Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 39. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne moreta udeležiti naslednji poslanki: gospa Maria Pozsonec in gospa Marjetka Uhan do 13.00 ure. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O LASTNINSKEM PREOBLIKOVANJU DELEŽA ZAVAROVALNIC, DO KATEREGA SO UPRAVIČENE FIZIČNE OSEBE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Gospod Rezman, kaj želite? Imate proceduralno vprašanje? Izvolite, prosim.
Proceduralni predlog. Hvala lepa, gospod predsedujoči. Včeraj, tik preden je predsednik zaključil včerajšnjo sejo, sem prosil za proceduralno. Pa me je spregledal, zato to najavljam danes. Moj predlog je, da se glasovanje o zakonih izvrši tako, kot je bilo dvakrat pisno napovedano. In kot je bilo enkrat vmes ustno spremenjeno, in sicer, spremenjeno takrat, ko nas, poslancev, ni bilo v dvorani in ko se je izkoristila hitra ocena, da tistih, ki bi glasovali za Zakon o transferjih, ni v dvorani. Pred sabo imam najavo dnevnega reda, ki govori o tem, da bi naj bilo včeraj glasovanje o zakonih, ki smo jih obravnavali v sredo po zaključeni 3. točki dnevnega reda. Mi do 3. točke dnevnega reda še nismo prišli. Niti danes najbrž ne bomo in najbrž bo moral biti spremenjen dnevni red tako, da bomo o tem odločali naslednji teden, če se bo danes tako pokazalo. Torej, tu je šlo za izigravanje in za prehitevanje tega, kar je bilo pisno napovedano. Potem je prišlo na mizo še eno navodilo, v katerem piše, da se bo o tistih točkah dnevnega reda, ki so bile obravnavane 21.5.2008, glasovalo pol ure po prekinitvi 4. točke dnevnega reda oziroma danes po 15.00 uri. Glasovalo pa se je včeraj. Takrat, ko dvorana ni bila polna. Takrat, ko so imeli poslanci kakšne druge obveznosti in torej niso mogli glasovati. Tudi v prvi najavi je pisalo kot dodatna možnost za glasovanje odločanje, ki bi se naj zgodilo po 22.00 uri včeraj in sicer na osnovi posvetovanja vodij poslanskih skupin. Tudi to se ni zgodilo. Ampak je bilo glasovanje opravljeno pol ure prej. Tako da smo celo tisti, ki smo prišli na glasovanje prehitro, zamudili. Zato prosim, da se sprejme ta proceduralni predlog, da se to glasovanje ponovi. In sicer tako, kot je bilo napovedano. Sicer bomo smatrali to za manipulacijo s poslanci, ki niso bili v funkciji, da bi lahko odločali.
Hvala lepa, gospod Rezman, za vaš proceduralni predlog. Povedal bi to, da je včeraj po 21. uri vodil sejo predsednik Državnega zbora. Vem, da je tudi povedal, kakšen je njegov namen glede dnevnega reda in glasovanja in tudi vprašal, če so vsi za to. Pač je vprašal vse tiste poslance, ki so bili tedaj prisotni v Državnem zboru. Glede vašega proceduralnega predloga danes sam ne morem odločati. Imamo dnevni red, ki je bil predviden in sprejet tudi že včeraj. To se pravi, dnevni red s točkami včerajšnje seje in današnje seje. Zato predlagam, da ta svoj proceduralni predlog predložite Kolegiju Državnega zbora. Nadaljujemo z dnevnim redom. Povedal sem že, o katerem zakonu bomo razpravljali v 2. točki dnevnega reda. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod dr. Andrej Bajuk, minister za finance, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije je pripravila predlog zakona, ki upoštevajoč šesti odstavek 21. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Zavarovalnic 1, določa, da se te delnice, ki ustrezajo deležu fizičnih oseb v nenominiranem kapitalu zavarovalnice in katerih imetnik je do sprejema posebnega zakona Kapitalska družba d.d., prenesejo v last Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje z edinim namenom zagotavljanja dodatnih sredstev za obvezno pokojninsko zavarovanje. S tem zakonom se določa način, o katerem bodo fizične osebe udejanile pravico lastniniti Zavarovalnico Triglav. ZPIZ postopek odsvojitve delnic iz 1. člena tega zakona vodi skladno s predpisi, ki urejajo postopke razpolaganja z državnim finančnim premoženjem. Sredstva od razpolaganja pa se lahko uporabijo izključno za nadaljnje upravljanje s finančnim premoženjem. Donos pa je neposredni prihodek ZPIZ-a. Lastninjenje zavarovalnic se je začelo leta 2000, ko je Državni zbor Republike Slovenije sprejel Zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, ki je uredil vprašanja v zvezi z lastninskim preoblikovanjem družbenega kapitala v zavarovalnicah. Ustavno sodišče je 18.5.2000 začasno zadržalo izvrševanje izpodbijanjih določb. Končno pa zakon v celoti razveljavilo 19. aprila 2001 in zapisalo, da določitev upravičencev pomeni, da ti pridobijo pravico lastniniti premoženje, pridobljeno na nenominiranem družbenem kapitalu v zavarovalnicah in ne lastninske pravice do teh delnic. Določitev metode lastninjenja pa je pristojnost zakonodajalca. Na podlagi odločitev Ustavnega sodišča je bil sprejet nov Zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, ZLPZ1, ki je tudi podlaga za sprejem zakona, ki je pred vami. V skladu z omenjenim zakonom je Vlada Republike Slovenije izdala dve odločbi, v katerih je ugotovila deleže nenominiranega kapitala, ki pripadate tako pravnim kot fizičnim osebam. Po izvršitvi teh vladnih odločb je Kapitalska družba postala lastnik 34,47% celotnega nenominiranega kapitala Zavarovalnice Triglav. Vendar pa s temi delnicami v skladu z zakonom ni smela razpolagati. Ob navedenih rešitvah v zvezi z lastninjenjem nenominiranega kapitala skladno z ZLPZ1 pa je v predpisanem roku ostal nerealiziran šesti odstavek 21. člena tega zakona, ki je predvideval dvanajstmesečni rok od uveljavitve zakona za sprejem posebnega zakona, s katerim bi določili kriterije, po katerih bi bile fizične osebe upravičene do delnic zavarovalnice pokojninskih bonov ali police pokojninskega zavarovanja. Tega prejšnja Vlada ni izvedla v zakonsko predpisanem roku. Sledeč šestemu odstavku 21. člena je Vlada Republike Slovenije v letu 2005 imenovala svetovalno skupino, ki je ugotovila, da za več kot 750 tisoč fizičnih oseb Zavarovalne skupnosti Triglav iz leta 1990 ni mogoče učinkovito izvesti posamičnih postopkov ugotavljanja njihove upravičenosti do pravic navedenih v šestem odstavku 21. člena ZLPZ1. Temeljne razloge, analizira določene alternativne rešitve upravičencev iz tega 21. člena in je ugotovila, da se ne morejo zagotoviti računovodske evidence v arhivih Zavarovalne skupnosti Triglav iz leta 1990. Saj niso tako popolni, da bi omogočili sedanji Zavarovanci Triglav d.d. iz teh evidenc verodostojno ugotoviti fizične osebe in njihova upravičenja do lastninjenja kapitala v lasti Kapitalske družbe. Zaradi navedenih dejstev ne bi bilo mogoče od posameznih zavarovancev zahtevati ali sploh pričakovati enaka dokazila kot od pravnih oseb. Kar bi pomenilo, da bi bile te osebe praktično izključene iz lastninjenja. Postopki bi morali vključevati dediče tedanjih upravičencev, kar bi zelo razširilo krog oseb, udeleženih v postopkih. To bi pomenilo daljše in bolj zapletene postopke. Povečalo pa bi se tudi število možnih sodnih sporov, ki bi iz teh postopkov izvirali. Iz prej navedenih razlogov ta individualizacija upravičenj fizičnih oseb praktično ni izvedljiva. Vsaj ne v razumnem času in ob sorazmernih stroških. Skladno z navedenimi predlogi svetovalne skupine Vlada predlaga, da se sprejme zakon, s katerim se delnice prenesejo v last Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. V imenu in na račun ZPIZ-a pa z delnicami upravlja Kapitalska družba. Zakon nadalje določa, da se delnice v primeru, da se pojavi utemeljen razlog, lahko odsvojijo na predlog pristojnega organa ZPIZ-a in pod pogojem, da s tem soglaša tako Vlada Republike Slovenije kot Državni zbor. Postopek odsvojitve delnic pa se vodi skladno s predpisi, ki urejajo postopke razpolaganja z državnim finančnim premoženjem. Za primer odsvojitve delnic predlagani zakon določa, da se sredstva od razpolaganj lahko uporabijo le za nadaljnje upravljanje s finančnim premoženjem, s čimer se doseže bolj razpršeno in varnejšo donosnost. Letni donos od upravljanja s temi sredstvi pa se prenese na račun ZPIZ-a. Naj končam. Ključne rešitve zakona so torej udejaniti pravice lastninjenja s strani fizičnih oseb preko imetništva deleža za nenominiran kapital s strani ZPIZ-a, ZPIZ-u zagotoviti nov dodaten vir financiranja, poskrbeti za dolgoročno vzdržnost pokojninske blagajne z diverzifikacijo portfelja in zmanjšanjem rizikov ter končno spoštovanje pravil Zakona o javnih financah pri razpolaganju s premoženjem. Saj ZPIZ kot javni zavod vsako leto pridobi znatna sredstva v obliki transferja iz proračuna Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Bojanu Starmanu za predstavitev poročila odbora. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vsem skupaj lep pozdrav! Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 39. seji dne, 7.5.2008, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o lastninskem preoblikovanju deleža zavarovalnic, do katerega so upravičene fizične osebe, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Pridobili smo si tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe. Prejeli smo tudi mnenje Državnega sveta z dne, 24.4.2008, ki je predloženi zakon podprl. Oblikoval pa je konkretni pripombi k 2. členu. Ti pripombi sta upoštevani v vloženem amandmaju koalicijskih poslanskih skupin k temu členu. K predloženemu zakonu so v poslovniškem roku amandma vložile poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev dne, 25.4.2008, in sicer k 2. členu. Seji so prisostvovali predstavnica in predstavniki Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. Povedano je bilo od predlagateljev, da predloženi zakon določa, da se delnice, ki ustrezajo deležu fizičnih oseb v nenormiranem kapitalu zavarovalnice in katerih imetnik je do sprejema posebnega zakona Kapitalska družba pokojninskega in invalidskega zavarovanja, KAD, prenese v last Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje z edinim namenom zagotavljanja dodatnih sredstev za obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Z delnicami v imenu in za račun ZPIZ upravlja KAD. Zakon v nadaljevanju omogoča, da se delnice v primeru, če se pojavi utemeljen razlog, lahko odsvojijo na predlog pristojnega organa ZPIZ-a in pod pogojem, da s tem soglašata tako Vlada kot tudi Državni zbor in sicer s sprejemom letnega Odloka o programu prodaje finančnega premoženja. Zakonodajno-pravna služba je dodatno pojasnila, da pravilo iz 90. člena Ustave in 25. člena Zakona o referendumu in ljudski iniciativi, da ni dopustno v enem letu po razglasitvi odločitve na referendumu sprejeti vsebinsko identičnega zakona, kot je bil na referendumu zavrnjen, obrazlaga, da predloženi zakon tega, da namenja delnice ZPIZ-u in ne KAD-u, v bistvenem elementu je drugačen. Tako po mnenju Zakonodajno-pravne službe tudi ni identičen in je tako možno sprejeti ta zakon. Večina članov je izrazila zakonu in predlogu podporo. Sprejet je bil ob upoštevanju Zakonodajno-pravne službe k 1. členu predloženega zakona v skladu s 131. členom Poslovnika je bil sprejet amandma za novi 2.a člen. V obravnavi sta bila izražena še dva amandmaja, oblikovana še dva amandmaja k 1. in 2. členu, ki jih odbor ni podprl. Odbor pa se je opredelil do vloženega amandmaja poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev k 2. členu in ga sprejel. Glede na to je bilo pripravljeno v skladu. Potem smo glasovali še o vseh členih skupaj. Pripravljen je bil v skladu s 133. členom Poslovnika dopolnjen predlog zakona, ki predlagamo Državnemu zboru, da ga tudi sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Anton Rop v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Najlepša hvala, gospod predsedujoči. Dobro jutro vsem skupaj! Spoštovane poslanke in poslanci! Danes je pred nami Predlog zakona o lastninskem preoblikovanju deleža zavarovalnic, do katerega so upravičene fizične osebe. Bistvena vsebina tega zakona je zaključek lastninskega preoblikovanja zavarovalnic pri nas. In sicer tako, da se delnice, ki ustrezajo deležu fizičnih oseb v nenominiranem kapitalu zavarovalnice in katerih imetnik je do sprejema zakona KAD, prenesejo na ZPIZ z edinim namenom zagotavljanja dodatnih sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Državni zbor o zakonu, ki ureja to področje, danes odloča že četrtič. Prvič ga je obravnaval, ko je o njem odločal lani, ko je vladajoča koalicija na predlog Vlade sprejela Zakon o lastninjenju nenominiranega kapitala, ki bi omogočal takojšnjo privatizacijo tega kapitala. Temu je Državni svet tako kot že poprej opozicija in stroka nasprotoval. In zato smo drugič o tej temi odločali ob vetu Državnega sveta. Toda kljub vetu Državnega sveta, kljub pripombam in opozorilom ter nasprotovanju poslancev opozicijskih poslanskih skupin ne Vlada ne njena koalicija v Državnem zboru pri sprejemanju tega zakona tedaj v zakonu ni želela vključiti zelo preprosto in enostavno varovalko, ki bi preprečila, da bi lahko v nadaljevanju razprodali 35% kapitala delnic Zavarovalnice Triglav in bi delnice oziroma upravičenja iz upravljanja teh delnic namenili izključno za dolgoročno financiranje pokojninske blagajne. Zato smo takrat zakonu zelo jasno nasprotovali in smo podprli Državni svet v težnji, da razpiše zakonodajni referendum. Če bi tedaj Vlada prisluhnila argumentom in mislila resno, seveda referenduma ne bi bilo. In bi že zdavnaj odločali in odločili o tej temi. Rezultati referenduma so sicer zelo jasni. Proti prvotnemu vladnemu zakonu je glasovalo 72% vseh volivk in volivcev, ki so glasovali na referendumu. In sporočilo referenduma, ki mu moramo slediti, je jasno. Volivke in volivci nasprotujejo razprodaji državnega premoženja, kot se dogaja v Sloveniji v zadnjem času, in ne želijo, da se razpolaganje s kapitalom, z delnicami prepusti Vladi. Kljub temu sta Vlada in vladajoča koalicija ob zadnjem, tretjem poskusu ureditve lastninjenja nenominiranega kapitala zopet nasprotovali zakonski sistemski ureditvi, ker je tedaj ta zakon predlagal Državni svet. Torej kar štirikrat mora Državni zbor odločati o tej temi, da bi Vlada in vladajoča koalicija končno prisluhili argumentom in stališčem stroke, opozicije, Državnega sveta in nenazadnje volji državljank in državljanov celotne Slovenije. V Poslanski skupini SD ugotavljamo, da tako kot je ta zakon, ki je pred nami predlagan, zagotavlja, da vsaj 35% delež Zavarovalnice Triglav ne bo več v rokah aktualne Vlade, pač pa Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Torej tudi v rokah socialnih partnerjev in predstavnikov upokojencev. Prepričani smo, da je že s tem zagotovljena večja transparentnost in racionalnost upravljanja. Menimo pa, da je možno upoštevajoč diskusijo na matičnem delovnem telesu predlagane rešitve še bistveno izboljšati. Še zlasti v povezavi s tistim delom zakona, ki opredeljuje namen uporabe vsakoletnega čistega donosa od upravljanja s prenesenimi delnicami na ZPIZ na način, da bodo s tem resnično zagotovljena dodatna sredstva za ZPIZ oziroma za slovenske upokojenke in upokojence. V kolikor bo namreč ostala sedanja rešitev, kot je v predlogu zakona, bodo dodatna sredstva, ki jih bo prejemal letno ZPIZ, imela za posledico izključno zmanjšanje proračunskega vira financiranja ZPIZ-a. Z drugimi besedami, bi zakon, tako kot je sedaj napisan, imel za upokojenke in upokojence povsem enak učinek, kot če bi vanj zapisali, da se vsi tekoči donosi vključujejo kar direktno v proračun. Torej nikakršnega efekta, nikakršnega učinka za slovenske upokojence in upokojenke. Zato predlagamo amandma, s katerim se določa namen uporabe teh dodatnih sredstev, ki jih bo prejemal ZPIZ. Predlagamo, da se namenijo izključno namensko. In sicer za dodatno financiranje zdravstvenega varstva upokojencev. Torej financiranje dodatnih zdravstvenih programov oziroma izboljšanje dostopnosti zdravstvenih storitev za upokojence. Prepričani smo, da bi s sprejemom tega dopolnila zakon bil v bistveno večji meri dejansko namenjen tistim, ki jim je edini lahko namenjen, slovenskim upokojencem in upokojenkam. Predlagamo, da skupaj sprejmemo tako zakon kot tudi izboljšave. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, podpredsednik. Lep dober dan! LDS je v razpravi v zvezi s tem zakonom oziroma tudi predhodnim ves čas izjavljal, da obstajajo boljše rešitve, kot so bile predlagane v zakonu, ki je kasneje šel na referendum. In ta zakon, ki ga obravnavamo danes, izboljšuje določena poglavja tega področja oziroma te zakonodaje. In zaradi tega mu LDS ne nasprotuje. In se strinjamo s tem, s to namero, da Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje postane zakoniti imetnik delnic Zavarovalnice Triglav, ki bodo prenesene na KAD, ki je dosedanji upravičenec. Ker je predlagani zakon v enem elementu bistveno drugačen, kot je bil tisti o katerem smo razpravljali prej, v prejšnjem preteklem obdobju in ki je šel na referendum, in ker ne gre za vsebinsko identičen zakon, kot je bil na referendumu zavrnjen, tudi po naši presoji menimo, da ni kršena referendumska volja. V Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo temeljni cilj zakona, ki je dokončanje lastninskega preoblikovanja zavarovalnice oziroma zavarovalnic ter hkrati zagotovitev upravičenja iz upravljanja tega kapitala čim širšemu krogu upravičencev. Prenos deleža Zavarovalnice Triglav na ZPIZ je po mnenju LDS smiseln. Saj omogoča naložbo, ki bo pripomogla k vzdrževanju dolgoročne stabilnosti pokojninske blagajne. V Liberalni demokraciji Slovenije se zavedamo tega, da je dolgoročna vzdržnost javnih financ ogrožena zaradi staranja prebivalstva. Zaradi tega je prav, da se ta kapital, ta sredstva prenesejo na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Je pa v zvezi s tem zakonom še vedno nekaj dvomov in našteli jih bomo. Gre namreč za dvom, da v zakonu, v katerem se predlaga torej, da v imenu in za račun ZPIZ-a z delnicami Zavarovalnice Triglav upravlja KAD. Ta in to po predlogu zakona pomeni, da ZPIZ pravzaprav pri upravljanju delnic s strani KAD-a ne bo imel nobene stvarne besede. V primeru, da ZPIZ želi prodati delnice, in pod pogojem, da s tem soglašata tako Vlada Republike Slovenije kot Državni zbor, je sicer omogočena prodaja delnic Zavarovalnice Triglav. Ker pa KAD v imenu ZPIZ stvarno upravlja z zavarovalnico, potem bo neposredno pravzaprav KAD in ne ZPIZ odločal o prodajni ceni in kupcu prodanih delnic Zavarovalnice Triglav. Torej to je ta bojazen, ki je v tem zakonu še vedno prisotna. Prav tako je v zakonu postavljena pod vprašaj določba, ki dopušča, da se vsakoletni čisti donos od upravljanja premoženja prenese na račun ZPIZ. Z drugimi besedami. Ko se prodaja delnice ZPIZ-a, se bo vrednost nad prodanim zneskom prenašala v pokojninsko blagajno. In s tem obstaja realna možnost ali pa nevarnost, da bo vrednost premoženja s tem padala. Prav tako se ocenjuje in obstaja nevarnost, da bo Vlada, katerakoli pač, zmanjšala obveznosti iz proračuna za ZPIZ zaradi takšnega načina jačanja pokojninske blagajne. Tipičen primer, da ta praksa je in da je lahko ta praksa vzor tudi za bodoče, je delovanje Vlade in njenih nadzornikov v primeru Telekom, ko izplačujejo ves dobiček za dividende. S tem se državni proračun bogati. V primeru Telekoma za 43 oziroma 44 milijonov evrov. Takšna nevarnost obstaja seveda tudi pri sredstvih iz ZPIZ-a. Teh sredstev iz zavarovalnice, ki gredo na ZPIZ. Takšno razporejanje dobička v primeru Telekoma pač pomeni finančno izčrpavanje Telekoma ter verjetno zaviranje ustreznejšega hitrejšega razvoja Telekoma Slovenije. Zato se sprašujemo: Ali se bo morda ta praksa, ki je bila opisana, lahko dogajala tudi z Zavarovalnico Triglav, saj bo država preko Soda in preko Kada pravzaprav odločala o posredovalnice v Zavarovalnici Triglav, saj je Kad upravljalec delnic Zavarovalnice Triglav? In po naši presoji bo Kad predvsem politično nastavljal nadzornike, ki - pa je vprašanje - če bodo upoštevali mnenje zakonitega lastnika, torej v tem primeru ZPIZ. Z amandmajem se te čeri in ti dvomi odpravljajo. Zaradi tega bo LDS podprl amandma in v kolikor bo sprejet, podprl tudi zakon. Menimo pa, da je za to potrebno resno premisliti in zakon vseeno sprejeti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ciril Testen v imenu Poslanske skupine NSi.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav predstavnikom Vlade, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije se s predlaganim zakonom strinjamo, saj bomo s prenosom delnic, do katerih so po odločitvi Ustavnega sodišča upravičeni individualni upravičenci na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, končno rešili problem, ki bi moral biti rešen že davno. Predlagana rešitev je dobra tudi zato, ker bo z opredeljenim statusom pomembnega dela lastništva Zavarovalnica Triglav v prihodnje lažje načrtovala svoje poslovanje in razvoj. S sprejetjem tega zakona se bo prav tako v veliki meri uresničila volja volivcev, ki je bila izražena na referendumu. Strinjamo se tudi z namenom zakonodajalca, da se prihodki od lastništva delnic, ki bodo prenesene na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, uporabljajo kot dodaten prihodek v pokojninsko blagajno in se na ta način nekoliko zmanjša izdatke za pokojnine iz državnega proračuna. Na tak način se vsekakor pokriva interes velikega dela tistih individualnih upravičencev, ki so do delnic Zavarovalnice Triglav upravičeni. Vsekakor pa se ne moremo strinjati s predlogom, ki ga je na Odboru za finance predstavila v obliki amandmaja Poslanska skupina Socialnih demokratov, da bi se s čistim donosom od upravljanja s prenesenim državnim finančnim premoženjem namensko financiralo zdravstveno varstvo upokojencev. To financiranje je namreč v zakonu že v celoti urejeno. Ni nobene potrebe po dodatnem financiranju, saj se morebitna manjkajoča sredstva pridobijo iz državnega proračuna. V zakonu je tudi opredeljeno, da bo z delnicami Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje upravljala Kapitalska družba in tudi način razpolaganja z delnicami. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je glede razpolaganja z delnicami vgrajenih dovolj varovalk in da ni bojazni, da se bo z delnicami razpolagalo mimo interesov upravičencev. Zato zakon v tem delu tudi podpiramo. Nekoliko nas v naši poslanski skupini moti dejstvo, da so delnice prenesene v lastništvo Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, v upravljanje pa Kapitalski družbi, kar bo imelo za posledico dodatne stroške. Vendar bomo kljub temu zakon podprli. Skratka, Poslanska skupina Nove Slovenije bo Zakon o lastninskem preoblikovanju deležev zavarovalnic, do katerih so upravičene fizične osebe, podprla. Ker smo po dolgem iskanju in številnih predlogih našli rešitev, ki je sprejemljiva za večino upravičencev in je istočasno dobra tudi za zavarovalnico in nenazadnje tudi za državni proračun. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki smo kaj kmalu po nesprejetju Zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic na referendumu predlagali, naj se pripravi zakon, ki bi prenesel delnice Zavarovalnice Triglav na ZPIZ, kar bi omogočalo ohranjanje dolgoročne stabilnosti pokojninske blagajne. Predlagali smo tudi, naj se morebitna odsvojitev deležev zavaruje z odločitvijo v Državnem zboru. Pred nami je predlog zakona, ki z namenom zagotavljanja čim širšega konsenza glede razpolaganja s premoženjem in strokovno ter transparentno izvedbo razpolaganja s tem premoženjem opredeljuje, da se za vse postopke razpolaganja s tem premoženjem uporabljajo predpisi, ki urejajo razpolaganje s finančnim premoženjem države. To pomeni, da bi bil ZPIZ v primeru odsvojitve premoženja zavezan k vodenju postopka prodaje v skladu z določbami Zakona o javnih financah in Uredbi o prodaji in drugih oblikah razpolaganja s finančnim premoženjem države in občine. Vsi postopki, ki jih opredeljujeta navedena predpisa, so izredno natančno razdelani in v praksi dobro uveljavljeni. Osnovni pogoji za razpolaganje s finančnim premoženjem glede na Zakon o javnih financah in Uredbo je umestitev premoženja v letni Odlok o programu prodaje finančnega premoženja, ki ga sprejme Državni zbor na predlog Vlade, Republike Slovenije. Predlog zakona, ki ga je predložila Vlada določa obveznost imetnika delnic zavarovalnic, torej ZPIZ-a, da mora ohraniti lastniški delež, ki ne sme biti nižji od 25% plus ena delnica. S tem bi se zaradi strateškega pomena in dolgoročnega interesa ohranil slovenski značaj Zavarovalnice Triglav, njeno učinkovito upravljanje in njen dolgoročni razvoj. Predlog zakona, ki ga je predložila Vlada, tudi taksativno določa, da se sredstva od razpolaganja z delnicami lahko uporabijo le za nadaljnje upravljanje. S čimer se sledi načelu gospodarnosti in učinkovitosti ravnanja z javnimi sredstvi tako ustvarjena dodatna sredstva pa se namenijo upravičencem iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Glede na vse povedano bomo poslanci Slovenske ljudske stranke predlagani zakon z velikim veseljem in zadovoljstvom podprli. Saj skoraj do potankosti povzema že prej izražena stališča Slovenske ljudske stranke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. No, v poslanski skupini smo spremljali vse različne variante kako lastniniti nenominirani kapital. In za javnost je treba povedati in ponoviti, da smo v Poslanski skupini DeSUS od teh podpirali vsaj dve. Tista, ki je bila referendumska in ki na referendumu ni uspela. Podpiramo tudi to, ki je sedaj aktualna. Imamo neke določene pomisleke, ki jih bomo izrazili. V principu pa smo pravzaprav podpirali tudi tisto verzijo sveta, ki pa ni bila realna zato, ker ni imela dovolj podpore v parlamentu. Vsaka izmed teh je imela, tako mi sodimo, tudi teh variant, je imela tudi svoje hibe in za Poslansko skupino DeSUS je še najprimernejša ta zadnja, ki jo imamo sedaj v obravnavi in ki jo bomo domnevamo tudi sprejeli. Bistvo zahtev poslanske skupine in stranke DeSUS v zvezi s tem je bilo ves čas, da se naj ta lastnina prenese na pokojninsko blagajno, na ZPIZ, da se naj s tem premoženjem omogoči razpolaganje. Ali povedano drugače, da država dvigne roke s tega premoženja. In da je vse prihodke iz tega naslova treba nameniti za to, da se zagotavlja na dolgi rok čim večja varnost pokojninske blagajne, upokojencev in upokojenk, ki so upravičenci iz tega naslova. Gre za interese sedanjih upokojenih. Gre tudi za interese sedanjih zaposlenih. Torej aktivne populacije, ki bo prej ali slej prišla tudi med upokojene. Zato sodimo, da je zadovoljen s tem zakonom interes vseh. To je tudi razlog, zakaj ga mi podpiramo. Variante so bile tri. Če imenujemo eno referendumska, drugo varianto Državnega sveta in tretjo varianto Državnega zbora oziroma Vlade, potem gre za naslednje. Pri prvi varianti je bila predvidena lastnina KAD-u, kar najbrž ne bi bilo najbolje z ozirom na ocene, ki jih imamo bolj ali manj enotne o KAD-u, ki slabo upravlja, ima slabe donose in nima velikega zaupanja v slovenski javnosti. Druga varianta, varianta Državnega sveta predvideva prenos lastništva na ZPIZ. Ravno tako kot ta varianta, o kateri danes razlagamo. Razlika je pri upravljanju. Ni nobenih posebnih razlik. Razlika je, kar zadeva pravice razpolaganja. Že v prvi varianti smo v Poslanski skupini DeSUS predlagali upravičenost do razpolaganja, do razpršitve tega premoženja, do portfeljskih investicij, do optimiranja profitov in do povečevanja dolgoročne varnosti. Druga varianta Državnega sveta je bila podobna. Ima tudi razpolagalno pravico za razliko, ki je zelo pomembna, da je predvidevala, da ima pravico razpolaganja ZPIZ. Torej lastnik, ki je bil predviden. Za razliko od prve variante, kjer bi naj imela pravico razpolaganja Kapitalska družba. In tretja varianta, o kateri danes govorimo, ima zopet predvideno, da bi naj razpolagal pravzaprav ZPIZ. Vendar samo navidezno. Ima samo pravico predlagati. Kasneje pa skozi proceduro, ki je predvidena v tem predlogu zakona, odloča o tem Vlada in Državni zbor. Torej ponovno politika. Politika, država se ni umaknila iz procesa odločanja. To je tudi temeljna hiba, ki jo mi temu zakonu ta trenutek očitamo. Tudi, če ne bo spremenjeno to določilo, bomo mi zakon podprli. Ampak ostalo bo tako, kot je sedaj pri prevelikem vplivu države. Argument vlade je bil, da država ima pravico vplivati. Kajti daje približno 1/4 sredstev od štirih milijard, ki jih pokojninska blagajna letno nameni za svojo dejavnost. Vendar ima preko sestave sveta zavoda bistveno večji vpliv kot 1/4, kolikor je njen relativni delež, ki ga prispeva v pokojninsko blagajno. Zato mi menimo, da je ta vpliv že sedaj dovolj močan in da bi se država morala iz tega umakniti. Kar zadeva odnos med pokojninsko blagajno in med državnim proračunom, je pa verjetno vsem jasno, da gre za sistem vezne posode. In da bo res lahko, da več, kot bo imela pokojninska blagajna svojih lastnih sredstev, manj bo potrebnih sredstev iz proračuna.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj v imenu Poslanske skupine SNS. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči! Torej prenos, ki ustreza nenominiranemu deležu delnic fizičnih oseb, se prenese na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. To je osnovni namen tega zakona. V Slovenski nacionalni stranki ta namen podpiramo. Prenos deleža Zavarovalnice Triglav na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje je garancija in trajen vir dohodka dejansko Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Vemo, da je to na nek način nujno. In da s tem, ko to zagotovimo v smislu prenosa, izpolnimo tudi referendumsko voljo, ki je bila nedvoumno jasno izražena na referendumu. Zaključek lastninskega preoblikovanja oziroma lastninjenja Zavarovalnice Triglav torej po našem mnenju ni sporen. Lahko pa bi rekli, da so sporni začetki lastninjenja Zavarovalnice Triglav. O tem bi lahko govorili marsikaj, na dolgo in široko. Vemo, da so se deleži zavarovalnice kupovali tudi tako, da se je zastavljalo še ne kupljene delnice. In danes imamo kar nekaj zelo bogatih oseb - tudi bivša direktorica je med njimi - ki imajo velik tržni delež te zavarovalnice. Ampak to seveda ne to Vlado ne prejšnjo Vlado ne zanima. In kot že rečeno, bistveno je, da se na pravilen način zagotovi transparenten zaključek. 35% prenos kapitala je lahko sporen, v kolikor se ne upošteva amandma Socialnih demokratov, ki je po našem mnenju zelo dobronameren. Kajti s tem bomo prenos na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje zagotovili tudi v smislu deleža dobička, ki ga bo ta zavarovalnica ustvarjala z leti. Vemo, da še nobena zavarovalnica pri nas ni šla v stečaj in da je to kar dobičkonosen posel. Tako, da verjetno je za računati tudi na to, da bo porast oziroma ta nova dodana vrednost tu zabeležena v procentih. Zakaj ni upravljavec direktno Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, je vprašanje, ki pa ni tako pomembno. Ker brez soglasja Vlade in Državnega zbora se delnice tako ali tako ne morejo odtujiti oziroma prodati komurkoli. Tudi temu ne bomo nasprotovali, čeprav bi bilo najbolj transparentno in najbolj zakonito in najbolj pravilno, če že nekaj prenašamo na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, da to tudi potem sto procentno prenesemo tako, da lahko v bistvu ta pravna oseba lahko s tem razpolaga in dejansko tudi potem ni problema, kam bodo prihajale dividende oziroma dobiček. V smislu tega je mogoče razmišljati v tem kontekstu, da bi se v nadaljevanju popravilo tudi to, da ne bi imeli problema okoli tega, kdo bo jutri odtujil tisto, kar bi lahko bilo dejansko finančna rešitev za Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Jaz verjamem, da bo ta amandma Socialnih demokratov danes tudi potrjen, v kolikor je seveda namen Vlade resen in tudi v kolikor je tudi iskrena želja in pošten namen, da se Zavodu za invalidsko in pokojninsko zavarovanje pač zagotovi trajen vir financiranja. Kot že rečeno, v Slovenski nacionalni stranki bomo ta Predlog zakona o lastninskem preoblikovanja deleža zavarovalnic tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 22.5.2008. V razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Želi kdo razpravljati? Gospod mag. Cvikl, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Mi predlagamo z amandmajem k 2. členu zagotovitev konsistentnosti med vsebino zakona, ki je zagotovitev dodatnih sredstev za pokojninsko blagajno. In sicer z razlogom, da v pokojninski blagajni pravzaprav zmanjkuje sredstev za zagotavljanje ustreznega zdravstvenega varstva upokojencev. Zato ocenjujemo, da če so se ljudje na referendumu odločili, da Zavarovalnice Triglav ne bodo pustili v prosto razpolaganje Vladi Republike Slovenije in se premoženje Zavarovalnice Triglav zaklene v pokojninsko blagajno, potem je prav, da iz tega naslova zagotovimo tudi višje pravice. Namreč nelogično je, da se je Vlada Republike Slovenije odločila predlagati Zakon o lastninskem preoblikovanju deleža zavarovalnic, do katerih so upravičene fizične osebe. Hkrati je pa v rebalansu državnega proračuna za 30 milijonov evrov zmanjšala transfer iz državnega proračuna v pokojninsko blagajno. Poenostavljeno povedano, fizične osebe, ki so bile upravičene do deleža v Zavarovalnici Triglav, sedaj olajšujejo težave ministra za finance pri zapiranju državnega proračuna. Mi pravimo, če sledimo intenci referenduma, da Vlada ne more prosto razpolagati in da so ljudje lastninski upravičenci do pač deležev v Zavarovalnici Triglav. Da ti, ki so ti lastninski upravičenci in vsi ti postanemo ali pa bi s tem zakonom pravzaprav bomo postali upravičenci do tega takrat ko bomo upokojenci, da imamo iz tega dodatno pravico in ta pravica je opredeljena v amandmaju, ki ga predlagamo. Tekst amandmaja, ki se glasi, je, da se v zadnjem odstavku tretjega odstavka preprosto pove, da ocenjujemo, da se dodatna ta sredstva iz naslova Zavarovalnice Triglav uporabijo za namene financiranja zdravstvenega varstva upokojencev. Menimo, da bi s tem 1. in 2. člen postala tudi konsistentna. Brez sprejema tega amandmaja zakon medsebojno ne bo konsistenten. Še posebej, če bo sprejet rebalans državnega proračuna, ki zmanjšuje sredstva pokojninske blagajne za približno 30 milijonov evrov. Zato predlagamo poslancem Državnega zbora, da amandma podprete in s tem zagotovimo konsistentno uresničitev volje 72% volivcev na referendumu v lanskem letu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Šircelj, državni sekretar. Prosim.
Hvala lepa. Dovolite mi, da se opredelimo do amandmaja, ki ga je predlagala Poslanska skupina Socialnih demokratov. V zvezi s tem bi seveda rad poudaril, da je varnost pokojnin popolnoma zagotovljena v okviru ZPIZ-a. V skladu Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju so v 205. členu že natančno določeni odhodki iz obveznega zavarovanja. Med temi so tudi izrecno navedeni prispevki za obvezno zdravstveno zavarovanje uživalcev pokojnin in uživalcev nadomestil iz invalidskega zavarovanja. V 204. členu Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju so ti prispevki navedeni poimensko. In sicer so to prispevki kupnine za zemljo na podlagi Zakona o preživninskem varstvu kmetov in prihodki od dividend, obresti in ostali prihodki ter transferji iz državnega proračuna. Če pa pride do tega, da ZPIZ-u primanjkuje sredstev za izpolnitev svojih obveznosti, potem Republika Slovenija iz državnega proračuna zagotovi potrebna sredstva. S tem želim povedati, da je namen Zakona o lastninskem preoblikovanju deleža zavarovalnic, do katerega so upravičene fizične osebe, že v 1. členu pojasnjen. In sicer, zagotavljati sredstva za obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Ker med ta sredstva sodi tudi prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje, Vlada meni, da ta predlagani amandma ni potreben, ker je dejansko že vgrajen v Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Starman.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani, še enkrat lep pozdrav! Poslanci Slovenske demokratske stranke bomo seveda zakon podprli. Zelo smo veseli, da se je ta dolgotrajen proces dokončanja lastninjenja zavarovalnic končal in da je ta del sredstev, ki so bila rezervirana, ta delež zavarovalnic, da se bo kupnina namenila na mesto, ki jo bo najbolj potrebovalo v bodočnosti. S tem so zagotovljena dodatna sredstva za pokojninsko zavarovanje. Glede amandmaja povem, da se bomo opredelili proti. Ker menimo, da bo še dovolj časa za iskanje načina, kako razporejati in deliti ta sredstva, ki so bila prenesena oziroma bodo pridobljena v namen pokojninskega zavarovanja. Ni rečeno, da je ta predlog pravi. Verjetno bo tudi cel kup variant in predlogov, lahko različnih. Bistveno je, da so ta dodatna sredstva zagotovljena. Predvsem bi pa rad povedal, da je to nek začetek - tudi na našem odboru je bilo to povedano, oblikovanja določenih dodatnih skladov za pokojninsko zavarovanje, ki jih bomo v bodočnosti nujno potrebovali. Eden je že bil pred mnogimi leti. To je Kad. Sredstva iz tega sklada se morajo namenjati izključno za pokojninsko blagajno. Verjetno bo treba enkrat skupno oblikovati ta dodaten pokojninski sklad pod okriljem države oziroma pod okriljem ZPIZ-a in določiti tudi pravila igre, kako ravnati, kakšna je vloga tega sklada, kakšne so obveznosti in kako oblikovati politiko pokrivanja pokojninske blagajne. Mislim, da je treba tako zaključiti funkcijo oziroma preoblikovanje Kada. Vse skupaj prenesti in oblikovati nek skupen pokojninski sklad, v katerem se pa takrat določijo natančna pravila igre, ki jih ima tak sklad, in kaj se bo iz tega financiralo. Gre predvsem za to, ker vemo, da na dolgi rok pokojninske blagajne niso vzdržne. Želja vseh nas je, upokojencev in tudi ostalih, da se prispeva k temu, da se zagotovi, da ne bomo prišli do kakšnih zlomov na tem pokojninskem stebru, da ne bomo prišli v situacijo, da bi morali bistveno krniti pravice upokojencev. Cilj je, da se na nek način medgeneracijsko in tudi ekonomsko upravičeno in gospodarno pripeljemo do tega, da bomo imeli tukaj ustrezen kompromis v zadovoljstvo tako zaposlenih, kot tudi samih upokojencev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Germič. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Sam bom podprl ta amandma. Jaz bi poskušal razložiti z dvema argumentoma. Torej s področja usmerjanja zdravstvene politike, ki jo pelje ta Vlada. Prvo, na kar bi želel opozoriti, je dejstvo. Če spremljamo besedilo v nacionalnem programu, torej Resolucijo nacionalnega programa zdravstvenega varstva, ki govori naslednje, da se bo razmerje med javnimi izdatki in osebnimi izdatki za zdravstveno varstvo iz leta 2008 v razmerju, ki za javne izdatke govori, da so predstavljali 6,37% BDP-ja, torej družbenega bruto proizvoda, medtem, ko so zasebni izdatki na višini 2,45%. Če pogledamo projekcijo, vidimo, da bo leto 2013 v okviru javnih izdatkov upad na 6,28, medtem, ko bomo videli, da zasebni izdatki rastejo 2,45 na 2,53. Lahko vidimo, da je projekcija, da bodo zasebni izdatki za zagotavljanje zdravstvenega varstva povečani na račun javnih izdatkov. Zato se mi zdi smiselno, da danes razmišljamo na način, kako zagotavljati zdravstveno varstvo, ki je bistven sestavni del celokupnega socialnega varstva v prihodnje. Drugo, kar bi želel opozoriti, ta Vlada je predstavila program, da bomo najšibkejšim, torej socialno najšibkejšim oprostili plačilo dopolnilnega prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja. Ker to ni bilo narejeno ves ta mandat, je bilo v predlogu proračuna zapisano, da bomo to naredili v drugi polovici leta 2008 in v ta namen namenili 4 milijone evrov. Danes imam pred seboj rebalans proračuna, ki ta sredstva črta. In v obrazložitvi Vlada govori, da gre za prihranek. Zato se mi zdi z dvema dodatnima argumentoma glede na socialni položaj upokojencev, ki jih je bilo do danes možno slišati skozi predstavnike sindikatov upokojencev, da jih je zelo veliko, ki prejemajo pokojnine pod 400 evrov in veliko, ki jih prejema pokojnine pod 400 in 500 evrov mesečno. In zaradi teh dveh argumentov se mi zdi izredno smiselno danes razmišljati o tem, kako bomo lahko zagotavljali zdravstveno varstvo tem - bi rekel - socialno ogroženim skupinam v okviru upokojenih, da bodo lahko imeli zagotovljeno socialno varstvo in zaradi teh dveh vidikov, glede na to, da je usmeritev, da bo za zagotavljanje zdravstvenega varstva v prihodnje potrebno iz lastnih žepov plačati več oziroma da nismo pripravljeni, da bi skozi proračun zagotovili to, kar je bila nekako že sprejeta politična zaveza, da bomo najšibkejšim oprostilo plačili dopolnilnih, prostovoljnih zdravstvenih zavarovanj. Seveda se mi zdi smiselno da danes razmišljamo o tem, da bomo za namene financiranja iz zdravstvenega varstva upokojencev zagotavljali sredstva tudi skladno z referendumsko [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Rop.
Najlepša hvala gospod predsedujoči. Torej danes ob tem amandmaju odločamo o zelo pomembni stvari. Odločamo se o tem ali bo ta zakon, ko bo sprejet, dosegel samo en cilj ali dva. V kolikor bo sprejet tako, kot je predlagan, brez tega amandmaja, ki je pred vami, bo dejansko udejanil voljo volivk in volivcev v tistem delu, kjer so želeli in zahtevajo, da s tem premoženjem ne upravlja več Vlada, ampak ZPIZ in pa upokojenke in upokojenci oziroma njihovi predstavniki. V tem delu je seveda zakon dober. Imamo pa hkrati ob tem zakonu enkratno priložnost in možnost, da dodatne vire sredstev, ki bodo in so iz donosa od teh delnic, namenimo za upokojenke in upokojence. V kolikor ta amandma ne bo sprejet ali kakršenkoli podoben, potem ne bomo za upokojenke in upokojence v tem momentu in v tem času naredili nič. Zgodilo se bo tisto, kar se lahko vidi iz rebalansa proračuna. Transfer iz proračuna se bo zmanjšal v ZPIZ in ta manjko bo financiran iz teh sredstev, ki so prenesene na ZPIZ. To javno finančno ni slabo in je čisto v redu. Ker bo presežek v proračunu. Ampak za upokojenke in upokojence ne bo storjeno popolnoma nič. Da bi lahko vendarle v tem momentu, ob tem zakonu dosegli tisto, kar vsi želimo, da bi od tega zakona res upokojenke in upokojenci nekaj imeli, smo določali namenskost teh sredstev. Mi menimo, da lahko najbolje to dosežemo tako, da ta sredstva uporabimo za dodatne programe v zdravstvu. Ne za obvezno zavarovanje, zdravstveno, o katerem je govoril gospod državni sekretar. Ampak za to, da odpravimo čakalne dobe za upokojence. Zato, da bodo upokojenci takoj in nemudoma lahko prišli do specialistov in da bomo za njih lahko zagotovili tudi dodatna sredstva. Mi v Socialni demokraciji menimo, da je v nadaljevanju tako ali tako potrebno vsa sredstva KAD-a prenesti na ZPIZ. Tako kot smo to naredili v primeru Zavarovalnice Triglav. V kolikor to storimo, potem bomo res zagotovili sredstva, da lahko vse čakalne dobe za vse upokojence v Sloveniji odpravimo. Če pogledate bilanco Kapitalske družbe, potem boste videli, da ima ta na aktivi 1,5 milijarde evrov sredstev na voljo. Preračunajte to v donos, ki bi ga lahko realiziral KAD na letnem nivoju, in boste prišli do 50 do 100 milijonov evrov, ki bi jih lahko zagotovili za upokojence. Namensko. Danes imamo priložnost, da to dejansko tudi zagotovimo. In samo to vam mi predlagamo. Skratka, sredstva za razvoj, namenska za upokojence tukaj in zdaj in danes. Zato vas jaz seveda vse prosim in vas pozivam, da ta amandma podprete in naredite ta zakon tudi zakon za upokojence. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod Srečko Prijatelj, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči! Pokojnina je zakonska pravica. Ni nekaj, kar je podarjeno. To smo že slišali tudi v tem Državnem zboru. Dejstvo je, da pokojnine same in socialno in zdravstveno skrbstvo se morajo usklajevati tudi z rastjo življenjskih stroškov in z inflacijo. Kako bomo to zagotovili, je več poti. Več poti predlaga tudi Vlada. Vendar, če pogledamo sam proračun, je bolj mačehovski do teh postavk. Ker v proračunu lahko vidimo bistveno okrnjeno postavko za to populacijo. In ravno ta amandma je - kot že prej rečeno - dober in v Slovenski nacionalni stranki menimo, da bi bilo treba ta amandma podpreti. Ker nikomur ničesar ne jemlje. Daje pa ogromno. Dejstvo je, da če že prenašamo upravljavsko pravico oziroma neke deleže zavarovalnic, ki so dobičkonosni, potem to lahko naredimo kompleksno in stoodstotno. Ne samo malo. Ostalo pa tako, samo za kamuflažo, da bo lepo videti. Skratka, če tega danes ne storimo, bo vse skupaj brez učinka. Nekaj bomo sprejeli, kar pa ne bo imelo nekega strateškega pozitivnega učinka ali pa rezultata. Upokojenci pričakujejo, glede na to, da se njihova življenjska doba daljša, da bo država poskrbela na bolj kvaliteten način za njihove zdravstvene storitve. Kot že rečeno, eden od sogovornikov pred mano je poudaril, da so čakalne dobe kar dolge v zdravstvu in bi se dejansko lahko to tretje starostno obdobje na drugačen način za to populacijo urejalo. V smislu bolj prijetnega bivanja v jeseni življenja. In mislim, da je ta način bivanja za marsikoga, ki bi si to sicer želel, nedostopen, ker so cene v takoimenovanih domovih, ki so v novogradnji, v kar velikem številu v Sloveniji nedostopne, ker pač pokojnine ne dosegajo takega nivoja, da bi si to lahko posamezniki privoščili. In ravno zaradi tega, če že smo socialna država, kar tudi radi omenjamo, imamo tudi v 2. členu Ustave to zapisano, ne bi smeli pozabiti na to, da s takimi potezami, kot je ta - kot že rečeno, Slovenska nacionalna stranka bo predlog zakona podprla - dejansko prisluhnemo tudi tistim amandmajem, ki sicer prihajajo iz Vladi nesprejemljivih sredin, in da naredimo resnično ta zakon, po domače povedano, uporaben oziroma "nucen" kot rečejo ljudje, da na nek način tudi iz tega zakona potem lahko rečemo, evo, to pa je to, kar smo želeli, in ni dvoumja in slepomišenja. Tako da bomo v Slovenski nacionalni stranki podprli tako amandma kot ta Predlog zakona o lastninskem preoblikovanju deleža zavarovalnic. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Horvat Jožef.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana predstavnika Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Kar zadeva amandma kolegic in kolegov iz Socialne demokracije, ga je razumeti tako, da želijo vsakoletni čisti donos od upravljanja s premoženjem natančneje kanalizirati za namene financiranja zdravstvenega varstva upokojencev. Če pogledamo 1. člen, mi ocenjujemo v Poslanski skupini Nove Slovenije, da 1. člen natančno opredeljuje cilje tega zakona in če poenostavim, če se bo torej izvajal, kar ocenjujem, da se bo edini cilj in edini namen tega zakona zagotavljanje dodatnih sredstev za obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Ker pa med te sodi tudi prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje, smo mi v Novi Sloveniji prepričani, da amandma Socialnih demokratov ne prinaša neke nove kvalitete in novo izboljšave, zato mu nismo naklonjeni. Smo pa zadovoljni, ko ugotavljamo, da bo končno v tem Državnem zboru z velikim konsenzom sprejet ta zakon, da bo Državni zbor opravil nalogo, ki je bila pred ta Državni zbor postavljena pravzaprav že davno v preteklem mandatu. Naj pa spomnim spoštovane gospe in gospode in tudi slovensko javnost, da se po mojem pričakovanju od uveljavitve tega zakona naprej nikoli več ne bo dogajalo to, kar se je dogajalo na področju cenitve Zavarovalnice Triglav. Naj spomnim, da je prva cenitev oziroma prvo poročilo o vrednotenju Zavarovalnice Triglav bilo izdelano v letu 2003. Iz poročila izhaja, da je bila vrednost Zavarovalnice Triglav na dan, 1.1.2001, ocenjena na 60,6 milijard takratnih tolarjev. Zaradi dvoma v pravilnost ocene vrednosti kapitala Zavarovalnice Triglav je leta 2005 v začetku leta minister za finance dr. Bajuk in posledično Sod zahteval preveritev prvotne cenitve. Takratna uprava Zavarovalnice Triglav je sicer razpolagala z novo višjo cenitvijo, vendar jo je iz nerazumljivih, vsaj nam, razlogov držala v tajnosti. In z njo ni seznanila niti Soda, niti Ministrstva za finance. Po preveritvi cenitve Zavarovalnice Triglav, ki jo je Sod prejel marca 2006, pred dobrima dvema letoma, pa je znašala ocenjena vrednost Zavarovalnice Triglav na dan, 1.1.2001, 121,8 milijard tolarjev. Razlika med prvotno ocenjeno vrednostjo zavarovalnice in njeno dejansko vrednostjo - izhaja iz preveritve prvotne cenitve - je očitna in znaša takratnih 62 milijard tolarjev oziroma današnjih 258 milijonov evrov. To je približno ena tretjina letnega avtocestnega programa. Toliko za osvežitev spomina. Upam in pričakujem,da se takšne zgodbe ne bodo v Sloveniji nikoli več dogajale. Res je, referendum je uspel v očeh nekaterih. Vendar žal ti isti so tudi, ki ocenjujejo, da je uspel, obljubljali nekdanji zavarovancem okoli 750.000 bi naj jih bilo vsakemu po 1.200 evrov na roko. Nihče tega ni dobil in tudi ne bo dobil. Z veseljem bomo zakon podprli, amandmaju nismo naklonjeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl.
Obžalujem, da koalicija ni naklonjena amandmaju. S potrditvijo amandmaja bi samo zagotovili konsistentnost 1. in 2. člena. Citiram zadnji odstavek 1. člena: "Z edinim namenom zagotavljanja dodatnih sredstev za obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje." Skladno s tem tekstom in skladno z 2. členom je DeSUS oziroma gospod Rezman na odboru predlagal amandma, s katerim bi črtali to besedico "dodatna". Ta amandma z voljo koalicije ni bil sprejet. Torej, ste za to, da se ohrani besedilo, ki pravi, da pravzaprav ta zakon zagotavlja dodatna sredstva? Vendar, katera dodatna sredstva res dobiva ZPIZ? Ker, če dobi iz prispevkov 2 milijardi in pol evrov, če dobi iz državnega proračuna milijardo in če sedaj dobi dodatnih 20 milijonov evrov iz donosa Zavarovalnice Triglav, se takoj iz državnega proračuna obseg sredstev zmanjšuje za teh 20 milijonov evrov. Natančne številke so razvidne iz državnega proračuna. In sicer naj bi po veljavnem proračunu se za pokojnine namenjalo iz državnega proračuna milijardo 151 milijonov. Z rebalansom pa to zmanjšujete za 30 milijonov evrov. Torej, imate klasičen sistem veznih posod - daste več denarja iz naslova dividend Zavarovalnice Triglav in takoj zmanjšujete denar iz državnega proračuna. Zato vsebinsko, če ne sprejmete amandmaja, fizične osebe, ki so lastninski upravičenci do dobroimetja v Zavarovalnici Triglav, olajšujejo položaj vsakokratnemu aktualnemu ministru za finance, gospod Horvat, vašemu strankarskemu šefu. In zelo enostavno, veste, je zapreti državni proračun s tem, da pokojninski blagajni zmanjšujete sredstva. Včeraj ali dva dni nazaj smo tu imeli diskusijo o tem, da ni v državnem proračunu denarja za povečanje socialnih transferjev oziroma drugačno usklajevanje socialnih transferjev. Kako, da ga ni? Seveda je! Poglejte, 30 milijonov evrov jemljete pokojninski blagajni. Pustite ta denar notri. Pa ga lahko namenjamo bodisi za dodatno zdravstveno ali pa za drugačno usklajevanje transferjev. Irelevantno - če bi bil zakon včeraj sprejet, govorim o zakonu DeSUS-a. Zato je tu predlagan amandma, ki samo želi uskladiti politično voljo ljudi na referendumu. Na referendumu so se ljudje izrekli. Mi verjamemo, da je Zavarovalnica Triglav naša, ne od Janeza Janše. Ja, tako to je. Ker jo je hotel prodati Aliancu. Ali ste videli, da je Aliance par dni nazaj šel sam noter v Slovenijo, ker pač ni uspel kupiti Zavarovalnice Triglav? Bo imel pač večje investicije in tako naprej. Preprečena je bila hitra, brezvestna razprodaja državnega premoženja na referendumu. Uporabiti smo morali skrajno sredstvo, da smo to preprečili. In ljudje so verjeli, da bodo iz tega nekaj dobili. Sedaj pa ljudje, upokojenci, iz tega ne dobivajo ničesar, ker toliko, kolikor jim sedaj zagotavlja državni proračun. In bodo zdaj namesto državnega proračuna zagotavljali oni sami. Za toliko vi namenjate denarja v državnem proračunu za druge stvari, ne vem, karkoli pač, materialni stroški, predsedovanja, vojska na Kosovu. Karkoli že. Ni pomembno. Zato gospod Horvat, kolegi iz koalicije, podprite amandma. Boste konsistentni, s tem kar ste izglasovali na matičnem delovnem telesu, ko ste zavrnili amandma DeSUS-a. Mi jim ne želimo nič drugega, kot da se ta zakon sprejme, da z amandmajem jasno zavežemo ministra za finance, da je varčen. Ne pa da z nesprejetim amandmajem ministru za finance pravzaprav omogočamo, da mu je zelo enostavno zapreti državni proračun. Zato se ta zakon ne imenuje Zakon o lastninskem preoblikovanju deleža zavarovalnic, do katerega so upravičene fizične osebe, ampak Zakon o zmanjševanju prispevka državnega proračuna v pokojninsko blagajno v višini vsakokratnega donosa Zavarovalnice Triglav. Takšna so ekonomska dejstva. Zdaj jaz nisem pravnik. Zato se v pravno latovščino ne bi spuščal. Ampak to je ekonomsko pravi naslov zakona: O lastninskem preoblikovanju deleža zavarovalnic, do katerega so upravičene fizične osebe. One omogočajo nižje financiranje. Ta zakon omogoča, če ne bo sprejet amandma, nižje financiranje iz državnega proračuna. In je Vlada, ki je verjela ali pa ki verjame, da bo koalicija podprla vsak njen zakon, tudi ta zakon, seveda konsistentno predlagala rebalans, ki to dokazuje. Postavka zmanjšana za 30 milijonov evrov. Gospod, ne se razburjati! Takšne so številke. Samo dva dokumenta je treba hkrati brati. Rebalans pa zakon. Če pa seveda berete samo zakon, imate pa v zakonu že tako ali tako napisano, da Vlada točno to pravi: "Če bo več iz Zavarovalnice Triglav, bo pač manj iz državnega proračuna." To ni bila volja na referendumu. Ni bila. Če pa mislite, da je bila, pa vprašajte ljudi. Še najprej na jesenskih volitvah.
Hvala lepa. Gospod Horvat, replika.
Hvala, gospod podpredsednik. Sem relativno zadovoljen, da razprava teče o vsebini. Tisto o Aliance je bilo sicer "out". Gospod Cvikl, to kar ste morda tri ali štiri stavke nazaj rekli, da je treba brati zakon pa še marsikaj. To je ključno. Jaz bi predlagal, da si le pogledamo skupaj Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Mislim, da je gospod državni sekretar že citiral 205. in 4. člen, kjer so natančno določeni odhodki iz obveznega zavarovanja, o katerem namenu pa govorimo v zadnjem stavku tega 1. člena. In med te sodijo tudi in med temi so tudi izrecno navedeni prispevki za obvezno zdravstveno zavarovanje uživalcev pokojnin. Tako, da, ja, se strinjam. Treba je integralno brati. Se pravi, tukaj je zelo pomemben Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. To ste dobro rekli, da moramo tudi druge zakone odpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rudi Veršnik, izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav kolegicam in kolegom! Osnovni namen tega zakona je razdeliti premoženje zavarovancev iz leta 1991, ki so bili zavarovani pri Zavarovalnici Triglav. In kot smo že v prejšnjih velikih burnih razpravah ugotavljali, so lastniki bili v tistem času ljudje, mlajši, starejši. In danes ugotavljamo, da so žal nekateri med njimi pokojniki. Nekateri so upokojenci, nekateri smo pa še aktivni. In sredstva, ki jih zagotavljamo v pokojninsko blagajno ali pa - če drugače bolj se izrazim - v pokojninsko vrečo, prihajajo z več strani. V preteklosti je bila to izključno, sta bili to dve postavki, postavka državnega proračuna in drugič, prispevki aktivno zaposlenih. V primeru sedaj, ko ga sprejemamo tukaj v Državnem zboru, pa bo v to skupno vrečo prihajala tudi neka razlika oziroma dividende ali Kapitalski prihodki iz kapitalske družbe, ki upravlja s tem 35% vrednim kapitalom. In seveda, to pa pomeni, da je namen, tisti ključen namen na ta način dosežen. Zakaj? Zato, ker skozi pokojninsko vrečo dobijo upokojenci večjo garancijo in dodatna sredstva za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. K sreči sem zelo vesel izjave, ki jo je dal državni sekretar, da je pokojninska blagajna popolnoma varna. In upokojenci so lahko popolnoma mirni. Pokojnine imajo, finančno osnovo, da se redno mesečno izplačujejo. Seveda skozi možnost, da KAD prispeva z dobrim opravljanjem čim več sredstev v to isto blagajno, smo udeleženi tudi aktivni zaposleni. Zakaj? Zaradi tega, ker ni bojazni, da bi se prispevki za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v prihodnosti povečevali. In na ta način dosegamo tudi ta drugi cilj. Vsekakor pa moramo vedeti in prav je, da tudi ostali upokojenci vedo, da del sredstev namenja tudi država skozi državni proračun. In na ta način sem prepričan, da je ta osnovni cilj, zaradi katerega je bil prvič sprožen tudi referendum in danes, ko obravnavamo ta problem oziroma ta zakon v novi obliki, da z vsem tem dosegamo tiste osnovne cilje, ki so bili v tistem prvem osnovnem zakonu definirani. In vse, kar je več od tega, pa mislim, da v tem času, v tej situaciji ni primerno in tako tudi ne bom podprl predlaganega amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Žnidaršič, prosim.
Lepa hvala. Torej, mi smo prepričani, da je namen amandmaja dober. Težava je v tem, kako bi se stvar uporabila. Za obvezni del prav gotovo ni primerna rešitev. Zaradi tega, ker imajo to upokojenci pokrito in plačano in morajo pravice dobiti za tisto zavarovanje. V dopolnilni del to dati, bi bilo spet težko. Poiskati ključ, po katerem bi zmanjšali premijo za dopolnilno zavarovanje, ki pa je kot takšno itak slaba rešitev, ker enako obremenjuje tiste, ki nimajo malo, da ne nič, kakor tisti, ki imajo milijone evrov v žepu. In težava je v tem, da bi v namenu, da se to za upokojence za zdravstveno varstvo, ne vidim, kako bi to prišlo do izraza. Denimo skrajšanje čakalnih dob. To pomeni, da bi upokojenci zaradi svojega statusa in zaradi teh sredstev v zavarovanju imeli plačano tisto tretje zavarovanje, ki ga nekatere zavarovalnice ponujajo za skrajšanje čakalne dobe. Ampak na račun skrajšane čakalne dobe enemu dodatnemu zavarovanemu pomeni podaljšanje čakalne dobe za vse tiste, ki takšnega zavarovanja nimajo ali pa nimajo dopolnilnih sredstev za skrajšanje čakalne dobe na ta način. Tako, da je stvar v tem težavna. Bi bilo mnogo bolje, da bi rekli da za zdravstveno varstvo upokojencev, ampak za financiranje negovalnih bolnišnic ali postelj v domovih, kjer se potrebuje malodane permanentna zdravstvena in zdravniška nega. To bi bilo že bolj določno. Drugače pa bi to zgorelo v skupni blagajni v takšni ali drugačni, brez dobrega učinka. Skratka, ne vidim, kako bi to porabili. Je pa ena druga stvar, ki dolgoročno, bi rekel, ocenjuje ta model, da se donos daje za pokojnine, ima to slabo lastnost, da prihajamo zelo hitro v območje, ko bi ta donos financiral državo direktno, neposredno in neutemeljeno in nepravično. Kajti, če država sedaj še kaj dodaja k pokojninam, ki se plačujejo iz prispevkov, zaradi permanentnega padanja pokojnin in vsako leto večjih prihrankov v proračunu, s katerimi sofinancira vse stroške pokojninske blagajne, bi v trenutku, ko je prispevkov za pokojnine iz prispevne stopnje dovolj, šle te rezerve v proračun, ki pa mora tisto, kar je stlačil v pokojninsko blagajno, pa tam ne bi smelo biti, neutemeljeno. Ta donos bi pravzaprav vedno znova moral iti v dolgoročne rezerve v Kadu in predstavljati ob padanju, recimo, naših pokojnin v tem obdobju, rezerve za tiste upokojence, ko bodo prišli takrat, ko bo morda v blagajni še večja kriza. Težava pa je v tem, da Kad ni cel prenešen, kar je tudi gospod Starman omenil. Namreč samo tako bi se točno vedelo, kaj s tem denarjem početi. Ali ga porabiti danes za nek namen v stroških financiranja pokojninskih izdatkov ali jih ohranjati za dolgoročno stabilnost? Na ta način bi se država z enim zamahom umaknila iz nadzora teh financ na eni strani. Na drugi strani pa bi ZPIZ moral resno razmišljati o tem, da bi naložbe oziroma premoženje Kada obračal na način, ki bi garantiral dolgoročno stabilnost in tudi neke naraščanje rezerv za hude čase. Kar seveda delajo marsikje po svetu. Ne samo mi, samo s to razliko, da sedaj kot upravljavec država s svojimi predstavniki in z oblikovanjem uprave Kada. V nekih drugih sistemih pa to ni tako. Še to, Kad ni dober upravljavec. To je šibka točka tega zakona. Ampak za ta trenutek in morda za obdobje dveh, treh let je to rešitev, ki jo bomo mi podprli. Za naprej bo treba pa še kakšno hudo spremembo napraviti v smislu vračila Kadovega premoženja upokojencem, od koder je bilo vzeto, odtujeno leta 1996. In potem seveda na ta način povzročiti umik države iz upravljanja tega dela premoženja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl.
Samo za razjasnitev glede razprav nekaterih predhodnikov. Najprej glede Kada. Kad naj bi v skladu s sprejetim proračunom za 2008 zagotovil transfernih prihodkov približno za 49 milijonov evrov. Torej, Kad zagotavlja tekoče financiranje pokojninske blagajne. Tri milijarde sto prispevki in milijarda 151, kot sem že prej povedal, državni proračun. Ker pa sedaj dodajamo četrti vir, Zavarovalnico Triglav, in ker naj bi to zagotavljalo dodatna sredstva, ni korektno, da se zato zmanjša sredstva državnega proračuna. Zato predlagamo ta amandma. Vaša skrb, kako se ta amandma izvede, zelo enostavno: če sledimo besedilu zakona, ki bo zagotovil sredstva za namene financiranja zdravstvenega varstva upokojencev, se na podlagi tega zakona, na podlagi veljavnega zdravstvenega zakona, na podlagi vsakoletnega sprejema zdravstvenega oblikovanja, oblikuje dodatni program. Na primer, zmanjševanje čakalnih dob za operacije kolka ali za to ali za ono. To je mogoče. Ne mi reči, da to ni mogoče, če je takšna politična volja. In takrat bodo ljudje vedeli. Ja, odpovedali smo se lastninskim upravičenjem v Zavarovalnici Triglav. Zato bomo določene storitve v zdravstveni blagajni, do katerih so upokojenci upravičeni načeloma, v praksi pa z relativno dolgimi, za nekatere celo predolgimi čakalnimi vrstami, rešili hitreje. To je namen zakona. Če to naredite, potem imate med seboj konsistenten zakon. Če tega ne sprejmete, potem smo pač na nek način prevarali ljudi, ki so na referendumu mislili, da bodo nekaj dobili. Mi predlagamo, da dobijo več zdravstvenih pravic, da jih dobijo hitreje kot sicer. Mislim, da ni treba zdaj iti v detajle, kaj pomenijo čakalne vrste. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SLOVENSKI IZVOZNI IN RAZVOJNI BANKI, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod mag. Andrej Šircelj, državni sekretar, prosim.
Hvala lepa spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Pred vami je zakon, ki zaključuje faze preoblikovanja Slovenske izvozne družbe v Slovensko izvozno in razvojno banko. Zakon tako določa jasen okvir za izvajanje novih dejavnosti banke. Določa načela, na podlagi katerih bo poslovala banka, določa nadzor oziroma nadzornike. Daje pooblastila. Določa upravljanje banke in financiranje z namenom ustvarjanja sinergij, pridobivanja cenejših virov financiranja za razvoj slovenskega gospodarstva in s tem posledično za večjo rast bruto družbenega proizvoda. Zakon o Slovenski izvozni in razvojni banki tako ureja tudi vlogo, položaj, dejavnosti, lastništvo in organiziranost specializirane Banke Republike Slovenije s pooblastilom za izvajanje spodbujevalnih in razvojnih nalog. Zlasti finančnega značaja na značilnih področjih, kjer je tudi v skladu s pravili Evropske unije omogočeno izvajanje spodbujevalnih ukrepov Banke. Republika Slovenija do sedaj ni imela tipične razvojne banke, čeprav na področju financiranja gospodarskega razvoja deluje nekaj državnih, paradržavnih in zasebnih institucij oziroma skladov. Razvojno financiranje in zavarovanje doma je osrednji del razvojnega bančništva oziroma nove razširjene vloge SIB Banke. Razvojno bančništvo je usmerjeno v spodbujanje trajnostnega, gospodarskega in družbenega razvoja skozi pretežno dolgoročno financiranje oziroma omogočanje financiranja projektov z močnimi pozitivnimi zunanjimi učinki. Na osnovi Lizbonske strategije, Strategije razvoja Slovenije in potreb gospodarstva na eni strani ter na osnovi kompetenc, sposobnosti in znanja SIB Banke bo ta banka delovala na petih ključnih področjih v okviru razvojnega bančništva. In sicer; spodbujanje razvoja malih in srednjih podjetij, spodbujanje vlaganj v raziskave, razvoj in izobraževanje, spodbujanje ekoloških projektov kot so zaščita okolja, energetska učinkovitost ter financiranje obnovljivih virov energij, spodbujanje vlaganj v razvojne in infrastrukturne projekte občin in drugih javnih institucij, prenova mest, stanovanjska politika, podpora izobraževalnim ustanovam ter povezovanje podjetij z univerzami. SIB Banka v svojem razvojnem financiranju ne bo konkurirala komercialnim bankam, temveč bo uveljavljala načelo nekonkurenčnosti in komplementarnosti obstoječemu finančnemu trgu. Kar pomeni, da bo ta banka podpirala tiste družbeno- ekonomske upravičene projekte, ki jih zasebne institucije sicer ne bi financirale oziroma bi jih financirale v nezadostnem obsegu ali pod izrazito neugodnimi pogoji. Z ustanovitvijo specializirane nacionalne razvojne banke bo omogočeno učinkovitejše delovanje na področjih spodbujanja mednarodnih gospodarskih poslov in priprave nanje, podpore internacionalizacije in mednarodne konkurenčnosti slovenskih podjetij, spodbujanje razvoja in večje konkurenčnosti malih in srednjih podjetij, kot že omenjeno financiranje ekoloških in energetskih projektov ter finančne podpore k povezovanju in prenosu znanj med podjetji in univerzami. S tem bo omogočeno učinkovitejše zasledovanje ciljev Strategije razvoja Slovenije in Lizbonske strategije oziroma povečanje globalne konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Kar bo dodatno vplivalo na okrepitev trajnostnega razvoja kot enega izmed ključnih ciljev Republike Slovenije. Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke! Vlada Republike Slovenija predlaga, da zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predloge zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospod Bojana Starmana, da da poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem še enkrat! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 36. nujni seji dne, 16. 5., kot matično delovno telo obravnaval tudi Predlog zakona o Slovenski izvozni in razvojni banki, ki ga je predložila Vlada Republike Slovenije. Kolegij Državnega zbora se je na svoji seji dne, 9. 5., odločil, da se predlog obravnava po nujnem postopku. Dobili smo mnenje Zakonodajno-pravne službe ter amandmaje, ki na nek način upoštevajo to mnenje poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev. Dobili smo tudi mnenje Univerze v Ljubljani, ki ga posredovala prof. dr. Andreja Kocjančič. Seji odbora so kot ponavadi prisostvovali predstavniki Vlade in Zakonodajno-pravne službe. Povedano je bilo, da navedeni predlog prinaša vsebino, na osnovi katere bo slovenska država lahko preko specializirane banke spodbujala finančne storitve za potrebe trajnostnega razvoja slovenskega gospodarstva in upravljanja tveganj, predstavljanja, poenostavitev in racionalizacijo obstoječe oblike ter načina delovanja na področju razvojnega financiranja sočasno sledeč interesom učinkovitega izvajanja javno finančne podpore. Predlagatelj predloženo obravnava po nujnem postopku utemeljijo z izjemno pomembnostjo za področje gospodarstva. V sami razpravi so bila postavljena vprašanja, kako bo država ugotovila dodatno dokapitalizacijo. Glede tega, je bilo tudi postavljeno vprašanje, kako bo z nadzorom in v nadaljevanju je odbor obravnaval predloge amandmajev in jih sprejel. Poleg tega je sprejel še v skladu s 131. členom amandma k 18. členu, dopolnil v skladu s 133. členom predlog zakona, ki predlaga, da ga ta Državni zbor tudi sprejme.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima ponovno gospod Bojan Starman v imenu Poslanske skupine SDS.
Slovenska izvozna družba je bila ustanovljena leta 1992. Njena naloga je predvsem zavarovanje poslov izvoza, ter vlaganj domačih oseb v tujini pred določenimi nekomercialnimi riziki, politična tveganja na primer in določeni komercialnimi riziki, tečajni in poleg zavarovalnih SID izdaja garancije za tveganja, ki nastanejo pri večjih izvoznih poslih, ter izvozne posle tudi financira. Gre predvsem za tiste projekte oziroma posle, ki jih zasebne institucije sicer ne bi zavarovale oziroma financirale ali izdajale finančnih garancij oziroma jih ne bi v zadostnem obsegu. V letu 2007 SID postane banka in se preimenuje v Slovensko izvozno banko. Glavni cilj predloženega zakona je sodelovanje SID. Iz zgoraj naštetih področij se razširi še na druga področja, kjer nastajajo oziroma so ugotovljene tržne vrzeli. Ta področja so zlasti: mednarodni gospodarski posli, financiranje podjetniških poslov, raziskave in razvoj, izobraževanje, zaposlovanje, varovanje okolja in energetske učinkovitosti, regionalni razvoj, stanovanjska gradnja oziroma oskrba, javna infrastruktura in mednarodno razvojno sodelovanje. Predlog zakona določa, da za obveznosti SIB banke odgovarja Republika Slovenija. Povedal bi, kot sem že prej omenil, pa tudi to mnenje iz Univerze v Ljubljani, ocenjuje, da bo znova vloga, ki jo zakon daje SID Slovenski izvozni razvojni banki d.d. kot pooblaščeni instituciji po tem zakonu, predvidena podpora države omogočila nadaljnji razvoj v smislu zasledovanja ciljev, strategije razvoja Slovenije. V tem okviru je po našem trdnem prepričanju podpora znanosti in visokem šolstvu še posebnega pomena, če Slovenija želi doseči konkurenčnost, zlasti gospodarstva. To je bil citat iz mnenja Univerze v Ljubljani. Bi pa še povedal, ker je najbolj verodostojno tudi mnenje in podpora temu zakonu od Gospodarske zbornice Slovenije, bi citiral njihove ugotovitve. Predlog zakona namreč zastavlja širitev dejavnosti SID. Usmeri celovite razvojno finančne institucije oziroma sodobne nacionalne razvojne banke, ki jo slovensko gospodarstvo, zlasti izvozno še kako potrebuje. Gre za razvoj na finančno inštitucijo, pretežno v lasti države, ki ponuja financiranje, zavarovanje in druge finančne inštrumente v primerih, ko so zasebne komercialne institucije nepripravljene oziroma nezmožne prevzeti breme servisiranja določenih višje tveganih poslov držav in strank. S tem, ko spodbuja razvoj finančnega sektorja, izboljšuje poslovno klimo, privablja zasebne vire kapitala v domače gospodarstvo ter spodbuja in podpira razvoj malih in srednjih podjetij. Gre torej za institucijo, ki zapolnjuje dosedanjo veliko razvojno vrzel, s tem ko se na osnovi lastnih kompetenc, sposobnosti in znanja, strateško usmerjeno spodbujanje razvoja malih in srednjih podjetij, vlaganj v raziskave, razvoj in izobraževanje, spodbujanje ekoloških projektov v razvojne in infrastrukturne projekte občin in drugih javnih institucij ter v projekte izobraževalnih ustanov in v povezovanje podjetij z univerzami. Ima vse osnove, da postane nosilen partner v implementaciji ključnih ukrepov za dvig konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. S širitvijo dejavnosti banke, ki jo opredeljuje predlog zakona, se država odziva na interese gospodarstva v smislu izboljšanja pogojev poslovanja v Republiki Sloveniji in na drugih trgih. Ne samo dejavnosti SIB banke. Temveč tudi druga vsebina zakona z raznovrstnostjo instrumentov in drugimi določbami predstavlja namreč usmeritev k doseganju ciljev in izvajanju ukrepov bele knjige o konkurenčnosti slovenskega gospodarstva za leto 2008. Skratka, Slovenska demokratska stranka bo podprla omenjeni predlog zakona, s čimer bomo zagotovili izboljšanje konkurenčnosti in sposobnosti našega gospodarstva ter omogočili enakovreden položaj naših podjetij v nastopanju na drugih trgih, kjer vemo, da vsak nov posel prinaša tudi dodatne rizike, ki jih mora nekdo prevzeti, če hočemo take posle tudi realizirati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Cvikl v imenu Poslanske skupine SD.
Dober dan vsem, predstavnikom ministrstva! Obžalujem, da je minister za finance na drugih poteh in da ga zastopa državni sekretar iz kabineta predsednika Vlade. Ampak to se tako ali tako zgodi vedno pri pomembnih zadevah. Mi ne bomo nasprotovali sprejemu tega zakona. Tudi zato, ker verjamemo, da je zakon pripravljen na nek način korektno. Imamo pa do zakona nekatere zadržke. Iz razlogov, ki jih bom navedel v nadaljevanju. Uvodoma naj povemo, da nasprotujemo nujnosti postopka, po katerem sprejemamo ta zakon. Smo maja 2008. Če je ta zakon bil res tako nujen za krepitev izvoza slovenskega gospodarstva, sprašujemo: Zakaj je vlada čakala tri leta in pol? Kaj je bilo potrebno čakati tri leta in pol, da bi bil pripravljen Zakon o Slovenski izvozni in razvojni banki? Menimo, da bi takšen zakon Vlada, če je resno mislila s podporo slovenskemu izvozu, lahko pripravila hitreje, najkasneje z uveljavitvijo 1. januar 2007, ko je zaradi prevzema evra in posledično povzročene inflacije in konkurenčnost slovenskega gospodarstva na izvoznih trgih upadla. To nenazadnje dokazujejo tudi najnovejši podatki o plačilni bilanci, ki kažejo, da imamo - poenostavljeno povedano - 12 evrov uvoza in 11 evrov izvoza. Torej, vsako leto imamo približno 8% deficit blagovne menjave. Vemo, kako ga zapiramo. S turističnimi storitvami, s prevoznimi storitvami in z zadolževanjem v tujini. Zato ne bomo nasprotovali sprejemu zakona, ker ta zagotavlja dodatne vire slovenskim gospodarstvenikom. Je pa zakon v svoji, predvsem izvedbi, lahko pravzaprav problematičen. O tem, da je zakon problematičen v izvedbi, dokazujejo tudi opozorila, ki naj bi jih imela Banka Slovenije in Evropska centralna banka na ta zakon. Vendar je Vlada Republike Slovenije preslišala ta opozorila. Jaz bi rad, da nam predstavniki Vlade Republike Slovenije predstavijo opozorila Banke Slovenije, posredovana še v aprilu letošnjega leta na Ministrstvo za finance. Mislim, da si to Državni zbor zasluži. Na matičnem delovnem telesu ni bilo volje o tem razpravljati. Zakon smo sprejeli praktično v slabi uri. Gre pa za zakon, ki je po finančnih učinkih enako velik kot državni proračun. Zakon namreč predvideva ob 150 milijonih evrov kapitala 50-kratnik garancijskega potenciala. Torej, mogoče na podlagi tega zakona od julija dalje nameniti za 9 milijard evrov novih garancijskih bančnih in drugih poslov. Torej to ni več Slovenska izvozna družba. To je sedaj Slovenska izvozna in razvojna banka. Ta po svoji vsebini spada v bančni sistem. Za nadzor bančnega sistema je v Sloveniji pristojna Banja Slovenije. In ker je le-ta sestavni del evropskega centralno-bančnega sistema, bi bilo korektno ta zakon uskladiti tudi z Evropsko centralno banko. Tega Vlada tudi ni naredila. Ampak hiti z nekim nujnim postopkom. Predlagamo pa v izogib političnim konfliktom, da se sprejmeta dva amandmaja, s katerim zagotovimo minimalno to, da ministri Vlade Republike Slovenije, ki naj bi bili po tem zakonu člani nadzornega sveta, postanejo in ostanejo enakopravni pred zakonom. Torej licenciranje ministrov Vlade Republike Slovenije za člane nadzornega sveta mora slediti Zakonu o bančništvu. Ne morejo se ministri voziti brez vozniškega dovoljenja. Če želijo biti člani nadzornega sveta, morajo dobiti licenco banke. Če boste ta dva amandmaja, ki jih predlagamo, sprejeli, bomo mi še s toliko večjim veseljem zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek v imenu poslanske skupine LDS.
Lep pozdrav, podpredsednik, minister s svojimi kolegi! Vidim, da dolgi teden pušča posledice tako v udeležbi kot v prisotnosti danes tukaj. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo podprli Zakon o slovenski izvozni in razvojni banki. Saj omogoča dejansko določitev vloge, dejavnosti ter vseh potrebnih statusnih organizacijskih rešitev izvozne in razvojne banke. S tem zakonom bo omočeno državi, da dodatno spodbuja finančne storitve za potrebe trajnostnega razvoja slovenskega gospodarstva in opravljanje tveganj ter se poenostavlja in racionalizira obstoječe oblike in načine delovanja slovenskega razvojnega financiranja, sledeč predvsem interesom učinkovitega izvajanja javnofinančne podpore. V Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo namen, da se s povezovalno vlogo, specializirano na nacionalne razvojne banke, omogoča učinkovitejše delovanje na področjih spodbujanja mednarodnih gospodarskih poslov in priprave nanje, podpore internacionalizaciji in mednarodnih konkurenčnosti slovenskih podjetij in spodbujanju razvoja in večje konkurenčnosti, financiranja ekoloških in energetskih projektov, finančne podpore povezovanju in prenosu znanj med podjetji in univerzami, financiranje razvojnih in infrastrukturnih projektov občin in drugih javnih inštitucij, investicijskega financiranja oziroma lastninjenja, koncesijskih kreditov v okviru bilateralnega mednarodnega sodelovanja in drugih storitev. S tem se lahko omogoči tudi učinkovitejše zasledovanje ciljev Strategije razvoja Slovenije, Lizbonske strategije oziroma povečanja globalne konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Ob tem se v Liberalni demokraciji Slovenije sprašujemo, ali bo banka s sedanjo kapitalsko močjo, sposobnostjo lahko izpeljala predlagane cilje v Zakonu o slovenski razvojni banki. Po našem mnenju bi morali banko čim prej nujno dokapitalizirati. Pomembno je tudi, da se banka lahko zadolžuje. Saj njeno zadolževanje ne bo vplivalo na javni dolg. Kajti banka po svoji dejavnosti ne šteje pod širši sektor države. Razprava, ki je na odboru bila relativno kratka, kaže, da tudi danes v Državnem zboru ni velikega nasprotovanja. In temu pritrjuje tudi LDS. Menimo, da bi bilo za razmisliti o amandmaju, ki ga vlaga Social-demokracija. Menimo, da je bolje - to ves čas si poudarjamo v dosedanjih razpravah - da se politika direktno umika iz ravnanj oziroma iz družb v katerih se kreirajo pomembne odločitve za državo in naj v teh organih oziroma inštitucijah prevzamejo vlogo strokovnjaki in zaradi tega ta amandma menimo, da zasluži pozornost. Kakorkoli že, ob tem, ko se v Liberalni demokraciji Slovenije sprašujemo, zakaj je Vlada čakala s preobrazbo Slovenske izvozne družbe do konca mandata in šele sedaj ob koncu predlagala preoblikovanje slovenske družbe v banko, lahko rečemo, da bomo zakon kljub temu podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ciril Testen bo podal mnenje Poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav ministru s sodelavci, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije Predlog zakona o slovenski izvozni in razvojni banki podpiramo, ker je zakon dober in tudi zato, ker bomo v Sloveniji tudi na tem področju z zamudo ustanovili takšno banko, ki jih v večini evropskih držav že imajo in so bistvene pri pospeševanju izvoza in razvoja. V Sloveniji ustanavljamo takšno banko relativno pozno. Po našem mnenju predvsem zato, ker je zelo kvalitetno ta del potreb pokrivala Slovenska izvozna družba. Trenutno smo prišli v situacijo, ko so potrebe po izvozni in razvojni podpori bistveno večje in tudi možnosti za pridobivanje razvojnih sredstev iz evropskih skladov in svetovne razvojne banke večje. Zato je pomembno ustanoviti banko. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani, da bo ustanovitev izvozno razvojne banke koristno tudi iz sledečih razlogov. Poleg obstoječih potreb na področju razvoja gospodarstva in razvoja podjetništva, spodbujanja konkurenčnosti, razvoja na področju zaščite okolja oziroma ekologije in energetike ter na stanovanjskem in infrastrukturnem področju naj bi banka pokrivala tudi razvoj malih in srednje velikih podjetij in tudi velikih podjetij pri vlaganju na tuje trge. Posebno izvozno razvojna banka je pomembna predvsem v primerih, ko na področju posameznih rizičnih poslov poslovne banke niso zainteresirane za sodelovanje z izvozniki ali pa niso pripravljene sodelovati, ker so posli preveč rizični. Te banke na področju rizičnih izvoznih poslov opravljajo tudi povezovalno in spodbujevalno vlogo. Ob večji vlogi Slovenske izvozne in razvojne banke pri pospeševanju izvoza in razvoja se slovenski izvozni in razvojni banki zaupa tudi nekatere druge naloge, kot je spodbujanje inovacij, izobraževanje in usposabljanje, spodbujanje naložb, razvijanje hipotekarnega bančništva in razne druge, predvsem razvojne naloge. Zakon predvideva tudi dokapitalizacijo banke v višini 50 milijonov evrov. Sredstva so v proračunu za leto 2008 zagotovljena. Zakon predvideva tudi izključitev manjšinskih delničarjev v ocenjeni vrednosti, približno 15 milijonov evrov. Tudi ta sredstva so v proračunu za 2008 zagotovljena. Nadzor nad poslovanjem banke se bo opravljal na treh nivojih. In sicer z bančnega vidika bo nadzor opravljala Banka Slovenije, z zavarovalniškega bo nadzor opravljala Agencija za zavarovalni nadzor. Poslovanje banke pa bo neposredno preko nadzornega sveta nadziralo Ministrstvo za finance. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je predlog za ustanovitev Slovenske izvozne in razvojne banke dober predlog, ki bo bistveno pripomogel k razvoju številnih gospodarskih aktivnosti v državah, kamor se Slovenija s težavo prebija, in tudi na številnih drugih področjih, kjer je bilo zaradi rizičnosti do sedaj sodelovanje otežkočeno. Zakon bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Drofenik v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister s sodelavci, spoštovani poslanci! Slovenija je ena redkih evropskih držav brez svoje lastne specializirane spodbujevalno-razvojne finančne institucije, ki bi delovala na celotnem področju spodbujanja razvoja, kot je to urejeno v večini razvitih držav s samostojnimi nacionalnimi razvojnimi bankami ali podobnimi razvojno-usmerjenimi specializiranimi finančnimi institucijami. Tako Sloveniji do danes še ni uspelo vzpostaviti institucije, ki bi obstoječi sistem na področju spodbujanja razvoja gospodarstva, podjetništva in inovacij, internacionalizacij, ekologije in energije, infrastrukture, regionalnega razvoja in podobno, povezala in zaokrožila v celoto. S tem bi izboljšala izkoristek obstoječih, potencialno velikih sinergijskih učinkov in optimizirala določene funkcije, ki se v okviru delovanja posameznih obstoječih spodbujevalno-razvojno usmerjenih institucij trenutno podvajajo ali delujejo manj usklajeno. Hkrati bi zmanjšala administrativne ovire in omogočila izvajanje omenjenega razvojnega financiranja na enem mestu oziroma racionalizirala vlogo države. Zasebne institucije, torej banke in zavarovalnice namreč zasledujejo izključno načelo maksimiziranja dobička. Zato se osredotočajo predvsem na kratkoročno zasebne koristi iz določenega posla. Tudi na račun njegovih dolgoročnih družbenih koristi. Zaradi tega prihaja do tržnih vrzeli, ko določeni segmenti gospodarstva niso v zadostni meri servisirani s strani bančnega oziroma zavarovalniškega sektorja. S spodbujevalno-razvojnim financiranjem se pokrivajo omenjene tržne pomanjkljivosti. Spodbujevalno-razvojne finančne institucije so posebne finančne institucije pretežno v državni lasti. Ustanovljene z namenom odprave tržnih pomanjkljivosti ter spodbujanja gospodarskega razvoja države. Ožji osnovni cilj zakona je torej določitev vloge, dejavnosti ter vseh potrebnih statusnih in organizacijskih rešitev specializirane izvozne in razvojne banke, vključno s pridobitvijo pooblastil za izvajanje javnih spodbujevalnih nalog, zlasti finančnega značaja na področju uvajanja in povečanja večje raznovrstnosti, konkurenčnosti in internacionalizacije gospodarstva, industrije in storitev, mednarodne trgovine, gospodarskega in razvojnega sodelovanja, podjetniških, inovacijsko-raziskovalnih in izobraževalnih dejavnosti, okolja, energije in infrastrukture na regionalnem, socialnem, stanovanjskem in drugih, za razvoj pomembnih področjih. S tem zakonom bo slovenska država lahko preko specializirane banke spodbujala finančne storitve za potrebe trajnostnega razvoja slovenskega gospodarstva in upravljanje tveganj in poenostavila in racionalizirala obstoječe oblike in načine delovanja slovenskega razvojnega financiranja sledeč interesom učinkovitega izvajanja javno finančne podpore. Pričujoči predlog zakona torej daje ustrezne pogoje za uresničenje predstavljenih ciljev. In poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ga bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa. Tuji zgledi in ocene slovenske Vlade govore o tem, da bi v Sloveniji tudi potrebovali finančno institucijo, o kakršni danes govorimo. In v Poslanski skupini DeSUS smo tej ideji in predlogu zakona naklonjeni, to se pravi, da jih bomo podprli. Gre preprosto za to, da se skuša našemu gospodarstvu zagotoviti ustrezen sistemski, ustrezen državni podporni servis. Tako, da bili deležni tega tudi tisti, ki sicer niso najbolj zainteresirani, najbolj atraktivni za druge komercialne banke, ki teže k hitrejšemu oplajanju svojega vloženega kapitala. Tudi to idejo, da se zapolnijo torej tiste niše, ki doslej niso imele dovolj servisa, ki niso dovolj atraktivne za hitro oplajanje kapitala. Torej, tej ideji se v Poslanski skupini DeSUS pridružujemo. Ideji, da se ta servis zagotovi namreč. Obeti, ki jih navajajo v gradivu, ki nam je dano v razmislek, je hitrejša, boljša, bolj učinkovita podpora malim in srednjim podjetjem. Tistim programom in projektom, ki so bolj celostno in bolj dolgoročno naravnani in so morebiti manj atraktivni za naše okolje, samo zavoljo tega, ker tudi sicer nekoliko zaostajamo. V Poslanski skupini DeSUS si namreč ne znamo predstavljati, kako bi lahko bili okoljski programi, programi v zvezi z odpadki, programi v zvezi s stanovanji in drugi podobni programi nezanimivi. Razvojno so zagotovo nujno potrebni. In pokazali se bodo kot profitabilni pa tudi pri nas morebiti s kakšnim faznim zamikom. In, če doslej ni bilo dovolj in dovolj sistematične in dovolj celostne podpore tem projektom, je prav, da jo skušamo omogočiti. To ne govori nič o tem, da doslej ne bi bilo nikakršne podpore. Vlada pač ocenjuje oziroma predlagatelj, da je ta podpora preveč razdrobljena, da je suboptimalna, da je možno to urediti na drugačen način in s pričakovanimi večjimi efekti. Zdi se, da bo na ta način tudi pri nas finančni sektor šel v usmeritev, da se bo večina bank privatizirala in da bo ostala ena pomembna banka v oporo siceršnjim celostnim za državo pomembnim projektom. Mi ocenjujemo, da bi to bilo celo smotrno. Zato pač ne kanimo tej usmeritvi nasprotovati. Je pa v tem predlogu zakona tudi nekaj stavkov, nekaj določb, ki so zmotile naše razmišljanje. O tem smo govorili tudi že prej, preden je bil dan zakon v proceduro. In naj povem, da smo se zamislili predvsem nad tem, na kar je kasneje tudi del opozicije opozarjal, torej nad tem, kako je sestavljen nadzorni svet. Nad tem, kako je predvidena iztisnitev malih delničarjev, pa še nad kakšno drugo drobnarijo, ki so nam jo - upam, da - predstavniki predlagatelja korektno in ustrezno pojasnili, tako da velikih pomislekov ob tem nimamo. Sodimo pa kljub temu, da sta oba amandmaja, ki sta bila predlagana iz opozicijskih vrst, amandmaja v zvezi s sestavo nadzornega sveta in amandma v zvezi z ustrezno strokovno pripravljenostjo, usposobljenostjo tistih, ki bodo v nadzornem svetu, za ministre v glavnem gre, upravičena razmisleka in morebiti tudi podpore. Bomo videli, kaj bo pokazala razprava o tem in v skladu z razpravo se bomo mi o podpori tema dvema amandmajema tudi odločali.
Hvala lepa. Gospod Sašo Peče, imate besedo v imenu poslanske skupine Lipa.
Spoštovani prisotni! Tokrat moram v imenu poslanske skupine Lipa pohvaliti resorno ministrstvo, predvsem strokovne sodelavce v okviru Ministrstva za finance. Prvič, iz naslova pripravljenega ali začrtanega gradiva, drugič pa iz naslova poti, ki smo jo bili v okviru parlamentarne procedure redkokdaj deležni, in sicer predhodne komunikacije s sodelavci oziroma predstavniki Ministrstva za finance. Res, mogoče držijo besede nekaterih predstavnikov, da bi omenjeni zakon, torej zakon, ki je danes pred nami, moral priti v parlamentarno proceduro prej. Po drugi strani je pa še zmeraj res, bolje pozno kot nikoli. Kar se tiče samega predloga zakona in kar se tiče predhodnih pogovorov, v mojem konkretnem primeru, z gospodom Andoljškom, moram izpostaviti novo preoblikovanje tako imenovane družbe SID v okvir nacionalne banke za izvoznike. Če izhajamo iz dejstva, da je večji del slovenske gospodarske rasti v preteklih dveh letih bila posledica aktivnosti na izvoznem in gradbeniškem področju, potem je prav, da omenjeni sferi izboljšamo oziroma poskušamo ustvariti pogoje za lažje nadaljevanje dela ravno na teh področjih. In če se zavedamo, da bomo avtocestni križ zelo kmalu, vsaj iskreno upam tako, dokončali, nam ostane čisto gospodarstvo. Eden izmed govornikov pred menoj je izpostavil razmerje izvoza z uvozom. Izpostavil je še zmeraj obstoječ deficit, torej razliko med uvozom in izvozom. Iz tega naslova je ukrep, kot nam ga predlagajo danes v obliki zakona, treba podpreti, po moji oceni za slehernega poslanca. Toliko bolje bi bilo, če bi bil poleg omenjenega zakona sprejet predvsem drugi amandma, kot ga predlaga SD. Rad pa bi izpostavil, čeprav vem, da je večji del tega bilo že izpostavljenega, torej področje delovanja. Tako kar se tiče same razlike med komercialnimi klasičnimi bankami, ki jih nekateri imenujete tudi poslovne banke, na eni strani in na drugi strani omenjeno nacionalno banko za izvoznike ter njihov suport predvsem na trge nekdanje Jugoslavije ali bolje rečeno, na trge vzhodne Evrope. Za varovanje in pospeševanje tovrstnih poslov je slovenskim gospodarskim družbam, ki se ukvarjajo z izvozom to toliko, bolj dobrodošlo. V končni fazi še zmeraj vemo, da so razmere predvsem na teh trgih za slovenska podjetja, izvozna podjetja, toliko bolj interesantne zaradi poznavanja tržišča, po drugi strani pa toliko bolj rizična zaradi nedorečenih ali malo manj dorečenih pravil iger, ki se odvijajo na omenjenih trgih. Osebno sem na pogovorih s predstavniki Ministrstva za finance izpostavil tisto dilemo, ki se je pa mogoče meni zdela kot najbolj problematična, torej iztisnitev manjšinskih delničarjev. Po moji oceni oziroma po informacijah, ki sem jih pridobil ravno skozi pogovor, gre za približno 8,2% iztisnitev. Kar je zakonsko omogočeno, glede na zakonsko direktivo 10%. Kljub tej bojazni so mi predstavniki Ministrstva za finance predstavili strukturo teh 8,2% majhnih delničarjev. Ponavadi si vedno predstavljamo kot majhne delničarje fizične osebe ali izjemno majhne gospodarske družbe, ki so na finančnem trgu. V tem primeru, vsaj na podlagi informacij, ki sem jih pridobil, in iskreno seveda upam, da so točne, s strani Ministrstva za finance, gre za banke. V tem primero Novo Ljubljansko banko, Novo Kreditno banko in nekatere ostale komercialne banke. Zato moram povedati ob upoštevanju potreb gospodarskih družb govoru o spodbujanju izobraževanja, raziskovanja in pa razvoja ter nenazadnje, čeprav seveda vsi vemo, da je to le majhen, majhen, majhen delež, tako imenovani ekološki projekti, bomo tudi zakon v okviru Poslanske skupine Lipa podprli. Predvsem v zasledovanju tega cilja želene gospodarske rasti v prihodnje in ustvarjanje domače finančne klime za podjetja, ki ukvarjajo svoj izvoz in s tem skušajo dvigniti oziroma uravnotežiti plačilno bilanco s tujino. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih. V razpravo dajem amandmaja k 18. členu Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Gospod mag. Cvikl, gospod Peče in gospod minister. Izvolite gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za to priložnost. Rad bi se tudi najprej opravičil, bilo je nekaj komentarjev, češ, minister ni bil prisoten. Dejstvo je, da v skladu s programom, ki ste ga sprejeli za današnjo sejo, je bilo predvideno, da bi se ta točka začela tam nekje ob pol dvanajstih, to se pravi čez dvajset minut. Bili ste zelo učinkoviti, kar se tiče obravnave prve točke, na kateri sem bil tudi deloma prisoten, ampak bi rad tudi neko razumevanje, ko se dajejo take ocene. Po drugi strani bi pa rad pojasnil določene stvari, ki so se pojavljale v predstavitvah, ki smo jih slišali v imenu poslanskih skupin. In najprej, češ, kaj se dogaja, da kar naenkrat v zadnjem trenutku tega mandata pridemo na dan s takšnim zakonom. Rad bi vas spomnil na dolgoročni proces, ki se izvaja že od leta 2003 dalje. Usoda ali pa razvoj, institucionalni razvoj Slovenske izvozne družbe je bil predmet razprav v Državnem zboru v prejšnjem mandatu in je bil tudi en dokaz, kako je mogoče določena vprašanja, ki se dejansko lotevajo naše celotne družbe, rešiti v nekem soglasju. Dejansko takrat je vlada prišla na dan z enim predlogom zakona, in to tudi v zadnjih mesecih prejšnjega mandata. In ta Državni zbor je sprejel Zakon o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov, to je ta ZZFMGP, ki smo ga sprejeli, ki pa predvideva ravno takšen razvoj. SID kot Slovenska izvozna družba, je bila tipična ustanova, ki je delovala na področju zavarovalništva mednarodnih poslov, in sicer na račun države, z močnimi, vedno večjimi poroštvi in brez nekega pravnega okvira. Zato je tudi to soglasje bilo doseženo s takratno opozicijo in takratno vlado, da je nujno potrebno, da to področje uredimo, in sicer, da ga začnemo urejati čim prej. Ta zakon ZZFMGP, Zakon o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov, je bila ta pravna podlaga, na kateri smo potem vse to gradili. To se ni pričelo pred štirinajstimi dnevni, pričelo se je že v prejšnjem mandatu. V letu 2005, če mi dovolite neko pojasnitev na tem področju, kot finančni minister sem se samo vpletel neposredno, osebno v nadzorni svet ravno te ustanove, ker še, v moji prejšnji vlogi, kot član tega Državnega zbora, sem se za te stvari močno zavzel, da pride do neke dolgoročne rešitve. Leta 2005 je bilo leto konsolidacije poslovanja, v letu 2006 tudi in v začetku 2007 in na podlagi izredno konstruktivnega sodelovanja med Ministrstvom za finance in Banko Slovenije, vodstvom Banke Slovenije, smo končno tudi to ustanovo SID preoblikovali v banko. To je dolgoročen proces, to se ne da narediti čez noč. In danes lahko gledamo na to ustanovo z velikim upanjem, da bo na podlagi tudi tega zakona, za katerega slišim, da žanje podporo vseh parlamentarnih strank, da dosežemo nek pravni okvir, ki nam bo zagotavljal nadaljnji redni razvoj takšne ustanove, ki jo Slovenija prav gotovo potrebuje, da je tukaj velika razpršenost določenih funkcij. Moramo se zavedati, da je Slovenija postala donatorska država. To je težko za naš političen prostor razumeti, kaj vse to pomeni. Ključnega pomena pa je, da se tega lotimo kot država in tudi uskladimo vse te naše nove obveznosti kot samostojna država in članica mednarodne skupnosti, da te obveznosti tudi uskladimo z našimi legitimnimi interesi, kot so to naredile vse razvite države v preteklosti. In ravno na podlagi njihovih zgledov, predvsem zgledov, kako so evropske države to uredile je tudi ta zakon, ki ga imate danes pred seboj. To ni neka stvar, ki se je zgodila čez noč, ali da se to mudi, dejstvo je, da je to posledica dolgoročnega dela, ki se je začelo že v razpravah v Državnem zboru in njegovih delovnih telesih že v letu 2003.
Gospod minister, dovolite, da vas opomnim. Želel bi razpravo o amandmajih.
Razumem. Jaz bi rad samo še pojasnil določena vprašanja in bi prosil za razumevanje Državnega zbora, če se smem dotakniti še dveh točk zelo na hitro. Slišali smo tudi o nujnosti dokapitalizacije SID banke. Tu je predvideno v proračunu Republike Slovenije za leto 2008 na namenski postavki 9.295, dokapitalizacija SID banke. In to se bo tudi izvršilo. Bom potem končal, ker vidim, da ni razumevanja pri vseh, kar se teh stvari tiče. Bom pa še uporabil priložnost, da bomo še kakšno drugo stvar pojasnil, če bom začutil, da je to potrebno. Hvala za vaše razumevanje.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Cvik. Od sedaj naprej bomo res razpravljali samo o vloženih amandmajih.
Hvala lepa, gospod predsednik.
In še to povem, da sem gospodu ministru dovolil, da je povedal svoje mnenje, kajti bilo je precej očitkov, da je odsoten in da nimamo njegovega mnenja. To sem upošteval. Morda sem rahlo kršil poslovnik, vendar sem upošteval voljo, da slišite njegovo mnenje. Hvala. Izvolite, gospod mag. Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Strinjam se z vami in strinjam se tudi z vašim opozorilom gospodu ministru in tudi vsem poslancem. Govoril bom samo o amandmaju. Amandma, ki ga predlagamo, oziroma oba amandmaja, ki ju predlagamo k 18. členu, vsebinsko skušata odpraviti temeljno dilemo, ki jo imamo glede intence Vlade Republike Slovenije. Mislim, da je vsem jasno, da Vlada Republike Slovenije ta zakon poslala v Državni zbor v maju letošnjega leta; sprejela ga je 8. maja 2008. Vendar je po mojem oziroma našem mnenju, in zato smo tudi oblikovali ta amandma, prišlo tu do določene nekonsistentnosti. Govorimo o amandmaju k 18. členu, zato je treba povedati slovenski javnosti, kaj 18. člen govori. 18. člen govori o nadzornem svetu SID banke. Nadzorni svet vsake banke v skladu z zakonom o bančništvu poleg klasičnih nalog, ki jih izvaja nadzorni svet po zakonu o gospodarskih družbah, daje tudi soglasja za posle, za konkretne posle, kadar so ti preveliki glede na pooblastila vsakokratni upravi. Zaradi tega za razliko od siceršnjih nadzornih svetov obstaja posebna določba v zakonu o bančništvu, ki pravi, da morajo biti člani nadzornega sveta usposobljeni o tem odločati, in ti člani nadzornega sveta ne morejo biti v konfliktu interesov. In zato se spomnite nekaj let nazaj, ko smo imeli predlog Vlade Republike Slovenije, da bi neka državna sekretarka bila članica nadzornega sveta, pa je Banka Slovenije ugotovila, da ona ne izpolnjuje pogojev za članico nadzornega sveta, ker je v konfliktu. Slovenska izvozna banka oziroma SID banka, kot se na kratko imenuje, čeprav gre za Slovensko izvozno in razvojno banko, mogoče bi bil pravi naziv SIRB, bo imela zelo velika pooblastila v dobro ali pa, če hočete, v breme davkoplačevalcev. 9 milijard evrov je garancijski potencial. Spomnite se včerajšnje razprave o avtocestah - poseben zakon, 544 milijonov evrov, triurna razprava. Danes dve uri razprave in Državni zbor se ne bo nikoli več srečal z vplivanjem na odločitve o tem, kam bo 9 milijard evrov potencialnih poroštev Republike Slovenije dejansko namenjenih. Zato je smiselno, da imamo zelo dober suveren, sposoben nadzorni svet. Zaradi tega v zakonu o bančništvu določba pravi, vsakega člana nadzornega sveta, še posebej pa tistega, ki bo odločal o tem, kam bo šlo 9 milijard evrov, je potrebno posebej preveriti z licenco. Ta licenca, ki jo izvaja Banka Slovenije kot neodvisna institucija, je sestavljena iz preverjanja strokovno profesionalne usposobljenosti posameznih kandidatov in preverjanja njihove nekonfliktnosti. Vendar kaj pravi Vlada? Vlada pravi, da je nadzorni svet, ki ima najmanj 7 in največ 10 članov, sestavljen večinsko iz Vlade same oziroma predstavnikov Vlade. Obvezni člani so minister, pristojen za finance, za gospodarstvo, za razvoj in tako dalje. S tem ni nič narobe. Mi s tem nimamo problema. Imamo pa problem, ko začnemo naštevati še nekatere dodatne ministre, kot na primer ministra za zunanjo politiko in tako dalje. Z ministrom za zunanjo politiko imamo problem ne zaradi ministra za zunanjo politiko, ampak nadzorni svet SIRB banke se bo moral sestajati zelo pogosto, ker so posli takšni, da jih bo moral odobravati. Jaz si ne predstavljam, kako bo minister za zunanjo politiko in pa vsi ostali ministri ob vseh ostalih obveznostih res našli čas, da sedijo skupaj kot nadzorni svet. Zato sem že na odboru povedal, da bo šlo verjetno za veliko korespondenčnih sej takšnega nadzornega sveta. In do tukaj tudi še vse v redu. Potem pa imate izjemo v 5. členu tega zakona, ki pravi, da ministri Republike Slovenije so pa drugačne vrste ljudje, kot so vsi ostali. Njim pa zato, da bi bili člani nadzornega sveta, ni potrebno opraviti licence pri Banki Slovenije, četudi bodo odločali o 9-ih milijardah našega denarja. Zato predlagamo z drugim amandmajem, da se ta izjema črta za ministre. Mi to predlagamo tudi zato, ker je ta določba v direktnem nasprotju z zakonom o bančništvu in z zakonom o centralni banki in pomeni velik konflikt interesov. Jaz mislim, da je to vam vsem jasno in zato menimo, da je korektno, da podprete oba amandmaja. Prvi amandma, ki govori o tem, da bi pač imeli neko število članov, da na podlagi tega se potem Vlada tudi odloča, kako in kaj s temi ministri - ideja, da pač naj bo članov osem. In druga ideja oziroma besedica deset se zamenja z osem, in druga temeljna, pomembnejša, je amandma, da ministri tudi dobijo licenco. Jaz si ne predstavljam kateregakoli kandidata za ministra za razvoj, ki bi upal kandidirati za ministra za razvoj, pa ni usposobljen biti nadzornik bančnih institucij, misli pa odločati o milijardah evrov. In zato predlagam, kolegi, kolegice, da ta amandma podprete, da bi zagotovili enakost vseh pred zakonom. V nasprotnem imamo v Sloveniji posebno kasto ministrov Vlade Republike Slovenije, ki četudi odločajo o 9 milijardah evrov, za to ne rabijo licence Banke Slovenije, četudi je to v slovenski zakonodaji predpisano za vsak drug posel. Posebno vprašanje, ki ga imam, neposredno ministru za finance je tudi v zvezi s tem, ali ste uskladili vse določbe z Banko Slovenije in ali je ta zakon v skladu s 24. in 25. členom Zakona o Banki Slovenije dobil tudi podporo Evropske centralne banke? Ali ste v skladu s statutom Evropske centralne banke, glede na to, da je naš "nadzornik", v narekovaju tudi del evropskega centralnobančniškega sistema, to bilo usklajeno? Naj vas spomnim, da smo nekaj mesecev nazaj en zakon in neke amandmaje na neke zakone pisali ravno zaradi pripomb ECB-ja. Zadnja misel. 25. aprila 2008 je bil objavljen v Mladini okvir programa SD-ja, Socialnih demokratov. Tam notri smo govorili o tem, da bom ustanovili SID banko. 14 dni kasneje je Vlada sprejela Zakon o SID banki. Verjamem, da je to bil samo slučaj.
Hvala lepa. Gospod Peče, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa za besedo. V povezavi z obema amandmajema k 18. členu, dovolite najprej, da preberem obrazložitev k prvemu amandmaju k 18. členu. "Kljub temu, da Socialni demokrati resno računamo na podporo volivk in volivcev na naslednjih volitvah, predlagamo, da se sprejme amandma, s katerim se bo..." in tako dalje [[...]]Zdaj kritika z moje strani, pa verjamem, da jo boste vzeli dobronamerno, Poslanski skupini SD. To je tipičen primer izkoriščanja zakonodaje za volilno kampanjo. Po moji oceni amandma, predlog za spremembo zakona, ki v svoji vsebini, obrazložitev je sestavni del amandmaja, nosi politični pamflet, kako bo neka politična stranka prišla na oblast izven dnevne politike, po moji oceni bi seveda Zakonodajno-pravna služba, ne glede na vsebino samega črtanega amandmaja, ta amandma, kajti vsi vemo, da je obrazložitev sestavni del amandmaja, morala zavreči. Še enkrat bom prebral, ker to pa mislim, da se je prvič zgodilo v okviru parlamentarne razprave zakonodajnega postopka, da je neka politična stranka v sestavni del predloga sprememb zakona, kar amandma je, napisala: "Kljub temu, da Socialdemokrati resno računamo na podporo volivk in volivcev..." Saj amandmaji niso in ne smejo biti propagandno gradivo neke politične stranke. Toliko o obrazložitvi. Moram reči, da sem se sam osebno nasmejal v prvem trenutku, v nadaljnjih trenutkih sem se zgrozil nad početjem poslanske skupine, ki je predlagala in uporablja zakonodajni postopek v pisni obliki za to, da izvaja politično propagando v Državnem zboru. Če smo vsi do sedaj težili k temu, da je čim manj direktne propagande v Državnem zboru, potem ob koncu mandata doživim, ali pa vsaj jaz osebno, doživim tovrstno početje in res mislim, da to nima kaj početi v okviru parlamentarne razprave. In če dovolite, še o sami vsebini, če zanemarimo obrazložitev, kot nam jo podaja SD. V predlogu zakona v 18. členu govori in najlažje je, da odpremo gradivo v okviru obrazložitve, govori, da nadzorni svet ima štiri stalne člane, od katerih enega sicer imenuje Vlada, potem pa našteva, minister za finance, minister za gospodarstvo in minister za razvoj pa so člani nadzornega sveta že po funkciji. Tudi v okviru poslanske skupine Lipa, težimo k temu, da nekdo kljub temu, da je minister, in če pogledamo sestavo današnjih ministrov, in če pogledamo odločitev Vlade Republike Slovenije, da se v obliko ali v okvir, v funkcijo nadzornikov šteje tudi minister za zunanje zadeve in [[ali ministrica za delo, družino in socialne zadeve in]] ali minister za okolje in prostor in/ali minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, ne da bi hotel poniževati te ljudi, ampak znanje nadzora finančnih institucij verjetno presega znanje ministrstva za zunanje zadeve ali ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. V tistem smislu, želje po zasledovanju čim boljšega nadzornega organa, ki bo dejansko nadzoroval poslovanje družbe, ki razpolaga z nepojmljivim ali pa, ki daje garant za nepojmljive finančne obveznosti, bi po moji oceni bilo potrebno sprejeti drugi amandma, ki dejansko črta v petem odstavku besedo "razen ministrov". Sicer pa nam je izvršna oblast v okviru predloga zakona sama v obrazložitvi zapisala, po moji oceni nespodobno, predvsem pa zelo nepraktično dikcijo, ki postavlja pod vprašaj tudi tisto določbo o najvišjem pravnem aktu o enakosti, člani nadzornega sveta, ki niso ministri, pa morajo izpolnjevati vse pogoje, kot veljajo za člane nadzornega sveta o bankah. Po moji oceni je potrebno dati tudi iz te banke, kakor iz vseh ostalih bank, ampak predvsem v tej banki, ki razpolaga z izjemno količino ali močjo, bolje rečeno, dati izključno stroko. Prej sem naštel nekaj ministrstev, kot jih predvideva Vlada Republike Slovenije zaradi poznavanja razmer in podobnih stvari. Ampak naloga nadzornika v neki bančni instituciji je pa po moji oceni ali po mojem trdnem prepričanju tako zelo pomembna, da ne bi smeli izpuščati obveznega znanja, ki je drugače predpisano za vse nadzornike v finančnih inštitucijah, samo zato, ker je nekdo minister. Ne bom govoril o potencialni udeležbi ali neudeležbi posameznih ministrov, ki so tu navedeni v okviru nadzornega odbora. Ne bom govoril zaradi tega, ker vidimo, da redkokdaj minister lahko, po njegovem prepričanju že zaradi lastne zasedenosti, po prepričanju marsikoga drugega zaradi drugih razlogov, izostane s sej Državnega zbora. Nekateri pravijo celo s sej Vlade Republike Slovenije, da bi onemogočalo operativnost tega organa, te družbe samo zato, ker bi ministri izhajali iz tistega spoznanja, da hočejo sedeti v tem nadzornem odboru. Poleg tega, ali ni bilo nedolgo nazaj ravno stališče Vlade, da se ministri umaknejo iz spremljajočih funkcij, kot so člani nadzornega odbora, ravno zaradi njihove zasedenosti. Mislim, da je bilo ta teden, ko je predsednik Vlade rekel, da se z neko materijo, ki je zelo pomembna, ne bo niti ukvarjal, ker nima časa. Po eni strani je seveda to razumljivo. Jaz verjamem, da je predsednik Vlade polno angažiran. Ne razumem pa potem, zakaj v zakonu opredeliti, ne samo zgolj zaradi aktualne vlade, tudi zaradi vseh bodočih vlad, zakaj potem po defoltu oziroma po funkciji, da bo bolj razumljivo, uvajati ministre iz tako zelo različnih področij v tako specifično funkcijo po funkciji. Še enkrat poudarjam, jaz mislim, da bilo smiselno amandma, predvsem drugi amandma, že zaradi tega, ker je obrazložitev korektna, sprejeti. Pri prvem amandmaju pa bi si želel ravno v smislu popravka in pa spoštovanja zakonodajne veje oblasti, da predlagatelj amandmaja črta zadnji odstavek v okviru obrazložitve. Hvala.
Hvala lepa. [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]] Ne, gospod mag. Cvikl, replike vam ne morem dati, ker niste bili omenjeni. Omenjen je bila amandma. Pod obema amandmajema Poslanske skupine SD pa je podpisan gospod Miran Potrč. Sem zelo pozoren na pooblastila in na podpise. Lahko se javite v razpravi. Besedo ima gospod mag. Šircelj.
Hvala lepa. Dovolite mi odgovore na amandma oziroma na tisto, kar je bilo povedano v zvezi s tem amandmajem in v zvezi z obrazložitvijo. V svojem uvodnem nagovoru sem poudaril številne vloge oziroma funkcije, ki jih bo ta banka tudi opravljala in ki jih bo imela. Ta vloga oziroma te funkcije se nanašajo na številna področja. Eno izmed njih je ekološko, mednarodno sodelovanje in tako naprej. In v povezavi s tem so vključeni tudi resorni ministri v nadzorni svet. In seveda njihovo delo bo tu pomembno predvsem tudi z vidika koordinacije dela in posameznih področij, ki naj bi jih ta banka financirala. Tu je treba poudariti, da ta banka ima svoje nadzornike za različne posle. Na eni strani je to Banka Slovenije, na drugi Agencija za zavarovalni nadzor in na tretji strani je seveda Ministrstvo za finance. In ti bodo opravljali tudi svoj del naloge. Nadzorni svet ima lahko v okviru zakona o gospodarskih družbah tudi svoje strokovne organe. In te komisije lahko poročajo in dajejo poročila nadzornemu svetu. Nadzorni svet lahko na podlagi njih tudi deluje in odloča. Nekateri člani nadzornega sveta bodo tu v smislu koordinativne funkcije in v smislu tega, da se bo zagotavljal usklajen nastop te banke, usklajeno financiranje različnih področij. Omenjeno je bilo tudi sodelovanje z Banko Slovenije pri pripravi tega zakona. To sodelovanje je potekalo na strokovni ravni. In ta zakon sledi usmeritvam, ki jih je dala Banka Slovenije v povezavi s tem zakonom, in ti njihovi predlogi so bili tudi vključeni v ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Horvat Jožef, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani, še enkrat prav lep pozdrav! Moja prvotna odločitev za prijavo k razpravi je prav tako bila na osnovi obrazložitve k prvemu amandmaju k 18. členu. Resnično me moti zadnji odstavek in v tem pogledu se absolutno strinjam s široko razpravo, ki jo je izvedel poslanski kolega in podpredsednik, gospod Peče. Resnično, tako resna poslanska skupina, kot so Socialni demokrati, si takšne obrazložitve ne bi smela dovoliti. In sem celo pričakoval, da bo gospod podpredsednik s svojo avtoriteto poskušal v poslovniški proceduri doseči, da se bo ta amandma izločil iz obravnave. Ampak sam tega ne bom počenjal, sem za to, da o njem opravimo razpravo. Spoštovanega kolega, gospoda Milana M. Cvikla, bi pomiril, naj vendar ne skrbi, da bo veliko sej nadzornega sveta. Sam je govoril tudi o korespondenčnih sejah in tako naprej. Če bo on sklicatelj teh sej nadzornega sveta, hvala bogu, bo že znal te zadeve dobro organizirati, ima izkušnje. Kar pa zadeva kritiko, da morda predlagatelj ni vprašal Evropske centralne banke o mnenju o tem zakonu lahko povem, kar smo slišali na predstavitvi tega zakona in kar so slišale vse poslanske skupine, da Banka Slovenija podpira to rešitev. In vsak preprost državljan, ki bere dnevno časopisje, niti ne nujno vsak dan, pa ve, da smo vstopili v evroobmočje, ko smo prevzeli evro, in je Banka Slovenije postala tudi na nek način sestavni del Evropske centralne banke. In če Banka Slovenije da zeleno luč, jaz razumem, da pravzaprav zeleno luč, da tudi Evropska centralna banka. Meni je povsem logično, da v nadzornem svetu sedijo navedeni ministri. Torej dva bosta sedela. Zakaj? Zato, ker je ta zakon pravzaprav na nek način pomaga izvajati strategijo razvoja Republike Slovenije. In mi vemo, kaj so osnovne prioritete strategije razvoja v Slovenije, ki jo je seveda sprejel Državni zbor. Naj vsaj štiri temeljne cilje razvoja Slovenije še enkrat ponovim. Prvič. V desetih leti preseči povprečno raven ekonomske razvitosti Evropske unije. Drugič. Izboljšanje kakovosti življenja in blaginje. Tretjič. Uveljavljenje načela trajnosti pri medgeneracijskih in sonaravnih razvojnih ciljih. In četrtič. Postati v svetu prepoznavna in ugledna država. Če to razumemo, potem razumemo, zakaj so v 18. členu našteti ministri, ki bi naj sedeli v nadzornem svetu te banke. Uresničevanje sprejete strategije razvoja Slovenije, in s tem povezanih nalog, zahteva določene spremembe. In okrepitve obstoječega sistema razvojnega financiranja in to počenjamo prav s tem zakonom, s to rešitvijo, ki je dobra v tem zakonu. Poslanska skupina, naj kar napovem, Poslanska skupina Nove Slovenije bo ta zakon podprla. Ocenjujemo pa, da predlagana amandmaja k 18. členu s strani Socialnih demokratov nista vredna podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Odločite se za telefon ali za razpravo. Ne morem. Sem veliko toleriral gospod, Cvikl, sem vas tudi držal na seznamu med tem časom, ko ste telefonirali. Vse do ene meje. Red pa mora biti. Želi še kdo razpravljati? Gospod mag. Cvikl.
Predsednik, imamo zelo neobičajno novo proceduro v današnji seji. Ne objavljate več imen, ampak kličete ljudi. Da ne bo nobenih dvomov. Obrazložitev amandmaja je treba prečitati do konca. Kljub temu da socialni demokrati resno računamo na podporo volivk in volivcev na naslednjih volitvah, predlagamo, da se sprejme amandma, s katerim se politika samoomeji. Samoomeji v vodenju SID-a. Ne pa, da se sprejme struktura nadzornega sveta, ker je notri večina ministrov, in imajo ministri to kot rezervni proračun. Napišite to vsi, vsak v svojem program, podprite danes naš amandma in bomo imeli stroko in ne politiko, ki bo vplivala na to, kako se bo odločalo o devetih milijardah evrov garancijskega potenciala. Vlada Republike Slovenije je pripravila korekten zakon, vendar ga želi zlorabiti za politične cilje. Minister za okolje in prostor, ki ne bo mogel v proračunu izvajati določenih programov, bo za to uporabil potencial SID-a. Čez 20 let, ko pa teh kreditov ne bo mogoče vračati, bodo pa to plačali davkoplačevalci. Omejite se, samoomejite se, naj bodo ministri tudi z licenco Banke Slovenije, naj bodo vsi člani nadzornega sveta predvsem strokovnjaki, in bo napak v SID-u veliko manj. Zato ponavljam, 25. aprila smo mi predlagali v našem programu, objavljeno v Mladini, ustanovitev SID banke. 8. maja ste na Vladi sprejeli nek zelo vsebinsko podoben zakon. S tem, da želite politično vplivati na to banko, mi se pa želimo samoomejiti vnaprej. Zato smo predlagali amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O URESNIČEVANJU JAVNEGA INTERESA ZA KULTURO, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa dr. Jelka Pirkovič, državna sekretarka. Izvolite, prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane gospe in gospodje poslanci! Po hitrem postopku se sprejema, kot veste, predlog za spremembo in dopolnitev zakona o uresničevanju javnega interesa na področju kulture. Glavni povod za oblikovanje tega predloga je prišel s strani Ustavnega sodišča. Hkrati pa je predlagatelj, to je Vlada Republike Slovenije, ob tej spremembi našega temeljnega zakona upoštevala tudi nekatera druga dejstva oziroma predlaga uskladitev z zakonodajo, ki je bila v vmesnem obdobju sprejeta. Ne dvomim, da vsi prisotni poznate, za kakšne spremembe gre, zato bom na kratko omenila samo tiste, ki so bistvene, nekaj sprememb je tudi tehnične narave, za kar ne velja izgubljati besed. 1. člen govori o tem, da se na tem področju omogoči lažje poslovanje javnim agencijam oziroma javnim skladom. In v tem delu zakon napotuje na uporabo nadrejenega zakona, to je zakona o javnih financah oziroma zakona o javnih skladih in javnih agencijah. 2. člen, ki je jedro sprememb, se nanaša na uresničevanje odločbe Ustavnega sodišča, ki je na pobudo sindikata odločilo, da je treba tudi tistim zaposlenim, ki so zaposleni v večjih javnih zavodih, omogočiti, da imajo svoje predstavnike v svetih teh zavodov. Kot veste, je do zdaj veljalo, da so bili predstavniki zaposlenih vključeni samo v tiste svete, kjer je v javnem zavodu manj kot 20 zaposlenih. 3. člen pomeni nekako nadgradnjo oziroma uskladitev z zakonom o sistemu plač v javnem sektorju. Obravnava posebnost na področju kulture, ko se kot pogoj za zasedbo delovnega mesta pri ustvarjalnih poklicih s področja glasbe in baleta zahteva poleg predpisanih drugih pogojev tudi opravljena javna avdicija. Gre za uzakonitev že dosedanje prakse, ko so posamezna vodstva tovrstnih zavodov takšne avdicije tudi izvajala. V 4. členu tudi uvajamo neko posebnost na področju ustvarjalnih poklicev, in sicer možnost dodelitve naziva prvak v nekaterih ustvarjalnih poklicih na področju kulture za obdobje petih let, z možnostjo podaljšanja in s posebno ureditvijo, gre za ustvarjalca, ki je presegel določeno starost. Takrat se ta naziv lahko trajno podeli. Mogoče še nekaj o prehodnih oziroma končni določbi. 9.a člen se povezuje, daje podlago za izvedbo 4. člena novele zakona, in sicer v tem, da nalaga ministru, pristojnemu za kulturo, da v določnem roku predpiše merila za doseganje naziva prvaka oziroma vrhunskega glasbenika. Odbor Državnega zbora, kot bo sigurno tudi povedano tukaj, je tudi podal nekaj amandmajev na predlagani zakon, ki sledijo predvsem pripombam Zakonodajno-pravne službe. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlagana novela zakona na področju kulture pomemben, čeprav ne zelo velik, korak naprej. Pomemben je predvsem v tem, da omogoča enakopravno sodelovanje delavcev pri upravljanju teh zavodov in da v luči uveljavljanja novega plačnega sistema zagotavlja izvedbo nekaterih posebnosti, ki izhajajo iz narave ustvarjalnih poklicev. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kulturo, šolstvo in šport kot matično delovno telo. Predsednika tega odbora gospoda Grimsa prosim za predstavitev poročila odbora.
Vsem lep pozdrav v imenu Odbora za kulturo, šolstvo in šport, ki je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo obravnaval na svoji seji 7. maja 2008. Seznanil se je s poročilom komisije Državnega sveta, ki je zakon podprla in priporočila, da se rešitve v zakonu čim prej uveljavijo s pripombami Zakonodajno-pravne službe, ki so bile potem tudi povzete deloma že v amandmajih, vloženih pred sejo, deloma pa v enem od amandmajev, ki je bil sprejet kot amandma odbora. Odbor je opravil razpravo o predlagani noveli. Največ razprave je bilo v zvezi s sestavo svetov, kjer je bilo postavljeno vprašanje, ali v celoti uresničuje odločbo Ustavnega sodišča. Odgovor ministra je bil, da je večina svetov sestavljena tričlansko in en član, ki ga zaposlenim garantira novela zakona, pomeni, da že pridobijo tisto tretjino, ki je bila pravzaprav tudi postavljena kot zahteva. Na koncu je komisija podprla oziroma odbor je podprl dva amandmaja, sprejel tudi en lasten amandma in podprl novelo zakona. Predlagamo Državnem zboru, da predlog zakona tudi sprejme.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Jožef Školč v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije menimo, da je ta popravek še ena od tistih zamujenih priložnosti, ki jo je ministrstvo dobilo zato, da poskuša urediti predpise, ki govorijo o participiranju pri vodenju javnih zavodov na področju kulture. Seveda gre tu za popravek rešitve, ki je bila sprejeta, če se prav spomnim, leta 2002 in so ji nasprotovali zaposleni preko svojih sindikatov. Ustavno sodišče jim je ugodilo in v bistvu od Državnega zbora pričakovalo, da bo sprejel takšno rešitev, da delavci sodelujejo pri vodenju teh zavodov na enak način, ne glede na to, ali gre za majhne ali velike zavode. Ministrstvo se je po našem mnenju tej, recimo ji, instrukciji Ustavnega sodišča izognilo tako, da je sicer omogočilo participacijo pri vodenju teh zavodov, je pa naredilo to na način, da je del tega, kako bodo ti zavodi vodeni, prepustilo ustanovitvenim aktom. S tem se bodo še naprej ponavljale razprave o tem, da zaposleni v kulturi niso vsi v enakopravnem položaju, kar se tiče dostopa do vodenja svojih zavodov. Ministrstvo je bilo na to jasno opozorjeno, ampak seveda te razprave žal noče sprejeti. Ta rešitev, ki sicer del nesporazuma glede vodenja odpravlja in javne zavode na področju kulture izenačuje z drugimi javnimi zavodi, vendar se bojimo, da se bo spet ponovilo, kajti lahko se zgodi, da bo čisto vsak zavod voden na drugačen način. To pa posebnega smisla nima. Skupaj z drugimi poslankami in poslanci opozicije smo zato poskušali z dopolnilom, ki bi že z zakonom, tako kot razumemo tudi odločitev Ustavnega sodišča, povedal, da je najmanj ena tretjina ali pa v varianti ena tretjina teh članov sveta iz vrst zaposlenih. To ni bilo sprejeto in to je spet prenešeno, kot rečeno, na ustanovitvene akte. S tega vidika se bo, ta neenakopravnost podaljševala. Ali bomo še kdaj o tem presojali, je drugo, vprašanje, in vprašanje kvalificiranih pritožnikov. Druga zadeva, ki je sporna, so tudi roki za uveljavitev teh sprememb. Tako zaposleni, sindikati, Državni svet in opozicija smo hoteli, da se te stvari uredijo čim prej. Ministrstvo si je vzelo, bom rekel, kar izdaten rok in ni sprejelo teh pripomb, kar pa si ne moremo razlagati drugače, kot da poskuša svoj mandat in možnost poseganja v odločitve javnih zavodov čim bolj podaljšati. To je precej nesprejemljivo, kajti poglejte recimo, v tem trenutku situacijo v Drami, kjer se izkazuje, da je minister z zakonom sicer legitimno odločitvijo razburil praktično vso slovensko kulturno srenjo. Zato menimo, da so te dopolnitve sicer korak naprej, niso pa optimalne in bomo tem rešitvam nasprotovali. Ob tem pa pripominjamo, da je minister, kot tudi v drugih zadevah, gluh za vse, ki hočejo stvari na področju kulture urediti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine NSi. Izvolite prosim.
Spoštovani! Vsem še enkrat prav lep pozdrav v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije. Novela zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo prinaša v poglavitni meri uskladitev zakona z določbami povezanih zakonov ter uskladitev z odločbo Ustavnega sodišča, ki določa sodelovanje delavcev v svetih javnih zavodov na področju kulture. V Novi Sloveniji menimo, da vključevanje zaposlenih v svet zavoda ne predstavlja zgolj rešitve, ki bi sledila uredbi sodišča, ampak predstavlja predvsem najustreznejšo in pravično rešitev zastopstva zaposlenih v svetih javnih zavodov. Rešitev, kot jo predvideva zakon, da je v svetu zavoda najmanj eden in največ 1/3 članov s strani zaposlenih, je po našem mnenju ustrezna. Pri upravljanju javnih zavodov bodo tako imeli pomembno besedo tudi zaposleni, ki vsekakor predstavljajo najpomembnejši faktor delovanja in samega obstoja zavodov. Novelo krovnega zakona o kulturi je potrebno sprejeti in s tem zagotoviti izvajanje določb in rešitev zakona tudi v praksi, kar bo, tako pričakujemo, prispevalo k boljšemu položaju kulture v državi. V Novi Sloveniji zakon podpiramo in se zavzemamo za njegovo polno uresničevanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Drofenik, v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka, spoštovane poslanke, poslanci! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo skrajšani postopek predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo, ker gre za manjše, a pomembne spremembe zakona, ki ga bomo zato tudi podprli. Podpiramo namem predloga, da izenači zastopanost v svetih javnih zavodov za zaposlene v javnih zavodih na področju kulture z več kot 20 zaposlenimi, z zaposlenimi v javnih zavodih na področju kulture z manj kot 20 zaposlenimi, s čimer se bo zakon uskladil tudi z ustavno določbo, tako da bodo zaposleni zastopani z najmanj enim članom do največ tretjine članov v svetu zavoda. Poleg predstavnikov ustanovitelja, ki jih izmed strokovnjakov s področja dela javnega zavoda, financ in pravnih zadev imenuje ustanovitelj. Podpiramo tudi dopolnitev zakonskih rešitev in njihovo uskladitev z drugimi zakoni glede vzpostavitve evidence pravnih oseb, ki jim je na podlagi 80. člena tega zakona podeljen status delovanja v javnem interesu na področju kulture. Smiselna se nam zdi, glede na dejansko stanje, tudi ureditev, da je zaposlitev opernih in zborovskih pevcev ter orkestrskih glasbenikov v javnih zavodih možna izjemoma tudi z uspešno opravljenim preizkusom sposobnosti in ustreznosti kandidatov na avdiciji, ki nadomesti ustrezno izobrazbo, vendar največ le za dve stopnji. Prepričani smo, da bo s temi dopolnitvami zakon lažje izvajati in bo uresničena odločba Ustavnega sodišča, še pomembneje pa je, da bodo bolj pravično in enakomerno zastopani zaposleni v javnih zavodih, v svetih zavodov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Majda Širca v imenu Poslanske skupine Zares.
Spoštovani prisotni, spoštovana državna sekretarka! V Zares se vse bolj sprašujemo, ali ima zakon o uresničevanju javnega interesa na področju kulture pravi naslov. Javni interes za kulturo je zadnja leta vse manj v rokah javnosti in tudi vse manj namenjen javnosti. Sicer ne bi vodilni delavci samovoljno zaklepali vrat javnih institucij, kot se je zgodilo v Kinodvoru, funkcionarji ne bi bili absolutni monarhi, kot se dogaja v Filmskem skladu ali na Direktoratu za medije. Na Radiu Slovenija, recimo, ne bi bil na udaru tretji program, program Ars, na RTV Slovenija se ne bi šibile kulturne vsebine, ugledni, kredibilni in sposobni ljudje pa ne bi odhajali in zapuščali vodenja osrednjega sveta na področju kulture, torej NSK-ja. In tudi ta novela bi bila napisana v večjem interesu kulturnih institucij, a o tem bo sodila zgodovina. Danes sodimo noveli, ki je navidez dokaj nedolžna, ne prinaša tistih velikih sprememb, o katerih smo slišali na začetku mandata in jih je obljubljal minister. Naj spomnim, da so pobudo za oceno ustavnosti podali zaposleni preko sindikata in z njo je sindikat tudi uspel. Isti sindikat je predlagal tudi potem popravke in rešitve, toda kljub temu, da je diskusija na matičnem odboru v veliki meri podpirala ta predlog, to se pravi, da bi se rešitev Vlade, ki naj bi uresničevala odločbo Ustavnega sodišča, popravila, skratka, se ni popravila. Zaradi tega tudi v Zaresu ne bomo mogli podpreti te novele. Gre namreč za rešitve, da bi v svetu javnih zavodov imeli delavci več sedežev, več besede in več moči. Seveda se je ob tej zahtevi oziroma tej rešitvi takoj dvignil glas, da gre za smrad po nekdanjih delavskih svetih in po samoupravljanju. Lahko rečem, da če ne bodo predstavniki delavcev v svetih primerno zastopani, lahko govorimo prej o nekem drugem smradu oziroma vonju, to se pravi, o večjem vplivu oblasti in politike na delo javnih zavodov. Tretjinska sestava svetov bi bila bolj demokratična in bolj v skladu duha odločitve Ustavnega sodišča, ki se zdaj mimogrede kar spreminja in prenaša na podzakonske akte. Razumem, da bi pri določenih vprašanjih, to se pravi, če bi bila, vsaj tretjina delavcev zastopanih v svetih javnih zavodov, bi to nekako motilo ministra, ministrico. To sicer ni nujno, kajti vemo, da se včasih ne splača zameriti ministru oziroma ministrici in to načelo vendar drži, vsaj v nesproščeni družbi in državi. Toda če bi bila ta dežela res tako sproščena, potem se ugledni ljudje, ponavljam, ne bi razočarano umikali iz kulturnega življenja. To potrjuje današnja praksa in potrjujejo tudi prirejeni razpisi, pisani na kožo želenih, s pogoji, ki odpirajo vrata tistim, ki jih na vodstvenih funkcijah želi minister, ne nujno tudi zavod. To je več kot očitno in če kdaj, potem današnji trenutek o tem priča. Odločba Ustavnega sodišča narekuje, da so zaposleni primerno zastopani v svetu zavoda, Vlada pa je to primernost prepustila deloma podzakonskim aktom, deloma jo je pa, ni sledila tisti intenci, ki jo je izkazal sindikat preko interesa, da se jasno definira, da naj bo najmanj tretjina delavcev zastopana v svetih javnih zavodov. Smiselno bi torej bilo, da bi zakon določal, da mora biti v svetu ena tretjina delavcev in da na tem mestu uresničujejo svoje interese, interese zavoda. Konec koncev bi se v tem smislu tudi zmanjšala moč politike, ki je, kot rečeno, vse bolj prisotna v kulturnem življenju.
Hvala lepa. Mag. Vasja Klavora bo predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka. Poslanke in poslanci. V naši poslanski skupini smo pregledali Novelo Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo. Rad bi povedal, da bomo to novelo podprli, pri tem smo bili pozorni, kaj je v noveli novega, predvsem v zvez z zaposlovanjem določenih skupin kulturnih delavcev, s časovnimi omejitvami za sklenitev delovnega razmerja in pa tudi z nagrajevanjem in podeljevanjem nazivov kulturnim delavcem. S tem se strinjamo. Veliko pozornosti smo namenili tudi odločbi Ustavnega sodišča glede udeležbe zaposlenih v svetu javnega zavoda. In se strinjamo in ugotavljamo, da je to v noveli upoštevano, čeprav je bilo zakonodajalcu prepuščeno, kako naj to izvede. Ob tem upamo, da bo izvedeno prav. To je naše kratko stališče. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Poslanec Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa za besedo. Pozdravljeni! V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke tega Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo ne bomo podprli. Mi, navkljub vsemu, mislimo, da bi morale biti nekatere zadeve rešene drugače. V prvi vrsti tisto, kar je odločil Ustavno sodišče, da je predvidelo sodelovanje delavcev v vseh svetih javnih zavodov na področju kulture, ni implementirano v tem 42. členu omenjenega zakona na pravi način. Kajti, mi sodimo, da bi moralo v zakonu pisati, da sodeluje vsaj ena tretjina delavcev, ne pa, da to prepušča svetom oziroma ustanovitvenim aktom vsakega posameznega javnega zavoda. Na ta način bomo zopet prišli do tega, da se bodo javni zavodi kregali med seboj, vsak bo imel svoj status, svoje načine, svoje pristope, kar seveda ni dobro. Sodimo, da bi to moralo biti v zakonu kot takem. Ravno tako nam tudi ni jasno, ko se govori v 48.a členu, ki se ga na novo doda, da bo kot kaže ali prvak ali solo plesalec ali kaj podobnega, ali primadona, da bo to časovno omejeno. Ko primadona doseže status primadone, je za vse večne čase primadona. Tako vsaj vemo tisti, ki smo kdaj bili v kakšni operi in vsak tisti, ki je prvi plesalec ostane prvi plesalec, tudi če ne pleše več prvih vlog. Ampak to je naziv, ki ga dobi. Tako kot v Rusiji, recimo, zaslužni umetnik, ne traja, recimo, tri, štiri, pet let, potem se mu pa to vzame, ampak ostane. S starostjo ne posega po vrhunskih vlogah, vendar to je. Po drugi strani pa ni predvideno nekaj, sicer res je, da ta člen ni bil odprt, ampak za poslovanje delavcev v javnih zavodih, v kulturnih zavodih pa ni urejeno. Namreč, že dolgo časa se v kulturi govori o tem, da bi morali biti umetniki zaposleni na pogodbe, na letno omejeno pogodbo, eno leto ali dve leti, ne pa tako, da se dogaja, da imamo v raznih javnih, kaj jaz vem, v operi, pri baletu, v Drami, v drugih gledališčih, zaposlene ljudi, ki prejemajo plačo, pa pravzaprav nič ne delajo, zaradi tega, ker se jim enostavno ne da zamenjati z enim boljšim umetnikom. Kajti, v Evropi je način, da umetniki "fluktuirajo" iz enega teatra do drugega, pri nas pa zaradi tega izgubljamo kvaliteto odrskega dela. Zagotovo, mislim dejstvo je, da bi se moral ta zakon pravzaprav popraviti že v času gospe Rihter, ampak že takrat se ni popravljal. Že takrat. Vendar ne vem, no, gospa Rihter verjetno niti ni razumela stvari, tako kot še marsičesa drugega ni razumela. Ampak jaz samo upam, da je SD ne namerava ponovno postaviti na mesto ministrice za kulturo, v kolikor bo SD imel zmagovalno zastavo v naslednjem mandatu. Skratka, še enkrat; mi tega ne bomo podprli. Hvala lepa.
Stališče Poslanske skupine Lipa, bo predstavila poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi, tudi spoštovana gospa sekretarka na Ministrstvu za kulturo! Na začetku je predstavnica ministrstva izpostavila dve pomembni novosti. Ena izmed novosti je nedvomno uskladitev Zakona z odločbo Ustavnega sodišča. Ustavno sodišče je v svoji odločbi jasno in glasno zapisalo, in bom rekla s tem tudi posledično razveljavilo prvi odstavek 42. člena Zakona z odložilnim rokom devetih mesecev. Določba namreč v tem odstavku izključuje možno sodelovanje delavcev v svetu javnih zavodov na področju kulture. Ministrstvo je, kot, že, rečeno, upoštevalo odločbo Ustavnega sodišča vsaj v enem delu, v tistem drugem delu pa žal znova ministrstvo ali pa ta Vlada Republike Slovenije ne upošteva konkretnih pripomb socialnih partnerjev. In ta konkretna pripomba je pripomba zaradi katere tudi v Poslanski skupini Lipa ne bomo dali podpore temu predlogu zakona. Predlagani 2. člen namreč še vedno ali pa znova dopušča neenakopravnost med delavci pri uveljavljanju pravice do sodelovanja delavcev pri upravljanju. V sindikatu vzgoje in izobraževanja opozarjajo, da njihove pripombe niso bile upoštevane v fazi usklajevanja s tem zakonom. Navajajo ureditev na področju vzgoje in izobraževanja, kjer so sveti javnih zavodov sestavljeni po tripartitnem principu, to je, predstavniki delavcev predstavljajo tretjino vseh članov sveta zavodov. Rešitev, ki jo predlaga minister za kulturo, je odmik od tistega, kar je že bilo uzakonjeno na drugih področjih, na področju vzgoje in izobraževanja. Se pravi, gre za neenake rešitve na različnih področjih, ki pa nenazadnje spadajo več ali manj pod isti sistem. In to je tisti sistem, ki ga je gospa državna sekretarka tudi omenila v svoji predstavitvi, reče se mu plačni sistem, enotni plačni sistem ministra Viranta, ki se ga trudi vpeljati v naš pravni red ali pa plačni red pravzaprav od začetka mandata. Po eni strani se sprašujem, ali minister, ki predlaga rešitve, ki ne sledijo temu tripartitnemu zastopanju v svetu javnih zavodov, na nek način izkazuje tudi nezaupanje ministra do kulturnih delavcev. Po drugi strani pa [[...]]Ja, slišala sem odgovor, seveda, verjamem, da je temu tako, žal. Po drugi strani pa, ko sem omenila enoten plačni sistem, ki se mu s tem zakonom pridružuje tudi kulturno ministrstvo oziroma za delavce na področju kulture, veste, to je tisti novi plačni sistem, ki pod domnevno, zgolj domnevno, težnjo odprave plačnih nesorazmerij dobesedno podreja različne plačne sisteme, različnih strok v naši državi, različnih sektorjev oblasti. Nekateri to početje primerjajo celo s Stalinovim početjem, ki bi, verjamem, moral biti že zdavnaj "pase" v naši državi. Po drugi strani pa, spoštovane kolegice in kolegi, ta novi plačni sistem v obdobju ali pa ravno zaradi bližajočih se volitev stane toliko več, kot je bilo prvotno mišljeno. Številke gredo celo v 400 milijonov evrov, zaradi kaprice ministra Viranta. 400 milijonov evrov je, verjamem, zelo velik, če ne celo prevelik znesek za to državo, ob dejstvu, pa ga bom zopet ponovila, da v naši državi narašča revščina. V Poslanski skupini Lipa temu predlogu ne bomo nasprotovali, vendar pa ga tudi podprli ne bomo.
Hvala lepa. Kolega Branko Marinič bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka z Ministrstva za kulturo, spoštovane kolegice in kolegi! Marsikaj je bilo danes že slišati v posameznih predstavitvah. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo. Ali je slovenska kultura s temi spremembami in dopolnitvami bogatejša ali ne, bo pokazal čas. Je pa zagotovo ena od demokratičnih potez, ki jo je pristojno ministrstvo opravilo med drugim tudi na zahtevo Ustavnega sodišča. Poglavitno načelo tega zakona je izenačiti zaposlitev v javnih zavodih na področju kulture z več kot 20-mi zaposlenimi, z zaposlenimi v javnih zavodih na področju kulture z manj kot 20 zaposlenimi. In če pogledamo samo vsebino predloga sprememb ne gre za obširni zakon za velike spremembe po številu členov, vsebinsko je opredeljeno 10 členov, a tisto kar na nek način buri in angažira tiste, ki se s tem bolj ukvarjajo, se nanaša na predlog 2. člena oziroma sedanjega 42. člena, kjer je omenjen svet zavoda. In za kaj pravzaprav gre? Dovolite mi, da preberem vsebino tega člena v prvem odstavku, ki pravi tako: "Javni zavod ima svet, ki ga sestavljajo predstavniki ustanovitelja, ki jih izmed strokovnjakov s področja dela javnega zavoda financ in pravnih zadev imenujejo ustanovitelj in predstavniki delavcev zavoda, ki imajo najmanj enega člana in največ do ene tretjine članov v svetu zavoda." No, nadalje tudi v tem členu zakon opredeljuje kakšne ima naloge ta Svet. V zvezi s tem je bila tudi burna razprava v dosedanjih vsebinskih obravnavah tega zakona, kjer smo nekako lahko slutili tudi željo nekaterih, ki bi želeli, da naj ostane tako, kot je bilo, čeprav je predlagatelj, Ministrstvo za kulturo, vseskozi poudarjal, da sledi odločbi Ustavnega sodišča in v tem smislu tudi vsebinsko spreminja. In nič spornega ne vidimo tukaj, ampak vidimo napredek v tem smislu in pa tudi upoštevanje predlagatelja, da je odredbo Ustavnega sodišča potrebno upoštevati in to je ministrstvo tudi upoštevalo v tem smislu. Seveda se vsebinsko nekateri členi pojavljajo v nekih novih vsebinah kot je avdicija, kot je prvak in vrhunski glasbenik, kar je tudi prispevek ministrstva, ki sledi področju kulture, ga sorazmerno času primerno tudi vsebinsko oblikuje in s tem daje slovenski kulturi na tem področju dovolj zakonskih podlag in možnosti, da se slovenska kultura vendarle ne kaže v tako črni luči kot nekateri to želite prikazati tukaj. Kot rečeno, v Slovenski demokratski stranki smo si vedno želeli in si prizadevali tudi v tej smeri, da država, predvsem pa Ministrstvo za kulturo, ustvarja zakonske pogoje in podlage, da se bo slovenska kultura ohranjala, da bo sledila času in prostoru, v katerem se nahaja. Zato bomo v Poslanski skupini SDS Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Samo Bevk, bo predstavil stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Glavni cilj oziroma načelo Novele Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo je izenačiti zastopstvo zaposlenih v svetih javnih zavodov na področju kulture. Zavodi nad 20 zaposlenih v svetih zavodov niso imeli svojih predstavnikov. Svoje zastopnike so imeli samo v strokovnih svetih, to pa ni dovolj. Ureditev, ki izključuje možnost sodelovanja delavcev v svetu javnih zavodov na področju kulture, jim tako ni zagotavljala nobene oblike kolektivnega uresničevanja pravic do sodelovanja pri upravljanju zavoda. Je v neskladju s 75. členom Ustave, ki izrecno določa, da delavci sodelujejo pri upravljanju v gospodarskih organizacijah in zavodih na način in pod pogoji, kot jih določa zakon. Upoštevaje zakonske pristojnosti strokovnega sveta javnega zavoda, kjer so sicer zastopani predstavniki zaposlenih, ni mogoče šteti za način uresničevanja ustavne pravice delavcev iz 75. člena Ustave. Takšen je povzetek odločitve Ustavnega sodišča, ko je v okviru postopka za oceno ustavnosti, na pobudo Sindikata vzgoje, izobraževanja, znanosti in kulture Slovenije razveljavilo prvi odstavek 42. člena krovnega zakona s področja kulture, ter zakonodajalcu naložil, da v 9-ih mesecih določbo uskladi z Ustavo. Zakonodajalec ima pri izbiri načinov sodelovanja delavcev pri upravljanju široko polje proste presoje. Bistveno je, da mora biti sodelovanje zaposlenih pri upravljanju zavodov omogočeno. Ustavno sodišče tudi pravi, da zakon lahko pri tem določenim kategorijam zaposlenih prizna tudi širši ali ožji obseg pravic. Vlada se je v tem primeru, žal, odločila za ožji obseg pravic zaposlenih in v Noveli zagotovila najmanj enega do največ ene tretjine članov v posameznem svetu zavoda. Temu pa Socialni demokrati ugovarjamo. Po našem mnenju, po mnenju Socialnih demokratov bi morali imeti predstavniki delavcev zavoda najmanj tretjino vseh članov sveta zavoda. Zato smo skupaj s poslanskima skupinama LDS in Zares, vložili amandma, ki ga je vsebinsko pripravil Sindikat vzgoje, izobraževanja, znanosti in kulture Slovenije, vendar je bil na odboru za kulturo žal zavrnjen. Takšna rešitev je uveljavljena tudi v nekaterih drugih zakonih. Naj omenim samo krovni zakon s področja vzgoje in izobraževanja. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo prepričani, da bi lahko delavci s tem, ko bi imeli najmanj 1/3 članov sveta, lažje uveljavljali svoje interese v zavodih ter tako tudi zagotavljali boljše vodenje in delovanje kulturnih ustanov. Tako tudi ne bi prihajalo do različnih ureditev. Vlada namreč predlaga, da bi zavod sam odločal koliko članov bi zaposleni lahko imeli v svetu. Tako bi prišlo do različnih ureditev, kar pa po našem mnenju ne bi bilo dobro za kulturne ustanove. Socialni demokrati se torej zavzemamo za to, da bi imeli zaposleni širši in večji obseg pravic in bi v svetih zavodov participirali najmanj tretjinsko. Delavsko soupravljanje zaposlenih bi bilo tako zagotovo bolj kvalitetno in bi zavodom lahko samo koristilo. Žal moram ponovno ugotoviti, da razprava na seji matičnega delovnega telesa ni šla v smeri soočenja strokovnih argumentov, ampak v smislu tega, da ni važno ali je kakšen predlog dober ali slab, temveč je bolj pomembno kdo ga predlaga. Tudi ta razprava je pokazala vzorec trenutnega političnega obnašanja in nivo politične kulture današnje oblasti, ki argument moči postavlja na prvo mesto. Poslanska skupina Socialnih demokratov zakona ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mi pa smo končali s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni točki dnevnega reda. S tem tudi prekinjam to točko. Državni sekretarki se zahvaljujem za udeležbo. Mi pa prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VOLILNI IN REFERENDUMSKI KAMPANJI, skrajšani postopek. Za to točko imamo na razpolago 55 minut razprave. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložil poslanec dr. Pavel Gantar. V zvezi s tem predlogom zakona pa Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo v okviru zakonodajnega postopka. Kot rečeno, stališče do omenjenega zakona ima Odbor za notranjo politiko. Prosim predsednika odbora, gospoda Draga Korena, da nas tudi ustno seznani s stališčem. Izvolite.
Hvala lepa gospod podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav državnemu sekretarju, poslankam in poslancem! Res je, Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje, na 44. seji obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o volilni in referendumski kampanji, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložil poslanec dr. Pavel Gantar. Na začetku je na odboru predlagatelj poudaril, da je bil v letu 2007 sprejet novi zakon o volilni in referendumski kampanji, ki je sistemsko na novo uredil volilno in prvič tudi referendumsko kampanjo. Po oceni predlagatelja je zakon razmeroma dober, vendar pa tudi nova zakonodaja o volilni kampanji omogoča izmikanje znotraj postavljenih zakonskih okvirov, s čimer se strinja tudi Računsko sodišče, ki ponovno opozarja na nedorečenost nekaterih določb tega zakona. V nadaljevanju je gospod Gantar navedel tudi poglavitne rešitve zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da je predlagatelj zakona s predlogi za amandmaje odbora, ki jih je predlagal odboru v sprejem, v celoti sledil pripombam Zakonodajno-pravne službe. Nato je predstavnik Vlade povedal, da se Vlada s predlagano novelo strinja v več segmentih. Nikakor pa se Vlada ne strinja s predlogom prepovedi plačanih političnih oglaševalskih vsebin in drugih oblik politične propagande, ki bi jih politična stranka vršila v času od dneva razpisa volitev do začetka volilne kampanje. Delovanje političnih strank je namreč že po naravi njihovega obstoja takšno, da poskuša volivcem ves čas delovanja čim bolje predstaviti in približati svoje programske usmeritve, nazore, vizijo prihodnjega mandata in podobno. V razpravi je večina članov odbora izrazila nasprotovanje predlogu zakona. V utemeljitvah so navajali, da vprašanj volilne kampanje ni dobro spreminjati tik pred parlamentarnimi volitvami. Kljub temu, da se je z nekaterimi predlaganimi rešitvami mogoče strinjati, predlog zakona iz navedenih razlogov ni ustrezen. Izraženo je bilo tudi strinjanje s stališčem predlagatelja, da bi bilo smiselno razmisliti o skrajšanju trajanja volilne kampanje, kar bi lahko imelo pozitivne posledice tako za kandidate kot za volivce. V razpravi je bila s strani članice odbora izražena tudi podpora predlogu zakona, zaradi predlaganja skrajšanja trajanja volilne kampanje in znižanja stroškov ter strožjih glob za nekatere kršitve. Po tej razpravi je predlagatelj odgovoril na nekatere pomisleke Vlade, da so politične stranke v nekakšni stalni volilni kampanji in je zato nemogoče ločevati dejanja političnih strank na dejanja volilne kampanje in ostala politična ravnanja s katerimi si ves čas prizadevajo za naklonjenost volivcev. Na koncu je bil sprejet sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima tudi predlagatelj zakona, dr. Pavle Gantar, za dopolnilno predstavitev oziroma za predstavitev samega predloga zakona in do stališča matičnega delovnega odbora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Najprej bi pohvalil predsednika matičnega delovnega telesa, ki je zelo podrobno predstavil dogajanje na odboru, tako da je mogoče tudi meni skrajšal to razpravo. Naj pa, kolegice in kolegi, v imenu Poslanske skupine Zares vendarle spregovorim nekaj besed v slovo Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volilni kampanji, ki je šel na to kratko potovanje od njegove vložitve v zakonodajno proceduro preko obravnave na matičnem delovnem telesu in bo danes pokopan na današnjem zasedanju Državnega zbora. Kolegice in kolegi, gotovo je malo ljudi v tej dvorani, ki ne mislijo, da so z volilno kampanjo križi in težave in ki s tesnobo pomislijo na čas volilne kampanje, ki prihaja. Veliko je takšnih, ki bi dali precej, da bi se volilna kampanja spremenila, da bi postala bolj vsebinska, pa tudi manj finančno in organizacijsko zahtevna. Ne pravim, da sedanji zakon ni dober, je bil popravljen, je boljši kot je bil prej, pa vendarle, inovativnost snovalcev volilnih kampanj, raznih "spin-off" doktorjev včasih presega vse domišljije in vedno znova se poskuša tako ali drugače obiti ali ignorirati zakonske določbe. Rezultat so vsakokratne revizije Računskega sodišča, kjer skorajda ni stranke, ki bi volilno kampanjo vodila brezhibno in v skladu z zakonom, in tudi včasih osramočene stranke in kandidati, ki ne morejo že po zaključenem poročilu, poravnati svojih računov in najemajo kredite in upajo, da jih bodo poplačali z bodočim uspehom na volitvah. Volilne kampanje se amerikanizirajo, postajajo vse bolj "show business", v katerih je pomembno in odločilno vse drugo, zanemarjajo pa se vsebina in programske opredelitve. In prav mi smo tisti, v tej dvorani, ki lahko, če se tako odločimo, temu naredimo konec oziroma vsaj deloma spremenimo zadeve tako, da bo volilna kampanja bolj stavila na vsebino in manj na videz in učinek. Kot je bilo rečeno smo predlagali skrajšanje volilne kampanje s 30 na 21 dni, veliko držav v Evropi ima samo 3 tedne za kampanjo. Prepovedali smo volilno kampanjo pred volilno kampanjo od dneva razpisa volitev, pa do začetka volilne kampanje. Določili smo, da morajo biti ankete javnega mnenja, da morajo imeti pomembne podatke, ki označujejo veljavnost rezultatov teh podatkov. Mi vidimo, da ima stranka 5%, druga 5, 6 in se nam zdi to, kot nekaj samo po sebi relevantnega, veljavnega. V resnici pa vzorec in stalna napaka kažeta, da tu sploh ni nobene razlike in tako naprej. Omenili smo donacije političnim strankam v volilnem letu in ukinili delno poročilo sredstev za volilno kampanjo. Resnici na ljubo, to smo želeli z amandmajem vrniti nazaj, kajti s tem bi prizadeli prav nove vstopnike v volilne procese. Žal, razprava je bila takšna kot je bila, dobro povzeta in naši predlogi niso bili spoštovani, torej ta predlog ni dobil podpore. Lahko bi rekel celo to, da je paradoks in mogoče svojevrstna ironija prav v tem, da smo bili prav včeraj v Državnem zboru ob nekem glasovanju za nek referendum soočeni prav s takšno predvolilno kampanjo. Temu bi se želeli izogniti, vendar mislim, da se bo treba izogniti v kakšnem drugem trenutku in ob kakšnem drugem času. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Z nami je tudi državni sekretar na Ministrstvu za javno upravo, mag. Roman Rep, ki bo predstavil stališče do predloga matičnega delovnega telesa. Izvolite.
Gospod podpredsednik, spoštovane poslanke, poslanci! Glede na to, da je predsednik odbora že bistveno detajlno povzel stališče Vlade bi mogoče le omenil nekaj konkretnih pomembnih dejstev še dodatno. Res je, Vlada določene rešitve podpira in bi jih veljalo tudi nekje zapisati in uporabiti ob prvi resni spremembi tega zakona. V mislih imam predvsem dvig glob za sankcije, ki so predvidene v zakonu, absolutno tudi bolj podrobno razčlenitev podatkov, ki jih mediji morajo navajati ob javnih anketah. Priča smo bili številnim polemikam v preteklosti s tega naslova. In vsekakor Vlada tudi podpira rešitev črtanje določb, ki zagotavlja nadomestilo stroškov iz naslova proračuna. Vsekakor, kot je bilo danes tukaj omenjeno, pa se ne moremo strinjati s prepovedjo plačanih politično oglaševalskih vsebin v obdobju od dneva razpisa in pa do začetka same volilna kampanje. Kakorkoli zadevo obračamo, politične stranke so na nek način v konstantni volilni kampanji in seveda prav je tako. In te določene določbe so napisane na način, ki se v praksi vsekakor ne bi mogel uveljaviti oziroma uresničevati. Nenazadnje bi pa prišle tudi v kolizijo z določenimi ustavnimi pravicami. Predvsem imam v mislih svobodo izražanja in svobodo zbiranja. Za konec bi se tudi strinjal z mnenjem, ki je bilo danes tukaj izrečeno. namreč, čas v katerem smo v tem trenutku, se pravi tik pred parlamentarnimi volitvami, ni najprimernejši za spremembe tovrstne zakonodaje. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Vlada je porabila minuto in trideset sekund. Mi pa prehajamo na predstavitev stališča poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija bo predstavila poslanka Majda Zupan.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni, spoštovani predsedujoči, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi. Po Zakonu o volilni kampanji iz leta 1994, ki je bil tri leta kasneje nadgrajen, se volilna kampanja začne 30 dni pred dnevom glasovanja, konča pa najkasneje 24 ur pred glasovanjem. Nobena skrivnost pa ni, da se volilna kampanja, vsaj tiste najpomembnejše državnozborske in predsedniške, začnejo neuradno že kar dobro leto pred volitvami ali pa še prej. Saj je delovanje političnih strank že po njihovi naravi, da poskušajo volivce ves čas prepričevati s svojimi programskimi usmeritvami in lahko bi rekli, da se kampanja začne že takoj po volitvah in da so politične stranke v nekakšni stalni volilni kampanji. Ponavadi je tudi tako, da volilna mašinerija velikokrat zastre vsebino in da je denar tisti, ki narekuje tempo. Predlagatelj novele dr. Gantar izhaja iz vprašanj: Ali smo volilno kampanjo pripravljeni z omejitvami in samoomejitvami preusmeriti od zunanjosti k vsebini? Kako skrajšati iz 30 dni na 21 dni? Strogo sankcioniranje za obdobje izven volilne kampanje ter zamejitev virov financiranja in nadzor nad njimi. Dejanja volilne kampanje, ki se izvajajo znotraj okvira uradne volilne kampanje in pa tista ostala dejanja, ki dejansko potekajo pri političnih strankah ves čas, ni lahko razmejiti in postavlja se vprašanje, kdo in kako naj bi to storil, je pa smiselno, da se v času uradne volilne kampanje, sicer na podlagi zakona, poostri nadzor nad samimi dejanji in financiranjem, na drugi strani pa, da se olajša možnost organiziranja, na primer predvolilnih shodov, plakatiranja in podobno. Priznati moramo, da so nekatere rešitve v noveli dobre in da je vredno o njih razpravljati. Vendar v Poslanski skupini Nova Slovenija menimo, da volilne zakonodaje tik pred volitvami ni dobro spreminjati. Neuradna kampanja za državnozborske volitve tako ali drugače poteka, pravila igre so utečena in jih ni pametno spreminjati med dogajanjem. Je pa vredno o tem razmišljati po volitvah, tudi o obsegu financiranja. Zaradi navedenega dejstva v Poslanski skupini Nova Slovenija Novele Zakona o volilni in referendumski kampanji ne podpiramo in menimo, da ni smiselno, da gre v nadaljnjo parlamentarno proceduro. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil poslanec Marjan Drofenik. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se strinjamo s predlagateljevim mnenjem, da se mora volilna kampanja preusmeriti k vsebini, kakovostni predstavitvi volilnih programov in kandidatov. Vemo, da so se volilne kampanje sprevrgle že v pravo tekmo brez pravil. Tudi mediji dodajajo svoje in na koncu je res vse skupaj samo še medijska predstava. Vendar se nam zdi, da rešitve, ki jih navaja predlagatelj, ne bodo odpravile tega problema. Skrajšanje volilne kampanje na 21 dni ni zagotovilo, da bo volilna kampanja bolj kakovostna in bolj vsebinska. Prav tako ne vemo, kako bi ocenjevali, katera strankina aktivnost je in katera ni namenjena dajanju volilnih sporočil. Aktivnosti političnih strank so pač že po naravi njihovega obstoja takšne, da na tak ali drugačen način volivcem predstavljajo svoje programske usmeritve, nazore, vizijo. Gre torej za politične aktivnosti, ki jih težko delimo na volilna sporočila in druga sporočila. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bi se načelno strinjali z rešitvijo, ki predlaga podrobnejšo razčlenitev podatkov, ki jih morajo mediji navajati v objavah anket javnega mnenja, pa tudi z odpravo delnega povračila stroškov za organiziranje in financiranje volilne kampanje iz proračuna. Vendar pa celotnega predloga zakona ne moremo podpreti predvsem zaradi nejasnosti, ki sem jih že omenil. Verjetno pa se bomo vsi tudi strinjali, da tovrstnih rešitev ni modro sprejemati tik pred parlamentarnimi volitvami. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Pavel Gantar bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Seveda v Poslanski skupini Zares ne bomo podprli sklepa matičnega delovnega telesa. Tudi kar tako ne moremo sprejeti stališča, da ni dobro takih zakonov spreminjati tik pred volitvami. Mi vendar še nismo tik pred volitvami, volitve še niso razpisane in tako naprej, se pravi, tu je vendar še zadosti časa, da bi se, če bi sprejeli takšen zakon, lahko prilagodili, ne da bi kakorkoli vplivali na sam potek volitev ali karkoli, ker se to še ni začelo. Ključen očitek je seveda ta, ki ga je predstavila Vlada, da se Vlada nikakor ne more strinjati s tem, da bi omejili plačane oglase od dneva razpisa volitev pa do začetka volilne kampanje, češ da bi s tem pravzaprav omejevali stranke, omejevali svobodno izbiro in sploh posegali v demokratično konstitucijo te družbe, saj ima vsak posameznik in stranke pravico, da svobodno delujejo in tako naprej, in tudi s trditvijo, da obstaja konstantna volilna kampanja in so stranke v konstantni volilni kampanji. S tem se ni mogoče strinjati, tudi če je to resnica za nekatere stranke ali pa za vse, če hočete, se s tem ne smemo strinjati in moramo to spreminjati. Stranke niso in ne bi smele biti v konstantni volilni kampanji. Res je, da so stranke od dneva, ko pridejo na oblast ali pa so v opoziciji, presojane o tem kako delujejo. Vsak dan nas ocenjujejo volivke, volivci, javnost, mediji in tako naprej in to je eno in to je normalno in to je razumno in to je povsem in edino logično. Drugo pa je sama volilna kampanja, časovno omejeno obdobje v katerem stranke, politični akterji, recimo posamezniki, predsedniški kandidat specifično nagovarjajo ljudi z namenom, da jih direktno neposredno prepričajo, da recimo volijo za njih in da jim omogočijo dostop do oblasti, tako ali drugače. Tu moramo postaviti to razliko med normalnim in rednim ocenjevanjem nas politikov s strani javnosti in med samo volilno kampanjo. Če te razlike ne bomo postavili, potem se nam bo dogajalo, da bomo imeli res tako volilno kampanjo vsak dan, zakone bomo presojali v tem parlamentu samo z vidika ali nam bodo koristili ali škodovali pri bodočih volitvah in tako naprej in mislim, da se ta zgodba ne bo dobro iztekla in se tudi v tem mandatu, če mene vprašate, ne izteka dobro oziroma se izteka zelo slabo. Zato takšnih argumentov ne morem sprejeti in mi je žal, da vsaj nekateri predlogi, ki pa so bili sprejeti kot recimo zahteva za dopolnitev anket in tako naprej ni bila upoštevana, bi lahko sprejeli vsaj to. Vsekakor menim, da smo danes izpustili neko priliko in mislim, da bodo tisti, ki bodo prišli za nami mogoče za en padel zakon bolj modri od nas in bodo vendarle enkrat vsaj nekaj od tega ali pa še kaj dodatnega sprejeli in olajšali izbiro. Z vsebino lajšamo izbiro tako politikom kot predvsem bodočim volivkam in volivcem. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS.
Hvala. Za začetek omenjam, da je stališče, pa tudi siceršnje razmišljanje v Poslanski skupini DeSUS skoraj v celoti identično s tem, kar smo slišali s strani predlagatelja. Po tem, ko sem slišal, da tista bistvena slabost, ki smo jo mi identificirali v tem predlogu, moti tudi predlagatelja samega in da je pripravljen amandmirati, v celoti podpiramo ta predlog zakona, kakršen je pred nami. Naj še jaz omenim to, da nikakor ni mogoče identificirati na en način volilne kampanje in politične promocije posamičnih programov, posamičnih političnih strank. Če bi tako ravnali bi to bila popolna zmešnjava, ampak res je, da nekateri, žal, to tako razumejo. In ker tako napak to razumejo, tudi javnosti mirno priznajo, da ves čas odkar so na politični sceni pravzaprav delajo samo za politično kampanjo, za volilno kampanjo in ne za javni interes, za dobrobit ljudi, za to, da bi sprejemali pametne zakone, da bi racionalno trošili javni denar etc., etc. Zaradi te temeljne zmote, čeravno smo tudi v argumentaciji potem na različnih stališčih. Kampanja so pomembne. Pomembno vplivajo tudi na naše življenje, na vsakdanje življenje. Sedaj bomo videli, junija, kaj se bo dogajalo in potem septembra, kaj se bo dogajalo ponovno. In boste videli, da ne bo šlo za nič vsebinskega, da ne bo šlo za nič takšnega, kar bi res bistveno prispevalo k razvoju in napredku naše družbe, ampak da bo šlo za to, da bodo pač ljudje in stranke in "timi" in ne vem kdo še vse razcepljali narod, ljudstvo, da bodo skušali vnesti nemir, da bodo sledile obtožbe, ena za drugo, da si bodo sledile plačane laži po časopisih in drugih medijih, da bodo žalitve postale nekaj vsakdanjega in da bomo postali na to celo neobčutljivi, se sploh ne bomo več zaradi tega vznemirjali. Ker tisti, ki smo bili že dovolj dolgo izpostavljeni, ti, ki smo pravzaprav vnaprej pripravljeni na tovrsten diskreditacije, in tako se bo pač dogajalo tudi v letošnjih kampanjah, in to bomo morali vse tudi prestati. Mi podpiramo pravzaprav vse, kar je bilo predlagano v tem predlogu zakona. Poudarjamo, da nismo edini, ki to podpiramo. Podpirata tudi Državni svet, skoraj vse, podpira tudi Vlada, neko večino izmed teh predlaganih določil. Motilo nas je pa res in če bi to ostalo v zakonu, bi zakonu nasprotovali, diskriminiranje tistih, ki bi radi na novo vstopili na politično sceno ali tistih, ki so manjši in ki nimajo tradicije, ki nimajo organizacije, ki nimajo naloženega denarja od prej in bi torej bili na ta način vnaprej obsojeni na neuspeh. Ker je predlagatelj govoril o tem, če smo ga prav razumeli, da je itak tudi sam pripravljen predlagati spremembo nekaterih določil, bi bil verjetno pripravljen pristati še na kaj drugega, če bi seveda zakon prestal to prvo branje tukaj v parlamentu. Torej, iz teh razlogov bomo mi to podprli. In tudi, če ne bi bilo tako, bi bilo prav, da podpremo. Zaradi tega, ker se z enim določilom v tej prvi obravnavi ne strinjamo, ne moremo kar reči, da ni mogoče nadaljevati obravnave in izboljševati predlogov zakonov, kar ob kakšni drugi priliki, če nam to gre v naš lasten prid, zelo radi počnemo. Torej, mi bomo ta predlog zakona podprli in imamo ambicijo, da se potem na odboru manj sprejemljivi členi amandmirajo.
Hvala lepa tudi vam. Sam bom predstavil stališče Poslanske skupine Lipa.
Še enkrat lep pozdrav, spoštovani prisotni! Danes se odločamo o zelo enostavnem dejstvu - ali damo prednost vsebini ali damo prednost formi, samo to je vprašanje tega predloga zakona. Preden pa povem stališče Poslanske skupine Lipa, dovolite, da izpostavim neko zgodbo, ki se je zgodila meni. Ponavadi ljudje verjamemo stvari šele takrat, ko se nam zgodijo osebno, individualno. Vse ostalo, kar nam nekdo reče, jemljemo z levo roko in gre mimo nas. Ni dolgo nazaj, ko sem srečal enega izmed kreatorjev javnega mnenja, ki svoje rezultate pozneje opredeljuje v medijih. Očitno sem imel dober dan in enako človek na drugi strani in sva si segla v roko, sva šla na "ti", ne da bi se prej posebej dobro poznala. Zelo hitro, v dvominutnem pogovoru, sem dobil, ali pa celo prvo vprašanje sem dobil: "Sašo, ali bi rad imel boljši rezultat?" Seveda sem naivno v tistem trenutku pogledal malenkost presenečeno in temu pritrdil: "Ja, seveda bi ga rad imel." kot vsak predsednik politične stranke ali vsak poslanec ali vsak, ki verjame v neko politično stranko, bi tudi jaz rad imel visok odstotek v anketah javnega mnenja. Ampak odgovor osebe, s katero je potekala komunikacija, je bil: "No," - jaz sem še zmeraj zelo naivno, presenečeno gledal -, pa je "No" sledil še enkrat, pa dvakrat. Ker pač v tistem trenutku nisem bil zelo hiter v mislih, je temu "no-ju", drugemu in tretjemu, sledilo vprašanje: "...in, je za mene kaj?" Hočem vam povedati, da predlog zakona, ki ga v parlamentarno proceduro pošilja Poslanska skupina Zares, rešuje marsikatero vprašanje, ki v naši državi ni korektno in v naši državi v okviru več dimenzij sproža iluzijo. Ampak ne glede na to, zakaj so ankete pomembne za nas, politike? V osnovi zaradi tega, ker je, samozavest se dvigne z dobrim rezultatom v 10, 15, 20%, ampak predvsem zato, ker smo ljudje, vsi skupaj, tako plitki, da se zelo radi poistovetimo z zmagovalcem, ne da bi si odgovorili na vprašanje, zakaj je nekdo zmagovalec. In pred časom sem dobil eno študijo, po moji oceni zelo dobro, verjamem, da jo imate v okviru vseh volilnih štabov v vseh političnih strankah, kjer je bilo ugotovljeno s strani analitikov, "piarovcev", ljudi za stike z javnostmi, da se kar trije od desetih Slovencev, ki naj bi bili neopredeljeni ali ki mogoče nihajo med posameznimi strankami zaradi tega, ker disperzije vsebine, vemo, na levi ni, na desni ni, poistovetijo z rezultatom, objavljenim, pa naj si bo v Delu, Dnevniku, Večeru, v Demokraciji, kjerkoli, da jih ne naštevam naprej. En razlog, zakaj podpiramo omenjen predlog zakona. Zaradi tega, da se tisti procent, polovica procenta, mogoče celo pet, ne bi enačili z ničlami v okviru evro valute. In drugi razlog. Jaz pred časom skorajda nisem mogel verjeti, da so kreatorji ali pa organizatorji volilne kampanje s strani medijev. Pa vzemimo konkretno primer RTV Slovenije, sprožilo se je vprašanje, naslovljeno je bilo tudi na hišo Državnega zbora, in sicer vprašanje, na katerega bi znal odgovoriti vsak polnoletni državljan, očitno le nekaj, po moji oceni, politično motiviranih kadrov, se je začelo spraševati, katere so politične stranke zastopane v Državnem zboru. Izjemno jasno vprašanje, odgovor je na dlani. Stranke, ki imajo svoje predstavnike v parlamentu. In zakaj so začeli spraševati to vprašanje? Zaradi tega, ker se zavedajo, da edina in res čisto edina prednost, kjer dejansko vsebina nastopa pred formo, so tako imenovana volilna soočeanja, kjer je treba pokazati vsebino. Zelo malo tam pomeni forma, kot je lepa kravata ali kaj podobnega. Ampak očitno so struje nekaterih političnih strank, seveda tistih in vsi vemo katerih, ki imajo vpliv, so tako zelo močne, da si odgovorni na takih institucijah, javnih zavodih, postavljajo vprašanje, katere so politične stranke zastopane v Državnem zboru. Hvala. Zakon podpiramo.
Kolega Dimitrij Kovačič bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Kolegice, kolegi. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne podpiramo predlagane Novele zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o volilni in referendumski kampanji. Kljub temu, da so nekatere predlagane rešitve vredne premisleka in jih bo mogoče uveljaviti kdaj v prihodnje. Vendar pa se ni mogoče strinjati s konceptualno spremembo predlagateljev, po katerih bi sankcionirali politično propagando oziroma praktično samo javno delovanje politične stranke izven obdobja volilne kampanje. S takšno spremembo bi namreč zanikali sam namen politične stranke, ki deluje javno, ves čas in na ta način promovira sebe in svojo politično usmeritev. Zakon o volilni in referendumski kampanji pa ureja oziroma mora urejati in tudi sankcionirati konkretne aktivnosti v predvolilnem času, ko se predstavljajo strankini kandidati in strankin program v obliki in na način, kot je to predpisano in v primeru kršitev mora biti to tudi sankcionirano. Vsak širši poseg in širša omejitev delovanja politične stranke izven te predpisane vsebine in časovnega okvira volilne kampanje bi pomenila prehud poseg v sam smisel obstoja političnih strank in večstrankarskega političnega sistema. Zato se poslanci Slovenske demokratske stranke ne moremo strinjati s takšno spremembo koncepta večstrankarskega sistema, ki bi zanikal sam namen obstoja politične stranke, to pa je, da deluje ves čas javno, da javnost obvešča o svojem delu, da se s svojo dejavnostjo ves čas javno promovira in na ta način vpliva na državljane in se tako udejstvuje in bori za njihovo naklonjenost in to ves čas. In tega delovanja ni mogoče enačiti in povezovati s konkretnimi aktivnostmi, ki pa so značilne le za kratek čas pred volitvami, kar pa potem mora urejati in dejansko ureja Zakon o volilni in referendumski kampanji, ki ga je nedavno sprejel Državni zbor in s katerim je sledil zahtevam in predlogom Računskega sodišča, ki se je pred tem soočal s težavam, zaradi onemogočenega ali otežkočenega nadzora nad finančnim poslovanjem političnih strank v času volilnih kampanj. Zaradi tega in pa tudi zato, ker ni primerno, da se predvolilna pravila menjajo praktično tik pred začetkom volilne kampanje, bomo poslanci Slovenske demokratske stranke predlagani zakon zavrnili. Hvala.
Kolega Dušan Kumer, bo predstavil stališče poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavnik Vlade. Spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov ne nasprotujemo nekaterim konkretnim idejam in predlogom, ki so zapisani v tem predlogu zakona. Vendar menimo, tako kot večina tukaj danes, da čas za spremembe ni posrečeno izbran, je šele nekaj več kot štiri mesece do letošnjih parlamentarnih volitev in res je, da tik pred ni dobro, niti politično zdravo niti modro, spreminjati pravil igre. V Poslanski skupini Socialnih demokratov pa na nek način obžalujemo, da te ideje in predlogi niso bili bolj energično ponujeni, ko smo na zadnje spreminjali Zakon o volilni kampanji in referendumu. Če se prav spomnim, so bili nekateri izmed teh predlogov, ki so danes v tem predlogu zakona, izpostavljeni v razpravah in ponujeni tudi takrat. Tudi, če se spomnimo, usklajevali smo skupaj z ministrom za javno upravo, pa niso dobili dovolj velike podpore tukaj v Državnem zboru, na primer, da spomnim samo na eno idejo, to je skrajšanje obdobja uradne volilne kampanje in še kaj bi se našlo. Da pa ne bi izgledalo, kot da je danes slovo vseh teh idej in teh predlogov, v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlagamo, da na nek način, na nek ustrezen način spomnemo novo jesensko sestavo Državnega zbora, se pravi poslanke in poslance, da se takoj na začetku mandata lotijo razprave in sprejetja morebitnih sprememb volilne zakonodaje, kajti tak predlog sprememb ima smisel, če je pravočasno sprejet, da se tudi organizatorji, predvsem organizatorji volilnih kampanj, na podlagi jasne zakonodaje tudi pripravijo na kampanjo. Tudi to je lahko eden od razlogov, da potem pride do nezakonitih stvari, pri tem pa moramo opozoriti na to, na kar je sam predlagatelj opozoril, in tudi na odboru je bilo opozorjeno, da ni mogoče mešati dejanskih dejavnosti političnih strank v času trajanja mandata z uradno volilno kampanjo, ki pomeni neko načrtno opredeljeno ciljno usmerjenost tako političnih strank kot posameznih kandidatov in kandidatk, katere cilj je v zakonsko določenem roku, in ta je sedaj 30 dni, doseči čim boljši številčni rezultat na podlagi programov in prepričevanja volivcev s temi programi, obljubami in zavezami in ta številčni rezultat zaupanja, ki ti potem tudi določi mesto v tem političnem zemljevidu v državi, seveda povezano z ustreznim nivojem odgovornosti za vodenje in upravljanje države. Skratka, vsebina, ki jo obravnava ta zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o volilni referendumski kampanji vsi dobro poznamo, poznamo tudi probleme, saj smo neposredni akterji teh dejavnosti, prav tako pa vemo, da je ta zakonodaja tudi ekskluzivno politično vprašanje, znotraj katerega si vsak skuša ustvariti čim boljši položaj za načrtovanje svojih strategij, taktik in še česa. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zato samemu predlogu ne bomo nasprotovali, ne podpiramo tudi sklepa odbora, da ta predlog s temi idejami ni primeren. Glede na to, kar smo pa prej navedli, da smo tik pred parlamentarnimi volitvami, pa ni smiselno spreminjati pravil iger in se bomo pri tem glasovanju vzdržali.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Odločanje o predlogu sklepa bomo [[...]]Se opravičujem, kolega Gulič, izključno moja napaka. Stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo podal poslanec Aleš Gulič. Izvolite.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, gospod predsedujoči! Hvala lepa, ker ste me opazili. Ne bom dolg. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo podprli sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Razlog je pravzaprav zelo preprost: nekatera volilna opravila, vsaj v strankah, mislim da je ni tukaj, kjer se ne bi že začela. Zadeve so povezane tudi z mnogimi drugimi ljudmi, ki se vpletajo v volilno kampanjo: različne agencije, pomočniki itd. Tako bi v bistvu sprememba zakona tik pred volitvami vendarle pomenila neko motnjo in seveda precej večjo možnost spet za različne interpretacije, nagajanja itd. Sicer pa sprejemamo marsikaj iz tega, kar je bilo predlagano. Mogoče bi kakšno reč še zaostrili pravzaprav in tudi povezali z drugimi kampanjami, ki se občasno pojavljajo. Namreč, gre za to, da v resnici kampanje trajajo dlje časa, kot je zapisano, da tudi tisti mesec komu ni dovolj ali pa celo, da ni dovolj čas od razpisa. Tega jaz seveda ne mešam s siceršnjim delom političnih strank. To je nekaj drugega, ampak mi moramo pogledati tudi vsakodnevno realnost. Konec koncev se je začela kampanja za letošnje jesenske volitve že lani v začetku decembra, in to zelo zelo izrazito. Se pravi, nekatere zadeve bi bilo treba pa prepovedati v času pred tem, ko se razglasi datum volitev, se pravi, preden se začno volilna opravila. Zadeva ni tako preprosta in res velja opozoriti na to, da bi naslednji sestav Državnega zbora o tem odločal, vsaj v prvi polovici svojega mandata, pa še o čem drugem recimo; tudi o kakšnem zakonu o poslancih ali kaj takšnega, česar če vedno vsi bojimo in želimo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Zdaj pa smo čisto zares končali s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Državnemu sekretarju se zahvaljujem za udeležbo. O predlogu sklepa matičnega delovnega telesa bomo glasovali danes, pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O MEDIACIJI V CIVILNIH IN GOSPODARSKIH ZADEVAH, v okviru rednega postopka. Seznanjam vas, da imamo za to točko na razpolago 45 minut razprave. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Z nami je Robert Marolt, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci ter ostali prisotni gostje! Danes je pred vami Predlog zakona o mediaciji v civilnih in gospodarskih zadevah, katerega namen je poleg že sprejetega zakona o arbitraži spodbujanje izvensodnega reševanja sporov v civilnih in gospodarskih zadevah z mediacijo. Mediacija je ena izmed pomembnih oblik alternativnega reševanja sporov, v kateri nevtralna tretja oseba strankam pomaga doseči sporazum, ki bi razrešil njihov spor in na novo uredil njihova medsebojna razmerja. Vloga tretje osebe, mediatorja, je torej v tem, da strankam pomaga, da same dosežejo sporazumno rešitev spora, nima pa pristojnosti za sprejem zavezujoče odločitve. Predlagani zakon sledi trem pomembnim ciljem. Prvič, mediacija strankam pomaga brez sodnega postopka, torej brez sodišč, doseči sporazum tako, da se razreši njihov spor, z namenom ohranitve nadaljnjih korektnih osebnih in poslovnih odnosov. Taka rešitev je sprejemljiva za vse stranke, saj same oblikujejo vsebino sporazuma, zato je primerna tako za fizične osebe, obrtnike in tudi druge gospodarske subjekte. Drugi cilj, postopek mediacije je izrazito neformalen, je enostaven in mnogo hitrejši od sodnega postopka, ki lahko traja kar nekaj časa. Tak način reševanja sporov je zato za stranke tudi veliko bolj prijazen. Tretji cilj, za stranke je mediacija mnogo cenejša od sodnega postopka. V postopku mediacije se namreč ne plačujejo nobene sodne takse in tudi stroški odvetnikov so bistveno manjši, saj stranke dosežejo sporazum, zato plačilo odvetniških storitev ni odvisno od uspeha v sodnem postopku. Poleg tega pa prisotnost odvetnikov ni obvezna, zgolj samo, če se stranke odločijo, da potrebujejo pomoč. Razlog za sprejem tega zakona je tudi postopna mednarodna harmonizacija zakonskih ureditev mediacije, za katero si prizadeva Komisija Združenih narodov za mednarodno trgovinsko pravo, tako imenovani UNCITRAL, ki je leta 2002 sprejela vzorčni zakon o mednarodni trgovinski konciliaciji. Mediacija je izmed vseh oblik alternativnega reševanja sporov v Sloveniji najbolj razširjena, zakonsko pa doslej še ni bila urejena. Predlagani zakon vsebuje splošne procesne in materialne določbe in načela mediacijskega prava, kot so zlasti: vpliv mediacije na sodne postopke, zaupnost v mediaciji razkritih podatkov, prepoved njihove kasnejše uporabe v dokazne namene ter vpliv mediacije na tek zastaralnih in prekluzivnih rokov. Predlagani zakon pa v notranjo zakonodajo tudi že prinaša direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih vidikih mediacije v civilnih in gospodarskih zadevah. Navedena direktiva je bila sprejeta 23. aprila letos in je eden od pomembnih dosežkov slovenskega predsedovanja Svetu EU na področju pravosodja. Direktiva je bila dne 21. maja podpisana, torej v tem tednu, objavljena pa bo jutri v Uradnem listu EL številka 136 EU. Prepričani smo, da bo predlagani zakon o mediaciji v civilnih in gospodarskih zadevah še v večji meri pripomogel k odločitvi državljank, državljanov, podjetnikov, obrtnikov, da se bodo vedno bolj odločali za izvensodno reševanje sporov, saj so tudi dosedanji rezultati na tem področju spodbudni. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V okviru zakonodajnega postopka je predlog zakona obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Tudi tokrat bo predsednik gospod Drago Koren podal poročilo matičnega delovnega telesa.
Lep dober dan predstavnikom Vlade, poslankam, poslancem in našim mladim obiskovalcem na balkonu. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 44. seje obravnaval Predlog zakona o mediaciji v civilnih in gospodarskih zadevah. Na začetku je državni sekretar povedal, da je namen predloga zakon poleg že sprejetega zakona o arbitraži spodbuditi uporabo postopkov mirnega reševanja sporov v civilnih in gospodarskih pravnih razmerjih, zagotavljanje uravnoteženega odnosa med mediacijo in sodnimi postopki. Mediacija v najširšem pomenu besede predstavlja osrednjo obliko alternativnega oziroma zunajsodnega reševanja sporov. Vloga tretje osebe, mediatorja, je v tem, da strankam pomaga, da same dosežejo sporazumno rešitev spora, nima pa pristojnosti za sprejem zavezujoče odločitve. Zaradi sodnih zaostankov, ki se sicer sedaj v zadnjem času zmanjšujejo in postopoma tudi odpravljajo, se v praksi pojavljajo tudi že nove oblike mediacij in konciliaciji. Njihov končni namen je doseči sporazumno rešitev spora med strankami, po možnosti že pred začetkom sodnega spora. Bistvene prednosti mediacije so naslednje. Postopek je cenejši, hitrejši, strankam ni treba plačevati sodnih taks in tudi visokih odvetniških stroškov in postopek je zaupen. V praksi že poznamo različne oblike opravljanja, in sicer pred ali med sodnimi postopki, pa tudi že izven sodišč. Zato so glavni cilji in načela predlaganega zakona določiti zakonske rešitve zaradi katerih bo mediacija, ki v praksi že poteka, še bolj privlačna in zanimiva za stranke. Pri pravdnem [[?]] urejanju mediacije je bilo upoštevano, da gre za izrazito neformalen postopek reševanja sporov, zaradi česar zanjo ne veljajo stroga postopkovna pravila, razen nekaj osnovnih načel, kot so zaupnost, prostovoljnost, nepristranskost. V nadaljevanju je predstavnik Zakonodajno-pravne službe povedal, da so bile pisne pripombe te službe upoštevane z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Med člani odbora ni bilo nobene razprave. K predlogu zakona pa so bili sprejeti amandmaji poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 3., 4., 5., 7., 19. in 20. členu. Vsi ti sprejeti amandmaji so tudi vključeni v dopolnjeni predlog zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala tudi vam. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar, poslanke, poslanci, obiskovalci lep pozdrav! Mediacija je postopek, v katerem skušajo udeleženci ob podpori mediatorja in ob upoštevanju interesov vseh udeležencev rešiti spor in doseči sporazum. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo vzpostavljanja nove kulture reševanja sporov, kjer ne gre za to, kdo bo zmagovalec ali poraženec, ampak za to, da stranke vzamejo spor v lastne roke in ga v bistvu same rešijo. V kreativnem procesu iskanja rešitve se poskuša najti način, kako bi bili zadovoljeni interesi vseh strani. Mediator je tisti, ki s svojim znanjem in posebnimi tehnikami pomaga vpletenim do razumevanja druge strani, sodeluje pri iskanju rešitev in pomaga najti za vse vpletene izvedljiv zaključek. Pomembno je, da mediator ni sodnik, ki bi na koncu povedal, kdo ima prav in kdo ne. Na sodišču je zgodba drugačna, saj sodnik razsodi, vendar ker se nekdo tretira kot zmagovalec in drugi kot poraženec, se prepogosto po sodbi postopek nadaljuje z novo tožbo. Tudi ko je zgodba pravnomočna, je vsaj pri eni strani pogosto prisoten občutek ogoljufanosti in pot nezadovoljstva ter maščevanja se lahko nadaljuje. Z mediacijo naj bi se ta začarani krog prekinil. Mediacija je pri nas sicer zaživela, vendar je potrebna še zakonska ureditev, za katero pa menimo, da bo še bolj spodbudila uporabo postopkov mirnega izvensodnega reševanja sporov v civilnih in tudi gospodarskih zadevah. Zavedamo se, da je razlog za sprejem Predloga zakona o mediaciji tudi postopna mednarodna harmonizacija zakonskih ureditev, mediacija, za katero si intenzivno prizadeva Komisija Združenih narodov za mednarodno trgovinsko pravo, ki je že leta 2002 sprejela vzorčni zakon o mednarodni trgovinski konciliaciji. Generalna skupščina Združenih narodov pa je državam priporočila, da proučijo možnost uzakonitve vzorčnega zakona zaradi zagotovitve enotnosti pravne ureditve reševanja sporov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je prednost mediacije v učinkovitosti, nizkih stroških, visoki stopnji uspešnosti in obojestranski sprejemljivosti rešitve. Tudi z vidika sodnih zaostankov je mediacija zelo dobrodošla, zato bomo Predlog zakona o mediaciji v civilnih in gospodarskih zadevah podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Ivan Jelen, pa bo predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala za besedo. Poslanke in poslanci, gospod državni sekretar. Na področju vloge in razvoja sistemov reševanja sporov je prišlo v zadnjih letih do popolnoma novih trendov, ki so posledica tega, da se prebivalstvo vse pogosteje poslužuje sodnih poti reševanja konfliktov, sodišča pa vse več sporov le s težavo rešujejo, posledično se podaljšuje čas sojenja in s tem stroški. Problem je tudi v nezadovoljstvu poražencev s sodno odločbo in nadaljevanje postopkov na višjih instancah, kjer nemalokrat odločajo v popolnem nasprotju s kolegi, ki so predhodno odločali o sporu, kar pa pripelje seveda do določenih zaključkov in dvomov v pravosodni sistem. Mediacija je najpogostejša oblika alternativnega oziroma zunajsodnega reševanja sporov. Gre za postopek, v katerem nevtralna in za to usposobljena tretja oseba, mediator, strankam pomaga doseči sporazum, ki razrešuje njihov spor in na novo ureja medsebojna razmerja. Od sodnega in arbitražnega postopka se mediacija temeljno razlikuje v tem, da tretja oseba, mediator, v rešitvi spora ne odloči avtoritativno, temveč strankam le pomaga, da same doseže sporazumno rešitev spora, kar pomeni, da je rešitev prilagojena interesu obeh strank, pri čemer zagotovo odigra odločilno vlogo razumevanje psihološkega ozadja konflikta. V tem je najti torej bistveno razliko med tem in sodnim reševanjem, pri katerem se sodnik mora usmeriti na pravnoodločilna dejstva in ne sme videti, kaj je psihološko ozadje spora ali celo konflikta znotraj ene stranke. Tak način reševanja sporov pa včasih predvsem v družinskih zadevah pomeni, da se na tej poti lahko izgubi globlja človeška in komunikacijska razsežnost spora in se s še tako popolno sodbo v pravnem smislu včasih ne moremo rešiti psihološkega ozadja spora med strankama. Pozitivnost mediacije se odraža torej v tem, da sprte stranke v večji meri s svojimi pobudami sodelujejo v postopku, v primerjavi s sodno odločbo pa dogovor v mediaciji lahko zajame precej širši spekter odnosov med strankami, zato je tudi bolj verjetno, da bo rešitev spora trajna in med strankami ne bo prihajalo do novih konfliktov. Mediacijski postopki so hitrejši, cenejši in lahko bistveno pripomorejo k zmanjšanju sodnih zaostankov. Pri pripravljanju zakonskih okvirov mediacije je bila upoštevana ena njenih bistvenih lastnosti, in sicer da gre za alternativo sodnemu odločanju, torej za neformalno metodo reševanja spora, kjer ne veljajo stroga postopkovna pravila in dosledna uporaba materialnega prava, razen nekaj osnovnih načel, kot so zaupnost, prostovoljnost in nepristranskost, kar prispeva k temu, da stranke nimajo občutka utemeljenosti. Predlog zakona o mediaciji podaja tiste vsebinske okvire, ki so nujni, da se upoštevajo in zagotavljajo možnosti, da se postopek izpelje in mediator pripelje stranko do pomiritve. To pomeni, da mediacija zakonsko ni urejena na enak način, kot je urejen sodni postopek, torej s strogim definiranjem faz postopka ter procesnih dejanj strank in mediatorja. Čas v teh postopkih ne igra nobene vloge, kar je pomembno za vse udeležence postopka, zato da lahko temeljito pretehtajo vse možnosti rešitve in izberejo tisto, ki je sprejemljiva za vse. Poleg tega v času tega postopka tudi ne tečejo zastaralni roki za zahteve, ki so predmet mediacije, in ne zadovoljna stranka se še vedno lahko posluži sodnega ali arbitražnega postopka. Predlog zakona je zasnovan tako, da pomeni spodbudo za širšo uporabo mediacije v civilnih in gospodarskih sporih, zagotavljanje uravnoteženega odnosa med mediacijo in sodnimi postopki ter odpravljanje ovir, ki bi lahko odvračale stranke od sodelovanja pri mediaciji. Vsebinsko se predlog zakona naslanja na priporočilo Sveta Evrope in predlog direktive Evropskega parlamenta, prevzema pa tudi pravila iz vzorčnega zakona o mednarodni trgovinski konciliaciji. Predlagani zakon velja oceniti kot primeren, zato ga bomo poslanci Demokratične stranke upokojencev tudi podprli.
Hvala lepa. Kolega Srečko Prijatelj bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi, obiskovalci! Torej, zakon o mediaciji, predlog zakona, v civilnih in gospodarskih zadevah, je prav gotovo na nek način dobrodošel, če lahko ugotovimo skupaj - verjetno tudi vsi ga bomo podprli - , da je za tistega, ki se pravda, in za tistega, ki je nekako tožen, ta postopek lahko cenejši, hitrejši in seveda tudi v sodnem smislu odpravlja nekatere zaostanke, ki bi sicer se kopičili na sodiščih kot tožbe. Slovenci smo pač narod, ki se rad pravda in toliko bolj je dobrodošel tak način urejanja spornih zadev. Mogoče bo pa iz tega naslova kar nekaj tožb manj. Za Slovensko nacionalno stranko seveda je poglavitno, da se v tem kontekstu ne uporablja mediacija za obsojene storilce in žrtve kaznivih dejanj. To seveda bi bil absurd, če bi ta zakon to predvideval in nekako zaradi tega je tudi za nas sprejemljiv. Cenejše, hitrejše, povrhu še zaupno - torej, dober namen. Ampak, nekaj pa vendarle malo hudomušno želim pripomniti k temu. Poglejte, zakon je bil sprejet 23. 4. tega leta oziroma direktiva. Jutri bo objavljena v uradnem listu, evropskem. Mi smo se zelo potrudili, da ta zakon hitro dejansko implementiramo oziroma nekako postanemo zopet všečni Evropski uniji in to direktivo povzamemo v obliki zakona. Jaz bi si želel, da smo tako hitri, učinkoviti, dosledni tudi pri drugih zadevah. Zlasti na socialnem področju! Mogoče pri urejanju pravic zaposlenih ali pa kje drugje, kjer so travme dosti večje kot tu; recimo, v zdravstvu. To, kot že rečeno, malo Vladi, roko na srce, da ne bomo vedno najbolj pridni v evropskem razredu držav in Evrope in seveda tukaj bo zopet en plus za Slovenijo, ker to je res zelo dosledno in hitro narejeno. Zakon ima dvajset členov, namen zakona, kot že rečeno s strani sogovornikov pred menoj, je urejanje sodnih postopkov, zapeletenih postopkov, spornih postopkov s pomočjo tretje osebe, in to je prav gotovo na nek način tudi neka novsot. Mogoče bo tudi bolj cenovno ugodna, ker dejstvo je, da če si toženec ali toženi ne bo izbral odvetnika, ga tudi plačati ne bo treba in verjetno - to pa je meni neznanka, pa mogoče bolj vprašanje predstavnikom Vlade: ali bo ta mediator tudi vsaj delno ali v celoti plačan s strani države. To bi želel vedeti mogoče v nadaljevanju, če bo imel predstavnik Vlade še besedo, da mi pove. Kot rečeno, Slovenska nacionalna stranka bo ta predlog zakona podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Lipa bom predstavil sam.
Spoštovani prisotni, če drži vse to, kar smo v roku preteklih nekaj minut slišali s strani predlagatelja, strani stališč poslanskih skupin, torej slišali smo, da bo zadeva potekala brez sodnega zaostanka; slišali smo, da bo zadeva potekala na neformalnem postopku; slišali smo celo, da je ta postopek prijazen uporabniku; slišali smo, da je draginja tega postopka nulta skratka, da je izjemno poceni postopek. Slišali smo, da v tem postopku ni zastaralnih rokov; slišali smo, da je to izjemno hiter postopek in slišali smo, da stranke v tem postopku same dosežejo sporazum. Mogoče samo zgolj vprašanje predstavniku Vlade: Ali mislite, da potem ni bojazni da bodo sodišča brez dela? Mislim, če naenkrat dobimo rezultat, ki bo hiter, cenen, učinkovit, vsi bodo z njim zadovoljni, potem je seveda izjemna napaka vseh politikov, Vlade Republike Slovenije, vse stroke ki stoji za nami, da tega pravnega postopka mediacije nismo ponudili našim državljanom že, ne vem, leta 1994, 1998, ampak smo morali čakati na uvoženo pamet Evropske unije, in da smo mi vklopili direktivo Evropske unije šele v letošnjem letu. Kakor se jaz spomnim, in verjemite mi da se dobro spomnim, smo imeli kar nekaj sistemov, kako izboljšati učinkovitost sodnega sistema pri nas; najemali smo tuje strokovnjake, poimenovali smo sedem tisoč različnih projektov, kako bi izboljšali. Zamenjali smo 20.000 zakonov, namenili malo morje finančnih sredstev izboljšanju sodnega sistema, zdaj pa pridete z zakonom, ki ga vi hvalite, tudi Vlada Republike Slovenije - še enkrat poudarjam tiste glavne značilnosti: hiter, prijazen, učinkovit, ni sodnih zaostankov, skratka, nekaj najbolj čudovitega, kar je možno v okviru te naše države. In pa, da ne bi bilo samo to, da mediacija bo velja tako v civilnih in pravnih razmerjih. Seveda je čudovita zadeva, ampak ne ustvarjati iluzije, kako bo pa od danes naprej vse drugače. Jaz osebno sem prepričan, da žal ni - oziroma ne, se opravičujem, jemljem nazaj - , da ni v nacionalnem športu Slovenk in Slovencev, da se tožarijo pred tretjimi osebami, torej pred sodiščem. Jaz verjamem, da je redko kdo v naši državi, pa naj prihaja z Gorenjske, Primorske, Štajerske, od kjerkoli, toliko obogaten s časom, da ga nima kam nameniti in da prav namenoma hodi na sodišče. Jaz verjamem, da je osnovni razlog, zakaj prihaja do sodnih sporov, sodnih zaostankov nezadovoljstvo posameznikov, nezadovoljstvo gospodarskih družb, predvsem potrebno iskati v slabi zakonodaji, ker dopuščamo na podlagi zakona se te anomalije, ki se v praksi izkažejo kot potem postopek pred nekim sodiščem. Upam,da boste skozi moje besede razumeli kritiko, kajti zakon, katerikoli s področja pravosodja, spoštovane poslanke in poslanci, vsaj enega na mesec spremenimo. V zadnjih šestih mesecih mislim, da smo jih na mesec spreminjali celo pet ali šest in vedno je bilo rečeno, od sedaj naprej pa bomo uporabnikom sodišč ali državljankam in državljanom ponudili svetlo prihodnost. Od današnjega dne bo rapidno začelo padati število sodnih zaostankov v naši državi. Po moji oceni je treba tudi v okviru zakonodajnega postopka, torej postopka, v katerem smo sedaj in tu, biti toliko realni in povedati, do kje je domet tega sistema, ki ga v tem trenutku uzakonjamo. Mislim, da je neodgovorno s strani vseh nas ustvarjati tisto iluzijo o cenenosti, prijaznosti; kako bo od danes naprej vse pozitivno. Iz tega naslova, ker v Poslanski skupini Lipa, nočemo sodelovati med vami, ki ustvarjate iluzijo, omenjenemu zakonu ne bomo nasprotovali, ne bomo ga pa niti podprli. Hvala.
Kolega Rudolf Petan pa bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Mediacija, ki je predmet tega zakona, je ena od oblik alternativnega reševanja sporov, ki ima več različnih oblik. Zanje je značilna pomoč tretje osebe, ki nudi neodvisno in nepristransko pomoč, kategorije mediacije pa se med seboj razlikujejo v postopnosti aktivnosti te tretje osebe. Osnovni element mediacije je popolna prostovoljnost strank pri doseganju vsebinskih rešitev in tudi pri samem poteku postopka. To pomeni, da tudi doseženi sporazum ustreza interesu in potrebam strank. Pomeni izvensodni postopek in že kot tak pomeni prednost pred klasičnim sodnim postopkom, v katerem veljajo procesna pravila, ki jih morajo upoštevati vsi v postopku od sodnika do strank ali obratno. Pri mediaciji je drugače in lahko stranke bolj svobodno obvladujejo hitrost reševanja ali pa lahko celo od mediacije odstopijo in uporabijo v skrajnem primeru tudi sodni postopek. Zaradi tega se v postopku mediacije lahko reši tudi del spora ali pa celoten spor veliko hitreje od sojenja. Postopek mediacije je zaupen, omogoča pa tretji osebi, mediatorju, da ugotovi interese strank in tako z njihovim soglasjem usmerja sam postopek. Ima pa postopek še neko prednost, v pravdnem postopku sodišče odloča samo v okviru tožbenih zahtevkov, medtem ko pri mediaciji strankam omogoča aktivno sooblikovanje dogovora, ki lahko poleg razrešitve predmetnega konflikta uredi tudi širše, mogoče dolgoročne odnose med strankama. To pomeni, da lahko postopek razreši probleme, ki se pokažejo tekom samega postopka, ali pa zadeve, ki so sicer ločene, vendar jih stranke nekako imajo povezane. Zato za razliko od sodnih ali arbitražnih postopkov lahko rešuje tudi povsem nepravna vprašanja, ki pa so pogosto pravi razlog posledic, ki so privedle do nastanka konflikta. Zaradi celovitega reševanja spora je večja verjetnost, da podobnega spora med istima strankama ne bo več prišlo. Treba je tudi poudariti, da sodni postopek običajno vzpostavi ali pa pusti določeno stopnjo sovražnosti med strankama, medtem ko mediacija dopušča ali temelji na prostovoljnosti, zato sprosti napetosti med strankami, kar nenazadnje vključuje element zaupanja. Po drugi strani pa postopek mediacije zaradi soglasja, ki je potrebno, odpravlja tudi težave glede izvršitve dosežene rešitve. V celoti to pomeni, da so stroški, povezani z mediacijo, tudi zaradi hitrosti postopka in brez nepotrebne formalnosti relativno nizki. Širša uporaba omenjenega postopka lahko bistveno pripomore k zmanjšanju pritiska na sodišča in s tem k večji pravni varnosti v državi. V Poslanski skupini SDS omenjeni predlog podpiramo in bomo tudi aktivno sodelovali do zaključka, da dobimo ustrezno besedilo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kolega Miran Potrč pa bo predstavil stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Jaz ne bom ponavljal vsebine zakona, ki je napisana v jasnih razlogih, zakaj naj se zakon sprejme, in v obrazložitvi, kar so storili mnoge moje kolegice in kolegi. Soglašam, da je zakon koristen. Je eden redkih, glede katerih je Ministrstvo za pravosodje predlagalo redni postopek. Je eden redkih, ki je po vsebini jasen in tudi omejujoč. Torej nima cilj, da vključuje v vsebino določbe, ki bi bile politično motivirane, kjer bi bil cilj ministrstva, da odpira vprašanja, glede katerih je v stroki veliko razlik ali ki bodo povzročala probleme, kar smo navajeni, kadar nam Ministrstvo za pravosodje predlaga zakonodajo. Zakon je skrajno korekten in jaz bi želel, da bi njegova vsebina res ne v iluziji, da lahko preko noči vse reši, vendar pomagala, da bi se mnoga vprašanja, ki doslej niso bila postopkovno in vsebinsko urejena, lahko reševala v civilnih in gospodarskih zadevah tudi preko postopka mediacije v korist obeh spornih ali pa več spornih strank. Posebej tudi v korist hitrejšega reševanja sporov. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo zakon podprli in želeli bi si, da bi bilo takšnih predlogov zakonov s strani pristojnega ministrstva več. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija pa bo predstavil poslanec Drago Koren. Izvolite.
Še enkrat lep pozdrav državnemu sekretarju, sodelavcem, poslankam, poslancem in vsem prisotnim v dvorani. V Novi Sloveniji smo prepričani, da imamo pred seboj dober zakon in če se ga bodo ljudje pridno posluževali, bo prinesel tudi veliko koristi posameznikom, pa tudi državi kot taki. Moram reči, da sem želel najprej reči to, da sem vesel, da zakon celoten Državni zbor podpira, pa moram zdaj to popraviti. Moram reči, da sem vesel, da mu nihče v Državnem zboru ne nasprotuje. Je sicer zelo podobno, ampak ni pa popolnoma isto. Predvsem sem vesel zaradi tega, ker smo zadnje čase bili kar navajeni poslušati, kako iz Ministrstva za pravosodje prihajajo sami slabo pripravljeni zakoni. V glavnem, velike kritike na račun ministra in ministrstva. Kar pa lahko danes nekje le ugotovimo, da pa so na tem ministrstvu sposobni pripraviti tudi dober zakon. V Sloveniji je težava, da imajo sodišča velike sodne zaostanke. Jaz bi si kar upal trditi, da smo Slovenci kar malo nagnjeni k temu, da se radi prepiramo, da se tudi radi tožarimo. Sam pa vem, kako hudo je, ko se nek majhen spor poglablja, poglablja, poglablja in pripelje do hudih zadev, do težkega sovraštva, lahko rečem, da imajo ljudje marsikdaj do konca svojega življenja uničeno življenje. In zato je ta mediacija po našem mnenju, po mnenju Nove Slovenije, tako pomembna, kajti če se skuša zadeva rešiti na začetku in to v zadovoljstvo obeh strani - kar je treba povedati, ni lahka zadeva - potem se lahko izognemo marsikateri hudi posledici. Tudi prihranek, ki ga lahko tisti, ki se odločijo za mediacijo, dosežejo, ni zanemarljiv. Čeprav bi jaz rekel da v tem primeru niti materialno posledice, finančne posledice niso tako velike, kot so lahko velike te posledice, o katerih sem govoril prej, o tem, da so ljudje uničeni do konca svojega življenja, ko enostavno ne morejo splavati iz tega vrtinca tožarjenja, obtožb. Zato se mi zdi, da vsaka zadeva, ki bo rešena z mediacijo, bo pomembna. Jaz bi samo želel, da bi se te mediacije resnično skušali posluževati vsi in to takoj na začetku. Res je, da imamo še druge izvensodne oblike reševanja sporov, kot so poravnave, arbitraže in podobno, a vendar sem prepričan, da je mediacija tista, ki je najbolj ugodna za stranke. Rekel bi, da mediacija v Sloveniji že kar nekaj časa poteka, da ima tudi pozitivne rezultate, da pa imamo končno tudi zakonski okvir, ki bo še pospešil in omogočil ta način reševanja sporov. Prav gotovo bo posledica mediacije tudi zmanjšanje sodnih zaostankov. V Novi Sloveniji bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Zahvaljujem se državnemu sekretarju s sodelavcem za udeležbo. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SOODLOČANJU DELAVCEV PRI ČEZMEJNIH ZDRUŽITVAH KAPITALSKIH DRUŽB, v okviru rednega postopka. Za to točko imamo na razpolago 43 minut. Besedo naj bi dal predstavnikom Vlade oziroma ministrstva. Glede na to, da jih ni, sprašujem, ali poslanci zahtevajo njihovo poročilo? [[Ne.]] Potem lahko nadaljujemo s poročilom Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matičnega delovnega telesa. Prosim predsednika odbora, ki je že sam prišel za govornico, da poda poročilo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vsem navzočim prav lep pozdrav! No, odbor je Predlog zakona o soodločanju delavcev pri čezmejnih združitvah kapitalskih družb obravnaval na 37. seji 6. tega meseca. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja, se pravi predstavniki Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, ter Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Odbor je bil seznanjen s pisnim mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika in podala pripombe k 5. in 6. členu predlaganega besedila, in na tej podlagi so štiri poslanske skupine koalicije predložile amandmaje. Ker predstavnika Vlade ni, bom povzel tudi nastop predstavnika Vlade na odboru. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov je predstavnik predlagatelja podal podrobnejšo predstavitev namena predlaganega zakona oziroma zakonske rešitve. Cilj, ki ga želi doseči predlagani zakon o soodločanju delavcev pri čezmejnih združitvah kapitalskih družb, je predvsem prenos 16. člena direktive Evropskega parlamenta in Sveta Evrope 2005/96, z dne 26. oktobra 2005. leta o čezmejnih združitvah kapitalskih družb in s tem celotno uskladitev naše zakonodaje s pravnim redom Evropske unije tudi na tem področju. Načela in poglavitne rešitve, ki izhajajo iz predloga zakona, so povezane z doslednim prenosom direktive, ustreznim terminološkim, vsebinskim upoštevanjem korporacijske pravne ureditve čezmejnih združitev, kakor jih je uzakonil zakon o gospodarskih družbah, in s hkratnim upoštevanjem že uveljavljenih nacionalnih standardov, ki se nanašajo na vprašanja soodločanje delavcev pri upravljanju podjetij. Člani odbora so brez razprave sprejeli amandmaja štirih koalicijskih poslanskih skupin in ta amandma je tudi vgrajen v dopolnjeni predlog zakona, ki je tu pred nami. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Med tem se nam je pa pridružila državna sekretarka na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve gospa Romana Tomc, ki nas bo informirala z vsebino predloga zakona, kolikor še nismo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Mnenje Vlade, pred vami je Predlog zakona o soodločanju delavcev pri čezmejnih združitvah kapitalskih družb, s katerim se v slovenski pravni red prenaša 16. člen direktive o čezmejnih združitvah kapitalskih družb. Ta člen direktive se nanaša izključno na vprašanja soodločanja delavcev v družbi, ki nastane s čezmejno združitvijo. Ostale določbe navedene direktive, ki urejajo korporacijsko pravno vprašanje čezmejnih združitev in olajšujejo postopke takih združitev, so bile pa že v naš pravni red prenesene s sprejetjem novele zakona o gospodarskih družbah. Prenos 16. člena direktive je seveda vsebinsko in terminološko vezan na sprejete rešitve, ki izhajajo iz ustrezne statusne zakonodaje. Predlog zakona ureja načine ureditve soodločanja delavcev v organih družb v primeru čezmejnih združitev, Pri čemer podrobno ureja pogajalski postopek, ureditev soodločanja delavcev na podlagi sporazuma in na podlagi zakona ter določa načela varovanja zaupnosti, varstvo predstavnikov delavcev ter pristojnost za reševanje sporov. Kot je bilo že rečeno, je osnovni princip 16. člena direktive in predloga tega zakona v tem, da se tudi pri urejanju vprašanj soodločanja delavcev v družbi s sedežem v Republiki Sloveniji, ki nastane s čezmejno združitvijo, upoštevajo nacionalne določbe. Le v primeru, da nacionalno pravo določa nižjo raven soodločanja delavcev kot ureditve drugih držav članic, iz katerih so udeležene družbe, se v družbi, ki nastane z združitvijo, sklene sporazum o soodločanju delavcev. Če ta sporazum ni dosežen, pa se bodo morale uporabiti zakonske določbe ureditve soodločanja, ki sledijo zahtevam direktive in načelu najvišjega standarda pravic delavcev, udeleženih v družbah pred to združitvijo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč posameznih poslanskih skupin. Kolega Ivan Jelen bo ponovno predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Še enkrat hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči, državna sekretarka, kolegi in kolegice! Načelo partnerstva je pomembno v vsakem razmerju, tudi med zaposlenimi in delodajalci, v tem konkretnem predlogu zakona, z lastniki čezmejnih kapitalskih družb oziroma njihovimi upravami, zato je sodelovanje delavcev pri upravljanju družb vpeljano tako na nacionalnih nivojih posameznih držav kot tudi na ravni evropske integracije. Celoten sistem upravljanja in vodenja, vključno z delavskim predstavništvom oziroma samoupravljanjem, naj bi temeljil na medsebojnem sodelovanju in zaupanju, o realizaciji česar pa je danes, vsaj glede na domačo vsakdanjo prakso dogajanj na področju dela, težko presoditi. Zato je toliko bolj pomembno, da se določijo pravne podlage, ki bodo primerno urejale pravice delavcev do soodločanja in terjale spoštovanje te delavske pravice. V naši zakonodaji ta razmerja med družbami in zaposlenimi urejajo zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju ter zakon o gospodarskih družbah, ki pokrivata družbe na nacionalni ravni, na mednacionalnem nivoju pa imamo zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju - evropske zadruge, zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske delniške družbe, le-ti pa so plod implementiranja evropskih direktiv in vsi skupaj se s tem zaokrožujejo v sodoben evropski model gospodarskih družb. Prav tako je danes obravnavan predlog zakona o soodločanju delavcev pri čezmejnih združitvah kapitalskih družb več ali manj plod prenosa evropske direktive in vsebinskega upoštevanja korporacijske pravne ureditve čezmejnih ureditev, kakor jih je uzakonil naš zakon o gospodarskih družbah, zaradi česar je zakon zgolj tehnične narave. Prinašajoča direktiva je dokaj dosledna in nacionalnim zakonodajam ne prepušča kaj dosti manevrskega prostora. Nekaj svobode je le pri vprašanju volitev in imenovanja predstavnikov delavcev iz posamezne države v posebna pogajalska telesa in v organe družb ter vprašanja, povezana z zavarovanjem zaupnosti in varstvom predstavnikom delavcev ter kazenske določbe. Poudariti tudi velja, da se že v okviru direktive varujejo pridobljene pravice, da se predvideva dolžnost, da v primeru združevanja več družb v eno čezmejno le-ta prevzame tisto pravno obliko, ki omogoča izvrševanje pravic do soodločanja, če je katera izmed družb, ki se združujejo, delovala po takšnem sistemu. Da ne bo preveč ponavljanja danes že povedanega in povzemanja samega zakona, naj zaključim z izjavo, da predlog tega zakona, ki predstavlja še en košček v mozaiku nadnacionalno pravnoorganizacijskih oblik povezovanja in soodločanja delavcev, podpiramo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Lipa bom zopet predstavil sam.
Hvala lepa. Sem eden izmed tistih, ki nisem vedel, kaj je vsebina 16. člena direktive EP in Sveta 2005/56-ES. Ko sem pogledal obrazložitev in govore, verjetno bodo v nadaljevanju prihajali, naj mi bo s tega mesta dovoljeno, da če se zmotim, predvsem pa gre moje stališče v smislu postavitve vprašanja državni sekretarki, vi pa vem, da ne more tekom današnje razprave odgovoriti, lahko pa mi odgovori do današnjih odločitev oziroma glasovanj. Torej, govori se, vsaj tako pravijo predlagatelji, da skladno z izhodiščem direktive o pravicah delavcev do soodločanja zakon določa, da se primarno uporablja nacionalna zakonodaja držav članic, kjer ima kapitalska družba, ki je nastala s čezmejno združitvijo, svoj registrirani sedež. To sem prebral v okviru vašega predloga zakona. S iz tega naslova me zanima samo: Kaj se zgodi v primeru, če podjetje, ki je registrirano v Romuniji, stopi na trg v okviru druge države članice Evropske unije - ali konkretneje, Republike Slovenije, in če se odloči, da na tem trgu poseže z nekajkrat nižjim plačilom za delovno silo? Z drugimi besedami torej, da plačuje delovno silo z nekajkrat nižjim mesečnim prejemkom - kako bo to vplivalo na konkurenčnost domačega, torej slovenskega podjetja, v tem primeru z romunskim podjetjem. Verjamem, da mi boste znali nakazati odgovor. Hvala.
Kolega Školč, proceduralni predlog.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Protestiral bi zoper tak način vodenja, sicer zoper predsednika zbora, ki mora zagotoviti, da Državni zbor, kadar deluje, zmeraj ima predsedujočega. Poglejte, to je skrajno nenavadna situacija, da se lahko zgodi, da Državni zbor dela, ne da bi imel predsednika. Če bi se vrnili na začetek, ko se Državni zbor konstituira, boste videli, da je zadnji pogoj, da je konstituiran tudi to, da izvoli predsednika. Brez tega ga pravzaprav ni in on ga predstavlja navzven in predsednik in tisti, ki ga zamenjujejo, seveda, zagotavljajo pogoje za delo v Državnem zboru. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Vem,da vi nimate problemov z nobenim pravilom. [[Oglašanje iz klopi.]] Oprostite, s tem imam jaz probleme in lahko sprašujem in mislim, da gre za zelo pomembno vprašanje. Če lahko predsednik Državnega zbora gospod Cukjati, pa tudi drugi podpredsednik gospod Klavora presedijo ure in ure in noči, zato da lahko oddajo nek glas, morajo poskrbeti tudi zato, da so v dvorani, zato da lahko zbor deluje. Ne boste našli parlamenta, ki bi deloval brez predsednika. Jaz tega še nisem videl in prosim, da se te stvari uredi. Če pa komu ni do tega, da bi bil predsednik Državnega zbora, ampak da je v službi posamezne partije, naj to pač pove in naj ta partija določi tistega, ki je pripravljen predsedniško funkcijo opravljati. Veliko vprašanje je, ali zbor lahko dela, ne da bi imel predsednika oziroma nekoga, ki ga nadomešča. Jemljite to kot izredno resno opozorilo.
Hvala lepa za vaš proceduralni predlog. Mogoče ga bom pa res upošteval. Poslanka Eva Irg bo predstavila stališče Poslanske skupine SDS.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, gospa poslanka, poslanci! Ponovno gre za prenos evropske direktive, tokrat za prenos 16. člena direktive Evropskega parlamenta in sveta, z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb, ki se nanaša izključno na vprašanja soodločanja delavcev v družbi, ki nastane s čezmejno združitvijo kapitalskih družb. Direktiva v prvi vrsti ureja pogajalski postopek, ureja tudi soodločanja delavcev na podlagi sporazuma in na podlagi zakona ter določa načela varovanja zaupnosti. Poleg tega določa varstvo predstavnikov delavcev ter pristojnost za reševanje sporov. Predlog zakona v veliki večini členov povzema določbe direktive in le v nekaterih primerih, ko to direktiva izrecno dopušča, uvaja tudi originalno nacionalno ureditev. Predvsem pri vprašanju volitev ter imenovanju predstavnikov delavcev iz posamezne države v posebna pogajalska telesa ter organe družb in vprašanja, povezana z varovanjem zaupnosti in varstvom predstavnikov delavcev. V tem mandatu, ko mnogi kolegi, predvsem iz opozicijskih vrst iz dneva v dan ponavljajo fraze, kako so delavci nezaščiteni, jih pa v prvi vrsti vsaj po mojem mnenju skrbi za njihove prijatelje iz vodstev takšnih in drugačnih sindikatov, smo v Državnem zboru sprejeli ogromno zakonov, ki implementirajo evropska pravila igre na tem področju. Naj navedem zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske delniške družbe, zakon o sodelovanju delavcev pri opravljanju evropske zadruge, zakon o evropskih svetih delavcev itn. Pomembno je tudi poudariti, da smo po dolgih letih usklajevanj ter kljub različnim nagajanjem z različnih strani, sprejeli tudi zakon o delovnih razmerjih, ki sodelovanju, soodločanju ter zaščiti delavcev posveča zelo veliko pozornost. Nadalje smo sprejeli Zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju, kjer smo prav tako postavili pravne okvire za zaščito, sodelovanje in soodločanje delavcev pri razvoju podjetij. Spremenili smo zakon o gospodarskih družbah, sprejeli zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, uredili smo tudi zaposlovanje tujcev. Torej, ogromno naporov je bilo v tem mandatu, po mojem in po našem mnenju Slovenske demokratske stranke, storjenih v pravo smer, da se delavcem omogoči sodelovanje in soodločanje pri razvoju podjetij in tudi, da se zaščitijo pred različnimi pritiski. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo zakon, tako kot že veliko drugih, ki izboljšujejo možnosti sodelovanja, soodločanja in zaščite delavcev, podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, poslanka in poslanci! Slovenija se je v izdatni meri soočala s prevzemanjem evropskega pravnega reda pred letom 2004 in zato sprejela vso regulativo, ki je bila nujno potrebna za to, da bi bili primerljivi tudi po tej pravni ravni, kar zadeva poslovanje gospodarskih subjektov, pa tudi kar zadeva pravice delavcev in njihovo zaščito. Zato je razumljivo, da smo se tudi v tem mandatu večkrat soočali s prevzemanjem direktiv in njihovo implementacijo v posameznih zakonih. Ti so bili že našteti in ne bom ponavljala vseh tistih. Bolj pa me v zvezi s tem zanima vprašanje, s kolikšno odprtostjo smo sprejemali tiste možnosti, ki so dovoljene in omogočene, da so posamezne pravice, zlasti pri soupravljanju delavcev, v nacionalni zakonodaji tudi bolje urejene, kot so na ravni evropske zakonodaje in kot terjajo direktive. Zakon, o katerem govorimo, je bilo zdaj že večkrat povedano, prenaša v naš pravni red tako imenovano 10. direktivo in še natančneje, njen 16. člen. Geneza tega, koliko časa so tekla tudi v okviru Evropske unije pogajanja o tem, kako to implementirati, pa kaže na to, da vendar nismo priče nekemu pojavu ali urejanju nekega pravnega vprašanja, ki bi bilo za vse članice Evropske unije enoumno, enoznačno in preprosto. Tisto, kar se mi zdi ta hip posebej pomembno v imenu Socialnih demokratov povedati, je to, da je namen tega zakona zagotoviti pravice delavcev do soodločanja, pridobljene v družbah, ki so udeležene pri čezmejni združitvi kapitalskih družb. In določb o soodločanju ni treba določiti samo za tiste čezmejne kapitalske družbe, ki niso imele v vseh svojih razpršenih delih urejenih teh pravic, vse druge jih morajo po zakonu urejati. In to se mi zdi, kot rečeno, bistvenega pomena. S tem je namreč dosežen tisti standard, ki je značilen za Evropsko unijo, to pa je, da je udeležba delavcev pri upravljanju v okviru Evropske unije eden pomembnih elementov evropskega socialnega modela. In na to Socialni demokrati opozarjamo vedno, kadar nanese beseda na pravico delavcev do soupravljanja, ko nekateri hočejo našim stališčem pripisati nekaj nostalgije s poprejšnjim sistemom delavskega samoupravljanja ali pa ko hočejo spodbijati reprezentativnost bodisi svetov delavcev ali pa sindikatov pri zaščiti te pravice do soupravljanja. In ko govorimo o tem, kar prinašajo načela in določbe tega zakona, potem naj posebej opozorim ravno na to, da je ključnega pomena tisto, kar je zapisano vsaj v nekaterih momentih tudi v nacionalni zakonodaji. In v tem kontekstu naj posebej opozorim na predlog Socialnih demokratov o avtentični razlagi 113. člena Zakona o delovnih razmerjih, ki smo ga vložili ravno zaradi tega, ker implementacija zakonodaje kaže na to, da kljub zadovoljstvu, ki nas preveva, ko naštevamo zakone, ki so bili že sprejeti, vendarle ugotavljamo, da ima življenje vendarle svoje zakonitosti in so zaznavne tudi kršitve sprejete zakonodaje. Sprejem 16. člena, desete direktive, naj bo torej znova priložnost za opozorilo, kako je treba zakone dosledno tudi uresničevati. Socialni demokrati bomo zakon, o katerem je govora, podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Nova Slovenija bo predstavil mag. Janez Drobnič. Izvolite.
Dober dan, spoštovane kolegice in kolegi. Čezmerne združitve in prevzemi so se zlasti povečali v devetdesetih letih prejšnjega stoletja, torej obdobjem intenzivne globalizacije, deregulacije in gospodarske ekspanzije, s katero se je povezovanje zunajdržavnih meja neverjetno povzpelo. To ima seveda velike implikacije na koncentracijo kapitala, na pojavljanje tudi čezmejnega monopola, monopolizacije, svetovne monopolizacije in s tem seveda tudi posledic. Zato v današnjem času globalna ekonomija gospodarske družbe sili k različnim oblikam čezmejnega sodelovanja in povezovanja. Tudi v Sloveniji smo mislili, ko smo odprli vrata in okno za izvoz našega blaga, storitev, kapitala, da je to samo enosmerna cesta. V bistvu pa smo dosegli tudi nekaj drugega. Da je skozi ta vrata in okna prihajal tudi kapital, tudi monopolne povezave, tudi mednarodne in tako imamo pravzaprav azijske tigre v blagovnih znamkah, v blagu, v kapitalu in na to se je potrebno odzvati. Prevzemi se še krepijo, zato je takšen zakon, ki bi dajal večjo vlogo, večjo poudarek, večjo težo delu napram kapitalu, povsem ustrezen in je primeren, da delavci sodelujejo tudi v teh družbah, ki se povezujejo čez mejo. Seveda se pa sprašujemo, ali je to zadosten ukrep, da bi preprečili svetovno tajkunizacijo. In pa še drugo vprašanje je, kako delavci, ki sodelujejo v takih ekipah, da ne postanejo tudi sestavni del teh ekip. In to se je seveda že dogajalo. Torej takemu zakonu, ki povečuje sodelovanje delavcev pri upravljanju, zagotovo ni mogoče nasprotovati in ga je potrebno podpreti, ker ima pozitivne namene. Potrebno se ja pa vprašati, ali bo potrebno tudi, kar se tiče svetovnih monopolov, kaj postoriti. Nekatere države namreč prepovedujejo čezmejne združitve. In tudi v okviru Evropske unije, ko se pogovarjamo o direktivah, o evropski regulativi, kar se tiče sodelovanja delavcev in monopolov, da bo potrebno bolj jasno zastaviti besedo in tudi dejanja, da se nam kaj takšnega ne bi dogajalo. Ko govorimo o soupravljanju, socialnem dialogu, je potrebno omeniti še odgovornost. Ni zadosti, da sodeluješ, ampak da si tudi odgovoren. Bilo je omenjeno, da se dogajajo tudi v naši državi določene kršitve, kar se tiče delavcev pri soupravljanju. To ni problem, to zagotovo ni problem regulative in problem Državnega zbora, ampak organov pregona. Če navajate, da se je v nekem podjetju zgodilo, da je bil, predstavnik delavcev suspendiran neupravičeno in se je potem ugotovilo, da pravna norma zdrži in je zadostna, ni to problem pravne norme, ampak problem organov pregona in pa tistih, ki so soudeleženi, da vršijo pritiske na delavce. Zakonodajo imamo primerno urejeno in vesel sem, da v tistem času, ko sem imel z vidika izvršne oblasti in pripravljavca zakona možnost, da smo te dokumente pripravili. Vesel sem, da se ta evropska zakonodaja in tudi nekateri višji standardi, kot so na evropski ravni, da so se uveljavili v slovenski družbi in slovenski zakonodaji. Ni pa to zadosti. Ravno včeraj sem se pogovarjal s predstavnikom Ukrajine. Oni imajo v veliki meri uveljavljen tudi ta evropski pravni red, ampak v praksi jim pa še močno šepa, kajti organi pregona in ostali, ki so udeleženi v tem niso kos kriminalnosti, h kateri seveda spadajo tudi zlorabe skozi prevladujoči položaj monopol. In tudi v naši državi je zagotovo še dosti takih monopolov, ki tudi dvigujejo inflacijo in povzročajo nezadovoljstvo in krivice posameznih državljanov.
Hvala lepa. Poslanec Stanislav Brenčič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo. Naj uvodoma povem, ker sem malo prej slišal slavospev obsegu dela, ki ga je tokratni sklic, tokratni parlament opravil na področju implementacije naše zakonodaje z EU, da je to delo prav malenkostno v primeru s tem, kar je na tem segmentu opravil in dobro opravil prejšnji sklic. in je tudi moral opraviti, da je lahko Slovenija vstopila kot enakopravna članica EU na vseh področjih. Res pa je, da s predlogom tega zakona, ki je izrazito tehnične narave, že krepko zamujamo. Direktiva, na podlagi katere moramo naše pravne predpise uskladiti, je dala skrajni rok 15. december lansko leto, da smo to storili. Ampak bomo storili sicer s pol leta zamude, ampak nič slabega. Pomembno je, da se to uredi in to čim prej, samo da vemo, kje je kvaliteta in red obsega dela. V naši poslanski skupini bomo ta predlog zakona podprli, ker je neke vrste samo tehnični postopek za uvedbo zahtev, ki jih ta direktiva predpisuje v naš pravni red in tudi povzetje tistih elementov iz Zakona o gospodarskih družbah, Zakona o soupravljanju delavcev pri upravljanju podjetij in pa iz Zakona o delovnih razmerjih, ki je že absorbiran in ga je treba tudi tukaj razumeti kot pripadajočo pravico, predvsem pravico tako delavskim predstavnikom kot delavcem, tudi takrat, ko se pojavijo v družbi, ki se je čezmejno združila z neko matico. Za nas je osnovno pri tem vprašanju to, da bo v praksi za izvajanje in nadzorovanje uporabe tega zakona vzpostavljen učinkovit nadzor in ukrepanje takrat, ko se nekaj pozitivnega, kot ta zakon naravnava, zlorablja. To je ključno vprašanje in to tudi pričakujemo. Mi bomo zakon podprli, kot smo že veliko to podobnih. Hvala.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem tudi prekinjam to točko. Mi pa prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU OD DOHODKOV PRAVNIH OSEB, skrajšani postopek. Z nami je mag. Andrej Šircelj, državni sekretar, ki bo imel tudi uvodno obrazložitev predloga zakona. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Temeljni namen predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb je odpraviti nekatere nezdružljivosti omenjenega zakona s pravom Evropske unije in Evropskega gospodarskega prostora, ter zagotoviti, da bodo banke pridobile lažje finančna sredstva na finančnih trgih. Tako se po predlogu zakona spreminjajo trije členi veljavnega zakona, in sicer 19. člen, ki ureja obresti med povezanimi osebami, 59. člen, ki določa olajšavo za donacijo, in 70. člen, ki določa davčni odtegljaj od nekaterih dohodkov. Sprememba zakona, ki ni povezana z evropskimi direktivami, je odprava davčnega odtegljaja od veh obresti, ki jih plačujejo banke, ne glede na to komu, so obresti plačane, ali drugim bankam, finančnim institucijam ali drugim družbam, ki niso banke ali finančne institucije. Pri tem velja le ena izjema. Ta izjema pomeni, da oprostitev od odtegljaja ne velja v primeru, če banka plača obresti osebam v države, v katerih je splošna davčna stopnja, ki velja za obdavčitev dobička, nižja od 12,5% in je takšna država objavljena na seznamu držav, ki jih objavlja minister pristojen za finance. V teh primerih pa gre za davčne oaze. Kot sem že uvodoma dejal, se s to rešitvijo v sedanjih razmerah tudi finančne krize na nekaterih finančnih trgih lažje zagotavljajo finančni viri preko zadolževanja domačih bank v tujini in ne zgolj na medbančnem trgu. Seveda bo imela takšna rešitev pozitiven vpliv tudi na to, da bo gospodarstvo lažje pridobivalo kredite oziroma cenejše kredite. Spremembe in dopolnitve, ki so narejene v okviru evropskih direktiv pa so, da se omogoči ugodnost iz direktive, ki ureja plačila obresti med povezanimi osebami iz različnih držav članic Evropske unije. In sicer se dopušča možnost, da davčni zavezanec dokazuje, da priznana obrestna mera, ki je določena z zakonom za posojila med povezanimi osebami, zanj ni tržna obrestna mera oziroma je zanj tržna mera višja od priznane obrestne mere. Naslednja sprememba pomeni širitev olajšav za donacije, po veljavnem zakonu je možna samo rezidentom Slovenije in držav članic Evropske unije, s spremembo pa se omogoča, da prejemajo donacije tudi podpisnice evropskega gospodarskega prostora. Te države so Norveška, Liechtenstein in Islandija. Sklop spremembe, ki se nanašajo na obdavčitev davčnih odtegljajev v Sloveniji ob izplačilu dividend nerezidenčnim družbam rezidentom v EU in evropskem gospodarskem prostoru in ob izplačilu obresti ter dividend investicijskim skladom in pokojninskim skladom, ki so ravno tako člani oziroma rezidenti Evropske unije in evropskega gospodarskega prostora, ta sklop sprememb se nanaša tudi na njih, in sicer, če ti prejemniki v svoji državi dejansko ne morejo uveljaviti v Sloveniji plačanega davka, potem se v Sloveniji ta davek ob viru ne odtegne. Na ta način se izenači enaka obravnava domačih družb in navedenih tujih prejemnikov. Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke! Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora Bojana Starmana, da predstavi stališče. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 39. seji 7.5.2008 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Na kolegiju predsednika Državnega zbora je bilo odločeno, da se zakon obravnava po skrajšanem postopku. Pridobili smo mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala pripombe k 1., 2., 3. in 4. členu predloženega zakona. Ob tem pa moram povedati, da je bila pripomba k 4. členu upoštevana v vloženem amandmaju koalicijskih poslanskih skupin. K predloženemu zakonu so v poslovniškem roku amandma vložile poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev 25.4.2008, in sicer k omenjenemu 4. členu. Na seji so bili prisotni predstavniki Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. Povedano je bilo, da se sprememba zakona praktično v celoti nanaša na uskladitev s pravnim redom Evropske unije na področjih, za katere je Republika Slovenija dobila tudi uradne opomine od Evropske komisije. V razpravi je bilo postavljeno vprašanje, kakšne so možne finančne posledice ob sprejemu tega zakona. Predstavniki Vlade so povedali, da je bil v letu 2007 skupen znesek plačanega davčnega odtegljaja 3 milijone evrov. Obravnava sprememb zakona pa zajema le manjši del rezidentov, toliko je bilo namreč vplačanega od vseh nerezidentov. Odbor se je potem v skladu s 130. členom Poslovnika opredelil do amandmaja poslanskih skupin koalicije, ga sprejel ter ga v skladu s 133. členom vgradil v dopolnjeni predlog zakona, za katerega predlagamo, da ga Državni zbor sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališča Poslanske skupine Lipa ne bomo slišali zaradi proceduralnega zahtevka Liberalne demokracije Slovenije. Bo pa zato kolega Bojan Starman podal stališče Poslanske skupine SDS.
Poslanska skupina bo navedeni predlog, ki ga je posredovala v sprejem Vlada, podprla. Gre za nujno uskladitev pravil z Evropsko unijo, glede na pobudo in glede na to, ker to ni usklajeno s pravnim redom Evropske unije. Možne posledice zaradi te neusklajenosti bi bile bistveno večje kot v drugem primeru, in prav je, da tudi vprašanja, ki so se tu pojavila večkrat, so pokazala, da se nekatere gospodarske ustanove s tem načinom ureditve tudi v našem obstoječem zakonu niso strinjale in so postavljale domače institucije v slabši položaj, kot tuje. Zato bo to tudi pozitivno vplivalo na naš gospodarsko finančni položaj, zato bomo poslanci Slovenske demokratske stranke to spremembo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil poslanec Ciril Testen. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav predstavniku Vlade tudi, poslanske in poslanci. Novela zakona o davku od dohodka pravnih oseb ne prinaša bistvenih sprememb, temveč temelji na uskladitvi določb s pravom evropske skupnosti, sporazumom o evropskem gospodarskem prostoru in direktivo Evropskega sveta. V Poslanski skupini Nove Slovenije ne vidimo razloga, da ne bi podprli predloga sprememb zakona, ki bo na ustrezen način odpravil ugotovljene nezdružljivosti, na katere nas je opozorila Evropska komisija. Davek od dohodka pravnih oseb plačujejo pravne osebe, ki dosegajo pri poslovanju dobiček, ne glede na to, ali opravljajo pridobitno ali nepridobitno dejavnost. V predlagani noveli bo davčnemu zavezancu dana možnost, da bo predložil dokazila v zvezi z morebitnimi poslovnimi razlogi, na podlagi katerih se bo ugotavljalo, da je v njegovem primeru tržna obrestna mera dejansko višja od priznane obrestne mere. Poleg tega bo predlagana novela zagotavljala nadaljnji razvoj in gospodarsko rast v razmerah finančne krize, ki so jo občutile predvsem naše domače banke pri zadolževanju v tujini. Sprememba zakona odpravlja davčni odtegljaj za plačila obresti, ki jih plačujejo banke, razen če bo šlo za plačila v države, ki imajo stopnjo obdavčitve nižjo od 12,5%. Na ta način jim bo nekoliko olajšano poslovanje, saj morajo sedaj plačevati 15% davka od obresti po odbitku. Sprememba zakona prinaša tudi novost pri olajšavah zavezancev za donacije, ki so po državah različno opredeljene. Zato se v Poslanski skupini Nove Slovenije strinjamo z dopolnitvijo člena, po katerem se bodo zavezancem kot davčne olajšave štele tudi donacije za zneske izplačil v denarju ali v naravi za določene namene, ki do sedaj niso bile ustrezno urejene za rezidente držav evropskega gospodarskega prostora. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Jakob Presečnik pa bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi prisotni, še enkrat prisrčen pozdrav. Pred nami so spremembe in dopolnitve Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, pripravljene zaradi opozorila Evropske komisije o možni nezdružljivosti nekaterih določb s pogodbo o ustanovitvi evropske skupnosti, in sicer naj bi bile problematične določbe, ki se nanašajo na dokazovanje tržnih obrestnih mer, to je določbe, ki urejajo davčne olajšave za donacije in bodo sedaj možne tudi rezidentom držav evropskega gospodarskega prostora. Poleg tega se določa tudi zelo pomembna sprememba, in sicer se ukinjajo davčni odtegljaji od plačil obresti, ki jih plačujejo banke za vse prejemnike, kar naj bi prispevalo k temu, da bodo banke lažje delovale predvsem v sedanjih nekoliko zaostrenih finančnih pogojih v svetu. V Poslanski skupini SLS ocenjujemo, da gre za pomembne tehnične spremembe zakona, ki jih bomo brez zadržkov tudi sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. S tem smo tudi zaključili s predstavitvami stališča poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakonu ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, ki se začnejo čez pol ure, kar pomeni ob 15.00 uri. Do takrat lep pozdrav.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prosim, da se umirite, zasedete svoja mesta in preverite delovanje svoje glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o lastninskem preoblikovanju deleža zavarovalnic, do katerega so upravičene fizične osebe. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 36. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo odločanje o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o Slovenski izvozni in razvojni banki. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih k 18. členu. Predlagatelj prvega je Poslanska skupina Socialnih demokratov oziroma najprej glasujemo o prvem amandmaju k 18. členu predlagatelja Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 40. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Sedaj prehajamo na odločanje o drugem amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k istemu členu. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 3. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 18. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma? [[Ne.]] Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmaja, sprejetega v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda - to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 10. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volilni in referendumski kampanji. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o volilni in referendumski kampanji ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za 49, proti 8. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet oziroma da sklep ni bil sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - s tretjo obravnavo Predloga zakona o mediaciji v civilnih in gospodarskih zadevah. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - s tretjo obravnavo Predloga zakona o soodločanju delavcev pri čezmejnih združitvah kapitalskih družb. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Ob koncu pa prosim poslanke in poslance, da s seboj odnesete gradivo, ker bo jutri in v nedeljo v veliki dvorani Državnega zbora potekalo medparlamentarno srečanje Evropskega parlamenta in ameriškega kongresa. Prekinjam 39. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali v torek, 27. maja, ob 9. uri. Hvala za udeležbo in lep vikend!