neće se provesti ako to bude bez novca jer sve se vrti oko novca. I veliki dio ovog posla oko praćenja kvalitete zraka i same promjene klime je na Državnom hidrometeorološkom zavodu. Pa već sam o tome govorio, a ponovit ću onda treba tu instituciju ojačati kako kadrovski tako i financijski jer očito da oni svojim kapacitetima neće moć puno dalje, a stručni su znaju i uvijek vjerujemo njihovim prognozama i vjerujem da treba ulagati u tu instituciju. Ali isto tako želim ih prozvati na određeni način od strane poljoprivrednih proizvođača jer se do kraja ne provodi Zakon o obrani od tuče jer oni su tu involvirani zajedno sa Ministarstvom poljoprivrede jer dokle god Zakon o obrani od tuče na snazi tko može svojom odlukom nekom mimo zakona ne staviti taj pogon da tako kažem u funkciju jer činjenica da veći dio ovog proljeća nismo imali kroz provedbu Zakona o obrani od tuče sve lansirne postaje nisu bile u funkciji jer nisu imali rakete. Zašto je tomu tako? Za to treba netko odgovarati jer nije napravljena ni javna nabava za rakete nego se koristila samo zaliha od prethodnih godina što svakako nije dobro i ne može sustav biti učinkovit ako ne djeluje sa svih postaja nego segmentarno gdje je neko politički odlučio. To ne može tako ostati i to se mora riješiti. I evo zaključno, da moramo na određeni način i mi se kao država uključiti u smanjenje emisija stakleničkih plinova, pratiti klimatske promjene i paralelno s ovim zakonom, evo još jednom ponavljam prijedloga se ta međuresorna skupina osnuje, da im se daju konkretni rokovi i da se osiguraju sredstva za provedbu akcijskog plana koje će oni predložiti jer sama strategija za prilagodbu klimatskih promjena koja je trenutno u izradi, će i dalje ostati samo papir koji će stajati negdje u ladici i niš koristi, a mislim da si i to ne smijemo dozvolit. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Vlaoviću. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi predstavnici hrvatske Vlade, govorit o klimatskim promjenama, ozonskom sloju, zaštiti zraka, a ne spomenuti odma na početku, odma na početku vrlo bitnu stvar koliko je nebriga naših nadležnih institucija o zaštiti okoliša, zraka, ozonskog sloja, evo govori vam i čelnik agencije Ponoš čini mi se, iz HNS-a koji je u biti čelnik Agencije za okoliš, fonda za okoliš, koji je također vrlo bitan u ovome, vidimo na koji način funkcionira. Znači, to je rekao, u ovome slučaju to je izneseno i smatram da je vidljivo da i ministar se malo uzvitoperio kao nije znao za to što se događa. Međutim, znao je, bio je informiran, postavio mu je kolega Grmoja i pitanje prije 6-7. mjeseci, to za predsjednika HS nije problem što nije odgovoreno u roku 30 dana. Naravno, i vi iz SDSS-a kolega Horvat na to dobro šutite, bitno da ste vi tu di jeste, znači vas uopće nije briga za okoliš, apsolutno. Ja to tvrdim uvjereno iz svojih dana dok sam bio aktivist da Ministarstvo okoliša nije briga ni za okoliš, ni za ozon, ni za zaštitu zraka. Ja to tvrdim uvjerljivo i mogu navesti bezbroj primjera. Prvi primjer, evo mogu koliko vas interesira okoliš je Biljane Donje, ovdje sam vas uvjeravao, vas tajniče, uvjeravao sam predsjednika HS da će hrvatska država platiti štete zbog toga što prije svega odlaže opasni otpad, al oni su našli da tu odlažu opasni otpad trosku industrijsku naravno, a vi ste iz SDSS-a kolega Horvat baš u selo gdje su ljudi srpske nacionalnosti, a vi ste šutljivo se podvukli HDZ-u, bitno da ste vi na vlasti i da manipulirate ljudima iz srpske nacionalne manjine i odložilo je se crno brdo, a toga svi vidite kada idete put Zadra, sliv od Maslenice prema Zadru s live strane. Europska komisija je to tužila na sud, europski sud je donio presudu i RH je kriva. Tko će ići u zatvor zato što će RH to platit? Pa naravno, Miro Bulj je tu, u HS se ponaša bez veze, on je ovakav, vi ste šutljivi, ispod stola radite šta radite kad je ovaj direktor agencije, ravnatelj agencije Ponoš, maltretira ljude oko sebe, radi šou, naravno kolegica iz HNS-a ode u čudu da morete poslat poruku, al eto odošte i vi kao dio većine, to je katastrofa. Okoliš, pa jedino šta imamo okoliš, pa nas će djeca u petom kolinu proklinjati zbog gospodarenja otpadom, zbog Centra za gospodarenjem otpadom Lećevica, sve ćete nam izvor o tome, Slaven Dobrović često govori, sve ćete nam izvore pitke vode u kršu sa takvim projektima štetnim za cijelu RH koja ugrožava i zrak i vodu i potencijal, onda o čemu mi ovdje pričamo? Zašto? Zbog čega daleko od gradova radite Centre za gospodarenjem otpadom? Da bi mogao netko ubirat opet novac na štetu građana, skuplji prijevoz i naravno prije svega uništavanje naših prirodnih resursa. Zato je bitno inicijative kao što je voda u Ustavu, koji smo mi pokrenuli, ne ovo šta govori premijer i ministar da je voda već se nalazi kao resurs u Ustavu. Da nalazi se kao resurs u Ustavu, al ne kao osnovno ljudsko pravo, to se ne nalazi u Ustavu. Mi moramo donijet, ako su mogli Slovenci, Zakon o zaštiti krša i Zakon o zaštiti pitkih rijeka, rijeka od izvora do ušća, jel pitke vode mi moramo štititi, moramo štititi naš, znači, klimatske promjene, pa naravno da će bit klimatske promjene. Mi imamo Peruču i Cetinu rijeku, sad proglašeno najljepše treće jezero u svijetu, između Dinare i Svilaje, ogromno područje, e tu mora biti termoelektrana Peruča jer je vlasnik naravno toga projekta suprug od ministrice vanjskih poslova sada koja je nagrađena sada da bude tajnica Vijeća Europe, štetni projekat, ponavljam štetni. Termoelektrana Peruča je bio dimnjak, samo dimnjak 109 m u toj ljepoti, 109 m visok, a širok 9 m, 700 kg ispušnih plinova, od toga 2% CO2, to ste namjeravali da nije bilo aktivnosti. Čak me ovdje ministrica Dalić napala, sjećam se tih detalja, niti prozvana, niti, jednostavno da ja kočim projekte, ne kočimo projekte, imamo sunce, imamo Zakon MOST-a nezavisnih lista o solarima, koristimo energiju zaštitimo sunčevu energiju, a ne na način da subvencioniramo strance, nego subvencionirajmo prije svega prvo solarne panele metiti na prozore naših socijalno ugroženih obitelji koji svake godine država izdvaja po milijarde kuna, država i lokalna samouprava i regionalna izdvaja za ogrjev, samo taj, taj novac godišnje da uložimo šta dajemo siromašnim obiteljima za mikrosolare da uložimo za solare, vjerujte mi da bi riješili problem. Međutim, to nije interes ministarstva, koga to, ja ne mogu shvatiti da mi pričamo o nečemu, a mi štetnim projektima udaramo non stop po našoj prirodi, kontinuirano, sistemski, sustavno, sustavno udaramo, toliko rana ima u RH, kad sam vidio u Plitvičkim jezerima di se sliva kanalizacija, kad vidim to crno brdo, kad vidim da će se Marišćina, da će Marišćina se pretvoriti u moju Lećevicu u mojoj Zagori da joj želite to napraviti. Kad vidim …/nerazumljivo/… jame uz državnu cestu uz autocestu koje sve što se slijeva s cesta iđe direktno u Jadro na području Pugopolja, kad vidim jame upojne prirodne to su isforsirane koje su prisilno bušene, ali kad vidim upojne jame da su odlagalište otpada odlaže kao npr. u općini Muć gdje je jama nema joj kraja jednostavno povezana je to je dokazano, povezana je sa Jadrom i da se tu odlaže otpad, to je katastrofa i to kakav otpad. Znači mi smo nesređeni ne štitimo jednostavno vama su biti projekti koji ću reći primjer za vrijeme Mladinea ja mislim da je i tada bio Branko Bačić, ža mi je šta nije ovdje, bio je znači rudokop slane stine to vam je u izlaza iz Sinja prema Hrvacama il prema ima rudokop i onda su izmjena materijala da za sanaciju troska iz Dugoga rata, industrijska troska i bitaka, samo da znate koliko je morala policija intervenirat kad smo mi prosvjedovali da se to ne odlaže, a sad je se dokazalo na Crnom brdu da je industrijska troska štetna. I mi smo to zaustavili tada, spasili smo pritoke rijeke Cetine od zdravlja ljudi, al neko je imao ubrati Mladineov neki novac, ko to zna. To je tolko, znači Ministarstvo okoliša je izvor korupcije, to je dokazano sada i s ovim fondovima koje znači, izvor mi moramo štititi isključivo hrvatskog čovika, znači čovika na našem prostoru i isključivo štititi interese hrvatskih građana, al ne kao u slučaju vjetroelektrana, da Vrdoljak to bi koalicijski partner dobro znao, gospodin Brkić bi to dobro znao, kako je ovaj Vrdoljak na zadnjoj sjednici Milanovićeve vlade donio zakon kroz socijalne mjere donio je Zakon o subvencioniranju obnovljivih izvora energije, tj. točnije da rečem vjetroelektrana. Znate koliko pomuzu godišnje strani investitori? Milijardu i pol kuna od potrošača, kućanstava, milijardu i pol i opskrbljivač još milijardu kuna, dvije i po milijarde kuna. Jesmo mogli to mikrosolare, e bitno je i ono povrh Knina potpredsjedniče vidite onih mikro, onih vjetroelektrana braco kolke su, e al nema mikrosolara u sirotinje. Zašto? Jer sirotinja mora biti ovisna, mora biti monopol, mora bit monopol, jer kad bi ti sirotinji osigura energetsku sigurnost, kad bi im napravio, ti bi zaštitio okoliš, prije svega bi okoliš zaštitio, ima bi velke uštede i ta obitelj ne bi bila energetski ovisna, a štitimo okoliš. Mi radimo sve suprotno, radimo štetne projekte, isključivo štetne projekte da bi imali monopol od određenih ljudi, znači da bi imali monopol, a da svi ostali budu ovisni. To Hrvatska ne zaslužuje, Hrvatska ima najveći broj sunčanih dana, Hrvatska pogledajte mediteranske druge zemlje kolko sunčeve energije imaju sredstava, mikrosolar svaki dio može se u Hrvatskoj proizvest, na taj način se more pokrenut cila i građevinarstvo i cila priča oko toga. Međutim vi ne, uporno ne, uporno pogodovanje interesima, šteta za okoliš, a …/nerazumljivo/… je dokaz kako funkcionira Ministarstvo okoliša, tj. kako i agencija, agencija to je povezano, strukture, SDSS koalicija HDZ, evo gospodin Horvat SDSS, HDZ gospodin Brkić i nema se niko iz HNS-a. To je jedina spona cile priče. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bulj. Imamo replike. Poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Poštovani kolega Bulj, situaciju u Fondu za zaštitu okoliša gdje imamo situaciju da fond koji bi trebao brinuti znači i o zaštiti okoliša svim projektima znači koji idu u tom smjeru imamo i sukob interesa, imamo i klijentelizam, imamo prijave zviždača Mislava Kotarca. O tim njegovim prijavama, ali i prijetnjama koje dobio upoznati su 1. travnja i premijer Plenković i ministar Ćorić, nitko nije reagirao do jučerašnje pressice samog Ponoša koji je vjerojatno išao prevenirati štetu i sam objavio tu snimku. Dakle, ovdje su sada s prstima u pekmezu uhvaćeni ne samo Dubravno Ponoš znači HNS-ovac, nego i ministar Ćorić i premijer Plenković.
Hvala. Odgovor kolega Bulj.
Naravno da je to dokaz i sad je sve vidljivo i sve znamo i naravno zna i ministar jer vi ste postavili pitanje, a zna to i premijer jer se o tome, znači to je pitanje upućeno Vladi koje 6 mjeseci nije dobio odgovor. Znači krši se Poslovnik sabora RH koji ima snagu, to je Ustavni sud rekao, ima snagu Poslovnik Hrvatskog sabora snagu zakona, znači krši se zakon jer zastupnik Grmoja nije dobio odgovor na ovo pitanje koje je postavio. I to je činjenica i ne samo tu. Međutim, kako je funkcionira ovdje u saboru, vidite kako funkcionira većina, Bandić je služio kako on kaže za prikupljanje žetončića dok nije postao opasan, dok u petak se nije dogodila situacija da nema glasovanja, e sada mora se izlazit iz kluba, e sad Plenković mora izaći na čistinu, tako je sada više ne kreće Bandić u prikupljanje žetončića, sada te žetončiće mora ostavit Bandića radi Plenković. S time se oni bave. Ne bave se oni s tim pitanjem koje je ključno pitanje [[Upadica: Zahvaljujem.]] koje je pitanje korupcije.
Kolega Bulj ja bih vas lijepo molio da zastupnike ne nazivate žetončićima jer mislim da to nije primjereno [[Upadica: Ja sam citirao Bandića Milana vašeg koalicijskog partnera i velikog prijatelja.]] nisam vam dao riječ, dakle dok ja govorim vi šutite kolega Bulj. Prelazimo na slijedeću repliku poštovani kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Kolega Bulj u vašim izlaganjima smo čuli puno o zaštiti okoliša i moramo znati da moramo educirati našu djecu, moramo educirati sami sebe, moramo napraviti puno iskoraka da bi došli do onoga čemu želimo. Europa je davno napravila nekakve stvari. Osnovna stvar koju još nismo napravili u Hrvatskoj to je željeznica koja vodi prema istoku. Kada to napravimo imat ćemo 100-tine kamiona manje na autocestama, imat ćemo masu roba koje bi išle ekološki preko tih tračnica i mislim da bi to bio osnovna stvar, bila osnovna stvar koju bi Hrvatska trebala u ovom trenutku napraviti. Druga stvar, o korupciji u ministarstvima i ostalim gdje se dešava naravno tu ima institucija koje bi trebalo voditi računa i svakako biti kažnjeni oni koji ne rade po nekakvom pravilu i javne nabave bi trebale kontrolirati. A i dalje mislim da ide sada ova Vlada u jednom dobrom smjeru i da se te neke stvari ispravljaju, međutim sve je proces. Ne možemo to niti može jedna vlada riješiti to u krakom roku. Hvala.
Zahvaljujem kolega Mišić. Odgovor kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Mišić jedino šta radi vlada premijera Plenkovića ja bi prije samo toga rekao predsjedavajućem da ja nisam rekao žetončić, nije to moj izum to je izum Milana Bandića da on ima dovoljno žetona. Jedino kolega Mišiću što se ovdje reciklira, recikliraju se žetončići. Jedino šta radi premijer, znači on reciklira sada, jel kužite. Ali nisam ja rekao žetončić, ja nikada ne vrijeđam ljude, ja samo citiram gospodine i vama Brkiću koji ste mi rekli da zašutim šta nije primjereno. Neću zašutiti, jedino pred Bogom šutim i niste mi ovdje ni izabrali i znam da vama nije baš nekakva velika želja što sam ja ovdje. Jedino što se dobro reciklira, sve ostalo je katastrofa što se tiče okoliša, sve. Interes prije svega interes, nikako čovjek i okoliš. Zaštita zraka, zaštita ozona apsolutno nema nikakve s tim veze. I jedino što kvalitetno radi sada Plenković one žetončiće kako je rekao Bandić on ih sad reciklira. Sada ne znam može li se reciklirati, koliko puta … pitao bih tajnika žetončića da odgovori. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bulj. Meni je vas drago vidjeti, vi ste ipak moj suborac i prijatelj, a i nekada smo bili zajedno koalicijski partneri, a ja o bivšim partnerima sve uvijek najbolje govorim. Hvala lijepo. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Gospodine potpredsjedniče. Nakon ovih sjetnih opaski o bivšim partnerima, koaliciji, žetonima itd. koji su pretrčali, a neki su pretrčali dok još nije bila ni brendiran žetončić, neku su već tad pretrčali pa nisu ni svjesni da su bili žetončići i prije nego šta su postali popularni u javnosti kao naziv, a ne po simpatijama ljudi jer oni koji izdaju svoje birače budu izabrani u Hrvatski sabor da budu protiv neke politike pa onda u Hrvatskom saboru glasaju za nju i još to podržavaju 3, 4 godine kao neki ovdje, naravno da to nije ljudima drago vidjeti. I sa te strane za neke se ni ne zna ni s koje liste su ušli koliko su stranaka promijenili. Ali dobro pustimo sada to na stranu, takvi imaju određen vijek trajanja, a to su sljedeći izborima, a na tim izborima više nemaju šta tražiti. Ovdje pričamo o dva važna zakona i dvije važne teme koju Hrvatsku sigurno muče isto kao i ja bih rekao cijeli svijet, ali neke teme nas posebno muče jer se ne rješavaju godinama i imaju direktnu negativnu posljedicu na zdravlje naših sugrađana. I moramo se uopće zapitati zbog čega mi donosimo ove zakone ukoliko nismo u stanju riješiti elementarne stvari kao primjerice stvari onečišćenja zraka u Slavonskom Brodu. Znači o tome pričamo od početka, od početka mandata predlažu se zakoni i ja sam osobno predložio zakon koji bi definirao da se onemogući onome koji onečišćuje okoliš dobava sirovine. Konkretno, radi se o rafineriji u Brodu u BiH, koja naše građane izlaže onečišćenju i riziku za zdravlje koje traje godinama. To već traje više od desetljeća se na to upozorava i ništa se ne rješava. I sada postavljam pitanje ovdje, gdje je sada predsjednica RH koja je prije godinu i nešto dana u Slavonskom Brodu obilazila građane, objašnjavala kako će na marginama nekih skupova dogovoriti sa ruskim političarima da će riješiti taj problem? Gdje je ona sada? Mislim, znam da je sada u Americi to sada nije bitno, ovo je samo izraz. Gdje je sa rješenjem? Znači zbog čega nema nikakvog rješenja, zbog čega je još uvijek onečišćenje takvo da ljudi imaju štetne posljedice na svoje zdravlje? Kada ćemo to riješiti? Mislim da će se morati promijenit vlast da bi se to konačno riješilo jer HDZ to nije uspio četiri godine riješiti, a obećali su da će napraviti. Velike su bile riječi, a mala su bila djela. Ili ne moramo mi ja sam to sada krenuo iz ovih ekstremnijih primjera, ali ne moramo ići toliko daleko. Odite u Zagrebu praktično u centru grada na Jakuševac ili na Pešćenicu da vidite koliko ima kritičnih mjesta gdje se odlažu kojekakve stvari i onda se desi požar kao što se desio prije dva, tri mjeseca i čitav jedan dio grada bude prekriven dimom i opasnim česticama jer kako krivo govore iz Gradske uprave Grada Zagreba da se tamo odlažu samo kaže otpad malo glomazni, nema nikakvog opasnog otpada nego samo namještaj ili određene stvari koje se ne mogu odložiti redovnim putem nego se mora prikupiti i onda staviti u reciklažno dvorište. Ne bi dim bio takav kakav je odnosno ne bi takva mjerenja bila kakva jesu da nema tamo koječega i da se to sve skupa kontrolira i radi na jedan ispravan način Mi možemo donijeti bilo koji zakon, možemo napraviti najbolje ideje, ali u praksi naši građani nemaju tu vrstu zaštite i nemaju sigurnost da je kvaliteta zraka i u Gradu Zagrebu, ali i u nekim dijelovima RH, rekao sam gdje je najkritičnija situacija, radi se o Slavonskom Brodu, da je kvaliteta zraka da oni mogu biti sigurni da neće imati štetnih utjecaja i štetnih posljedica na njihovo zdravlje. E kada krenemo rješavat ta pitanja i kada odlučimo reagirat energično, a ne na način da se same stvari od sebe odvijaju, onda će građani imati osjećaj da se o njima brinemo. A što se tiče, što se tiče globalne situacije i pozicije RH, ja se tu slažem sa kolegicama i kolegama koji su rekli da RH mora biti aktivnija i meni je žao neke druge zemlje imaju čak i lidersku ulogu iako nisu puno veće od RH u tom smislu i pokazuju svojim primjerom kako bi se trebalo odnositi prema okolišu jer RH će biti vjerojatno ako se nastavi razina onečišćenja odnosno problema sa ozonom i globalnim zatopljenjem, RH će biti jako izložena promjenama koje su tu, koje su praktično pred nama i za 20-30.g., naravno tko tada bude još mogao biti svjedok vremena će moć vidjet možda u našim gradovima na obali Jadrana situacije koje su danas nezamislive. Znači, možda globalno zatopljenje dovede do povećanja razine mora pola metra, metar u tako kratkom roku da ćemo tek onda vidjeti u biti što se danas trebalo već spriječiti i bez obzira što RH nema možda veliku moć i utjecaj na globalne politike, ali može biti glasna i volio bi recimo da smo iskoristili neke stvari koje smo imali u proteklom razdoblju, recimo predsjednica naša kada je bila na Svjetskom prvenstvu u nogometu, kada je iskazivala svoju emociju, navijala i dijelila nagrade nakon samog finala, znači mogla je iskoristiti recimo tu vrstu pozornosti da skrene te teme i da o njima govori na razno raznim skupštinama i konvencijama, primjerice evo sad je govorila o primjeru Zlarina u Ujedinjenim Narodima, ali meni je žao, nema takvih puno primjera u RH, Zlarin je mali otok. Znači, hrvatska predsjednica može koristit svoj utjecaj ili hrvatski predsjednik da nameće te teme kao moralni autoriteti, kao osoba koja ima prostor na međunarodnoj sceni može se izboriti za puno više nego puko pojavljivanje na određenim manifestacijama i slikanje ili eventualna borba sa Stipom Miočićem na treningu slobodne borbe. Znači RH može više tu ponuditi, RH može biti glasna, može biti, pošto je zemlja koja će biti jako izložena tom cijelom procesu, a mislim to je i relevantno jer na kraju krajeva imamo samo jednu zemlju, jednu planetu zemlju, tako da bi svi trebali bit zainteresirani i ukoliko je devastiramo, generacije koje dolaze neće imati gdje živjeti, tako da bi svi trebali biti zainteresirani kako bi se planet što više očuvao i kako bi promovirali tehnologije koje ne onečišćuju, koje su održive, koje će omogućiti da zadržimo ovu kvalitetu života i ja bi rekao sačuvamo naš planet za buduće generacije. Recimo u RH uopće ne vidim da se nešto sustavno radi na drugačijim alternativnim prijevozima građana, da li da je to mreža vlakova, da li da je to, da se jače potiče korištenje električnih automobila i drugih bicikala, znači nema tu niti u jednom gradu, a Zagreb bi tu trebao recimo biti predvodnik u tome da se napravi iskorak jer u Gradu Zagrebu nemate kvalitetno riješen biciklistički prijevoz odnosno građani bi vjerojatno to i koristili, pogotovo sada kada je dostupnost tih električnih romobila velika, koristili bi to više. Znači, postoji puno prostora i ne možemo ostati samo na zakonima, nego ih moramo provoditi i moramo tu biti pro aktivni. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu. Imamo nekoliko replika, poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš, izvolite kolegice.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Kolega Maras, vi ste dio svog izlaganja posvetili Slavonskom Brodu. Slavonski Brod je nažalost primjer nečinjenja, on je jednako tako primjer da, kad je riječ o zaštiti zrak i kad je riječ o klimatskim promjenama, da nijedna zemlja nije okružena kineskim zidom kao što je bilo, nego se uvijek utjecaj vidi i preko. Tamo je zagađivač privatni investitor. Taj privatni investitor koji je zagađivač je ujedno i građanin jedne druge zemlje. Građani Slavonskog Broda zbog toga trpe svakodnevno i tu je uloga politike, tu je uloga nekog, dakle da svojim političkim djelovanjem sjedne za stol i razgovara. Naša predsjednica kad je bila u Moskvi, mogla je to iskoristiti kao priliku za razgovarat jer sve, dakle mi utjecaj na to ne možemo imati i ono što možemo samo poručiti da će [[Upadica: Zahvaljujem]] da građani Slavonskog Broda trpe zbog stranog investitora loš zrak.
Zahvaljujem kolegice Taritaš. Odgovor kolega Maras.
Hvala lijepa. Apsolutno, pa gđa. predsjednica se i hvalila da je razgovarala na nekoj konferenciji, ako se dobro sjećam, u Njemačkoj sa ruskim ministrom vanjskih poslova, ali u pravu ste, imala je toliko prilike, imala je mogućnost direktnog utjecaja i kontakta vjerojatno i sa predsjednikom Rusije na Svjetskom prvenstvu u nogometu, mogla je napraviti puno više. Umjesto grljenja na stadionu, puno bi bilo korisnije da je dogovorila primjerice da taj investitor modernizira svoju rafineriju i da se zrak više ne onečišćuje ili s druge strane bilo bi super da je HDZ podržao zakon koji sam predložio Hrvatskom saboru da JANAF ne dobavlja naftu tom koji onečišćuje i truje naše sugrađane, ali ni jedno ni drugo. Predsjednica se tamo nažalost išla samo grliti i gledati utakmicu, ovaj na i veseliti, a posao je stavila, koji joj je glavni [[Upadica: Zahvaljujem.]] stavila po strani. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras, zanimljivo je kako vi znate što je predsjednica razgovarala. Prelazimo na slijedeću repliku. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Kolega Maras briga Ministarstva okoliša, ovi prijedlozi zakona koji neće predvoditi ni Zakon o zaštiti zraka, ni Zakon o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja nego jednostavno imali smo u jednom trenutku na većem području RH industrijski pad, pa smo neke tvornice izgubili pa zbog toga imamo znači u nekakvim krajevima očuvan još uvijek okoliš, al kolega Maras strani investitori su bacili šapu i na našu energetiku i na naše poljoprivredno zemljište koje je ekološki čisto i na naše vode jer su privatizirali već brojna izvorišta i jednostavno sve ono šta je ekološki očuvano bit će u interesu stranog kapitala i dobiti. Apsolutno ništa u interesu čovika jer Ministarstvo okoliša jednostavno ne štiti okoliš, ne štite prava hrvatskih građana nego jednostavno štite interesne skupine [[Upadica: Zahvaljujem …]] koje imaju dobit na našim …
… kolega Bulj. Odgovor kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bulj, vi ste ako se ja dobro sjećam i vašu politički aktivizam i karijeru pokrenuli upravo na tim temama dole u Sinju gdje ste, gdje ste ukazivali na određene probleme i ukazujete još to dan danas, a ono što se vidi, ako mi ne možemo riješiti problem koji je svima pod nosom ovdje u centru Grada Zagreba, odite malo na Jakuševac, odite malo u Novi Zagreb i samo dišite i vidjet ćete kakav je miris i vidjet ćete i moći ćete pretpostaviti kakve su štetne posljedice na građane koji tamo žive, a da o Slavonskom brodu ni ne govorimo. Znači meni je nevjerojatno ja da sam ministar zaštite okoliša, pa ja bih kampirao tamo dok se problem ne riješi, ja bi kampirao tamo dok se problem ne riješi, a naš ministar razmišlja tko zna o čemu. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika poštovani kolega Pero Čosić, izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Maras govorili ste u svom izlaganju o gradu Slavonskom Brodu i onečišćenju zraka od rafinerije Bosanski Brod. Naime, najzaslužniji svakako za pronalaženje nekog konačnog rješenja su građani Slavonskog Broda sa tom svojom upornošću, svojom aktivnošću to stavili na interes svih da kažem u državi Hrvatskoj pa i okolo, tako da se o tome raspravljalo i u saboru, raspravilo se i u Vladi i europski parlamentarci su o tome govorili, a što se tiče same predsjednice ona je puno učinila za to rješenje upoznavajući vlasnika te rafinerije znači rusku stranu i nekoliko puta po tom pitanju je bila u Slavonskom Brodu i mislim da možda i znate il ne znate da je ovaj godine potpisan sporazum pod nazosnošću i predsjednice, sporazum gdje se regulirao odnos znači za plinofikaciju rafinerije i modernizaciju rafinerije gdje su ovaj investitori izjavili da će se i dalje rafinerija modernizirati [[Upadica: zahvaljujem.]] i počet sa radom kad bude po europskim standardima.
Kolega Čosić zahvaljujem. Odgovor kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine Čosić kad govorite vi iz HDZ-a obično je to futur, će, ćemo itd., znači ali se ništa ne rješava, ja ne znam, ja ne znam što je predsjednica konkretno napravila od njenih posjeta, razgovora građani nemaju ništa. Evo tu vam je kolega zastupnik Dragovan sa kojim svaki puta kad se vrati iz Slavonskog Broda razgovaramo o tome koliko je tamo onečišćen zrak i kako građani teško žive. I s te strane mi je nevjerojatno, nevjerojatno da vladajuća većina uopće ne trza ni malom prstom da se taj problem riješi. To što je predsjednica bila na 2, 3 tamo sastanka ne znači ništa kad ljudi još uvijek imaju štetu na svojem zdravlju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovani kolega Saša Đujić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras vi ste u svojoj raspravi navodili neke primjere šta Hrvatska može napravit da bi se poboljšala kvaliteta zraka u Hrvatskoj. Jedna od tih stvari je i porezna politika, mi sa sadašnjom poreznom politikom stimuliramo uvoz starih dizel automobila, dakle postajemo smetlište Zapadne Europe, a s druge strane destimuliramo kupnju novih automobila i to je recimo konkretan primjer šta Hrvatska može napravit da bi poboljšala kvalitetu zraka u zemlji, ali i sigurnost naših građana. Dakle, već duže vremena apeliramo na ovu Vladu da se smanje porezi na nova vozila i da se destimuliraju stari automobili, stariji od 10 godina. Međutim, ništa se po tom pitanju ne dešava. Dakle, ono što se ne može voziti u Njemačkoj vozi se u Hrvatskoj i zagađuje naš zrak i ljudi tu teže žive. Evo to su recimo primjer još jedan šta mi u našoj zemlji možemo napravit da poboljšamo tu situaciju.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras.
Hvala lijepo. Kolega Đujiću ispravno ste primijetili da je Hrvatska postala lager za stare dizel automobile koji se više ne mogu voziti u Njemačkoj. Naši ljudi se na trenutak povesele i dođu do jeftinijeg automobila starog 5 ili više godina, a u biti šteta koja se generira je puno veća nego šta možemo svi skupa tu pretpostaviti. Znači sa te strane ja ne vidim neke akcije, znači na kraju krajeva čak izgledaju i čudno ljudi kada se pitaju da li ima kakvih poticaja iz ministarstva. Da, ove godine je bio jedan natječaj, ali to je sve kap u moru. Ne znam zbog čega nismo iskoristili više sredstava EU za stimuliranje prelazaka građana na vozila na struju odnosno na električni pogon. Znači to je u našoj zemlji minimalno iskorišteno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Maras, tužno je da već evo sada ćemo ući u desetu godinu kako govorimo o problemu kvalitete zraka u Slavonskom Brodu i hvala svim građanima koji su svojim apelom, svojim aktivnostima ovu temu doveli ovdje u sabornicu i u javnost. I napravilo se nešto, znate napravili smo mjerne postaje da mjerimo kvalitetu zraka, ali nažalost dalje od toga se nije otišlo samo se temeljem mjerenja konstatira Slavonski Brod ima drugu kategoriju zraka. E sada kada je riječ o tim mjerenjima, dobro je da to državni tajnik čuje, četiri, pet dana u mjesecu neki od uređaja je u kvaru ili na popravku. U ugovoru bi trebao biti odmah zamjenski uređaj instaliran, međutim ne čini se to, tako da u šest mjeseci imate sigurno trideset dana kada se neki parametar ne mjeri. I sada će se dogoditi da će zrak u Brodu preći u prvu kategoriju, znači bit će čist i moći će se gospodin Plenković ili predsjednica pohvaliti evo riješili smo zrak u Brodu je čist. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras.
Hvala lijepa. Pa ja mislim da građani dobro znaju koliko je zrak čist ili nije čist i tko je šta napravio odnosno nije napravio i ko se tamo šeto ili nije šeto. Ja mislim da ja puno više vjerujem ljudima koji tamo žive nego mjernim pokazateljima, pogotovo ovo kada ste vi rekli da nije konstantno i nije iste kvalitete. I s druge strane vjerujem gradonačelniku koji se trudi na sve moguće načine da se izbori za svoj grad, ali očito ne može zbog toga što nema tu vrstu političke podrške s obzirom da nije iz HDZ-a. Znači građani nam dovoljno govore i svaki put kaže kada netko dođe od tamo čuješ samo negativne stvari. Niko nije rekao da je situacija ok i da se raščistilo i da nema više problema. Nažalost, potpuno suprotno.
Zahvaljujem. Sljedeća rasprava poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Ja ću svoju raspravu otprilike nastaviti tamo gdje sam u raspravi i u ime kluba stala. Mi imamo pred sobom u prvom čitanju dva zakona koja su korektna zakona, kojem zapravo kada ih pročitate i vidite da ćemo zadovoljiti sve teme koje su otvorene u EU, preuzet ćemo sve direktive, mi ćemo to mjeriti, zapisivati, evidentirati i tu je priča stala. One zemlje koje na vrijeme ne prepoznaju da se trebaju aktivno baviti svim mogućim mjerama i odgovoriti na klimatske promjene i prilagoditi se, ostat će na dnu. U ovom trenutku je 28 zemalja članica EU, ako bude istine bit će 27, ali kada će se računati neke stvari Hrvatska ako ne krene ostat će na dnu. Ali mora krenuti svi, moraju krenuti građani, pojedinci, moraju krenuti privatni sektor, mora krenuti javni sektor, moraju krenuti općine, gradovi i države. U ovom trenutku je velika rasprava koja se i meni se uvijek moram priznati nekako gledam što se dešava u Njemačkoj i neću nikada zaboraviti kada je gospođa Merkel na jednom skupu na kojem su bili predstavnici Vlade RH tamo 2014., 2015. okrenula se i rekla, vi iz Hrvatske što ste napravili da vam mi ne uzmemo radnu jel mi sve što vrijedi uzeti jel ćemo više platiti? Kakvu vi to politiku imate da svoju radnu snagu zadržite u Hrvatskoj? Nitko nije znao odgovor. No vjerojatno na nekom drugom skupu za desetak ili petnaest godina će neka druga gospođa Merkel nekog drugo pitati, vi iz Hrvatske kakva vam je to politika i što ste to napravili na temu prilagodbe klimatskim promjenama. Jel mi smo se prilagodili i imamo neku drugu industriju i neke druge poslove. Jedan vrlo jednostavan primjer, ja vas pitam sve zajedno kada idete kupovati koliko vi kada kupujete uzmete najlon vrećicu, a koliko imate u svojoj torbi negdje neku platnenu vrećicu ili neku drugu u kojoj kupujete? U Njemačkoj je rasprava o tome da će se zabraniti u trgovačkim centrima najlon vrećice i sve dalje. Rasprava je bila i u Hrvatskoj. Ja sam odmah vidjela u Hrvatskoj jedan odgovor da u Hrvatskoj mi to nećemo zabraniti jer da se ljudi bave proizvodnjom najlon vrećica i ako to zabranimo čime će se oni baviti. Pa na vrijeme treba vidjeti koji su to drugi poslovi kojima se oni mogu baviti jer sigurna sam da ćemo i to i mi napraviti iz jednostavnog razloga što je nešto što je zaista velika šteta za prirodu i okoliš su najlon vrećice i sve ostalo. Dakle ne trebate tu imati previše iskustva da to sve zajedno kažete. Ali politike i neke odluke moraju biti sada. Mi neke odluke za neka nova zanimanja moramo donijeti sada. Klimatske promjene su činjenica, ja to svaki put kažem da je to činjenice i to misle svi osim gospodina Trumpa koji ima taj komoditet da uredno kaže nema klimatskih promjena. Ali klimatske promjene su činjenica, borba protiv klimatskih promjena prilagodba pojedinih zemalja mora biti u ovom trenutku jer će za 15 ili 20 godina neke druge zemlje otići dalje, a mi ćemo još uvijek možda imati inspektore koji će kažnjavati jer neko pakira u trgovačkim centrima u najlon. To nije smisao. Smisao je da odgovorite sada. Smisao je da kroz sve one subvencije koje možete potičite, neki drugi posao, neke druge stvari. Priroda će se prilagoditi jel će bolje uspijevati neki drugi proizvodi. Kada je riječ o šumama tamo '68. kad uzmete karte RH, glavnina Slavonije je bila obrađena, ja sam s tim kartama baratala jer su mi trebali. Kad usporedite '68. i kad usporedite karte koje smo radili 2011., otprilike 1/3 Slavonije više nije obrađena, od toga šta je tad bila, nego su nekakvi šumarci i nekakva druga priča. Priroda se prilagodi i odgovara na to sve zajedno. Moram reći, bilo mi je vrlo interesantno slušati neke rasprave, mi kad je riječ o šumama, oduvijek smo imali u Zakonu o šumama da se na šumi i šumskom zemljištu ne može gradit. Zato su se davale suglasnosti na prostorne planove. Prvi put imamo da nakon 10.g. se može prenamjenjivati šuma i šumsko zemljište. Oni koji, dakle mi koji imamo priliku vidjeti što se dešava kroz sustav prostornog planiranja, imamo priliku vidjet da se dešava svašta. Kad je riječ o klimatskim promjenama, kad je riječ o zaštiti zraka, sve to što mjerimo, radimo zbog nečega, ne radimo zbog toga da bi netko, na uređajima mjerimo, nego radimo zbog nečega. I kad gledate kako se zemlje pripremaju klimatskim promjenama i pripremaju i odgovaraju onda je jedan od elemenata prostorno planiranje. Prostorno planiranje je veliki instrument koji vi možete imati i ako mjerite zrak u centru grada i vidite da vam je on kontinuirano loš, onda ne možete kroz prostorni plan reći taj centar grada će dobiti nove javne garaže, nego kažete taj centar grada ćemo osloboditi od prometa. I sad dolazim do primjera Grada Zagreba koji mi je najbliži i najzgodniji i on je najslikovitiji, mi ćemo imati Zakon o klimatskim promjenama, svi će se deklarativno zalagati da to mi zajedno ko RH, ko gradovi, borimo se, želimo biti ekološki osviješćeni gradovi i gradovi koji su ovakovi i onakovi, a onda u Gradu Zagrebu imate slijedeće, da se jedna zelena površina, da se tamo razvija grad u gradu, nitko ne znamo šta je grad u gradu, ni nitko ne znamo što će biti Manhattan, al ćemo uredno prenamijeniti Hipodrom, tu jednu zelenu površinu u nekakve nove, novu namjenu. U centre grada, u Donji grad ćemo dovesti javne garaže, pa onda će samo ovi uređaji koji mjere kvalitetu zraka izmjerit da je tu kvaliteta zraka lošija i još ono malo ljudi što je ostalo živjet u Donjem gradu nek ode živjeti negdje drugdje, kako gradonačelnik ima ovaj, kad je to već jedanput rekao, pa oni koji ne mogu, nek žive negdje drugdje, nek žive tamo gdje treba. I to vidimo, dakle, jedan od elemenata borbe protiv klimatskih promjena je i prostorno planiranje. Nisam zabadava pitala ono što sam pitala državnog tajnika, kada prostorni planovi dolaze na suglasnost, a dolaze, onda bi trebali gledati i neke elemente vezane uz temu klimatskih promjena što imamo u prostornim planovima. Kada vam dolaze na mišljenje neki drugi zakoni koji su izvan, dolaze svi, u sve resore dolaze svi zakoni, obratit pažnju da ne ispadne da s jedne strane zaista se zalažemo za borbu protiv klimatskih promjena, govorimo o direktivama, a druge zakone imamo apsolutno kontra tome. Dakle, to su elementi koje možemo već sad, nama ne trebaju nekakve velike stvari, to možemo reagirati i napraviti sad, ali trebaju i neke stvari na razini državne politike, bez toga neće biti pomaka, bez toga se neće neke stvari promijeniti. Državna politika može regulirati određenu poreznu politiku kojom stimulira određene stvari, to možete vidjeti u onom u čemu je RH dobra, dakle kad, morate si postavit pitanje kakva je to zemlja 2050., što će ljudi raditi, s čim će se bavit, pa nije odgovor otići će, pa ono što rade tu, radit će u nekoj Irskoj ili nekoj drugoj zemlji. To su neki novi poslovi, to su nekakve nove priče, te su priče vezane uz čistu energiju, vezane su uz čistu industriju, vezane su uz energetsku učinkovitost u zgradarstvu, vezano je uz proizvodnju uređaja koji su A3+, ja sam sigurna da je pitanje vremena kad će biti i 4+. Dakle, morate poticati ljude određenim elementima da ljudi zaista imaju razloga tako živjeti i da oni razumiju o čemu govorim, ljudi uvijek razumiju na vlastitom novčaniku. Ako vi jeftinije kupite uređaj koji je ekološki prihvatljiv od onog koji nije, kupit ćete ovaj koji je ekološki prihvatljiv, al tu je uloga države. Stoga, donijeti zakon dapače, imati zakon dapače, ugraditi u njega sve direktive EU dapače, ali onda dolazimo do onog što je rak rana kompletno nas svih zajedno, provedbe, u provedbi ne radimo to što trebamo radit. Države se sad prilagođuju, zabadava ne govorim o željeznici iz jednostavnog razloga što avioni su, oni mogu ići na to šta idu, ali željeznicu možete prilagoditi. I postoji još jedna tema koja je vrlo interesantna, ali to za neki drugi put, brodovi koji dolaze u Jadransko more, Jadransko more u odnosu na mora svijeta je zaljev, zaljev u kojem dolaze brodovi i to je slijedeća tema za koju ćemo možda u drugom čitanju [[Upadica: Zahvaljujem…]] malo više govoriti [[Upadica: …poštovanoj kolegici]] Hvala lijepo.
Imamo repliku, poštovani kolega Alen Prelec, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolegice Mrak Taritaš, vi ste govorili i rekli svi oni koji se na vrijeme ne prilagode imat će u budućnosti problema. Mi nemamo u budućnosti problema, mi imamo sad problema, ja ću samo govoriti o štetnom utjecaju naših rijeka na život građana, rijeke koje plave stotine gradova i naselja. Slovenci su, uvijek kažemo Slovenci su to, to ništa ovaj nisu oni nešto Bog zna kaj, međutim, evo Slovenci su svoju rijeku Savu regulirali skoro cijelim tokom, do granice sa RH, a onda ta rijeka Sava ulazi u RH i onda nam plavi mjesta, ugrožava Grad Zagreb, a mi nismo već desetine godine planiramo i nismo učinili ništa. Štoviše, ukinuli smo odnosno nema više firme koja je brinula, trebala brinut o izgradnji hidrocentrala i zaštite naše obale, to smo ukinuli, a Vlada Zorana Milanovića je 2011.g. upravo osnovala firmu da bi mogli regulirati i mogli planirati našu budućnost protiv štetnog utjecaja rijeke Save.
Zahvaljujem. Odgovor kolegice Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega dakle kad sam raspravljala ja sam govorila o jednoj budućnosti, vi sad morate donijeti nekakvu politiku čim će se ljudi baviti i nova zanimanja koja u budućnosti, ali zaista posljedicu klimatskih promjena mi vidimo sada, posljedicu nečinjenja vidimo sad. Kad je riječ o klimatskim promjenama pa ne staje nije granica tup, dakle posljedicu onog što se radi u Sloveniji mi vidimo i na to trebamo odgovoriti. A kad je riječ o ukidanju agencija, kad je riječ o ukidanju zavoda to je napravljeno, znate netko je naredio da se treba ukinuti 53 ili 58 zaboravila sam točan broj i to je ukinuto. S ljudima je najlakše postupati ko s krumpirima, a ljudi nisu krumpiri, a posljedica krive odluke, krive ustvari nerada to se vidi, priroda ne prašta.
Hvala. Dobar dan. Sada završno u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, predstavnici ministarstva kao što sam rekao brojni zakoni su dobro napisani u RH poglavito što se tiče zaštite zraka, okoliša, ozona, svega šta sve nije nabrojano međutim u stvarnosti se ne primjenjuje i zbog toga izražavam veliko nezadovoljstvo ne samo po pitanju što se tiče ovih krupnih stvari koje je nabrojila i kolege od Slavonskoga Broda zraka onečišćenoga i drugih krajeva nego uključivo i probleme na koji se ukazuju ljudi s terena gdje se ne štiti znači naše, naš okoliš, pa tako utjecaj i na zrak poglavito po svim pitanjima, a to je i po pitanju ulaganja u RH gdje vidimo da isključivo, što nam dolaze, dolaze nam štetni projekti ja ću se još jednom vratiti na pokušaj štetne termoelektrane na rijeci Perući koja bi ugrozila i to područje pitke vode, a i sami okoliš jer bi imale energiju iz dimnjaka koji bi bio 110 metara širok, 9 visok, 9 širok, 700 kg ispušnih plinova, 2% CO2 iz čega bi dobijali energiju dok smo taj projekt uz građanske aktivnosti je zaustavljen, međutim i to direktno iz Vlade potenciran od ministrice Pejčinović Burić koja je sada dobila za nagradu da je tajnica Vijeća Europe. To je privatni projekt, međutim imamo mi tu rješenja da smo dali zakon koji je uputio MOST nezavisnih lista klub, o mikrosolarima gdje bi riješili i neovisnost socijalno ugroženih obitelji, energetsku neovisnost. Samo ovaj novac koji MOST za ogrjev da smo godišnje mi bi uštedjeli, iskoristili bi sunce kao da očuvamo i ozonski omotač i da štitimo znači našu, naš okoliš međutim štetni projekti su puno profitabilniji interesnim skupinama koje bace šapu na sve što ima u RH naravno jer preko Ministarstva okoliša još jednom ponavljam i slučaj Ponoš koji je vezan po pitanju okoliša vidimo koji se danas dogodio da jednostavno to funkcionira koruptivno protiv interesa i čovjeka i okoliša. Poglavito trebamo nabrojiti štetne projekte kao što je Centar za gospodarenje otpadom primjer Lećevica koji će biti vidimo Marišćina, Lećevica koja leži u kršu, prema tome mi moramo naše zakonodavstvo pod hitno znači ne vode, Ustav šta govori ministar okoliša da su vode u Ustavu, da vode su u Ustavu al kao resurs, al nisu kao osnovno ljudsko pravo. E to je problem, šta vi spominjete da su vode šume koje moramo čuvati isto radi okoliša pa imamo evo problem u Zadarskom zaleđu kad govorimo samo o brdu Crnome brdu koje sam spominjao kad sam ovdje donosio, ukazivao i drugi ljudi, građanske inicijative godinama su ukazivale, a isto je bio problem dok sam još bio aktivist po pitanju uz rijeku Cetinu gdje su se odlagale u rudokope industrijski otpad se ovaj odlagao tako je i problem Crnoga brda. Zato gospodine Horvat to je mjesto gdje su živjeli ljudi srpske nacionalne manjine, ljudi koji su siromašni i koji nemaju sad pitku vodu. Evo vi ste predstavnik srpske nacionalne manjine, ja sam do 10-tak puta bio i nedavno sam bio i dalje je Crno brdo gospodine Horvat stoji na tome mjestu. Ti ljudi uglavnom starija populacija, al ponavljam srpska nacionalna manjina koji teško žive nemaju doslovno pitku vodu ni čisti zrak zbog tog Crnog brda. Kad sam upozoravao ovdje vas, vašeg ministra, upozoravao sam i predsjedavajućeg gospodina Jandrokovića tada je bio smijeh, kad sam donio to u crnoj kutiji. Međutim, je činjenica da je Europska komisija dala na Europski sud, Europski sud je donio presudu gdje će kazniti RH jer je to karcinogeno i otrovno, to stoji među našim ljudima, ne reagirate. Isključivo Ministarstvo okoliša ne štiti okoliš, ne štiti nego protura štetne projekte od Slavonskog Broda do moje Peruće, do Crnog brda i brojnih drugih kritičnih točaka poglavito u krškom području gdje imamo razne upojne jame, gdje se baca otpad koji utječe direktno u izvore i bazene pitke vode. Prema tome, ovi zakoni mogu biti najbolji [[Upadica: Hvala.]] ali nažalost ih ne primjenjujete.
Hvala vam kolega Bulj, hvala, hvala. Time smo zaključili raspravu o Prijedlogu Zakona o zaštiti zraka, prvo čitanje, P.Z.E. broj 681. Nema, nema replika, nema nema. I o Prijedlogu Zakona o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja, prvo čitanje, P.Z.E. broj 682. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja, prvo čitanje, P.Z.E. broj 682. Predlagatelj je Vlada RH, a rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 114 za i 3 suzdržana donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Nastavljamo sa slijedećom točkom dnevnog reda, to je: - Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o sprječavanju sukoba interesa, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 654 Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave što je sukladno članku 197. Poslovnika. Ova točka uvrštena je na dnevni red sjednice sukladno članku 228. stavak 4. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite, kolega Bernardić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Danas predlažemo dopunu Zakona o sprečavanju sukoba interesa. Zakon o sprečavanju sukoba interesa upravo nema odredbe kojoj je određeno i uređeno pitanje izuzeća predsjednice i članova tog tijela, a u svibnju ove godine svjedočili smo tome kako je predsjednik hrvatske Vlade tražio izuzeće ni manje ni više nego predsjednice Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa bez ikakvog opravdanog razloga, a u paničnom strahu od odluke povjerenstva. Podsjetit ću da je upravo Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa odlučivalo o umiješanosti predsjednika Vlade Plenkovića u aferu Borg i lex Agrokor. Istu onu aferu u kojoj je zbog sumnje na korupciju i izvlačenje novaca morala otići njegova prva suradnica, njegova desna ruka i njegova potpredsjednica Vlade Martina Dalić. Očito je strah od istrage cijelog slučaja od strane povjerenstva bio toliko velik da je prije Plenkovića politički pritisak na to isto povjerenstvo vršio još jedan od njegovih najbližih suradnika, njegova desna ruka u Vladi, njegov ministar, bivši ministar uprave i politički tajnik HDZ-a kojeg je on stavio na mjestu političkog tajnika HDZ-a Lovro Kuščević koji je išao toliko daleko da je najavljivao promjenu ovlasti povjerenstva pa čak zazivao ukidanje samog povjerenstva. Ali vrhunac pritiska i nepoštivanje institucija zapravo dolazi od same strane predsjednika Vlade koji na traženje dokumenata od strane povjerenstva oko puta u Helsinki u tzv. aferi Helsinki odgovara citiram „sve smo mi njima nacrtali, dostavi im više ništa nećemo“. Svima u Hrvatskoj je više nego jasno da su Plenkovićevi suradnici išli na privatni put vladinim zrakoplovom na račun građana naše zemlje. I zapravo je moje pitanje kakvu poruku šalje predsjednik Vlade građanima kada ne poštuje institucije svoje vlastite zemlje? Na takav način direktno potiče stvaranje kaosa u Hrvatskoj. I na kraju, kakvu to poruku šalje EU pred preuzimanje predsjedanja od strane Hrvatske jer podsjetit ću da je upravo Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa bilo uvjet da bi Hrvatska mogla pristupiti samoj EU. Rušenje digniteta institucija od strane predsjednika Vlade i njegovih suradnika je dokaz rasula i kaosa koji vlada u zemlji. Tome u prilog govori činjenica da Hrvatska tone po svim indeksima, po indeksu slobode medija Hrvatska pada već treću godinu za redom baš kao i na globalnom indeksu vladavine prava kao i na indeksu ljudskih prava. Po indeksu percepcije korupcije za 2018. godinu Hrvatska je nastavila negativan trend, ostvarili smo rezultat od 48 bodova što je znatno lošije od prosjeka Zapadne Europe i prosjeka EU koji iznosi čak 66 bodova i pokazuje da je korupcija u javnom sektoru u Hrvatskoj raširenija nego ikad i da se Hrvatska nalazi u društvu najkorumpiranijih zemalja unutar EU. Taj negativan trend u usporedbi sa 2017. i 2016. kada smo ostvarili rezultat od 49 bodova je nastavljen, a podsjetit ću da je 51 bod ostvaren upravo u 2015. godini. Svima je jasno da Hrvatsku proždire korupcija i ne treba gledati tako daleko da se vidi da je ovo ljeto upravo pola hrvatske Vlade, Plenkovićeve vlade moralo otići zbog duboke sumnje na korupciju i ljudi jednostavno više ne mogu trpiti ovu nepravdu, ne mogu gledati ovaj kaos koji se preljeva na gotovo sve sfere našeg društva i to je jedan od razloga zašto masovno iseljavaju iz naše zemlje. I umjesto da vladajući riješe probleme siromaštva, malih plaća i mirovina, nezaposlenosti vladajući su se odlučili na jednu ciljanu i planiranu taktiku s jedne strane stvaranja kaosa, a s druge strane poticanja nacionalizma da prikriju svu nemoć, svu nesposobnost i svo neznanje u rješavanju ključnih problema hrvatskih građana. I zato je naš stav u SDP-u da treba ojačati neovisnost institucija ove zemlje, da treba ojačati neovisnost Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i proširiti mu ovlasti. Ako kako bi riješili pitanje izuzeća, predlažemo da se strogo definira da o tome odlučuje Visoki upravni sud. Ove izmjene zakona u budućnosti smanjile bi mogućnost političkog pritiska na povjerenstvo kakvom svjedočimo upravo od strane ove Vlade. I zato vas pozivam u interesu razuma da podržite ovaj prijedlog.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo dvije replike. Prvi je kolega Vučetić. Izvolite kolega Vučetić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Kolega slažem se, podržat ću ovaj vaš prijedlog zato što se njime jamči neovisnost ovog tijela, ali se ipak ne jamči na potpun način. Jer ako govorimo o tom da je tijelo neovisno onda odluku ne bi ipak trebali prepustiti Visokom upravom sudu nego bi samo povjerenstvo unutar sebe kao povjerenstvo koje ima snažnu etičku ili vrijednosnu dimenziju i bavi se sukobom interesa i zbog vrijednosti, ali i zbog same logike stvari jer je sukob interes isključivo u njihovoj ingerenciji, ne u ingerenciji nekakvih sudova, bi unutar sebe trebalo odlučiti o tome je li potrebno nekog člana izuzet ili ne. Dakle, vaš prijedlog podržavam jel je smjer i put u borbi protiv političke korupcije, ali ipak upozoravam da se i ovim prijedlogom narušava neovisnost ovog tijela.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Poštovani kolega Vučetiću, prije svega evo hvala vam na vašoj podršci. Ovom našom prijedlogu dopune zakona kojim želimo jednostavno ojačati ulogu samog Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Ono što je i dosad slučaj da se na samu odluku povjerenstva može pokrenuti žalba kroz Upravnom sudu i na ovaj način ćemo upravo i to tijelo uključiti u cijeli ovaj proces i osigurati zapravo dodatnu neovisnost, a kada ste upravo upozorili na problem Upravnog suda onda ste s time upozorili na velike probleme koji se nažalost događaju i postoje u hrvatskom pravosuđu, čega smo gotovo svakodnevno, kao i svi hrvatski građani, zbog čega smo izuzetno zabrinuti i to je jedna od tema koja će definitivno dominirati u slijedećem periodu koji je pred nama, kako riješiti probleme koji su nagomilani u hrvatskom pravosuđu.
Hvala. Slijedeća replika kolega Klisović, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bernardić, nakon aktualnog prijepodneva i izbjegavanja odgovora od strane premijera zašto nije dostavio Povjerenstvu za rješavanje sukoba interesa dokumente koji su u zakonitom postupku traženi, čini mi se da je ovo jedini logički potez koji odgovorne političke stranke i zastupnici u ovom parlamentu mogu napraviti, pokušati kroz zakonske promjene pokazati premijeru da nije iznad zakona i da će zbog toga kako se ponaša biti kažnjen, ako već ne može biti politički kažnjen, bar će biti novčano kažnjen, jel ako ova promjena bude usvojena, koliko sam shvatio onda ovakvo ponašanje više se neće moći tolerirati. Hvala.
Izvolite, odgovor na repliku.
U jednom svom odgovoru predsjednik Vlade je odgovorio propisi su propisi i vrijede jednako za sve, pa vrijede jednako i za predsjednika Vlade, ne smije niti jedan hrvatski dužnosnik biti iznad zakona, uključivši i predsjednika Vlade. Ovaj politički pritisak koji je dolazio od strane premijera i njegovih najbližih suradnika direktno najvjerojatnije po njegovom nalogu je potpuno neprihvatljiv i postavlja i budi veliku sumnju u samu izgradnju neovisnih institucija i zato je naš zadatak danas kroz ove izmjene, kroz ovu dopunu zakona osigurati, kao što ste vi dobro rekli, da predsjednik Vlade ne može biti iznad zakona, da se ne može postavljati iznad zakona, da mora poštovati odluke i institucije svoje zemlje koju do sad ne poštuje. Na taj način nepoštivanjem institucija svoje zemlje, rušenjem digniteta ovog povjerenstva je upravo poslao poruku građanima nemojte ih poštivati ni vi i to nešto što je potpuno neprihvatljivo u demokratskoj i normalnoj zemlji.
Hvala. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu, prvi prijavljeni je u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista kolega Nikola Grmoja, izvolite kolega Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, dakle, mi ćemo podržati ovaj prijedlog kolega iz oporbe jer smatramo da će u nekim situacijama ubrzati rješavanje određenih pitanja koji su se pojavile oko znači same nadležnosti i svega onoga što je bilo tema posljednjih mjeseci, ali isto tako ja ovom prilikom pozivam sve kolege iz oporbe i dajem kao jednu ponudu za idući mjesec da u saborsku proceduru, već je u saborskoj proceduri, al da ovdje na raspravu i glasovanje stavimo Zakon o registru troškova dužnosnika kojim bismo sve ove situacije o kojima ste kolega Bernardić govorili kada govorimo o putu u Finsku gdje Vlada ne želi dostaviti putne naloge povjerenstvu ili npr. slučaj Damira Sabljaka diplomata koji je razotkrio protupravno trošenje novca u našim veleposlanstvima, a do dan danas na Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, znači ne meni kao zastupniku, nego Antikorupcijskom vijeću HS, ne želi dostaviti te putne naloge, da jednim zakonom riješimo to pitanje, da svi troškovi političara, dužnosnika koji nastaju tijekom obnašanja javne dužnosti budu javno objavljeni na jednom mjestu, znači sa specifikacijama, sa pdf. skenom računa i svega ostalog, tako da više nikakvih dvojbi neće biti. Ja ovdje ponovno podsjećam da je Vlada taj zakon odbila pozivajući se upravo na Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa kojem je sama Vlada odbila dostaviti putne naloge, to govori koliko je licemjerje vladajućih i dalje ćemo evo ovdje biti ja bih rekao najupornija antikorupcijska snaga, vidjeli smo što se dogodilo s g. Sabljakom, službenički sud ga je prvostupanjskom presudom vratio na posao, to je zasluga prvenstveno mojih kolega iz MOST-a, onda i svih kolega u Antikorupcijskom vijeću HS na čelu sa predsjednikom, a isto tako evo vidimo i drugi slučaj g. Kotarca koji se obratio meni osobno, ja sam još u travnju mjesecu uputio zastupničko pitanje ministru Ćoriću i premijeru Plenkoviću, na kraju oni uopće nisu reagirali, prekršen je Poslovnik HS, da bi jučer direktor fonda sam pustio tu snimku kojom prijeti zaposleniku odnosno djelatniku fonda, a čovjek je samo želio upozoriti na nepravilnosti, potpuna je laž da je bilo koga ucjenjivao, vidim da su na to nasjeli i neki novinari jer da nekoga ucjenjujete ne biste onda slali na Antikorupcijsko vijeće snimku, nego biste valjda tu snimku zadržali za sebe, pa onda nekoga ucjenjivali, čovjek je to još u 6. mjesecu i to smo dobili, evo i kolega Jovanović i svi mi članovi Antikorupcijskog vijeća tu snimku i trebala je biti znači trebalo se o tome raspravljati na Antikorupcijskom vijeću tako da je to čisti spin i pokušaj saniranja štete ovo jučer što se dogodilo. Nećemo se zadovoljiti samo ostavkom gospodina Ponoša, znači nekakvom sad odgovornošću samo jednog čovjeka koji je kadar NHS-a. Želimo istražiti sve nepravilnosti u samom Fondu za zaštitu okoliša i ja se nadam kao što je i dosad predsjednik Antikorupcijskog vijeća bio otvoren za sve prijedloge da će tako biti i ubuduće i što se tiče ovog slučaja. Dakle, poruka je jasna hrvatskim građanima je dosta korupcije, dosta im je i priče o borbi protiv korupcije, znači oni od nas očekuju konkretne prijedloge, ja sam sad naveo jedan konkretan prijedlog to je ovaj Zakon o registru odnosno Zakon o registru troškova političara, a u petak ću predstaviti novi zakon iz našeg antikorupcijskog pakta. Ne možemo pričati o borbi protiv korupcije i klijentelizma, a u njoj na bilo koji način sudjelovati, nju odobravati, na nju šutjeti, zajedno s onima koji su korumpirani dizati ruke. Znači to više ne može proći i evo ja očekujem da ovdje svi u Hrvatskom saboru pokažemo nultu stopu tolerancije na korupciju i da jednostavno oslobodimo ovo društvo od tih okova korupcije. Jutros sam rekao da je ovo mala zemlja za veliku korupciju, ja mislim da to nitko i barem se nadam nitko od vas kolege ovdje ne želi da bude tako, tako da u tom smislu ne možemo više negirati odnosno odbacivati svaki razuman prijedlog samo što dolazi iz opozicije ili zato što nam to možda ne odgovara u određenom trenutku. Ja se nadam evo da će i ovaj prijedlog koji je došao iz redova SDP-a biti podržan, a isto tako i ovi svi prijedlozi koji će doći na raspravu. Vidimo da je to postala ja bih rekao uz naravno ova ekonomska, gospodarska pitanja koja su ključna, da ja mislim ova borba protiv korupcije drugo najvažnije pitanje i eventualno ono što je pitanje cijelog svijeta, je pitanje Hrvatske nekakav održivi razvoj, a i tu imamo ogromne probleme odnosno ova borba protiv korupcije i sama korupcija povezana je i s ovim gospodarenjem otpadom i tim što se događa u tom sektoru. Tako da evo, ja vjerujem da ćemo po ovim temama iz redova opozicije imati kvalitetne prijedloge, a da će vladajući za te prijedloge imati sluha. I evo još jednom podrška ovom prijedlogu i molim znači za podršku za ovaj naš prijedlog o registru troškova političara koji bi bilo zanimljivo, a i aktualno je s obzirom i na Finsku i na ovo Ministarstvo vanjskih i europskih poslova da to stavimo idući mjesec možda na raspravu. Hvala.
Hvala. Slijedeća rasprava je u ime kluba zastupnika. Rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, kolega Branko Bačić. Izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege odmah ću na početku reći dakle da Klub zastupnika HDZ-a neće podržati ovakav prijedlog zakona iz razloga što je nepotreban i što u postojećem zakonodavnom okviru RH se jasno iščitava tko je nadležan za izuzeće i odlučivanje o izuzeću pojedinog člana Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa pa uključujući i predsjednice, predsjednika samog povjerenstva. Ja bih se odmah na početku složio sa kolegom Vučetićem da ovim prijedlogom SDP u stvari pokazuje duboko nepovjerenje prema članovima Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Ako bi netko u ovoj državi trebao imati dovoljno poznavanja, znanja o odlučivanju o sukobu interesa onda bi to trebalo povjerenstvo. Jer ako povjerenstvo odlučuje o potencijalnom ili stvarnom sukobu interesa o brojnim dužnosnicima, preko 1.000 dužnosnika ako uključujemo i lokalne dužnosnike koji su dužni dostavljati i ponašati se prema Zakonu o sprečavanju sukoba interesa onda ne vidim razloga da povjerenstvo ne može odlučiti ni o zahtjevu za izuzećem jednog od 5 članova jer su ujedno i oni u smislu Zakona o sprječavanju sukoba interesa državni dužnosnici. Prema tome, kada se tom tijelu prijavljuje ili kad ono samo utvrđuje i odlučuje o postupku sukoba interesa i mi mu poklanjamo punu vjeru jer je ono neovisno državno tijelo onda ne vidim razloga zašto tom istom tijelu ne bi vjerovali da je vlasno, da je ovlašteno kako god želite odlučivati o sukobu interesa u pojedinom predmetu jednog od njihovih članova. Dakle, ovim prijedlogom SDP kaže mi vam ne vjerujemo kada odlučujete o sukobu interesa odnosno o tome da li je neki vaš član u sukobu interesa, a mi u HDZ-u govorimo ne to povjerenstvo koje je imenovao Hrvatski sabor je dužno, ovlašteno odlučivati o svim potencijalnim sukobima interesa u RH, o svim dužnosnicima, ali uključujući i vas 5-ero koji sjedite i odlučujete o sukobu interesa svih ostalim državnim dužnosnicima u RH. Dakle, to ukazuje na duboko nepovjerenje prema jednom neovisnom državnom tijelu na kojega se vrlo često i vrlo rado želi pozivati. I od prvog dana Klub zastupnika HDZ-a tvrdi jednu te istu stvar, kada bilo koji dužnosnik u RH koji po zakonu ima pravo i ja ne bi nikad ne bi odricao pravo tom dužnosniku koji je u postupku pred povjerenstvom, stranka u postupku ima pravo zatražiti izuzeće bilo kog članstva povjerenstva jer ocjenjuje da je on u potencijalnom sukobu interesa kada odlučuje o tom dužnosniku postoji u hrvatskom zakonodavstvu i u Zakonu o sprečavanju sukoba interesa i u Pravilniku kojega su sami donijeli ovlast tog istog povjerenstva da ono odluči da li je taj dužnosnik s pravom ili nije zatražio izuzeće člana tog povjerenstva ili samoga predsjednika. Da to što mi tvrdimo u HDZ-u je točno, do sada se očitovao vrlo veliki broj sudaca u Hrvatskoj, profesora Pravnog fakulteta u Hrvatskoj. Ja ne znam zašto SDP nije prije ovog upućivao kontaktirao prije svega svog člana, uvaženog profesora dojučerašnjeg zastupnika SDP-a gospodina Josipa Kregara koji je rekao, izjavio da nema potrebe mijenjati zakon, dakle govorim ono što govori član SDP-a. Uvaženi profesor na Pravnom fakultetu rekao je nema potrebe mijenjati zakon, postojeći zakon nameće kolektivnom tijelu kao što je povjerenstvo neovisnom državnom tijelu da samo odluči po zahtjevu ako dužnosnik je stranka u postupku zatraži izuzeće bilo kog člana. I sada pozivanje ili navođenje SDP-a kako bi se ovim prijedlogom zakona ubrzao postupak je apsolutno suprotan. Ovaj prijedlog zakona usporava poštovane kolegice i kolege taj postupak sprečavanja utvrđivanja o potencijalnom i stvarnom sukobu interesa. Zašto? Zato što ovim vašim zakonom povjerenstvo se treba sastati, nešto zaključiti, onda ako dužnosnik podnese zahtjev to uputiti Visokom upravnom sudu. A mi tvrdimo ne, nego kada se povjerenstvo prvi put sastane i do njega dođe eventualni zahtjev za izuzećem odmah riješe. Nikoga ne pitaj, ti riješi, povjerenstvo vi riješite, vi utvrdite da li je predsjednica u ovom konkretnom slučaju na koga se pozivate sada u sukobu interesa. Vi ste vlasnik, odlučite, imate znanje, vi ste ustvari i osnovano neovisno državno tijelo, vi odlučite da li je taj dužnosnik koji traži izuzeće u pravu ili nije. I kada to odlučite ne treba uopće o tome izvijestiti dužnosnika, nastavite s postupkom i u meritumu riješite da li je taj dužnosnik u sukobu interesa ili nije. Nakon toga će ako je dužnosnik nezadovoljan i eventualno uloži žalbu na to rješenje odlučivati sudovi u Hrvatskoj. Nakon toga kada povjerenstvo samo temeljem svojih ovlasti, znanja koja ima odluči u svakom pojedinačnom slučaju. Meni je moram reći malo čudno da povjerenstvo ne može ocijeniti da li je po zahtjevu nekog dužnosnika odnosno stranke u postupku netko od njih u sukobu interesa od članova povjerenstva, to mi je malo čudno, pa su gospoda iz povjerenstva pitali Hrvatski sabor. Hrvatski sabor se ne samo sada nego i u mandatu kada je SDP obnašao vlast u Hrvatskoj, potpisom predsjednika Sabora gospodina Josipa Leke rekao nema što Sabor odlučivati o izuzeću predsjednika pojedinog povjerenstva ili člana nekog drugog neovisnog državnog tijela kao što je HERA, HANFA, HANDA, Državno sudbeno vijeće itd., itd. pa je to onda isto napravio Odbor za izbor i imenovanje i s pravom rekao mi smo političko tijelo i naša su radna tijela političko tijelo. Tamo u tom političkom tijelu ne snagom argumenata nego snagom većine broja članova u tom političkom tijelu može se odlučivati neovisno o tome da li je dužnosnik ili ta stranka u postupku kada podnosi zahtjev za izuzećem u pravu ili nije, prema tome nije ni Sabor. Onda se predsjednica povjerenstva nakon što je Sabor dao odbijenicu da mi o tome ne odlučujemo obratila se Upravnom sudu Hrvatske. Upravni sud Hrvatske rekao ne, ne ni mi nismo nadležni i sada predsjednica povjerenstva ulaže žalbu i o tome će odlučiti Upravni sud. Mi tvrdimo u HDZ-u od prvoga dana, povjerenstvo i mi mu vjerujemo, itekako mu vjerujemo, nek samo odluči da li je dužnosnik podnošenjem zahtjeva za izuzećem bilo kog člana koje je u tom povjerenstvu, povjerenstvo je vlasno to samo odlučiti i nakon toga nastaviti s postupkom i to riješiti. Da smo u pravu, već se jednom o tome poštovane kolegice i kolege odredio Ustavni sud RH. Slična situacija bila je 1996. godine kada je jedan sudac, neću mu navoditi ime, tražio da se izuzme predsjednik Državnog sudbenog vijeća jer da je u sukobu interesa kada odlučuje o tome da li će on postati sudac ili ne. Državno sudbeno vijeće koje je u smislu zakona isto neovisno tijelo kao što je povjerenstvo isto je kolektivno tijelo kao što je povjerenstvo tada dvojilo oko toga jeli oni mogu odlučiti o svom članu pa bio on i predsjednik Državnog sudbenog vijeća da li ili nije u sukobu interesa kada odlučuje o tom sucu i zatražilo je mišljenje Sabora. I tada je isto Hrvatski sabor i Županijski i Zastupnički dom rekao ne, nije političko tijelo ono koje odlučuje o tome da li je član Državnog sudbenog vijeća ili njegov predsjednik u sukobu interesa, to izvolite odlučiti vi sami. Državno sudbeno vijeće i dalje misli da oni o tome ne mogu o tome odlučiti i priupitali Ustavni sud. I Ustavni sud je u svojoj odluci tada rekao Državno sudbeno vijeće je neovisno tijelo u RH, kolektivno tijelo i neka kao kolektivno tijelo donese odluku o tome da li je njihov predsjednik u sukobu interesa kada odlučuje o izboru pojedinoga suca. Prema tome, ta praksa u RH već postoji i tu ne bi trebalo biti nikakvih problema. U ovom konkretnom slučaju ako za sada se oglasio Hrvatski sabor, oglasio se i Ustavni sud čekat ćemo da se o tome oglasi i Visoki upravni sud nakon toga, bar koliko ja znam prema riječima predsjednice povjerenstva, ona će uputiti zahtjev Ustavnome sudu. Pa neka, evo, pričekajmo to da Ustavni sud odluči. Tu su, čini mi se, bi trebali biti kratki rokovi o tome da li prema postojećem zakonu povjerenstvo treba samo odlučivati o izuzeću svojih članova. Mi tvrdimo da je a na pitanje koje sam čuo danas na Odboru za Ustav a što ako dužnosnik zatraži izuzeće i predsjednika i svih članova. Ista stvar. Isto kao št će odlučiti to povjerenstvo o jednom članu, odlučiti će o svim članovima povjerenstva jesu li oni baš svi u sukobu interesa kad je u pitanju pojedini dužnosnik koji navodi da je povjerenstvo u sukobu interesa. Slično ovome postoje zahtjevi pojedinih građana Hrvatske kad traže zaštitu Ustavnog suda da su im narušena neka ustavna prava. Traže da se pojedini sudac ili predsjednik Ustavnog suda izuzme. Nema tog tijela iznad Ustavnog suda koje bi moglo reći i ocjenjivati, pa ni Sabor ni nitko drugi o tome da li je pojedini sudac Ustavnog suda ili predsjednik Ustavnog suda u sukobu interesa kada odlučuje o ustavnim pravima nekog građanina u Hrvatskoj. Isto Ustavni sud donosi odluku i na taj način odlučuje je li u pravu građanin kada utvrđuje da je pojedini sudac Ustavnog suda u sukobu interesa kada odlučuje o pravu toga građana. Prema tome to apsolutno, to apsolutno nije sporno. Prema tome, mi ovdje u ovom postupku ocjenjujemo da se nepotrebno u hrvatskom javnom prostoru ovakvim odugovlačenjem od strane povjerenstva, jednog vrlo jednostavnog a kojega su brojni kažem i ustavni i pravni stručnjaci i profesori i suci već rekli da je taj postupak prejednostavan povjerenstvo ne znam, meni nije jasno iz kojih razloga po zahtjevu, prijedlogu dužnosnika koji se propitkuje o potencijalnom sukobu interesa voditelja postupka koji odlučuje o njegovom slučaju je li u sukobu interesa ili nije. Ne znam zašto se zbog toga stvara takva fama u hrvatskome društvu umjesto da povjerenstvo vrlo jednostavno preuzimajući odgovornost da odlučuje o nečemu što najbolje u Hrvatskoj zna da ne odlučuje o pojedinom postupku. Vidite, mi smo se ovdje u Saboru kada smo, kada je istekao mandat povjerenstvu na čelu sa Dalijom Orešković tvrdili smo i pozivala se oporba na kvalitetu rada Dalije Orešković. Dalija se Orešković isto jednom susrela sa ovakvim zahtjevom, doduše nešto nižeg dužnosnika, gradonačelnika jednog grada u Hrvatskoj koji je tražio u tom postupku njeno izuzeće. Vi ste se pozivali na Daliju Orešković. Dalija Orešković je odlučila. Nije pitala ni Sabor. Pitala je Sabor, kad je Sabor rekao da nije nadležan sama je odlučila na povjerenstvu je li ili nije u sukobu interesa i nastavila sa tim predmetom. I od toga se, koliko ja znam nije bila stvorila afera u hrvatskome društvu kao što se sada stvara afera imputirajući jednoj stranci pa bio on dužnosnik na najvećoj i najnižoj razini što sukladno Zakonu o općem upravnom postupku po kojemu to isto povjerenstvo provodi postupak se drznuo, možete si misliti on se drznuo koristiti zakonsku mogućnost i reći gospođo predsjednice povjerenstva, mislim da ste u sukobu interesa. Ne to ne bi smio reći, on ni to ne bi, koliko sam shvatio do sada ne bi smio pitati jer s te pozicije on grubo narušava integritet prema riječima kolega iz SDP-a tog samog povjerenstva zato što se drznuo propitati da li je netko u sukobu interesa ili nije. Mislim gdje smo ljudi moji došli, trebali bi kad javnost nekoga osudi odmah pripremiti lomaču ili giljotinu, ukinimo hrvatsko pravosuđe, spalimo tog čovjeka ili mu odražimo glavu, ne trebaju nam institucije, niti povjerenstva, niti sudovi niti nitko. Mi ćemo to, kad smo mi rekli da je netko u sukobu interesa a onda je on u sukobu interesa i gotovo a to što činjenice govore drugo to gore po činjenice. Budimo korektni, pustimo to povjerenstvo da radi, ne treba njima tutor tko će odrediti tko je od njih u sukobu interesa ili nije neka sam sukladno zakonu o tome odredi.
Hvala vam kolega Bačić. A sada sukladno članku 248. molim predstavnika Kluba MOST-a nezavisnih lista da iznese razloge zbog kojih traži stanku. Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo predsjedavajući. Tražim stanku u ime Kluba MOST-a nezavisnih lista od 10 minuta. Ovdje se radi naravno o vrlo bitnom, izmjenama zakona, gdje odlučujemo o vrlo bitnoj instituciji, tj. instituciji koja je uglavnom osnovana i utemeljena i kojoj je zadaća borba protiv korupcije, nepotizma, sukoba interesa dužnosnika. Činjenica je da je preveliki pritisak vladajućih na tu instituciju, poglavito na predsjednicu. Pa sjetimo se na način na koji se ponašao i bivši ministar Kuščević koji je govorio da one ne znaju šta govore, šta se radi, ... [[Govornik se ne razumije.]] , da će doći do izmjene zakona, znači kontinuiran pritisak na tu instituciju. I naravno da treba donijeti, definirati određene stvari i po pitanju izuzeća što predlažu kolege iz SDP-a. A naravno ovo tijelo treba ojačavati jer ovo je zamišljeno kao antikorupcijsko tijelo u sprječavanju nepotizma i korupcije. Međutim, kad se radi o premijeru i njegovom putovanju onda je to tijelo bezgrešno. Ili predsjednika Sabora ili ne znam, tko je išao, ne znam je li kolega Bačić bio. Svi koji su išli u Helsinki, ako traži povjerenstvo pa može im se to dostaviti. Ako se radi o nepotizmu, ja ne znam s koliko je mene riječi do sada premijer puta nazvao i koje je sve izmijenjao što sam ja samo rekao da je bližega člana imenovao u Nacionalni park Biokovo. Tražio sam je li to sukob interesa, ja sam to tražio, povjerenstvo je pokrenulo postupak ali premijer to nikako da zaboravi. Isto da ja svoju sestru imenujem za da sam premijer, naravno da je to, treba propitati postoji li tu određeni sukob interesa. Ali vi želite imati šapu nad tim povjerenstvom koje treba sprječavati sukobe interesa tj. antikorupcijsko tijelo. I zato moramo stati u zaštitu toga tijela, isključivo stati u zaštiti toga tijela da radi svoj posao a ne da vladajući imaju mogućnost pritisaka. Hvala lijepo.
Hvala vam, hvala. Sljedeća stanka kolega Marko Vučetić, izvolite obrazložite stanku a nakon toga kolega Bačić pa kolega Batinić, ista tema, stanka.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče sabora. U ime kluba mnogih zastupnika tražim stanku od 10 minuta kako bi upozorili javnost na izvor sukoba interesa. Sukob interesa nastaje zbog političkih razloga, kad netko zlorabi svoj vlastiti položaj kako bi ostvario korist sebi, a u štetu javnosti. Međutim, trebamo znati da politika i političari definiraju i vlastiti pogled unutar stranaka, moguće je govoriti o sukobu interesa koji nastaje unutar neke političke grupacije, jer i politička grupacija budući se radi o zainteresiranim osobama ili članovima neke političke grupacije je u definiranju svojih političkih ciljeva se zasigurno svaki put ne vodi javnim dobrom nego dobrom svoje političke opcije. Mislim da se upravo na ovom putu, na primjer ovog puta u Helsinkiju vidimo na koji način se definira ovo, ovaj sukob interesa koji nastaje unutar stranačkih okvira. U raspravi je osim toga bilo riječi o tome da bi možda bilo moguće isključiti kompletno, kompletno povjerenstvo. Ne znam zbog čega bi povjerenstvo i kako je ikome palo napamet da povjerenstvo pada pod ovaj Zakon o psihološkoj djelatnosti. Pa nije sukob interesa savjetnik nekoj tankoćutnoj duši političara koji se nikada nije izuzeo od donošenja političkih odluka. Recite mi kad se u ovom domu iti jedan političar izuzeo od donošenja odluka, a imamo primjerice političara koji je sudjelovao u donošenju lex Agrokora, a nakon toga je postao direktor u firmi koja je pogodovala upravo taj zakon i nije se izuzeo iako je znao da će nakon toga postati direktor. I mi imamo mnoštvo primjera i svi primjeri nastaju u političkom okruženju i zbog toga molim stanku od 10 minuta.
Hvala vam. Izvolite odobrena vam je stanka. Izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ također tražim stanku od 10 minuta da još jedanput naglasim da HDZ neprihvaćanjem ovog zakona želi osnažiti Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. Prihvaćanjem ovakvog prijedloga zakona, mi stvari činimo to isto povjerenstvo invalidnim, mi šaljemo poruku da ne vjerujemo da znaju sami odlučiti o tome kad stranka odnosno dužnosnik zatraži izuzeće jednog njihovog člana oni to ne znaju, to ovaj zakon šalje poruku, nego to treba odlučiti tijelo koje je iznad njih. Mi želimo reći i slijedeće, da su oni vlasni odlučivati, dajemo im punu potporu da postupkom kad dođe do situacije pojedinog člana sami odluče, mi im dajemo podršku da to rade bez uplitanja politike, bez uplitanja bilo kog drugog. Danas je poštovani potpredsjedniče sabora bila i sjednica Odbora za Ustav, pa evo to vam želim reći, vi ste član Odbora za Ustav, nije vas tamo bilo [[Upadica: Ohoho…]] a onda otišao mislim da nije otišao kad profesor Ivan Kopić ja mislim da je on još uvijek ako se nešto u međuvremenu dogodilo, ispričavam se, šef, voditelj, prvi čovjek jednog od važnih stranačkih, partijskih tijela SDP-a. On je danas na sjednici Odbora za Ustav, poslovnik i politički sustav otklonio ovakav zakon tvrdeći da je on nepotreban da povjerenstvo samo treba odlučiti. Dakle, profesor Kopić, profesor Kregar su rekli ono što govori HDZ, e sad ako je u međuvremenu došlo do razmimoilaženja između profesora Pravnog fakulteta i SDP-a ja u to ne ulazim, ja samo želim reći dakle, da ono što je ovim zakonom predviđeno znači grubo miješanje u ovlasti Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i mi u HDZ-u to nećemo podržati.
Hvala. Kolega Batinić izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo ja mogu samo izreći u ime Kluba HNS-a, čitajući Prijedlog Zakona o sukobu interesa, naravno u dobroj vjeri, namjeri smo pročitali, proučili navode u II. Glavi, 1. stavak, nema odredbe kojima je uređeno pitanje izuzeća predsjednice i članova toga tijela, to naprosto ne stoji, to naprosto ne stoji. Jer čitav zakon ako se iščitava u namjeri da se poboljša, da li kolege iz SDP-a nisu dovoljno kvalitetno iščitavali stavke? Druga stvar postojeći pravilnik koji je još uvijek na snazi, Članak 24. koji upravo u glavi govori Otklanjanje rada na predmetu, kaže u kojim situacijama u kojim okolnostima bilo koji član povjerenstva koji je doveden u sumnju da je u sukobu interesa može se izuzeti. Vrlo jasno se propisuje. Stoga ne znam, velim mi smo ga iščitavali u dobroj vjeri i namjeri da se poboljša upravo da se i određene dileme koje imaju u povjerenstvu, da im pomognemo. Pa evo, ovo neka ako slušaju članovi povjerenstva, neka bude naš doprinos da samo otvore stranicu 10. Članak 24., sve drugo jasno piše. A kolegama u SDP-u jednako tako ukoliko nemaju primjerke ovoga pravilnika ja ću vrlo rado kolegi Bauku i kolegi Bernardiću koji su bili u ime, dati pa da pročitaju, vjerujem da im ne treba tumačiti jer očito nije bila namjera ubrzanje procedure, poboljšanje nego otvaranja i držanja na vatri odnosno na toplome određene političke teme. Hvala.
Hvala. Nastavljamo s radom u ne, ne, nastavljamo s radom u 16 sati i 30 minuta. Hvala. [[STANKA U 16,18 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,30 SATI]] Nastavljamo u ime predlagatelja, intervencija kolega Arsen Bauk izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, želio bih se referirati na izlaganje predsjednika Kluba HDZ-a o našem zakonu. Ono što sam ja uspio shvatiti, a mislim i da sam dobro shvatio jer to ponavlja više puta, razlog za neprihvaćanje od strane Kluba HDZ-a jest taj što oni misle da je u postojećem zakonu jasno rečeno da bi o ovome trebalo odlučivati samo povjerenstvo. Dakle, to je razlog zašto se ne prihvaća. Međutim, onda kad treba to stavit u neki zaključak, ne glasuju za to što govore. Ja bih rekao da kada bi predsjednica povjerenstva postupila po onome što Klub HDZ-a, a vidim i iz izlaganja uz obrazloženje stanke g. Batinića i Klub HNS-a i drugi klubovi vladajuće većine misle, ona bi prekršila Zakon o upravnim sporovima i postupila suprotno presudi Upravnog suda u Zagrebu u slučaju gđe. Martine Dalić, a koja je prema tvrdnji kolega iz HDZ-a bio motiv predsjedniku Vlade da i on uputi zahtjev za izuzeće gđe. Novaković. Naime, u toj presudi piše da o izuzeću odlučuje čelnik drugostupanjskog tijela, a ako takvog tijela nema onda tijelo koje obavlja nadzor, strana inače br. 10. Stoga će tuženik, citiram, zahtjev za izuzeće dostaviti tijelu koje obavlja nadzor nad njim, te nakon što to tijelo donese odluku, donijeti novo zakoniti rješenje. Dakle, presuda Upravnog suda je naložila predsjednici povjerenstva da zahtjev za izuzeće dostavi drugostupanjskom tijelu, ne piše koje je, a ne da povjerenstvo o tome odluči jer povjerenstvo samo nad sobom, koliko mi je poznato, ne vrši nadzor. Netočna je tvrdnja da bi mi ovim prijedlogom zakona bilo šta povjerenstvu oduzeli od ovlasti ili da bi ovaj postupak usporili. Naime, ovaj postupak se ne može usporiti, on je toliko usporen da je vrlo teško ga usporiti jer ovo traje već preko 100 dana sa neizvjesnim završetkom zato šta nas čeka očito odluka Visokog upravnog suda, a onda odluka i Ustavnog suda nakon toga, a imali smo već i odluke nadležnim saborskim odbora. U našem prijedlogu je ovo vrlo jasno sad propisano. Ako dođe zahtjev, upućuje se Visokom upravnom sudu i onda u roku od 8 dana vijeće od 3 člana o tome odlučuje. Dakle, da se više ne bi gubili u ovim proceduralno pravnim zavrzlamama, a objašnjenja proceduralno pravnih zavrzlama su najbolji dokaz da zakon nije precizan, da ga treba precizirati. Vrlo je jasno, zahtjev, poruka, uputa, predsjednici povjerenstva da napravi ovo što od nje traži HDZ bilo bi izravno kršenje sudske presudu u slučaju gđe. Martine Dalić jer su njoj naložili da zahtjev za izuzeće dostavi drugostupanjskom tijelu ili tijelo koje obavlja nadzor. To što u zakonu ne piše koje je to tijelo je propust zakonodavca, mi ga ovim prijedlogom pokušavamo ispraviti i propisati jasno koji je postupak povjerenstva kada dobije zahtjev za izuzeće, a i dajemo na neki način dužnosnicima smjer da znaju i imaju pravo znati kada pošalju legitiman zahtjev za izuzeće tko o tome odlučuje. O političkim implikacijama zahtjeva za izuzeće i radu povjerenstva ću kada budem imao prilike govoriti u pojedinačnoj raspravi jer više nemam vremena. Hvala.
Hvala. Imamo 5 replika, prvi je kolega Batinić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Znači kolega Bauk, članovi povjerenstva i predsjednica su dužnosnici i oni su dužni pridržavati se kao dužnosnici Zakona o sprječavanju sukoba interesa, to je vjerojatno nedvosmisleno, vrlo jasno. Čl. 6. koji govori upravo o tome što je potrebno da odjeli privatni od javnog interesa, vrlo jasno, precizno, u 4. točke govori nakon izbora imenovanja. Znači, jednako se odnosi i na članove povjerenstva i predsjednicu. Pravilnik, to je ono što sam ukazivao, koji govori upravo o ovome i zato smo kazali da nema svrhe donošenje, prihvaćanje vašeg zakona koji govori otklanjanje rada na predmetu. Znači, ukoliko postoje okolnosti koje bi ukazivale na sukob interesa u odnosu na konkretnog dužnosnika u čijem predmetu povjerenstvo donosi odluku, mišljenje ili drugi akti svoje nadležnosti, dužni su otkloniti svoje sudjelovanje, predsjednik i članovi povjerenstva.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega Bauk.
Tako je, oni su to dužni napraviti sami ako smatraju, gđa. Novaković očito smatra da ne treba jer da nije u sukobu interesa, a onda je sud rekao ne, ti si postupila kako ti je Batinić rekao da postupiš, al nisi dobro postupila, nego te uputilo na drugostupanjsko tijelo. Dakle, ako poslušaš Bačića pogriješit ćeš jer piše drugostupanjsko tijelo, a ako napraviš kao što ti je Batinić rekao onda ćemo ti ukinuti rješenje, nisi postupila zakonito. Evo, to je sukus onoga što vi sada tu govorite. Zahvaljujem.
Slijedeća replika kolega Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Mislim kolega Bauk da ste se lijepo izrazili ovo što HDZ od vas traži, šta traži Batinić, šta traži Bačić. Mi ako govorimo o Povjerenstvu za sprječavanje sukoba interesa onda bi trebali prije svega govoriti o nezavisnom tijelu bez obzira što ga biti HS jer takvo tijelo treba biti garancija nadzora nad trošenjem javnog novca i nadzora nad stjecanjem hoćemo reći ili novaca ili nekretnina ili čega god hoćete od dužnosnika onih koji su u prilici baratati javnim novcem. I na kraju kad kažete političke implikacije, pa ovdje su nažalost sve političke implikacije ako mene pitate zato što ovdje možemo slušati o inputima različitih političara iz različitih stranaka koje su u pravilu one koje su na vlasti. Uostalom, od samog premijera smo čuli što on misli o povjerenstvu. A mogu vas podsjetiti isto na neke tvrdnje koje su iznijele moje kolege ovdje prije o tome kakva je HDZ organizacija, kriminalna. To nisam rekao ja ali o tome bi se isto dalo.
Hvala. Kolega Bauk, odgovor, izvolite.
Gospodine Hajdukoviću kad govorimo o neovisnosti povjerenstva ja moram reći da sam bio skeptičan u početku a posebno u slučaju izbora gospođe Novaković i ako se sjećate mi nismo niti glasali, niti sudjelovali u glasanju gospođe Novaković. Dakle ona je izabrana u tajnom glasanju sa 78 glasova parlamentarne većine i to onih koji su pristupili glasanju, dakle svi kao jedan. Međutim, moj dojam je da su oni mislili da će se gospođa Novaković ponašati u skladu sa njenim inicijalima, da će ona ostati zabilježena u radu povjerenstva kao NN a tu su se očito prevarili. Dakle, iako smo u početku bili skeptični, drago nam je da ta naša skepsa nije se pokazala opravdanom. A mislim da je politika Vlade u slučaju povjerenstva može se samo opisati sa onom rečenicom uostalom mislim da povjerenstvo treba ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Kolega Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bauk, vi ste vrlo dobro obrazložili razloge našeg predlaganja ovog zakona, međutim vrlo važno je reći da je SDP kroz svoje članove Odbora za Ustav u nekoliko navrata predlagao rješenja kako izaći iz ove situacije i kako ubrzati cijeli proces odnosno dati tumačenje da Hrvatski sabor treba odlučivati o izuzeću gospođe Novaković i da je HDZ sve to skupa odbio i da ovaj proces ne počinje već 100 dana, odnosno da nema uopće odluke o početku procesa i ne može se razriješiti ova situacija i da je to razlog zbog kojeg mi predlažemo ovaj zakon. Mi ovaj zakon ne bi ni predlagali da smo došli do rješenja na Odboru za Ustav prvi puta kada ste vi, naši zastupnici to na tom odboru predlagali. I tako da mislim da je to jedan isto vrlo važan detalj da se vidi u biti koliko HDZ cijelo ovo vrijeme želi u biti da do početka ovog procesa ni ne dođe.
Kolega Bauk, izvolite.
Da parafraziram osnivača HDZ-a, ovdje se radi o bespućima proceduralno pravne zbiljnosti u kojima se našlo Povjerenstvo za sukob interesa. Ako postupe po pravilniku niste postupili po ZUP-u, ako postupe po ZUP-u, niste postupili po posebnom zakonu. Dakle želi se nejasnom procedurom držati povjerenstvo na kratkoj uzici i prijetiti da možemo mi svaku vašu odluku srušiti zato što ćemo uvijek naći nešto po čemu niste postupili. I zato ne želimo da zakon bude jasan jer onda imamo veću mogućnost da se malo ovako povjerenstvo pokušava držati na ledu. Dakle ova norma je jasna, možda nije savršena ali nismo čuli ni jedan dodatni, dopunski prijedlog kako da to popravimo. Ako klub HDZ-a da bilo koji amandman koji će biti jasan, ako je to njihov uvjet za prihvaćanje ovog zakona ja vjerujem da ćemo ga prihvatiti. Hvala.
Sljedeća replika kolegica Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bauk, u pravu ste kada kažete da je u ovom slučaju rad povjerenstva maksimalno usporen i da usvajanjem ovoga zakona on može biti jedino ubrzan. Međutim, HDZ-u ne odgovara ubrzavanje postupka. Ovo što ste rekli je točno. HDZ zapravo želi držati povjerenstvo i Natašu Novaković u pat poziciji ovakvoj kakvoj je sada da u zakonu ne piše tko odlučuje o izuzeću. Jer dokle god je ona u pat poziciji oni ju mogu na neki način ucjenjivati i što god napravila mogu reći da je pogriješila. Stoga njima ne odgovara da se to definira zakonom. Ako im odgovara da tu piše da je povjerenstvo to koje treba odlučivati o sukobu interesa predsjednice ili pojedinog člana pa dajte amandman na naš zakon, dajte amandman. Neka to uđe u zakon. Mi smo čak spremni prihvatiti i taj amandman samo da se razriješi taj gordijski čvor.
Hvala, odgovor, izvolite kolega Bauk.
Dobro, mogu se djelomično složiti s vama, on nije maksimalno usporen, maksimalno bi bio usporen da se povjerenstvo ukine, onda bi bio maksimalno usporen. Dakle ovo je sada skoro pa maksimalno usporen. Ali meni je najzanimljiviji meritum, dakle predsjednik Vlade smatra da gospođa Novaković je u sukobu interesa jer je radila u HUP-u koju je financirao Todorić. Ta činjenica je bila poznata i kod izbora. Dakle vi ste svjesno izabrali nekoga za koga smatrate da je u sukobu interesa što je radio negdje gdje je radio, gdje je imao utjecaj Todorić. To se znalo i prije da je gospođa Novaković radila u HUP-u. Ali ono šta je zanimljivo da onaj koji malo bolje zna te odnose jer je radio u Agrokoru, gospodin Zdravko Marić npr., on nije tražio izuzeće Nataše Novaković zato što je radila u HUP-u i koji je bio ... [[Govornik se ne razumije.]] to je jako zanimljivo. Dakle gospodin Plenković zna bolje odnose nego gospodin Marić koji je tamo radio ili mu ne vjeruje. Hvala.
Posljednja replika na vaše izlaganje kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bauk, ovo filozofiranje na temu tko bi šta trebao napraviti zaista postaje već malo i zamorno. Znači s obzirom da vam je navedeno da postoji primjer, znači ništa što bi bilo prvi puta i ništa što se već nije desilo. Po istom zakonu netko se već izuzeo kad je u jednom trenutku shvatio da je u potencijalnom nekakvom odnosu koji bi se mogao tumačiti kao sukob interesa. I vi sada nas uvjeravate da kada vi to napišete da se to tek onda treba dogoditi. Dogodilo se već i sada mi nije jasno što vi želite postići sa ovom raspravom osim da nešto pričate kako se vi sad nešto zalažete itd., nitko gospođi ne brani da napravi isti potez, nitko i nitko je u tome ne zaustavlja. Pa što ne donese sama takvu odluku. Tko joj brani? Nitko. A što se tiče ovog izričaja gospodina Hajdukovića o kriminalnoj organizaciji ili stranci, samo ću vam pročitati jedan citat sa današnjeg svjedočenja: „Ustvrdio je da je županici tada dao 100 tisuća eura u apoenima po 500 eura. Ona ih je spremila iza neke slika i kazala mi da se ništa ne brinem.“. Smatrate li se vi kriminalcem gospodine Bauk u svojoj stranci radi ovakvih svjedočenja?
Hvala, vrijeme. Odgovor, kolega ... [[Govornik se ne razumije.]] 11 sekundi, pardon. ... [[Govornik se ne razumije.]] Odgovor.
Ne smatram gospodine Boriću. Dakle, hvala. Najprije pitanje što mi želimo postići ovom raspravom, oporba uvijek želi postići da se rasprava. mi nemamo iluzija da ćemo sad vas natjerati da vi promijenite stav. Jedino što, imali ste jednu nepreciznost. Dakle, vi bi gđi. Novaković predložili da se izuzme nego da odluči hoće li se izuzeti. Ona je to napravila i sud joj je u presudi rekao da nije dobro napravila. I dao joj je uputu da zahtjev za izuzeće dostavi tijelu koje obavlja nadzor. Koje tijelo obavlja nadzor Povjerenstvom za sukob interesa? Ili Sabor ili Visoki upravni sud. Nema trećeg. Sabor je rekao da nije nadležan, Upravni sud je rekao da nije nadležan i gđa. Novaković ne može postupiti po sudskoj presudi i ona bi povrijedila zakon još jednom kada bi postupila sudskoj presudi u predmetu koji je ona dužna ... [[Govornik se ne razumije.]] presudu.
Hvala. Nastavljamo. Hvala kolega Borić, kolega Bauk, hvala. Nastavljamo s raspravom. U ime Klub zastupnika HSU-a i nezavisnih zastupnika i SNAGA-e kolega Marko Vučetić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovane kolegice i kolege. Poštovani potpredsjedniče Sabora. Današnja rasprava je uglavnom bila na razini slobodnih asocijacija pa već kad je to tako onda bih mogao i ja nešto govoriti što mi padne na um. Prvo što mi pada na um je, recimo, opis jednog stanja kad raspravljamo o sudovima, tko radi na tim sudovima i tko sudi na tim sudovima. U novinama smo čitali da je jedan sudac prekoračio brzinu vožnje, da ga je policija zaustavljala, on se nije zaustavio zato što policiju doživljava i ono što ona čini kao poziv na uspostavljanje socijalnog kontakta. Čovjek bi se družio i očito se voli družiti na prometnicama i ako se ne ostvari to druženje, nema nekakvih velikih sankcija jer je on sudac i on ovako poštuje hrvatske zakone. S druge strane, imamo primjer jedne ustavne sutkinje koja je imala nekakav manji prometnu nesreću, koja je napustila mjesto, zbog čega, zato što je ostvaren socijalni kontakt, ali ona se nije htjela nastaviti družiti pa je samo produžila i nije snosila nikakve sankcije za taj svoj čin. Kad raspravljamo o zemlju u kojoj bi se trebalo razračunati s korupcijom, kad raspravljamo u zemlji u kojoj bi trebao nestati sukob interesa, imajmo na umu što se to svakidašnje odigrava u našoj javnosti i koje su to ustanove i koje su to institucije i koju su to ljudi koji bi trebali spriječiti sukob interesa ili ti ljudi koji bi trebali sankcionirati prekršitelje. Nadalje, evo, sljedeća asocijacija, a to je razlika između deskriptivnog i normativnog. Deskriptivno je kad opisujete ono što se dogodilo, a normativno je zahtjev za činom, treba biti. Ovo normativno se odnosi na etičku ili moralnu normu. Moralnu ili etička norma je pohranjena sad u Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa, isto kao što sam u današnjoj raspravi rekao da su hrvatske emocije sadržane u ministarstvu koje je danas predlagao i Zakon o socijalnim pedagozima. Tako se i hrvatska etičnost i dobrota pronalazi u ovom povjerenstvu jer u konačnici, ako sve svedemo, povjerenstvo će donijeti odluku jednom velikom djetetu koje se s tim neće moći nositi, a ta odluka znači, bio si dobar ili nisi bio dobar, molim te sljedeći put budi malo bolji. Ako u radikalno banaliziramo ili svedemo na onu mjeru ovo povjerenstvo, povjerenstvo upravo ovakve odluke i donosi. To je u konačnici etičko tijelo. A zašto se netko ne može nositi s odlukama etičkog tijela, to govori o njegovoj moralnoj, mentalnoj, povijesnoj, antropološkoj, stranačkoj ili bilo kakvoj konstituciji. Ljudi koji se s tim ne mogu nositi, koji ne mogu biti u odnosu s tijelom koje donosi etički sud nego bojkotiraju taj etički sud, već su se sami time dokazali, ne da su u sukobu interesa, nego da su u sukobu i bezodnosnom stanju s javnim moralom. O tome mi raspravljamo. Ovaj prijedlog koji je SDP donio je dobar prijedlog, usprkos svemu i onim mojim kritikama koje sam izrekao i koje je kolega Bačić smjestio u pogrešan kontekst. Da ga je smjestio u ispravan kontekst, onda bi kolga Bačić trebao reći, budući da HDZ cijeni rad povjerenstva kao autonomnog tijela ja ću predložiti predsjedniku HDZ-a i premijeru da povuče svoj zahtjev za izuzeće predsjednice povjerenstva. Na taj način bi pokazao i dokazao da cijeni rad povjerenstva. Osim toga povjerenstvo je kolektivno tijelo. Može li u povjerenstvu sjediti netko tko nije u stanju donositi i prosuđivati na temelju interesa javnosti? Ne može. Ali budući da je došlo do blokiranja i onemogućavanja rada ovog tijela, oporba odgovorna oporba traži način kako ukazati na paradoksalnost ovog čina i u konačnici, kako da javnost već formira stav je li tu došlo do kršenja ili ove moralne, javne norme odnosno je li došlo do sukoba interesa. Jest. Čim je nastao takav zahtjev, došlo je do sukoba interesa jer je netko demonstrirao svoju politički moć, a imajmo na umu da je politička moć nemoć jer traje 1 mandat. Politička moć nemoćne ljude u jednom mandatu pretvara u kreature, ono što su bili na početku tog mandata, na kraju tog mandata više nisu. Sljedeća asocijacija. Hrvatska, dakle ne svi ali mnogi, Hrvatska je zemlja kojoj vrijedi jedna povijesna neistina koja se provlači kao svevremenitom istom, a to je da je zemlja čiji je otac domovine Franjo Tuđman. Ne. Franjo Tuđman je isključivo otac HDZ-a, a HDZ može bivstvovati na trostruk način. Prvi je autentičan način i to je HDZ koji ima svoju autentičnu pjesmu u kontinuitetu. Drugi HDZ je nesvjesni HDZ. To je kad tražite pjevača tuđeg, ali HDZ-ovih nota. To je HDZ koji je nesvjesno i postoji polusvjesni HDZ, a to je ona koja sama pjeva svugdje gdje god se nađe. U ovakvim okolnostima autentičnog, nesvjesnog i podsvjesnog HDZ, u ovakvim okolnostima u kojoj zahvaljujući političkoj, stranačkoj, partitokratskoj patologiji mi smatramo da se institucije useljavaju u naše stranke, da smo mi oni koji smo jedini borci protiv korupcije, da smo mi oni jedini koji smo stvorili RH, da smo mi oni jedini koji će se boriti za socijalnu pravdu. Mi to ne možemo ostvariti ukoliko smatramo da to nastaje u okolnostima naše stranke, naše političke grupacije. To su sve bolne iluzije koje dovode do raspada države i koje dovode do raspada institucije. Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa je prvenstveno etičko tijelo i tog etičkog tijela se netko boji. U terorizmu, kolega Borić mi je nestao jer je spomenio pojam filozofiranja u negativnom kontekstu, to je odraz samo balkanske svijesti. Jedino u balkanskim narodima filozofija ima peorativno značenje kao ona aktivnost koja ništa ne znači. U svim ostalim narodima, u svim ostalim zemljama filozofija je makar kritička sinteza svega što je moguće znati il svega što je realno. I to je ono što na temelju kritičnosti otvara taj svijet. Jasno u balkanskoj svijesti filozofiranje ima peorativno značenje zato što je realnost nastala u autentičnoj pjesmi vlastite stranke makar dok te stranka ne odbaci. Zbog čega se boje Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa isto kao u terorizmu ili filozofiji terorizma, da ne uzrujam Balkance. U filozofiji terorizma stoji zbog čega, čega se najviše boje teroristi, onoga što i snagu koju imaju oni kojeg su oni napali. U napadu na Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa oni koji napali povjerenstvo najviše se boje onoga što povjerenstvo ima, a to je donijeti etički javni sud, nisi bio dobar. I trebamo omogućiti ovim prijedlozima zakona da taj sud napokon i čujemo. Zahvaljujem.
Slijedeća rasprava u ime kluba zastupnika je rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, kolega Željo Jovanović. Izvolite kolega Jovanović.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice i kolege jedna misao kolege Vučetića je ključna zbog čega mi ovo i predlažemo. Dakle, kolega Vučetić se upitao, ako zaista žele neovisno povjerenstvo, ako vjeruju tom povjerenstvu pa zašto onda ne prepuste da povjerenstvo ne donese odluku, zašto skrivaju materijale, zašto kukavički traže izuzeće predsjednice Novaković, zašto oko puta u Finsku rade toliku, toliko prodavanje magle? Ako zaista misle da je sve u redu, pa podnesite sve te materijale koje povjerenstvo traži i povjerenstvo će, kojem vjerujete, želite da bude neovisno, donijeti odluku. Ali tu je ključan problem što kolege iz HDZ-a ne žele neovisna povjerenstva. Čuli smo, rekao je kolega Vučetić, radi se o etičkom povjerenstvu. Mi imamo jedno etičko povjerenstvo koje ne radi upravo iz razloga što HDZ i većina opstruiraju njegov rad. Dakle, Odbor za etiku u visokom obrazovanju i znanosti, već samo ime kaže, etičko tijelo, ne može raditi zato što nisu izabrani njegovi članovi nakon što je taj odbor pokrenuo pitanje nekih etičkih i etičnosti postupaka u akademskoj zajednici, viskom obrazovanju i znanosti, on danas ne radi. Eto slična sudbina se sprema i Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa. I zato mi predlažemo naš zakon, naše izmjene zakona jer mi istinski želimo osigurati tom povjerenstvu neovisnost, da radi bez ikakvog političkog pritiska. I to je cijela priča. Prema tome, dobro znamo da je na ulazu u veliko vijeće dubrovačko pisalo, zaboravite privatno mislite i brinite za javno. Zašto to govorim, zato što piše i na stranicama, na početnim stranicama našeg Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Prema tome, mi kao saborski zastupnici moramo ispred sebe imati jedan ključan zadatak, a to je osigurati veće povjerenje u sustav. Dakle, korupcija razara se segmente društva, a posebno je opasno to što uništava povjerenje u sustav. Pa zar mi kolegice iz HDZ-a, kolege i kolege u saboru ne bi trebali učiniti sve da vratimo povjerenje u te institucije. Evo ja ću vas podsjetiti, dakle ovo je jedna tablica istraživanje Radio Katoličko-bogoslovni fakultet i ovdje dole na dnu se nalaze institucije koje imaju najmanje povjerenje hrvatskih građana. Koje su to institucije? Političke stranke 4%, sabor 8%, vlast i državna uprava 10%. Pa mene je sram biti u tijelu koje građani podržavaju sa 8%. Da li mislite kolegice i kolege da će opstrukcijom rada Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa povjerenje građana u institucije rasti ili padati? Dakle, ako želimo vratiti povjerenje građana u sustav, u sabor, u političke stranke, u funkciju predsjednika ili predsjednice vlade onda ne smijemo otežavati rada Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. A sve što se događalo u ovom mandatu od kada je gospođa Novaković preuzela to mjesto je opstrukcija rada Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. Dakle, nema kolege Bačića koji je govorio u ime kluba. Mi ne možemo vjerovati u to da HDZ želi osigurati nesmetan rad ovog povjerenstva iz jednostavnog razloga što se u proceduru bio, pokrenuta je procedura izmjena zakona, to je radio notorni Kuščević gdje je on imao ambiciju da se u potpunosti ukine Članak 5., Članak 5. Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Taj Članak 5. je sama srž rad povjerenstva i Zakona o sprječavanju sukoba interesa i u tom Članku 5. piše: Dužnosnici u obnašanju javnih dužnosti moraju postupati časno, pošteno, savjesno, odgovorno i nepristrano čuvajući vlastitu vjerodostojnost i dostojanstvo povjerene im dužnosti te povjerenje građana. Dužnosnici su osobno odgovorni za svoje djelovanje u obnašanju javnih dužnosti na koje su imenovani odnosno izabrani prema tijelu ili građanima koji su ih imenovali ili izabrali. Dužnosnici ne smiju koristiti javnu dužnost za osobni probitak ili probitak osobe koja je s njima povezana, dužnosnici ne smiju biti ni u kakvom odnosu ovisnosti prema osobama koje bi mogle utjecati na njihovu objektivnost i četvrto, građani imaju pravo biti upoznati sa ponašanjem dužnosnika kao javnih osoba, a koji su u vezi s obnašanjem njihove dužnosti. Dakle, kolegice i kolege, ukidanje ovog članka načela djelovanja, čl. 5. znači negaciju smisla postojanja Zakona o sprječavanju sukoba interesa i povjerenstva o sprječavanju sukoba interesa. Zbog toga i naš prijedlog ide u smjeru jačanja neovisnosti Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa jer samo na taj način, snažnom, neovisnom institucijom možemo osigurati povratak povjerenja u politiku, povratak povjerenja u sve ovo što mi radimo ovdje. Svaki sukob interesa nije korupcija, al je predvorje korupcije, pa prema tome neovisnim radom povjerenstva ćemo osigurati da to predvorje bude što manje i da ne krenemo prema sistemskoj korupciji u kojoj vrijedi pravilo da svatko je potkupljiv, a oni koji nisu potkupljivi samo im nije ponuđena dovoljno visoka cijena. Ako ne želimo da takav stav prevlada u RH dajmo sve od sebe da osiguramo neovisni rad Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo s izlaganjem u ime kluba zastupnika, slijedeći je kolega Davor Vlaović ispred Kluba zastupnika HSS-a i demokrata, izvolite kolega.
Hvala potpredsjedniče HS. Kolegice i kolege, mi iz Kluba HSS-a i demokrata ćemo podržati ovaj prijedlog dopune zakona o Povjerenstvu za sprječavanje sukoba interesa jer prije svega ovo neovisno tijelo bi trebalo bit neovisno, ovo kolektivno tijelo bi trebalo presuditi u svim onim diobama, u onim razmišljanjima građana da li je neki političar, neki dužnosnik radio svoj posao pošteno, da li je javni novac trošio onako kako je proračunom planirano i da li je utrošio u one namjene kako to građani žele putem svojih proračuna i putem svojih predstavnika koje zagovaraju. U ovom predmetu gdje se traži izuzeće, stječe se dojam, obzirom da taj postupak već traje više od 100 dana, da se jednostavno nekome ne sviđa da povjerenstvo donese odluku i da to tijelo po njima očito možda je u nekakvom sukobu interesa, neki od njih odnosno predsjednica povjerenstva i da zbog je najbolje da se ta odluka ne donese dok sad ne prođu predsjednički izbori ili možda i parlamentarni izbori. Zašto to razvlačit, zašto i dalje kod naših sugrađana izazivati sumnju da nam ne funkcionira država, da raste i dalje indeks percepcije korupcije u RH, da je sumnja u pravosuđe jer ima niz predmeta gdje u sličim slučajevima, različitim sudovima, različitim nivoima, donose različite presude i da nismo svi jednaki pred zakonom. Ove dopune zakona idu za tim da se ova pravna nejasnoća riješi, a evo i sama presuda Upravnog suda govori o tome da povjerenstvo i ne može odlučiti o ovom predmetu, nego da mora poslati to na drugostepeni nadležni organ, a to je ili HS ili Upravni sud. I tu onda sve dileme staju. Ovdje je već i praktično izrečeni prijedlozi ili povucite zahtjev za izuzeće ili dopunite ovaj prijedlog koji je oporba uputila u proceduru sa aneksom da ga poboljšate s konačnim ciljem da se čim prije donese rješenje Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa i to bi bilo najpoštenije i na taj način bi pokazali da smo svi čisti koji smo u tom postupku i da nam pravni sustav funkcionira. Dokle god to nije tako sumnje idu, pogotovo izjave koje kažu nećemo više ništa dostaviti, a onda se to plasira lokalnom odnosno nacionalnoj tiskovini, govore u pravcu da se sa najviše razine ignorira Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa, neovisno tijelo koje bi trebalo biti toj istoj Vladi i svima nama alat da ukažemo na nekakve nepravilnosti, pa neka ona nakon, na temelju svih relevantnih podataka donese rješenje. Ovim se onemogućuje rad jer se ne dostavljaju sva dokumentacija, ovim se onemogućuje rad jer ih se priječi u donošenju rješenja, traže se izuzeća i drugim riječima potvrđuje se ono što sam uvodno rekao da se ne želi uopće da se rješenje u konačnici donese, razvlači se, kupuje se vrijeme ne znam za koga i za šta, ali činjenica da u konačnici gubi na rejtingu ukupni sustav, a najviše gubi Vlada jer Vlada mora biti brza, efikasna i sve ono što se propituje od nas oporbe da su negdje napravili propust, bi trebali brzo riješit jer čim se duže razvlači više je prostora za insinuacije, podmetanja kako vi to kažete ili politiziranje. Ne ovo nije čisto politiziranje, ovo je po meni jedan put ka skraćivanju pravne procedure i donošenju bržeg rješenja s ciljem da javnost sazna kako se trošio javni novac, da li je netko bio u sukobu interesa ili nije, ako nije onda se nema čega bojati i treba svu dokumentaciju dostaviti jer da pravni sustav je prema svima jednak onda se ne bi dogodilo da Agrokor dobije od HBOR-a kredit 64 milijuna kuna kad se već znalo da su u problemima, a s druge strane OPG-ovi nisu mogli dobit kredit ili ako su ga dobili onda su ga morali odmah i vratit u potpisanim rokovima u ugovoru, a ovi nisu. Eto, nismo bili svi jednaki i ne dozvolite da onda i kroz ovaj postupak se dokaže da nismo svi jednaki pred institucijama države, a ovime to dokazujete i predlažem da ili prihvatite ovaj prijedlog ili ga izmijenite kvalitetnim amandmanom, pa da dođemo do konačnog rješenja da se čim prije sazna prava istina, a valjda nam je stalo svima do prave istine. Hvala.
Hvala i vama. Time smo završili sa raspravom u ime klubova, slijedi pojedinačna rasprava prvi je kolega Ivan Lovrinović, kolege Lovrinovića nema, sukladno čl. 233. gubi pravo na raspravu. Sljedeći je kolega Miro Bulj, njega također nema. Sukladno članku 233. gubi pravo na raspravu o ovoj točci dnevnog reda. A nakon njih je kolega Maras. Izvolite kolega Maras.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Imamo raspravu o jednoj, po meni vrlo važnoj temi i de facto jedna je od rijetkih institucija koja je ostala neovisna i koja radi svoj posao bez obzira radi li se o ovom ili onom dužnosniku, o ovom ili onom članu stranku, bilo koje ili nezavisnom zastupniku ili nezavisnom načelniku. I radi svoj posao u kontinuitetu. I da ima i malo mudrosti kod kolega iz HDZ-a oni ne bi to potkopavali nego bi pokušali napraviti da funkcionira ta institucija dalje jer to doprinosi svima u RH. Prvenstveno doprinosi onima koji se bave politikom i doprinosi osjećaju građana da ima netko tko će reći kao što je rekao kolega maloprije da postoji institucija koja će reći da je nešto etički ili da nije i da to ljudi vjeruju. Jer kada imamo državu u kojoj suci bježe policiji, u kojima procesi traju desetljećima i onda više-manje očekivano ljudi budu oslobođeni mada su već priznavali kaznena djela u početku istrage ali su onda ti njihovi izuzeti zbog toga što nisu kao bili zakonito prikupljani ali su rekli ljudi o čemu se radilo a sada nakon 10 godina FIMI MEDIA-e budu oslobođeni, ljudi nemaju elementarno povjerenje u institucije u RH da će onaj tko napravi nešto loše biti kažnjen a da će to biti brzo i da će biti kazna pravedna. HDZ nije u stanju podnijeti jednu malu inspekciju onoga što se desilo na putovanju u Finskoj. Pokazati putne naloge da se vidi tko je bio na putu, zbog čega je bio na putu, da li je put opravdan, šta je napisano u putnom nalogu, onim informacijama s kojima bi hrvatski građani trebali biti upoznati pod normalno, znači tu ne treba biti neke posebne procedure. Pravo na pristup informacijama dopušta svaku takvu informaciju da hrvatski građani znaju jer za njihov novac je netko otišao na put. U ovom slučaju državnim službenim avionom gdje su se odvezli kolege iz HDZ-a na stranački skup u Finsku, odnosno na konvenciju Europske pučke stranke i onda organizirali usput onako da se pro forme nešto napravi kao protokolarni susret sa premijerom Finske. I unutra su bili svi i oni koji trebaju biti i oni koji ne trebaju biti. U biti oni koji trebaju biti na skupu Europske pučke stranke ali ti ljudi duboko sam uvjeren nisu imali potrebe posebno prisustvovati nekim bilateralnim sastancima sa finskim dužnosnicima. I onda imamo dva putna naloga, jedan putni nalog koji je ispisala Vlada. Bay the way s obzirom da je bez isplate putni nalog može biti napisan bilo kada. Tko nama garantira da je taj putni nalog uopće ispisan u tom trenutku kada je delegacija išla na put i drugi putni nalog koji je potkrijepljen i dnevnicama ispisan u HDZ-u. E sad se pita, postavlja pitanje, zbog čega premijer ukoliko ide na put službeni uzima dnevnice iz stranačke blagajne a ne dnevnice na koje ima pravo kao predsjednik Vlade RH. Možda zbog toga što tad putnog naloga uopće nije ni bilo. Možda je putni nalog kasnije napisan, tko zna kada i tko to nama može garantirati. I umjesto da otkloni sve informacije i sve sumnje sa tog slučaja premijer se inati i šalje poruku hrvatskim građanima da neće poštivati hrvatske zakone i da neće poštivati instituciju Povjerenstva za sukob interesa. Jedino, ja ću vam sad reći i nešto šta sam duboko uvjeren, jedina institucija u RH koja neovisno radi od vlasti jer na svim mogućim ostalim poljima Vlada HDZ-a, odnosno vlast ima utjecaj direktno ili indirektno i preko sudova i preko vidimo kako je prošla situacija sa Ustavnim sudom, gdje Ustavni sud tumači ne jednoglasno nego podijeljenim glasovima da se nije trebala sazvati sjednica Hrvatskog sabora u roku od 30 dana ono što piše u Ustavu na način kako je to protumačio HDZ odnosno predsjednik Hrvatskog sabora Jandroković i premijer Andrej Plenković. I sada se pojavljuje jedna institucija koja se odupire, ja bih rekao pritiscima HDZ-a i nju treba izignorirati i ... [[Govornik se ne razumije.]] I upravo zbog toga se svi ovdje trebamo pobuniti protiv toga i omogućiti ljudima da rade. Gospođa Novaković je, ja se tu pridružujem ovoj konstataciji koju je rekao kolega Bauk, ni ja nisam glasao za nju ali sam joj već prije pola godine rekao da sam znao na koji način će se povjerenstvo postaviti jednako prema svima da bi dignuo, odnosno zaokružio je 2x da sam mogao na isti papirić. Znači sa te strane gospođa Novaković je napravila nevjerojatan posao i treba joj dati punu podršku. A HDZ želi to povjerenstvo ugasiti i gospođu Novaković maknuti sa svoga puta netransparentnosti i korupcije. Sa svog puta netransparentnosti i korupcije. Ja bih volio da premijer Plenković onako radi Hrvatske i hrvatskih građana pokaže malo respekta i povjerenja i poštovanja prema povjerenstvu, prema Hrvatskom saboru. Pa meni je čudno, evo tu je paradoks, gospodin Borić i gospodin Đakić su glasali za gospođu Novaković a ja nisam a sada ju ja branim, a oni joj ne daju da rade. Pa kako je to moguće? Kako je moguće da oni koji su je izabrali, ne znam prije dvije godine ili nešto manje od toga, joj ne daju da radi, a ja koji nisam glasao za nju je branim da radi svoj posao jer vidim da se žena trudi i da se to cijelo povjerenstvo trudi. I da samo postoji jedna osoba u povjerenstvu na koju HDZ može izvršiti pritisak na kojoj očito i kontinuirano rade pritisak jer ta osoba se izuzela kod ovog zadnjeg slučaj iz glasanja i na taj način nažalost stvari funkcioniraju. Bilo bi dobro gospodo da podržite ovaj zakon, da odblokiramo tu situaciju i da vratimo povjerenje i u Hrvatski sabor, da građani vide da štitimo odluke koje smo sami donijeli. Pa mi smo donijeli i mi smo dali povjerenje tom povjerenstvu. Hoćete li gospodo iz HDZ-a glasati za izvješće povjerenstva ili ćete im pokazati da nisu radili dobro i tražiti da se maknu zbog toga što su se postavili čvrsto i kod gospođe Dalić i kog gospodina Marića i kod gospodina Plenkovića i kod čitavog niza drugih slučajeva? I drago mi je na kraju, mogu to ovako reći da sam siguran da će gospođa Novaković nastaviti raditi svoj posao, ukoliko HDZ to bude opstruirao narednih godinu dana uvjeren sam nakon sljedećih izbora, zbog toga što takvo povjerenstvo treba RH. I možda ću reći još malo jaču ocjenu, možda će to netko shvatiti krivo, ali govorim kao hrvatski građanin. Ponosan sam na to kako radi neovisno povjerenstvo gospođe Novaković, baš sam ponosan da postoji netko u Hrvatskoj koji će HDZ-u reći ne, ne možeš me pritiskati od institucija naravno ovih koji se imenuju. Nažalost, nema takvih puno da postoji takva institucija koja će HDZ-u reći ne i ne možeš raditi sve kao da ti je ćaćino nego je to nešto šta je od svih građana RH, izvoliš podnijeti račune za posao koji obavljaš. Umjesto da takve ljude nagradimo, vidim da iz HDZ-a takvi ljudi ne odgovaraju, ali im odgovaraju njihovi kolege koji su zbog korupcije morali otići sa svojih funkcija i tu ih zdušno u Hrvatskom saboru brane kao da su napravili dobre stvari, a ne da su morali zbog tih stvari dati ostavku. Hvala vam lijepo.
Na vaše izlaganje imamo dvije replike. Prvi je kolega Jovanović. Izvolite.
Hvala. Kolega Maras govorili ste o važnosti povjerenja građana u institucije u borbi protiv korupcije, dakle bez građana koji će prijaviti u dobroj vjeri korupciju, nema borbe protiv korupcije. A istovremeno ne znam da li znate, mi smo ovdje u Sabor donijeli zakon, Zakon o zaštiti zviždača i povjerili smo im vrlo važnu funkciju pučkoj pravobraniteljici koja je također pod pritiskom HDZ-a osnuje se institucija povjerenika za pravo na pristup informacijama u slučaju pritužbi zviždača. Da li znate koliko je novaca osigurano za rad povjerenika? Osigurana je nula kuna. Dakle, to je još jedan dokaz u kojoj mjeri HDZ iskreno pristupa u borbi za korupciju.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa. Moram priznati da evo sada kada je kolega Jovanović spomenuo pučku pravobraniteljicu da moram i nju istaknuti kao nekoga za kog bi rekao, ne samo u ovoj situaciji nego u mnogim situacijama na devijacije u našem društvu reagira pravovremeno i odlijeva također pritiscima onih koje nekoliko puta nisu već iskazali povjerenje u Hrvatskom saboru. Tako da evo malo mi je žao što je se nisam sjetio u svojoj raspravi. Ona je također svijetao primjer osobe koja svoju dužnost obavlja na način da ne podliježe političkim pritiscima i sitnim strastima koje nažalost se obično potpiruju kada HDZ dođe na vlast u RH.
Posljednja replika na vaše izlaganje, kolega Saša Đujić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Maras vi ste u svojoj raspravi spomenuli jednog hrvatskog suca koji je proteklih dana, objavljeno je, vozio prebrzo i onda bježao policiji, isto tako ste spomenuli procese u Fimi media-i kako su tamo optuženici priznavali djela pa su kasnije oslobađani, pa ja želim i tu povući jednu paralelu. Dakle taj sudac je danas u medijima izjavio da ga je policijski presretač poticao na brzu vožnju i da je zbog toga on brzo vozio jer je bio potican. A možda su i neki optuženici u Fimi media-i bili poticani da uzmu novce pa nisu krivi nego bi trebao valjda biti onaj tko ih je poticao. Dakle, puno je tu nelogičnosti, puno je tu šumova i to je sve ono što šalje lošu sliku građanima i zbog građani uopće gube povjerenje u institucije naše zemlje.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa. Apsolutno je to skandal i nevjerojatno je da jedan sudac to može reći, a isto tako je nevjerojatno da se ne odaziva pozivima sudu. On bi trebao biti kao primjer, ukoliko te država, sud zove moraš se odazvati bez obzira na sve. Tako da to je jedna situacija koja je moguće u RH. I nevjerojatno mi je da pravosudne vlasti još nisu reagirali sa nekom osudom, izjavom itd., ne mislim na pojedinačne izjave određenih sudaca nego baš na pravosudnu vlast u RH odnosno DSV. A sa druge strane što se tiče Fimi media-e, pa to je paradoks sam po sebi. Znači osoba koja je priznala među prvima da se pohvalila bivšem premijeru Sanaderu da je izvukla novce iz jednog ministarstva i dala takav iskaz je oslobođena prije nekoliko mjeseci ili mjesec dana i taj njegov iskaz nije uopće uziman u obzir na sudu jer kao nije bio prikupljen na zakonit način. To je nešto što HDZ …
Hvala kolega Maras.
Dobro. Vodite molim vas računa o dinamici rečenice, pet sekundi neće …
Hvala. Vodio sam računa o dinamici rečenice. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, kolega Saša Đujić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo danas je pred nama jedna vrlo važna tema i ja ću je započeti sa dva citata premijera Plenkovića. Jedan je došao sam mijenjati HDZ da bi mogao mijenjati Hrvatsku. Na kraju se dogodilo da je HDZ promijenio njega. A drugi je, nikome neću dozvoliti da meni i HDZ-u lijepi etiketu korupcije. I uistinu nitko je HDZ-u i njemu ne lijepi, lijepe si ju oni sami svojim djelima a pogotovo on. Na njegu žalost šta se dešava cijelo vrijeme njegove Vlade, kakvu poruku šalje. Dakle u trenutku dok izgovara ovu drugu rečenicu da nikome neće dozvoliti da njemu i njegovoj Vladi netko lijepi etiketu korupcije ima priliku to sam odlijepiti od sebe i od svoje Vlade. U trenutku dok 4 ministra u njegovoj Vladi padaju zbog sumnji na sukob interesa, zbog sumnji na korupciju, on u ovom Visokom domu kada izlazi pred zastupnice umjesto da kaže da nažalost 4 kolege su pod sumnjom, ne krivi, nisu krivi, ne znamo dal' su krivi nego su pod sumnjom i to remeti rad Vlade i nanosi strašan teret mojoj Vladi i HDZ-u i zbog toga oni više ne mogu biti ministri u mojoj Vladi jer ja nikome neću dozvoliti da mi lijepi etiketu korupcije, meni, mojoj Vladi i HDZ-u on radi suprotno. On nama ovdje hvali njihova velebna djela i kako su to uspješni ministri i kako su napravili čuda i gle onda ih s druge strane smjenjuje. A zašto ste ih smijenili ako su bili super? Zbog čega? To je ono što je nejasno. Dakle premijer Plenković je na tom primjeru imao mogućnost odlijepiti etiketu korupcije i sukoba interesa od sebe i od svoje Vlade da je samo jasno rekao, da ne želim da mi ti ljudi budu teret. Ne ulazeći u to jesu li krivi ili nisu. Onda s druge strane, dešava se da nakon smjene ta četiri ministra u ekspresnom razdoblju ministar Kuščević, skida mu se imunitet, znači nije se čekalo ni nastavak zasjedanja Hrvatskoga sabora nego mu je Mandatno-imunitetno povjerenstvo ekspresno skinulo imunitet jer je Državno odvjetništvo diglo protiv njega sumnje i krenulo u nekakve istražne radnje. I šta onda HDZ radi, umjesto da odlijepi tu etiketu sumnje u korupciju i zlodjela kolege Kuščevića koja se stavljaju njemu i HDZ-u na teret oni njega pokušavaju imenovati u Odbor za zakono9davstvo. Pa to je super poruka hrvatskoj javnosti. Top je poruka koju šalje premijer da mu nitko neće lijepiti etiketu korupcije. Evo tako što imenuje, pokušava imenovati kolegu Kuščevića u Odbor za zakonodavstvo. To su sve poruke koje ova Vlada i HDZ šalju hrvatskoj javnosti kako gledaju na to pitanje. Isto tako imamo sad ovu situaciju oko povjerenstva na koje se od početka radi neviđeni pritisak. Dakle, vratimo se opet nazad i na ministra Kuščevića koji je prije ove svoje eskapade sa zemljištima svaki dan u javnosti radio pritisak na Povjerenstvo za utvrđivanje sukoba interesa prijeteći im promjenama zakona u kojima će ih razvlastiti, u koje ih protuzakonito nije ni uključio jer u zakonu stoji da povjerenstvo mora biti uključeno u donošenje novog zakona. Održali su jedan sastanak i onda se godinu dana više nisu sastajali. I to je cijelo vrijeme pritisak na rad povjerenstva. Pa pritisak je i ovo što se dešava ovih zadnjih 100 dana, dakle da HDZ odbija dati dokumentaciju, da premijer Plenković traži izuzeće gospođe Novaković što ima pravo ali onda kroz svoje stranačke kolege, kroz tijela ovog Visokog doma i ostale instrumente blokira donošenje odluke uopće da se odluči o tome, o njezinom izuzeću. I to je zbog čega mi predlažemo, predlažemo ovaj zakon, da se razriješi taj gordijski čvor koji je nastao koji je u interesu HDZ-a jer ne žele da se o tome uopće priča, ne žele da se o tome uopće odlučuje. To zahtjev za izuzećem je krenuo od gospođe Dalić, pa nismo mi svi zaboravili kako je i ta gospođa otišla iz Vlade. Dakle ona je također od premijera Plenkovića ishvaljena kako je napravila ogromna čudesa, ogroman uspjeh, ali evo otišla je. A zašto je otišla ako je dobra? Zašto je otišla ako je dobra? Nismo zaboravili kako je jedna skupina u ovom društvu pisala zakon koji pod sumnjivim okolnostima, trebali su nam mjeseci da uopće saznamo tko je pisao zakon lex Agrokor i onda su na temelju zakona kojeg su pisali izvukli pola milijarde kuna iz Agrokora za konzultantske usluge i nakon toga je gospođa Dalić otišla iz Vlade ali je super radila, dobro je radila po riječima premijera ali mora otići. To su sve neki primjeri na kojima je premijer Plenković mogao poslati javnosti poruku za ono što je govorio, djelima, dakle ne riječima, djelima, neću dozvoliti nikome da mi lijepi etiketu korupcije. Ali s druge strane upravo suprotno. Još jednom ću reći, meni je nepojmljivo da HDZ ne želi dati račune u slučaju Helsinki, da ne želi dati račune povjerenstvu, da opstruira odlučivanje a onda ti putni nalozi izađu u novinama. Tko ih je dao u medije? Dakle HDZ više drži do medija i nekakvim polukanalima kroz Večernji list plasira te naloge van ali ih ne želi dati povjerenstvu. S druge strane premijer posljednjih dana stalno, evo danas slušamo kolegu Bačića koji ovdje govori da vjeruje u neovisno povjerenstvo, dao ni trebaju neovisno odlučivati a prremijer s druge strane stalno šalje poruku da su motivi povjerenstva politički i da želi sa svojim radom politički destabilizirati HDZ i njegovu Vladu. Pa kakve su to poruke. Ali s druge strane je točno ovo što gospodin Maras govori da je povjerenstvo očito ostalo zadnje neovisno tijelo u ovoj zemlji i da zato ne paše HDZ-u jer ne svira kako, ne pleše kako oni sviraju ili ne pjeva kako bi oni htjeli. Dakle to su sve stvari koje nisu dobre, koje šalju lošu sliku i koje stvaraju nepovjerenje u premijera Plenkovića i njegovu Vladu i rade upravo suprotnu sliku o njemu od onoga šta bi on želio barem deklarativno kako govori i mi želimo u SDP-u da se ovaj problem riješi. Mi smo kroz Odbor za Ustav i politički sustav već u nekoliko navrata u ovih 100 dana predlagali određena rješenja kako mi vidimo da se ovo razriješi, nažalost nismo uvaženi i zbog toga je došlo do prijedloga ovog zakona i sada već četvrti put premijer Plenković i HDZ imaju priliku javnosti poslati poruku da ne žele da im netko lijepi etiketu korupciju i mogu prihvatiti ovaj zakon, dakle mogu prihvatiti ovaj naš prijedlog, mogu krenuti ka razrješavanju ove situacije koju imamo oko premijera Plenkovića i Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa, mogu dostaviti dokumentaciju povjerenstvu i mogu početi u javnosti raditi na rješavanju toga i prihvatiti ovaj zakon i onda se može reći da premijer Plenković nikome ne dozvoljava da mu lijepi etiketu korupcije, u suprotnom nažalost ova Vlada će biti upamćena kao najkorumpiranija Vlada u hrvatskoj povijesti. Hvala lijepo.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo 4 replike, prva je kolegica Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đujiću, mogao je premijer Plenković na aktualnom prijepodnevu poslati vrlo jasnu poruku da u njegovoj Vladi nema mjesta ne samo korupciji, nego niti sumnji na istu, međutim nije. On je posegnuo za oružjem u kojemu je opoziciju optužio da stvara nekakav okvirčić kojim se želi aludirati da je njegova Vlada puna sukoba interesa i korupcije pri tome ne vidjevši da je on taj koji ne stvara samo okvirčić, nego i plete goblenčić zajedno sa svojim ministrima i samim time postaje suučesnik u ovom koruptivnom karakteru čak i ove HDZ-ove Vlade iako smo mislili da su ta vremena debelo, debelo iza nas, koja su dobila nažalost evo i krunu u nekim sudskim postupcima, međutim nažalost čini se da se povijest u ovom slučaju ponavlja.
Hvala. Izvolite odgovor.
Točno ste rekli, mogao je premijer Plenković poslati poruku, može poslati poruku i sutra, ali evo recimo ja danas čitam u jednim novinama da upravo gđu. Gabrijelu Žalac koja je zbog afere Mercedes morala otići iz Vlade, sada premijer Plenković planira poslati na novu funkciju u Brisel na plaću od 15.000,00 EUR-a, ja ne znam da li je to točno, ali vidjet ćemo. Ali ako to ide u tom pravcu, to je još jedna poruka koju premijer Plenković šalje o ajmo reć lupežima u svojim redovima. Dakle, gospođa je razriješena, nije znala otkud joj Mercedes, onda je cijelo ovo ljeto se s Mercedosom vozala po obali, valjda misli ako je smijenjena više, Mercedes se sad može pokazivat i za nagradu evo ode u Brisel na 15.000,00 EUR-a, to je to, to su poruke koje se šalju. Dakle, svaki dan premijer Plenković ima priliku poslati neku poruku, a vidjet ćemo kakvi će bit na kraju.
Hvala. Kolega Maras, izvolite.
Kolega Đujiću, u vašoj raspravi se opravdano čudite ponašanju HDZ-a odnosno premijera Plenkovića iz službenog puta u Finsku za koje nije htio pokazati račune. Evo ja idem u nedjelju u Finsku i pokazat ću putni nalog ovdje, evo može ga dobit na uvid i g. Đakić i g. Borić i g. Stričak, znači svi ga možete dobiti HDZ-ovci ovdje koji ste prisutni ako treba na uvid i ja ne vidim u čemu je problem, zbog čega premijer Plenković i ostali ministri to nisu htjeli to pokazati. Znači, daj ajmo malo podignuti te standarde koji su nažalost, nažalost zbog ponašanja onih u HDZ-u dovedeni na najniže moguće grane. Znači, ovako nije bilo niti u '90.-tima, više transparentnosti i manje korupcije je bilo u '90.-tima. Hvala lijepo.
Hvala. Izvolite kolega odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa da kolega Maras, ni ja ne vidim di je problem ako je sve čisto, u čemu je problem? Pa ima pravo premijer koristit službeni zrakoplov, to je sve potpisano, može otići i na stranački skup ako se taj dan dešava i neki službeni put. Isto tako ako idu dužnosnici HDZ-a s njim, avion tako i tako leti, ja isto ne vidim di je problem da idu ako se to jasno i čisto kaže i ako se to najavi. Ali ovo izbjegavanje, nije ovo prvi slučaj, sjetimo se mi i predsjedničinog puta u Ameriku gdje je to kasnije proglašeno državnom tajnom, pa nisu dani podaci povjerenstvu jer je to državna tajna pa nisu uopće vodili postupak tamo, ono slikanje ispred ograde bijele kuće itd., tako da nije to prvi slučaj, ali to nije dobro i te stvari treba propisat zakonom i zato mi to i predlažemo.
Kolega Jovanović, izvolite replika.
Hvala lijepo. Kolega Đujić, govorili ste opet o putnim nalozima i Helsinkiju. Što mislite kako će se osjećat najviše pozicionirana dužnosnica u Vijeću Europe koja će morati vjerojatno jedan od prvih zadataka koji će dobiti, razmatranje pritužbi iz RH Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa, koji će se Greku, tijelu Vijeća Europe požaliti na pritisak kojim je izloženo zbog pokušaja da dođe do istine i utvrđivanja činjeničnih podataka koji se tiču ovog puta u Finsku.
Izvolite odgovor na repliku.
Pa ja vjerujem da će se osjećat sramotno i posramljeno zato što je tako, čini mi se evo kao takva osoba i mislim da sigurno neće doprinijeti startu njezinog rada u tom novom tijelu takva jedna činjenica da će o tome morat odlučivat.
Kolega Stričak izvolite.
Hvala. Kolega Đujiću, govorili ste o visokim moralnim kvalitetama i vrlinama SDP-a, a kad već govorimo o tim moralnim vertikalama SDP-a sa sjevera RH, pa evo samo ću navesti 3 primjera, 3 županije, 3 SDP-ova zastupnika ujedno i načelnika. SDP-ov zastupnik i načelnik osuđen na 10. mjeseci zatvorske kazne, uvjet 2.g., zbog kaznenog dijela protiv službene dužnosti. Bivši SDP-ov aktualni gradonačelnik osuđen zbog zlouporabe položaja pet mjeseci uvjeta, bivša zastupnica gradonačelnica osuđena na osam mjeseci uvjetno zbog kaznenog djela krivotvorenja službene isprave, tri najviša rangirana dužnosnika SDP-a rang saborskog zastupnika, tri županije i to su te moralne vertikale o kojim pričate jel da? Hvala.
Hvala. Izvolite.
Poštovani kolega, ja nisam govorio o moralnim vertikalama SDP-a nego o moralnim vertikalama HDZ-a, a vi ste sami rekli bivši, bivši, bivši, e to je razlika. Kod nas su bivši, a kod vas je Kuščević član Odbora za zakonodavstvo, e to je razlika kolega. Gospođu Lovrić ovdje spominje kolega Borić često, bivša SDP-ovka izbačena van, bivša. Dakle to je razlika, djelima se pokazuje. Ja opet apeliram ovdje, podržite zakon. Premijer Plenković djelima može pokazati da ne želi da mu se lijepe te etikete, o tome ja govorim, o porukama koje on šalje. Dakle, ovaj petak nema glasovanja, ima drugi tjedan, kolega Kuščević će biti izabran u Odbor za zakonodavstvo, to je poruka, on je aktualan, on je tu, sjedi ja mislim kraj vas baš, kraj vas sjedi. Nadam se samo da neće sliku od dede donest da vam to ne remeti kadar. Hvala.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, sljedeća je kolegica Sabina Glasovac. Kolegice Glasovac, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. SDP predlaže ovim zakonom svega tri članka, između ostalog kaže „Predsjednik i članovi povjerenstva moraju se izuzeti od postupanja u pojedinom predmetu ako su: 1. S dužnosnikom srodnik po krvi u ravnoj liniji, a u pomoćnoj liniji do 4. stupnja zaključno, bračni drug ili srodnik po tazbini do 2. stupnja zaključno i po prestanku braka. 2. Moraju se izuzeti od postupanja u pojedinom predmetu, predsjednik i članovi povjerenstva, ako su s dužnosnikom u odnosu skrbnika, posvojitelja ili posvojenika, ako su s dužnosnikom u bliskom osobnom odnosu, ako su s dužnosnikom u gospodarskom ili drugom poslovnom odnosu, ako postoje drugi razlozi koji bi mogli dovesti u pitanje nepristranost u odlučivanju predsjednika ili članova povjerenstva u pojedinom predmetu. Svaka osoba koja sudjeluje u postupku dužna je bez odgode obavijestiti povjerenstvo o postojanju razloga za izuzeće predsjednika ili članova povjerenstva. Ukoliko se predsjednik ili članovi povjerenstva sami ne izuzmu od postupanja u pojedinom predmetu, zahtjev za izuzeće predsjednika ili članova povjerenstva će se bez odgode dostaviti Visokom upravnom sudu RH na odlučivanje. O izuzeću predsjednika ili članova povjerenstva Visoki upravni sud RH odlučuje u vijeću od tri suca u roku od osam dana od dana primitka potpunog zahtjeva za izuzeće predsjednika ili članova povjerenstva.“ Što vama u HDZ-u smeta točno u ovom prijedlogu zakona gdje su pobrojani razlozi u kojem se predsjednik i članovi povjerenstva moraju izuzeti od postupanja u pojedinom predmetu? Ja ne vidim razlog da nekog to smeta, da se jasno propišu kriteriji u kojima se i članovi povjerenstva koji odlučuju o sukobu interesa, potencijalnom sukobu interesa ili nekakvim neadekvatnim ponašanjima svakog od nas koji smo državni dužnosnici, ako odlučuju, prosuđuju, daju mišljenja, donose odluke, provode postupke o našim sudbinama, što imate protiv toga da se jasno propišu zakoni u kojima bi oni eventualno mogli doć u sukob interesa i ako se nađe u takvoj situaciji kako ćemo razriješiti taj gordijski čvor? Ja ne vidim nijedan razlog niti sam čula u ime kluba HDZ-a da ste rekli što vama ne valja u ovome zakonu. Samo što ste slagali i rekli da je potpuno jasno da to već piše da o izuzeću člana, pojedinog člana povjerenstva ili predsjednika povjerenstva piše da o izuzeću odlučuje samo povjerenstvo, a mi bi to sada gurali Visokom upravom sudu. To je laž. Evo vam znate vi lijepo čitati i znate da ste obmanuli javnost, Zakon o sprečavanju sukoba interesa o tome ne govori, o tome ne govori, ne piše. Tko odlučuje o tome jeli predsjednik u ovom slučaju predsjednica ili članovi povjerenstva jesu li u potencijalnom sukobu interesa i tko odlučuje o njihovom izuzeću, to nigdje ne piše. A s obzirom da to nigdje ne piše pa jedni tumače da o tome treba odlučiti povjerenstvo, a drugi kažu možda ne povjerenstvo nego možda to treba slati na neku višu instancu. Mi smo već gotovo nekoliko mjeseci u pat poziciji jer je gospodin Plenković tražio u slučaju Martine Dalić da se gospođa predsjednica povjerenstva izuzme baš u tom slučaju zbog toga jer je prije radila za komoru i bila kao u nekakvim poslovnim odnosima sa subjektom o kome se u ovom slučaju odlučivalo, znamo da se radilo o Agrokoru. I vama odgovara, očitova vama odgovara to tapkanje u mraku i da ne izađemo nikada iz te dvojbe. Zašto? Zato jer se želite riješiti gospođe predsjednice Povjerenstva za odlučivanje o sukoba interesa i čekate ju. Kako ju čekate? Čekate ju da napravi korak. Ako se izuzme odlukom povjerenstva to nigdje ne piše, u crvenom je, ako je odluči izuzeti netko drugi odnosno ona posegne za time, opet je u crvenom i sama sebi zapravo kopa jamu što god ta žena napravila. Ona je rekla, ja smatram da se ne trebam izuzeti i da nisam u nikakvom sukobu interesa, a vi odlučite. A tko su sad ti vi? Pa mi želimo napisati u ovom zakonu da je to tijelo Visoki upravni sud. Možda je to kriva instanca, možemo o tome danas ovdje raspravljati, ali dajte onda recite tko to treba biti. Kolega Bačić ako sam dobro shvatila kaže, trebamo imati povjerenje u Povjerenstvo o odlučivanju o sukobu interesa i oni trebaju odlučivati o tome jeli gospođa Novaković u ovom slučaju u sukobu interesa. Pa dajte onda to u zakon napišite, ako nećete već dati amandman na naš prijedlog zakona, evo sutra imate točku 61 zakon kojim se usklađujemo s novim Zakonom o sustavu državne uprave jedna od tih točaka sutra je prijedlog Vlade, isto izmjena, odnosno dopuna Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Ako vam je ispod časti da intervenirate amandmanom u naš zakon i da popravite naš zakon evo sutra imate priliku za popravni ispit i sutra predložite amandman i mi ćemo zaista ozbiljno razmisliti o tome da čak podržimo taj amandman. Zašto? Jer bilo kakvo rješenje je bolje od nikakvog rješenja, bolje od ove pat pozicije gdje se blokira rad po jednom predmetu, gdje je već ministrica odavno zapravo, odavno zapravo otišla. Ako nećete vi ... [[Govornik se ne razumije.]] , evo kolega Batinić je na istom tom tragu, on tu kaže da to piše u nekakvom pravilniku, ne piše to u pravilniku. U pravilniku piše samo da se osoba može izuzeti. Ali ako ona se ne želi izuzeti opet ne piše tko treba odlučiti o njenom izuzeću. Ako nećete vi, neka kolega Batinić evo kao vaš koalicijski partner to, napiše taj amandman ili na naš zakon ili na zakon koji je sutra ovdje na saborskoj sjednici i možemo se i oko toga dogovoriti. Kažem bilo kakvo rješenje da u zakon unesemo, da definiramo tko je taj tko odlučuje, u ovom slučaju o otklanjanju, blokade rada povjerenstva po pojedinom predmetu ili bar o usporavanju rada povjerenstva je bolji nego ovakva pat pozicija. Ali vi to nećete napraviti zato jer vi licemjerno samo ovdje govorite da ste za borbu protiv korupcije i da ste za svako rješenje koje doprinosi boljem radu povjerenstva i svih neovisnih institucija. Ovo povjerenstvo je stalno neovisno i samostalno državno tijelo bilo, bilo, do kada? Dok niste došli na vlast. Ali nemate vi problem samo s ovim povjerenstvom gdje ste svoju političku šapicu stavili na to povjerenstvo, gdje vam smeta neovisnost institucija jer vi ste naučili vladati a Vlada znači moć. To je ono što Plenković kad kaže neću vam dati papire, nacrtao sam vam sve, to znači država to sam ja. Da, postoje zakoni u ovoj državi ali postoji nešto što je iznad zakona, to sam ja Luj, država to sam ja. Nemate vi problem samo s gospođom Natašom Novaković, imali ste vi problem i sa gospođom Dalijom Orešković koja je morala raditi po slučaju Tomislava Karamarka, znamo kako je to završilo. Imali ste vi problem i sa pravobraniteljicom za djecu Ivanu Milas Klarić koju ste ovdje brutalno smijenili prije isteka mandata. Imali ste vi i imate još uvijek problem sa pučkom pravobraniteljicom samo što nju ne možete odbijanjem izvješća smijeniti baš tako lako. Imate vi problem sa neovisnošću institucija i tu je krucijalni problem, tu je krucijalni problem. Od neovisnih institucija kao što su pravobranitelji tražite ono da ne ukazuju na probleme nego da se valjda vode s onim što vidim ne vidim, što čujem ne čujem a ako ipak moram vidjeti i čuti onda bar najmanje što mogu da bi se dodvorio vlasti je o tome, o tome ne pričati. Ne valja vam posao, ne valja vam posao zato jer na ovakav način urušavanjem, političkom pritiskom na neovisnost institucija trajno urušavamo društvo, demokraciju ali to je, sad zvuči već pomalo kao floskula a zapravo je tužna činjenica da smo u 21. stoljeću a da mi i dalje vodimo neke rasprave koje smo vodili prije 10 godina kada smo osnivali pojedina tijela institucije ustanovljavali i da je situacija u nekim područjima još godina nego li je bila prije 5 ili 7 godina. Apeliram na vas još jednom, na zdrav razum, dajte malo izađite iz svojih stranačkih, uskih okvira, parcijalnih političkih interesa. I dajte barem jednom napravimo nešto u zajedničkom interesu, u interesu neovisnosti institucija. Gospodin Bačić neku večer isto kada smo bili u jednoj emisiji u Otvorenom je rekao da je HDZ za borbu protiv korupcije a da je sprječavanje sukoba interesa jedan od tih koraka. Dobro, on je to rekao a sada imate priliku pokazati na djelu je li to što je on rekao i što govorite svaki dan zaista i mislite. Hvala lijepo.
4 replike. Prvi je kolega Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac vi se pitate što HDZ-u smeta u ovom našem prijedlogu. Smeta im povjerenstvo. Povjerenstvo njima smeta. Dakle još je sada već bivši ministar Kuščević dok je bio ministar najavljivao promjene zakona koje bi trebale potpuno razvlastiti povjerenstvo. I njima ne paše ni jedno rješenje koje bi dovelo do poboljšanja i efikasnosti rada povjerenstva. Ne paše im, to im smeta i zbog toga neće podržati ovaj naš prijedlog, zbog toga. I dobro ste primijetili dakle sve je deklarativna narav. Dakle oni stalno govore da mi smo za to, mi to podržavamo, to tako treba ali onda u praksi sve kontra, sve kontra i sve naopako.
Odgovor, izvolite.
Dobro ste zamijetili, baš sam danas čitala izvješće o radu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa za 2018. godinu koja će se vrlo brzo naći na saborskim klupama, odnosno već je na dnevnom redu samo je pitanje koji dan ćemo o njemu raspravljati i po prvi put, mislim a sva ta izvješća su do sad dobivala suglasnost svih zastupnika ovdje i bila su vrlo iscrpna i kvalitetna i tako, ali po prvi put mi na jedno pa sigurno 7 ili 10 stranica imamo taksativno napisano, to obuhvaća i bivšu i sadašnju predsjednicu, te muke po donošenju zakona novoga o sprječavanju sukoba interesa gdje zapravo su sa gospodinom Kuščevićem ratovali i pokušavali doprinijeti o tome da u skladu sa Strategijom o suzbijanju korupcije do 2020. uskladimo novi zakon, da ga unaprijedimo, da on bude još bolji a kako su zapravo nailazili na prepreke, barijere i zidove. Pa to je zaista tragično. Evo, taj ministar više ni nije ministar, ah, zbog čega pitam se ali zakon nažalost, na sreću nije donesen tako kako su oni zamislili.
Hvala Vam. Sljedeći je kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Glasovac, ovaj slučaj me Finske podsjetio na jedan sličan slučaj možda ne materijalno isto težak i možda posljedice i način ponašanja tadašnjeg premijera nisu bili isti ali stav i odnos prema instituciji, prema Hrvatskom saboru, prema hrvatskim građanima je isti. Radi se o tome kada je bivši premijer HDZ-a Sanader odbio pokazati satove, isto tako, tražilo ga je povjerenstvo da pokaže satove, da kaže koliko vrijede, koliko ih ima, on je to odbio, nije htio uopće ni komunicirati, još je i zamjerio ljudima u povjerenstvu naravno kasnije u političkim odnosima koji su unutra sudjelovali pri tome je tu bio najistaknutiji sadašnji ustavni sudac Josip Leko. Slična situacija kao sada sa Finskom.
Hvala. Odgovor izvolite.
Da, to je ono princip je isti sve ostalo su nijanse, ponovno, ali gledajte konstantno se optužuje gospođu Novaković od nekih pripadnika vladajuće većine da ona izlazi u medije, da od toga radi medijski slučaj isto kao što se nas optuživalo da lijepimo te etikete korupcije. Međutim, zapravo premijer Plenković je taj koji od nje radi pa ako hoćete već sad i zvijezdu što on kaže. Jer ta stvar se ne bi uopće povlačila po medijima, niti bi se o tome pisalo, nit bi se o tome pričalo da je čovjek u tišini, kao i milion dužnosnika ovdje što dobiju zahtjev za dostavom neke dokumentacije, predao dokumentaciju, povjerenstvo o tome ovaj o tome donijelo nekakvu ovakvu ili onakvu odluku i stvar riješena. To uopće nije trebao biti medijski slučaj, medijska senzacija. Zapravo oni su napravili to medijskom senzacijom. A zašto ne žele dati te dokumente? Ja želim vjerovati da je to više sila i prikazivanje moći nego da se tu nešto krije što ne bi trebalo biti.
Dobro, hvala. Kolega Vučetić, izvolite.
Poštovana kolegice spomenuli ste jedan ključan pojam, a to je pojam političke moći. Međutim ta politička moć se može definirati na različite načine, a najprimitivniji je Hopsov, a već sam jedanput rekao da Hops kao da se nastanio trajno u RH, a to je da se moć poima kao sadašnja sredstva za ostvarivanje nekog budućeg vidljivog dobra. Zanimljivo je da kad se radi o parlamentarnoj demokraciji nezgodno je što su sadašnja sredstva se pojavljuju u vidu saborskih zastupnika. Da i kad iskoristite, instrumentalizirate saborske zastupnike da bi ostvarili nekakvo svoje materijalno dobro onda to govori o vašem poimanju politike i javnosti onoga što je javno dobro. Slažem se s vama i s ovim da ste rekli da je ovaj iščezli subjekt jer ne znamo tko je taj tko bi trebao odlučiti, ali tome nekako podsjeća na onu raspravu o Istambulskoj konvenciji kad je rodna ideologija mnoge pretvorila u stručnjake za nevidljiva bića i sad imamo stručnjake za iščezli subjekt.
Odgovor izvolite.
Točno kolega, jadno je to društvo u kome sve ima svoju cijenu, a ništa vrijednost, čak i ljudi, saborski zastupnici kada imaju cijenu, kad se svemu zna cijena, a ničemu, ničemu ovaj zapravo vrijednost i najgore je kada političari na vlasti u poziciji moći uđu u taj jedan psihijatri bi rekli omnipotentni delirij, kada misle da su svemogući, da ništa to, nema toga što im može stati na kraj, da je njihovo vrijeme bezgranično, da je njihova moć nešto što će trajati, trajati vječno. Rijetki su cijepljeni od toga, a nažalost kroz bližu povijest imamo brojne ne samo političare nego i neke ugledne svojevremeno gospodarstvenike koji nisu odoljeli ovaj to, ja ću to tako reći, zovu moći i nose na neki način tu dijagnozu.
Hvala. Kolega Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac ono što je bilo važno u vašoj raspravi vi ste pokušali još jednom ukazati da naš prijedlog nema nikakvo stranačko obilježje. Dakle, naš prijedlog samo pokušava doći do situacije u kojoj na Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa neće biti izvršen nikakav pritisak. Dakle, sutra će o tom izuzeću moći će tražiti ga nekakav SDP-ovac, HNS-ovac, danas to rade HDZ-ovci, ali naš prijedlog ide u tom smjeru da tu nema nikakvog stranačkog obilježja. Nažalost, do sada su iskustva pokazala da kada je riječ o sukobu interesa ipak to puno češće u genetskom kodu HDZ-ovaca, evo kolega Stričak će znati jučer je odlučeno da u zatvor bivši HDZ-ov načelnik zagorske općine Lobor jer je svoju općinu i Crveni križ oštetio za 400.000 kuna. Prema tome, nažalost iskustva i praksa to pokazuju uostalom jedina nepravomoćna presuda protiv stranke za mito i korupciju donijeta je protiv HDZ-a, zna se.
Izvolite kolegice.
Točno kolega Jovanović, imamo problem u primjeni zakona i u praksi smo primijetili da je zakon manjkav, imamo dvojbu i ne možemo je razriješiti jer ne postoji zakonsko rješenje i striktna propisanost. I mi nudimo rješenje, ali vladajuća većina nam neće dati podršku za naš prijedlog zakona, a mi bez njih ne možemo dati rješenje. Čak ne žele niti ponuditi svoje rješenje odnosno o njemu pričaju, ali ga ne žele materijalizirati, pa to je suludo. A mi smo ovdje plaćeni da donosimo zakone, da nudimo rješenja i kad vidimo da imamo problem sa primjenom nekog zakona, da imamo nekakav pravni procjep, da ga otklanjamo ako ga već vidimo. Pa ne možemo se praviti slijepi da imamo problem koji ne možemo riješiti jer zakon ima rupu. Pa mi smo plaćeni za to da donosimo zakone, ako imaju rupu, da rupe krpamo, pa dajte pomozite nam gospodo iz HDZ-a da pokrpamo ovu rupu ili dajte svoje rješenje.
Hvala. Kolega Stričak, izvolite.
Hvala. Pa kolegice slažem se s vama da je potrebno omogućiti institucijama da što bolje i kvalitetnije rade, pa između ostalog kad ste nabrajala te institucije spomenula ste i dječju pravobraniteljicu. Prije godinu, dvije se pojavio jedan slučaj zvan Bajsić. Bajsić znači radi se o maloljetniku kojeg su SDP-ovci okolo vodili po svojim skupovima, koristili u kampanji, maloljetno dijete, predstavljali kao dječjeg ministra i poslije koristili u svojim unutarstranačkim obračunima. Pa ste čitali po portalima, da ga njegova razrednica, koja je inače bila županijska vijećnica SDP-a nagovarala da piše anonimna pisma protiv SDP-ovog zamjenika župana, SDP-ov zamjenik župana protiv SDP-ovog gradonačelnika i tako u krug, pa ajmo i to rasvijetliti. Ne znam gdje je to zapelo da dan danas javnost ne zna tko je koga u toj kampanji i unutarstranačkim obračunima u SDP-u koristio. Hvala.
Izvolite kolegice odgovor.
Poštovani kolega, ne znam za taj slučaj, ne znam je li pravobraniteljica za djecu reagirala po tom pitanju, ako je tome tako, ja se ispričavam evo u ime SDP-a ako kažete da je tomu tako, nije u redu koristiti odnosno zloupotrebljavati djecu u promidžbene predizborne svrhe, niti u bilo kakve političke svrhe, al kad smo već kod toga ajmo nek svatko omete u svome dvorištu, dajte malo ukažite predsjednici da nije u redu svaki dan iskakati iz paštete u vrtićima, u školama gdje se na jedan tako perfidan način zloupotrebljavaju djeca u predizborne, ne samo u predizborne nego dnevno političke svrhe, nije umjesno i zaista nije u redu.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, kolega Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa evo želim ja nešto reći o ovom prijedlogu zakona mada ne vidim potrebe za ovolikom razinom žući ili pokušaja da se baš svakoga dotaknemo u priči o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa predloženim izmjenama jer evo SDP je rekao da je kroz njega praktički riješio sve dvojbe koje nekada davno nisu riješili kad su donosili onaj prethodni, tako da se zna točno kad tko treba napraviti određeni potez. Mi smo na stavu kojeg je izgovorio predsjednik kluba, da to postoji i sada u zakonu, takva mogućnost i da je i kod predsjednice povjerenstva određena nadležnost da povuče određeni potez ako je već krenula u određeni postupak ili da ga ne povuče ako smatra da ga ne treba povući. Ne vidim razloga za ovoliko žući i ni pogotovo hvaljenje, čuli smo hvaljenje. Kada je HDZ izabirao povjerenstvo, na žalost na isti način kao što je SDP izabrao onaj svoj, znači HDZ tada nije glasovao za ono povjerenstvo, SDP nije glasovao za ovo povjerenstvo, nije [[Upadica iz klupe: Glasao je]] i naravno, niste glasali, naravno i prva rečenica sadašnjeg predsjednika SDP-a bila je ne žele neovisno povjerenstvo, instalirali su ženu koja je prijateljica premijerovog savjetnika za medije. Znači, onaj početak sumnje kroz neko vrijeme u SDP-u je evaluirao do toga da danas čujemo sve pohvale na taj rad povjerenstva i samokritiku zašto i tada nismo bili na tom nivou sumnje tj. pohvala kao što smo tada bili na nivou sumnje i čujemo sve razloge zašto netko nešto treba ili nešto ne treba, ali uglavnom je to bila jedna pripremljena politička aktivnost ne bi li SDP istresao sa sebe sve neke probleme koji njega muče i pronašao sve neke aktere na drugoj strani ovdje unutar HDZ-a ne bi li ga optužio da sprječava rad povjerenstva, iako ja ne mislim da, povjerenstvo svaki dan radi, dolaze na posao, imaju svoje predmete, uredno, sada već puno urednije nego puno vremena prije objavljuju odluke i zapisnike sa svojih sjednica kojih nije bilo poneko duže vrijeme koliko se ja sjećam i ne vidim zašto bi netko rekao da povjerenstvo ne radi, uredno radi svoj posao. Onda kad to baš i ne stoji, e onda vršimo pritisak jer medijski nešto se izgovori, ali ako je s druge strane medijski nešto izgovoreno, e to nije pritisak, to je dobrodošlo, mi smo sretni sa svime time i priča o Povjerenstvu za sukob interesa i dalje teče svojim tokom i to već jedno duže, duže razdoblje. Nekada su saborski zastupnici sami sebe nadzirali, pa to nije bilo dobro, onda smo rekli pa će to radit profesionalci dužnosnici, pa će to biti bolje. I vratimo se kažem u ta neka vremena i kaže SDP svi smo mi čisti, nitko među nama nije problematičan, ali ako netko je, e taj je već bivši, ali ovi koji su iz HDZ-a bivši, e oni su stalno, ustvari ne bivši, uvijek su u toku, uvijek ih treba staviti kao primjer. Koliko je ministara SDP-a bilo u sukobu interesa? Je li to njih previše zabrinulo? Mislim da nije, pa bilo ih je barem 6-7, evo i g. Maras me gleda i on je bio u sukobu interesa i ne jedanput, dvaput ili ne znam g. Branko Grčić ili g. Lalovac ili g. Miljanić ili g. Jakovina ili Varga, Varga ili g. Kotromanović, letio privatnim nekim avionom, privatnim, od nekih koji su nešto negdje htjeli i što ćemo sad, jesu li ti ljudi nešto manje lošiji bili ministri ili su bili toliko van zakona da su napravili ne znam što da ih se stalno treba etiketirati kao što to vi radite prema ovoj strani. Ja nisam stekao dojam da je tu bilo onda s vaše strane sve okej, ne. I sad kažete ali oni su bili bivši, slušamo i MOST, pa i njihov predsjednik ne smeta im da je bio u sukobu interesa, presuđenom sukobu interesa. Onda čujemo napad na predsjednicu, pa i predsjednički kandidat SDP-a, samo malo nakon što je završio svoju premijersku dužnost našao se u potencijalnom sukobu interesa i što sad, kaže predsjednica povjerenstva čuj da si bio 30 dana bio bi, ali ako si bio 15, e onda nisi i tako se napiše nekakvo rješenje, netko stavi svoje nekakve upravljačke uloge ili nekakve vlastite uloge na neko odvjetničko društvo i radimo biznis i tako i što smo zaključili, da predsjednički kandidat nije radi vremenskog toka, nije dovoljno dugo bio u sukobu interesa, znači da sukob interesa ima i vremensko ograničenje jer da si bio 30 dana onda bi bio, ali kako nisi, ali to ne piše u zakonu, zamislite da povjerenstvo ima i tu ulogu da procjenjuje i sada netko je procijenio, recimo g. Maras na nekom slučaju koji je sada aktualan da bi trebao dati ostavku jer je vozio brže nego što je smio, ali kad predsjednik SDP-a vozi u alkoholiziranom stanju, neću reći pijano sa 0,94 nije razlog za ostavku. Jel se slažemo? To je ta borba protiv korupcije i visoka moralna, etička načela. Hoćemo se složiti oko toga? Ja mislim da da. Zašto bi on? On je predsjednik SDP-a, a kada si u partiji onda ti je sve dozvoljeno, sve možeš. Put, evo gospodin Maras je volio otići u Las Vegas, čuo sam da je išao gledati boksački meč, da nije išao ne …, ali povjerenstvo nije našlo nijedan razlog i da postupi i da ga pita npr. gdje si ti to bio, što si ti tamo radio. To je bilo opravdano. Jeli mu bilo lijepo ili nije? To on zna za sebe. I sada dolazimo do rješenja koje nudi SDP, prvi spomen da će se nešto događati u nekom slučaju SDP kaže, a ne, ne, saborski Odbor za izbor i imenovanje ima odlučiti tko je taj koji će odlučiti tko se treba izuzeti ili ne. Peđa Grbin izlazi svečano objavljuje takvu vijest. Naravno, HDZ je opet na istoj situaciji, tumačimo da dovoljno postoji u zakonu mjesta za taj sam netko prepozna i još navodimo da ima i primjer gdje se već netko izuzeo u istom sličnom ili nekakvom najsličnijem predmetu i to bivša predsjednica koju SDP kažem u velike uvažava. Izuzela se jer je skužila ili je shvatila da je u predmetu susjeda s nekim kome bi trebala suditi. Eto, dovoljno. I vi kažete, e ne, zakon to ne piše, ona se sama sjetila, idemo mijenjati zakon. Ne piše, ali se izuzela. I sada dolazimo do ove situacije kaže, a što ako ona neće, e sada to treba riješiti neki visoki sud, dobro i onda će htjet. Jesmo li do toga došli gospodo? A što se tiče razloga, napisali ste ih u prvom onom stavku pa pod svih pet brojeva onda ste u onom petom napisali i svi drugi razlozi. Znači nema razloga u kojem se nećeš moći izuzeti. I svi, znači ne postoji da se ne izuzmeš. I naravno kako će se izuzet čuli smo neke primjere načelnik, ali mi ovdje imamo jednog predsjednika Županijske organizacije SDP-a, kada ćete ga smijeniti, hoćete li ga smijeniti? U sukobu interesa je, presuđeno, poslani predmeti dalje. Sam sa svojim firmama sklapa ugovore kao načelnik. Hoćete li ga smijeniti? On vama izgleda na korupciju ili ne izgleda? Gospodin Maras, iz vaše izborne jedinice. Ja mislim da je to nešto vrlo za vas negativno. Pa ne moram vas ja podsjećati što biste trebali napraviti. Znači ne interesira vas, načelnik općine koji sam sa sobom sa svojim firmama piše ovdje u pravorijeku Povjerenstva za sukob interesa, kažnjen ne malom cifrom, brojkom skoro 30 tisuća kuna i poslat predmet malo dalje. To vas ne smeta? Lako što je načelnik kolega nego i predsjednik Županijskog odbora SDP-a i što ćemo sada? Jeli SDP onda ono što je rekao kolega Hajduković za nas, jel bi ja to trebao sada zaključiti ili da vam čitam svjedočenje sa današnjeg suđenja? Gospodo, lovite se nekih situacija koje su vrlo primjenjive na vas. Ja ne želim da mi o tome raspravljamo ovdje na ovakav način, ali ne možemo šutjeti, kada već cijelo popodne pokušavate reći da ovi drugi ne valjaju. Ja kažem, vi ne valjate, ne vučete poteze, a govorite da ste vi ti koji ćete voditi borbu protiv korupcije. Na koji način? Tako što je vama sve dozvoljeno. Ja se s time ne slažem. Tako da ova priča zasigurno u petak će biti glasovanje, vjerojatno, nadam se da će biti. Vidjet ćemo.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika i imamo četiri replike. Prvo povreda Poslovnika, kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. 238. je povrijeđen, znači gospodin Borić ne govori istinu. A ima, ima gospodine Bukarica, ima, ima. Prvo, ja nisam dva puta dobio da sam u sukobu interesa nego samo jednom, a razlog je bio zato što sam radio besplatno u jednom upravnom vijeću državne institucije. A drugo, zadnji puta sam vam to već rekao, nisam bio na boksačkom meču jer sam otišao prije iz Las Vegasa, a da sam i bio u Las Vegasu ne bi imao novaca da kupim kartu kao što neki HDZ-ovi ministri idu na četiri, pet utakmica [[Upadica Hajdaš Dončić: Kolega Maras.]] znači to je ta razlika između SDP-a i HDZ-a.
Kolega Maras, hvala. Dakle Poslovnik nije povrijeđen. Nastavljamo, upravo ste vi prvi na redu. Izvolite, replika.
Hvala lijepo. Gospodin Borić je u svojoj raspravi dotaknuo mnoge stvari, ali nevjerojatno je da konstatira da su neki slučajevi u povjerenstvu bili odrađeni tako kako jesu za neke ljude iz SDP-a koje sada spominjao na kraju i ne primjećuje da mi potičemo povjerenstvo da radi. Znači mi za razliku od HDZ-a kada ono odradi svoj posao, da neki pravorijek i kaže da je netko pogriješio ili nije pogriješio, mi kažemo ok, dobro radite, nastavite tako pa će ljudi procijeniti šta je kakav sukob interesa. Moj sukob interesa, to sam već rekao maloprije je bilo da sam šest mjeseci bio u Upravnom vijeću Agencije za investicije i konkurentnost, to je moj sukob interesa, znači da sam radio za džabe za Hrvatsku. Evo bit ću još pet puta ako treba za Hrvatsku u sukobu interesa, a ne vaši kolegice i kolege koji se voze pet puta, šest puta u Moskvu na utakmice, sjede na ramenima ministara, navijaju i pitaj Boga tko je na kraju [[Upadica Hajdaš Dončić: Kolega Maras, hvala.]] platio te sve račune.
Hvala kolega Maras. Izvolite odgovor više. Izvolite kolega Borić.
Kolega Maras, ja ne znam zašto se vi ljutite ako se vama kaže da ste bili u sukobu interesa jer sam rekao i naveo puno primjera i nisam shvatio da se tu nešto desilo, osim što smo rekli da je to pitanje nekih etičkih normi i morala. I vi ste rekli još ću šest puta biti u sukobu ako treba za Hrvatsku za bilo koju agenciju vi ćete žrtvovati, ne? Tako, znači, ali imamo ljude koji su drugačiji i ja sam ih naveo, neke iz SDP-a. oni se nisu žrtvovali na taj način ... [[Govornik se ne razumije.]] na jedan drugačiji način. I mi sad ovdje raspravljamo, a ne bi trebali to tema rasprave, da se međusobno nabacujemo, tko je s koje strane jer sam davno rekao da to nema sa stranačkim predznakom. Ako ćeš ti nešto napraviti kao ti, napravi i time se nosi sam sa sobom. Ali, ovo cjelodnevno ili cjelopopodnevno etiketiranje me izazvalo da to izgovorim jer ako ćemo rješavati pitanje, povjerenstvo ima da radi svaki dan pa neka ovu priču ili završe ili neka kažu nismo u stanju to završiti radi nekih naših osobnih razmišljanja.
Kolega Bauk, izvolite. Tražili ste repliku.
Ja sam htio zbog zapisnika i povijesne istine skrenuti pozornost, prinijeti pozornosti g. Borića da smo mi sudjelovali i u predlaganju članova na Odboru za izbor i imenovanja i u izboru članova Povjerenstva za sukob interesa i da su neki članovi Povjerenstva za sukob interesa izabrani sa nešto većim brojem glasova zato što smo ih mi podržali, a ovo nesudjelovanje ticalo se samo drugog kruga za izbor predsjednice povjerenstva kada je trebalo glasati samo o jednom kandidatu. Prema tome, nije bilo baš kao što je to bilo 2013. godine oko, sa HDZ-om nego smo ocijenili da neki kandidati, posebno oni koji su radili do sad u povjerenstvu, zaslužuju naše povjerenje. Ono što je problematično, samo činjenica da je Sabor redovito, sa velikom većinom glasova prihvaćao Izvješće predsjednice povjerenstva i onda umjesto da joj potvrdi mandat da joj de facto smijenio.
Izvolite, odgovor.
Kolega Bauk, čuli smo ovdje od gđe. Glasovac da smo mi na vlasti, tj. da znamo vladati i da smo brutalno smijenili svih. Ja se sjećam vremena kad sam ja bio ovdje oporba, ne, i sjećam se kako je SDP brutalno smijenio svih. Bez obzira na to da li smo prihvaćali u nekim prijašnjim sazivima, brutalno sve što god se moglo smijeniti. Znači, nije bilo agencije, nekakvih institucija gdje SDP nije našao način da izmjenama zakona mijenja ili upravna vijeća ili broj ili tako dalje, da se to nešto posloži kako je SDP mislio. Znači nitko preživio nije i to su nekakvi fakti i činjenice. I sada nam pričate o tome da te vi nešto ili da smo mi nešto napravili, a da ste vi kao doprinijeli tome. Niste doprinijeli gđi. Novaković i čitam vam još jedanput što je g. Bernardić rekao. Ne žele neovisno povjerenstvo i to dan danas ponavljate. Instalirali su ženu, pazi, instalirali su ženu koja je prijateljica premijerova savjetnika za ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Hvala.]] Je li stojite i dalje iza tih riječi predsjednika?
Hvala, vrijeme. Kolegice Sabina, izvolite. Glasovac, replika.
Prijateljica premijerova savjetnika za medije. Mene to ne muči. Ta izjava je bespotrebno stavljena u fokus. A sad da ja vas nešto pitam. Premijer za hrvatskog veleposlanika u Londonu postavljen vjenčani kum premijera. Premijerova sestrična imenovana za direktoricu ureda Hrvatske turističke zajednice u Münchenu. Plenkovićev ujak, početkom rujna prošle godine ušao u Upravno vijeće Parka prirode Biokovo. Plenkovićev šogor postao direktor komercijalnih poslova u Zračnoj luci Dubrovnik. Je li vi mislite da je to sukob interesa?
Izvolite, odgovor.
Kolegice Glasovac, ja mislim da je i tu već puno tih rješenja doneseno po svim tim pitanjima, ako se ne varam, samo treba pročitati, ali vam politički to ne odgovara jer nema ničega u tome što vi insinuirate, ne. Nema, ali kažem još jedanput, vama je bilo dozvoljeno sve, pa i suprugu dovesti u neki kabinet. I suprugu, ili kuma, kao što je, ne, tj. kao i g. Maras, nije kum ... [[Govornik se ne razumije.]] , je li tako? Tko vam je bio predstojnik kabineta? Dobro nije kum, onda u redu, poznanik, stranački prijatelj, kako god želite. Gospodin iz Siska ili od kuda je već bio. Znači sve je to netko već probavio kroz sve te ove sustave, pa ništa to nije nepoznato da bi se mi sad čudili, danas jedni drugima to nabacivali. Ali, pokušaj insinuacije da je predsjednica nešto ili da je predsjednik Vlade nešto, a da ste vi nešto super pošteno i čisto, ne stoji. Evo, samo nešto malo primjera. A nismo ni zagrebali.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje, kolega Stričak, izvolite.
Hvala. Kolega Boriću, s pravom ste se zapitali da li je baš SDP taj koji može nekome lijepiti etikete. Pa evo na primjeru opet, sjevera Hrvatske. 3 dužnosnika, tada saborska zastupnika i kaznena djela. Zloupotreba položaja, kaznena djela protiv službene dužnosti, kazneno djelo krivotvorenja službene isprave. Pa da li su baš SDP-ovci ti koji mogu nekoga prozivati, a ne vidjeti u svoje dvorište? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Stričak, naravno da nisu i ne znam zašto koriste uopće se tim sportom, ali dobro, njihov način komunikacije, uglavnom, to je više-manje sve i što mogu. Ali vratit ću se i na glasovanje o nekim članovima odbora u petak. Kada se zamjeralo što taj i tamo. Sjećam se 2012., početka 2012. kada SDP izglasava čovjeka kojem je Sabor neposredno prije toga skinuo imunitet, bio je načelnik općine, neću reći koje, kolega također, mislim da je Goričan, nema veze i on može postati član nekoliko odbora. I poljoprivredu i ovamo i onamo. Nema veze, SDP to može. Je li tako? To je toliko važno jer ovi na Odboru za poljoprivredu ne gledaju zakone, oni čisto raspravljaju o štetama i elementarnim nepogodama. Je li tako? Oni ne gledaju zakone i ne donose zaključke o tim zakonima, samo Odbor za zakonodavstvo. U redu. Možemo se složiti. Ali, jednostavno ne stoji vam to. I to što ste nepisana pravila počeli rušiti, nije nešto što vodi prema dobro.
Hvala kolega Borić. Posljednja rasprava pojedinačna je rasprava kolege Željka Jovanovića. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice i kolege, javio sam se kratko jer nemam drugi mehanizam govoriti kao predsjednik Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe strategije za suzbijanje korupcije, a ovo je tema o kojoj se mora čuti što radi nacionalno vijeće. Dakle, nacionalno vijeće prati provedbu strategije i suzbijanja korupcije, trenutno je to 2015.-2020. uz koju ide i akcijski plan za suzbijanje korupcije koji je donijet za 2019./2020. i taj akcijski plan je bio i tema rada na nacionalnom vijeću. Ono što želim reći da akcijski plan koji je donesen za ovo dvogodišnje razdoblje upravo počiva na prevenciji i ističe da je u borbi protiv korupcije u RH ključno prevencija sukoba interesa, transparentnost i pravo na pristup informacijama. Sukladno tom i nacionalno vijeće je u nekoliko navrata raspravljalo o toj temi, imam zapisnike 24. i 26. sjednice, dakle da bude sve legi artis, dakle to nisu moji osobni stavovi, to su zaključci nacionalnog vijeća koje je na svojoj 24. sjednici zaključilo da pozdravlja preventivnu orijentaciju akcijskog plana za 2019./2020. i poziva Ministarstvo pravosuđa koji je nositelj izrade strategije akcijskog plana da ove mjere ne budu apsolutni okvir, nego da se pokuša i nadogradi sve mjere svim onim aktivnostima koje će značiti uspješniju prevenciju korupcije, a posebno dio koji će povećati transparentnost i osigurati, naglašavam, normalno funkcioniranje svih neovisnih tijela koje su nositelji mjere akcijskog plana. Nakon toga na 26. sjednici posebno se razmatralo područje rada Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa gdje je zaključak nacionalno vijeće inzistira na osiguravanju svih potrebnih uvjeta za potpuno neovisan rad svih tijela nositelja provedbe i strategije suzbijanja korupcije uključujući posebno Posebno povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa. Također nacionalno vijeće je u više navrata razmatralo pokušaj izmjene Zakona o sprječavanju sukoba interesa i izrazilo nezadovoljstvo pokušajima da se osakati rad Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa, prije svega spornim inzistiranjem da povjerenstvo ne može raspravljati o načelima dužnosti koje se nalaze u čl. 5. Prema tome, ako nam je stalo do toga da u narednom periodu izađemo iz kruga korumpiranih zemalja onda sukladno i zaključcima i preporukama nacionalnog vijeća, a i raspravi mnogih danas ovdje moramo u jačoj mjeri osigurati nesmetan rad svim neovisnih tijela, a to je prije svega Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa. Hvala lijepo.
Hvala. Sada u ime Kluba zastupnika SDP-a završno kolega Saša Đujić, a nakon njega kolega Bauk u ime predlagatelja.
Hvala lijepo. Pa vrlo kratko kolegice i kolege, dakle, potakla me rasprava kolege Borića tzv. lignja sindrom, dakle baci crnilo i zamuti vodu i da onda ispadamo svi isti, što nije točno. Dakle, kolega Borić je spominjao bivše SDP-ove ministre koji su u sukobu interesa, vrlo važno je reći ovdje, već je kolega Maras djelomično rekao samo za sebe, vrlo važno je reći zašto su ti ministri bili u sukobu interesa po odluci povjerenstva, zato što su se nalazili u upravnim vijećima državnih poduzeća u koja ih je imenovala Vlada ne znajući da tamo ne smiju biti odnosno da ne smiju biti u više od 2 upravna vijeća i povjerenstva. I to je potencijalni sukob interesa greškom ako je to uopće sukob interesa jer to je, čiji interes bi bio tu pretpostavljen, javni ispred javnoga, za razliku od HDZ-ovih ministara i zbog toga mi to govorimo koji su u potencijalnim sukobima interesa radi osobnog bogaćenja, dakle nije vam isto da li ste u sukobu interesa zato što ste, ne znam, imenovani u 3 upravna vijeća, a smijete po zakonu biti samo u 2 i tamo vas je imenovala Vlada ili ako kao dužnosnik prenamjenjujete vlastita zemljišta kojima time 10 puta povećavate cijenu i stječete milijunsku imovinu, e to nisu iste stvari i to je ono što kolega Borić pokušava vječno stalno govorit vama je nešto dozvoljeno, nama nije. Ne, to nisu iste stvari i to treba jasno reć, to ne može bit isto, nije isto ako ti netko da pod sumnjivim okolnostima Mercedes za koji ne možeš dokazati, onda se s njim voziš na ljetovanje, a potencijalno je bio neki sukob interesa jer gle čuda baš je dobio poticaj iz resora u kojem ti vodiš taj poduzetnik kod kojeg si nabavio Mercedes i ako te imenovala Vlada u neko javno poduzeće da tamo besplatno radiš kao što je rekao kolega Maras, to nisu iste stvari. Ali ima evo u HDZ-u svijetlih primjera, upravo kolega Borić, dakle u njegovoj općini, načelnik, njegov prethodnik je sam sebi s računa općine isplatio pola milijuna kuna, dizao je čovjek novce sa računa i spremao ih u džep i to je onda otkrila državna revizija, onda je on izjavio da je davao pozajmice sam sebi da bi na crno kupovao neke dokumente koji bi koristili u sporovima općina. I kolega Borić je kao odgovorni HDZ-ovac došao u svoju općinu, lupio šakom po stolu i rekao, ne ti više nećeš bit načelnik općine, sad ću ja bit načelnik općine jer ja ne trpim taj kriminal. I to je recimo svijetli primjer. Evo, ja bi volio da je Plenković takav, da on lupi šakom po stolu i kaže ne ti ne možeš i evo budući da su sad izbori u HDZ-u, a Butković je rekao da ne ide, onda evo ja apeliram na kolegu Borića da se kandidira za predsjednika HDZ-a, evo on bi sigurno lupio u HDZ-u šakom po stolu i rekao Kuščeviću i ostalima ne nećete jer je već na primjeru svoje općine pokazao da to tako ide, evo ja ga pozivam s ovog mjesta nek se kandidira za predsjednika HDZ-a, mi ćemo ga, barem mi iz Primorsko-goranske županije podržat u tom putu, ali ono šta je važno nismo svi isti i nije to sve isto, a HDZ upravo ovom retorikom kolege Borića pokušava bacit to crnilo i reć svi smo isti. Hvala lijepo.
Arsen Bauk u ime predlagatelja, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Evo na kraju, vratimo se mi najprije na meritum. Kako je i zašto došlo do ovog prijedloga zakona? Došlo je zbog toga što je Povjerenstvo za sukob interesa upalo u jednu pat poziciju u koju ju je doveo predsjednik Vlade iako nije isključivi krivac on za to, nije on za to isključivi krivac, uvrštavanjem u proceduru prijedloga za izuzeće predsjednice povjerenstva, zbog njenih navodnih veza sa Agrokorom, a razlog zašto je to napravio prema riječima predsjednika Kluba HDZ-a je što je vidio da je Upravni sud srušio odluku povjerenstva u slučaju gđe. Martine Dalić zato šta se nije odlučivalo o izuzeću gđe. Novaković po zahtjevu gđe. Dalić i u toj presudi naložio je povjerenstvu da postupi na način da zahtjev za izuzeće dostavi tijelu koje obavlja nadzor nad njih i da nakon što to tijelo donese odluku, postupak se nastavi. Sve ovo što čujemo danas da to treba povjerenstvo samo itd., bilo bi postupanje sukladno sudskoj presudi i time bi gđa. Novaković počinila prekršaj Zakona o sprječavanju sukoba interesa i izložila sebe i kritikama a i naravno, opasnost da taj postupak onda ponovno završi sudskim pravorijekom koji bi bio negativan za povjerenstvo. Da bi se provela presuda Upravnog suda u Zagrebu koja dalje ne bi izazivala pravne i druge dileme, potrebno je Zakon o sprječavanju sukoba interesa dopuniti na način da se odredi koje to tijelo koje treba odlučiti o izuzeću a kao što smo vidjeli prema ovoj sudskoj presudi, to nije samo povjerenstvo i to su moguća samo dva rješenja. Tijela koja obavljaju nadzor su ili Hrvatski sabor u smislu prihvaćanja izvješća godišnjeg od povjerenstva ili upravni sud koji obavlja nadzor nad odlukama povjerenstva ukoliko se pokrene protiv njih upravni spor. To je što se tiče merituma zakona. Štose tiče konteksta, to je već malo ozbiljnija stvar. Dakle paralelno imamo nekoliko pokušaja diskreditacije što povjerenstva što čelnici povjerenstva koja su orkestrirana i poticana najviše od strane predsjednika Vlade koji svojim političkim izjavama omalovažava ulogu povjerenstva, pokušava umanjiti i omalovažiti njihove ovlasti a posebno što je zabrinjavajuće, osporiti pravo da daju mišljenje odnosno donose odluke o kršenju čl. 5 Zakona o sprječavanju sukoba interesa, tzv. načela djelovanja obzirom da se za ta načela ne izriče kazna, jedina kazna koju dužnosnik ima je to da je jedno neovisno reklo da nije postupao u skladu sa načelima djelovanja, bez kazne osim ako se kaznom ne smatra sama objava. I kada to povjerenstvo odluči, onima koji taj dužnosnik odgovara, to su najčešće građani, mogu smatrati da je povjerenstvo u pravu ili nije u pravu ali dobro je da postoje načela u koja nas povjerenstvo upućuje čega da se držimo. Što se tiče izjave g. Borića da smo smijenili sve nakon preuzimanja vlasti, on je tu se zbunio. Dakle, postoji Zakon o postupku prijenosa vlasti koji propisuje da svi dužnosnici, jedan dosta široki krug dužnosnika, imenovanih, stave svoje mandate na raspolaganje i da onda Vlada u roku 60 dana to prihvati ili ne prihvati. Dakle, tu se radi o zakonu koji je btw. donesen za vrijeme Vlade Jadranke Kosor kao dio europskog paketa u kojima je točno propisano koji se dužnosnici mijenjaju nakon preuzimanja vlasti. Ono što smo mi napravili i što ćemo ponovno napraviti, to sam odmah najavio, ovu repolitizaciju državne upravo na način da se pomoćnici ministra pretvore u službenike pa da imamo službenike koji su došli kao političari, to ćemo ponovno promijeniti jer je to prevara i građana i politizacija službe i na neki način kukavičje jaje koje se pokušava ostaviti za svaki slučaju da bi imali „svoje ljude“ u državnoj upravi. I o tome ćemo sutra raspravljati. Ocjenjujemo da je Visoki upravi sud upravo ono tijelo koje bi trebalo da odlučuje u ovome slučaju, zbog toga što na kraju opet na Visoki upravni sud dolaze i zahtjevi po pokretanju upravnog spora na odluku povjerenstva. Ako bi netko u svom zahtjevu navedu razloge zašto treba izuzet člana povjerenstva, već sama odluka Visokog upravnog suda može biti i putokaz i smjernica povjerenstvu u slučaju dakle donošenja te odluke jer doista možemo raspravljati o meritumu, je li logično da izabranu predsjednicu povjerenstva koja je izabrana samo glasovima parlamentarne većine, na ovaj način se pokušava diskreditirati i da se tako nisko spusti ljestvica dakle u sukoba interesa članova povjerenstva jer se onda doista vrlo teško nakon toga početi normalno raditi. Predsjednik Vlade je dobro uočio na aktualnom prijepodnevu da smo sva pitanja koja je klub SDP-a, svih 7 pitanja koja je postavio njemu su bila vezana uz temu korupcije, od toga su 4 bila zašto ste smijenili te i te ministre, a točno smo ih nabrojali kao što smo točno i uputili zahtjev za njihov opoziv u Sabor i on je tu raspravu, to je očito akceptirao i postupio i prije same rasprave i glasanja u Saboru po tome, tako da je on to dobro uočio a vjerujemo da smo i dobro uočili da on nije ni na jedno pitanje odgovorio koje mu je bilo postavljeno, vjerovatno zato što su ti odgovori očiti i on se ne treba nadati da ćemo mi prestati to propitivati, nema tu nikakve tajne ni sa naše ni sa njegove strane jer nismo mi branili ministre do zadnjega a onda kada više nije bilo kud, onda ih je zbog sebe morao smijeniti. Također, želim za kraj naglasiti da apsolutno mogu prihvatiti molbu, apel ili stav predsjednik Vlade da njegovoj Vladi ne treba lijepiti etiketu korupcije. Etiketa je malo i preblaga riječ, naime etiketu stavite a onda prilijepite bez nekog velikog, lako je prilijepiti etiketu, dakle etiketu je lako prilijepiti, lako ju je skinuo. Ona korelacija između ove Vlade i korupcije, mogla bi se nazvati ne etiketom nego dijagnozom. Ja naravno spadam u one vječite optimiste koji kažu da možda ta dijagnoza nije trajna, da se ona može izliječiti i ukloniti ali da terapija koja u ovom trenutku predsjednik Vlade radi na tu temu, nije dobra jer on dodatno svojim tvrdoglavim stavom oko slučaja Helsinki i ovoga aviona, dodatno ustvari šalje poruku o tome da neće poštivati neovisne institucije ako ne rade onako kako on misli da treba i ako tu njegovu umjetnost u crtanju jer on je njima to nacrtao, ako oni ne razumiju tu umjetnost, to je dosta onako jedan, rekao bi ja, nije očito ta vrsta likovne umjetnosti nije za svačije oči jer ga očito nisu razumjeli, ako je on nacrtao, oni nisu razumjeli o čemu se radi. Prema tome, ta vrsta reakcije na neovisne institucije nije dobra i ta terapija koju predsjednik Vlade ima u slučaju njegove Vlade, neće dati rezultate. Što se tiče oko toga tko je kad bio u sukobu interesa, ja bi ipak malo ispravio sve vas. Dakle, ja mislim da niti članovi Vlade Zorana Milanovića koji su dobili nekakve novčane kazne zato šta su bilu u određenim tijelima a nisu trebali biti, a to je bilo na početku primjene toga zakona, kada se nešto što je bilo zatečeno stanje prije nastavilo a onda su oni u tom zatečenom stanju dobili nekakve, doduše bile su blage sankcije, to nije sukob interesa, dakle to je bilo kršenje ovoga zakona ali nije bio klasičan sukob interesa kao što ni primjerice predsjednik Sabora nije bio u sukobu interesa kad je dobio kaznu zbog nekakvog postupanja u vezi nekakve tvrtke koja je u tom trenutku bila aktualna. On se isto tu iz oporbenih klupa tada bunio na rad povjerenstva, međutim to je nešto što je trebalo biti uputa za postupanje dužnosnika i da se takve stvari ne ponavljaju. Znači Zakon o sprječavanju sukoba interesa se ne tiče građana, tiče se samo dužnosnika. Ako građanin nešto napravi, neće biti kažnjen, a ako dužnosnik nešto napravi, bit će kažnjen. Kada dužnosnik postane običan građanin, neće mu kazna biti naplaćena jer se radi o novčanoj kazni, to dakle, Zakon o sprječavanju sukoba interesa odnosi se samo na dužnosnike, on je uputa dužnosnicima kako trebaju postupati i njegova dobra primjena može povećati povjerenje građana u tijela javne vlasti, u politiku ali može biti i olakšanje dužnosnicima jer je u dosadašnjem radu Povjerenstvo za sukob interesa steklo povjerenje građana, povjerenje javnosti, to je zasluga prošle predsjednice povjerenstva ali i ove i kada takvo tijelo kaže da niste bili u sukobu interesa, onda bi i oni koji su možda sumnjali u startu ipak vjerovali da niste, neovisno o tome radili se o pripadniku SDP-a, HDZ-a, neovisnom ili neki od ostalih stranaka, zato je to povjerenstvo važno, taj institut je u Hrvatskoj važan, on može biti instrument povećanja povjerenja građana u politiku ali i najbolji instrument u rukama lošeg svirača ne daje rezultat, dapače, to je onda bacanje kako se kaže, biserja pred svinje. Ja sam siguran se ovo može usporediti sa biserjem a nadam se i želim vjerovati da se s ovim drugim ipak ne možemo uspoređivati, zahvaljujem.
Hvala. Time smo zaključili raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o sprječavanju sukoba interesa, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. 654 a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavak rada sjednice je sutra u 9 sati i 30 minuta, sa Prijedlogom Zakona o obeštećenju radnika trgovačkog društva Plobest d.d. a nakon toga 61 zakon. SJEDNICA PREKINUTA U 18,33 SATI
Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o sprječavanju sukoba interesa, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 654. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o sprječavanju sukoba interesa kojeg saborska radna tijela ne podupiru. Molim glasujmo. Utvrđujem da prijedlog nije dobio potreban broj glasova 76 je bilo protiv, 1 suzdržani i 40 glasova za.