Dobro jutro, gospe in gospodje, kolegice in kolegi! Prosim vas, da vstavite glasovalne kartice v glasovalne naprave, tako da bomo imeli pregled nad sklepčnostjo. Spoštovane kolegice in kolegi! Danes začenjamo zadnje zasedanje pred parlamentarnimi počitnicami. Upam, da bo enako uspešno, kot je bilo to, ki smo ga končali včeraj. Pričenjam torej 8. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 51. člena in prvega odstavka 54. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje kolegice in kolegi: Peter Levič, Jožef Špindler, Cvetka Zalokar Oražem, Feri Horvat, Bojan Kontič, Matjaž Švagan za pričetek seje, Geza Džuban, Ivan Božič [[čeprav je kolega Božič z nami]] , Jurij Malovrh, Franc Kangler prav tako za pričetekseje in Ivan Mamić. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Ugotavljam, da je navzočih 60 poslank in poslancev. Državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Na sejo sem povabil predstavnike vlade Republike Slovenije, ki jih prav lepo pozdravljam. Kolegice in kolegi, prehajamo na določitev dnevnega reda 8. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem dne 17. julija letos. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Gospod Sok, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Rad bi v imenu poslanske skupine Nove Slovenije vprašal - ne vem, mogoče nismo bili dovolj pozorni - kako je z zakonom o financiranju vzgoje in izobraževanja. Pred tretjo obravnavo smo naredili pavzo za vložitev amandmaja in nam ni jasno, ali je potem ta tretja obravnava in vloženi amandma bil obravnavan ali ni bil obravnavan. Torej, po naših podatkih ta zadeva ni bila opravljena in bi želel, če se lahko to preveri, ker bi se eventualno lahko vključilo na dnevni red te izredne seje. Hvala lepa.
Samo hipec, bomo takoj preverili in dali potrebna pojasnila. Gospod Sok, amandma gospoda Pukšiča je bil zavrnjen in zakon v celoti sprejet. S tem je bil tudi postopek zaključen. Prosim za mir v dvorani. Nadaljujemo s predlogi za umik. Teh doslej nisem prejel. Kolega Anderlič. Prosim za mir v dvorani! Kolega Anderlič ima besedo.
Predlagam, da dnevni red skrajšamo tako, da umaknemo s predloga 1. točko dnevnega reda, vprašanja in pobude poslank in poslancev. Gre preprosto za to, da je izredna seja namenjena po pravilu stvarem, ki so nujne, ki jih je potrebno opraviti v določenem času. Temu je tako tudi v tem primeru, da je nekaj točk, ki so časovno vezane na realizacijo, in zato je bila izredna seja tudi sklicana. Nam ni znano, da bi bilo potrebno ob zares tudi intenzivni komunikaciji med vlado, poslanci in državnim zborom nasploh, da bi bilo potrebno skozi to posebno točko na izredni seji pojasniti kakšno vprašanje. Predlagam, da v duhu konstruktivnega dela, ki je bilo v tem mesecu prisotno v državnem zboru, in s ciljem, da zares končamo druge točke, ki jih je kar nekaj na dnevnem redu do konca zasedanja državnega zbora v pomladanskem delu, in da to točko obravnavamo kot prvo točko na prvem jesenskem zasedanju državnega zbora. Hvala lepa.
Samo naj pojasnim. V skladu s 23. členom poslovnika se v prvem odstavku predvideva, da na vsaki redni seji obravnavamo tudi poslanska vprašanja in pobude. Letos oziroma ta mesec redne seje ni bilo. Pred časom sem prejel pismo dveh poslanskih skupin, poslanske skupine Socialdemokratske stranke in Nove Slovenije, v katerem so predlagali, da se točka uvrsti. Točko sem uvrstil na dnevni red. Če bo državni zbor z glasovanjem odločil drugače, bo tako tudi veljalo pri dokončni določitvi dnevnega reda. Želi kdo od predstavnikov poslanskih skupin besedo? Prosim, kolega Janša.
Normalno je, da je ta institut poslanskih pobud in vprašanj na dnevnem redu vsak mesec. Sedaj, če ni redne seje in je bil dosežen nek dogovor, da je to izredna seja, potem je prav, da je to na izredni seji. Eventualno bi ta točka lahko odpadla, če bi državni zbor danes zaključil z vsem ostalim, v kar pa jaz močno dvomim glede na dnevni red. V tem primeru bi se strinjal, da tega ni in da samo zaradi poslanskih vprašanj naslednji teden ni seje. Vendar je to zelo malo verjetno, kar vsi vemo. Imam pa kompromisni predlog za gospoda Anderliča. Predlagam, da se poslanci vladajoče koalicije odpovedo svojim poslanskim pobudam in vprašanjem in bo ta točka zelo kratka.
Kolega Jelinčič želi besedo. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. V naši poslanski skupini se strinjamo s predlogom gospoda Anderliča. Vendar pa naj to ne bi postala praksa. Kajti to naj bo izjemen poseg danes, in če je to danes, mislim, da je to zelo smiselno. Nikakor pa ne, da bi to postala praksa in da bi bila ta današnja odločitev začetek nekega drugačnega načina dela.
Želi še kdo od predstavnikov poslanskih skupin besedo? [[Ne želi.]] Želi predlagatelj še enkrat besedo? [[Ne.]] Potem bomo odločali o predlogu kolega Anderliča, da z dnevnega reda umaknemo točko pobude in vprašanja poslancev. O tem glasujemo.Od 69 navzočih kolegic in kolegov je predlog, da se ta točka umakne z dnevnega reda, podprlo 36, 28 pa jih bilo proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 28.]] Ima še kdo predlog za umik točke. Tega ne vidim, zato prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Sprašujem, ali želi kdo besedo. Prosim. [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o hitrih postopkih. Najprej na odločanje o predlogu za sprejem zakona po hitrem postopku, in sicer zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o azilu. Vlada predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Matično delovno telo podpira hitri postopek. Želi predstavnik matičnega delovnega telesa besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Predstavniki vlade? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev. 52 jih je glasovalo za, 7 proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dedovanju. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Pismo vlade o postopku obravnave navedenega zakona ste prejeli. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. 51 jih je bilo za, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogih za sprejem zakonov po skrajšanem postopku. Prosim za mir v dvorani, smo sredi procedure za določanje dnevnega reda. Poslanec Franci Rokavec je v obravnavo zboru predložil predlog zakona o dopolnitvi zakona o varstvu in zdravju pri delu. Zboru predlaga, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predlagatelj predloga zakona besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Razprave ni. Preden preidemo na odločanje, opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 68 kolegic in kolegov, 64 jih je glasovalo za, eden pa proti. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembi zakona o poštnih storitvah. Zboru predlaga, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi poročevalec besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Da, kolega Sok.
Hvala za besedo. Rad bi opozoril državni zbor, da sekretariat državnega zbora v svojem mnenju opozarja, da ta predlog ni povsem v skladu z 204.a členom poslovnika. Zakon o spremembi zakona o poštnih storitvah ne predstavlja zgolj uskladitve oziroma odprave neskladnosti med zakonom o kontroli cen ter uredbo o določitvi najvišjih cen osnovnih poštnih storitev v notranjem prometu. Na to opozarja tudi sekretariat državnega zbora, ki v svojem mnenju piše, da gre za spremembo, po kateri je predvidena ukinitev prenosa pisem od 100 gramov naprej ter telegrafskih sporočil, in sicer v pogojih opravljanja te dejavnosti vpogojih gospodarske javne službe. Sprememba tako odpravlja znaten del gospodarske javne službe in nadzor nad določanjem teh cen. Cene poštnih pošiljk nad 100 gramov se bodo tako povečale - verjetno se bodo povečale - in lahko se zgodi, kot pri sprostitvi cen komunalnih storitev, da jih bo vlada v kratkem morala ponovno vzeti pod nadzor, kajti konkurenca na tem področju po našem mnenju še ni vzpostavljena. Zato predlagamo državnemu zboru, da upoštevamo mnenje sekretariata, ki opozarja na vsebinske spremembe in na določila 204.a člena poslovnika, in predlagamo, da se ta sprememba obravnava po rednem in ne po skrajšanem postopku. Hvala lepa.
Gospa Bitenc, vas lahko vprašam, ali to vpliva na odločitev? Vaše stališče, prosim.
Gospod predsednik, naše stališče je bilo predstavljeno pristojnemu matičnemu delovnemu telesu in je bilo v kontekstu razprave obravnavano. Pristojno delovno telo je sprejelo določene odločitve v zvezi z dodatnimi obrazložitvami tega vprašanja, ker je ocenilo, da gre za sistemsko vprašanje. Kolikor vem, bo vlada te obrazložitve zboru podala. Na pristojnem matičnem delovnem telesu so bili sprejeti tudi amandmaji, ki so pomembni in ki z vidika sekretariata odpravljajo nekatere pomisleke, tako da s tega vidika postopka, ki smo ga dejansko problematizirali, v tem hipu ne problematiziramo več.
Prav. Želi še kdo od predstavnikov poslanskih skupin besedo? [[Ne želi.]] Razprava je zaključena. Prehajamo na odločanje. Opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Glasujmo. Navzočih je 65 poslank in poslancev. 45 jih je bilo za, 17 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zaključku lastninjenja in privatizacij pravnih oseb v lasti Slovenske razvojne družbe. Zboru predlaga, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Predstavnik sekretariata? [[Prav tako ne.]] Predstavniki poslanskih skupin? Zaključujem razpravo in tudi tokrat opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev. Glasujmo. Navzočih je 69 poslank in poslancev. 53 jih je glasovalo za, 4 so bili proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembi zakona o uporabi sredstev, pridobljenih iz naslova kupnine na podlagi zakona o lastninskem preoblikovanju podjetij. Zboru predlaga, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? Želi. Prosim, imate besedo.
Spoštovani poslanci! Vlada Republike Slovenije utemeljuje skrajšani postopek z vsebino problematike, ki jo ta zakon ureja. Gre za tehnična vprašanja. V veliki meri gre za tehnična vprašanja, ki vplivajo na način in sistem dodeljevanja razvojnih spodbud za ustvarjanje avtohtone gospodarske osnove avtohtonih narodnih skupnosti. Skratka, učinek tega zakona bo takojšen, v 15 dneh, v dikciji se nekatere zadeve zgodijo, ki bodo omogočile, da bodo slovenski državljani, pripadniki italijanske in madžarske narodne skupnosti, lahko razrešili probleme, konkretne probleme, ki se kopičijo. Vsaj kakšno leto dni je žeznano, da ti problemi so. In približno leto dni se tudi ta problematika že razrešuje. Mi smo zdaj prišli do rešitve, smo na koncu te rešitve, ki obljublja rešitev za te slovenske državljane. Problem je v tem, zakaj kasnimo. Zakaj je moralo poteči leto dni od takrat, ko je problem nastopil, izbil na plano, pa do trenutka, ko ga zdaj rešujemo v državnem zboru? Zato, ker sta se vmes zamenjali dve vladi. Zamenjala se je vlada, zamenjal se je parlament. Te rešitve, ki jih imamo vgrajene, so rešitve, ki zahtevajo uskladitev zakona s sistemom nadzora državnih pomoči. Usklajevanja, ki so bila potrebna, so bila precejšnja. Spoštovani poslanci, tako iz opozicije kot iz pozicije, pozivam vas, da v tem primeru ne razpravljamo o položaju madžarske in italijanske narodne skupnosti in o sistemskih vprašanjih financiranja gospodarske osnove teh dveh skupnosti. Tudi o tem razpravljamo. Vendar gre za tehnična vprašanja, povezana z izvajanjem, povezana s položajem ljudi, ki prejemajo te spodbude. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne.]] Predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Predstavniki poslanskih skupin? Kolega Peterle, kolega Battelli, kolegica Pozsonec.
Jaz bi predlagal, da bi se prej oglasil kolega Battelli. Bom potem razložil, zakaj.
Hvala lepa, kolega Peterle. Kolega Battelli, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Mislim, da imate tudi moj pismeni predlog, ali je na poti, za to, da se ta zakon obravnava po rednem postopku, sicer na način, da bi državni zbor odločil, da bi se drugo branje zgodilo na prvi jesenski seji in da bi potem združili drugo in tretjo obravnavo in bi ga v septembru imeli pod streho. Gre namreč za naslednje. To, kar bom rekel, naj ne bo razumljeno kot kritika gospodu Strmčniku, ki je ogromno delal za to, da pride do rešitve problemov, ki so se nakopičili, predvsem v Prekmurju, in katerega sposobnosti in energija so bili pač uporabljeni tudi v ta namen, ampak ne samo vta namen. To lahko utemeljeno povem zaradi tega, ker gospod Strmčnik pri pripravi tega zakona ni bil obveščen o določenih zadevah, ki so se okoli tega, namerno verjetno, dogajale. Ta zakon je nastajal pravzaprav na nek način v tajnosti. V njegovo nastajanje narodne skupnosti niso bile vključene. Na noben način nismo izvedeli, da se bo sploh pojavil na dnevnem redu pred dvema dnevoma in pol, ko smo dobili sklic te seje. Komisija za narodni skupnosti se ni mogla sestati in obravnavati tega zakona, zaradi tega, ker včeraj smo pač imeli na dnevnem redu to, kar smo imeli in do določene ure, in včeraj, vemo, je bil dejansko zgodovinski dan. Ampak ni bilo možnosti, da bi se komisija sestala. Pripadniki oziroma predstavniki narodnih skupnosti z Obale se s tem zakonom ne strinjajo, to so pisno tudi povedali komisiji za narodni skupnosti, in mnogi od njih se prav zaradi tega in zaradi kratkega sklica, zaradi časovne stiske tudi niso hoteli niti udeležiti seje komisije za narodni skupnosti. Ta zakon, seveda, se spopada z neko dramatično situacijo, ki se dogaja v Prekmurju. Ampak, veste, jaz se tudi čudim sekretariatu, da ni tega opazil. Ta zakon spreminja koncept, ta zakon spreminja koncept ustvarjanja gospodarske osnove za narodne skupnosti. Se pravi, da gre v popolnoma nasprotno smer od smeri, ki je nakazana v ustavi Republike Slovenije, v zakonu o privatizaciji in v zakonu o kupnini, kjer je govora o pravici narodne skupnosti do lastne gospodarske osnove. Zakon o privatizaciji je takratnemu skladu za razvoj nalagal to isto, da ustvari gospodarsko osnovo narodnih skupnosti. Enako je nalagal zakon o kupnini. Ta zakon se spopada s sprevrženim načinom izvajanja teh določil in v bistvu izniči koncept ustvarjanja gospodarske osnove za narodni skupnosti. In zaradi tega je potreben vsaj en normalen premislek o načinu in o potrebi izvajanja določenih ukrepov na tem področju. Da ne bom predolg, ampak recimo vse pomurske, madžarske narodne skupnosti, tisti del ki pravzaprav ni priznan, ampak vendarle, v svoji sijajni naivnosti, to tudi izrecno pove, da je treba izločiti iz tega besedila zakona vse sintagme ustvarjanja gospodarske osnove za narodne skupnosti in je treba to zamenjati s financiranjem narodnostno mešanih območij. Tako v ponazoritev. Na žalost ima ta zakon še enopomanjkljivost, da je verjetno njegovo izvajanje zelo oteženo v pogojih, ki obstajajo v Kopru, Izoli in Piranu, ki so območja, ki niso nerazvita. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Battelli. Besedo dajem kolegici Pozsonec, če se s tem strinja kolega Peterle. Kolegica Pozsonec, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz se strinjam in prosim za podporo za skrajšani postopek, kajti na našem področju je uporaba tega zakona povzročila pravzaprav dramatične razmere. Če kaj lahko tale zakon naredi, potem je to v tem zakonu notri. Kar je treba še popraviti, to se da z amandmaji. Seveda se res včeraj nismo mogli sestati. Mi smo zainteresirana komisija, ampak v torek se bomo sestali. Matični odbor je obravnaval, menim, da z vašim amandmajem se da popraviti. Tako, da jaz prosim za podporo skrajšanemu postopku.
Kolega Peterle ima besedo. Preden vam dam besedo, bi prosil državni zbor za potrebno tišino, ki omogoča govorniku, da pove svoje stališče, ne da je moten pri tem. Kolega Peterle, imate besedo.
Hvala lepa. Mislim, da je bilo prav, da sta se najprej oglasila poslanca obeh narodnih manjšin. Jaz sem se prijavil v imenu Nove Slovenije k besedi zato, ker se je name obrnil predstavnik italijanske narodne manjšine oziroma samoupravne skupnosti in prosil, da bi v parlamentu podprli normalni postopek, tudi z ozirom na to, da komunikacija z vladno stranjo ni bila mogoča oziroma ni bilo odgovora na njihovo pošto, če tako rečem. In mislim, da ne bi bilo dobro v tej državi, da bi nek stabilen odnos do manjšin, ki ne sme biti v funkciji menjav različnih vlad, mislim da ne bi bilo prav, da bi ga spreminjali. In jaz moram reči, da kakor sicer cenim delo državnega sekretarja Strmčnika, sem bil malo presenečen nad utemeljitvijo, zakaj se zdajle spet enkrat tako strašno mudi, potem ko eno leto očitno ni bil problem ali ga nihče ni hotel reševati. Zdaj pa, ko imamo spet tako rekoč isto vlado oziroma pod istim glavnim imenom, je pa naenkrat problem, da sta se dve vladi zamenjali. Mi imamo tako rekoč že tretjo vlado v enem letu, ampak zakaj je prav zdaj tale problem nastopil in to se tudi vsaj del manjšine ali ena manjšina sprašuje. Jaz ne vem, koliko sta obe v tem primeru usklajeni, za kakšne interese gre, ampak glede na to, kar sem slišal na to temo, sem menil, da je bolj - oziroma menimo pri nas - da je bolj primerno, da gremo po rednem postopku in se z zadevo natančneje seznanimo. Mislim, da je potrebna tudi ta komunikacija med uradnimi zastopniki manjšine in vladnimi institucijami. Tega tudi po besedah Battellija očitno ni bilo.
Hvala, kolega Peterle. Predstavnik vlade želi besedo. Prosim, imate besedo.
Spoštovani poslanci, dovolite mi, da najprej pojasnim vprašanje vpetosti institucij manjšin v pripravo tega zakona. Ta zakon je bil pripravljan od vsega začetka odprto, transparentno. Kot podlaga je bila pripravljena študija, raziskovalna študija. Ta študija je bila javno predstavljena. Rešitve, ki jih ta zakon predstavlja, so bile javno predstavljene, tudi na televiziji. Pomeni, da manjšina, obe manjšini sta definitivno bili vključeni, vsaj v tistem delu, ko gre za ljudi, ki se jih konkretno ta tematika tiče. In če bi institucije manjšine prisluhnile njihovim potrebam, potem verjetno ne bi te debate danes imeli. Se pravi, jaz tukaj zastopam interes - in to si upam trditi, ker osebno vsi ti ljudje k meni v pisarno prihajajo - tistih državljanov Slovenije, ki so jemali kredite po tem zakonu, zašli zaradi tega v težave in so slučajno tudi oziroma so tudi madžarske in italijanske narodnosti. V prvem primeru rešujemo problem tukaj ljudi, ki so v težavah in so slovenski državljani. To je eno. Drugo. Za formalno soglasje manjšine, institucije manjšine je zmanjkalo časa nam vsem skupaj. To zato, ker sem bil tudi sam ne nazadnje presenečen nad tem, da je vendarle nam uspelo najti ta konsenz in celo zadevo premakniti, ki se prej pač ni premikala, ne zaradi tega, ker naj bi se stvar dogajala, ker se ne bi usklajevali in tudi uskladili, ampak zato, ker je naš sistem tako naravnan, da zelo težko pobude, ki se tičejo konkretnega življenja ljudi, pridejo pravočasno skozi institucije sistema. Tukaj imamo tipičen problem interesa ljudi, ki ni strankarski interes, ni interes manjšine, tako ali drugače. Ta zakon ne razrešuje vsega tega, na kar gospod Battelli opozarja. Jaz se z marsičem, kar on opozarja, lahko strinjam in obljubljam, da bomo to razpravo nadaljevali, da bomo razmislili o gospodarski osnovi avtohtonih narodnih skupnosti, o tem, ali je mogoče ta zakon nadgraditi - gotovo ga je mogoče. Vendar ne izkoriščajmo tega postopka za to, da bi se pogovarjali o nečem, o čemer se tako ali tako še vedno lahko pogovarjamo. Skratka, dajmo rešiti problem, ki je, ki se tiče ljudi, in potem razrešujmo vprašanja, ki se tičejo politike. Jaz mislim, da je to nujno, da na tak način pristopimo k pripravi tega zakona in prepričan sem, da je manjšina sposobna premagati ta problem in to razrešiti. Toliko bolj, ker smo v času postopka, potem ko smo že vedeli, da se bo stvar zgodila hitro in da obstaja možnost, da se zadeva odvije hitro, smo se intenzivno usklajevali z italijansko narodno skupnostjo in našli amandmaje, uskladili amandmaje, ki v veliki meri že, bi rekel, količijo ta novi njihov interes. Sedaj, v drugem delu mi pa dovolite, da opozorim še na eno vprašanje - namreč, da ta zakon v konceptu in v vsebini menja zadeve. Ta zakon ne počne tega, ampak se usklajuje z zakonom o nadzoru državnih pomoči. Usklajuje se v tistem delu, kjer zakon o nadzoru državnih pomoči in evropska zakonodaja, ki jo moramo že spoštovati, ker smo podpisali asociacijski sporazum, prepoveduje dajati spodbude podjetjem na osnovi nacionalne pripadnosti. Lahko pa dajemo spodbude območjem, spodbude podjetjem na območju, ki je narodnostno mešano in, bi rekel, pripadnikom narodne za reševanje gospodarske osnove avtohtonih narodnih skupnosti. V zakonu je še vedno določilo, da je ta zakon namenjen spodbujanju gospodarske osnove avtohtonih narodnih skupnosti, vendar s pripisom," na območjih, ki so narodnostno mešana." Gre za uskladitev, tehnično uskladitev z drugim zakonom in v bistvu tu ne gre za vsebinsko razpravo. Vsebina je enaka, kot je bila prej.
Z dodatno obrazložitvijo predstavnika vlade zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 49 kolegic in kolegov, 32 jih je predlog podprlo, 12 mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o dopolnitvi zakona o visokem šolstvu. Prosim za mir. Smo sredi postopka za sprejem dnevnega reda. Zboru predlaga, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Sprašujem vlado, ali želi besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Sprašujem, ali želijo besedo predstavniki poslanskih skupin. [[Ne.]] Tudi tokrat velja podobno opozorilo, če bo temu predlogu nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev, predlog ne bo sprejet. O tem glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, 51 jih je glasovalo za, eden je temu predlogu nasprotoval. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Državni zbor je ob zaključku 7. seje sklenil, da se predlog zakona o spremembah in dopolnitvah carinskega zakona v prvi obravnavi prenese na to izredno sejo. Zbor bo navedeni predlog zakona obravnaval kot 10.a točko dnevnega reda. Kolegice in kolegi, prehajamo na glasovanje o predlogu dnevnega reda v celoti. Za današnjo sejo predlagam dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem ter s sprejeto spremembo. O tem predlogu glasujemo. Državni zbor odloča o dnevnem redu. Navzočih je 57 kolegic in kolegov, 43 jih je predlog podprlo, 11 mu jih je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je dnevni red 8. izredne seje zbora sprejet. Na pobudo predsednika odbora za zunanjo politiko, kolega Kacina, predlagam, da državni zbor v sredo zaseda po 14.00 uri. Kolega Kacin, predsednik odbora, bo utemeljil razlog. Prosim, kolega Kacin.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Ravnokar sem prejel s strani vlade oba sporazuma, sporazum o jedrski elektrarni in sporazum o meji, zato je mogoče v začetku prihodnjega tedna organizirati razpravo in dati mandat naši vladi za podpis sporazuma o meji. Ker pa se mi zdi, da bo ob tej temi potrebna poglobljena razprava [[gradivo je še vedno zaupno, precej kart bo treba zagotoviti]] , predlagam, da bi odbor za zunanjo politiko, če bi bila podpora z vaše strani, zasedal v sredo ob 9.00 zjutraj in do 14.00 ure poskušal končati razpravo; če pa to ne bi šlo, pa bi nadaljeval po 18.00 uri zvečer. Na ta način bi se lahko ob soglasju odbora za zunanjo politiko dogovorili za datum srečanja predsednikov vlad in potem tudi za podpis teh sporazumov. Hvala lepa.
Predlagam, da se opredelimo do tega predloga z glasovanjem. Predlog je, da bi v sredo državni zbor zasedal po 14.00 uri, zato da bi lahko dopoldan odbor za zunanjo politiko opravil svoje delo. Ta predlog dajem na glasovanje. Prosim, glasujmo o tem predlogu. Proceduralno? Samo, da prej povem rezultat. 59 kolegic in kolegov je navzočih. 38 je glasovalo za, 20 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik! Glede na to, na precedens, ki se je zgodil na začetku seje, ko je bil zavrnjen oziroma umaknjen z dnevnega reda institut poslanskih vprašanj, s tem, da je vodja poslanske skupine najmočnejše stranke uveljavil svoje neformalno predsedstvo tega državnega zbora in zrušil digniteto tudi vas, gospod predsednik, vašo avtoriteto, se postavlja vprašanje, ali bo možno delovanje tega državnega zbora v prihodnjem tednu. Namreč zgleda, da bo vlada na dopustu, ker ni pripravljena odgovarjati na poslanska vprašanja. In zaradi tega me zanima, kako bo z delovanjem tega državnem zbora v prihodnjem tednu. Ali bomo tu sedeli samo poslanci, ali bodo tudi predstavniki vlade? Hvala.
Na vaše proceduralno vprašanje odgovarjam, da državni zbor zaseda. Vlada je obveščena. Obveznosti ima v skladu s svojimi in našimi pristojnostmi pri delu državnega zbora in nimam nikakršnih informacij, da tega sodelovanja ne bi bilo. Tako, da državni zbor lahko povsem kompetentno tudi prihodnji teden odloča o točkah dnevnega reda. S tem smo torej zaključili vprašanje določanja dnevnega reda. Ta je sprejet in lahko v skladu z njim nadaljujemo. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA AKTA O ODREDITVI PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV ODGOVORNOSTI ODGOVORNIH OSEB IN NOSILCEV JAVNIH POOBLASTIL GLEDE NAKUPA IN PRODAJE ELEKTRIČNE ENERGIJE, ZARADI ČESAR JE BILA DOMNEVNO POVZROČENA GOSPODARSKA ŠKODA V SISTEMU SLOVENSKEGA ELEKTROGOSPODARSTVA. Zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave je na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije državnemu zboru predložila skupina 30 poslank in poslancev s prvopodpisanim Brankom Keleminom. Sprašujem kolega Kelemino, ali želi besedo? Želi. Prosim, imate besedo, kolega Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Čisto na kratko. Zahtevo za preiskovalno komisijo ste vsi prejeli. Upam, da tudi prebrali. Namreč, glede na dolgotrajni postopek in vložitev cele vrste dokumentacije in obravnavo na posameznih organih v državnem zboru oziroma na delovnih telesih, predvsem na odboru za gospodarstvo, ugotavljamo predlagatelji, da pač vlada in vsi odgovorni, ki so bili dolžni odgovoriti na tehtno zastavljena vprašanja, teh odgovorov niso dali. Niso jih dali pravočasno. Čutili smo tudi določeno ignoranco pri teh odgovorih in nekako zaviranje reševanja teh pomembnih vprašanj. Na tej podlagi se je seveda skupina poslancev odločila, da vloži zahtevo za parlamentarno preiskavo v zvezi s temi vprašanji in bi pač prosil, da se v skladu z zakonom o parlamentarni preiskavi in pa tudi poslovnikom o parlamentarni preiskavi ta preiskava v najkrajšem času uvede. Opozoril bi samo na to, da upam, da ta namen preiskave, ki je določen v tem aktu državnega zbora, upošteva v celoti, v skladu s 4. členom poslovnika o parlamentarni preiskavi, v celoti upošteva vsebino, ki je določena oziroma zahtevana v vlogi oziroma zahtevi. Da ne bom še enkrat se oglašal, bi samo pri predlogu sklepa opozoril, da se ne strinjamo vlagatelji s predlogom sklepa, ampak predlagamo, da se na osnovi oziroma v skladu s 5. členom poslovnika o parlamentarni preiskavi, kjer piše, da državni zbor imenuje preiskovalno komisijo praviloma na isti seji oziroma najkasneje pa na naslednji prvi seji oziroma, ja tako, oziroma najkasneje pa na prvi naslednji seji. Zato bi prosil, da se popravi predlog sklepa, in sicer tako, da se komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve zadolži, da do naslednje seje državnega zbora, v skladu z vsebino in tako naprej parlamentarne preiskave, zboru predloži predlog odloka o ustanovitvi in sestavi preiskovalne komisije. Skratka želim, da se ta predlog sklepa uskladi s 5. členom poslovnika o parlamentarni preiskovalni komisiji. Hvala lepa.
Kolega Kelemina, samo pojasnilo. Ko bo državni zbor odredil parlamentarno preiskavo, bomo sprejeli sklep, ki bo naložil komisiji za volitve, imenovanja in administrativne zadeve, da v najkrajšem času, v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave, zboru predloži predlog odloka. In to se lahko zgodi že na tej seji. Tako. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Poslanke in poslanci? Ugotavljam, da ne. Zaključujem splošno razpravo. Spoštovane kolegice in kolegi! Na podlagi drugega odstavka 4. člena poslovnika o parlamentarni preiskavi zbor o zahtevi za uvedbo parlamentarne preiskave ne glasuje. Zato ugotavljam, da je državni zbor odredil parlamentarno preiskavo za ugotovitev odgovornosti odgovornih oseb in nosilcevjavnih pooblastil glede nakupa in prodaje električne energije, zaradi česar je bila domnevno povzročena gospodarske škoda v sistemu slovenskega elektrogospodarstva. Namen preiskave je, prvič, ugotoviti, v kolikšni meri so bile odgovorne osebe in nosilci javnih pooblastil vpleteni v domnevno oškodovanje slovenske države pri nakupu in prodaji električne energije v sistemu slovenskega elektrogospodarstva, in drugič, ugotoviti obseg škode, ki je nastala zaradi prepoceni prodaje električne energije iz hrvaškega dela nuklerne elektrarne Krško. Državnemu zboru predlagam, da sprejme še naslednji predlog sklepa: "Komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve se zadolži, da v čim krajšem času, v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave, zboru predloži predlog odloka o ustanovitvi in sestavi preiskovalne komisije." Želi kdo o tem predlogu sklepa razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem [[...]]Prosim? Dr. Bajuk, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. To, kar se je dogajalo na tem področju, mora biti dokončno raziskano. Nova Slovenija bo odločno podprla in sodelovala pri tem delu, ker mislimo, da je skrajni čas, da začnemo uveljaviti v naši državi polaganje čistih računov in pa odgovornosti tistih, ki odločajo v našem imenu, v imenu vseh državljank in državljanov, in pa počenjajo večkrat s skupnimi stvarmi, kot da bi bile resnično niti manj kot njihove. Manj kot njihove. Nujno je, da Slovenija končno razume enkrat, kaj se je dogajalo na tem področju. Tukaj so v igri zelo visoke vsote.V naši oceni velika škoda skupnemu gospodarstvu in mi odločno podpiramo in se bomo tudi za to zavzemali, da bo prišlo enkrat do čistih računov na tem področju, in ne tako, kot je že večkrat bilo v tej naši 10-letni zgodovini naše države, da je državni zbor začel kakšno raziskavo, potem se je pa zadnji dan vse zgubilo in šlo v pozabo. Bomo vztrajali na tem, da bo enkrat za vselej na tem področju prišlo do jasnega pogleda in da bomo uveljavili v naši državi odgovornost vseh. Tudi tisti gospodje poslanci, ki sedaj ne poslušajo, naj se zavedajo, da glede tega, da ne bomo nikdar odnehali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej, gospod minister, če ne boste motili državnega zbora, vam bomo vsi hvaležni. Želi še kdo besedo pri tem sklepu? Prosim, kolega Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Seveda podpiram predlagani sklep, ki ste ga podali, pa vendar bi rad opozoril ali povedal tistim poslankam in poslancem, ki niso sodelovali v prejšnjem sklicu državnega zbora, da je v skladu z zakonom o parlamentarni preiskovalni komisiji treba najkasneje na zadnji seji državnega zbora taistega sklica, ki jo je imenoval, tudi obravnavati poročilo parlamentarne preiskovalne komisije. Naloga parlamentarne preiskovalne komisije in njenega predsednika je, da poročilo pripravi. Če parlamentarna preiskava ni zaključena, je naloga, da državnemu zboru predstavi in pove, navede razloge. Vsekakor pa ni niti v poslovniku niti v zakonu nikjer zapisano, da se poročilo parlamentarne preiskave na zadnji sejitaistega zasedanja državnega zbora ne opravi. Ni zakonske podlage, da poslanci državnega zbora izglasujejo umik točke z dnevnega reda. Spoštovane kolegice in kolegi, to se je zgodilo v prejšnjem mandatu. To se je zgodilo na zadnji seji prejšnjega mandata.Ko smo poslali pismeno zahtevo za obrazložitev državnemu zboru za dogodek, ki se je zgodil, odgovora še do danes nismo dobili; na to bi rad opozoril.
Kolega Pukšič [[...]]
In želim samo to, da bi se v tem mandatu spoštovala sprejeta zakonodaja v tem državnem zboru, tudi za vas, kolegice in kolegi, poslanke in poslanci koalicije.
Sprašujem, ali želi še kdo besedo? Kolega Kelemina.
Hvala lepa. Spoštovani vsi skupaj! Spoštovani gospod predsednik, vas, pa tudi sekretariat bi vprašal, ali ste, ko ste dejansko nekoliko skrajšali to odreditev preiskovalne parlamentarne komisije, ali to slučajno pomeni zožanje njenih pooblastil in ali je to še vedno v skladu s 4. členom poslovnika o parlamentarni preiskavi. Namreč, v drugem odstavku 4. člena piše: "O zahtevi za uvedbo parlamentarne preiskave državni zbor ne glasuje. Akt, s katerim odredi parlamentarno preiskavo na zahtevo, v celoti povzame vsebino zahtevka za ureditev parlamentarne preiskave in zahteve...," in tako naprej. Ali to pomeni, da [[...]]
Kolega Kelemina, dikcija je prepisana, drugače ne more biti, in ta diskusija je že opravljena - mi smo akt sprejeli.
V redu.
Prosim, da razpravljamo o predlogu sklepa - prosim, kolega Podobnik - sklepa, ki nalaga komisiji za volitve in imenovanja, da odloči o komisiji. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Na nek način se čutim dolžnega, da se oglasim v zvezi s tem sklepom, namreč glede na izkušnje, kako pomembno je, da preiskovalne komisije začnejo delati čim prej. Namreč, kar je bilo že tolikokrat opozorjeno, glede na izkušnje iz preteklega mandata vem, da je preiskovalna komisija, ki sem jo vodil sam, predložila zaključno poročilo, ki je bilo soglasno sprejeto v mesecu maju preteklega leta. Potem se je zaradi oviranja na neki način največje poslanske skupine to premikalo z dnevnega reda seje na sejo in državni zbor ni obravnaval tega poročila. Zaradi tegav zvezi s tem sklepom pravzaprav sprašujem, ali naš poslovnik na neki način ne bi moral določiti, da ko je veljavno vložena zahteva 30 poslancev o uvedbi parlamentarne komisije, bo seveda v taki zahtevi, da državni zbor ne sklepa in da bo na vsak način uvedena, a ni po neki logiki, da bi pristojna komisija, ko dobi tako zahtevo za preiskovalno komisijo, takoj podala tudi zahtevek, da poslanske skupine predložijo svoje kandidate za člane preiskovalne komisije. Namreč, če bi bilo to, seveda to smo sedaj zamudili, vendar predlagam, če bo še ta teden zasedanje Kviaza slučajno, da se stranke pozove, da imenujejo svoje kandidate za članstvo v tej komisiji in da se še v okviru te seje v točki imenovanja tudi izglasuje poimenska sestava te komisije. Še enkrat opozarjam. Izredno pomembno je, da se ne bo oviralo delo komisije. Takšne izkušnje so žal bile v prejšnjem mandatu - ni bilo prostorov, ni bilo strokovnih sodelavcev in se je vse skupaj na neki način zavleklo. Posledica tega je bila, da tudi na podlagi tega zavlačevanja, oviranja, da preiskovalne komisije niso zaključile tega dela z osvojitvijo zaključnega poročila na zboru, kar potem v javnosti povzroča zlonamerno manipulacijo, da preiskovalne komisije niso bile uspešne, da niso končale svojega dela. V prejšnjem mandatu, kolikor jaz vem, so vse, razen tiste o Dadasu, končale svoje delo, vendar na podlagi tega oviranja, pomanjkanja politične volje in pravzaprav strahu pred tem, da bi bila taka poročila veljavno sprejeta in tega oviranja potem dejansko v tem zboru ni prišlo do tega epiloga, ki ga predvideva poslovnik. Vendar preiskovalne komisije so delo končale in na podlagi tega bi morali čimprej poskrbeti za vse pogoje za delo preiskovalne komisije. Hvala.
Kolega Lavrinc želi besedo. Opozarjam državni zbor, da je edini, ki ima ta hip besedo. Prosim, kolega Lavrinc.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ugotavljam, da vsak, ki ima 5 minut časa, lahko pljuva po tej največji poslanski skupini. To je prvo dejstvo, ki ga ni mogoče spregledati. Drugo pa: Gospe in gospodje, zakonodaja s tega področja je slaba. Zakaj? Zato, ker dovoljuje množenje teh komisij v nedogled praktično. Jih ne omejuje in jim ne postavlja rokov. In ni vedno problem v ljudeh, torej v državnem zboru, v poslancih, ampak preprosto so se komisije v preteklih mandatih množile kot zajci na dobravi. In to bo treba enkrat popraviti. To je prvo.Drugo. Menim, da ljudje, ki menijo, da je moč z nekimi preiskovalnimi komisijami nadomestiti institucije, ki jih v tej državi imamo, zato da raziskujejo kriminal, to je norost. Preiskovalne komisije v tujini, v nekem normalnem razvitem območju, so izjeme od pravila. Jaz prav tej komisiji želim dobro delo, uspešno delo, ker tudi sam dvomim v nekatere stvari in se bom potrudil, da bi vam pomagal celo pri zbiranju dokazov, vendar ne izkoriščajte te diskusije za to, da prepričujete zdaj, lahko tudi prepričane in pa novinarje, da bodo kaj lepega o vas napisali.
Kolega dr. Brejc.
Replika gospodu Lavrincu. Če je namreč v državi veliko lumparij, potem mora biti tudi veliko preiskovalnih komisij. Na žalost v slovenskem primeru ne gre za izjeme, o katerih je govoril gospod Lavrinc, ampak že kar na žalost za pravilo.
Kolega Pukšič, za njim kolega Jerovšek.
Strinjam se s tistim delom, ko je kolega Lavrinc govoril, da bi naj bile parlamentarne preiskovalne komisije izjeme. Ja in to takrat, ko so tako rekoč institucionalne možnosti bile ali izkoriščene ali onemogočene. Mimogrede bi vas samo opozoril, da so bile institucionalne možnosti nekoga, da bi jih pripeljali v zapor, tam, kamor so sodili po sodbi sodišča, izničene s spremembo zakonodaje, kazenskega zakonika in zakona o kazenskem postopku v parlamentu Izrečene sodbe so seveda takrat s 1.1. leta 1995 zastarale, ker je bila spremenjena zakonodaja. Tistemu sodniku, ki pa seveda sodbe ni napisal v 15 dnevnem roku, to pa seveda gospod Lavrinc ve kot pravnik, pa se ni dogodilo nič oziroma je danes odvetnik. To je anomalija. Zato ne obstajajo drugi instrumenti kot parlamentarne preiskovalne komisije, ki seveda na te velike anomalije opozorijo.
Dal bom besedo kolegu Jerovšku, potem kolegu Potrču. Rad bi povedal, da glasujemo o predlogu sklepa, ki nalaga obveznosti pristojni komisiji, in nič več o vsebinskih aspektih te diskusije, bo še čas za razpravo, najprej v preiskovalni komisiji in potem na državnem zboru. Zato bi prosil, da zdaj ne posegamo v vsebino akta. Najprej kolega Jerovšek in potem kolega Potrč.
Hvala lepa. Moram replicirati kolegu Lavrincu in ostro zavrniti njegovo navajanje, da je šlo za kakšno pljuvanje po največji poslanski skupini. Dejstva so, da so tudi z obstrukcijo ovirali, da bi tista seja državnega zbora se normalno iztekla in da se je s podobnimi sklepi, kot se je danes ukinil inštitut poslanskih vprašanj, prelagalo iz seje na sejo, poročila preiskovalnih komisij. To so dejstva. Tudi ni potrebno, gospod Lavrinc, da pljuvate po zakonodaji. Naš zakon ni tako slab, strinjam se, da ni dodelan, vendar marsikatera evropska država s tradicijo parlamentarne demokracije nima zakona, pa vendar zelo uspešno delujejo preiskovalne komisije. Ne zavajati javnosti, da je z našo zakonodajo nekaj tu enormno narobe. To so zavajanja. In tudi ne obsojati zakonodaje za množenje teh komisij. To, kar je bilo tukaj že poudarjeno, dejstvo je, da so morda komisije bolj izjemne v drugih državah, vendar tam imajo tudi dosti manj zlorab s strani nosilcev javnih funkcij. Očitno jih imajo. Je tudi objektivna in subjektivna odgovornost državnih funkcionarjev na čisto drugem nivoju. Te primere vam bi lahko navajal, mi smo jih tudi dostikrat imeli priložnost. Vemo, kako se je, recimo, v Belgiji zgodilo, da so v eni uri trije ministri odstopili, ko se je zgodil pobeg kriminalca s sodišča. To se pri nas ne zgodi, da se bi kdo v tej vladi, ki jo vodite z vaše strani, iz vaše stranke, kdo zavedal objektivne ali pa subjektivne odgovornosti. V tej zadevi smo resorno ministrico, dokler je bila resorna ministrica, spraševali s poslanskimi vprašanji. Nismo dobili odgovorov oziroma se sploh ni udeleževala teh sej, tudi ni bila na odboru za gospodarstvo, ko se je ta tematika obravnavala. Prešla je v totalno ilegalo. V ta namen, da bi to vse skupaj zamrlo in na nek način "zataškalo", je bil resor prenesen v drugo ministrstvo, ki to ministrstvo na tem področju z vso silo nadaljuje na nek način to, da se bodo ti dobički iz prodaje elektrike po ustaljenih strankarskih kanalih prelivali drugam. Hvala lepa.
Kolega Potrč, za njim kolega Lavrinc. Želi še kdo besedo? Prosim. Se lahko vključite, kolega Potrč, se lahko vključite. Nekdo je ostal [[...]]
Poleg Nemčije ima samo Slovenija manjšinsko preiskavo. Uvedena je z ustavo in za uvedbo te manjšinske preiskave so izpolnjeni pogoji. Mi zastonj razpravljamo o tem, ali imamo kakršnokoli drugo možnost, kot da se manjšinska preiskava uvede. Če bi jo razumeli tako, potem bi brez razprave danes ta sklep tudi sprejeli. Razprava, ki jo danes ob tem sklepu imamo, kaže, da predlagatelji te manjšinske preiskave preiskavo razumejo drugače, kot je v zakonu zapisana. Še naprej, kot željo po politizaciji vprašanj, ne pa po konkretnem, strokovnem, odgovornem raziskovanju primera, ne pa s pravico, da ima vsak poslanec samostojno možnost preko preiskovalne komisije iz svojega lastnega prepričanja stvari ocenjevati, ocenjevati tudi delo drugih, tudi dajati ocene, mnogokrat tudi obtožbe, kar vse se je v delu teh preiskovalnih komisij, nažalost, dogajalo. Jaz bom vesel, če ne bo tako, kot mi kaže ta razprava, in vesel bom, če bomo enkrat preiskovalno komisijo opravili v kratkem času in na kvaliteten način, tako kot bi moralo biti, sicer bo pa dopolnitev zakonodaje verjetno koristna. Hvala.
Kolega Lavrinc, za njim kolega Pukšič.
Zelo kratko. Kolega Jerovšek, hvala lepa za vaš prispevek rasti našega ugleda v družbi. Jaz sem prepričan, da po vsakem vašem nastopu, naš "raiting" raste.
To ni predmet te razprave. Kolega Pukšič!
Samo to bi rekel. Kdo je želel organizacijo? Tisti, ki je predlagal, da je državni zbor nekaj naredil v nasprotju z zakonom in poslovnikom. Hvala lepa.
Večkrat sem interveniral v razpravo in po nekaj razpravljavcih opozoril, da presegamo namen te razprave. Ta razprava se odvija zgolj o predlogu sklepa, da naložimo pristojni komisiji, da komisijo tudi izvoli. Zato bi prosil vse, ki se bodo zdaj priglasili k besedi, da se tega držijo, sicer bom posegel v razpravo. Dr. Bajuk, prosim.
Hvala lepa. Dejansko je to vprašanje kolegu Potrču. Če sem pravilno razumel vašo oceno, da v predstavitvi tistih, ki smo predlagali, da ta komisija sploh začne svoje delo, vidite neko politizacijo. Rad bi vas vprašal, kaj sploh to pomeni. Kako je sploh mogoče, da ne bi bilo politično vprašanje ravno to, da se v imenu funkcionarjev države Slovenije delajo močne in hude napake, z velikimi gospodarskimi posledicami za skupno dobro, in kako naj bi to ne bilo politično. Lahko bi vas tudi vprašal, kako bi pa vi vodili strokovno. Ali mislite, da so strokovno delali to, kar so delali, ali je sploh mogoče strokovno krasti ali pa strokovno delati takšne napake, kot so se delale v upravi Elesa? Ne vem, v čem vidite politizacijo, pa česa se bojite. Končno bo le odgovornost - treba je omejiti, najti odgovornost pri tem, omejiti tiste, in najti, kdo so vsi ti ljudje, ki so te stvari storili, in končno mora tudi enkrat za vselej priti do neke kazni. Hvala lepa.
Kolega Kelemina - ne. Kolega Potrč - upam, da je to zadnja razprava.
Gospod Bajuk, poglejte, vaša razprava točno kaže, kako jaz mislim, da ne bi smeli k temu pristopati. V svoji razpravi ste že obtožili ljudi, da so kradli. To si lahko kot poslanci privoščimo, ker imamo imuniteto, samo to ni pristop za reševanje vprašanj. Bojim se in ne bi želel, da bi se te stvari tako ponavljale, kot so se doslej. To je vse.
Želi še kdo besedo? Kolega Peterle.
Spominjam se časov, ko se je z etiketo politizacije odpravilo kup družbene kritike v zvezi z ravnanjem potentatov, ki so takrat vladali - reklo se je politizacija, in je bila stvar sumljiva, pa naj je šlo po taki ali drugačni liniji. Glejte, mene ne zanima, kako se bo to imenovalo, ali politično ali kakšno drugo vprašanje. Ampak mene zanima, zakaj pod neko oblastjo nekdo lahko prodaja po 2,6, zakaj pa je pod neko drugo oblastjo nekdo sposoben prodajati enako oziroma isto energijo po 8,5. In vem, toliko pa vem, da lahko po ceni prodajaš in kljub temu veliko zaslužiš na nek način. Mene zanima, kaj to pomeni za žep davkoplačevalcev in kaj pomeni, navsezadnje, to za slovenske gospodinje, ki pa ne plačujejo po 2,6. Do te jasnosti moramo priti.
Kolega Jerovšek.
Hvala lepa. Tudi jaz bi gospoda Potrča vprašal, ali se mu ne zdi, da je bila politizacija to, da so zamenjali direktorja Elesa, ki je uspel prodati električno energijo, ne po 2,6, ampak po 8 tolarjev, in je ustvaril dobiček na tem podjetju, in je tudi vrhovno sodišče ugotovilo, da je šlo za nezakonit postopek zamenjave.
Prosim, da ne posegamo v vsebino [[...]]
Zato je, po mojem mnenju, bila to zelo velika politizacija. Hkrati je pa tudi politizacija to, da se je prodajala elektrika po 2,6 tolarja, naši državljani jim pa plačujejo po 20 tolarjev. Ali se vam ne zdi, da je to politizacija? Zato da se lahko nekam pretaka dohodek, pa da se zelo poceni, pod ceno prodaja, da pa morajo na drugi strani državljani trpeti višjo ceno, je to politizacija in kdo je to politizacijo povzročil?
Kolegice in kolegi! Prvič v tem mandatu odločamo o aktu o odreditvi parlamentarne preiskave. Vsi se zavedamo vloge in pomena takega akta in take komisije. Jaz predlagam, da ji damo boljšo popotnico, kot je ta razprava. Predlagam, da ne nadaljujemo v tem smislu, posebej ne, da se poslanke in poslanci že lotevamo same vsebine, ker je to naloga komisije, ki jo ustanavljamo. Zato predlagam, da to razpravo o sklepu zaključimo in preidemo na glasovanje o predlaganem sklepu. To je moj predlog. Prav. Želite, kolega Anderlič besedo? Prosim. Seveda, nikomur ne morem vzeti besede, to je jasno. Prosim.
Najbrž je zgolj slučaj, da ste šele sedaj, ko ste opazili roko, posegli v to diskusijo, ker bi lahko že pred pol ure. Seveda je zadeva popolnoma jasna. Zakon je tukaj, kakršenkoli pač je. Rezultati dosedanjih preiskovalnih komisij so dali rezultate, kakršne so. Jaz sem vesel, da jo lahko brez razprave takorekoč ustanovimo, in prav je in moramo jo ustanoviti, zato ker je na zahtevo pač ta komisija predlagana. Vesel sem pa tudi zaradi tega, ker ni bila ves čas samo ena vlada na oblasti, ampak bo vse predmet diskusij in preiskav. Gospod Bajuk, jaz verjamem, da je v tistem času vlada tudi kaj počela pol leta in da ni samo spremljala, kaj se je dogajalo prej in tako naprej. Naj pride vse na dan in naj se lepo razčisti. Zato mislim, da je celo ta diskusija ob, tako rekoč, ugotovitvenem sklepu na ta način, kot je bila, dokaz, kako se seveda sej ne vodi in kako je potrebno z novim poslovnikom pri takih vprašanjih urediti delo državnega zbora. Hvala lepa.
Kolega Anderlič, ne gre za ugotovitveni sklep. Gre za sklep o tem, da se zadolži Kviaz, da v najkrajšem možnem času, v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave, zboru predloži predlog odloka. Poslanke in poslanci imajo v skladu s tem poslovnikom pravico razpravljati. Opozoril sem, da ne velja posegati v vsebino dela preiskovalne komisije. Sprašujem, ali želi še kdo besedo. Drugače bomo glasovali. Predlagam torej, da zaključimo razpravo in preidemo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujmo! Glasujemo o predlaganem sklepu. Navzočih je 49 kolegic in kolegov. 48 jih je ta predlog podprlo, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O VARSTVU IN ZDRAVJU PRI DELU, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil naš poslanski kolega Franci Rokavec. Sprašujem ga, ali želi besedo? [[Želi.]] Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo.
Preden vam dam besedo, bi rad opozoril vse, ki motijo delo, da tega ne počno. Počakajte za hipec, kolega Rokavec. Mislim, da imate pravico, da vas nihče ne moti pri uvodni besedi. Samo za hipec. Prosim če se lahko vsi usedete na svoja mesta. Kolega Rokavec, imate besedo.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Bistvo dopolnitve zakona o varnosti in zdravju pri delu je predvsem v podaljšanju roka, ki ga opredeljuje 60. člena zakona, ki pravi, da morajo delodajalci v roku dveh let od uveljavitve zakona urediti varnost in zdravje pri delu. Gre predvsem za delodajalce, ki so samozaposleni, kmetje ali njihovi družinski člani, ki jih je zakonodajalecpred dvema letoma na novo vključil v zagotavljanje sistema varnosti in zdravja pri delu. Teh oseb je v naši državi več kot 50 tisoč. Predlagani zakon tako podaljšuje rok za omenjeno kategorijo delodajalcev do konca leta 2002. Pri tem je potrebno poudariti, da so nekateri podzakonski predpisi bili objavljeni dokaj pozno ter da je potrebno vsebino izjave o varnosti z oceno tveganja dopolniti različnim delovnim področjem in velikosti števila zaposlenih delavcev ali pa kategoriji samozaposlenih. Po dosedanjih podatkih, ki so mi bili na voljo, je prav skupina delodajalcev samozaposlenih, podjetniki in kmetje, zelo slabo pripravljena na zahteve zakona o varnosti in zdravju pri delu. Vzroke je predvsem potrebno iskati v slabi informiranosti. S predlaganjem podaljšanja roka se tako daje možnosti kvalitetne priprave celotnega delovnega procesa temu segmentu, saj je verjetno cilj vsake države, da imajo državljani zagotovljene varne delovne pogoje na delovnem mestu. Ob tem naj še poudarim, da so utemeljeni tudi argumenti, ki so jih v toku predložitve, dopolnitve zakona navedla tudi združenja gospodarstva, tako gospodarske zbornice kakor tudi obrtne zbornice Slovenije. Pristojno ministrstvo je v roku dveh mesecev po sprejetju zakona o varnosti in zdravju pri delu pripravilo omenjeni pravilnik, kar je bilo strojeno spomladi lanskega leta. Tako so imeli delodajalci le dobro leto časa za pripravo izjave varnosti z oceno tveganja. Se pravi, da nista bili na voljo dve leti, ampak največ eno leto. Povsem iluzorno je bilopričakovati, da bodo lahko delodajalci oziroma podjetja z dovoljenji za izdelavo izjave o varnosti z oceno tveganja pristopili k njeni izdelavi še pred sprejetjem omenjenega podzakonskega predpisa. Zelo resne priprave za izdelavo omenjene izjave so steklešele v začetku letošnjega leta, ko so številna združenja, zbornice organizirali posvete, seminarje in druge oblike izobraževanje delodajalcev s področja varnosti in zdravja pri delu, kjer so se številni delodajalci tudi prvič resno seznanili z obveznostmi glede izdelave izjave o varnosti z oceno tveganja. Naj opozorim tudi na pomanjkanje strokovnjakov s področja medicine dela, ki v predpisanem roku ne bodo mogli izpolniti vseh zahtevanih postopkov vsem delodajalcem. Pri tem pa je verjetno potrebno tudi izpostaviti, da manjka pravilnik o načinu in postopku opravljanja preventivnih zdravstvenih pregledov in pa predpis o vodenju evidenc na podlagi 39. člena zakona. To je še dodatni argument za podporo amandmaja, ki ga je sprejel matični odbor, da se splošni rok prilagoditve oziroma celotne uvedbe zakona za vso kategorijo podaljša do 31.12.2001. Vsa navedena dejstva tako utemeljujejo spremembe in pa dopolnitve zakona o varnosti in zdravju pri delu, zato predlagam, spoštovane poslanke in poslanci, da po razpravi podprete predlog zakona z amandmaji matičnega odbora. In še na koncu eno manjše opravičilo. Pomotoma se je zapisala beseda varstvo pri delu, namesto varnosti pri delu. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Rokavec. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo. Vabim predsednika, kolega Brenčiča, da predstavi mnenje odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom poslancem in pa predstavnikom vlade, v prvi vrsti ministru, dr. Dimovskemu, ki pokriva kot minister to področje. Odbor državnega zbora za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo je predlog zakona obravnaval na svoji 8. redni seji. K predlogu zakona smo člani odbora pridobili še gradivo s strani vlade Republike Slovenije, mnenje sekretariata in pa stališče gospodarske zbornice Slovenije in tudi obrtne zbornice Slovenije, ki sta seveda s tem gradivom omogočila članom odbora, da so zakon dodobra prediskutirali in ga tudi pripravili za današnje odločanje. Obrazložitev je bila podana članom odbora približno tako, kot je bila vam maloprej, zato je ne bi ponavljal. V diskusijo po predstavitvi zakona se bo verjetno vključil tudi predstavnik vlade, po vsej verjetnosti gospod minister Dimovski, zato bi prepustil to njemu. Vendar pa je na osnovi diskusije predstavnice ministrstva za delo in tudi predstavnice ministrstva za zdravstvo, gospe državne sekretarke, ter argumentov obrtne in gospodarske zbornice potem sledila sorazmerno konstruktivna razprava članic in članov odbora, ki so opozorili predvsem na dejstvo, da niti ocena tveganja niti izjava o varnosti nista popolnoma nič odvisni od statusa in velikosti delodajalca, temveč predvsem od delovnih mest delodajalca oziroma njegove dejavnosti. Prav v tej njegovi dejavnosti so zapopadeni tudi - po argumentih članov - samozaposleni in tudi kmetje. Dejstvo je, da so nekateri samozaposleni še bistveno bolj izpostavljeni vsem možnim nevarnostim, ker sami opravljajo zelo veliko različnih del. Po mnenju članov odbora je zato potrebno, da se ne delajo izjeme, saj so vsi, tudi samozaposleni, vključeni v sistem zavarovanja in sistem solidarnosti. Člani odbora dopolnitve predloga zakona, ki naj bi podaljšal uveljavitve določb zakona, podpirajo. Niso pa se strinjali s tem, da bi se določneje razdeljevale oziroma opredeljevale kategorije posameznih delodajalcev in da bi se za njih predpisovali različni pogoji ali status delodajalca. Ob zaključku razprave je odbor ocenil, da je zakonsko besedilo, predlog besedila, primerno za obravnavo na seji državnega zbora, in tudi soglašal, da se zakon obravnava po skrajšanem postopku. V nadaljevanju pa je odbor oblikoval najprej amandma na amandma odbora. Glede na to, da je iz pripomb sekretariata bilo evidentno, da je smiselno precizirati besedilo 1. člena, je potem odbor skupaj s predlogom vlade oblikoval svoj amandma, s katerim je v bistvu povzel predloženo besedilo 1. člena, s tem da ga je precizneje uredil. Na ta amandma odbora je pa odbor predlagal in sprejel tudi amandma na amandma, predvsem na osnovi argumentov predstavnikov obrtne in gospodarske zbornice Slovenije in tudi nekaterih argumentov državne sekretarke v ministrstvu za zdravstvo, gospe Zakotnikove. V tem primeru se s tem amandmajem na amandma za vse delodajalce podaljša čas uveljavitve zakona s 27. tega meseca, ko stopa ta zakon v veljavo, in bi tako rekoč vsi delodajalci morali imeti urejene vse zadeve, ki jih nalaga zakon o varnosti in zdravju pri delu, vključno z najpomembnejšim aktom, to je izjavo o varnosti in oceni tveganja. Argumenti so člane odbora prepričali o tem, da je bil amandma na amandma sprejet. Sprejeli smo tudi amandma k naslovu zakona, glede na to, da ni več samo dopolnitev zakona, ker smo z amandmajem na amandma tudi spremenili zakon, je bilo potrebno k temu tudi spremeniti naslov zakona in ga tudi v sami besedi varnosti poistovetiti z osnovnim zakonom. Odbor je nazadnje sprejel tudi sklep, s katerim predlaga državnemu zboru, da obravnava zakon in ga sprejme po skrajšanem postopku skupaj z amandmaji, ki jih je odbor sprejel. Hvala lepa.
Predsedniku odbora se zahvaljujem za pojasnilo državnemu zboru o mnenju k predlogu zakona. Sprašujem, ali želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Prosim, minister dr. Dimovski, imate besedo.
Spoštovane poslanke in poslanci! Pred nami je zelo pomemben zakon. Vlada se je na osnovi stališč odbora za delo, družino, socialno politiko in invalide opredelila tudi do amandmajev, ki so bili sprejeti na tem odboru. Želim na kratko povedati, kakšno je stališče vlade, ki ga je sprejela na korespondenčni seji in je v predlogu bilo tudi usklajeno z ministrstvom za zdravje. Kar se tiče dveh amandmajev, ki sta tukaj zelo pomembna, gre k 1. členu amandma na amandma, in sicer k 1. členu amandma na amandma vlada ne podpira. Ne podpira iz razlogov, ki jih bom na kratko navedel. Prvič, zakon je nastajal pet let, s prehodnim obdobjem dveh let. Rad bi povedal, da je ta zakon predvsem usklajen z evropskimi direktivami, in sicer 30 direktivami in pravilniki, ki so nastali na osnovi tega zakona v zadnjem obdobju, to je okoli 60 pravilnikov. V tem smislu je redno poročanje evropski komisiji bilo izvršeno s strani ministrstva za delo, to je organa, ki spremlja in bdi nad tem. Je pa po našem mnenju potrebno povedati to, da je zdravje in varnost pri delu predvsem smiselno imenovati ne kot strošek, ampak bolj kot investicijo v delovno mesto. Slej ko prej bodo ti stroški oziroma te investicije dosegli tudi delodajalci. Ob vsem tem je potrebno povedati, da pravzaprav razumemo mnenja nekaterih delodajalcev, da so morebiti celo pocenili čas oziroma rok, v katerem morajo pripraviti izjavo za varnost. Vendar pa bo ta izjava za varnost slej ko prej morala biti pripravljena. Lahko bi rekel tako, da je ta izjava za varnost morebiti včasih preoveličana in da je izjava za javnost predvsem izjava o tem, da delodajalci sprejemajo odgovornost o tem, da je zdravje in varnost pri delu pravzaprav tudi njihova stvar. Mi smo se, in to je tudi razlog takega nepodpiranja amandmaja, že kar se tiče politike nadzora z inšpektoratom za delo dogovorili, da praviloma v obdobju do 1.1. izvaja nadzor tako, da je bolj konzultativne narave, da predvsem tisti, ki so nekaj naredili na tem področju, skratka delodajalci, ki so se usmerjali v to, da pripravljajo izjavo za varnost, da na nek način ne izdajamo odločb, ki bi imele kakršnekoli finančne posledice ali za rezultat kakršnokoli kazen. Predvsem smo v tem smislu nadzora, ki ga ima po pooblastilu inšpektorat za delo, govorili predvsem o tako imenovanih ureditvenih odločbah, ki so po našem mnenju predvsem smiselne za delodajalce, saj v tem smislu dolgoročnozmanjšujejo stroške delodajalca, ki jih imajo na tem področju. Na kratko bi ob tem povedal tudi to, da je ministrstvo za delo in pa cela vrsta izvajalskih organizacij imela vrsto aktivnosti za izvajanje tega zakona. Ob tem bi omenil predvsem okoli 500 različnih strokovnih posvetov, delavnic in pomoči pri izdelavi metodologij. Še v zadnjem mesecu in pol oziroma dveh mesecih smo imeli dodatno za potrebe malih delodajalcev okoli 50 različnih seminarjev, kjer smo pravzaprav neposredno pomagali pri izdelavi izjav za varnost oziroma izjav o tveganju. Različne aktivnosti, ki so bile v okviru svetovanj in drugih, tudi pharovega projekta, tako mislim, da je bila maksimalno nudena pomoč, da bi se ta zakon pravzaprav izvedel. Poudarjam še enkrat. Namen ni, da bi kakršnekoli ovirali ali pa bili zelo nasprotujoči, kar se tiče izvajanja tega zakona. Govorim o tem, da ima inšpektorat za delo pri politiki nadzora predvsem usmeritev, da daje ureditvene odločbe in da konsultativno deluje pri urejanju tega področja. To je, kar se tiče amandmaja na amandma odbora. Kar se tiče amandmaja glede na drugi odstavek oziroma dodajanje drugega odstavka k 1. členu, vlada tak amandma podpira, predvsem ker gre za manjše delodajalce oziroma za samozaposlovalce, kmete in fizične osebe, ki so sami ali s člani svojih gospodarstev. Mislimo, da je v bistvu v tem smiselno ta prehodni rok za te kategorije, ki jih ni tako malo, po nekaterih izračunih okoli 200 tisoč, premakniti do 31.12.2002. S tem se je strinjal tudi na predzadnji seji ekonomsko-socialni svet. Vlada pa se tudi strinja k naslovu predloga zakona, da se ta spremeni in tak amandma podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Želijo.]] Gospod mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav predstavnikom vlade in obema ministroma in, seveda, tudi vam, kolegice in kolegi, poslanke in poslanci. Zakon o varnosti in zdravju pri delu je bil sprejet oziroma je pričel veljati tudi pred približno dvema letoma in se v celoti uveljavlja, naj bi se uveljavil, to se pravi s 27.7. tega leta. V vsebinskem smislu ta zakon ne predstavlja nekih revolucionarnih novosti, razen, da zakon oziroma varnost pri delu nadgrajuje še z zdravjem in z vlogo medicine dela v tem segmentu. Sicer pa večino ukrepov in večino zadolžitev delodajalcem smo poznali in so poznali delodajalci že prej. Mogoče se spreminjajo zgolj nekateri nazivi določenih dokumentov oziroma da so dokumenti nekoliko bolj celoviti, manj celoviti, sicer pa tu ni nekih novih vsebinskih zadev. Bistvena novost in bistven prispevek tega zakona je v odgovornosti oziroma v jasno opredeljeni odgovornosti delodajalcev in lastnikov do zagotavljanja varnosti in zdravja pri delu in tudi do posledic, če do nekih negativnih posledic pride. Doslej je namreč v starem zakonu o varstvu in zdravju pri delu bila to nekako neka kolektivna, skupna samoupravna odgovornost, sedaj je pa to jasno opredeljena odgovornost lastnikov in delodajalcev. To je ta bistvena novost tega zakona in menim, da je ta bistvena novost stopila v veljavo že pred dvema letoma in ne sedaj. Res pa je, da je zakon predvidel dvoletni rok za uskladitev predvsem tistih listinskih zadev, se pravi, za izdelavo ocene tveganja, za izdelavo izjave o varnosti za vse delodajalce. Pred dvema letoma sem bil zaposlen na inšpektoratu za delo in takrat smo predvidevali, da bodo te dokumente prej lažje izdelali manjši delodajalci, ker bodo nekako imeli manj dela, in kasneje večji delodajalci, kotso, na primer, neke tovarne s tisoč in več zaposlenimi. Seveda se to ni tako zgodilo. Pričakovali namreč bi, da bi ob uveljavitvi tega zakona tudi delodajalci pristopili k izdelavi vseh potrebnih nalog, vendar temu ni bilo tako. Stvar se je resneje začelaodvijati šele spomladi letos ali v začetku tega leta. Tu bi predvsem poudaril vzroke, zakaj je temu tako. Menim, da je združenje delodajalcev, pa tudi delodajalci sami bistveno premalo naredili na tem, zlasti pa tu govorim o združenjih - obrtna in gospodarska zbornica pred enim letom kaj veliko o teh problemih ni govorila, zadnjega pol leta je pa intenzivno spremljala te zadeve. Zato smo trenutno v situaciji, da če bi zakon popolnoma stopil v veljavo, bi bilo več kot 50% delodajalcev, ki bi zakon kršili. Žal ugotavljamo, da kaže ta situacija, bi rekel, relativno slab odnos slovenskih delodajalcev do vrednot pravne države, do tega, kar tu nekako uveljavimo, sprejmemo. Ponavadi zamahnemo z roko in šele, ko začne teči voda v grlo, šele takrat nas to nekako zmrazi, strezni, in šele takrat začnemo resno reagirati na te reči. Mislim, da je osnovni vzrok nastali situaciji in tudi tej noveli zakona prav v tem, da se rešuje to, kar bi se moralo rešiti že pred enim letom. V socialdemokratski stranki načeloma podpiramo to novelo, predvsem iz dveh razlogov. Iz razloga, ker ne smemo dopustiti v naši državi, da bi zakon kršila več kot polovica državljanov; menimo, da bi bilo to malo v posmeh pravni državi. Bistveno se nam pa zdi tudi to, da vlada ni pripravila podzakonskih aktov že pred dvema letoma, tako da bi delodajalci res imeli dve leti časa, da se pripravijo. Moramo vedeti, da je temeljni dokument, to je dokument, ki opredeljuje izjavo o varnosti in oceno tveganja, je bil približno objavljen in je zagledal luč šele pred približno enim letom. Zato menimo, da so določeni razlogi za prolongiranje tega roka vstopitve v veljavo oziroma da se začnejo določbe zakona o varnosti in zdravju pri delu uporabljati nekoliko kasneje, utemeljeni. Upam pa, da to podaljšanje roka ne bo ponovno spodbuda delodajalcem, da bodo zopet zamahnili z roko in rekli, da bomo pač čez tri mesece videli, kako bo in poslušali zopet to podaljšati. Rad bi pa odgovor na vprašanje, in sicer generalne sekretarke vlade oziroma generalne sekretarke državnega zbora. Ali ima državni zbor že izdelane te listine, to se pravi izjavo o varnosti, in tudi mogoče ministrstvo za delo? Tu je tudi minister za informacijsko družbo. Zanima me, kako se država drži spoštovanja teh predpisov, ki jih tu sprejemamo. Hvala lepa.
Hvala. Generalna sekretarka bo seveda odgovorila, ko bo primeren čas za to. Mag. Vizjak je govoril v imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Besedo ima mag. Drobnič, Nova Slovenija.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom poslancem, seveda pa tudi predstavnikom vlade. Poslanska skupina Nove Slovenije se seveda strinja, da moramo imeti varno in zdravo delo zagotovljeni v Sloveniji vsi in to mora ščititi in zagotavljati ustrezen zakon. S temi spremembami, ki jih sedaj vpeljujemo, popravljamo zakon. Že nekajkrat sem opozoril, da pri sprejemanju zakonov imamo premalo oziroma pripravljalec zakona premalo upošteva tehnične, kadrovske in druge zmožnosti za izvedbo zakonskih določil. Seveda so zakonska določila obligatorna in morajo delovati tudi prisilno. Ni pa možno, da deluje zakon prisilno, če ga dejansko ni možno izvesti. In to se je pokazalo tudi pri tem zakonu. Niso se upoštevali tehnični razlogi, niso se upoštevali kadrovski razlogi, tistih strokovnih svetovalcev, ki jih imamo na razpolago, da bi lahko zagotovili potrebno pripravljenost delodajalcev za varno in zdravo delo. Problem je nastal pri izjavi o varnosti pri delu in oceni tveganja za delodajalca. V Novi Sloveniji menimo, da je potrebno zagotoviti varno in zdravo delo, ne glede na velikost delodajalca. Vendar pa bi lahko v okviru tega določili inštrumente, morda horizontalne finančne pomoči za izvedbo takšnega ukrepa. Dostikrat pomagamo podjetjem na neprimeren način, kar nas opozarjajo tudi torej iz drugih držav Evropske unije v smislu prilagajanja naše zakonodaje in prilagajanja ravnanja. V tem primeru bi lahko namenili tudi državna sredstva, ker bi jih namenili vsem pod enakimi možnostmi. Lahko se zgodi, glede na to, kako se lotevamo, da bomo morali še enkrat prelagati veljavnost teh določil. Zakon je resnično pripravljen na visoki strokovni ravni, to so nam povedali tudi tujci. So pa že takrat malce podvomili v samo izvedbo, da bomo tako hitro čisto vse opravili, glede na značilnost našega trga. Podpiramo torej, da se to ureja za vse delodajalce, pri čemer je pa potrebno upoštevati velikost podjetja oziroma kar je tudi v amandmaju odbora poudarjeno. Narejena je torej bila še neka napaka, ni se obveščalo delodajalcev. Mislim, da je tukaj padlo na izpitu združenje delodajalcev. Verjetno bi pa tudi s strani države lahko boljše informirali delodajalce, kaj jih čaka v tem prehodnem obdobju. Sicer pa lahko v imenu poslanske skupine povem, da bomo zakon z amandmaji podprli. Hvala.
Hvala lepa. Želi razpravljati še kakšen predstavnik poslanske skupine? Izvolite. Danica Simšič, združena lista.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister in drugi navzoči. V poslanski skupin združene liste socialnih demokratov podpiramo predlog zakona o dopolnitvi zakona o varnosti in zdravju pri delu. Rada bi spomnila, da je zakon o varnosti in zdravju pri delu po našem mnenju eden temeljnih zakonov, ki zagotavljajo varnost in zdravje pri delu vsem zaposlenim. Zato je bilo njegovo dolgotrajno sprejemanje za nas težko razumljivo, pa vendarle smo bili zato toliko bolj veseli, ko je bil leta 1999 sprejet. Zakon je glede na varnost in zdravje pri delu, glede izdelave izjave o varnosti z oceno tveganja, opredelil pravzaprav relativno dolgo prehodno obdobje, to je obdobje dveh let. Naj spomnim, da je bil zakon sprejet 30. junija 1999. leta, da je začel veljati 27. julija 1999. leta in da bi morala njegova polna uveljavitev pravzaprav zaživeti danes teden, leta 2001. Pa vendar, ko smo temeljito proučili predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona, ki ga je v parlamentarno proceduro vložil poslanski kolega Rokavec, smo menili, da je ta njegov predlog utemeljen. Gre za, kot je bilo danes že poudarjeno, za samozaposlene, za kmete in za tiste, ki so pač v okviru tega gospodinjstva; ocene so različne, od 50.000 do 200.000 vseh ljudi, ki delujejo na ta način. Moram opozoriti, da smo v okviru poslanske skupine, pa tudi nekaterih združenj, predvsem delavske zveze, ki deluje v okviru združene liste socialnih demokratov, že lani opozarjali, da se utegne zgoditi, da zakon ne bo tako spoštovan, da bi lahko začel polno veljati že z letošnjim letom. Če bi vsi delodajalci resno vzeli določbe tega zakona, glede na to, da smo pred leti že imeli zelo podobne določbe, zlasti za delodajalce, razen za te, za katere gospod poslanski kolega Rokavec predlaga spremembo, bi seveda glede na dvoletno prehodno obdobje te izjave o varnosti z oceno tveganja lahko izpolnili ali pa bili ta trenutek vsaj v fazi pridobivanja te izjave. Zato bi lahko pravzaprav rekli, če smo malce kritični do delodajalcev oziroma do lastnikov, da bodo s predlaganim podaljšanjem, ki ga predlaga matično delovno telo, pravzaprav nagrajeni tisti delodajalci, ki svojih nalog in odgovornosti niso resno vzeli in ki jim skrb za zdravje in za varno delo zaposlenih ni pomembna in so pravzaprav razumeli ta papir in to obveznost samo kot še en papir več, ne pa dejansko investicijo v ljudi, v zaposlene. Če ob tem upoštevamo, da podatki v zadnjih letih kažejo, da se je varnost ljudi pri delu precej poslabšala, da se vrstijo smrtne nesreče, da se povečuje število invalidnosti in trajne hude posledice, potem je še toliko težje razumeti, da teh izjav ni. Zato v poslanski skupini združene liste ocenjujemo, da velja dati podporo osnovnemu predlogu zakona, in bomo tako večinsko v poslanski skupini tudi glasovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi nastopiti še kakšna poslanska skupina? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pismeno se ni prijavil nihče, zato razprave omejujem na pet minut. Poslanec dr. Brejc.
Hvala lepa. Sam bom podprl predlagane spremembe, bi pa ob teh razpravah, zlasti zadnji, vendarle rad rekel, da je izvedba zakona vedno problem, razkorak med normativnim in stvarnim je v Sloveniji kar precejšen. In seveda tudi normativni idealizem, ki ga je bilo slišati iz besed gospe Danice Simšič, je tudi zelo, bi rekel, običajna zadeva. Misliti, da bo ocena tveganja in izjava o varnosti izboljšala že sama po sebi stvari, je seveda pretirana. Oglašam se pa predvsem zato, ker bi želel apelirati na ministra za delo, na ministra za šolstvo, za kulturo, na vse tiste, ki imajo v svojem, kako naj rečem, v svoji pristojnosti javne zavode, naj vendarle kaj storijo, da bi, denimo, vsaka osemletka ne plačevala po 300.000 tolarjev za oceno tveganja in izjavo o varnosti ali še več, kajti to sem pogledal v neposredni praksi in se prepričal, da je besedilo povsem enako, samo ime je drugačno - zdaj govorim za gimnazije in za osemletke. Kot profesor na univerzi sem tudi dobil poslansko izjavo, ki jo moram podpisati in tako naprej. Ko sem ta dokument pogledal, sem videl, da je pravzaprav to en birokratski akt, ki v ničemer ne prispeva k povečanju varnosti in zdravja pri delu, vsaj ko gre za pedagoške poklice. Jaz ne trdim, da to nasploh še ni potrebno. Ampak mislim, da smo tudi tu pretiravali in povzročili ogromnestroške osemletkam, vrtcem, šolam vseh vrst, javnim zavodom, kulturnim zavodom in tako naprej. Jaz se zavedam, da lahko samo kot poslanec apeliram na vlado, da naj si vzame za vzor kakšno obrtno območno zbornico, ki je za svoje člane poskrbela tako, da jepripravila vzorce in se dogovorila potem z izvajalci oziroma s tistimi, ki lahko take izjave dajejo, da so z nekim razumnim popustom pač izpolnili to zakonsko obveznosti. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Poslanec Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Osebno ta predlog poslanskega kolega, gospoda Rokavca, podpiram in tudi predlagane amandmaje odbora. Bi pa k tej spremembi mogoče dal tudi eno pripombo. Prav gotovo osebno tudi že pri sprejemu tega zakona o varstvu in zdravju pri delu v prejšnjem mandatu nisem kdove kako nasprotoval in se nekako strinjam z intencami tega zakona in je po moji oceni tudi temeljni namen zakona nekako povečati varnost na področju varnosti dela in tako naprej. Kot so že nekateri drugi predstavniki bi samo v zvezi s temi amandmaji in v zvezi s tem, kar je danes na dnevnem redu, hotel opozoriti, da dejansko s to zahtevo, z izjavo o varnosti v kmetijski dejavnosti in tako naprej nikakor ne bomo prispevali k temu, da bi dejansko povečali neko varnost pri delu. Prej nasprotno. Opozoril bi nasprotno. Vsak, ki se ukvarja, predvsem pa recimo na kmetijah, z neko kmečko dejavnostjo, je vedno izredno na tesnem s časom in hiti, da čimprej zaradi vremenskih pogojev in tako naprej določene posle opravi. Zdaj se bo pa moral poleg vseh teh svojih obveznosti ukvarjati z neprecenljivo birokracijo. Ne samo na tem področju, tudi cela vrsta drugih zakonov vedno nalaga nove evidence, samo če gledamo razne pomoči, in tako naprej, kjer se enostavno te kmete in preproste ljudi v nedogled obremenjuje in bodo zaradi tega samo bolj, da ne rečem živčni oziroma psihično obremenjeni z neko obvezo oziroma celo grožnjo inšpektorja in visokih kazni in tako naprej in da bo to kvečjemu prej prispevalo k temu,da bodo ti ljudje zaradi raztresenosti in obremenitev si povzročali še več nesreč, kot jih je bilo zdaj. Močno se bojim, da se bo to zgodilo. To sem tudi že nekako na terenu, kjer živim, slišal pripombe od marsikoga. Gre pa seveda tudi za velike stroške, kar je bilo zdajle povedano. Tako v končni fazi se mi resnično zdi, da bi bilo potrebno še zdajle na osnovi teh izkušenj, ki smo si jih nabrali, in pri tem pa tudi ministrstvo in odgovorne službe, da bi poskušali razmisliti v tej smeri, da bi se mogoče zakon v bližnji prihodnosti spremenil in da bi se pripravil bolj življenjsko. Če bomo striktno izvajali ta zakon, tako kot je napisan, imam občutek, da bomo prispevali samo k temu, da se bo število teh pravnih subjektov začelo drastično zmanjševati. Ne vem pa če bo to prispevalo k oblikovanju nekih večjih sistemov, kar je mogoče celo v ozadju neka intenca tega zakona in cela vrsta drugih obveznosti, ki se pred naše državljane kot neposredne proizvajalce postavljajo. Toliko samo v opombo in tudi prošnja, če bi se mogoče v prihodnosti te stvari analizirale in potem tudi pripravili eventualni popravki oziroma spremembe tega zakona. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Mag. Vizjak.
Hvala. Ne vem, če imam besedo, sicer bi se že prej vstal, da vas preveč ne zaposlujem z iskanjem mojega priimka tam. Poglejte, tu je bilo že dvakrat opozorjeno na ta razhod, nekako razhod med normativnim in dejanskim zagotavljanjem zakona o varnosti in zdravju pri delu. Želel bi opozoriti, da tudi doslej, to se pravi vseh teh dvajset, trideset let nazaj smo imeli normativno varnost in zdravje pri delu, kar dobro zagotovljeno. Če bi vsi delodajalci spoštovali prejšnji zakon o varstvu in zdravju pri delu, bi pri izdelavi oziroma priprilagajanju novi zakonodaji ne imeli toliko dela. Problem je bil prav v tem, da tudi prejšnjega zakona niso v večini primerov spoštovali in verjamem, da tudi novega ne bodo. Zato apeliram tu na predstavnika vlade oziroma na ministra za delo, da stori vendar kaj tudi na ekonomskih spodbudah za zagotavljanje ukrepov. To se pravi, da se srž in težnja usmeri v zagotavljanje dejanske varnosti, to se pravi, zagotavljanje izpolnjevanja ukrepov, ne pa le, da so ti ukrepi nekje na mizi zapisani. To pomeni in to vidim pa le preko ekonomskih spodbud. To je v tem, da je delodajalec pri nekaterih zadevah oproščen nekih prispevkov ali so ti prispevki nižji, če zagotavlja zadovoljiv ali pa celo nadstandarden nivo ukrepov varnosti in zdravja pri delu. Tu govorim predvsemo tem, da bi morale biti zavarovalne stopnje za primer poškodbe pri delu odvisne od tveganja, da bi morale biti tam zavarovalne stopnje višje, kjer je pogostost nesreč višja in podobno. Tu mislim, da je ključ tudi do rešitve problemov dejanskega zagotavljanja ukrepov varnosti in zdravja pri delu pri delodajalcih, kar menim, da bo imelo bistveno večji efekt na to, kar si vsi želimo. To je, da se bo tudi dejansko manj poškodb in seveda tudi smrtnih nesreč zgodilo v naravi in praksi. Hvala.
Hvala. Besedo ima dr. Gaber.
Hvala, gospod podpredsednik. Sam bi želel reči to, da seveda podpiram odmik roka in dopolnila, ki jih je odbor sprejel. Tisto, kar pa se mi zdi, da bi bilo potrebno razmisliti v nadaljevanju pa je, da bi v skladu z vladno antibirokratsko in, ne vem, kakšno politiko pač že ob vsakem zakonu resno razmislili, katere obveznosti nalagamo subjektom, ki jih v to zajemamo, in kakšne stroške s tem povzročamo tem subjektom. Zaenkrat mislim, da nam drugega ne preostane, kot da roke odmaknemo. Hkrati pa verjetno predlagamo ministrstvu, da samo pride z racionaliziranim predlogom, ki bi morda koga odrešil od tistega dela, ki ni potrebno in je zgolj formalizem in je pravzaprav trošenje v tem primeru javnih sredstev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Pohorec.
Hvala za besedo. Jaz bi se pridružil vsem tistim predhodnim razpravljavcem, ki so ocenili to stanje, kakršno danes je v podjetjih, pri samostojnih delodajalcih in drugih. Problematika res ni tako enostavna. Nekako na splošno sicer nisem pristaš tistega odlaganja nekega zakona. Sem pa bil nekajkrat na področni obrtni zbornici na mojem območju in se seznanil z dejanskimi problemi, s katerimi se danes delodajalci srečujejo. Šele v tem zadnjem obdobju so jim uspeli strokovne institucije in tisti, ki se s tem ukvarjajo, tudi malo več pomagati. Delodajalci se resnično srečujejo z eno kopico čisto birokratskih izpolnjevanj množice obrazcev in tako naprej, da to dosežejo in da to danes teden, jaz verjamem, da mnogi od delodajalcev ne bodo dosegli. Jaz sem bil zgrožen, ko sem od nekaterih slišal celo "ja, kaj pa je to, ali moramo to tudi imeti", da še pred mesecem dni o tem sploh niso slišali. Ne vem, da jih nihče ni informiral, najbrž tudi ne iz zbornice ali pa tisti, ki neki zbornici ne pripadajo. Iz teh razlogov se pridružujem tudi temu, da bi vendarle pogledali tu malo življenjsko na to vprašanje in da bi podprli to, kar je odbor sprejel, amandma tudi k temu drugemu delu do konca tega leta. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanka Simšičeva.
Hvala lepa za besedo še enkrat, gospod podpredsednik. Pravzaprav bi rada rekla še nekaj besed o tem, kako so stvari normativno urejene in kako se dejansko da delati in kako so se stvari spreminjale v minulih nekaj letih ali pa, recimo, minulih desetih letih. Prej smo slišali, da je bilo pravzaprav po pričakovanjih stroke pričakovati, da bodo tisti delodajalci, ki imajo manj zaposlenih, vse stvari že uredili. Tako je menila stroka, ne politika. Pa vendarle se je stroka tudi tu motila. In če ob dejstvu, ki ga upoštevamo, da imamo v Sloveniji 90% takih delodajalcev, ki zaposlujejo od 0 do 4 ljudi, se pravi, imajo za to, da opravijo oceno varnosti z oceno tveganja, pravzaprav malo dela glede na število delovnih mest in seveda različno glede na zahtevnost pogojev, v katerih so ti ljudje zaposleni, bi lahko res ocenjevali, da bo večina teh izjav v zakonu izpolnjenih. Za razliko od tega pa so pravzaprav večinsko vse firme in vsa podjetja, ki zaposlujejo precej več ljudi, jih je pa odstotkovno zelo malo, to svojo obveznost izpolnila - in vsaj to je treba oceniti kot dobro. To je prva stvar. Drugo pa, rada bi vendarle spomnila, da ko so se podjetja prestrukturirala, se je najprej začelo varčevati sicer resda pri raziskovalnem sektorju, takoj zatem pa pri varnosti pri delu, odpuščali so se vsi varnostni inženirji, in tudi pri skrbi za zdravje, zapirale so se obratne ambulante, opuščali zdravniki in tako dalje. Torej, res je delni razkorak, in v zvezi s tem bi rada vprašala ministra, kako načrtujejo in kako bodo pomagali predvsem samozaposlenim in kmetom pri poenostavitvi izpolnjevanja formularjev in obrazcev. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Brenčič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sicer sem se hotel oglasiti potem, pri amandmaju, pa me je dr. Gaber spodbudil, da se oglasim zdaj, kar je zelo dobro in prav ocenil. Res je, da je zakon predvidel dvoletni rok, da se vse potrebno pripravi, preden stopi zakon v veljavo. Zakon se mora uveljaviti čim prej zato, ker ta zakon daje temeljno izhodišče za oceno povečanega tveganja, na osnovi katere se bo tudi diferencirala prispevna stopnja za zdravstveno zavarovanje s strani delodajalca. Vendar pa, ko smo že sprejemali ta zakon pred dvema letoma, so iz naslova predvsem gospodarske zbornice bila tehtna opozorila, da ne bo mogoče zagotoviti dovolj velikega števila strokovnega osebja, predvsem medicincev dela. In to se je tudi v praksi pokazalo. To je tudi v zagovor velikim podjetjem. Če mi ne odmaknemo roka uveljavitve zakona za vse delodajalce, potem - sicer je gospod minister rekel, da se ne bodo izdajale odločbe. Ta zakon ima sorazmerno močne ali velike zakonske sankcije, in prav je, da jih ima. Izvajati zakon, pa ne izdajati odločbe, ne izvajati ga v segmentu kaznovanja, mislim, da ni pravno najbolj korektno. Dejstvo pa je, da je kar nekaj okoliščin, ki govorijo tudi v prid delodajalcem. Poglejte, ta teden je obrtna zbornica analizirala situacijo - včeraj sem analizo dobil - od dobrih 45.000 zavezancev ima pripravljeno izjavo in vse potrebno samo 18%, 42 je v izvajanju, 42 je pa še nekako odprtih. Opozorili smo predvsem na to, da enostavno ne zmorejo; zadoločene delodajalce, predvsem na področju gospodarstva, proizvodnih dejavnosti, je treba vsakega delodajalca obravnavati kot specifiko. In enostavno so zdaj strokovne institucije, ki izvajajo, zaradi tega velikega navala tako dvignile ceno, da to že presega neko normalno raven, veste. Tako da iz več vzrokov mislim, da je bolj smotrno se obnašati racionalno, da zakon stopi v veljavo za vse 31.12. tega leta, za specifiko, kot tudi vlada z njo soglaša, pa šele leta 2002, to so kmetje in tako naprej, ker je [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]specifiko kako izdelati oceno tveganja in tako naprej. Tako, da bolj pravno korektno bo, da potrdimo tudi amandma na amandma, ki ga je odbor dal in zakon kot celota stopi v veljavo, ampak stopi v veljavo 31.12., ne pa da zdajle, pa nekako damo na razpolago inšpektorjem, da gledajo skozi prste komu, a veste. To je pa zopet "diskutabel" in zelo odvisno, osebno odvisno. Tako, da bi skoraj jaz poprosil v tem nastopu vse poslanke in poslance, da se opredelimo tako, kot se je tudi navsezadnje odbor na osnovi dolge diskusije in tehtnih prispevkov, tako obeh ministrstev, pri čemer je seveda ministrstvo za delo bolj zagovarjalo, da ni treba podaljšati roka za vse, medtem ko je ministrstvo za zdravstvo imelo argumente, ki so temu prisluhnili, predvsem pa tudi gospodarska zbornica Slovenije, ne glede na to, da imajo velika podjetja suport in da imajo tudi strokovno osebje, da je to steklo. Pravne praznine pa ne bo. Predpisi o varnosti pri delu, ki so zdaj sestavni del delovne zakonodaje, bojo veljali za vsakega delodajalca, tudi do 31.12. Je pa res, da potem nastopi pa zakon z vsemi kazenskimi določbami in se ga tudi mora izvajati, ker je treba izvajati, ker to je v korist predvsem zdravja delavcev in v korist tudi celotnega sistema zdravstvenegavarstva, na katerega ima predvsem močan vpliv to povečanje tveganja oziroma preslaba skrb za varnost pri povečanjem tveganju delodajalcev. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Poslanec Cukjati.
Jaz bi izkoristil priložnost, ker imamo ministra tukaj in bi vprašal - v kolikor amandma na amandma ne bo sprejet in bo seveda v kratkem 50 procentov delodajalcev v stanju, da krši zakon in minister seveda je s tem seznanjen, seznanjene so inšpekcijske službe, seveda bo minister moral ukrepati, čeprav 50 procentov, to je velika številka - kaj bo ministrstvo naredilo z vso to maso kršenja zakona, če amandma na amandma ne bo sprejet? Bo pa minister seveda kriv, če ne bo ukrepal.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Besedo ima dr. Dimovski, minister.
Hvala lepa za diskusijo. Jaz bi na kratko poskušal odgovoriti na nekatera vprašanja, ki so bila tukaj postavljena, nekatera implicitno, nekatera bolj eksplicitno. Prvo, kar bi rad rekel. Morebiti je bilo iz razprave včasih razmišljano, da je to zakon, ki na neki način nekaj delodajalcem naknadno nalaga. To dejansko ni res. Dejstvo je, da je pravzaprav tudi zdravstvo in varnost pri delu na neki način tudi delodajalčev interes. In v tem smislu jaz ne vidim nikakršnih razlikovanj o tem, da zdravje in pa varnost pri delu ne bi bil interes in pravzaprav ta zakon je tudi v tem smislu pomemben in tudi v tem smislu to pomeni neko dodatno naložbo za zmanjšanje nekih tveganj, ki jih lahko na neki način prinaša. Drugo, kar je treba povedati, da je iz razprave bilo razvidno, da je recimo stopnja birokratizma tega zakona visoka. Dejstvo je, da zakon je usklajen z Evropsko unijo. Usklajevan je bil približno pet let, tako da pravzaprav v obdobju usklajevanja in sprejemanja tega zakona, ki se je začel pravzaprav pred 7 leti, to se pravi nekje leta 1994, 1995, bil je sprejet leta 1999, in da je to zakon, ki ima najdaljše prehodno obdobje v zgodovini kateregakoli zakona. To je le potrebno povedati. Strinjam se pa s tem, da nekateri delodajalci so res morebiti podcenili pripravo izjave o tveganju in pa v tem smislu je verjetno smiselno tisto, kar je ministrstvo v zadnjem obdobju zelo intenzivno delalo, in sicer preko različnih seminarjev; pravzaprav skupno s tistimi delodajalci, ki so želeli, tudi pripravljalo in pomagalo pri pripravi izjave. Tako, da je šlo za neko dosti aktivno pomoč in v celotnem tem obdobju izvajanja tega prehodnega obdobja, kot sem že na začetku povedal, približno 500 takih različnih seminarjev, pomoči, svetovanj in tako naprej bilo izvedeno, poleg tega, da so različne izvajalske organizacije, združenja in podobno, da so v tem smislu predlagali določene spremembe in pa pomagali tudi pri pripravi te izjave o varnosti. V tem času je bilo izdelanih tudi večina podzakonskih aktov. In teh podzakonskih aktov spet ni tako malo. Pravilniki, ki so bili praviloma tudi usklajeni z ekonomsko socialnim svetom so postopoma prehajali pravzaprav v veljavo. Kar se tiče tega dela. Zdaj, kar se tiče, kako bo ministrstvo nastopilo to, kar je poslanka Simšičeva vprašala, na ta način, kar ima pač ministrstvo možnost in pristojnost, da pomaga pri različnih seminarjih, svetovanjih in podobno, ali neposredno, preko urada za zdravje in varnost pri delu, ali preko določenih pomoči inšpektorata za delo v tistem delu, kjer je inšpektorat za delo za to pristojen, ali pa, bi rekel, kar neposredno z različnimi izvajalskimi organizacijami, zaposlenimi na ministrstvu. Na konkretno vprašanje poslanca o tem, kaj bo pravzaprav minister naredil, ve se, kakšne so pristojnosti, jaz sem pa tudi povedal, da je inšpektorat za delo se pripravil na tak položaj izvajanja tega zakona, tudi pred dnevi mnenje republiškega inšpektorja za delo, da je inšpektorat za delo pripravljen. Večinoma je v tistih primerih, ko bi bile recimo določene kršitve zakona, bi seveda inšpektor za delo izdal ureditvene odločbe in rok, v katerem se mora odpraviti določene nepravilnosti, to se pravi neskladja za delo. V tem smislu jeto odgovor, gospod Cukjati, na vaše vprašanje. To se pravi, večinoma se izdajo ureditvene odločbe in rok do katerega morajo določene nepravilnosti, ki iz zakona izhajajo, delodajalci odpraviti. Kar se pa tiče vprašanja poslanca Vizjaka. Ministrstvo za delo ima izjavo o varnosti, in sicer od maja letošnjega leta.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo - razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Prehajamo na razpravo o posameznih členih. Prosim, da vzamemo v roke poročilo odbora za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide z dne 10.7.2001. Imamo to? V razpravo dajem 1. člen. Imamo amandma na amandma in amandma odbora. Imamo, seveda, tudi stališča vlade, s tem da amandmaja na amandma ne podpira, podpira pa amandma odbora. Želi kdo razpravljati? Prosim, poslanec Brenčič.
Hvala lepa. Jaz bom samo par besed dodal temu, kar sem prej povedal. Dejansko je res, da je cela vrsta, posebno malih delodajalcev, ki imajo tam do 50 ljudi zaposlenih, zahteve zakona nekoliko podcenjevalo in so, seveda, pričakovali, da bodo to izjavo malo prepisali en do drugega, tako kot je tudi morda za določene zelo primerljive stvari ugotovil dr. Brejc. Ampak v področju proizvodnje, tudi storitev, so take specifike, da bodo potem, seveda, kako zdravnik medicine dela to zadevo ocenil, vse po vrsti padale. Tako, da je nemogoče v tem času, saj pravim, to realizirati. Zato vam povem dosti bolj smiselno, dosti bolj smotrno je, da uveljavitev postavimo na konec decembra in bo s tem tudi zakon po vsej svoji vsebini podvržen sankcijam s 1.1. leta 2002.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Odločali bomo o amandmaju na amandma. Glasujemo, prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju k 1. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 49 poslank in poslancev, 48 za, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet.Glasujemo še o členu v celoti. A, pardon, člen je bil spremenjen. Glasujemo še o 2. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 2. člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Kot ste opazili, je vložen amandma na naslov zakona. Glasujemo o amandmaju k naslovu zakona. Glasujemo, prosim. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je nov naslov sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili sprejeti k predlogu zakona v drugi obravnavi amandmaji k 1. členu. Če želijo k temu členu kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? [[Ne želi.]] Končali smo torej glasovanje o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ni.]] Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. Imamo še dodatni sklep poslanske skupine Nove Slovenije k predlogu zakona. Želi kdo razpravljati? Prosim, poslanec Sok.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci. Ne vem sicer, če takšni in podobni dodatni sklepi sežejo vladi do srca, ampak prav bi bilo, da jim mogoče pa kdaj bi. S tem sklepom dejansko nekako dopolnjujemo tisto, kar je bilo v sami razpravi že povedano s strani nekaterih poslancev. Torej, kot sem sledil, so v tej smeri razpravljali dr. Brejc, dr. Gaber, gospod Pohorec, potem mag. Drobnič. Gre pa za to, da naj bi vlada po teh spremembah, ki smo jih danes prejeli, se pravi, ko smo podaljšali ta rok, ponovno proučila smiselnost o tem, da za določene kategorije, kot so kmetje in pa obrtniki, ki so samozaposleni, zahteva neke izjave, neke elaborate o varnosti pri delu. Predvsem bi se rad nekoliko zadržal ob situaciji, ki vlada v našem kmetijstvu. Poglejte, tu iz same obrazložitve je dejansko napisano, kakšna situacija danes na področju kmetijstva v Sloveniji vlada. Meni je zelo žal, da v tem državnem zboru dejansko za to vprašanje ni posluha. Zakoni se sprejemamomimo nekih dejstev, bi rekel, neka parketna zakonodaja, ki nima nobene prave povezave z realnim življenjem v tej Sloveniji. Prepisujejo se bruseljski zakoni, treba pa je nedvomno povedati [[...]]
Prosim poslanke in poslance za mir v dvorani.
Nedvomno je treba povedati, da seveda, pri primerjavi slovenskega kmetijstva nikakor ne moremo izhajati iz dejstva, da je slovensko kmetijstvo primerljivo z evropskim. Naše kmetije, kot je tu napisano, so v povprečju veliko premajhne, naši kmetje so ostareli, sedaj pa jim z nekim zakonom nalagajo, da bodo morali plačevati oziroma izvajati neke izjave o varstvu pri delu. In sploh si ne predstavljam, kako bi naj te izjave izgledale ob dejstvu, da seveda naše kmetijstvo še zdaleč ni specializirano. Poglejte, naš kmet je - samo nekaj poklicev bom naštel, ki jih opravlja - zjutraj je kosec, potem je živinorejec, potem je poljedelec, potem je malo vinogradnik, malo klepar, malo gozdar, potem je mehanikar, pa še bi lahko našteval in tako naprej in tako naprej. Ne vem, kako si vlada predstavlja in vsi tisti, ki ste te, jaz bom enostavno rekel neumnosti, ki ste te neumnosti zapisali v ta zakon, kako si predstavljate, kakšen elaborat bo on imel narejen. Ali bo pa enostavno to, kar je povedal dr. Brejc. Se pravi, dobil bo neki spis, neko izjavo, poštempljano s strani določene institucije, za katero bo odštel toliko in toliko denarja in bo zadevi zadoščeno. Če pa tega ne bo imel, pa ga bo inšpektor kaznoval s toliko in toliko denarja. Jaz verjamem in vem, da se dogajajo na področju kmetijstva mnoge nesreče. In nisem proti temu, da bi se trend varnosti na tem področju povečal. Vendar sem prepričan, da bi se to zadevo dalo urediti na drugačen način. Mi imamo mrežo svetovalnih služb po terenu, bi jo lahko vključili v to zadevo, predvsem na področju osveščanja, ozaveščanja, izobraževanja, pomoči. Lahko bi država tudi pomagala v tem tranzicijskem prehodu, v tem prilagajanju na vstop v Evropsko unijo tem kategorijam ostarelih kmetov, ki tega sami niso sposobni, in bi na neki način pomagala, ne pa da takole, bi rekel zakonsko formalistično predpišemo: to in to morate imeti, če tega ne boste imeli, vas bomo kaznovali tako, kot je prej gospod Brejc rekel, z zelo visokimi kaznimi. Jaz apeliram na predstavnikevlade. Sedaj s podaljšanjem tega roka imate dovolj časa, da te zadeve še enkrat dobro razmislite in naredite vse, da vendar temu slovenskemu kmetu in temu obrtniku, ki je samozaposlen, ki nima zaposlenih delavcev, pomagamo in mu ne delamo po nepotrebnem nekih velikih stroškov, konec koncev pa koalicija je v svojo koalicijsko pogodbo zapisala, da se bo na vseh področjih borila proti birokraciji. Zapisali ste si antibirokratske programe, na vas je potem sedaj, da začnete to spoštovati, ne pa da iz zakona v zakona sami dodajate in večate in producirate birokracijo. Jaz ne vem, zakaj vas novinarji za to ne primejo, ampak v parlamentu bom osebno, ta preostanek mandata, ki mi je še ostal, vedno znova in znova vam to pripovedoval, kajti situacija na področju slovenskega kmetijstva je žalostna, je zaskrbljujoča in ni takšna, kot se mogoče gleda tu iz Ljubljane. Jaz verjamem, da marsikdo ne ve, da ima krava štiri seske in da jo je treba dojiti. Ker lani ste sprejeli, je vlada sprejela en pravilnik, ki je popolna neumnost, da morajo tisti, ki dojijo krave, imeti opravljene zdravstvene preglede. To sem šel gledati v nemško zakonodajo, velja, če prodajajo surovo mleko na tržišču, ne pa če oddajajo mleko, pa ni razprav zdaj o tem, ampak da povem za primerjavo. Ne pride pav poštev, če je mleko gre v mlekarno kot surovina in se potem tam pasterizira, toplotno obdela in kot takšno gre na tržišče. In tega se našim administratorjem in birokraciji enostavno ne da dopovedati. In kaj je pri tem sporno? Sporno je seveda to, da mora za ta pregled - nekdo ga mora imeti pri družini, pa ni važno kateri opravlja molžo, samo da ima - plačati, ne vem, v Ormožu 20, na Ptuju 30, v Murski Soboti 35 tisoč in tako naprej. To ni nič drugega, spoštovane poslanke in poslanci kot izžemanje žetako izžetega slovenskega kmeta. Jaz vas prosim, da ta sklep podprete, sam bom pa zelo pozoren, če ga bo vlada tudi upoštevala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Jerovšek, pardon Rokavec najprej, potem pa Jerovšek.
Hvala za besedo. No, jaz sam bom podprl ta predlog sklepa, ampak ne v tem smislu, da sem proti zagotovitvi pogojev varnosti in zdravja pri delu, kar se tiče predvsem pogojev dela na področju kmetijstva. Ker vemo, da so na tem segmentu ljudje skoraj najbolj izpostavljeni nevarnosti. In največja pomoč ljudem za varno delo bi bila, da bi na nek način bili opremljeni z najbolj sodobnimi stroji in pa tehnologijo. Seveda je to dolgotrajen proces, ampak verjetno bi bilo pa smiselno, da bi pri oblikovanju izjave o varnosti za oceno tveganja, bilo smiselno ugotoviti, kaj je res tisto, kar je potrebno narediti, in da se na nek način po nepotrebnem ne bi tukaj delali dodatnih birokratskih stroškov. Mislim pa, da bi bila naloga države, kako v enem paketu celovite svetovalne, izobraževalne mreže zagotoviti večjo varnost tudi na tem področju, še kako pomembna. Samo v izogib pa naj povem še sledeče. Namreč, direktiva sveta EU, izrecno za področje samozaposlenih in kmetijstva, ne govori, da so to kot delodajalci. O tem smo veliko govorili tudi na odboru. Ampak kljub vsemu mislim, da je naloga države, da mora zagotoviti čim boljše pogoje, varne pogoje na kateremkoli delovnem procesu. Seveda, pa to na ta način, da ne bo ljudem, ki se s tem ukvarjajo, samo zaradi formalističnih birokratskih postopkov onemogočeno izvajati svojo osnovno dejavnost. Kako pa zagotoviti varnost na tem področju, pa mislim, da je bistveno širši problem in pa naloga države. Ampak kljub vsemu bom podprl v tem smislu ta predlog sklepa, da se na nek način še enkrat preveri sama vsebina izjave tudi o tem, kar smo na odboru govorili. Dejstvo je, da je nekaj drugega večja gospodarska družba kot recimo obrtna delavnica z 10-imi zaposlenimi ali samozaposlen in podobno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Jerovšek.
Hvala lepa. Tudi sam bom podprl ta dodatni sklep, ker mislim, da dejansko v tem času in v tem trenutku ni potrebno, da bi na tak način obremenjevali slovenskega kmeta. Namreč, dejansko gre za precej veliko nepoznavanje problematike, tudi varnosti pri delu na kmetih. Dejansko je pri kmetijskih delih izredno velika nevarnost in je tudi precej delovnih nesreč. Samo tako, kot je tu predvideno, pa sem prepričan, da gre za birokratskiukrep in zadnji čas je, da se ta stampedo obremenitev finančnih in birokratskih, ki so se v zadnjem času zgrnile na slovenskega kmeta, ustavi. Slovenska vlada bo morala razmišljati o tej dejavnosti tudi z vidika pozitivnih učinkov, ki jih poseljenost in kmetovanje prinaša. V tem letu in prejšnjem letu je tudi zaradi posledic bolezni norih krav in še drugih bolezni prišlo do tega, da si je država izmislila cel kup ukrepov, ki so nekateri res evropsko prilagojeni, ampak dejstvo je, jaz sem prepričan, da smo pri nas bolj papeški od papeža in da so naši kmetje na končni konsekvenci bolj obremenjeni in bolj nekako onemogočeni. Vse to prispeva k temu, da je vedno manj kmetij, kjer je možno z neko ekonomiko gospodariti. To predstavlja zopet velike stroške, sem prepričan, hkrati pa z nekim elaboratom ali pa z neko izjavo ne moremo na birokratski način uvesti vseh pogojev varnosti pri delu. Bojim se, da bo to celo prispevalo k temu, da bo kmet, ko se mu bo poškodoval, pa ne hudo, lasten otrok, da bo po neki službeni dolžnosti zdravnik moral napisati - bojim se, da je mogoče to tako, kot je pri delovnih organizacijah - prijavo o delovni nezgodi in da bodo kmetje tudi v lažjih slučajih, namesto da bi naprej kmetovali, odhajali na prestajanje kakih zapornih kazni. Glejte, prisotnost tega, da se ne misli tudi na bodočnost kmetijstva in kmeta, vidim na vseh področjih. V začetku leta je vlada sprejela odredbo o klavniških odpadkih. Določila je izredno visoko ceno za koncesionarja, tako izredno ugodne pogoje, sedaj pa je to prenesla na klavničarje, ampak ti bodo prenesli na kmeta stroške in potrošnika. Na tak način se z vsakim dnem zmanjšujejo možnosti ekonomičnosti gospodarjenja. Zato močno podpiram intenco tega sklepa, da se država dejansko vpraša, ali na ta način [[...]]Mislim, da obstaja drug način - da bi pristojne službe, pristojne institucije države, ki jih je ogromno in so zelo intenzivno delovno zasedene, poslale za različna področja kmetijstva, se pravi, za živinorejsko mehanizacijo, za sadjarsko, za poljedelsko, konkretna navodila, kako se je v konkretnih situacijah najbolje mogoče zaščiti in izboljšati varnost pri delu. To bi bil pravi način, to bi bila prava pomoč pri delu v kmetijstvu in bilo bi tudi na nek način dobro sprejeto. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o dodatnem sklepu? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o dodatnem sklepu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 31, proti 16. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je bil dodatni sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se zahvaljujem predstavnikom vlade oziroma ministru. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O POŠTNIH STORITVAH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Želi.]] Besedo ima minister.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Bom kratek, ne bom na dolgo razlagal. Tako kot smo navedli v obrazložitvi, se zakon o spremembah zakona o poštnih storitvah usklajuje z nekim drugim zakonom, zakonom o kontroli cen. Obenem pa bi rad tudi izrecno pritrdil, kar je tudi napisano v naši dodatni obrazložitvi, mnenju sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, dane gre samo za uskladitev, temveč da se s tem načne tudi razmeroma pomembno sistemsko vprašanje. Namreč, s to uskladitvijo dejansko iz obvezne javne službe izločamo opravljanje poštnih storitev nad 1000 gramov oziroma od 100 do 1000 gramov. Te storitve nad 1000 gramov so že izven obvezne javne službe. Pomisleki, ki so bili ob tem, in so, seveda, navedeni in tudi zavrnjeni v dodatnem pojasnilu, so predvsem dveh vrst. Prvič, ali to pomeni, da bodo zaradi tega cene na področju poštnih storitev nad 100 gramov bliskovito skočile in se, seveda, obremenile, seveda, tiste, ki takšne storitve potrebujejo; drugič, ali je s tem, seveda, ogrožen univerzalni uspeh storitve, ki ni več obvezna javna gospodarska služba? Na - oba očitka je odgovor nedvoumen in zavrnilen. Prvič. Že danes je javna služba na poštnih storitev od 100 do 1000 gramov pravzaprav postanek preteklosti. Kajti na tem področju, kot tudi na drugih področjih, v sferi pošiljk in pisem deluje cela vrsta drugih privatnih služb, ki so organizirane kot kurirske službe [[...]]
Prosim za mir v dvorani.
[[...]]ki pravzaprav opravljajo te storitve, in pošta je na tem segmentu že na trgu in že tekmuje z raznimi City-expressi, DHL-i itn. To je prvi razlog. Drugi razlog. To je tudi razlog za to, da, seveda, cene ne bodo kar tako poskočile, ne bodo se bistveno spremenile, tudi, seveda, vodstvo pošte to trdi in si tega sploh ne more privoščiti, če hoče storitev sploh še opravljati. Seveda, razlog, pomislek okoli univerzalne storitve oziroma to, pa je seveda ta, da tako, kot pri poštnih pošiljkah sedaj nad 1000 gramov, tako bodo tudi te pošiljke sedaj nad 100 gramov in naprej, seveda, se bodo opravljale po 15. členu zakona o poštnih storitvah, in torej dejansko ni bojazni, tako kot kaže praksa, tudi za pošiljke nad 1000 gramov sedaj, da bi prišlo do motenja te službe. Vsekakor to pomeni določeno liberalizacijo, napoved liberalizacije, olajša položaj pošte v prilagajanju v tem vmesnem obdobju do sprejetja novega zakona in, seveda, ob enem bi rad, seveda, poudaril, da se strinjamo z amandmajem odbora tako, kot je napisan k temu členu oziroma s preoblikovanjem tega enega amandmaja. Seveda, priporočam spoštovanemu zboru, da ta zakon sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Prosim, Pohorec, podpredsednik odbora.
Hvala lepa. Odbor za gospodarstvo je obravnaval predlog zakona o spremembi zakona o poštnih storitvah. Poročilo ste dobili in da ne izgubljamo časa, ki je dragocen, ga ne bi ponovno bral, podal bi samo tisti končni predlog sklepa. Odbor za gospodarstvo soglaša s predlogom predlagatelja, da se predlog obravnava po spremembi zakona o poštnih storitvah, obravnava po skrajšanem postopku, to je ta prvi sklep, to smo že tako z dnevnim redom tudi sprejeli. Sprejeli smo amandma, da se člen 1 spremeni tako, da se glasi, kot je tukaj zapisano v poročilu. In sicer, v zakonu o poštnih storitvah, Uradni list št. 35/97 se v prvem odstavku 4. člena besedilo "1000 g" nadomesti z besedilom "100 g" in besedilo "in telegrafskih sporočil" se črta. Obrazložitev je podana temu. In končni sklep.Odbor državnega zbora Republike Slovenije za gospodarstvo predlaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da predlog zakona o spremembah zakona o poštnih storitvah obravnava po skrajšanem postopku ter ga sprejme skupaj z amandmajem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Barovič, Sok.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Bom kratek. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo ocenili, da velja podpreti vladni predlog za spremembo zakona z enostavnega razloga, dovolite, da povemo zakaj, po našem mnenju. Namreč, po podatkih iz pošt velja, da ima pošta ravno največje, zelo velike izgube pri poštnih pošiljkah med 1000 in 100 g. Prav tako 10. člen poštnega zakona govori, da mora to izgubo poravnavati vlada, v tem primeru piše v tem členu, torej država. Če sprejmemo vladni predlog spremembe, bo seveda ta izguba dosti nižja in se bo državni denar namesto za poravnavanje te izgube, kar sledi iz 10. člena lahko namenjal v druge koristi. Hkrati pa se mi zdi, da je to tudi priložnost, da bi legalizirali, v narekovajih rečeno nekatere druge službe, ki se danes imenujejo, recimo kurirske, teh je kar nekaj, kot je DHL in tako naprej, ki bodo seveda sedaj lahko opravljale posle v tistih razlikah, ki jih ta sprememba predvideva. Hvala lepa za pozornost.
Hvala. Poslanec Barovič je govoril v imenu poslanske skupine Slovenske poslanske stranke. Besedo ima poslanec Sok v imenu Nove Slovenije.
Gospod predsedujoči, spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi. Gospod minister nas je pomirjal in je povedal, da to nikakor ne pomeni, da bodo cene poskočile, in drugo, da že sedaj obstaja cela vrsta služb, ki lahko opravljajo te storitve in ki si lahko na tem področju konkurirajo. Ne vem, sam osebno nisem o tem in tudi naša poslanska skupina ne tako prepričan, lahko pa da je res ampak vseenobi želel kot predstavnik poslanske skupine, da gospod minister odgovori še na nekatere dileme v zvezi s tem. Kot prvo, bi rekel, da je nadvse zanimiva obrazložitev vlade, zakaj naj bi se zakon sprejemal po skrajšanem postopku. Vlada navaja, da gre za uskladitev zakonske ureditve. Mimogrede povem, da je temu v svojem mnenju nasprotoval tudi sekretariat državnega zbora, ki je opozarjal, da je vlada tu nepravilno uporabila 204.a člen poslovnika. Vendar kakorkoli že, potem je bilo tu rečeno, da so se potem pogovorili in da je sedaj naenkrat vse v redu. Toda vsekakor se postavlja vprašanje, kako je lahko zakon o kontroli cen, ki je začel veljati leta 1999, bil v neskladju z veljavnim zakonom o poštnih storitvah, ki je začel veljati dve leti prej, torej leta 1997. Torej, kako je možno, da je prišlo do tega neskladja in kako je možno, da je to neskladje funkcioniralo do, bi rekel, sredine leta 2000, ko je naenkrat vlada ugotovila, da mora to neskladje po skrajšanem postopku odpraviti. Drugo, kar je v obrazložitvi vlade napisano, pa je naslednje. Vlada pravi: "Ocenjujemo, da predlagana novela zakona ne bo povzročila nesorazmernega povišanja cen, saj na tem področju že deluje nekaj podjetij, ki opravljajo tovrstne poštne storitve zunaj javne službe". Torej, zanimalo bi nas, kakšen je delež teh podjetij v segmentu dostave pošiljk. Sam sem prepričan, da je skupni tržni delež vseh teh podjetij zelo majhen, če ne morda celo zanemarljiv, in da to področje liberalizacije pravzaprav prinaša - moram reči, da se z liberalizacijo strinjam, vendar to področje liberalizacije v glavnem prinaša korist pošti, ki je monopolist na tem področju in ki bo, po našem prepričanju, lahko v skladu s spremembo tega zakona dvignila cene v skladu s svojimi potrebami. Že ob samem imenovanju ministra Presečnika - takrat so telekomunikacije spadale v področje prometnega ministrstva, pozneje so se izločile - je bilo nekako napovedano, da se bodo poštne storitve v kratkem podražile, povečale, in mislim, da je to predpriprava na to področje. Zanimivo je tudi to, da pa izločitev telegrafskih storitev iz obsega javnih gospodarskih služb v predlogu zakona sploh ni obrazložena. Da zaključim. Državni zbor je bil mnenja, da je zakon primeren [[...]] [[Nemir v dvorani.]] Ali lahko malo umirite svoje koalicijske
Ja, lahko. Prosim poslance, da se umirijo.
Večina poslancev v državnem zboru je menila, da je zakon primeren in so torej sprejeli odločitev, da se obravnava po skrajšanem postopku, kljub dejstvu, da iz mnenja odbora, matičnega delovnega telesa, vidim, da so tam bili prav tako pomisleki na takšno in podobno sprejemanje zakonov in da je bilo na odboru opozorjeno, da zaradi te hitrosti odbor velikokrat sprejema slabe in nedorečene zakone. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi razpravljati še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ponovno vprašam, želi kdo razpravljati? Od poslancev, seveda. [[Ne želi.]] Besedo ima minister.
Seveda bom z veseljem odgovoril na vprašanje, ki je bilo zastavljeno. Torej kar zadeva procedure, mislim, da smo o tem veliko govorili na odboru, jaz ne bi te diskusije ponavljal v skrajšanem postopeku. Kljub vsemu gre za dejstvo, da je zakon o poštnih storitvah, tak kot je, definiral javno službo in s tem kontrolo cen do 1000 gramov in da je ta zakon o kontroli cen, to spremenil, je iz tega ves čas izhajalo nasprotovanje služb znotraj vlade, ali je pri določanju cen nad 1000 gramov, od 100 do 1000 gramov potrebno soglasje, nepotrebno soglasje in tako naprej. Tako da je enkrat z enostavno spremembo zakona to nekonsistentnost in neskladje bilo treba odpraviti. Seveda, kot sem že omenil, ta odprava gre v smeri tega, da se preprosto ta segment izloči iz javne službe, lahko bi šlatudi v kakšno v drugo smer, vendar zakaj prav v tej smeri. Zato, ker smo ocenili, kot sem že omenil in to ne na osnovi tega,
Dajmo prosim, spoštovani poslanci mir.
da ni nobene potrebe, da bi ta segment poštnih storitev še imeli kot javno službo, ker kot smo rekli, obstaja že konkurenca, ki pa seveda ni organizirana kot poštne storitve, kot kurirske službe in podobno, in je pošta sama želela, da, tu jaz se strinjam z razlago in utemeljitvijo poslanca Baroviča je pošta sama želela, da se znebi togega bremena javne službe in se začne tudi malo bolj potrošniško orientirano obnašati na tem področju. Okoli cene, je treba reči to, da je ravno pred kratkim vlada zavrnila povišanje poštnih storitev, ker so bile po našem mnenju previsoko ocenjene, tudi o teh novih cenah, ki bodo zdaj samo od 100 do 1000 gramov, bo seveda odločal tudi nadzorni svet, v katerem so predstavniki vlade in ne bo kar tako sprejemal kakšnih podražitev, ki pa jih tudi ne more biti, ker si tega ne morejo privoščiti, zaradi konkurence. V tem trenutku vam jaz, seveda, ne morem odgovoriti na vprašanje, kakšen je delež drugih ali ponudnikov alternativnih storitev, na žalost ne. Vem pa, da so mi na pošti o tem omenjali neke številke, ki pa jih ne bi mogel zdajle omeniti, ker se mi zdi, da nisem prepričan o tem. Vendar kot rečeno, tu drugi igralci vstopajo in prav je, da se pošta čim prej prilagodi na nove razmere.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Rad bi opozoril državni zbor, eno vprašanje, ki se je tudi pojavilo v debati v matičnem delovnem telesu. In to je, da je vlada v svojem predlogu hotela oblikovati stvar na tak način, da se doseže liberalizacija cen na tem konkretnem področju po neki zelo nenavadni poti. Ta nenavadna pot je ravno ta, da potem na tem področju ni več te toge zadeve javne službe. Jaz bi pa rad na to opozoril, kaj to pomeni, da je, vsaj v moji presoji, kaj to pomeni, da ne bo več javna služba. Če je javna služba, potem ima ta naša slovenska pošta dolžnost, da to storitev izpelje. Sicer možno bi bilo, in zato bi jaz, ne bi bilo nobenih težav za ta zakon glasovati, če bi to napravila na ta način, da je kot služba dolžna to opraviti, a vendar zaračunati to, kar je pač normalna cena za takšno storitev. Ravno zato se mi odločamo proti temu, da sprejemamo te zakone po skrajšanem postopku, ker se ne moremo poglobiti ravno v to vprašanje v svoji celoti. Za enkrat tudi v debati v delovnem telesu in danes še nisem slišal prave argumentacije zakaj, če resnično hočemo samo to doseči, da bo imela pošta večjo fleksibilnost, kar se tiče cene, tudi verjamem argumentu gospoda ministra, ki ga je podal, da je že neka konkurenčnost tam ali konkurenca. Zelo mogoče ne bo morala pošta navijati cene v neko samovoljo. A vendar, na takšnem področju, kot je pošta, ki mora neke storitve le zagotavljati, zakaj so se odločili preko te čudne poti, da načelo javne službe ne velja več za te storitve do 1000 gramov. Res je tudi argumentacija, zakaj pa smo sploh imeli 1000 gramov, zakaj pa ne 5000 gramov ali pa 100 tisoč gramov. Jaz odgovora na to vprašanje nimam, a vendar pa bi rad vedel, zakaj moramo tudi izločiti iz javne službe to storitev. Jaz bi pa le rad videl, da se obdrži dolžnost pošte, da takšno storitev dejansko opravi, ne glede na to, da se pa istočasno lahko liberalizirajo cene. Hvala lepa, gospod predsednik. Mi bomo načeloma glasovali proti, ker se ne strinjamo s tem, da se taka vprašanja rešujejo po hitrem postopku. Tudi služba za zakonodajo naše hiše je imela določena vprašanja, za katera pa nimamo dokončnega odgovora, saj ni vam vsem znano. Dejstvo pa je, da vemo, da je prišlo do nekega sporazuma. Hvala lepa.
Samo eno opozorilo. Postopek smo sprejeli v začetku te seje državnega zbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dobro se tega zavedam, nisem pa imel možnosti povedati, zakaj sem proti takemu delovanju.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Sok.
Samo, če dovolite, dopolnilno vprašanje gospodu ministru za informacijsko družbo. Torej, če govorimo o pogojih liberalizacije, sem že prej povedal, da s tem se strinjamo. Vendar bi ob takšnih pogojih liberalizacije torej morali vedeti tudi s kakšno konkurenco razpolagamo. Kajti če je za neko področje usposobljena samo, kaj jaz vem, eno podjetje, ena institucija, potem nam liberalizacija na tem področju ne prinese nič drugega kot to, da pač lahko maksimalno navijejo cene in nimajo nobene konkurence, da bi to do tega lahko prišlo do znižanja. Drugo, se mi ob tem pojavlja vprašanje, ali se ne bo s tem zgodilo - torej vi ste odgovorili, da ne veste s kakšno konkurenco, kolikšen je delež drugih, mogoče boste sedaj na to odgovorili, ki bi to lahko delali - da na tistih področjih, kjer je opravljanje te službe, ki bo izvzeta iz sistema javnih gospodarskih služb, neekonomično, da enostavno pač pošta na teh področjih ne bo dostavljala teh pošiljk v skladu s pričakovanji prebivalstva. Nam se že sedaj dogaja to, da na našem področju, kjer so pač pretežno kmetijska področja, kjer so gospodinjstva zelo razpršena, da časopise dostavljajo vsak drugi ali pa nekje celo vsak tretji dan. Časopis brati od ponedeljka v četrtek, to je pa nesmiselno. To so pač velike težave v prenosu. Če pa bi to spadalo v sistem javnih gospodarskih služb, potem pa pač se verjetno tam predpiše, kaj mora ta, ki to izvaja, ne vem, s koncesijo ali s čim, to tudi opravljati. Hvala.
Hvala. Želi od poslancev še kdo razpravljati? Besedo dajem ministru, dr. Gantarju.
Z veseljem odgovorim na komentar dr. Bajuka in, seveda, ob enem tudi na to vprašanje, ker sta si zelo podobna. Namreč, dajmo reči tako. 4. člen, ki ga sedaj spreminjajo, pač drugi odstavek pravi, "poštne storitve, ki niso obvezna javna gospodarska služba iz prejšnjega odstavka, so proste pod pogoji iz prvega odstavka 50. člena tega zakona". Ta pa pove, seveda, da je treba te poštne storitve - še vedno so poštne storitve, samo niso javna služba - treba opravljati s pravilnikom o splošnih pogojih za opravljanje poštnih storitev, ki ga izda minister, pristojen za promet in zveze, kdaj, seveda, s konvencijo svetovne poštne zveze, ki definira, da mora opravljati storitve, tudi od100 do 1000 gramov tako, kot je sedaj moralo opravljati storitev nad 100 gramov, samo s to razliko, da niso bili javna služba, ampak so se torej cene oblikovale prosto; in drugič, da vladi ni bilo potrebno, kot je to rečeno, kompenzirati tega, kar sicer tudi nikoli ni počela. Torej, je skrb za to, da bo raven uslug padla, popolnoma neutemeljena, kakor ni padla raven uslug pri pošiljkah nad 1000 gramov sedaj. Kvečjemu bi lahko postavil domnevo, da ker bo malo bolj, lahko bi rekli, malo več svobode, da bo raven uslug kvečjemu narasla, ne pa tako, kot je bilo večkrat v komentarjih rečeno, saj pri dostavah pošiljk vam poštarji sedaj dejansko po najkrajši možni poti poskušajo dati listek, potem obvestilo o pošiljki, vi pa morate iti sam po njih. Potem bodo mogoče, kot so se nekateri izrazili, sami hodili za vami, da bi vam izročili poštno pošiljko. Tako kot vam danes, če smem reči, lahko pošljejo kot svobodno storitev šampanjec in čestitko in rože in tako naprej. Skratka, dajmo pustiti tej pošti, da se pripravina to, da gre na to. In, posebej še zato, ker sama želi in ker se potem vlada dejansko umakne iz nadzora cen, prepusti pa seveda nadzornemu svetu vse svoje kompetence, ki jih tu le mora imeti in obenem je že jasno, da pošta, če želi obdržati ta segment, ne bo mogla iti z nekim divjanjem cen na tem področju. Tu so učinki liberalizacije pričakovano dobri in mislim, da je težko biti v besedah za liberalizacijo, v vsakem konkretnem ukrepu pa reči, da pravzaprav prav tu zdaj še nismo dovolj daleč. Mislim, da ježe to neskladje opozorilo na to in da je to, da to tudi storimo s spremembo zakona. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Sok.
Samo en stavek. Gospod minister. Če ni konkurence, potem liberalizacija ne pomeni tega, kar vi govorite. Jaz osebno tega ne verjamem. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec, dr. Bernik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod minister, ampak, zakaj ne moremo dobiti odgovora na to, kakšno konkurenco imamo? To je bistvo tega vprašanja. Če nam ne morete povedati, da je konkurenca, kakšna je, enostavno ne moremo razumeti, zakaj to delate. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec, dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Očitno še vedno obstaja neko nesoglasje ali pa nerazumevanje argumentacij. Gospod minister, vi ste uporabljali tele besede: "Če pošta želi to storitev obdržati." Ravno to pa mene najbolj skrbi, da kar naenkrat bodo začeli, te stvari pa ne bomo delali. Ne bomo delali. Ampak vi ste to besedo uporabljali. Zdaj vas pa jaz še enkrat lepo hočem vprašati. Ali je možno spisati ali pa doseči tak cilj, ki ga vi očitno hočete doseči z zakonom. Namreč, da se cene prilagodijo temu, koliko dejansko pošto stane, da to storitev opravlja. Ali je to mogoče narediti na kakšen drug način, kot pa z odpravo javnosti te storitve. Ker, po mojem je to mogoče. Bi to moralo biti mogoče. Dodal bi pa še eno vprašanje, gospod minister. Če smem. Ali smem? [[Da.]] Še eno vprašanje. Vi ste govorili v svoji predstavitvi o togosti tega značaja javne službe. Ali ste s to togostjo mislili samo na to, da je pač podrejena nadzoru vlade nad cenami, ali je še kaj drugega v igri? Ravno to pa mene najbolj skrbi. In zato me skrbi, da take stvari po hitrem postopku delate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Poslanec Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Glede na razpravo, ki poteka v zvezi s tem vprašanjem, imam občutek, da je v ozadju nekaj drugega kot tisto, kar se danes tu prikazuje. Zaradi dvomov, ki so se pojavljali, in neodgovarjanja na vsa ta vprašanja, korektno in resnično, tako kot dejansko stanje je, imam tudi sam določene pomisleke in mislim, da takega predloga ne bom mogel podpreti. Namreč, močno me zanima, ali s tem, kar ste povedali, gospod minister, pomeni tudi to, da se bodo potem te pošiljke od 100 gramov naprej do 1.000, po vaši oceni, če bodo izvzete seveda iz tega sklopa nadzorovanih cen, ali se bodo te cene znižale? Ker potem bi razumel, da je smiselno, če se te cene znižajo, potem jih je smiselno izvzeti iz tega sklopa, zato ker imam zdaj občutek, da pošta s temi storitvami preveč zasluži - od 100 do 1.000 gramov - in da jih hoče izvzeti zato, da bi bile cenejše. Če pa vi zdaj hočete, da bi s tem, ko boste dejansko s spremembo zakona povzročili to, da se bodo cene pošiljk od 100 gramov do 1.000 gramov povečale, ker se bodo pač oblikovale prosto na trgu, potem pa to po moji oceni ni vprid zmanjševanju nekih splošnih stroškov poslovanja vseh subjektov, ki se s temi zadevami srečujejo. In vi nočete zdaj povedati, koliko ima pošta na tej podlagi mogoče izgube ali profita pri teh pošiljkah, če imate te analize od 100 do 1.000 gramov in tako naprej, na ta osnovna vprašanja nam ne odgovorite. Resnično vam povem, če ne bo odgovora na ta ključna vprašanja, da bom glasoval proti tej spremembi zakona. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Besedo ima minister dr. Gantar.
Odgovoril bom na vprašanje, čeprav bom verjetno dobil oceno negativno, ampak dobro, vseeno bom poskušal. Prva zadeva je naslednja. Res je, vem, kolikšen je delež v odstotkih storitev drugih kurirskih služb pri zagotavljanju, pri prenosu storitev nad 100 gramov. Po ocenah pošte, ki so mi jo izrekli na obisku v Mariboru, so povedali, da jih to že precej dobro stiska in pritiska. To je prva stvar - to je ocena, ki jo lahko v tem trenutku dam. Če bi mogoče se bolje pripravili ali kakorkoli, bi bilo mogoče bolj natančno povedati. Torej, to je pomemben problem za pošto. Tako, to je prva stvar. Druga stvar, ali obstaja drugačna, bolj fer ali kakršnakoli druga rešitev, da bi dosegli isti cilj, torej sprostili, liberalizirali ta trg, pa obenem zagotovili obveznost, da pošta opravlja te storitve - če sem vas pravilno razumel -; to je ta pot, najkrajša, najboljša in najbolj enostavna. Zakaj? Ker: še enkrat opozarjam, treba je brati 15. člen. In po 15. členu bi se vaša bojazen, seveda, lahko uresničila le, če bi minister, pristojen za to področje, torej v tem primeru jaz, iz pravilnika izvrgel te storitve kot tiste storitve, ki jih je pošta dolžna opravljati. Še vedno jih je dolžna opravljati, vendar je tu bolj svobodna, kar zadeva oblikovanje cen in tako naprej, ni več javna služba. Torej v tem smislu je to najboljša, najbolj enostavna pot in bolj enostavne ni in je dosežen prav ta cilj. Ali se bodo cene znižale? Gospodu poslancu Kelemini moram na žalost povedati: cene se ne bodo znižale, cene bodo šle prej nekoliko gor - predvsem zato ne, ker so bile dolga leta podcenjene, primerjalne analize so tu narejene. V tem trenutku ima Pošta Slovenije ob vseh ukrepih, ki smo jih ji zdajle tudi naložili, na segmentu javne službe 2,8 milijarde tolarjev izgube; pri čemer računamo, da bo končen rezultat Pošte Slovenije tam na okoli ničle, +, -, kakšen milijon gor ali dol, ki jih bo pokrila, seveda to [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]bo naredila z uspešnim poslovanjem na segmentu prostih storitev. Torej dajmo pošti možnost, da plava v drugačnih vodah, ki se dogajajo - mi hočemo ali nočemo - in dajmo, seveda, ji to možnost, da to tudi stori. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Kelemina, za njim poslanec dr. Bajuk.
Hvala lepa za besedo. Zahvaljujem se ministru, gospodu ministru za ta odgovor. No, zdajle ste pa dejansko pač že nekako v srž tega vprašanja, tega odgovora nekako posegli. Torej, gre za to, da je treba na nek način zmanjšati izgubo pošte pri tej vrsti poštnih pošiljk. Zdaj, malo dvomim oziroma če imate ta podatek, če mislite, za koliko se bo potem ta izguba zmanjšala, če bomo mi spremenili ta zakon, seveda za proračun tukaj finančnih posledic ne bo, ampak za pošto kot tako pa prav gotovo. Koliko se bo potem izguba zmanjšala? Ampak sam mislim, da to ni rešitev za zmanjšanje te 2 milijardne izgube. Mislim, da toliko se tukaj s tem ne bo pridobilo. Torej bi bilo treba povečati cene vseh poštnih storitev, to pa spet vemo, da ni sprejemljivo zaradi drugih elementov: tako znižanje inflacije in tako naprej - saj vemo, kaj vse tukaj zadaj še spada. Sprašujem se, če je dejansko ta ukrep tisti, ki bo zdajle pa toliko bistveno prispeval k zmanjšanju te predvidene izgube. Mislim, da ne. Mislim, da ne. Tako, bi bilo prav mogoče iskati tudi neke druge elemente racionalizacije in rešitev tega vprašanja. No, zdaj to verjetno ni stvar tega zakona, ampak kljub temu vidim, da ste potrdili, da dejansko ta sprememba ne bo prispevala bistveno k zmanjšanju te izgube. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Rad bi samo dodal k temu pojasnilom gospoda ministra, ki se mu zelo zahvaljujem, da jih je podal. Pač, prihajamo do ključne odločitve. Lepo jasno je povedal, da po njegovi oceni je to najboljše, da se to na tak način napravi in da seveda obveznost tega posla, ki ga mora - naj bi ga morala - pošta opravljati, bo zdaj odvisna - ne od zakona, ampak od poslovnika. Jaz sem že tudi pripravljen gospod minister, vam verjeti, da vi ne boste tega odpravili. Ne bi pa rad videl, da bi to se zgodilo za hrbtom državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo - razprava ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Prosim, spoštovane poslanke in poslance, da vzamejo poročilo odbora za gospodarstvo z dne 18.7. Upam, da imamo vsi pred seboj ta material. V obravnavo dajem 1. člen in amandma k 1. členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi, zaključujem razpravo in glasujemo o amandmaju k 1. členu. Glasujemo, prosim. Glasujemo, prosim, o amandmaju k 1. členu. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 19. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 19.]] Amandma je bil sprejet. Člen je bil v celoti spremenjen. Razpravljamo o drugem in potem glasujemo o 2. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za 36, proti 19. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 19.]] 2. člen je bil sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo o naslovu zakona. Glasujemo, prosim. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za 42, proti 14. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 14.]] Naslov zakona je bil sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je bil k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejet amandma k 1. členu. Če želijo k temu členu kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, če želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? [[Ne želi.]] Končali smo torej z razpravo. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo o zakonu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za 38, proti 19. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 19.]] Zakon je bil sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zahvaljujem se ministru in sodelavcem. 5. in 6. točka še nista pripravljeni s strani delovnega telesa, zaradi tega prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA. Prosim, da pripravite material. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O VISOKEM ŠOLSTVU, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi ministrica besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona.
Hvala lepa za besedo. Bom zelo kratek. Odbor brez razprave predlaga državnemu zboru, da ta zakon o visokem šolstvu obravnava in sprejme. Zakon ima samo 2 člena, omogoča pa samo to, da bodo lahko tisti še v tem šolskem letu 2001/2002 dokončali po programih za višješolsko izobraževanje po starih programih izobraževanja in s tem omogočili potem, če ta zakon sprejmemo, nekaj1000 študentov še dokončanje izobrazbe. Odbor ni predlagal nobenega amandmaja in mislim, da lahko ta zakon sprejmemo.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? Izgleda, da ne želi. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim. Nova Slovenija, Ana Tisovic. Prosim.
V poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je predlagana sprememba zakona sprejemljiva. Opozorili bi le na dejstvo, da je zakonodajalec s svojo kratkovidnostjo pri ureditvi vprašanja, do kdaj je mogoče dokončati študij, povzročil študentom in tudi visokošolskim zavodom ogromno nepotrebnega dodatnega dela in stroškov. Vlada bi lahko že v prvotnem besedilu zakona predvidela, da precejšnje število študentov ne bo moglo zaradi objektivnih težav dokončati študija v predpisanem roku. Zaradi tega so se tudi ti študentje morali ukvarjati s pisanjem prošenj, poizvedovanjem in s skrbjo za svojo prihodnostjo, namesto da bi se čimbolj posvetili študiju. Podaljšanje roka za dokončanje študija do konca prihodnjega septembra je nekakšen realen rok, v katerem bodo tisti študentje, ki imajo možnosti za zaključek študija in tudi ustrezno motivacijo, lahko opravili manjkajoče izpite in napisali diplomsko nalogo. Poslanci Nove Slovenije bomo dopolnilo zakona podprli, prav tako pa se strinjamo tudi s skrajšanim postopkom.
Hvala lepa. Želi še kakšna druga poslanska skupina besedo? Prosim, gospod Čeligoj, DeSUS.
Hvala za besedo. Poslanska skupina DeSUS se z omenjeno spremembo zakona o visokem šolstvu strinja. Sprememba bo omogočila mnogim, tisočim študentov, da študij dokončajo in si pridobijo ustrezno izobrazbo. Ker so odbor in predstavniki visokošolskih ustanov ter sindikata podprli to novelo, vsekakor ni razloga, da bi državni zbor ravnal drugače. Zato bo naša poslanska skupina to novelo podprla. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kakšna druga poslanska skupina besedo? Gospod Diaci, Stranka mladih.
Hvala za besedo. Tudi naša poslanska skupina bo to novelo zakona vsekakor podprla, čeprav bi bilo morda treba poudariti, da je mogoče rok za dokončanje študija tem študentom prekratek. Moj poslanski kolega Levič je postavil vprašanje tudi gospe ministrici približno dve seji nazaj, kjer je ministrica govorila o novih programih - dva plus tri, če se ne motim - vendar ocenjujemo, da je ta rok po našem mnenju mogoče malce prekratek. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kakšna poslanska skupina? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Ker nihče več ne želi razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zakon ima dva člena in nobenega amandmaja. Odpiram razpravo o 1. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo o 1. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 1. člen sprejet. V razpravo dajem 2. člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo o 2. členu. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 2. člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujemo, prosim. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Izglasovali smo ga po členih in naslovu. Odpiram razpravo o predlogu zakona v celoti. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Se zahvaljujem ministrici in sodelavki. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU NA DODANO VREDNOST. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil državni svet Republike Slovenije. Predstavnikov državnega sveta ni, kot vidimo, bili so pa, seveda, obveščeni. Ne glede na to, bomo to točko nadaljevali. Želi predstavnik vlade besedo? Predlog zakona je obravnaval odbora za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. [[Ne želi.]] Želi predstavnik vlade, predstavnica vlade besedo? [[Želi.]] Marija Ferlež, izvolite, prosim.
Spoštovani podpredsednik, gospe in gospodje poslanci. Vlada ne podpira predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost, ki ga je v zakonodajni postopek predložil državni svet.
Samo moment. Prosim poslance, da se umirijo.
Predlog zakona se nanaša na dve razširitvi uporabe nižje davčne stopnje v sistemu davka na dodano vrednost, ki po mnenju vlade nista upravičeni. Prva razširitev se nanaša na veterinarske storitve. Le-te so po obstoječem zakonu obdavčene po nižji davčni stopnji v tistem delu, ki je namenjen kmetijski proizvodnji. S predlagano razširitvijo pa se predlaga nižja davčna stopnja za vse veterinarske storitve, kar po mnenju vlade ni v skladu z osnovnim namenom uporabe nižje davčne stopnje, niti ni primerno z vidika usklajevanja slovenske davčne zakonodaje z evropsko. Drugi predlog državnega sveta pa se nanaša na uvedbo nižje davčne stopnje tudi za rezano okrasno cvetje, in sicer z argumentom, da se bo na ta način povečala konkurenčnost domačih pridelovalcev okrasnega cvetja. Vlada ocenjuje, da predlagana rešitev ni primerno sredstvo za dosego tega cilja, saj v sistemu DDV-ja ni mogoče določiti različnih davčnih stopenj za promet blaga domače proizvodnje in enakovrstno uvoženo blago, ampak bi se nižja davčna stopnja morala uporabljati tudi za uvoženo rezano cvetje. Glede na strukturo porabe uvoženega in doma pridobljenega okrasnega cvetja bi bil ta ukrep ugoden predvsem za uvoz rezanega cvetja in ne toliko za domače proizvajalce. Glede na pogoje oziroma roke, ki jih postavlja Evropska unija za uporabo nižje davčne stopnje za rezano cvetje, lahko pričakujemo, da bi uvedba takšne rešitve povzročila tudi dodatne zaplete pri pogajanju z Evropsko unijo na področju obdavčitve. Iz teh razlogov vlada predlaga državnemu zboru, da predlog zakona zavrne. Hvala lepa.
Hvala lepa, predstavnici vlade. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Ker nihče ne želi razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganem sklepu matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost, prva obravnava, se ne sprejme." Želi kdo razpravljati? Ker ne želi, prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo, prosim. Navzočih 50 poslank in poslancev. Za 34, proti 13. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. 9. točke ni pripravljena. 10. točka tudi ni pripravljena. 10.a točke ne moremo obravnavati, ker še poteka zbiranje podpisov. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA LETNEGA PLANA RAZVOJA IN VZDRŽEVANJA AVTOCEST ZA LETO 2001. Gradivo je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, seveda ne vidimo še nobenega, ker so verjetno presenečeni, da tako hitro stvari potekajo. Na poti so. Ja, sejo prekinjam za 10 minut, nadaljujemo [[...]]Ali je mogoče kakšen drugačen predlog? Prosim, Pohorec.
Da jaz enkrat dam eno proceduralno. Z ozirom, na čas in konec tedna in da je obsežna točka dnevnega reda, po 10 minutah ne vem, če bomo kaj veliko naredili. Proceduralno predlagam, da bi sejo zaključili, pa se odločite o tem.
Hvala lepa. Seveda moram dati takšen predlog na glasovanje. Glasujemo, prosim. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 29, proti 13. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 13.]] S tem zaključujem današnjo sejo. Na kratko bi še povedal, da sejo nadaljujemo v torek ob 14.00 uri z 11. točko dnevnega reda. Zahvaljujem se za sodelovanje!