Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 11. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi tretjega odstavka 20. člena in prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje se ne moreta udeležiti naslednja poslanca: gospod Matevž Frangež in gospod Roman Žveglič. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrico in ministre, ki opravljajo tekoče posle, ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta k 7. točki dnevnega reda, predsednika Vlade, ki opravlja tekoče posle k 17. točki dnevnega reda, predstavnika Državne volilne komisije in kandidata za poslanca gospoda Braneta Golubovića k 18. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Še enkrat vsem prisotnim lep pozdrav. Prehajamo na določitev dnevnega reda 11. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 22. februarja 2013, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 11. seje zbora določen. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO- VOLILNE ZADEVE. Najprej je pod18.a točko določitev kandidata, ki bo v skladu s 14. členom Zakona o poslancih opravljal funkcijo poslanca namesto poslanke, ki opravlja funkcijo predsednice vlade. Ker poslanka mag. Alenka Bratušek, ko opravlja funkcijo predsednice vlade, ne more opravljati funkcije poslanke, je Državna volilna komisija zboru posredovala sklep o ugotovitvi, da pripada pravica za nadomeščanje poslanke mag. Alenke Bratušek, ko ta opravlja funkcijo predsednice vlade, gospodu Branetu Goluboviću. Sklep Državne volilne komisije je obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Želi mogoče poročevalec komisije besedo? Ugotavljam, da ne. Želi mogoče kdo v imenu poslanske skupine razpravljati? Ugotavljam, da ne. Želi kdo od poslank in poslancev besedo? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Na glasovanje dajem naslednji predlog sklepa: V času, ko poslanka mag. Alenka Bratušek, ki opravlja funkcijo predsednice Vlade, v skladu s prvim odstavkom 14. člena Zakona o poslancih ne more opravljati funkcije poslanke, opravlja to funkcijo v skladu z drugim odstavkom 14. člena Zakona o poslancih od 4.3.2013 Brane Golubović, rojen 10.8.1969, stanujoč Klavčičeva 5, Kamnik. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Poslanskega kolega gospoda Braneta Golubovića, vabim, da se nam pridruži in zasede svoje poslansko mesto ter mu želim, da bi v poslanskih klopeh uspešno opravljal delo poslanca. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v četrtek, 7. marca 2013. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO SO VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 9 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom ter drugim odstavkom 245. člena Poslovnika Državnega zbora. Na poslansko vprašanje poslanke opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade, ki opravlja tekoče posle. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik Vlade, ministrica in ministri, ki opravljajo tekoče posle, odgovorijo na vprašanje v največ 5 minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja, zato poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v 2 minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra, ki opravlja tekoče posle. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister, ki opravlja tekoče posle, v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru; v tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. Želim vas obvestiti, da sta se v zvezi s to točko za danes opravičila dr. Vinko Gorenak, minister za notranje zadeve, ki opravlja tekoče posle, ter dr. Žiga Turk, minister za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, ki opravlja tekoče posle. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katere v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prvi dve vprašanji bo odgovarjal predsednik Vlade, ki opravlja tekoče posle, gospod Ivan Janez Janša. Poslanski vprašanji mu bosta postavila najprej mag. Majda Potrata, Socialni demokrati, in potem še mag. Matej Tonin, Nova Slovenija. Predsedniku Vlade bo prva postavila vprašanje mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, ministri in drugi člani Vlade, poslanke in poslanci! V javnih občilih je bilo sredi februarja mogoče prebrati, da je na sestanku pri predsedniku republike dosežen dogovor o ključnih treh projektih za Slovenijo. Ti trije projekti so nadaljevanje postopka za spremembo Ustave Republike Slovenije na področju referendumske zakonodaje, drugič, ratifikacija Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji in tretjič, sprejemanje zakona o delovnih razmerjih in zakona o urejanju trga dela. Tretja točka se bo iztekla, upam da uspešno, jutri na tretji seji Državnega zbora, na nadaljevanju tretje seje. Jaz bi vas rada vprašala v zvezi z nadaljevanjem postopka za spremembo Ustave Republike Slovenije na področju referendumske zakonodaje. Voditelji parlamentarnih strank so bili tedaj enotni, da je to področje treba urediti, in sicer z ustavnim zakonom, ki bo sledil sklepu in stališču, sprejetemu na 10. seji Državnega zbora. To pomeni, da si bodo glede morebitnih posamičnih razlik pri konkretnih opredelitvah iskreno prizadevali za uskladitev, ki bo omogočala dvotretjinsko podporo poslank in poslancev. Državni zbor je na svoji 10. redni seji 1. februarja 2013 obravnaval in odločal o predlogu ustavnih sprememb, ki se nanašajo na referendumsko ureditev. Z zelo prepričljivo večino poslank in poslancev je izglasoval začetek postopka za spremembo ustave ter podprl stališča za pripravo osnutka ustavnega zakona. Omenjena stališča je podprlo kar 84 poslank in poslancev. Ob tem pa vendarle ne gre prezreti pomembnega in pomenljivega dejstva, in sicer, da se do omenjenega predloga ustavnih sprememb Vlada uradno ni opredelila. Svojega pisnega mnenja k predlogu ustavnih sprememb ni podala, prav tako pa se na omenjeni seji Državnega zbora ni niti priglasila k besedi, kar je zelo neobičajno, še zlasti, če upoštevamo, o kako pomembni stvari govorimo. Naj torej sklenem. V dosedanjem postopku za spremembo Ustave Republike Slovenije na področju referendumske zakonodaje se Vlada do tega vprašanja posebej še ni opredelila. Ker v Državnem zboru zakonodajni postopek že teče, vas sprašujem: Kakšno je stališče Vlade do spremembe referendumske zakonodaje? Hvala za odgovor.
Hvala tudi vam za vprašanje. Besedo dajem predsedniku Vlade.
Hvala za vprašanje in hvala tudi za odgovor, ker ste ga že sami podali. Vlada se do tega vprašanja ni opredelila, zato vam opredelitve tudi ne morem posredovati.
Hvala. Želite postaviti dodatno vprašanje? Besedo ima mag. Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za lakoničen odgovorov, gospod predsednik, ki opravljate tekoče posle. Ampak v skladu s 115. členom Ustave med tekoče posle, ki jih vlada opravlja do imenovanja nove vlade, sodi tudi opredeljevanje do tistih zakonov, ki so že sredi zakonodajnega postopka. Dejstvo namreč je to, berem iz mnenja, ki je bilo posredovano takrat, ko je bilo v javnosti veliko vprašanj, kaj sodi med tekoče posle. Zakonski projekti, ki so ob nastanku omejitve opravljanja poslov na tekoče posle že v Državnem zboru, torej je mogoče pričakovati, da se bo Vlada v okviru tekočih poslov vendarle morala opredeliti do zakonskega predloga, ki je v Državnem zboru. Vlada se ni hotela do tega predloga opredeliti in je z molkom odgovarjala tudi takrat, ko ni bila v tem položaju, da opravlja samo tekoče posle. Jaz sem sicer na začetku omenjala sestanek pri predsedniku države, ki ste se ga udeležili kot predsednik stranke. Mi poznamo tudi mnenje poslanske skupine, največje tedaj koalicijske stranke, ampak mnenja Vlade ne. Torej vas ponovno vprašujem: Ali se namerava Vlada opredeliti in kako se namerava? Ali bo spodbujala dogovor ali ga ne bo? Tega odgovora pa, spoštovani gospod Ivan Janez Janša, ne poznam in ga nisem omenjala, in bom hvaležna zanj. Hvala.
Hvala za ponovno vprašanje in besedo dajem predsedniku Vlade. Izvolite.
Hvala tudi za ponovno vprašanje in ponovni odgovor. Ni obvezno, da se Vlada opredeli do vseh postopkov. Lahko se opredeli, lahko se pa ne opredeli. Če se bo opredelila, vas bomo seznanili.
Hvala. Obstaja mogoče želja za proceduralni predlog? Ne obstaja. S tem smo zaključi vprašanje, ki ga je postavila mag. Majda Potrata. Besedo dajem mag. Mateju Toninu. Izvolite.
Spoštovani predsednik Vlade, spoštovana ministrica, ministri, drage kolegica in kolegi! Najverjetneje imamo vsi zelo podobne izkušnje, ko hodimo po Sloveniji in ko se pogovarjamo z ljudmi, ki nam govorijo o strašanskem občutku nepravičnosti, da imamo v državi ljudi, ki ga, po domače povedano, kronajo in se jim popolnoma nič ne zgodi. Imate ljudi, ki so dajali kredite na lepe oči, imate ljudi, ki te kredite niso nikoli poplačali in na nek način slovenski bančni sistem spravili v nelagoden položaj. Zdaj je naloga vsakršne politike, naše, vaše, katerekoli, da ta bančni sistem sanira. Ljudem je včasih težko razumeti, zakaj bi morali davkoplačevalci in mi vsi skupaj ta bančni sistem sanirati, če pa te krize nismo povzročili. Ampak če pridete do dejstva, da je delovanje bančnega sistema nujno za to, da se lahko udejanjajo poslovne ideje in da na koncu koncev pridete do novih delovnih mest, veste, zakaj je ena izmed ključnih prioritet vsakršne politike sanacija bančnega sistema. V svetu sta se pokazali dve različni opciji. Ena so dokapitalizacije, druga pa je slaba banka. Naša vlada se je odločila za to slednjo. Predsednik Vlade, zanima me: Kako daleč je projekt slabe banke? Ali bo slaba banka pripomogla k temu, da bodo tisti, ki so odgovorni za nastalo situacijo, tudi odgovarjali?
Hvala za vprašanje. Besedo dajem predsedniku Vlade. Izvolite.
Hvala za vprašanje. To je vprašanje, ki zadeva bistven problem, ki ga Slovenija v tem času ima. Večmilijardna finančna luknja v slovenskem bančnem sistemu je ključni problem te države in njenih davkoplačevalcev – in se bojim, da tudi nekaj prihodnjih generacij. Ne drži, da za takšno situacijo, kot je v slovenskem bančnem sistemu, obstaja več konceptov. Dokapitalizacija pride v poštev takrat, kadar je banka nekoliko finančno podhranjena, ne pa takrat, ko delnica največje državne banke pade na 1 evro za delnico. V tem primeru je potrebna sanacija. Zakon o tem je bil sprejet in z odločbo Ustavnega sodišča je bil obvarovan tudi pred blokado, ki je grozila konec lanskega leta. In ta zakon se izvaja. Vlada je imenovala štiri neizvršne direktorje, ki morajo naprej speljati postopek ustanovitve te agencije za sanacijo slovenskega bančnega sistema. Od teh štirih neizvršnih direktorjev so trije tuji finančni strokovnjaki, ki niso sodelovali pri nastajanju tega problema, ampak so doslej v različnih državah, predvsem skandinavskih, takšne probleme reševali. Ta imena so tudi usklajena z Evropsko centralno banko in Mednarodnim denarnim skladom, kar je potrebno glede na povsem formalne obveznosti, ki jih ima Slovenija do evrosistema, ker smo pač del skupne evropske monetarne unije. Tudi podzakonski akti se usklajujejo z Evropsko centralno banko. Nekateri so že usklajeni in sprejeti. Nekateri naj bi bili v teh dneh oziroma Vlada jih bo potrdila takoj, ko bo prišlo do uskladitve. Seveda pa je od tega, kakšna bo politika prihodnje vlade, odvisno, kako hitro bodo ti postopki tekli in ali bo ta zakon, ki sedaj rešuje oziroma daje možnost za reševanje tega ključnega ekonomskega in gospodarskega problema, ki ga ima država v tem trenutku, ali bo ta zakon veljal naprej in ali ne bo Slovenija v prihodnjih tednih in mesecih spremljala poskuse, kako se ta problem ponovno spravi pod preprogo. Tudi sicer zavest v slovenski javnosti, da je to ključni problem, ki ga imamo, pravzaprav ne obstaja. Osrednji slovenski mediji, nacionalna televizija, POP TV so desetkrat več poročali o tem, koliko je poslanec Vogrin dolžan svojim dobaviteljem, kot o milijardnem dolgu v slovenskih bankah. Če bi sešteli programski čas ali črnilo, ki je bilo prelito za razpravo in poročanje o enem in drugem problemu, bi videli, da je problem, ki je nekajmilijonkrat večji za slovenske davkoplačevalce, bil popolnoma izven osrednje pozornosti in praktično popolnoma ignoriran. Takšna obravnava tega problema je tudi omogočila štiriletno zamudo. Mi bi morali slovenski bančni sistem sanirati leta 2009, kot so to naredile ostale evropske države, ki so se soočile s podobnim oziroma manjšim problemom, vendar se je to zanemarjalo, odlagalo in zaradi očitnih interesov, da se stvar še vedno nadaljuje tako, kot je potekala, samo od slovenskih davkoplačevalcev pa od slovenskih državnih podjetij, od dobička slovenskih državnih podjetij se je dajalo, prelivalo stotine milijonov evrov v krahirane banke. S tem se problem ni rešil, ampak se je v bistvu povečal in se je stanje zameglilo. Ključni motiv v ozadju pa je seveda strah pred odgovornostjo. In to je tudi ključni motiv, zaradi katerega se skuša ta zakon blokirati. Ta zakon namreč predvideva štirikratno podaljšanje zastaralnih rokov za kazniva dejanja, ki so v mnogih primerih osnovni vzrok za te slabe kredite.
Hvala za odgovor. Izražena je želja za dopolnitev odgovora. Gospod Tonin, izvolite.
Ko smo v letu 2012 sprejemali zakonodajo, s katero smo uvajali ta koncept slabe banke, je bilo s strani strank, ki bodo morda sestavljale novo vladno koalicijo, slišati ogromno pripomb, nasprotovanj in še kaj bi lahko naštel. Zanima me: Kako ocenjujete posledice, če se morebitna nova vlada odloči, da ta koncept slabe banke zavrže?
Hvala. Predsednik Vlade, izvolite.
Če Slovenija ne bo nadaljevala sanacije bančnega sistema, potem bo do konca tega leta bankrotirala. Tudi predsednik Državnega zbora bo takrat opravljal samo tekoče posle in bomo šli na predčasne volitve. Vendar tudi to ne bo rešilo slovenskega bančnega sistema. Prisiljeni bomo v sprejetje pogojev, ki bodo osnova za zaprosilo za mednarodno finančno pomoč v takšni ali v drugačni obliki. Tukaj kakšnih zelo velikih dilem ni. Ta problem se je ignoriral štiri leta. V tem času je zrasel čez glavo, ne samo tej generaciji slovenskih davkoplačevalcev, ampak tudi prihodnjim. Takšna politika ignorance enostavno ne pride več v poštev. Možno je za nekaj časa sicer še, če bodo evropske institucije to tolerirale, v kar dvomim, poskusiti še z enim krogom dokapitalizacij, kar bi pomenilo, da bo problem čez eno leto še večji in da bo teh nekaj 100 milijonov, pridobljenih s povečanjem davka na dodano vrednost, zgolj začasno ponovno napolnilo nekatere žepe, ki so tu ogroženi.
Hvala. Ugotavljam, da ni želje po zahtevi o razpravi o podanih odgovorih predsednika Vlade, tako se predsedniku Vlade, ki opravlja tekoče posle, zahvaljujem za podana odgovora. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Prvi, ki bo postavil vprašanje je gospod Samo Bevk, in sicer ministru za infrastrukturo in prostor v funkciji ministra za pravosodje in javno upravo, ki opravlja tekoče posle, gospodu Zvonku Černaču, ter ministru za obrambo, ki opravlja tekoče posle, gospodu Alešu Hojsu. Gospod Bevk, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Zaradi obilnega sneženja v zimi 2012,2013 so imele slovenske občine izjemno velike stroške za zimsko službo, ki tudi do dvakrat ali trikrat presegajo stroške v normalnih razmerah. Veliko je tudi stroškov zaradi škode, ki so jo povzročili snežni plazovi, škoda na cestni infrastrukturi pa se bo pokazala šele spomladi. Razmere v Sloveniji lahko s podatki najbolj primerno ponazorim na primeru občine Idrija. V sprejetem proračunu za leto 2013 je bilo na postavkah zimske službe predvidenih 300 tisoč evrov. V normalnih razmerah se je tudi dejansko porabilo od 200 do 300 tisoč evrov. Letošnji stroški pa bodo znašali med 800 in 900 tisoč evrov. Dodatni stroški v višini 100 tisoč pa so nastali tudi zaradi povzročene škode zaradi plazov na ograjah, stroškov intervencij, gasilskih društev in komunalnega podjetja. Posredne škode na voziščih zaradi številnih pluženj in soljenja ter spomladanske odjuge pa ta trenutek še ni mogoče oceniti. Glede na sprejeti proračun, ki znaša 20 milijonov evrov, predstavljajo povečani stroški zimske službe okrog 700 tisoč evrov, kar znaša 3,5 % celotnega občinskega proračuna. Glede na primerno porabo, ki je za Idrijo 7 milijonov 800 tisoč evrov, pa je to kar 10 % primerne porabe, kar je katastrofa. Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami v 8. členu med te uvršča tudi visok sneg in snežne plazove. Škoda, ki jo povzroča naravna ali druga nesreča, obsega neposredno škodo, stroške intervencij in ukrepov, s katerimi se preprečijo škodljive posledice nesreč. V 10. členu pa je določeno, da se sredstva za odpravo posledic nesreč iz državnega proračuna dodelijo za odpravo posledic naravne nesreče na stvareh v lasti občine, v skladu z določbami zakona, če je občina, na območju katere so nastale posledice naravne nesreče, zagotovila za odpravo posledic tudi sredstva iz svojega proračuna. Ministra gospoda Zvonka Černača in gospoda Aleša Hojsa sprašujem glede ukrepov za sanacijo nastale škode, ki jo lahko opredelimo tudi kot naravno nesrečo. Ministroma, gospodu Hojsu in gospodu Černaču, predlagam, da pozoveta slovenske občine, da predstavijo škodo in stroške, ki so nastali zaradi izjemno hude zime. Na podlagi analize teh podatkov pa naj Vlada Republike Slovenije ustrezno ukrepa. Ministroma se že vnaprej zahvaljujem za odgovore. Hvala lepa.
Hvala za vprašanje. Besedo dajem najprej gospodu Zvonku Černaču.
Hvala lepa za vprašanje. Lep pozdrav vsem prisotnim! Drži, zaradi razmer, v katerih smo bili to zimo, so se stroški čiščenja, pluženja in ostali stroški, ki so povezani z zimsko službo, povečali ne samo na ravni občin in lokalnih skupnosti, ampak tudi na ravni celotne države. Treba je še povedati, da zaenkrat do današnjega dne kakšnih konkretnih predlogov niti s strani posameznih občin niti s strani njihovih asociacij glede tega ni bilo. Podatki tudi kažejo, da smo bili s podobnimi situacijami že soočeni v preteklosti, v preteklih letih, da so bila določena obdobja, ki so zahtevala bistveno večjo porabo in angažiranje sredstev za opravljanje zimske službe, in so bila obdobja, ko je bilo treba manj teh sredstev glede na planirana. V preteklosti so se te razmere reševale nekako s prerazporeditvami v okviru obstoječih finančnih načrtov občinskih in državnih proračunov. To je bil prvi korak, in verjamem, da bo podobno tudi letos. Če bo po zaključku letošnje zimske sezone ocenjeno, da gre za sredstva, ki jih ni mogoče zagotoviti na ta način, bo treba pristopiti k drugim rešitvam, najti vire za pokrivanje te izjemne situacije tudi na drugih področjih, vendar so potem ti ukrepi povezani s spremembami oziroma rebalansi občinskih in državnega proračuna, glede na okvire, ki jih poznamo v okviru primerne porabe. Naj ob tej priložnosti povem še to, da smo na ministrstvu, ki ga vodim, za letošnje leto v okviru proračuna za leto 2013 predvideli bistveno več sredstev za modernizacijo državnega cestnega omrežja kot v lanskem letu. Približno tretjino več bo tega denarja, ki bo usmerjeno v kompleksnejšo, ne samo vzdrževanje, ampak tudi modernizacijo cestnega omrežja, približno 25 milijonov evrov na letni ravni več, kot je bilo to v lanskem letu. S temi ukrepi bomo v veliki meri sanirali tudi tisti del poškodb, ki bo nastal zaradi izjemnih zimskih razmer v letošnjem letu. Z novelo zakona, ki je bila sprejeta v lanskem letu, se namreč ta namenska sredstva uporabljajo tako za železnice kot za ceste. Približno 100 milijonov jih je usmerjenih v železnice in 50 v ceste.
Hvala. Želi mogoče dopolniti odgovor gospod Aleš Hojs? Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav tudi v mojem imenu! Spoštovani gospod poslanec, skladno z zakonom o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami se mehanizem ocenjevanja škod lahko začne, če je preliminarna ocena, podana s stani občin, na višini 0,3 promila državnega proračuna, to je cca 2,5 milijona v današnjem stanju. Jaz moram povedati, tako kot je povedal že gospod Černač, nobene pobude s strani nobene od slovenskih občin za enkrat v tej smeri še ni bilo. Jaz bi dal nek dobronameren predlog, da v duhu tega zakona pred naravnimi in drugimi nesrečami, katerega člen ste tudi, spoštovani poslanec, citirali, moram vendarle reči, da je tam naprej, ko govori o visokem snegu, eksplicitno opredeljeno, da se naravna nesreča in visoki sneg nekako kumulativno opredeljujeta, če so ogrožena človeška življenja, živali in podobno. Ne bi rad prišel ali pa kdorkoli bo pač na tem mestu, se mi zdi ne modro, da pride v situacijo, ko bo vsak večji sneg opredeljen kot naravna nesreča, kajti v tem primeru bo Slovenija nezmožna, ne samo ocen te škode, ampak je tudi v naslednjih nekaj desetletjih ne odplačati. Dejstvo je, da imamo na Ministrstvu za obrambo in posledično na resornih ministrstvih na podlagi ocenjevanja škode iz preteklosti že kar precej zaostankov tako na kmetijskih delih ob zadnjih poplavah, tako da dejansko v tem trenutku ne vidim, kje bi lahko iz naslova proračuna, ki ga država ima, in iz naslova tako sprejetega zakona, kot je zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, sploh upravičili ta letošnji sneg kot naravno ali drugo nesrečo. Če pa bodo prišle s strani občin takšne pobude, ki bodo zahtevale ocenjevanje, bomo na ministrstvu nemudoma sprožili mehanizem za to ocenjevanje.
Hvala za odgovore. Vidim, da želi gospod Samo Bevk dopolnitev k tem odgovorom. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Obema ministroma se zahvaljujem za njuna odgovora. Pobude za to vprašanje so prišle iz nekaterih slovenskih občin tudi do mene kot poslanca, zato sem izkoristil tudi današnjo zadnjo možnost v okviru te vlade, da postavim poslansko vprašanje v zvezi s sanacijo stroškov za zimsko službo v tej izjemno hudi zimi, ki jo lahko, glede na stroške, ki so nastali za občinske proračune, in verjamem, da bodo tudi za državni, opredelimo kot naravno nesrečo. Tako velikih stroškov ni vsakih nekaj let, mogoče na 10 ali več let, vemo pa, da se s poplavami ali drugimi nesrečami soočamo in srečujemo dosti bolj pogosto kot s tako izjemnim sneženjem, kot je bilo v tem primeru. Zato predlagam, da se pristojno ministrstvo loti zbiranja teh podatkov. Pozivam tudi krovne organizacije občin, da se obrnejo do vlade in posamezne občine s tem vprašanjem, da se sprožijo postopki, o katerih je govoril minister Hojs. Bi pa povedal tudi to, da Zakon o financiranju občin v 20.a členu, ko govori o znesku primerne porabe za posamezno občino, takih izjemnih stroškov ne predvideva in ne vključuje. Tukaj je zgolj recimo element, da se določi primerna poraba na prebivalca, ki je korigirana z razmerjem površine, dolžine lokalnih cest itd. Ni pa tukaj opredeljeno, recimo če primerjamo, koliko stroškov ima z zimsko službo neka obalna občina ali potnih stroškov s tega vidika gorske občine, občine, ki so višje ležeče v Sloveniji, teh pa ni tako malo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam za dopolnitev tega razmišljanja. Želi kateri od ministrov podati dodaten odgovor? Gospod Zvonko Černač, izvolite.
Čisto na kratko. Podatki bodo pridobljeni in glede na obseg tudi sprejete ustrezne rešitve oziroma predlogi.
Hvala. Želite še gospod Aleš Hojs dati odgovor? Izvolite.
Samo toliko, da pojasnim. Če bodo te občine oziroma kdorkoli pač s strani lokalne skupnosti tak predlog dal, bomo mi nemudoma začeli s postopkom ocenjevanja škode. Je pa tako ali tako dejstvo, da samo ocenjevanje, priprava gradiva za Vlado in potem sama odločitev Vlade traja kar nekaj časa, več kot mesec dni, tako da bo to prišlo na vrsto. Drugače bomo pa ta postopek nedvoumno začeli, če bodo te pobude prišle in bo že z naše strani ocenjeno, da je izkazana škoda večja kot 0,3 promila.
Hvala tudi gospodu Hojsu. Ugotavljam, da smo zaključili s tem vprašanjem. Prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga postavlja mag. Katarina Hočevar, in sicer ministru za kmetijstvo in okolje, ki opravlja tekoče posle, gospodu Francu Bogoviču. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani člani Vlade, kolegice in kolegi, lepo vas pozdravljam. Moje poslansko vprašanje se nanaša na temo, o kateri sva z ministrom v zadnjem letu velikokrat formalno in neformalno razpravljala, in sicer o kakovosti zunanjega zraka v Zasavju. Za vaš posluh in ne nazadnje tudi zato, da ste obiskali Zasavje in prisluhnili ne samo funkcionarjem, ampak tudi prebivalcem, se vam ob tej priložnosti zahvaljujem. Kljub temu pa lahko ugotoviva, da je zaradi prekomernih preseganj mejnih vrednosti za delce PM 10 Evropska komisija Slovenijo opozorila že februarja 2009, nato novembra 2009, da je bila marca 2010 izdana ugotovitvena sodba, sicer brez izrečenih denarnih sankcij, da je prejšnja vlada pripravljala uredbo o kakovosti zunanjega zraka v Zasavju in da ste se pod vašim ministrovanjem lotili načrta za izboljšanje kakovosti zraka v občinah Zagorje, Trbovlje, Hrastnik. Sprašujem vas, spoštovani minister: Kako daleč ste ta postopek pripeljali? Septembra, kot vem, je bila zaključena javna razprava o tem načrtu in vas sprašujem: Kje smo danes in ne nazadnje kdaj bomo končno Zasavci, pa ne glede na to, katero vlado bomo imeli, ta podzakonski akt videli tudi v praksi oziroma predvsem njegovo izvajanje? Če pa govoriva o problematiki onesnaženega zraka v Zasavju, pa ne moreva tudi mimo govoric, informacij, ki se v zadnjem obdobju pojavljajo, da naj bi na vašem ministrstvu pripravljali spremembo uredbe o emisiji snovi v zrak iz nepremičnih virov onesnaževanja. Zanimajo me strokovne podlage za takšno odločitev. Kakšen je namen teh sprememb in zakaj se je vaše ministrstvo odločilo za to potezo, če se seveda je? Hvala lepa.
Hvala za vprašanje. Besedo dajem gospodu Francu Bogoviču. Izvolite.
Hvala za ti dve vprašanji. Če ju razdelim v dva sklopa, bom tako tudi odgovarjal. Najprej kar se tiče uredb, ki se nanašajo na Zasavje in še ostala območja. Kar se Zasavja tiče, kot ste dejali, smo se lansko leto resno lotili te zadeve. Junija smo imeli odbor Državnega zbora v regiji, odprli potem javno obravnavo 26.7., v medresorsko usklajevanje je bila uredba poslana 9. 10. 2012, potem pa tudi usklajena in 4. 12. 2012 tudi posredovana občinam v sprejetje na občinske svete. 14 dni nazaj je bil sestanek s predstavniki občin, kjer smo na to opozorili. Občine še niso obravnavale teh načrtov upravljanja. Gre za elementarno dilemo, ali bodo najprej opravile to razpravo in tudi na občinskih svetih sprejele te uredbe, s tem pa tudi določene obveznosti zase, ali bi že prej mi morali imeti tudi zagotovljena sredstva v proračunu. Pot je povsem normalna, da se ukrepi, ki so tu navedeni, ki so bili tudi medsebojno usklajeni, sprejmejo, predvidijo v uredbi, uredba se sprejme na občinskem nivoju, potem jo lahko sprejme tudi vlada in od tu naprej potem sledi letni načrt ukrepov, ki mora imeti potem postavke tudi v proračunu. Tako da zasavske občine pozivam, da vse tri občine sprejmejo to uredbo, da lahko uredba stopi v veljavo in gre potem postopek naprej. Kar se tiče samih ukrepov, je kar nekaj teh postavk preko eko sklada že predvidenih. Zagotovo bo pa na osnovi uredbe in ukrepov, ki so tam predvideni, možno planirati tudi nove ukrepe in s tem tudi nadgraditi te uredbe. Podobno velja tudi za ostala območja, kajti v lanskem letu smo kar nekaj teh uredb tudi pripravili. Kar se tiče vprašanja glede sprememb uredbe o emisiji snovi v zrak iz nepremičnih virov onesnaženja. Mi smo se že v lanskem letu tudi na osnovi zahtev iz preteklosti lotili te uredbe. Kar je pri tej uredbi ključno, je to, da gre za uredbo, ki ureja, vprašanje prihaja iz Zasavja, gre pa za generalno uredbo na slovenskem prostoru, na osnovi katere je 26 slovenskih podjetij pridobilo tudi okoljevarstvena dovoljenja. Uredba, ki je bila leta 2007 narejena, ima tudi eno od določil, ki praktično onemogoča tem podjetjem, da bi kakršnekoli posodobitve naredile na svojih napravah, kajti v uredbi je zapisano, da če na nekem območju njihove emisije predstavljajo 3 % vseh emisij v prostoru, se ne more več dobiti okoljevarstveno dovoljenje kot za obstoječo napravo, ampak gre za nov IPPS dovoljenje. Gre za 26 podjetij, mnoga izmed teh so preko Gospodarske zbornice apelirala že nekaj let na to spremembo te uredbe. Mi smo v tej uredbi sledili cilju, prvič, če se te naprave nahajajo znotraj območij, za katere veljajo te uredbe, so tako ali tako obravnavane že v tej uredbi in se morajo tam izvajati meritve, monitoringi in pa tudi ukrepi za zmanjšanje teh emisij. Tudi leta 2007 so bila že dokaj stroga ta določila. Sedaj pa uvajamo takšno rešitev, da bi tista, ki bi dobila na osnovi tako spremenjene uredbe, ki je bila pripravljena in dana tudi v medresorsko usklajevanje ter v javno razpravo, morala v naslednje pol leta zmanjšati emisije za 10 % in potem v nadaljevanju še za 10 %. Gre za zadevo, ki je posredno povezana tudi s postopki, ki se vodijo na Agenciji za okolje z Lafargem, v ničemer ne posegajo v te postopke, zagotovo pa je nihče na Ministrstvu za kmetijstvo in okolje ni sprejemal zaradi tega, ampak zaradi vseh 26 izdanih okoljevarstvenih dovoljenj, kajti ocenjujemo, da je sedaj ureditev pretoga in je treba v tem primeru narediti korak naprej.
Hvala gospodu Francu Bogoviču. Vidim, da želi mag. Katarina Hočevar zahtevati dopolnitev odgovora. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Zahvaljujem se vam za ta del odgovora spoštovani minister. Za prvi del pa bi vas še vprašala. Če sem vas prav razumela, dejansko finančnega razreza, kar se tiče načrtov za izboljšanje kakovosti zraka, še ni, je še v megli, če se tako izrazim. Ali boste sedaj del finančnega bremena preložili tudi na občine? Najbrž v svojih proračunih za to nimajo zagotovljenih sredstev. Bojim se, da se bo spet ta podzakonski akt, bom rekla, ustavil, ker ne bo dovolj finančnih sredstev. Za drugi del, kar se tiče pa spremembe uredbe, pa me zanima: Ali lahko zagotovite, da zaradi spremembe uredbe ne bomo dihali še slabši zrak oziroma da ne bodo spremembe uredbe povzročile ne zboljšanje kakovosti zraka, ampak poslabšanje? Hvala.
Hvala. Besedo dajem gospodu Francu Bogoviču. Izvolite.
Kar se tiče prvega vprašanja: finančni načrt sledi sprejetju uredbe. Vemo pa vsi, katere so tiste sestavine teh uredb in za kaj je kdo odgovoren. Gre za zrak v okoljih, kjer so tudi lokalne skupnosti – in primarna lokalna skupnost je odgovorna za takšna območja. Z določitvijo teh podzakonskih aktov in določitvijo območij se vzpostavljajo mehanizmi, da lahko država posebej predvidi ukrepe za ta območja. Zagotovo pa je to cela vrsta stvari, vezanih na cestno gradnjo, vezanih na protiprašne prevleke na cestiščih, vezanih na javni promet in na male kurilne naprave. Se pravi na stvari, za katere je treba veliko narediti v samem lokalnem okolju. Bojim se, da je ravno v Zasavju ta kratek stik, če smem temu tako reči, nastal zaradi tega, ker nekdo pričakuje, da bo v Ljubljani to določeno, v Ljubljani določena neka malha in bo Ljubljana prišla v Zasavje reševat to problematiko, kar me spominja še na katero drugo problematiko v Zasavju, pa ne bi zdaj o njej govoril, ampak v tem delu bo potreben proaktiven odnos z obeh strani. Zagotovo pa je osnova takšna uredba, podobno kot imamo vsakoletni program, ne vem, za Mežiško dolino – letos je zagotovljenih milijon sredstev, smo uspeli in tudi lansko leto je bilo izvedeno v manjšem obsegu. Podobno bo potem mogoče na osnovi sprejete uredbe, ne vem, določitvi, da bodo imeli pri malih kurilnih napravah – tisti, ki bivajo v območjih, ki so določena – prednost pri razpisih, večji sofinancerski delež in bo te ukrepe treba generirati iz leta v leto. V tistih stvareh, kjer pa so to osnovne pristojnosti občine, bo zagotovo tudi občina temu področju morala nameniti del svojih tudi finančnih sredstev, veliko pa je treba narediti tudi na osveščanju ljudi, kajti predvsem področje malih kurilnih naprav se je v tem primeru Zasavja pokazalo kot najbolj kritično. Kot veste, tudi na drugem akutnem področju, področju dimnikarstva, je sedaj že zaključen projekt popisa teh naprav kurilnih. Ko povežemo te baze in ko vidimo, kaj je potrebno, kakšno je obstoječe stanje, mislim, da se bodo lahko šele tisti pravi ukrepi za prihodnost načrtovali. V tem delu mislim, da je potrebno dobro sodelovanje in proaktiven odnos z obeh strani, še enkrat pa mislim, da je apel občinam, da čim prej sprejmejo te uredbe, na mestu. Kar se drugih zadev tiče, ja, potrjujem 10 % v pol leta zmanjšanje in še dodatnih 10 % v nadaljevanju.
Hvala ministru za dopolnitev odgovora. Ugotavljam, da smo s tem zaključili tudi to vprašanje in prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga postavila gospa Iva Dimic, in sicer ministric brez resorja, odgovorni za Slovence v zamejstvu in po svetu, ki opravlja tekoče posle, gospe Ljudmili Novak. Gospa Iva Dimic, izvolite.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi poslanci! Spoštovana gospa ministrica Ljudmila Novak! Na Poslansko skupino Nove Slovenije in verjetno tudi na vaš urad se je v preteklih dneh obrnilo veliko državljank in državljanov ter predstavnikov slovenskih zamejskih organizacij. Z začudenjem in ogorčenjem se odzivajo na napoved nove predsednice Vlade, da naj bi ukinili samostojni Urad Vlade za Slovence v zamejstvu in po svetu v dosedanji obliki ter ga priključili znova k samostojnemu ministrstvu za kulturo. Izražajo tako vsebinske kot tudi organizacijske pomisleke. Glavni vsebinski pomisleki se lahko strnejo v povzetek, da bi takšna priključitev pomenila izrazito in nesprejemljivo zoženje zaščitne funkcije Republike Slovenije do slovenske manjšine. Ker urad v sedanji obliki deluje na številnih področjih, kot so zelo pomembna gospodarsko, kulturno, mednarodnopravno, in na številnih drugih področjih, bi ga s tem po mojem mnenju popolnoma onemogočili. Zaradi vsega navedenega vas sprašujem sledeče: Kako komentirate današnjo sejo Odbora za pravosodje in javno upravo, na kateri je bila obravnavana novela Zakona o Vladi in kjer je bil vložen in izglasovan amandma, da Urad Vlade za Slovence v zamejstvu in po svetu ostaja in deluje v nespremenjeni organizacijski obliki? Kod drugo me zanima: Kako komentirate, zakaj je treba ohraniti Urad za Slovence v zamejstvu in po svetu kot samostojen organ s funkcijo ministra za to področje? Kateri so prihodnji izzivi za urad na tem področju? Hvala za odgovor.
Hvala za vprašanje. Besedo dajem gospe Ljudmili Novak. Izvolite.
Spoštovani prisotni, lepo pozdravljeni! Najprej bom rekla, da moram izraziti svoje zadovoljstvo, da je bil ta amandma izglasovan; torej, da urad ostaja kot samostojen organ in tudi funkcija ministra. Ravno včeraj sem bila na Brežini pri Trstu ob 120. obletnici rojstva Iga Grudna. Prisoten je bil tudi veliki pisatelj Boris Pahor in je izrazil veliko razočaranje nad tem korakom nazaj. Tudi sama sem prepričana, da bi bil to korak nazaj. Leta 2006 smo sprejeli Zakon o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja, ki določa, da je urad samostojen in ga vodi minister. Vse to so Slovenci v zamejstvu in po svetu sprejeli z velikim zadovoljstvom in večkrat sem prav iz njihovih ust slišala, da s tem čutijo, da jih Slovenija razume, da so še bolj povezani z matično domovino,in da jim aktivno pomagamo pri reševanju njihovih problemov. Torej, glavna funkcija tega urada je vzdrževanje odnosov, stikov z našimi zamejci, Slovenci po svetu, spodbujanje ohranjanja njihove narodne identitete, jezika, kulture, pa seveda tudi pomoč na različnih področjih, še posebej, kadar pride do težav z državo, v kateri živijo, ko ta ne izplačuje sredstev ali se pojavljajo drugi različni problemi. Prav v tem odnosu do Slovencev, pol milijona jih živi po svetu, preko 120 tisoč Slovencev v zamejstvu, smo bili zgled tudi drugim državam. Pogosto so me tuji veleposlaniki spraševali, kako imamo Slovenci to področje urejeno, kaj delamo, kaj so prednosti in tudi sami se želijo zgledovati po nas. Zato bi bila res škoda, če bi tukaj naredili korak nazaj na veliko žalost in razočaranje Slovencev. Zakaj je potrebna funkcija ministra? Samo zlonamerneži trdijo, da so Slovenci po svetu samo politična emigracija in da je ta minister, zato da potuje po svetu. Lahko vam povem, da sem velikokrat obiskala zamejstvo in iz Ljubljane do vseh naših zamejcev v vseh štirih državah je približno eno uro in pol vožnje z avtomobilom in vsa ta moja potovanja ali obiski so verjetno skupaj manj dragi kot pa eno potovanje ministra v Bruselj, kamor mora iti na določeno zasedanje. Koliko pa vsem tem ljudem pomeni, da jih obišče minister iz Slovenije, vam pa ne morem povedati. Še posebej, ko sem obiskala Slovence v bolj odročnih krajih, recimo v Gorskem Kotarju ali pa v Kanalski dolini, v Benečiji. Pogosto so mi rekli, prvič je nek minister, bodisi iz Slovenije bodisi Italije, pri nas. Neredko sem doživela, da je nekdo s solzami v očeh sprejel priznanje, papirnato priznanje, ki sem mu ga podelila zato, ker je zastonj delal ves čas za slovenstvo, za slovensko društvo, za ohranjanje slovenstva. Ni vseeno, kdo živi v zamejstvu; ali so to zavedni Slovenci ali pa nekdo, ki mu ni mar, kakšna je njegova narodna pripadnost. Zato si želim, ker nas v prihodnosti čakajo tudi veliki novi izzivi – vsak dan sem se srečevala z novimi izzivi, z novimi idejami. Recimo, v določenih državah je pač problem, ker ne dobijo redno izplačanih denarnih sredstev s strani tiste države. Zato se bo treba tudi s strani Slovenije ponovno angažirati in pritiskati na deželne oblasti, na državne oblasti, da vendarle izpolnjujejo svoje obveznosti. In če je minister zadolžen za to področje, ima tudi veliko večjo težo, ko se dogovarja s sogovorniki na drugi strani meji, kot če tja pride samo nek uradnik. Prav zato je tudi pomembna ta funkcija ministra. Izzivi pa so na področju reševanja finančnih problemov, na področju zakonodaje. Bil bi slab znak, če bi mi zmanjšali našo zaščito do manjšine, kajti v nekaterih državah so predlagani novi zakoni, ki prav prizadevajo naše narodnostne skupnosti. Potem so izzivi na področju sodelovanja na področju gospodarstva, povezovanja občin, mladih; skratka, dela je veliko in želim, da bi bila Slovenija še naprej dobra mati Slovencem v zamejstvu in po svetu in da bi minister, ki bo to funkcijo opravljal, to delal res tudi s srcem.
Hvala za odgovor. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospa Iva Dimic.
Hvala. Na tem mestu bi se zahvalila za vaše srčno delo na vašem ministrstvu. Predvsem pa bi tudi sama podala, da želim, da prihodnji minister tudi tako srčno deluje na tem ministrstvu.
Hvala za vaše želje. S tem ugotavljam, da smo zaključili tudi to vprašanje. Prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga bo postavil gospod Janez Ribič ministru za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, ki opravlja tekoče posle, dr. Žigi Turku, je pa danes odsoten. Gospod Ribič, želite besedo? Izvolite.
Hvala, spoštovani predsednik Državnega zbora. Ministra, poslanke in poslanci! Umetnostna galerija Maribor je osrednja muzejsko-galerijska institucija za vizualno umetnost v severovzhodni Sloveniji in druga največja tovrstna ustanova sploh v državi. Kljub temu je položaj umetnostne galerije že preko deset let zelo nezavidljiv, saj je stavba oziroma celotna infrastruktura, v kateri trenutno deluje umetnostna galerija, že precej dotrajana, vlaganj v to infrastrukturo pa v zadnjih letih ni bilo nobenih, saj se že vrsto let načrtuje gradnja nove stavbe Umetnostne galerije Maribor, do česar pa zaradi različnih razlogov še ni prišlo. Kot kaže, tudi še nekaj časa ne bo, saj se je z odločitvijo vašega ministrstva oziroma Vlade, da 10 milijonov evrov, ki jih je Pahorjeva vlada pred dvema letoma, natančneje 20. 1. 2011, namenila za sofinanciranje gradnje umetnostne galerije, preusmeri za gradnjo infrastrukture na območju Parka vojaške zgodovine Pivka. Odločitev o prerazporeditvi sredstev je še toliko bolj nenavadna, saj je Mestna občina Maribor po mojih podatkih naredila vse, kar je bilo v njeni moči, in zadostila vsem zahtevam vašega ministrstva, da bi se gradnja začela čim prej. Od leta 2010, ko je bila izbrana prva projektna rešitev za novo umetnostno galerijo, preko zapletov z madžarskima arhitektoma, sklenitve sofinancerske pogodbe z investitorjem Zavodom za izgradnjo Maribora, odkupa zemljišč ter številnih sprememb projektne dokumentacije, pa vse do današnjega dne je bilo poleg tega izvedenih še nešteto aktivnosti, ki so šle v smeri iskanja rešitev za čimprejšnji začetek gradnje Umetnostne galerije Maribor. Skozi celotno leto 2012 je med mariborsko mestno občino in vašim ministrstvom potekala intenzivna korespondenca, med katero je Mestna občina Maribor ves čas sledila navodilom in zahtevam vašega ministrstva ter zgledno podajala vsa pojasnila, kljub temu da je bil že 16. decembra 2011 potrjen način izvedbe projekta s strani bivšega ministrstva za kulturo. Torej so se v preteklem letu stvari očitno bolj peljale v smer ustavitve projekta gradnje umetnostne galerije kot v njegovo realizacijo. Žalostno je predvsem to, da po uspešno izvedenem projektu Evropska prestolnica kulture 2012 v Mariboru ni nobene nove infrastrukture na področju kulture, ki bi jasno začrtala smer nadaljnjega kulturnega razvoja mesta. Kaj je bil glavni razlog za razveljavitev 4. točke Sklepa? Zakaj je ministrstvo pogojevalo projekt? Kdaj bodo sredstva zopet [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala za postavljeno vprašanje. Hkrati vas želim obvestiti, da bo minister dr. Žiga Turk podal pisni odgovor, ker je danes odsoten. Zato zaključujem tudi to vprašanje. Prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga bo postavil gospod Jožef Horvat, in sicer ministru za kmetijstvo in okolje, ki opravlja tekoče posle, gospodu Francu Bogoviču. Gospod Horvat, izvolite.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana gospa ministrica, spoštovani gospod minister Franc Bogovič! Najprej dovolite mojo čestitko k izvolitvi za predsednika Slovenske ljudske stranke. Očitno se je ta vaša funkcija začela zelo dobro, namreč kar je bilo v petek 1. marca še problem, danes 4. marca ni več – vsaj, kar zadeva odlagališče odpadkov Dobrava Ormož, ki bo danes, najkasneje jutri, dobilo IPPC okoljevarstveno dovoljenje. Dober začetek mojega vprašanja. Pa greva po vrsti. Gospod minister, pred slabim letom, točneje aprila 2012, sem vas javno vprašal o vaših pogledih in načrtovanih ukrepih za razrešitev zapletene situacije na področju odlagališč odpadkov. Pahorjeva vlada oziroma njeno ministrstvo za okolje in prostor je takrat s pomočjo inšpekcije zaprlo kar 11 regijskih odlagališč, kar je prizadelo več kot tretjino slovenskih občin oziroma njihovih državljanov. Med njimi na primer tudi občino Ormož. Takrat ste mi odgovorili z optimizmom in odločenostjo, da se – tako, kot ste ga poimenovali – ta zelo resen problem reši v najkrajšem času, saj povzroča stroške in težave občinam in njihovim prebivalcem. Odgovor ste zaključili z zagotovilom, da je že kar nekaj odlagališč tik pred rešitvijo problema, tudi Ormož, in da imajo vsi, ki so udeleženi v tem procesu, nalogo, da vzamejo to zadevo takoj v roke in čim prej, po najkrajših postopkih pridobijo tudi okoljevarstvena soglasja. Kot rečeno, 1. marca 2013 sva lahko, žal, oba samo ugotavljala, da se vsaj nekatere zadeve, tudi Ormož, kot smo bili pred kratkim seznanjeni v dopisu skoraj obupanega župana te občine, niso niti premaknile z mrtve točke. Glede na moje vedenje slutim, da ste vi, gospod minister, res napravili vse, kar ste mogli, vložili veliko napora, da pa ste se srečevali z največjim problemom naše države, s togim birokratskim aparatom služb, ki najbrž še vedno v skladu s preveč togo zakonodajo deluje in na katero, kot kaže, prav nihče v tej državi, niti minister, ne more vplivati. Zaradi vsega navedenega vas, gospod minister, sprašujem: Prvič. Kaj je bilo narejeno od aprila 2012 do danes na področju zgoraj navedene problematike? Drugič. Kako vidite možnost vplivati na normalizacijo postopkov pred državnimi institucijami oziroma na delovanje birokracije v smeri hitrejšega in profesionalnega odločanja, kar si državljani ne nazadnje tudi zaslužimo? Tretjič. Kdaj bodo rešene težave občin z zaprtimi odlagališči, kar bi preprečilo enormno naraščanje stroškov in s tem bremen državljanov, ki jih plačujejo za ravnanje z odpadki? Za vaš odgovor, gospod minister, najlepša hvala.
Hvala za vprašanje. Besedo dajem gospodu Francu Bogoviču, izvolite.
Res sem hvaležen za to vprašanje in kot ste dejali, bo odločba danes podpisana, vendar žal ne gre pri taki stvari, da bi lahko postavili poslansko vprašaje, minister na osnovi poslanskega vprašanja komu zagrozil, pa bo naslednji dan izdana odločba. Izza tega je precej dela in postopkov, ki morajo biti narejeni, zato da je lahko do tega prišlo. Z veseljem vam povem tudi za ostale aktivnosti, ki so se v tem letu zgodile. Kot vsi v tej državi vemo, smo imeli resnično lansko leto spomladi grožnjo, da bodo slovenski odpadki ostali na cesti. Pa še nekaj; že vrsto let sem predstojnik različnih uprav v javnem sektorju in mislim, da prevečkrat zelo pavšalno govorimo o togi birokratski, neoperativni javni upravi. Kolege, ki so na Agenciji za okolje delali na tem področju, lahko s tega mesta kot kmalu bivše sodelavce pohvalim, kajti mislim, da smo v tem letu naredili velik premik. Bilo je tudi nekaj kadrovskih sprememb, vendar to ni toliko vplivalo. Večina tistih ljudi, ki so bili takrat prisotni, je ostalo istih. Res pa je, da smo sedeli vsi skupaj, tako oba direktorata na ministrstvu, inšpekcija in agencija, ter iskali rešitve, pot za te rešitve. Ker smo videli, kje je osnovni problem, smo povabili tudi lokalne skupnosti k aktivnemu reševanju problemov. Ta način reševanja problemov ni takšen, da ko pride inšpektor in zapre odlagališče, naslednji dan skličeš tiskovno konferenco in poveš, da je problem, da ne bo več kam moč odložiti odpadkov. Žal se na komunalnih odlagališčih mnogokrat tako dogaja, za razliko od industrijskih, kjer imajo vsi, razen enega, zadeve urejene. V tem letu smo šli po tej poti in s številnimi slovenskimi občinami smo pregledali situacijo. Pri teh okoljevarstvenih dovoljenjih so problem predvsem izcedne vode, treba je imeti jasne monitoringe, da stara odlagališča ne vplivajo škodljivo na našo podtalnico. Tehnično-finančni problem pa so bila finančna jamstva v tem delu. V tem času smo izdali sledeča okoljevarstvena dovoljenja: Leskovec, ki je za dolenjski konec, Tuncovec pri Rogaški Slatini, Kovor na Gorenjskem, odlagališče Puconci in ponovno odločanje o RCERO Celje. Pred sabo imam odgovor, ki sem ga ravno danes podpisoval, ker to je redni odgovor, ki ga dajemo tudi Evropski komisiji: danes imamo 8 odlagališč, ki imajo okoljevarstvena dovoljenja, v postopku jih je še 6, eno od teh šestih je tudi to, za katero je bila danes podpisana odločba, druga pa bodo še v marcu in aprilu in bodo zagotovo pozitivno rešena, ker smo, kot sem že dejal, šli po poti iskanja teh rešitev. Ko bodo ta okoljevarstvena dovoljenja izdana, ima Slovenija do leta 2030 in še naprej dovolj odlagalnega prostora, vključno z dvema tako imenovanima rezervnima lokacijama, da ne bo prišlo v slovenskem prostoru do ponovnega izsiljevanja s strani nosilcev te pravice, da potem drago zaračunavajo odpadke ostalim občinam. Da ne bom vsega po vrsti bral, vam lahko posredujemo tudi pisni odgovor. Izdanih je bila cela vrsta tudi negativnih odločb, zato da se to zapre, v nasprotnem primeru bo Slovenija začela plačevati dnevne kazni, kar je treba odkrito povedati. Tako ima 10 odlagališč striktno zaporo s strani inšpekcije, v skladu z dogovorom tudi spremljajo in izrekajo kazni, kajti nekateri špekulirajo in raje 10 tisoč evrov plačajo kot pa, da zakonito odlagajo odpadke, zato bodo kolegi s tem samo nadaljevali. Kot sem že dejal, so pa v pripravi še te rešitve. Predvidevajo se tudi nadaljnje rešitve: odlagališče Globoko, to je pri Trebnjem, ki je tako imenovana rezervna lokacija, potem Stara Gora v Novi Gorici, odlagališče Špaja dolina, CERO Gaj, kjer iščemo rešitve. Kar se tiče tega področja, imam v rokah tudi operativni program ravnanja s komunalnimi odpadki. To je strategija ravnanja s komunalnimi odpadki, gradivo je v vladni proceduri in je šlo skozi vse postopke javne razgrnitve, skozi usklajevanja, skozi medresorska usklajevanja. Če bo generalni sekretariat Vlade ocenil, da bo to tudi sprejeto, imamo lahko tudi strategijo sprejeto že ta teden na seji Vlade – v nasprotnem primeru pa veliko sreče tistim, ki bodo s to strategijo nadaljevali.
Hvala za odgovor. Gospod Horvat ima željo, da postavi zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Povsem razumem, gospod minister, da moje poslansko vprašanje, ki sem ga na vas naslovil v petek 1. marca, ni vplivalo na izdajo tega omenjenega IPPC okoljevarstvenega dovoljenja za imenovano odlagališče v Ormožu, mogoče tisto aprilsko iz leta 2012. To, kar ste povedali in kar sem spremljal vaše delo, mislim, da tudi vi lahko z nekim osebnim zadovoljstvom na podlagi tega, kar ste opravili v tem enem dobrem letu, predate posle vašemu nasledniku. Verjamem, da bodo tudi vaši sodelavci, ki delujejo na Ministrstvu za kmetijstvo in okolje, še naprej tako marljivo delali. Moj namen ni bil, da njih kritiziram, morda je potreben razmislek, ampak v naši hiši, v Državnem zboru, če v nekaterih segmentih morda še vedno nimamo preveč komplicirane zakonodaje, srčno pa se zavedam, da imamo samo eno okolje, samo eno Zemljo, samo en naš planet, ki ga moramo varovati in ga tudi v dobri kondiciji predati našim zanamcem. Ko pa boste, gospod minister, predajali posle, pa prosim, da vašega naslednika opozorite tudi na projekt Pomurski vodovod, ki je vitalnega pomena ne samo za Pomurje, ampak za celotno Slovenijo. To je bil več ali manj moj komentar, nimam nekega posebnega dodatnega vprašanja. Ministru se še enkrat zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Bogovič, želite še besedo? Izvolite.
Hvala lepa. Dejansko ste postavili še dva pravilna poudarka. Prvi je glede poenostavitve zakonodaje. Že s paketom sredi leta smo z nekaterimi manjšimi ponastavitvami nekatere postopke že ponastavili, tudi bili zelo pozorni, da ne gre na račun okolja, ampak da se dejansko nekaj, za kar je potrebna koncesija, lahko z vodnim dovoljenjem poda, ker so se sicer postopki samo podvajali ali podobno. Tudi sicer ima Agencija dobrega vodjo, bil tudi imenovan na Vladi in izhaja iz te Agencije – po 12-letih delovanja na Agenciji. Pri obisku, ki sem ga opravil v zadnjem mesecu, je bila zelo jasna opredelitev in usmeritev, da pripravijo skupaj z Direktoratom za okolje – se pravi tisti, ki implementacijo te zakonodaje delajo v naravi – in tudi je pripravljenih cela vrsta malih korakov, ki delajo ključne korake v to smer, da se lahko isti ljudje – kajti število ljudi je enako, ne moremo povečevati števila teh ljudi – osredotočijo na tiste projekte, na tiste probleme, ki so akutni in imajo velik pomen, ne pa, da se v nekem birokratskem ustroju vrtijo. Kar se tiče samega Pomurskega vodovoda, smo imeli prejšnji ponedeljek še zadnjo koordinacijo – osmo v tem mandatu –, ki sva jo opravila z mag. Žerjavom. Tako sta že v razpisnih postopkih vodovodni sistem A, se pravi lendavski konec, in tudi vodovodni sistem C, se pravi ormoški. Podobno bo v kratkem ugotovitev tudi za Goričko – se pravi Murska plus severni del, proti Goričkem –, ali bo v zmanjšanem obsegu šel ta projekt že v tem obdobju v razpis ali pa v naslednjem. Tudi sicer mislim, da je ta napredek, da smo z 12 aktivnih projektov na začetku mandata prišli do konca lanskega leta na 23 aktivnih projektov in da je sedaj v samem razpisu 15 do 20 – videli bomo, koliko bodo kolegi uspeli dokončno pripraviti na terenu teh razpisnih dokumentacij – daje osnovo, da imamo junija, julija v državi namesto – to kar smo imeli lani – 12 aktivnih projektov, po moji oceni, 35 aktivnih projektov. To pa pomeni, da bomo lahko počrpali tistih 130 do 150 milijonov na leto evropskih sredstev, kolikor jih je na razpolago v letošnjem in v naslednjih dveh letih, za razliko od tega, da je bilo prej v 5 letih 60 milijonov in da smo v lanskem letu uspeli počrpati 50 milijonov.
Hvala za dodatna pojasnila. S tem ugotavljam, da smo zaključili tudi to vprašanje in prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga bo postavil mag. Borut Ambrožič, in sicer ministru za kmetijstvo in okolje, ki opravlja tekoče posle, gospodu Francu Bogoviču. Gospod Borut Ambrožič, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav prisotni ministrici, ministru, ostalim v Državnem zboru! Slovenski ris je od leta 1993 zavarovan pred odstrelom, za razliko od medveda in volka, ki prebivata na območju Slovenije. Poleg bolezni, ki predstavlja izredno veliko smrtnost pri tej živalski vrsti, je problem te vrste, izumrtje, iskati zlasti v sorodstveni navezi. Trenutni sorodstveni nivo populacije, ki se giba na slovenskih tleh, je na nivoju brat-sestra. To ima posledice na novonaseljeno populacijo iz leta 1973. Lahko rečemo, da v letošnjem letu mineva 40 let, odkar so bili na novo naseljeni trije samci in tri samice, takrat iz Slovaške, ki so mogoče še pet let ali deset let nazaj veljavi za uspešno novo naselitveno populacijo. Kljub temu pa v preteklih mesecih ali pa letu najdene poginule živali opozarjajo na velik problem, ki trenutno kaže celo na absolutno ugotovljeno situacijo nevarnosti izumrtja te vrste na slovenskih tleh, ki se ga sicer ministrstvo in ostali partnerji, tudi Biotehniška fakulteta in ostali, zavedajo. Sprožili so projekt, v katerem bi želeli na novo naseliti rise v Sloveniji s pomočjo lovcev iz Švice. Kljub vsemu povedanemu, pa po pridobljenih informacijah projekt, ki je ovrednoten na 200 tisoč evrov, predstavlja velik zalogaj do zdaj še nedorečeno shemo financiranja. Zato resornemu ministru postavljam vprašanje: Kako misli ministrstvo zagotoviti ustrezna sredstva z ostalimi partnerji za predlagani projekt? V kateri fazi je trenutno projekt? Hvala lepa za odgovor.
Hvala za vprašanje. Besedo dajem gospodu Francu Bogoviču. Izvolite.
Hvala za to vprašanje, za katerega mislim, da tudi javno osvetljuje ta problem, s katerim se, kot ste dejali, tudi ministrstvo ukvarja. Tudi so pravilne vse te vaše ugotovitve, da je tako mala populacija resnično zašla v ta problem, ki v veliki meri izvira tudi iz sorodstvenega parjenja in na koncu bolezni, ki prihajajo zaradi tega. Zato je, tako kot ste že dejali, bila že 2. 10. komisija, ki je bila imenovana, in se je začela priprava akcijskega načrta za rešitev tega problema – reševanje risa. V tem delu so šle aktivnosti tudi v tej smeri, kot ste dejali, da se sprejme pobuda, ki je prišla iz Švice, da se 2 do 4 risi, drugi osebki, donirajo, na ta način pridejo v ta prostor risi, ki niso v sorodstveni povezavi z našimi. Kar se tiče tega, je 11. 10. 2012 tudi bil sestanek na Mašunu, se pravi na Ilirsko-Bistriškem, kjer se je spregovorilo o tem v krogu Ministrstva za kmetijstvo, Biotehniške fakultete, Zavoda za gozdove, skupaj s švicarskim strokovnjakom, in se je ta ponudba obravnavala. Dogovor je, da se gre v to smer, da se v letošnjem letu tudi vsi skupaj pripravimo na to zadevo. Gre za to doselitev in je prav, da se tudi temu primerno komunikacijsko zadevo izvede, poišče tudi kakšnega sponzorja. Veseli nas to, da so se v to akcijo, če smem temu tako reči, vključili tudi drugi slovenski risi – tisti, ki so se mesec ali štirinajst dni nazaj na Danskem uvrstili na olimpijske igre v Sočiju, se pravi, Hokejska zveza Slovenije, in tudi z njihovo pomočjo ta problem osvetlimo javnosti tudi širše. Potekajo tudi pogovori s kolegi s hrvaške strani, kajti mi si delimo isto populacijo risov, tako da v tem delu je tudi z njihove strani sodelovanje zaželeno oziroma nujno. Skupina lovske organizacije in strokovnjakov je na tem strateškim dokumentom že začela delati. Dokumenti bodo pripravljeni v prvi polovici tega leta, sicer pa je predvideno, da bi se ta doselitev naredila v naslednjem letu. V okviru ministrskih postavk smo tudi zagotovili 30 tisoč evrov v letošnjem letu za te aktivnosti, ki so potrebne v tem letošnjem letu. Vi ste že omenili dimenzijo tega projekta in glede na to, da gre za klasičen okoljski projekt, ki sodi tudi v sklop habitatnih direktiv, se pripravlja, da bi bil to eden izmed takšnih zahtevnejših "live" projektov v naslednji finančni perspektivi in da bi na ta način imeli tudi zagotovljena sredstva. Vse aktivnosti, ki sem jih prej omenil, potekajo in tudi za letošnje leto potrebna sredstva za pripravo na to so zagotovljena.
Hvala za odgovor. Želite zahtevo po dopolnitvi odgovora? Ne, torej je bil odgovor ustrezen. S tem zaključujem tudi to vprašanje. Prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga bo postavila mag. Majda Potrata, in sicer ministru za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, ki opravlja tekoče posle, dr. Žigi Turku, ki je sicer danes odsoten. Želite besedo? Mag. Majda Potrata, imate besedo. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Še enkrat zastavljam vprašanje dr. Žigi Turku. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo 19. februarja vložili interpelacijo o delu ministra in o njegovi odgovornosti. Zainteresirana in širša javnost je sprejela to dejstvo z odobravanjem. Prejeti odzivi samo utrjujejo utemeljenost naše poteze in čeprav je minister v besedah interpelacijo zavrnil kot neutemeljeno, s svojimi ravnanji po vložitvi interpelacije samo utrjuje naše stališče, da je bila interpelacija utemeljena. Eno izmed takšnih dejanj je neustrezen odziv na opozorila zainteresirane javnosti o posegih v delovanje Viba filma. Sprememba ustanovitvenega akta brez predhodne javne objave, imenovanje direktorja; to dvoje samo nadaljuje tisto, kar se je že začelo z ZUJF in označujemo kot ogrožanje slovenske filmske produkcije. Javnost tudi vznemirjajo predstavitve predlogov zakonskih rešitev na področju osnovnega, srednjega in višješolskega izobraževanja, ki so pogosto predstavljene kot utemeljene, pa to ni res. Kot tretje dejstvo bi omenila še razpis za dodelitev koncesij, ki je bil v petek objavljen v Uradnem listu, na eni strani in z enotedenskim rokom prijave. Kot Vlada in kot minister, ki bi moral opravljati le še tekoče posle, nima, po mojem mnenju, nikakršne legitimnosti za vnašanje novih razmerij v visokošolski prostor. Podelitev koncesij za programe na študijskih področjih vede o živi naravi, družbene vede in tehnike ni prvi primer izdatne proračunske podpore zasebnemu visokemu šolstvu. V letu načrtne slabitve javnih univerz, ko je med drugim z uredbo o sofinanciranju doktorskega študija zasebnim fakultetam dal nekajmilijonsko javnofinančno dotacijo, se samo nadaljuje tisto, kar je že bilo storjenega. O smotrnosti in gospodarnosti porabe javnih sredstev za zasebno šolstvo pa je navsezadnje razpravljalo tudi Računsko sodišče. Zato ministra sprašujem: Kaj namerava Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport izvesti v času opravljanja tekočih poslov? Pričakujem, da bo minister napisal pisni odgovor. Glede na to, kako hitro je uspel napisati odgovor na interpelacijo, s tem odgovorom na pisno poslansko vprašanje ne bi smel imeti pretiranih težav. Hvala lepa.
Hvala tudi vam za postavljeno vprašanje. Hkrati vas želim obvestiti, da bo minister dr. Žiga Turk zaradi odsotnosti predložil pisno odgovor na vaše vprašanje. Nekdo je želel proceduralno. Gospod Jerovšek.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Pričakoval sem, da boste reagirali, kajti to ni bilo poslansko vprašanje niti ni bila pobuda. Kolegica Majda Potrata je zlorabila poslovnik za komentarje in nadaljevala pamfletarski stil, ki ga je uporabila v interpelaciji. Mislim, da tudi ni nič vprašala glede na aktivnosti ministra, ampak je dala neko hipotetično vprašanje za bodoče delovanje gospoda ministra. Res bi pričakoval, da jo boste opozorili, da se s takšnimi pamfleti v okviru instituta poslanskih vprašanj prekine, kajti je protiposlovniško in nedostojno za poslance Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala tudi vam za to opozorilo. S tem smo izčrpali [[...]]Prosim? Proceduralno želi mag. Majda Potrata.
Hvala, gospod predsednik. Pričakovala bi, da me boste zaščitili. Moje poslansko vprašanje ste sprejeli, moje poslansko vprašanje je bilo tudi eksplicitno izraženo. Ne gre za nobeno zlorabo. Gospod Jerovšek, vi se lahko smehljate levo in desno, kolikor se hočete, ampak moje poslansko vprašanje je bilo jasno: Kaj namerava Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport izvesti v času opravljanja tekočih poslov? Tekoči posli so s 115. členom Ustave ministrom in Vladi naloženi. In tisto, kar mene zanima, je v okviru tega in ne gre za nobeno poslovniško zlorabo, kaj namerava minister v zvezi s tem storiti glede na to, da je bil razpis objavljen že po izteku rednega mandata te vlade, kajti, 1. marca se je začela tista faza, ko ima minister samo tekoče posle, ki jih lahko opravlja. Razpis ne sodi v okvir tekočih poslov. To je vprašanje, ki je zelo eksplicitno, in ni mogoče govoriti o poslovniški zlorabi. Hvala.
Hvala tudi vam za to dodatno razlago. Še enkrat želim nesporno ugotoviti: poslansko vprašanje je bilo postavljeno na tej seji in v skladu s poslovnikom mora dr. Žiga Turk pisno odgovoriti na zastavljeno poslansko vprašanje, tako da tega dejstva ne more nihče spremeniti. S tem ugotavljam, da smo zaključili s poslanskimi vprašanji. Izčrpali smo vsa vprašanja in predsedniku Vlade, ministrici ter ministrom, ki opravljajo tekoče posle, se zahvaljujem še enkrat za podane odgovore. Ker ni bilo podanih predlogov poslancev za razpravo o odgovoru tako predsednika Vlade, ministrice in ministrov, ki opravljajo tekoče posle, hkrati s to ugotovitvijo tudi zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 11. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri, 15 minut po zaključeni 29. izredni seji Državnega zbora. Hvala in lep dan še naprej.