Spoštovane kolegice in kolegi poslanke in poslanci, spoštovani ministri in predstavniki Vlade, gospe in gospodje, dobro jutro! Začenjam nadaljevanje 18. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Darja Lavtižar Bebler, Melita Župevc, Renata Brunskole, mag. Vasja Klavora, Miro Petek, mag. Franc Žnidaršič, Zmago Jelinčič Plemeniti, Jože Tanko po 17. uri, Alojz Posedel in mag. Branko Grims. Vse prisotne še enkrat lepo pozdravljam. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA – to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O VARNOSTI CESTNEGA PROMETA, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina petih poslancev s prvopodpisanim Janezom Ribičem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za promet predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predsedniku odbora gospodu Janku Vebru. [[Ga ni.]] Dr. Verlič bo v imenu odbora obrazložil stališče. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predsednik odbora me je poprosil, da podam poročilo, ker je zadržan, pa vas verjetno ni uspel obvestiti. Spoštovani, odbor za promet je na 11. redni seji 1. junija 2010 opravil drugo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o varnosti cestnega prometa, ki ga je Državnemu zboru v zakonodajni postopek predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Janezom Ribičem 24. marca 2010. Na seji odbora so poleg predlagateljev zakona sodelovali še predstavniki Ministrstva za promet in Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. V uvodni predstavitvi je predlagatelj zakona poslanec Janez Ribič predstavil razloge za sprejem predloga zakona, ki se nanašajo na vožnjo v nasprotno smer po avtocesti, ki je ena od najnevarnejših kršitev cestnoprometnih predpisov. Z veliko verjetnostjo že ob enkratnem dogodku zagotovo povzroči direktno in ne zgolj hipotetično nevarnost za ostale udeležence v cestnem prometu. Predlog zakona za vožnjo v nasprotno smer po cesti, ki ima dva ali več označenih prometnih pasov za vožnjo v eno smer, predvideva povišanje globe iz 300 evrov na 1200 evrov ter izrek 18 kazenskih točk, kar v praksi pomeni odvzem vozniškega izpita. V podporo takšni rešitvi govori tudi statistika. Vlada je 26. aprila 2010 podala mnenje na predlog zakona, iz katerega izhaja, da predloga zakona ne podpira, sicer ne nasprotuje vsebini predlagane rešitve, vendar meni, da, glede na vrsto prometno-varnostnega problema, slednjega ne gre reševati parcialno, ker ta zahteva sistemski pristop. S ciljem tega sistemskega pristopa bo Vlada ustanovila tudi Javno agencijo za varnost prometa. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora v svojem mnenju navaja, da nima bistvenih pripomb. V razpravi so člani odbora podprli intenco predloga zakona po povečanju kazni in povečanju števila odvzema kazenskih točk za prekršek storjen pri vožnjo v nasprotno smer po cesti, ki ima dva ali več označenih prometnih pasov za vožnjo v eno smer, vendar so menili, da je sistemski pristop, ki ga predlaga Vlada, bolj utemeljen, še posebej zato, ker bo v tem novem zakonu to tudi zagotovljeno. Predlagatelj zakona in člani odbora iz opozicijskih strank so menili, da bi sprejem predloga zakona v ničemer ne oviral širšega sistemskega prestopa, ki ga napoveduje Vlada, le veljavnost predlaganih odločb bi pospešil. Vendar je na koncu razprave prevladalo mnenje, da je smotrno problematiko varnosti cestnega prometa urediti sistemsko. Ker k predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, je po končani razpravi o predlogu zakona odbor z osmimi za in tremi glasovi proti sprejel naslednji sklep: Predlog zakona o spremembi Zakona o varnosti cestnega prometa ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Za uvodno predstavitev stališč do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavniku predlagatelja zakona poslancu gospodu Janezu Ribiču.
Dober dan, spoštovani prisotni, spoštovani gospod minister! Naj takoj v uvodu poudarim, da nas je vodila k predlogu zakona želja, da rešimo vsaj kakšno življenje, ki je ogroženo zaradi divjanja po cestah in vožnje v napačno smer. Razlogi Slovenske ljudske stranke za sprejem tega zakona so ti, da je vožnja v nasprotno smer po avtocesti zagotovo ena od najnevarnejših kršitev cestnoprometnih predpisov, ki z veliko verjetnostjo, skoraj s 100% gotovostjo že ob enkratnem dogodku zagotovo povzroči direktno in ne zgolj hipotetično nevarnost za ostale udeležence v cestnem prometu. Zaradi tako velike stopnje ogrozitve udeležencev v cestnem prometu, je zato poleg povišanja globe nujen tudi izrek takšnega števila kazenskih točk, ki brezpogojno pomeni odvzem vozniškega dovoljenja takšnemu vozniku. Seveda pa naj strokovne službe naštudirajo tudi druge ukrepe, kako fizično preprečiti vožnjo v nasprotno smer. V tem trenutku je sicer v proceduri vladni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v cestnem prometu, ki pa omenjene problematike kljub nekaterim javnim napovedim vladnih predstavnikov sploh ne urejuje. Sprememba zakona, ki naj bi po napovedi Vlade ustrezneje uredila omenjeno problematiko, pa je predvidena šele konec leta 2010. Naš predlog zakona za vožnjo v nasprotno smer po cesti, ki ima dva ali več označenih prometnih pasov za vožnjo v eno smer, predvideva povišanje globe iz 300 evrov na 1200 evrov ter izrek 18 kazenskih točk, kar v praksi pomeni odvzem vozniškega dovoljenja. Za vožnjo v nasprotno smer namreč sedaj velja od spremembe in dopolnitve zakona iz leta 2008 globa 300 evrov, število kazenskih točk pa se je dvignilo samo iz 4 na 5, kar je odločno premalo. Menimo, namreč, da gre v primerih vožnje v nasprotno smer za tako hudo kršitev cestnoprometnih predpisov, da je sankcija nujno potrebna, in je zato tak zakon treba sprejeti čim prej. V podporo takšni rešitvi govori tudi statistika, ki kaže, da število takšnih kršitev iz leta v leto drastično narašča. Dodaten argument za takšno rešitev se kaže tudi v dejstvu, da v primeru takšne kršitve ne gre le za hipotetično ogrožanje varnosti cestnega prometa, temveč so varnost cestnega prometa in življenja deležencev ogroženi ob čisto vsaki posamični kršitvi tega pravila. Glede na statistične podatke Generalne policijske uprave o nepravilni strani in smeri vožnje na avtocesti, je število žrtev zaradi vožnje v nasprotno smer vsako leto višje in odločno previsoko. Lani je bilo kar 8 smrti zaradi take vožnje. Gotovo se boste strinjali z nami, da je že ena žrtev zaradi tega odločno preveč. Zato lahko trdimo, da je za te primere ureditev kaznovanja še vedno neprimerna. Višje in strožje kazni so boljša preventiva, seveda tudi ukrepi strokovnjakov pri načrtovanju in projektiranju za fizično preprečitev vožnje v nasprotno smer. Zato vas pozivam, da zakon podprete. Na matičnem delovnem telesu smo ugotovili, da je po mnenju Zakonodajno-pravne službe predlog spremembe zakona korekten. Tudi mnenje Vlade je, da je predlog vsebinsko primeren in tudi ni nesistemski. V Slovenski ljudski stranki menimo, da so to zelo zelo nevarni prekrški in zelo zelo nevarni vozniki, zato je nujno, da to problematiko uredimo tako, pa čeprav sem poslanec iz opozicije, ampak tukaj gre za resne stvari. Med samim postopkom pa sem spoznal, da je moja pobuda padla na plodna tla in Vlada že pripravlja svoj predlog, to pa si štejem za uspeh, saj mi je uspelo premakniti tudi to področje v razreševanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za uvodno predstavitev stališča Vlade do predloga matičnega delovnega telesa ima besedo minister za promet dr. Patrick Vlačič.
Hvala, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada meni, da takšne težave, ki jih želi predlagatelj rešiti s parcialnim predlogom, ne gre reševati tako, ampak celostno in tega smo se tako tudi lotili, saj iz obstoječega zakona o varnosti cestnega prometa ta trenutek pošiljamo v medresorsko usklajevanje in v juliju na Vlado štiri predpise, ki bodo na novo, na moderno uredili to področje. Sama drugačna kazen ali ukrepi prisiljevanja, zlasti na tako ozkem segmentu, imajo majhne ali kratkoročne ali celo nikakršne učinke. Namreč, prometne nesreče zaradi vožnje v nasprotni smeri so na srečo relativno redke, imajo praviloma zelo zelo hude posledice, vendar pa so razlogi za takšna ravnanja običajno takšni, da jih s samim kaznovanjem ne moreš preprečiti. Samomorilni, adrenalinski, hazarderski vzroki, alkohol in drugo lahko pripeljejo do takšne vožnje in sama višina kazni ne bo nujno oziroma načeloma ne bo vplivala na to, da bi preprečili takšno vožnjo. Kot Vlada gledamo s simpatijo na predlog in smo prišli do podobnih rešitev, očitno. Pravzaprav smo prišli do podobnih rešitev, ampak sami predlagamo podobno, kot je v tem predlogu s prvopodpisanim Janezom Ribičem omenjen institut z odložitvijo izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, ker institut predvideva, da se bo vozniku, ki je storil prekršek zaradi vožnje v nasprotno smer, pri katerem je določena sankcija 18 kazenskih točk in seveda prenehanje vozniškega dovoljenja, lahko obdržal to dovoljenje, pod pogoji, da bo opravil kontrolni zdravstveni pregled in vadbo varne vožnje oziroma kontrolni zdravstveni pregled in rehabilitacijski program. Za preprečevanje vožnje v nasprotno smer so bili hkrati izvedeni že določeni ukrepi, ki naj bi preprečevali vožnjo v nasprotno smer, dopolnjena signalizacija, tudi vertikalna – približno 100 prometnih znakov, in letos še horizontalna. Ministrstvo za promet, je v sodelovanju z ostalimi partnerji, posnelo tudi film, z vsebino na temo vožnje v nasprotni smeri. Menimo, da kljub temu, da predlog gre v pravo smer, da mora biti del celovitega reševanja. Vlada to pripravlja – jeseni lahko pričakujemo, da bo o tem odločal Državni zbor – na en moderen in celovit način.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi ima besedo Matjaž Han v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, gospod Zajc, kolegice in kolegi! Ko govorimo o tem zakonu, mislim, da ni prostora za demagogijo, ampak je prostor za to, da se resnično realno pogovorimo o problemu. Pred nami je zakon o spremembi varnosti cestnega prometa – skrajšani postopek. Na začetku moram povedati, da ima zakon samo dva člena. Verjamemo, da je zakon, ki so ga vložili poslanci Ljudske stranke, dobronameren in da je lahko tudi v korist državljank in državljanov, vendar pa Poslanska skupina Socialnih demokratov meni, da zakon, kakršnega je predlagatelj vložil, ne rešuje problema sistemsko, ampak zelo na parcialen način. Vemo, da smo z zaostrovanjem kazni ne dosežemo tistega ključnega efekta, ki je vendarle najbolj pomemben, to je varnost v cestnem prometu. Kot sem dejal že prej na začetku, ima zakon samo dva člena. Glavni člen je tisti, ki govori o zvišanju višine kazni za vožnjo v nasprotno smer po cesti, ki ima dva ali več označenih prometnih pasov za vožnjo v eno smer. Tudi če drastično zvišamo kazni, in tu se strinjam, da je lahko tudi do 50 tisoč višina kazni, s tem, žal, ne bomo rešili nobenega življenja, ker imamo posameznike, ki jih tudi sama kazen ne bo ustavila pri najbolj norih dejanjih. Zato smo mnenja, da je treba zadevo reševati na sistemski način. Na način, kot je dejalo Ministrstvo za promet, ki pa vendarle, kot je rekel tudi minister, pripravlja paket petih zakonov: štiri zakone s področja varnosti cestnega prometa in en zakon, zakon o prekrških, ki bo prekrške popolnoma na novo urejal in definiral. Že na sami seji Odbora za promet Državnega zbora so nam predstavniki ministrstva zagotovili, in to nas tudi vodi, da bo do konca leta v vladni proceduri vsa ta zakonodaja, ki bo sistemsko reševala varnost v prometu. Zato smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov mnenja, da zakon, ki ga je predlagal gospod Ribič, ni pravi in ga ta trenutek ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil dr. Peter Verlič.
Spoštovani prisotni! Prometna varnost je zagotovo eno izmed področij, pri katerem ne smemo iskati v političnem prostoru delitve na koalicijo in opozicijo , ampak je treba iskati dobre rešitve in uzakonjati takšne predloge, ki bodo reševali človeška življenja na naših cestah, naseljih in mestih. Zato nam je žal, da koalicijske stranke niso sprejele našega predloga, po katerem bi v skupščino Agencije za prometno varnost, ki jo je uzakonil novi zakon o cestnem prometu in v katero Ministrstvo za promet in minister vlagata velike upe. Žal nam je, da takrat ta naš predlog, po katerem bi v skupščino Agencije za prometno varnost imenoval člane Državni zbor na predlog poslanskih skupin vseh parlamentarnih strank v Državnem zboru. Tedaj bi seveda še lahko verjeli besedam mojega predgovornika, kolega iz Socialdemokracije, da ne gre tu iskati demagogije. Tam ste žal temu nasprotovali, češ, da so imenovanja v pristojnosti Vlade. No, žal ste svojo doslednost snedli že kar kmalu za tem pri ustanovitvi neke druge agencije za kapitalske naložbe v upravljanju Republike Slovenije, kjer pa ste Državnemu zboru določili ne le pristojnost imenovanja članov sveta agencije, ampak bo Državni zbor imenoval poleg sveta tudi upravo agencije. Toda tam gre za delitev državnega premoženja, tu pa zgolj za človeška življenja v prometu. Denar ima očitno prednost pred življenjem. Predlagana rešitev spremembe Zakona o varnosti v cestnem prometu se nam zdi smiselna. S sprostitvijo prometa so avtoceste nase prevzele del bremena cestnega prometa, ki se je prej zaradi cestninskih postaj in nepotrebnega čakanja pred njimi ter izogibanja plačevanja cestnin, odvijal po stranskih in vzporednih cestah ter s tem nevarno zviševal stopnjo ogroženosti ljudi v mestih in naseljih. Ugodno zmanjšanje prometa na stranskih in povečanje števila vozil na avtocestah so prinesle šele vinjete. Kar ni nič narobe in je tudi prav, saj so avtoceste prometu predvsem namenjene. Žal pa je posledica takšnega povečanja vozil tudi povečanje števila voznikov, ki zapeljejo na avtocesto v nasprotni smeri vožnje. Zato se nam zdi ukrep, da se takšne voznike ostreje kaznuje, primeren. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagano rešitev podpiramo, pri tej točki pa bomo glasovali proti sklepu, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Lojze Potočnik.
Spoštovani predsedujoči, predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Prvopodpisani kolega gospod Ribič je v parlamentarno proceduro vložil predlog novele Zakona o varnosti cestnega prometa. Vsebina spremembe se nanaša na vožnjo v nasprotno smer po avtocesti, ki je ena najnevarnejših kršitev predpisov cestnih pravil. Njene posledice so lahko več kot uničujoče tako za nedolžne udeležence, njihove svojce, ne nazadnje pa tudi za povzročitelja. Vzrokov za takšno nerazumno udejstvovanje na slovenskih cestah je sicer več, vsekakor pa presegajo današnjo razpravo o vsebini zakona. Govorimo torej o visoki stopnji nevarnosti, saj taka vožnja, kot pravi predlagatelj, že ob enkratnem dogodku zagotovo povzroči direktno in ne zgolj hipotetično nevarnost za vse ostale udeležencev v cestnem prometu. Zaradi stopnje ogrozitve udeležencev v cestnem prometu je po oceni predlagateljev poleg povišanja globe nujen tudi izrek takšnega števila kazenskih točk, ki brezpogojno pomeni odvzem vozniškega dovoljenja vozniku. Kot je pojasnil predlagatelj, predlog zakona za vožnjo v nasprotno smer po cesti, ki ima dva ali več označenih prometnih pasov za vožnjo v eno smer, predvideva povišanje globe iz 300 evrov na 1200 evrov ter 18 kazenskih točk, kar v praksi pomeni odvzem vozniškega izpita. V Poslanski skupini Zares se zaradi izredno hudih posledic, ki jih lahko ta vratolomna in nerazumna vožnja povzroči, strinjamo z uvedbo sankcij, vendar se ne strinjamo s to parcialno rešitvijo, četudi priznavamo nujno potrebnost. Ministrstvo za promet in Ministrstvo za notranje zadeve v sodelovanju z ostalimi ministrstvi že pripravljata vsebine in so praktično v zaključni fazi in bodo pomenile temeljito spremembo zakonodaje na področju varnosti cestnega prometa. Obstoječi zakon o varnosti cestnega prometa bodo vsebinsko nadomestili in nadgradili novi štirje zakoni: zakon o pravilih cestnega prometa, zakon o voznikih, zakon o motornih vozilih in zakon o javnih cestah. Gre za sistemski pristop k spremembam na način, ki bo različne kategorije ustrezneje razmejil, nato združil z ustanovitvijo Javne agencije za varnost prometa. Gre za organ, ki bo tako združeval finančne, kadrovske in druge vire, s katerimi danes razpolagajo različna ministrstva, povečana pa bosta tudi obseg in kakovost sodelovanje univerz in nevladnih organizacij v ključnih prometno varnostnih procesih. Novi zakon o pravilih cestnega prometa, ki določa prometna pravila za udeležbo v cestnem prometu ter pooblastila in sankcije, vsebuje določilo, ki nadgrajuje obstoječi sistem. Gre za vpeljavo novega inštituta, pogojna odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja. Ta predvideva, da bo vozniku, ki je storil prekršek, zaradi vožnje v nasprotno smer po cesti, ki ima dva ali več označenih prometnih pasov za vožnjo v eno smer, lahko obdržal vozniško dovoljenje pod pogoji, da bo opravil kontrolni zdravstveni pregled in vadbo varne vožnje. V Poslanski skupini Zares podpiramo tudi strokovno posodobljene vsebine, ki so v neposredni povezavi s problematiko vožnje v nasprotni smeri. Izredno pomembna je vpeljava novih rehabilitacijskih programov, zdravniških pregledov z ustreznim individualnim svetovanjem in kontrolnih zdravstvenih pregledov. Ne gre torej izključno za sankcije, gre tudi za vzgojo, izobraževanje in nenazadnje za možnost rehabilitacije vsakega posameznika, kar bo, tako vsaj upamo, obstoječe stanje na slovenskih cestah nekoliko izboljšalo. Pot bo še dolga, vendar verjamemo, da je Vlada ubrala korak v pravi smeri. Zato bomo v Poslanski skupini Zares podprli sklep matičnega delovnega telesa v upanju, da bo Vlada čim hitreje v parlamentarno proceduro vložila prej omenjene zakone s področja prometne zakonodaje. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcem, kolegi in kolegi! V poslanski skupini se zavedamo, da gre za en kamenček v mozaiku pri skrbi za povečanje varnosti v prometu. Ne rešuje, zavedamo se tega, da ne rešuje celotnega problema. Ko je naš prvopodpisani kolega vložil ta zakon, smo razpravljali o tem in smo tega se tudi zavedali oziroma predvidevamo pa tudi prepričani smo, da je to eden od sicer malih ukrepov, ampak ukrep, ki bi preprečeval vožnjo v nasprotno smer na avtocestah, ne v celoti. Zavedam se tudi tega, kar je prej rekel gospod minister, da so razlogi za vožnjo v napačno smer silno različni. Mislim, da jih je treba vsaj večino odpraviti. Prepričan sem, da z nobenimi ukrepi ne bomo nikoli vseh tistih poskusov vožnje v napačno smer preprečili, vendar večino pa zagotovo in z kaznovalno politiko in z drugimi ukrepi, zato predlagam oziroma v poslanski skupini napovedujem, da bomo podprli ta zakon oziroma da bomo nasprotovali predlogu matičnega delovnega telesa. Prvič zato, ker je zakon možno hitro sprejeti in vsaj v tem delu ga je možno tudi seveda spraviti v življenje in zmanjšati ta problem. Drugič, ker v času, ko bo potekal, do tega, ker Vlada napoveduje sistemsko rešitev več zakonov, da je možno v tem času zagotovo rešiti kakšno življenje. Kljub temu, da to, kar sem rekel prej, da se strinjam, da je predvsem z nekaterimi potrebnimi tehničnimi ukrepi, ki pa so še tudi v tujini sorazmerno nedorečeni in ponekod tudi sicer že preizkušeni, da je možno zmanjšati možnost uvoza na avtocesto v nasprotno smer s spremenjenim vodenjem prometa pri uvozu in izvozu, s fizičnimi ovirami in tako dalje. In seveda to, česar sicer stroka ne pozablja, ampak v javnosti se pa dostikrat pozablja, predvsem skrb za vzgojo in izobraževanje nas, voznikov. Prej sem navedel dva razloga. Tretji razlog je, da sprejetje tega zakona v ničemer ne ovira ali preprečuje Vladi, da nadaljuje s temi sistemskimi predlogi. Razlog je v tem, da statistični podatki jasno kažejo – zdaj na pamet ne vem, kakšna je bila ta številka za registrirano vožnjo v napačno smer v lanskem letu, številka je ogromna. Kar pa je najhuje, lani so ti prekrški oziroma je taka vožnja terjala osem življenj. Kot rečeno, to je samo kamen v tem mozaiku, ki predvideva bistveno povečanje kazni. Zagotovo bi taka kazen nekatere predramila in bi se število teh nesreč zmanjšalo. Kot sem uvodoma rekel, v poslanski skupini bomo predlog tega zakona podprli oziroma ne bomo podprli sklepa matičnega delovnega telesa. Na podlagi dosedanje razprave predvidevam, da ta naš predlog ne bo sprejet, bo pa vsaj, in to je pozitivno, ta predlog dal, po mojem mnenju, večjo spodbudo za intenziviranje izboljšav pri prej omenjenem vodenju prometa s fizičnimi ovirami in drugimi ukrepi, tudi z ukrepi pri samih voznikih oziroma z vzgojo in izobraževanjem, kot sem že prej omenil, nas, voznikov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Anton Urh.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana gospoda ministra, kolegice in kolegi! Pred nami je predlog novele Zakona o varnosti cestnega prometa. V Poslanski skupini DeSUS razumemo intenco predlagateljev in obenem menimo, da sama ideja novele ni slaba. Vendar pa gre, žal, za parcialno rešitev, ki predlaga urejanje zgolj ene problematike v tako kompleksni sferi, kot je varnost cestnega prometa. Zato v Poslanski skupini DeSUS tega predloga ne bomo podprli. Pri vožnji v napačno smer gre namreč za problematiko, ki se je je treba lotiti s sistemskim pristopom. Vzrokov za vožnjo po napačni strani ceste je namreč lahko zelo veliko. Tako je lahko vzrok nezbranost, utrujenost, bolezen, alkoholiziranost, v zadnjem času pa se pojavljajo celo vozniki hazarderji, torej tisti, ki vozijo v napačno smer za stavo, in celo samomorilci. Na tem mestu bi lahko našteli še kup vzrokov za takšno nevarno početje. Prav zaradi sistemskega pristopa k urejanju varnosti cestnega prometa smo z zadnjo novelo tega istega zakona ustanovili Javno agencijo za varnost prometa, v kateri bodo poleg znanja in izkušenj združeni tudi finančni, kadrovski in drugi resursi, s katerimi danes razpolagajo različna ministrstva. Med ključne novosti, povezane z javno agencijo, sodi tudi dejstvo, da bosta z delovanjem javne agencije povečana tudi obseg in kvaliteta sodelovanja univerz in nevladnih organizacij v ključnih prometno-varnostnih procesih. Ministrstvo za promet in Ministrstvo za notranje zadeve pa v sodelovanju z ostalimi ministrstvi pripravljata tudi temeljito spremembo zakonodaje na področju varnosti cestnega prometa. Obstoječi zakon o varnosti cestnega prometa bodo vsebinsko nadomestili in nadgradili novi štirje zakoni, ki jih je Vlada že poslala v medresorsko usklajevanje. V Predlogu zakona o pravilih cestnega prometa, ki določa prometna pravila za udeležbo v cestnem prometu ter pooblastila in sankcije, ki jih pri njegovem izvajanju izrekajo pristojni organi, je v 18. členu, 31. členu, v desetem odstavku 40. člena že vsebovano besedilo, ki je popolnoma enako predlogu besedila spremembe desetega odstavka 26. člena veljavnega zakona o cestnem prometu 1, ki ga predlaga skupina poslancev s prvopodpisanim Janezom Ribičem. Navedena določba pri katerih je določena stranska sankcija 18 kazenskih točk, ki ima za posledico prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja, je delovna skupina nadgradila z novim institutom, in sicer pogojno odložitvijo izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja. Nov institut predvideva, da bo vozniku, ki je storil prekršek zaradi vožnje v nasprotno smer po cesti, ki ima dva ali več označenih prometnih pasov, za vožnjo v eno smer, lahko obdržal vozniško dovoljenje pod pogoji, da bo opravil kontrolni zdravstveni pregled in vadbo varne vožnje. Poleg tega bodo v novih predpisih strokovno posodobljene nekatere vsebine, ki so v neposredni povezavi s problematiko vožnje v nasprotni smeri, na tem mestu gre omeniti predvsem nove rehabilitacijske programe, zdravniške preglede s svetovanjem pri osebnem zdravniku, kontrolno-zdravstvene preglede in alternativno uporabo "alcolocka" za alkoholizirane voznike. Kar zadeva prometno tehnične ukrepe preprečevanja tovrstnih voženj, so bili oziroma bodo izvedeni tudi nekateri ukrepi, ki naj bi preprečevali vožnjo v napačno smer, in sicer so bili s strani policije, DRSC in Darsa pregledani vsi uvozi, izvozi ter priključki na bencinske servise in počivališča na avtocestah. Na mestih, kjer je to potrebno, je bila postavljena dodatna vertikalna prometna signalizacija, cirka 100 prometnih znakov. Do začetka letošnje turistične sezone pa bo obnovljena ter dodatno postavljena tudi horizontalna prometna signalizacija. Torej, kot že rečeno, v Poslanski skupini DeSUS tega predloga zakona ne bomo podprli, če pa je predlagatelj pospešil priprave vladnega zakona, je s tem že veliko narejenega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Silven Majhenič.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani minister! Cilj predlagane novele Zakona o varnosti cestnega prometa je nedvomno povečanje varnosti v cestnem prometu in s tem zmanjšanje števila naraščajočih smrtnih žrtev na slovenskih cestah in še posebej na avtocestah. Za dosego navedenega cilja Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke absolutno podpira zvišanje predpisanih glob za prometne prekrške in tudi zvišanje izrečenih kazenskih točk. Predlog zakona za vožnjo v nasprotno smer po cesti, ki ima dva ali več označenih prometnih pasov, predvideva povišane globe iz 300 evrov na 1200 evro, ter izrek 18 kazenskih točk, kar v praksi pomeni odvzem vozniškega dovoljenja. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo mnenja, da je predlagana ureditev vmesna, potrebna in sorazmerne glede na nevarnost, ki grozi v primeru vožnje v nasprotno smer. Navedeno trditev dodatno utemeljuje tudi primerjalno-pravna ureditev v drugih državah. Na Nizozemskem zakon predvideva za vožnjo v napačno smer na avtocesti kazen najmanj 640 evrov, odvzem vozniškega dovoljenja in možnost zaporne kazni. V Avstriji pa celo kazen v višini 2 tisoč 180 evrov, takojšen odvzem vozniškega dovoljenja in od 1 do 3 let zaporne kazni. Dosedanja ureditev za vožnjo v nasprotno smer po cesti, ki ima dva ali več označenih prometnih pasov, se je pokazala kot neučinkovita. Vsakoletno povečanje števila nesreč kakor tudi smrtnih žrtev pa terja takojšnje ukrepanje. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo Predlog zakona o spremembi Zakona o varnosti cestnega prometa ne glede na sklep matičnega delovnega telesa podprli in glasovali proti predlaganemu sklepu, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo postavil gospod Miran Jerič.
Hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, minister za promet s sodelavcem, minister za okolje in prostor, cenjeni kolegice poslanke, kolegi poslanci! Na začetku predstavitve našega stališča o predlagani noveli zakona bi se rad vrnil dva meseca nazaj, ko smo tudi v Liberalni demokraciji Slovenije podprli ustanovitev Javne agencije za varnost prometa. Agencija bo po našem mnenju omogočila racionalno združevanje in povezovanje del in nalog s področja varnosti cestnega prometa ter organizacijo in izvajanje novih nalog na področju neodvisnega preiskovanja dejavnikov za nastanek najhujših prometnih nesreč, presoje varnosti cestne infrastrukture in raziskovalno analitskega dela. Ustanovitev agencije smo v Liberalni demokraciji Slovenije sicer podprli predvsem zaradi dejstva, da bo njeno delovanje prineslo tudi večjo stopnjo neodvisnosti stroke od državnih organov in od nje pooblaščenih organizacij, kar je rešitev, ki jo poznajo v prometno najbolj varnih državah članicah Evropske unije. Strokovna stališča so namreč marsikdaj potisnjena ob stran. V sistem prevečkrat nepremišljeno posega kar dnevna politika, in to predvsem zaradi dnevnopolitičnih ciljev. Predlagana novela zakona je, žal, eden izmed takšnih poskusov, čeprav morda dobronamernih. Vendar to ne spreminja dejstva, da enega izmed problemov prometne varnosti, to je vožnje v nasprotni smeri po cesti, ki ima dva ali več prometnih pasov za vožnjo v eno smer, rešuje izraziti parcialno in nedosledno. V Liberalni demokraciji Slovenije se strinjamo z Vlado, da te in podobnih problematik prometne varnosti nikakor ne moremo primarno reševati s kaznimi ter drugimi ukrepi prisiljevanja, ki imajo zanimive, po vrhu vsega pa še kratkoročne učinke. Poleg že omenjene ustanovitve Javne agencije za javnost prometa v LDS veliko pričakujemo tudi od temeljite spremembe zakonodaje na področju varnosti cestnega prometa, ki se že dogaja. Štiri nove zakone, ki bodo vsebinsko nadomestile in nadgradile obstoječi zakon o varnosti cestnega prometa že nestrpno pričakujemo v zakonodajni obravnavi. Ob tem pozdravljamo napovedano rešitev, po kateri bo stranska sankcija 18 kazenskih točk, ki ima za posledico prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja, nadgrajena s pogojno odložitvijo prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, seveda pod določenimi pogoji. Ravno tako pozdravljamo napovedane nove institute, ki jih bo prinesla nova zakonodaja in bodo tudi del ukrepov za spopadanje z vzroki za vožnjo v nasprotni smeri po avtocestah in hitrih cestah, in sicer nove rehabilitacijske programe, obvezne zdravniške preglede s svetovanjem in kontrolne zdravstvene preglede. Nekoliko manj pa smo v Liberalni demokraciji Sloveniji zadovoljni z uspešnostjo izvajanja prometno tehničnih ukrepov preprečevanja tovrstnih voženj. Kljub zatrjevanju Vlade, da se ukrepi izvajajo uspešno, smo prepričani, da pristojne organe čaka pri izvajanju prometno tehničnih ukrepov še precej dela. Predvsem pa pričakujemo, da se bo v izvajanje teh ukrepov bolj kot do sedanj vključevalo kompetentne prometno tehnične strokovnjake. In če se na koncu ponovno vrnem k obravnavanemu zakonu, v Liberalni demokraciji Slovenije ga zaradi povedanega ne bomo podprli. Reševanje problematike vožnje v nasprotno smer po avtocesti ali hitri cesti namreč zahteva širši in celovitejši pristop, ki ga bo prinesla skorajšnja nadgradnja obstoječega zakona o varnosti cestnega prometa z novimi štirimi zakoni.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2. točki dnevnega reda, najkasneje ob 22. uri in 40 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O TRIGLAVSKEM NARODNEM PARKU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo ministru za okolje in prostor dr. Roku Žarniću. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik! Spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani gostje! Triglavski narodni park je edini narodni park v Sloveniji. Glede na svojo dolgo zgodovino sodi med najstarejše narodne parke v Evropi. Aktivnosti za spremembo in posodobitev zakona, ki zdaj ureja Triglavski narodni park, poteka že skoraj 15 let. Trenutno je v veljavi zakon o Triglavskem narodnem parku iz leta 1981, ki je neusklajen z zdaj veljavnim in pravnim redom v Sloveniji in ga je treba zaradi tega tudi posodobiti. Ker je bil narodni park že ustanovljen z zakonom o Triglavskem narodnem parku leta 1981, je predlagani zakon po svoji vsebini nadaljevanje varstva območja Triglavskega narodnega parka. V preteklosti je bilo pripravljenih že več predlogov zakonov o Triglavskem narodnem parku, dva sta bila tudi že obravnavana v Državnem zboru, vendar nobeden ni bil sprejet. Sedanji predlog zakona o Triglavskem narodnem parku je Vlada pripravila na podlagi poglobljene razprave. Pri njegovem oblikovanju je uporabila vse pretekle izkušnje. Predlagane rešitve so rezultat skupnega dela posebne strokovne komisije, pri katerem je sodelovala najširša javnost, tako strokovna kot civilna. Iz javne predstavitve, ki jo vodi Državni zbor kot ustanovitelj narodnega parka, je prišlo skoraj soglasno sporočilo, da nov zakon nujno potrebujemo. Tudi sicer se je potrdila ocena predlagatelja, da predstavlja Predlog zakona o Triglavskem narodnem parku strokovno še sprejemljiv kompromis med varstvenimi zahtevami po ohranitvi narave v narodnem parku in zahtevami občin ter lokalnih prebivalcev po dopuščenem trajnostnem razvoju. Predlog zakona o Triglavskem narodnem parku je pripravljen z namenom zagotoviti postopno doseganje ciljev IUCN, kategorije II, za narodni park: zagotoviti pravno sistemsko ustrezne rešitve za učinkovito delovanje in upravljanje parka, vključno z nadzorom in sankcioniranjem, zagotoviti možnost za trajnostni razvoj lokalnih prebivalcev in lokalnih skupnosti v parku, ki je skladen s cilji parka, vzpostaviti pogoje za omogočanje varstva kulturne dediščine in krajinske pestrosti v parku, kakor tudi za varstvo vseh drugih vrednot narodnega parka, vzpostaviti možnosti za sodelovanje javnosti pri upravljanju parka in zagotoviti zadostno financiranje parka z vidika razvojnih potreb in varstva in zahtev ter sinergijske učinke. Narodni park je zavarovan kot celota, in je primerljiv z mednarodno kategorizacijo za narodni park IUCN, kategorija II, pri čemer so tudi cilji primerljivi, in sicer gre za postopnost doseganja upravljavskih ciljev kategorije narodnega parka. Temeljno izhodišče pri doseganju kategorije narodnega parka v Triglavskem narodnem parku je v uzakonitvi dejanskega stanja v naravi ter preprečitvi poslabšanja stanja ob tem, da so s predpisanimi ukrepi in mehanizmi, skladno s programom, določeni načrti upravljanja in dane možnosti ter vzvodi za postopno, celovito doseganje ciljev kategorije narodnega parka. Zaradi tega se predvideva postopen način doseganja teh ciljev, ob upoštevanju trajnostnega razvoja v narodnem parku. Predlog zakona je pripravljen ob upoštevanju rešitev krovnega zakona, za področje ohranjanja narave ter Zakona o ohranjanju narave. V predlogu zakona je dan velik poudarek omogočanju razvojnih možnosti prebivalstva, pri čemer se uporabljajo na primeru drugih parkov že preverjene rešitve tako, da je vsebina trajnostnega razvoja v narodnem parku opredeljen z določitvijo razvojnih usmeritev. Vlada je med finančnimi posledicami sprejema zakona navedla tako sredstva potrebna za kadrovsko in materialno krepitev upravljavca narodnega parka, da bo lahko opravljal vse naloge, ki so mu zakonsko naložene, kakor tudi nujno potrebna finančna sredstva za izvajanje razvojnih in naravovarstvenih nalog v Triglavskem parku. In naj zaključim s tem, da vam povem, da sem ponosen, da imam danes to čas, da se zahvalim vsem pripravljavcem in vsem, ki so s strpnostjo pripomogli do današnjega zaključka uspešne zgodbe. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval Odbor za okolje in prostor kot matično delovno telo. Besedo dajem predsednici odbora gospe Bredi Pečan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Dober dan vsem prisotnim. Poseben pozdrav ministru in njegovi sodelavki in sodelavcu! Odbor za okolje in prostor je na svoji 19. redni seji 2. junija letos opravil drugo obravnavo Predloga zakona o Triglavskem narodnem parku, ki ga je Državnemu zboru v zakonodajni postopek predložila Vlada 11. decembra lani. Predlog zakona je bil skladno s 55., 57. in 58. členom Zakona o ohranjanju narave na podlagi sklepa Državnega zbora javno predstavljen v občinah Bled, Bohinj, Jesenice, Kranjska Gora, Bovec, Kobarid, Tolmin in Gorje od 10. februarja do 12. aprila letos. Državni zbor je bil namreč kot ustanovitelj parka dolžan pred sprejemom akta o zavarovanju seznaniti javnost z vsebino akta in zbrati mnenja in pripombe k zakonu. Predstavitev je pripravil Odbor za okolje in prostor v sodelovanju z Ministrstvom za okolje in prostor in Javnim zavodom Triglavski narodni park. V času do 12. aprila je prispela množica pripomb, do katerih so bila pripravljena strokovna stališča in vrsta predlogov za spremembe in dopolnitve zakonskega besedila. Na seji odbora v začetku junija so sodelovali predstavniki Ministrstva za okolje in prostor Ministrstva za kulturo, za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Zavoda Republike Slovenije za varstvo narave, Javnega zavoda Triglavski narodni park, občin Tolmin, Kobarid, Bovec, Bohinj, Bled, Gorje, Jesenice in Kranjska Gora, Planinske zveze Slovenije, Lovske zveze Slovenije, koalicije nevladnih organizacij za ohranitev Triglavskega narodnega parka, civilne pobude Soča, Lepene in Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Po uvodni predstaviti državnega sekretarja gospoda mag. Zorana Kusa in predstaviti mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora so v razpravi člani odbora, predstavnik Državnega sveta in predstavniki občin podprli predlog zakona in rešitve, ki jih ponuja, saj so menili, da je predlog zakona sprejemljiv kompromis med aktivnim varstvom narave, zagotavljanjem varstva kulturne dediščine in ohranjanja kakovostne krajine ter hkratnemu omogočanju in pospeševanju trajnostnega razvoja lokalnega prebivalstva. Menili so, da je sprejem zakona nujno potreben, saj je bil sedaj veljavni zakon o Triglavskem narodnem parku sprejet daljnega leta 1981 in je v večini svojih določb preživet. Odbor za okolje in prostor je v skladu s 126. in 131. členom Poslovnika Državnega zbora opravil razpravo in glasovanje o členih predloga zakona in ob tem sprejel 53. svojih amandmajev. Ne bom jih naštevala, ker jih je preveč. Najpomembnejša pa sta zagotovo oziroma najbolj zanimiva so pa amandmaji k prilogam. O tem bom tudi pozneje nekaj povedala. Amandmaje so vložile in z dopisom kasneje 31. maja 2010 umaknile poslanske skupine Socialnih demokratov, Zares, DeSUS in klub LDS. Pomembno je povedati, da je odbor s sprejetimi spremembami prilog potrdil predlog prebivalcev Kneških raven in jih je vključil v tretje območje parka na Soški strani. Tako že zdaj kaže, da so ukrepi, ki so v zakon vključeni in ki omogočajo razvoj prebivalstva, pri ljudeh prepoznani kot realni in sprejemljivi in zato je tudi prišlo do želje dela prebivalcev Posočja, da so vključeni v tretje območje Triglavskega narodnega parka. Po sprejemu in uveljavitvi zakona o triglavskem narodnem parku čaka vse deležnike v parku in zunaj njega, pa tudi nas poslanke in poslance zahtevno in odgovorno delo. Pozorno in dosledno bomo morali spremljati uresničevanje ciljev zakona in sproti preverjati izvajanje nalog nas vseh. Zavedati se moramo, da moramo svojim naslednikom, potomcem predati park v boljšem stanju, kot smo ga prevzeli. Srečno Triglavski narodni park!
Hvala lepa, gospa predsednica odbora. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi ima besedo gospod Danijel Krivec, ki bo predstavil stališče Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav ministru z njegovo ekipo. Kolegice in kolegi! Pred seboj imamo nov zakon o Triglavskem narodnem parku. Večina se bo strinjala z menoj, če bom rekel končno. Kajti priprava tega zakona traja že nekje od leta 2000, v bistvu že kmalu po osamosvojitvi se je razvilo spoznanje, da obstoječi zakon s svojimi pravnimi regulacijami ne bo učinkovit oziroma da povzroča veliko oviro pri izvajanju zakonodaje in da Zavod Triglavski narodni park nima primernega orodja, s katerim bi učinkovito opravljal naloge, ki mu jih zakon nalaga. V vsem tem vmesnem obdobju je bilo kar nekaj poskusov za pripravo zakona. Vsi se boste spomnili tako imenovanega Vučkovega zakona, ki je bil nekje začetek vse te kalvarije, do današnjega trenutka, ko imamo tudi po mojem mnenju in po mnenju naše poslanske skupine na klopi dober zakon, nikoli ne moremo reči, da je odličen, vsak zakon rabi nek čas, da se vpelje. Večina zakonodaje pa je odvisna od uradnikov in predvsem od ministrstva, ki je predlagatelj tega zakona. Tako, da jaz v začetku apeliram predvsem na pripravljavce in tiste, ki so sodelovali pri pripravi tega zakona, da bodo aktivni tudi pri izvajanju določb, ki jih ta zakon na nek način prinaša. Seveda je Triglavski narodni park za Slovenijo pomemben, to je edini narodni park, ki ga imamo. Vendar je potrebno v tem parku jasno opredeliti obe naloge, ki jih mora tudi zavod opravljati, tako naravovarstveno, ki je zelo pomembna, kot tudi razvojno. Vemo, da je v tem območju kar precej dolin in naselij, ki se v zadnjem obdobju na nek način praznijo, in mislim, da je naloga parka tudi, da na nek način ohrani poseljenost in živelj v teh območjih. Zato sem vesel, da se je en del območja na Tolminskem tudi vključil v možnost, ki jo ponuja park in se v to območje na nek način priključil. Prejšnji zakon dejansko ni dopušča možnosti vključevanja Zavoda Triglavskega narodnega parka v učinkovito razvojno pomoč temu območju, to je v tem zakonu na nek način vgrajeno, in to je po mojem največja pridobitev, kajti ostale naravovarstvene naloge so na nek način podobne prejšnjemu zakonu, kar je tudi prav. Zakon je treba na nek način ohranjati, zavedati se je pa treba, da je Triglavski narodni park obstal zato, ker so v njem ljudje, ki so ga ohranjali, in tudi preden smo napisali zakonodajo, je park obstajal. Želim si, da bi park res izpolnil pričakovanja, ki jih imamo vsi, ki smo v tem postopku sodelovali, osebno lahko rečem, da več kot 8 let sodelujem pri pripravi te zakonodaje in sem vesel, da smo prišli tudi skozi javne razprave do zakona, ki omogoča sprejem v tem Državnem zboru. In jaz verjamem, da bo to sprejem z veliko večino. Kot sem rekel, bo izvajanje zelo odvisno od uradnikov, ki bodo ta zakon v operativno rabo dobili. Ne gre pozabiti, da se večina zakonov, ki jih sprejemamo in ki so vezani na naravo in na zavarovanja, na nek način izrodi takrat, ko pride v roke tistim, ki morajo zakon izvajati. Enak primer imamo z Naturo, podobe težave imamo z Zakonom o vodah in še bi lahko našteval. Apeliram na ministrstvo, na ministra, da bo poskušal v prihodnje vplivati, predvsem na ta tako imenovani uradniški del, da postanejo pri izvajanju teh zakonov na nek način kreativni in niso samo prepisovalci nekaterih določb, kajti to lahko dela računalnik, ne pa ljudje, ki so zaposleni in ki imajo neko visoko izobrazbo. Mislim, da je ta zakon zelo dobro orodje tudi za Zavod Triglavski narodni park, ki ima sedaj možnost, da se aktivno loti urejanja naravovarstvenih nalog in pa tudi teh razvojnih nalog, ki jih zakon predpisuje. V naši poslanski skupini, kot rečeno, bomo zakon podprli. O določenih amandmajih bom pa še kasneje nekaj povedal. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Alojzij Potočnik.
Spoštovani! Dovolite mi, da prikličem v spomin nekaj zgodovinskih dejstev, ki govorijo v prid predlogu, ki ga imamo danes v razpravi. Leto 2010 je mednarodna skupnost razglasila za svetovno leto biodiverzitete. In prav na ohranjeno biotsko pestrost smo Slovenci upravičeno ponosni, saj je naš prostor domovanje številnim vrstam. To opazi že leta 1908 slovenski naravoslovec, seizmolog, Albin Belar, utemeljitelj varstva narave, in da pobudo za ustanovitev naravoslovnega parka nad Komarčo. Leta 1924 pa sta Muzejsko društvo Slovenije in Slovensko planinsko društvo dosegla ustanovitev alpskega varstvenega parka v Dolini Sedmerih jezer. Ta izjemna dediščina pa nas posebno zavezuje. Prvotni predlog je v strokovni in širši javnosti sprožil vrsto pomislekov, vprašanj in pripomb. Izražena so bila tudi ostra nasprotovanja nekaterim predlaganim rešitvam, povezanih z določanjem meja in območij znotraj meja narodnega parka in z varstvenimi režimi. Ta predlog je doživel izjemno široko javno razpravo o pomenu narodnega parka in zahtevo o nujnem zagotavljanju tega statusa tudi v prihodnje. Glede na velik odziv javnosti do rešitev v predlaganem zakonu je Vlada oziroma pristojno ministrstvo v povezavi s številnimi strokovnimi ustanovami s področja varstva narave pripravilo strokovne rešitve, s katerimi se lahko po našem mnenju zagotovijo položaj in delovanje narodnega parka, smisel varovanja državnih interesov ohranjanja narave in mednarodnih standardov ter tudi meril parkovnega varstva. Ker gre za pomemben predpis, ki zadeva prihodnost našega edinega narodnega parka in namero, da je treba upoštevati strokovne rešitve, ravno tako pa zagotavljati življenjske ter delovne pogoje lokalnemu prebivalstvu, menimo, da smo skupaj z Vlado oziroma pristojnim ministrstvom zagotovili, da predlog zakona, prvič, upošteva mednarodne konvencije, merila za narodne parke, notranji pravni red in omogoča, da se lahko TNP primerja s primerljivimi parki v Evropi; drugič, vzpostavlja in uveljavlja ustrezno razmejitev med varstvenimi območji parka; tretjič, vzpostavlja jasno in nedvoumno določene varstvene režime, ki zagotavljajo ustrezno varstvo zavarovanega območja; četrtič, določa pravno podlago za omejevanje motornega prometa na območju parka, ki je nujno za varovanje zavarovanega območja pred prekomernimi obremenitvami in hrupom; petič, vzpostavlja razvojne usmeritve, ki zagotavljajo ustrezen razvoj lokalnega prebivalstva, ob upoštevanju načela trajnostnega razvoja; šestič, določa način uresničevanja razvojnih usmeritev kot nadomestilo lokalnemu prebivalstvu za določene omejitve, ki veljajo na območju parka; sedmič, zagotavlja sodelovanje vseh deležnikov in tudi strokovnost pri upravljanju parka; osmič, narekuje odgovornost vsem državnim organom in institucijam, ki so dolžne skrbeti za to območje indevetič, določa tudi sorazmerno visoke sankcije za tiste, ki ne bodo spoštovali zapisanih pravil ravnanja v parku. Poslanska skupina Zares bo podprla zakon. Podprla bo tudi oba amandmaja, ki ju je podpisala k dopolnjenemu predlogu zakona o Triglavskem narodnem parku. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo veseli, da je Predlog zakona o Triglavskem narodnem parku končno tukaj pred nami v takšni obliki, da se nekako z njim strinjajo lokalno prebivalstvo in stroka. Nekaj pripomb imajo posamezni naravovarstveniki in predstavniki agrarnih skupnosti, ki si želijo večje možnosti razvoja fužinarskih planin in še kdo. Prepričani smo, da se je v sklopu javne predstavitve pridobilo, in upamo, da kasneje tudi upoštevalo predvsem mnenje tistih, ki so s Triglavskim narodnim parkom življenjsko povezani. Zavedamo se namreč, da je težko najti pravo ravnovesje med varovanjem narave in potrebami prebivalcev. Nenazadnje pa je treba poskrbeti tudi za to, da se z zakonskimi rešitvi ne ovira razvoja lokalnih skupnosti, seveda, ob hkratni skrbi za naravo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se zavzemamo za sonaravno urejanje prostora, ki predstavlja usklajeno ravnanje z živo in neživo naravo, naravnimi dobrinami ter narodovo dediščino v prostoru. Menimo, da smo na lepote Slovenije lahko upravičeno ponosni in zato podpiramo sonaravno kmetijstvo, gozdarstvo in ribištvo. Zavarovana območja je po našem mnenju treba uskladiti z evropskimi usmeritvami. Tudi območja, ki so okoljsko občutljiva, je treba še posebej varovati. Od zakona o Triglavskem narodnem parku, ki nastaja že zelo dolgo, pričakujemo, da bo poleg prilagoditve novim razmeram prinesel tudi posodobitev in nadgradnjo pravnih rešitev ter določitev nadzornih in varstvenih režimov, ki bodo hkrati varovali naravne vrednote in ohranjali biotsko raznovrstnost. Kot sem že omenil, pa smo bili še posebej pozorni na to, ali predlog zakona zagotavlja oziroma dopušča razvojne možnosti, možnosti razvojne pomoči in trajnostnega razvoja prebivalcem, ki živijo v parku ter omogoča obiskovalcem parka uživanje naravnih in kulturnih vrednot, seveda ob hkratni skrbi za živo in neživo naravo v parku. Prepričani smo, da predlog zakona združuje primerne in uresničljive zakonske rešitve, ki bodo zagotovile pravo ravnovesje med potrebami prebivalcev in skrbjo za naravno okolje Triglavskega narodnega parka in v njem živečih živali in rastlin. Zato bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli ta dolgo časa nastajajoč in kompromisni predlog zakona o Triglavskem narodnem parku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Anton Urh.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, čeprav ga sedaj ne vidim tukaj, spoštovane kolegice in kolegi! Pa vendar se vrti, težko pričakovani dan je prišel. Prebivalci, ki že dolga leta živimo v Triglavskem narodnem parku, smo si tega dne resnično želeli. Od leta 1981, ko je bil sprejet veljavni zakon o Triglavskem narodnem parku smo se večkrat počutili kot drugorazredni ljudje v tej državi. Temu, da smo si tega res želeli, je priča tudi današnji obisk kar nekaj klenih in pokončnih Bohinjcev, ki živijo v Triglavskem narodnem parku, zato vas tudi lepo pozdravljam. Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS o novem zakonu o Triglavskem narodnem parku. Novelo zakona o Triglavskem narodnem parku smo v naši državi, še posebej prebivalci na področju Triglavskega narodnega parka, nestrpno pričakovali. Vsak s svojimi pričakovanji, strahovi in seveda interesi, kaj bo novela prinesla. Eni bi šli radi v korak z razvojem turizma, drugi bi radi ohranili nedotaknjeno naravo in tako naprej. Zavedati se moramo, da kakršnokoli besedilo bi imeli pred seboj, bi bilo nekomu škodljivo, pomanjkljivo, drugim pa kvalitetno, strokovno in podobno. Nemogoče je namreč pripraviti takšno besedilo zakona, ki bi odgovarjalo vsem zainteresiranim skupinam. Vsekakor pa je nujno, da smo tako obsežen in po vsebini izjemno pomemben zakon uskladili z vsemi zainteresiranimi, pa naj bodo to naravovarstvene organizacije, lokalno prebivalstvo, strokovna in laična javnost ali pristojne službe. Za nami je že javna predstavitev Predloga zakona o Triglavskem narodnem parku, prav tako pa tudi dvomesečna javna obravnava vsebine predloga zakona, ki jo je vodil Državni zbor kot ustanovitelj zavarovanega območja, in v kateri so bile predlagane rešitve ponovno predmet obravnave javnosti. Obenem pa so se lahko soočili vsi interesi, javni, zasebni, državni, lokalni, strokovni in laični. Predlog zakona v Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, kot še sprejemljiv kompromis med strokovnimi, naravovarstvenimi izhodišči in potrebami razvoja lokalnega prebivalstva ter ob upoštevanju načel trajnostnega razvoja. Ocenjujemo, da je tudi v tem predlogu ohranjen prvotni namen zakona o triglavskem narodnem parku, in sicer ohranitev izjemnih naravnih in kulturnih vrednot, narave v vseh njenih prepoznavnih kvalitetah. Ohranitev in razvoj kulturne krajine, zagotovitev z naravnimi danostmi in z vrednotami usklajen nadaljnji razvoj kmetijstva in gozdarstva ter razvoj in materialni ter drugi delovni pogoji za življenje in delo prebivalcev v osrednjem delu Julijskih Alp ter omogočanje uživanja naravnih in kulturnih vrednot ter rekreacije v naravi. Ker je obstoječi zakon v veljavi od leta 1981, je treba urediti varstvo in upravljanje Triglavskega narodnega parka tako, da bo narodni park območje, kjer bo aktivno varstvo narave prvenstveno ohranjalo vse naravovarstvene kvalitete tega območja. Istočasno pa mora zagotavljati varstvo kulturne dediščine in ohranjati kakovostno krajino ob hkratnem omogočanju in pospeševanju trajnostnega razvoja lokalnega prebivalstva. Ponavljam, trajnostnega razvoja lokalnega prebivalstva. Prav tako mora omogočiti obiskovanje in doživljanje kvalitet tega območja. Narodni park je tudi območje izjemnih kakovosti krajine, ki je treba posvetiti posebno pozornost in glede na to, da krajina v Sloveniji nima sistemskega varstva, ustrezno ukrepati. V poslanski skupini ocenjujemo, da je novi predlog zakona razvojno naravnan, zato upamo, da bo pripomogel k temu, da bodo prebivalci ostajali na domači zemlji. Prepričani smo namreč, da ni boljšega čuvaja narave in okolja, kot človeka, čigar kvaliteta življenja je odvisna od kvalitete le-teh. Ta zakon bo po naši oceni nam, prebivalcem, omogočil normalno življenje, razvoj in ohranjanje dediščine svojih prednikov. V Poslanski skupini DeSUS odločno protestiramo proti poskusom ene od političnih koalicijskih strank, da bi [[...]]
Gospod Urh. Hvala lepa.
[[...]]vzela [[...]] Hvala lepa, zmanjkalo mi je časa.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Silven Majhenič.
Spoštovani prisotni! Bil sem opozorjen, da bi kazalo v zakon vključiti pravilno poimenovanje, "nacionalni" ali pa "državni". V slovenščini pa pomeni narodni – ljudski, torej ljudski park, zabavišče ali cirkus, tega pa najbrž nočemo. Triglavski narodni park sodi v najbolje ohranjene predele visokogorja v Sloveniji. Verjamem, da vsi vemo, zakaj smo občutljivi do te prečudovite narave, ki sodi med najstarejše in najlepše narodne parke v Evropi. Obdržal se je v vsej svoji lepoti stoletja, tudi po zaslugi tam živečih ljudi, ki so imeli vedno prijazen odnos do narave in čut za sobivanje z naravo. Ker pa je tega prijaznega do narave čedalje manj, in pohlep tistih, ki vidijo v tem občutljivem območju le lastni interes, je treba zapisati zakon, ki bo onemogočil lobiranje in možnosti, da se zakon izigra za interes posameznikov, ki vidijo lastni interes in zaslužek. Triglavski park je bil zavarovan z zakonom iz leta 1981, ki pa ni ustrezal, saj je bil tak zakon, da je omogočal spretnim in vplivnim, da so uresničevali interese posameznikov. Vsi so se ves čas zavedali, da je treba zakon novelirati, vendar se je čakalo na sprejetje sistemskega zakona o ohranjanju narave, ki je bil sprejet v letu 1999. Dve leti kasneje je bil zakon z manjšimi vsebinskimi popravki noveliran, vendar korenite prenove ni bil deležen. Onemogočal je le posege v naravo, pa še to tako ohlapno, da ni preprečeval črnih gradenj, saj se je dalo zaobiti predpise in uresničiti cilje posameznikov. Upanje, da bo zakon sprejet do leta 2004, se to ni uresničilo. Tudi kasneje, ko so bili napori poslancev, da se zakon s popravki sprejme, ni dobil zelene luči, ampak je bil v Državnem zboru zavrnjen. Kot vidimo, so vse politične opcije od leta 2000 do leta 2008, ki so bile na vladi, poskušale spraviti zakon do sprejetja, vendar nobeni do danes ni to uspelo. V Slovenski nacionalni stranki upamo in verjamemo, da bo sedaj tako pripravljen zakon z amandmaji sprejet v dobro vseh zainteresiranih udeležencev, ki so sodelovali v pripravi zakona. Zakon sigurno ni dober za vse, je na nek način kompromisen zakon, ki bo zagotavljal pogoje za življenje in pravico do razvoja tam živečim ljudem, tako kot jo zagotavlja Ustava državljanov v Sloveniji. Verjamem, da je zakon z vsebino, ki sledi ciljem, sprejemljiv za tiste, ki živijo v tistem prostoru. Vsaj kot sem že v uvodu povedal, so oni tisti, ki bdijo nad dogajanjem v naravi in so tudi najboljši garant, da v okolju, v katerem živijo, ne bo prihajalo do nepravilnosti. Zakon je nastajal zelo dolgo, sodelovalo je v razpravah veliko strokovnjakov občine, prebivalcev, nevladne organizacije, naravovarstveniki, itd. Sigurno zakon ni idealen, vendar je življenjski, kar je zelo pomembno, za prebivalce v tem okolju še sprejemljiv. Zagotavlja pravno varnost. Vse to nas v Slovenski nacionalni stranki prepriča, da je zakon doživel ustrezne spremembe, ki nas prepričajo, da ga bomo tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavnik gospod Miran Jerič.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik Državnega zbora. Spoštovani minister za okolje z ekipo! Cenjene kolegice in kolegi poslanci! Predlog zakona o Triglavskem narodnem parku je verjetno eden redkih zakonodajnih predlogov v samostojni Sloveniji, ki so prestali tako široko, javno in strokovno razpravo. V dolgoletnem postopku njegovega sprejemanja, tokrat gre že za njegov tretji predlog, je Državni zbor vodil že dve javni obravnavi. Varstvo narave na eni strani in razvoj na drugi strani, vsebinski podlagi, na katerih temelji novo zakonsko urejanje našega edinega Narodnega parka, sta si že izhajajoč iz svojega izvornega pomena v medsebojnem nasprotju. Iz te dvojnosti so v javni razpravi izhajala tudi diametralno nasprotna stališča in zahteve glede predlaganih rešitev. Nerealno in nemogoče je pričakovati, da bo ob tako pisanem naboru interesov, ki sežejo v čisto vsakdanje življenjske interese domačinov, lokalnih skupnosti, različnih nevladnih organizacij pa vse do posameznih strokovnjakov ter strokovnih ustanov, kadarkoli možno doseči soglasno in celovito podporo takemu zakonu. Kdor sprejema tak zakon, se mora tega zavedati in iskanje popolnega soglasja pomeni bežanje od odgovornosti za obstoj in delovanje edinega narodnega parka, ki ga imamo v naši Sloveniji. Javna razprava, ki jo je po predpisanem postopku vodil Odbor za okolje in prostor Državnega zbora je bila opravljena zelo kvalitetno in je na široko odprla možnosti za obravnavo predlaganih rešitev. V dvomesečni predstavitvi lokalni in širši javnosti je bil predlagani zakon predmet različnih mnenj, kritik, stališč in seveda tudi pričakovanj. Pri tem je treba vzeti v ozir še dejstvo, da je že ob nastajanju zakona na vladni ravni potekala široko in časovno dolga strokovna razprava. Dodatno kvalitetno in korektnost predlaganih rešitev dajejo zakonu tudi povzete temeljne vsebinske rešitve, ki so bile preverjene in potrjene v razpravah o predhodnih dveh zakonskih predlogih. Predlagani zakon je vsekakor korekten in uravnotežen, glede na vse različne interese, ki so bili v razpravi izraženi. Kot skupni imenovalec enakega razumevanja večine izraženih interesov je bila v ospredje postavljena zahteva po čim prejšnjem sprejetju tega zakona. Spoznanje, ki je botrovalo tej zahtevi, je dejstvo, da že skoraj 30 let star zakon s svojimi mehanizmi in ukrepi, narodnega parka ne more več učinkovito upravljati, ne varovati narave pred vedno številčnejšimi pritiski na varovana območja, niti prispevati k podpori narodnemu parku primernega razvoja lokalne ekonomije. Sprejem predlaganega zakona bo omogočil izpolnitev pričakovanj glede nadaljnje ohranitve zavarovanja Julijskih Alp z vsem naravnim bogastvom in posebnostmi gorske tradicionalne kulture, in sicer v obliki narodnega parka. S tega vidika tudi izpolnitev pričakovanj, ki sta jih glede obstoja in posodobitve parkovnega upravljanja na Slovenijo naslovila pred leti Svetovna zveza za varstvo narave in v zadnjem času tudi Svet Evrope. Vzporedno s tem je v predlogu zakona tudi vrsta ukrepov, pomembnih za spodbujanje lokalnega razvoja in posameznih gospodarstev, predvsem s ciljem ohranjanje poseljenosti varovanega območja. V Liberalni demokraciji Slovenije smo prepričani, da bo z uveljavitvijo novega zakona ponovno potrjena civilizacijska pridobitev, kar ustanovite narodnega parka zagotovo je. Za to so si prizadevale generacije pred nami. Seveda s tem delo še ni končano, ravno nasprotno. Poseben izziv bo predstavljala vzpostavitev nujno potrebnega povezovanja in sodelovanja vseh odgovornih za pripravo in sprejem prvega upravljavskega načrta. Tudi prislovično zaprtost posameznih alpskih dolin bo z vidika učinkovite podpore lokalnemu razvoju treba preseči in jo nadomestiti z odprtostjo in sodelovanjem. Sprejem tega zakona bo moral pomeniti tudi jasno podporo in pospešitev ustanavljanja novih zavarovalnih območij v državi. Glede na postavljene cilje iz veljavne resolucije o nacionalnem programu varstva okolja pri tem nedopustno zamujamo. Odločen korak v tej smeri bi pomenil tudi prispevek k mozaiku novega vzorca razvoja, na katerem mora temeljiti nadaljnji razvoj Slovenije, kot države z relativno bogatimi naravnimi viri. V Liberalni demokraciji Slovenije smo prepričani, da brez umnega varovanja in izkoriščanja zapravljamo našo skupno prihodnost. Predlog zakona bomo skupaj z amandmaji, ki smo jih pripravili s koalicijskimi poslanskimi skupinami, podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila gospa Darja Lavtižar Bebler.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor, spoštovani vsi navzoči! Po skoraj treh desetletjih smo končno prišli do predloga zakona, ki ima zares velike možnosti, da ga Državni zbor sprejme z veliko mero soglasja. Zato je tudi logično, da je zakon po svoji naravi kompromis, kompromis, ki se je izoblikoval skozi desetletja dogovarjanj in usklajevanj in ki nekako združuje ali povezuje v veliki meri nasprotujoče si interese v parku živečih prebivalcev in naravovarstvenikov, kakor tudi drugih zainteresiranih skupin. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je to dober kompromis, ki ga bo mogoče v prihodnosti po potrebi še učinkovito nadgrajevati. Ta kompromis je tudi podlaga za ravnotežje, ki ne bo zmanjševalo naravovarstvenih standardov, hkrati pa bo omogočilo z državnimi sredstvi močno podprt trajnostni razvoj, ki upošteva vsa področja človekovega bivanja in delovanja. Kljub očitkom o nedoseganju smernic Mednarodne organizacije za varovanja narave in manjšega osrednjega območja je pred nami sodoben zakon, ki bo omogočil Triglavskemu narodnemu parku, da postane sodoben v prihodnosti in v svoje poslanstvo zazrt narodni park, ki bo hkrati dostopen vsem in vsakomur, ki zna ceniti in spoštuje naravo, kolikor se je še ohranila. Cilji v zakonu so dovolj jasno opredeljeni. Območje narodnega parka ima vse možnosti, da se še razširi, saj bodo prebivalcem območij, ki na park sedaj mejijo, kmalu jasno vidne razlike, kakšne prednosti bo po novem prinašala fizična vključenost v park, ker zakon definira razvojne usmeritve, spodbude za prebivalce narodnega parka in načine, na katere bo do teh spodbud mogoče priti. Območje parka se bo širilo in utrjevalo tudi lastniško, saj so za odkup zemljišč, ki so v privatni lasti, predvidena znatna finančna sredstva, država pa ima za ta zemljišča zagotovljeno predkupno pravico. Po našem prepričanju zakon dovolj strogo vzpostavlja varstvena območja in režime v njih. V zvezi z ohranjanjem reda v parku so predvidene stroge kazni, ki jim nekateri pravijo kar drakonske, a v tem ni mogoče videti težav, saj gre vendar za narodni park, za naš, slovenski narodni park. Prvič do sedaj bo Triglavski narodni park upravljan na podlagi načrta upravljanja, ki ga ureja posebno poglavje. Posebni poglavji urejata tudi financiranje in nadzor. Pri upravljanju in financiranju narodnega parka je mogoče priznati, da obstaja še precej rezerv, kako bi politike na obeh področjih še bolje izvajali, a to bodo pokazale evalvacije v naslednjih letih. Podobno velja za nadzor v narodnem parku, ki bo postajal učinkovitejši. Novi zakon v veliko znatnejši meri kot predhodni vključeval javnost, tudi tisto, ki ne živi v narodnem parku, ki pa ji ni vseeno, kaj se z narodnim parkom dogaja. Forum Triglavskega narodnega parka bo lahko učinkovito nadziral delovanje parka, saj bo moral obravnavati vsaj program dela s finančnim načrtom in letno poročilo. Člani sveta skupnosti pa bodo morali o dogajanju v parku in njegovem delovanju obveščati predstavnike lokalnih skupnosti, združene v posebna posvetovalna telesa. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo v okviru dosedanjega postopka podprli vse amandmaje, ki po našem mnenju izboljšujejo besedilo zakona, v nadaljevanju pa bomo podprli še amandmaja k 15. in 75. členu. Kot sem že omenila, zakon ni idealen. Slišati je, da so z njim bolj ali manj enako nezadovoljni vsi zainteresirani, vendar poudarjam, da bo zakon dobra podlaga za upravljanje narodnega parka, da bo omogočil prebivalcem dostojno življenje v njem, obiskovalcem pa vsa doživetja, občutja in užitke, ki jih v narodnem parku lahko doživijo. Zakon bomo zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov v prepričanju, da je dober, brez zadržkov podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 15. junija 2010, na njem je oznaka "novo". Najprej bomo razpravljali o 15. členu in vloženem amandmaju poslanskih skupin DeSUS, LDS, SD in Zares k temu členu. Želi kdo besedo? Gospod Krivec, izvolite.
Hvala za besedo. Tudi ta amandma bomo podprli. Mislim, da rešuje zaplete, ki so se v fazi razprave ves čas pojavljali v smislu dogovarjanja z lovskimi organizacijami in Lovsko zvezo. In sem vesel, da ste po zadnjem sestanku oziroma po zadnjem odboru, kjer smo to točko tudi obravnavali, našli rešitev, ki je primerna in s katero se strinjajo tudi lovske organizacije. Mislim, da rešitev, ki je sedaj predlagana v tem amandmaju, dejansko vsebuje tiste rešitve, ki so jih oni predlagali in s katerimi smo bili tudi na odboru seznanjeni in smo se z njimi tudi strinjali. Tako da rešitev, ki je predlagana, ki govori ne samo o preprečevanju širjenja, ampak tudi o preprečevanju pojava nalezljivih bolezni, mislim, da je korektna in je prav, da se na tak način dopolni. Tudi ta zaključek, ki govori o tem, da se črta meja med prvim in drugim varstvenim območjem, bo, mislim, rešil marsikateri zaplet, ki bi se v nadaljevanju verjetno zgodil in povzročil težave pri izvajanju tega člena. Kajti, to kar sem že v svoji uvodni razpravi povedal, največja težava je, kako se kasneje bere kakšen člen, in prav je, da se črtajo tiste stvari, ki povzročajo dvoumnost. In če mi govorimo o posebej za to določenih območjih, je to zadostna dikcija in vse ostalo se črta in s tem amandmajem to rešujemo, je pravilen pristop. Amandma podpiram.
Hvala lepa. Želi k 15. členu in o amandmaju še kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo k 15. členu. Prehajamo na razpravo k 69. členu in amandmaju, ki ga je k temu členu vložila Liberalna demokracija Slovenije. Opozarjam namreč, da so podpisi Poslanske skupine Socialnih demokratov k tem amandmaju umaknjeni. Želi kdo besedo? Gospod Krivic. Dovolite gospod Krivec, ker je več interesentov, bom odprl čas. Kdor želi razpravljati naj se prosim prijavi. Besedo ima gospod Anton Urh.
Hvala za besedo. Ta amandma k 69. členu pravi predvsem to, da naj bi se po petih letih sedež Triglavskega narodnega parka prestavil v del, kjer živi največ ljudi na področju Triglavskega narodnega parka. V tem trenutku je to občina Bohinj. In v Bohinj naj bi se to preselilo. Amandma, ki ga je Liberalna demokracija vložila pa govori, da bi se to prehodno obdobje petih let premaknilo za neverjetnih 12 let in pol. Ta amandma je tako lepo zavit, če dobro ne prebereš in ne poznaš člena zakona, da bi se še strinjal z njim. Vendar, ko to razčleniš, je to 12 let in pol, ali z drugimi besedami povedano, preselitve tega sedeža Triglavskega narodnega parka ni. Zato absolutno protestiramo priti takem amandmaju in ga v Poslanski skupini DeSUS, mislim, da tudi ostale poslanske skupine, tako koalicije kot opozicije, ne bomo podprli. Čudi me nekaj drugega, kako se sklicuje v Liberalni demokraciji na voljo ljudi. Mesec nazaj, približno, v tem Državnem zboru, ko smo obravnavali občino Mirna, so govorili, kako je treba spoštovati voljo ljudi. Strinjam se s tem. Vendar, ko govorijo o amandmaju za sedež parka, moram vnaprej povedati, da je to bila zahteva in želja lokalnega prebivalstva, da se sedež parka prenese na področje, kjer živi največ ljudi v parku. Trenutno je sedež parka na Bledu. Zato me toliko bolj čudi, da so v Liberalni demokraciji šli preko volje ljudi, da niso poslušali, da niso prisluhnili ljudem. Sicer so govorili, da zaradi stroškov, zaradi ne vem kakšnega gmotnega položaja v Sloveniji in da ne bi bilo to smiselno, da je predrago. 5 let je dolga doba in v 5 letih se lahko marsikaj spremeni, tudi sam sedež Triglavskega narodnega parka, ki je trenutno na Bledu. Moram reči, da je to razkošna vila, nepotrebna za tak objekt in tudi ta gre lahko v prodajo, če ne bo sredstev. Ko se vprašamo glede tega sedeža Triglavskega narodnega parka in stroškov, potem se lahko prebivalci, ki živimo v Triglavskem narodnem parku, mislim, da sem edini poslanec iz tega predela, povprašamo, koliko stroškov pa nam bo država povrnila od leta 1981, ko smo živeli pod zakonom, ki je bil takrat sprejet in ki je ta trenutek še v veljavi. Ta zakon nas je postavljal daleč med drugorazredne ljudi. Ta zakon nam je uničil razvoj predvsem na področju turizma. Ta zakon nam je izpraznil vasi. Mladi so se izseljevali in zanimivo je nekaj, ko govorim o izseljevanju mladih ljudi iz Bohinjskih vasi, te vasi smo ohranjevali kot neko varstvo narave, ampak ohranjevali smo jih zato, da so se mladi Bohinjci izseljevali, v te vasi pa so se sedaj naselili tujci, predvsem Angleži. Če je to bil namen Triglavskega narodnega parka, da tako dela, potem res ne vem, kaj in kako. Jaz bi tako rekel, mogoče je bila namera LDS, ko so govorili o velikih stroških, mogoče so si želeli, da bi novo stavbo sedeža Triglavskega narodnega parka delal kakšen Ram Invest ali kaj podobnega, vendar moramo vedeti, država, če hoče imeti Triglavski narodni park, potem naj ga plača. Država hoče imeti NPU plače. Zakaj pa nebi tudi Triglavskega narodnega parka? Ne more biti vedno samo na plečih ljudi, ki tam stalno živimo. Počasi bom zaključil in k temu amandmaju, ki ga je vložila LDS, bom rekel samo to, da je to medvedja usluga lokalnim volitvam, kajti LDS gre proti volji lokalnega prebivalstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Danijel Krivec. Izvolite.
Hvala. Kolega, ki je pred menoj govoril, se je dotaknil enih stvari, s katerimi se jaz niti ne strinjam v celoti, ampak najprej bom govoril o tem amandmaju. Najprej. Ta amandma ima dva dela. V enem delu korigira napako, ki je v smislu sklicevanja na alinejo. Ta del bo treba verjetno uskladiti. Kar se pa tiče prenosa sedeža, mislim, da je ta amandma nepotreben, kajti 5 letni rok po mojem zadostuje. Ta obrazložitev, ki je v predlogu amandmaja res malo za lase povlečena, ker govori o evropskih sredstvih, o tem, kako je treba neke stvari sprojektirati in podobno, kar verjetno vsak, ki tukaj živi, je dal skozi svoje obdobje in verjamem, da petletno obdobje, ki je napisano v osnovni dikciji, zadostuje. Saj to ne pomeni, da je treba celotno stavbo in info center preseliti. Mislim, da info center na Bledu lahko ostane kot vstopna točka v Triglavski narodni park in še vedno opravlja svojo funkcijo promotorja za obisk v parku in neke druge naloge. Se pa strinjam, da je na nek način prav, da sta sedež in glava tega zakona v tisti občini, ki ima največje število prebivalcev, tako da tukaj se z mojim predhodnikom lahko strinjava. Me pa čudi, da se najprej vloži toliko amandmajev, sedaj se pa počasi vsi umikajo, tako da očitno moji kolegi niti niso dobro prebrali zakona. Ugotavljam, da so te argumentacije zelo na trhlih nogah, kar bomo ugotovili verjetno tudi za zadnji amandma. Kar se pa tiče parka kot tistega, ki ovira razvoj in je povzročil neko težavo v tem prostoru, se pa z mojim predhodnikom ne strinjam. To sem že večkrat povedal. Mislim, da park ni bil tisti, ki je zaviral razvoj turizma in onemogočil neke pobude v tem prostoru. Precej so na tem področju krive ali pa niso bile aktivne tudi lokalne skupnosti, primeri na Posoški strani in na Bohinjski strani so zelo različni in diametralni in ne bi jaz pospeševal učinkov tega zakona na tak način, kot si je privoščil moj kolega pred menoj, da je zakon kriv za neke stvari, za katere mislim, da to ne drži. Se pa strinjam s tem, da tudi ta zakon kar avtomatsko omogočil neke razvojne možnosti in nek razvoj v tem prostoru, se pač moti. Tu bo potrebno sodelovanje vseh akterjev v tem prostoru in seveda tudi lokalnih skupnosti ter tistih, ki imajo neke pobude za razvojne priložnosti. Tako da sam zakon ne bo rešil izseljevanja, razvoja turizma niti ostalega. Daje pa seveda kakovostno podlago, da se določeni ukrepi lahko izvedejo v tem smislu in da se pripravi skozi programe tudi možnost izvedbe, kar je bila do sedaj za razvojni del na nek način tudi ovira, kajti dosedanji zakon tega v svojih pravnih podlagah ni upošteval. Želim si, da se čim prej začne izvajanje tega zakona in bomo skozi izvajanje tudi spremljali, kako učinkovit je. Sam zakon pa ne bo rešil problemov, ki so v samem prostoru.
Hvala lepa. Za besedo je prosila gospa Breda Pečan.
Hvala lepa. Moram reči, da sem nekoliko razočarana, zaradi tega, ker se je pri zakonu, ki zagotovo nima nobenega političnega naboja in nobenega ideološkega naboja, pač pa je zagotovo zakon, ki je naš, vseh Slovenk in Slovencev, zlasti tistih, ki živijo na območju parka, zato se ne morem strinjati s takim načinom razprave o amandmajih, ker enostavno ne vem, kakšno zvezo ima aktualna, včasih zelo nenavadna politika, s tem, da govorimo, recimo, o sedežu zavoda, ki upravlja in bo upravljal narodni park. Drugo, na kar bi mimogrede opozorila, je, da napaka v zvezi z odstavkom člena, na katerega se sklicuje amandma, ni v amandmaju, ampak je v samem členu, spremenjenem členu zakona, zaradi tega, ker smo na odboru črtali en odstavek, mislim, da 36. člena in s tem ni več pet odstavkom, ampak so štirje. In bo seveda Zakonodajno-pravna služba to v redakciji popravila in odpravila napako. Sicer bom pa glasovala proti temu amandmaju, tako kot smo se v koaliciji dogovorili. Moram povedati, da tisti, ki že dolgo živimo in delamo v politiki, vemo, da nikoli nobena stvar ni dokončna in da si vmes, ko se amandmaje vlaga, lahko tudi premislimo. Vsak ima pravico, da si premisli, in tudi mi smo se pač pri tem amandmaju premislili.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Gospa Silva Črnugelj, izvolite.
Hvala lepa. Naj uvodoma povem, da bom glasovala zoper amandma. Da je pa povsem logično, da so ob tako obsežnem zakonu, zlasti pa, ko se govori o sedežu, pri čemer zakon s svojimi določili zajema kar vrsto občin, nasprotujoči pogledi in mišljenja, pa tudi interesi. Zaradi tega smo tudi jasno povedali, da je zakon kot tak plod usklajevanja in to ne samo v zadnjem času, pač pa usklajevanja, ki je potekalo zadnjih 11 let. Pa tudi nenazadnje od samega nastanka parka so se porajale dileme in te dileme bodo vedno prisotne, tudi različni interesi, kar je jasno. Treba pa je pri tem povedati, da zakon sam, tudi tisti, ki je nastal leta 1981, je s svojo dikcijo in naravnanostjo pokazal, koliko smo Slovenci sposobni dejansko ljubiti naravo in jo tudi ohranjati. Ker v vseh teh letih, kljub temu, da smo toliko kritizirali, da nimamo instrumentov, da nimamo pravil in da nimamo vsega potrebnega, in ravno zaradi tega, ker je ta ljubezen skozi zgodovino in tradicijo tako prisotna in tudi skozi vzgojo je vcepljena v vse nas. Ta ljubezen je dejansko pokazala, koliko smo sposobni tudi ohranjati to naravo. V letošnjem letu biotske raznovrstnosti, seveda zgodovinsko gledano, bi bilo dobro tudi prebrati kakšna določila, ne samo tistih, ki nam jih je prebral gospod poslanec Potočnik, ampak spomnimo se tudi Valvazorja in mogoče obudimo spomin in pobudo, kako so nekateri že v davni preteklosti govorili o naši naravi in o tem, kako znamo dejansko sobivati s to naravo. In mogoče, če je to en zakon, ki bo pokazal in utrl pot temu, kako varovati nacionalni park nasploh, kako naprej z varovanjem parkovnega območja v Sloveniji, kjer imamo teh naravnih lepot veliko. Pa da ne bom sedaj obrnila na svojo stran in me bo predsedujoči opomnil, da ravno ni prostor, da govorim o Cerkniškem jezeru. Hvala lepa.
Hvala lepa za prijaznost gospa poslanka. Želi še kdo k 69. členu razpravljati? Dajem čas za prijavo. Kdor želi razpravljati prosim, da se prijavi. Gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav velja ministru s sodelavci! Ko govorimo o Triglavskem narodnem parku se verjetno vsi, ki danes sedimo v tej dvorani, strinjamo, da je to eden od biserov, če ne prvi, pa zagotovo drugi ali tretji v tej naši državi. Prav je, da o tem govorimo z veliko tankočutnostjo. In mislim, da smo se v Državnem zboru, glede na to, da smo ocenili, da je ta zakon veljal od 1981 leta, da gremo v spremembo, v nov zakon. Pri tem so tvorno sodelovali predvsem tisti, ki so morali sodelovati. To pa so prebivalci, ki živijo znotraj Triglavskega narodnega parka. Za njih je Triglavski narodni park največji biser po načelu "Tam je najlepše, kjer živiš in kjer si se rodil, pa če to je tudi skala". Ampak oni imajo nekaj drugega, nekaj bolj bogatega, res prečudovito naravo. Ne more se živeti samo v čudoviti naravi. Človek mora tudi preživeti. In s tem zakonom smo nekako uspeli združiti vse to skupaj in predvsem upoštevati ljudi, ki tam živijo. In volja ljudi mora biti prva. Zaradi tega tudi osebno menim, da je neizpodbitno, da sedež Triglavskega narodnega parka mora biti znotraj parka. Nič nimam proti temu, da je bil ta sedež toliko in toliko let na Bledu. Ampak če Bled ni znotraj Triglavskega narodnega parka, potem naj sedež preide tja, kamor predlagajo domačini. Veste, to se mi zdi tako, kot da bi kmet imel kmetijo nekje daleč, pa bi gospodaril na tej kmetiji od daleč. To ne gre. Zato predlagam in spoštujem tudi voljo ljudi in ne bom podprl amandmaja, ki ga je predlagala Liberalna demokracija Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Marijan Križman.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Kar nekaj lepih besed smo danes že slišali o tem zakonu. Tudi sam se bom pridružil, ker je to — po mojem prepričanju — da bo ta zakon sprejet, velik napredek in velik dogodek za Slovenijo, za kulturo in za vse tisto, kar imamo zgolj v mislih in za vse tisto, kar tvori nacionalni ponos, od Lipice, Postojnske jame, Triglavskega narodnega parka. Moja misel gre predvsem, ker sem kot nadomestni poslanec na sestanku odbora razmišljal in poslušal tudi razprave o lovstvu, o boleznih, ki se seveda pojavljajo, o gozdovih pa tudi Triglavski narodni parki ni izjema, predvsem smo se tukaj ukvarjali z garjami, ki se pojavljajo, živali zelo trpijo do svoje smrti, in sem tudi tukaj prepričan, da se bo tukaj našla prava rešitev glede higienskega odstrela in da bo zadeva funkcionirala tako, kot je treba. Sicer pa, včasih je zelo težko živeti v takih območjih. Sam živim v Kopru, ki je en sam kulturni spomenik in si ne moreš ravno izmišljevati, kar bi si ti želel narediti, kako bi naredil, kot to lahko naredi nekdo, ki seveda živi izven. Ampak, sprejemanje teh danosti, ki jih imamo, je pa tudi en odnos do vsega, kar nas obdaja, tako da sem prepričan, da bo Triglavski narodni park tako, kot sedaj, zaživel s tem zakonom. Administrativna odločitev, kje bo sedež, pa se mi ne zdi pomembna zadeva za razpravo, bolj se mi zdi pomembno, da bo ta uprava funkcionirala. Prej sva se z Bredo pogovarjala, ker sva oba iz slovenske Istre. Naši kmetje so imeli njive razmetane po vsej okolici, ker mi nismo v Slavoniji, da imamo za hišo velikansko njivo. In se mi ne zdi prav nič nepotrebno polemizirati o tem, kje bo uprava, pomembno je, da bo učinkovita in da bo izvajala zakon in da bo seveda delovala v smislu, ki smo si ga vsi skupaj zamislili, predvsem pa tisti, ki ste zelo veliko naredili in po mojem mnenju uspeli spraviti skupaj zelo zelo pomemben zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Presečnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Moral sem se proti koncu oglasiti. Jaz podpiram rešitev, ki je v tem členu in se mi zdi razumljivo, da bi, jaz mislim, da bi bilo dovolj diskusije, dovolj razprave na samem matičnem odboru, kjer je bil nekako dorečen ta člen v vseh odstavkih, zato se mi ne zdi smiselno, da bi kakorkoli podpiral ta amandma. Pa tudi vidimo, da posamezne poslanske skupine, ki so vlagale korektno in so tudi korektno odstopile od predlagateljstva, zato najavljam, da podpiram rešitev, ki je v zadnjem gradivu in v dopolnjenem predlogu zakona in tega amandmaja ne bom podprl, kakor tudi ne moji kolegi iz poslanske skupine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko ugotovim, da ni več interesa za razpravo in zaključim razpravo k 69. členu. Prehajamo na razpravo o 75. členu in amandmaju, ki so ga k temu členu vložile poslanske skupine DeSUS, LDS, SD in Zares. Dajem čas za prijavo k razpravi. Besedo ima gospod Danijel Krivec.
Hvala, še enkrat, za besedo. Najprej bi dve besedi kolegu povedal. Lovstvo je bilo v 15. členu in tam je bil amandma, ki je rešil te zadeve, o katerih ste vi govorili. Me zanima, čisto tako, provokativno, kako bi vi gledali, če bi sedež Luke Koper, preselili v Sežano, mislim, da tudi obala ne bi razumela te zgodbe. Tako da to, kar predlagajo, je čisto korektno in jaz moram reči, da se strinjam, to sem že prej povedal. Kar se pa tiče tega amandmaja k 75. členu. Razpravo o tem smo imeli na odboru in soglasno potrdili, da se ta delček vgradi v zakon, se pravi, da se omogoči v 75. členu, ko govori zakon o obstoječem smučišču Vogel, kjer govori o tem, da se daje možnost, da se s prostorskimi akti razširi in da možnost razvoja tudi temu smučišču. V tem členu smo v četrti alineji dodali, da se razmisli in da možnost ureditve dostopa ali povezave tudi s tolminske strani. Moram reči, da je bila na odboru kar široka razprava na to temo, tudi glede možnosti, ki jih zakon v tej smeri dopušča. In skozi kar precej žolčno razpravo in odgovore ministrstva smo ugotovili, da taka dikcija, ki smo jo predlagali na odboru in je bila sprejeta, dopušča, da se tudi skozi ostale člene to izvede. Seveda to ne pomeni, da je ta možnost jutri, ampak dopušča, da se v prihodnje z državnim prostorskim načrtom takrat, ko pride do neke ekonomske pobude, dostop s tolminske strani, kar pomeni, iz Baške grape, da smo bolj konkretni, lahko umesti. In je dopuščena možnost, da se o tem sploh razmišlja. Vi, koalicija, mislim, da so tu vse poslanske skupine, ponovno to zavračate. Zdaj se pa sprašujem, pri vseh izjemah, pa nimam nič proti izjemam, ki smo jih vgradili v ta zakon, od Planice, Pokljuke, Bohinja in tako naprej, kjer so eksaktno napisana že gotova dejstva, takrat niste imeli nič proti, čeprav vem, da imajo določeni kolegi tudi pomisleke pri posameznih zadevah. Se pravi, takrat ste to vgradili v zakon. V tem primeru, ko je samo dopuščena možnost, da kdorkoli lahko o tem v prihodnje sploh razmišlja in lahko pripravi nek dokument, ki bo to potrdil ali pa ovrgel, ste pa a priori proti. To je za mene dvoličnost v primeru tega zakona. Na eni strani dopuščate možnost, da se neke izjeme že direktno vgradijo v zakon, na drugi strani, kjer predlagamo neko rešitev, ki samo odpira vrata za nek možen razvoj v tej dolini, za katero vsi vemo, da je hendikepirana, pa mečete ta predlog, ki je zelo korekten in ki ničesar ne prejudicira, dopušča samo možnost, da kdorkoli lahko o tej rešitvi v nekem prihodnjem času razmišlja, pa pravite, da to ni primerno. Sploh pa me je obrazložitev, ki je priložena, najbolj zrevoltirala. Ko govorite o tem, da nek izumrl del območja postane še bolj izumrl. Sicer karikiram, vendar, kdor si je prebral obrazložitev, ker vidim, da večina poslancev niti ni prebralo tega zakona, niti niso prebrali amandmajev, zato pa se vlagajo in ponovno umikajo amandmaji, ker sploh ne veste, o čem govorite. Zato predlagam koaliciji, glede na to, da ste kar nekaj amandmajev umaknili, da krepko razmislite tudi o tem zadnjem, ki ste ga vložili, da si pogledate vsebino in na osnovi tega tudi ta amandma umaknete. To je moj predlog, in najbolj korektno bi bilo. Navedena obrazložitev je pod nivojem vseh poslanskih skupin, ki ste to predlagale. Govorite o nekih zapostavljenih krajih, kjer ni življenja, in kjer trdite, da ga tudi nikoli ne bo, in da naj se ljudje raje obračajo na železnico, čeprav vsi vemo, da je železnica, ki je bila postavljena v času Franca Jožefa, do Bohinja peljala približno deset minut hitreje kot zdaj. In to dajete kot alternativo temu območju. Mislim, da je sramotno, da se take dikcije sploh piše. Napisali bi, da se s tem ne strinjate. Ta obrazložitev pa je za mene zelo, zelo sporna. V obrazložitvi celo piše, da gre za rešitev, ki celovito in korenito spreminja prostorsko in režimsko sestavo predloga zakona, da jo je treba v celoti zavrniti kot škodljivo in v nasprotju s temeljnimi nameni parkovnega varstva. Jaz upam, da smo prešli to zgodbo, da je park samo varstvo in da se je vcepilo skozi vse te razprave, ki so bile na javnih obravnavah skozi osem let, pri Vučkovem zakonu, pri zakonu, ki je bil v prejšnjem mandatu skozi ministra Podobnika vložen, in pri tem, da park ni samo varstvo, preprečevanje in zaščita ter izživljanje nad tem, kako nekih stvari ne smemo početi, ampak je park tudi zato, da dopušča neke razvojne možnosti. In ta dikcija jih dopušča, jih ne prejudicira, tako kot kakšne vaše izjeme, s katerimi se načeloma strinjam, vendar so izjeme. Ta člen samo dopušča možnost, da v prihodnje nekdo lahko razmišlja o neki umestitvi. In skozi vse predhodne dikcije ta zakon to omogoča, ne glede na to, v katerem območju je kakšna zadeva. Tako da si preberite svojo obrazložitev, kjer napotujete ljudi s tega območja Tolmina, ki je že tako ali tako zapostavljena v smislu cestnih povezav pa tudi železniške so vsak dan slabše, da smo si čisto na jasnem, kot sem rekel, v času, ko je bila železnica narejena, je prej pripeljala v Ljubljano kot zdaj, na žalost. In vi to območje posiljujete in jih usmerjate, naj gredo na vlak, da bodo šli na Vogel. Ob tem niti ne veste, da vlak pripelje v Bohinjsko Bistrico, kjer je smučišče Kobla, ne pa Vogel. Tako, da tisti, ki je to napisal, niti zemljepisa ne pozna. In tako sprenevedanje, kot je v tej obrazložitvi, je za mene zelo pod nivojem, zato predlagam, da o tem amandmaju razmislite in ga umaknete. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima [[...]]Ja, na to temo verjetno ne. Prijavite se gospod. Veste kaj, najprej je treba imeti razpravo, potem je možno imeti repliko, ker replika je pojasnitev razprave. Boste dobili besedo, gospod Križman, samo kot razpravljavec. Velja. Ampak ne zdaj. Zdaj sta najprej še prijavljena gospod Mirko Brulc in gospod Presečnik. Gospod Mirko Brulc, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Res je, da smučišča puščajo rano v naravi in vedno niso to lepa dejanja. Ko opazujemo te poseke in goloseke itd., pač vemo, da je tam razvit nek šport. Jaz se žal nisem mogel udeležiti seje odbora, na katerem je bil sprejet ta predlog, da se črta ta amandma, razmišljam pa drugače. Baška grapa je izjemno lepa dolina, ki ne more živeti skorajda od ničesar, ne od gozdarstva, ne od živinoreje in bi mogoče s takim posegom, ko bi dobili to povezavo s Triglavskim narodnim parkom, mogoče le nekaj delovnih mest ostalo tudi v Baški grapi. Kajti tisti, ki se z vlakom pelje na Koblo, tisti se bo pač z vlakom še vedno vozil. Bohinjska proga je zanimiva iz turističnega vidika in jaz le upam, da bo ostala pri življenju, kajti piše se ji slaba prihodnost. Jaz mislim, da bi bilo prav, da se ta dokument v ta zakon, o katerem sedaj govorimo, da ohranimo možnost, da državni prostorski pogoji, se pravi stoka in ne politika pove, ali so te povezave realne ali ne. Premalo poznam vsa ta majhna naselja in strmine, ki so tam v Baški grapi, če je res nemogoče zgraditi infrastrukturo, ki je potem nujno potrebna, da žičnica ali sedežnica, karkoli že, deluje. Tega jaz ne morem vedeti. Bi pa z možnostjo, da odpremo debato na strokovni ravni, se pravi, pri pripravi prostorskih aktov, da se takrat ugotovi, da je to možno ali pa da ni. In če ne bo možno, potem do te gradnje in te realizacije ne bo prišlo. Mislim pa, da bi ta povezava teh dveh smučišč bila koristna za razvoj turizma v tej dolini. Zato verjetno tega amandmaja ne bom podprl. Hvala
Hvala lepa. Besedo ima Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Moram reči, da mi je zagotovo všeč ta rešitev, ki je v 75. členu, ki je v dopolnjenem predlogu zakona. Konec koncev sem jaz že v mnenju poslanske skupine rekel približno to, da smo še posebej pozorni na to, ali predlog zakona zagotavlja oziroma dopušča razvojne možnosti. To je to. Tale četrti odstavek 75. člena kot celotni odstavek dopušča razvojne možnosti, zadnji del stavka, odstavka ali stavka pa dopušča seveda tudi možnost povezave s tolminske strani oziroma iz Baške grape, kot je moj predhodnik že prej razlagal. Tako da, ne razumem, zakaj je zdaj koalicija šla s predlogom v ta amandma, ki bi črtal to možnost. Konec koncev gre samo za možnost umestitve v prostor, kakršnakoli že je, z vso zakonodajo, ki jo je pri tem seveda treba upoštevati. Tu bi me tudi zanimalo, kaj misli Ministrstvo za okolje in prostor, ampak tudi moji predhodniki so že rekli, da je predvsem, torej obrazložitev pa je popolnoma nerazumljiva. Konec koncev nisem ne vem kakšen dober poznavalec tega območja, ampak tolikokrat pa sem že bil v tem predelu, da vem, da tam živijo ljudje, in da je tem ljudem, ki imajo izrazito težke možnosti in priložnosti za življenje, kaj šele za razvoj, da jim je treba omogočiti, da do nekega razvoja v prihodnje tudi pride. Ko bereš to, se mi je porodila misel, da bi nekateri najraje na začetku in na koncu te doline, kar ključavnico gor dali. To pa seveda ne gre, če hočemo, če želimo dati ljudem razvojno perspektivo, razvojne možnosti. In zaradi tega razloga z veseljem tega amandmaja ne bom podprl. Jaz mislim, da bi bilo dobro, glede na to, da ste že posamezne poslanske skupine marsikateri amandma že tudi umaknile, in mislim, da bi bilo dobro, da bi tudi tega. Hvale lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ja, prosim za prijavo. Besedo ima Anton Urh, prosim.
Hvala lepa za besedo. Ne glede na to, da je poslanska skupina tudi podpisnik tega amandmaja, sem po premisleku in dobrem poslušanju kolega Krivca, to stvar začel spremljati malo drugače. Namreč, amandma govori, da se proučijo možnosti ureditve dostopa in povezave s tolminske strani. Ta amandma zakonodajalca v ničemer ne zavezuje, gre le za to, da preuči možnosti. In ker govorimo o spoštovanju ljudi in upoštevanju volje ljudi, bomo o tem v Poslanski skupini še prediskutirali in se verjetno odločili, da tega amandmaja ne bomo podprli. Ker, tudi za ta amandma je želja ljudi na strani Primorske, in zato jo moramo nekako tudi upoštevati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Marijan Križman, prosim.
Hvala, gospod predsednik. Zelo na kratko. Ta amandma bom podprl, sicer pa jaz sem se ob tem, ko sem dobil besedo, spregovoril nekaj tudi o živalih, ne glede na to, v katerem členu se nahajajo, gospod Krivec. To je moj odnos. Sicer pa, ko ste me vprašali, kako bi jaz reagiral, če bi sedež ali uprava občine Koper bila kje drugje — v tem trenutku bi bil zelo vesel. Hvala.
Dobro. Smo pri 75. členu. Kolega Krivec ne bo predlagal, da se sedež občine Bovec prenese kam drugam, sem prepričan. Prosim.
Hvala za besedo. Se kar strinjam z vami, gospod predsednik, ampak kolega Križman je slabo poslušal mojo prejšnjo razpravo. Nisem govoril o občini, sem govoril o Luki Koper, ker to je neka institucija, ki je tako, bi rekel, pomembna za to območje, in ni politično opredeljena tako kot Triglavski narodni park. In zato sem rekel, da podpiram, da se preseli v območje, kjer je največ prebivalstva iz Triglavskega narodnega parka. Sem pa istočasno povedal, da na Bledu to ne pomeni ukinjanje, ampak to lahko pomeni info točko na vhodu v park, ki se lahko dobro izkoristi. To samo za sugestijo. Kar pa se tiče lovstva. Spet sva se narobe razumela. Vi ste govorili o lovcih, ne o živalih. In sem vam povedal, da je to v 15. členu usklajeno, ker razprava je potekala že na odboruin na odboru je bil predlog, da se ministrstvo uskladi z lovci. In jaz sem vesel, da so prišli do rešitve, ki se dovoljuje v obe strani. Toliko za vaše razumevanje in da boste vedeli, kaj v posameznih členih pomeni. Kar pa se tiče gospoda Brulca, se strinjam z njim, vendar na odboru je bil ta del vgrajen, se pravi, da se dopusti možnost razvoja tudi v tolminskem delu parka. In sedaj koalicija daje amandma na to rešitev, ki smo jo na odboru soglasno, tako koalicija kot opozicija, podprli. Tako da bo čisto, o čem govorimo. Bom pa vseeno prebral ta člen, ker vidim, da večina, ki se podpisuje pod amandmaje in ki razpravlja, niti členov ne prebere. Ta amandma se sklicuje na četrti odstavek 75. člena, ki se glasi, "ne glede na prepoved iz 29., 30. in 31. točke 13. člena" – ta govori o smučiščih – "13. člena tega zakona, se lahko z državnim prostorskim aktom" – upam, da poslušate – "se lahko", ne "se mora", kar v primerih drugih izjem piše, kot izjeme in tudi naslov člena govori o izjemah. Tu pa ne govori, ampak govori o tem, da se lahko z državnim prostorskim aktom v narodnem parku načrtuje ureditev in širitev smučišča na Voglu v tretjem varstvenem območju, gradnja objektov na smučišču Vogel in gradnja vodnega zadrževalnika za potrebe smučišča Vogel v tretjem varstvenem območju. In na odboru smo dodali "in možnost ureditve dostopa ali povezave s tolminske strani". Ne govorimo o širitvi smučišča na tolminsko stran, ker to niti ekonomsko ni upravičeno, ampak govorimo o eventualni možnosti, da se tudi s te doline omogoči dostop do tega smučišča, kar pomeni neko razvojno priložnost za to dolino, o kateri ne bom dosti govori, ker jo verjetno vsi bolj poznate kot jaz. Za podkrepitev, da je to korektno, pa bom povedal še to, da je na tolminskem v tem primeru obravnave tega zakona edino prišlo do razširitve parka in da se je določen del tolminske občine ali tega območja vključil v parkovno območje, in to naselje Kneške Ravne na tolminski strani. Se pravi, v tem primeru bi bili zelo nekorektni, če bi tak amandma izglasovali, kot ste ga predlagali. Se pravi, ljudje v tem območju so skozi javne razgrnitve, javne razprave in sprejemanje tega zakona ugotovili, da je zakon in je Triglavski narodni park neka priložnost in da jo zakonodaja tudi podpira. V tem primeru, ko smo vgradili neko možnost, ki omogoča razvoj, pa bi vi to na nek način črtali. S tem smo dali zelo negativen signal tistim ljudem ali tistim območjem, ki bi se v prihodnje želeli vključiti v območje Triglavskega narodnega parka. Zato še enkrat apeliram na vas, tako kot ste že nekaj predhodnih amandmajev na nek način umaknili do glasovanja, ki bo zvečer, mislim, da imate dovolj časa, da tudi ta amandma umaknete in da se ta obrazložitev, ki je v gradivu, na nek način vrže stran. Kajti če to preberete, kot sem prej rekel, boste sami malo slabe volje, ali so vam to strokovne službe napisale ali nekdo, ampak ni korektna obrazložitev. In tudi ne drži in ne ruši zakona in ne vpliva na nič, kar v tej obrazložitvi piše. Še enkrat pravim, tako kot moj kolega pred menoj, razmislite in umaknite ta amandma, kajti v nasprotnem primeru jaz verjamem, da bodo poslanci, ki so tu poslušali, ta vaš amandma vsekakor zavrnili in bi bilo bolj smiselno, da ga sami umaknete.
Hvala lepa. K besedi se je javil minister dr. Roko Žarnić.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanci! V glavnem bom bolj komentiral to zgodbo. Namreč, kot predlagatelji obžalujemo, da zaradi očitno lokalnih razmer ti kraji niso vključeni v TNP, kar bi jim dalo dodatne možnosti razvoja. Se pravi, da je bila ena možnost očitno v eni fazi zamujena. Dostop je zaradi konfiguracije terena dokaj težko ustrezno urediti za večji obseg prometa in ostalo infrastrukturo, žičnice, čistilne naprave in ostalo. Mogoče bi bilo dobro iskati še neke druge rešitve razvoja. Moram še povedati, da je Zavod za varstvo narave nekaj opozarjal glede tega. Samo to, kot nek komentar. Hvala.
Hvala lepa. Prosim ponovno za prijavo k razpravi. Besedo ima Danijel Krivec. Prosim.
Hvala še enkrat za besedo. Jaz moram na gospoda ministra replicirati. Vem, da te problematike ne pozna in da je dobil plonk listek tik pred zdajci, ampak bi vseeno pričakoval, da se malo poglobi v to. Malo prej sem povedal, da se je edino na Tolminskem določeno območje vključilo v park, se pravi, da vidi to kot priložnost. Sklicevati se na neke tehnične ovire, pa na to, kako bo nekdo dal negativno že v tem času, ko govorimo samo o možnosti, da se o neki zadevi sploh razmisli. Saj vemo, treba je najprej dobiti neko, bi rekel, iniciativo, ekonomsko podprto, kjer bo nekdo predlagal, da se sploh taka rešitev izvede in takrat pride do vseh postopkov, ki jih državni lokacijski načrt predvideva. Jaz verjamem, da se bo lahko pokazalo tudi, da to ekonomsko nikakor ne vzdrži in ne bomo niti dobili nekoga, ki bi sploh dal tako pobudo, da se to uredi. Ampak a priori v tem zakonu pisati take neumnosti in to razlago, kot jo vi zdaj imate, da bo pa ZVNKD pa nekdo to negativno napisal. To se mi zdi pa sprenevedanje. Če dopuščamo možnost za druge stvari, da se obravnavajo, je korektno, da se obravnava tudi taka možnost, takrat, ko pride do pobude. Če ne govorimo tudi v tem primeru s figo v žepu o tem zakonu. In jaz bom zelo previden, kako se bo izvajal, ker očitno si pač nekateri spet berejo po svoje te člene. Če govorimo o možnosti razvoja, pač mora biti dopuščen. Jaz se strinjam, da umeščanje v prostor zahteva potem pravila igre, ampak ne a priori vnaprej, da se nekdo spusti na stališče, da že zdaj v tem trenutku projektira in se spušča v to, kako tam nekaj ni možno. Jaz tega ne vem, tudi nisem napisal, da to mora biti. Predlog je bil, da se to možnost dopusti in nič več. Še enkrat apeliram, umaknite ta amandma, predvsem pa obrazložitev, ki je ne nek način škodljiva za tistega, ki je to pisal.
Hvala lepa. Besedo ima Jakob Presečnik, prosim.
Hvala lepa. Se zahvaljujem, gospodu ministru, tudi jaz sem ga nekako zaprosil, da poda mnenje ministrstva, kaj misli o tem amandmaju, ampak kot rečeno, saj se bom malo ponavljal, že prej, ko sem govoril in kolega Krivca tudi, ker praktično nimam kaj dodati, ampak poudarjam, da je vnaprej težko zagotovo iz katerekoli strani presoditi, ali je v samem prostoru kakršnakoli možnost, ker ta ureditev oziroma ta zaključek odstavka je popolnoma odprt – možnost ureditve dostopa ali povezave s tolminske strani. Zagotovo ni samo ena varianta, samo en del doline, kjer bi bila narejena neka, kakršnakoli že, tehnična, neka povezava, ampak zadeva je popolnoma odprta in zaradi tega je po moji oceni treba pustiti v samem zakonu tako možnost, ki bo pa, kot sem že prej rekel, seveda, proučena z vseh možnih plati, od vseh možnih soglasodajalcev in vseh možnih strok in tako dalje. Pa še investitor mora biti za to in tako dalje. Ostanem pri tem, se zahvaljujem ministru za to, da je posredoval mnenje korektno. Sam bom pa glasoval proti temu amandmaju, kot rečeno že prej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o tem amandmaju k 75. členu? Ugotavljam, da ne želi. Ker ne želi več razpravljati, tudi zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 2. točki dnevnega reda oziroma pol ure po prekinitvi točke dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA – to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LOKALNI SAMOUPRAVI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, samo trenutek, da se zamenja ekipa. Besedo dajem ministru Služba Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Besedo ima dr. Henrik Gjerkeš, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Novela zakona o lokalno samoupravi, ki jo danes obravnavate, posega v tisti del tega zakona, ki ureja področje preoblikovanja območja že ustanovljenih občin in tudi ustanovitev novih občin. Gre za odpravo zakonske izvedbe z ustavno določenih pogojev in dela postopka za ustanovitev občine, v katerem se je o tem odločalo kot o pravici prebivalcev določenega območja do lastne občine in to na način, ki je pri bistvenih sestavinah enako odločanje o pravicah in pravnih koristih v upravnem postopku, saj lahko predlagatelj z upravnim sporom dosega spremenjeno odločitev Državnega zbora. Pogoji in postopek, ki jih novela odpravlja, so botrovali temu, da se občine Slovenije med seboj zelo razlikujejo predvsem po sposobnostih uresničevanja svojih nalog in sposobnosti financiranja teh nalog. Objektivno je sposobnost zagotavljanja uresničevanja potreb in interesov lokalnih skupnosti in uresničevanje zakonov določenih izvirnih nalog občine povezana s številom prebivalcev, ki zagotavlja občini primerna sredstva za opravljanja njenih nalog, zato lahko pogoj 5 tisoč prebivalcev hkrati velja kot objektivna podlaga za oceno, da občine z manjšim številom prebivalcev ne morejo uresničevati svojih nalog v skladu z načelom funkcionalne in finančne avtonomije. Zato se je Vlada odločila predlagati, da naj se iz zakona črtajo vse določbe, ki bi karkoli dajale vtis, da gre pri spreminjanju območij občin in tudi pri ustanavljanju novih občin za odločanje o pravici do lastne občine. Lokalna samouprava in v tem okviru tudi njena teritorialna sestavina morata imeti dovolj prostora za spremembe. Ključno pa je, da so spremembe usmerjene v krepitev lokalne samouprave in njene funkcionalne in finančne sposobnosti, torej večje samostojnosti v odnosu do države. Predlagani zakon je le kot zaključena celota lahko podlaga za vzpostavitev stabilne teritorialne strukture lokalne samouprave in doseganje teh ciljev. Pred začetkom druge obravnave predloga zakona smo prejeli mnenje Državnega sveta, ki je zakon in njegove cilje pozitivno ocenil in mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki predlogu očita podnormiranost in neskladnost z načelom pravne države. Naj povem, da tega mnenja ne sprejemamo, ker v predpostavki obstoja navajamo pravice do lokalne samouprave kot pravice prebivalcev določenega območja do lastne občine. Napotuje na ohranitev veljavnih zakonskih določb oziroma še podrobneje navajanje pogoja za ustanavljanja občin in dograditev postopka v smislu varstva pravic predlagatelja. Poudarjam, da v skladu z Evropsko listino lokalne samouprave, ki je del našega pravnega reda, navajam, "lokalna samouprava označuje pravico in sposobnost lokalnih oblasti, da v mejah zakona urejajo in opravljajo bistveni del javnih zadev v okviru svojih nalog, ki je v korist lokalnega prebivalstva". Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku, Viliju Trofeniku. Prosim.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Hvala za besedo. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na svoji 7. redni seji 3. junija letošnjega leta kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi. Odbor je bil pred obravnavo seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, mnenjem Državnega sveta, stališče Vlade do mnenja Državnega sveta, mnenjem Skupnosti občin Slovenije, mnenjem Združenje občin Slovenije, mnenje Komisija za narodne skupnosti ter mnenje Občine Izola in Občine Kamnik. Glede na to, da je Zakonodajno-pravna služba k predlogu zakona podala nasprotno mnenje kot ga zagovarja Vlada kot predlagateljica zakona, je bilo na seji odbora uvodoma s strani predstavnice Vlade pojasnjeno, da Vlada ne more slediti mnenju Zakonodajno-pravne službe, ki opredeljuje pravico prebivalcev do lokalne samoupravo kot pravico do lastne občine. Po mnenju Vlade gre za napačno razumevanja pojma Lokalne samouprave in 9. člena Ustave, ki govori o tem, da je v Sloveniji zagotovljena lokalna samouprava. Na podlagi Evropske listine Lokalne samouprave pomeni pravico do lokalne samouprave, pravico in sposobnost lokalnih oblasti, v konkretnem primeru občin, da v mejah zakona urejajo in opravljajo bistveni del lokalnih, javnih zadev v korist svojega prebivalstva. Zato Vlada meni, da je vztrajanje na dosedanjem postopku ob podrobnejši konkretizaciji pogojev za ustanavljanje občin oziroma še podrobnejši določitvi postopka s pravnim varstvom, v katerem bi predlagatelj lahko iztožil pravico do lastne občine, kot to predlaga Zakonodajno-pravna služba, v nasprotju z Ustavo in Evropsko listino o lokalni samoupravi. Z mnenjem Vlade se ni strinjala predstavnica Zakonodajno-pravne službe, ki je v dodatni obrazložitvi mnenja opozorila, da je koncept predloga zakona nejasen tako z vidika veljavne ustavne in zakonske ureditve kot z vidika predlaganih rešitev, saj je predlagano črtanje večine zakonskih določb, ki urejajo obravnavano področje. Menila je, da ustavne določbe, ki se nanašajo na lokalno samoupravo, z njeno uvedbo v Republiki Sloveniji niso izčrpane, in bi bilo treba, če je namen predlagatelja preprečiti nadaljnje drobljenje teritorialne strukture lokalne samouprave in arbitrarnost pri odločanju v tem postopku, razmisliti o izboljšavi veljavne ureditve v smeri zaostrovanja in natančnejše razdelave pogojev za ustanovitev občine. V razpravi o členih predloga zakona so bili na seji izraženi različni pogledi in mnenja. Nekateri člani odbora so menili, da različni pogledi Zakonodajno-pravne službe in Vlade Republike Slovenije porajajo dvome v predlagani koncept predloga zakona. Odbor je večinsko podprl vsebinski koncept predloga zakona in predlagano rešitev, da se sedanja ureditev ustanavljanja občin spremeni v ureditev spreminjanja območij občin in s tem zaključi proces ustanavljanja novih in novih občin. Poudarjeno je bilo, da je skrajni čas, da se začnemo postopoma približevati sodobni organiziranosti lokalne samouprave v nekaterih razvitih evropskih državah. To pa seveda nikakor ne pomeni, da se mreža občin ne bo več spreminjala, da v prihodnje ne bo več možno ustanoviti nove občine, vendar pa predlog zakona določa jasno spodnjo mejo 5 tisoč prebivalcev, razen v primeru združenja, ko je število prebivalcev nove združene občine lahko tudi manjše od 5 tisoč. Odbor ni podprl amandmaja k 2. členu predloga zakona, s katerim bi naj zagotovili in nadgradili pogoje za ohranjanje in razvoj avtohtonih narodnih skupnosti, prav tako pa odbor ni podprl amandmaja k 7. členu predlaganega zakona, s katerim bi kot izjemo pri dodelitvi statusa mestne občine dopustili, da se status mestne občine lahko dodeli občini, ki na državni in svetovni ravni upravlja s pomembno naravno in kulturno dediščino in je ta vpisana v seznam svetovne dediščine pri Unescu, čeprav ne izpolnjuje pogojev števila prebivalcev in delovnih mest. Odbor ni sprejel nobenega amandmaja, sprejel pa je vse člene predlaganega zakona, zato predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališča Poslanske skupine Zares bo predstavil Vili Trofenik. Prosim.
Še enkrat hvala lepa za besedo. Ob iztekajočem četrtem mandatu na področju lokalne samouprave in ob številnih spremembah zakonodaje na področju ustanavljanja lokalnih skupnosti v preteklosti, smo pristali pri trenutnih 210 občinah, izmed katerih jih več kot polovica ne ustreza spodnji meji 5 tisoč prebivalcev oziroma jih je več kot polovica rezultat izjemnega ustanavljanja občin, pa še vedno niso potešeni vsi apetiti po novih občinah. Do takega stanja je prišlo zaradi napačnega razumevanja ustavne pravice do lokalne samouprave, ki se je žal prevečkrat razumela in tolmačila kot pravica do svoje občine in zaradi pomanjkanja kakovostnega, strokovnega in politično podprtega nacionalnega projekta členitve države na občine. Posledica dosedanjih ravnanj je, da imamo občine, ki se zelo razlikujejo po sposobnostih uresničevanja z ustavo in zakonih urejenega sistema lokalne samouprave, in vedno bolj od državne blagajne finančno odvisen sistem lokalne samouprave, kar je v nasprotju s temeljno usmeritvijo lokalne samouprave o čim večji finančni avtonomiji. Obstoječa razdrobljenost in težnje po nadaljnjih členitvah direktno ogrožajo kvaliteto uslug na področju lokalne samouprave, zaradi tega so potrebne spremembe zakonodaje v smislu varovanja kvalitete lokalne samouprave. Predlagane spremembe zakona spreminjajo dosedanjo ureditev ustanavljanja novih občin v ureditev spreminjanja njihovih območij in ureditev ustanavljanja mestnih občin v ureditev podeljevanja statusa mestne občine. S predlagano spremembo zakonov se črtajo vse določbe o pogojih, ki bi jih naj izpolnjevala občinam, in ki so v preteklosti privedli do tako napačnega enačenja pravice do lokalne samouprave s pravico do svoje občine in omogočali arbitrarno odločanje Državnega zbora. Območje občine se v prihodnje lahko spremeni z zakonom po prej opravljenem referendumu, zakonodajni postopek pa je izenačen z običajnim zakonodajnim postopkom. Čeprav je sposobnost zagotavljanja kvalitete lokalne samouprave povezana s številom prebivalcev, se postavlja vprašanje o ustreznosti konkretnega števila oziroma kriterija 5 tisoč prebivalcev. Nedvomno je, da v primerjavi z nekaterimi drugimi državami, ki so v preteklosti izvedle reforme lokalne samouprave ali pa te reforme izvajajo postopoma, ta številka relativno nizka. Razumeti jo je le kot prvi korak v smeri, ki naj zaustavi in do neke mere stabilizira dosedanje trende teritorialnih drobitev na področju lokalne samouprave v Sloveniji in s tem omogoči pripravo prepotrebnih nadaljnjih korakov. Predlagane spremembe predstavljajo, čeprav pozen, vendar nujno potreben korak, ki pa ni zadosten. V nadaljevanju so nujni naslednji koraki na področju financiranja, ki bodo sledili težnjam po prepotrebni čim večji finančni avtonomiji, razpršenosti finančnih virov ter stimuliranju prizadevanj za čim večje lastne finančne vire, in tudi na področju pristojnosti in nalog lokalnih skupnosti, ki po naravi problematike ne morejo biti izenačene v občino s tako različnim kadrovskim, finančnim in gospodarskim potencialom, kot je to primer pri nas. Nujno je v naslednjih korakih tudi ustrezno rešiti položaj mestnih in tistih občin, ki opravljajo pomembne naloge širšega pomena, ne izpolnjujejo pa pogojev za pridobitev statusa mestne občine. Skrajni čas je, da se nekaj naučimo iz preteklosti in razmislimo o potrebni strategiji in političnem konsenzu o nadaljnjem razvoju lokalne samouprave. S takim prepričanjem in pričakovanji o nujnih naslednjih korakih bomo v naši poslanski skupini, Zares, predlagane spremembe zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Franc Pukšič.
Lep pozdrav kolegice in kolegi, predsednik Državnega zbora, minister! V tej državi smo naredili nekaj pomembnih korakov. Eden je bil sigurno osamosvojitev, drug takšen pomemben korak je bil leta 1994 sprejem Zakona o lokalni samoupravi in seveda potem tretji vstop v evropske integracije. Marsikaj, o čemer se je odločilo v Državnem zboru, se je sfižilo, malokaj pa je obrodilo resnično dobre sadove. Če kaj, potem je nadpovprečno dobro obrodila sadove sprememba Zakona o lokalni samoupravi in ustanavljanju občin. Še boljši bi bili, če bi takrat v zakon zapisali, da tisti, ki si želijo občino, jo na referendumu tudi ustanovijo, ali tako, kot je bil tudi predlog, faraobčina. To se žal ni zgodilo. Pa vendar tako na levi, kot na desni rezultate tega odločanja, tega dela čutijo državljanke in državljani v tej državi vsi, ne glede na to, ali volijo eno ali drugo politično opcijo. In sedaj, ko smo padli za 20 mest na gospodarski privlačnosti, ko smo študentom pobrali malice, ko upokojencem jemljemo penzije, je končno ta vlada prišla tudi s predlogom spremembe Zakona o lokalni samoupravi. To pomeni, enega izmed dobrih, odličnih projektov, ki je dajal sadove ne glede na to, ali je to leva ali desna, ker so občanke in občani v vsaki občini pač opredelili tako, kot so, se je ta vlada spomnila, da vzame še to. Vam je še kaj ostalo? Bojim se, da nič več. Ste pač takšni, kakršni ste. Zakaj to jemljete? Zakaj? Zato, ker ta zakonodaja ni zrasla na vašem zelniku, zato ker niste bili avtorji tega, zato ker enostavno ne želite, da se Slovenija razvija decentralizirano, zato ker se je po sprejemanju takšnega ali drugačnega in ne vem katerega že zakona o skladnem regionalnem razvoju pač nič ni zgodilo. Tudi sedaj, če mene vprašate, imamo kar dober zakon o skladnem regionalnem razvoju, vendar bi bilo treba dati denar. Nekaj je takšnih primerov županov, ki sedijo tudi tu notri, z daleč pod 5 tisoč prebivalci. Ampak, pokazalo se je še nekaj v teh štirih mandatih, kar sem tudi sam prisoten. Da so nastajale, sploh takrat, ko je imela leva stran večino, takšne občine, kakšne je ona hotela, samo v zakonu bi še moralo biti zapisano – za to pa bi tudi v Slovenski ljudski stranki glasovali, ker se to dogaja – , da če je predlagatelj Anton Anderlič, potem se občina ustanovi, če pa je kdo drug, pa ne. Kolegice in kolegi, to kar ste naredili sedaj tik pred tem, da bi tudi nastala občina Ankaran, je – milo rečeno – takšno vaše početje usmiljenja vredno. Celo več. Zakonodajno-pravna služba vam je napisala, je dala stališče, z obrazložitvijo Vlade se zopet Zakonodajno-pravna služba ni strinjala – da je to v nasprotju s slovensko ustavo. Nekdo je rekel, da je imeti občino pravica in pravica je tudi sposobnost upravljati s to občino. Kolegice in kolegi, veliko zakonov, veliko obveznosti nalagate na lokalne skupnosti, zato niste poskrbeli za denar, za finance. Sedaj celo nekateri napovedujete, da boste še pipico zaprli, torej še financiranje. Ja, sprejmite, enostavno! Glejte, potegnite maske dol in recite, da bomo ukinili občine. Naredite to, saj imate možnost, imate večino, vse si lahko privoščite! Seveda je vprašanje, kako dolgo vas bodo gledali in poslušali državljanke in državljani. Vaš čas se izteka, čas lokalne samouprave še prihaja. In zato bomo v Slovenski ljudski stranki nasprotovali takšnemu butastemu zakonu.
Hvala lepa. Čas se je iztekel. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil Franc Jurša. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav ministru, kolegice in kolegi! Prav je, da imamo v tej dvorani različna mnenja, in prav je, da jih usklajujemo. Jaz spoštujem vsako mnenje. Tokrat bom povedal mnenje naše poslanske skupine in v veliki meri tudi svoje osebno mnenje. Število občin v naši mali državi neprestano narašča. Spomnil bi rad, vas veliko ve, da smo imeli leta 1990 v naši državi 60 občin, da smo imeli leta 1995 ob reformi 147 občin, leta 2002 193 občin, sedaj jih imam 210. Kot sem že rekel, v naši poslanski skupini to po svoje ocenjujemo in na nek način nasprotujemo, da se to neizmerno drobljenje širi in širi. Mislim, da bi morali v prihodnosti spodbujati to, da bi se male občine združevale, da se ne bi drobile. Mi imamo v tej državi 117 občin, ki ne izpolnjuje pogojev. Ne morem verjeti, da smo si zakonodajo na tem področju uredili in da smo jo potem zavestno zaradi političnih interesov tudi spreminjali oziroma spreminjali možnosti za ustanovitev občin. 5 tisoč prebivalcev bi morala biti neka meja in prav je, da se zapiše in utemelji. Eden izmed največjih problemov občin je problem financiranja. Prihodki občin so doslej vsa leta naraščali, zdaj pa se bo prvič zgodilo, da bodo padali. Še večji padec se zaradi načina upoštevanja dohodnine lahko pričakuje leta 2011. Prihodki se izjemno zmanjšujejo, večji pa so tudi izdatki na področju socialnih transferjev, za katere je občina dolžna zagotoviti sredstva za svoje občane. Zagotoviti je treba sredstva za uresničevanje z zakonom določenih nalog občin, vedno manj pa je sredstev za razvojne naloge in investicije, zlasti za investicijsko vzdrževanje na področju vrtcev, šol in tako dalje. Zaradi vsega navedenega v naši poslanski skupini načeloma podpiramo predlog Vlade. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Bogdan Barovič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister! V Slovenski nacionalni stranki smo – to pomnim že deset let – vedno opozarjali, da smo proti drobljenju občin. V Slovenski nacionalni stranki smo vedno opozarjali, da Državni zbor kot zakonodajna veja oblasti krši Zakon o ustanovitvi občin. Ne glede na oblast, saj so bili na oblasti Liberalni demokrati, so bili SDS, so bili Socialni demokrati – vedno je bila ustanovitev občin zgolj in samo politična odločitev. Ko so bili na oblasti eni, so ustanavljali svoje občine, ko so bili drugi, so želeli ustanavljati svoje občine. In hvala bogu, da se je oziroma da se bo v tem mandatu, tudi ob obljubah prisotnega ministra, ki jih imam zapisane, ta zgodba končala. Leta 1991 smo imeli 60 občin – država Republika Slovenija. Leta 1995, torej pet let kasneje, smo imeli 147 občin, trikrat več. Leta 1998 je bilo dodanih še 46. Danes jih imamo 210, kar pomeni, 150 več od leta 1991. Od tega jih več kot polovica ni izpolnjevala in ne izpolnjuje pogojev za ustanovitev občine. Ni pošteno, in tu ima Slovenska nacionalna stranka čisto vest, da se danes izgovarjajo, "ker pa je Mirna na vrsti, ste pa sprejeli ta zakon" ali, "ker pa je ta in ta na vrsti, ste sprejeli ta zakon". Nekoč, nekje se zgodba mora končati. In tu se pač je oziroma upam, da se bo. In prav je tako. Vsem seveda želimo, da imajo takšno lokalno skupnost, ki bo izpolnjevala pogoje. To pa je, da ima osnovno šolo, da ima primarno zdravstveno varstvo, da ima preskrbo z življenjskimi potrebščinami, da ima komunalno opremljenost, da ima poštne storitve, da ima finančne storitve, da ima knjižnico, da ima prostor za upravno dejavnost lokalne skupnosti in da ima 5 tisoč prebivalcev, ker le toliko ali več prebivalcev lahko prenese neko finančno vzdržnost, manj ne gre. Nič dobrega nismo naredili, ko smo ustanavljali mikroobčine. S tem ni bila na škodi država, s tem so bile na škodi vse ostale občine, ki so združevale sredstva. In vsaka občina je dobila vedno manj in manj. In tiste, ki izpolnjujejo pogoje, niso mogle izpolnjevati vseh pogojev in želja lokalne skupnosti ravno zaradi tega. Nič nepoštenega ali slabonamernega ni v tem zakonu. Gre za to, da bomo – upam vsaj – prenehali s to politično delitvijo teh občin. Da je pogoj pač takšen in kdor ta pogoj izpolnjuje in če želi imeti svojo občino pod pogoji, jo bo pač imel – brez slabe vesti in brez zadržkov. Res pa je tisto, kar so zapisali v Zakonodajno-pravni službi in kar najbrž ugotavljamo tudi sami – da je treba dopolnitev zakona peljati v smeri zaostrovanja in natančnejših razdelitvenih pogojev za ustanovitev občin. To pa je res. To, kar je zapisano v predlogu tega zakona, je dober korak in dobra usmeritev, z željo dejansko narediti na tem področju red, vendar premalo konkretno, premalo natančno, premalo restriktivno – še vedno. Za popravek bo še vedno čas. In v Slovenski nacionalni stranki bomo glede na ,vseskozi, svoje trditve ta predlog zakona podprli in želeli, da bomo imeli res tiste občine, ki bodo izpolnjevale vse zahtevane pogoje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, gospod predsednik, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Trenutno stanje v Sloveniji je takšno, da imamo v Sloveniji 210 občin. Letos pričakujemo ustanovitev še novih občin, ne glede na vzdušje v Državnem zboru, in se nam to lahko zgodi celo s sklepom Ustavnega sodišča. 110 občin ima manj kot 5 tisoč prebivalcev, čeprav je to število kriterij za ustanovitev novih občin od začetka. Tudi od začetka smo pravzaprav ustanavljali občine po še nekaterih drugih kriterijih. Občine se med seboj zelo razlikujejo po sposobnostih uresničevanja z ustavo in zakoni urejenega sistema lokalne samouprave. Izhajajoč iz funkcionalne sestavine lokalne samouprave, ki vključuje naloge, in sposobnosti financiranja in opravljanja teh nalog lahko ugotovimo, da imajo občine praviloma po vrsti enake naloge, le obseg je različen, pri čemer finančno in kadrovsko manj sposobne občine ne uveljavljajo oziroma ne dosegajo enakih standardov, storitev za svoje občane. Nimajo vse občine zadostnih in dovolj raznovrstnih lastnih virov financiranja in je bilo treba znotraj države zagotoviti dodatna sredstva, kar je sicer dobro, saj je tudi država občinam nalagala dodatne naloge. Nimajo vse občine dovolj človeških virov za učinkovito samostojno izvajanje upravnih in razvojnih nalog in je bilo zato nujno tudi z dodatnimi finančnimi sredstvi iz državnega proračuna spodbuditi skupno izvajanje teh nalog. Objektivno je sposobnost zagotavljanja uresničevanja potreb in interesov lokalne skupnosti in uresničevanja z zakonom določenih izvirnih nalog občine povezano s številom prebivalcev, ki zagotavljajo občini primarna sredstva za opravljanje njenih nalog. Zato lahko pogoj 5 tisoč prebivalcev hkrati velja kot objektivna podlaga za oceno, da občine z manjšim številom prebivalcev niso sposobne uresničevati svojih nalog v skladu z načeli funkcionalne in finančne avtonomije. Glede na potek dosedanjih postopkov oblikovanja in spremljanja mreže občin se zastavlja vprašanje, kaj lahko pričakujemo, če zakonske podlage ostanejo enake. Neutemeljeno je pričakovati, da bodo vsi udeleženci tega postopka v prihodnje, ob upoštevanju funkcionalne in finančne samostojnosti občine, sledile skupnemu cilju, to je takšnim občinam, ki bodo sposobne zagotavljati skupne potrebe in uresničevanje skupnih interesov svojih prebivalcev. Ta cilj je mogoče doseči samo s spremembami zakona, vendar na več načinov. Skrajna možnost je postavitev višjih kriterijev za občino, na primer število prebivalcev, določitev načina in rokov za samostojno združevanje občin in pristojnosti zakonodajalce, da z zakonom v skladu z višjimi kriteriji na predlog Vlade združi občini, če se ne združijo prostovoljno. Dejstvo pa je, da bi v vsakem primeru morali o tem združevanju ugotoviti voljo prebivalcev na referendumu, kar sem pa trdno prepričan, da v Sloveniji ne bi uspelo. Cilj pa je mogoče doseči tudi postopoma, in sicer tako, da se s spremembami postopka za spremembe območij občin in ob polnem spoštovanju določb ustave in Evropske listine lokalne samouprave najprej zaustavi nadaljnja drobitev občin ter stabilizirajo njihove funkcionalne in finančne sposobnosti. Ob tem je treba občine spodbuditi k povezovanju in skupnem opravljanju nalog, ki presegajo sposobnost vsake od njih, je pa v njihovem interesu, da jih opravljajo skupaj. Na ta način je mogoče pričakovati, da se bo mreža občin ustanovila in omogočila poglobljeno funkcionalno analizo dejanskega opravljanja nalog iz pristojnosti občin, uveljavljenega načela subsidiarnosti pri določanju teh nalog in pri zagotavljanju financiranja teh nalog. Cilj predloga zakona je vzpostavitev stabilne teritorialne strukturne lokalne samouprave, ki bo omogočala samostojnost občin pri uresničevanju lokalne samouprave, zato bomo v Poslanskem klubu LDS-a predlog spremembe zakona podprli, čeravno smo v poslanskem klubu prepričani, da so dosedanje občine pripomogle k hitrejšemu razvoju države predvsem pri zagotavljanju komunalne infrastrukture na podeželju in zagotavljanju boljših pogojev za predšolske in osnovnošolsko dejavnost in so s tem dvignile kvaliteto življenja svojih občank in občanov.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine narodnih skupnosti bo predstavil dr. László Göncz. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Zavedamo se, da je glavni razlog za dopolnitev obstoječega zakona o lokalni samoupravi ta, da se uredi področje pogojev, ki opredeljujejo ustanavljanje novih občin, ter da se upoštevajo, da se uveljavijo spremembe v smeri zmanjšanja procesa drobljenja območij občin. S tem se načelno strinjamo tudi v okviru naše poslanske skupine in smo mnenja, da bo treba v tej smeri narediti nadaljnje, predvsem vsebinsko in z vidika dejanskih interesov prebivalstva vzdržne korake. Vendar moramo zaradi pomembnih, žal pomanjkljivo determiniranih določb zakona z vidika avtohtonih narodnih skupnosti, tudi ob sprejemanju sedanjega predloga opozoriti na ta vidik oziroma na težave na tem področju. Zaradi pomena organiziranosti lokalne samoupravi z vidika ohranjanja naravne identitete avtohtonih narodnih skupnosti opozarjamo, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalnih samoupravi, tudi zaradi besedila 2. člena, ki predvideva črtanje tretjega odstavka 13 a. člena, ki se neposredno nanaša na ustavno vlogo avtohtonih narodnih skupnosti na področju organiziranja lokalne samouprave, v določenem smislu pomeni krčenje dosedanje zakonske ravni. To velja, kljub temu da je bil narodnosti vidik tukaj prisoten bolj v neki drugačni vlogi. Omenjeni, sedaj še veljavni tretji odstavek 13 a. člena, čeprav tudi zgolj enostransko in ne s celovitega aspekta, opredeljuje, da je prisotnost avtohtonih narodnih skupnosti pomemben dejavnik pri ustanavljanju občin na območjih, kjer živijo pripadniki italijanske in madžarske skupnosti, zato bo pomenilo črtanje tako imenovanega narodnostnega vidika pri pogojih za ustanavljanje občin zmanjšanje možnosti uveljavljanja zakonskih pravic narodnih skupnosti. Drugič poudarjam, čeprav je tukaj ta vidik bil v nekakšni drugi vlogi do sedaj. S sprejetjem predloga zakona se v določenem smislu zmanjša oziroma se zoži funkcija skupnosti kot subjektov na področju organiziranosti lokalne samouprave na narodnostno mešanem območju predvsem zato, ker tudi 5. člen Zakona o lokalni samoupravi določa le en segment reševanja tega pomembnega vprašanja. Na Komisiji za narodne skupnosti in tudi na Odboru za lokalno samoupravo smo obravnavali naš dopolnilni amandma, ki pa ni dobil podpore in glede na dejstvo, da 5. člen zakona ni bil odprt in tudi zato, ker v samem amandmaju, si moramo priznati, da ta problematika ni bila celovito zastavljena ravno zaradi neodprtosti omenjenega člena, smo predvsem želeli opozoriti na vrzel na tem področju. Čeprav v okviru predlaganih sprememb omenjena vsebina, torej pomen narodnih skupnosti pri organiziranju lokalne samouprave, ne bo izboljšanja po našem mnenju, želimo še enkrat opozoriti na ta vitalni interes narodne skupnosti, kar bi se lahko utemeljevalo tudi z ustavnim in mednarodnopravnimi argumenti, vendar tega sedaj ne bom počel. Skratka, glede na povedano in na nekakšen dvojni vidik v tem primeru se bova pri glasovanju odločala po svoji vesti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Bojan Kontič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Že iz obrazložitve predlagatelja je moč razbrati, da se s tem zakonom črtajo pogoji, ki naj bi jih izpolnjevalo območje, da bi bila lahko občina, ker so bili prav ti pogoji podlaga za presumpcijo pravice do lastne občine in podlaga za arbitrarno odločanje. Prav tako predlagatelj pravi, da so črtane vse določbe, ki so temeljile na razumevanju pravice do lokalne samouprave kot pravice do lastne občine. Odpravljeni so kriteriji za izjemno ustanavljanje občin ter posvetovalni referendum pred dodelitvijo statusa mestne občine. Zanimiva je tudi primerjava, vsaj ta prva, ki govori o Danski, ki ima 5,5 milijona prebivalcev in je imela do pred nekaj let nazaj 271 občin, pa so jih z reformo lokalne samouprave sedaj zmanjšali na 98. Mi imamo pri dveh milijonih prebivalcev 210 občin in nič ne kaže, da se je trend ustanavljanja novih malih občin ustavil – če se ne poseže v kriterije, v postopek ustanavljanja in seveda tudi financiranja lokalne samouprave. Predlagana rešitev, ki jo predlaga Vlada, je skladna s stališči Socialnih demokratov, ki dejansko že od vsega začetka opozarjamo na sistemsko napako, ki je omogočala, in tudi danes je še vedno tako, pretirano drobljenje Slovenije na zelo različne občine, tako po velikosti kot seveda tudi po številu prebivalk in prebivalcev. Izjeme so postale pravilo in število občin, ki štejejo manj kot 5 tisoč prebivalcev, presega razumno število. Danes imamo torej 210 občin, to pomeni, da naj bi občine štele približno 9500 prebivalcev v povprečju. Realnost je povsem drugačna; imamo izjemno velike in na drugi strani izjemno male občine, tako po številu prebivalcev kot tudi po površini. In kaj smo dosegli z uvedbo te lokalne samouprave in z drobljenjem Slovenije na danes 210 občin? Dosegli smo nasprotno, kar smo želeli. Učinek je namreč ta, da imamo sedaj pri 210 občinah veliko bolj centralizirano Slovenijo, kot bi jo lahko imeli pri manjšem številu občin. Razlog je seveda v tem, da je nemogoče na tako različne občine, tako po velikosti kot posledično tudi po sposobnosti, prenašati državne ali druge naloge na vse občine enako, ker to enostavno ne gre, ker ni potenciala za izvrševanje teh nalog v lokalnih skupnostih. Seveda pa bi bili krivični in bi z oceno, da so manjše občine neuspešne, kot sem dejal, storili krivico in bili dejansko površni pri oceni, kajti te manjše občine so svoje poslanstvo opravile – kakorkoli gledamo na to razdrobljenost. Odpravile so pomanjkljivosti, na katere so opozarjale takrat, ko so te prebivalke in prebivalci izražali željo po ustanovitvi občin. Na prvem mestu je bila seveda infrastruktura v najširšem pomenu besedi. To so te občine uspešno reševale v preteklih letih in jim tega ni moč očitati. Sedaj so na vrsti projekti, ki prekašajo, ki presegajo sposobnost teh manjših lokalnih skupnosti in je potrebno povezovanje in ,kot si mi želimo, tudi združevanje. Ko govorimo o tem, da si želimo spodbuditi proces združevanja, je pomembno poudariti, da je ta prvi korak v to smer s to spremembo zakona pravi in je usmerjen k pravemu cilju; toda, da ne bo dovolj. Treba bo spremeniti zakon o financiranju občin. Le s tem bomo namreč spodbudili lokalne skupnosti k povezovanju. Dokler pa velja in je v preteklosti veljala formula 1 + 1 = 3 glede količine sredstev, ki jih dobijo lokalne skupnosti, potem ko se razdelijo, seveda ne gre pričakovati, da se bo ta trend ustavil sam od sebe in tudi s spremembo tega zakona bodo želje po ustanavljanju novih občin še vedno prisotne. Torej, treba je storiti še drugi korak, to je spremeniti Zakon o financiranju občin, ki bo stimulativno naravnan k združevanju občin v večje lokalne skupnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Zvonko Lah. Prosim.
Spoštovani kolegice in kolegi, gospod predsednik! Vlada kot predlagatelj Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi želi preprečiti ustanovitev tistih občin, katerih območja so po mnenju Vlada izpolnjevala pogoje, pa potem v Državnem zboru niso dobila zelene luči za izvedbo referenduma, vendar še vedno upajo, da bo Ustavno sodišče naložilo Državnemu zboru, da napako popravi. S tem zakonom pa želi tudi končati reformo lokalne samouprave, saj so občine temeljne enote lokalne samouprave. Ustavno sodišče je v svojih odločbah že večkrat navedlo, da je oblikovanje občin proces, v katerem se bodo le-te še naprej oblikovale v smeri k čim bolj naravnim in funkcionalnim celotam ob upoštevanju zakonskih meril. S to spremembo zakona pa se s črtanjem drugega odstavka 13. člena in tretjega odstavka 13.a člena odpravljajo merila za določitev območij in ostane samo kriterij 5 tisoč prebivalcev, ki pa ni bil do sedaj še nikoli ustrezno argumentiran, saj imamo sedaj 110 občin, ki ne izpolnjujejo tega pogoja, pa uspešno zagotavljajo lokalno samoupravo. Če bi Vlada želela preprečiti ustanavljanje neprimernih občin, bi morala pogoje zaostriti in konkretizirati, ne pa odpraviti. S tem je mogoče ustanoviti občino s 5 tisoč prebivalcev, ki pa ne izpolnjuje pogojev, ki so bili do sedaj navedeni v 13. členu Zakona o lokalni samoupravi. Tako bo lahko nastala občina, ki v strnjenem blokovskem naselju ima 5 tisoč prebivalcev, če bo takšna trenutna politična volja. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo mnenja, da je predlagani zakon v nasprotju z 9. členom Ustave in Evropsko listino o lokalni samoupravi, in ga ne bomo podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O FINANČNEM POSLOVANJU, POSTOPKIH ZARADI INSOLVENTNOSTI IN PRISILNEM PRENEHANJU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Besedo ima Boštjan Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da vam v kratkem predstavim vsebino predloga sprememb in dopolnitev Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Ta zakon je eden izmed tistih zakonov, ki sodijo v paket slovenske izhodne strategije iz kriznih razmer, v katerih smo se znašli. Cilji tega zakona so predvsem povečanje učinkovitosti in izboljšanje položaja upnikov v stečajnih postopkih, eden izmed pomembnih ciljev pa je tudi možnost dotoka svežega kapitala v podjetja, ki se znajdejo v postopku insolventnosti. Če predstavim sklope spremembe, ki jih vsebuje predlagana novela. Prvi sklop sprememb in dopolnitev gre v smeri ukrepov za povečanje učinkovitosti postopkov zaradi insolventnosti in z njimi povezanih izvršilnih postopkov. Gre za to, da je določena enotna stvarna pristojnost okrožnih sodišč za vse postopke zaradi insolventnosti. S tem zasledujemo večjo kvaliteto odločanja v teh postopkih, ki so v pravnih in v drugih okoliščinah precej specifični. Enotna krajevna pristojnost Višjega sodišča v Ljubljani za vse pritožbene postopke je ukrep, ki ima cilj zagotoviti večjo enotnost sodne prakse v postopkih zaradi insolventnosti in stečajev. Uvedba pristojnosti sodniških pomočnikov pri enostavnejših procesnih dejanjih v teh postopkih bo omogočalo, da bodo sodniki razbremenjeni določenih opravil in bodo s tem lahko več časa posvetili najtežjim odločitvam v teh postopkih. Prav tako se določijo in širijo pravila za elektronsko poslovanje sodišč z upravitelji in odvetniki, s čimer se ponovno širijo pozitivni učinki avtomatizacije postopkov v teh sodnih postopkih. Pospešitev in racionalizacija postopka preizkusa terjatev v stečajem postopku je nadaljnji ukrep za večjo učinkovitost in na koncu naj omenim tudi pospešitev in povečanje učinkovitosti prodaje stečajnega premoženja stečajnega dolžnika. Drug sklop ukrepov gre v smer, da se zagotovi poštenemu podjetniku ali zasebniku, da tudi znotraj postopkov zaradi insolventnosti oziroma stečaja lahko na novo začne in ponovno odpre dejavnost kot samostojni podjetnik oziroma zasebnik. Seveda je takšna možnost mogoča samo pod določenimi, precej ostrimi pogoji in pod nadzorom sodišča in stečajnega upravitelja. Izboljšuje se tudi položaj upnikov in upniškega odbora, saj ima upniški odbor več možnosti pri sklicevanju sej upniškega odbora. Pri določanju kraja namreč lahko s soglasjem vseh upnikov določi za kraj zasedanja tudi kraj, ki je izven sedeža sodišča, kjer se ta postopek odvija. S ciljem večje profesionalizacije in strokovne usposobljenosti in tudi večjega in boljšega nadzora nad delom stečajnih upraviteljev predlog novele uvaja kar nekaj novosti pri organizaciji dela stečajnih upraviteljev. Prva in najpomembnejša taka novost je uvedba zbornice upraviteljev, ki bo imela pomembne dolžnosti za zagotavljanje večje kvalitete dela upraviteljev. Gre za to, da je dolžnost zbornice zagotavljati stalno izobraževanje upraviteljev. Dolžnost je sprejeti kodeks dobrih praks in dolžnost je dajati upraviteljem priporočila za izvedbo teh dobrih praks. Natančna in nova so tudi pravila o disciplinski odgovornosti stečajnih upraviteljev, o katerih bodo odločale komisije prve in druge stopnje, v katerih bodo večino članov imeli sodniki in ne stečajni upravitelji, s čimer se zagotavlja večja nepristranskost in objektivnost odločanja pri teh postopkih. Ohrani se veljavna ureditev imenovanja upraviteljev po vrstnem redu pripada, s to izjemo, da bo za stečaje večjih pravnih oseb mogoče stečaje dodeliti samo tistim upraviteljem, ki že imajo dve leti izkušenj z opravljanjem dela stečajnega upravitelja. Jasno je tudi določeno v predlagani noveli, katere storitve je mogoče zaračunati zunanjim izvajalcem in katere storitve mora stečajni upravitelj plačati sam iz svoje nagrade, ki jo [[...]] [[opozorilni znak.]] [[...]]prejme za svoje delo. S tem seveda sledimo večji transparentnosti in tudi večji ekonomičnosti tovrstnih postopkov. Na koncu naj omenim še dve pomembni stvari, to je možnost dotoka svežega kapitala v podjetja, ki se znajdejo v postopku insolvence. Tam imajo lastniki oziroma ima poslovodstvo ali upniški odbor, če lastniki niso izvedli dokapitalizacije, možnost, da razpišejo dokapitalizacijo in s tem omogočijo vplačila svežega kapitala tudi za osebe, ki niso lastniki. S tem rešijo finančno stanje družbe. Nazadnje pa naj omenim tudi to, da država črta iz seznama prednostnih terjatev neplačane davščine v obdobju enega leta. To z namenom, da se omogoči večja količina stečajne mase in torej več sredstev za upnike, ki nastopajo v stečajnem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za prestavitev poročila Odbora dajem besedo dr. Vinku Gorenaku. Prosim.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je omenjeni zakon obravnaval na 19. seji, 27. maja 2010. V postopek ga je posredovala seveda Vlada. Imeli pa smo na razpolago naslednje dokumente: mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Državnega sveta, mnenje Sodnega sveta, dopis Obrtniško-podjetniške zbornice in dopis Združenja upnikov HKS Sicura. Predstavnik predlagatelja, državni sekretar, gospod Škrlec, je v dopolnilni obrazložitvi navedel stvari, ki smo jih pravzaprav slišali pravkar, in če dovolite, jih ne bi ponavljal. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je povedal, da so pripombe iz njihovega pisnega mnenja ustrezno upoštevane v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin v predlogu za amandmaje odbora. Predstavnik Državnega sveta, državni svetnik, gospod Vnučec, je povedal, da pristojna komisija Državnega sveta zakon podpira. Predstavnica Sodnega sveta mag. Darja Novak Rajšek je povedala, da Sodni svet k predlaganemu zakonu podaja pozitivno mnenje. Obrtniško-podjetniška zbornica oziroma njen predstavnik Pavel Suhadolnik je povedal, da predlagani zakon podpirajo, čeprav ne rešuje vseh problemov malega podjetništva. Predstavnik združenja Sicura, gospod Oblak, pa je povedal, da predlagani zakon v ničemer ne izboljšuje položaja upnikov, torej tistih, ki naj bi jim bili insolventni postopki dejansko namenjen. Opozoril je, da upniški odbor kot izvoljeno predstavniško telo upnikov na podlagi veljavnega zakona nima več vpogleda v celotno dokumentacijo stečajnega dolžnika, zato je v primerjavi s stečajnim upraviteljem v neenakopravnem položaju. Članice in člani odbora so v razpravi predlagani zakon načeloma podprli, pri čemer pa smo opozicijski poslanci izrazili bojazen, da se bo s predlagano ustanovitvijo zbornice upraviteljev dejansko izboljšal le njihov položaj in možnost medsebojne zaščite, predvsem v disciplinskih postopkih, kar se je v zadnjih letih večkrat tudi dejansko dogajalo, vsaj v primeru drugih zbornic. Odbor je sprejel koalicijske amandmaje – če dovolite, jih ne bi našteval, kar veliko jih je –, ni pa sprejel amandmajev opozicijskih poslanskih skupin oziroma so ti postali brezpredmetni. Odbor je sprejel tudi dva amandmaja odbora, k 27. in 94. členu, ter glasoval v skladu s 128. členom Poslovnika o vseh členih zakona skupaj in jih sprejel. Predlagano besedilo zakona pa je sestavni del poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Kar nekaj časa smo čakali, da smo v poslanske klopi dobili predlog zakona, ki je danes pred nami. V izhodni strategiji Vlade je ta zakon opredeljen kot eden ukrepov, ki so potrebni za oživitev in spodbuditev gospodarske aktivnosti in rasti. Vlada sama pravi, da so se v javnosti že od sredine lanskega leta pojavile razprave in razmišljanja o tem, da je na področju stečajev v luči kriznih razmer treba napraviti nekaj sprememb. Žal, za večino ukrepov Vlade, ne samo za tega, velja, da se k reševanju pristopa prepočasi. Pa je res vprašanje, ali je vsak ukrep res potreben tolikšnega tuhtanja in predvsem časa od detekcije do rešitve problema. V pripravo rešitev tega zakona je predlagatelj vključil kar najširši krog vseh tistih, na katere se stečajni postopki tako ali drugače nanašajo. Tako je že oktobra leta 2009 minister imenoval posebno mešano delovno skupino, v kateri so bili tako predstavniki sodišč kot predstavniki stečajnih upraviteljev, predstavniki gospodarstva, zbornic, obrtne, gospodarske, Združenja bank Slovenije, akademski strokovnjaki in tako naprej. Delovna skupina je imela nalogo, da prouči predvsem štiri sklope vprašanj, in sicer: možnosti za večjo učinkovitost postopkov zaradi insolventnosti, problematiko reševanja zdravih jeder, ustreznost ureditve glede položaja upnikov in ustreznost ureditve položaja upraviteljev v postopkih zaradi insolventnosti. Organiziran in izveden je bil tudi strokovni posvet. Delovna skupina se je posebej sestajala tudi s predstavniki, ki niso bili člani delovne skupine. Da ne bomo vedno samo kritizirali, naj pohvalimo takšen pristop predlagatelja na tem mestu. Tako je pred nami v veliki meri dobro in korektno pripravljen predlog sprememb zakona. V razpravi na odboru pa smo vendarle zasledili nekaj pripomb, predvsem Obrtno-podjetniške zbornice, ki zaznavajo probleme, katere predlog novele ne rešuje. Gre za položaj samostojnega podjetnika v primeru stečaja, ko se poraja vprašanje razlogov, zakaj se stečaj samostojnega podjetnika obravnava drugače kot stečaj gospodarske družbe. Kot drugo pa je bila izpostavljena neprimerna ureditev položaja malega upnika v postopkih prisilne poravnave. Menimo, da bi bilo ti dve vprašanji potrebno kaj kmalu razrešiti z novo novelo zakona. Sedaj pa k zbornici. Strategija ustanavljanja in delovanja zbornic v Republiki Sloveniji je popolnoma nekonsistentna in nedorečena. To lahko rečemo kot prvo. Če pa gremo pogledat konkretno predlagano rešitev v tem primeru, pa nam hitro postane jasno, da predlagana rešitev vodenja disciplinskih postopkov ne bo obrodila sadov. Vrana vrani pač ne izkljuje oči in zavestno ustvarjamo ureditev, kjer že vnaprej vemo, da bo disciplinski organ le krinka za opravičevanje takšnih ali drugačnih kršitev, ukrepov zoper člane zbornic pa ne bomo nikdar in nikoli videli. Sploh če imamo v mislih dejstvo, da gre za vsega skupaj nekaj manj kot sto ljudi, ki bodo člani te zbornice. Zatorej bomo v poslanski skupini podprli predlog amandmaja, ki nam, če ne drugega, daje vsaj možnost dodatnega razmisleka ureditve tega področja. Tudi zakon bomo v Slovenski ljudski stranki podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo. Vsem prav lep pozdrav še enkrat! Poslanska skupina DeSUS bo prispevala svoje glasove k sprejetju novele tega zakona. Zavedamo se, da je osnovni zakon deležen precej sprememb, vendar gre za izjemno pomembno področje, saj ureja področje prisilne poravnave in stečaja, kjer je ključnega pomena čim hitrejša zaključitev teh postopkov z namenom varovanja pravic paritetno vseh upnikov in seveda tudi dolžnika. Predlagana novela po mnenju poslancev DeSUSa stremi k učinkovitejšim insolventnim postopkom. To nakazujejo spremembe v smeri določitve enotne stvarne pristojnosti sodišč, enotne krajevne pristojnosti v pritožbenih postopkih, uvedba sodniških pomočnikov, uvedba elektronskega poslovanja med sodišči, upravitelji in odvetniki, spremembe v smeri pospešitve in povečanja učinkovitosti prodaje premoženja stečajnega dolžnika in druge. Vprašanje, ki se nam zastavlja, je: ali novela pomeni izboljšanje položaja upnikov, torej tistih, katerim so postopki insolventnosti pravzaprav namenjeni. V prvi vrsti gre za primere, ko insolventni dolžnik ni več sposoben plačevati niti minimalnih plač delavcem in s tem povezanih davkov in prispevkov, ki bremenijo izplačevalca. V razmerah gospodarske krize taki položaji namreč resno ogrožajo eksistenčni minimum zaposlenih in zaščita pravic slednjih je bila odločilna pri naši odločitvi o podpori tej noveli, saj smo v naši poslanski skupini ocenili, da predlagane spremembe sledijo temu cilju, torej učinkovitejšemu in hitrejšemu postopanju, ter s tem tudi zaščiti upnikov, predvsem delavcev. Finančna kriza v Sloveniji še vedno ostro kaže kremplje in medtem ko podjetja propadajo in od njih ne ostane niti za plače delavcev, stečajni upravitelji pobirajo neverjetne zneske. Zato je dobrodošel predlog v smeri večje profesionalizacije, strokovne usposobljenosti upraviteljev ter jasna določitev, katere storitve so vključene v nagrado upravitelja. Ob prebiranju novele in teh določil smo poslanci DeSUSa sicer prvotno imeli pomisleke glede ureditve, da država ne bo več prednostna upnica, saj predlaga črtanje naplačevanje davkov za zadnje leto pred začetkom insolventnega postopka kot prednostno terjatev, in še to zgolj v smeri stabilnosti javnih financ. Vendar se je naš pomislek hitro razmeglil, saj je ta sprememba predlagana z namenom dati prednost tistim terjatvam, ki zagotavljajo eksistenco upravičencev, v prvi vrsti delavcev. Skratka, v naši poslanski skupini predlog naštetih sprememb podpiramo in v skladu s tem bomo tudi glasovali, saj je naša končna ocena, da predlagane rešitve pomenijo usmeritev, po kateri stopijo v ospredje interesi upnikov, ki postanejo nadrejeni interesom lastnikov. In to je z našega vidika ključnega pomena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič. Prosim.
Spoštovani prisotni! V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo se po podrobni preučitvi Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju, ki prinaša zelo široke spremembe, odločili, da predloga zakona ne bomo podprli. Določene spremembe so nedvomno dobrodošle in nujne, dobre so rešitve glede možnosti za večjo učinkovitost postopkov zaradi insolventnosti kot tudi predlagana ureditev reševanja zdravih jeder. A ne glede na to so predlagana določila ureditve, tako položaja upnikov kot tudi upraviteljev v postopkih zaradi insolventnosti popolnoma neustrezna. Prav slednja pa so tista področja, ki bi po mnenju Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke terjala največje spremembe. S predlagano novelo se položaj upnikov v ničemer ne izboljšuje, kar je popolnoma nerazumljivo, saj naj bi bili insolventni postopki dejansko namenjeni prav njim in zavarovanju njihovih terjate, ki po večini primerov niso popolnoma poplačani. Nadalje je v predlogu zakona precej anomalij glede ureditve položaja stečajnih upraviteljev. V izogib dvomu o njihovi strokovnosti je bila doslej zanje predpisana obvezna izobrazba iz pravne ali ekonomske smeri. Predmetna novela je pogoj izobrazbe črtala z razlago, da mora upravitelj za pridobitev dovoljenja opraviti zahteven strokovni izpit, ki vključuje preverjanje pravne in ekonomskega znanja, potrebnega za uspešno opravljeno nalogo v postopkih zaradi insolventnosti, in zato vrsta predhodne izobrazbe, omejitev samo na visokošolsko izobrazbo pravne ali ekonomske smeri, ni smiselna. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke si nikakor ne predstavljamo, kako bo na primer filozof uspešno vodil stečajni postopek. Nadalje je bila do zdaj omejitev, da lahko en stečajni upravitelj opravlja naloge na največ petih okrožnih sodiščih. Zdaj se ta popolnoma ustrezna omejitev črta in lahko stečajni upravitelj ponovno opravlja naloge na vseh okrožnih sodiščih v državi. V obravnavani noveli niso razumljive spremembe, ki po eni strani želijo reformo urediti stečajnih upraviteljev, da v prihodnje ne bi bilo nikakršnih zlorab, in v ta namen uvajajo disciplinske komisije. Obvezno članstvo v zbornici in tako dalje, a po drugi strani rešitve, ki so se do zdaj pokazale kot dobre in problematične, se črtajo. Poudariti bi želel, da v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke se vsekakor zavzemamo za spremembo ureditve položaja stečajnih upraviteljev, na problematičnost katerega smo že večkrat opozarjali, vendar ne s spremembami, ki bodo povzročile nove pereče probleme. Predmetna novela pa prav to prinaša. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlog zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju podprli, saj se zaradi kriznih razmer povečuje število stečajnih postopkov, zato so potrebni ukrepi za oživitev in spodbuditev gospodarske aktivnosti. V oktobru 2009 je minister za pravosodje imenoval posebno delovno skupino, ki je ob upoštevanju pripomb zainteresiranih skupin in posameznikov obravnavala in proučevala možnost za večjo učinkovitost postopkov zaradi insolventnosti, problematiko reševanja zdravih jeder ter ustreznost ureditve položaja upnikov in upraviteljev v teh postopki ter pripravila izhodišča za predlagani zakon, ki prinaša naslednje spremembe. Prvič, določitev ukrepov za povečanje učinkovitosti postopkov zaradi insolventnosti in z njimi povezanimi izvršilnih postopkov. Določa se enotna stvarna pristojnost okrožnih sodišč za vse postopke insolventnosti ter enotna krajevna pristojnost Višjega sodišča v Ljubljani za vse pritožbene postopke in se daje pristojnosti v teh postopkih tudi sodnikom pomočnikom. Obveznost elektronskega poslovanja s stečajnih upraviteljev se širi tudi na odvetnike. Po začetku stečajnega postopka se bosta prodaja in unovčevanje celotnega premoženja stečajnega dolžnika izvedla v stečajnem postopku, zato naj bi se že začeti izvršilni postopki ustavili. Pospešitev in racionalizacija postopka preizkusa terjatev v stečajnem postopku, pospešitev in povečanje učinkovitosti prodaje premoženja stečajnega dolžnika. Drugič, določitev pravnih okvirov, ki posamezniku kljub postopku osebnega stečaja omogočajo nov začetek. Nove določbe bodo podjetniku ali zasebniku, nad katerim je začet postopek osebnega stečaja, omogočile nov začetek pod nadzorom sodišča in stečajnega upravitelja, pod pogojem, da stečaja ni povzročil namenoma in je mogoče oceniti, da bo posloval brez izgube. Tretjič, ureditev položaja upnikov in upniškega odbora v postopkih insolventnosti. Mesto zasedanja upniškega odbora bo lahko tudi v kraju zunaj sedeža sodišča, če bodo s tem soglašali vsi upniki. Upravitelju in upniškemu odboru se podeljuje pravica do pritožbe proti odločitvi sodišča, ugovor upravitelja zoper zahtevo upniškega odbora in izredno poročilo. Četrtič, profesionalizacija in strokovna usposobljenost upraviteljev ter nadzor nad njimi. Uvedba zbornice stečajnih upraviteljev, ki bo zagotavljala stalno izobraževanje stečajnih upraviteljev in opravljala nadzor nad njihovim delom. Imenovanje stečajnih upraviteljev po vnaprej določenem vrstnem redu ob novem kriteriju dveletnih izkušenj za vodenje stečajnih postopkov velikih družb. Jasno se določa, katero storitev bo smel stečajni upravitelj priglasiti kot stroške postopka, katero pa bo dolžan nositi sam. Začasen suspenz upravitelja, če bo zoper njega sprožen kazenski postopek zaradi kaznivega dejanja, storjenega v zvezi z opravljanjem svojih nalog. Petič, možnost dotoka svežega kapitala v insolventna podjetja. V primeru, da družbeniki oziroma delničarji insolventne družbe niso izvedli povečanja osnovnega kapitala z novimi vložki, čeprav bi to odpravilo vzroke insolventnosti, bo lahko poslovodstvo ali upniški odbor sprejel sklep o povečanju osnovnega kapitala insolventne družbe z novimi vložki, ki jih bodo lahko plačali tudi novi investitorji. Šestič, ureditev učinkov postopka zaradi insolventnosti za izravnavo kvalificiranih finančnih pogodb. Zaradi pravne varnosti in predvidljivosti se predlagajo posebna pravila o učinkih postopkov zaradi insolventnosti za izravnavo teh pogodb. Predlaga se zožitev prepovedi pobota terjatev. Sedmič, črtanje terjatev, ki jih ima do dolžnika država, s seznama prednostnih terjatev. Prednost naj imajo tiste terjatve, ki pomenijo zagotovitev eksistence upravičencev, to pomeni, da imajo prednost predvsem delavci. Ker so našteti ukrepi in spremembe dobre, bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Bogdan Čepič.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar s sodelavkami, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlog zakona podprli. Ocenjujemo, da je Ministrstvo za pravosodje opravilo široko razpravo in pripravilo predlog sprememb, ki so dobile tako v strokovni javnosti kot tudi na seji Odbora za notranjo politiko sorazmerno široko soglasje za podporo zakonu, vsaj v temeljnih spremembah. Spremembe zakona bodo po mnenju predlagatelja in tudi po našem mnenju povečale učinkovitost postopkov, kadar pride do postopkov zaradi insolventnosti in z njo povezanih postopkov, kot so stečaji in prisilna poravnava. Velja poudariti, da zakon sledi nekaterim ciljem, ki zajemajo večjo učinkovitost postopkov, in to predvsem v korist upnikov. Prav tako podpiramo določbe, ki poudarjajo odgovornost stečajnih upraviteljev in vodenje samega stečajnega postopka v smeri zaščite in v korist upnikov, ki so soudeleženi v stečajnih postopkih. Odprt pa še vedno ostaja položaj manjših podjetnikov, kjer je problem nesolventnosti izjemno velik. Ne glede na to, ali jih je 96, 97% ali kakšen procent več ali manj, je problem celovit in zavira možnost svobodne iniciative in razvoja dejavnosti sploh. Položaj manjših podjetnikov in tudi obrtnikov se nam v celoti kaže sedaj, ko so veliki gradbinci v težavah, a najbolj so v težavah podizvajalci, ki so dejansko opravili svoje delo in s tem tudi poslanstvo, plačila pa zaradi nesolventnosti velikih naročnikov žal ni. Pomembna je bila razprava o položaju in vlogi zbornice upraviteljev. Treba bi bilo poudariti, da bi ob tem verjetno bilo treba opraviti razpravo o vseh zborničnih združenjih in ne samo parcialno o eni, ki jo s tem zakonom tudi ustanavljamo. Pri obravnavi amandmaja Slovenske demokratske stranke smo se na odboru odločili, da podpremo rešitev, ki jih je predlagal predlagatelj zakona, to je Vlada. Tako ne bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli tudi amandmaja, ki je bil vložen za drugo obravnavo na tem zboru. Sedanje spremembe zakona je treba videti in upoštevati v nizu sprememb zakonov, ki jih sprejema Državni zbor, Vlada ali pa ministrstva. Cilj vseh pa mora biti in je, da se vzpostavi finančno-dolžniška disciplina, ki bo dolgoročno odpravljala vzroke insolventnosti in posledično zagotavljala pogoje, da bo družba znova postala kratkoročno in dolgoročno plačilno spodobna. In tako seveda je s to vsebino in vsebino enega zakona, ki ga bomo danes še sprejemali, – dejansko spada v sklop zakonom o izhodni strategiji. Kot rečeno, Poslanska skupina socialnih demokratov bo Predlog zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju podprla.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Sam si nisem pripravil opomnika, ker pač preprosto se s to materijo toliko časa ukvarjam, da jo enostavno poznam. Poglejte, predlog stečajnega zakona, če ga poenostavimo in če povemo nekoliko poenostavljeno, prinaša kar nekaj dobrih stvari, predvsem tisto, da bo o stečajnih pritožbah, stečajnih postopkih odločajo Višje sodišče v Ljubljani. Preteklost je namreč pokazala, da obstaja na nižjestopenjskih sodiščih kar velika ali pa zelo velika anarhija s tega področja, da nekaterih predpisov ne upoštevajo, da jih napačno tolmačijo, da pride do razveljavljanja itn. Skratka, ta del je za nas povsem v redu. Zakona pa ne bomo podprli in za to obstaja zelo veliko razlogov. Temeljni razlog je v naslednjem. Poglejte, ministrstvo s predlaganim zakonom ustanavlja spet ,ali bomo rekli ponovno, en kartel. Poleg kartela odvetnikov, poleg kartela notarjev in še koga, minister s tem zakonom ustvarja kartel stečajnih upraviteljev. Kdo pa so stečajni upravitelji, pa približno vemo. O tem še kasneje. Namreč, ustanavljati tako imenovano zbornico stečajnih upraviteljev. Poglejte, koliko je stečajnih upraviteljev v Sloveniji? Stečajnih upraviteljev je nekaj nad 90 registriranih, delujočih pa za malo večji avtobus. Pomeni, okoli 60. Ti ljudje pa bodo torej odločali sami o svoji usodi, zlasti z vidika disciplinskih postopkov, kjer bodo odločali samo o sebi, kljub temu da je ministrstvo z amandmaji nekoliko popustilo in zadevo popravilo. Skratka, zamegljevanje odgovornosti. Vi natanko veste, kaj se je dogajalo v zadevi Nekrep in kaj se ugotovile pristojne institucije, pa so rekle, da je zbornica, v tistem primeru zdravniška, sama sebe kartelno ščitila. Danes koalicija predstavlja zakon, po katerem enako rešitev uveljavlja in prinaša za stečajne upravitelje. Sami sebi bodo torej namen, sami sebi bodo torej sodili v disciplinskih postopkih, sprejemali bodo še nekatere pomembne odločitve, verjetno prav kmalu lahko pričakujemo tudi, da si bodo cene postavljali – kaj ne. To je prva zadeva. Skratka, mi nasprotujemo, absolutno nasprotujemo tako imenovani zbornici stečajnih upraviteljev, ker je to kartel za polnjenje žepov in čisto nič drugega. Naslednja zadeva, ki pa je vsaj mene osebno in tudi poslansko skupino izjemno, da ne bom rekel presenetila, celo prizadela. Koalicija s Socialnimi demokrati na čelu, ki se ima za socialno, z izjemno enega od njihovih poslancev, ki je tudi tukaj, je na naš predlog – naš predlog je namreč bil naslednji: stečajni upravitelji, nek tak amandma smo pripravili, ne morejo dajati poslov zunanjim podizvajalcem, firmam, v katerih lastniki so oni sami. Poglejte, stečajni upravitelj Elana je za administrativne in tehnične posle sklenil pogodbo sam s svojim podjetjem in si nakazal 172 tisoč evrov – lepo njemu v žep. S tem amandmajem smo hoteli preprečiti prav to in smo dali amandma Poslanske skupine SDS, da stečajni upravitelj ne more sklepati poslov s podizvajalci, če temu tako rečem, oziroma s podjetji, katerih lastnik je sam ali njegovi sorodniki. Osebno sem pričakoval od kolegov Socialnih demokratov socialno, demokratično, za delavca, za malega človeka – saj posluša me itak nihče – , da bodo ta amandma podprli. Niso ga podprli Si predstavljate? Ne, dovoljujemo stečajnim upraviteljem, da sklepajo posle sami s seboj in s svojimi lastnimi firmami in polnijo žepe. Hvala lepa za tak zakon! In hvala lepa, pa ga še prinesite kdaj, pa ga bomo tudi zavrnili, vsaj v naši poslanski skupini. In še nekaj za zaključek. Dosedanji stečajni upravitelji, vsakdo je lahko stečajni upravitelj, ki naredi nek tečaj, namesto da bi bil gospodarstvenik. In zato enega največjih stečajev Mure vodi učitelj zemljepisa. Dva dni nazaj sem se pogovarjal s svojim sosedom, ki je pred 10 in več leti vodil stečaj Utok Kamnik – eden zahtevnejših, večjih stečajev, kar veliko premoženja – veliko ljudi je šlo na cesto v tistem stečaju. In koliko je dobil plačano? Vodil ga je manj kot dve leti oziroma nekaj več kot leto dni in dobil plačano 2 tisoč današnjih evrov na mesec. Kakšne so današnje stečajne nagrade, pa veste! Že zakonsko določene 100 tisoč evrov bruto, že zakonsko določene. Kaj šele tisto, kar si dajo v žep na druge načine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Franci Kek.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Zares smo prepričani, da je predlagani zakon dober, predvsem pa se nam zdi pomembno, da je zakon pripravljen ob sodelovanju širokega kroga udeležencev. Spremembe bodo pripeljale do večje učinkovitosti postopkov in bodo koristile tudi upnikom. Naj naštejem le najpomembnejše novosti, ki jih prinaša zakon. Pri prvi gre za razbremenitev sodnikov in širitev elektronskega poslovanja v insolventnih stečajnih postopkih, nadalje posledično bo prišlo do hitrejših in preprostejših preizkusov terjatev. Pri naslednji spremembe gre za to, da če lastniki ne bodo želeli povečati kapitala insolventnih podjetij, bodo to lahko storili upniki. Prav tako bo odgovornost stečajnih upraviteljev večja, pravila za nagrajevanja pa jasnejša. Pri poplačilu dolgov podjetja v stečaju ne bodo imeli prednosti neplačani davki, ampak obveznosti do zaposlenih. To je le nekaj bistvenih novosti, ki jih prinaša zakon. Novela uvaja tudi zbornico upraviteljev, ki bodo tako postali boljši, bolj strokovni, učinkovitejši. In tako se bodo s prisilnimi poravnavami ukvarjali tisti, ki so v tem dobri in jim takšno delo leži. Vse to bo pripeljalo do bistveno hitrejših postopkov. Uvedba zbornice upraviteljev bo zagotavljala nenehno izobraževanje upraviteljev, sprejela kodeks dobre poslovne prakse ter dajala upraviteljem priporočila za uveljavljanje dobre poslovne prakse, prav tako bo poleg Ministrstva za pravosodje opravljala nadzor nad upravitelji. Še kako pomembna se nam zdijo natančna pravila o disciplinski odgovornosti upraviteljev. Nikakor pa ne smemo pozabiti, da se zaradi kriznih razmer, v katerih smo se znašli, povečuje število stečajnih postopkov, zato so ukrepi za oživitev in spodbuditev gospodarske aktivnosti še kako pomembni. Zaradi vsega naštetega bomo v Poslanski skupini Zares predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 14. junija 2010. V razpravo dajem 25. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima najprej Andrej Magajna. Obveščam tudi, da se je prijavil državni sekretar.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Sam sem bil navzoč kot član matičnega odbora v razpravi, moram reči, da sem problematiko, ki je nisem poznal, poslušal in se tudi začel čuditi. V dnevnem časopisu sem prebiral, kakšni so zneski, ki jih stečajni upravitelji pridobijo po zakonu, pa sem najprej pomislil, da gre za tiskarsko napako. 300 tisoč evrov, recimo, kot tak znesek, pa tudi pri 30 tisoč sem pomislil, da to ne more biti res – pa ni šlo za tiskarsko napako! Ta sistem nagrajevanja ima kar tradicijo, zdaj je pred nami tretja novela zakona, stalno se nekaj izboljšuje, ampak v konceptu te sporne zadeve ostajajo. Moram dati priznanje in pozdravljam napore tudi državnega sekretarja gospoda Škrleca, ki je vpeljal veliko novel in zadev, ki izboljšujejo zakon, vendar v osnovnem konceptu zadeve postanejo še vedno precej sporne. Ob tem, ko stečajni upravitelj izvaja svoje naloge, lahko povemo, da to ni njegova edina dejavnost. To so družbe, samostojni podjetniki, ki poleg drugih dejavnosti, svetovalnih, odvetniških, opravljajo tudi te naloge. Poleg tega, ko beremo, kakšne vsote stečajni upravitelji dobijo v nekem postopku, je zanimiv podatek, da sočasno vodijo več postopkov, ne gre samo za en postopek. No, iz javno dostopnih podatkov sem videl, da je imel eden od upraviteljev sočasno v obdelavi, ne more človek verjeti, 49 firm. Kako je to mogoče? Povprečje, sem videl, bi nekako prišlo približno 15 firm sočasno. Res so postopki izredno zahtevni in naporni in nimam nič proti, da za pošteno delo in pravično delo naj bodo tudi dobra plačila. Problem je pa še v tem, da poleg teh nagrad, ki jih stečajni upravitelj pridobi, prikazuje tudi stroške. Stroške pa lahko prikaže preko drugih storitvenih firm, ki za njega opravljajo bodisi računovodsko svetovanje, splošno svetovanje, davčno svetovanje in druge storitvene dejavnosti, ob tem, da je tukaj še en problem. Te bypass firme lahko celo stečajni upravitelj sam upravlja in je lastnik. To se pravi, v stečajnem postopku iz stečajne mase ne gre denar samo za delo stečajnega upravitelja, ampak za vse stroške, ki pri tem nastajajo. Seveda je upravitelj, če ima lastno svetovalno firmo, zainteresiran, da tej svoji lastni firmi nakaže čim več stroškov in jih tud prikaže. Zato sem bil izredno presenečen, ko na odboru nismo sprejeli amandmaja, pa ga bom prebral, da javnost izve, seveda, če bo kdo kaj o tem pisal ali objavil: "Upravitelj izvedbe posameznih storitev v zvezi z upravljanjem nalog v postopkih po tem zakonu ne sme oddati subjektu, v katerem je sam ali njegov družinski član poslovodstva ali član nadzornega organa." Najbolj logična zadeva, da ne sme biti! Ta amandma je bil na odboru zavrnjen. Jaz danes tega ne razumem. Lahko imam svoje razlage. Lahko se gremo razne špekulacije, kaj je v ozadju. Namreč, moramo vedeti, tukaj se pretaka ogromno sredstev, ogromni denarji. In tam, kjer je slab nadzor, je vse mogoče. S tem, ko smo zavrnili ta amandma, smo na nek način legalizirali sistemsko korupcijo, to je element sistemske korupcije. Bom pač povedal na glas, kar si mislim, zato sem tukaj, ne zato, da pritiskam na to sivo tipko. Jaz bom vseeno zakon oziroma novelo zakona podprl, ker ima v primeru s prejšnjim ogromno zadev, ki jih velja podpreti in je izboljšava. Ampak spremeniti bo treba tudi tisti znani pregovor: v tretje gre rado. Očitno bo treba še četrto novelo – in upam, da bo čim prej prišla na dnevni red. Zanimivo, kaj se je tudi zgodilo na odboru. Črtana je bila pravzaprav alineja zakona, ki je omogočila upniškemu odboru pravico, da pregleda poslovnik, knjige in celotne dokumentacije. Argumentacija je bila približno taka: sedaj bo pa vsak upnik brskal po delu stečajnega upravitelja. Ne gre za to. Gre za upniški odbor, ki bi imel možnost določene ingerence; in to smo mi že imeli v zakonu. Še ena varovalka, ki smo jo spustili. Izpuščen je bil tudi primer iz predhodnega zakona oziroma iz prve verzije še en člen, ki je bil sicer bolj deklarativen, ampak ni brez pomena. "Ob prevzemu dolžnosti poda upravitelj pred sodiščem izjavo, da bo vestno opravljal svojo dolžnost, da si bo prizadeval, da se opravi postopek brez zavlačevanja, s čim manjšimi stroški in brez zlorabe pravic ter z namenom čim boljšega poplačila upnikov." Rečeno je bilo, da je to deklarativno, ne vem pa, zakaj bi bilo škodljivo, če to piše v zakonu. V marsikaterem zakonu so tudi take deklarativne opredelitve. In tako dalje. Zakon bom podprl zaradi sprememb, vendar je treba odkrito povedati, premalo omejuje, bom kar rekel, finančni lobi stečajnih upraviteljev, ki ima očitne svoje botre tudi med politiki. In kaj bom rekel – četrto verzijo, kjer bomo pa to dejansko preprečili in odpravili.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Jerovšek. Razpravljamo o amandmaju k 25. členu. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod državni sekretar! Nadaljeval bom tam, kjer je predhodnik končal, ki pa je klic osamljenega v puščavi. Namreč, da imajo stečajni upravitelji, tisti, ki niso vedno na pravi strani glede zakonitosti, svoje botre v politiki. To je bilo odkrito rečeno in jaz moram takšni transparentnosti se prikloniti. Dejstvo je, da nas zgodovina upravljanja stečajnih postopkov uči, da je bilo na tem področju marsikaj narobe. Ne samo narobe, mi imamo slabo stečajno zakonodajo. Zato vedno, ko je sprememba te zakonodaje, z nekim upanjem pričakujem, da bo dana na mizo takšna novela, ki bo omogočala transparentno upravljanje stečajnih postopkov, ki bo zagotavljala čim večje poplačilo upnikov in ki bo tudi pravzaprav omogočala neko nadaljnjo dejavnost podjetja, ki je v stečaju, ki pa ima pogosto zdravo jedro. Pogosto doslej se to ni spoštovalo. Stečajni postopki so bili mrhovišče dostikrat za upravitelje dvomljivih etičnih in poslovnih kvalitet. In tudi sedanja novela in prav tako 25. člen ni popoln. Ne vem, kako se celotna koalicija do tega člena, ki smo ga mi vložili, opredeljuje, ampak upam, da bo doživel soglasno podporo. To je člen, ki pomeni, da se v trenutku nekega stečajnega upravitelja da na črno listo stečajnih upraviteljev, kakor hitro se ugotovi, da je v nekem kazenskem postopku, ker je nekaj napravil napačno. Kot je bilo povedano, ti stečajni upravitelji po navadi opravljajo cel kup stečajev. To je samo po sebi umevno: če se je pregrešil v enem postopku, je neprimeren za vodenje katerega koli postopka, menda je to jasno. In mora priti, čeprav tukaj ne uporabljate črne liste upraviteljev, tega termina ne poznam – ker pravzaprav ne bi smel priti v pozicijo upravljanja stečaja nekdo, ki se je pregrešil zoper pozitivno zakonodajo. Ampak seveda ga mora sodišče v vseh postopkih takoj razrešiti in prav je, da takšno pravno normo v zakonu predpišemo, kajti tudi sodišča, ki postavljajo stečajne upravitelje, niso imuna pogosto za protizakonita ravnanja. Spomnite se afere Pompe; pred nekaj dnevi pa sem bral, da je bila ravno v tem trenutku v Mariboru na sodišču ena od obravnav ali prva obravnava. To je stečaj Tama – silne malverzacije, posojanje denarja iz stečajne mase. Vse to je šlo za neke računa, zaenkrat še ni nihče odgovoren. Odstopil je posledično predsednik sodišča, zato ker so takrat mediji naredili svoje, in tudi tukaj smo diskutirali in se ni dalo skriti. Tisti stečajni upravitelji so cel kup postopkov vodili. Seveda ni bilo mogoče odstaviti ne v tistem ne v drugih, ampak ker je postalo jasno, da je to komplot od sodišča do upraviteljev, je potem posledično odstopil tudi predsednik sodišča v Mariboru. Posledično je, potem ko je prišel v pozicijo ministra, ta afera še vedno trajala nerazrešena, minister Šturm odvzel licenco. Šele čez nekaj let. Predhodni ministri iz vaše opcije seveda tega niso naredili. Tu ni politične volje, da se ti postopki vodijo transparentno. Naslednji člen, to se pravi, 27. člen o tej zbornici upraviteljev gre ravno v nasprotno smer. Gospe in gospodje, treba je pisati take določbe in zakone, ki bodo jasni, ki ne bodo omogočali zlorab. Če pa se pri pisanju zakona naredi dikcija, ki sodišča ne zavezuje, ki nikogar ne zavezuje – ja kako lahko potem upniki ali državljani pričakujejo neko pošteno vodenje postopka?! Ali ni dovolj slabih izkušenj iz teh stečajnih postopkov? 15, 20 let tečejo stečajni postopki in pravosodje ni v stanju narediti zakona, ki bi onemogočil tako ravnanje in tudi so zavrnjeni vsi amandmaji opozicije, ki gredo v pozitivno smer, afront so zavrnjeni. Edino na kar je mogoče pomisliti, da še stalno obstajajo povezave, ki študirajo na to, kam se bo te silne denarje speljalo Slišali smo iz dveh ust danes in vemo, da smo na odboru o tem podrobno razpravljali, ampak je bil na odboru zavrnjen amandma, ki bi preprečil, da stečajni upravitelj sam sebi nakazuje silne denarje v lastni žep. Vlada za to ni občutljiva. Res je, da so imena tistih upraviteljev na nek način simbolno povezana z, recimo, stranko Socialnih demokratov pa njeno predhodnico – na simbolen način. Ampak to ni razlog, da se ne sme narediti zakona, ki bo preprečeval goljufije. In ta posvečena imena, gospe in gospodje, iz pravosodnega ministrstva, ne smejo odločati o vsebini zakona. Potem vam ljudje, državljani, mi, poslanci, ne moremo zaupati. Če imajo večjo moč nekatera imena, ki so zaslužna za to, da so nekateri zelo obogateli na račun žuljev tistih, ki so izgubili vse, in če ti odločajo, če so ti centri moči tako močni, da upravljajo pravosodno ministrstvo – kam nas to pelje?! Torej, jaz upam, da boste ta amandma sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ja, jaz bi prosil vse razpravljavce, od prvega, drugega in vseh, ki se bodo javili, da razpravljajo o amandmaju k 25. členu, in razpravljali ste skoraj o vsem drugem, ampak nisem vas omejeval. K besedi se je javil tudi Boštjan Škrlec, državni sekretar. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Malo ste me spravili v zagato, ker sem želel odgovoriti na nekaj tistih trditev, ki so bile izrečene, pa resnici na ljubo niso povezane s 25. členom. Bom torej začel s 25. členom. 25. člen govori o tem, da naj bi se stečajnega upravitelja, ki je v kazenskem postopku zaradi dejanja, ki ga je zakrivil v zvezi z opravljanjem svoje dejavnosti, dalo na neke vrste črno listo in da se mu ne bi več dodeljevale nove zadeve. Seveda se s tem lahko samo strinjam. Tak amandma je bil namreč že sprejet na odboru. Če boste pogledali vsebino 112. člena, ki je bil amandmiran z amandmajem 25, potem boste videli, da v drugem odstavku piše, da minister, pristojen za pravosodje, mora začasno ustaviti imenovanje stečajnega upravitelja za nove zadeve, takrat ko se znajde v takšnem postopku. V osmem odstavku pa piše, da sodišče mora razrešiti stečajnega upravitelja v vseh drugih postopkih, če se znajde v kazenskem postopku. Torej, ureditev, da stečajni upravitelj, ki je v kazenskem postopku zaradi suma, da je zlorabil svoj položaj stečajnega upravitelja, ne more več opravljati vloge stečajnega upravitelja, v nobenem postopku, dokler se o vprašanju te krivde ne razsodi, je že vsebovano v amandmaju oziroma je že vsebovano v členu, ki je bil sprejet na odboru. Zaradi tega bi bil sprejem amandmaja k 25. členu ponovitev tistega, kar je že zapisano v zakonu. Predsednik, če mi boste dovolili, da na kratko odgovorim na nekaj navedb, ki so bile izrečene o tem, da je zbornica kartel, o tem, da so povezane osebe in da jim zakon omogoča izplačevanje nagrad oziroma stroškov, ter o tem, da upniški odbor nima dostopa do vse dokumentacije; vse to je bilo izrečeno. Mislim, da je treba nekaj stvari pojasniti. O sami zbornici verjamem, da bomo v nadaljevanju še veliko govorili, zato mogoče v tem delu ne, bi pa želel povedati tisto, kar definitivno ne drži, da bi zakon določal, da je mogoče izplačevati nagrade v višini 100 tisoč evrov. To ne drži. Pravilnik namreč omejuje višino nagrad in največja mogoča nagrada je 80 tisoč evrov za vsa opravila, ki jih stečajni upravitelj opravi. O tem smo veliko govorili na seji odbora, na enih štirih nujnih izrednih sejah, na katerih smo se ukvarjali z vprašanjem nagrad stečajnim upraviteljem, in mislim, da ni korektno zavajati, pa tudi nepotrebno ponavljati, kar je vse že bilo povedano. Kar se nanaša na amandma v zvezi s tem, da naj bi Vlada oziroma koalicija nekako preferirala, da stečajni upravitelji oddajajo opravila svojim družinskim članom ali svojim lastnim družbam in na ta način nekako na skrivaj dodatno služijo, naj povem sledeče. Ta amandma res ni bil sprejet, ampak ni bil sprejet zaradi tega, ker je v tem amandmaju pisalo še nekaj drugega. Ta amandma je bil sestavljen iz dveh delov, v prvem delu je govoril o tem, da naj bi se nagrade stečajnim upraviteljem odmerjale po nekem prostem preudarku s strani sodišč, pač glede na zahtevnost in zamotanost postopka. Ideja sama po sebi mogoče ni slaba, vendar glede na izkušnjo, ki jo imamo glede odmerjanja nagrad stečajnim upraviteljem, smo na pravosodnem ministrstvu trdno prepričani, da je prepuščanje neke diskrecije sodiščem ne le nesistemsko, ampak tudi odpira vrata novim razpravam o neupravičenosti ali upravičenosti posamezne nagrade na posameznem stečaju. Zaradi tega amandmaja ni bilo mogoče sprejeti. Ta drugi del tega amandmaja, ki pa se nanaša na določeno prepoved oddaje posameznih opravil ali del s strani stečajnega upravitelja povezanim družbam, torej ali svojim družbam ali družbam njegovih bližnjih, je pa seveda po sami zamisli dober in sprejemljiv. Vendar pa je treba povedati, da tega člena ni bilo mogoče več spremeniti zaradi tega, ker amandma ni bil sprejet in proceduralni razlogi tega ne dovoljujejo, ni pa zadeva nerešljiva. Namreč, v pravilniku o odmeri nagrad, ki ga sprejema minister za pravosodje, bo ta okoliščina deležna posebne pozornosti. Pravilnik bo v vsakem primeru treba uskladiti s temi določbami in spremembami, ki jih danes sprejemamo in ko bodo te spremembe v pravilniku uvedene, bomo posebej pazili tudi na to, da omejimo možnost, da stečajni upravitelji dajejo posamezna opravila v delo povezanim pravnim osebam ali povezanim osebam, s katerimi so družinsko ali drugače povezani. Tukaj se gre popolnoma strinjati s tem, da je treba zagotoviti večjo transparentnost. Kot sem pa že povedal, pa tega ni treba urejati s samim zakonom. V zvezi z upniškim odborom in očitkom, češ da nekako nimamo posluha za upniški odbor, je treba povedati, da je bil prav na predlog upniškega združenja predlagana določba, ki govori o tem, da se upniški odbor lahko sklicuje v drugem kraju. To zaradi tega, da se manjšajo stroški članom upniškega odbora, da se jim ni treba voziti na neke oddaljene lokacije, ampak v tiste, kjer je to najbolj oportuno. Glede dostopa do dokumentacije pa zadeve niso tako preproste, kot se prikazuje. Namreč, celotna dokumentacija dolžnika pomeni pogosto tudi dokumentacijo, ki se nanaša na razne poslovne skrivnosti, mogoče na kakšne patente, kakšne industrijske skrivnosti in nekorektno bi bilo članom upniškega odbora, ki jih je manj kot vseh upnikov. Namreč, članov upniškega odbora je lahko maksimalno le devet, upnikov je pa lahko mnogo in so lahko različne pravne osebe, konkurenti ali kooperanti in nekorektno je, kar na počez dovoljevati pregled celotne dokumentacije brez vsakršnega nadzora, zaradi tega, ker bi lahko pri tem prišlo do enakopravnega obravnavanja posameznih upnikov v razmerju do drugih upnikov, ki niso člani upniškega odbora. Toliko mogoče na kratko. Ne bi v tem trenutku govoril o zbornici, ker sem prepričan, da se bomo k temu še vrnili, pa tudi res ni povezano s 25. členom. Če pa bo treba, se bom pa v zvezi z zbornico še posebej javil k besedi. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 25. Ja, vidim roke. Odpiram prijavo. Gospod Jerovšek, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Na izvajanje gospoda državnega sekretarja se je treba odzvati. On je pravilno rekel, da je to glede prepovedi opravljanja drugih postopkov že delno vsebovano v osmem odstavku 112člena, kar je del sedaj novega 25. člena. Vendar mi smo dodali dodatek, ki pravi, "pritožba zoper sklep, s katerim sodišče odloči o razdolžitvi upravitelja in imenovanju novega upravitelja, ob smiselni uporabi prvega odstavka 116. člena tega zakona ne zdrži njegove izvršitve". To je pomemben dodatek. Ker vi veste, da znajo ti pravniški krogi s pritožbami vleči v nedogled in se izogniti vsaki stvari. In to ,očitno, koaliciji smrdi sprejeti. To se pravi, nekaj smo naredili zaradi lepšega videza, nočemo pa v celoti. Še bolj pomembno pa je to, o čemer je gospod državni sekretar govoril, zakaj je zavrnjen amandma opozicije, ki predvideva prepoved nakazovanja denarja, se pravi poslovanja z lastnimi firmami, samemu sebi. Gospod državni sekretar pravi, da zaradi tega, ker je v prvem delu dajal diskrecijsko pravico sodiščem in to je bilo nesprejemljivo. Ja ljudje božji, kaj smo prvič v tej hiši!? Če je zakon v postopku, in s pravosodnega ministrstva se delate, kot da ne veste, da je mogoče amandma sprejeti in v naslednji, danes v drugi obravnavi vložiti amandma, lahko bi ga koalicija in bi ga spravila v sklad s tistim, kar je preveč. Tisto stran odvzeti. Takšnih argumentov pa res nisem pričakoval. Če bi zadnjič bila politična volja, da bi to storili, bi mi tudi danes, ko bi predložili to o diskrecijski pravici sodišč, da moramo skrajšati, drugače uredili. Samo politične volje ni bilo. Imajo moč tisti, ki bodo naprej tako delali, da bodo sami sebi iz stečajnih postopkov nakazovali silne denarje. In vemo, da je v ozadju stalno politični interes, kajti takšni so tudi dobrotniki tistih strank, ki jim omogočijo takšno prelaganje denarja iz stečajnih mas. Takšni se znajo revanžirati, znajo delati reklamo za določene stranke in tako naprej. Ne govoriti, da ga ni bilo mogoče podpreti zaradi tega, ker je bilo v enem delu amandmaja nekaj preveč! Če bi bila to tretja obravnava, bi bil tak argument nekje na mestu, v tej epizodni vlogi, kot je bilo na matičnem odboru, pa niti slučajno ne. Niti slučajno. Ampak jaz sem vseeno vesel, da mora državni sekretar s takimi argumenti zavračati argumente opozicije, s takimi argumenti, ki niso argumenti v tej fazi, in pravzaprav nakazovati, da je pod silnim pritiskom teh lobijev, ki stojijo zadaj za takšnimi težnjami. Verjamem, da državni sekretar v nobeni vladi ni glavni, da je politična volja strank in centrov moči pred njim in da mu ukazuje, kaj mora narediti. Samo, potem se branite ali z molkom ali pa bolj spretno. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Majhenič, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Vsi predhodniki so malo skrenili, pa najbrž bom tudi sam, tako da upam, da me boste razumeli. Nimam razloga, da ne bi verjel zgodbi in argumentom, s katerimi so utemeljevali nepravilnosti oziroma aktivnosti, da se stanje izboljša na področju stečajnih postopkov, tako gospoda Gorenaka, Oblaka in državnega sekretarja gospoda Škrleca. Kot smo vsi ugotovili, velja na področju insolventnosti, torej na stečajnih in drugih področjih, velika zmeda, ki nas vse skupaj opozarja na zlorabe in neurejenost tega področja, katerih končni rezultat je vedno oškodovanec stečajne mase in seveda tudi upniki. Ministrstvo sicer govori o pozitivnih spremembah, ki pa so očitno "prijele" z zakasnelim učinkom. Kot smo slišali, se je zgodilo veliko nepravilnosti, ki očitno izstopajo in nikogar v pravni državi ne moti, ker tako pač je – če imamo selektivne poglede na napake ali kazniva dejanja, ki se dogajajo vsem na očeh. Sodišče je v primeru Vidma - Krškega dosodilo 440 tisoč evrov, potem je pa pozabilo, da je že bila izplačana nagrada 130 tisoč evrov, kar je ugotovilo višje sodišče, in zapisalo v sklep, da je pač takšno stanje duha v tej državi. In če omenim še ugotovljeno nepravilnost: prvostopenjsko sodišče je pač ravnalo narobe, izplačalo se je 600 tisoč evrov denarja, pritožba ni več mogoča, ker so pritožbeni roki zastarali. Torej, kot da se je nekdo zmotil, ministrstva pa to ni motilo. Kot vidimo, gre v tem primeru za napako, ki je ne bi smeli spregledati Kosova komisija, ministrstva in pravobranilstva, saj bi pričakoval, da se vse postopke spremlja, še posebej iz razloga, da se že leta opozarja na nepravilnosti na tem področju. Govoriti, da Ministrstvo za pravosodje ni preiskovalni organ oziroma organ pregona, je res, vendar je po 145. členu Zakona o kazenskem postopku dolžno sprožiti kazenski postopek oziroma prijaviti kaznivo dejanje, vendar tega ni storilo. Opozarja se na nepravilnosti upraviteljev, o kakšnih razrešitvah upraviteljev pa ni govora, čeprav ima ministrstvo možnost in je pristojno za odvzem in izdajo dovoljenj upraviteljev. Seveda pa ne morem mimo stavka, ki ga je povedal gospod Oblak, da prihaja celo do takšnih pojavov, ko konkretni stečajni sodnik upnikom na njihovo vprašanje reče, da upravitelja ne bo nikoli odstavil, ne glede na težo vaših očitkov in storjenih ravnanj. To pa zagotovo poraja dvom v zakonitost sodišče oziroma sodnikov, katerim je dovoljeno vse, delati tudi nezakonito, delati napake, ki pa jih nihče ne sankcionira. Ali imuniteta in trajni mandat velja res samo za privilegirane, ki jim ne morejo do živega tako pravna pravila, ustava, poštenje in zdrav razum. Kosovo komisijo se je opozarjalo na storjene nepravilnosti, ki jih je zaznalo tudi višje sodišče, vendar gospodje, ko so dodobra proučili stanje duha, niso zaznali znakov koruptivnih dejanj. V maju 2009 se zgodijo spremembe na področju, kjer se črta tretji odstavek 499. člena zakona, očitno zato, da se za stare stečaje, pred 1. 10. 2008, uporablja nov pravilnik, kar pa ni združljivo. In zgodilo se je tisto, kar je bilo pričakovati, da bodo nagrade stečajnih upraviteljev poskočile. S tem pa se je oškodovalo Tam Maribor, Elan Begunje, Videm – Krško in lahko bi še našteval. Cifra se je povzpela na kar en milijon 134 tisoč evrov v mesecu juniju. Minister pa je zatrjeval, da ima vse pod kontrolo. In zgodi se to, da minister preko medijev opozori sodišče in stečajne upravitelje na ukrepe, ki jih bo začel izvajati, ker je sprožilo plaz izplačil. V osmih delovnih dneh se je rešilo na sodiščih za izplačilo v korist stečajnih upraviteljev kar za 2 milijona 300 tisoč evrov. To pa je tisto, kar je zaznala cela Slovenija, le tisti, ki so plačani za zakonitosti in pregon tega, niso registrirali. Še posebej Kosova komisija bi morala posumiti, da gre nekaj hudo narobe. Delavci so izviseli kot že velikokrat. Poskrbelo se je le za bogate in vplivne, za rajo pa bo že poskrbljeno s socialnimi transferji. Gospod Škrlec je v enem stavku povedal tisto, kar trdim tudi sam že vseskozi; smo samo ljudje, in to velja tudi za sodnike. To je res. Ampak ko imaš pooblastila, imaš tudi odgovornost. In tega se je treba zavedati. Še posebej bi se morali zavedati tisti, ki pišejo sodbe drugim. Pojasnjeno je, da ni enotne sodne prakse, tako da se izvaja glede na število višjih sodišč povsem drugače, tako da so v neenakopravnem položaju kar vsi udeleženci, ki so vključeni v postopku. Zaradi tega se ustanovi delovna skupina, ki bo pripravila spremembe v zakonu o stečajnih postopkih. Določena bo krajevna pristojnost za predložene postopke, ki naj bi bila v Ljubljani. Sodstvo se zaveda neenotnega dela in raznolikih razlag pravnih podlag. Priznavajo tudi, da se neenotna praksa pojavlja tudi na drugih področjih sojenja. Očitno je prišel čas, ko bo treba napake priznati, se popraviti v navadah, v zakonodaji pa popraviti tisto, kar je slabo za vse državljane Slovenije. Amandam bom podprl.
Hvala. Gospod Magajna.
Hvala za besedo. Ponovno se javljam, ker so se neke zadeve nanašale tudi na moje prejšnje izvajanje. Poglejte, stečajna masa in sploh stečaj je tragedija, tako za lastnike, čeprav so tudi tu špekulacije, da so nekateri kupovali te firme, verjetno tudi zaradi čiščenja denarja. Poglejte, osnovni cilj je bil, da bi se čim več denarja ohranilo za upnike, da bi bilo to delo čim bolj racionalno. Ministrstvo je omejilo zgornje zneske pri stečajnih nagradah. To je pozitiven ukrep, vendar se ogromno sredstev izgublja ravno preko storitvenih firm. Teh podatkov jaz pač nimam, mogoče obstajajo: koliko pravzaprav ostane v tej stečajni masi za te uboge upnike, ki čakajo na poplačila? Po navadi so ti podatki v procentih, ko se deli tisto, kar je ostalo. Izgublja se stečajna masa ravno preko teh storitvenih dejavnosti. Če stečajni upravitelj ima 15, 30 firm, potrebuje storitvene firme. Tu bi pa moral zakon postaviti jasne omejitve, ko že brez njih lahko res govorimo o sistemski korupciji. To se pravi, upravitelj ne bi smel dajati v izvedbo poslov firmam, katerih lastnik je sam ali njegovi družinski člani. To se mi zdi samoumevno. Slišali smo, da bo morda to rešeno v pravilniku. Lepo! Ta napoved zveni dobro, vendar je pa treba le vedeti, tu so pravniki, da je kršitev pravilnika kot kršitev zakona. To bi morali v zakonu omejiti in napisati, da take zadeve sploh niso mogoče. Bojim se, da se bo to dogajalo še naprej in da se bo stečajna masa preko teh storitvenih firm pravzaprav izgubljala, zakon je pa namenjen stečajnim upraviteljem. Upam, da se bo v nadaljevanju, torej v novih postopkih, v naslednji noveli to rešilo.
Hvala. Ker je še interes, odpiram ponovno možnost prijave za razpravo. Govorimo o 25. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Bezjak, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni, gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Nekdo bi rekel, končno je prišlo do Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Vendar, ko se močno poglobimo v ta predlog, v to spremembo, vidimo, da dejansko ni ničesar pozitivnega ali pa rigoroznega, glede na to, kar se dogaja. Nikjer ni govora o prisilnih poravnavah. Moje mnenje ali mnenje gospodarstvenikov glede prisilne poravnave je, da dajete dve leti upanja nekomu, da bo do tal uničil gospodarsko družbo ali pokradel denar iz te družbe; ni tako vsepovsod, v večini primerov pa je tako. Lahko vam povem primer, ki se je zgodil. Obstajal je velik gigant, ki ga je preko konzorcija odkupilo 18 podjetij. Teh 18 podjetij je odkupilo ta gigant in s tem denarjem je Slovenska razvojna družba postavila novo, manjše podjetje, ki so ga spet obrali nekateri, ki so bili blizu, in sedaj to podjetje ne dela. Bolje bi bilo, da bi takrat tem 18 podjetjem tega giganta prodali za en evro. Verjemite, bolje bi bilo. Toda to je bil interes pranja denarja teh ljudi, teh stečajnih upraviteljev. Z amandmaji k predlogu tega zakona smo predlagali vsaj delno zaščito nekih stvari, vendar jih striktno zavračate. Ne vem, česa se bojite. Se bojite nekaj posameznikov, 90 stečajnih upraviteljev, ki dejansko potem operirajo s tem državnim premoženjem ali premoženjem določenih podjetij, podjetnikov? Nikjer ni navedeno, kako dolgo naj trajajo ti stečaji. Sami veste, da stečaji lahko trajajo deset let in več. Stečajni upravitelji imajo interes tako dolgo vleči stečaje. Zakaj tega ne omejite? Verjemite, da je stečaj podjetja lahko končan v največ dveh letih, ne pa, da se vleče deset let in več. To so pomembne stvari, ki jih je treba zapisati v zakon in dejansko omejiti dejanja stečajnih upraviteljev. In kdo so lahko stečajni upravitelji? S katerimi nameni so postavljeni ti stečajni upravitelji? Vse to so vprašanja, ki jih ne vidim v tej noveli zakona, ki ga predlagate. Bilo bi tudi zelo pozitivno, če bi se vsaj v enem členu doreklo, kaj je s tistim podjetnikom, s tistim direktorjem podjetja, ki je upravljal podjetje, ki je pripeljal to podjetje v stečaj. Dajte si tukaj vzeti vzgled iz tujine, ne pa, da si pri brezveznih stvareh jemljete vzgled v tujini, tukaj, kjer so pa pomembne stvar, pa ne spremljate tujine, kako imajo drugje rešeno te stvari. Drugje se danes zapre podjetje, gre v stečaj in istočasno že posluje druga oseba s tem podjetjem. Ljudje, zaposleni, sploh ne vedo, da je podjetje šlo v stečaj, tukaj pa si mažemo in zatiskamo oči. Ne vem! Verjamem, da ni preprosto narediti zakona, verjamem, ampak zakaj hočemo zakon po vseh sili z dvema, tremi modifikacijami spraviti v življenje, ne pa v celoti, tako kot bi moral biti. Kajti, s tem ne bomo naredili ničesar pametnega. Dogajale se bodo iste stvari še naprej, nihče ne bo odgovarjal za nobeno stvar; kako se temu reče – "vlak odpelje, potniki pa ostanejo na peronu". Še enkrat poudarjam tudi to – ustanovitev zbornice stečajnih upraviteljev. Veste, logika je ukinjanje zbornic, ne pa ustanovitev zbornic, sploh pa zbornice, kjer je obvezno članstvo, potem se tam začenja nabirati aparat ljudi, ki so sami sebi namenjeni, ki jih mora nekdo plačevati. Kdo? Spet davkoplačevalci. Mi, davkoplačevalci. Jaz ne vem, zakaj gremo v ta sistem. Zbornice morajo živeti same od sebe, morajo biti učinkovite, da se dejansko financirajo same, ne pa, da jih financirajo ljudje, ki od teh zbornic dejansko nimajo nič. Če že, potem mora biti prostovoljno članstvo, ne pa obvezno, itd. Sam osebno sem prepričan, da ta zakon ni dober, da je ta zakon treba urediti res tako, kot sem vam nekaj predlogov povedal in takrat bo zasijala luč v tem zakonu. Dokler pa ni tako, ga nikakor ne morem podpreti.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo. Prehajamo na 27. člen ter amandma SDS k temu členu. Ker pa je ta amandma povezan z amandmajema k 94. in 96. členu, dajem v razpravo vse tri člene in vse tri amandmaje. Odpiram prijavo za razpravo o vseh treh členih in amandmajih k temu členu. To je 27., 94., 96. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa, še enkrat. Smo pri ključni zadevi tega zakona in ključnem amandmaju. Namreč, ustanavljanje zbornice stečajnih upraviteljev, ki jo imate sedaj v zakonu predvideno, je tako anahronistična zadeva, da je vsakemu slepcu jasno, zakaj je bilo to treba narediti. Ljudje so po svoji elementarni poštenosti prepričani, navadni ljudje, da se zakoni vedno sprejemajo z dobrim namenom, in tudi jaz želim biti prepričan v to. Moram reči, da so se mi neke intence te spremembe zakona zdele, da gredo v pravo smer, ne morem reči, da ne. Ampak ustanovitev te zbornice stečajnih upraviteljev pa je nekaj takšnega, kar na daljavo kaže, da se malverzacije, napake, nezakonitosti, ki se bodo pri postopkih povzročile, ne bodo sankcionirane in se jih bo pokrivalo. Omenil sem že ta proces v Mariboru in afero Pompe. In tam se je milijone, takrat še se mi zdi mark, denarja kreditiralo iz stečajne mase in ta denar je izpuhtel za večno. In to so bile povezave od sodišča do stečajnih upraviteljev – nekaj za to oblast posvečenih ljudi med sedanjimi stečajnimi upravitelji. In če bi že takrat imeli zbornico, sem prepričan, da bi zbornica v nedogled branila, da je bilo vse v redu, kajti to je popolnoma logično, da vrana vrani ne izkljuje oči. Če vi uvajate pri nas pravno ureditev "kadija sudi kadija tuži", in to je to, potem se ne želi transparentnosti, se ne želi stečajnih upraviteljev voditi v korist upnikov in javnega interesa. Ti stečajni upravitelji bodo po logiki stvari sami, tako kot vse zbornice, ko jim daste še neko javno funkcijo, vase zaprti organi. In bodo primarno imuni na pripombe iz okolja. Seveda, vsak tak organ ščiti lastne člane, lastno organizacijo do zadnjega trenutka. To je notranja logika vsega tega. Po drugi strani pa, zakaj je potrebna ta zbornica za 90 ljudi, ki imajo to funkcijo v Sloveniji? Zakaj je potrebna posebna zbornica in vse razmetavanje denarja? Zakaj ministrstvo ne želi opravljati funkcije nadzora – komisija, ki jo ustanovi ministrstvo? Verjetno računate na to, da bo javnost rekla, da opozicija hoče, da ministrstvo – to je pa politika. To preprosto logiko, ki na prvi pogled deluje, pri tem zasledujete. Saj mogoče smo tudi mi naivni, mogoče bi ta disciplinska komisija, ki jo v zakon dajemo pod sedanjo oblastjo, ne vodila nadzorne vloge. Mogoče imamo mi še v glavi prejšnjega ministra, ki je dejansko na področju notarskih tarif, odvetniških tarif te zbornice – kjer centri moči niso preprečili, pri odvetniških tarifah, recimo – naredil ogromno pozitivnega za javni interes in za transparentnost in pravičnost. Kot sem že rekel, takrat pri zadevi Pompe je vzel licenco trem stečajnim upraviteljem. Je sedanji minister ob teh silnih nagradah – ko si je stečajni upravitelj iz stečajne mase za svoja druga podjetja nakazal 172 tisoč evrov, ni nihče ukrepal in tudi ne more ukrepati, lahko bi pa minister ukrepal, pa mu vzel licenco, pa ga dal na neformalno črno listo. Veste, kaj je to 172 tisoč? Da preračunam, to je 8 avtomobilov superb, ker sem jaz takšnega januarja kupil, to je velik avto. 8 avtomobilov superb, da si bodo ljudje prav znali predstavljati. To je delček nagrade, še enkrat toliko si je pa po redni poti zaračunal. V stečajnem postopku Videm – še višje vsote. In sedaj bo o teh nepravilnostih, teh anomalijah razpravljala zbornica! In navadno je tako, da takšna ravnanja drug drugega, kar je mogoče človeško razumljivo, ni pa v skladu z legitimnostjo in legalnostjo, opravičujejo, si omogočajo boljši zaslužek itn. In ministrstvo to podpira; ne samo da podpira, uzakonja! In koalicija, seveda. Vsak se mora vprašati, kje je interes, da se na veliko dela proti javnemu interesu. Na veliko se dela proti temu, da bi stvari v stečajnih postopkih končno začele teči normalno. Tu je politični interes zadaj, kot sem že prej rekel. Če se takšne silne vsote lahko razmetavajo, se dajo v določene žepe, iz tistih žepov še kdo zastonj denar da za kakšno politično stranko prave barve, pred kakšnimi volitvami itn. Tu zelo zelo kažete ta politični interes, da se bodo z javnim denarjem ali pa z denarjem upnikov financirale politične stranke, politične postopke itn. To je tista esenca, ki je tukaj zadaj. Ni nobenega pravnega interesa v tej družbi, ki bi rekel, da tukaj pa mora biti zbornica. Ministrstvo je pa vendar najvišji upravni, pravosodni organ, ne more spraviti skupaj sklada – komisije in sodnikov itn. –, ki bo lahko nadzor nad delom stečajni upraviteljev upravljalo. Pa tukaj imamo deset podtočk tega 120. člena, kako se ta nadzor opravlja, pa bo vendar taka strokovna komisija, ki je sestavljena iz dveh sodnikov, dveh profesorjev in še petega člana, to boljše opravljala pa bo vsaj delno nevtralna, vsaj delno. Jaz ne morem reči, da je popolna nevtralnost možna, večinsko bo nevtralna, pa bistveno večja neverjetno je, da bo zastopala nek javni interes. Ne, vi ste proti. Vi ste proti, vi trmoglavite, vi greste z glavo skozi zid zaradi političnega interesa, ki je tukaj zadaj, in ta politični interes je, moram reči koruptiven. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo? Da, odpiram prijavo. Gospa Irgl, izvolite.
Najlepša hvala. V Slovenski demokratski stranki smo torej vložili amandma k 27. členu, kajti menimo, da je prenos pristojnosti v zvezi s sankcioniranjem upraviteljev, kot ste si vi zastavili, se pravi z ministrstva za pravosodje v tem trenutku na zbornico upraviteljev, neutemeljen. In tudi kaže na eno jasno zadevo, da če se ta zbornica stečajnih upraviteljev formira tako, kot ste vi si zamislili, potem se bo zgodilo to, da bodo ti ljudje sami sebe nadzirali, kar se meni absolutno ne zdi ravno modro, pametno in dobro. Vsi vemo, da gre tukaj za zaprte organizacije, ki ščitijo interese svojih članov, in zdaleč od tega, da sankcionirajo nepravilnosti. Ampak predvsem ščitijo svoje lastne člane in potem tudi pokrivajo njihove napake. Prepričana sem, da v primeru upraviteljev je takšna bojazen še bolj upravičena, ker gre za majhno število oseb, pod sto, ki se med seboj poznajo, tudi v zadevah sodelujejo in seveda se podpirajo. In tukaj se bo začelo odvijati to, čemur smo bili priča že prejšnje leto, da se bodo še naprej izplačevale enormne nagrade stečajnim upraviteljem. Žal. Ko boste to uzakonili, se bo začelo to dogajati, ker ne boste imeli nadzora. Nadzor bodo imeli sami med seboj. In to je, spoštovani državni sekretar, velik problem in mislim, da bi morali jasno o tem razmisliti, da se ne bo ponovno zgodil stečaj oziroma kot se je zgodilo v primeru stečaja Videm – Krško. Prej je govoril kolega iz Slovenske nacionalne stranke in opozarjal ravno na ta problem. Jaz sem tudi že večkrat opozorila na Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje ravno na to, kako je mogoče, da stečajni upravitelji, sploh v času gospodarske in finančne krize, še vedno dobivajo taka izplačila. Aampak v primeru stečaja Videm – Krško je prišlo še do enega hujšega problema; namreč prvostopenjsko sodišče je določilo nagrado v višini 440 tisoč evrov, vendar zanimivo je to, da je to prvostopenjsko sodišče pri tem pozabilo, da je bila že izplačana akontacija nekaj nad 130 tisoč evrov. To je skratka malo prvostopenjsko sodišče pozabilo in če potem naredimo seštevek vsega skupaj, ugotovimo, da je stečajni upravitelj dobil, reci piši, 600 tisoč evrov. To pa so resne stvari. 600 tisoč evrov v času največje gospodarske krize. Jaz sem že takrat, gospod Škrlec, vas spraševala in tudi gospoda pravobranilca, dr. Boštjana Tratarja, ki se ni pritožil glede tega. Jaz sem ga takrat spraševala, ker je bil na seji, sicer ni nič odgovoril. Spraševala sem tudi vas, odgovora na to ni bilo, zakaj se gospod Tratar, takrat na pravobranilstvu zadolžen za stečajne postopke, takrat ni pritožil. Ker morate vedeti, da je Ministrstvo za pravosodje bilo takrat upnik. Jaz bi tukaj jasno želela imeti odgovor na to vprašanje. Kako je mogoče, da je nekdo dobil ne samo 440 tisoč evrov izplačanih, kot je bila osnova, recimo temu, ampak 600 tisoč evrov, zato ker se je pozabilo – mislim, zanimivo, pozabilo se je, da je bila že izplačana akontacija v višini 130 tisoč evrov! V kakšni državi mi živimo? Kako je to mogoče? Sedaj pa uzakonjate še zbornico stečajnih upraviteljev, kjer bodo nadzirali sami sebe. Mislim, da ne potrebujemo dodatnih obrazložitev, ampak odgovor na tisto, kar sem prej vprašala, bi vendarle želela imeti, glede na to, da sem že na ta odgovor oziroma vprašanje večkrat postavila, pa nanj ni bilo odgovora. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vidim roke. Gospod Škrlec, ste želeli besedo? V redu. Prijava teče. Gospod Magajna, izvolite.
Še enkrat lep pozdrav! Zbornice so tudi koristne, to vsi vemo, se ustanavljajo, različne zbornice. Ključno vprašanje pa je vprašanje pristojnosti – kakšne imajo te zbornice. Vsem je znana debata okoli zdravniške zbornice, tudi v tragični zadevi, kjer je obstajal sum, da gre za prekrivanje, pokrivanje stanovskih kolegov, vendar o tem ne bi sodil, ker bi lahko komu storil krivico. Problem pa so majhne zbornice, zbornice, v katerih se vsi poznajo. Tukaj je priložnost tudi za druge pogovore o delitvi posla in pridemo na tisti zavrnjeni amandma, da družinski člani ali da upravitelj sam sebi ne more dodeljevati posla za storitveno dejavnost. Te zbornice bodo lahko tudi priložnost za te delitve posla. Tudi če bi sprejeli omejitve, da sam sebi ne sme dodeljevati poslov, preko katerega, bom še enkrat povedal, se morda izgublja glavna stečajna masa. Problem tega dodeljevanja sredstev iz stečajne mase storitvenim firmam ni samo to, da prihaja do klientelizma, do nakazovanja samemu sebi, problem je, ker se ta ogromna sredstva, ki odtekajo od stečajne mase, pravzaprav dodeljujejo brez javnih razpisov. Sam upravitelj določa, komu bo dal posel. Najbrž seveda sebi, če je pameten, bo dal sebi. Jaz ga ne obsojam kot človeka, lahko mi sicer na veliko moraliziramo, samo če zakon to dopušča – dopušča; in tako bo! Pravilnik bo seveda sankcioniral in bo na koncu stečajni upravitelj ugotovil, da se mu splača mogoče plačati kakšnega sodnika za prekrške. Ne vem, to bi moralo biti v zakonu jasno opredeljeno. Torej, problem majhnih zbornic, ki lahko poleg pozitivnih funkcij opravljajo tudi druge posle – medsebojno sodelovanje pri sklepanju naročil, prenašanja storitvenih dejavnosti enega upravitelja k drugemu, kjer se bo zadeva še malo bolj prikrila. Lahko je zbornica, ampak dajmo pristojnosti nadzora izven te zbornice. Lahko je to strokovni nadzor, vendar nadzor, ko gre za korektnost poslovanja, mora opravljati nekdo, ki je izven tega lobija oziroma kroga, bi rekel, neke vrste prijateljev.
Hvala. Gospod Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Govorimo o sklopu amandmajev o tako imenovani zbornici. S tem sklopom mi želimo prenesti samo eno zadevo, če ste dobro opazili – preprečiti ustanovitev zbornice in prenesti nekatere postopke na ministrstvo za pravosodje, in nič drugega. Razprava gospoda Magajne je pravzaprav tista, ki me nekako prepričuje, da mi niti ne bi bilo treba več govoriti, ker bi lahko samo prosil, da v magnetogram prepišejo, kar je povedal in da sem tudi sam avtor tega. Pa vendarle mi vseeno dovolite še nekaj besed. Glejte, zbornica. Če se v zdravniški zbornici, pri toliko zdravnikih, ki jih imamo v Sloveniji, obveznem članstvu in tako dalje, se znotraj nje dogajajo nepravilnosti, kakršne so se dogajale v primeru Nekrep, potem je zadeva popolnoma jasna, da se bo znotraj zbornice, ki šteje, kot sem prej rekel, en avtobus ljudi; to je tistih 50 in nekaj sedežev in trije, štirje dodatni, in gredo vsi stečajni upravitelji na ta avtobus. Vsi se med seboj poznajo, to so osebni prijatelji. Ja, kaj pa so?! Sicer se tudi mi, poslanci med seboj poznamo, pa nas je 90. In je potem povsem normalna zadeva, da ne morejo oni imeti kakršnih koli pristojnosti znotraj tega kartela, ki je zagovarjanje in ščitenje enega samega lobija. Jaz ne razumem ministrstva, da po vseh ostalih lobijih, ki jih je gospod Zalar že ustvaril, ustvarja še enega. To je zame nerazumljiva zadeva. Popolnoma nerazumljiva zadeva. In bi bilo povsem normalno, da ta amandma sprejmete, dragi moji, in seveda povezane amandmaje, ker ne bomo naredili ničesar drugega, kot to, da bomo prenesli pristojnosti na Ministrstvo za pravosodje, na neke uradnike ali zunanje sodelavce, kakorkoli že želite, ki bodo vendarle neodvisno od stečajnih upraviteljev bdeli nad njimi. Moram reči, da sem bil danes presenečen na Odboru za notranjo politiko, ko smo obravnavali zakon, ki sledi tej točki dnevnega reda, ko je prišlo do relativno velikega poenotenja koalicije in opozicije pri določenih amandmajih oziroma smo skoraj vse sprejeli s soglasjem vseh poslancev, ne glede na naše razlike koalicija-opozicija. Pa vendarle pri tem zakonu, o katerem pa zdaj govorimo, sem pa najmanj, kar je, pričakoval, razumete, da bo koalicija pustila tisto svečano prisego, kako bodo pošteno delali, dobro opravili, skrbeli za male upnike in tako dalje. Ne! Ne, tudi to je koalicija zavrnila! Še najbolj pa sem bil užaloščen ali pa razočaran, če želite, da je koalicija zavrnila tisto določilo, v katerem pravimo – kaj? To moramo povedati javnosti, glasno in jasno: stečajni upravitelj v zadevi Elan, gospod Andrej Marinc je najel svoje lastno podjetje, katerega lastnik je, za administrativno-tehnične posle in si izplačal 172 tisoč evrov. Glejte, ali je to mogoče? Seveda je mogoče znotraj kartelov! Z amandmajem smo želeli doseči – kaj? To, da ne smejo stečajni upravitelji opravljati, sklepati poslov na tak način. Ne, koalicija je to zavrnila! Jaz moram reči, sem dvakrat pogledal ekran na odboru, dvakrat. In se vprašal, ali je to mogoče. Ta situacija kliče po takojšnji spremembi tega zakona. Malo prej sem poslušal tudi gospoda Magajno, ki je o tem govoril. Se pridružujem, bom sopodpisnik, če bomo to naredili. Verjamem pa, da moji kolegi tudi. Še prej sem govoril o izobrazbi. Moj predvčerajšnji pogovor z mojim sosedom, ki je bil stečajni upravitelj v Utoku Kamniku. Velika firma, ki je šla nekoč v stečaj, pred 10 in več leti. Se je začudil, ko sem mu rekel, če ve, da danes niso več gospodarstveniki ali ekonomisti tisti, ki bi vodili stečaje. Ne, to so danes pravniki. Velika večina med njimi so odvetniki. Pa pravi ta moj sosed:" Kako je pa to mogoče, saj, kaj pa odvetniki o tem vedo?" Sem rekel:" Veš, dragi sosed, stvari se spreminjajo, minister ustvarja kartel." In njegov stečaj, ki je bil končan v manj kot dveh letih z velikim premoženjem, veliko število zaposlenih, se je torej končal manj kot v dveh letih. Gospod je dobil, naj se popravim, ker me je malo prej poklical in rekel, da sem narobe povedal. Namreč, malo prej sem zagovornico rekel, da je dobil 2 tisoč evrov mesečno. Ne, 2 tisoč mark mesečno je dobil, pomeni tisoč evrov. Torej približno – kaj? V 20 mesecih ali nekaj manj ali kakšen mesec več, kolikor je vodil ta stečaj, je pač to vsoto dobil, to je bilo leta 1996, 1997, v tistem obdobju približno, nekje v tistem obdobju. Kakšne nagrade si pa danes ti gospodje delijo in kdo so ti gospodje? Ti gospodje danes niso ekonomisti, niso podjetniki, niso nekdanji direktorji, tako kot je on bil, ki je vedel, ki je 30 let vodil podjetja. On je vedel, za kaj gre. On je znal to voditi in je znal tudi izpeljati stečaj. Danes pa ga delajo učitelji geografije, ki naredijo nek tečaj pri ministrstvu. Ja, pa kje ste to videli? To je prav nemogoče stanje. Zakon kliče po takojšnji spremembi v smislu, da bodo stečaje vodili gospodarstveniki, ne pa odvetniki. Gospodarstveniki, ki vedo, kako se vodi podjetje. Po takojšnji spremembi – po tem, da ne vedo, sami o sebi odločajo zbornicah; po takojšnji spremembi – po tem, da seveda ne bodo sami sebi poslov delali. Prav čudim se, gospodje z levice, pa saj vi ste tisti, ki zagovarjate malega človeka! Baje. Ta stran baje zagovarja kapitaliste – ali kako ste nekoč povedali. Pred nekaj leti, vem, kaj je bilo govora, ko smo kakšne davke nižali, ko ste, mene še ni bilo, davke nižali v Državnem zboru in ste rekli takrat vladajočim, torej mojim kolegom, da skrbijo samo za kapitaliste, ki si bodo mercedese kupili, delavec bo pa klobaso imel, pa so bile pozitivne posledice tistega zakona za vse. Od vas bi pričakoval, od vas bi pričakoval, da boste sprejemali takšne rešitve, ki bodo v korist malega človeka. Kdo pa je tisti mali človek? Tisti, ki ima 560 evrov minimalne plače, pa jih še niti dobi ne. Pa mu gre firma v stečaj. Vi ste zagovorniki teh ljudi, mi pa baje kapitalistov. Pa ni res. V Sloveniji je pomešano levo-desno. Jaz sem prepričan, da ste prav vi zagovorniki bogatih ljudi, ki naj postanejo še bolj bogati. In da na tej strani sedijo zagovorniki tistih, ki so mali ljudje, z malo denarja, ki komaj preživijo. Ja, prav neverjetna situacija je. Ni čudno, da se v svetu čudijo in sprašujejo, kako sedaj levičarji in desničarji, saj ne gre skupaj, saj ni po evropskih merilih. To je skrivanje za imenom stranke in čisto nič drugega. V resnici pa skrbite za kapital, kapitaliste in tiste, ki imajo že polne žepe. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Škrlec, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Veliko smo slišali o zbornici, veliko smo slišali o tem, da gre za kartel, potem da bodo v zbornici sedaj odločali upravitelji sami o sebi, da bodo sami sebi delili delo in podobno. To seveda ne drži. Zbornica stečajnih upraviteljev je po svoji naravi verjetno zelo različna od zbornic, ki se jih omenjali. Res pa je, da je članstvo v njem, ob tem kar je predvideno, obvezno. Obvezno zaradi tega, ker osebe, kot so stečajni upravitelji, izvršujejo določeno javno pooblastilo. Zbornica ima v tej zvezi določene dolžnosti. Dolžnosti, ki gredo v smeri zagotavljanja boljše kvalitete dela oziroma storitev, ki jih člani te zbornice morajo opravljati. Člani te zbornice si medsebojno ne konkurirajo na trgu. Oni niso enim drugim konkurenca. Namreč, stečajne upravitelje se dodeljuje za posamezen stečajni postopek po strogo določenem postopku, po vrstnem redu, kot so navedeni. In tukaj ni izjem. Edina izjema, ki je, je izjema, ki jo uvajamo s predlogom zakona. To je, da stečaj večjih gospodarskih družb delajo oziroma vodijo stečajni upravitelji, ki imajo vsaj dve leti izkušenj. To je edina izjema. Med njimi je pa seveda spet vrstni red. Poglejmo, kaj pravzaprav so naloge zbornice, ki se sedaj s predlogom ustanavlja. Zbornica ima predvsem dolžnost zagotavljati permanentno in kvalitetno izobraževanje za svoje člane. Sprejema kodeks dobrih praks in da je upraviteljem priporočila za izvrševanje teh dobrih praks pri svojem delu. Če zbornica tega svojega dela ne opravlja zadosti učinkovito, lahko minister predlaga ali celo odredi, da kaj izmed tega opravi. Torej, ne drži čisto, da bodo sedaj s tem, ko bodo imeli zbornico, stečajni upravitelji postajali kar svet zase in si bodo sami krojili pogačo. Ne bodo si je. Ker o stroških zbornica ne odloča, o pripadu zbornica ne odloča; o pripadu odloča sodišče, o stroških odloča sodišče. O disciplinskih odgovornostih pa odločajo disciplinske komisije prve in druge stopnje. Tukaj je treba povedati, da v tej disciplinski komisiji, niti v eni in niti v drugi, stečajni upravitelji nimajo večine. Komisije so sestavljene iz treh članov, od katerih sta dva sodnika in eden stečajni upravitelj. Torej, stečajni upravitelji ne bodo odločali o sebi; ne bodo sebi sodili; ne bodo sodili svojim kolegom. Sodili jim bodo sodniki, sodniki stečajnih senatov, ki poznajo to tematiko. Podobne zbornice, to poudarjam zaradi tega, ker sem že povedal, da stečajni upravitelji izvršujejo javno pooblastilo. Podobne zbornice imamo tudi pri notarjih in pri odvetnikih. Razumnem, da so pomisleki v zvezi z zbornicami na splošno, vendar v tem primeru je treba razumeti, da sistem, kot ga danes imamo, je tak, da zbornica predvideva, in še posebej zlasti jih predvideva pri izvrševanju javnega interesa. In poglavitna naloga teh zbornic, konkretno zbornice stečajnih upraviteljev, je predvsem to, da zagotavlja pogoje za kvaliteto. Disciplinsko odgovornost ugotavljajo, kot sem povedal, komisije, ki so sestavljene iz zunanjih članov, iz sodnikov, ki jih imenuje minister. Prav tako je treba povedati, da je tudi predlagatelj disciplinskih postopkov načeloma predsednik zbornice – to drži. Vendar, če predlaga uvedbo disciplinskega postopka minister ali predsednik sodišča, potem je predsednik zbornice dolžan uvesti disciplinski postopek. To pomeni, da je poskrbljeno za to možnost, da ne bodo mogli stečajni upravitelji sami svoje zadeve spraviti v predal, če povem nekoliko po domače, ker taki očitki so bili. Take očitke sem zaznal. Kar se tiče očitka, da si bodo sedaj stečajni upravitelji kar sami delili posel in preko svojih povezanih družb in v zvezi z amandmajem, o katerem je bilo veliko povedanega, drugim dajali delo, naj povem, da tudi to ne drži. Stečajni upravitelji si ne morejo deliti takega dela. V predlogu amandmaja oziroma dopolnitvi, ki jo imate na mizi, je določeno, da je stečajni upravitelj dolžan sam opraviti tista opravila, ki sodijo v dolžnost in opis del stečajnega upravitelja. Teh del ne more prenesti na drugega oziroma bolj natančno, lahko prenese na drugega, ampak jih ne more zaračunati. Plačati bo moral iz svoje nagrade. Torej, če dobi nagrade 10 tisoč evrov, pa se odloči, da bo vse namesto njega naredil nekdo drug, mu bo pač od teh 10 tisoč evrov dal del, za katerega bo ocenil, da temu pripada. To pomeni, da se stroški zaradi take oddaje dela ne bodo povečali. Stroški, ki bi zajedali v stečajno maso namreč. Zaradi tega ni nevarnosti, da se bodo stečajni upravitelji medsebojno dogovarjali in si prelagali delo, ki so ga dolžni sami opraviti. Za tista specialna znanja, ki jih pa stečajni upravitelji sami nimajo, med njimi je tudi računovodska storitev ena izmed takih, pa obstaja možnost, da se to delo odstopi tistemu, ki se s tem ukvarja, vendar je treba povedati, da tudi predlog dopolnitve, ki je pred vami, določa, da je v tem primeru v stroške mogoče priznati tiste storitve, ki so tarifirane, in samo znotraj okvira, ki ga določa tarifa. Kar pomeni, da morajo biti storitve jasno izkazane in morajo biti seveda vrednotene skladno s tarifo. Svečana zaprisega, o kateri je bilo tudi precej govora, češ da nekako ni bilo nobene podpore temu, da bi vsaj svečano prisego dali stečajni upravitelji pred začetkom dela. zaradi tega, da bo javnost imela realno sliko, je treba povedati, da je predlog amandmaja, ki je govoril o svečani prisegi oziroma prisegi, bil napisan tako, da je govoril o prisegi v vsaki posamezni zadevi, kar pomeni, da bi stečajni upravitelj vsakič, ko bi ga sodišče postavilo za stečajnega upravitelja, moral ponavljati to prisego pred sodnikom, to pomeni časovni zamik, to pomeni izgubo časa in to pomeni manjšo učinkovitost dela. Izpit, ki ga morajo opraviti stečajni upravitelji, je zelo zahteven. Vsebuje strokovna znanja in se preverja strokovno znanje. Danes smo slišali veliko očitkov na ta račun, da ni zahtevana formalna izobrazba. Jaz sem prepričan, če bi zaostrili formalno izobrazbo, bi slišali še več očitkov, da ustvarjamo nov kartel za to vrsto izobrazbe. Jasno je, da je argumente mogoče obračati v eno ali drugo smer, dejstvo pa je, da izpita ne more narediti tisti, ki nima znanja, in dodatna varovalna v predlogu, ki ga imate pred seboj, je v tem, da bodo stečajne postopke velikih pravnih oseb lahko vodili le tisti upravitelji, ki že dve leti delajo kot stečajni upravitelji in torej imajo neke izkušnje. Ponovil bom to, kar sem že povedal. Ideja, da se stečajnim upraviteljem omeji možnost, da določena dela in storitve oddajajo družbam ali osebam, ki so z njimi povezana, je dobra. Amandma, ki je bil zavrnjen na odboru, ni bil zavrnjen zaradi tega, ker bi bila ta ideja sama po sebi napačna. Kot sem že povedal, je bil zavrnjen zaradi tega, ker je bil v tem amandmaju vsebovan tudi drugi del – gospod Gorenak, žal vas ni bilo v dvorani, ko sem o tem govoril – ,je bil tudi drugi del, ki govori o tem, da naj bi se nagrade odmerjale v skladu z zahtevnostjo po nekem prostem preudarku sodišča. In to je tisto, kar se nam zdi res problematično, zaradi tega ta predlog ni mogel "iti skozi". Dobro pa veste, če na odboru ni sprejetih amandmajev, tako so mene naše strokovne službe poučile, če so me pa napačno, pa sprejemam to kritiko, potem na člen ni več mogoče dati amandmaja. Vsebinsko ta amandma v kakšen drug člen ne sodi. Kot sem pa že povedal, se pa na ministrstvu zadevamo te nevarnosti in bomo v pravilniku, ki določa, do katere nagrade in do katerih stroškov je stečajni upravitelj upravičen, temu vprašanju posvetili ustrezno pozornost. Ta norma, ki bo v pravilniku, gospod Magajna, naj vas ne skrbi glede sankcije. Ni sankcija tista, ki bo stečajnega upravitelja prisilila, da to spoštuje. Ni kazen. Poanta je v tem, če ne bo oddal dela skladno s pravili, ki so v pravilniku, mu jih sodišče ne bo smelo odmeriti, mu ne bo smelo priznati teh stroškov. Torej, sankcija bo v tem, da tega enostavno ne bo dobil plačanega, kar pomeni, da bo denar ostal v stečajni masi za poplačilo terjatev upnikov. Če torej strnem to, kar je vsebina predloga zakona, zelo na kratko, kajti veliko je bilo povedanega, kar ne drži. Ta predlog novele vsebuje celo vrsto ukrepov za povečanje praktične učinkovitosti samih postopkov, ki sem jih že uvodoma navedel. Poudarja kvaliteto dela stečajnih upraviteljev. In zbornica je samo eden izmed načinov, s katerimi se zagotavlja večja kvaliteta, hkrati tudi ob večji odgovornosti stečajnih upraviteljev za to kvaliteto, tudi preko zbornice, predvsem pa v novi obliki nadzora, kar so disciplinske komisije prve in druge stopnje, ki so sestavljene iz zunanjih akterjev in ne iz stečajnih upraviteljev, večino v njih imajo sodniki. Stroški oziroma dela, ki jih stečajni upravitelj sme oddati komu drugemu in jih zaračunati na račun stečajne mase, so v predlogu zakona eksplicitno omejeni. Definirano je, kdaj to sme narediti, in definirano je, v katerih primerih je upravičen do povračila stroškov. Definirano je tudi, v katerih primerih ni upravičen do povračila stroškov, ker je to njegovo delo in ga je dolžan opraviti sam. Nismo pa prav nič govorili o tem, kar je mogoče glavna točka ali pa vsaj zelo pomembna točka tega predloga – to je možnost za rešitev zdravih jeder z dotokom svežega kapitala v družbe, ki zaidejo v insolvenco. Namreč, možnost, ki jo zakon sedaj eksplicitno predvideva, je v tem, da poslovodstvo lahko tudi mimo lastnikov – če so ti neaktivni in ne želijo vlagati svojega denarja v insolventno podjetje – ,poslovodstvo ali upniški odbor, kar je posebej pomembno, ali upniški odbor, sprejme odločitev, da se omogoči vplačilo svežega denarja tudi drugim in ne le lastnikom. To pomeni, da se odprejo vrata in se družbi, ki ima gospodarsko perspektivne programe, omogoči, da tisti gospodarski subjekti, ki menijo, da je smiselno vlagati v to družbo, denar tudi vložijo in s tem rešijo podjetje iz insolvence ter omogočijo, da začnejo na novo s tem novim kapitalom. To so vsebinski poudarki tega zakona. Zaradi tega sem prepričan, gospod Jerovšek, ko ste govorili o upanju, ki vas preveva vsakič, ko je stečajni zakon na mizi, da bo tokrat vaše upanje obrodilo sadove in da bo utemeljeno. Hvala lepa.
Hvala. Ker je še interes, odpiram prijave za razpravo. Gospod Gorenak, izvolite.
Brez skrbi, gospod državni sekretar, poslušam vas tudi na hodniku. Tako vas absolutno slišim in vem, za kaj gre. Glejte, kaže približno naslednje reči. Vi govorite o tem, da tistega amandmaja ni bilo mogoče sprejeti. Resnica poslovnika je obratna. Če bi mi tisti amandma takrat sprejeli, potem ga v branju, ki ga zdajle izvajamo, lahko amandmirate. Tako je pa ta amandma padel do naslednje spremembe zakona, to je tisto. Če bi pa tisti amandma – in na to sem pri glasovanju opozoril –, sprejeli, bi ga lahko v naslednjem branju, torej tem, ki ga imamo zdajle, spremenili vi, poslanci ali kdorkoli. Tako tu zadeva ni čisto taka. Precej ste govorili o sestavi disciplinskih komisij in kako nimajo večine ti gospodje, stečajni upravitelji. Ja, res je, ampak vi ste prinesli drugačen zakon v Državni zbor, hudo drugačen zakon – takega, po katerem sami odločajo o svoji usodi. Samo koalicijska večina je potem čudežno spregledala. Čudež jo je oplazil in je koalicijska večina to potrdila. Zato je tako stanje, kakršnega navajate danes, je torej boljše kot pri odvetnikih, to veva, ampak ni pa dobro. To morava tudi reči. Še o zaprisegi, potem pa neham. Ne nasprotovati zaprisegi! Zakaj pa po vaših zakonih, poglejte, cenilci dajejo zaprisego, izvedenci dajejo zaprisego, tolmači dajejo zaprisego. Moram reči, naj še ta gospoda nekaj častno priseže, saj ne bo sankcionirana, ko bo goljufala. Torej, saj ni sankcij predpisanih. Res se mi zdi včasih, v prejšnjem mandatu sem bil v sobi 110, tam, kjer je predsednik vlade, velikokrat ob njem in spremljal delo v Državnem zboru in je bilo rečeno velikokrat s strani takratne opozicije, da vse, kar mi predlagamo, vi zavrnete! Ste hudo grdi! Ja, sedaj pa ne vem, sedaj pa vi isto počnete. Tu in tam koalicijo obleti čudež pameti in naredimo kaj takšnega, kar smo danes zjutraj dobrega za ljudi. Malo več bi bilo treba tudi s strani koalicije se zavedati tega, da na tej strani sedijo ljudje, ki so bili ministri, ki so vodili svete v Evropski uniji, ki so vodili resorje štiri leta v času, ko je Slovenija najbolj cvetela, in da dopustite možnost, da na tej strani tudi kaj vemo. Tako imam pa včasih občutek, da se pri sprejemanju amandmajev, tako je bilo tudi na tej seji odbora, obnašate, kot da v koaliciji je vsa pamet, ki ste jo pojedli, v opoziciji so pa prazne glave. Ne, gospodje, ni res! Praksa dokazuje nekaj drugačnega; da so ljudje iz opozicije uspešno vodili Evropsko unijo in državo. Vsaj toliko spoštovanja pa le imejte. Hvala.
Hvala. Gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar, upanje umira zadnje. Res z nekim upanjem in zaupanjem gledam v vsako novelo zakona, ko pride na mizo, pa ne glede, ali ste vi na oblasti ali kdorkoli. In moralo bi biti tako, da to upanje ne bi umrlo. Žal tudi pri noveli tega zakona umira. Eden od ključnih razlogov je posiljevanje s to zbornico. Gospod državni sekretar, ne vem, ali ste vi dobronamerni idealist, ali naivnež, ali zgolj hladnokrvni in brezprizivni izvajalec ministrovih rešitev. Očitno vas ne prepričamo. Mislim, da je tu ogromno formiranih ljudi in osebnosti, ki so šli čez gospodarstvo, čez različne izkušnje in imajo neke izkušnje iz življenja. In so jih ne nazadnje ljudje izbrali za poslance. Imamo nek zgodovinski spomin, kaj je na teh stečajih vse bilo. Jaz sem nekaj afer tu omenjal. Minister očitno noče pozitivnih rešitev sprejeti in izkušenj iz tega izpeljati. On in koalicija – večinsko na drugi strani. Jaz sam hočem verjeti, in verjamem, da je večina stečajnih upraviteljev verodostojnih osebnosti, poštenih, delovnih pokončnih ljudi. Vem, da je treba vložiti veliko napora, da narediš te izpite, da prideš do te licence. To ni lahka stvar. Kljub temu pa so ljudje krvavi pod kožo po naravi. In še na neko stvar bi opozoril, kaj bo nujno privedlo, pa ne glede, če zahajam v pristojnosti te zbornice. Navedli ste podobno zbornico, notarsko zbornico. To je slab primer pozitivnih rešitev. Vemo, kako silno se je notarska zbornica zoperstavljala ministru Šturmu, ko je znižal tarife notarjev. Vpili so, kot da bo polovica notarjev drugi dan brezposelnih oziroma socialnih problemov, tako kot gospod Pahor, predsednik Vlade, ki ne more preživeti. Bi morali imeti tudi zbornico predsednikov vlad v Evropi, da bi socialne probleme predsednikov vlad reševali. Mi smo odprto tržno gospodarstvo, vsi notarji so bili pred tem, da bodo pač pustili, pa bodo šli nazaj na sodišče ali odvetništvo, če ne bo šlo. Kolikor jaz vem, praktično nihče z znižanjem tarif ni propadel. Torej, je imel gospod Šturm prav. Tuj se bo dogajalo isto in kaj bo posledica – nepotizem. V notarski zbornici to dedno hočejo narediti. Ampak je že minister v težki situaciji, ker forsirajo taka imena. Tukaj je še ena velika nevarnost. Vi ste omenjali, da so zdaj za največje stečaje, ki so povezani z največ denarja, jaz priznam, da so to tudi težji primeri, potrebne dveletne izkušnje, samo se bojim, da bo iz tega nastalo, da bodo tisti prvoligaši, ki so po odškodninah, po nagradah v prvi ligi – Marinc, gospa Toš, Pogorevc z Vidma in tako naprej – s tem privilegirani. Da bomo imeli znotraj te zbornice oziroma stečajnih upraviteljev elito, ki bo po priimkih podobna nekdanjemu centralnemu komiteju, da ne bodo samo dva, tri imena takšna, kot so bila včasih, da bo pol sestave. Do tega lahko pridemo. Zaradi tega naj imajo društvo stečajnih upraviteljev. Številna društva, strokovna, poklicna, so profesionalna društva, ki združujejo ljudi iz iste profesije in opravljajo izjemno koristno delo. Zakaj je treba zbornico delati? Nihče me ne bo prepričal, da tukaj ne vodijo ministra in koalicije posebni nameni. Da so to finančni interesi, da to ni ščitenje javnega interesa ali tako naprej. Tukaj je treba doseči, da v takšni obliki ta zakon ne more biti sprejet oziroma uveljavljen. Ne! Imamo preveč negativnih izkušenj. Glejte, omenjena je bila zdravniška zbornica. Zdaj bodo po dolgih letih zdravniki zamenjali predsednico oziroma je izredna skupščina sklicana. Koliko let se že govori, da so uporabljali pooblastila v nepravi smeri in da ni svoje naloge opravila transparentno. To je pa takšna zbornica, kjer so dejansko tisoči in tisoči zdravniki zadaj in ki gredo skozi takšno zaprisego, da bi jih morala celo življenje voditi. Pa se najdejo posamezniki, ki zbornico odpeljejo v čisto neke posebne vode, ki ščitijo pravzaprav netransparentnost na strokovnem področju. In tukaj je ta nevarnost večja, ni pa nobene potrebe imeti zbornice. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo želi razpravljati? Vidim še, zato odpiram prijavo. Gospa Irgl, izvolite.
Najlepša hvala ponovno za besedo. Sicer se nisem imela namena ponovno javiti pri tem amandmaju, a glede na to, da sem vas, gospod Škrlec, zelo pozorno poslušala, sem ugotovila, da mi ponovno niste odgovorili na moje že večkrat zastavljeno vprašanje. Zato bi vam ga želela ponovno zastaviti, če se le da. Upam, da mi boste ob ponovnem poskusu, zdaj mislim, da že četrtič ali petič, pa vendarle odgovorili na to, zakaj se pravobranilec dr. Boštjan Tratar takrat, ko je bilo to potrebno, ni pritožil, pa čeprav je bil na pravobranilstvu zadolžen ravno za stečajne postopke. Bom na hitro še enkrat obnovila glede na to, da ne vem, zakaj se dejansko ne želi odgovoriti na to vprašanje. Gre za to, da je prvostopenjsko sodišče pri stečajnem upravitelju oziroma pri stečaju Videm – Krško določilo nagrado v višini 440 tisoč evrov. Pri tem pa je, hote, nehote, to je zdaj vprašanje, pozabilo, da je bila že izplačana akontacija 130 tisoč evrov. In stečajni upravitelj je, reci, piši, zaslužil 600 tisoč evrov. In to v času, ki ni najbolj ploden gospodarsko in finančno itn., in imajo posamezniki hude in velike težave in tudi socialne stiske. Se pravi, 600 tisoč evrov je bilo izplačanih. Upnik je bil Ministrstvo za pravosodje. Zanimivo je to, da je višje sodišče potem ugotovilo to napako, ampak nič se ni dalo popraviti zato, ker se pravobranilec, ki je bil zadolžen prav za te, ključno za te postopke, ni pritožil ob pravem času. Zato je bila izplačana nagrada 600 tisoč evrov. Kako je to mogoče! In vem, da je gospod Tratar mogoče ravno za to dejanje dobil neko drugo delovno mesto, ampak o tem boste lahko več sami povedali v nadaljevanju. Ampak jaz vas še enkrat resno sprašujem, zakaj se tukaj ni odreagiralo, ko je bilo evidentno, da si je nekdo izplačal preveč, kot mu pripada. In to ne nekih 5 evrov, 100 evrov, ampak tukaj gre v tisoče evrov. Kot da se delamo norca! Zato jaz pač že šestič, petič, ne vem kolikič, sprašujem to in želim tudi, da mi odgovorite na to vprašanje. Hvala.
Hvala. Želite besedo? Izvolite, gospod Škrlec.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Čeprav ne verjamem in ne vidim, kakšno povezavo ima to vprašanje z amandmajem, ki je na mizi. Ampak da ne bo izpadlo, da se izmikam temu odgovoru. O tem smo govorili veliko na štirih izrednih sejah, povezanih z nagradami stečajnim upraviteljem. Pravite, da je bilo evidentno, da je šlo za napako. Ni bilo tako evidentno. Evidentno je bilo takrat, ko je sodišče druge stopnje nekaj mesecev po izdaji tega sklepa izdalo sklep, v katerem je ugotavljalo, da je sodišče v predhodnem sklepu mogoče res naredilo napako. Problem pa je v tem, da takrat nagrade niso bile omejene po absolutnih zneskih, kar seveda dobro veste. In pravobranilstvo je dobilo zelo jasno vprašanje, zakaj se ni pritožilo in o tem smo govorili na več kot samo eni seji. In tudi odgovor pravobranilstva je bil, zakaj se ni pritožilo. Zaradi tega, ker se niso pridruževali v postopkih v stečajnih. Na stroške v postopkih v stečajih se pravobranilstvu ni pritoževalo, dokler minister Zalar ni dal pobude oziroma javnega poziva, naj to počno – poleti lani ali je bilo že predlani. Pravobranilstvo je namreč spis o konkretni zadevi zaključilo po glavni delitvi, ki je bila sredi 90. let. Prosim, ne držite me za besedo, ali je bilo to leta 1994 ali 1998. Ampak takrat so spise na pravobranilstvu zaključili. Terjatev, o kateri govorite, da je bila terjatev Ministrstva za pravosodje, je bila pa terjatev iz naslova neplačanih sodnih taks. Terjatve iz naslova neplačanih sodnih taks niso terjatve Ministrstva za pravosodje, čeprav jih pravobranilstvo tako knjiži, ampak niso, ker je sodišče samostojni proračunski uporabnik in samostojni proračunski uporabniki so dolžni skrbeti za svojo terjatev. Toliko v pojasnilo. Želel pa bi, da ne izzveni v prazno in da ne zveni napačno. Pritožbeni postopki v stečajnih postopkih, ki se nanašajo na pritožbe zaradi odmere nagrad ali stroškov postopka, s strani države v teh postopkih v preteklosti dolga leta ni bilo vlaganih pravnih sredstev. To stanje se je spremenilo sedaj. Tudi upniki v stečajnih postopkih, ne samo država, ker država je pravzaprav redkokdaj upnik v stečajnih postopkih. Običajno so to pravne osebe. Tudi upniki imajo možnost vlagati pravna sredstva. Kot vam je dobro znano, je tudi na podlagi javnega poziva ministra za pravosodje bilo vloženih nekaj pritožb s strani drugih pravnih in fizičnih oseb v nekaterih odmevnih postopkih, ki so rezultirale s tem, da so bile odločitve sodišč razveljavljene. Če se vrnem na to, kar je bilo večkrat ponovljeno, da so bile izplačane enormne nagrade. Izplačilo je bilo izvedeno samo v zadevi Elan. V drugih zadevah, kjer se običajno pavšalno govori, da so bila izplačila nagrad opravljena, pa naj povem, da so bili sklepi, ki so bili izdani, s pritožbami napadeni in niso pravnomočni. Tu se vračam na tisti grafikon, ki smo ga tako velikokrat gledali, v katerem je visok stolp nepravnomočnih zneskov in zraven njega zelo nizek stolpec pravnomočnih zneskov. Toliko v pojasnilo. Čeprav mislim, da ta tematika ni povezana z amandmajem, ki ga obravnavamo. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Odpiram prijave. Prosim, prijavite svoje želje po razpravi. Gospod Jerovšek, izvolite, imate besedo.
Ko ste, gospod državni sekretar, odgovarjali, zakaj se ni pravobranilstvo pritožilo, ste rekli, "evidentno je šlo za napako", to sem si takoj zapisal. "Evidentno je šlo za napako." In očitno se napake nagrajujejo kadrovsko. Ja, tako zgleda. Ta napaka je, očitno, nagrajena. Za ta odgovor sem vam hvaležen, ker bo pri mandatno-volilnih zadevah to pomemben podatek. Samo toliko sem želel povedati, da sem vam hvaležen za ta podatek, da je evidentno šlo za napake. In ne vem, če je to pravilna metoda pravosodnega ministrstva, da se te napake nagrajujejo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Škrlec, želeli ste besedo. Izvolite.
Hvala lepa. Seveda moram zanikati, ker tega nisem rekel, da je šlo evidentno za napako. Sem pa res povedal, da iz izjave, ki jo je podala gospa Irglova, izhaja, da naj bi šlo za evidentno napako. In povedal sem tudi to, da je v sklepu sodišča druge stopnje le-to zapisalo, da je mogoče šlo za napako. Tako da moja trditev ni, da je šlo za evidentno napako. Prosim, ne želim komentirati pravnomočnih sodb. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Gorenak, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Ja, ne vem, tako pač ne gre, gospod Škrlec. Ampak treba je večkrat ponoviti, potem se bolj prime zadeva. Videm - Krško, gospod Oblak je vpričo vas sedel, ko je v roke vzel neko tako debelo knjigo in vam jo pokazal – rubrika XY, da je upnik tudi Ministrstvo za pravosodje. Pa še kar vztrajno ponavljate, da ni bilo tako. Čeprav je šlo res za nek minimalen znesek, to je pa res, nekaj na 1,6 je bilo, ne vem več česa, iz tistega časa. Ampak formalni razlog za pritožbo v Vidmu - Krškem je bil. Če pa Vidma - Krškega ne priznate, potem morate pa IUV priznati, saj tam je enaka zgodba. Tam gre za enako zgodbo, tudi tam ni bilo pritožbe in je šele delavka uspela z neko pritožbo. In še čisto na koncu, jaz se s tistimi grafikoni ne bi preveč hvalil, vašimi in mojimi. Moji so bili modre barve, vi ste pa zraven dodali rdečo barvo – saj pravzaprav je barva v redu, kajne – in ste narisali tiste rdeče, ki pomenijo izplačilo, tako nizke. Glejte, tako vam bom rekel: če ne bi maja lansko leto oziroma junija lansko leto na Odboru za notranjo politiko, ki ga vodim, moji kolegi napisali zahteve za izredno sejo, pa bi midva te grafikone danes pogledala, bi bila rumena barva, bi bila modra enaka rdeči. Tako da si ne smete preveč zaslug jemati za tisti grafikon. Res pa je, da ste s pozivom in kasnejšimi pritožbami pravobranilstva prispevali k temu. Vaš delež vam pri tem priznavam, ni pa izključno vaš. Ker bi po mojem gladko spregledali zadevo, če ne bi do tistih dveh sej Odbora za notranjo politiko prišlo lansko leto. Tako da se mi zdi, da bi jaz prej tisto štel za nek skupen uspeh, da ni bilo tako velikih izplačil. Kljub temu pa seveda vas, v prvi vrsti vas, že čaka kar veliko dela na tem področju z vidika sojenj. In ta zakon je tudi pozitiven prispevek k temu. Mislim na Višje sodišče v Ljubljani. Hvala.
Hvala. Želite besedo? Izvolite, gospod Škrlec.
Hvala lepa. Res ne bo izzvenelo napačno. Odgovor državnega pravobranilstva v pisni obliki, ki smo ga mi pridobili in ki sem ga tudi citiral na eni izmed sej, se glasi, da je pravobranilstvo svoje spise zaključilo po glavni delitvi, mislim, da leta 1998 ali 1996. Zaradi tega ni bilo pritožbe. To je njihov odgovor. Kar se pa tiče terjatev iz naslova sodnih taks, pa vam lahko povem samo to – računovodstvo Ministrstva za pravosodje ni pristojno za vodenje tovrstnih terjatev. Zaradi tega mi ne moremo imeti pregleda nad tem, katera sodna taksa ni izterjana. Ne rečem, da je sistem idealen, ampak ne morem pa prevzemati odgovornosti za nekaj, kar po pravilniku, ki ureja vodenje evidenc terjatev v stečajnih postopkih, ne sodi v pristojnost tega ministrstva. Ampak mislim, da sva že pošteno zašla s teme tega amandmaja. Hvala lepa.
Hvala. Še kakšen interes po razpravi? [[Ne]] . Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠBI IN ZAVAROVANJU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Boštjanu Škrlecu, državnemu sekretarju na Ministrstvu za pravosodje. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Kot ste povedali, je pred vami, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o izvršbi in zavarovanju. Tudi ta zakon je eden od tistih zakonov, ki sodi v paket slovenske izhodne strategije, v ta paket pa sodi predvsem zato, ker ima ta zakon za cilj tudi zmanjšanje plačilne nediscipline in s tem pozitivni učinek na zmanjšanje negativnih učinkov krize. Poglavitne rešitve, ki jih prinaša zakon, je možno strniti v naslednjih nekaj sklopov. Prvi tak sklop so natančnejša pravila iskanja dolžnikovega premoženja in neka dodatna upravičenja oziroma pooblastila, ki jih imajo v zvezi s pridobivanjem podatkov o tem, kje se nahaja dolžnikovo premoženje, izvršitelji. S tem se seveda skrajšuje čas odločanja in predvsem se v večji meri in bolj učinkovito identificirajo tista sredstva, na katere je možno seči z izvršbo. Drugi sklop so ukrepi, s katerimi se širi možnost poplačila upnika pred pravnomočnostjo sklepa o izvrši. Do zdaj je bila takšna možnost zelo omejena na postopke, ki izvirajo iz gospodarskih sporov, zdaj pa se s predlagano rešitvijo širi ta možnost poplačila pred pravnomočnostjo na vse izvršilne naslove, če gre za izvršbo na denarna sredstva pri organizacijah za plačilni promet. Povedano z drugimi besedami to pomeni, da bo upnik prišel do poplačila svoje terjatve tudi v primeru, če bo dolžnik vložil ugovor, in bo torej tekla izvršba naprej, ne glede na vložen ugovor. Tako bo lahko realizirano tudi poplačilo, še preden bo odločeno o ugovoru. S tem se znatno skrajšuje čas izvršilnih postopkov in se zvišuje učinkovitost. Tretji vsebinski sklop se nanaša na izvršbe, ki potekajo na podlagi menice. Na podlagi menice bo zdaj prav tako mogoče doseči uvedbo izvršilnega postopka, ki bo potekal, ne da bi ugovor ali drugo pravno sredstvo delovalo suspenzivno na ta izvršilni postopek. To pomeni, če bo upnik vložil predlog za izvršbo in k temu priložil menico, bo sodišče o tem predlogu moralo najprej odločiti hitro, torej v roku največ 5 delovnih dni, potem pa bo izvršilni postopek potekal nemoteno naprej, tudi če bo zoper tak izvršilni predlog vložen ugovor s strani dolžnika. Ta sklep o izvršbi bo tudi takoj vročen organizaciji za plačilni promet in ta bo lahko takoj blokirala sredstva v ustrezni višini, ne da bi čakala na pravnomočnost sklepa. Tudi sam prenos sredstev z dolžnikovega računa na upnikov račun bo izveden pred pravnomočnostjo sklepa, s čimer se bo v precejšnji meri povečala učinkovitost izvršilnih postopkov. Zaradi pospešitve pravdnih postopkov, ki so včasih posledica odločitve oziroma vloženega obrazloženega ugovora, predlog novele predvideva, da bodo sodišča v primeru takšnih pravdnih postopkov morala prvi narok oziroma narok za glavno obravnavo ali poravnalni narok opraviti najkasneje v treh mesecih od prejema odgovora na ugovor. Sledi tudi vrsta določb, s katerimi se omogoča bolj učinkovito poslovanje sodišč, tako denimo z določitvijo prenosa pristojnosti za manj zahtevna opravila na strokovne sodelavce in sodniške pomočnike sledimo temu, da se razbremenijo sodniki, ki bodo tako imeli več časa za bolj zahtevna opravila. Zaradi racionalizacije poslovanja in pospešitve izvršbe se določa pravilo odločanja po sodniku posamezniku tudi v primeru pritožbenih postopkov. K racionalnejšemu poslovanju in poenotenju sodne prakse bo prispevala tudi spremenjena pristojnost za odločanje o pritožbah na podlagi verodostojne listine. Danes je sistem zastavljen tako, da specializiran avtomatiziran oddelek za izvršbo na podlagi verodostojne listine deluje pri Okrajnem sodišču v Ljubljani, zaradi tega bo tudi pristojnost za odločanje o pritožbah zoper sklepe v teh primerih podeljena Višjemu sodišču v Ljubljani. Rešitve, ki jih nosi novela, so torej usmerjene predvsem v varstvo upnikov in hitrejše poplačilo njihovih terjatev. Naj pa na koncu omenim tudi nekaj [[... Znak za konec razprave]] dolžnikov. Upoštevati je treba nujni eksistenčni minimum, zato se enači višina tistega dela, ki je izvzet iz izvršbe tako po davčnem kot tudi v izvršilnem postopku. Tukaj gre ureditev v korist dolžnika, prav tak se omejujejo oziroma se omejitev izvršbe na minimalno plačo določa tudi za podjetnika in zasebnika, hkrati pa se odpravlja nelogičnost določb, po kateri je možno osebi, ki nikogar ne preživlja, z izvršbo seči na manj sredstev kot preživninskemu zavezancu. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo gospodu Antonu Colariču, da predstavi to poročilo. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod državni sekretar, kolegice, kolegi! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 35. nujni seji danes zjutraj kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvršbi in zavarovanju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. Odbor se je seznanil tudi z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, z mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev, z dopisom Združenja bank Slovenije ter dopisom Trgovinske zbornice Slovenije. Predstavnik predlagatelja na seji je bil državni sekretar gospod Škrlec, ki je v dopolnili obrazložitvi členov povedal, da predlagani zakon prinaša ukrepe za povečanje učinkovitosti izvršbe s skrajšanjem in poenostavitvijo izvršilnih postopkov, ki bodo prispevali k zmanjšanju plačilne nediscipline in učinkov gospodarske krize. Ker je gospod Škrlec že v uvodu navedel razloge za spremembo zakona, jih ne bom ponavljal. Na seji odbora je kot predstavnica Zakonodajno-pravne službe predstavila stališča gospa Katarina Kralj, ki je povedala, da so njihove pripombe upoštevane v vloženih amandmajih. Sodeloval je tudi predsednik Komisije Državnega sveta za državno ureditev gospod Bogomir Vnučec,ki je povedal, da Državni svet zakon podpira. Sodelovali so tudi predstavniki Trgovinske zbornice Slovenije in predstavniki Združenja bank Slovenije, ki so opozorili,da v dopisu podani predlogi za spremembo določb veljavnega zakona o izvršbi in zavarovanju se ne morejo uveljaviti, ker pač niso predmet predlagane novele, zato so zaprosili, da naj se upoštevajo ob morebitnih novih spremembah tega zakona. Članice in člani odbora so se strinjali, da je predlagana vsebina zakona glede na cilje, ki jih zasleduje, potrebna in dobrodošla. Največ razprave pa je bilo namenjene amandmaju na novi 35.a člen, ki določa prehodno ureditev postopka izvršbe na podlagi predložene menice. Predlagatelj je amandma podprl iz razloga pravne predvidljivosti, saj predlog zakona določa nov režim poplačila na podlagi menice, kot verodostojne listine, ta pa bi se glede na amandma uporabljal le za menice, izdane po uveljavitvi tega zakona. Nasprotno pa je večina članov odbora pritrdila mnenju Trgovinske zbornice Slovenije, da ta amandma ni potreben, kar so utemeljevali z dejstvom, da se institut kot instrument zavarovanja terjatve ne spreminja, zato se mora dolžnik že ob izdaji menice zavedati možnosti izvršbe, če obveznosti ne bo izpolnil. Edina sprememba za izdajatelja menice, ki jo prinaša predlagani režim poplačila, je ta, da bo upnik poplačan še pred pravnomočnostjo sklepa o izvršbi. V nadaljevanju je odbor podprl 19 amandmajev koalicije. Zavrnil pa je amandma k 35.a členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora potem glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Anton Urh bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani državni sekretar s sodelavci, kolegice in kolegi! Zakon o izvršbi in zavarovanju bo s to novelo deležen temeljite prenove. Spremembe in dopolnitve zakona predvidevajo večjo informatizacijo postopkov, izboljšanje načina iskanja premoženja dolžnikov in širjenja kataloga podatkov, ki jih lahko dobivajo upniki in izvršitelji. Določa se širitev možnosti poplačila upnika pred pravnomočnostjo sklepov o izvršbi v povezavi z denarnimi sredstvi na katerikoli izvršilni naslov in v povezavi v postopku rubeža na podlagi menice. Izvršilni postopki bodo krajši, saj zakon predvideva prenos določenih pristojnosti za manj zahtevna opravila na strokovne sodelavce in sodniške pomočnike. Tako bo delo sodnikov v tem smislu razbremenjeno in se bodo le-ti lahko posvetili bistvenim in vsebinsko zahtevnejšim zadevam. Enakemu učinku bo prispevala še drugačna koncentracija pristojnosti pri odločanju o pritožbah. Kot ne nepomembno spremembo pa velja omeniti še uskladitev vsebin glede sedaj različne obravnave dolžnikov, ki poleg sebe preživljajo še koga drugega, v zvezi z omejitvami posega izvršbe na prejemnike in s tem zagotavljanje zadostnih sredstev za preživetje. Prenova bo prinesla več med seboj zelo povezanih in odvisnih učinkov, ki jih lahko ocenimo za pozitivne in dobrodošle za, prvič, naš pravosodni sistem, glede na to, da je izvršba ena najbolj črnih točk tudi zaradi procesnih pravil, ki vplivajo na dolgotrajnost izvršilnih postopkov, in primerljivo s povprečjem Evropske unije je naš postopek celo šestkrat daljši. Vemo, da je prav na področju izvršbe v Sloveniji največ sodnih zaostankov. Racionalizacija poslovanja in pospešitev izvršbe s skrajšanjem in penostavitvijo izvršilnih postopkov bo prispevala k razbremenitvi dela sodišč, kar bo ugodno vplivalo na zmanjšanje zaostankov na tem področju sodstva. Drugič. Postopek bo ugodnejši za upnika in za dolžnika, sama procedura, pravila so namreč bolj v prid dolžniku kot upniku, saj ima dolžnik na voljo celo paleto instrumentov, s katerimi lahko zavlačuje postopek, kar je seveda nerazumljivo in nelogično, saj je upnik v primeru neizpolnitve zapadlih terjatev tako ali tako že v slabšem položaju, ker mora realizacijo izpolnitve s strani dolžnika doseči s pomočjo prisilnih sredstev. Prav tako so stroški postopka, ki jih ima zaradi izvršbe upnik, precej nesorazmerni tudi glede na višino dolga. Posledice dolgo trajajočega izvršilnega postopka pa niso neugodne samo z vidika upnika, ampak je dolgotrajnost ne nazadnje slaba in škodljiva tudi za dolžnika samega, saj tečejo zamudne obresti in dolžnikov dolg se samo še povečuje. Tretjič, izboljšanje plačilne discipline, kar pomeni neposredno tudi varovanje interesov gospodarstva, lajšanje posledic gospodarske krize in povečanje možnosti za čim prejšnji izhod iz nje. Dejstvo, mimo katerega seveda ne moremo, je, da so razsežnosti gospodarske in finančne krize že tako slabo stanje plačilne discipline, ki je stalnica naše poslovne kulture, pahnile že v alarmantno stanje. Zato je nujna celovita sanacija plačilne discipline in poslovne kulture na sploh. V sklop vseh ukrepov, ki so že in še bodo sprejeti v ta namen, vsekakor sodi tudi prenova izvršilnega postopka. Vse to so dovolj prepričljivi razlogi za to, da se spremembam in dopolnitvam zakona nameni podpora za potrditev. Poslanci DeSUSa bomo seveda prispevali svoje glasove za potrditev dopolnjenega besedila predloga zakona. Hvala.
Hvala. Gospod Silven Majhenič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvršbi in zavarovanju je predvsem namenjen zagotavljanju večji učinkovitosti postopkov, v katerih se bo upošteval tudi eksistenčni minimum dolžnika in dopolnitve, ki pa so predlagane v 101. in 102. členu Zakona o izvršbi in zavarovanju. V 101. členu bodo v postopku civilne izvršbe iz nje izvzeti prejemki in sredstva, ki so namenjena aktivni politiki zaposlovanja. V 102. členu se bodo omejile izvršbe na minimalno plačo podjetnika in zasebnika, tako da bo še vedno zagotovljena možnost preživetja v istem razmerju, kot se zagotavlja preživninskemu zavezancu. Zakon o izvršbi je bil v veljavi od leta 1998,z namenom izboljšav pa kar sedemkrat noveliran. Vendar vse obsežne spremembe in dopolnitve niso prinesle želenega učinka zakona, ki naj bi zagotavljal interes upnika in učinkovitost izvršbe, kar pa je v zdajšnjem predlogu zakona osnovni cilj, saj zagotavlja večjo učinkovitost in izvršilne postopke, ki bodo krajši in učinkoviti [[..]]Določajo se natančna pravila iskanja dolžnikovega premoženja, izboljšujejo pa se tudi na področju ugotavljanja dolžnikovega premoženja in s tem prispevajo k uspešnosti postopkov izvršbe. Natančneje je tudi opredeljeno, kdo lahko pridobiva podatke o dolžniku in njegovem premoženju. Razširjeno je tudi opravljanje na podlagi poizvedb sodišča po uradni dolžnosti za podatke pri najučinkovitejših izvršilnih sredstvih, ki pa je sedaj določeno le za izvršbo na podlagi verodostojne listine. Določa se tudi možnost poplačila upnika pred pravnomočnostjo sklepa o izvršbi, kar do sedaj ni bilo možno, razen v gospodarskih sporih. Po predlagani ureditvi pa bo možno poplačilo tudi pred pravnomočnostjo sklepa o izvršbi, na podlagi katerega koli izvršilnega naslova na denarna sredstva, ki jih ima dolžnik v organizacijah za plačilni promet. Učinkovitejši postopki izvršbe na podlagi menice, prenos pristojnosti manj zahtevnih opravil na nižje rangirane sodelavce v sodniških vrstah, racionalizacija postopkov v pritožbi z natančnejšimi določitvami identifikacije podatkov upnika in dolžnika ter hitrejše ugotavljanje premoženja dolžnika bo prispevalo k hitrejšim zaključkom postopkov, kar pa s sedanjo zakonodajo ni bilo možno zagotoviti. Iz vsega navedena je razvidno, da je predlog zakona smiselno podpreti v predlagani vsebini.
Hvala. Gospod Milan Gumzar bo predstavil stališče Poslanke skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, lepo pozdravljeni. Zaradi velikih negativnih posledic plačilne nediscipline, ki je v zadnjem času v velikem porastu in predstavlja pomemben razlog za plačilno nesposobnost podjetij in izgubo delovnih mest, moramo sprejeti vse možne ukrepe za povečanje učinkovitosti izvršilnega postopka, ki bodo prispevali k zmanjšanju plačilne nediscipline in spodbujanju gospodarske aktivnosti. Sodno izvršbo lahko upnik zahteva v primeru, ko dolžnik svojih obveznosti ne izpolni prostovoljno. Učinkoviti izvršilni postopek je neločljiv element pravice do sodnega varstva, ki je praviloma dokončno dosežen šele z uresničitvijo določene pravice oziroma pravnega razmerja in ne le z odločitvijo o njegovem obstoju. Plačilna nedisciplina kot pojav v gospodarskem postopku pomeni nespoštovanje dogovorjenih zneskov, rokov in načinov poravnavanja obveznosti. Plačilna nedisciplina je velik problem, s katerim se srečujejo podjetja pri poslovanju, saj predstavlja pomemben razlog za plačilno nesposobnost podjetij in izgubo delovnih mest, kar je posebej problematično v pogojih gospodarske krize, ko se plačilna nedisciplina praviloma poveča. Sodni postopek izvršbe podjetja v primeru neplačila uporabljajo le kot skrajno sredstvo, saj praviloma pomeni prenehanje poslovnega sodelovanja, kar je posebej problematično za mala podjetja, ki so bolj vezana na velike partnerje. Težave z neplačevanjem podjetja rešujejo najprej sporazumno na različne načine: opominjanje, zaračunavanje zamudnih obresti, oblikovanje črne liste, zaustavljanje dobave. Med razlogi, zaradi katerih podjetja v primeru plačilne nediscipline ne uporabljajo sodnega postopka izvršbe, pa je tudi neoptimalno stanje na področju izvršbe, zaradi katerega kot upniki nimajo zadostnega zaupanja v svoj uspeh v postopku izvršbe. Počasnost izvršilnih postopkov spodbuja finančno nedisciplino in predstavlja resno poslovno tveganje za gospodarske družbe, samostojne podjetnike in druge akterje v gospodarskih poslih. Mala in srednja podjetja lahko med finančno krizo še posebej prizadeneta finančna nedisciplina in počasna izterjava dolga. Po nekaterih podatkih slovenska sodišča porabijo mnogo več časa za sodno uveljavitev pogodb, kot pa je to povprečje v Evropski uniji. Konec januarja leta 2010 je bilo na sodiščih 220 tisoč nerešenih izvršilnih zadev. Na podlagi analize stanja je Ministrstvo za pravosodje pristopilo k pripravi novega zakona o izvršbi in zavarovanju, katerega cilj bi bila sistemska sprememba postopkov izvršbe z zmanjšanjem pristojnih sodišč in povečanjem pristojnosti izvršiteljev. Osnovni cilj predlaganih sprememb in dopolnitev zakona je zagotovitev večje učinkovitosti izvršbe s skrajšanjem in poenostavitvijo izvršilnih postopkov. S tem se zmanjšuje plačilna nedisciplina, varujejo interesi gospodarstva in zmanjšujejo učinki krize. Predlog zakona pa sicer temelji na enakih načelih kot veljavni zakon o izvršbi in zavarovanju in s tem predlogom zakona se vanj ne posega. Ker predlog zakona prinaša številne koristne izboljšave, bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona podprli,prav tako pa tudi amandma vladne koalicije.
Hvala. Gospod Anton Colarič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Še enkrat hvala lepa, gospod podpredsednik za besedo. Kolegice, kolegi! Vlada je v začetku letošnjega leta pripravila in sprejela slovensko izhodno strategijo 2010–2013, ki vključuje vrsto kratkoročnih in dolgoročnih ukrepov za izhod države iz krize. Sestavljajo jo ukrepi ekonomske politike, strukturnih sprememb in institucionalnih prilagoditev, s katerimi želi Vlada spodbuditi gospodarsko aktivnost, postopno odpraviti makroekonomska neravnovesja in ob upoštevanju socialnih in okoljskih vidikov razvoja omogočiti postopno povečanje gospodarske rasti. Del te izhodne strategije je tudi sprejetje novele zakona o izvršbi in zavarovanju, s katero se želi doseči večja učinkovitost izvršilnega postopka in hitrejšega poplačila upnika. V času gospodarske krize se plačilna nedisciplina povečuje, posledično podjetja postajajo plačilno nesposobna, delavci pa brez služb. K plačilni nedisciplini poleg gospodarske krize pripomore tudi počasnost izvršilnih postopkov. Zato je Vlada na podlagi analiz in odgovorov, ki so jih dobili s strani Odvetniške in Notarske zbornice, Zbornice izvršiteljev in Združenja bank Slovenije ter rezultatov Evropskega raziskovalnega projekta, ki je proučeval sedem različnih nacionalnih sistemov izvršbe z vidika učinkovitosti subjektov, ki vodijo postopke, pripravila rešitve, za katere meni, da bodo pripomogli k ureditvi tega vprašanja. Kaj torej prinaša obravnavana novela? Natančneje je določila pravila iskanja dolžnikovega premoženja in izboljšuje institut seznama dolžnikovega premoženja, ki bo prispeval k uspešnosti postopkov izvršbe. Katalog podatkov, ki jih sodišča, izvršitelji in upniki lahko pridobivajo, je natančnejši, omogoča poplačilo upnika pred pravnomočnostjo sklepa o izvršbi. Pozdravljamo tudi prizadevanje, da se razširi možnost uporabe informacijskega sistema, ki se nanaša na identifikacijo podatkov upnikov in razširja možnost elektronskega vlaganja v izvršbi. Manj zahtevna dela se prenesejo na strokovne sodelavce in sodniške pomočnike, s tem pa se razbremenijo sodniki. Zaradi racionalizacije poslovanja in pospešitve izvršbe se določa pravilo odločanja po sodniku posamezniku v postopku o pritožbi. Senat treh sodnikov pa odloča le v težjih primerih. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlagano novelo zakona o izvršbi in zavarovanju podprli, pričakujemo pa tudi, da bodo sprejete rešitve pripomogle k zmanjšanju plačilne nediscipline in da se bodo tudi na podlagi teh rešitev ohranjala delovna mesta. Poslanska skupina bo podprla amandma koalicije k 36. členu glede tehničnih pogojev za izvajanje določenih določb novele, seveda z upanjem, da bodo pogoji izpolnjeni že prej, ne šele septembra 2011. Hvala lepa.
Hvala. Dr. Peter Verlič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani! V urejenih razmerah gospodarskega poslovanja pravzaprav pojma "plačilna nedisciplina" ne bi smeli poznati. Postavlja se vprašanje, ali je poslovni bonton, ki nastane v razmerju med upnikom in dolžnikom v trenutku terjatve, prepuščen zgolj poslovni etiki dolžnika ali pa je plačilna nedisciplina širši problem. Menimo, da ima v Sloveniji plačilna nedisciplina zagotovo širše razsežnosti. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo že velikokrat poudarili, da želimo v težkih ekonomskih razmerah, v kakršnih se je Slovenija znašla, podpreti vse tiste ukrepe, ki bodo prispevali k večji gospodarski aktivnosti. Na žalost zadnji makroekonomski kazalci niso ravno spodbudni za sedanjo vlado, ki jo tvorijo koalicijske stranke SD, Zares, LDS in DeSUS. O razlogih, zakaj smo pod to vlado v takšni situaciji, je na ponedeljkovi seji nazorno ob grafih spraševal predsednika Vlade tudi naš poslanski kolega mag. Andrej Vizjak. Je torej upanje, da bodo predlagane spremembe zakona o izvršbi in zavarovanju dosegle svoj namen, kot ga v svoji obrazložitvi pojasnjuje Vlada? Menimo, da je bil velik korak naprej storjen že v prejšnjem mandatu vlade Janeza Janše, ko je bilo s tedanjimi spremembami tega zakona vpeljano elektronsko vlaganje predlogov za izvršbo v postopku izvršbe na podlagi verodostojne listine na predpisanih obrazcih pri novem posebnem oddelku Okrajnega sodišča v Ljubljani v novoustanovljenem centralnem oddelku za verodostojno listino. Ravno v informatizaciji in avtomatizaciji postopkov izdajanja odločb in na sploh elektronskem vlaganju vlog in drugih pisanj, ki obvezno veljajo za notarje, odvetnike, izvršitelje in državno pravobranilstvo, vidimo uspešen in učinkovit prispevek k finančni disciplini. Hitro razreševanje postopkov gre v korist pravni varnosti upnikov pri zavarovanju njihovih terjatev in zmanjšuje morebitne špekulacije dolžnikov pri izpolnjevanju svojih obveznosti, vsaj tako so pokazale dosedanje pozitivne izkušnje centralnega oddelka. Zato je naša poslanska skupina vložila amandma k 36. členu, po katerem predlagamo, da se rok, ko se po tem zakonu prične obvezno elektronsko vlaganje listin, spremeni tako, da se rok, v katerem morajo biti zagotovljeni tehnični pogoji za elektronsko izvajanje, napiše natančno, predlagamo eno leto od sprejetja zakona, in ne tako, kot je v predlogu Vlade, kjer ta rok ni natančno definiran. Navedeno je zgolj, da se začne z elektronsko obdelavo tedaj, ko bodo zagotovljeni tehnični pogoji. To je lahko jutri, čez nekaj let ali pa tudi nikoli. Menda naj bi pravosodni minister Zalar imel že eno leto in pol ustanovljeno posebno 15-člansko projektno skupino za pripravo celovite novele zakona o izvršbi in zavarovanju. Vsaj v opozicij smo navajeni, da se vsak naš predlog zakona zavrne z obrazložitvijo Vlade, da bo Vlada pripravila celovit, sistemski zakon, ki bo celovito obravnaval določeno problematiko. Če so na Ministrstvu za pravosodje strokovnjaki res zasedali eno leto in pol, potem bi prav gotovo poslanci iz Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke na svojih klopeh danes raje videli celovito prenovljen zakon in ne le zgolj spremembe in dopolnitve, saj Vlada sama tako rada daje prednost sistemskim rešitvam pred parcialnimi. No, ne glede na nekatere pomisleke, je po naši oceni vsak korak k izboljšanju finančne discipline korak v pravo smer, zato bomo predlagane spremembe zakona v upanju, da boste podprli tudi naš amandma, podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Alojzij Potočnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Spoštovani! Naj na začetku opomnim na vsem znano situacijo, v kakršni se je znašla naša država, na gospodarsko krizo. V poslanski skupini smo prepričani, da so spremembe zakona zaradi izrednih razmer še kako nujne za omilitev negativnih posledic plačilne nediscipline, ki v zadnjem času predstavlja pomemben razlog za plačilno nesposobnost podjetij in izgubo delovnih mest. Treba je sprejeti vse možne ukrepe, ki bi prispevali k zmanjšanju plačilne nediscipline in spodbudili predvsem gospodarsko aktivnost. Počasnost izvršilnih postopkov spodbuja finančno nedisciplino ter predstavlja resno poslovno tveganje za gospodarske družbe, samostojne podjetnike in druge akterje v gospodarskih poslih. Še posebej so prizadeta mala in srednja podjetja. Že sam podatek s konca januarja 2010 je zaskrbljujoč. In sicer pravi, da je bilo na sodišču do takrat 220 tisoč nerešenih izvršilnih zadev. Predlagane spremembe med drugim določajo natančna pravila iskanja dolžnikovega premoženja, predlagano je tudi izboljšanje instituta seznama dolžnikovega premoženja, širi se krog zavezancev za posredovanje podatkov tudi na zasebnike, določa se širitev poplačila upnika pred pravnomočnostjo sklepa o izvršbi. Po predlagani ureditvi bo možno poplačilo pred pravnomočnostjo sklepa o izvršbi na podlagi kateregakoli izvršilnega naslova na denarna sredstva in ne le na tistega, izdanega v postopku o gospodarskih sporih. Razbremenjuje se sodniki, in sicer se manj zahtevna opravila, ki jih določa zakon, prenašajo na strokovne sodelavce in sodniške pomočnike. Nadalje se razširja možnost elektronskega vlaganja v izvršbi. In še bi lahko naštevali. Zaradi vsega naštetega bomo v poslanski skupini Zares zakon podprli. Podpiramo tudi amandma k dopolnjenemupredlogu k 36. členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. Hvala.
Hvala. Gospod mag. Radovan Žerjav bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Sredi meseca aprila sem predsedniku Vlade zastavil poslansko vprašanje v zvezi s problemom plačilne nediscipline. Takrat je bilo rečeno, da se zakonodaja pripravlja. Sam sem takrat izrazil željo, da bi bilo dobro, da bi zakon, ki ga danes obravnavamo, obravnavali že na majski seji. To se sicer ni zgodilo, ga pa vendarle obravnavamo zdaj na junijski seji. Treba je poudariti, da je plačilna nedisciplina skupaj z nelikvidnostjo slovenskega gospodarstva pravzaprav največji problem. Žal pa to ni le posledica krize, pač tudi same poslovne kulture v slovenskem gospodarstvu, ki je dosegla dno, ne samo na tem področju, temveč tudi na nekaterih drugih področjih, denimo, v odnosu do delavcev, predvsem tujih delavcev. Predlog zakona je nekako povezan s prejšnjo točko dnevnega reda. Tudi iz obrazložitve predlagatelja je razbrati, da je predlog zakona nastajal hkrati s predlogom sprememb in dopolnitev, ki smo jih obravnavali pri prejšnji točki, torej skupaj z novelo stečajnega zakona. Gre za pomembne spremembe, ki so bile napovedane že v slovenski izhodni strategiji. Plačilna nedisciplina je v Sloveniji s prihodom gospodarske krize, kot sem dejal, postala velik problem, s katerim se srečujejo podjetja pri poslovanju. Predstavlja pomemben razlog za plačilno nesposobnost podjetij in izgubo delovnih mest, kar je še posebej problematično v prisotnih pogojih gospodarske krize. Sodni postopek izvršbe uporabljajo podjetja v primeru neplačila le kot skrajno sredstvo, saj praviloma pomeni prenehanje nadaljnjega poslovnega sodelovanja. Med razlogi, zaradi katerih podjetja v primeru plačilne nediscipline ne uporabljajo sodnega postopka izvršbe, pa je tudi neoptimalno stanje na področju izvršbe, zaradi katerega kot upniki nimajo zadostnega zaupanja v svoj uspeh v postopku same izvršbe. In tako se znajdemo v začaranem krogu, ko neučinkovitost in počasnost izvršilnih postopkov še dodatno spodbujata finančno nedisciplino. Predlog sprememb in dopolnitev tega zakona, ki ima za cilj zagotovitev večje učinkovitosti izvršbe s skrajšanjem in poenostavitvijo izvršilnih postopkov, vsekakor podpiramo. Upamo in želimo, da bodo predlagane spremembe resnično pripomogle k reševanju te pereče problematike. Učinke teh sprememb bo treba pozorno spremljati. Če zakon ne bo prinesel ustreznih rešitev, pa ga bo treba čim prej spremeniti in pripraviti nove predloge sprememb tega področja. Gre namreč za področje, od učinkovitosti katerega je odvisno delovanje in preživetje marsikaterega dobro stoječega manjšega in srednjega podjetja, ki v težave ne zapade po lastni, temveč, žal, tuji krivdi. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih k temu členu. Gre namreč za 36. člen, kjer imamo dva amandmaja, in sicer prvega predlaga koalicija, drugega SDS. Odpiram prijave za razpravo o 36. členu in amandmajih k temu členu. Gospod Gorenak, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Vesel sem, da je bil ta zakon sprejet na odboru s presenetljivim soglasjem koalicije in opozicije. Tudi 36. člen, kjer je govora o tem, kdaj bodo vzpostavljeni tehnični pogoji, ki morajo biti zagotovljeni na centralnem oddelku za informatizacijo. Mislim, da smo zelo blizu. Koalicijski amandma pravi, da tehnični pogoji za izvajanje navedenih določb morajo biti zagotovljeni najkasneje do 1. septembra 2011, kar pomeni, da dajete enoletni rok ministrstvu. Naš amandma pa govori popolnoma enako, v enem letu od uveljavitve, vendar ministru omogoča, da lahko to, glede na tehnične pogoje, uveljavi tudi prej. Jaz osebno menim, da je ta amandma za ministra bolj, kako naj rečem, operativen, torej amandma, ki ga mi predlagamo. Ministru prepušča, da oceni in reče, ali so pogoji izpolnjeni ter sam določi ta datum, ki je lahko prej kot v enem letu. Zato menim, da je naš amandma boljši, vaš je bolj, kako naj rečem, fiksno določen na nek določen datum, drugače pa kakšne posebne razlike ni, tako da se mi zdi, da bi kazalo ta amandma podpreti. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo želi razpravljati? Odpiram prijavo. Gospod Čepič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ne bi se rad s kolegom Gorenakom prepiral, ali je mačka bolj ali manj rumena. V vsakem primeru pa je rumena. Gre za amandma, ki smo ga koalicijske stranke vložile pravzaprav na predlog opozicije, da določimo datum, do kdaj mora biti ta tehnični del pripravljen. Ko smo zapisali v tem amandmaju, da mora biti najkasneje do 1. septembra, s tem tudi dopuščamo možnost, da je to lahko mnogo prej. Tako ni res, da je en amandma boljši ali drugi boljši. In bi težko zdaj rekel, kateri je boljši, kateri je slabši, oba govorita o isti materiji, s to razliko, da amandma, ki smo ga koalicijske stranke vložile, določa fiksno datum kot tisto stvar, da se nekdo, ki mora pripraviti nekatere stvari, ne lovi, kdaj je bila objava v Uradnem listu in kdaj je začel pravzaprav datumski čas teči, zato smo ga zapisali. Skrajni datum je 1. september 2011. S tega vidika je pravzaprav nepomembno, ali sprejmemo amandma pozicije ali opozicije. Oba govorita o isti materiji in o isti stvari. Bi pa rekel ob tej priliki, da je dobro, da smo sprejeli ta zakon, in dobro je, da smo tudi ne nazadnje s spremembami, ki smo jih vlagali v obliki amandmajev, sprejetih in nesprejetih, dali menici, kot instrumentu zavarovanja plačila, eno določeno težo. Če ne drugega, bodo nekateri postopki, ki so bili vezani na to, hitreje stekli in vsi, ki bodo sprejemali menico kot inštrument zavarovanja plačil, bodo vedeli, kaj jih pravzaprav čaka. Ne glede na to, da so zdaj tudi to vedeli in da so podpisali menično izjavo ter podpisali stvari, ki so zagotavljale to poplačilo. Ampak je bilo kar dosti izigravanja in dosti ovinkarjenja, da se menica kot plačilni instrument ne bi uveljavil. Zdaj s tem zakonom tudi za menice, ki so že bile izdane, ki so imele to vsebino, uveljavljamo to določilo in ta način poravnavanja teh stvari, ki ga z zakonom želimo izpeljati. Upam, da bo to vzpostavilo, in to je namen, en del plačilne discipline znotraj tega realnega sektorja, znotraj gospodarstva, da bomo lahko dosti resno pristopili tudi k nekaterim drugim potrebnim ukrepom. Strinjam se, kot je bilo rečeno, danes smo že govorili o tem, to je eden del zakonodaje izhodne strategije, ki bo v veliki meri povzročilo to, da bo ta plačilna nedisciplina, ki zdaj blokira delovanje tega gospodarstva, na nek način zopet zaživela kot plačilna disciplina.
Hvala. Še kdo želi? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj, to je ob 16.35. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 16.35.
Spoštovane kolegice in kolegi poslanke in poslanci, spoštovani ministri, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite glasovalno napravo. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda – to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o varnosti cestnega prometa, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o spremembi zakona o varnosti cestnega prometa ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. [[Ne dela.]] Prehajamo na glasovanje o predlogu sklepa. O predlogu sklepa je glasovalo 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 27. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem je končan postopek o Predlogu zakona o varnosti cestnega prometa. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 6. točko dnevnega reda – Predlog zakona o Triglavskem narodnem parku, redni postopek. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Najprej bomo odločali o amandmaju poslanskih skupin DeSUS, LDS, SD in Zares k 15. členu zakona. Glasujemo. Glasovalo je 71 poslank in poslancev, za 66, proti 1. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma k 15. členu sprejet. Odločali bomo o amandmaju Poslanske skupine LDS k 69. členu zakona. Prosim, gospod Sajovic, obrazložitev glasu? Izvolite, v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Moram reči, da smo s tem amandmajem v Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije želeli odlično pripravljen kompromisen zakon še nadgraditi in ga prilagoditi času, v katerem živimo. S tem, da se seli sedež Triglavskega narodnega parka v občino, v okolje, kjer je največ prebivalcev in velik obseg po površini, nimamo nobenih težav, in to vsekakor zagovarjamo in podpiramo. Vendar smo mnenja, da je bistvo razvoja parka in prihodnosti ljudi v parku ne samo v sedežu uprave, pač pa v življenju, ki se v tem okolju odvija. Zato smo prepričani, da bi veljalo nekaj milijonov evrov, kolikor nas bo stala selitev parka z Bleda v Bohinj, uporabiti v prvi fazi predvsem za programske vsebine, ki so namenjene razvoju podeželja, izboljšanju turistične in prometne infrastrukture, ob koncu upravljavskega obdobja pa je treba postaviti tudi piko na i s selitvijo stavbe. Podrobno smo proučili tudi predhodne razprave in moramo reči, da zakon o Triglavskem narodnem parku z različnimi investicijami z lokalnimi volitvami nima veliko skupnega, da pa gre za zakon, ki ga potrebuje cela Slovenija, zato ga ne moremo in ne smemo gledati samo z vidika lokalnega okolja, pri čemer smo našli dober kompromis med razvojem in varovanjem narave. Če pogledate čudovito razstavo v avli te dvorane, boste videli, kje je bistvo parka, v čudoviti naravi in v ljudeh, ki imajo možnost dela in razvoja, ne pa v različnih gradbenoinvesticijskih podvigih in dosežkih. Zato bomo amandma podprli.
Gospod Krivec, izvolite. V imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Potem pa najprej vprašam, želi še kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas? [[Ne.]] Prehajamo na obrazložitev glasu poslank in poslancev. Gospod Krivec, izvolite.
Hvala za besedo. Temu amandmaju bom nasprotoval, kajti ta čas, ki ga predvideva ta amandma, ki je bil vložen s strani skupine LDS, lahko odloži to selitev sedeža za nedoločen čas, kar ni prav in tudi v dosedanjih razpravah ni bilo tako zamišljeno. Ravno zaradi te razprave, ki smo jo imeli v dopoldanskem času, kjer gospoda Sajovica ni bilo, je tudi Poslanska skupina SD umaknila podporo temu amandmaju, ki ste ga vložili. Mislim, da je petletni rok, ki ga predvideva zdajšnji člen, čisto zadostno časovno obdobje, ki lahko uredi preselitev te institucije v tisto občino oziroma v tisto okolje, ki ima največ prebivalcev v parku in da s tem tudi poudarek v razvojnem smislu. V dopoldanskem času je bilo tudi lepo povedano, da s tem ne ukinjamo stavbe, ne selimo stavbe, selimo določene službe. Prostor na Bledu bo še zmeraj ostal kot info točka Triglavskega narodnega parka, kjer bodo tudi določene zaposlitve. Vendar je prav, in temu so se pridružili večinoma vsi poslanci, da se sedež na nek način le preseli v tisto okolje, v katerem je večina parka. Zato nasprotujem temu amandmaju, ki je bil vložen.
Hvala lepa. Ker vidim, da želi več poslank in poslancev obrazložiti svoj glas, odpiram čas za prijavo k obrazložitvi glasu v osebnem imenu. Besedo ima gospod Anton Urh.
Hvala lepa za besedo. Seveda bom glasoval proti temu amandmaju, ker v nekem smislu ta amandma, če bi bil potrjen, izniči vrednost tega zakona. Moramo vedeti, da so bila pogajanja z lokalnim prebivalstvom zelo težka in dolga in lokalno prebivalstvo je to zahtevo, ta pogoj postavilo. Zato poslanci oziroma tudi sam moram povedati, da bom glasoval proti temu amandmaju. Želim, da sodelujemo z lokalnim prebivalstvom, zato tudi poslanci smo, da poslušamo in da se obnašamo tako, kot ljudje od nas zahtevajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice! V Poslanski skupini Zares smo vse skozi zagovarjali predlog, da se sedež Triglavskega narodnega parka preseli v Bohinj. Menimo, da je petletni rok, ki je zapisan v zakonu, primerno obdobje, ko se lahko na nek način ta zadeva tudi uresniči, čeprav je naša želja, da se to uresniči bistveno hitreje in prej. Bohinj je srce tega parka, ne samo zaradi tega, ker tam živi največje število prebivalcev znotraj parka, pač pa je to tudi nek geografski del, pravzaprav tisti del parka, za katerega menimo, da je prav, da tudi na ta način dobi drugačen pomen. Menimo, da je predlog dober, čeprav po svoje se nekoliko lahko čudimo, ali pa celo menimo, da morda niti ne bi bilo treba take stvari zapisovati v zakon. Ampak kakorkoli že, predlog je tu, predlog je dober, mislim, da je tudi za Bohince neko priznanje in na nek način je ta zadeva povezana tudi z zakonom v celoti, ki je pravzaprav imel v preteklih letih, skoraj desetletjih, velike muke pri sprejetju. Na vsak način menimo, da je ta rešitev primerna, dobra, zato tega amandmaja, ki bi podaljševal obdobje, ko bi prišlo do eventualne selitve sedeža Triglavskega narodnega parka v Bohinj, ne bomo podprli, kajti rok, ki bi bil vezan tako rekoč na dvanajst let, pomeni, da pravzaprav za selitev ni pravega interesa, volje in namena.
Besedo ima gospod Borut Sajovic.
Hvala lepa. Jaz bom ta amandma podprl, tako kot poslanska skupina, kajti izredno zadovoljni smo s tem zakonom. Tako imenovani Vučkov zakon, ki je bil nesprejemljiv, in pa zakon, o katerem govorimo danes, sta si v 80 % podobna, in to štejemo zagotovo kot velik uspeh. Zadovoljni smo, da ljudem dajemo možnost razvoja, da se v Triglavskem narodnem parku pogovarjamo o omejitvah prometa, o varovanju okolja in zato v času, v katerem živimo, ko bomo pri rebalansu govorili o zmanjšanju sredstev za obnovo, recimo državnih cest, za obnovo sanacijskega in interventnega programa na slovenskih vodotokih, bi si želeli, da več razmišljamo o vsebinah, o ljudeh, manj pa o stavbah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za besedo se je prijavil gospod Anton Anderlič. Želi še kdo razpravljati? Dajem čas za prijavo za obrazložitev glasu. Kdor želi obrazložiti glas, naj se prosim prijavi. Gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ker imate v pregledu še vedno napisano, da smo poleg LDS-a tudi Socialni demokrati predlagatelji, kot pa je bilo povedano, smo mi umik tudi izvedli, tako je dejansko zdaj ostal predlagatelj samo LDS. Naj povem, da smo prisluhnili argumentom in se odločili, da tega amandmaja ne podpremo, pri tem pa naj še enkrat povem, da ne gre za to, kje bo sedež, ampak je šlo v tem primeru samo za to, kdaj se bo ta sedež preselil, če lahko uporabim ta izraz selitev.Strinjanje o tem, da je sedež v Bohinju, je bilo znotraj vseh poslanskih skupin, šlo je samo za čas, ki ga določamo, v katerem bi se moral ta sedež dejansko preseliti v Bohinj. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo glasovala proti amandmaju, ki je ostal v pregledu.
Hvala lepa. Gospod Anton Anderlič.
V zadnjih 20 letih se je v Sloveniji naredilo veliko škode, ker je bila bitka za to, kje bo sedež kakšnega podjetja. Mi smo imeli v razpravi združitev Krke in Leka, imeli smo v razpravi združitev Kolinske in Droge, in zaradi tega, ker ni bilo mogoče dobiti soglasja, kje bo ta sedež, je nastala velika narodnogospodarska škoda. V tem primeru zagotovo gre za stvari, ki so nad tem, kje bo sedež in kdaj se bo preselil. Zato bi bilo narobe, da se v tem trenutku javnost zave samo tega, da smo se danes tukaj preganjali, kje bo sedež in kdaj se bo ta sedež preselil. Jaz ne bom glasoval ne za amandma ne proti amandmaju, kajti argumenti, zaradi katerih je bil ta amandma vložen, so tehtni., Če je bilo počrpanega iz evropskih sredstev toliko in toliko denarja, da se je tam zgradila neka stavba, in je pač tam, kjer je, in obstajajo tudi bojazni, da bi se moral ta denar vrniti. Ampak ne glede na to, sam menim, da je to nepomembno. Jaz sem se danes z nekaterimi pogovarjal tudi na temo, ali ne bi bilo mogoče tem uslužbencem, tudi direktorju Triglavskega nacionalnega parka, kupiti nek avtodom, s katerim bi se peljali nekaj dni po tem parku in bi pogledali, kje je ta park, kajti verjemite mi, da Sklad kmetijskih zemljišč in še kakšna druga agencija, ki jo država financira in kjer so zaposleni ljudje, niti ne ve, s čim upravlja, so pa hudo pametni, ko gre za odločanje o denarju. In tudi tukaj bi bilo smiselno razmišljati o tem, ali se res s tem parkom, ki je obsežen, upravlja tako, kot je treba. [[Znak za konec razprave.]] In to je ključno vprašanje. In zato ne vidim kakšnega bistvenega pomena, da bi prispeval svoj glas.
Hvala lepa. Zaključujem z obrazložitvijo glasu in še enkrat sporočam, da je to amandma Poslanske skupine LDS k 69. členu, ki ga dajem na glasovanje. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za so glasovali 4, proti 63. [[Za so glasovali 4.]] [[Proti 63.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju, Poslanskih skupin DeSUS, LDS, Socialnih demokratov in Zares k 75. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Izvolite, prijavite se za razpravo. Besedo ima gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa, za besedo gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister in vsi prisotni! Saj sem že prej dvakrat poudaril, da naj ta zakon določa samo možnost ureditve dostopa ali povezave s tolminske strani do navedenega smučišča. Mislim, da je treba to možnost dati. Kaj bo pa potem z eventualnim projektom tega dostopa in z vsemi soglasji in mnenji vseh soglasodajalcev in kdaj bo možno pridobiti tudi ustrezna sredstva za primerno povezavo, to je pa drugo vprašanje. Vendar v zakonu puščamo odprto tudi takšno možnost. Predvsem je to pomembno kot možnost razvoja Baške grape kot doline, ki je tega razvoja zagotovo potrebna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Danijel Krivec.
Hvala še enkrat za besedo. Tudi jaz bom glasoval proti in naša poslanska skupina. Predlagam, da se tudi ostali poslanci temu pridružite. V jutranji razpravi je bilo zelo natančno obrazloženo, zakaj ta amandma nima podlage za to, da bi se podprl. Moram reči, da tudi na odboru, ko smo o tem razpravljali, je bila enotna podpora tej dodatni alineji v četrtem odstavku 75. člena, ki daje samo možnost, da se smučišče Vogel v prihodnosti skozi vse presoje, ki jih ta zakon nalaga, in tudi druga zakonodaja, se pravi skozi vse te presoje lahko pride do možnosti ureditve dostopa ali povezave s te tolminske strani. Ta amandma, ki ga vlagate, tudi to možnost tem krajem odvzema. Vsi poznate Baško grapo, ki ima razvojne težave, mislim, da o tem ni treba kaj dosti govoriti, in ta amandma, ki smo ga predlagali in ki je bil na odboru soglasno sprejet tudi s strani koalicijskih poslancev, ponovno vračate v, bi rekel, mirovanje oziroma ga izključujete. S tem onemogočate tudi v prihodnje, da bi skozi ta zakon, ki ga zdaj sprejemamo, imela ta dolina neko perspektivo. V tem predlogu ne gre za noben prejudic, skozi vso presojo, ki se bo v nadaljevanju odvijala, bo lahko dana kvečjemu možnost, da se o tej povezavi v prihodnje odloča. Tudi ta odločitev bo v skladu s postopkom, ki ga zakon predvideva, prišla ponovno v odločanje v Državni zbor, kajti zakon bi bilo treba takrat dopolniti. Tako da nič ne prejudiciramo, dajemo samo možnost, da se ta razvoj odvije. Jaz prosim za podporo v smislu, da se ta amandma, ki ste ga predlagali, zavrne.
Gospod Borut Sajovic.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Jaz bom amandma podprl, kajti naloga politike je, da se odloči in reče bobu bob. Zakon je nastajal kot občutljiv kompromis med zaščito narave, tistim, za kar so se zavzemali nevladniki, in pa tistimi, ki so si želeli več razvoja. In če ne sprejmemo tega amandmaja, mislim, da to občutljivo mejo prekoračimo, kar je nevarno. Samo ideja, umeščanje idej v novih velikih prostorskih posegih z argumentacijo, da gre za razvoj lokalnega prebivalstva, je lahko politično všečno, ampak vsebinsko pa zagotovo močno ruši prostorski koncept nacionalnega parka, in je nesmiselno, absurdno početje, če želimo ohraniti še tisti doseženi kompromis, ki je za veliko večino v tej državi sprejemljiv. Nasprotniki bodo rekli, da gre za preverjanje možnosti. To je absurden argument. Vsi se spomnite, da smo Slovenci razmišljali o triglavskih žičnicah, da bi gradili žičnice na Kredarico ali pa še celo višje. Pa smo bili tako pametni in modri, da kakšne take variante zdaj v zakon nismo umestili. Kar se pa tiče razvoja Baške grape in Tolminskega, ga zagovarjamo in podpiramo. Ocenjujem, da bi bil najhitrejši, če bi se del vasi na levi strani priključil Triglavskemu narodnemu parku in iz tega lahko črpal številne bonitete, sredstva, ki omogočajo razvoj. Je pa paradoksalno, da tolminska občina na eni strani predlaga dodatno umeščanje tega prostora, na drugi strani pa ga s proučitvijo te možnosti želi degradirati. Amandma bom podprl.
Hvala lepa. Gospa Silva Črnugelj je sporočila, da ne bo obrazložila glasu. Želi še kdo obrazložiti glas? Gospod Danijel Krivec, izvolite.
Hvala še enkrat. Zelo pozorno sem poslušal kolega iz LDS in se mi zdi, da je enako razlagal, kot mi je državni sekretar v dopoldanskem času razlagal, kako je bila nekoč ideja o triglavskih smučiščih in tako naprej. Upam, da si je kolega prebral, kaj ta amandma sploh predvideva in kaj ukinja. Tako da ne govorimo o novih smučiščih, ne govorimo o nekih novih velikih posegih, ampak dajemo samo neko potencialno možnost, da se skozi postopek to preveri. In če je to v tem zakonu za nekoga preveč, potem bom počasi že verjel, da tudi ta zakon ne bo zaživel, kajti uradniki imajo v tem trenutku ponovno tisto možnost, da presojajo, kaj je v zakonu prav in kaj ni. Mislim, da smo poslanci v tej vlogi v tem trenutku in ne uradniki, ki nam razlagajo ta zakon. Zato predlagam, da se ta amandma zavrne. Kar se pa tiče umeščanja in dodatnih krajev, edino v tolminski občini so se ljudje odločili in v Kneških Ravnah to območje priključili Triglavskemu narodnemu parku, čeprav so izkušnje iz preteklega zakona dokaj slabe na tem območju. Zato tudi sprejemamo nov zakon. Zato mislim, da te ljudi na nek način zavajamo, če takrat, ko je možno vgraditi v zakon neko potencialno razvojno priložnost, govorimo o tem, da je to nesprejemljivo, da je to v smislu zakona neizvedljivo, da so naravovarstvene funkcije zakona pred razvojnimi in tako naprej. S tem ponovno govorimo o tem, da zakon za ljudi ne bo dober. In tega si jaz ne želim, kajti v vsej dosedanji razpravi je večina razpravljavcev govorila o tem, da je zakon dober, da ima vse instrumente, ki omogočajo, da se tudi ta območja v parku razvijajo. Ko poslušam kolega, pa govori ravno nasprotno. In prosim še enkrat za podporo v tem primeru in da se ta amandma, ki ste ga vložili, zavrne.
Hvala lepa. Zaključujem obrazložitve glasu in dajem na glasovanje amandma k 75. členu. Glasovalo je 68 poslank in poslancev, za 27, proti 39. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma k 75. členu ni sprejet. Ker smo v drugi obravnavi sprejeli amandma k enemu členu, sprašujem ministra, ali želi predlagati, da se tretja obravnava opravi na tej seji. Izvolite, gospod minister Žarnić.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Ker so bili v drugi obravnavi Predloga zakona o Triglavskem narodnem parku sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov Predloga zakona o TNP, naj se na podlagi 138. člena Poslovnika Državnega zbora opravi tretja obravnava Predloga zakona o TNP na 18. seji Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Minister predlaga, da na tej seji odločamo o tretji obravnavi in predlog navedenega sklepa dajem na glasovanje. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Začenjamo z glasovanjem. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Sklep je bil sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v petek, 18. junija 2010, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerem bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili amandmaji sprejeti. Na ta način bomo lahko zaključili tretjo obravnavo predloga zakona. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. točko, to je na Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru rednega postopka. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Dajem na glasovanje predlog zakona. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 27. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 27.]] Zakon o lokalni samoupravi v predloženem besedilu je sprejet. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. V drugi obravnavi imamo vložen amandma k 25. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS. Prehajamo na obravnavo. Gospod Gorenak, želite obrazložiti glas? V imenu poslanske skupine bo obrazložil glas gospod Gorenak. Izvolite.
Na področju stečajnih postopkov vsi vemo, verjetno ni treba posebej dokazovati, da je bilo v preteklem obdobju marsikaj narobe. S predlaganim amandmajem k 25. členu, tako ste rekli, da bomo opravili razpravo samo o tem, tako sem vas razumel, Predlagamo v bistvu naslednje, da v primeru stečajnega postopka, ko prihaja do nepravilnosti in ko pri imenovanju upravitelja v novih postopkih pride do začasne zaustavitve, da v teh primerih mora sodišče razrešiti v vseh postopkih, ki jih vodi v primeru insolventnosti. Pomeni, če je v enem primeru ugotovljeno, da je nekaj narobe, da ne more več opravljati teh poslov, po sedanji ureditvi jih lahko opravlja v ostalih stečajnih postopkih mirne duše naprej. Sami pa predlagamo, da mu sodišče v takih primerih v treh dneh vzame pravico do delovanja v ostalih stečajnih postopkih. Nam se zdi ta zadeva smiselna zaradi odpravljanja nepravilnosti na tem področju, zato menim, da je treba zadevo sprejeti. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine ali v osebnem imenu? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju k 25. členu Poslanske skupine SDS. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, 28 za, 41 proti. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 27. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS. Opozarjam, da je ta amandma vsebinsko povezan z amandmajem k 94. in 96. členu istega predlagatelja. Če ta amandma k 27. členu ne bo sprejet, postaneta amandmaja k 94. in k 96. členu brezpredmetna. Gospod Gorenak v imenu poslanske skupine? Izvolite, obrazložitev glasu v imenu poslanske.
Hvala lepa. To je temeljni problem tega zakona, na katerega bomo seveda vezali tudi vprašanje glasovanja za ali proti. Ministrstvo za pravosodje je predlagalo relativno jasno odločitev, relativno jasen zakon. To je kartel stečajnih upraviteljev. Stečajnih upraviteljev imamo v Sloveniji 90 registriranih, delujočih 60. 60 pomeni za en avtobus. Med njimi imate tudi recimo nekdanjega sekretarja na pravosodnem ministrstvu gospoda Marolta, med njimi imate pomembnega uslužbenca gospoda Hinka Jenulla, ki ima tudi licenco, pa se s stečaji ne ukvarja, pa mu sedaj nalagate obvezno članstvo v zbornici. S tem sklopom amandmajev, ki so vezani na ta 27. člen, pa mi prenašamo v bistvu stvari z domnevne zbornice, ki naj bi jo ustanovili, ker je taka zbornica po našem mnenju nepotrebna. V primeru zbornice zdravnikov, ki vemo, da jih je nekaj tisoč, so se pokazale nepravilnosti, da zbornice kartelno ščitijo sebe in svoje interese, interese svojih članov. Tukaj bo ta interes prišel še toliko bolj do izraza. Zakaj? Zaradi tega, ker se vsi med seboj poznajo. Približno toliko jih je, kot je polovica te dvorane, kot veste. In je logično, da se vsi med seboj poznajo, in je logično, da ne morejo sami sebi soditi v disciplinskih postopkih in opravljati še nekaterih drugih nalog, tako kot je prvotno predvidelo Ministrstvo za pravosodje. S sklopom amandmajev ohranjamo vse funkcije, ki jih zakon predvideva, ne predvidevamo pa zbornice in te naloge nalagamo Ministrstvu za pravosodje, ki bi lahko na precej bolj enostaven način in bolj neodvisen način te naloge opravljalo kot pa zbornica, v katerih je skupina 50, 55 osebnih prijateljev. Kako bodo taki sami sebi sodili v disciplinskih postopkih, veste, da je smešno. Ne bodo si sodili. To je tudi normalno, ampak bodo izvajali prej kot slej zaščito samega sebe in svojih interesov. Vem, da bo državni sekretar rekel ali pa bo povedal kjerkoli, da temu ni čisto tako, ker so disciplinski senati sedaj sestavljeni drugače. Že res, koalicija je malo pamet srečala na odboru, zato je res to potrdila, res pa je tudi to, da je tak zakon predlagalo ministrstvo. Jaz vas pozivam, da ta amandma oziroma ta sklop amandmajev sprejmete, ker sicer v nasprotnem primeru tudi zakona ne bo možno podpreti z naše strani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] V osebnem imenu? [[Ne.]] Dajem na glasovanje amandma poslanske skupine SDS k 27. členu. Če bo sprejet, bomo glasovali tudi o 94. in 96. členu, v nasprotnem primeru ta dva amandmaja postaneta brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, 30 za, 41 proti. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma k 27. členu ni sprejet. S tem sta postala brezpredmetna tudi amandma k 94. in 96. členu. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih in s tem z drugo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da v drugi obravnavi predloga zakona niso bili sprejeti amandmaji in prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. V zvezi z usklajenostjo želi besedo gospod predstavnik Vlade? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vlada je pripravila uskladitveni amandma, glede na to, da je bilo z amandmajem k 22. členu, ki je bil sprejet v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu, ki je spremenil peto točko drugega odstavka 108. člena in zvišal obvezno, minimalno zavarovalno vsoto za zavarovanje odškodninske odgovornosti upravitelja, treba pripraviti tudi prehodni režim, ker je ustrezno zavarovanje in izkazano zavarovanje eden izmed pogojev za opravljanje dejavnosti stečajnega upravitelja. Zaradi tega s predlaganim amandmajem k 93. členu predlagamo uvedbo ustreznega prehodnega obdobja, da se ta sprememba lahko uvede. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem kolegice in kolege ali soglašajo, da razdelimo amandma in o njem odločamo danes. Gospod Tanko, proceduralno? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Glede na to, da ste nam ta uskladitveni amandma razdelili tik pred glasovanjem, predlagam, da glasovanje o tem amandmaju odložimo, opravimo glasovanje v petek, ker je treba te zadeve tudi po poslanskih skupinah preveriti. Bi pa rad opozoril, da je takšen način dela pri tako pomembnem zakonu, kot je ta, pravzaprav nedopusten. In ministrstvo bi moralo, glede na to, da je ta zakon v postopku že kar nekaj časa, da se niso sprejemale in reševale zadeve včeraj, da bi lahko pravočasno vse te zadeve razdelilo, omogočilo poslancem in poslanskim skupinam, da preverijo določbe, preverijo popravke in ugotovijo, če je to, kar ste predlagali, sploh predmet uskladitvenega amandmaja ali gre za vsebinsko določbo. Mislim, da to ni predmet uskladitvenega amandmaja in da gre v temu primeru celo za zlorabo poslovniške določbe. Zato predlagam, da odločanje o tem predlogu prestavimo na petek.
Hvala lepa. Gospod Tanko, na klop uskladitvenega amandmaja ni bilo mogoče dati prej, dokler ni bila zaključena razprava v drugi obravnavi. Vendar soglašam, da želite kolegice poslanke in poslanci proučiti predlog uskladitvenega amandmaja, zato predlagam, da o njem odločamo v petek v okviru glasovanj. Ima kdo pomisleke zoper to? [[Ne.]] v petek v okviru glasovanj bomo odločali o predlogu uskladitvenega amandmaja. Prekinjamo to točko dnevnega reda. I Prehajamo na prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvršbi in zavarovanju, nujni postopek. K predlogu zakona so vloženi amandmaji, in sicer k 36. členu so vložile amandmaje Poslanske skupine SD, Zares, DeSUS in LDS in Poslanska skupina SDS. Želi kdo o predlogih amandmajev razpravljati? Gospod Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Ta dva amandmaja, to se pravi koalicijski in naš, sta pravzaprav enaka. Enaka sta v tem, da koalicija pravi, da tehnični pogoji za izvajanje določb morajo biti vzpostavljeni 1. septembra 2011, medtem ko naš amandma pravi v enem letu, to pomeni dejansko nekoliko prej, glede na datum objave, in ministru daje več možnosti da sam ugotovi, kdaj se bo to zgodilo in da sam sprejme sklep, kdaj bo to naredil, v skladu s tehničnimi pogoji. Res pa je, da so posledice odločitve s sprejetjem vašega ali pa našega amandmaja enake, in še vedno menim, da daje več možnosti naš amandma ministru kot pa koalicijski. Glasovanje bo pokazalo neke vrste stvar prestiža. Če bo koalicija želela vknjižiti en amandma, ki ga je podprla, predlagan s strani opozicije, bo to tudi storila. Ne nazadnje je treba reči, da boste pokazali odnos do bisera, ki ga imate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? V svojem imenu? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasovali bomo naprej o prvem amandmaju. Če bo ta amandma sprejet, bo postal amandma pod točko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 5. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 5.]] Amandma je sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 36. členu zakona, zato sprašujem kvalificiranega predlagatelja, ali želi tretjo obravnavo na tej seji. Izvolite, gospod Škrlec.
Hvala lepa, gospod predsednik. Želimo predlagati, da se opravi tudi tretja obravnava na tej seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Drugi amandma je bil sprejet in opozorjen sem, da gre za nujni postopek in lahko preidemo takoj na odločanje o zakonu v tretji obravnavi. Ali želi kdo k členu 36. vložiti amandma? [[Ne.]] Potem prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Prehajamo na glasovanje. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti 1. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon v tretji obravnavi sprejet. Zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko – to je na vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca mag. Andreja Vizjaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje mag. Andreja Vizjaka v zvezi z reševanjem gospodarske krize. V imenu poslanske skupine ima obrazložitev glasu mag. Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi! Ob postavitvi vprašanja ste lahko na monitorjih videli tudi razmeroma žalostne statistične podatke, tako glede gospodarske rasti, konkurenčnosti slovenskega gospodarstva, tudi kazalnike, ki govorijo o žalostni javnofinančni sliki tako glede naraščajočega primanjkljaja države, naraščajočega javnega dolga, pa tudi naraščajočega števila zaposlenih v javni upravi. Opozoril sem, da je ta vlada ustanovila kar 10 novih agencij in pravzaprav se obnaša, kot da smo sredi največjega razcveta. Gospodarski kazalci gredo v eno smer, obnašanje te vlade, ko troši denar predvsem za funkcioniranje državne birokracije, pa v drugo smer. Tak sistem ni stabilen. Prej ali slej bo počil. In zavedanja o tem tudi ni bilo videti iz odgovora predsednika Vlade. Tudi rebalans proračuna, ki ga imamo na mizi, trošarinska politika te vlade, ko dviguje trošarine in s tem draži energente, pogonska goriva in električno energijo za naše ljudi in gospodarstvo, gre pravzaprav v nasprotni smeri, kot bi bilo logično obnašanje. Namesto da razbremenjujemo gospodarstvo, da bi lahko v teh težkih pogojih zadihalo, začelo funkcionirati z nekim višjim ritmom, se to gospodarstvo s temi ukrepi Vlade duši. Rebalans proračuna, ki znižuje investicije, bo prizadel predvsem gospodarske subjekte, ki so si obetali od teh investicij, državnih investicij posel, saj zasebnih investicij ni in jih tudi Vlada nikakor ne spodbuja. Obnašamo se na nek način ciklično, v globokem breznu smo in ukrepi vodijo še globlje. Odgovor predsednika Vlade seveda ni zadovoljiv in Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podprla razpravo o tem odgovoru in s tem želela doseči, da Vlada in njen predsednik spozna, da je zadeva v Sloveniji resna, da je treba prvič, razbremeniti gospodarstvo, drugič, sprejeti učinkovit varčevalni ukrep v javnem sektorju, da je treba nadaljevati z državnimi in lokalnimi investicijami. V rebalansu proračuna je predvideno že sedaj, še pred prvo polovico leta, za 10 % manj črpanja evropskih sredstev in tako naprej. Dejstva, ki izvirajo iz številk, in ukrepi Vlade kažejo v nasprotno smer, in upamo, da v javni razpravi lahko prepričamo Vlado, da se resneje loti odgovorne naloge, to je reševanja nakopičenih težav.
Hvala lepa. Želi še katera poslanska skupina obrazložiti glas? [[Ne.]] Kdo osebno? [[Ne.]] Na glasovanje dajem predlog sklepa, da bo Državni zbor razpravljal o odgovoru predsednika Vlade na poslansko vprašanje mag. Andreja Vizjaka. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 38. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 38.]] Predlog sklepa ni bil sprejet. V skladu s predlogom poslanca Jakoba Presečnika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje Jakoba Presečnika v zvezi z rebalansom proračuna. Besedo želi gospod Jakob Presečnik. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz sem se pri tem svojem poslanskem vprašanju osredotočil predvsem na zniževanje investicij, investicij v tem predlogu rebalansa proračuna, ki smo ga, mislim, da dobili na naše klopi včeraj in predvidevam, da ga bomo kmalu tudi obravnavali, in na predlog, kjer pa se ostali materialni stroški pa bistveno ne zmanjšujejo v tem proračunu, kar vedno do sedaj tudi mi opozarjamo in vedno se to tudi premalo upošteva. Mislim, da vse močne svetovne ekonomije v tem času, v času krize, posvečajo veliko pozornost državnim investicijam in možnosti izvajanja investicij drugim osebam ter zagotavljajo tudi deželam oziroma lokalnim skupnostim možnosti, da investicije peljejo naprej. To ni pomembno samo za gradbeništvo, ki je pri nas izrazito v krizi v tem času, drugo je, da se predvsem v tem sektorju uredijo nekatere stvari, kot so stanovanjski pogoji in tako dalje, kar je treba urediti s pravilniki, uredbami in tako dalje. Tu zaostajamo zagotovo in živijo mnogi kot zasužnjeni oziroma neenakopravni v razviti državi, v razviti srednjeevropski državi, kot je Slovenija. Ampak to ni problem samo gradbeništva, to je zagotovo problem celotnega gospodarstva in posredno problem proračuna, proračunske blagajne in vseh ostalih blagajn. Torej zdravstvene, pokojninske in tako dalje. Zato se mi zdi pomembno, da bi to razpravo naredili še pred obravnavo rebalansa proračuna, mislim, da bi bila razprava o tej točki dober uvod k razpravi o rebalansu proračuna in na koncu tudi pri sprejemu proračuna. Predlagam, da potrdimo ta predlog, da razpravljamo o odgovoru predsednika Vlade. Hvala lepa.
Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 36. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 36.]] Predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Zvonka Laha bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, dr. Henrika Gjerkeša na poslansko vprašanje Zvonka Laha v zvezi z ustanavljanjem občin. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 39. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 39.]] Predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Marjana Bezjaka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo dr. Mateja Lahovnika na poslansko vprašanje Marjana Bezjaka v zvezi s podporo slovenskim podjetjem. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 39. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 39.]] Predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Milana Čadeža bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo dr. Mateja Lahovnika na poslansko vprašanje Milana Čadeža v zvezi s plačevanjem podizvajalcev pri javnih naročilih. Gospod Čadež, izvolite. Obrazložitev v imenu poslanske skupine? V svojem imenu. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke na svojih obiskih po Sloveniji, po regijah redno obiskuje tudi podjetnike in obrtnike. Ugotavljamo, da tista podjetja oziroma obrtniki, ki svoje produkte/izdelke izvažajo v tujino oziroma so izvozno usmerjeni, so kar dobro preživeli to obdobje krize. Pomembno je tudi to, da se naročila povečujejo in da za svoje opravljeno delo dobijo tudi plačilo. Bistveno drugače pa je v Sloveniji, v naši državi, kjer ugotavljamo, da je plačilna nedisciplina, siva ekonomija največji problem. Ta največji problem je predvsem s strani velikih podjetij, tistih največjih v Sloveniji, ki iščejo svoje podizvajalce, in ti podizvajalci ostanejo brez plačila. Glede na odgovor gospoda ministra, ki je navedel vse tiste ukrepe, ki so bili že sprejeti, vendar se stanje ni nič izboljšalo. Menim, da imajo tisti, ki ne plačujejo, povezave v vladajoči politiki. To me skrbi, kot skrbi tudi celotno poslansko skupino. Zato je nujno treba opraviti razpravo o tej aktualni tematiki. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo o predlogu sklepa. Glasovalo je 65 poslank in poslancev, za 27, proti 38. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Bogdana Baroviča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za javno upravo Irme Pavlinič Krebs na poslansko vprašanje Bogdana Baroviča v zvezi z veljavnostjo Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Glasujemo. Glasovalo je 66 poslank in poslancev, za 26, proti 39. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve Katarine Kresal na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s prioritetami policijskega dela na področju najzahtevnejših oblik kriminalitete. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine ima gospod Vinko Gorenak.
Hvala lepa. V svojem poslanskem vprašanju sem notranjo ministrico spraševal o prioritetah dela. Ona največkrat, tudi ko ji novinarji postavijo kako, recimo temu, neprijetno vprašanje ali pa vprašanje, ko se želi izogniti odgovoru ali prevzeti kako odgovornost, reče, "ne, ne, policija dela avtonomno, veste, jaz s tem nimam nič," to je običajni odgovor. Ampak tak odgovor je lahko za neuke ljudi, recimo, ali pa nepoznavalce tematike. V Zakonu o policiji smo že leta 1998 v 2. členu določili opredelitev razmerja med ministrstvom in policijo. V letu 2003 je prišlo do nekakšnega spora med takratnim direktorjem policije in takratnim notranjim ministrom. Poseglo je Ustavno sodišče in reklo, "ne, minister ima pravico vedeti vse, namreč, on je šef upravnega organa." S spremembami zakona v letu 2003 je bilo notranjemu ministru, ministrici v našem primeru, naloženo, da daje policiji usmeritve in obvezna navodila za izvajanje nalog, poudarjam, usmeritve in obvezna navodila za izvajanje nalog. Torej ministrica se ne more izogniti odgovornosti za usmerjanje policije in nadzoru nad delom policije. To nalogo mora izvajati. In njen izgovor, češ, da ničesar ne ve o tem, takrat ko to ni potrebno ali takrat ko ji to paše, recimo po domače, se skrije in reče, "nič ne vem o tem." Na to se ne more več izgovarjati, v zakonu je to jasno napisano. Seveda pa je bil namen mojega poslanskega vprašanja nekoliko globlji. Prihajamo v neko absurdno situacijo, ki se ji reče približno takole: takrat, ko je na vrsti nekdo, ki je ovaden pred tremi leti, govorim o ljubljanskem županu, policija reče oziroma kar ona sama, "veste, imamo kadrovske težave s kriminalisti, pa smo zadevo predodelili v Postojno." Zakaj pa? Zato, ker je tam mogoče malo manj znanja, da bi kaj manj našli kot pa ljubljanski kriminalisti. Hkrati pa ima policija in notranja ministrica zelo kratek reakcijski čas, ko gre za nekdanjega ministra dr. Rupla,dr. Šturma, dr. Simonitija ali nekdanjega predsednika vlade gospoda Janšo. In reci in piši, poglejte, kaj se je zgodilo nazadnje, februarja letos je na Odboru za notranjo politiko pričal gospod Slavko Debelak. So ga že zaslišali. To so tiste prioritete in o teh se je treba pogovoriti, ker ministrica je odgovorna za te prioritete, mora dajati navodila in pogovorimo se, kakšna so ta navodila. Hvala lepa.
Glasujemo o predlogu. Navzočih je 66 poslank in poslancev, 26 za, 39 proti. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Ivana Grilla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje Aleša Zalarja na poslansko vprašanje Ivana Grilla v zvezi s predlogom novele zakona o zemljiški knjigi. Gospod Grill, v imenu poslanske skupine. Izvolite, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Včeraj sem postavil gospodu ministru vprašanje, zakaj se gre v spremembo zakona o zemljiški knjigi, kjer ponovno favorizirajo določene družbene elite v Sloveniji, kajti s tem zakonom se bo izključna možnost oziroma pristojnost vpisa v zemljiško knjigo podelila notarjem in pa tudi odvetnikom. Že sedaj sta to dve eliti, ki sta bili ves čas v privilegijih in na račun davkoplačevalcev oziroma državljank in državljanov bajno zaslužili. Druga anomalija tega zakona pa je v tem, da se drastično povečujejo tako imenovane sodniške takse za vpise v zemljiško knjigo. Sicer je gospod minister skušal tukaj zavajati, da se bodo sodniške tarife znižale, vendar se bodo znižale tistim, ki so do sedaj, to so bogati tajkuni, plačevali za vpise nekoliko več, pomeni za vpise nepremičnin, ki presegajo vrednost nekaj 100 tisoč ali nekaj milijonov evrov. Za kaj tukaj gre? Sedaj je v povprečju oziroma 80 % vseh vpisov v zemljiško knjigo je bilo s sodno takso 12 evrov. To so vrednosti zemljišč 500 tisoč evrov oziroma nekaj tisoč evrov, in to so bile pretežno kmetijska zemljišča. Sedaj pa se bo poenotila tarifa, ki bo znašala 100 evrov. Pomeni 7-krat do 8-krat več, bodo ljudje, ki bodo kupovali ali prodajali majhne nepremičnine oziroma nepremičnine majhnih vrednosti. Bogati oziroma tajkuni, ki pa so sedaj plačevali vrednost 5 tisoč oziroma 5 tisoč 300 evrov za drage nakupe oziroma prodaje, pa bodo ravno tako plačevali samo 100 evrov. Pomeni, da gre spet v korist bogatih, s tem da se bodo pa za tiste ljudi, ki so že tako ali tako prikrajšani, sedemkrat do osemkrat povečale te dajatve. Kar se mi zdi pomembno je tudi to, da je bila pri vseh teh razpravah ali pa usklajevanjih izključena strokovna javnost, čeprav je včeraj gospod minister povedal, da ta razprava še vedno poteka, vendar po informacijah, ki jih imam, kaže, da ni tako, da je strokovna javnost, ki je do takšnih rešitev kritična, povsem izključena. Zato se mi zdi prav in bi bilo koristno tudi za samega ministra, da se tukaj opravi splošna razprava in se vsi ti argumenti proučijo, pretehtajo, da dobimo takšen zakon, ki bo v korist tistim, ki ga potrebujejo, ne pa samo izključno prioriteta ali pa privilegij notarjev, ki že tako ali tako mastno služijo, in pa seveda tudi odvetnikov. To ni pošteno in prav je, da se te stvari naredijo tako, da bodo pravične za vse. Hvala lepa.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 65 poslank in poslancev, 26 za, 38 proti. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 38.]] Predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Jožefa Jerovška bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve Katarine Kresal na poslansko vprašanje Jožefa Jerovška v zvezi z meddržavnim sodelovanjem pri pregonu organiziranega kriminala. V imenu Poslanske skupine gospod Jerovšek? V imenu poslanske skupine ima obrazložitev glasu gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Tudi jaz sam sem ministrico Kresalovo spraševal zelo aktualne in zelo resne stvari, na katere pa nisem dobil pravega odgovora oziroma sem dobil zelo sprenevedave odgovore. V zadnjem času smo priča temu, da so organi pregona klasičnega kriminala in kriminala belih ovratnikov tako v Srbiji kot v nekaterih drugih državah zahodnega Balkana relativno uspešni. Sliši pa se, da predvsem pri tem zadnjem, pri pregonu kriminala belih ovratnikov, pranja denarja in tako naprej v Sloveniji ni prave politične volje za sodelovanje in za uspešen pregon tega, kajti pri tem se odpirajo povezave, ki segajo tudi v vrhove slovenske oblasti in stebre moči, centre moči pri nekaterih slovenskih mogočnežih. Slišali smo zdaj, da na nekaterih področjih so se tudi v zadnjem času zgodili neki premiki, vendar je policija imela nekatere stvari pripravljene, pa ni bilo politične volje. Slišimo, da so recimo ti narkobaroni kar dobro sodelovali z ljubljanskimi mestnimi oblastmi, šele potem pritisk iz tujine, iz Amerike je povzročil, da so se na tem klasičnem kriminalu zgodile tudi aretacije in tako naprej. Še bolj zaskrbljujoče na nek način pa je, da se zavira s slovenske strani pregon tega gospodarskega kriminala, organiziranega pranja denarja, finančnih transakcij, goljufij in tako naprej. Druge države imajo tudi sedaj nekatere zakone o zaplembi, da se lahko uspešneje borijo, pri nas pa te politične volje ni. In zaradi tega mislim, da moramo osvetliti to čudno ravnanje slovenske politike v odnosu do pregona vseh vrst organiziranega kriminala pri razbijanju teh organiziranih združb tako na področju klasičnega pa tudi gospodarskega kriminala. Tudi iz odgovorov ministrice je bilo očitno, da te politične volje ta oblast ne zmore, da se čuti na nek način tangirana, če bi prišlo do večjega uspeha pri pregonu teh kaznivih dejanj pranja denarja, goljufij, finančnih transakcij in tako naprej. Zato je treba opraviti to razpravo, kajti to je v interesu slovenske družbe, to je v interesu transparentnosti in to tudi slovenska javnost pričakuje. Država mora postati pri tem pregonu bolj uspešna. Hvala lepa.
Glasujemo o predlogu sklepa. Glasovalo je 65 poslank in poslancev, 26 jih je bilo za in 39 proti. [[Za je glasovalo 26 članov.]] [[Proti 39.]] Predlog sklepa ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Marjana Pojbiča bo zbor odločal o naslednjem sklepu: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za javno upravo Irme Pavlinič Krebs na poslansko vprašanje Marjana Pojbiča v zvezi z javnim razpisom za dobavo pisarniškega materiala za potrebe državnih organov Republike Slovenije in javne uprave. Glasujemo o predlogu sklepa. Glasovalo je 65 poslank in poslancev, 26 jih je bilo za in 39 proti. [[Za je glasovalo 26 članov.]] [[Proti 39.]] Predlog sklepa ni sprejet. Opravili smo glasovanje o predlogih poslancev in s tem tudi zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 18. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa.