Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, prav lep dan želim vsem skupaj! Začenjam z nadaljevanjem 34. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: dr. Mirjam Bon Klanjšček, gospa Violeta Tomić od 10. do 14. ure, gospa Irena Kotnik, gospa Vesna Vervega do 14. ure, gospa Andreja Potočnik do 13. ure, gospa Ksenija Korenjak Kramar od 12. ure, dr. Jasna Murgel, dr. Matej T. Vatovec, gospod Miha Kordiš od 15. ure dalje, dr. Milan Brglez do 11. ure, gospod Uroš Prikl od 12. ure dalje, gospod Marjan Dolinšek do 13. ure, gospod Ivan Prelog od 12. ure, mag. Bojan Krajnc, mag. Aleksander Kavčič od 13. ure. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2017 IN 2018 PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, in sicer mag. Saši Jazbec, državni sekretarki na Ministrstvu za finance. Izvolite.
Spoštovani! Hvala lepa. Dober dan. Predlagani zakon vsebuje zgolj eno določbo, s katero se Ministrstvu za finance podeljuje pooblastilo za prerazporeditev pravic porabe. Na ta način se bodo zagotovila potrebna sredstva za izvedbo Zakona o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija v roku, ki ga določa navedeni zakon. Vlada je 8. septembra sprejela prej navedeni interventni zakon, ki med drugim kot enkraten ukrep zahteva izplačilo sredstev za pokrivanje presežkov odhodkov nad prihodki iz preteklih let v javnih zdravstvenih zavodih v višini 136,24 milijona evrov najkasneje do 29. decembra letos. Glede na to, da je zakon vseboval nove obveznosti za letošnji proračun, je ministrica, pristojna za finance, skladno s 40. členom Zakona o javnih financah na isti seji Vlade predlagala ukrep začasnega zadržanja izvrševanja državnega proračuna. Vlada je predlogu sledila in sprejela sklep o začasnem zadržanju. 40. člen ZJF namreč določa, da če se med proračunskim letom zaradi nastanka novih obveznosti za proračun povečajo izdatki, lahko Vlada na predlog ministra, pristojnega za finance, največ za 45 dni zadrži izvrševanje posameznih izdatkov. ZJF prav tako določa, da če se med izvajanjem začasnega zadržanja proračun ne more uravnovesiti, mora Vlada najkasneje 15 dni pred iztekom roka za začasno zadržanje predlagati rebalans. V konkretnem primeru smo v času zadržanja ugotovili, da kljub novim obveznostim proračun države ni neuravnotežen, kar pomeni, da pravne podlage za pripravo rebalansa proračuna ni več. ZJF v 41. členu določa, da če se po sprejetju proračuna sprejme zakon ali odlok, na podlagi katerega nastanejo nove obveznosti za proračun, vključi Vlada te obveznosti v proračun in določi obseg izdatkov za ta namen v okviru večjih pričakovanih prejemkov in obsega zadolžitve ali s prerazporeditvami sredstev v okviru možnih prihrankov. V primeru interventnega zakona sta izpolnjena oba pogoja. Nove obveznosti so nastale na podlagi zakona in ta zakon je bil sprejet po uveljavitvi proračuna. Glede na dejstvo, da je sredstva za izvedbo interventnega zakona mogoče zagotoviti s prerazporeditvami v okviru sprejetega proračuna in da je kljub novim obveznostim proračun države uravnotežen, se s predlaganim zakonom podeljuje enkratno pooblastilo Ministrstvu za finance, da v obsegu iz navedenega zakona prerazporedi pravice porabe s tistih postavk, kjer se je med izvrševanjem ugotovilo, da ne bodo porabljene v načrtovani višini. S predlaganim zakonom se torej na transparenten način določajo politike, kjer pravice porabe ne bodo porabljene, obseg pravic, ki se lahko prerazporedi, in tudi namen. Pooblastilo, ki ga zakon podeljuje ministrstvu, pristojnemu za finance, ni splošno pooblastilo, kot so ta v veljavnem zakonu dana Vladi, predlagateljem finančnih načrtov in ministrstvom. Gre za enkraten dogodek, ki ga je treba na podlagi zakonske določbe izvršiti, pri tem pa ministrstvu ne dopušča nobenega diskrecijskega ravnanja. Posledično ni nobene potrebe, da bi o prerazporeditvi ponovno odločala Vlada, njena odločitev je namreč izražena že s sprejetjem predloga tega zakona. Razlogi, zaradi katerih na določenih politikah ostajajo pravice porabe, so predvsem boljše stanje v gospodarstvu od tistega, ki je bilo predvideno pri pripravi proračuna 2017 lani jeseni, torej predvsem višje število zaposlenih, zaradi česar je zaradi višjega obsega prihodkov od načrtovanega v pokojninsko blagajno treba iz proračuna države zagotoviti nižji transfer. Drugi razlog je počasnejše črpanje kohezijskih sredstev na ravni Evropske unije in ker bo v letošnjem letu porabljenih manj kohezijskih sredstev, bomo države članice posledično morale v proračun vplačati manj, kot se je načrtovalo pri pripravi proračuna. Tretji razlog je v tem, da v letošnjem letu ni prišlo do zaključka sodnih postopkov, ki bi zahtevali plačilo odškodnin s strani Republike Slovenije. Finančne posledice za državni proračun so nastale s sprejetjem interventnega zakona. Spremembe zakona, ki ga obravnavamo, danes zgolj določajo pravno podlago za način zagotovitve sredstev, saj bi glede na obseg obveznosti tako Vlada kot ministrstvo, pristojno za finance, brez ustrezne pravne podlage prekoračilo odstotke, ki jih dopušča letni zakon glede prerazporejanja pravic porabe. Zato vam predlagam, da zakon podprete. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora, in sicer gospe Urški Ban. Prosim.
Najlepša hvala za dano besedo. Lep pozdrav tudi z moje strani! Odbor za finance in monetarno politiko je na 79. nujni seji 13. 10. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2017 in 2018, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po nujnem postopku predložila Vlada. Odboru sta bili poleg predloga zakona posredovani še mnenji Zakonodajno-pravne službe in Združenja mestnih občin Slovenije. V skladu s Poslovnikom so amandma k 1. členu predloga zakona vložile koalicijske poslanske skupine. Seje odbora so se udeležili tudi predstavniki Ministrstva za finance, Ministrstva za zdravje in Zakonodajno-pravne službe. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka na Ministrstvu za finance pojasnila, da predlagani zakon vsebuje zgolj določbo, s katero se Ministrstvu za finance podeljuje pooblastilo za prerazporeditev pravic porabe in se omogoči zagotovitev potrebnih sredstev za izvedbo Zakona o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija v skupni višini 136 milijonov 240 tisoč evrov do konca leta 2017. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da je služba v pisnem mnenju podala pripombe k 1. členu, ter povedala, da so z vloženim amandmajem koalicijskih poslanskih skupin vse pripombe službe ustrezno upoštevane. V razpravi je bilo uvodoma postavljeno vprašanje glede natančnega vira sredstev za prerazporeditev, na katero je državna sekretarka odgovorila, da gre iz izplačil v Evropsko unijo približno 25 milijonov evrov, iz pokojninskega varstva približno 77 in iz obveznosti po sodnih odločbah približno 34 milijonov evrov. V nadaljevanju je bilo kot problematično omenjeno prerazporejanje sredstev z obravnavanim zakonom ter opozorjeno, da pravna podlaga za prerazporejanje že obstaja, in sicer na podlagi 41. člena Zakona o javnih financah, če se Vladi dovoli ustrezen odstotek prerazporejanja z Zakonom o izvrševanju proračuna. Državna sekretarka je pojasnila, da ima Vlada v skladu z veljavnim Zakonom o izvrševanju proračuna možnost prerazporejanja le v določenih okvirih, glede česar je bilo v razpravi izraženo mnenje, da bi bilo torej potrebno Vladi omogočiti višji odstotek prerazporejanja sredstev. Državna sekretarka je poudarila, da gre za enkraten primer, ko je Vlada sprejela predlog, da se Ministrstvo za finance pooblasti za določeno prerazporeditev, torej za točno določen namen in iz točno določenih postavk. V razpravi je bila med drugim izražena podpora predlaganemu zakonu, in sicer z vidika namena porabe sredstev za področje zdravja, ki je v Sloveniji finančno podhranjeno. Izraženo je bilo tudi mnenje, da bi bilo to problematiko bolje reševati s sprejetjem rebalansa proračuna, v okviru katerega bi se lahko izvedel tudi sklep Odbora za izobraževanje, znanost, šport in mladino, da se v rebalansu proračuna za leto 2017 zagotovijo dodatna sredstva za raziskovalno dejavnost. Državna sekretarka je pojasnila, da omenjeni znesek v višini 9 milijonov sicer ni zakonska obveznost, je pa na prioritetni listi in če bodo ostale pravice porabe tudi za ta namen, ima Vlada pooblastilo za prerazporeditev omenjenega zneska že v okviru veljavnega zakona. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval amandma koalicijskih poslanskih skupin k 1. členu in ga sprejel. Nato je glasoval o obeh členih skupaj in ju sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, vsi prisotni, lepo pozdravljeni! Sprememba Zakona o izvrševanju proračunov za leti 2017 in 2018 je pred nami zaradi uzakonitve že sprejetega Zakona o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov. Finančne posledice, ki jih nosi predlagana sprememba, so v višini nekaj več kot 136 milijonov evrov. Kar velik znesek, ki ga namerava Vlada zagotoviti s prerazporeditvijo sredstev iz postavk na pravosodju, iz pokojninskega varstva in vplačil v EU. Seveda nas je v gradivu zaskrbela zlasti obrazložitev, da bo zaradi počasnejšega črpanja kohezijskih sredstev na ravni EU potrebno v proračun EU vplačati manj, kot je bilo načrtovano pri pripravi proračuna leta 2017. Črpanje EU sredstev je resnično izjemno slabo, počrpali smo komaj dobrih 5 odstotkov sredstev, ki so na voljo, pa so minila že skoraj štiri leta te finančne perspektive. Ampak to je seveda tema za katero drugo točko. V Slovenski demokratski stranki nismo podprli Zakona o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov. Razlogi za to so jasni; sanirati nameravate tiste zavode, ki so ustvarili izgubo, brez da bi odgovorni za nastale izgube za to ustrezno odgovarjali. S sanacijo nameravate nagraditi tiste zavode, ki so delali slabo, in to brez da bi pripravili ukrepe, ki bi zagotovili, da do izgub v prihodnje več ne bo prihajalo. Zakona o interventnih ukrepih nismo podprli tudi zato, ker zaradi te spremembe ne bo prišel prej na vrsto noben pacient, skrajšala se ne bo nobena čakalna doba, nesprejemljivo pa je zlasti dejstvo, da za izgube ne bo odgovarjal noben direktor in niti ne ministrstvo, ki je dovolilo še večje izgube v letu 2016. Konec leta 2016 je bilo namreč kar za 300 odstotkov več izgub kot v letu 2015. Javni zdravstveni zavodi nimajo sodil in pravil za delitev prihodkov in odhodkov med javno in tržno dejavnostjo, zato se v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke sprašujemo, kako boste preko interventnega zakona lahko krili samo izgube v javni službi. Odgovora na to vprašanje nismo prejeli niti pri obravnavi interventnega zakona. Sprejetje interventnega zakona ocenjujemo kot izjemno neodgovorno ravnanje in spremembe zakona, ki je nastal kot posledica takšnega zakona, seveda ne moremo podpreti, zato bomo glasovali proti. Hvala.
Gospa Marija Antonija Kovačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Državni zbor Republike Slovenije je namreč septembra sprejel Zakon o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, kjer je določeno tudi izplačilo sredstev za pokrivanje presežkov od dohodkov nad prihodki iz preteklih let. S tem se bo razbremenil likvidnostni krč v bolnišnicah, da bodo lažje poslovale. Vlada je sicer pri pripravi proračuna za leto 2017 prihodke in odhodke načrtovala z veliko stopnjo previdnosti, a se stanje v gospodarstvu še naprej izboljšuje, število zaposlenih se viša, prav tako gospodarska rast. Predlog zakona, ki je pred nami, zato na postavko v novem podprogramu Dejavnost sekundarnega in terciarnega zdravstvenega varstva prerazporeja pravico porabe do višine 136 milijonov evrov. Sredstva se bodo prerazporejala s postavk v politikah Pravosodje, Pokojninsko varstvo ter Vplačila v EU. Zaradi večjega obsega prihodkov od načrtovanega v pokojninsko blagajno bo treba namreč iz proračuna države zagotoviti manj sredstev od načrtovanih. Poleg tega bomo v proračun EU vplačali manj, kot se je načrtovalo, prav tako pa v letošnjem letu ni prišlo do zaključka sodnih postopkov, ki bi zahtevali plačilo odškodnin. Spomnimo, z majsko novelo ZIPRS se je določila možnost prerazporejanja sredstev s postavk v politikah pokojninsko varstvo, servisiranje javnega dolga in vplačilo v EU. Pred tem prerazporejanje sredstev s teh postavk ni bilo dovoljeno, ker se je sredstva za pokrivanje teh obveznosti lahko zagotovilo tudi z dodatnim zadolževanjem. Zaradi Zakona o fiskalnem pravilu in določene zgornje meje izdatkov pa se lahko sredstva za pokrivanje teh obveznosti zagotavljajo samo s prerazporeditvami. S sprejetjem predloga zakona bomo tako zagotovili finančno stabilnost javnih zdravstvenih zavodov. Bolnišnice ne bodo več v likvidnostnem krču in bodo lažje poslovale. V Poslanski skupini Desus menimo, da je to nujno potrebno, zato bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem s imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2017 in 2018 je pravzaprav posledica sprejetega interventnega zakona, v katerem smo uzakonili 136 milijonov evrov visoko sanacijo nakopičenih izgub v javnih bolnišnicah. Od tega seveda poglavitni delež odpade na Univerzitetni klinični center v Ljubljani. Z novelo Zakona o izvrševanju proračunov se poskuša urediti postopek, da bo teh 136 milijonov dejansko tudi prišlo do bolnišnic, ki potrebujejo ta sredstva za pokrivanje izgub. Pravna podlaga za to, da se zagotovijo sredstva znotraj obstoječega proračuna je v 41. členu Zakona o javnih financah, ki določa, da če se po sprejetju proračuna sprejme zakon, vključi Vlada nove obveznosti v proračun ali na podlagi večjih pričakovanih prejemkov pri posameznih proračunskih postavkah oziroma področjih ali pa s prerazporeditvijo sredstev v okviru možnih prihrankov sredstev. Tako je ta možnost dejansko dana na področju pravosodja, pokojninskega varstva in vplačil sredstev v Evropsko unijo. Dilema pa je, vsaj na odboru izpostavljena dilema je bila, na kakšen način izpeljati potem to pooblastilo, ki ga daje Zakon o javnih financah, ali v okviru povečanja limita, ki ga Vlada ima za razporejanje sredstev. To bi bila ena od mogočih rešitev, tako da bi pač dvignili limit, ki ga ima Vlada, ko razporeja sredstva, seveda izrecno in samo za ta primer, ne za splošno ravnanje Vlade pri razpolaganju s sredstvi za leto 2017. Prevladalo je stališče, da Vlada raje da pooblastilo Ministrstvu za finance, da le-to potem prerazporedi 136 milijonov evrov iz proračunskih postavk, ki sem jih navedel, in s tem zagotovi možnost pokrivanja obveznosti, ki so nastale na podlagi sprejetega zakona. Do tukaj je mogoče še nekako razumeti vse te postopke, nekoliko težje pa se sprijaznimo z dejstvom, da pa področje znanosti ni deležno takšnega posluha. Namreč tudi tukaj je Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino sprejel konkreten sklep, s katerim predlaga Vladi, da v rebalansu proračuna za leto 2017 zagotovi dodatna sredstva za raziskovalno dejavnost. Gre za 9 milijonov evrov, ki pa niso predmet tega Zakona o izvrševanju proračunov, čeprav bi lahko bila, pričakujemo pa, ker je Vlada prenesla pristojnost na Ministrstvo za finance, da ima dovolj razpoložljivega prostora znotraj obstoječih pooblastil glede na določen limit v Zakonu o javnih financah, da bo v letošnjem letu to tudi izvedla in zagotovila tudi znanosti dodaten denar in s tem predvsem tudi zagotovila avtonomijo raziskovalnega dela, kar je ključno za naš prihodnji razvoj. Samo novelo Zakona o izvrševanju proračuna za leti in 2017, 2018 pa bomo podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod podpredsednik! Spoštovana gospa ministrica, državna sekretarka, dragi kolegice in kolegi! Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2017 in 2018 Ministrstvu za finance daje pooblastilo za prerazporeditev sredstev za izvedbo Zakona o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija. Po tem zakonu naj bi zagotovili finančno stabilnost javnih zdravstvenih zavodov, zato zakon predvideva dobrih 136 milijonov evrov veliko finančno injekcijo. To naj bi predstavljalo približno 80-odstotno kritje izgub, ki so jih javni zdravstveni zavodi imeli na dan 31. 12. 2016. V Novi Sloveniji opozarjamo, da predlog zakona le gasi požar trenutnega stanja v nekaterih javnih zdravstvenih zavodih. Rešitev za slovenski zdravstveni sitem, ki bi deloval po meri človeka ter skrajšal nedopustno dolge čakalne vrste, pa že leta le čakamo in čakamo. Za dolgoročno rešitev je treba spremeniti način dela, pripraviti dober in realen načrt sanacije izgub, preprečiti korupcijo in javnim zdravstvenim zavodom povrniti ugled. Gospe in gospodje, imamo vrhunske zdravnike, imamo izjemne medicinske sestre, strežno in drugo osebje. Imamo pa žal zdravstveni sistem, ki duši strokovnost in srčnost vseh teh navedenih. Nova Slovenija je že pripravila predlog zdravstvene reforme. Vemo, da se zdravstvo spreminja, da imamo nove metode zdravljenja, zaradi katerih so potrebne nove oblike organiziranja. Vemo, da ima Zavod za zdravstveno zavarovanje monopol, medtem ko v Novi Sloveniji predlagamo več konkurenčnosti na področju ponudbe storitev in na področju ponudbe zdravstvenih zavarovanj. S tem, ko se bo povečala konkurenčnost – poudarjam, konkurenčnost –, se bo povečala tudi kvaliteta in ponudba storitev, kar bo pripomoglo k temu, da bi imel pacient boljše pogoje, da bo lahko sam izbiral zavarovalnico in tudi zdravnika, kjer se bo želel zdraviti. Z modelom, kot ga predlagamo v Novi Sloveniji, imajo zavarovanci možnost izbire med domačimi, tujimi, javnimi in zasebnimi izvajalci pod enakimi pogoji. Zavarovanec bi moral imeti možnost izbrati izvajalce zdravstvenih storitev glede na svoje potrebe, bodisi glede na kakovost storitev, čakalno dobo, oddaljenost od svojega bivališča ali glede na izvajalčeve reference. V tem je tudi ključ za odpravo čakalnih vrst. Želimo zdravstvo, ki bo dostopno vsem. Novela Zakona o izvrševanju proračunov, ki je zdaj pred nami, ni sistemski zakon, kot se po navadi sliši od kakšnega predstavnika Vlade. Takih zakonov je bilo v zadnjem času kar nekaj, predvsem pa preveč. Naj spomnim le na zakon lex Magna, lex Mercator in tako dalje. Zakon posega v že sprejeti proračun, kar je vsekakor nenavadno. Predlog tega zakona kaže predvsem na to, da Vlada Republike Slovenije situacije v državi ne obvladuje dovolj dobro in zato nastale požare poskuša gasiti z interventnimi ter nesistemskimi zakoni. Po več kot treh letih bi vsaj mi v Novi Sloveniji od te vlade pričakovali veliko več kot le to; pričakovali smo več kot le kozmetične popravke. V Poslanski skupini Nova Slovenija predloga zakona ne bomo podprli.
Gospod Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Lep pozdrav! S predlaganim zakonom se sprošča 136 milijonov evrov za sanacijo bolnišnic. To sanacijo v Levici podpiramo, ob tem pa opozarjamo na dvoje; prvič, izgube bolnišnic so posledica siromašenja javnega zdravstva v času zadnjih vlad, to je vlad Boruta Pahorja, Janeza Janše, Alenke Bratušek in zdaj še vlade Mira Cerarja. Drugič. Vlada še vedno namenja premalo sredstev za zdravstveno varstvo in zato imamo dolge čakalne dobe, velike bolnišnice pa še vedno tolčejo minus. Prvo, kar je treba državljanom povedati, je, da izgube niso nastale zaradi korupcije, kot radi slišimo, ampak zaradi zgrešenih varčevalnih ukrepov. V času krize bi morale vlade odločno zmanjšati protokol, birokracijo, vojaške operacije v tujini in podobno, ampak namesto tega so šle v zmanjševanje prihodkov bolnišnic. Bolnišnice so vsako leto zdravile več bolnikov, plačane so bile pa vedno manj in zato ne smemo razlagati na populistične razklade, da je za izgube kriva korupcija. Ja, korupcija je problem, ampak tega problema ne bomo odpravili s stradanjem zdravstva. Če hočemo res presekati z napihnjenimi provizijami dobaviteljev, moramo ustanoviti javno podjetje za nabavo medicinskih materialov. Državljanom je treba odkrito povedati, da bo treba za zdravje nameniti več javnega denarja. Pika. Opozarjam pa, da Cerarjeva vlada denar, ki bi ga krvavo potrebovali v zdravstvenem sistemu, namenja za oboroževanje in za protokol. Če to podkrepim z dvema primeroma; v proračunu za leto 2018 je bilo za investicije v bolnišnice načrtovanih 48 milijonov evrov, Vlada bo v spremenjenem proračunu 10 milijonov evrov odvzela. Kam bo šel ta denar? Med drugimi za obnovo protokolarnih objektov na Brdu, čeprav je minilo šele 10 let, odkar je bil tam postavljen nov objekt, bo Vlada zdaj v imenu predsedovanja Evropski uniji, ki se bo zgodilo šele čez štiri leta, tja preusmerila 21 milijonov evrov. In to je šolski primer, kako Vlada jemlje 21 milijonov evrov s postavk zdravja državljanov, zato da vlaga v luksuz politikov in diplomatov. Pa niti slučajno ne gre za osamljen primer! Vlada bo 207 milijonov evrov zapravila za nakup novih patrij, medtem ko bodo bolnišnice še naprej iskale denar za nujno medicinsko opremo pri sponzorjih in donatorjih. Pa niti to še ni vse! Vlada namerava za oborožitev dveh bataljonskih skupin porabiti 1,2 milijardi evrov. Zakaj? Ne zato, ker bi bila Slovenija kakorkoli vojaško ogrožena, ampak zato ker so to neki cilji Nata za Slovenijo. In kadarkoli so interesi Nata in Evropske unije v nasprotju z interesi Slovenije, kar se zgodi precej pogosto, dajo naše vlade prednost tujim interesom pred blaginjo lastnih državljanov. Če bi Vlada izhaja iz potreb slovenskih državljanov, potem bi teh 1,2 milijardi evrov namenila za modernizacijo bolnišnic, zdravstvenih domov, domov za ostarele in tako naprej. In ni res, da kaj takšnega ne bi bilo mogoče iz kriznih ali kakšnih drugih razlogov. Takšno politiko, denimo, izvajajo v naši severni sosedi Avstriji. Avstrija za vojsko namenja manj svojih javnih sredstev kot Slovenija in zato lahko za zdravje nameni več. Če tega ne bomo naredili pri nas, bomo imeli sicer super ekspedicijsko vojsko, ki jo bodo lahko Američani pošiljali od Afganistana do Latvije, kamor jim bo prijalo, ampak imeli bomo tudi zdravstveni sistem, ki ne bo več kril niti osnovnih potreb prebivalstva. Za konec ponavljam svoj poziv Vladi in Ministrstvu za zdravje. V naših bolnicah je že zdaj premalo zdravstvenega osebja. Pa čistilke, kuharji in drugi nujno potrebni kadri že prevečkrat delajo preko raznih izkoriščevalskih podjetij. Sanacija bolnišnic ne sme biti razlog za odpuščanje zdravstvenih delavcev ali stopnjevanje outsourcinga podpornega osebja. Hvala.
Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Prosim.
Lep pozdrav vsem! Takoj na začetku naj povem, da v naši poslanski skupini tega zakona ne bomo podprli. Zakaj? Zato, ker se na tak način z javnimi financami ne upravlja. Gre za zelo netransparenten poseg, kar je v nasprotju s tem, kar sta Miro Cerar in njegova vlada obljubljala, ko so pisali koalicijsko pogodbo. Takrat so zapisali, da bosta transparentnost in tako imenovani programski proračun nekaj, za čemer bodo stremeli. Od tega ni ostalo nič. 140 milijonov, tako z enim zamahom, mimo pravil, ki veljajo za vse ostalo, prerazporejamo za en sam namen. Seveda je kar malce ironično, ko državna sekretarka pove, da je to treba narediti, ker ste vi oziroma smo mi sprejeli zakon, ki zagotavlja 140 milijonov zdravstvu. Ampak ta zakon je predlagala Vlada, ministrica je takrat povedala, da bo za to potreben rebalans državnega proračuna, kar bi bila edina prava pot. Danes pa smo tukaj, kjer smo; se pravi, v zakon zapišete kar preprosto, da Ministrstvo za finance lahko tam, kjer ostaja, pač denar pobere, ne glede na to, kaj je bilo v Državnem zboru sprejeto. In to seveda ni prav. Zdravstveni sistem oziroma podizvajalci oziroma ne podizvajalci, dobavitelji našemu zdravstvenemu sistemu verjetno upravičeno pričakujejo teh skoraj 140 milijonov evrov, ker so stvari, blago in tako naprej dobavili, plačanih pa niso dobili. Je pa dejstvo, da s temi 140 milijoni ne bo niti en pacient na vrsti prej. Čakalne vrste ne bodo ne krajše niti se ne bo skrajšala doba čakanja, kar je slabo. Drugo, ne drži, da je to enkraten dogodek. Niste pokrili celotnih izgub v našem zdravstvu niti do leta 2016. 80 odstotkov tega ste pokrili in če gledate številke, izgube – in to krepke, največje v zadnjih 10 letih – nastajajo tudi v letu 2017. Se pravi, to je neka gasilska akcija, ki je potrebna, daleč od tega pa, da bo to rešilo problem. Kar me najbolj bode v oči, je vir, od kod boste ta denar vzeli. Največji delež od teh 140 milijonov boste vzeli upokojencem. 77 milijonov evrov, tako kaže polletno poročilo o izvrševanju proračuna, boste na žalost vzeli upokojencem. Državni zbor je zagotovil denar za izplačilo pokojnin. Teh 77 milijonov bi lahko – da ne rečem, bi morali – porabiti za pokojnine. To je 130 evrov, če izračunamo povprečno, 130 evrov na vsakega upokojenca. Namesto da danes tako rokohitrsko jemljete denar, ki je zagotovljen za upokojence oziroma pokojnine, bi lahko v ta isti zakon napisali, da glede na to, da so upokojenci prispevali k varčevanju v času krize – veliko prispevali, takrat pač ni bilo denarja; zagotovili smo jim, da se pokojnine niso zniževale. Mislim, da je za tisti čas bilo to največ, kar smo lahko naredili; ampak danes bi jim pa to, kar je v proračunu za njih zagotovljeno, lahko razdelili. Ampak ne! Odločili ste se, da teh 77 upokojenskih milijonov vzamete, daste na zdravstvo, upokojence pa prikrajšate, vsakega za 130 evrov. Zato sem vložila tudi amandma, ki bi to alinejo v zakonu črtal. Se pravi, da se iz izplačevanja pravic za pokojninsko varstvo sredstva ne morejo zniževati. Upam, spoštovane kolegice in kolegi, da se tisti, ki veliko govorite o pokojninah in upokojencih, da boste potegnili z menoj in glasovali za ta amandma in potem v nadaljevanju sprejmimo še zakon, ki bo upokojencem teh 130 evrov v letošnjem letu dal. Hvala.
Gospa Urška Ban bo predstavila stališče poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav! Tokratna sprememba Zakona o izvrševanju proračunov se nanaša zgolj na eno vsebinsko področje, posega v obstoječi 27. člen zakona, ki govori o prerazporeditvah, o katerih odloča Ministrstvo za finance. Obstoječo določbo širi tako, da Ministrstvu za finance podeljuje enkratno dodatno pooblastilo za prerazporeditev pravic porabe v obsegu, ki je potreben za izvedbo Zakona o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, katerih ustanoviteljica je Republike Slovenija. Gre torej za zagotovitev sredstev državnega proračuna za pokrivanje presežkov odhodkov nad prihodki oziroma izgub javnih zdravstvenih zavodov iz preteklih let skupaj v višini 136 milijonov 240 tisoč evrov. Zakon o interventnih ukrepih je Državni zbor sprejel prejšnji mesec in kot enkraten ukrep je v tem zakonu določeno tudi izplačilo sredstev za pokrivanje izgub iz preteklih let najkasneje do 29. decembra letos. Vlada se je odločila, da Državnemu zboru za zagotovitev potrebnih sredstev za izvedbo tega ukrepa predlaga danes obravnavano novelo. Že ob sprejemanju Zakona o interventnih ukrepih je ministrica za finance povedala, da je Vlada zaradi obsega novih obveznosti za proračun države, ki jih je treba zagotoviti za namen transferov zdravstvene zavode, sprejela tudi sklep o zaustavitvi izvrševanja proračuna, kot to določa 40. člen Zakona o javnih financah. Ta člen govori tudi o tem, da če proračuna na podlagi sprejetega ukrepa ni mogoče uravnovesiti, mora Vlada predlagati rebalans proračuna, torej rebalans sledi ukrepu začasne zaustavitve izvrševanja proračuna, če pride zaradi nove obveznosti do neuravnoteženega proračuna. Ker pa je v tem primeru sredstvo za izvedbo interventnega zakona mogoče zagotoviti s prerazporeditvami pravic porabe v okviru že sprejetega proračuna, torej proračun s to prerazporeditvijo ne bo neuravnotežen, ampak se ga lahko izvrši v istih okvirih, kot ga je Državni zbor sprejel, rebalans ni potreben. V noveli ZIPRS so tako določene tiste proračunske postavke, pri katerih se je med izvrševanjem proračuna za letošnje leto ugotovilo, da pravice porabe ne bodo porabljene v načrtovani višini. Gre za tri proračunske postavke: transfer v pokojninsko blagajno, vplačilo v proračun EU in plačila odškodnin. Dovolite mi, da na kratko pojasnim, zakaj nižji transfer v pokojninsko blagajno, na kar se nanaša tudi vloženi amandma. Zaradi višjega števila zaposlenih in višje gospodarske rasti, torej boljšega stanja v gospodarstvu, kot je bilo predvideno pri pripravi proračuna za leto 2017, pokojninska blagajna beleži višje izvorne prihodke in je iz tega razloga iz državnega proračuna treba zagotoviti nižji transfer. To pa še ne pomeni, da bo upokojencem namenjeno manj sredstev oziroma nikakor ne pomeni, da jim karkoli jemljemo. Nasprotno; kot sem že povedala, je bil glede na makroekonomske napovedi ob pripravi proračuna določen transfer iz državnega proračuna v pokojninsko blagajno v taki višini, da bi bila le-ta uravnotežena. Ker pa se je med letom izkazalo, da je trg dela v vzponu, da ima več ljudi delo in posledično več ljudi plačuje prispevke, je potreben transfer iz državnega proračuna v pokojninsko blagajno nižji. Naj ob tem dodam, da se je v letih ob 2014 do 2016 raven pokojninske blagajne gibala blizu 5 milijard, medtem ko se za letos ocenjuje, da bo izplačanih 5 milijard 160 milijonov evrov za upokojence, in v letih 2018 5 milijard 381 milijonov. Se pravi, denarja za upokojence je več tako v letih 2017 kot 2018. Je pa res, da vsi varčevalni ukrepi tako za upokojence kot druge skupine še niso sproščeni v celoti. Moramo se zavedati, da imamo tako v državnem proračunu kot tudi v sektorju države še vedno primanjkljaj in je zato odgovorno, da ukrepe, ki so bili uvedeni med krizo, sproščam postopoma. Postopoma se sproščajo tako pri upokojencih kot tudi na drugih področjih; sproščajo se tudi varčevalni ukrepi na področju plač, na področju transferjev posameznikom in gospodinjstvom, na področju družinske politike, socialni transferji in tako naprej. Vsi ti sproščeni ukrepi postopno vračajo vsem državljanom to, kar jim je bilo med krizo odvzeto, torej so namenjeni ljudem. Ocenjujemo, da je to edina prava pot. V Poslanski skupini SMC smo mnenja, da bi brez dodatnih proračunskih sredstev, ki jih zagotavljamo s tem zakonom, bilo ogroženo nemoteno izvajanje javne zdravstvene službe. Predlagani Zakon o izvrševanju proračuna na popolnoma transparenten način določa pravno podlago za zagotovitev finančnih sredstev za sanacijo javnih zdravstvenih zavodov, kot to predvideva interventni zakon, in ne ogroža ciljev, ki smo si jih zadali v smeri dolgoročne vzdržnosti javnih financ, zato ga bomo v naši poslanski skupini podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in o vloženem amandmaju. V razpravo dajem 1. člen ter amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Želi kdo razpravljati? Vidim, da ja. Mag. Alenka Bratušek, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, podpredsednik. Samo še enkrat kaj pravzaprav s tem amandmajem želimo. Želimo preprečiti, da se denar, ki je bil zagotovljen za pokojnine in upokojence, prerazporedi drugam, to je vse. Državni zbor je določil, koliko za pokojnine lahko državni proračun prispeva. Res je, v pokojninski blagajni je zaradi gospodarske rasti, dobre gospodarske rasti, gospodarske aktivnosti denarja več, kar je zelo dobro in veseli moramo biti in smo, da je tako. Ampak to pa še ne pomeni, da tistega, kar je Državni zbor že dal slovenskim upokojencem, ne bi tudi razdelili. Ja, treba bi bilo sprejeti zakon, da se teh 77 milijonov tudi z enkratnim transferjem da tja, kamor so bili namenjeni. Seveda moram tukaj še enkrat spomniti, da tudi pri upokojencih še vedno veljajo varčevalni ukrepi, kljub obljubi bodo veljali tudi v letu 2018 in 2019, ko govorimo o izplačilu regresa, še vedno bo izplačan v petih namesto dveh višinah. Ne razumem čisto dobro, zakaj, če v Sloveniji beležimo skoraj 5-odstotno gospodarsko rast. Zato, spoštovane kolegice in kolegi, apeliram na vas, da ta moj amandma podprete in v nadaljevanju skupaj sprejmemo zakon, ki bo teh 77 milijonov evrov dal tja, kamor so bili namenjeni, to je upokojencem.
Hvala lepa. Vidim, da obstaja še želja po razpravi. Mag. Andrej Šircelj, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegi in kolegice! Res imamo precej težav pri tem zakonu. Tukaj mislim in strokovne in vsebinske težave. Prva zadeva, ki je, je, da bi po mojem mnenju moral biti vrstni red sprejemanja zakonov obraten; ali bi oba zakona – se pravi in zakon, s katerim se dejansko odloči o tem, da se da zdravstveni blagajni dodatnih 136 milijonov in seveda tudi način financiranja – moralo obravnavati skupaj, v istem časovnem obdobju. Naslednji vsebinski problem, če je ta, lahko rečemo, bolj formalne narave, pa je, da v zdravstvu se zaradi tega ne bo nič zgodilo. Minuta čakalne dobe ne bo krajša. Nič se ne bo zgodilo. Kar pomeni, da enostavno s tem ukrepom gasimo požar, ki je nastal zaradi slabega gospodarjenja in slabega vodenja zdravstvenih zavodov v državi. In ne samo to; tudi nadzorni mehanizmi v zdravstvenih ustanovah niso delovali, da bi na to opozorili prej, da bi se nekaj zgodilo prej. Tukaj vlada Mira Cerarja sicer tri leta napoveduje zdravstveno reformo, pa bom rekel, saj ni treba reforme, samo spremembe. Pa nič se ne zgodi; nič se ne zgodi tistim, ki so bolni. Tisti zaradi tega nimajo boljše zdravstvene storitve, v treh letih je niso dobili nič boljše, prej slabšo kot boljšo. Ne glede na to, ali je Vlada predlagala novo zakonodajo, ne glede na to, ali je Vlada enostavno to zakonodajo, bom rekel, nekako zmašila skozi Državni zbor in smo jo tukaj sprejeli in že vnaprej smo vedeli, da ta zakonodaja, ne da ni optimalna, ampak, da je slaba. Tudi strokovnjaki s področja zdravstva, tudi strokovnjaki s področja zdravstvene organiziranosti in tako naprej, ki so v koaliciji, so imeli velike zadržke do tega. Ampak s temi 126 milijoni – še enkrat – se ne bo nič zgodilo za pacienta, za bolnika. To je, bom rekel, neka travma, da enostavno ta vlada, vlada Mira Cerarja, enostavno ni sposobna tega narediti. Ni sposobna! Ni sposobna v korist ljudi nič narediti. Druga zadeva, ki pa se tukaj dejansko zdaj poraja, pa je to, da se jemlje iz proračunskega denarja, ki je namenjen za pokojnine. Pokojnine se ne bodo zaradi tega nič zmanjšale, drži – kot pribito drži! Upokojenci so nosili glavno breme v času krize. Glavno breme. In še zdaj se jim ni to [[…]]Ne da se jim ni povrnilo, ampak niti njihove pokojnine se niso uskladile, poenostavljeno povedano, na pokrizno raven. Na raven, kjer se Vlada hvali, da imamo 3-odstotno, 4-odstotno gospodarsko rast in tako naprej. Ki za ljudi nič ne pomeni, to so številke tokrat! Ta gospodarska rast ne pomeni nič za upokojence. Lahko sicer poslušajo televizije oziroma radio, berejo časopise o razcvetu, vendar pri njihovi pokojnini se to ne pozna. In res je, zaradi tega ukrepa se ne bodo zmanjšale pokojnine. Glejte, kdor to pravi, je največji cinik. In kdor se na to spozna, je največji cinik. Njim bi se morale povečati pokojnine! In njim bi teh 70 milijonov dejansko prineslo to, da bi se doplačilo iz proračuna povečalo oziroma bilo takšno, da bi se pokojnine lahko povečale. Zaradi tega ne govoriti, saj ne bomo upokojencem nič vzeli. Vse vlade, ki so bile, so upokojencem največ vzele in še zdaj jim niso dale tistega, kar bi jim morale dati. Glejte, dostojanstvo bi jim morali dati! Simbolično bi morali reči, da bomo upokojencem pa zdaj povrnili toliko in toliko. To bi jim morali dati in s tem se na simbolični način dejansko upokojencem ne da tistega, kar bi morali dejansko dobiti. Na drugi strani se jim ne izboljšuje zdravstvenih storitev s tem. Kdo pa so največji – da rečem, grdo bom rekel, se opravičujem vsem – porabniki zdravstvenih storitev? Ja, starejši občani! Na eni strani bomo dali 136 milijonov, kar se ne bo nič zgodilo z njimi, nič se ne bo izboljšalo storitve, in na drugi strani jim ne bomo dali tistega, kar bi dejansko morali dobiti. Zaradi tega takega zakona in takšne rešitve v Slovenski demokratski stranki ne moremo podpreti. Ne moremo! Iz več razlogov. Ampak ta vlada to predlaga. Glejte, vsaj simbolno naredite nekaj, da se te stvari ne bodo zgodile. Če se že gremo tukaj neke računovodske zadeve, da tako rečem, iz ene blagajne v drugo blagajno pa malo več iz ene v drugo pa tako naprej. Glejte, saj upokojenec ne ve, ali je dobil pokojnino iz proračuna ali je dobil iz pokojninskega zavoda. Denar, govorim; denar, ki ga upokojenec dobi, je sestavljen: del iz proračuna in del iz blagajne ZPIZ. Pokojnina je pokojnina, je pa popolnoma vseeno. Tako tukaj mislim, da je koalicija dejansko izgubila kompas, da v bistvu dela neke ukrepe samo zato, da jih dela, zato da dejansko ne bo celotni zdravstveni sistem prišel v kolaps, ker dobavitelji zdravstvenega materiala ne bodo več dobavljali zdravstvenega materiala bolnicam, ker so toliko dolžne. Če se teh 136 milijonov ne zagotovi, dejansko zdravstveni sistem pade v kolaps. Tako mislim, da je še nekaj mesecev, ne vem, ali lahko naredi še kaj iz tega Vlada ali ne more še česa narediti, ampak to, kar dela, mislim, da je enostavno: prvič, nelogično, da ne govorim nesistemsko, nemoralno, neetično in tako naprej.
Hvala lepa. Besedo ima ministrica za zdravje, gospa Marija Milojka Kolar Celarc, potem pa nadaljujemo. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Mislim, da se je na toliko neresnic, da ne rečem še kaj hujšega, pa res treba odzvati. Spet pozabljate, bom rekla, kar tako, da so bivše vlade – če že govorite, da je odgovornost ministrstva – proizvedle, ker smo prejeli sistem, ki je imel 132 milijonov evrov nepokritih izgub. Pa ne bom se spuščala, ker je bilo že dovolj povedanega in analiz narejenega, zakaj je prihajalo do teh izgub. Večkrat sem tudi že povedala, da je seveda en del odgovornosti, ampak manjši del, lahko tudi neučinkovito ali pa neoptimalno vodenje javnih zavodov – pa vemo, kakšen sistem imamo iz leta 1991. Ampak, govoriti slovenskim gledalcem, poslušalcem in prebivalstvu in zavajati, da to ni nič za paciente. Pa lepo vas prosim! Če bodo dobavitelji ustavili dobavo protez kolčnih, ram, kolen, zdravil in drugih zadev – smo se že soočali v primeru Topolšice, ko sem morala zagotoviti iz lastnih sredstev ministrstva, da ni prišlo do blokade. Ja, a to ni za paciente? Ne bi mogli skrajševati čakalnih dob, če se dobavitelje ne bo v nekem doglednem časovnem roku poplačalo, da se bodo lahko vgrajevali umetni kolki, rame, kolena in podobno. Da ne govorim o zdravilih, takih in drugačnih, inovativnih. Se mi zdi, da je res zelo nekorektno reči, da to je za dobavitelje, da to ni za paciente. Seveda zaradi nerazmišljenega ali pa strokovne neutemeljenega, kar počez zniževanja cen, ki se je dogajalo v preteklosti v času krize – pa tudi lahko marsikaj razumem od tega – je imelo za posledico tudi daljše čakalne dobe, ker seveda ni bilo dovolj, da rečem, in dobavljenega materiala, investicij, da o kadrovski politiki ne govorim. Odločno zavračam take neresnice, da to ni za paciente. In zato ni boljšega delovanja sistema. Zaradi tega tudi smo pripravili interventni zakon, ker želimo, da se pripravijo dolgoročni sanacijski programi, da se uvede tudi večja odgovornost, pa tudi stimulativno nagrajevanje in da se stabilizira ta sistem. Veste pa sami, kar sem tudi že v Državnem zboru večkrat povedala, kako enormno se nam povečujejo nadomestila za bolniško nad 30 dni, in da smo [[…]]Ko govorite o tem, da se tudi v letu 2017 dela izguba, če hočete uporabiti ta izraz. Zakaj? Zaradi tega, ker je padel nivo ocen storitev v letu 2014. In samo v zadnjih dveh letih je bilo za 15 odstotkov napravljenih več napotitev in več pregledov in posegov v bolnišnicah. Pa dajmo argumente pa prikažimo realno sliko! Hvala.
Replika mag. Alenka Bratušek, potem imamo še eno repliko mag. Širclja, potem bom pa sprožil postopke za prijavo, kajti vidim, da je veliko interesa za razpravo. Mag. Alenka Bratušek, izvolite, imate besedo.
Hvala, ampak spoštovana ministrica, je treba poslušati, kaj tukaj govorimo. Povedala sem, da nihče zaradi tega denarja ne bo prej na vrsti, in da vrste ne bodo nič krajše, in denar gre dobaviteljem. Ja, to so dejstva. Če kdo govori neresnice, potem najprej postavite ogledalo pred sebe. Govorite o znižanju cen. V letošnjem letu so nižje kot zadnja tri leta. Pa kdo je ministrica v tem trenutku, pa kdo vodi Vlado v tem trenutku? Hecate se, malček, iz naših ljudi in iz pacientov. Zakaj so nastajale izgube? V vašem mandatu dve tretjini teh izgub, zato ker ste povišali plače, denarja za to pa niste zagotovili. To so dejstva. In najprej je treba pogledati, če govorite o neresnicah, sami vase, se postaviti pred ogledalo pa te stvari ljudem povedati. In ne zavajajte! To so dejstva, dokazljiva s številkami. Izgube v vašem mandatu sta dve tretjini vseh izgub in tudi letos nastajajo. Kdo bo to pokril? Tri leta se za zdravstvo ni naredilo nič. Sama vedno povem, da ni in ne more biti vsega kriva ta vlada in ta ministrica. Je pa za zadnja tri leta definitivno kriva in odgovorna. Kriva in odgovorna, ampak danes govorimo samo o denarju, kako se bo denar zagotovil. Ta zakon je že bil na dnevnem redu, zato sem sama svojo osnovno razpravo usmerila v nekaj drugega, da boste denar vzeli upokojencem in ga dali v zdravstvo. To je dejstvo, ki izhaja iz tega zakona, ampak sem se morala oglasiti ob takšnem nastopu ministrice. Marsikaj iz tega nastopa ne drži.
Mag. Šircelj, želeli ste repliko. Izvolite.
Hvala lepa. Ne vem, ali me ministrica ni dobro razumela ali pa je samo rekla, da me ni dobro razumela, potem je pa ponovila tisto, kar sem jaz povedal. Rekel sem, da bo zdravstveni sistem, če ne bo dobil teh 136 milijonov, šel v kolaps. Ona je rekla, da je to za dobavitelje, zato da se zagotovi nadaljnje delo zdravstvenega sistema, pri tem je omenjala kolke in tako naprej. Ampak poglejte, govoriva o istem, spoštovana ministrica. In to je za paciente, to je toliko za paciente, da bodo zdravstveni zavodi še delovali. Ker če tega denarja ne dobijo, ne bodo delovali. Tukaj se popolnoma strinjava. In jaz sem to povedal. Samo to. Drugo pa je glede prerazporeditve, pa zdaj ne bom ponavljal. Ampak, čakalne dobe ne bodo zaradi tega nič krajše, zdravstvena storitev ne bo nič bolj kvalitetna. Ne vem, zaradi tega ne. Morda zaradi kakšnega drugega ukrepa. In ja, vse vlade – se strinjam. Nimam težav s tem – vse vlade. Ampak vaš del pa vi izvzemite, kaj je vaš del in vaše izgube, ki ste jih tukaj pridelali. Pa ne samo to! Glejte, vi ste ministrica in morate pač [[…]]Pač vsak minister mora tudi za nazaj nekatere stvari rešiti, počistiti in tako naprej. Ker življenje se ne konča in na novo začne ob tem, ko se ena vlada zamenja z drugo. V nobeni državi, pa tudi pri nas se nikoli to ni zgodilo. Pač dobi dediščino vsak minister tudi za nazaj. In to ve vnaprej. Hvala lepa.
Kolegice, kolegi, vabim vas, da se prijavite k razpravi. Prijava poteka. Besedo ima gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, drage kolegice in kolegi! Namesto uvoda: če tukaj govori minister, ministrica, pa seveda tudi poslanec, poslanka, je treba biti natančen. Če operiramo s številkami, je treba na dve decimalki natančno. Počasi imam že tako, čez glavo raznih izgovorov in kazanj s prstom na neke prejšnje vlade. Kot rečeno, ministrica je rekla, s čimer se seveda strinjam, da so tudi prejšnje vlade krive za to izgubo. Jaz se s tem strinjam! Zdaj pa prosim, ker želim številke: Koliko je k tej 165-milijonski izgubi v lanskem letu pripomogla vlada, ki je delala cel mandat od 2004 do 2008, ko smo mi, Nova Slovenija, imeli finančnega ministra dr. Andreja Bajuka? Res prosim v strukturi te izgube, koliko smo mi krivi. Naprej. Gospe in gospodje, mi imamo injekcijsko brizgalko, na kateri piše analgetik 136 m evrov, 136 mega evrov. In zdaj bo s to injekcijsko brizgalko Ministrstvo za finance šlo od zavoda do zavoda in bo vsakemu špricnilo eno določeno dozo. In bolečina bo prenehala. Tako delujejo analgetiki. Kaj pa potem naprej? Ali smo ozdravili bolezen, smo pozdravil bolezen? Nismo! Kaj potrebujemo za zdravljenje bolezni? Potrebujemo sistemske zakone, potrebujemo reformo zdravstvenega sistema. No, reforma je menda zelo nesimpatična beseda in je marsikdo ne sprejme. Potrebujemo modernizacijo zdravstvenega sistema. OECD, generalni sekretar, je pred časom tukaj sedel, je povedal v svojih poročilih, da je preveč nekih preteklih, morda socialističnih elementov v našem zdravstvenem sistemu. To moramo popraviti. Zdaj je konec. Mandat te vlade se je iztekel. Konec! To se dela, takšni reformni ukrepi, strukturni ukrepi se delajo v začetku mandata. Rešitve so bile na mizi, vendar ni bilo posluha! Ni bilo posluha tudi do rešitev opozicijske Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Veliko smo se angažirali, okrogle mize, strokovnjaki, zunanji, domači, poslušali, pisali, risali, simulirali. Ne! Bili smo praktično eno leto v čakalni vrsti pred vrati ministrice, da predstavimo naše rešitve. Verjamem, da niso vse rešitve za vse sprejemljive, ker smo različni, ker imamo parlamentarno demokracijo. Res je, sam želim ponoviti, da je na Odboru za finance, ko smo obravnavali ta Zakon o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, tudi jaz sem slišal, da je ministrica za financer rekla: »Potreben bo rebalans.« Očitno tega ne bo in zdaj gremo skozi ta zelo zelo zanimivi, nesistemski Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije. Ta prenese vse; od prispevka za RTV do analgetika za zdravstvene zavode. Ta vse prenese, to je neverjeten zakon, nihče pa seveda nima korajže, da bi ga spremenil. Res je za moj pogled, za pogled Nove Slovenije, nedopustno, da se jemlje denar tudi s postavke Pokojninsko varstvo, kar je tukaj zapisano in kar vemo in kar je zapisano v amandmaju in ta amandma dejansko je deležen moje velike pozornosti. Vsak mesec praktično spremljam, kako se gibljejo pokojnine. V poslanski pisarni, če je le priložnost, če sem doma – ampak zadnje čase zelo malo, ker smo cele dneve, cel teden smo pravzaprav tukaj v Državnem zboru in nimamo poslanci časa za stike z našimi državljani, da bi še bolj poslušali njihove stiske. Dejstvo je, da so v zadnjem desetletju pokojnine realno padle za približno 16 odstotkov. Kaj to pomeni? Če je leta 2007 upokojenec v rokah držal 100 evrov, potem danes, leta 2017, taisti upokojenec ne drži v rokah več 100 evrov, ampak samo še 84. In meni se trga srce, ko gledam statistiko! Boste rekli, da nimam zadnjih podatkov. Morda čisto zadnjih ne, imam pa avgust 2017. Imate oziroma mi vsi imamo okrog 105 tisoč ljudi, ki prevzemajo, ki dobivajo različne pokojnine, ampak te so pod 500 evrov. Eni tudi jih imajo pod 200 evrov, eni jih imajo – in takšnih je 27 tisoč, ki imajo penzijo med 200 in 300 evri. Ja, boste rekli, niso delali 40 let – pa kaj? To je realna situacija, gospe in gospodje, pri nas. Kljub temu da damo milijardo, skoraj milijardo in pol iz proračuna za socialne transfere! O tem se moramo pogovarjati! In potem ko se o tem pogovarjamo, smo seveda takoj tudi pri nujnosti za spremembo modernizacije pokojninskega sistema. Hvala bogu, zdaj upam, da bo tudi ta vlada upoštevala evropsko uredbo, ki uvaja pravzaprav podobno kot Nova Slovenija, da ta uredba daje posebno podporo, posebno veljavo tretjemu pokojninskemu stebru. Kot veste, tudi mi imamo, Nova Slovenija ima rešitev za pokojninski sistem, to je tako imenovani tristebrni pokojninski sitem, podoben švedskemu, o katerem je pisal, namreč o tem švedskem je pisal in nastopal, mislim da, na neki okrogli mizi tudi državni sekretar s pristojnega ministrstva za pokojnine in ga ocenil kot model, ki bi lahko bil sprejemljiv tudi za našo državo. In zdaj tem upokojencem, da ne bom zdaj bral cele tabele, ki imajo nekateri samo 5 evrov za to, da dan preživijo, ali pa 10 evrov za to, da dan preživijo, ob seveda vseh stroških, ki so povezani z življenjem – energija in tako naprej, komunalni stroški in tako dalje. Te moramo imeti pred očmi. Ni jih drobiž, jih je 105 tisoč, kot poroča statistika, ki imajo manj kot 500 evrov penzije. In nič se ne zgodi. Jemljemo še zdaj tudi tem, zato da nafilamo, kot se grdo reče, injekcijsko brizgalko z analgetikom za zdravstvene zavode! Sam se strinjam, da se direktno iz te finančne injekcije, ki jo bodo dobili javni zdravstveni zavodi, ne bo čutilo, da se pa zdaj takoj zmanjšujejo čakalne vrste. Kako je potem zdravstveni sistem sploh deloval, saj bilance so morale biti sprejete tam februarja, marca, takrat je bila ugotovljena izguba – 165 milijonov približno – za lansko leto? Glejte, od marca pa do oktobra je sedem mesecev. Kako so sploh funkcionirali v tem času? Še čuda, da dobavitelji niso odšli, ker je najbrž likvidnost porazna v teh zavodih. In res je, da bodo ljudje razumeli, ki nas poslušajo, gotovo ustanovitelj mora to izgubo pokriti. Ja kaj? Seveda! In drugo leto bo tudi pokril. Bomo imeli interventni zakon 2.0 in tretje leto bomo imeli interventni zakon 3.0 in ti milijoni, ki gredo v to, zato ker sistem, kot sem v stališču povedal, duši, zdravstveni sistem duši naše odlične, vrhunske zdravnike, srčne, medicinske sestre in drugo osebje in tako dalje. Sistem jih duši, da ne govorim zdaj spet o tem, ker bodo eni spet skočili v zrak, da bi morali angažirati več zasebnih finančnih sredstev za javni, podčrtujem, javni zdravstveni sistem. Ampak to pa pomeni modernizacijo zdravstvenega sistema, nujne zdravstvene reforme. Ampak to je seveda zdaj tema, vsebina za naslednji mandat. Zdaj je konec.
Besedo ima gospod Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Nekaj vsebine se je nabralo, tako da bom šel kar po točkah. Za začetek, prvič, kar naenkrat je v tem državnem zboru kup prijateljev upokojencev. Ja kako potem, da je tako veliko naših pokojnin pod pragom revščine oziroma tako nizkih, da naših upokojencev ne spravijo skozi mesec, če ste pa vsi taki prijatelji upokojencev in se zdaj repenčite? Zato ker po navadi, sploh takrat, ko ste na vladi, vas v dejanjih zmanjka, ker vas je v besedah v Državnem zboru vse polno. Recimo, z ZUJF je druga Janševa vlada protiustavno vzela oziroma znižala penzione 26 tisoč upokojencem. Pa je takrat dvignil roke za to Desus, pa tamle kolegi Nove Slovenije so dvignili roke za to in tako naprej. Tudi aktualni penzijski zakon je bil sprejet v isti konstelaciji političnih sil. Seveda s strankami, ki se imajo za stranke centra ali pa leve sredine, je zgodba precej podobna. Drugič. Ta amandma, ki ga imamo na mizi, glejte; največji izdatki v zdravstvenem sistemu, v storitvah nastajajo za potrebe upokojencev, kar je jasno in normalno in še eden izmed razlogov, zakaj potrebujemo solidaren javni zdravstveni sistem in ne zasebnega, tržnega. S tem amandmajem se v bistvu zaradi tega potem – kaj? Jemlje upokojencem, zato da se da upokojencem. Pri tem, da očitno tukaj nekomu ni jasno, če bolnišnicam ne zrihtamo 136 milijonov evrov, bodo pokleknile. Pika. In potem bomo pa – kaj? Na vratih zavračali paciente? Začeli zdravila zaračunavati? Glejte, to ne gre. Ob tem teh 77 milijonov evrov v proračunu upokojenci ne bi dobili v nobenem primeru, ker tudi če ga ne bi uporabili za sanacijo bolnišnic, se to na penzijah ne bi poznalo. Zakaj? Zato, ker je teh 77 milijonov evrov presežka, ker je imel Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v letošnjem letu višje prihodke od načrtovanih. Iz tega naslova se zmanjša transfer iz proračuna, ne pa dvignejo penzije. Zato je ostalo 77 milijonov evrov neporabljenih, ne pa zato, ker bi kdo ostal brez penziona. Pa tukaj vsi veste, da sem velik zagovornik tega, da se najnižje pokojnine dvignejo, da se ta sredstva pridobijo iz prispevka iz izplačanih plač, torej iz dodatnih prispevkov kapitala, kot je nekoč že bilo. Ampak pač s takim ukrepom žal večje solidarnosti ne bomo dosegli in večjega učinka pri pokojninah tudi ne bomo dosegli. Slovenski upokojenci, sploh tista večina, ki ima slabe penzije, presneto dobro vejo, kaj je to solidarnost. Čisto konkretne številke na tem primeru, 77 milijonov evrov – hipotetično, če bi lahko – vzeli sanaciji bolnišnic in bi jih razdelili med 615 tisoč ljudi, ki prejemajo razne oblike pokojnin. Vsak bi dobil 125 evrov, nihče od teh ljudi ne bi bil bistveno na boljšem, bi pa vsi upokojenci in vsi prebivalci Slovenije presneto na slabšem in presneto trpeli, če bi bolnišnice začele zavračati bolnike oziroma zaračunavati zdravila. Pa ravno upokojenci so tisti, ki rabijo največ zdravstvenih storitev in jim je v najbolj organskem, življenjskem interesu, da izgube bolnišnic saniramo. Če tega ne bomo naredili, se bo prej ali slej zgodilo, da bodo dobavitelji, to so kapitalisti, da se razumemo, ki jih zanima profit in nič drugega, ustavili dobavo medicinskih materialov ali pa zašponali njihove cene ali pa kakorkoli na nek način kompenzirali ta svoj izpad na račun ljudi. In pod črto bojo v vsakem primeru nastradali bolniki; prvi med njimi upokojenci. Ta amandma mislim, da se napačno loteva problema. Dobre bolnišnice so za upokojence ravno toliko življenjskega pomena, kot so dobre pokojnine. Kje se zares skriva problem, je v tem, da Slovenija kot država namenja premalo denarja in za zdravstveno varstvo in za pokojnine. Zakaj je temu tako: zato ker vse nekdanje vlade, vključno z vlado današnjega predlagatelja oziroma predlagateljice, nočejo pravično obdavčiti kapitala in visokih plač. In zato ker vse nekdanje vlade, vključno s predlagateljico amandmaja, sistematično sledijo interesom Nata in Evropske unije, blaginja lastnih državljanov jim je pa v drugem planu. Potem trošijo za protokole, za birokracijo, za nabavo vojnega železja in sponzoriranje vojaškoindustrijskih kompleksov, zmanjka pa na toliko življenjskih stvareh, kot je to zdravstvo pa kot so to pokojnine. Skratka, kar želim pač povedati, celoten politični razred postavlja upokojence in sploh tiste v slabšem gmotnem položaju, delavske razrede, v drugi plan, tretji plan oziroma jih celo naredi za tarčo svojih ukrepov, potem pa, ko pridejo volitve, se jim pa vsi letijo dobrikat. Ko je treba dobrobit delavskih razredov zagovarjati v Bruslju, pred voditelji Nata in Evropske unije in tistim strukturam oči reči, ne, mi pa ne bomo financirali vaših interesov, mi bomo pa financirali potrebe naših ljudi, takrat se vsa ta hrbtenica, ki je danes tako zelo velika v tem državnem zboru, zlomi. In naši ljudje ostanejo brez potrebne oskrbe in v smislu socialne zaščite in v smislu zdravstvenega varstva, pogosto tudi brez kvalitetnejšega izobraževanja in tako naprej. Profitira pa, recimo, kakšen vojaški industrijski kompleks naših prijateljskih držav.
Replika mag. Alenka Bratušek.
Spoštovani kolega, seveda je ljudem lepo govoriti, kako bi jim vi nič razdelili; če v proračunu ni denarja, tudi vi ne bi mogli nič deliti. Zelo podobne, take zelo evforične, emotivne nastope je imel vaš grški kolega, levičarski kolega, ko pa je prišel na oblast, je pa seveda moral ploščo temeljito obrniti. Enako bi se zgodilo z vami oziroma Levico tudi v naši državi. Nič ne jemljemo zdravstvu – to ne drži! S tem zakonom jim zagotavljate, če boste tudi vi na tem vlaku, zagotavljate, da bodo dobavitelji denar dobili. Jemljete ga pa upokojencem, to je dejstvo. Teh 77 milijonov bi lahko razdelili upokojencem. Zelo preprosto je sprejeti zakon in zapisati, da vsak upokojenec v letošnjem letu dobi 130 evrov. Pika. Zelo enostavno, samo je treba nabrati 46 glasov. Če slišim, da so proti temu tudi vaši kolegi in vaša stranka, sem pa res začudena. Lahko si pogledate številke, ker to vedno znova ponavljam, seveda pa težko marsikdo to sliši; naša, moja vlada, če želite, je v državnem proračunu za upokojence zagotovila 300 milijonov evrov več, kot je danes. 300 milijonov evrov. Če tega ne bi bilo, bi bile pokojnine 10 odstotkov nižje. Povprečno 700 evrov bi dobil vsak upokojenec manj v enem letu. To je pa realnost. Ker tega nismo dovolili, smo zagotovili denar in upokojencem zagotovili, da se pokojnine niso zniževale. Danes ob gospodarski rasti imajo upokojenci pravico, da delček tega dobijo nazaj. 130 evrov je v tem trenutku na mizi in 130 evrov boste tisti, ki boste ta zakon podprli, vzeli vsakemu slovenskemu upokojencu. To je pa dejstvo. Bodimo realni, operirajmo s številkami, ne metati floskule tu po dvorani pa med ljudmi kar tako, kako bi, pa ne morete. Sedaj je na mizi amandma, da ta denar ostane upokojencem. Naslednji korak je, da sprejmemo zakon, ki ta denar razdeli upokojencem. To je zelo zelo preprosto. Verjamem, vsaj mislila sem, da me kolegi iz Levice pri tem podpirajo.
Postopkovno, gospod Miha Kordiš. Izvolite.
Predsedujoči, bom najprej jaz vprašal, pa potem še vi vprašajte kolegice in kolege, poslanke, poslance, v tem državnem zboru. Ali sem jaz Grk? Ali komu izgledam kot Grk? Dvignite roke, če kdo misli, da sem Grk. Dvignite roko, tudi če mislite, da se pišem Cipras. Nobene roke ne vidim!
Nadaljujemo z delom. Gospa državna sekretarka na Ministrstvu za finance, želeli ste besedo. Mag. Saša Jazbec, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ne bom se spuščala v vsebino interventnega zakona, ampak zgolj v postopek zagotavljanja sredstev za ta zakon, kar je tema današnjega predloga zakona. Če še enkrat ponovim. Ko je septembra Vlada sprejela interventni zakon, ki je pomenil 136,24 milijonov dodatnih odhodkov po denarnem toku za državni proračun tekočega leta, je seveda ministrica za finance naredila to, kar je morala; predlagala je Vladi, da sprejme začasno zaustavitev izvrševanja proračuna, da ugotovi, ali je proračun uravnotežen ali ne. Zato ker 136 milijonov je kljub 9 milijardam in pol odhodkovne strani proračuna visok znesek. 30 dni ima Vlada časa, da ugotovi, ali je proračun uravnotežen ali ni; se pravi, ali je potreben rebalans ali ni potreben. Z začasnim zadržanjem izvrševanja proračuna se povzroči to, da ministrstvo oziroma proračunski uporabniki ne prevzemajo več ne nujnih obveznosti, se pravi proračun teče normalno, vse zakonske obveznosti se izplačujejo normalno, prepreči se ali pa onemogoči pa se prevzemanje teh nenujnih obveznosti. Tako smo, ko smo preračunavali v tem času, ugotovili, da proračun za letošnje leto ni neuravnotežen, kar povedano drugače pomeni, da ga lahko izvršimo v okvirih, ki jih je določil ta državni zbor. Se pravi, da bomo spoštovali tako zgornjo mejo odhodkov kot tudi določeni maksimalni primanjkljaj. Zato enostavno ni potrebe ali pa, če želite, ni pravne podlage, da bi šli v rebalans obstoječega proračuna, bomo pa na popolnoma transparenten način, brez spreminjanja finančnih načrtov vseh proračunskih uporabnikov, ker za to, pravim, enostavno ni potrebe, lahko zagotovimo ta sredstva znotraj okvirov; ob tem, da sprejmemo danes predlagani zakon, ki daje Ministrstvu za finance možnost oziroma dolžnost, da izvede to prerazporeditev. Kot sem omenila že v uvodu pa kot je bilo že omenjeno v razpravi, ima Vlada z obstoječim Zakonom o izvrševanju proračunov možnost, da ga spreminja tako na politikah, kot na programih, kot na podprogramih ima določene limite, v katerih lahko spreminja proračun, kot ga sprejme Državni zbor. V tem primeru, ker gre za visok znesek, bi pa trenutno obstoječe možnosti prerazporejanja Vlada presegla, zato je predlog danes na mizi, da se omogoči enkraten transfer, kar se zdi Vladi bolje kot neko splošno pooblastilo, ki bi Vladi omogočalo višje prerazporejanje pravic porabe. V obdobju fiskalne konsolidacije bi se praviloma neporabljene pravice porabe na posameznih namenih uporabile za znižanje primanjkljaja. V tem konkretnem primeru so bile pa izgube javnih zdravstvenih zavodov po posameznem letu, torej po obračunskem toku so bile že prepoznane, tako da ta transakcija letos ne bo vplivala na doseganje zastavljenih javnofinančnih ciljev. Rada bi poudarila še enkrat, da nič ne jemljemo upokojencem, da so izplačila vseh dogovorjenih pravic zagotovljena. Kot je bilo že danes omenjeno, se je velikost pokojninske blagajne v zadnjih treh letih gibala od 4 milijarde 977 do 5 milijard 35 v lanskem letu, letos je pa zgornja meja določena pri petih milijardah 166 milijonih evrov, tako da bo letos izplačanih bistveno več pokojnin in drugih pravic iz pokojninske blagajne kot v preteklih letih. Glede teh 77 milijonov ali pa 130, kolikor jih je zdaj na koncu nastalo, mogoče teh 77 – to ni namenski denar. Vlada, ko pripravlja predlog proračuna, seveda oceni, koliko bo potrebnih sredstev za posamezen namen. Ta denar ni namenski, da se nujno rabi porabiti za ta namen. Kot smo danes že slišali in kot drži, je letos enostavno toliko več zaposlenih, da so prispevki v pokojninsko blagajno dovolj visoki, da je ta potreben transfer iz državnega proračuna, ki uravnoteži pokojninsko blagajno, toliko nižji. Upokojencem se ne jemlje nič. Breme krize so poleg upokojencev nosili tako javni uslužbenci, kot so se tudi znižali transferji posameznikom in gospodinjstvom, znižala se je povprečnina za občine, bodo pa upokojenci prva skupina, ki se jim v letu 2018, torej naslednje leto, odpravljajo v celoti varčevalni ukrepi. Pokojnine so se v letih do vključno 2009, so se usklajevale v skladu s sistemsko zakonodajo, potem v letih od 2010 do 2015 so bili ti varčevalni ukrepi, o katerih govorimo, medtem ko se pokojnine tako v letih 2016 in 2017 – in tudi v letu 2018 se bodo pa usklajevale več, kot bi znašala redna uskladitev po sistemskem zakonu. Tako se na ta način vsaj delno vrača upokojencem to, kar je bilo med krizo izgubljeno. Za konec bi poudarila, da Vlada namenja za zdravstvo več, kot je bilo tudi [[…]]Torej, tudi iz državnega proračuna več, kot je bilo do zdaj. Namreč, državni proračun je z letošnjim letom začel prevzemati del nezdravstvenih storitev, ki jih plačuje zdravstvena blagajna, tako da bodo ta sredstva, ki jih zbere zdravstvena blagajna – in tudi ta bistveno raste v zadnjih letih, če se je gibala prej na ravni 2 milijardi 300, 2 milijardi 400, ima letos zgornjo sejo 2 milijardi 685 in za naslednje leto preko 2 milijardi 800; se pravi, je več denarja za zdravstvo. Če zaključim. Vlada mora poskrbeti za to, da se zagotovijo potrebna sredstva za izvršitev interventnega zakona, na podlagi oziroma v primeru sprejetja, v primeru potrditve predlaganega zakona danes, bo to storjeno na transparenten način, znotraj obstoječih fiskalnih omejitev. Hvala.
Povabil vas bom, da se prijavite k razpravi. Prijava poteka. Gospod Miha Kordiš, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, predsedujoči. Glejte, stvar je zelo preprosta. Teh 136 milijonov evrov za bolnišnice ne bo, bolnišnice počepnejo. Pika. Kdor pa misli resno s socialnim varstvom in z blaginjo naših državljanov, na čelu z upokojenci, o katerih se zdaj pogovarjamo, bo pa podprl amandma, ki smo ga naštimali v Levici, ki jemlje s postavk, ki so dejansko smiselne – iz obnove protokolarnih objektov na Brdu in iz nabave patrij –, pa daje za dvig denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka. To je socialno pravičen ukrep, ki ne bo naredil škode zdravstvenemu sistemu in bo poskrbel in začel pri socialno najbolj ogroženih, najbolj izpostavljenih. Med temi je tudi 15 tisoč prejemnikov varstvenega dodatka.
Mag. Alenka Bratušek izvolite, imate besedo.
To, kar je ravnokar povedal kolega, je amandma za proračun k naslednjemu letu, če jaz prav vem, mi se pa danes pogovarjamo o letu 2017. Se pravi, lahko letos rešimo en problem, ampak zbodlo me je v bistvu nekaj drugega. Državna sekretarka pravi, da to ni namenski denar. Mislim, čemu potem sprejemamo proračun v Državnem zboru? Pod to milijardo 300 piše približno, ne približno, točno takole: Podprogram 210101 – Izplačevanje pravic v politiki 21 – Pokojninsko varstvo. Kako to ni namenski denar? Državni zbor je za pokojnine namenil toliko denarja. Ker ga zaradi dobre gospodarske situacije v pokojninsko blagajno za izplačilo normalnih, redno usklajevanih pokojnin ni potrebno toliko, ga ostaja. In zato, ker ostaja, lahko skupaj naredimo korak in našim upokojencem že letos damo dodatnih, govorim v povprečju, 130 evrov. Denar, spoštovana državna sekretarka, je pa še kako namenski. Če mislite drugače, povejte. Državni zbor je to sprejel in to, kar Državni zbor sprejme, je tudi za vas zakon in obveznost in drugače ne more biti. In še enkrat; teh 77 milijonov lahko, seveda je treba tudi to zapisati v zakon, že v letošnjem letu damo upokojencem povprečno 130 evrov na vsakega upokojenca. Tudi če kolega, ki je bil pred mano na vrsti, misli, da je to malo, jaz mislim, da za marsikaterega upokojenca je to ogromno ogromno denarja. Za bolnišnice bo pač Vlada morala najti nekje drugje. To je naredila, bom rekla, tako, na najlažji mogoč način, na treh velikih postavkah pobrala denar. V svojem življenju sem sestavila in izvršila po mojem nekih 20, 30 proračunov in na takšen način, kot danes delamo oziroma delate, tega nobena vlada ni delala, da 140 milijonov kar tako pobere nekje, da nekam drugam in to še ne vlada, ampak preprosto Ministrstvo za finance. Ampak okej, to je transparentnost te vlade, to je programski proračun, proračun, ki so jih bila polna usta. Amandma, ki je pred vami, bi samo zagotovil, da denar, ki je bil namensko zagotovljen upokojencem, pri teh upokojencih tudi ostane.
Miha Kordiš, želeli ste repliko, izvolite.
Hvala. Glej, Alenka, najdeš teh 77 milijonov evrov na kakšni drugi postavki, pa dobiš podporo polne Poslanske skupine Levice. Dobiš podpise za izredno sejo [[…]]Mislim, zelo hitro se lahko pač zmenimo za kakšno tako stvar, če najdeš denar na neki postavki, ki ne bo udarila po socialnih in bitnih sistemih. Če pa teh 77 milijonov evrov vzamemo iz sanacije bolnišnic, bomo morali pa jutri bolnice zapreti. Pač, to je ta temeljni problem. Drugače v letošnjem letu, se bojim, se ne da aktirati. Kar pa lahko naredimo, je pa, da v naslednjih letih poskrbimo za to, da se bo dvignil budžet. To med drugim v Levici predlagamo, s tem ko jemljemo s postavk obnove protokolarnih objektov na Brdu in iz brezzvezne nabave novih patrij, pa dajemo za dvig denarne socialne pomoči in za dvig varstvenega dodatka. Seveda pa lahko zmeraj poskrbimo za večjo družbeno pravičnost in s tem večje tudi prihodke v proračun, s tem da pravično obdavčimo bogate, ne pa, da se jim davki nonstop znižujejo, da pravično obdavčimo kapital, ne pa, da se mu davki nonstop znižujejo, in s tem prihodkom financiramo investicijske projekte, zdravstvo, šolstvo in socialne transferje.
Preden dam besedo gospodu Škodniku, je za besedo zaprosila še državna sekretarka. Mag. Jazbec, izvolite, imate besedo.
Želela bi samo pojasniti, da ne bi bila napačno razumljena. Namenski prihodki in odhodki proračuna je termin, ki se pač uporablja pri pripravi proračuna. Želela sem povedati, da 77 milijonov evrov, ki bodo ostali neporabljeni na namenu transferji v skladu socialnega zavarovanja, da ne gre za namenski denar v kontekstu definicije iz Zakona o javnih financah in Zakona o izvrševanju proračuna. Zato je to denar, ki se lahko, če pač ostane neporabljen, se lahko za razliko od pravih namenskih, prerazporedi. Samo to sem želela povedati. Drugače pa seveda 136 milijonov, ki bodo porabljeni za interventni zakon v zdravstvu, je pa tako; vsebinsko je namenski, ker je lahko namenjen samo za ta namen, ni pa čisto natančno spet namenski po definiciji, če bi se spuščali, kaj je po definiciji Zakona o javnih financah in Zakona o izvrševanju [[…]]Hvala.
Replika mag. Bratušek. Izvolite.
S tem se zelo strinjam, saj nihče ni govoril, razen vas, o tem, da so to namenska sredstva. So pa sredstva, namenjena za upokojence. S tem se pa strinjamo; in ne transfer v socialne sklade, kot pravite, ampak konkretno izplačevanje pravic v politiki 21, to je Pokojninsko varstvo. To je dejstvo. Državni zbor je to zagotovil in to boste pač z današnjim zakonom prerazporedili drugam, namesto da daste upokojencem. In ja, pripravljena sem najti na drugih postavkah 77 milijonov. Nekaj več truda je za to treba, treba je imeti pred sabo proračun do konca leta, ocene in se da [[..]]Verjemite, da se da, marsikaj se da. Najlažje pa je seveda porezati najvišjo postavko, udariti po upokojencih, ne vem sicer, zakaj je to tako enostavno. Ampak še enkrat apel, če ta amandma sprejmemo, bo Vlada morala ta denar poiskati drugje in morala ga bo najti, ker zakon o sanaciji bolnišnic je sprejet, kolega Kordiš. Zakon zavezuje Vlado, da mora ta denar najti. Oni – in če prav razumem, tudi vi zagovarjate to – so denar našli pri upokojencih. Lahko bi ga oziroma morali bi ga najti kje drugje!
Gospod Ivan Škodnik, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovana ministrica, ostali predstavniki Vlade in seveda kolegice in kolegi poslanci! Sem danes ves čas v tej dvorani, poslušam razprave, ki so tako, na desno, in sem zelo presenečen, da je kar naenkrat tako veliko zanimanje. Tu moram potrditi kolegu ali pa dati prav kolegu Kordišu, ko je rekel, kakšno zanimanje je za upokojence oziroma najbrž tudi za stranko Desus, ampak jaz podpiram pravzaprav [[…]]ali pa nimam nič proti nobeni stranki. Ampak očitno so danes pač neki cilji prevladali, da bi se nekateri posamezniki pač prikupili določeni stranki. Ampak še enkrat bom povedal zelo na kratko najprej. Ta namenska sredstva ta sredstva so namenska za sanacijo bolnišnic. Zelo jasno je. Nikjer ni razvidno, da bi to vzeli upokojencem. Lahko pa bi seveda dobili upokojenci, pa tudi marsikdo. Pozabljate tudi na stvari, da tudi v šolstvu, tudi razne gradnje v srednjih in osnovnih šolah pa tudi vrtcih stojijo ali pa so v zaostanku. Ni bilo denarja. Zdaj pa je treba te stvari sanirati v bolnišnicah in tudi formirale se bodo posebne komisije oziroma uprave, ki bodo spremljale sanacijo bolnišnic, predvsem tam, kjer bodo izdatki večji do prihodkov. To ni tako, na pamet vržen denar, ampak se bo spremljalo in ugotavljalo. Tudi ostale stvari, zakonodaja, ki se je sprejemala v zadnjih letih ali pa v zadnjem letu še največ v zdravstvu, bodo učinki te zakonodaje šele v naslednjih letih. Ne more biti tako hitro. Ne bom zdaj govoril, da je to potrebna sanacija za nazaj, pa koliko vlad je bilo. Sigurno je bilo za nazaj in sigurno je bilo več sredstev v preteklih vladah, kot pa je zdaj kolegica Alenka Bratušek rekla, da je dve tretjini izgube ustvarila ta vlada. To, na pamet govorim – nimam s seboj –, ampak to lahko na pamet rečem, da to ne drži. Je pa sigurno tudi nekaj sredstev [[…]]ali pa izguba, ki je nastala, tudi pri tej vladi. Če bi teh sredstev ne nakazali [[…]]V preteklosti pacienti niso čutili posledic, ker so se bolj na nek način bolnišnice znašle in denar prerazporejale iz drugih zadev, da pacienti niso bili oškodovani. Zdaj pa so prišle v takšno situacijo, ko ta denar nujno potrebujejo. Če pa tega denarja v bolnišnicah v tej situaciji, tem času ne bo, potem pa bodo prikrajšani pacienti, pa tudi verjetno med njimi tisti bolj bolni upokojenci in tako naprej. Toliko. Hvala lepa.
Mag. Alenka Bratušek, imate repliko, izvolite.
Kolega, res je. Od 9. ure govorim o tem zakonu in mogoče bi bilo dobro, da si preberete, kaj v tem zakonu piše. Ker je točno navedeno, od kod se bo denar vzel. Takole piše: »Poprava krivic in odškodnine v politiki pravosodje, Izplačevanje pravic v politiki 21 – Pokojninsko varstvo in Plačilo prispevka v proračun EU.« To je jasno zapisano v zakonu. Tako mogoče priporočam, da ko razpravljamo in ko glasujemo o nečem, vemo, o čem govorimo, še bolj pomembno pa o tem, o čemer glasujemo. Dejstvo je, da boste vzeli 77 milijonov zagotovljenega denarja za upokojence. To je dejstvo, to izhaja iz predloga. Moj apel gre samo vsem skupaj, da zavežemo Vlado, da ta denar najde drugje. To je vse. To je vse! Zakon o sanaciji bolnišnic je sprejet. 136,6 – mislim, da je – milijona Vlada mora najti, ker ste zakon sprejeli, ni pa treba točno tukaj. To je vse, kar vam želim danes dopovedati. Nihče ne sme biti za to prikrajšan. Zakone je verjetno treba spoštovati. Preden pa se jih sprejme, jih je pa treba vsaj prebrati.
S tem zaključujem razpravo, če prav razumem. Vidim, da interesa več ni. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O GLAVNEM MESTU REPUBLIKE SLOVENIJE v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, in sicer državnemu sekretarju na Ministrstvu za javno upravo dr. Nejcu Brezovarju. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon o glavnem mestu Republike Slovenije je podlaga za sodelovanje državnih organov in organov Mestne občine Ljubljana pri izpolnjevanju nalog, pomembnih za razvoj glavnega mesta, in pri izpolnjevanju pogojev za delovanje državnih organov in organizacij ter predstavništev. Poseben položaj glavnega mesta ni slovenska posebnost. Prav obratno. Takšno zakonsko ureditev poznajo v skoraj vseh evropskih državah. S prelaganimi spremembami in dopolnitvami 6.a člena Zakona o glavnem mestu se določa način določanja deleža dohodnine, ki bo za posamezno proračunsko leto pripadal Mestni občini Ljubljana. Odstotek dohodnine je temeljil na izračunu prihodka glavnega mesta po formuli, s katero se primerja povprečne stroške Mestne občine Ljubljana in povprečne stroške mestnih občin. Določba veljavnega zakona je nomotehnično sporna in povzroča različne možne interpretacije, saj zakon določa eno vrednost, z uredbo pa se ne glede na to vsaka štiri leta izračunava drugačna vrednost. Zato Vlada ocenjuje, da je določba spremembe nujna, ne glede na višino zneska, ki jo bo zakon ali uredba določila. Predlogu zakona se tako nedvoumno določa, da ne glede na izračun na podlagi metodologije, določene z uredbo, delež dohodnine, ki pripada mestni občini za posamezno proračunsko leto, ne sme biti nižji in ne višji od razpona, ki ga določa zakon. Ker bo način izračuna urejen z novo uredbo, se bo v celoti razveljavila Uredba o metodologiji za izračun razmerja med ocenjenimi stroški financiranja nalog in programov glavnega mesta in dohodnino. S takšno ureditvijo bo jasno in nedvoumno določen vir prihodkov Mestne občine Ljubljana za financiranje nalog po Zakonu o glavnem mestu, njenim organom pa bo omogočena samostojnost pri načrtovanju in sprejemanju odločitev o financiranju – govorim o tako imenovani predvidljivosti oziroma o predvidljivosti deleža dohodnine–, na drugi strani pa bo seveda ta predvidljivost tudi obveznost državnega proračuna. Najlepša hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem predsedniku odbora in sicer mag. Dušanu Verbiču. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik, spoštovani poslanke, poslanci, državni sekretar, prav lep pozdrav! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 40. seji dne 4. 10. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Državni zbor je na zahtevo skupine poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom o predlogu zakona na 32. seji dne 14. 7. 2017 opravil splošno razpravo in sklenil, da je primeren za nadaljnjo obravnavo. V poslovniškem roku so amandmaje vložile poslanske skupine SMC, Desus in SD k 1., 2., in 4. členu. Predstavnik predlagatelja, državni sekretar na Ministrstvu za javno upravo, je v dopolnilni obrazložitvi pojasnil, da je v obravnavi pred poslankami in poslanci drugi predlog sprememb osnovnega besedila zakona, ki je bil uveljavljen v letu 2005. Glavno mesto je že po ustavi eden bistvenih simbolov državnosti in upravno središče države. Da se pravni položaj glavnega mesta ureja z zakonom, po njegovem prepričanju ni nekaj odklonilnega, saj je to uveljavljena praksa v večini primerljivih držav. Položaj glavnega mesta pa s seboj prinaša dodatno stroškovno in investicijsko obremenitev samega mesta. S predlaganimi spremembami, dopolnitvami 6. a člena zakona, se tako jasno določa način določanja deležev dohodnine, ki bo za posamezno proračunsko leto pripadal Mestni občini Ljubljana. V predlogu zakona se sedaj nedvoumno določa, da ne glede na izračun na podlagi metodologije, določene z uredbo Vlade, delež dohodnine, ki pripada glavnemu mestu za posamezno proračunsko leto, ne sme biti nižje od 0,6 in ne višji od 0,8 odstotka dohodnine. S takšno ureditvijo bo jasno in nedvoumno določen vir prihodka Mestne občine Ljubljana za financiranje nalog po Zakonu o glavnem mestu. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi pisnega mnenja poudarila, da predlagana zakonska ureditev v enem delu ni v celoti jasna, razumljiva, v drugem delu pa so njihove pripombe glede predlaganih rešitev predloga zakona osredotočile na nezadostno varstvo načela pravne varnosti, ki med drugim zahteva, da morajo biti pravna izhodišča za vedenje in ravnanje pravnih subjektov vnaprej določene ali vsaj določljiva. Mnenje Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je predstavil državni svetnik, ki je povedal, da komisija predlog zakona podpira. V živahni razpravi, ki se je razvila med članicami in člani odbora, je bilo govora predvsem o dilemi, zakaj se Mestni občini Ljubljana, ki je hkrati tudi glavno mesto, določa priveligiran status med občinami. Iz vrst koalicijskih poslancev je bilo slišati, da Ljubljana kot glavno mesto izvaja vrsto nalog, ki jih kot upravno in kulturno središče Slovenije ne more izvajati nihče drug. V predlogu zakona je govora o financiranju nalog glavnega mesta splošnega pomena, ne pa o splošni ureditvi financiranja občin. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 1., 2. in 4. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Ker je zbor na 32. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni mogoča. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem tudi prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DENVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O VOLITVAH POSLANCEV IZ REPUBLIKE SLOVENIJE V EVROPSKI PARLAMETN, redni postopek. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, in sicer državnemu sekretarju na Ministrstvu za javno upravo dr. Nejcu Brezovarju.
Ponovno hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament je treba dopolnitvi zaradi dosledne implementacije 1. člena direktive 2013/1 Evropske unije o spremembi direktive 93/109 Evropske skupnosti v zvezi z nekaterimi podrobnimi ureditvami za uresničevanje pasivne volilne pravice na volitvah v Evropski parlament za državljane Evropske unije, ki prebivajo v državi članici, niso pa njeni državljani. Evropska komisija v zvezi s prenosom direktive vodi neformalni postopek, ker meni, da naša zakonodaja ne določa skrajnega roka, to je 5 delovnih dni, v katerem mora pristojni organ poslati informacije o obstoju volilne pravice slovenskega kandidata, ki na volitvah v Evropski parlament kandidira v drugi državi članici. Evropska komisija tudi meni, da volivec iz 8. člena Zakona o evidenci volilne pravice ne zajema kandidata, državljana Republike Slovenije, ki v drugi državi članici EU, v kateri prebiva, kandidira na volitvah v Evropski parlament. 8. člen Zakona o evidenci volilne pravice namreč določa, da je Ministrstvo za notranje zadeve točka za stike za izmenjavo informacij in preverjanje podatkov o volivcu in njegovi volilni pravici z drugimi državami članicami Evropske unije ter da mora poslati ali preveriti podatke v čim krajšem mogočem času, najpozneje pa v petih delovnih dneh po sprejetju zahteve. Potrebno je noveliranje 18. člena zakona, tako da se v njem izrecno določi pristojni organ za preverjanje obstoja volilne pravice kandidata, ki je slovenski državljan in prebiva v drugi državi članici EU ter kandidira v Evropski parlament, in določi skrajni rok za predložitev podatkov o obstoju volilne pravice pristojnemu organu druge države članice EU. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsednici gospe Janji Sluga. Izvolite.
Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 40. seji dne 4. oktobra 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada in je bil objavljen na spletnih straneh Državnega zbora v Poročevalcu 30. junija 2017. Članice in člani odbora so kot gradivo za sejo prejeli še mnenje Zakonodajno-pravna službe z dne 19. septembra ter Komisije Državnega sveta za državno ureditev z dne 3. oktobra 2017. V poslovniškem roku amandmaji niso bili vloženi. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka na Ministrstvu za javno upravo mag. Tanja Bogataj je v dopolnilni obrazložitvi na kratko pojasnila, zakaj je treba dopolniti veljavno besedilo zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi pisnega mnenja te službe izpostavila, da v mnenju vsebinskih pripomb na besedilo predloga zakona, razen v že dopolnilni obrazložitvi omenjene sugestije, ni bilo. Slednja je bila namenjena zgolj in samo zagotovitvi ustreznejše dikcije v tem delu predloga zakona. Mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev je predstavil državni svetnik Jernej Verbič, ki je najprej poudaril, da je komisija predlog zakona podprla. Komisija se namreč strinja s predlagano dopolnitvijo zakona, na podlagi katere bo Ministrstvo za notranje zadeve v okviru izvedbe volitev v Evropski parlament kontaktna točka za izmenjavo informacij in preverjanje podatkov o volilni pravici slovenskega državljana, ki bi kandidiral v drugi državi Evropske unije. V razpravi je predstavnik Poslanske skupine Levica dejal, da bodo v njihovi poslanski skupini rešitve predloga zakona, ki so po vsebini bolj kot ne zgolj tehnične narave, podprli. Skrbi pa ga po njegovi oceni premajhen angažma osmih evropskih poslancev iz Republike Slovenije, katerih prisotnost v Državnem zboru pogreša. Sprašuje se tudi, ali bi imela Slovenija po dokončnem izstopu Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske kaj več poslancev v skupni kvoti Evropskega parlamenta. Predstavnica predlagatelja na to vprašanje ni znala odgovoriti, saj naj bi bilo za tovrstno vprašanje pristojno Ministrstvo za zunanje zadeve, lahko pa Vlada pojasnila o tem dejstvu posreduje naknadno. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi, lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Desus! Stališče naše poslanske skupine o tej problematiki je naslednje. S predlogom, ki ga obravnavamo, se veljavno besedilo zakona dopolnjuje zaradi doslednejše implementacije 1. člena Direktive 2013/1/EU o spremembi Direktive 93/109/ES v zvezi z nekaterimi podrobnimi ureditvami za uresničevanje pasivne volilne pravice na volitvah v Evropski parlament za državljane Evropske unije, ki prebivajo v državni članici, niso pa njeni državljani. Kot je že bilo povedano, Evropska komisija v zvezi s prenosom že navedene direktive zoper Slovenijo vodi neformalen postopek, o odpravi ugotovljenih nedoslednosti pa bo treba poročati do konca letošnjega leta. To je ključni razlog, zakaj danes sprejemamo ta dopolnila zakona. Tu ni nikakršnih odprtih dilem, predlog je dobil soglasno podporo že na matičnem delovnem telesu. V Poslanski skupini Desus se strinjamo s predlagano dopolnitvijo Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament, da bo torej Ministrstvo za notranje zadeve v okviru izvedbe volitev v Evropski parlament kontaktna točka za izmenjavo informacij in preverjanja podatkov o volilni pravici slovenskega državljana, ki bi kandidiral v drugi državi Evropske unije in bomo glede na navedeno predlog podprli. Hvala.
Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Naše stališče bo kratko, kot je bila razprava tudi na matičnem delovnem telesu. Novela Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament je tako rekoč tehnični zakon. Pripravljena je bila na podlagi opozoril Evropske komisije in sproženega postopka Evropske unije proti Sloveniji glede prenosa direktive, ki se nanaša na uresničevanje pasivne volilne pravice na volitvah v Evropski parlament za državljane Evropske unije, ki prebivajo v državi članici, niso pa njeni državljani. Skratka, gre za dopolnitev 18. člena zakona, kjer je navedeno, da je Ministrstvo za notranje zadeve točka za stike, za izmenjavo informacij in preverjanja podatkov o volilni pravici državljanov Republike Slovenije, ki v drugi državi članici prebiva in kandidira na volitvah v Evropski parlament. Prav tako je naveden skrajni rok petih delovnih dni za posredovanje podatkov, ki jih za potrebe volitev v Evropski parlament zahtevajo druge države članice Evropske unije. Ker s Predlogom zakona o dopolnitvah Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament natančneje prenašamo direktivo v naš pravni red, bomo Socialni demokrati predlog novele zakona tudi podprli. Hvala.
Gospod Zvonko Lah bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Proti Sloveniji zopet teče postopek Evropske komisije, in to zaradi naše nedoslednosti pri implementacije direktive v zvezi z nekaterimi podrobnimi ureditvami za uresničevanje pasivne volilne pravice na volitvah v Evropski parlament za državljane Evropske unije, ki prebivajo v državi članici, niso pa njeni državljani. Veljavni zakon namreč ne vsebuje izrecne določbe o tem, kateri organ je pristojen za izmenjavo informacij s pristojnim organom v drugi državi Evropske unije. Prav tako pa drugi zakon ne določa roka, v katerem je treba odgovoriti na vprašanje predstojnega organa druge države članice Evropske unije. Enostavneje povedano, če slovenski državljan, ki živi v drugi državi članici Evropske unije, kandidira v Evropski parlament, mora Ministrstvo za notranje zadeve preveriti obstoj njegove pasivne volilne pravice. To mora storiti najkasneje v petih delovnih dneh po prejetju zahteve. Ker Ministrstvo za notranje zadeve tudi sicer vodi evidenco volilne pravice, je logično, da mora enake postopke voditi tudi za slovenske državljane, ki v drugi državi članici Evropske unije želijo kandidirati v Evropski parlament. V Novi Sloveniji poudarjamo, da bi prenos te evropske direktive lahko v celoti pravilno izvedli že leta 2014, vendar smo del njene vsebine spregledali. Upamo, da bomo danes domačo nalogo opravili tako, kot je prav. V Novi Sloveniji bomo Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament podprli.
Gospod Franc Laj bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Spoštovani predsedujoči, državni sekretar, dragi kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev podpiramo Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament. Bistvo novele zakona je, da odpravimo pomanjkljivosti, ki so se zgodile pri sprejemanju zakona v letu 2014, ko smo nedosledno prenašali Evropsko direktivo 2013/1/EU. Z odpravo pomanjkljivosti bomo omogočili, da državljani Republike Slovenije lahko uresničujejo svojo pasivno volilno pravico in kandidirajo na volitvah v Evropski parlament v državah, v katerih prebivajo in niso njihovi državljani. Cilj sprememb zakona je določitev postopkov izmenjave informacije o obstoju pasivne volilne pravice slovenskih državljanov, ki v državi članici EU, v kateri prebiva, kandidira na volitvah v Evropski parlament. Z dopolnitvijo 18. člena tega zakona se določi, da je Ministrstvo za notranje zadeve pristojni organ, ki preverja obstoj pasivne volilne pravice, določi se tudi skrajni rok 5 delovnih dni, v katerem mora Ministrstvo za notranje zadeve posredovati podatke pristojnemu organu v drugi državi članici EU. Naj še za konec povem, da trdno upamo, da bomo v bodoče pri prenašanju evropskih direktiv bolj natančni in da ne bo treba večkrat obravnavati iste teme. Hvala za vašo pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Anita Koleša.
Spoštovani gospod predsednik, državni sekretar, kolegice in kolegi! Kot članica Evropske unije ima Slovenija pravico in dolžnost sodelovati pri delu vseh organov Evropske unije, vendar je sodelovanje pri delu Evropskega parlamenta drugačno od sodelovanja v drugih organih, saj je Evropski parlament edini organ EU, ki se oblikuje z neposrednimi volitvami. Evropski parlament torej izvolijo volivci v državah članicah Evropske unije. Sloveniji pripada na podlagi Lizbonske pogodbe 8 članov v Evropskem parlamentu. Volitve poslancev iz Slovenije v Evropski parlament, to je Zakon o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament, poslanci iz Slovenije v EU oziroma v Evropskem parlamentu se volijo neposredno na podlagi splošne in enake volilne pravice s tajnim glasovanjem za dobo pet let. Zakon o volitvah v Evropski parlament je bil nazadnje spremenjen leta 2014, in sicer tik pred volitvami zaradi obveznosti prenosa direktive 2013/1. Ta sprememba je v bistvu tehnični popravek novele iz leta 2014, saj je Evropska komisija v zvezi s prenosom omenjene direktive ugotovila, da ni bil v celoti prenesen njen 1. člen, saj ne vsebuje določbe o roku, v katerem bi morala Republika Slovenija posredovati informacije o slovenskih kandidatih njihovi državi članici prebivanja. Z dopolnitvijo zakona se izrecno ureja, kateri pristojni organ preverja obstoj pasivne volilne pravice, kadar državljan Republike Slovenije v državi članici EU prebivanja kandidira v evropski parlament. V dopolnitvi se določa tudi skrajni rok, v katerem mora slovenski pristojni organ poslati zahtevane podatke pristojnemu organu druge članice EU. V Poslanski skupini SMC bomo seveda novelo zakona, ki v bistvu v celoti implementira direktivo iz leta 2013 podprli. Kljub temu pa bi ob predstavitvi tega stališča opozorili, da so od zadnjih volitev v Evropski parlament minila več kot tri leta, do naslednjih pa nas ločita manj kot dve. V zadnjih letih se soočamo s padanjem podpore in zaupanja državljanov v institucije EU, zato velja podpreti vsakršno aktivnost, ki gre v smer krepitve zaupanja. Od zadnje spremembe volilne zakonodaje v Evropski parlament je minilo že ogromno let in v tem času se je zgodilo ogromno sprememb, tako na področju celotne EU kakor tudi na področju Evropskega parlamenta. Volitve v Evropski parlament morajo dobiti evropsko noto in ne smejo izzveneti kot soočenja o nacionalnih temah. Volitve v Evropski parlament ostajajo preveč nacionalno obarvane, gre za splošno pomanjkanje zavedanja, koliko politike, sprejete na evropski ravni, vplivajo na naša življenja. Zato si želimo, da bi volilna reforma povečala zanimanje državljanov za sodelovanje v tej pomembni instituciji v sistemu evropskega sprejemanja odločitev. Žal se volitev v Evropski parlament drži pečat drugorazrednih volitev v odnosu do nacionalnih volitev, čeprav so se pristojnosti Evropskega parlamenta skozi leta povečevala in je le-ta pridobival vedno pomembnejšo vlogo v oblastnih nadnacionalnih strukturah. Paradoksalno je dejstvo, da medtem ko se je moč parlamenta nenehno povečevala, se je volilna udeležba zmanjševala. Opozoriti velja, da parlament odloča o za državljanke in državljane Evropske unije pomembnih zadevah, zato upamo in pričakujemo, da bomo pravočasno pred naslednjimi volitvami deležni sprememb akta o volitvah v Evropski parlament iz leta 1976. Sprememb, ki bodo šle v korak s časom, povečale demokratične in nadnacionalne razsežnosti evropskih volitev in legitimnosti procesa sprejemanja odločitev ter približale parlament njegovim volivcem, torej nam vsem.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik, za dano besedo. Spoštovani predstavniki ministrstva, kolegi, kolegice, vsem skupaj lep pozdrav! Kot rečeno, je pred nami predlog novele Zakona o volitvah Poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament, s katerim se v slovenski pravni red dosledneje prenaša direktivo, ki ureja uresničevanje pasivne volilne pravice na volitvah v Evropski parlament, in sicer, kot že večkrat rečeno, za državljane Evropske unije, ki prebivajo v državi članici, niso pa njeni državljani. Gre pač za nek zakon, ki bi lahko rekli, da je bolj kot po vsebini pomembna tehnična izvedba in tehnična narava tega zakona, ta pa določa, da bo Ministrstvo za notranje zadeve v okviru izvedbe volitev v Evropski parlament kontaktna točka za izmenjavo informacij in pa tudi preverjanje podatkov o volilni pravici slovenskega državljana, ki bi kandidiral v drugi državi Evropske unije. Rok za implementacijo direktive je bil 28. januar 2014, danes pa smo 17. oktobra 2017. Skratka, kljub temu, da je bila vmes v letu 2013 sprejeta novela po skrajšanem postopku, tik pred iztekom implementacije, je bila ta implementacija izvedena nedosledno. In danes popravljamo tisto, kar nekateri niso znali narediti leta 2014, ko so se ukvarjali z vsem drugim kot pa z nekim tehničnim predpisom iz Evropske unije. Očitno so bile druge prioritete. In zato na žalost danes Evropska komisija v zvezi z prenosom te zgoraj že navedene direktive zoper Slovenijo vodi neformalni postopek in Slovenija bo morala, hočeš nočeš, do konca leta poročati o odpravi ugotovljenih nedoslednosti. Skratka, ker koalicija 2014 – pa vemo, kdo so bili takrat v koaliciji – niso znali opraviti svojega dela, bo dve tretjine tiste koalicije tudi danes ponovilo domačo nalogo, upamo, da veliko bolj uspešno. Na žalost pa bomo porabili preveč časa in preveč volje in preveč znanja za ugotovitev neke tehnične materije. V Poslanski skupini SDS bomo zakon podprli. Od predlagatelja pa bi pričakovali, da bi s predlogom novele v zakonodajni postopek prišel prej, ne pa spet pred iztekom roka za poročanje. Skratka, še vedno se drži te vlade modus operandi Hiti počasi. In zato zamujamo. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč Poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda.
Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA ZA UREJANJE POLOŽAJA ŠTUDENTOV V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec dr. Milan Brglez, ki mu dajem besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Dr. Brglez, izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Najprej bi rad izrazil zadovoljstvo, da je pred vami zakon, ki je plod sodelovanja vseh deležnikov v zakonodajnem postopku, tako ciljne študentov, izvršne veje oblasti in tudi zakonodajalca. Brez sodelovanja do tega zakona dejansko ne bi prišli. Predlog tega zakona sem vložil v bistvu na pobudo študentov, da bi pač jim stopil korak bližje, skozi postopek, skozi mnenja Zakonodajno-pravne službe, skozi mnenja na samem odboru smo se vsi učili tudi demokratičnih postopkov, to moram priznati. Me veseli in mislim, da je ta izkušnja koristna, še zlasti pa mislim, da je koristna v smislu opolnomočenja samih študentov, da so sposobni tudi vlagati zakonodajo na primeren način, čeprav so vsekakor glede tega lahko določene pripombe. Mislim pa, da si glede na vse, kar so vložili, svoj zakon zaslužijo. Mislim, da je država danes v precej drugačnem položaju, kot je bila kot takrat, ko je bilo treba varčevati. Še vedno ni situacija absolutno dobra, je pa vsaj toliko dobra, da nam ob preudarnosti in ob izogibanju brezglavemu ravnanju omogoča, da so sadov trdega dela, odrekanja in izboljšanja javne finančne slike deležni tudi državljani, med njimi so pa študentje vsekakor del tiste populacije, ki si to, mislim da, zasluži, ker je na njih grajena prihodnost naše družbe. Vsekakor predložen zakon ne predstavlja vseobsegajočega odgovora na vse težave. Gre za tiste odgovore, ki so jo študentje bili sami sposobni v času, v katerem je bil na voljo, spoznati, zdaj bi najverjetneje že dodali še kakšno zadevo. Mislim pa, da ureja najnujnejše in najbolj akutne težave. Mislim, v to sem prepričan, da bodo rešitve olajšale in izboljšale tudi socialni položaj študentov in ga naredile bolj pravičnega. Katerih je pet glavnih sklopov rešitev, ki jih predlog prinaša, o katerem smo se konstruktivno dogovorili vsi deležniki, torej predstavniki študentov in izvršne oblasti? Prvič, nudenje zdravstvenega zavarovanja za vse študente do konca študijskega leta, v katerem dopolnijo 27 let. Drugič, kompromisno podaljšanje nudenja subvencionirane študentske prehrane do 21. ure, tretjič, uskladitev pogojev štipendiranja s pravom Evropske unije in sodno prakso ter pravična ureditev dodatka za bivanje. Četrtič, ureditev uresničevanja posebnih pravic za študente s posebnimi potrebami in posebnim statusom. In petič, možnost ohranitve študentskega statusa do konca študijskega leta po končani drugi bolonjski stopnji. Upam, da bodo tudi te rešitve še dodatno prispevale k temu, da bo terciarno izobraževanje in s tem bistvo našega razvoja še bolj privlačno tudi do nosilcev tega razvoja, kar pa mladi vsekakor so. Moram izraziti zadovoljstvo za to, kako ste sodelovali vsi v tem postopku, tudi na samem matičnem delovnem telesu, kjer je bil pač zakon potrjen brez glasu proti. Vsem se zahvaljuje, še zlasti pa Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport, ki je bilo nekako nosilec tudi medresorskega usklajevanja. Pozivam pa seveda vse kolegice in kolege, da ta zakon podprete in s tem naredimo en korak k izboljšanju položaja študentov. Je simboličen, ampak je pomemben. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila dajem besedo podpredsedniku, gospodu Saši Tabaković. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Kolegice, kolegi! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 35. seji 28. septembra letos obravnaval Predlog zakona za urejanje položajev študentov, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložil poslanec dr. Milan Brglez. Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport je v svojem mnenju predlog zakona podprla. V poslovniškem roku amandmaji niso bili vloženi, so bili pa predlagani predlogi za amandmaje odbora s strani poslanca dr. Milana Brgleza in poslanca Janka Vebra. Predlagatelj predloga zakona dr. Milan Brglez je v uvodu povedal, da se bodo z zakonom uredile najnujnejše težave, s katerimi se študentje vsakodnevno soočajo. Cilij predlaganih sprememb je namreč olajšati socialni položaj študentov in ga narediti bolj pravičnega ter omogočiti, da študij na terciarni ravni zopet postane privlačen, kar je z vidika razvoja Slovenije nujno. Pojasnil je, da predlogi členov urejajo področje, ki so sistemsko že urejena in ne posegajo v sistemske ureditve posameznega področja. Predlog zakona je usklajen s študenti in ministrstvi, na katera se vsebina naša, in tudi s koalicijo. Ministrica za izobraževanje, znanost in šport dr. Maja Makovec Brenčič je v uvodu predstavila mnenje Vlade in povedala, da zakon po vsebini posredno posega na področje dohodnine, zdravstvenega zavarovanja, subvencionirane študentske prehrane, štipendiranja in na področje visokega šolstva oziroma na šest veljavnih zakonov, ki predmetno materijo regulirajo. Pojasnila je, da je Vlada opozorila na neustreznost tovrstnega reguliranja, saj je lahko sledno sporno z vidika jasnosti, preglednosti, določnosti in konsistentnosti zakonske ureditev. Glede na to, je Vlada podala tudi določene pripombe in predlogu zakona ni nasprotovala ob upoštevanju le-teh. Razprava je potekala predvsem o neobičajnem spreminjanju več zakonov hkrati z eno novelo, o spremembah glede višine štipendije med študijskim letom in o ohranitvi statusa do izteka študijskega leta. Nekateri so menili, da bi bilo bolje, če se z amandmajem odbora ne bi črtalo koriščenje bonov v poletnem mesecu in vračanje študentske olajšave na raven, kot je bila pred novembrom 2012. Ker se vaje in ostale študijske obveznosti velikokrat nadaljujejo pozno v večer, je bil predlagan in sprejet tudi amandma odbora k 4. členu predloga zakona, s katerim se bo omogočilo koriščenje pravice do subvencioniranega obroka eno uro dlje, in sicer do 21. ure, ne glede na to, da je bilo s strani članov odbora opozorjeno, da že sedaj obstaja zakonsko določilo, kjer študentu pripada pravica do pavze, da lahko obrok poje v normalnem času. Odbor je na podlagi razprave in vloženih amandmajev zakon sprejel. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima predstavnik Vlade, gospod državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Tomaž Boh. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pred vami je Predlog zakona za urejanje položaja študentov, ki ga je kot zelo obsežno oziroma zahtevno materijo pravzaprav takoj po prejemu Vlada poslala na različne resorje, kajti posega na različna področja, kot je že bilo omenjeno, od Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport do Ministrstva za finance in drugih ministrstev, in na podlagi tega usklajevanja je pravzaprav Vlada pripravila obsežen seznam pripomb oziroma obsežen seznam predlogov, kako je treba samo materijo spremeniti. Ugotavljamo potem tudi na podlagi nadaljnjih procedur, ki so tekle v tem kontekstu, kot je povedal že dr. Brglez, da so bila pravzaprav vsa odprta vprašanja med predlagateljem in pa pravzaprav ministrstvi nekako usklajena in lahko ugotavljamo v tem trenutku, da so pripombe, ki jih je posredovala Vlada že uvrščene in tudi sprejete v predlaganih amandmajih predlagateljev oziroma pristojnega odbora. In glede na to, da je zakon pomemben zaradi izboljševanja položaja študentov, glede na to, da so bili v relativno širokem in dolgotrajnem in moram reči zelo zelo konstruktivnem dialogu, tudi pripombe upoštevane oziroma so bile usklajene, s tega razloga lahko povem, da Vlada nadaljnjemu postopku sprejemanja zakona ne nasprotuje.
Hvala lepa. Sledi stališče poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav še enkrat vsem v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Predlog zakona o urejanju položaja študentov bomo v poslanski skupini podprli, smo pa seveda zaskrbljeni, ker ravno v tem trenutku, ko sprejemamo ta zakon, so nastopile okoliščine, ki bodo narekovale zagotovo podoben zakon, ki bo urejal položaj študentov, kajti ne glede na to, da imajo status študenta, ne bodo pravzaprav prejemali vseh dodatkov, ki bi jih sicer lahko, tako da bo temu zagotovo sledilo še nadaljevanje. Vendar pomembno je, da se pristopi k odpravi vseh tistih omejitev, ki so bile uvedene v času gospodarske in finančne krize. S tem zakonom se resda posega v več drugih zakonov, vendar bi lahko rekli, da so študentje s tem nekako vrnili državi, ker je tudi država z enim zakonom posegla v več drugih, ko jim je zmanjševala pravice oziroma poslabševala njihov status. Zato smo seveda nekako tudi z večjim razumevanjem sprejeli ta opozorila tako Zakonodajno-pravne službe kot tudi sicer postopek, ki nekako ni najbolj transparenten za to, da bi imeli pregledno zakonodajo. Vendar pomembna je vsebina. Pri tej vsebini je resnično pomembno to, da se izboljšuje položaj tako na področju štipendiranja, tukaj lahko posebej izpostavimo dejstvo, da štipendist, ki med šolskim letom ali študijskim letom izpolni pogoje za pridobitev dodatka za bivanje, je s prvim dnem naslednjega meseca od nastanka spremembe upravičen do tega dodatka za tekoče šolsko ali študijsko leto. To je bila zagotovo ena od tistih točk, ki je pravzaprav močno posegla v status študentov in bili so v veliki meri tudi upravičeno nezadovoljni. Ta zakon bo to odpravil. Pomembno je tudi urejanje tako zdravstvenega varstva v tem zakonu in predvsem položaj tistih študentov, torej študentov s posebnimi potrebami, ki bodo vendarle imeli več možnosti, da se njihovim zmožnostim prilagodijo izvajanje, programi in strokovna pomoč. S tem se tudi približa sam študij najranljivejšim skupinam študentov, tako da je to zagotovo ena od izjemno pomembnih, če ne celo najpomembnejših pridobite tega zakona. V samem postopku sprejemanja zakona smo uspeli tudi sprejeti na odboru amandma, sem ga tudi oblikoval v sodelovanju s študenti. Tako bo podaljšana možnost koriščenja subvencioniranega obroka za študent, in sicer do 21. ure, kar pomeni, da se tudi na tej točki poskušalo slediti najzahtevnejšim študijskim programom in obveznostim, ki jih študentje imajo, in jim tudi potem omogočiti, da do te 21. ure kljub vsemu tudi izkoristijo to možnost, ki jo imajo sicer pri subvencioniranju obroka za posameznega študenta. Skratka, zakon bomo podprli in lahko povem, da smo pa izjemno občutljivi tudi na položaj, ki se je zgodil v tem vmesnem obdobju, in pričakujemo tudi zelo hitro rešitev za uredite nastalega položaja študentov pri zdravstvenem zavarovanju. Hvala.
Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, dragi kolegice in kolegi! Osnovni zakon o urejevanju položaja študentov, ki ga v parlamentarno proceduro vlaga naš kolega dr. Milan Brglez, je razdeljena na sedem ključnih področij, ki naj bi v enem zakonu uredili položaj študentov. Pri pisanju predloga zakona je predlagatelj uporabil specifično zakonodajno tehniko, saj predlog posega kar v pet različnih zakonov, in sicer s področja dohodnine, zdravstvenega zavarovanja, subvencionirane prehrane, štipendiranja in visokega šolstva. Gre za odstop od običajnega sprejemanja zakonov, kjer se sprememba ali dopolnitve izvede v okviru samostojne novele. Zakonodajno-pravna služba je opozorila, da je ta tehnika dopustna le izjemoma, restriktivno in vedno v nekem vsebinsko strogo omejenem obsegu, ob seveda izkazanih razlogih. Predlogi amandmajev odbora so prvotni predlog zakona vsebinsko zelo spremenili. V Poslanski skupini Nove Slovenije močno podpiramo predlog vračila višine posebne olajšave, tako imenovane študentske olajšave, do katere so upravičeni dijaki in študenti ob opravljanju študentskega dela, na raven izpred spremembe zakona leta 2012. To pomeni dvig študentske olajšave iz zdajšnjih 2 tisoč 477,03 evrov na splošno olajšavo, ki znaša trenutno 3 tisoč 302,70 evrov. Vendar je bil ta člen iz predloga zakona z amandmajem odbora črtan. Predlog zakona omogoča dijakom in študentom koriščenje pravic iz obveznega zdravstvenega zavarovanja za čas trajanja izobraževanja, če se pravočasno vpišejo na program sekundarnega oziroma na program terciarnega izobraževanja. Po sprejetem amandmaju odbora ima študent možnost koriščenja pravic iz obveznega zdravstvenega zavarovanja največ do konca študijskega leta, v katerem dopolni 26 let. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je to razumna meja, saj so to odrasli ljudje, ki so sposobni poskrbeti za plačilo zdravstvenega zavarovanja. Usklajevanje subvencij v študentske prehrane z indeksom cen življenjskih stroškov v Poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo, saj je cena subvencije že pet let na isti ravni, znaša 2,63 evrov. Tudi ta člen je bil z amandmajem odbora črtan. Vsekakor se strinjamo, da je redna in zdrava prehrana ključ do dobrih študijskih uspehov in zato tudi podpiramo podaljšanje možnosti koriščenja bonov do 21. ure. Moja poslanska kolegica Iva Dimic je že meseca marca letos pristojni ministrici poslala pisno poslansko vprašanje glede prejemanja dodatka za bivanje k štipendiji, če študent med študijskim letom izpolni pogoje za njegovo pridobitev, na primer zaradi preselitve. Trenutno veljavna ureditev je nepravična, saj študenta v primeru prejemanja dodatka za bivanje zavezuje, da sporoči medletno spremembo, ki vpliva na prejemanje dodatka za bivanje, do katerega na podlagi spremembe ni upravičen, ni pa mogoče med letom začeti prejemati dodatka za bivanje, če do njega štipendist ni bil upravičen ob sklenitvi štipendijskega razmerja. To se s tem predlogom zakona ureja. Predlog zakona podaljšuje trajanje statusa študenta po diplomiranju na drugi bolonjski stopnji do izteka študijskega leta. Študent ne izgubi statusa po zagovoru magistrske naloge, ampak šele z iztekom študijskega leta. Enaka ureditev že velja na prvi stopnji študija. V Novi Sloveniji ta predlog podpiramo. Res je, da takšno podaljšanje študentskega statusa ne spodbuja k hitrejšemu iskanju redne zaposlitve, vendar pa ta predlog nagrajuje pridne študente, ki prej zaključijo študij, in odvrača zavlačevanje z zagovorom do konca študijskega leta v mesecu septembru. Seveda v Poslanski skupini Nove Slovenije predlogu ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo. V Levici podpiramo vsebinske rešitve tako imenovanega Brglezovega zakona za urejanje položaja študentov, in to že od začetka. Smo pa kritični oziroma še vedno kritični do načina, kako je potekalo predlaganje tega zakona. Tudi Zakonodajno-pravna služba, denimo, je opozorila na kršitev načela pravne varnosti. Predvsem je problematično to, da so pravni zadržki Zakonodajno-pravne službe bolj ali manj pomembni v odvisnosti do tega, katera poslanska skupina oziroma v tem slučaju posameznik je vložil določen predlog. V nadaljnjem primeru je predlog vložil nekdo, ki se postavlja v pozicijo prvega med enakimi, varuha postopka, poslovnika in ustave, zato je neupoštevanje mnenja Zakonodajno-pravne službe še nekoliko bolj zaskrbljujoče kot običajno. Sicer smo predlog na vsebinski ravni, kot sem že dejal, vseskozi podpirali. Tak, kot je bil izvorno vložen, je prinašal kupico dobrih sprememb na področju dohodnine, zdravstvenega zavarovanja študentov, študentske prehrane, štipendiranja in na področju študentov s posebnimi potrebami so te spremembe izboljševale socialni položaj študentov. S predlaganimi in sprejetimi amandmaji odbora, ki jih je pripravil predlagatelj, pa smo se znašli v neki situaciji, ko je dobri mož dedek Mraz prinesel darila, potem je pa prišel en dan kasneje, pa ta darila vzel nazaj. Predlagatelj je na mizo dal pet rešitev, nato pa tri od teh rešitev gladko izbrisal iz zakona. Na odboru smo sicer do neke mere rešili del spremembe na področju študentske prehrane, kjer je prišlo do kompromisa, da lahko študentje te bone uporabljajo do devetih zvečer. No, še vedno pa so izletele rešitve, ki so dvigovale višino subvencije za študentske bone in dovoljevale njihovo uporabo do 10. zvečer, pa tudi med poletjem. Ravno tako je bilo zaradi vladne obljube sistemskega urejanja izbrisano vračanje posebne davčne olajšave za študente na raven pred letom 2012. Zaradi vladnega nasprotovanja in zaradi nasprotovanja Zavoda za zdravstveno zavarovanje pa je kratki konec potegnila še rešitev daljšega zdravstvenega zavarovanja za študente. In vam iskreno povem, da smo v Levici razočarani nad trenutno močno okrnjeno verzijo prvotnega zakona, ki pa pod črto vendarle še vedno prispeva k izboljšanemu položaju študentov predvsem na področju štipendiranja in na področju urejanja posebnih pravic študentov s posebnimi potrebami in posebnim statusom. Zato tudi ta okrnjena verzija uživa podporo Poslanske skupine Levice. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih Poslancev. Izvolite.
Lep pozdrav še enkrat, spoštovani kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini bomo Zakon o urejanju položaja študentov podprli. Podprli ga bomo tudi zato, ker je prvo različico tega zakona s svojimi podpisi podprlo skoraj 17 tisoč študentov in roko na srce, tudi pripravljen je bil zakon med oziroma s študenti. Naš predsednik je pač njihov predlog preprosto podpisal. Moram pa biti tudi sama na začetku nekoliko kritična. Zakon ni sistemski in če bi ga vložil kdorkoli od nas, ki nismo del koalicije, sem prepričana, da ne bi bil podprt. Ni sistemski, posega v pet zakonov in Zakonodajno-pravna služba je imela kar veliko kritik na račun tega. Ampak kakorkoli, ureja določene stvari, študenti bodo imeli status študenta do konca študijskega leta tudi v primeru druge stopnje študija, zdravstveno zavarovani bodo do konca študijskega leta, v katerem še dopolni 26 let, in med letom bodo lahko uveljavljali tudi dodatek za bivanje. Poleg tega bodo za državno štipendijo lahko zaprosili tudi tuji državljani. Problematiko študentov s posebnimi potrebami in posebnim statusom pa bo moralo s pravilnikom oziroma posebnim aktom urediti pristojno ministrstvo. In nenazadnje, verjamete ali ne, mislim, da smo se na odboru tri ure pogovarjali o tem, študenti bodo lahko koristili subvencionirano študentsko prehrano do 21. ure namesto do 20. ure. Po moji oceni bi to uro lahko preprosto ukinili, ne bi bilo nič dodatnih finančnih posledic, ampak očitno bo to nek naslednji korak. Res je, v osnovnem zakonu je bilo več rešitev, ki jih je koalicija na predlog Vlade potem iz zakona črtala, ampak seveda je treba tukaj povedati tudi to, da so se študenti s tem črtanjem iz zakona tudi strinjali. Po široki razpravi na matičnem delovnem telesu smo predlog podprle vse poslanske skupine, zato sem prepričana, da bomo tudi danes ob reševanju teh problemov pokazali enotnost. Čeprav sem vesela, da bomo skupaj naredili še en korak k izboljšanju splošnega statusa študentov, bi ob tem opozorila, da sprejemati ukrepe za študente, ne pomeni sprejemati ukrepe za vse mlade. Morali bi se posvetiti predvsem temu, torej mladim na splošno. Mladinska politika, ki jo vodimo, namreč še vedno premalo odgovarja na izzive in potrebe mladih. Če to povzamem z besedami mlade delegatke, ki je na 72. zasedanju Generalne skupščine Združenih narodov v New Yorku zastopala Slovenijo povedala: »Borimo se z brezposelnostjo, različnimi oblikami nestabilnega zaposlovanja, pomanjkanjem ustrezno usposobljenih delavcev, kar vodi v zapoznel prehod v odraslo dobo in onemogoča, da bi mladi postali popolnoma avtonomni.« To kaže, da se tega očitno ne zavedamo tudi mi. Sprejemamo samo parcialne ukrepe, namesto da bi opolnomočenje mladih zasledovali širše in bolj premišljeno. Kot sem že povedala na začetku, v naši poslanski skupini bomo predlog zakona podprli, opozarjamo pa, da je treba za res boljše življenje mladih v Slovenije izbrati drugačen pristop. Ob zavedanju potenciala mladih bi rešitve njihovih problemov morali nasloviti celovito, in to bo eden od večjih izzivov naslednje vlade.
Hvala lepa. Gospod Saša Tabaković bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani in spoštovane! V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo zadovoljni, da je tokrat tudi študentska srenja do predlaganih zakonskih sprememb, ki jih je predlagal dr. Brglez, nastopila enotno. Zgodilo se nam je že, da so v parlamentarno proceduro priromale spremembe zakonodaje, ki so pokazale ne neenotnost in notranjo neusklajenost med samimi študenti oziroma njihovimi predstavniškimi skupinami, kar vsekakor ni bila dobra popotnica za zakonodajo, ki je urejala njihov položaj. Drži dejstvo, da je bil predlog zakona deležen nekaj kritik, predvsem glede uporabe specifične zakonodajne tehnike in poseganja zakona na različna resorna področja. Kljub temu pa je treba predlagane rešitve pretehtati predvsem iz vsebinskega vidika, saj izboljšujejo položaj študentov. Na seji matičnega delovnega telesa so bile z našo podporo sprejete rešitve, ki bodo študentom zagotovo v prid. Status študenta jim bo tekel do konca študijskega leta tudi po diplomiranju na drugi stopnji, prav tako se mu bodo lahko odpovedali, če se bodo že prej želeli vključiti na trg dela kot iskalci zaposlitve. Zdravstveno zavarovanje bodo lahko koristili do konca študijskega leta, v katerem so dopolnili 26 let. Do državne štipendije bodo upravičeni tudi tuji državljani, mišljeno je predvsem na predstavnike slovenskih skupnosti v tujini, možno bo uveljavljanje dodatka za bivanje k štipendiji med študijskim letom. Ureja se problematika študentov s posebnimi potrebami in posebnim statusom. Študenti pa bodo lahko koristili subvencionirano študentsko prehrano do 21. ure zvečer. V Poslanski skupini Stranke modernega centra še posebej izpostavljamo skrb za ureditev položaja študentov s posebnimi potrebami, saj veljavna zakonodaja na tem področju ni zadostno urejena. Pravice so razpršene in različno urejene. S sprejetjem predmetnega zakona bodo narejeni prvi koraki k celostni ureditvi njihovega položaja, in prav je tako. Ker je bilo tudi v predstavitvi stališč omenjeno, pa bi nekaj v stališču poslanske skupine namenili še novici, da so določeni študentje zaradi veljavne visokošolske zakonodaje ostali brez pravic, ki jim pripadajo iz naslova statusa študenta. Govorimo seveda o noveli Zakona o visokem šolstvu, ki je določila, da imajo študentje pravico do zdravstvenega varstva in drugih ugodnosti najdlje za čas trajanja enega študijskega programa na posamezni stopnji plus eno leto. Tudi v naši poslanski skupini se strinjamo, da bo treba izčistiti različne interpretacije 69. člena ter zagotoviti, da mladi ne bodo neupravičeno prikrajšani za svoje pravice, a vendar moramo to storiti na način, da bodo rešitve enakopravne in pravične do vseh študentov. Za študente enovitih magistrskih programov se po našem vedenju napako v formuli izračuna možnih let koriščenja pravic in ugodnosti že odpravlja. To poudarjamo zato, ker imamo v mislih, in je treba imeti v mislih, da študentom pravice seveda pripadajo, da pa študij sam po sebi ne more biti namenjen samo koriščenju pravic, temveč prvenstveno pridobitvi ustrezne izobrazbe. Na tak način bomo tudi politično premaknili mentaliteto, da status študenta ne sme biti več socialni korektiv in da moramo v tem smislu v ospredje postaviti politiko zaposlovanja mladih. Sicer pa bomo predlog zakona v Poslanski skupini Stranke modernega centra podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovana predstavnika ministrstva, kolegi, kolegice, lep pozdrav! Sam sem v Državnem zboru že toliko časa, da pri vsaki drugi seji vsaj dvakrat slišimo besedo o zloglasnem ZUJF, tako o vsebinskih rešitvah kot tudi postopkovnih. Danes je pred nami nek podobe, strokovno se mu reče omnibus, torej pristop, ko z enim zakonom urejamo področje več zakonov. In da citiram Zakonodajno-pravno službo, ki govori, »da je takšen pristop dopusten samo izjemoma, restriktivno in vedno v vsebinsko strogo omejenem obsegu, ob izkazanih razlogih, da običajno noveliranje za ureditev določenega vprašanja ni ustrezno in je celo takšna zakonodajna tehnika nujna«. Na podlagi tega je Zakonodajno-pravna služba predlagala in menila, da bi bilo treba predlagane rešitve ustrezneje obravnavati v okviru določenih predlogov zakonov. In s tem se v Poslanski skupini SDS strinjamo. Vemo tudi in se zavedamo, da smo z zloglasnim ZUJF, ki ste ga doma cefrali, v Evropi pa vsi branili in hvalili, tudi študentom določen del njihovih pravic okrnili, ampak z zavezo, da je bila velika večina teh zavez dogovorjena z njimi in ob soglasju, da takoj, ko se bodo primerne finančne situacije v Sloveniji spremenile, da bomo to študentom vrnili. Da bomo določen del vrnili in še nekaj dodali, se je odločil in v Državni zbor predlog zakona vložil predsednik Državnega zbora. Kar je čisto prav, da je predsednik prvopodpisani. V Poslanski skupini SDS nas žalosti le to, da ni pod tem podpisom predsednika dr. Milana Brgleza še 89 ostalih podpisov. Procesno bi to verjetno podaljšalo celoten postopek za en ali dva dni, vsi skupaj pa bi pokazali, da lahko študentom nekaj damo. Kar pa je v nadaljevanju sporno pri tem dajanju študentom, da smo potem dobili na sami seji matičnega delovnega telesa amandmaje, kjer smo več kot polovico teh pozitivnih ukrepov nazaj vzeli. Skratka, kot je bilo rečeno, dedek Mraz je prinesel polno vrečo, med trosenjem daril pa je polovico daril izgubil. In s tem imamo v Poslanski skupini SDS probleme. Zakaj? Samo poglejmo glede študentskih bonov. V SDS, mislim da, smo že dvakrat vložili zakon, da bi študenti lahko koristili študentske bone do 22. ure, pa je bilo ne vem koliko odgovorov, nesistemske rešitve, ne da se, preveč bo stalo in tako naprej. Potem pa en predlog koalicijskega poslanca na seji odbora in kompromisni predlog 21. ura. Skratka, vse se da, če se hoče. Dejstvo je le, da v tem mandatu ta koalicija preveč stvari noče urediti. Z lahkoto bi to že prej uredili in naredili bi tako, kot je rekla Zakonodajno-pravna služba, v zakonih, ki se dotikajo določene problematike. Ko smo že pri študentskih bonih, žalosti nas, da si predlagatelj, ki je predlagal to spremembo glede študentskih bonov, ni dosledno izboril tega, kar so študentje zahtevali, to pa je dvig cene študentskih bonov. Pri deljenju bombončkov, ki si jih je ta koalicija namenila v teh zadnjih pol leta dati slovenskim državljanom in državljankam, je tukaj še enkrat spustila študente kot eno tistih, danes večkrat slišano, najranljivejših skupin v naši državi. Potem druga stvar, dodatek za bivanje. Sam sem v tem mandatu postavil eno poslansko vprašanje, v prejšnjem mandatu tudi eno poslansko vprašanje, kako je s tem dodatkom za bivanje in štipendijami. V moji poslanski skupini je bilo nekaj študentov, ki so rekli, zakaj, hudirja, moramo čakati na nek datum, če pa bi lahko prvi dan naslednjega meseca zadeve uredili. In glejte ga, dedek Mraz je prišel in je prinesel delno izpolnitev teh zadev. In tudi to, da se v tem zakonu določa določene ugodnosti za študente s posebnimi potrebami in posebnimi statusi, podpiramo v poslanski skupini. Zaskrbljeni smo le, da v zakonu piše, da to uredi ministrstvo s podzakonskimi akti. Vemo pa, kakšna so naše zgode in nezgode s podzakonskimi akti. Verjetno tudi tam ne bo vse idealno, tako kot ni ta idealen. In še enkrat koaliciji v vednost, sprejemate zakon, kjer smo na seji matičnega delovnega telesa pri čisto vsakem členu imeli vsebinski amandma. Toliko v vednost, ko boste naslednjič govorili o tem, kakšni zakoni niso sistemski. Ta zakon bomo potem v Poslanski skupini SDS podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Peter Vilfan bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, predstavnika ministrstva, kolegice in kolegi in seveda spoštovani predlagatelj zakona dr. Milan Brglez! Poslanke in poslanci Desusa uvodoma ne moremo mimo tega, da vas ne bi okrcali v zvezi z načinom vložitve tega predloga zakona. Sicer se zavedamo vaše ustavne pravice, da lahko kot poslanec vložite zakon in seveda vam ne oporekamo ali jemljemo te pravice, upamo pa, da se zavedate, da ste s tem, ko ste samoiniciativno vložili predlog zakona mimo koalicijskih partnerjev in celo brez vedenja vaše lastne stranke, tvegali sprejetje po namenu sicer dobrega zakona. Drug očitek, ki ga tudi ne moremo izpustiti, pa je neustrezen način reguliranja vsebin, ki v vašem konkretnem primeru pomeni zaobid normativnih pravil, gre za poseganje na 6 različnih področij, saj ste v bistvu ustvarili mini anti-ZUJF, ki pa je bil ob sprejemanju deležen prav tega očitka. Sama vsebina zakona je za našo poslansko skupino sicer sprejemljiva. Zavedamo se, da je na nek način ta zakon popravek ZUJF, vsaj kar se tiče finančnih sredstev, ki jih je v težkih gospodarskih časih potrebovala za stabiliziranje javnih financ. Študentska dohodninska olajšava bo torej višja za približno 700 evrov. In ja, vsaj pri enem od šestih zakonov, v katerega posega ta zakon, bo to urejeno na ustrezen normativni način, to je z novelo Zakona o dohodnini. Preostale rešitve, ki so se še bolj izkristalizirale v drugi obravnavi zakona na matičnem delovnem telesu ob prispevku pristojnih ministrstev ter poslank in poslance, razumemo kot rešitve, ki na nek način olajšajo tako študij kot samo življenje študentov. Po naši oceni, torej oceni poslank in poslancev Desus, je stabilno okolje ali če hočete življenjski pogoji predpostavka za uspešno študiranje in njegov zaključek. Tako ugotavljamo, da bo s tem zakonom pravičneje rešeno vprašanje družinskega zdravstvenega zavarovanja za študente druge stopnje, smiselno urejeno trajanje statusa z možnostjo odpovedi statusa za tiste, ki so pridni pri študiju in se želijo takoj zaposliti in delo tudi dobijo, bolje poskrbljeno za študente s posebnimi potrebami in posebnim statusom in uzakonjena sodna praksa glede dodatka za bivanje štipendista. Poslanska skupina Desus je sicer že večkrat zavrnila predhodno vložene predloge za podaljšanje ure koriščenja študentskih bonov za prehrano. Sam sicer s tem nisem imel težav, naj pa spomnim, da je bil v ospredju poudarek na zdravem načinu prehranjevanja. Seveda Desus stališča na tej točki ne spreminja, toda ob vsej ostali vsebini, ki pa jo pozdravljamo, saj je v dobrobit študentom, naši bodoči gonilni sili družbe, lahko na tej točki tudi zamižimo na eno oko. Napovedujem podporo vloženim amandmajem in samemu zakonu.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 16. oktobra 2017. V razpravo dajem 1. člen ter amandma predlagatelja predloga zakona poslanca dr. Milana Brgleza. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Prav, hvala lepa. Če ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. Ker sta amandmaja predlagatelja predloga zakona poslanca dr. Milana Brgleza k 7. in 7.a členu vsebinsko povezana z amandmajem k 8. členu, bomo o vseh treh amandmajih razpravljali skupaj. Torej v razpravo dajem 7., 8.a in 8. člen ter tri amandmaje poslanca dr. Milana Brgleza. Želi kdo razpravljati? Nihče. Hvala lepa. Torej zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 9. točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O TUJCIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Predstavnika Vlade ni. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsednici gospe Janji Sluga. Ni. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Zvonko Lah bo predstavil stališče [[…]]Nove Slovenije ni. Dr. Franc Trček, ga ni. Gospod Franc Laj [[…]] Prosim, izvolite postopkovno, mag. Alenka Bratušek.
Jaz predlagam, podpredsednik, jaz mislim, da vi to pristojnost imate, da glede na to, da je predhodna točka bila končana tri ure prej, kot je bilo predvideno, da damo ljudem čas, da se pripravijo, pridejo v dvorano, tako da jaz mislim, da vi lahko naredite pet ali deset minut odmora, zato, da bomo lahko normalno delali naprej, ker gre konec koncev za pomemben zakon.
Dobro. Odrejam 5 minut pavze.
Nadaljujemo sejo. Dr. Bojan Dobovšek bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Spremembe te zakonodaje kažejo na neke probleme, ki jih imamo v Državnem zboru že dlje časa. In sicer, sprejemajo se zakoni, ki niso operatibilni in se težko izvršujejo v praksi. V danem primeru gre za prenos direktiv. Direktive so večkrat površno prenesene in zato imamo problem, da jih moramo vseskozi dopolnjevati in tovrstne razprave in izgube časa sploh ne bi bilo potrebno. Kaj bi tukaj izpostavil? Gre za problem, ki se pojavlja v neformalni ekonomiji, in sicer gre za to, da imamo sezonske delavce, in da imamo tiste, ki so znotraj nekih korporacij ali povezanih preneseni na drugo delo. In tukaj prihaja potem do zlorab, do nelojalne konkurence in do izgub plačila davkov na račun kršenja človekovih pravic. Drugi del, ki pa bi ga lahko izpostavili, pa je, da gre za osebe, ki jim je status mednarodne zaščite prenehal veljati. Tukaj gre zopet za te človekove pravice in pa za ključno zdravstveno varstvo, varnost države pred vsemi ogroženimi, predvsem ogrožanji nalezljivih bolezni. Če država ni ustrezno zdravstveno zaščitena, potem lahko prihaja tudi do širših katastrof na področju zdravstva in varnosti ljudi. Poudarjam še enkrat za zaključek, da tovrstne razprave in obravnave ne bi bile potrebne, če bi že v začetku ustrezno prenesli in uredili stanje. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo predloge podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Janja Sluga bo predstavila Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Temeljni razlog za pripravo predloga sprememb in dopolnitev zakona je prenos dveh direktiv Evropske unije v nacionalni pravni red, in sicer direktive 2014/36 EU, s katero se na novo ureja izdajanje enotnega dovoljenja za prebivanje in delo zaradi opravljanja sezonskega dela, ter direktive 2014/66 EU s prenosom katere tudi Republika Slovenija sledi ciljem Evropske unije, s katerimi se v več nacionalnim gospodarskim družbam omogoča, da kar najbolje izkoristijo svoje človeške vire in jih znotraj posameznih povezanih gospodarskih družb tudi lažje premeščajo. Direktiva 2014/66 namreč določa pogoje za izdajo enotnega dovoljenja za osebe, premeščene znotraj povezanih gospodarskih družb s sedežem v tretji državi, Republiki Sloveniji ali drugi državi članici EU. Zaradi slednjega je istočasno z novelo Zakona o tujcih Državni zbor obravnaval tudi novelo Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev. Gre dejansko za dvojček med seboj povezanih zakonov, ki se urejata zaradi omenjenega razloga. S tem Slovenija sledi ciljem za čim boljše izkoriščanje človeških virov in odpravo administrativnih ovir, ki olajšuje pretok delovne sile med državami članicami. Ne glede na slednje, pa se je Vlada na predlog pristojnega resornega ministrstva odločila, da se v noveli Zakona o tujcih ureja tudi določbe, ki niso povezane z navedeno materijo. Če izpostavim zgolj nekatere bistvene, novela zakona ima namreč kar 64 členov. Novelo tako dopolnjuje tudi prenos Direktive o pravici državljanov unije, njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja za ozemlju držav članic, s katerim bomo omogočili izdajo novega varnostno grajenega potrdila o prijavi prebivanja za državljane Evropske unije in njihove družinske člane. Izpostavila bi tudi na primer spremembe, ki so povezane z ratifikacijo Konvencije o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini, ki jo je Republika Slovenija ratificirala leta 2015. Govorim seveda o Istanbulski konvenciji. S predlaganimi spremembami se določa možnost žrtvam družinskega nasilja, da pridobijo dovoljenje zadrževanja oziroma izdajo tega po uradni dolžnosti in pod določenimi pogoji tudi pridobitev dovoljenja za začasno prebivanje v Republiki Sloveniji. Posebej pa želim opozoriti tudi na nove določbe, ki jih je pristojno ministrstvo vneslo v to novelo na pobudo Varuhinje človekovih pravic in nekaterih nevladnih organizacij, ki delujejo na področju migracij. V zvezi s tem bi tudi opozorila, da smo bili v okviru obravnave novele na matičnem delovnem telesu deležni pohval tako pravno-informacijskega centra nevladnih organizacij kot tudi Amnesty International Slovenije, in sicer v imenu 21 nevladnih organizacij, ki so pozdravile nekatere spremembe, ki jih prinaša predlog zakona, kot je na primer 47.a člen. Zato smo se v luči dobrega dosedanjega sodelovanja odločili, da bomo ne glede na prvotni predlog ohranili časovne pogoje za priznanje pravice do združitve družine tujcem s podeljeno subsidiarno zaščito. Zaradi slednjega je bil sprejet ustrezen amandma k 18. členu. Do zapleta pa je prišlo zaradi različnega razumevanja določb prvega in tretjega odstavka 18. člena novele oziroma potem spremenjenega 47.b člena. Spremembi sicer ohranjata trenutno veljavno ureditev združitve družine, a smo se koalicijski partnerji dogovorili, da za sejo zbora pripravimo amandma, ki bo odpravil vsakršen dvom o tem, kako je moč razumeti določbe spremenjenega 47.b člena. Glede sprememb 44. člena veljavnega zakona oziroma 13. člena novele in s tem povezanega amandmaja, ki je bil sprejet na matičnem delovnem telesu, pa smo se koalicijski partnerji dogovorili, da bomo prisluhnili predlogu nevladnih organizacij, da se problematika zlorab, ki ne izpolnjuje pogojev za izdajo dovoljenja za združitev družine, ponovno preučili v luči sistemske rešitve oziroma v luči uvedbe varoval, ki bodo onemogočile, da se ti dve pravici oziroma dovoljenji obravnavata ločeno, mimo prvotnega namena z nezadostnim izkazovanjem izpolnjevanja pogojev. Slednje predlagane spremembe se bodo torej ponovno preučile in uredile v novi noveli Zakona o tujcih, s katero bodo v naš pravni red prinesene določbe Direktive 2016/801/EU, za katero implementacijski rok poteče 23. maja 2018. Predlog zakona in omenjena amandmaja koalicijskih poslanskih skupin bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Kar se tiče zakona, ki je pred nami odnosno ki ga imamo na dnevnem redu, v osnovi gre seveda za implementacijo uredb evropskih dokumentov v naš pravni red, tako da v tem delu stranka SDS nima kakšnih posebnih težav. Je pa res, da je pri 47.b členu, ki govori o združevanju družin v primeru mednarodne, torej subsidiarne zaščite, v tem primeru pa smo že na odboru kot tudi za sejo Državnega zbora vložili amandma, ki pogoje seveda zaostruje. To pa pomeni, da želimo, da se vnese pet let kot tisto obdobje, po katerem pride do združevanja družin. Zakaj to predlagamo? Preprosto zato, ker po celotni Evropski uniji, poudarjam, po celotni Evropski uniji tovrstne pogoje in še mnoge druge pogoje zaostrujejo. In nobenega razloga ni, da bi Slovenija ostala neka oaza znotraj Evropske unije, kjer bi bili tovrstni pogoji ali kakšni drugi pogoji boljši, ker bi to pomenilo seveda veliko večjo privlačnost države za prihajanje migrantov. Vi se boste spomnili, da smo v Državnem zboru, ne vem, čisto v začetku leta, recimo, obravnavali tisti zakon o javnem redu in miru, ki je govoril o burkah, pa ste se režali, bom rekel, mediji so se norce delali, pa mene so narisali z burko na glavi in tako dalje in tako dalje. Ampak poglejte, zdaj pa pojdite tistih par kilometrov v Avstrijo, boste videli, da jih že imajo. Avstrijci zakon imajo, recimo. Kaj to pomeni? Pomeni, da se pogoji zaostrujejo, pri nas se ne zaostrujejo dovolj. To pomeni, da se postajamo država, ki bo s tega vidika privlačna za migrante, kar pa seveda ni dobro. Če bo naš amandma sprejet, lahko govorimo o podpori zakonov, v nasprotnem primeru pa seveda zakona ne moremo podpreti. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Peter Vilfan.
Še enkrat lep pozdrav vsem skupaj! Novela tega zakona in novela Zakona o tujcih vsebinsko sovpadata glede prenosa dveh evropskih direktiv, povezanih z dovoljenji za bivanje in delo tujcev, ki prihajajo v EU zaradi dela, torej tudi v Slovenijo iz tretjih držav. Novosti, vezane na naš pravni red v povezavi z evropskim pravnim redom, ki se navezujejo na vsebino predloga zakona, ki ga bomo obravnavali pri naslednji točki dnevnega reda, bodo: glede sezonskega dela, ki je daljše od 90 dni, se bo izdajalo enotno dovoljenje za prebivanje in delo, in sicer na podlagi soglasja Zavoda za zaposlovanje; glede premestitve znotraj kapitalsko povezanih družb se v skladu z direktivo omogoča boljši izkoristek človeških virov na način, da se zaposleni lažje premeščajo, in sicer gre za enotno dovoljenje za vse premeščene delavce znotraj podjetja. Ob teh vsebinskih spremembah obeh zakonov je pomembno to, da gre predvsem za odpravo administrativnih bremen, na kar so opozarjali v gospodarstvu, kjer seveda želijo dobiti iskani kader čim prej in s čim manj nepotrebne papirologije. Ampak v Poslanski skupini Desus opozarjamo, da kljub pomanjkanju določenih poklicnih profilov, s čimer se danes ob bistvenem padcu stopnje brezposelnosti soočamo še bolj kot pred kakšnimi tremi, štirimi leti, zaposlovanje in delo tujcev navkljub velikim potrebam trga dela mora ohranjati ustrezen standard spoštovanja in varovanja pravic delavcev. Polega pravkar naštetih sprememb, ki jih v naši poslanski skupini sprejemamo in podpiramo, pa je ta novela v preostalem delu na matičnem delovnem telesu dvignila precej prahu. Gre za predvidene novosti v zvezi z združevanjem družinskih članov, ki uživajo subsidiarno zaščito. Glede na opozorila nevladnih organizacij, da bi nova ureditev dejansko vodila v podaljšanje oziroma še do nadaljnjega odmika trenutka, ko bi se družina lahko združila, je pred nami danes na mizi predlog dopolnila, ki tako neživljenjsko situacijo odpravlja. Podobno se je zgodilo tudi pri poskusu Ministrstva za notranje zadeve, da bi preprečilo zlorabe, ki se jih v zvezi s pridobitvijo dovoljenja za prebivanje poslužujejo posamezniki na način, da koristijo naš izobraževalni sistem. Verjamem, da se bo ob tem odprla širša razprava. V Poslanski skupini Desus bomo potrdili pripravljene amandmaje koalicije, ravno tako podpiramo druge rešitve tega predloga zakona.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, ponovno za besedo in lep pozdrav vsem skupaj! Pred nami je tretji vladni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih, bistveno obsežnejši, tako po členih kot tudi po vsebini. Seveda pa razlog sprejema te novele ponovno tiči v prenosu direktiv Evropske unije v nacionalni pravni red. Direktivi se nanašata na pogoje za vstop in bivanje državljanov tretjih držav zaradi zaposlitve sezonskih delavcev in na pogoje za vstop in prebivanja državljanov tretjih držav v okviru premestitve znotraj podjetij. Na podlagi teh dveh direktiv se na novo ureja izdaja enotnega dovoljenja za prebivanje in delo za opravljanje sezonskih del. S soglasjem organa, pristojnega za zaposlovanje, se dovoljenje izda, ko je predvideno opravljanje sezonskega dela daljše od 90 dni. Za sezonska dela, katera bodo opravljena prej kot v 90 dneh, pa organ izda soglasje za sezonsko delo. Z drugo direktivo pa so določeni pogoji za izdajo oziroma podaljšanje enotnega dovoljenja za osebe, premeščene znotraj gospodarskih družb s sedežem v tretji državi. Ob tem pa so določeni tudi pogoji, kdaj se šteje za kratkotrajno in kdaj za dolgotrajno premestitev osebe znotraj teh gospodarskih družb. Je pa ta predlog novele Zakona o tujcih prav tako zaradi prenosa navedenih direktiv vsebinsko povezan z novelo Zakona o zaposlovanju in samozaposlovanju in delu tujcev, katerega bomo danes obravnavali pri naslednji točki dnevnega reda. V noveli zakona se na novo določajo tudi pogoji vstopa in prebivanja državljanov Evropske unije in njihovih družinskih članov. Predlagatelj, torej Vlada, navaja, da je to zaveza Republike Slovenije, ki izhaja tudi iz odgovora na uvedbo sistema EU Pilot zaradi domnevno nepopolnega prenosa evropske zakonodaje v nacionalni pravni red. Na novo pa se ureja izdaja potrdila o prijavi prebivanja za državljane Evropske unije. Spremenjeno je poimenovanje dovoljenja za stalno prebivanje za državljane Evropske unije in dovoljenja za začasno prebivanje za družinskega člana. Morda bi izpostavila še, da se s to novelo ureja izdaja potrdila o prijavi prebivanja za otroke državljanov Evropske unije, rojene v Republiki Sloveniji. Seveda pa je bilo tudi na to novelo zakona danih nekaj pripomb tako s strani naše Zakonodajno-pravne službe kot tudi s strani nevladnih organizacij, ki se ukvarjajo s tujci oziroma zakonodajo s področja tujcev. Z amandmaji smo nekaj teh odprtih vprašanj že odpravili na matičnem delovnem telesu. Ostali pa sta še dve dilemi, ki se nanašata na vključevanje tujcev v izobraževalne programe in priznavanje pogojev in upoštevanja časovne komponente za priznavanje pravice do združitve družine. Socialni demokrati bomo oba amandmaja koalicije k 13. in 18. členu ter tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih sprejeli. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 16. 10. 2017. V razpravo dajem 13. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD in amandma Poslanske skupine Levica. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Franc Trček.
Lep pozdrav vsem skupaj! Hvala za besedo. Priznam, da sem malo besen in bi skoraj zahteval postopkovno, da predsedujoči prekine sejo, ampak v bistvu kriv sem jaz in moj strokovec, da sem pozabil, prepozno prišel na branje stališča. Pa mogoče kdo to posluša, v parlamentu najavimo čas, ki ga bomo porabili za točke, na predhodnih točkah je bilo najavljenih osem ur časa, običajno se izkoristi dve tretjini časa, sredi sestankov v mestu sem tekel sem. Zakaj? Očitno, ker ste že vsi na poti, kdo se bo v Hočah slikal v prvi vrsti, pa kdo bo na VIP-loži sedel v Mariboru, pa kdo se bo šel predvolitve. Ampak seveda volivci bodo, žal, na to pozabili pa bodo volili spet sorodne nedelavce. Zato bom izkoristil čas, ki ga imam, in bom enkrat za spremembo bral. Najprej bom prebral stališče, ker mi to poslovnik omogoča. Upam pa, Milan, ker si tudi podpredsednik SMC, da boš povzdignil tvoj glas, kot rečeš, na Facebooku. Stališče. Spremembe in dopolnitve Zakona o tujcih so v pretežnem delu povezane s spremembami Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev, ki je naslednja točka te seje. Že v tem delu je zakon problematičen, saj se v obeh primerih jasno kaže dejstvo, da vlada ne misli narediti konec izkoriščevalskih praks delodajalcev. Čeprav je v Sloveniji izkoriščanje delavcev, tako domačih kot tujih, praktično že preraslo v poslovni model, kršitve pa so vedno huje, to očitno ni dovolj, da bi vlada in koalicija temu naredili konec. Ne le, da teh praks ne želi izkoreniniti, izkoriščevalskem delodajalcem, ki kršijo pravice delavcev, celo poenostavlja postopke, niža kriterije in niža kazni. Razkritih zgodb o tujih delavcih, ki so novodobni sužnji, brez osnovnih pravic in dostojanstva, očitno še nimamo dovolj. Žrtve zgrešene zakonodaje, ki dopušča to, pa niso le tuji delavci, ampak tudi tisti, ki so se k nam zatekli v begu pred vojno in precej gotovo smrtjo. Še preden je Ustavno sodišče odločilo o morebitni protiustavnosti prejšnje novele zakona, je Vlada pripravila že novo, moja someščanka, žal, žal glede take zakonodaje, in tudi tokrat želite omejiti pravice oseb z mednarodno zaščito, na primer, karseda omejiti možnosti združitve z družino. S sprejetimi koalicijskimi amandmaji pa želite še ukiniti možnost pridobitve dovoljenja za začasno prebivanje vseh tujih učencev in dijakov – to je bilo preden ste ukradli naše amandmaje, hvala vam za to – z argumentom, da se ta možnost sistemsko izkorišča, se vlada niti ne trudi z iskanjem varovalke, ki bi to preprečila. Raje kot to, ste se v vašem prvotnem predlogu odločili, da to možnost preprosto ukinete, tudi za tiste učence in dijake, ki so na izmenjavi. Politika vsesplošnega kršenja pravic, poniževanja ranljivih in poglabljanja stiske, v kateri so se znašli, se torej nadaljuje. In kot ponavadi, bomo zopet priča dvoličnosti te vlade in koalicije. Zakaj? Zaključili smo prvi krog obravnave sprememb proračuna za 2018, ki največ, 40 milijonov evrov, jemlje za socialno pomoč in varstvene dodatke. Na redni seji bomo najprej obravnavali vladne in koalicijske predloge, ki jih obravnavamo sedaj, ki krčijo pravice bežečih pred vojno, olajšujejo postopke za delodajalce, ki se okoriščajo na račun kršenja pravic tujih delavcev in krajšajo kazenske postopke na račun materialno šibkejših. Po vsem tem pa boste čez teden dni, čeprav bi lahko to sejo, Milan, že do četrtka končali, če bo šla takoj naprej, celotna vlada in koalicija obrnili ploščo. Naslednji torek bomo obravnavali kaj, Poročila Varuha človekovih pravic. Varuhinja med drugim opozarja, navajam, »na sovražnost, diskriminacijo in kršitve pravic, s katerimi se srečujejo begunci in tujci, na vse hujše kršitve pravic delavcev, tako domačih kot tujih, na neplačevanje plač in prispevkov za socialno varnost, prekarnost zaposlovanja, napotitev na delo v tujino, nasilje na delovnem mestu,« čeprav je na odboru gospa, ki ima isti priimek kot jaz in vodi Inšpektorat za delo, rekla, da imamo vse podatke, »na vse hujše poseg v človekovo dostojanstvo, ki ga povzročata revščina in pomanjkanje osnovnih dobrih«. Z vsemi temi opozorili se boste strinjali tako Vlada kot koalicija, pohvalili bomo, kako so pripravili lepo poročilo, kako je pregledno, kako je, žal, vedno debelejše. Strinjali se boste kljub temu, da se zaradi protisocialne politike, ki jo vodita in protisocialne zakonodaje, ki jo sprejemata ta vlada in koalicija, pogosto s podporo SDS, ti problemi le še poglabljali. Od visoke gospodarske rasti ima korist le peščica bogatih v tej družbi in državi. Revščina medtem še vedno klesti ne le po brezposelnih, klesti tudi po zaposlenih. In odraz vsega pomembnega je tudi zakon o tujcih, zakon o tujcih je predvsem in vedno zakon o nas. Zakon, po vsebini katerega najlažje prepoznaš, kakšna družba smo. V Levici se zavzemamo za korenite družbene spremembe in zaradi tega zakona o tujcih, ki poglablja stiske tujih delavcev in beguncev ne bomo podprli. Zakaj? Tudi zato ne, ker to, kar si želite sedaj tujcem, bo postalo kmalu veljavno za večino nas. In že danes se ob takšnih vaših politikah številne državljanke in državljani v Sloveniji počutijo kot tujci. Hvala za besedo.
Besedo ima gospod Zvonko Lah.
Tudi jaz sem zamudil na stališče, ampak sem bil tukaj v parlamentuza razliko od kolega, pa tudi nisem uspel priti pravočasno. Bom tudi jaz izkoristil to, da bom prebral stališče in potem še nekaj rekel o amandmajih, ker imam 10 minut. V Novi Sloveniji smo bili predlogu novele Zakona o tujcih v prvi obravnavi naklonjeni, saj je glede združitve družine tujca, ki ima v naši državi priznano subsidiarno zaščito, prinašal rahlo zaostrovanje pogojev. Tujec bi moral pred združitvijo družine v Sloveniji živeti najmanj eno leto in bi moral izkazati, da ima sredstva za preživljanje družinskih članov. Takšnemu predlogu bi lahko pritrdili, žal pa tega ne moremo reči danes, ker besedilo do polnega predloga glede pravice do združitve družine s sprejemom amandmajev ohranja veljavno ureditev. Pogoj zahtevanega enoletnega prebivanja v Sloveniji pred združitvijo je odpravljen, prav tako pogoj zagotavljanja sredstev za njihovo preživljanje. Ponovno je uvedena možnost vložitve vloge za združitev družine v roku 90 dni od priznanja pravice do združitve, s tem pa so pogoji za združitev zelo širokogrudni. V Novi Sloveniji poudarjamo tudi, da zakon še vedno ohranja vse izjeme o tem, kdo se lahko šteje za družinskega člana osebe s priznano subsidiarno zaščito. Tako imajo pravico do združitve še vedno tudi drugi sorodniki, če posebne okoliščine govorijo v prid združitve družine, te so podane, kadar obstaja življenjska skupnost med drugimi sorodniki, ki zaradi specifičnih dejanskih okoliščin v bistvenem podobna primarni družini oziroma ima enako funkcijo, kot jo imajo primarno družine, kar pomeni predvsem pristne družinske vezi med družinskimi člani: fizično skrb, varstvo, zaščito, čustveno podporo in finančno odvisnost. Konkretno to pomeni, da v našo državo z tujcem s subsidiarno zaščito lahko pridejo tudi osebe, ki z njimi niti niso v sorodu. Le kako bi lahko označili tujce, pri katerem je njegova življenjska skupnost v bistvenem podobna primarni družini. V bistvu bi lahko rekli, da gre za tako široko poimenovanje družinskih oziroma podobnih vezi, ki v Evropi ne more obveljati. Medtem ko druge države članice EU zaostrujejo pogoje za združevanje družine, naša država še vedno ne naredi tega koraka, da bi to pravico omogočila le najožjim družinskim članom. Takšna širokogrudnost namreč pomeni tudi več sredstev v breme državnega proračuna, ki mora takšnim osebam omogočiti vse druge pravice, zdravstveno varstvo, socialno varstvo, izobraževanje in zaposlovanje. Glede vseh omenjenih pravic so namreč ti tujci izenačeni z državljani Republike Slovenije. V Novi Sloveniji bomo, glede na navedeno, predlogu novele nasprotovali. Pa bom nadaljeval. Pred desetimi in več leti, ko smo hoteli iti v šoping čez mejo, smo morali na meji pokazati, da imamo denar, da ne gremo krast. To se zahtevali na meji tujci. V praksi verjetno nima država analize, koliko je že do sedaj teh tujcev v Sloveniji, predvsem iz bivših bratskih republik, ki imajo vse bonitete, ki so prišli kot družinski člani. Ko govorimo, kakšne ugodnosti ima romska skupnost pri socialnih prejemkih in tako naprej – tisti, ki na bankah izplačujejo to, pravijo, da to ne pomeni nič v primerjavi s tujci, ki so prišli v Slovenijo kot družinski člani. Da je teh bistveno več. Ali ima kdo podatek, koliko tega je, preden gremo sprejemat tako zakonodajo? Po drugi strani, ko govorimo, da je meja revščine pri nas 600 evrov na mesec prihodkov, imamo pa nekaj 100 tisoč Slovencev. Tukaj se, kolega Trček, z vami in z vašo poslansko ne morem strinjati, če za socialo damo že sedaj milijardo, vi ste pa takrat, ko smo govorili o migrantih, izjavili, da bi jih morali v Slovenijo spustiti 200 tisoč. 200 tisoč krat 300 evrov na mesec. Koliko je to? S tem, da ne poskrbimo za naše, ki živijo pod pragom revščine. Danes smo poslušali tukaj glede proračuna s strani nepovezanih poslancev, preberite si tudi mnenje Fiskalnega sveta glede na proračun. Jaz bi pričakoval, da Fiskalni svet pove svoje že pri proračunu ali s tem, ko imamo gospodarsko rast, milijardo več prihodkov v državni proračun, kam bomo ta denar deli. Mislim, da se take politike mi ne moremo iti, čeprav hočemo biti širokogrudni do tujcev iz bivših bratskih republik, to že nekako gre, ampak če pa s tem privabljamo migrante, da bo še Slovenija postala ciljna država, ker jim nudimo vse, pri tem pa ne poskrbimo za domače, ki živijo pod pragom revščine. Zdaj smo podelili miloščine tistim, ki imajo za polno delovno dobo pod 500 evrov penzije, rekli smo, da je minimum 500, to se pravi za 40 let delovne dobe in doseženo starost polno. Kaj je ta razlika? Miloščina. Ali s tem stimuliramo, da ljudje vplačujejo čim več v penzijski sklad? Ne. Ker vsi bodo imeli najmanj 500. Pa če še tako malo plačujejo. Ali bodo stimulirali nekega espeja, da bo čim več plačeval? Ne, minimalno. Saj je vseeno, bo dobil 500 evrov. Ali je teh 500 evrov dovolj? Ni za preživetje, je pod pragom revščine. Kaj pa invalidi, tisti, ki so invalidi tretje kategorije? Ne dobijo zaposlitev, dobijo 250 evrov na mesec, pa še zato, ker so invalidi, niso zaposljivi, nihče jih noče zaposliti. Kaj pa tisti? Mi se gremo ne vem kakšno širokogrudnost. Mislim, da se moramo najprej doma prešteti. Za tiste tujce ima pa Slavko Avsenik lepo pesem Ne išči sreče drugod, kot le doma. Amandma, ki ga je dala Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, s katerim predlaga, da se pravica do združitve družine veže na priznan status subsidiarne zaščite za čas petih let, bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli. Hvala lepa.
Očitno je še interes za razpravo. Prosim, da se prijavite. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Gospod Lah že zapušča dvorano, zato mu bom za slovo rekel: »Nekdo lahko izstopi iz SDS, SDS malo težje izstopi iz njega!« Ampak dajmo biti resni. Nadaljeval bom pa takole, glejte, jaz lahko ostanem zadnji kurc v tej Evropi, ki ne bo pristajal na tovrstne populizme, pa bom zadnji kurz v tej Evropi, ki ne bo pristajal na tovrstne populizme. Kdo je uničil to družbo in državo, gospoda? Številni vi, ki tu visite že 20 in več let! A veste, meni pa mojim pravite, ja kaj vi, Levica, vi nič ne veste, vi nikoli niste delali. Kaj sta pa Janša pa Pahor delala cel lajf? Svaljkala sta se po politiki in v 25 letih pod krinko parlamentarne demokracije vzpostavila pajdaško-plenilski fevdalizem. To je to, kar se je v dveh letih naučil celo SMC reči: »Iz naših kvot.« Ali pa, kaj reče tisti gospod v Državnih gozdovih iz Desus: »Končno je čas, da jaz pridem v nebesa.« Vi ste uničili to družbo! Zaradi vas ima moja mati zdaj 500 evrov penzije, pa še ogromno drugih! Zaradi vas ljudje, če ne delajo v energetiki, nimajo jurja plače, ne zaradi tujcev! Tujci so takrat res namignili gospodu Peterletu, naj gre v denacionalizacijo in vračanje, ki si je Nemčija ni mogla privoščiti, ker ni bila tako bogata. O tem je, če me spomin ne moti, ustavni sodnik Šinkovec leta 1996, 1997 govoril. Niso tujci uničili SDH, uničil ga je Demos, ker je to odgovarjalo tudi Murglam, kot bi vi rekli, spoštovana gospoda. In število teh tujcev, o katerih zdaj govorite, ki naj bi preplavili Slovenijo, je v realnosti takšno, kot je število tovrstnih tujcev, ki jih je dobila povprečna avstrijska občina velikosti Mirne Peči, iz katere je gospod Lah, ko je 90 tisoč tujcev beguncev prišlo v Avstrijo v zadnjem valu. Če se resno pogovarjamo, gospa Ljudmila Novak je rekla po obisku Avstrije z menoj, da je Slovenija takoj sposobna sprejeti 5 do 6 tisoč tujcev, ampak to je seveda ta dvolična politika, enkrat paše – ne paše. Hanžek je rekel – kaj je rekel? Gospa Anja Bah Žibert vedno reče, Slovenija bo vedno poskrbela za vse pomoči potrebne, gor in dol. Ne moremo tega narediti! Vseh pomoči potrebnih na svetu je sedaj 66 milijonov. Ne moremo jih preskrbeti! In ko gre za družine, da se ne bom javljal, razen če ne bo Vinko imel preveč dela in dneva, navsezadnje ste, gospod Mahnič in gospod Vinko in gospod Grims, diplomirani družboslovci, tudi dr. Brlgez. V družboslovju obstaja nekaj kar imenujemo družboslovni eksperiment. Jaz predlagam, da se poslanke in poslanci SDS za pet let odrečete videvanja vaše družine. Ja, hah, Žan, enkrat boš imel otroke, pa boš malo manj bluzil, kot bluziš sedaj, pa bomo se potem pogovarjali. Ko je šlo za otroke Janeza Janše, pa prepuščam tretji veji oblasti, ali je bil po krivdi ali ne v zaporu, je bil teater [[…]]
A je možno malo na temo?
[[…]]ko gre za koga drugega, pa ni teatra. Dragi moji, vedete se protiustavno. In ja, bom zadnji kurc, ki bo v Evropi tulil proti tem. Hvala.
Besedo ima ministrica za notranje zadeve mag. Vesna Györkös Žnidar.
Spoštovani predsednik, najlepša hvala za besedo. Spoštovani poslanke, poslanci! Glede na to, da sem v tem trenutku prvič pri besedi, bi želela poudariti, da ta novela Zakona o tujcih prinaša pomembne olajšave za zaposlitev sezonskih delavcev in premeščanje znotraj povezanih gospodarskih družb. Te spremembe dejansko omogočajo gospodarskim družbam, da bodo lahko dobro izkoristile svoje človeške vire, saj pravzaprav odpravljajo s strani gospodarstva zaznane administrativne ovire, ob tem pa se spoštuje tako pravica delavcev kot tudi delodajalcev. Rada bi na tem mestu tudi še opozorila na nove določbe, ki jih je Vlada na predlog Ministrstva za notranje zadeve zapisala pod to novelo Zakona o tujcih, in so na nas bile naslovljene bodisi kot pobuda Varuha človekovih pravic bodisi nekaterih nevladnih organizacij, ki delujejo na področju migracij. S predlogom zakona se osebam, ki jim je prenehal status mednarodne zaščite na podlagi zakona, ki ureja mednarodno zaščito, omogoča, da zaprosijo za izdajo dovoljenja za začasno ali stalno prebivanje in tako nadaljujejo življenje v Republiki Sloveniji. S predlogom zakona se osebam, ki imajo priznan status subsidiarne zaščite in ki niso vložile prošnje za podaljšanje te zaščite ali zahtevka za uvedbo ponovnega postopka v skladu z določbami zakona, ki ureja mednarodno zaščito, omogoča, da pred potekom subsidiarne zaščite pri pristojnem organu v Sloveniji vložijo prošnjo za izdajo dovoljenja za začasno ali stalno prebivanje. Prav tako se uvaja pomembna novost, in sicer da se ureja status dlje časa nezakonito prebivajočih oseb, katerim je Slovenija dolgotrajno tolerirala nezakonito bivanje v Republiki Sloveniji. Prav tako se dopolnjuje določba, ki določa naknadno pridobitev statusa rezidenta za daljši čas, v katere se vključuje priznavanje bivanja osebam, ki so bile izbrisane in so pridobile dopolnilno ali posebno odločbo z retroaktivnim priznanim statusom v Sloveniji. V predlogu zakona se zagotavljanje zadostnih sredstev za preživljanje v primerih združevanja za družino usklajuje z določili Zakona o socialno-varstvenih prejemkih, kar je izjemnega pomena. Bolj natančno se ureja tudi zdravstveno varstvo mladoletnih tujcev. To priložnost želim tudi izkoristiti glede na to, da je predlog zakona vsebinsko povezan z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev, ter zaradi potrebe po sočasni objavi, predlaga Vlada, da se zakona sprejmeta sočasno. Prav tako Vlada predlaga, da Državni zbor pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o tujcih. Prav tako predlagamo, da se na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika na isti seji opravi tudi tretja obravnava tega zakona, če Državni zbor k temu predlogu ne bo sprejel amandmajev k več kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona. Kar se tiče razprave, ki je bila že opravljena v zvezi z amandmaji, morda na začetku samo pojasnilo glede izvajanja poslanca Laha, da bo morda razprava bolj osredotočena. Namreč iz tega izvajanja smo nekako zaznali, da je bilo izraženo nasprotovanje noveli iz razloga, ki tiči v določbah v že obstoječem zakonu, ki pa je bilo po drugi strani definirano z odločbo Ustavnega sodišča, ki se je izreklo, kaj pravzaprav družina je oziroma povedalo, kakšna je definicija družine za vse tujce. Mislim, da je to treba razjasniti, da se bomo razumeli. Glede 13. člena predloga zakona, ki se nanaša na spremembo 44. člena, torej dovoljenje za prebivanje z razlogom študija. S predlaganim amandmajem k 13. členu se spreminja besedilo 44. člena zakona, kot je bilo sicer sprejeto s tem amandmajem, ki je bil sprejet na matičnem odboru, kjer smo tudi pojasnjevali naša stališča, je bila sedanja določba 44. člena v okviru pojma »druge oblike izobraževanja«, katerega interpretacija zajema tudi osnovnošolsko in srednješolsko izobraževanje, spremenjena tako, da onemogoča tujcem sistemsko zlorabo v primeru, ko ne izpolnjujejo pogojev bodisi za izdajo dovoljenj za začasno prebivanje zaradi združitve družine bodisi zaradi neizpolnjevanja pogoja enoletnega prehodnega bivanja tujcev v Sloveniji pred združitvijo ali zaradi neizpolnjevanja pogoja zadostnih sredstev za preživljanje. Že na odboru smo opozorili, da se nam taki obidi zakona oziroma zlorabe dogajajo, to jasno potrjuje statistika, saj se v obdobju po 1. 1. 2015, ko se je začela uporabljati določba spremenjenega 47. člena, ki določa enoletno prehodno prebivanje tujca, preden se mu dovoli združitev družine, ki je bila vnesena pravzaprav na predlog Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, pojavilo povečano število vlog za izdajo samostojnega prvega dovoljenja za začasno prebivanje iz razloga študija za otroke v starosti 5 do 19 let. V obdobju med 1. 1. 2012 do 31. 12. 2014 otrokom od starosti 5 do 9 let ni bilo izdano nič dovoljenj za prebivanje na podlagi 44. člena, v starosti od 10 do 14 let pa samo 4 dovoljenja. Od 1. 1. 2015 do 31. 8. 2015 pa je bilo otrokom med 5. in 9. letom izdanih 127 dovoljenj zaradi študija, otrokom med 10. in 14. letom pa 132. Torej v obdobju osmih mesecev je bilo izdanih kar 259 takšnih dovoljenj. Takšno povečanje je vsekakor pokazatelj sistemske zlorabe s strani tujcev, ki ne izpolnjujejo pogojev za izdajo dovoljenja za združitev družine na podlagi 47. člena zakona. Na to smo bili opozorjeni tudi v Državnem svetu. Prav tako smo bili s strani nekaterih upravnih enot v zadnjem letu opozorjeni na večje število primerov, ko tujec oziroma vlagatelj vloge ne izpolnjuje pogoja zadostnih sredstev za preživljanje za združitev družine, zaradi česar se potem za otroke vlaga vloga za izdajo dovoljenja za začasno prebivanje iz razloga študija, kjer kot dokaz o zadostnih sredstev zadostuje pisna izjava staršev oziroma zakonitega zastopnika o tem, da bodo svojega otroka v času študija preživljali. Omejitev, ki jo je potrdilo matično delovno telo v amandmaju, ki je bil izglasovan, in kot smo tudi že pojasnili, je v skladu tudi z določbami EU direktive, v skladu s katero osnovnošolsko in srednješolsko izobraževanje ni zajeto v obsegu direktive, razen program izmenjave učencev v okviru srednješolskega izobraževanja, ki v predlogu zakona ostajajo. Skratka, stališče, kakršno je bilo pravkar podano, temelji na dolžnosti prognosticiranja skozi analize, upoštevanje tveganj za prihodnost, da dejansko gremo proti vzpostavljanju sistema za obvladovanje situacije, na kar pač je Ministrstvo za notranje zadeve dolžno opozoriti. Tukaj gre dejansko za tisto iskanje varovalk, ki pač sodi v ta kontekst, ob dejstvu, da seveda je problem takšne narave, da presega pravzaprav samo domet Ministrstva za notranje zadeve in posega tudi na področje zdravstva, sociale, šolstva in teh resorjev, ki pač morajo pri teh situacijah sodelovati. Glede na razloge, ki sem jih pravkar navedla in zaradi katerih je bilo besedilo 44. člena z amandmajem matičnega odbora spremenjeno, je pač jasno, da nas iz vsebinskih razlogov in utemeljitev novo besedilo amandmaja ne prepriča.
Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Poslušam tole. Glejte, koliko je pri nas? Pri nas je starostna kohorta generacije malo čez 20 tisoč, če seštejem vse osnovnošolce pa ljudi, ki so na faksu, gor in dol, koliko ljudi imamo v izobraževalnem sistemu. Milan zmaguje z glavo. Dajmo reči 350 tisoč. Na 350 tisoč ljudi v izobraževalnem sistemu je problem 200 ljudi, pod katerim nam ministrica ne pove, koliko je kršilo, koliko jih je zlorabilo ali zlorabljalo nekaj. Tudi če je kdo od njih zlorabljal, zakaj je zlorabljal? Veste, zelo rado se govori o zlorabah. Že večkrat sem tukaj govoril, enkrat sem šel gledat angleške podatke oziroma podatke Združenega kraljestva za zlorabe socialnih transferjev in je bilo ogromno prijav. Tudi tam imajo dobre sosede in so ugotovili, da je bilo od 300 tisoč prijav 0,4 % zlorab. Dajmo se potem realno pogovarjati, koliko je teh zlorab. Zdaj očitno je prevladujoča politika te države, pa bom jaz citiral Ivico Šerfezija: »Žena naj bo doma, čakaj naj na moža.« Mi se bomo lepo zazidal in bomo šli v smeri čim večjih runklov. In s tem bodo naše penzije brez tujcev, naše plače z načinom, da bomo vse prodali še tujcem pa po partijskih linijah tistim, ki iz enega evra ne znajo še pol narediti, kaj šele 1,2, še slabše. Smo starajoča se družba. Morali bi resno razmišljati o neki, ja, resni migrantski politiki, ker to, kar pravi gospa Ljudmila: »Ja vsaki mladi družini dajmo zastavo.« Jaz sem imel otroka na faksu, zdi se mi, Milan, ti si ga tudi imel, takrat sva verjetno kaj drugega potrebovala kot slovensko zastavo. Navsezadnje, kaj mi hčerka srala po slovenski zastavi, gospoda? In to kar lapate tukaj, je grozno. In ta groza nas pelje v pekel.
Še kakšna razprava? Ne. Potem razpravo o 13. členu zaključujem. V razpravo dajem 18. člen ter amandma Poslanske skupine SDS, amandma Poslanske skupine Levica in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Žan Mahnič.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Tudi sam bom podprl amandma Slovenske demokratske stranke, ki podaljšuje združitev družine, potem ko lahko pridejo na najmanj pet let. Zakaj menim, da je takšen amandma primeren? Zaradi tega, ker ne želimo, kot je bilo že prej rečeno, da Slovenija postane ciljna država. Tisti, ki smo spremljali volilno kampanjo za avstrijske volitve, ki so se zgodile v nedeljo, vemo, kakšna bo po vsej verjetnosti koalicija, skratka, Avstrijska ljudska stranka in svobodnjaki. Vemo kakšno je stališče ljudske stranke do migrantov, predvsem pa kakšno je stališče svobodnjakov. Ne moremo si privoščiti zdaj, ko bo Avstrija tista, ki bo zaostrovala pogoje, Sebastian Kurz, bodoči kancler, je že kot zunanji minister večkrat dejal, da je treba spremeniti tako zakone, ki se tičejo pravic in pogojev do bivanja v Avstriji, v tem primeru tudi združevanje družin, in nenazadnje, kar je zagotovo tudi zelo pomembno in se tukaj še nismo pogovarjali, pa je, da bodo odprli debato tudi o zaostrovanju socialnih prejemkov in socialnih transferjev, ki jih dobijo osebe, ki so, recimo, v zadnjih dveh letih prišle v tistem migrantskem valu najprej čez Madžarsko, potem pa čez Slovenijo v Avstrijo. Slovenija si ne more privoščiti, da bi v času, ko vse države dejansko zaostrujejo azilno zakonodajo, da bi pa Slovenija tukaj šla v kontra smer in postala bodisi ciljna država bodisi država, ki bi jo tisti, ki tukaj prebivajo, predvsem izkoriščali kot socialno državo. Ne strinjam se s tem, da imajo tujci enake pogoje in pa enake pravice kot pa državljanke in državljani v Republiki Sloveniji. Večkrat slišim, gospod Trček reče, njegov brat na 600 evrov plače, moja mama tudi za 40 let delovne dobe na 500 evrih, še manj, dokler ni bilo tega zakona, ki je bil spremenjen, jaz bi predvsem takšne ljudi in sprašujem se, veste pri nas je predvsem velik problem, da je zelo majhna razlika med minimalno plačo in pa socialnimi transferji in ljudje s preprosto logiko rečejo, najbolje je, namesto iti delat za minimalno plačo, biti na socialnih transferjih, zraven nekaj še na črno narediti, kar je tudi velik problem, in seveda se pride čez minimalno plačo. In sprašujem, se kako bo potem v teh primerih, ko bodo ljudje imeli pravico, da s seboj pripeljejo še družino. Ne, ne gre za to, da bi jaz šel nekaj in šele čez pet let, kot mi je dejal gospod poslanski kolega dr. Trček, da naj gremo, mislim, da je tudi na Facebook napisal, poslanci SDS v tujino za pet let in šele čez pet let vidimo družino. To ni isto, nihče ni nikoli in tudi iz Slovenske demokratske stranke nismo nikoli nasprotovali temu. Večkrat smo Slovenijo kot svetel primer izpostavili, ko je bila vojna v bivši Jugoslaviji, ko so prišli res tisti pravi begunci, ko je prišlo tudi do združitev družin. Nihče ni temu nasprotoval. Še danes nismo proti temu. Ampak smo pa proti temu, da pa ljudje, ki trenutno prihajajo oziroma so prihajali v migrantskem valu čez Slovenijo, da imajo pravico, da potem pride še do združitve družine in da dobimo še ne vem koliko ljudi. Mi enostavno nimamo financ, da bi lahko za te ljudi poskrbeli. Izračuni so bili, da z denarjem, ki ga Evropska unija tukaj nameni v povprečju za enega migranta, lahko osmim pomaga v državah, kjer so konflikti. Namesto, da ljudi stimuliramo z našo zakonodajo, da gredo na pot, da želijo biti del tega evropskega welfara, države blaginje, socialne države, kaj jaz vem kaj še vse, predvsem socialne države, ker žal nimamo in nismo država blaginje. Dajmo s tem denarjem raje pomagati ljudem dol. Ja, smo bili zraven, ko se je rušilo njihove režime, pustimo, kakšni so bili, velika krivda je na nas, lahko se samo posipamo s pepelom, Evropska unija, ko se je tolklo po Iraku, ko se je tolklo po Libiji, vemo, s kakšnimi razlogi. Ampak če se strinjamo, da je ljudem potrebno pomagati, ne delajmo si tega problema, da sedaj ta problem rešujemo na evropskih tleh. Dajmo ga rešiti tam, kjer ga je Evropa tudi v veliki meri sama povzročila. Se pravi, v državah, kjer je kriza, v državah, kjer je izvor teh konfliktov. S tem denarjem, ki ga Evropski uniji namenjamo za te ljudi, za migrante, pa recimo, da je begunec, če je bil relociran iz Turčije v Evropo, ker Turčija je bila prva varna država, sam ne podpiram tega dogovora, ki se ga je sklenilo s turškim predsednikom Erdoganom, vidimo, milijarde in milijarde se plačuje. In glavno vprašanje, ki se nam zastavlja, je, kaj bo potem, ko bo tiste tri milijarde porabil, ki mu jih je Evropska unija plačala, da je zaprl vrata, upoštevaje dejstvo, da smo velikokrat govorili, da marsikdo te ljudi, begunce, ko govorimo o prvi varni državi, naprej migrante, uporablja tudi kot orožje v namene hibridnega vojskovanja. Vemo, kako se Turčija v zadnjem času čedalje bolj naslanja tudi na Rusijo, kakšna je geostrateška in geopolitična spremenjena pozicija na Bližnjem vzhodu. In jaz se ne bi zanašal, da bo dogovor, ki trenutno je v veljavi, še dolgo časa zdržal. In mi se moramo začeti pripravljati, kaj se bo zgodilo v primeru, da se zadeva ponovno odpre, kako to preprečiti. Eno je varovanje zunanjih meja, ampak, kar je pa bistveno, pa je, da moramo mi ljudi prepričati, da sploh ne krenejo na to pot s tem, da bomo sprejemali zakonodajo, ki nudi možnost prihoda, kasneje tudi socialnih transferov, to ne bomo naredili. Se pa strinjam, da tudi če se da več denarja, da se ga nameni za to, da se tem ljudem pomaga tam, kjer problem je, da problem rešujemo tam, kjer smo ga tudi sami, govorim seveda o Evropski uniji, povzročili, ne pa da ga selimo na evropska tla in potem tukaj rešujemo. 300 tisoč državljank in državljanov imamo pod pragom revščine. Lahko rečete temu, da je populizem, jaz mislim pa, da je žal žalostna realnost, da imamo veliko svojih ljudi, za katere moramo poskrbeti, ne pa da se mačehovsko obnašamo do lastnih državljank in državljanov samo zato, da bomo zadostili neki mednarodni skupnosti, kjer smo pa velikokrat še bolj papeški od papeža. In če naše sosednje države, Madžarska je to že storila, Avstrija bo to storila, v Italiji se tudi pripravljajo spremembe, kljub temu da se oni ukvarjajo predvsem sami s sabo zaradi volitev, zaradi notranjepolitične situacije, moramo tudi mi iti v takšne spremembe. In ena od takšnih sprememb je ta amandma, da res ne bo Slovenija postala ciljna država in pa država, kjer bodo prihajali ljudje, ki bodo izkoriščali naš socialni sistem.
Ker je še interes za razpravo, dajem možnost za prijavo. Besedo ima gospod Simon Zajc.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Jaz se bom osredotočil le na amandma Poslanske skupine SDS. Za začetek bi rekel, da izgovor, da denar, porabljen v državah, iz katerih prihajajo ljudje ali begunci ali ti, ki potem kasneje dobijo subsidiarno zaščito, da je ta denar bolje porabljen tam in da je to izgovor za to, da mi danes pri sebi ničesar ne naredimo, jaz tega izgovora pač enostavno ne morem kupiti. Dokler Evropska unija ali Evropa širše tega ne počne zares, to za nas ne more biti izgovor za to, da jim to pravico odrekamo. Enostavno dokler tega ne bomo počeli, ko bomo pa to počeli, ko bomo pa lahko pokazali, poglejte, tam pa tam smo to in to naredili, ta sistem smo ponovno vzpostavili, tam lahko ljudje živijo, potem pa lahko rečemo, okej, zdaj pa tisti naš izgovor pa mogoče pije vodo. Do takrat pa se mi zdi to nekorektno, da na ta način kupčkamo, aha, če bi jim tam dali, bi bilo petkrat bolj vsak evro izkoriščen, kot če jim tukaj priznamo subsidiarno zaščito. Zato ta izgovor zame ni sprejemljiv. Zdaj pa, če grem na 5 let ali 1 leto. Se pravi oseba, ki ima subsidiarno zaščito, seveda država Slovenija ugotovi, zakaj oziroma če so razlogi za to izpolnjeni. Torej ali osebi grozi, če jo vrnemo v izvorno državo, zaradi ne vem ali iz spolne usmerjenosti ali političnega prepričanja in tako naprej, da se jo bo mučilo ali mogoče tudi smrt in tako naprej. Ko dobi to zaščito, mora še eno leto počakati in če se ji takrat podaljša, dobi to pravico. Zdaj bi pa vi to na 5 let dali. Pa veste, kaj je 5 let za nekoga, ki mu že tako doma grozi, ali da ga ubijejo ali da ga mučijo, potem pa bo 5 let, da vsi njegovi otroci odrastejo brez njega, še čakal. Zakaj? Če po enemu letu mi ugotovimo, da razlogi za to, da bi mu subsidiarno zaščito ukinili, ne obstaja, ampak obstajajo razlogi, da se mu jo še podaljša, ja pa po človeški plati moramo dopustiti to, da se ta oseba združi s svojo družino. Saj imamo vsi svoje družine, vemo, kako to je. Nekomu bi jo priznali, drugim pa ne. Mislim, da po tej človeški plati že, za mene osebno, tega amandmaja ne gre podpreti. Seveda potem, ko razlogi za to zaščito prenehajo, se vsem prekine, vsi morajo potem zapustiti Slovenijo. Se pravi ne gre tako, da bojo zdaj potem kar tukaj ostali. Dokler so razlogi za subsidiarno zaščito, po enemu letu, se mi zdi, najmanj človeško, da jim dovolimo, da se združijo s svojo družino. Ne vidim v tem nič narobe, vidim pa problem v tem, da jim to podaljšamo na 5 let, da jim ne priznamo, ne privoščimo družinskega življenja, ki pa sebi ga. Govorimo pa o ljudeh, ki jih doma čaka mučenje in tako naprej, če jih vrnemo. Hvala.
Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Poslušam to razpravo in se bojim, da bodo s tako politiko kmalu tujci vsi naši otroci, vključno tudi z deco Žana Mahniča, ko in če jo bo imel. Poslušam to razpravo, spomnim se, gospod Mahnič nam je enkrat delal razliko in rekel, da eni verjamejo, da je nekaj nad nami, in drugi ne, in sem se spomnil tiste znane, slavne Jobove zgodbe iz Stare zaveze: tujci, preganjani, begunci, on jih skrije in v zameno da, ponudi lastna otroka, obe hčeri. Resni primerjalni teologi vidijo v tej zgodbi zelo znani začetek človekovih pravic. Jaz sicer k maši ne hodim, ampak z mojo najmlajšo hčerko beremo biblijske zgodbe resno, očitno dosti bolj kot tisti, ki se trkate po prsih, kakšni katoliki ste, kakšni kristjani ste, kako berete evangelij, bojda, pravi neka gospa. Zdaj skratka, ko mladi gospod ne počne, kaj počne, mimogrede, gospod Žan, Kurz je že omejil njegova stališča že v prvih izjavah, ko se je nakazalo, da mogoče bo, kaj bo. Verjetno gospod študira resno obramboslovje. Direktor MI6 je rekel: »Migracije bodo problem te generacije, verjetno pa še naslednje.« Lahko se s temi migracijami resno ukvarjamo, ne na tak populističen način, kot se poskuša zdaj, ali pa jih prepuščamo v roke kriminala. In to je v bistvu tudi neka zadeva, na katero se pozablja. Drugič, politika ni posipanje s pepelom. Me pa nekaj malo navdušuje vseeno v tem, kar je govoril gospod Žan. Verjetno ste za izstop iz Nata, ker če je Evropa to zakuhala, potem pa niste dosledni. In ste rekli, če je Evropa to zakuhala, poten na osnovi logike, jaz sem po osnovni izobrazbi naravoslovno-matematični tehnik, smer uporabna matematika, potem je izvor tega tukaj, če smo mi zakuhali. [[oglašanje iz dvorane]] A ne, ni izvor tega tukaj, če je Evropa to zakuhala? Kdo je pa šel razsuvati Bližnji vzhod, če ne Američani, ker je dolar vezan za nafto? To ve že triletni otrok. Skratka, če se pogovarjamo že, dajmo se potem resno pogovarjati o nekih zadevah. In vi ste zelo mladi. Pa ne vem, ali ste kdaj vašega šefa vprašali, počakaj, Janez, zakaj pa moja in Trčkova mama imata tako nizko penzijo. Kaj pa si ti delal 25 let? Dajte ga vprašati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Uroš Prikl.
Najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav še z moje strani! Najprej zelo na kratko. Ne sme in ne more biti vprašanje na eni strani, če bomo namenili tisto osnovno nujno potrebno beguncem, migrantom iz držav, kjer vlada vojna, kjer letijo bombe na vse strani. Na eni strani ne more biti dilema ali pomagati našim ljudem, torej državljanom Republike Slovenije zagotoviti to, kar potrebujejo, in to, kar so si skozi dolga leta dela zaslužili. Torej, na račun pomoči beguncem, migrantom ne smejo biti pod vprašanj postavljeni socialni transferji pokojnine, dostojne plače in tako dalje. To je dejstvo. Mislim, da tu umetno vprašanje med enim in drugim postavljati, je skrajno nekorektno. Drugič, migrantski vali, migrantski pritisk, migrantski stampedo v takih dimenzijah, kot je danes, to je na žalost dejstvo. Zakaj je do tega prišlo? Jaz moram tukaj reči in gledam tu kolega Mahniča, niso stvari, s katerimi se jaz pogosto z njim strinjam, tukaj je pa ena stvar, s katero se z njim absolutno strinjam, to je potrebno v kali zatreti, torej tam na žariščih, tam, kjer je eskalirala vojna, kjer je prišel imperator ali kakorkoli to imenujemo, tisti, ki so prišli red delat v Libijo, v Sirijo, v Egipt in še kje, in kjer so dobro delujoče zdravstvene in druge sisteme, izobraževalne, podrli, porušili, tam je potrebno vzpostaviti, ne bom rekel prvotno stanje, ampak umiriti zadeve in omogočiti ljudem pogoje za nemoteno, za dostojno življenje. In če se tam zadeva seveda reši, če bo interes velikih sil, ki so pomagale to stvar zakuhati, potem lahko tudi, kot se je Žan izrazil, prepričamo ljudi, da ne bodo bežali iz svojih domov, iz svojih ognjišč po širnem svetu. Verjetno ni njim v interesu, da zapustijo svoje domove, da iščejo ne samo srečo ali prostor pod soncem, ampak da gredo v tujino zato, da si zagotovijo golo preživetje. In jaz iskreno upam, da na kakšnem srečanju, Žan, ko boš šel v tujino, bo srečanje Nato, kjer si član, da boš tudi to povedal. Da ni poanta za te svetovne vojaške inštitucije alianse, da pridejo na neko območje, da vzpostavijo po svojih željah neke interesne sfere, ampak tudi da tudi pomagajo tam, kjer je dejansko pomoč potrebna. Če ne bi bilo vpada, če ne bi bilo tako imenovane, sedaj se temu reče arabske pomladi, verjetno tudi tega vala beguncev, tega vala ljudi, ki iščejo, ne, še enkrat poudarjam, ne svoj prostor pod soncem, ampak mesto za normalno življenje, za preživetje, seveda tega ne bi bilo. In jaz iskreno upam, da se bo požar začel gasiti tam, kjer je izbruhnil, in da se ne bo na obronkih gasilo s kapljicami vode tega požara. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima ministrica za notranje zadeve mag. Vesna Györkös Žnidar. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Kar se tiče 18. člena predloga zakona oziroma amandmaja oziroma spremembe 47.b člena, ki ureja združevanje družine oseb s priznano subsidiarno zaščito. Koalicijske stranke in Levica predlagajo, da se rok 90 dni za olajšanje pogoja za združitev družine veže na priznanje statusa subsidiarne zaščite in ne na priznanje pravice do združitve družine. V zvezi s tem bom podala nekaj kratkih pojasnil, o katerih smo že veliko govorili na odboru; pa vendarle. Združitev družine oseb s priznano subsidiarno zaščito je, kot rečeno, trenutno urejena v 47.b členu Zakona o tujcih. V prvem odstavku je določeno, da se tujcu, kateremu je v Republiki Sloveniji priznana subsidiarna zaščita za več kot eno leto, prizna pravica do združitve družine. Nadalje zakon določa, da se osebi s subsidiarno zaščito, priznano za eno leto, pravica do združitve družine prizna, ko je subsidiarna zaščita podaljšana skladno z zakonom, ki ureja mednarodno zaščito; kar dejansko pomeni, da se oseba s priznano subsidiarno zaščito za samo eno leto z družino ne more združevati takoj. Veljavni tretji odstavek pa določa, da se dovoljenje za začasno prebivanje družinskemu članu osebe s subsidiarno zaščito izda na prošnjo osebe s subsidiarno zaščito, ki mora prošnjo vložiti 90 dni od priznanja statusa subsidiarne zaščite, če želi uveljavljati olajšave glede pogoja za izdajo dovoljenja družinskim članom, torej dokazovanje sredstev za preživljanje. Z amandmajem koalicijskih strank, sprejetim na matičnem odboru, je bilo spremenjeno besedilo prvega stavka tretjega odstavka, kjer se dikcija »od priznanja statusa subsidiarne zaščite« zamenja z »od priznanja pravice do združitve družine«; to pa zato, da bi dikcija bila bolj jasna in bolj nedvoumna ter usklajena z besedilom prvega odstavka 47.b člena. Glede na navedeno Vlada meni, da bi bilo za samo izvajanje zakona bolje ohraniti besedilo, sprejeto na odboru, čemur potrjuje tudi Amnesty International v pismu, ki smo ga tudi mi prejeli. Tukaj pa moram še enkrat izraziti veliko zadovoljstvo, da je tudi Amnesty International ter tudi Pravno-informacijski center na odboru jasno povedal, da se zahvaljuje sodelovanju in da dejansko hvali sodelovanje z Ministrstvom za notranje zadeve pri pripravi tega zakona; za kar menim, da je izjemno pomembno, ker so nevladne organizacije pomemben dejavnik pri delu Ministrstva za notranje zadeve. Tudi zavestno vlagamo napore v to sodelovanje, ki je pomemben korektiv sicer imanentno togega državotvornega resorja. Zato je takšno javno izrekanje, pohvale tudi zelo pomembno. Kar se pa tiče celotnega konteksta sprejemanja te novele, zelo pomembno je to, da tudi iz tega pisma izhaja, da je Amnesty International nekako premostil vse tiste skrbi, ki so bile izražene tudi na odboru. Jasno se je tudi tam povedalo, da jih je zaskrbelo, da bi lahko dikcija, kakršna je bila obravnavana, lahko pomenila kak dodaten korak oziroma odločanje, v katerem naj bi ministrstvo posebej priznavalo, ali ima nekdo pravico do združevanja. Skrbelo jih je, da se uvaja nek dodaten postopek. Iz pisma zelo jasno izhaja, da pri razlagi, ki so jo na seji podali predstavniki ministrstva; smo pa razumeli, da so imeli v mislih, da se to besedilo razume, kot da se prošnja za združitev vloži na ministrstvu, in to 90 dni po tem, ko je priznana pravica do združitve. Priznanje pravice pa določa prvi odstavek, kot sem ravno povedala, dejansko berejo tako kot mi. Potem tudi v besedilu amandmaja jasno piše, da mi ne vidimo več težav in to razumemo kot popravek trenutno veljavne dikcije – 90 dni po priznanju statusa mednarodne zaščite. In tudi pišejo, da ta trenutno veljavna dikcija namreč ni bili čisto točna, ker imajo tisti, ki dobijo status subsidiarne zaščite le za eno leto, pravico do združevanja šele ob podaljšanju statusa. In tako šele ob podaljšanju lahko vložijo prošnjo za združevanje, ne pa v devetdesetih dneh po priznanju subsidiarne zaščite. Ker je bilo sedaj zelo jasno tudi na ta način povedano, da je bil namen teh sprememb, ki jih tudi mi podpiramo, torej amandma odbora, urediti tekst, da je pravno gledano tekst boljši, da ni nomotehnično zapisano tako, da bi kdorkoli lahko ta tekst bral na način, kakor da se ta pravica prizna samo tujcem, ki imajo priznano subsidiarno zaščito za več kot eno leto; in da potem osebe, ki se jim prizna za eno leto in morajo še dejansko biti podvrženi podaljšanju, da bi na kakršenkoli način izpadli iz te ureditve. Opredelila se bom tudi do amandmaja SDS, ki predlaga, da se pravica do združitve družine veže na priznan status subsidiarne zaščite za čas petih let. Tukaj Vlada meni, da je priznanje pravice do združitve družine oseb s priznano mednarodno zaščito pet let od priznanja statusa nesorazmereno glede na ureditev tega koncepta v slovenskem pravnem redu.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Žan Mahnič, izvolite.
Hvala za besedo. Ni bil Nato tisti, ki je napadel Libijo, ni bil Nato tisti, ki je napadel Sirijo, niti ni bil Nato tisti, ki je napadel Irak. Res pa je, da je potem Nato prišel v marsikakšno državo izvajati najprej peacebuilding, potem pa peacekeeping operacije. Ne, nisem za izstop iz zveze Nato, ker ni Nato razbil teh držav, kvečjemu je Nato tisti, ki je kasneje prišel pomagat in tudi finančno graditi te države. Če pa obstaja koalicija držav pod vodstvom bodisi najprej Francije bodisi ZDA, ki posreduje v neki državi, pa to ni zveza Nato. Drugo je recimo, da je na eni strani zveza Nato, ki ni neposredno vpletena v boj proti Daesh oziroma Islamski državi, je pa koalicija voljnih držav pod vodstvom ZDA, ampak to ni enako zvezi Nato, četudi so nekatere države članice v eni in drugi organizaciji. Pa ne gre v koaliciji voljnih držav za organizacijo. Strinjam se s tem v večji meri, kar je rekel gospod Zajc, kako zadeva deluje. Vprašajmo se, kako pa deluje premestitev v okviru teh kvot. Koliko ljudi je bilo premeščenih v primerjavi s tem, koliko se je govorilo? Ena stvar, ki jo Evropska unija počne, v zvezi z migracijami ne deluje. Ne ščiti zunanjih meja, ni bila sposobna relocirati migrantov, predvsem tudi, in jaz pravim hvala bogu, zaradi nasprotovanja višegrajskih držav. Namesto tega so potem grozili državam, ki so temu nasprotovale. In ne pomaga, kot bi morala, obnavljati sistemov v državah, ki so bili porušeni. Ampak Stranka modernega centra ima Violeto Bulc, ki je evropska komisarka, imate predsednika Vlade, imate ministrico za notranje zadeve, ki lahko takšne stvari vpraša, zakaj zadeve ne potekajo tako, kot bi morale. Američani so pred mesecem dni začeli z novo kampanjo in vlaganjem denarja v to, da ljudje ostajajo na kriznih žariščih v varnih conah. Predsednik Trump je v govoru na zasedanju Združenih narodov dejal, da za denar, ki ga Američani namenijo za enega migranta, begunca v Združenih državah Amerike, oskrbijo 10 ljudi v državah izvora. In tudi sam večkrat rečete, gospod Zajc, migranti ali begunci. Ja, jaz sem za to, da pomagamo beguncem, ne v državah izvora, lahko tudi pri nas; ampak beguncem, ne migrantom. To pa so migranti. Nekateri poslanci smo bili dol na meji. Kakšni konflikti so v Alžiriji, Maroku, Iranu, od koder so prihajali ljudje in se jih je čez mejo spuščalo brez kakršnihkoli zadržkov, še prstnih odtisov se jim ni pobralo. In ni bil samo direktor MI6, ki je rekel, da so migracije izziv naše generacije in tudi prihodnih generacij. To je na zaprti seji odbora dejal tudi direktor Sove, Slovenske obveščevalno-varnostne agencije, gospod Zoran Klemenčič. Ampak je tudi dejal, da bo ob takšnih številkah, kot se napovedujejo, problem nadzorovati osebe, ki prihajajo; pa smo jih sprejeli nekajkrat tisoč več čez našo mejo, kot je on takrat govoril. Pomoč v tistih državah, iz katerih ljudje bežijo.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Gospod Simon Zajc, imate besedo.
Hvala. Bom kratek, to bo bolj replika na gospoda Mahniča. V tem členu ne govorimo o migrantih, ampak govorimo o tujcih s subsidiarno zaščito. Tu pa je spet razlika. Gre za ljudi, ki sicer niso begunci, ampak jim doma lahko grozi tudi smrt. To moramo ločiti in ne bi želel metati v isti koš. Tukaj gre za ljudi, ki jim je priznana subsidiarna zaščita v tem členu; da bo jasno, o čem govorimo.
Hvala lepa. Replika, izvolite, gospod Mahnič.
Hvala. Saj ravno na to sem jaz opozoril, da eno govorite o migrantih, eno pa o beguncih. V tem zakonu se govori o beguncih, ki jim je priznana subsidiarna zaščita. Ja, seveda, v tem zakonu se govori o beguncih, o tujcih, ki dobijo subsidiarno zaščito. Kar sem pa jaz potem na koncu povedal, je pa komu mi to dajemo, komu mi to priznamo; tudi tistim, ki niso upravičeni do tega.
Dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo. Vidim, da gospod Mahnič azilnega prava ni ravno študiral. Ampak če poslušate diskurz SDS, kaj je neka ključna beseda – pravi. Pravi begunci, pravi Slovenci, nek predsedniški kandidat ni dovolj pravi, pa ga vi potem nabijate; nekdo drugi nabija tudi, da Janez Janša ni pravi. Gospod Mahnič, dobronamerno, v nekem trenutku se vam bo zgodilo, da v vaši stranki, za katero njen vidni član pravi: Saj mi v bistvu nismo stranka, mi smo privat firma enega človeka; vi ne boste več ta pravi pa boste ratali begunec. Druga zgodba, seveda povezana z Natom, ne Natom, ampak to je ta tipična dvoličnost. Če se omejim samo na Libijo, vse ključne države, številne od njih tudi članice Nata, so z Gadafijem trgovale z orožjem, spoštovani gospod Mahnič, kar sami dobro veste. In če že hočete reševati pri koreninah zadevo, potem upam, da boste na ves glas na odborih Nata, če že vztrajate v njem, tulili ne le za demontažo jedrskega oboroževanja, ampak tudi za demontažo vojne in vojaške industrije. Ker dogajajo se tudi notranje proliferacije, kar vi sami dobro veste. Ob Severni Koreji, ki je najbolj shallow glede jedrskega orožja, Izrael. Dajmo se potem lotiti zadev pri koreninah, gospodje.
Hvala lepa. Lahko zaključim razpravo? Hvala lepa. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 16. točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAPOSLOVANJU, SAMOZAPOSLOVANJU IN DELU TUJCEV, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Petru Pogačarju.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pred vami je predlog novele Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev, s katerim se v našo pravno ureditev prenašata še dve dodatni direktivi Evropske unije; in sicer Direktiva o pogojih za vstop in bivanje državljanov tretjih držav zaradi zaposlitve sezonskih delavcev ter Direktiva o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav v okviru premestitev znotraj enega podjetja. S prenosom direktive o pogojih za vstop in bivanje državljanov tretjih držav zaradi zaposlitve sezonskih delavcev se na novo ureja izdaja enotnega dovoljenja za prebivanje in delo. Enotno dovoljenje se bo v skladu s tem zakonom izdalo na podlagi soglasja Zavoda za zaposlovanje Republike Slovenije v primeru, ko bo predvideno opravljanje sezonskega dela daljše od 90 dni. S prenosom druge direktive pa tudi Republika Slovenija sledi ciljem Evropske zveze, s katerim se kapitalsko povezanim družbam omogoča, da kar najbolje izkoristijo svoje človeške vire in jih znotraj skupine povezanih podjetij tudi lažje premeščajo. Ta direktiva namreč določa pogoje za izdajo enotnega dovoljenja za osebe, premeščene znotraj iste skupine kapitalsko povezanih družb, ki prihajajo iz družbe s sedežem v tretji državi v podjetje s sedežem na območju Evropske unije. Ostale spremembe v zakonu so tiste spremembe, ki so se pokazale med izvajanjem veljavnega zakona o zaposlovanju in delu tujcev. Bistveno je poudariti, da s tem predlogom zakona določamo jasnejšo zaščito pravic zaposlenih tujih delavcev, in sicer na način, da se lahko tujci v Republiki Sloveniji zaposlujejo samo za polni delovni čas in ne več za krajši, kot je bilo do sedaj. Z novelo se v zakonodajni okvir vnaša tudi določene izjeme, ki bodo olajšale zaposlovanje ali delo določenim kategorijam, saj tovrstne rešitve narekujejo potrebe zainteresiranih deležnikov v praksi. Predlagana je tudi sprememba veljavne ureditve, s katero se želi olajšati postopek podaje soglasja zavoda v primerih izdajanja enotnega dovoljenja za prebivanje in delo ali modre karte Evropske unije. V skladu s tem se bo v postopku izdaje ali podaljšanje enotnega dovoljenja za prebivanje in delo ali modre karte v primeru obvestila o neizpolnjevanju pogojev poravnanih davčnih obveznosti vlagateljem omogočilo, da je ta pogoj izpolnjen tudi v času odločanja zavoda o podaji soglasja. Predlagana sprememba je izrazito v korist podjetij, prijaznejšega okolja do strank v postopku izdaje enotnih dovoljenj za prebivanje in delo. Poudariti velja tudi precej pomembno spremembo v zvezi s prepovedmi zaposlovanja tujcev, ki se preverjajo v postopkih podaje soglasja zavoda k enotnemu dovoljenju, modri karti ali pisni odobritvi, saj se je v praksi izkazalo, da prepovedi zaposlovanja ali dela tujcev tudi v primeru podaljševanja enotnih dovoljenj, modrih kart ali dovoljenj za sezonsko delo predstavljajo takšne sankcije nesorazmeren ukrep. Ob tem želim glede na razpravo na seji odbora izrecno poudariti, da s tem predlogom spremembe zakona ne odpravljamo nobenih sankcij, ne odpravljamo nobenih kršitev. Gre samo za primer, katere so tiste kršitve, ko se poleg siceršnjih sankcij izreče tudi stranska sankcija, da se soglasje za podaljšanje delovnega dovoljenja ne sme izdati. Spoštovani poslanci, zakon torej ne odpravlja sankcij po delovni zakonodaji; niti ne omogoča delodajalcem, ki kakorkoli kršijo zakonodajo, da pridobijo soglasje za nova delovna dovoljenja. Gre samo za določene primere, ko se navkljub ugotovljenim kršitvam, ko se delodajalce sankcionira, vseeno v koristi delavca temu delavcu omogoča podaljšanje delovnega dovoljenja. Predlagam, da predlagano novelo zakona podprete. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči; spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na svoji 48. seji 28. 9. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev, ki ga je Državnem zboru predložila Vlada. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja, predstavniki Zakonodajno-pravne službe, predstavniki Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide ter predstavniki Delavske svetovalnice. Odboru je bilo uvodoma posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog predpisa proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo in s pravnim sistemom ter podala pripombe k nekaterim členom. Odbor je prav tako prejel mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, spremembe zakona podpira. Predlagatelj predloga zakona je uvodoma na kratko predstavil predlog zakona in povedal, da je temeljni razlog za pripravo novele predpisa delni prenos dveh novih direktiv Evropske unije; in sicer Direktive 2014/36 Evropskega parlamenta in Sveta o pogojih za vstop in bivanje državljanov tretjih držav zaradi zaposlitve sezonskih delavcev in Direktive 2014/66/EU Evropskega parlamenta in Sveta o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav v okviru premestitev znotraj podjetja. Razprava na odboru je potekala predvsem oziroma v največji meri o 15. členu predloga zakona, ki z novim šestim odstavkom omogoča delodajalcem in tujcem, da podaljšajo zaposlitev ali delo kljub pravnomočno ugotovljenim kršitvam določb Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev ter Zakona o delovnih razmerjih. Eksplicitno je bilo poudarjeno, da Vlada predlaga, da se določene manj pomembne kršitve nacionalne zakonodaje izvzamejo iz sistema prepovedi zaposlovanja v primeru podaljšanja zaposlitve ali dela tujcev, saj se je v praksi izkazalo, da zdajšnja zakonodaja velikokrat ni v prid tujim delavcem, saj mora delodajalec prekiniti pogodbo o zaposlitvi, ker mu je bila pravnomočno izrečena globa za storjen prekršek. S predlogom za amandma odbora, ki je po mnenju zagovornikov nekakšen kompromis med vsemi stranmi, se je iz odločbe črtalo najbolj občutljive kršitve. Sankcije za vseh 17 navedenih kršitev seveda ostajajo in to velja na tem mestu eksplicitno izpostaviti, v nekaterih primerih pa se ukinja prepoved zaposlovanja za delodajalce. Delodajalec zaradi kršitve ne bo mogel več zaposlovati novih tujcev, gre pa za soglasje podaljšanja delovnega razmerja tujcu, ki je že zaposlen. Dejstvo tudi je, da je za vsako kršitev določena sankcija, ki jo mora delodajalec odpraviti; v tem primeru pa je delodajalcu določena samo še stranska sankcija. Odbor je sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin k členom 3, 5, 8, 18 in 24; ne pa tudi k členu 15, ki ga je predlagala Poslanska skupina Levica. Odbor je prav tako sprejel predloga za amandma odbora k 23. členu in 15. členu. V zaključku je odbor skladno s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona ter jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje, ki sem jih navedel, je na podlagi prvega odstavka 133. člena našega poslovnika pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Dr. Franc Trček bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Lep pozdrav še enkrat, hvala za besedo. Najprej bi se skoraj vprašal, ali smo v Levici brali isti zakon ali ne. Zakaj, boste slišali iz stališča. V Levici seveda ostro nasprotujemo predlaganemu rahljanju zakonodaje na področju zaposlovanja tujcev in tudi domačih delavcev v zakonih, ki to urejajo. Vladni predlog tokrat predvideva ukinitev sankcij za delodajalce, ki nezakonito izkoriščajo tuje delavce. Spremembe iz predloga so jasen signal delodajalcem, da bo Slovenija pri številnih kršitvah zamižala. Spremembe ne naslavljajo problemov nezakonitega izkoriščanja, socialnega dampinga, nelojalne konkurence in slabega nadzora, na katere neprestano opozarjamo v Levici. Ravno nasprotno. Rešitve spodbujajo razraščanje novodobnega suženjstva in v bistvu uzakonjajo na nezakonitem izkoriščanju osnovane poslovne modele. Vladni predlog je predvidel izjeme pri izrekanju sankcije prepovedi zaposlovanja tujcev ob ugotovljenih kršitvah delovnopravne zakonodaje. Vlada je za tako imenovane manj grobe kršitve, to je tiste, za katere je predvidela izjemo od izrekanja prepovedi zaposlovanja, označila tudi naslednje kršitve, navajam: »Delodajalec ne zagotavlja minimalnih bivanjskih ali higienskih standardov. Odredi delo preko polnega delovnega časa in v nasprotju z določili o nadurnem delu. Ne zagotavlja posebnega varstva delavcev pri nočnem delu, ne zagotavlja odmora ter počitkov, ne izplača dodatkov.« Če naštejem samo nekaj od njih. Predlog, ki bi se še najbolj neoliberalnemu politiku moral zatakniti v grlu oziroma delovati neprebavljivo, je dobesedno zakonska spodbuda že tako slabim praksam na področju zaposlovanja tujcev. Zakaj? Če pogledamo – in večkrat bi ga morali – zadnje poročilo Inšpektorata za delo, ugotovimo, da so ravno ta področja tista z največ kršitvami – 5 tisoč kršitev na področju plačila za delo, 700 na področju delovnega časa, 2 tisoč na področju pogodbe o zaposlitvi. Če izvzete kršitve primerjamo z obsegom dovoljenih kršitev, predloga ne moremo razumeti drugače kot jasen signal delodajalcem, da se vlada in koalicija prilagajta njihovim poslovnim modelom, da je oblast v primeru zaposlovanja tujcev z izgovorom pomanjkanja delovne sile pripravljena podpreti te kršitve. V Levici smo zato na odboru predlagali črtanje zadevnega člena, žal neuspešno; je pa absurdnost vladnega predloga vseeno prepoznal del koalicije. Nekatere poslance je srečala pamet in predlagan je bil amandma odbora, ki je iz vladnih izjem res izločil najhujše kršitve; vendar žal nezadostno. Med kršitvami tako še vedno ostajajo kršitve, ki pomenijo precejšen poseg v delavske pravice. Neizplačevanje odpravnin in regresa, kratenje pravice do dopusta, pobot preko plače, nezakonito določanje delovnega časa in druge kršitve v očeh predlagateljev še vedno veljajo za manjše kršitve, za katere se predvideva rahljanje obstoječih sankcij. Soočeni smo s situacijo, ko vlada predlaga neko absurdno rešitev, nato pride nek konsenz in se ta tako imenovani konsenz kaže kot neka kršitev, kar v bistvu ni res. Z izjemo nekih rešitev, ki so povezane z birokratsko-administrativnimi postopki, na kar bi pristali, obstaja, kot sem že prej omenil, cela vrsta kršitev, ki bodo še vedno omogočene. Kje je torej rešitev? Pomanjkanje delovne sile rajši rešujmo z dostojnimi plačami. Nezakonito izkoriščanje, katerega posledica je socialni damping, nelojalna konkurenca ter teptanje osebnega dostojanstva delavcev, pa rešujmo z nadzorom izvajanja zakonodaje, torej z večkrat predlagano in sklepom odbora potrjeno kadrovsko okrepitvijo delovne inšpekcije. V Levici ne bomo pristajali na zaigrane kompromise. Če naš amandma ne bo sprejet, bomo predlogu nasprotovali; in naš amandma seveda povozi tovrstne prakse novodobnega suženjstva. Zakaj bomo nasprotovali in zakaj tega ne smemo sprejeti? Tudi iz razloga, ker to, kar danes privoščiš tujemu delavcu, jutri postane tvoj vsakdan oziroma je za preštevilne domače delavke in delavce že desetletje njihov vsakdan. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala lepa. Glede na izboljšanje gospodarske situacije v Sloveniji v letu 2017 se zvišujejo tudi podatki glede brezposelnosti. Ne glede na to pa se delodajalci srečujejo s problemom pridobivanja ustreznega kadra, na kar jasno kažejo podatki Zavoda Republike Slovenije za zaposlovanje. Kar zadeva zaposlovanje tuje delovne sile, je treba zagotoviti večjo zaščito in preprečevanje izkoriščanja delavcev migrantov ter odpravo administrativnih ovir pri zaposlovanju državljanov Republike Slovenije in tudi državljanov tretjih držav. Ob prihajajočem pomanjkanju delovne sile, ki ga spremljajo neugodne demografske napovedi, mora Slovenija večji poudarek dati tudi migracijski politiki. Eno izmed pomembnih priporočil Strategije ekonomskih migracij za obdobje od 2010 do 2020 je, da morajo biti sheme migracij skrbno pretehtane in ne smejo nasprotovati hkratnim prizadevanjem za aktiviranje domačih ljudi, ki so delovno sposobni; a brezposelni. Zato politika delovnih migracij temelji na sistemu kontrole trga dela, s čimer se dostop do slovenskega trga dela omogoča le tujcem s poklici, ki jih na slovenskem trgu dela primanjkuje. Z novelo, ki jo obravnavamo danes, se v slovenski pravni sistem delno prenašata dve evropski direktivi. Na novo se ureja izdaja enotnega dovoljenja za prebivanje in delo zaradi opravljanja sezonskega dela, daljšega od 90 dni; kapitalsko povezanim družbam pa se omogoča, da z namenom boljše izkoriščenosti človeških virov znotraj skupine povezanih podjetij delavce lažje premeščajo. Ker se delodajalci, ki zaposlujejo tujce, ob upoštevanju dinamike posla soočajo s problemom dolgotrajnih in zapletenih postopkov pri pridobivanju dovoljenj za delo, se z novelo v zakonodajni okvir vnašajo tudi določene izjeme, ki bodo olajšale zaposlovanje ali delo določenim kategorijam tujcev. Verjamemo, da bodo spremembe, ki jih predvideva novela Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev, odločilno vplivale tudi na zaposlovanje tujega kadra v Sloveniji. Jasno je, da so spremembe na trgu dela njegov sestavni del, in jasno je, da se mora država na te spremembe in spremljajoče izzive odzivati pravočasno in učinkovito. Pojavljajo se nove oblike dela, priča smo neskladju med ponudbo in povpraševanjem na trgu dela, digitalizaciji, staranju prebivalstva in tako naprej. Čeprav je v Sloveniji gospodarsko stanje trenutno ugodno, pa se še vedno soočamo z brezposelnostjo. Ker naj bi naravna brezposelnost nastopila pri približno 6 %, vse kaže na to, da bo verjetno treba delovno silo iskati tudi v tujini. Čeprav je poglavitni razlog za spremembo zakona delni prenos direktiv v pravni red, pa verjamemo, da bodo spremembe pozitivno vplivale na slovensko gospodarstvo ter na trg dela oziroma na delavce. Spremembe ravno tako odgovarjajo na izzive, s katerimi se na trgu dela soočamo. Zato bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Gospa Suzana Lep Šimenko bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Vsi prisotni prav lepo pozdravljeni! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev ureja implementacijo dveh evropskih direktiv. Določa pogoje za kratkotrajno in dolgotrajno premestitev tujca v povezano družbo s sedežem v Republiki Sloveniji; na novo ureja enotno dovoljenje tujcem za prebivanje in delo zaradi opravljanja sezonskega dela; določa obvezno zaposlovanje tujcev za polni delovni čas in ureja, da se določene manj pomembne kršitve nacionalne zakonodaje izvzamejo iz sistema prepovedi zaposlovanja v primeru podaljšanja zaposlitve ali dela tujcev. Nekatere rešitve so dobre, z drugimi pa se ne moremo strinjati. Predvsem pa nas moti, da je predlog zakona obravnavan v nasprotju s Poslovnikom Državnega zbora in bi se kot tak moral šteti za nevložen predlog, na kar smo opozorili tudi pred samo obravnavo zakona. Predlogu zakona je manjkala vsebina zakona, ki jo Poslovnik Državnega zbora šteje kot obvezno sestavino predloga zakona, preden gre predlog zakona sploh lahko v zakonodajni postopek. Obvezne vsebine torej jasno določa poslovnik in ne more biti stvar interpretacije posameznikov, ali gre za bistveno ali nebistveno kršitev poslovnika. Po že opravljeni prvi obravnavi je generalna sekretarka Vlade, nekdanja poslanka Stranke modernega centra mag. Lilijana Kozlovič predlog dopolnila s pravilno vsebino, pa še to brez sklepa Vlade Republike Slovenije, torej v imenu Generalnega sekretariata Vlade Republike Slovenije, ki pa ni predlagatelj zakona. Navkljub našim večkratnim opozorilom na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide ter na Kolegiju Državnega zbora se je zakonodajni postopek kljub očitni poslovniški kršitvi nadaljeval. Če bi predsednik Državnega zbora in predsednik delovnega telesa Uroš Prikl želela spoštovati poslovnik, bi morala ob dopolnitvi predloga zakona zakonodajni postopek začeti na novo, torej s prvo obravnavo; predlog zakona pa danes ne bi smel biti obravnavan na seji Državnega zbora. Povsem razumemo, da se lahko Poslovnik Državnega zbora po pomoti krši, kot se je to že večkrat zgodilo v preteklosti; ne razumemo pa, da se pri poslovniških kršitvah vztraja, četudi se na to večkrat opozori. Ker se bo zakon začel uporabljati šele s 1. januarjem leta 2018, je toliko bolj nerazumno, zakaj se je v danem primeru namenoma kršilo poslovnik in se sprejetja zakona ni preložilo na eno izmed naslednjih sej, saj bi bilo za sprejetje zakona še vedno dovolj časa. Pri takšni namerni kršitvi poslovnika in aroganci do pravne države ne mislimo sodelovati, zato tega zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Julijana Bizjak Mlakar bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik Državnega zbora. Lep pozdrav vsem prisotnim! Novela Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev vsebinsko sovpada z novelo Zakona o tujcih, kar se tiče prenosa dveh evropskih direktiv, povezanih z dovoljenji za bivanje in za delo tujcev, ki prihajajo v Evropsko unijo iz tretjih držav, torej tudi v Slovenijo. Če smo se v preteklosti soočali z zelo kritično maso brezposelnih oseb, v letu 2013 je ta presegla številko 124 tisoč, pa zadnje obdobje kaže drugačno sliko. Število registriranih brezposelnih oseb je padlo pod 81 tisoč, to je občutno izboljšanje, podatek je zelo spodbuden. Toda nekateri poznavalci razmer na trgu dela že opozarjajo, ne da bi bile najprej izkoriščene domače zmogljivosti, da se nakazuje nov problem, to pa je pomanjkanje delovne sile. Govorim o kadrih, ki jih v Sloveniji ni možno dobiti, ker jih ali enostavno ni ali pa ni poskrbljeno za ustrezne politike izobraževanja in usposabljanja kadrov, da bi lahko na prosta delovna mesta zaposlovali brezposelne in zadržali kakovosten mlad kader v državi. Ne pozabimo, da celo OECD opozarja Slovenijo, da v aktivno politiko zaposlovanja ne vlaga zadostnih sredstev. Poleg tega ne gre pozabiti, da trg dela še vedno ni urejen tako, da bi onemogočal kršitve delavskih pravic, prekarne zaposlitve in slabo oziroma nedostojno plačana delovna mesta. Kaj več o tem ob kakšni drugi priložnosti, ki pa mora biti naslonjena širše. Nujno je povezovanje problematike brezposelnosti in pomanjkanje delovne sile s potrebami gospodarstva; z ukrepi aktivne politike zaposlovanja in s ponudbami izobraževalne sfere. Kar pa se tiče stališča Poslanske skupine Desus glede konkretne vsebine novele, naj napovem podporo predlogu. Novosti, vezane na naš pravni red v povezavi z evropskim pravnim redom, pa bodo: glede sezonskega dela, ki je daljše od 90 dni, se bo izdajalo enotno dovoljenje za prebivanje in delo, in sicer na podlagi soglasja Zavoda za zaposlovanje Republike Slovenije; glede premestitve znotraj kapitalsko povezanih družb se bo v skladu z direktivo omogočil boljši izkoristek človeških virov na način, da se zaposleni lažje premeščajo, in sicer gre za enotno dovoljenje za vse premeščene delavce znotraj podjetja; daje se možnost izjemne zaposlitve tujcev, ki so športniki, v smislu da ni treba preverjati morebitnega obstoja prijavljenih na zavodu za zaposlovanje; pri čemer pa v Poslanski skupini Desus pogrešamo določitev izjeme še za kakšno drugo področje. Zaščita pravic zaposlenih tujih delavcev je tema, ki se je že mnogokrat odvila na tematskih sejah pristojnega odbora. V Poslanski skupini Desus ugotavljamo, da je zloraba tujih delavcev po deležu in po teži kršitev še hujša, kot se to dogaja našim zaposlenim. S to novelo se vnaša varovalka zanje, in sicer gre za splošno obveznost zaposlitve tujega delavca za polni delovni čas. Zadnja vsebinska točka, na katero se nanaša tudi predložen amandma, je povezana z vprašanjem nadaljnjega dela tujcev oziroma dovoljenja za delo, če je njegov delodajalec kršil delovnopravno zakonodajo. V Poslanski skupini Desus ne želimo, da bi se dajalo potuho nepoštenim delodajalcem, to je tistim, ki kršijo pravice zaposlenih. Pač pa ugotavljamo in se strinjamo, da prepoved zaposlovanja tujcev, ki lahko sledi kot sankcija za blažje kršitve, in ob dejstvu, da je bil delodajalec že sankcioniran z globo ter je s kršitvijo že prenehal, lahko pomeni nesorazmeren ukrep glede na posledice, ki bi sicer doletele delodajalca. Ta se mora posledično soočiti s pomanjkanjem delovne sile. Tovrstna proti delodajalcu uperjena sankcija bi neugodno vplivala tudi na delavca, ki bi se moral vrniti nazaj v svojo državo. To so razlogi, da se na tej točki v Poslanski skupini Desus strinjamo, da se najhujša sankcija, to je prepoved zaposlovanja tujca, ohrani le pri hujših kršitvah, ki hkrati pomenijo tudi najbolj pogoste kršitve, s katerimi se neposredno prizadene delavce. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Gospa Marija Bačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlog novele zakona predstavlja del paketa zakonodaje, s katerim se celovito ureja status tujih delavcev v Republiki Sloveniji, z novelo pa se v nacionalni pravni red delno prenašata dve novi direktivi Evropske unije, in sicer Direktiva 2014/36/EU, ki na novo ureja izdajo enotnega dovoljenja za prebivanje in delo ali modre karte zaradi opravljanja sezonskega dela. Enotno dovoljenje se poda na podlagi podanega soglasja Zavoda za zaposlovanje Republike Slovenije, in sicer takrat, ko je predvideno sezonsko delo daljše od 90 dni. Za opravljanje sezonskega dela, krajšega od 90 dni, pa zavod izda dovoljenje za sezonsko delo, ki pa je že preneseno v zakon. S prenosom Direktive 2014/66/EU tudi Republika Slovenija sledi cilju Evropske unije, s katerim se kapitalsko povezanim družbam omogoča, da se znotraj skupine povezanih podjetij delavce lažje premešča. Direktiva namreč določa pogoje za izdajo enotnega dovoljenja za osebe, premeščene znotraj iste skupine kapitalsko povezanih družb, ki prihajajo iz družbe s sedežem v tretji državi v podjetje s sedežem v Republiki Sloveniji ali v podjetje s sedežem na območju Evropske unije. Zaradi večje zaščite pravic zaposlenih tujih delavcev se dovoljuje zgolj zaposlovanje tujcev za polni delovni čas in nič več tudi za krajši čas. Določba, ki je verjetno dvignila največ prahu in v zvezi s katero je vložen tudi amandma, ki ga v naši poslanski skupini ne bomo podprli, pa je ta, s katero se predlaga odprava nesorazmernega ukrepa enoletne prepovedi zaposlovanja ali dela tujcev ob podaljševanju enotnih dovoljenj, modrih kart Evropske unije ali dovoljenj za sezonsko delo v primeru manj pomembnih kršitev določb tega zakona ali Zakona o delovnih razmerjih. V postopku sprejemanja zakona smo namreč tudi na podlagi stališč sindikatov predlagane določbe ponovno proučili, jih na odboru izboljšali in zato lahko rečemo, da je sedaj zakon v tem delu primerno dopolnjen in spremenjen. Ena od poglavitnih rešitev predloga zakona so tudi določene izjeme, ki bodo olajšale zaposlovanje določenih kategorij tujcev, na primer športnikov, ali napotitev delavcev na usposabljanje. Predlagana je tudi sprememba sedaj veljavne ureditve, s katero se želi olajšati postopek soglasja zavoda v primerih izdaje ali podaljšanja enotnega dovoljenja za prebivanje in delo ali modre karte Evropske unije v zvezi s pogoji, ki so se izkazali za neživljenjske. Ocenjuje se, da je predlagana sprememba korak v smeri bolj prijaznega okolja do strank v postopku izdaje enotnih dovoljenj za prebivanje in delo. Na področju trga dela procesi in spremembe tečejo izredno hitro in dinamično, zato moramo biti nenehno pozorni na anomalije, ki se pojavljajo in jih moramo sproti odpravljati. V naši poslanski skupini menimo, da ta novela prinaša nekaj dobrih rešitev in odgovorov na zaznane težave; in ker te rešitve pomenijo dodatno zaščito delavcev, jih bomo tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev predstavlja del paketa zakonodaje, s katerim naj bi se celovito uredil status tujih delavcev v Republiki Sloveniji. Ko govorim o paketu zakonodaje, mislim na novelo Zakona o tujcih. Razmere na trgu dela se na področju zaposlovanja tujcev hitro spreminjajo, kar terja hitro odzivnost vseh socialnih partnerjev. Posledično se pogosteje spreminja zakonodaja, ki ureja to področje. Tokratna sprememba, po besedah predlagatelja, s prenosom Direktive o pogojih za vstop in bivanje državljanov tretjih držav zaradi zaposlitve sezonskih delavcev na novo ureja izdajo enotnega dovoljenja za prebivanje in delo zaradi opravljanja sezonskega dela. Enotno dovoljenje se bo po novem izdalo na podlagi izdanega soglasja zavoda za zaposlovanje v primeru, ko je predvideno opravljanje sezonskega dela, daljšega od 90 dni. Za opravljanje sezonskega dela, krajšega od 90 dni, pa zavod izda dovoljenje za sezonsko delo. S prenosom Direktive o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav v okviru premestitev znotraj enega podjetja Republika Slovenija sledi ciljem Evropske zveze, s katero se kapitalsko povezanim družbam omogoča, da kar najbolje izkoristijo svoje človeške vire in jih znotraj skupine povezanih podjetij lažje premeščajo. Direktiva določa pogoje za izdajo enotnega dovoljenja za osebe, premeščene znotraj iste skupine kapitalsko povezanih družb. Spoštovani kolegice in kolegi, zaradi navedenih rešitev bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije novelo zakona podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih, ki jih bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 16. oktobra 2017. V razpravo dajem 15. člen ter amandma Poslanske skupine Levica. Želi kdo razpravljati? Dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo. Poslušal sem ta stališča, poslušal sem to, kar je povedal državni sekretar in potem se človek vpraša, ali smo brali isti zakon. Smo; ampak dejansko zelo različno. Zadnji, ki je predstavljal stališče, je rekel, da bodo korporacije lažje premeščale človeške vire, delovno silo. Jaz prihajam iz Maribora, korporacije se odločijo, da naredijo notranjo reorganizacijo, v parlamentu bi rekli fiskalno, in potem eno leto Henkel plača nekaj milijonov davka na dobiček, ki je v Sloveniji zelo nizek, naslednje leto pa ga plača samo še 300 jurjev. Zakaj? Zaradi notranje reorganizacije. In to očitno nas v Državnem zboru ne skrbi. Kolega malo zmajuje z glavo, pa bom povedal nekaj. Ko je bil generalni sekretar OECD gospod Gurria tukaj, smo šli na kosilo in je gospa Ljudmila, ki jo sicer kot političarko spoštujem, začela, kako je pri nas biznis zelo obdavčen, kako je težko, kako je gor in dol. Pa je odgovoril gospod Gurria: »Not really.« Vrnimo se k zakonu. Zakaj mi vlagamo ta amandma? Če imamo mi problem z delovno silo, če je nimamo, se vprašajmo, zakaj je ni. Meni je enkrat »počil film« pa sem Mira Cerarja nekam poslal. Moj brat je v Revozu delal tako imenovano rusko izmeno, veste, za kakšno ceno in kakšno plačo. Naše trgovke delajo v Hoferju, v Lidlu, ker so cene končnih izdelkov iste ali še višje kot v Avstriji, pa že v Avstriji trgovke nimajo visokih plač, pri nas jo imajo pa – koliko. Kam se izvlečejo dobički? Kam so se izvlekli dobički od kreditov v švicarjih? Dajmo se resno pogovarjati. In v tem predlogu, ki ga je Vlada predlagala, ste dejansko izrabili evropsko direktivo za odpust; dajmo te tuje delavce še bolj sekljati. Pa bi lahko zdaj našteval zgodbe od nabiralcev jagod, gradbenega sektorja, do kakšnih zadev, ki se dogajajo v Luki Koper. In potem, kot sem že povedal v stališču, je vseeno nekaj poslancev koalicije srečala pamet, malo si je ukradel naš predlog, ampak kljub temu še vedno obstajajo tako imenovane manjše kršitve, zaradi katerih delodajalec, ki bo izvajal te novodobne oblike suženjstva [[…]]; in to je spet citat angleške besede. Dva angleška politika s tridesetletnimi izkušnjami, ki sem jih srečal v Rimu, ko smo se pogovarjali točno o teh zadevah, ne govorijo več o trgovanju z ljudmi, ampak dobesedno o novodobnem suženjstvu. Skratka, kaj je še vedno manjša kršitev? Citiram: »Delodajalec določi polni čas v nasprotju s 143. členom Zakona o delovnih razmerij.« To pomeni, da določi polni delovni čas, ki je daljši od 40 ur na teden. »Delovni čas razporedi v nasprotju s 148. členom Zakona o delovnih razmerjih. Delavcu ne zagotovi pravice do letnega dopusta v skladu z zakonom, ki ureja delovna razmerja.« Če že ne pustite družine sem, ta delavec niti ne bo mogel iti domov, če navežem na neko prejšnjo točko, ker mu ne boste dali dopusta; in bo to manjša kršitev. »Delodajalec brez delavčevega pisnega soglasja pobota svojo terjatev do njega s svojo obveznostjo plačila.« Plačaj! Jaz se kdaj pa kdaj vozim s taksisti, ko moram iti zjutraj, ki so zaenkrat še domači delavci, pa rečejo: U, gazda je v redu; če guma poči, mi ne trga od plače. »Delodajalec delavcu ne izplača odpravnin in regresa v skladu z zakonom.« Jaz nisem ljubljanska lacanovska šola, ampak Slavoj Žižek je že leta nazaj rekel: Pojdite pogledat, kako ravnajo z delavci na Kitajskem, tako bodo čez 10 let ravnali z delavci v Sloveniji in Evropi. In to je ta problematika. Kar nekaj mojih nekdanjih študentov se je skozi civilnodružbene organizacije ukvarjalo z nevidnimi delavci pri nas. Mogoče mi te bede ne vidimo in v tej bedi so tudi naši delavci, ki grejo delati v tujino. Kot sem že večkrat ponovil, dve tretjini trgovine z ljudmi v Evropske uniji je interne narave, je notranja. Naš gradbeni delavec bo šel delat v Nemčijo, ne bodo mu plačali, Nemec to ve, ampak ga briga, on reče: Jaz sem njemu plačal. Bo šel na sodišče, poznam kake odvetnike, poznam eno zgodbo, bodo rekli: Gospod, saj vi ste imeli tam dobro plačo, 35 bruto. Bo odgovoril: Seveda sem imel 35 bruto, ker me drugače Nemec ne bi spustil noter; ampak od teh 35 bruto mi je šef dve tretjini pobral, ker me je peljal gor, ker mi je dal malico, ker smo kot kure na kamionu nagačeni spali v kakem kontejnerju. In to so dejstva tega novodobnega suženjstva, ker mi bomo pač pristajali in bomo to sprejeli v zakon. Če berete slovensko ustavo, mi tega ne smemo narediti. In zaradi tega gre ta naš člen, ker vsak delavec naj ima iste pravice in vsak delavec naj bo za isto delo pošteno plačan, ne glede na to, ali je domač ali tuj. Dandanes v globalizirani družbi bo veliko nas – domačih in tujih delavcev. In zrela parlamentarna demokracija ni to, da najdeš nekaj, kar se v jeziku moje matere imenuje šutiranje mačke, da najdeš nekoga, ki ga lahko nabijaš, pa ga nabijaš; ampak ustavna parlamentarna demokracija izhaja iz Ustave. Tovrstni predlogi so protiustavni, če resno beremo Ustavo. In tudi zaradi tega ne moremo neke direktive vedno znova izrabljati, zlorabljati, da bomo nekim ljudem; in ponavadi tuji delavci, razen redkih izjem, zlasti tisti, ki naj bi jih manjkalo, so tisti delavci, ki delajo najbolj umazana dela, ki delajo slabo plačana dela, ki delajo dela, ki jih mi nočemo delati. Ni tukaj velike razlike med Slovenijo in Mehiko. Ko katerikoli ameriški predsednik rabi Mehičane – hop, se dela, da ne vidi, kako grejo čez mejo. Ko jih pa ne rabi, pa pridejo kaki jagermajstri na mejo. Na tej točki se bom ustavil. Mi resno beremo vsak zakon. Hvala pameti, da je nekoga v koaliciji vseeno malo srečala pamet, ampak te izjeme, ki so tukaj, so prehude in še vedno sistemsko omogočajo neke poslovne modele, na katerih že predolgo temelji gospodarstvo v Sloveniji. S takimi poslovnimi modeli, gospoda, tudi mi, ki to sprejemamo, še takšnih penzij ne bomo imeli, kot jih imajo naši starši. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Jaz spoštujem in mi v Novi Sloveniji spoštujemo politična stališča o pomembnih vprašanjih vsake od poslanskih skupin. Vemo pa, kako deluje parlamentarna demokracija. Vesel sem, če se kdo kdaj spotakne, problematizira ali tudi pohvali stališče Nove Slovenije. Tudi spoštujem neko konstantno držo Levice, ki pravi – vsaj večina njih, velikokrat slišim razprave iz njihove poslanske skupine –, da Evropska unija ni prava združba držav in narodov. Oni pač stalno to zagovarjajo, so konstantni, so načelni. Mi, Nova Slovenija pač spoštujemo voljo ljudstva. 23. marca 2003 je bil referendum, en milijon volivcev je prišlo na volišča. 90 % volivcev v Sloveniji se je odločilo za vstop Slovenije v Evropsko unijo. Ja, to ima veze, dragi in spoštovani kolega dr. Franc Trček, gre za implementacijo evropske direktive. To je naša zaveza. V tej družini je to naša zaveza. Mi smo se za to odločili, spremenili ustavo, kot vi dobro veste, in konstantno evropski pravni red implementiramo v naš pravni red. In to je to. Vi se spotaknete ob tem, kakšna so naša stališča. Mimo naše pisarne hodite, hvala bogu velikokrat tudi notri zavijete; upam, da imate na svoji knjižni polici še vedno naš program, program Nove Slovenije. Na naslovnici piše, da zagovarjamo ekonomski model socialno-tržnega gospodarstva, torej ne samo tržno; socialno-tržno gospodarstvo. Nobeni modeli niso idealni, to vem jaz, to vi veste bolj, ker ste univerzitetni učitelj; ampak vedno pa moraš imeti nek cilj, nek okvir, kateremu se v neki časovni limiti približuješ. Da imaš kompas, da veš v navigacijo vtipkati naslov, cilj, kam naj te potem tvoj politični program, tvoja politična načela pripeljejo. Seveda tudi ta direktiva ni idealna, seveda tudi ta zakon ni idealen in noben ni. Mi je pa bilo zelo všeč; se opravičujem, če ne bom natančno ponovil vaše izjave: Vsak delavec mora dobiti za isto delo pošteno plačilo. Podpišem trikrat! Včasih ali pa tudi danes smo malo drugače rekli: Za enako delo enako plačilo. Tu se tudi najbrž strinjava. Ampak potem pa imamo zasebne šole in državne šole. Se opravičujem, dr. Trček. Dr. Trček uči v javni šoli, beri državni šoli, poštevanko števila 7; Jožef Horvat uči učence poštevanko števila 7 v zasebni šoli. Dr. Trček, vi pravite, da midva ne smeva enako zaslužiti oziroma da morajo starši teh otrok [[…]], ker imamo po ustavi svobodo in imajo starši po deklaraciji o človekovih pravicah svobodo, da zagotovijo izobraževanje svojim otrokom v skladu s svojimi filozofskimi, verskimi in tako dalje načeli. Torej poštevanka števila 7, poštevanka števila 7; vi pravite – različno plačilo. Vau, tu pa trčimo. In tu se moramo še veliko pogovarjati. Jaz prav to, ta pogovor, ta dialog, to argumentacijo, tudi neko primerjavo z razvitimi, starimi demokracijami, če hočete, nekako pogrešam in zagovarjam ter si to želim. Vaš amandma je pa vreden resnega razmisleka in mi bomo do glasovanja tudi zavzeli končno stališče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Državni sekretar gospod Peter Pogačar, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V zvezi s predlogom amandmaja Poslanske skupine Levica bi želel najprej pojasniti, na kaj se 15. člen sploh nanaša. Gre za to, da se s spremembo 15. člena ne odpravlja nobena kršitev, nobena sankcija v zakonu. Vse, kar se s 15. členom določa, se določa, katere so tiste kršitve, pri katerih se v skladu s temeljno zakonodajo, z Zakonom o delovnih razmerjih ter Zakonom o zaposlovanju in delu tujcev izrečejo globe, izrečejo ureditvene odločbe; ni pa stranske sankcije neizdaje soglasja k podaljšanju enotnega delovnega dovoljenja; k podaljšanju. To pomeni, da tudi po spremembi zakona delodajalec, pri katerem inšpektor za delo ugotovi kakršnokoli kršitev s področja Zakona o delovnih razmerjih, s področja Zakona o zaposlovanju in delu tujcev, kakršnakoli kršitev se zgodi naslednje, inšpektor ga sankcionira, izreče globo, inšpektor lahko izda ureditveno odločbo; stranska sankcija pa je, da ta delodajalec ne more pridobiti soglasja za enotno delovno dovoljenje v naslednjih dvanajstih mesecih. Edina sprememba tukaj je, da za določene kršitve – in katere kršitve pa so te, je bil na matičnem odboru sprejet amandma koalicije, tukaj moram reči, da so poslanci koalicije zelo natančno pregledovali, katere so tiste kršitve, kjer pa bo delodajalec dobil za tega konkretnega delavca soglasje za podaljšanje enotnega delovnega dovoljenja. Spoštovani gospod poslanec Trček je omenil pravila glede delovnega časa. Ne. Kršitev pravil glede delovnega časa je sankcionirana. Delodajalec, ki to krši, ne more dobiti soglasja ne za izdajo novega delovnega dovoljenja ne za podaljšanje delovnega dovoljenja. Gre za kršitev, ali je imel delodajalec ustrezno v internih aktih urejeno prerazporejanje delovnega časa. In kar želim tukaj poudariti, je naslednje. V vsakem primeru bo tudi po tej spremembi zakona, če bo seveda sprejeta, delodajalec sankcioniran po predpisih o Zakonu o delovnih razmerjih, po Zakonu o zaposlovanju in delu tujcev. Nobenega odpustka tukaj ni. Kaj pa se je v praksi izvajanja tega zakona izkazalo? Da se je za določene kršitve – kljub temu da se kršitev sploh ni nanašala na tega delavca, delodajalec je kršitev v vmesnem času že odpravil, na primer izplačal regres, izplačal odpravnino. Kršitev se ni nanašala niti na tega delavca –, za tega delavca delodajalec ni mogel dobiti soglasja za podaljšanje enotnega delovnega dovoljenja. Kakšna je bila posledica? Delavec je izgubil zaposlitev, šel je na zavod za zaposlovanje in če si ni našel nove zaposlitve, se je moral vrniti nazaj v svojo matično državo. Ne vem, ali je to res v interesu tega delavca. V določenih primerih je prav gotovo v interesu tega delavca, da se delodajalcu, ki je odpravil kršitve, ki niso bile [[…]]pri tem, da se oba seveda strinjava, da je zavržna vsaka kršitev Zakona o delovnih razmerjih, vsaka kršitev zakona o zaposlovanju, delu tujcev. Tukaj ni nobene dileme in zato so sankcije, zato so globe. Tukaj govorimo o tem, da v določenih primerih, ko do kršitve pride, ko je delodajalec odpravil to kršitev, da se mu za konkretnega delavca vseeno izda soglasje za podaljšanje delovnega dovoljenja, da ta delavec lahko ostane in dela tukaj. Lahko rečem, da je bila razprava na matičnem odboru v tem delu zelo temeljita, praktično smo pregledali res po vseh kršitvah Zakona o delovnih razmerjih, katere pa so od vseh kršitev, ki so vse zavržne, ki jih je vse treba sankcionirati in se tudi jih, tiste, pri katerih bo delodajalec vseeno lahko dobil soglasje zavoda za zaposlovanje za podaljšanje delovnega dovoljenja za delavca, ki že opravlja delo pri njem. V nobenem primeru delodajalec ne bo dobil, če je kakršnakoli kršitev ugotovljena, soglasja za izdajo novega delovnega dovoljenja za novega delavca; ampak za tega delavca, ki se mu po dvanajstih mesecih izteče enotno delovno dovoljenje, želi podaljšanje za njega. Naša ideja, predlog vlade je šel zgolj v smeri, da so določene kršitve pa vendarle take, kjer se v vsakem primeru izrečejo globe, izreče se ureditvena odločba; vendar pa je ta stranska sankcija neizdaje soglasja k podaljšanju delovnega dovoljenja vendarle prehuda, kar tudi ni vedno v interesu tega konkretnega delavca. Lahko kršitev s strani tega delodajalca sploh ni bila nad tem konkretnim delavcem, za katerega se zaprosi podaljšanje delovnega dovoljenja, lahko je bila popolnoma nekje drugje. Samo za to je šlo. Nikakor ni namen predlagatelja zakona, nikakor ni namen vlade, da bi dajala kakršnekoli odpustke kršiteljem delovne zakonodaje, nikakor. Vse sankcije ostajajo enake, vse sankcije ostajajo v zakonu, gre samo za postopek, kriterije, kdaj zavod za zaposlovanje izda soglasje k podaljšanju enotnega delovnega dovoljenja. Verjamem, da nisem bil dovolj jasen, ampak bomo še v razpravi govorili. Ko sem že ravno pri besedi, spoštovani podpredsednik, predlagam, da se na podlagi 138. člena poslovnika na tej seji opravi tudi tretja obravnava predloga zakona. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, čas je tudi odpustek. Vi v bistvu delodajalcu, ki zlorablja tuje delavce, omogočate, Računsko sodišče bi reklo, popravljalne ukrepe v nekem določenem času. Vi mu nekako sporočate: Te lumparije še naprej lahko počneš, mogoče te bom pa potem enkrat štrafal. To je eno. Drugo, kolega prekmurski Jože je šel ven, v malih strankah ogromno delamo. Vsak, ki se resno ukvarja z evropskimi zadevami, ve, da imajo direktive nek prostor zaradi različnih praks v Evropski uniji; in jih potem prenašamo v naš pravni red, kot se temu reče. Običajno jih v Sloveniji prenašamo dokaj butasto, ali jih niti dobro ne preberemo, v lastno škodo; pogosto pa se jih zanalašč prenaša v škodo dela in delavcev, zaposlenih. In to je velik problem. Gospod prekmurski kolega je govoril, da smo se Slovenci takrat odločili, da gremo v Evropsko unijo. Nismo se pa sočasno odločili, da se krši Ustava Republike Slovenije. Jaz sam sebe vedno deklariram kot ustavnega patriota, kar mojim levičarjem, novolevičarjem zveni preveč desno; ampak na tem trdno vztrajam. Jaz sem poslanec v ustavni parlamentarni demokraciji in to, da smo mi v Evropski uniji, kakršnakoli direktiva že pride, ne pomeni, da mi damo ustavo pod mizo. Pa jo damo, ne glede na mandat imamo mi eno majhno morje protiustavnih zakonov, gospod Vinko je odkrito povedal, da je Zakon o tujcih je proti ustaven, j [[…]]Ja, lahko te najdem v magnetogramu, si to izjavljal. In to je dejansko problem. Vi v bistvu ta odpustek omogočate. Mi hočemo v 15. členu samo ta odpustek zapreti. Tretjič, ki pa je nek realni problem. Mi bomo imeli, imamo 9,5-milijardni proračun, v osmih letih se nam je število na Inšpektoratu za delo zmanjšalo za desetino. Kje se je zmanjšalo? Za eno četrtino se je zmanjšalo pri tistih inšpektorjih, ki naj bi se ukvarjali s pogoji dela in varnostjo pri delu. V enakem obdobju se nam je število pravnih subjektov povečalo za eno petino; je v tej eni petini tudi ogromno prisilnih espeizacij, to veva, odkrito povedano. In vedno znova, ko v Združeni levici, zdaj Levici, predlagamo povečanje, podvojitev števila ljudi na inšpektoratu, ki potrebujejo tudi nek čas za šolanje, in če to prevedem v bruto plače in vse skupaj, govoriva v rangu 2,5 milijona proti trem, vseh teh penez ne najdem. In to je ideologija o srčiki. In tukaj je razlika med Levico in ostalim delom parlamenta oziroma večino parlamenta, čeprav osebno se številni poslanci iz Nelevice s tem ne strinjajo, ampak pač pritisnejo tipke, kakor jim pač šefi rečejo. In to je ključni problem. Jaz sem že rekel, mi v Sloveniji moramo delu dati čast in oblast, kot smo včasih rekli, biti spoštljivi do zaposlenih, v vseh oblikah lastniškega zaposlovanja, vključno z zadrugami; ker imamo državnega sekretarja v Kabinetu predsednika Vlade, pa kaj je naredil. Pa se mi zdi, da bi hotel kaj narediti, pa se mu ni dovolilo. In ne pisati neke strategije pametnih specializacij kar tako na pamet – bomo pametni to, bomo pametni tisto. Že 25 let dokazujemo, da kaj dosti pametni nismo. In naslednji dve vladi morata razvijati gospodarstvo tako, da bo pri nas minimalna plača – rad bi rekel jurja, kot Karl Erjavec rad reče za penzije, ampak ste preveč zavozili to državo –, vsaj 800 evrov. Sektorji, ki ne morejo tega doseči, morajo ugasniti, preprosto, ker ti sektorji s takšnimi plačami, pa da ne bom spet svojega brata omenjal, delajo prihodnje socialne probleme. In ne glede na to, kdo bo vlado sestavljal, ali Žan Mahnič, ali Miha Kordiš, ali kdorkoli drug, se mora tega zavedati. In to je problem, s katerim se mi ne ukvarjamo. So seveda določeni sektorji, ki ne generirajo denarja, da bi takšne plače lahko zagotavljali, ampak so splošnega družbenega pomena, kot na primer dolgotrajna oskrba. Miha pogosto tukaj govori o negovalkah v domovih starejših občanov v občinah in še kje; tem ljudem moramo pa dostojne plače zagotoviti preko transferja, preko proračuna. Ne glede na to; ali bodo ti konkretni ljudje rojeni v isti vasi kot Marijan Pojbič ali v Moldaviji. To! Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Gospa Janja Sluga, izvolite.
Hvala lepa. Se bom skoncentrirala samo na prvi del razprave mojega predgovornika, ki se je dejansko nanašala na konkretni amandma, amandma, ki je vložen s strani Levice. Čeprav smo na odboru, kot je rekel gospod državni sekretar, resnično podrobno šli skozi te stvari, pa bom vseeno. Tudi v Poslanski skupini Stranke modernega centra smo se zelo natančno posvetili vsebini tega, kar je bilo v predlogu zakona. Moram reči, da smo veliko na to temo sedeli, se pogovarjali o vsaki alineji posebej, se pogovarjali tudi z Delavsko svetovalnico in prišli do tiste rešitve, ki je bila v obliki amandmaja na odboru tudi sprejeta. Ni res, kolega Trček, kar trdite, da zdaj bomo sprejeli to, da bodo mogoči neki popravljalni ukrepi, na podlagi katerih, kot ste rekli, »mogoče te bomo pa potem enkrat štrafali«. Ni to res. In kot je rekel gospod državni sekretar, glavna sankcija za delodajalca ostaja. Za vse kršitve, ki so bile do zdaj, ostaja tudi poslej. Mi se pogovarjamo o stranski sankciji, in to edino o podaljšanju dovoljenja za delo za delavca, ki že dela pri tem delodajalcu. Tukaj moram povedati, da smo šli zelo selektivno skozi te spremembe in smo v Poslanski skupini Stranke modernega centra dosledno vztrajali, da je nemogoče obdržati v besedilu tiste kršitve pri delodajalcu, ki se nanašajo na osebno integriteto, dostojanstvo delavca, na njegove življenjske razmere ali pa na delovni čas in plačilo za to delo. Vse tisto, kar se nanaša na te stvari, ki sem jih zdaj naštela, je letelo ven. Notri pa je ostalo: če delodajalec v predpisanem roku ne vrne dovoljenja za sezonsko delo tujca, če ne prijavi začetka izvajanja storitve, če ne hrani dokumentacije; takšne stvari so ostale, na te stvari smo pristali. Absolutno pa ne moremo pristati [[…]]in ko smo se dogovorili z ministrstvom, da stvari, ki zadevajo minimalne bivanjske in higienske standarde delavca, ali pa da delodajalec ne da delavcu v pisni obliki pogodbe o zaposlitvi oziroma njene odpovedi. Ali pa kar zadeva delovnega časa, delovnega varstva pri delu ponoči, da mora delodajalec absolutno upoštevati vse časovne omejitve za delo in da mu mora zagotoviti odmor med delovnim časom ter počitek med zaporednima delovnima dnevoma; to vse smo vrgli ven ravno iz teh razlogov. In kaj se zdaj zgodi? Delavec, na katerega se kršitve pri tem delodajalcu sploh ne nanašajo ali pa gre za kršitve, ki sem jih prej naštela – ni se vodila evidenca, delodajalec ni prijavil začetka –, zaradi takih kršitev potem delavcu ni možno podaljšati dovoljenja. In to je škoda za delavca, za tega istega delavca, ki ga hočete zaščititi, ker ostane brez dela, gre na zavod za zaposlovanje, prejema socialne transferje. Če pa ne najde drugega dela, mora celo iti nazaj v svojo državo. To sem povedala in o tem se pogovarjamo. Mislim, da je v takšnem primeru delavec bistveno na slabšem, zopet delavec. Ne govorimo o delodajalcu. In vse te stvari, ki sem jih naštela, ki zadevajo njegove delovne pogoje, ki zadevajo njegovo osebno dostojanstvo, njegovo življenje, neke minimalne higienske standarde, vse to je šlo ven, ker se s tem absolutno ne moremo strinjati, da postane nek odpustek, kot vi pravite. Se pa absolutno tudi strinjam z vami, ko se pogovarjamo o tem, da ne moremo nikoli govoriti, ne v tem kontekstu ali pa kateremkoli drugem, o bolj pomembnih, manj pomembnih kršitvah; ali pa če jih poimenujemo grobe, manj grobe, ne vem kakšne. Popolnoma vseeno je kako, jih poimenujemo; še vedno gre za kršitve. In naj opozorim, da še vedno za evidenco delodajalcev z negativnimi referencami po Zakonu o urejanju trga dela ostajajo popolnoma enaki kriteriji, popolnoma enake kršitve. Tisto se v ničemer ne spreminja. K takemu delodajalcu zavod še vedno ne napotuje delavcev. Samo toliko, da smo te stvari resnično razčistili, in upam, da ste pogledali tudi pri vas, kaj je zdaj dejansko še notri ostalo. Niti približek tistega, kar je bilo na začetku namenjeno. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček, replika, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana kolegica, jaz sem lani in letos na začetku dopusta padel skupaj, kolapsiral. Nisem verjetno padel skupaj zaradi tega, ker bi leto dni pokemone lovil po bajti ali pa kot kaki poslanci gledal fuzbal, karate, film; ali pa kot kakšne poslanke, ko jaz crknem, skoraj štiri ure gledal, katere čevlje si bodo kupili. Jaz tukaj garam, za kar me tudi dokaj dostojno, glede na splošno stanje v Sloveniji, plačajo. Ampak državni sekretar in tudi vi v bistvu zlorabljate usodo nekega konkretnega delavca. Saj v bistvu ste povedali, v čem je problem. Ta človek potem pride na socialni transfer; tako se da razumeti. Kakorkoli že obračate, mi bi morali reči – Okej, zgodijo se birokratske napake. To je enako kot pri tistem zakonu, ki ga nočete spreminjati, pa vas je Vinko opozarjal, da ga ne bom samo kritiziral. Nekdo bo napisal Terček namesto Trček, ko bom jaz šel na kmečki turizem, pa ga boste štrafali, da ne bo mogel živeti. Birokratske napake se dogajajo. Gospa Nataša Trček, ki ima slučajno enak priimek kot jaz, nisem gledal, ali sva v sorodu ali ne, je rekla: Saj vse vidimo, vse imamo, vse se da pogledati. Seveda, saj živimo v neki informatični družbi. In bi morali imeti nulto toleranco do kršitev kakršnekoli delovnopravne zakonodaje; tudi če zaposlimo marsovca! In ni tukaj neke zgodbe, kot jo je prekmurski poslanec govoril: Evropska unija gor in dol. To je tudi vloga nekih malih držav, ki so lahko velike v neki združbi držav. Da reče: Mi v Sloveniji ne bomo kršili delovnopravne zakonodaje. Tukaj je dejansko problem. Moji strokovci in jaz seveda beremo zakone in vejice in črke in smo že vsi preplozani od vsega skupaj. Jaz sem – ne vem, če je bila kolegica v dvorani – v stališču pohvalil, da je koalicijo končno malo srečala pamet in da ste šli oziroma smo šli, kot se temu reče, zelo selektivno; ampak v tej selektivnosti je nekaj še izpadlo. In to je vsebina tega. Me pa blazno žalosti, da je to resor, ki ga obvladujejo Socialni demokrati, ki napovedujejo, da bodo vodili naslednjo vlado; pa so predlagali takšen zakon. Upam, če nekdo dela ali bi rad delal, pa če se mu kaj malo bliska – bom tudi jaz malo populističen, kot je bil kolega iz Nove Slovenije –, da mu je jasno, da brez Levice v naslednji vladi boljših pogojev za delo v tej družbi in državi ne bo. Hvala.
Hvala lepa. Državni sekretar gospod Peter Pogačar, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Ocenjujem, da je spoštovana poslanka gospa Sluga zelo natančno predstavila, kakšna je končna rešitev, ki je bila izoblikovana na seji matičnega delovnega telesa, ob pomoči vseh koalicijskih poslancev. Spoštovani gospod poslanec Trček je omenil, da je problem v tem, ker bo ta delavec končal na socialnih transferjih. Nikakor ne gre za to. Sami vidimo težavo v tem, ker bo temu delavcu, če mu ne bo podaljšano delovno dovoljenje, prekinjena pogodba o zaposlitvi po samem zakonu. Sicer bo upravičen do relativno kratkega denarnega nadomestila za brezposelnost, če si v tem času ne najde zaposlitve. Če si v tem času ne uspe dobiti novega delovnega dovoljenja, se mora vrniti nazaj v svojo matično državo. Vse tiste kršitve, ki so po obravnavi na matičnem odboru ostale notri, so tiste, ki jih delavec lahko izterja tudi po sodni poti. Verjamem, da bo delavec to veliko lažje naredil pri svojem delodajalcu, če bo dejansko prebival v Republiki Sloveniji, kot pa če ga Republika Slovenija vrne nazaj v matično državo in mu prepusti uveljavljanje pravice iz tuje države. Za to gre. Naj še enkrat ponovim. Vse kršitve Zakona o delovnih razmerjih, vse kršitve Zakona o zaposlovanju in delu tujcev – mislim, da smo tukaj enotnega mnenja – so zavržne, jih je treba odkrivati, jih je treba preprečiti in jih je treba najstrožje sankcionirati. In to zakonodaja tudi določa. Lahko se tudi pogovarjamo o še višjih sankcijah, vprašanje je, kakšen učinek bi še višje globe in sankcije imela. Nobena od teh kršitev, nobena od sankcij se ne ukinja, se ne znižuje. Nikakor. Bistvo tega predloga je, samo katere so tiste kršitve – ki pa navkljub temu, da jih je inšpektor za delo ugotovil, in niso tiste, kot je gospa poslanka Sluga lepo povedala, ki bi se kakorkoli nanašale na dostojanstvo tega delavca ali kakorkoli na plačilo za delo tega delavca ali na razporeditev delovnega časa –, kjer bo delodajalec sankcioniran z globo, z ureditveno odločbo; ne bo pa sankcioniran s tem, da za tega delavca ne more dobiti soglasja za podaljšanje enotnega delovnega dovoljenja. Samo o tem govorimo. Tukaj ni nobenih odpustkov za delodajalca. Opustitev te stranske sankcije za manj grobe kršitve delovne zakonodaje se nanaša samo na podaljšanje delovnega dovoljenja; tudi ob teh kršitvah ta delodajalec novega soglasja za novo delovno dovoljenje ne bo dobil. Tukaj se nič ne spreminja, ker to je zelo učinkovita sankcija. Vprašanje pa je, ali za vse kršitve res zavod ne sme izdati soglasja za podaljšanje enotnega delovnega dovoljenja. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospa Janja Sluga, imate besedo, izvolite.
Jaz sem se javila že prej, ker želim absolutno zavrniti ta podtikanja kolega Trčka. Nikoli in nikdar si ne bom dovolila, da mi kdorkoli reče, da sem jaz neko rešitev sprejela zato, da neki tuj delavec ne bi prejemal denarnega nadomestila na našem zavodu za zaposlovanje. Absolutno to trditev zavračam, tega nisem nikoli rekla. Rešitve, ki jih imamo zdaj na mizi, smo v Poslanski skupini Stranke modernega centra gledali izključno skozi oči tega delavca – kaj je za tega delavca v redu, kaj za tega delavca ni v redu in kaj se mu zgodi, če ne dobi podaljšanega delavnega dovoljenja. In če ne dobi podaljšanega delovnega dovoljenja, mora na zavod in res tam prejema socialne transferje; na koncu pa mu še grozi, ker drugega dela ne najde, da se mora vrniti v svojo državo. Absolutno je to s stališča tega delavca nekaj, kar za njega ni dobro.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček, izvolite.
Dobro, če zdaj prevedem to moralno-etično zgodbico, ki jo je povedala kolegica – za tujega delavca je dobro, da v Sloveniji dela v podjetjih, kjer se krši delovnopravna zakonodaja v manjšem obsegu, in bomo taistemu delavcu podaljšali. Dobro, ne bom se kregal z državnim sekretarjem, sočasno ne bo potrebe po nadomestilu za brezposelnost za kratek delovni čas. Vi zdaj zlorabljate zgodbo nekega konkretnega delavca, za katerega vi blazno skrbite, na račun tega, da ne gledate, zakaj se ta sranja v Sloveniji že 20 let dogajajo. In to je tudi čista ideologija v najbolj čisti obliki. Če bi še predaval, samo 10 ur predavam, kolega me je prej omenjal, bi dal kot študijo primera študentom, da bi študirali, kaj je dejansko. Prosim lepo, omica, pa ne bi bil rad žaljiv do konkretne veroizpovedi; katerikoli pridigar, ki bi tako pri katerikoli maši govoril, bi ljudje rekli – ne mi bučk saditi. In za to gre. Dajte pač odkrito priznati; jebiga, pripadamo – se opravičujem, da tako govorim – temu in temu ideološkemu [[…]]
Gospod Trček, lepo prosim.
[[…]]spektru in pač zastopamo takšen in takšen odnos do dela in delavcev; pika.
Hvala lepa. Gospa Janja Sluga, izvolite.
Ne, kolega Trček, jaz vem, da ne glede na to, kar bom zdaj še govorila ali pa bo govoril kdorkoli drug, vi boste vztrajali pri svojem, boste ponavljali eno in isto lajno, ki jo ponavljate danes tukaj vi in ki jo je kolega Kordiš ponavljal brez prestanka tudi na odboru. Ampak ni res! Nobene kršitve niso sprejemljive in nobeni odpustki se ne dajejo delodajalcem. Glavne sankcije ostajajo nedotaknjene, glavna sankcija, globa, odprava kršitve. Vse to mora delodajalec še vedno narediti. In šele ko to naredi in ko dokaže, da je to naredil, se potem pogovarjamo o nekih stranskih sankcijah, izključno z vidika delavca. V ničemer se ne povečujejo odpustki, v ničemer ne spodbujamo kršitev delovnopravne zakonodaje ali česa podobnega, kar trdite vi.
Hvala lepa. Replika, dr. Franc Trček, izvolite.
Verjamem, da določene poslanke in poslanci, zlasti v takih strankah, nimate obilice časa, da imajo državni sekretarji obilico dela, to resno mislim, prvo pa je bilo cinično. Jaz prihajam iz Maribora, pa mi en tujec, delavec reče: Fotr in sin imata 10 firm, nas kolobarijo, da niti sami več ne vemo, sem en mesec na eni firmi, drugi mesec na drugi, tretji na tretji. Ta zgodba ne bo pila vode. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ne, hvala lepa. Potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam 17. točko dnevnega reda in 34. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.05.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 2., 12., 13., 9., 16., 17. in 1. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2017 in 2018, po nujnem postopku Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. 10. 2017, ki ste na prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, proti pa 54. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 54.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti pa 20. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije, v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti pa jih je bilo 17. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament, v okviru rednega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona za urejanje položaja študentov, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 16. 10. 2017. Odločamo o amandmaju predlagatelja dr. Milana Brgleza k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju predlagatelja dr. Milana Brgleza k 7. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 8. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma k 8. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju predlagatelja dr. Milana Brgleza k 7.a členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 8. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma k 8. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanca dr. Milana Brgleza k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih, s tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Besedilo predloga zakona za tretjo obravnavo bodo pripravile službe Državnega zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 16. 10. 2017. Amandma Poslanske skupine Levica k 13. členu pod številko 1 in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k istemu členu pod številko 2 sta vsebinsko enaka, zato bomo o njiju glasovali skupaj. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Levica in amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 13.členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti pa 19. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 18. členu. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandma Poslanske skupine Levica k istemu členu pod številko 2 in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k istemu členu pod številko 3 brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti pa 46. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Amandma Poslanske skupine Levica k 18. členu pod številko 2 in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k istemu členu pod številko 3 sta enaka, zato bomo o njiju glasovali skupaj. Odločamo torej o amandmaju Poslanske skupine Levica in amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 18. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti pa 16. [[Za je glasovanje 51.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da sta amandmaja sprejeta. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj predloga zakona v razpravi predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavopredloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti pa 20. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaja k 13. in 18. členu dopolnjenega predloga zakona. Na podlagi tretjega odstavka 138. člena poslovnika sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tema členoma vložiti amandmaje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti pa 22. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o tujcih. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 9. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 16. 10. 2017. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Levica k 15. členu. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 6, proti 42. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandma k dopolnjenemu predlogu zakona ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 16. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 3. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Glasovanje o predlogih sklepov bomo opravili na podlagi pregleda predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric in ministrov ter generalne sekretarke Vlade z dne 17. 10. 2017, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o prvem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje dr. Anžeta Logarja v zvezi z bančno luknjo. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 37. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi z dopolnitvijo Ustave Republike Slovenije, s katero bi se narodnim skupnostim, po izvoru iz razpadle SFRJ, priznal status manjšinskih narodnih skupnosti. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 54. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 54.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o tretjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednike Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje gospe Ljudmile Novak v zvezi z zagotavljanjem pravičnosti in enakih meril za vse državljane. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 43. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o četrtem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje mag. Gorana Klemenčiča na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s poenotenjem sodne prakse. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 43. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o petem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anje Kopač Mrak ter ministrice za zdravje gospe Marije Milojke Kolar Celarc na poslansko vprašanje Mihe Kordiša v zvezi s problematiko v domovih za starejše. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 39. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o šestem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo gospoda Zdravka Počivalška na poslansko vprašanje gospoda Jožefa Horvata v zvezi z zagotovitvijo finančnih sredstev za izvajanje Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010–2019. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 42. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o sedmem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anje Kopač Mrak ter ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo gospoda Zdravka Počivalška na poslansko vprašanje dr. Franca Trčka v zvezi s proračunoma za leti 2018 in 2019 obeh ministrstev na področju Strategije pametne specializacije in položaj dela ter varnosti delavcev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 43. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o osmem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za zdravje gospe Marije Milojke Kolar Celarc na poslansko vprašanje gospe Jelke Godec v zvezi s skupnimi javnimi naročili za žilne opornice. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 40. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o devetem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen na poslansko vprašanje gospoda Zvonka Laha v zvezi z razlastitvijo lastnikov zemljišč. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 44. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o desetem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen na poslansko vprašanje gospoda Danijela Krivca v zvezi z zavodom Triglavski narodni park. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 42. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o enajstem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru generalne sekretarke Vlade mag. Lilijane Kozlovič na poslansko vprašanje Matjaža Hanžka v zvezi z urejanjem in izboljševanjem položaja romske skupnosti v Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 45. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o dvanajstem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen na poslansko vprašanje gospoda Marjana Dolinška v zvezi z izgradnjo energetskega objekta Hidroelektrarna srednja Sava. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 33. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o trinajstem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kulturo gospoda Antona Peršaka na poslansko vprašanje gospoda Violete Tomić v zvezi z lastniškim prevzemom medijske hiše Pro Plus. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 39. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 34. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.