Začeli bomo 24. sejo državnega zbora. Sklical sem jo na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika. Nekaj naših kolegic in kolegov je odsotnih. Medtem ko jih bom opravičil, mi dovolite, da vas ponovno prosim, da zasedete svoja mesta in ne motite začetka seje. Prosim, če ste tako prijazni, da zasedete svoja mesta. Kolegi Barovič, Battelli, Čebulj, Džuban, Jelinčič, Kangler, Lenko, Maršič in Zlobec se opravičujejo za odsotnost s seje. Na sejo sem povabil predsednika vlade mag. Ropa k 1. točki in predstavnike vlade k preostalim točkam dnevnega reda ter predstavnika sodnega sveta k 22 točki dnevnega reda. Najprej bomo določili dnevni red v skladu s poslovnikom. V skladu s 64. členom poslovnika bomo odločali o umikih in širitvah. Predlogov za umik v poslovniškem roku nisem dobil, pač pa imam pred seboj predlog za širitev dnevnega reda. Poslanski kolega Jožef Školč predlaga razširitev dnevnega reda z obravnavo predloga deklaracije državnega zbora v zvezi z iraško krizo. Predlog za širitev ste prejeli s pismom dne 24. tega meseca. Sprašujem, ali želi predlagatelj besedo. Prosim za pozornost v dvorani. Prosim kolega Školč, pet minut.
Hvala lepa, gospod predsednik. Menim, da je državni zbor na nek način dolžan tako zaradi domače javnosti kot tudi mednarodne javnosti sprejeti stališče povezano s tem, kar rečemo danes iraška kriza. Moj predlog je morebiti pomanjkljiv in ne zajema vseh razsežnosti te krize, tako da pričakujem, da se bo del razprave opravil v odboru za mednarodne odnose. Je pa ta predlog nedvoumen v dveh ključnih stvareh: v tem, da obsoja napad na Irak brez mandata Združenih narodov, in v tem, da poziva vlado Republike Slovenije, da stori vse, kar je v njeni moči, da se reševanje tega problema pripelje nazaj v okrilje Združenih narodov. Menim, da so naši državni organi in pa tudi posamezniki ravnali taktno, ko soobžalovali različna dejstva, povezana s tem problemom. Če pa hočemo postaviti podlago za konsekventno reševanje takih in podobnih problemov v mednarodni skupnosti, pa je potrebno sprejeti za državni zbor bolj nedvoumno in zavezujoče stališče vizavi tega napada. To je vsebina te pobude in to je podlaga, ki dejansko lahko daje državnemu zboru v prihodnje možnost, da vztraja na načelih mednarodnega prava in na tem načelu, da se poskušajo mednarodni konflikti reševati s posredovanjem Združenih narodov in predvsem varnostnega sveta. Hvala lepa.
Želi edini predstavnik vlade besedo k temu predlogu za širitev? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? 3 minute časa imajo za to. Prosim, kolega Peče.
Spoštovani prisotni! V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podpiramo razširitev dnevnega reda s predlagano točko, s približno enako vsebino, kot jo je podal gospod Školč. Zdi se nam smiselno, da se do omenjene problematike, in sicer napada na Irak, opredeli tudi državni zbor. Nekaj opredelitev je poskušala dati vlada Republike Slovenije toda njene opredelitve so take, da iz njih ni moč razvideti prave volje. Ker se bojimo, da bi tako slovenska kot tuja javnost upoštevala kot argument oziroma upoštevala kot izključno edino izjavo izjavo vlade Republike Slovenije, ki pa je nedvoumna, predlagamo oziroma podpiramo uvrstitev točke dnevnega reda, da se do omenjene problematike opredeli tudi državni zbor. Hvala.
Želi besedo še katera poslanska skupina? Besedo želi predstavnik poslanske skupine SLS, kolega Podobnik.
Hvala, predsednik. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je prav, da tudi državni zbor s posebno izjavo oziroma deklaracijo poda svoje stališče do tako občutljivega in zapletenega dogodka, kot je razorožitev Iraka. Dosedanja praksa je bila, da so take deklaracije praviloma nastajala v delovnih telesih, da so se v njihovo oblikovanje še preden so prišle na sejo državnega zbora, vključila vsa tista telesa, ki pač v okviru normalnega delovanja državnega zbora obstajajo. Po našem mnenju je ta zelo suhoparna deklaracija, ki ima samo dva stavka, samo osnova, okvir na podlagi katerega bo najverjetneje lahko potem delovno telo pripravilo bolj poglobljeno in bolj domišljeno deklaracijo. Točko podpiramo.
Še katera poslanska skupina? [[Ne.]] Želi predlagatelj dodatno obrazložitveni predlog? [[Ne želi.]] Potem bomo o tem predlogu za razširitev dnevnega reda s predlogom deklaracije zbora v zvezi z iraško krizo glasovali. Prosim. Glasujemo o predlogu za širitev dnevnega reda z obravnavo predloga deklaracije zbora v zvezi z iraško krizo. Ugovor zaradi glasovalne naprave. Prosim, kolega Rupar. Še enkrat bom dal to na glasovanje, ker sem bil opozorjen, da ste pravočasno dvignili roko, torej pred iztekom glasovanja. Vedno je tako, da je potrebno dvakrat, trikrat preveriti, večkrat preveriti. Ponovno bom dal na odločanje predlog za razširitev dnevnega reda. Glasujemo! Navzočih 73, 65 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo predlog za razširitev dnevnega reda z obravnavo predloga deklaracije zbora v zvezi z iraško krizo sprejeli. Zboru predlagam, da razširi dnevni red seje z obravnavo predloga sklepa o pobudi sindikata delavcev trgovine Slovenije za vložitev zahteve za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma v zvezi s predlogom zakona o spremembah zakona o trgovini. Proceduro v zvezi s tem poznate. Kot predsednik državnega zbora, ki ima v skladu z zakonom dolžnost, da odloči o vlogi, ki smo jo dobili s strani pobudnikov, moram odločiti o vprašanju. Državni zbor je, kot veste, na zadnji seji odločil, da da to materijo ustavnemu sodišču. Odločitev ustavnega sodišča smo prejeli v petek pozno popoldne. Jaz sem prosil pristojne službe v državnem zboru, predvsem zakonodajno-pravno, da mi svetuje, kaj je bilo v tem smislu potrebno storiti. Zato predlagam, da razširimo točko dnevnega reda. Državnemu zboru v obravnavo in sprejem dajem predlog sklepa, s katerim bi pozvalpobudnike, da ustrezno dopolnijo vsebino zahteve za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma v zvezi s tem zakonom. Najprej bom predlagal, da se razširi točka dnevnega reda. Če bi državni zbor odločil, da te točke ne uvrsti na dnevni red, bo to avtomatično pomenilo, da bom določil rok za zbiranje podpisov za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma o predlogu zakona o trgovini. Videl sem roko za obrazložitev stališča poslanske skupine SDS. Prosim. Proceduralno? Prosim. Proceduralno ima prednost pred ostalim.
Saj ni nič takega, zato nisem potem ugovarjal. Gospod predsednik, imam predlog, da bi pred začetkom vsake seje vedno najprej preverili glasovalne naprave. Iz seje na sejo se nam dogaja, da nam kakšna kartica oziroma kakšen glas zataji in bi bilo prav, da bi to preverjali, da ne bi prišlo do take jeze oziroma do nelagodnega počutja poslancev, pa tudi vas, ki vodite to sejo. Zato predlagam, da bi na začetku vsake seje najprej preverjali delovanje teh naprav.
Naj vam zagotovim, da je pred slehernim zasedanjem, ne samo pred sejo, ampak tudi pred nadaljevanjem seje vsak dan delovanje glasovalnih naprav preverjeno. Tako da o tem ne more biti dvoma. Lahko pa vedno, ko začenjamo z nadaljevanjem oziroma začetkom seje, malo bolj pozorno vsakdo pogleda, ali gori lučka pri glasovalni napravi, kar je znak za to, da deluje. Kolega mag. Drobnič je želel pojasniti stališče poslanske skupine Nove Slovenije v zvezi z mojim predlogom. Prosim.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini nasprotujemo temu predlogu, ker smatramo, da je to še ena poteza zavlačevanja in nerazsodnega ravnanja državnega zbora v tem kontekstu. Glejte, ne glede na to, kako se je opredelilo ustavno sodišče, dobili smo to mnenje. Državni zbor oziroma na kolegiju pač nismo oziroma niste opravili tistega dejanja, ki je bilo potrebno. Zakon je vložen. Zaradi nonšalantnosti in odrivanja pobudnikov na stranski tir se je to zgodilo in je pobuda za razpis referenduma, ki bo odnesel tudi precej denarja, povsem odveč. Sedaj pa še z enim manevrom, ki ni potreben, delamo naprej. Jaz mislim, da je bilo vprašanje dosti jasno postavljeno in da bi moral državni zbor oziroma predsednik opraviti to nalogo. Mene skrbi, imeli smo priložnost, v januarju je bil zakon vložen, do današnjega dne bi ga lahko imeli že sprejetega, ker je bil vložen po skrajšanem postopku. Jaz ne vidim, kako se bo rapletlo. Ustavno sodišče lahko seveda daje mnenje, ne more biti pa ustavno sodišče služkinja za nekaj, česar mi ne opravimo. In to je po mojem mišljenju povsem enaka reč. Državni zbor se mora odločati, kakšen zakon bo imel. To je ključno. Ne vidim nobenega razloga in tudi ostali kolegi v poslanski skupini ne vidijo nobenega razloga, da bi to stvar zamikali v nedogled. S tem si še znižujemo zaupanje državljanov Republike Slovenije. Zato bomo glasovali proti. Hvala.
Kolega Potrč, poslanska skupina Združene liste.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Ko je državni zbor pred približno 14 dnevi, odločal o predlogu, da se poprosi ustavno sodišče za mnenje, smo se poslanke in poslanci Združene liste v glavnem vzdržali. Menili smo namreč, da za nas vprašanja niso z vidika ustave sporna in da z našega zornega kota takšno vprašanje ne bi bilo potrebno. Ko smo v petek prebrali odločbo ustavnega sodišča, smo ugotovili, da ustavno sodišče meni, da obrazložitev, kot je bila s strani službe pripravljena in v državnem zboru sprejeta, za ustavno sodišče ni zadostna in utemeljena in na nek način je bilo naše takratno mnenje potrjeno. Priznamo pa ali pa povemo, da smo o novi možnosti povprašali predlagatelje, kaj mislijo o tej dodatni zahtevi, in dobili njihovo mnenje, da je njihov interes, da se, če se le da, predhodno razčistijo vsa morebitna pravna vprašanja, da ne bi bilo dvoma o vsebini sprejete odločitve na državnem zboru in da zato takšnemu predlogu ne nasprotujejo. Menijo, da če obstaja kakršen dvom še v državnem zboru o vsebini referendumskega vprašanja, da ga kaže postaviti, boljše zdaj kot eventualno kasneje, ko bi bilo zbranih 40.000 podpisov in bi še takšna možnost bila, pa še boljše potem, ko bi bil zakon sprejet, če bi eventualno kdo drug predlagal ustavni spor. Iz tega razloga smo se v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov odločili, da podpremo predlog, ki je dan. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Jerovšek v imenu poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Socialdemokratske stranke ravno tako ne podpiramo predloga, ki je na mizi. To, kar se predlaga danes, bi moralo biti opravljeno pravočasno oziroma smo trdno prepričani, da do te stiske delavcev v trgovini sploh ne bi smelo priti, če bi se naš državni zbor odgovorno odločal pri sprejemanju tega zakona. Ker pa je bila tako večina v parlamentu kot tudi še posebno zakonodajna služba pod vplivom delodajalcev in njihovih kapitalskih interesov, smo prišli v situacijo, v kateri smo sedaj. Jaz moram opomniti, da smo že zadnjič opozarjali, da je dobesedno mnenje zakonodajne službe nedostojno in da je neverjetno, da se zapiše nekaj takega, kar je nastalo pod tako izrazitim vplivom tistih, ki imajo v tej državi moč in oblast. Pravna stališča bi morala biti avtonomna. V tem slučaju niso bila. Nadaljnje zamegljevanje te situacije se nam zdi nesmiselno in nedopustno. Treba je sprejeti posledice, ki so bile z večino izglasovane. Te posledice, se pa strinjamo, niso v čast temu državnemu zboru, vendar tukajšnja večina mora sprejeti nase to odgovornost. Hvala lepa.
Kolega Podobnik, poslanska skupina SLS.
Hvala gospod predsednik. Kolegice in kolegi. To mnenje ustavnega sodišča, ki smo ga prejeli v petek, če se ne motim, je dalo prav vsem tistim, ki smo na seji državnega zbora opozarjali, da smo se postopkovno napačno lotili tega vprašanja. Če se boste spomnili, smo nekateri tudi javno to povedali, da smo preprosto prehiteli postopek. Danes pa smo žal še tukaj na klop dobili že vsebino sklepa, o kateri najbi državni zbor odločal. Tukaj se nam zdi, da zopet prehitevamo. Mi bi se raje danes samo odločali o tem, da se točka uvrsti na dnevni red. Ta vsebina sklepa je pa nenavadna. Tako jasnih zavez še noben referendumski predlagatelj do sedaj ni dobil, kot najbi ga mi tokrat zakoličili. To se pa zopet pretirava v drugo smer. Nimamo sreče s tem postopkom. Predsednik, mi se nismo imeli časa posvetovati v poslanski skupini. Ampak je že vsebina sklepa pred nami.
To gre še na odbor za gospodarstvo, kolega Podobnik. Sedaj odločamo samo o širitvi dnevnega reda: ali uvrstimo to na dnevni red ali ne, ali torej procesiramo odločitev skozi državni zbor. Če bo državni zbor širitev zavrnil, to avtomatično pomeni, da bom določil rok za zbiranje podpisov.
To pomeni tudi, da so možni amandmaji na ta sklep?
Seveda.
Hvala lepa. Jaz potem lahko samo rečem, da se nismo imeli časa v celoti posvetovati v poslanski skupini. Nekateri menijo, da ta pot ni potrebna, nekateri pa, da je tudi ta pot možna. Vsekakor ravnajmo tako, da ne bomo še enkrat dobili kakšne klofute s kakšne pomembne državne inštance. Hvala lepa.
Želi še katera od poslanskih skupin besedo? Prosim kolega Kebrič.
Hvala za besedo, gospod predsednik, spoštovane kolegice, kolegi. V poslanski skupini smo se dogovorili, ker smo strpni in ne zavračamo nobenega dialoga, dokler je ta možen. Zato bomo podprli predlog tega sklepa, ker menimo, da bo procedura preko matičnega delovnega telesa tako stekla, in ker sem tudi prisostvoval, ko je bil pri vas, gospod predsednik, tale sestanek oziroma predstavniki teh predlagateljev za referendum in sem videl še določeno možnost, da bi bilo možen določen sporazum seveda z določenim kompromisom. Hvala.
Želi še katera poslanska skupina besedo za obrazložitev glasu? [[Ne.]] Kot predlagatelj samo še enkrat opozarjam, da menim, da je prav, za to mnenje sem se pozanimal tudi pri pristojni službi v državnem zboru, državni zbor odloči z glasovanjem, ali podpre razširitev in torej procesira to rešitev, ali pa zavrne razširitev in mi naloži, da v skladu z zakonom določim rok. O tem bomo sedaj odločali. Odločamo o predlogu, da razširimo dnevni red ter seje z obravnavo predloga sklepa o pobudi sindikata delavcev trgovine Slovenije za vložitev zahteve za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma v zvezi s predlogom zakona o spremembah zakona o trgovini. Glasujemo! Glasujemo o širitvi dnevnega reda. Navzočih je 70, 49 za in 19 proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da smo to sprejeli. Sedaj bomo glasovali o določitvi dnevnega reda v celoti, kot je bil dopolnjen s spremembama. Predlagam, da državni zbor odloči o dnevnem redu v celoti. Lahko odločimo, prosim. Glasujemo! Glasujemo o določitvi dnevnega reda v celoti. Navzočih 72, 54 za in 14 proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 14.]] Predlagam, da točko dnevnega reda: predlog deklaracije državnega zbora v zvezi z iraško krizo obravnavamo kot 22.a točko v četrtek 27. marca 2003 po končani 22. točki, za tem pa še predlog sklepa o pobudi sindikata delavcev, pardon, ta predlog bi bil obravnavan v sredo 26. marca 2003 po končani obravnavi 8. točke, in sicer kot točka 22.b. Da ne bo nesporazumov, v četrtek 27. marca 2003 po končani 22. točki 22.a točka: predlog deklaracije, v sredo 26. marca 2003 po končani 8. točki 22.b točka: predlog sklepa o pobudi sindikata. Tako lahko ugotovim, da smo zaključili z vprašanji, ki so povezana z določitvijo dnevnega reda. Do 15. ure bomo sedaj sejo prekinili. Ob 15. uri nas bo kratko nagovoril predsednik evropskega parlamenta, takoj za tem pa bomo prešli na 1. točko dnevnega reda, vprašanja poslank in poslancev. Do takrat prekinjam sejo. Hvala lepa.
Dober dan, gospe in gospodje, še enkrat. Dovolite mi, da v imenu vseh nas toplo predstavim predsednika evropskega parlamenta in našega prijatelja Pata Coxa. Pozdravljam tudi veleposlanike držav članic Evropske unije. Dovolite mi, da še enkrat v našem skupnem imenu izrazim več kot samo zadovoljstvo nad izidom včerajšnjega referenduma o vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Devet od desetih vprašanih državljank in državljanov je glasovalo za vstop v Evropsko unijo in mislim, da gre za fantastičen rezultat, ki, kot bo verjetno rekel sam predsednik, ga bo težko ponoviti na referendumih, ki si bodo sledili. Vsekakor pa iz Ljubljane tudi drugim, ki se bodo odločali o svoji perspektivi, prihaja močno sporočilo. Gospe in gospodje, imamo to prijetno priložnost in tudi čast, da ob takem pomembnem zgodovinskem trenutku državni zbor nagovori predsednik evropskega parlamenta in kot rečeno naš velik prijatelj Pat Cox.
Gospod predsednik, kolegi parlamentarci in od danes naprej, moji kolegi Evropejci! Zelo sem vesel, da sem lahko tukaj. V imenu evropskega parlamenta in tudi v imenu vseh ustanov Evropske unije, katerih ne zastopam neposredno, ampak vem, da govorim tudi v njihovem imenu, želim povedati, kako zelo pozdravljamo pozitivni rezultat. Lahko bi rekli pozitivno razsodbo, ki so jo včeraj dali Slovenci na evropskem referendumu. Mislim, da je ta odločilni glas rezultat dvanajstih let ogromnih naporov in pa velikih sprememb, ki so se zgodile tukaj v Sloveniji. Želim se zahvaliti vam, parlamentarcem, za dragoceno in zelo pomembno vlogo, ki ste jo igrali, tako v času kampanje in zlasti v pripravi poti, ki je vodila k Evropski uniji. Želim se vam zahvaliti za delo, ki ste ga opravili pri prenosu evropske zakonodaje v slovenski pravni red v zadnjih letih. Mislim, da je to trenutek, ko lahko vsi praznujemo in prepričan sem, da je rezultat referenduma velika spodbuda tudi za Evropsko unijo. Leta 1972 je Republika Irska, od koder prihajam, tudi imela referendum o vstopu v Evropsko unijo. Na tem referendumu je za vstop volilo 85 odstotkov vprašanih, in do včeraj smo bili dobitniki zlate medalje. Vendar pa danes moram priznati, da je danes Slovenija tista, ki ima zlato medaljo, ko greza glasovanje za Evropsko unijo. Verjetno bo tako ostalo še nekaj časa, zato vam tudi čestitam. To, kar ste storili, je zelo pomembno sporočilo. To je sporočilo ljudi Slovenije, ki so rekli: "Da, prepričani smo, da je to v našem interesu. Prepričani smo, da je to dobro za nas, da je dobro za nas biti član širše evropske družine." Vendar pa je to sporočilo tudi vsem drugim državam v srednji in vzhodni Evropi, ki bodo šele organizirale svoje referendume. In verjetno je ta rezultat višji, kot ga je marsikdo pričakoval. Vendar je to prekrasen primer, in zahvaljujem se vam za vodilno vlogo na tem področju. To je tudi zelo pomemben signal, ki ga dajete širši regiji jugovzhodne Evrope in zlasti zahodnemu Balkanu. Prepričan sem, da prinašate s seboj tudi poznavanje občutljivosti, dinamike in politike te regije. In to je zelo močan prispevek, ki ga lahko vi Slovenci prinesete k ustvarjanju politike Evropske unije. Sedaj ste vi kot svetel žarek za to regijo. Sedaj ste predhodnica v tej regiji in zlasti po obsojanja vrednem umoru gospoda Đinđića, pred nedavnim v Srbiji, še toliko bolj potrebujemo stabilnost. Slovenija je lahko vodilna na tem področju. To je nekaj, kar je v vašem lastnem nacionalnem in regionalnem interesu. ta vodilna vloga je tudi v interesu širše Evropske unije. Slovenija se je sedaj odločila za Evropsko unijo in je tako stopila tudi v samo njeno osrčje. Ljudje so se odločili za evropske vrednote. Danes sem že imel čas srečati tudi odbor za zunanjo politiko in komisijo za evropske zadeve in govorili smo o pomenu spoštovanja posameznika, človekovih pravic, pravic manjšin, govorili smo o spoštovanju kulturne raznolikosti, solidarnosti in kohezije. Govorili smo tudi o spoštovanju vzdržne politike, ki ji sledimo. In za to so se ljudje izrekli včeraj. Že lani sem govoril o tem, ko sem bil na obisku v mesecu aprilu. Prepričan sem, da je vaša identiteta, identiteta majhne države znotraj Evropske unije, identiteta, ki se bo še okrepila in se ne bo oslabila. Želim vam povedati še naslednje. Ko bodo vaši opazovalci prišli v evropski parlament, in tam bodo dobrodošli od maja tega leta, se bomo potrudili, kolikor je le v naših močeh, da bomo zagotovili, da lahko svoje delo opravljate v svojem jeziku. Tam, kjer bomo le lahko to storili. Ne samo iz spoštovanja do vas,kolegov parlamentarcev iz SLovenije, ampak tudi iz spoštovanja do državljanov te države, ki imajo pravico do svoje kulturne identitete in imajo tudi pravico, da to kulturno identiteto spoštujejo tudi ustanove Evropske unije, najmanj tudi evropski parlament. Prepričan sem tudi, da je zaradi te odločitve mogoče govoriti o bolj učinkoviti SLoveniji, kajti imate svojo neodvisnost, ki jo imate radi in poleg tega je tu tudi soodvisnost, za katero ste se odločili včeraj. Gre za zastopanje vaših lastnih interesov v soodvisni Evropi. In ravno to dodaja vrednost vaši suverenosti, suverenosti majhne države. Prepričan sem, da je to izkušnja, ki jo boste prav gotovo imeli. Prav tako mislim, in to vam želim tudi povedati, da je evropski projekt osnovan na enakosti sodelovanja. Ne gre za to, da bi se srečevali veliki, majhni in srednje veliki. To je prostor, kjer smo enaki. Ne po številu, jasno je, da država dveh milijonov prebivalcev ne more imeti istega števila parlamentarcev kot država, ki ima 80 milijonov prebivalcev. Ampak zastopani boste v svetu ministrov, v Evropskem parlamentu, kar pomeni, da boste prisotni in da boste lahko zastopali in branili slovenske interese tam, kjer je to pomembno. Upam in verjamem, da bo to načelo enakosti veljalo za vsa področja našega dela in da bo to potrjeno tudi v konvenciji o prihodnosti Evrope, ki jo vodi predsednik Giscard Destain. Prejšnji četrtek sem imel čast govoriti s šefi držav in vlad 15 držav, članic Evropske unije, na sestanku na vrhu v Bruslju. Rekel sem jim, da ne smemo izgubiti izpred oči duha iz Kopenhagna. Imel sem to čast, da sem bil prisoten tudi v Kopenhagnu decembra lani. Veliko smo govorili, veliko je bilo pogajanj in ta pogajanja so bila tudi težka. Ampak na koncu smo se dogovorili. Vsi voditelji so se zbrali podeno veliko zastavo, kjer je pisalo ena Evropa. Tam smo lahko občutili občutek dosežka, da smo nekaj naredili, da se je Evropa združila in resnično smo imeli občutek, da tisto, kar smo dosegli, da je to pomembno in vredno. V zadnjih 12 tednih, od kopenhagenskega sestanka naprej, sem bil večkrat šokiran, zlasti, ko se je začela odvijati drama v Iraku, kako zelo hitro so nekateri dopustili, da se je ta kopenhagenski duh nekako izgubil in so ponovno začeli razmišljati o stvareh, ki bi lahko spet povzročile nove delitve. Ne smemo se vrniti in ne smemo izpustiti te priložnosti, ki jo je prinesel Kopenhagen. Ne smemo ustvarjati novih prekvalifikacij in predpogojev, kajti s tem, ko ste postali člani Evropske unije, in to vemo tudi mi, ste postali tudi del skupne pogodbe. Če bomo delali skupaj, bomo tudi močnejši. Močnejša bo vsaka nova država članica in močnejša bo Evropska unija v celoti. Zelo sem zadovoljen, da vam lahko povem, kolegi parlamentarci, da bomo maja tega leta sprejeli sedem predstavnikov vašega državnega zbora. Nimamo še imen vseh sedmih poslancev, vendar pa se že veselim trenutka, ko bom izvedel, kdo bodo ti kolegi in že vnaprej se veselim, da bom lahko vaše člane skupaj z drugimi pozdravil v Evropskem parlamentu, kjer bodo delovali kot opazovalci. Sedaj bi želel povedati svoje mnenje še o nekem drugem vprašanju. Danes, tukaj, v tej državi bodo vaši mediji tudi pisali o tem in o neverjetnem rezultatu referenduma za Evropsko unijo in Nato. Danes pa smo, žal, na televizijah lahko ves čas spremljali tudi slike vojne v Iraku. Želim vam povedati, da upam, da sedaj, ko se je vojna začela, da bo ta vojna čim krajša. Upam tudi, da bo čim manj žrtev in čim manj prelivanja krvi. Kot vemo, pa bo to zelo težka naloga. Vendar pa bi vam želel povedati, da v skladu s svojimi preferencami Evropska unija meni, da je vojna samo zadnje sredstvo. Evropska unija bi raje podprla multilateralno diplomacijo in pa multilateralno inšpekcijo. Evropska unija tudi meni, da je žal to šlo po drugi poti. Vendar pa so mnenja v Evropski uniji kakor tudi v Evropskem svetu deljena. In tako Evropa, ki je razdeljena, svet, ki je razdeljen, takšna Evropa, takšen svet ima manjše možnosti vplivati na svetovna dogajanja. Upam, da se bomo kmalu naučili nekaj pomembnega, da se bomo začeli zavedati, da mora Evropa stopiti skupaj. Zlasti, kar zadeva našo zunanjo politiko, varnost in obrambo. To so naši skupni interesi, naše skupne vrednote. In Irak ni bil primer, kjer bi se pokazalo to skupno razumevanje in solidarnost. V Evropskem parlamentu smo se uspeli dogovoriti o končnem stanju, ki bi ga želeli videti v Iraku. To je odstranitev orožja za masovno uničevanje. Vendar pa nam ni uspelo, vsaj pri nas ne, ne vem, kako je to pri vas, ni se nam uspelo dogovoriti o sredstvih, ki bi bila potrebna za doseganje tega cilja. Še prejšnji četrtek smo govorili o tem. Ena od teh razprav mi je pokazala, da imamo možnosti in slišali smo lahko govornike, ki so povedali svoja mnenja. Vemo, da moramo spoštovati tudi tiste, ki mislijo drugače. Prejšnji četrtek sem šefom vlad in držav članic Evropske unije rekel, da ta sposobnost spoštovanja različnih mnenj obstaja kot nekaj, kar ni bilo čisto očitno v samem svetu. Tisti, ki imajo drugačna mnenja, se morajo strinjati vsaj s tem, da spoštujejo tiste, s katerimi se ne strinjajo. Zelo težko je, če imamo neko ambicijo v Evropi, da bi imeli bolj koherentno zunanjo politiko, da bi začeli to politiko izvajati. To bo težko, če ne bomo imeli bistvene sestavine. Bistvene sestavine pa so medsebojno zaupanje. V prejšnjih dneh in tednih je prišlo v bistvu do koraka nazaj. In to je bilo razočaranje za tiste, ki so trdno verjeli v multilaterizem Združenih narodov. Kriza v Iraku je bila tudi korak nazaj za Evropsko unijo, kar zadeva njene aspiracije, njene želje v zvezi z zunanjo in varnostno politiko. Ravno tako je bil to korak nazaj, kar zadeva prekoatlantske odnose. To ni katastrofa, to je samo korak nazaj. Vendar se moramo iz tega nekaj naučiti. Napetosti, ki obstajajo, pa se lahko uporabijo tudi na kreativen način, tako da ponovno zgradimo tisto, kar smo izgubili. Naj vas spomnim, kaj pravi pogodba državam članicam. To je pogodba, ki jo boste podpisali oziroma se bo podpisovala v Atenah 16. aprila. Pogodba pravi: "Države članice se bodo skupno trudile, da bodo zgradile in okrepile svojo medsebojno solidarnost in se bodo odrekle vsakršni akciji, ki bi bila v nasprotno z interesi Evropske unije in ki bi lahko negativno vplivala na njeno učinkovitost kot kohezivne sile v mednarodni politiki." Prepričan sem, da države Evropske unije nisi izpolnile svojih obveznosti, kar zadeva medsebojno solidarnost v teh zadnjih tednih. Tukaj v vašem državnem zboru bi jih želel pozvati, iz države, ki je tako odločno povedala "da" naši skupni evropski prihodnosti. Želel bi apelirati na 15 obstoječih držav članic: "Najdite možnost, da boste znale izraziti svojo medsebojno solidarnost." Mislim, da lahko razmišljamo tudi o poti za to. Eno pot sem že omenil, to je duh širitve, duh Kopenhagna. Drugo pa je skupni interes za stabilnost in za evropsko vizijo, za stabilnost v jugovzhodni Evropi. Tukaj lahko pomagate Evropi kot vodilna država na tem področju in lahko usmerjate in pomagate doseči to stabilnost. Tretja pot pa je truditi se doseči multilateralnost. V Evropi smo podpisali kiotski protokol in smo bili vodilni na tem področju. Ravno tako smo bili vodilni pri ustanavljanju mednarodnega kazenskega sodišča. Prepričan sem in kot evropski politik bi bil bolj naklonjen pravnim procesom, procesom, ki jih zagotavlja mednarodno kazensko stališče, kot pa, da bi imeli gvatanamski zaliv. Pred nekaj leti je bil napisan ta kliše: "Združene države se bojijo, Združeni narodi hranijo in Evropska unija financira." Mislim, da moramo narediti več tudi na mednarodni ravni. Vsak dan, vsako uro sedaj smo priča vojni. Vojna tehnologija, orožje, vse to je dosti bolj razvito, kakor pa softwear, ki je potreben za mir. Vendar pa v Evropski uniji vseeno nekaj vemo o tem, kako se vzdrži mir in vseeno vemo nekaj o tem, kako zgraditi mir in zato se ne smemo bati in pokazati svojega znanja in zagovarjati svojih vrednot na tem področju. Vemo, kakšne so težave pri vzpostavljanju miru. Pomislite na Afganistan, kakšna je situacija po vojni, pomislite na situacijo v vaši najbližji okolici Bosni in Hercegovini, na Kosovu, kako zelo težko, kako zelo kompleksno je vzpostaviti trajen mir. Mislim, da bomo morali pogledati tudi na humanitarno situacijo v Iraku, potem bomo morali razmišljati o ponovni izgradnji Iraka. Tu bo potreben skupni Evropski glas. Zato ne bodimo razdeljeni v naslednji fazi, če smo že bili razdeljeni, ko je šlo za odločanje o vojni, sicer se nam utegne zgoditi, da bomo spet nekaj izgubili. Ne bi želel, da bi narobe razumeli moje komentarje. Jaz sem zagovornik transatlantskih povezav. Vendar sem globoko prepričan, da združena Evropa, ki zna delati z Združenimi državami, lahko doseže boljše rezultate na globalni, na mednarodni ravni, kot pa če bi Združene države Amerike in Evropska unija delali ločeno. Skupna zunanja in varnostna politika je izjemno pomembna. Res je potrebno narediti vse, da se izboljša. Že dolgo časa nismo veliko delali na miru na Bližnjem vzhodu, zato moramo pomagati tudi našim ameriškim prijateljem, da lahko ponovno vrnemo mir na Bližnji vzhod. To je tudi v našem interesu, ker smo sosedje tega področja. To je tudi moralna stvar, ki jo moramo narediti. Nerešeni konflikti na Bližnjem vzhodu so kot rak v naših odnosih na zahodu in v naših odnosih med zahodom in arabskimi državami. Takšni nerešeni konflikti so plodna njiva za teroriste jutri in danes. Gospod predsednik, opravičujem se, če sem nekoliko presegel tisto, kar je bilo namenjeno. Ampak za konec bi rad povedal, da sem prepričan, da je v enotnosti velika moč - v naši evropski ideji, v naši evropski zamisli. Oblikovali smo vizijo resničnega sveta, vendar pa še nismo našli načina, kako bi ta vizija bila dejansko realizirana na področju zunanje politike. Irak trka na naša vrata, trka na vrata naše vesti in nas sili, da začnemo razmišljati, kaj lahko storimo boljše. Kolegi parlamentarci, kolegi Evropejci! Vesel sem bil, da sem bil tukaj včeraj in da se videl, da je 9 od 10 ljudi volilo za, da je reklo da, verjamemo v te vrednote. Dobil sem novo energijo in danes zapuščam Slovenijo z dobrimi občutki. Zahvaljujem se vam, gospe in gospodje. Tem, ki ste volili za,in vam spoštovani parlamentarci in državljanom Slovenije bi rad povedal, dobrodošli doma, kamor ste vedno pripadali. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Najlepša hvala predsednik. Želimo vam vse najboljše. Nadaljujemo z delom. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. Tukaj bi rad opravičil, vsaj tako sem dobil obvestilo, ministra za informacijsko družbo, dr. Pavla Gantarja, ministrico brez resorja, zadolženo za regionalni razvoj, mag. Zdenko Kovač, ter ministra za finance, dr. Dušana Mramorja. Vabim predsednika vlade, mag. Antona Ropa, da pride v veliko dvorano. Odgovarjal bo na prva tri vprašanja predstavnikov poslanskih skupin oziroma poslancev iz poslanskih skupin iz vrst opozicije. Mag. Ropa, predsednika vlade, zdaj lepo pozdravljam v državnem zboru, prav tako enako prisrčno tudi ministrice in ministre. Ali lahko državni zbor nadaljuje z delom? Prosim za pozornost. Prosim za mir v dvorani. Prvo vprašanje bo predsedniku vlade zastavil kolega Sašo Peče. Imate besedo, kolega Peče.
Spoštovani prisotni! Žal mi je, gospod predsednik, da niste bili, predsednik vlade, navzoči ob nagovoru predsednika Evropskega parlamenta. V svojem drugem delu je povedal kar nekaj resnic, ki mislim, da bi se jih morala še posebej in pa prav slovenska vlada zavedati. Dovolite, da pristopim k vprašanju. Ocenjujemo, da je slovenska politika pripravljena storiti prav vse za ameriško prijaznost do nas. Pred časom ste v slovenski vladi podprli in pa avtorizirali tako imenovano vilniuško deklaracijo. Deklaracijo, ki nas Slovence uvršča v države, ki spadajo v napadalke Iraka z imenom: velika koalicija. Vlada je sicer ob podpisu te deklaracije skušala zmanjšati pomen te deklaracije, podpisa in pa pristopa Slovenije k tem državam. Vse stranke, razen Nacionalne stranke in pa Stranke mladih so skušali svoje globoko nestrinjanje prikazati tudi z vloženo interpelacijo zoper vašega ministra za zunanje zadeve, gospoda Rupla. Ampak seveda interpelacija zaradi tega, ker ima opozicija samo osem glasovv tem državnem zboru, ne more uspeti. Hoteli smo prikazati naslednje dejstvo, da se Slovenija ne in se ne more strinjati z napadom na Irak. Posebej pa to velja zaradi dveh razlogov. Prvič, zaradi odnosa nas samih, politikov do Slovenk in pa do Slovencev. Predvsem zaradi tega, kajti ocenjujemo, da podpisi predstavnikov vlad ne smejo zadovoljevati zgolj določenih orožarskih lobijev in pa ameriškega interesa v tej naši državi. In pa drugič, zaradi tega, ker ocenjujemo, da si s tem Slovenija v tujini uničuje ugled. Ta naša država porablja milijarde slovenskih tolarjev zato, da si ustvari neke vrste kredibilnosti v tujini, zaradi boljšega gospodarskega povezovanja in podobnih stvari. S podpisom izjave pa ste nas po naši oceni vrgli tja, od koder se bomo zelo težko izkopali. Tudi predsednik Evropskega parlamenta je povedal, da bi Evropa morala biti enotna, kar se tiče križnih žarišč in ne bi smele posamezne države zaradi tega ali onega interesa pristopati k takim paktom in dajati zeleno luč. Veliko je bilo besed s strani mednarodnih politikov. Tistih, ki na področju mednarodne politike nekaj pomenijo, in tistih, ki pomenijo manj. Jacques Dellores je ocenil, da bi bilo bolj smiselno, da bi Slovenija bila v teh trenutkih tiho. Korakas, evropski parlamentarec, je celo glasoval proti vstopu Slovenije v EU ravno zaradi tega, ker se je v odločilnih momentih postavila na stran Združenih državin ne Amerike. Gospod minister, predsednik vlade! Jaz vas pozivam, da slovenska vlada vsaj tokrat pokaže dovolj načelnosti in pa ponosa, da odstopi od te tako imenovane vilniuške izjave in s tem svetu in pa, kar je še pomembneje, naši javnosti pove, da smo za miroljubno politiko in da nismo za vojaški poseg v Irak. Hvala.
Hvala lepa. Gospod predsednik vlade imate možnost, da odgovorite. Prosim.
Najlepša hvala za to pobudo, če sem prav razumel, in seveda tudi mnenje. Jaz sem sam kot predsednik vlade že večkrat komentiral, tako vilniuško izjavo kot tudi stališče vlade Republike Slovenije. Tako ne vidim potrebe, da bi na dolgo ponavljal to. Vendarle pa velja ponoviti, da je vilniuška izjava bila izjava zunanjih ministrov, da je na vilniuško izjavo slovenska vlada sprejela svojo izjavo, ki je celovita, ki v celoti zajema problematiko odnosa do iraške krize, in da je slovenska vlada pristopila tudi k izjavi Evropske unije, ki jo je Evropska unija sprejela 17. februarja, v kateri Evropska unija celovito zavzema stališče do iraške krize in pa tudi do vojne. Nekaj od tega je danes povedal, verjamem, tudi tukaj gospod Pat Cox, s katerim sem tudi sam imel precej dolg razgovor in moram reči, da sva se praktično o vseh stvari, zlasti kar se tiče skupne varnostne in zunanje politike Evropske unije v bodoče, strinjala. Slovenska vlada bo še naprej na stališču, ki ga je doslej sprejela. Ta pa je, da se je in se bo vedno zavzemala za mirne rešitve kriz v svetu, da se bo zavzemala za to, da ima organizacija Združenih narodov in varnostni svet tisto vlogo, ki ji gre, in da se znotraj varnostnega sveta sprejemajo ključne in najpomembnejše odločitve. V zvezi z iraško vojno in napadom pa je slovenska vlada tudi že jasno povedala in javno, da obžaluje, da je prišlo do napada na Irak, in da bo storila vse, in sedaj tudi pripravlja, da bi se vključila v vse tiste akcije na humanitarnem področju, za katere verjamemo, da se jih je potrebno v bodoče lotiti. Naj povem, da je tudi na zadnjem sestanku evropskega sveta v Bruslju tekla diskusija zlasti o tem, da se Evropska unija organizira, tako članice Evropske unije kot tudi kandidatke, in da stori vse potrebno za to, da humanitarna pomoč steče in steče tudi vse tisto, kar je potrebno kasneje za obnovo Iraka in pa pomoč civilnemu prebivalstvu. Naša stališča so jasna in ostajajo nespremenjena ter gredo v tej smeri, o kateri sem govoril. Hvala.
Dopolnilno vprašanje. Kolega Peče, prosim.
Ocenjujem nasprotno, da mnenje slovenske vlade ni jasno, da je mnenje slovenske vlade dvolično. Mnenje, kadar se pogovarjate z Američani, je tako, da ustrezate njim. Kadar se pogovarjate z domačo javnostjo, je mnenje drugačno. In to ni prav. V končni fazi celoten svet nas obsoja, ker spadamo v tako imenovano vojno koalicijo. Vlada Republike Slovenije ni bila niti enkrat pripravljena javno demantirati izjave ameriških kongresnikov, vodij iz zunanjih odborov in javnih glasnikov ameriške administracije. To je napaka, ki jo očitamo slovenski vladi. In to napako je slovenski vladi malo prej očital tudi predsednik evropskega parlamenta. Sicer z diplomatskim jezikom, ampak povedal nam je, da ne moremo igrati dvojne igre. Seveda pa Slovenijo uvrščajo vsi v eno izmed držav, ki aktivno podpira vojno, in to zaradi, po naši oceni, osebnih in pa verjetno, ne drugih razlogov. Minister Rupel, ko je podpisal izjavo, in s tem, ko je vlada dala žegenj na to izjavo, je potrebno povedati, da preklica vilniuške deklaracije ni bilo v tej naši državi nikoli. Razno zaradi tega, da bi Slovenija sedaj, ko so se ljudje odločili, da vstopijo v Evropsko unijo, to našo državo navzven pokazali, kotnekaj, kar stoji močno, kar stoji na svojin načelih in ki se zavzema za miroljubno politiko, bi bilo smiselno to narediti. Namesto da bi Slovenija v okviru varnostnega sveta v inštitucijah Evropske unije zagovarjala miroljubno politiko in pa politiko, ki je trda in dostojanstvena, ne, slovenska vlada igra dvojno igro. Škoda, ki je bila na ta način storjena naši državi na mednarodnem področju, je izjemna. Zato še enkrat, apeliram na vas ali pa vas tudi prosim, naj Slovenija, slovenska vlada, ki je podpisala to izjavo, od te izjave tudi odstopi. Hvala.
Želite dodati k vašemu odgovoru? Prosim, gospod predsednik vlade.
Očitno je potreben še en odgovor, da se vendarle doda še dodatno pojasnilo. Najprej naj zelo jasno povem, da nikakor ne drži teza, da bi kdorkoli obsojal Slovenijo v kateremkoli primeru. Jaz sem bil na kar nekaj tovrstnih sestankih po svetu in moram povedati, da nihče, nikdar, posebej, v nobenem takem kontekstu ni omenjal, niti Slovenije ne omenja. Obratno. V minulih dneh so bili objavljeni eksplicitni seznami tistih, ki sodelujejo v koaliciji pri napadu na Irak, in tudi tistih, ki podpirajo koalicijo. Slovenije ni bilo na nobenem od teh seznamov in je tudi ne bo. Jaz sem to večkrat že javno povedal in javno še enkrat povem, da pa bo Slovenija sodelovala v koaliciji tistih, ki bodo humanitarno pomagali civilnemu prebivalstvu Iraka, ki bodo humanitarno pomagali pri odpravljanju škode, ki bo tam povzročena.
Hvala. Naslednje. Prosim. Kolega Peče imate predlog? Prosim.
Bo Slovenija odstopila od vilniuške deklaracije?
Nimate dodatnega vprašanje. Prosim, kolega Peče, predsednik vlade ni dolžan odgovoriti na to vprašanje, kajti imeli ste možnost dopolnilnega vprašanje in ste ga tudi dali. Predsednik vlade je odgovoril. Naslednje vprašanje bo predsedniku vlade zastavil kolega Janez Janša. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi, člani in članice vlade. Včeraj je Slovenija naredila velik in pomemben korak v prihodnost, zato najprej izkoriščam to priložnost, da čestitam vsem tistim v tem državnem zboru in v vladi, ki ste kakorkoli pripomogli k uspešnemu rezultatu obeh referendumov. Vendar je sedaj ta druga najpomembnejša odločitev v zgodovini Slovenije za nami. In napočil je čas, da državo tudi notranje uredimo v skladu z ustavo in demokratičnimi standardi, in sicer uredimo tako, da bo tekmovanje različnih razvojnih programov pred volitvami imelo enake izhodiščnemožnosti za predstavitev volivcem, uredimo tako, da bodo v nadzornih svetih državnih podjetij, ki niso last vlade, ampak davkoplačevalcev, sodelovali tudi od oblasti neodvisni člani in s svojo navzočnostjo preprečevali nesmotrno trošnjo davkoplačevalskegadenarja in korupcijo oziroma primere, kot sta bila v zadnjem času SIB Banka in Elan. Prioritetno pa od predsednika državnega zbora pričakujemo in ga pozivamo, da do naslednje, do aprilske seje zbora poskrbi, da bodo slovenski volivci, ki lahko danes preko naših omrežij spremljajo neposredni prenos hrvaškega sabora, to možnost dobili tudi doma in bodo lahko končno spremljali in nadzorovali tiste, ki odločajo o tem, kakšne številke plačajo na položnicah. Dokler te možnosti slovenskim volivcem ne boste zagotovili, bo koalicija Slovenija pri delu državnega zbora sodelovala selektivno oziroma tam, kjer bo njen glas vsaj slišan, ker odloča tako ne o ničemer. Konkretnega vprašanja za predsednika vlade nimam. Prvi razlog je v tem, da smo dobili dopis generalnega sekretarja vlade, v katerem pravi, da vlada ne bo odgovorila na zaostala poslanska vprašanja, ker je to nova vlada. Mandat prejšnje je potekel in s tem so zapadla tudi vsa poslanska vprašanja. Mislim, da jih je več kot 100, ki so ostala neodgovorjena. Mislim, da je to prevelika aroganca, da bi jo mirno potrpeli, in predlagam, da vlada to stališče, če je bilo sploh sprejeto na vladi, spremeni. Vlada ni nova, samo eden oziroma dva člana sta nova, koalicija je ista, problemi, o katerih smo spraševali, so isti. Prosim, da vlada ta arogantni odgovor še enkrat pretehta. Drugi razlog, zaradi katerega ne bom postavil vprašanja, pa je utemeljitev teh zahtev, ki smo jih postavili že prej, ki jih je koalicija postavila prej. V naslednjih dneh pričakujemo, da se bodo o teh šestih zahtevah pričeli z vlado resni pogovori. Od predsednika državnega zbora pa pričakujemo, da bo končno omogočil, da slovenski volivci neposredno spremljajo delo tega državnega zbora. Hvala.
Prosim, gospod predsednik vlade.
Morda bi želel pokomentirati te besede. Moram reči, da sem prejel pisno gradivo in v njem je napovedano vaše poslansko vprašanje. In sicer se glasi: Kakšni bodo vladni ukrepi na področju davčne politike do konca leta 2003? To je datirano 20.3. Ni nobenega problema, pripravljen sem odgovarjati na vsa vprašanja, ki so postavljena v skladu s poslovnikom državnega zbora, in ne vidim, bi rekel, v tem delu naše relacije nobenega razloga, da ne bi ti odgovori in ta vprašanja popolnoma normalno tekla. Kar se tiče pa ostalih vprašanj, ki ste jih postavili, te pa boste očitno diskusijo opravili znotraj državnega zbora in mi bomo spoštovali tisto, za kar se boste vi odločili.
Če lahko dodam [[...]]Prosim, imate dopolnilno vprašanje. Prosim, kolega Janša, imate dopolnilo.
Morda bi bilo dobro, da tudi vi odgovorite, ker je bilo vprašanje postavljeno tudi vam. Ampak, glede poslanskih vprašanj še enkrat ponavljam: dobili smo dopis generalnega sekretarja vlade, ki pravi, da vlada ni dolžna odgovoriti na tako imenovana zaostala vprašanja, ker je to nova vlada. Jaz pa tukaj ne vidim nove vlade in tudi problemi, v povezavi s katerimi je bila vlada vprašana, so še vedno isti. Prosimo, da se to še enkrat pretehta. Glede poziva o začetku pogovorov o zahtevah, ki smo jih postavili, pa seveda ne pričakujemo takega odgovora, da bo vlada spoštovala tisto, kar se bo nekdo drug dogovoril, ker so zahteve, ki so bile postavljene, v glavnem takšne, da mora večino teh izpolniti vlada oziroma je vlada tista stran, s katero se je tukaj treba izpogajati. Tako prosim, da v naslednjih dneh ne bomo spet poslušali izmikanja, ampak da se usedemo za skupno mizo in da se o teh stvareh pogovorimo.
Želi predsednik vlade ali generalni sekretar dodatno pojasniti, potem bom pa tudi jaz kratko odgovoril.
Hvala lepa. Ker je bilo citirano moje pismo, moram reči, da komentar tega pisma, ki je bil dan zraven, ni korekten. Sam sem namreč samo opozoril državni zbor oziroma pristojne službe, da je najbrž nesistemsko in v nasprotju s poslovnikom in ustavno ureditvijo v tej državi, da se kot neodgovorjena vprašanja še vedno pojavljajo na seznamih vprašanja tistim članom vlade, ki preprosto niso več člani vlade, in tudi bivšemu predsedniku vlade. Kajti, poslanska vprašanja so vendar instrument uveljavljanja odgovornosti državnega zbora nad delom vlade in njenih članov in zato je nemogoče zahtevati, recimo, od novega predsednika vlade, da odgovarja na vprašanje bivšemu predsedniku, oziroma nove ministrice, da odgovori na morebiti neodgovorjeno vprašanje bivše ministrice. Mislim pa, da ni nobenih težav, da ne bi in ministri in vlada v celoti odgovarjali na vsa ponovno zastavljena vprašanja. Hvala lepa.
Dovolite, da še sam na kratko pojasnim glede vprašanja kolega Janeza Janše. Rad bi vam zagotovil, kolega Janez Janša in tudi ostali, da kolikor je v moji moči, delamo po svojih najboljših močeh, da bi zagotovili vse tiste tehnične in druge možnosti, ki so potrebne za to, da bi prišlo do takega televizijskega prenosa. Zato sem že imel pogovor s pristojnimi službi, s predstojnikom mag. Jermolom, in o tem boste dodatno pisno obveščeni. Mislim, da ste eno pismo v zvezi s tem že dobili. Tako da brez skrbi, jaz nisem nobena ovira, tudi ljudje, ki v državnem zboru skrbijo za tehnično podporo, se trudijo po svojih močeh. Kolega Vnučec bo postavil vprašanje predsedniku vlade.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade, članice in člani vlade, kolegice in kolegi! Včeraj smo na referendumu sprejeli zgodovinsko odločitev s skoraj plebiscitarno odločitvijo za včlanitev v Evropsko unijo. To je bil seveda rezultat vseh naporov tako članov vlade kot tudi tukaj navzočih kolegic in kolegov. Kotje povedal predsednik Evropskega parlamenta, smo dobili oziroma prevzeli vodilno vlogo med tistimi državami, ki so imele referendum za vstop v Evropsko unijo glede na procent "za". Seveda nam pa sedaj to ne sme biti končni cilj, vstop v Evropsko unijo, ampak samo orodje, kako doseči čim večjo gospodarsko rast in s tem povezano večjo blaginjo državljanov in državljank. Zato vas seveda sprašujem: Kakšna je vaša vizija in kakšni bodo naslednji ukrepi vlade, da bo Slovenija dosegla čim večjo gospodarsko rast in s tem povezano tudi blaginjo prebivalcev Slovenije? Kajti, državljanki in državljanke upravičeno pričakujejo, da se bodo z večjo gospodarsko rastjo povečale tudi plače, potem posledično s tem tudi pokojnine, da se bo inflacija zmanjšala in da se bo brezposelnost najmanj prepolovila. Po drugi strani pa aktivno delovno prebivalstvo, ki mora nositi vse težave in vso težo reform, ki jih že sprejemamo in jih bomo še sprejeli ob vključitvi v evropske integracije, upravičeno pričakuje, da se bo izboljšal njihov gmotni položaj. Po drugi strani na to kažejo tudi demografski negativni kazalci. Zato se poraja tudi vprašanje: Kako povezati prednosti, ki jih prinaša Evropska unija tudi s tem, da se obrnejo negativni demografski kazalci? Po drugi strani je pa treba tudi paziti na razne pasti, ki se pojavljajo ob polnopravnem članstvu. Na primer, bili smo zelo uspešni na kmetijskem področju, vendar se skoraj 60 procentov kmetij v Sloveniji ne morejo same preživljati, zato potrebujejo subvencije. Država se tukaj ne sme ujeti v takšno ali drugačno kmetijsko politiko, katere ujetnica bi bila, saj kmetijstvo prinaša v BDP, se pravi bruto domači proizvod, toliko kot, recimo, novomeški Revoz. Hvala.
Hvala lepa. Gospod predsednik vlade, prosim za odgovor.
Spoštovani gospod poslanec, odprli ste seveda zelo pomembno vprašanje, za katerega je vprašanje, če je dovolj 10 minut; kaj mora torej Slovenija storiti pred polnim vstopom v Evropsko unijo, kako se mora prilagoditi, kaj vse mora storiti, da bomo ob vstopu v Evropsko unijo konkurenčni, da bomo lahko seveda uspešno nadaljevali z gospodarskim razvojem, da bomo lahko zmanjšali stopnjo brezposelnosti, da bomo na koncu vsi skupaj uspešni in, seveda, da bo na koncu življenjski standard slovenskih državljank in državljanov višji in da bodo vsi od tega kaj imeli. Gre seveda za zelo kompleksno vprašanje. Nedvomno je en del nalog, ki se tiče vstopanja v Evropsko unijo, povezan s tistimi vprašanji, ki so na področju standardizacije normativnega dela sistema slovenske zakonodaje. Govorim seveda o številnih zakonih, ki jih bo treba do vstopa v Evropsko unijo še prilagoditi, še pripraviti in sprejeti tudi v državnem zboru. Samo na področju finančnega sistema gre za 15 zakonov, na primer, na področju gospodarstva za 7 in tako naprej; za cel kup zakonov, ki jih imamo v programu in jih bo vlada pripravila v ustreznem roku, da jih boste lahko v državnem zboru sprejeli. Še bistveno bolj pomembno področje je tisti področje, ki se tiče prilagoditve gospodarskega sistema, prilagoditve gospodarstva, tako na makroekonomskem področju kot na mikroekonomskem področju. Z vstopanjem v Evropsko unijo prehajamo na nove pogoje gospodarjenja, pogoje gospodarjenja, za katere je bistvena značilnost nižja inflacijska stopnja in pa seveda vstop v tako imenovani IRM 2; na nove pogoje določanja menjalnega tečaja, ki je praktično fiksen, zato je v teh pogojih seveda popolnoma jasno, v pogojih preddeterminiranega vstopa v Evropsko unijo, da je treba inflacijo znižati. Iz tega naslova je seveda protiinflacijska politika ena od tistih ključnih politik, ki mora skupaj s tečajno in monetarno politiko Banke Slovenije v naslednjih mesecih zagotoviti primerljiv nivo slovenske inflacije in sočasno seveda ustrezno prilagoditev gospodarskega sistema in posameznih podjetij. V tem kontekstu je slovenska vlada v minulih tednih precej posegala na davčno področje, znižala trošarine, tako da so se le-te znižale z nivoja za bencin na 64 odstotkov povprečja Evropske unije na 56 in pri dizlu s 64 odstotkov na 60 odstotkov. Na ta način smo preprečili, da bi neugodne mednarodne politične razmere in gospodarska situacija negativno vplivala na inflacijsko stopnjo. Seveda pa iz tega naslova beležimo izpade javnofinančnih prihodkov. Znesek na letnem nivoju je približno 18 milijard. Iz tega naslova je seveda naša obveznost, je naša naloga, da storimo ustrezna varčevanja in prihranke pri proračunu in ta projekt že teče v okviru ministrstva za finance. Naslednje področje, ki je izjemno pomembno in se tiče inflacije, je seveda indeksacija tako na področju obresti, plač in povezano s tem tudi socialnih transferov. Upam da bomo v zvezi s tem, zlasti s socialnimi partnerji, uspeli sprejeti ustrezne dogovore tako v okviru dogovorov o socialnem sporazumu, ki gredo precej h koncu, in tudi dogovore o politiki plač v javnem sektorju za letošnje in naslednje leto. Naslednje področje, ki je izjemno pomembno in zahteva pozornost vlade, so seveda strukturni problemi, s katerim se še sooča slovensko gospodarstvo. Gre za prestrukturiranje finančnega sektorja, kar je povezano s privatizacijo bank in s prestrukturiranjem zavarovalništva. Kot veste, smo uspeli pri zavarovalnicah in to nam odpira vrata takoj, potem ko bo vlada izdala odločbe o ugotavljanju tako imenovanega družbenega kapitala, da pristopimo k reorganizaciji zavarovalništva, predvidoma se bo to zgodilo že v tem tednu. Iz tega naslova je še ena pomembna naloga, o kateri bi lahko na veliko in široko razlagali in govorili o tako imenovani "drugi finančni steber", in vse tisto, kar se tiče koncentracije na področju bančništva in koncentracije na področju zavarovalništva. Seveda imamo naloge, ki so zelo pomembne na področju liberalizacije in demonopolizacije nemenjalnega sektorja, in ena od nalog, ki se jih je lotila tudi Evropska unija v teh dneh, je fleksibilnost trga delovne sile. Potem gre še za cel sklop nalog - vidim, da mi zmanjkuje časa -, ki se tičejo pristopa in vključevanja Slovenije v proces odločanja v okviru evropske konvencije: oblikovanje bodoče evropske ustave, ustrezne vloge Slovenije pri tem, uveljavljanje naših ciljev in želja - seveda tudi siceršnjega uveljavljanja Slovenije. In še administrativno prilagajanje je eno od tistih področjih, ki je izjemno pomembno. Skratka, nalog je veliko, so obsežne, so kompleksne. Mi se zavedamo, da je to, kar je bilo včeraj sprejeto, velika odgovornost, ki je pred nami, in mi smo pripravljeni, da jo v naslednjih mesecih v največji možni meri izpeljemo in izvedemo. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Dopolnilno vprašanje? Prosim, kolega Vnučec.
Hvala za odgovor, spoštovani predsednik vlade, bi vas pa še dodatno vprašal. Tudi določeni zaščitni mehanizmi v zakonih so tisti, ki bodo, bom rekel, tudi pripomogli k temu, da bo naša gospodarska rast, in seveda blaginja državljanov, čim večja. Vendar pa nekateri zakoni, ki smo jih že sprejeli oziroma so na poti v parlament, ne govorijo v to smer. Kot, recimo, govorili smo že o zakonu o dohodnini, ki smo ga že obdelali - pa se ne bi sedaj ponavljal. Po drugi strani pa me zanima tudi, kako je vlada oziroma so vladne službe pripravljene, da izkoristijo vse inštitute in druge institucije evropske skupnosti. Recimo, sedaj v predpristopnih zadevah je bil to program PHARE: Ali smo v zadostni meri izkoristili ta sredstva? Osebno vem, da nekje so jih zelo, nekje pa skoraj nič na nekaterih področjih. Zanima me, kaj bo sedaj, ko bomo člani: Ali smo usposobljeni, da bomo znali iz strukturnih skladov pridobiti sredstva in tudi na ta način - ne samo z zakonodajo - tudi z našo sposobnostjo na teh področjih pridobiti dodatne vire, s katerimi bomo okrepili naše gospodarstvo in s tem povezano tudi blaginjo državljanov?
Prosim. Gospod predsednik vlade.
Najlepša hvala za dodatno vprašanje. Odprli ste še eno vprašanje, ki je nedvomno izjemo pomembno, gre za vprašanje, ki se tiče strukturne politike in uporabo strukturnih skladov. Absolutno se z vami strinjam. Učinkovitost uporabe strukturnih skladov je pravzaprav ena od naših temeljnih obvez, neto finančna pozicija Slovenije ob vstopu v Evropsko unijo je približno 0,3% bruto domačega proizvoda, tako da se pravzaprav neto finančna pozicija s tem, ko vstopamo v Evropsko unijo, ne izboljšuje, nič se pa tudi ne slabša. To pomeni, da če od Evropske unije želimo dobiti tisto nazaj, kar bomo morali vložiti v Evropsko unijo, moramo v polni meri in v maksimalni meri črpati sredstva nazaj, tako kot so predvidena s finančnim paketom. Zavedajoč se tega, v okviru vlade tečejo priprave. Kot veste, imamo v okviru vlade tudi novo ministrico za regionalni razvoj, naloga ministrice je popolnoma jasna: da pripravi ustrezne programe, ustrezne projekte, ki bodo omogočali, da bomo ta sredstva v polni meri črpali. V okviru ministrstva za kmetijstvo tečejo intenzivne priprave. Tudi javne diskusije o tem tečejo, pa tudi v okviru agencije za trg kmetijskih izdelkov, in vlada je sprejela tudi ustrezne sklepe, kar se tiče koordinacije evropskih zadev, prek katerih smo zelo jasno opredelili naloge - tako ministrstva za zunanje zadeve kot tudi službe za evropske zadeve, v zvezi z načinom funkcioniranja in vodenjem politike do Evropske unije, zlasti na področju strukturnih skladov. Tako verjamem, da bomo tudi v okviru administrativne priprave, o kateri sem govoril, maksimalno usposobili slovenske službe, slovenske strokovnjake, agencije in ministrstva, tako da bomo ta sredstva tudi v celoti črtali. Pravzaprav pa tudi ne bo alternativ za ministrstva. Proračun za 2004, dopolnjeni, ki ga bo treba pripraviti, bo evropski proračun in ministrstva ne bodo imela sredstva, če ne bodo koristila evropska sredstva, ker ne bo drugega substituta. Niti to ne bodo dodatna sredstva, ampak bodo pravzaprav izvorna sredstva ministrstev. Tako verjamem, da bomo pripravljeni, da bomo v polni meri to tudi izkoristili.
Hvala lepa. S tem smo zaključili tisti del točke poslanska vprašanja in pobude, ki se nanašajo na dialog s predsednikom vlade. Zahvaljujem se mu za njegovo sodelovanje v tem delu. Sedaj pa bodo na vprašanja poslank in poslancev odgovarjali ministrice in ministri. Opozorili so me že nekateri kolegi, da želijo, da pride do zamenjav znotraj prijavljenih. Poglejte, meni to ni težko storiti. Vrstni red pa je postavljen tudi zato, da pride do lažje organizacije v delu. Če bodo poslanske skupine pri tem vztrajale, bom to upošteval, vendar bi moralo priti med nami do trdnega dogovora, kajti tudi ministrice in ministri so pripravljeni na vrstni red, tako kot ga dobijo z dopisom. Kolegica Maria Poszonec bo postavila ministru za promet in ministru za kmetijstvo dve vprašanji. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsem prisotnim lep pozdrav! Ministra za promet prosim, naj pojasni, ali je potek trase 5. koridorja od Barcelone do Kijeva še vedno predviden prek naše države. Namreč, po zaprtem srečanju je madžarski minister za promet povedal, da Madžarska ne bo gradila avtoceste do Slovenije, temveč do Hrvaške, kar pa pravzaprav niti ni čudno, glede na to, da se gradnja avtoceste v Prekmurju tako dolgo vleče. Toizjavo sem tudi sama slišala na televiziji. Ta izjava sicer ni posebno prizadela nikogar od odgovornih, posledično pa jo bomo čutili ne samo v Prekmurju, temveč bo vplivala na celotno slovensko državo. Zato vas prosim, gospod minister, da slovenski javnosti poveste, kakšna je usoda avtoceste v Prekmurju. Ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano opozarjam na posledice uredbe o ureditvi trga z žiti, na podlagi katere je pridelovalec upravičen do neposrednega plačila, če posamezno poljščino prideluje na strnjeni površini po njivi, ki znaša vsaj 0,2 ha, razen pri oljnih bučah. V upravni enoti Lendava je število vseh parcelnih delov 108 316. Od tega vseh parcel kmetijskih zemljišč 99 552, vseh parcel, manjših od 0,2 hektarja pa je 72 186, kar znaša 72,5%. Torej je tudi samo toliko subvencij. V upravni enoti Murska Sobota je število vseh parcelnih delov 253 170, od tega vseh parcel kmetijskih zemljišč je 240 962, vseh parcel, manjših od 0,2 hektarja, pa je 148 692, kar znaša 61%. Številke so povzete po katastrskih podatkih. Menim, da ni korektno do naših kmetov, ki posedujejo 5, 10 ali tudi več hektarjev kmetijskih zemljišč, a razdrobljena na številne kose, ki pa so manjši od 0,2 hektarja, in ki po letošnji uredbi niso več upravičeni do neposrednih plačil na površino. In še manj korektno je do tistih kmetov, ki imajo manjšo njivo od 20 arov - 10, 15 arov koruze je za naše razmere že lepa njiva. In pri tem nesorazmerju cen izdelkov ravno te kmetije najbolj potrebujejo subvencije, ki ste jim jih z novo uredbo letos vzeli. Torej predlagam, da uredba ostane takšna, kot je bila lani. Torej: za njivo od 0,1 hektarja itd. - upravičeni do subvencije. Hvala lepa.
Hvala. Minister za promet, prosim.
Hvala lepa za vprašanje. Spoštovane poslanke in poslanci, torej na vprašanje, kaj je s 5. koridorjem, lahko jasno povem, da peti koridor ostane v prioriteti pri izgradnji prometne infrastrukture skozi Republiko Slovenijo. Seveda ima 5. koridor na celotni relaciji od Barcelone do Kijeva tudi stranske veje oziroma druge veje, ne samo osnovni koridor, in ena od teh vej gre tudi preko Republike Hrvaške. Madžarska bo gradila avtocesto, torej cesto, tako proti Republiki Hrvaški kot zaenkrat prvo fazo, kot polovično avtocesto, proti Republiki Sloveniji oziroma proti mejnemu prehodu Pince. V Sloveniji smo intenzivirali vse postopke, ki so potrebni do samega pričetka izgradnje, zato da bomo poskušali ta rok, ko bo Madžarska zgradila ta odsek do Pinc, da bomo tudi prioritetno v Sloveniji gradili odsek od Lendave do Pinc in na ta način omogočili tudi ta prehod meje v samih Pincah. Sicer pa Slovenija največ sredstev v tem trenutku izdvaja za izgradnjo 5. koridorja, res da trenutno največ na dveh najtežjih odsekih v Republiki Sloveniji, to sta Trojane in Črni Kal, seveda pa Prekmurje pri tem nikakor ni izvzeto niti v trenutni gradnji niti v resoluciji, ki jo na ministrstvu in v sodelovanju z ostalimi resorji v vladi tudi pripravljamo in ki bo posredovana predvidoma v juniju v državni zbor. Torej, v tej resoluciji bodo tudi točno predvideni tudi roki in cene za izgradnjo posameznih avtocestnih odsekov v Prekmurju. Hvala lepa.
Minister za kmetijstvo, prosim.
Hvala lepa za vprašanje. Stvar zahteva nekoliko obrazložitve. Evropski pravni red na področju skupnih tržnih ureditev je vezan na regulative, torej na tisti del pravnega reda, ki ga po vstopu v Evropsko unijo Slovenija nima več, ampak uveljavlja skupnega. Tam jasno piše, da njivska površina, ki je upravičena do subvencije, to se pravi poljščine, ki so upravičene do subvencij, ne sme biti manjša - oziroma da je najmanjša možna njivska površina, za katero se lahko države odločijo 0,30 arov. Oziroma drugače povedano: vsakdo v prostoru Evropske unije ima pravico na osnovi evropske regulative, da za vse površine v enem zaokroženem kosu, posejane s poljščinami, večje od 0,3 ha, to se pravi 30 arov, lahko za njih uveljavlja subvencije. Torej, mi lahko v Sloveniji sanjamo, da bi mi imeli 1 ha ali 2 ha, to je čisto brez smisla zaradi tega, ker je to možno storiti, če se 25 držav odloči spremeniti regulativo. To se pa zagotovo ne bo zgodilo, vsaj dolgo še ne. Torej, meje od 0,3 ha ne moremo dvigovati navzgor kot spodnjo mejo. To je regulativa. Mi smo se odločili, da smo z njo že zdaj usklajeni. Obstaja pa še priporočilo. To je eden od treh, to se pravi najnižji pravni del, najnižje obvezno pravno čtivo, če tako rečem, kjer pa piše, da se hkrati priporoča, da države uveljavljajo tudi možnost, da je parcela velika najmanj 0,1 ha, se pravi 10 arov, posejana s poljščino, in že je upravičena do subvencije za poljščino. Pri nas je to veljalo do letos, sam sem predlagal enako letos. Letos je pač na osnovi znanih pogajanj znotraj vlade, predvsem z ministrstvom za finance, ki je zahtevalo bistveno višjo spodnjo mejo, celo nad 30 arov, ki je zagotovljena vsem v Evropski uniji, na koncu je bil kompromis 20 arov. To se pravi, z lanskih 10 arov smo šli na 20 arov. Torej, vsi tisti, ki imajo eno zaokroženo posejano površino s poljščino, manjšo od 20 arov, tudi če imajo deset kosov - prerazdrobljenih posestev v Prekmurju, to nesporno je res, okoli Lendave posebej -, ne bodo upravičeni do subvencije za nobeno od teh desetih parcel, tudi če je vsaka 19 arov velika, tudi če je to skupno na primer skoraj do 2 ha. Takšna je ta nova uredba, to je kompromis. Osebno sem menil, da bi morali stati na 10 arih, pri katerih je bilo rečeno, da smo prihranili 300 milijonov. Vem, da bodo tukaj problemi v Prekmurju, ker komasacija založba zemljišč - ni narejena v tem delu okoli Lendave. Ne vem, kako bomo to reševali. Res je, da smo v Sloveniji na ta način pravzaprav odvzeli pravico do subvencij za približno 14.000 ha, približno polovica tega je v Prekmurju. Problem pa to nesporno je. Še enkrat pa poudarjam, evropski pravni red daje pravico vsem nad 30 arov, ne glede na to, ali so kmetje, polkmetje, ljubiteljski kmetje, pogoje, da zemljo obdelajo s kulturo, ki je upravičena do subvencije, in priporočilo, da je vsakdo, ki ima nad 10 arov, do tega opravičen. Ni pa to obveza, obveza je nad 30 arov. V Sloveniji smo se pač kot kompromis iz znanih razlogov, javnosti poznanih, odločili za 20 arov. Ne skrivam, da dokler ne bo zložb zemljišč, bo to v določenih delih Slovenije predstavljalo problem, predvsem v delu Prekmurja, v delu Koroške in v Beli krajini na primer. Ali pa bi predstavljalo na Ribniškem kjer sam živim, kjer pa pravzaprav nihče več ne seje poljščin, ki bi bile upravičene do subvencij, poudarjam pa, da pri travinju pa seveda ta spodnja meja ne velja. Velja pa en hektar, kot je veljalo že doslej, ne glede na to, ali je ta hektar in več v enem, desetih ali manj, ali večjem številu kosov.
Želeli ste zastaviti dopolnilno vprašanje. Prosim, kolegica Poszončeva.
Hvala lepa. Gospod minister, to pomeni, da v upravni enoti Lendava odpade 72 procentov subvencij, v Murski Soboti pa odpade 61 procentov subvencij. Potem še povejte, kako bodo ti kmetje preživeli. Namreč, morate vedeti, da je ta mala zemlja omogočila, da nismo šli beračiti na cesto. Brez tega bi beračili, tudi takrat, če so polkmetje, ki dobijo 50, 60 tisoč tolarjev plače, potem iz tega nekako zakrpajo družinski proračun. Pa še gospodu ministru za promet. Madžarski minister je jasno in glasno povedal, da od Letenja do Pinc ne bodo gradili avtocesto, ampak samo dvopasovnico. Torej za njih to ni avtocesta in ne 5. koridor. Hvala.
Minister But želi kratko dopolniti svoj odgovor. Prosim.
Glejte, v Sloveniji bomo letos razpisali 23 milijard različnih subvencij, od česar jih bo dve tretjini plačanih letos, eno tretjino prihodnje leto - za leto 2003. Uvedli smo 8 novih subvencij, ki jih doslej nismo imeli, vse so na višini 75 odstotkov, ker je to leto tako imenovano referenčno leto, na katerega se ocenjujejo dovoljene višine za naslednja leta. In znotraj tega je prišlo do tega kompromisa, za katerega osebno menim, da morda res ni najboljši, je pa dejstvo, in to pomeni: vsakdo, ki ima manj od 20 arov na enem kosu posejanih kultur, ki so upravičene do subvencij, te subvencije ne more uveljaviti. Še enkrat poudarjam, da je to rezultat javnosti znanih diskusij in da bo pa to povzročilo težave, sem pa opozarjal tudi na vladi, ampak dogovor na koncu, ki je bil dosežen, je bil takšen. To seveda pomeni, da je potreba po tem, da se naredi zaokrožitev posesti, ker, če smo zelo iskreni, roko na srce, 20 arske njive nas pa res ne morejo nikamor pripeljati na dolgi rok, in da bo to treba zaokrožiti in imeti namesto 10 parcel na primer 3 ali 4, če že ne samo eno, to je pa tudi res.
Naslednje vprašanje bo ministru za zdravje zastavil kolega Cukjati, za njim doktor Bajuk. Prosim, kolega Cukjati, imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovani! Vprašanje, ki sem ga pismeno posredoval, je namenjeno ministru za zdravje, kako bo zagotovil nemoteno dežurno službo in enak obseg ambulantnega dela, če večina zdravnikov ne bo pripravljena delati več, kot od njih zahteva zakon. Zaradi očitnega bojkota zdravnikov, ki ga minister doživlja na regijskih sestankih, pa bi se vprašanje moralo glasiti: Kako bosteizvedli reorganizacijo zdravstva, če ste v dveh letih zaigrali vse zaupanje zdravnikov? Kako - tudi v primeru, če bi bila reforma eventualno dobra zastavljena. Glede na to, da so zadnje čase medijska poročila o vaši dejavnosti nekritična in oblikovana po znanem režimskem vzorcu, po katerem se navedbe dejstev prepletajo z režimsko všečnim komentarjem, tako da so bralcem dosegljiva le enostransko prežvečena poročila, pa bi se vprašanje moralo glasiti: Kako ste v medijih uspeli doseči tako servilne komentarje? Ste morali sami posredovati ali pa imajo uredniške politike največjih slovenskih medijev še vedno vgrajeno samokontrolo, ki določeni politični opciji zagotavlja všečno oblikovanje javnega mnenja, na kar v svoji prvi zahtevi opozarjajo slovenski razumniki. Brez nadzora vlade ni demokracije; nadzora, ki ga izvaja javnost. Javnost pa lahko objektivno presoja vladno početje le takrat, ko je objektivno informirana. Ključ do demokratizacije države je demokratizacija medijev. To pa je vlada prek svojih strank preprečila že takrat, ko je zavrnila predlog o ustanovitvi sklada za pluralizacijo medijev. Glede na to, spoštovani prisotni, da je brez medijske higiene, brez zdravega medijskega prostora, osvobojenega politične korupcije in odvisnosti, vsaka konstruktivna kritika vnaprej obsojena na neuspeh, umikam svoje poslanske vprašanje. Zato vam, gospod minister, ni potrebno odgovarjati. Hvala.
Ministru ni potrebno, razen če želi tako. Prosim, minister za zdravje dr. Keber.
Prav gotovo želim odgovoriti. Čeprav je večji del vprašanja, pravzaprav, tipično opozicijski, naslavljanje nekoga drugega, kot je zgolj skromno ministrstvo za zdravje. Pa vendar! Zdravniki v tej državi sodelujejo in izvajajo naprej dežurno službo tako kot doslej. In naj omenim, da zakon ni predvidel pisnega soglasja, soglasje velja v vsakem primeru, takoj ko zdravnik to opravlja. In zdravniki so to soglasje na ta način prikazali. Drugič, tudi če bi zdravniki odklonili neprekinjeno delo 32 ur, navsezadnje jim je zakon ravno to dopustil, da delajo neprekinjeno samo 16 ur, velikokrat smo razložili, ne bi prav nič padla storilnost in se ne bi zmanjšalo število ambulant, ne bi se zmanjšala količina dela v dopoldanskem času, ampak dežurstvo bi morali opravljati razdeljeno dva krat po 8 ur, s čimer se velika večina zdravnikov ne želi soočiti, in se jim tudi ni treba. Tretjič. Kot minister za zdravje obiskujem Slovenijo za to, da bi se izpostavil kritikam in argumentom, ki utemeljujejo te kritike. Tisti, ki so prisotni, teh kritih ne izražajo. Tisti, ki bi morda želeli izraziti te kritike, niso prisotni na sestankih. Mislim, da bom razumel - in to ne javno, ampak kot nezaupnico zdravnikov takrat, ko mi bo z argumenti dokazano, na katere ne bo ustreznih odgovorov, da ministrica za zdravje in sam osebno delamo nekaj, kar v nasprotju z interesi slovenskega zdravstva. To je moj odgovor na to, kdaj menim, da bom doživel tisto nezaupnico, ki bi jo morda zaslužil. Kdor se ne želi soočiti takrat, ko pripotujem do njega da bi mi pred drugimi kolegi povedal razloge, zakaj mi ne zaupa, menim, da se preprosto boji, da bi soočil svoje mnenje z mojim. Tretjič. Odgovora o medijih, seveda, ni in je treba nasloviti na medije. Dovolite pa eno, bom rekel, res samo vprašanje, ali pa samo samospraševanje ministra, ali pa morda medijev v primeru zdravstva, in mirno lahko povem, da so neusmiljeni tudi z ministrstvom za zdravje - kadar mu imajo kaj očitano. Ampak, ali ni morda se vprašati, da pa morda si prisluhnili javnosti in javnemu mnenju in državljanom, ki pa morda ne delijo ali pa vsaj ne delijo v vsakem trenutku mnenja zdravnikov. Dokler bodo zdravniki, kot se je počenjalo do sedaj, pretežno javno razpravljali o svojem nezadovoljstvu s svojimi dohodki in prek tega nezadovoljstvaterjali nezaupnico ministra, toliko časa, seveda, se najbrže tudi temu ministru ni bati, da bi lahko argumentiral svoje početje. Pred nami pa so seveda zelo zahtevne stvari tudi reforma. Če dovolite; ko prestavljam reformo po državi v tej obliki, kot je ta čas že predstavljena - in upam, da jo bom imel v kratkem možnost predstaviti tudi v parlamentarni razpravi -, v tem pa do sedaj doživljam, bom povedal, prevladujoče zaupanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednje vprašanje bo ministru za finance, dr. Mramorju, zastavil kolega dr. Bajuk. Kot sem že povedal, se je minister dr. Mramor opravičil. Kolega dr. Bajuk, vseeno želi zastaviti vprašanje, minister pa, mu je dolžan v 30 dneh priložiti pisni odgovor, če želi, pa poslanec lahko vztraja pri nastopu. Prosim.
Hvala za besedo gospod predsednik. Stari Rimljani so rekli: "Clara pacta, boni amici." Mi smo to v slovenščino prevedli kot "čisti računi, dobro prijateljstvo". Polaganje računov ter preglednost javnih financ je temelj poslovanja sodobne demokratične države, a pri nas na Slovenskem, seveda, temu še ni tako. Novembra lani sem gospodu predsedniku vlade zastavil vprašanje, zakaj se v 10 letih ni zavzel za to, da bi vse vlade, v katerih je predsedoval, izpolnile dolžnost, ki jih nalaga drugi odstavek 146. čelna naše ustave, in sicer, da mora država izkazati svoje premoženje, kar se v stroki pozna kot bilanca stanja. Odgovora na vprašanje ni bilo in čeprav je gospod predsednik obljubil pisno odpisni odgovor, tudi tega nismo prejeli. Prejeli pa smo, dobili pa smo odgovor, in sicer od vseh sestavin vladajoče koalicije, in to na zadnji seji komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Velika koalicija se je odločila, da ne bo glasovala za predlog, da bi državni zbor zahteval od naše vlade ravno to: in to je, da se izpolni naša ustava. Očitno je, da se je slovenska vlada in velika koalicija odločila, da bodo nadaljevali s poslovanjem, kot smo bili navajeni do sedaj, nekaj po domače, občasno spoštovali ustavo in naš pravni red, če ne bo to seveda v napoto ali za njihove politične namene ali pa za finančne in gospodarske zahteve skupin, ki jih podpirajo. Seveda, človek se mora vprašati, zakaj si velika koalicija lahko to dovoli. Zato, ker pri nas še vedno obstaja bistvena neuravnovešenost v medijskem prostoru in naši mediji ne obveščajo ljudi o teh ključnih vprašanjih naše skupne prihodnosti. In ravno zato, ker dobivamo takšne odgovore, sem se odločil, da bomo to vprašanje umaknili in ga ne bom zastavil iz protesta, zaradi tega, ker še vedno prevladujejo pri nas tisti vzorci mišljenja in takšen način poslovanja, ki se je oblikoval v času naše totalitarne preteklosti. Neuravnovešenost na medijskem prostoru onemogoča našo demokracijo in takšne odločitve, kot seje zdaj sprejela na komisiji za nadzor proračuna in javnih financ, jasno kaže, da vladajoča koalicija še hoče napredovati s tem, kot sem že omenil, občasno spoštovanje ustave in našega pravnega reda. Svoje vprašanje umikam. Odgovor ni potreben.
Kolegica Silva Črnugelj želi zastaviti vprašanje ministru za zdravje.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Današnje poslansko vprašanje bom zastavila prof. dr. Kebru, in sicer: Kako misli razrešiti nastalo situacijo glede uresničevanja novele zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni dejavnosti, ki je bila sprejeta 23.5.2001 in ki je omogočila kandidaturo za pridobitev javnih pooblastil tako strokovnim združenjem kot tudi zbornicam, ob dejstvu, da do sedajni bilo podeljeno nobeno pooblastilo, ker je tudi s strani zbornic sprožen ustavni spor na ustavnem sodišču? Kako namerava ministrstvo preprečiti sedanjo zmedo in kršitve na tem področju? Da bom bolj nazorna, bom en konkreten primer predstavila, in sicer,primer s področja fizioterapije. Dovolite mi, da konkretno navedem in povem vsem, da v Sloveniji imamo Društvo fizioterapevtov Slovenije, ki danes šteje okoli 990, skoraj 1000 članov, in je vključeno tudi v katedro za fizioterapijo Visoke šole za zdravstvo Univerze v Ljubljani. To društvo je tudi polnopravni član svetovne organizacije fizioterapevtov in polnopravni član Evropske organizacije fizioterapevtov. Na drugi strani obstaja tudi Zbornica fizioterapevtov Slovenije, ki šteje nekaj manj kot 100 članov, pa vendar ima prevladujoče mnenje ali celo edino mnenje pri odločitvah v zvezi s fizioterapevtsko stroko na različnih nivojih. In tukaj prihaja do velikih zlorab, ki so verjetno vam tudi znane. Tako recimo član, izpraševalec zbornice fizioterapevtov nastrokovnem izpitu pogojuje pridobitev strokovnega izpita s članstvom v zbornici, ki se seveda plačuje, kar je seveda nedopustno. Prav tako je seveda nedopustno, da Zbornica fizioterapevtov Slovenije izdaja negativno mnenje za pridobitev slovenskega državljanstva za nekatere zelo ugledne člane. Recimo, imamo konkreten primer enega nemškega državljana, ki je zahteval slovensko državljanstvo in je končal tudi našo visokošolsko ustanovo in ima pozitivno mnenje društva, pa vendar je zbornica dala negativno mnenje, kljub temu da nima nikakršnih pooblastil za to področje. Enako lahko ugotovim, da ta ista zbornica, ki ima samo naziv zbornica, ni vpisana v register društev, pa tudi daje mnenja o ustreznosti prostorov za opravljanje fizioterapevtske dejavnosti. To je seveda velik problem in me dejansko zanima: Na kakšen način mislite to razrešiti? Ker takrat, ko smo obravnavali pričujočo novelo, je bilo nekako v zraku tudi vprašanje oziroma dilema, ali je smotrno, da se pride do enega splošnega zakona o zborniški dejavnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Doktor Dušan Keber, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka, če najprej odgovorim na zadnje. Jaz osebno - in najbrž, da nisem edini - si zelo želi zakonov o zbornicah, mislim pa, da so številni v tej državi, v tej dvorani, ki razumejo razloge, zakaj bomo težko prišli do tega zakona. Vendar pa je primer, ki ste ga opisali v zvezi s fizioterapevti, prav eden od tipičnih primerov, zakaj smo se odločili, da bomo ta zakon spremenili: namreč da smo imeli društva, ki so delovala dobesedno po 100 let in imela vključene vse pripadnike svojega poklica, pa kljub vsemu je dosedanja zakonodaja zahtevala zbornico, na novo rekrutacijo članov in na novo pooblastila zgolj zbornici, zaradi česar je prišlo do nekaj popolnoma jasnih antagonizmov oziroma konfliktov znotraj istih strok. Da bi to presegli, smo izenačili možnosti tako društev kot zbornic, da ob enakih pogojih, ki jih je zapisal zakon, dobijo državna pooblastila. Javna pooblastila.Med drugim, seveda, tudi 50 procentno članstvo vsega poklica in tako naprej. Res pa je, da sta prav zbornica fizioterapevtov in zbornica laboratorijske medicine sprožili postopek pred ustavnim sodiščem in ustavno sodišče je zadržalo izvajanje tega člena do svoje končne odločitve. Na žalost, lahko rečem - ali pa tudi ne na žalost -, na žalost zato, ker ustavno sodišče še ni dokončno odločali in dolžni smo počakati na dokončno odločitev ustavnega sodišča, vendar naj pa le rečem, da v vmesnem obdobju pa nihče tudi če si je dal ime zbornica, ne more izvajati nekaj in ga tudi ni potrebno vprašati za mnenje, če nima javnih pooblastil. Tako da ob posameznih konkretnih primerih obstoječe prakse - bi bil rad oziroma smo deloma že bili obveščeni, ker mislim pa, da imamo v rokah neke možnosti, da ukrepamo ali pa da vsaj pomirimo tista nasprotovanja, ki sedaj nastajajo zato, ker društvo in zbornica, seveda oba brez pooblastil, prihajata do različnih mnenj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. To je res. Dejansko situacija je taka, ampak vendar mislim, v praksi nastajajo nove krivice in bi jih kazalo operativno vendar razrešiti. Hkrati bi pa porabila to možnost, da se vam zahvalim na vašem pisnem odgovoru na moje nezastavljeno ustno vprašanje s pretekle seje, dogradila ga bom v pisni obliki, nanaša se seveda na evropske smernice in na reševanje tega problema, hkrati bom pa dodala tudi razrešitev mogoče problemov preventivnega zdravstvenega varstva tudi moških, ker so mi nekateri kolegi rekli, zakaj samo skrbimo za ženske. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje ministru za zdravje in ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo postavila gospa Sonja Areh Lavrič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani ministri, spoštovana ministrica, poslanke, poslanci. Vprašanje naslavljam na ministrstvo za zdravje in ministrstvo za kmetijstvo in je povezano z mojim že zastavljenim poslanskim vprašanjem 24.2. na 23. redni seji državnega zbora. Naj citiram del odgovora, ki mi ga je gospod minister Kopač podal na omenjeno vprašanje. Citiram: "Da bodo samo države, ki bodo imele zdravo pitno vodo, lahko rekle zase, da so države blagostanja. Sistem varovanja in skrbi za pitno vodo v Sloveniji funkcionira dobro." Z ugotovijo gospoda ministra Kopača se v osnovni strinjam. Nikakor pa se ne strinjam z njegovim mnenjem, da vse dobro funkcionira. Delim namreč mnenja strokovnjakov s področja ohranjanja pitne vode, ki so prek svojih študij, ki so tudi mednarodno priznane, prišli do ugotovitev, da je voda v Sloveniji onesnažena do te mere, da že z obstoječim stanjem ogroža zdravstveno stanje uporabnikov. Sprašujem vas: Kako je mogoče, da pristojni ministri, ki vam je zaupana skrb za zdravje državljanov, javnosti ne obveščate o točnih podatkih, o količini nedovoljenih zdravju škodljivih snovi v pitni vodi? Nesprejemljivo se mi zdi, da kriteriji o neoporečnosti postavljajo proizvajalci v svojih deklaracijah o vsebnosti in dovoljenih meja zdravju škodljivih snovi. Prav tako ocenjujem, da je nesmiselno, da oporečnost vode ugotavljajo agronomi, ne pa biološka in zdravstvena stroka. Strinjam se z ugotovitvami biologov in raziskovalcev ter vas pozivam, da spremenite kriterije, ki bodo odražali in zagotavljali v prvi vrsti zdravju neškodljivo vodo. Na koncu bi še dodala in seznanila, da pitna voda v Republiki Sloveniji zagotavlja javno dobrino, do katere je upravičen vsak sleherni državljan, kar nam tudi zagotavlja ustava Republike Slovenije. Še enkrat opozarjam, da je država tista, ki mora zagotavljati državljanom vir zdrave pitne vode kakor tudi hrane. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej dajem besedo dr. Dušanu Kebru. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana poslanka. Naj na začetku rečem, da je zdrava voda, tako kot čist zrak, cilj, ki ga ni mogoče doseči naenkrat, ampak si ga zastavljamo kot nek cilj. Navsezadnje je bilo veliko povedanega tudi v mednarodnem okolju in dosti tudi o izogibanju problema, ki ga predstavlja zrak. Če se vrnem k vodi, je treba povedati nekaj, da skušamo nadzorovati in da se stanje tako biološkega kot kemično onesnažene vode iz leta v leto izboljšuje. Mi bomo jutri na posebni tiskovni konferenci, skupaj z ministrstvom za kmetijstvo in za okolje, predstavili, da ta država lahko pokaže trende, ki na ravni trenda pokazuje bistveno izboljšanje tako na področju onesnaženja vode z biološkimi agensi kot tudi s kemičnimi agensi, in da imamo dobre rezultate, če hočete, tudi pri podtalnici in ne samo pri vodah, kot pravimo, katere onesnaženost merimo pri pipah. Treba je pa povedati, da na področju varne vode obstajajo standardi Evropske unije, ki so drastično strožji od zdravstvenih normativov svetovne zdravstvene organizacije; da svetovna zdravstvena organizacija v nekaterih primerih predvideva 20 do 50-krat milejše standarde. Če omenjam najbolj razkričani atrazin - ali pa v zadnjem času najbolj znani - svetovna zdravstvena organizacija ima 20 krat večje merilo, da reče, da je voda še zdrava in pitna, medtem ko smernice, ki jih imenujemo previdnostni ukrep in smo jih potrdili tudi v naši regulativi, so mnogo strožje in celo kljub strožjim smernicam prav pri atrazinu to mejo presegamo praviloma nekako za nekaj 10%. Znani primer iz zadnjih tednov, voda Ljubljani, v določenem področju Ljubljane v povprečju presega količino atrazina za 50%. Danes mi zmanjkuje časa, vendar bomo jutri natančno pojasnili, kaj to pomeni. Naj še tudi omenim, da ni znano praktično za nobeno od substanc, ki so sicer vsak dan - in je prav, da so vsak dan med nami, ker je prav, da izginejo iz naše hrane, ampak za nobeno, niti za PCB, torej polikloriranimi bitenili - afera izpred 15 let -, ta čas svet še ne pozna njegove prave kronične nevarnosti. Enako ne poznamo pravih kroničnih nevarnosti številnih substanc in ta hip po oceni strokovnjakov na račun kemičnih polutantov - pa ne samo vode, naj omenim celotno hrano - umre manj kot ena oseba - oprostite, da rečem ta krut rezultat - na milijon ljudi zaradi nezdrave hrane; kar pa pomeni premastne, prekalorične in vse tisto, kar vidimo kot rezultat nečesa, čemur rečemo "junk food". Tukaj pa umre 3.000 ljudi na 1 milijon na leto. In vednar se cel svet - danes mi zmanjkuje časa, da bi pojasnil, zakaj se cel svet ukvarja z varno hrano, ne ukvarja se pa z nezdravo hrano. Naj na koncu rečem: v Sloveniji so dovoljeni samo tisti pesticidi, ki jih dovoljuje Evropska unija, količinsko jih je pa seveda bistveno manj. Na trgu jih imamo koli 400, atrazin je celo mnogo bolj prepovedan kot v številnih državah Evropske unije, ker je prepovedana uporaba. Gre pa za substanco, ki se počasi odplavlja, in bomo rabili še deset let, da bo ponekod padla pod meje, ki jih predpisujemo Vprašanje, kaj storiti v tem času je - ne moremo reagirati na ta način kot pri kloramfenikolu in pri mleku, mi atrazin v količini, kot je danes ponekod, jemljemo kot znak, da so potrebni ukrepi. Vlada je lani ponovno naložila z uredbo trem ministrstvom, da pripravijo ustrezne ukrepe in ministrstva bodo tudi naprej ukrepala. Dovolite, da rečem, če zelo na kratko povem, ker številke bodo jutri na voljo. Lahko zatrdim, da je danes v zadnjih petih letih polovica manj državljanov ogrožena pred tako imenovano onesnaženo vodo, kot pa, recimo, leta 1998 in da se to šteje v 100.000 državljanov. To pomeni, ta država je tudi na področju zagotavljanja varne vode naredila veliko. Varna voda je v trendu vedno boljša. Razlogi, zakaj ponekod ni dobra, zlasti pri majhnih virih, pri tistih virih, ki so odvisni od posameznikov, ki se ne adaptirajo in tako naprej, pa bo treba še marsikaj storiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Arehova, verjetno želite dopolnitev odgovora in slišati tudi ministra, ki ste ga nagovorili v vprašanju, mag. Franca Buta. Izvolite.
Hvala lepa. Sam bi mogoče dodal nekaj misli. Ena: prvič, v Sloveniji se lahko uporabljajo samo tista fitosanitarna sredstva, ki so registrirana, torej niti eno sredstvo, ki ni registrirano, ne more biti v uporabi, seveda mora biti ustrezno označeno in podobno. Drugič, registrirana so lahko samo tista fitofarmacevtska sredstva, ki so na listi evropsko dovoljenih, in nobenega, ki ga ni na listi evropsko dovoljenih, tudi ni v Sloveniji. Seveda je pa problem drugje, ker na drugi strani pa evropski pravni red, Evropska unija, kamor vstopamo, pa tudi hkrati ne dovoli, da v določeni državi nekaj preprosto izbrišeš zaradi tega, ker v tem primeru pravijo, da kršimo eno od štirihsvobod, to je prost pretok blaga in da v bistvu moramo spoštovati skupno dogovorjene standarde za celotno državo. Lahko pa jih izbrišemo, lahko jih prepovemo na določenih območjih, ki jih sami opredelimo kot posebno občutljiva. To so vodovarstvena območja. Znan primer je primer atrazina. Je pa jasno, da skrb za popolnoma neoporečno pitno vodo je naša stalnica in pravzaprav zagotovo je Slovenija k temu prispevala tudi iz tako imenovane veliko večje usmeritve v nadstandarde. Mi bomo verjetno približno polovico denarja od 250 milijonov evrov za razvoj podeželja namenili tako imenovanim nadstandardom, to so dodatne subvencije za bolj zdravo hrano, varno hrano, za nadstandardno proizvedeno hrano, bolj ekološko sprejemljivo, okoljsko naravnano; skratka, to so pravzaprav tisti elementi in normativi, za katere sem prepričan, da so tudi pravilna usmeritev za večji del Slovenije naprej, učinki bodo večplastni in bodo na koncu ali pa najprej na dolgi rok koristili vsem državljankam in državljanom tudi na področju neoporečne, zdrave vode, ampak seveda tudi hrane kot celote in okolja kot celote.
Hvala lepa. Naslednji bo zastavil poslansko vprašanje gospod Igor Štemberger, in sicer ministru za finance. Izvolite.
Hvala za besedo. Svoje poslansko vprašanje postavljam ministru za finance. Na osnovi 55. in 137. člena zakona o gospodarskih družbah morajo podjetniki agenciji za javnopravne evidence in storitve, AJPES-u torej, letos prvič predložiti letna poročila za javnoobjavo in za državno statistiko. Podjetniki, zavezanci za davek od dohodkov iz dejavnosti, morajo tako kot doslej letna poročila predložiti tudi Dursu, Davčni upravi Republike Slovenije, za davčni namen. V luči antibirokratskega programa je po mojem mnenju nesmiselno podvajanje tovrstnih opravil, saj bi se lahko letna poročila, predložena Dursu, uporabljala tudi za potrebe AJPES-a in obratno. Podjetniki morajo v poročilo za leto 2002 Agenciji za javnopravne evidence in storitve predložiti do 31. marca 2003. Do predložitve poročila pa morajo plačati ustrezno nadomestilo za javno objavo, določeno s tarifo nadomestil za storitve, ki jih Agencija za javnopravne evidence in storitve opravlja po 55. členu zakona o gospodarskih družbah. Višina nadomestila za javno objavo se razlikuje glede na vrsto letnega poročila in glede na način predložitve, ali je to pisni ali pa elektronska oblika, in znaša od 4.800 do 36.000 tolarjev. Šteje se, da je poročilo predloženo šele takrat, ko so plačani stroški javne objave. Sam, kakor tudi ostali poslanci Stranke mladih Slovenije, se pridružujemo protestu Obrtne zbornice Slovenije, ki je še v lanskem letu protestirala proti dodatnemu finančnemu obremenjevanju malih podjetij in samostojnih podjetnikov, ki so že sicer izpostavljeni visokim davčnim obremenitvam in negativnim posledicam finančne nediscipline, ki vlada v državi. Obvezno plačilo nadomestila vnaprej samo jasno potrjuje, da država s pravno regulativo skrbi predvsem za zanesljive lastne prihodke, normalizacije finančne nediscipline, ki vlada v gospodarskem sektorju, pa ne zagotavlja. S strani ministrstva za finance so sicer prejeli obljubo, da bodo svetu Agencije za javnopravne evidence in storitve predlagali v sprejem nižjo tarifo nadomestila stroškov javne objave letnihporočil, in sicer z 8.600 tolarjev na 3.000 ter 4.600 tolarjev na 1.000 tolarjev, kar pa je zaenkrat ostalo le pri obljubah. Gospoda ministra bi zato prosil, da mi odgovori: Ali in za koliko se bo tarifa nadomestil znižala? Kajti, v pričakovanju tega odgovora na Obrtni zbornici trenutno svetujejo njihovim članom, da na izplačilo nadomestila počakajo do 31. marca 2003, ko poteče rok za oddajo poročil, ta datum pa se seveda hitro približuje. V luči antibirokratskega programa, v luči elektronskega poslovanja pa me zanima: Zakaj je sploh treba podjetnikom enako poročilo predajati tako DURS-u kot AJPES-u, ali ne bi bilo mogoče poenostaviti in predvsem poceniti te postopke? Hvala.
Hvala lepa. Kot ste seznanjeni, je gospod minister danes odsoten, zato vam bo odgovor posredoval v pismeni obliki v roku 30 dni, odgovor bo objavljen tudi v Poročevalcu, razen če izjavite, da želite ustni odgovor. V tem primeru vam bo posredoval le-tega na naslednji seji. Pismeni odgovor, hvala lepa. Zdaj bo postavil poslansko vprašanje gospod Jožef Kavtičnik, in sicer ministru za delo, družino in socialne zadeve ter ministru za notranje zadeve. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovana ministrica in ministri, kolegice in kolegi! Dva problema bi rad nakazal. Zakon o delovnih razmerjih določa, da je delovno razmerje razmerje med delavcem in delodajalcem, v katerem se delavec prostovoljno vključi v delovni proces delodajalca in v njem za plačilo opravlja delo. Delodajalec mora delavcu zagotoviti ustrezno plačilo za opravljanje dela. To plačilo pa se določi v pogodbi o zaposlitvi, ki mora vsebovati določilo o znesku osnovne plače delavca, ki mu pripada za opravljeno delo, ter o morebitnih drugih plačilih. Prav tako je delodajalec dolžan delavca prijaviti v obvezno pokojninsko in invalidsko ter zdravstveno zavarovanje ter zavarovanje za primer brezposelnosti. Vedno več je podjetij, ki delavcem del plačila za opravljeno delo oziroma del plače izplačujejo v nakupovalnih bonih, s katerimi lahko le-ti nakupijo trgovsko blago v točno določenih trgovinah. Sprašujem: Ali gre v tem primeru za zakonito obliko plačila oziroma plače? Ali bi moralo biti tako plačilo opredeljeno že v pogodbi o zaposlitvi? Če ne gre za zakonito obliko plačila, ali so pristojni inšpektorji ukrepali in kolikokrat? Predvidevam, da bom od ministra za finance dobil pismeni odgovor, ali so podjetja tako izplačan del plačila oziroma plače prikazala oziroma obračunala v bruto zavarovalno osnovo za obračunavanje prispevkov. Če niso, ali je davčna uprava v skladu z zakoni in pooblastili ukrepala in izterjala prikrite obveznosti do polnega plačila prispevkov. Drugo vprašanje oziroma drug problem. Zakon o društvih določa, da je društvo prostovoljno samostojno nepridobitno združenje fizičnih oseb, ki se združujejo zaradi skupno določenih interesov. Društva se ne sme ustanoviti oziroma ne sme opravljati pridobitne dejavnosti kot svoje izključne dejavnosti. Zakon torej ne izključuje opravljanja pridobitne dejavnosti, vendar pale-ta ne sme biti izključna. V skladu z zakonom o gostinstvu društva na nepridobitni podlagi lahko opravljajo tudi dejavnosti priprave in strežbe jedi in pijač za lastne potrebe v svojih prostorih. Veliko registriranih društev to zakonsko določbo tudi izvršuje, vendar pri tem, v nekaterih primerih prihaja do izigravanja zakona. Osrednji problem je, da društva te dejavnosti ne opravljajo zgolj za svoje člane, temveč jih nudijo tudi nečlanom in jo opravljajo skoraj kot izključno dejavnost, saj so ustanovljena le s tem namenom. Seveda z navideznim opravljanjem tudi nepridobitne dejavnosti prikrijejo dobiček oziroma presežek prihodkov nad odhodki pa ne porabijo za uresničevanje ciljev društva, ampak s fiktirnimi pravnimi posli razdelijo med člane in ustanovitelje. Ministra za notranje zadeve sprašujem: Ali so in za koliko društev, ki na opisan način niso porabila ustvarjenega presežka prihodkov nad odhodki, predlagali postopek o prekršku? Ali minister meni, da zdajšnji predpis o društvih tega ne omogoča? Ministra za finance sprašujem: Ali v primerih, če je bil društvu dokazan prekršek, davčna uprava v skladu z zakoni in pooblastili ukrepa in izterja prikrite obveznosti navedenih subjektov do države? Ali na ministrstvu za finance menijo, da bi bilo za tako ukrepanje treba prilagoditi oziroma uskladiti tako predpise, ki zadevajo delovanje davčne uprave, kot predpise o društvih? Tudi na to vprašanje pričakujem pisni odgovor.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za delo dr. Vladu Dimovskem. Izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje. Več sklopov tega vprašanja je, zato mi dovolite, da bi nekaj po teh sklopih tudi odgovorih. Prvo je vprašanje plače. Zakon o delovnih razmerah določa v 126. členu, da je osnovno plačilo iz delovnega razmerja plača, ki je izplačana v denarni obliki. Plača je sicer sestavljena iz tako imenovane osnove plače, poslovne uspešnosti in pa dodatkov. Vse to, kar spada v kategorijo plače, se izplačuje v denarni obliki. Zakon v 231. členu sankcionira neizplačevanje plač v denarni obliki, zato je lahko to tudi razlog za izredno odpoved s strani delavca, če mu plača ni izplača v denarni obliki. Poteg tega pa je potrebno povedati, torej odgovor na vaše vprašanje je, da izplačilo plače v nakupnih bonih ni v skladu z zakonom in je sankcionirano v tem 231. členu. Sicer pa je možno, da se na osnovi kolektivne pogodbe delodajalec in delavec dogovorita za izplačilo dela dela v nekaterih drugih oblikah. Vendar to ne, kot del plače, ampak temu pravimo druge oblike plačil. To mora biti v skladu s kolektivno pogodbo in mora biti zapisano v pogodbi o zaposlitvi. To pomeni, da so lahko določena izplačila izvršena tudi na drugačen način, v drugačni obliki, kot je denarna oblika. V takem primeru je izplačilo v nakupnih bonih možno. Tretji del, ko ste vprašali za inšpektorat za delo in sankcioniranje. Natančnih podatkov v tem trenutku na to vprašanje nimamo. Lahko jih pridobimo in jih bomo pridobili, to se pravi, sumarno. Sicer pa je inšpektor za delo pristojen, da ukrepa če se izvršujejo plačila pod minimalno plačo, glede na obliko, kraj in čas plačila ima tudi po zakonu možnost ukrepanja. V primerih, kot ste jih pa omenili - prispevkov, gre pa za primer uveljavitve na socialnih sodiščih. V ostalih primerih, tista vprašanja, ki so vezana na plačo, pa na delovnih sodiščih. To bi bilo na kratko pravzaprav okoli tega vprašanja, ki ste ga povedali. Hvala.
Hvala lepa. Še minister za notranje zadeve, dr. Rado Bohinc. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani poslanec, kolegice in kolegi! Poslanec Kavtičnik ima prav, ko pravi, da se zlorablja oziroma izigrava zakon, ki omogoča društvom opravljanje gostinske dejavnosti, omogoča sicer le za svoje člane v svojih prostorih, marsikje pa se to sprevrže v tipično ponavljajočo se pridobitno dejavnost. Prav ima tudi, ko pravi, da zakon o društvih ne dovoljuje opravljanja pridobitne dejavnosti kot izključne dejavnosti za društva. In tudi to, da se mnogokje ne upoštevajo določbe zakona o društvih, kar zadeva usmerjanja presežkov v davčno osnovo in plačilo davka od tega. Povedati pa je treba, da ministrstvo za notranje zadeve ni nadzorstveni organ, kar zadeva delovanja društev. Ministrstvo za notranje zadeve je registracijski organ. Zato v odgovor na vprašanje, ali je ministrstvo že koga prijavilo za prekršek, moram povedati, da to ni niti pristojnost, niti dolžnost ministrstva za notranje zadeve, pač pa ustreznih inšpekcij. Tržne inšpekcije, če gre za ugotavljanje, ali je gostinska dejavnost društva dejavnost ali je zgolj opravljanje strežbe ali priprave hrane za svoje člane in v svojih prostorih, oziroma davčne inšpekcije, če gre za vprašanje, ali so presežki upoštevani v davčni osnovi oziroma je od presežkov plačan davek. Kar zadeva vprašanja, ali je ustrezna sedanja zakonodaja, bi rekel naslednje. Zakon o društvih prepoveduje opravljanje pridobitne dejavnosti kot izključne dejavnosti. Pomeni, da zakon o društvih, veljavni zakon, to ustrezno prepoveduje. Res pa je, da tega ne sankcionira niti s prekrškom, niti s kakšnim postopkom, ki bi posegel v opravljanje te dejavnosti. 23. člen zakona o društvih pa izrecno prepoveduje in tudi deklarira kot prekršek opravljanje pridobitne dejavnosti, ne da bi se od presežkov plačali davki. Neplačilo davkov je po zakonu o društvih, po 23. členu, izrecno prekršek, ki pa je seveda prijavljiv in pregonljiv s strani davčne inšpekcije, ponavljam, ne s strani registrskega organa, kar je ministrstvo za notranje zadeve. Kaj predlagamo? Problem je namreč znan že dlje časa. Mi si prizadevamo za dvoje. Prvič, nov zakon o društvih je že pripravljen in tudi že v prvih razpravah je bil na poslanskih klopeh. V tem zakonu smo predvideli posebno sankcijo za primer, da društvo zlorablja prepoved izključnega opravljanja pridobitne dejavnosti. Ta sankcija je sodna prepoved opravljanja dejavnosti za takšno društvo. Tega v veljavni zakonodaji ni, nov zakon o društvih bo to prinesel. In drugo, mi smo že pred časom predlagali ministrstvu za gospodarstvo, kot pristojnemu predlagatelju zakona o gostinski dejavnosti, da se 3. člen zakona o gostinstvu črta. Po našem mnenju ta člen, ki posebej omogoča društvu, da opravlja gostinsko dejavnost brez tehničnih in osebnih, personalnih pogojev, res omejeno za svoje potrebe, da takšno določilo, takšna pravna podlaga za društva ni potrebna. Zakaj? Zato, ker če društvo želi na svojem občnem zboru s sokovi in sendviči pogostiti svoje člane, zato ni potrebno imeti podlage v 3. členu zakona o gostinstvih, ampak gre za občasno pogostitev, kar se ne šteje kot gostinska dejavnost. Prizadevamo si torej in predlagamo, da spoštovani poslanec to podpre odpravo 3. člena zakona o gostinstvu. Šele na ta način menimo, da se bo ta precej razširjena zloraba tudi odpravila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora želite, gospod Kavtičnik? Izvolite.
Hvala lepa ministru za odgovor in seveda tudi za ta predlog, ki ga bo podal, za spremembo zakona. Dr. Dimovskemu pa naslednje. Vemo, da se vedno več izplačil izplačuje v obliki bonov. Zaradi tega ne bodo ljudje zadovoljni s takšnim odgovorom, ampak z ukrepi. Zato želimo in tudi sam želim, da se v tej smeri nekaj naredi in da se zaostri kontrola nad tistimi podjetji, ki izplačujejo del zasluženega dohodka delavcev v obliki bonov.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Popolnoma se strinjam s poslancem, kar se tega dela tiče. Mi smo že tudi javno povedali, če obstajajo kakršnikoli indici kjerkoli, se lahko na inšpektorat prijava izvrši tudi anonimno. Zaradi tega na tem mestu tudi povem, da če kjerkoli to obstaja, je seveda dobrodošla taka prijava in inšpektorat za delo v okviru svojih pristojnosti lahko tudi deluje oziroma v okviru zakona izda ureditvene odločbe.
Hvala lepa. Mag. Andrej Vizjak bo postavil poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovana ministrica, ministri! Demokracija v družbi ni zagotovljena zgolj z opredelitvijo načel in pravil v ustavi, v zakonih, ampak s postavitvijo dejanskih razmer, dejanskih okoliščin, ki zagotavljajo demokratično ravnotežje. To je podobno, kot za kakšno drugo stvar, ki jo želimo postoriti, ni dovolj, da jo želimo oziroma napišemo, da jo bomo postorili, moramo si jo dejansko tudi želeti. Opažamo in smo prepričani, da vladajoča ekipa, garnitura ne želi demokracije v naši družbi. Ne želi, da bi bili lahko vsi ljudje informirani, obveščeni in nenazadnje, da bi lahko imeli tudi sami vpliv na odločitve preko svojih predstavnikov, recimo nas poslancev. Dostop do informacij je torej eden izmed temeljnih pogojev za razvoj in obstoj demokracije v naši družbi. Prepričan sem, da imajo danes državljani na voljo v glavnem le ustrezno prikrojene in pristranske informacije. Naraščajoči problemi v gospodarstvu, zdravstvu, šolstvu, sociali, na katere v državnem zboru opozicija večkrat opozori, vse preredko in po izsekih pridejo do naših gledalcev in poslušalcev. Marsikateri pomemben projekt vlade je državljanom zastrt in se dogaja v zakulisju prikrito in postopno. Eden izmed teh je tudi koncentracija uprave, financ in intelektualne moči v nekaterih centrih, katerega začetek je tudi zasnovan v vladi z reorganizacijo in koncentracijo upravnih enot. Parlament je prostor za odločitve, ne pa zakulisje. Parlament je tam, kjer se odloča o ključnih spremembah, kjer se nenazadnje soočijo mnenja in ta mnenja morajo biti dostopna javnosti, ne pa po koščkih, usmerjeno in seveda tudi večkrat z določenim političnim prizvokom. Seje državnega zbora so postale nujno zlo vladajoče ekipe. Odpovedal je tudi nadzor javnosti. Parlament je postal glasovalni stroj vladajočih, kaj šele, da bi tu spremljali naše konstruktivne predloge. Zakaj naj ne bi imeli državljani pravice izvedeti, kaj se tu dogaja? Zakaj seje državnega zbora niso neposredne prenašane? V tem parlamentu smo omogočili tudi z denarjem davkoplačevalcem, da se vzpostavi ustrezna informacijska infrastruktura, ki omogoča neposredne prenose sej državnega zbora. Mi pa imamo sedaj po informacijah predsednika državnega zbora zgolj en kabel, ki je, to se pravi manjkajoči kabel, ki je tehnična ovira za prenose neposrednih sej. To ni ovira, ni želja te politične garniture, da bi se seje neposredno prenašale, da bi naši državljani izvedeli tudi za predloge opozicije in da bi lahko nenazadnje v enem konstruktivnem dialogu ustvarjali boljše razmere za prihodnost. Umikam svoje poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve, ker mislim, da je že z dejanji dovolj nakazanega, kako nam sledi v bodoče.
Hvala lepa. Z vsem spoštovanjem mag. Vizjak, vendar to je čista zloraba instituta poslanskih vprašanja. Poslansko vprašanje, ki ste ga pisno naslovili na gospoda Rada Bohinca, je popolnoma v drugem delu nekonsistentno s tem, kar ste pisno naslovili na njega, v drugem delu glede prenosa radiotelevizije Slovenija sej državnega zbora. Vi ste naslovili poslansko vprašanje nam pisno, zakaj se izvaja regionalizacija upravnih enot Republike Slovenije. In o tem delu, mislim, da ima minister pripravljen celo odgovor in bi vam lahko odgovoril na vprašanje. Ni polemike o tem, vendarle vas opozarjam, da gre za zlorabo instituta poslanskega vprašanja. Hvala lepa. Gospa Marija Ana Tisovic bo postavila poslansko vprašanje ministru za finance, ki je danes odsoten, vendarle lahko vprašanje postavite in opredelite tudi način, kako želite potem to vprašanje dobiti: ali javno na naslednji seji ali pisno. Želite postaviti poslansko vprašanje? Izvolite.
Ne vem, ali nima gospod dodatnega vprašanja? Pravico?
Umaknil ga je.
A, umaknil ga je. Spoštovani predstavniki vlade oziroma ministri, kolegice in kolegi. Imela sem pripravljeno oziroma sem že dala naprej vprašanje gospodu ministru za finance. Če se je pripravil na to vprašanje, se mu zahvaljujem. Vendar danes ne mislim ponoviti tega vprašanja. Če mi dovolite, bi to svoje stališče podala, obrazložila. Spoštovani poslanci! Smo predstavniki državljanov, ki za to tudi svoje delo moramo odgovarjati svojim volivcem. Pomembno je, da so ti državljani, ki so nas izvolili v ta zbor, tudi pravilno in dovolj obveščeni o delu v državnem zboru. Zato menim, da bi se morala zasedanja državnega zbora in delovnih teles,ki so bolj pomembna, predvajati neposredno po televiziji. To je prvi del. Drugi del pa je ta, da se vprašanja, ki se tu postavljajo, oziroma izjave, ki se dajejo, potem zelo čudno medijsko režejo, tako da nimajo prav nobenega repa in glave. Ljudje si lahko to razlagajo tako ali drugače in potem sprašujejo, kaj smo s tem mislili. Mislim, da morajo biti mediji toliko jasni, da predstavijo tisto, kar je bilo v državnem zboru rečeno. Kajti rezanje in trganje izjav je lahko strašno zavajujoče. Pri takem urejanju si lahko vzamete za zgled, recimo, Kanado, kjer ni dovoljeno delati izrezov, ampak objavljen mora biti celoten sestavek, ali pa je bolje, da ni objavljen. Rada bi povedala tudi primer, ki me je zelo prizadel, vendar ne zaredi mene same, pač pa zaradi vseh ostalih. Pretekli mesec sem namreč na seji državnega zbora zastavila vprašanje glede reševanja problematike razkrivanja gospodarskega kriminala. V medijih je bil objavljen le izsek mojega vprašanja in pa komentar, kako poslanci ne znamo postavljati vprašanj o bistvenih problemih, in to kljub temu, da je na zastavljeno vprašanje minister Bohinc odgovoril resno in tudi prikazal probleme, s katerimi se srečujejo na področju gospodarstva. Zaradi tega nadalje ne bi postavljala vprašanj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Pravzaprav moram ugotoviti, da poslanski skupini Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke prek svojih poslank in poslancev danes ne postavljata vprašanj, ki so jih pismeno najavili ministrom in ministricam. Pismeno vprašanje, ki je najavljeno - in to je tudi v skladu s poslovnikom - gospodu ministru za finance, gospa Marija Ana Tisovic, ki ste ga naslovili nanj, je popolnoma drugo, kot ste ga zdaj postavili tu. Ne dovolim polemike, opozarjam pa vas, da če se bo to nadaljevalo, bom takrat, ko bom ugotovila, da se to dogaja, ker ni v skladu s poslovnikom, poslanki ali poslancu morala vzeti besedo. Hvala lepa. Gospod Franci Rokavec bo postavil poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovana gospoda ministra, spoštovane poslanke in poslanci! Moje poslansko vprašanje se nanaša na gospoda ministra za notranje zadeve, in sicer v zvezi z načrtovano reorganizacijo upravnih enot. Vemo, da je v tem trenutku v Sloveniji 58 upravnih enot in da po informacijah, ki smo jih uspeli pridobiti poslanci v poslanskih pisarnah, naj bi bila predvidena reorganizacija sedanjih upravnih enot na cca 8 ali 12 regionalnih upravnih enotah. Najprej se mi v zvezi s tem zastavlja vprašanje: Ker je šele leta 1995 bil vzpostavljen sistem sedanjih upravnih enot, ali je osemletno obdobje dovolj dolgo obdobje, da se lahko pristopi k celoviti reformi organiziranosti uprave na nižji ravni? Drugič. Ali je namen predvidene reorganizacije upravnih enot, ki jo pripravlja ministrstvo za notranje zadeve, predvsem racionalizacija, centralizacija delovanja in ali je predlog tudi usklajen z občinami? Če je predlog mišljen kot racionalizacija, potem je verjetno v primeru, če je potrebna, tu možno urediti racionalizacijo v okviru obstoječega organiziranja sedanjih upravnih enot ali pa v zvezi s koncentracijo le-teh. Pri predlogu centralizacije predloga se mi zastavlja vprašanje vpliva lokalnih skupnosti in tudi državljanov na funkcioniranje regionalnih upravnih enot oziroma izpostav. Zavedati se moramo, da so sedanje upravne enote tisti edini bistveni servis občanov, državljanov na nižji ravni, zato je potrebno pri tej reformi biti bistveno bolj tenkočuten in pazljiv pri sami spremembi, ker ta zadeva bistveno posega v tiste najbolj nujne servisne aktivnosti državljanov na upravnih enotah. V zvezi s tem sprašujem gospoda ministra, ali je predlog usklajen z občinami. Vemo, da so tudi sedaj občine delovale v okviru možnosti, v okviru sosvetov, načelnikov upravnih enot in tu izražale svoje probleme in poglede na delovanje upravnih enot. Že na tej ravni je bilo mnogokrat veliko neskladij in tudi vemo, da so ti sosveti na nekaterih upravnih enotah delovali bolje, na drugih slabše. Zastavlja se mi vprašanje, koliko bodo ti sosveti učinkoviti v okviru regionalnih upravnih enot. Prosim gospoda ministra za bolj podrobne odgovore na vsa zastavljena vprašanja.
Hvala lepa. Dr. Rado Bohinc izvolite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec Rokavec, za to vprašanje, ker bom imel priložnost odgovoriti tudi na nekaj tistega, o čemer je prej spregovoril gospod poslanec Vizjak. Najprej bi rekel, da ta projekt ni predlog, nima narave predloga in še ni v nobenih postopkih odločanja. To, o čemer govorita vi in poslanec Vizjak, je strokovno gradivo, ki je bilo izdelano znotraj urada za organizacijo in razvoj uprave, da bi se preverilo, kakšne racionalizacije, kakšni organizacijski učinki in morda tudi kakšni prihranki bi lahko bili doseženi, če bi določene skupne strokovne funkcije iz sedanjih upravnih enot zaokroženo prenesli na regionalno raven, ali 8 ali 12 zaokroženih območij v Sloveniji. Skratka, gre za strokovno gradivo, gre za študijo primera na novomeškem območju, kjer se je proučevalo, katere skupne strokovne funkcije se lahko prenesejo zaradi bolj racionalnega upravljanja na regionalno raven. Ugotovljeno je bilo, da so to lahko predvsem finančne računovodske, kadrovske in druge podobne infrastrukturne storitve. Posebej bi rad poudaril, da ne gre pri tem projektu, pri tem gradivu, pri tej študiji za nikakršno zmanjšanje obsega upravnih storitev, ki jih nudijo upravne enote državljankam in državljanom, in da ne gre za nikakršno zmanjšanje števila upravnih enot. Toliko kot jih je sedaj, jih bo tudi poslej, če bo ta projekt uveljavljen, in sicer 58. Gre samo za to, da zaradi racionalnosti na regionalno raven, torej na tistih upravnih enotah, ki bodo delovale v središčih, ki bodo proglašena kot regionalna, da se tam opravljajo določene skupne strokovne funkcije. Ta študija, ta novomeški primer je pokazal, da so prihranki mogoči, da gre za koristno koncentracijo strokovnih služb na širšo raven in za možnost zmanjšanja števila neposrednih proračunskih uporabnikov, ker oboje nam pomaga pri uresničevanju naslednjih ciljev, ki so bili v tej študiji zastavljeni oziroma to naj bi se preverilo: poenotiti organizacijo in procese upravljanja, vzpostaviti enotno upravljanje s podpornimi procesi, kadri, izobraževanje, finance, materialna sredstva, standardizirati upravne storitve na celotnem območju, zagotoviti enotni sistem vodenja, kakovosti, povečati učinkovitost poslovanja, racionalizirati stroške poslovanja invzpostaviti možnost večjega povezovanja upravnih enot in območnih enot drugih teritorialno organiziranih državnih organov v smislu združevanja opravljanja podpornih nalog, torej zgolj podpornih nalog finance in podobno, krepitve kakovosti informiranja državljanov in tako naprej. S tem projektom, ki ga, kot rečeno, šele pripravljamo in ki bo prišel v odločevalsko fazo, morda, če se bo tako izkazalo, konec tega leta in v fazo začetka uveljavitve v začetku ali prvem polletju naslednjega leta, naj bi presegli naslednje slabosti, ki jih vidimo v naši organizaciji po upravnih enotah: precejšnja neenakomerna obremenjenost zaposlenih, neenotnost nazivov, v katerih se opravljajo enake naloge, veliko število in razlike pri zaposlenih, ki izvajajo strokovno-tehnične in druge podporne naloge, razlike pri izvajanju enakih upravnih postopkov. Jaz imam tu statistiko, pa verjetno ni časa, da predstavim, kakšne so razlike po upravnih enotah, kar zadeva števila prejetih vlog na zaposlenega ali na upravnega delavca ali na višjega upravnega delavca, števila prebivalcev na upravnega delavca po upravnih enotah, obsega stroškov po posameznih upravnih enotah v razmerju do števila prebivalcev, skratka neenakomernost je tu zelo velika. Kar želimo doseči, je, tako kot je bilo tudi rečeno v vprašanju, večja racionalnost, doseganje večje kakovosti upravnih storitev in v ničemer zmanjšanje števila upravnih storitev na ravni upravnih enot. Celo nasprotno, vzporedno s tem projektom gre projekt informatiziranih upravnih uradov in povečevanja pravzaprav števila kapilar v občini. Ni bil ta projekt usklajevan z občinami, tudi ne z upravnimi enotami, ker gre za zgodnjo fazo. Jutri imamo prvi konsultativni sestanek z načelniki upravnih enot. Vsa ta procedura usklajevanja in odločevalski proces bosta seveda šele stekla, ko bodo strokovni parametri sestavljeni skupaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora. Izvolite, gospod Rokavec.
Hvala za besedo. Hvala tudi ministru za odgovor. Mogoče samo na kratko še dve pobudi. Prvo, kar ste že omenili, da je jutri sestanek z načelniki upravnih enot. Če bo predlog šel naprej v proceduri, potem menim, da bi bilo zelo koristno, da bi predhodno bila tudi uskladitev z občinami. In drugo, zelo pomembno se mi zdi, da bi vlada pristopila celovito k temu projektu, ne samo na ravni upravnih enot. Vemo, da so različne institucije državne uprave na lokalni ravni, kot so davčna uprava, geodetska služba, izpostave za obrambo, inšpekcijske službe delujejo teritorialno zelo različno. To pri državljanih pač povzroča dodatne stroške, ker morajo opravljati svoje naloge na različnih lokacijah in so tudi različno teritorialno razporejeni za opravljanje svojih nujnih nalog. Zato menim, da bi bilo smiselno, da bi vlada pri pripravi tega projekta pripravila medsebojno usklajen projekt organiziranosti državnih organov na regionalni in lokalni ravni kot celoto, ne samo na nivoju opravljanja nalog upravnih enot. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Vsekakor sprejemam ti dve priporočili. Povedal bi to, da je namen predlagatelja, da ko bo iz projekta prišlo do faze predloga vladi - vlada je namreč tista, ki odloča o uredbi o teritorialnem obsegu upravnih enot ko bo ta predlog predložen vladi, bodo zraven predložena tudi izhodišča za organizacijo državnega aparata na lokalni ravni v smeri obveznih priporočil oziroma instrukcij za poenotenje tega. Natančno to, kar vi predlagate, ker je precej prihrankov in večjo racionalnost in organizacijsko učinkovitost moč doseči prav s poenotenjem organizacije državne uprave na lokalni ravni. In drugo, glede občin. Vsekakor bodo v projektu konzultirane tudi občine. Z občinami, kar zadeva sodelovanje z upravnimi enotami, krajevnimi uradi, informacijskimi pisarnami, zelo dobro sodelujemo. Moram pa povedati, da je ta razprava nekoliko preoranjena in tudi reakcija, kar tri poslanska vprašanja so danes na to temo, nekoliko pretirana. Gre v bistvu za to, da smo šele pripravili strokovno gradivo in konzultacije niti na ravni načelnikov upravnih enot še niso bile opravljene. To kaže samo na to, kako v težkih razmerah bo uveljavljati kakršnekoli reformne procese na področju državne uprave, ki bodo prinesli prihranke oziroma racionalizacije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peter Levič bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje, prostor in energijo. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister sicer ni prisoten, mu bom pa vendarle postavil vprašanje in bi prosil za pisni odgovor. Ni še dolgo tega, kar smo v državnem zboru sprejeli novo prostorsko zakonodajo, torej zakon o urejanju prostora in zakon o graditvi objektov. Že ob sprejetju se je slišalo mnogo kritičnih pripomb, češ, da zakona nista dodelana in da bosta v praksi neizvedljiva. Sedaj kaže, da so se črne napovedi začele nekako uresničevati. Dejstvo je, to se lahko na spletni strani ministrstva vsak prepriča, da je v tej zakonodaji še toliko nejasnosti pri postopkih, ki naj bi že v namenu bili precizni, da mora ministrstvo odgovarjati na ogromno število vprašanj. Tukaj imam tak kup "printov", ki smo jih sprintali z njihove spletne strani, tako da ljudje sploh lahko razumejo zakon in ga potem uporabljajo. Ali je to način za krajšanje upravnih postopkov pri gradnji objektov, da je nujno še znanje računalništva, torej uporaba interneta. Menim, da so sprejeli zakona, ki nista obdelana in za občane neuporabna. Zato sem hotel ministra vprašati: Kdaj bo ministrstvo začelo s sistematičnim izobraževanjem delavcev po upravnih enotah in kdaj lahko pričakujemo, da bo vaše ministrstvo pripravilo strategijo prostorskega razvoja Slovenije in prostorski red Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister je dolžan podati pisni odgovor. Dr. Mihael Brejc bo postavil poslansko vprašanje ministru za promet in ministru za notranje zadeve. Izvolite.
Spoštovana ministra. Danes vam ne bom postavil vprašanja. Odločil sem se za to potezo, da umaknem vprašanja, ki sem jih nameraval postaviti v zvezi z delovanjem ministrstva za notranje zadeve in ministrstva za promet, vendar pa me je gospod Bandelj s svojim odgovorom prepričal, da tako početje ni smiselno. Tudi to [[...]]
Hvala lepa. Dr. Mihael Brejc, če kdo, seveda vi točno poznate poslovnik državnega zbora. Govornik sme govoriti le o vprašanju, ki je na dnevnem redu. Danes so na dnevnem redu poslanska vprašanja in pobude. V skladu s poslovnikom so poslanci včeraj do 12.00 ure pisna vprašanja posredovali pristojnim ministrom in predsedniku vlade. Vaši dve poslanski vprašanji sta pred mano. Ker ste rekli, da jih ne boste postavili, se vam najlepše zahvaljujem za vaš prispevek in vas opominjam, da če boste nadaljevali, pa to ne bosta vaši dve poslanski vprašanji, vam bom odvzela besedo v skladu z 76. členom poslovnika.
Gospa podpredsednica bi morala bolje poznati predpise, ki jih tolmači. To je prvič. Poznati bi pa morala tudi mnogo bolje, da obstaja v tej državi eno pravilo, ki v prejšnji državi ni veljalo in bi ga pravniki lahko poznali. Kar ni izrecno prepovedano, je dovoljeno. Jaz sem postavil vprašanja, mislil sem jih postaviti in sem jih umaknil zaradi obnašanja prvega birokrata te vlade, gospoda Bandlja, in želel obrazložiti, zakaj jih umikam. Vi mi pa pravico, da obrazložim svoj umik vprašanj odvzemate. Te pravice pa nimate, ker v poslovniku tega ni. Zato mi dovolite, da končam to, kar sem začel in me prosim ne prekinjajte.
Vzela vam bom besedo, če ne boste postavili poslanskih vprašanj.
Nimate pravice, ker ne obvladate stvari. Zato bom nadaljeval. Torej [[...]]
Hvala lepa. Ne boste postavili poslanskega vprašanja [[...]]
Tak način je samo nadaljevanje tega [[...]] [[Izključen mikrofon.]] Potem je nesmisel, da smo tukaj [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa.
Gospa podpredsednica, ne zahvaljujte se meni, ampak poglejte, kaj piše v poslovniku in predvsem ugotovite, kakšne so pravice poslancev v tej hiši. Nimate nobene pravice, da to počnete! Najprej aroganca gospoda Bandlja - preberite si njegov tekst! Drzne si temu državnemu zboru govoriti [[izklaplja se mikrofon]] , da so poslanska vprašanja in pobude brezpredmetne, zato vas prosim, da jih ne vodite [[...]] [[izklaplja se mikrofon]] . Nek uradnik bo nam govoril, da je brezpredmetno! Brezpredmetno je ravnanje tega uradnika in vas! To lahko samo ugotovimo mi v državnem zboru, ne pa [[...]]
Menda ja ne želite, da uporabim tretji ukrep in vas odstranim iz dvorane! Vzela sem vam besedo in poslovnik v tej hiši nekaj velja. Hvala lepa. Naslednji bo postavil [[...]]
Poznam take interpretacije poslovnika, ker sem [[...]]
Prav, pritožite se na poslovniško komisijo! Naslednji bo poslansko vprašanje ministru za pravosodje postavil gospod Valentin Pohorec. Izvolite.
To je višek, kar počnete!
Lepo prosim, da se izključite.
Ne, verjetno ste zablokirali, ker ste toliko tiščali. [[Smeh.]]
Potem bi pa mogoče vseeno končal.
Ali se lahko izključite, gospod Janša, prosim lepo. Ali lahko poskusite svoj gumb, če - hvala lepa! Gospod Pohorec, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Moje poslansko vprašanje se nanaša na potek reševanja zahtevkov upravičencev po zakonu o popravi krivic in ga naslavljam ministru za pravosodje mag. Ivanu Bizjaku. V letu 1996 je bil sprejet zakon o popravi krivic. Seveda je veliko vlog, razumem, da je ogromno število vlog tudi zavleklo postopek reševanja. V letu 2001 pa je bil ponovno odprt rok za vlaganje vlog tistih občanov, ki v prvem roku, leta 1996, 1997, teh vlog niso oddali, ker niso imeli informacije ali niso vedeli, da to lahko storijo. Tudi leta 2001 je bilo veliko vlog; razumem, da je dela na ministrstvu izredno veliko. Tudi name so se obračali občani, da sem jim dajal potrebne informacije, nudil pomoč, kolikor sem lahko, jih napotil, da vloge napišejo, povedal, kaj naj priložijo in podobno. Mnogim sem celo pomagal te vloge sestaviti. Bil sem prepričan, da bodo vsaj v letu dni nekako dobili odgovor na svojo vlogo, vsaj v tem smislu, "vašo vlogo smo prejeli in je v postopku reševanja". Vendar po petnajstih mesecih tudi takega odgovora še nihče od teh, ki jih sam poznam kot pričakujoče, ni dobil. /Iz tega naslova postavljam poslansko vprašanje. Medtem se je namreč pojavil članek, da so vsi upravičenci že dobili ustrezne odločbe v skladu z zakonom za rešitev njihovega problema oziroma njihove vloge. Ta članek je vznemiril tudi te čakajoče občane, ki pa doslej niso dobili nobenega odgovora Zato je moje vprašanje gospodu ministru naslednje: Ali je kdo iz pristojne službe dal takšno informacijo medijem, da so torej vsi že odločbe dobili? Ker jih ti niso dobili, so seveda vznemirjeni. Bolj kot to me pa zanima: Kdaj bodo torej vsi upravičenci, tudi tisti, ki so vložili svoj zahtevek v letu 2001, dobili odgovor oziroma dobili ustrezno odločbo, da je njihova vloga upravičena in da bo tako ali drugače rešena? Za odgovor se vam zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Ivan Bizjak, izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovani gospod poslanec! Najprej bi želel razčistiti nesporazum, za katerega gre verjetno glede objave, na katero se sklicujete. Vsaj po tistem, kar smo lahko v ministrstvu videli, gre za članek v dnevniku Večer, ki se nanaša na informacijo, ki jo je dala slovenska odškodninska družba glede izdaje odločb na osnovi statusa, ki je bil priznan, bodisi po zakonu o žrtvah vojnega nasilja, bodisi po zakonu o popravi krivic. V tem članku je dejansko navedeno, da so vsi živi upravičenci dobili odločbo o odškodnini. Delovanje slovenske odškodninske družbe s tem v zvezi ni v pristojnosti ministrstva. Gre pa pri tem za izvrševanje odločitev po obeh že omenjenih zakonih. Torej gre za tiste primere, kjer je bodisi po zakonu o popravi krivic, bodisi po zakonu o žrtvah vojnega nasilja že bilo odločeno. Tu pa pridemo do tistega, kar pa je v pristojnosti, vsaj deloma, ministrstva za pravosodje. Ministrstvo nudi administrativno in strokovno pomoč vladni komisiji po zakonu o popravi krivic. Pri vlogah o tem zakonu je treba povedati, da dejansko še ni bilo odločeno o vseh zadevah. Zlasti izrazito veliko število vlog je bilo vloženo ravno v letu 2001, po podaljšanju roka. Trenutno komisija obravnava vloge, vložene v aprilu 2001. Praviloma jih obravnava po vrstnem redu, v izjemnih primerih, ko gre za bolezen, slab socialni položaj posameznega upravičenca pa to komisija tudi upošteva. Na ministrstvu, ki, kot rečeno, zagotavlja nekatere podporne službe, si prizadevamo, da bi čimbolj pospešili nadaljnje odločanje komisije. Naj povem, da se je v zadnjih letih, od leta 2000, povečalo število strokovnih sodelavcev, ki delajo na teh zadevah, in to od 2 na 5, kar je največ, kar je bilo možno zagotoviti, glede na kadrovsko stanje v ministrstvu. Na drugi strani se je stalno povečevalo tudi število zadev, ki jih redno tedensko obravnava komisija. Zadnjič smo to dosegli v oktobru, in to od 20 na 25. Tako ocenjujemo, da bo vsaj kakšnih 1100 zadev rešenih v enem letu, tako v tem okviru lahko pričakujemo, da se bo to reševanje pospešilo. Kdaj pa bo odločeno o vseh zadevah, je pa ta trenutek seveda težko reči, ker je tudi na dnevnem redu te seje državnega zbora predvidena sprememba zakona o popravi krivic, ki bo ponovno odprl rok, torej tudi za tiste, ki so eventualno vložili svoje vloge še po preteku do sedaj veljavnega roka, kot ste rekli, konec leta 2001. Lahko zagotovim predvsem to, da bo ministrstvo v okviru svojih kadrovskih možnosti še naprej namenjalo kar največjo možno pozornost čim hitrejšemu obravnavanju teh vlog.
Hvala lepa. Zadovoljni z odgovorom? Naslednji bo postavil poslansko vprašanje ministrici za kulturo mag. Janez Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Radio Študent se je v tem obdobju, ko je tekla kampanja, izkazal z nekim čudnim obnašanjem, da je uvrstil samo tiste, ki so proti Natu. Na zahtevo, da bi bila ta kampanja uravnotežena, se je požvižgal. Na zahtevo nekaterih uradnih je bilodgovor, oprostite izrazu, "jebite se". To je nedostojno od takšne državne institucije. To kaže na to, da državne institucije potrebujejo resen nadzor nad takšnim delovanjem. Zlasti pa tiste, ki pridobivajo denar za takšno javno početje. V zvezi z nadzorom sem jaz večkrat postavil vprašanje. Bilo je pri SIB banki, bilo je pri Elanu, in kot veste, so se odvijale hude zadeve. Trikrat, štirikrat sem postavil ministrici vprašanje, pa nikoli ni odgovorila, kot je treba. Nazadnje sem moral podati predlog za ovadbo na tožilstvo. Tako se vidi, kako vlada opravlja svoj posel in kako bi bilo treba v tej državi nad državnimi institucijami, javnimi institucijami, v katerih ima država večinski delež, zagotoviti v nadzornih svetih ljudi iz opozicije, da se ne bi dogajale te goljufije in da bi prišli tako državljani kot mi do podatkov in zagotovil pravno in demokratično državo. Zato je zahteva po primernem zastopanju v nadzornih svetih povsem legitimna. Glede na to, da jaz do sedaj nisem dobil nobenih odgovorov, tudi sedaj ga ne pričakujem, se odrekam odgovorom. Želim pa opozoriti to javnost, kaj se dogaja v tej Sloveniji. Meni pa ne boste jemali besede v okviru 3 minut za postavitev vprašanja [[...]]
Umaknili ste poslansko vprašanje. Stvar je bila jasna.
Oprostite, gospa podpredsednica, ali lahko povem [[...]]
Preveč ministrov in ministric danes čaka in so pripravljeni odgovoriti na vaša poslanska vprašanje, zato bomo nadaljevali s tistimi, ki bi mogoče res radi odgovor. Prosim, da ne zlorabljate več poslovnika.
Do konca naj povem [[...]]
Vzela sem vam besedo. Hvala lepa. Lahko ob kršitvi na podlagi, gospod Jerovšek, 76. člena, po opominu odvzamem besedo. Naslednji ima poslansko vprašanje gospod Pavel Rupar, ki ga bo postavil ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kljub temu bom najprej javno protestiral proti vašemu početju je pa seveda to odraz demokracije v Sloveniji. To je demokracija, ki jo živimo. Vas pa popolnoma razumem. Veste, to vse izhaja iz začetkov te naše države, pravzaprav iz kapitala, ki so si ga nekateri, ki imate sedaj moč izklapljati kolege, izklapljati opozicijo, pridobili na podlagi dediščine bivšega premoženja družbenopolitičnih organizacij [[...]]
Gospod Rupar, lepo prosim, brez očitkov, ki ob tej točki niso na pravem mestu. Spoštovane kolegice in kolegi iz opozicije! Jaz vas globoko spoštujem, globoko spoštujem tudi vašo pravico do besedo, ampak formalna pravila, ki smo si jih postavili veljajo, za vse enako: za vas in tako tudi za nas.
Jaz bi prosil, če mi lahko [[..]]
Jaz vas lepo prosim, da postavite poslansko vprašanje [[...]]
Ja, bom gospa.
Ampak poslansko vprašanje, ki se tiče živalskega vrta v Ljubljani.
Ampak pustite mi, da pridem do tam.
Imate pravico samo obrazložiti vprašanje.
Ja, počakajte, da pridem do vprašanja.
Ne, to ni stvar poslanskih vprašanj, da govorite o kapitalu [[...]]
Ali vi odločate o mojih besedah? Ja, počakajte, kje pa smo.
Ta trenutek v okviru formalnih pravil odločam o tem, da smo dolžni spoštovati pravila igre.
Torej, me spoštujte, ker sem izvoljen poslanec državnega zbora, spoštujte me in prosim, poslušajte, kar bom povedal. Točno to je to. Točno to je naredil kapital in stvari, ki so bile tu v tem državnem zboru, gospa, so bile lastnice stranke, partije in od tam izvira ta kapital, da je potem ta moč, da se vi tako lahko obnašate, gospa. Premoženje DPO-jev, ki ni bilo enakomerno razporejeno, zato smo mi šibki. Zato nam lahko po vsem vrstnem redu izklapljate mikrofone. Veste, naše stranke morajo plačevati najemnine v tistih prostorih, ki jih drugim strankam, Združeni listi in drugim, ni potrebno ker so dobili ogromno premoženja. Gospa, jaz bom govoril o živalskem vrtu in prosim, da me pustite, da pridem do tam.
Takoj, da začnete.
Bom že govoril o živalskem vrtu, počakajte, da pridem to tam. Lepo prosim.
Gospod Rupar, v trenutku, če ne boste začeli govoriti o postavljenem poslanskem vprašanju, vam bom vzela besedo. Žal, to je pač poslovnik državnega zbora, to ni kapital.
Gospa, vse skupaj mi zveni neumno, neumno. Ta prenos današnjega dne, teh vprašanj, je ena farsa, ena ljuba farsa, to ni demokracija. Jaz samo to želim povedati, preden bom postavil vprašanje. Prava demokracija je prenos jutrišnjega dne, pa pojutrišnjem, da ljudje vidijo, kaj se dogaja tudi izven tega prenosa, kaj počnete vi, to je prava demokracija. To pa veste, kako izzveni - približno takole - pred vprašanjem natančno preberite navodilo, o morebitnih stranskih vprašanjih se posvetujete s predsednikom vaših strank ali v koaliciji,kasnejših reklamacij v opoziciji ne upoštevamo. To se greste vi. Naše zahteve so popolnoma jasne, želimo demokracijo in nič drugega. Imel sem poslansko vprašanje o živalskem vrtu in sem ga tudi postavil, odgovora pa ne rabim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tudi vsi, ki nas danes gledajo pred televizijskimi sprejemniki, pričakujejo od nas to, kar vidijo vsak torek, da odgovorijo ministri in ministrice na vnaprej postavljena vprašanja. To bi lahko bilo tudi danes. Če znamo podati oceno, ali danes počnemo tako, kot je običajno in spoštujemo pravila igre, vsi lahko ugotovimo, da temu ni tako. Bojan Kontič.
Gospa, jaz imam dodatno vprašanje.
Ne, vi smete zahtevati dopolnitev odgovora v skladu s poslovnikom. Ker na vprašanje niste želeli imeti odgovora, tudi dopolnitve [[...]]
Kdo pa vam daje pravico, da vi meni dajete odgovor na moje vprašanje, pa na moje izvajanje? Kdo pa ste vi, da mi dajete to pravico? Ali ljudje to vidijo, kar počnete?
Preberite si poslovnik državnega zbora.
[[...]]kaj počnete, s kakšno močjo in s kakšno samozavestjo počnete [[...]]
Hvala za kompliment.
[[...]]a to je demokracija?
Dobro je, da se ženske lahko počutimo tudi močne. Gospod Bojan Kontič bo postavil poslansko vprašanje ministru za šolstvo, znanost in šport. Izvolite.
Hvala lepa gospa podpredsednica, ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Na prejšnji seji državnega zbora Republike Slovenije sem najavil ustno vprašanje ministrstvu za šolstvo, vendar sem ga v dogovoru z ministrom dr. Gabrom, zaradi njegove odsotnosti, odjavil. Ponovno sem ga najavil za to sejo. Vprašanje je vsebinsko vezano na nasilje, ki se pojavlja v osnovnih in srednjih šolah. Danes po pričetku seje državnega zbora sem prejel pisni odgovor s strani ministra dr. Gabra, tako da je moje najavljeno poslansko vprašanje postalo brezpredmetno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Brejc izvolite, proceduralni predlog.
Najprej protestiram proti načinu vodenja seje. Držim roko tukaj že nekaj časa in zahtevam proceduralno, pa mi tega ne daste. 69. člen poslovnika si poglejte. Poslancu, ki želi govoriti o uporabi poslovnika, postopkovno vprašanje, da predsedujoči besedo takoj, ko jo zahteva in [[...]]
[[...]]vznemirjate me že dve uri, da sem vas spregledala, se opravičujem. Izvolite proceduralno gospod Brejc.
Prej ste rekli, da, ker sem povedal, da umikam vprašanja, in ste mi zato vzeli besedo. Predsednik Socialdemokratske stranke Janez Janša je postavil vprašanje oziroma je predsedniku vlade zastavil prav tako vprašanje, ki ga je umaknil - rekel je, "ne bom postavil vprašanja", pa ga predsednik parlamenta ni opomnil in mu ni vzel besede. Tako, vidite, pa vi vodite seje. Hočem samo povedati in vam dokazati, kako različne kriterije imate, ko gre za vodenje sej.Takemu državnemu zboru ne mislim delati usluge in voditi seje. Naj bo kaos in naj ga ljudje vidijo, in seveda razlike, ki jih počnete.
Hvala lepa. Dr. Brejc, točno veste, da vsako dejanje, ki ga opravi predsedujoči, in med sejo tudi razlaga poslovnik, smete podati v presojo komisiji za poslovnik. Lepo vas prosim, da to naredite tudi v tem primeru. Jaz s polno odgovornostjo stojim za svojimi dejanji. Gospod Branko Kelemina bi želel postaviti vprašanje ministru za finance.
Jaz sem na vrsti!
Se opravičujem! Gospod Ivan Mamić je pred vami, ker je prej menjal z dr. Andrejem Bajukom. Ministru za okolje, prostor in energijo bo postavil poslansko vprašanje gospod Mamić. Izvolite
Pozdravljam vse štiri ministre, ker ste prej rekli, da cel kup ministrov čaka, in ne vem, koliko je to v odstotkih, 25% ali nekaj takega. Sam sem imel veliko vprašanj v parlamentu in lahko rečem, da razen dvakrat nisem nikoli bil zadovoljen z odgovori na vprašanja. Postavil sem tudi taka vprašanja, na katera nisem nikoli dobil odgovora. Glede na vse to, kar smo slišali danes, to je samo gnev opozicije, ker nas vladna koalicija samo tepta iz dneva v dan, potem ni čudno, da je reakcija taka.To je kot enkrat ena. Ne vem, čemu in komu bi sploh postavljal vprašanje, ker ministra, ki sem mu vprašanje namenil, ni, bo odgovoril ali pa ne bo odgovoril, kot po stari dobri navadi, in se mi zdi vse skupaj nesmiselno. Včeraj smo vstopili v Evropo. Ali je to evropska demokracija, lepo prosim? Meni se zdi, da ne. Svoje vprašanje umikam, ker ga pravzaprav nimam komu postaviti. Hvala lepa.
Hvala vam. Gospod Branko Kelemina bo postavil vprašanje ministru za finance. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Državni zbor kot zakonodajna veja oblasti in kot, po moji oceni, najvišji organ oblasti v državi bi moral dnevno ali pa vsaj pogosto razpravljati o pomembnih vprašanjih, ki se tičejo življenja ljudi. Državni zbor bi moral razpravljati po moji oceni o pomembnih gospodarskih vprašanjih, na primer, kako ljudem, predvsem mladim, zagotoviti ustrezno delo oziroma delovna mesta, kako ljudem zagotoviti evropsko primerljive plače, kako vsem ljudemzagotoviti človeka vredno življenje. In še cela vrsta pomembnih vprašanj je, ki se tičejo vseh državljanov. Vendar, žal, obstoječa oblast noče o teh vprašanjih niti razpravljati v parlamentu, kaj šele, da bi poskušali za naše državljane pomembna vprašanjaustrezno reševati. Ker v tej državi ni pravično upoštevan in javnosti predstavljen napor opozicije za ureditev pomembnih vprašanj, najostreje protestiram proti obstoječi oblasti in poslanskega vprašanja ne bom postavil. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje Maksimiljan Lavrinc, in sicer ministru za notranje zadeve. Gospod Lavrinc, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Žal ministra ne vidim med nami, ampak računam na to, da mi bo potem ustno odgovoril. Aha, je že med nami in ga lepo pozdravljam. Dne 5.3. letošnjega leta je predsednik Socialdemokratske stranke, gospod Janez Janša, na novinarski konferenci predstavil nekatere dokumente v zadevi oziroma aferi Depala vas, s katerimi je poskušal inkriminirati nekatere najvišje predstavnike državnih organov v tistem času. Sam ne bom komentiral niti - po mojem mnenju - škandaloznega početja gospoda Janše, ki bi si kot politik in navsezadnje nekoč celo minister, lahko zavedal svojega dejanja niti neutemeljenih insinuacij, ki jih je napletel, ampak se bom osredotočil na rabo dokumenta, ki ga je predstavil. Dokumenta, z naslovoma Dejavnost VOMO, Informacija in okvirni načrt ukrepov za zagotovitev ustavnosti in zakonitosti v primeru potrebe, izvirata iz arhivov ministra za notranje zadeve in nosita oznako uradna tajnost, strogo zaupno. Tisti, ki imamo malo daljši spomin, smo se spomnili na čase pred skoraj desetimi leti, ko so se v javnosti kot po tekočem traku znašli zaupni dokumenti iz VIS-a oziroma SOVE z namenom diskreditirati nekomu neprijetnega posameznika. Tisti, ki imate krajši spomin, pa se sigurno spominjate primera nezakonitega razkritja podatkov iz izbrisane kazenske sodbe zoper Bečirja Večanovića Ker se bojim, da ponavljamo to epizodo kar naprej in naprej, zgodilo pa se ni še nič, se mi zdi, da ne bi bilo modro ta dogodek prepustiti kar tako mimo, še posebej ker gre tudi tokrat za dokumente iz arhivov ministrstva za notranje zadeve oziroma policijskih arhivov. Zato gospoda ministra opozarjam na določbo 359. člena kazenskega zakonika, ki določa, da se posameznik, ki drugemu sporoči podatke ali dokumente, za katere ve, da so državna tajnost, in do katerih je prišel protipravno, in nanj naslavljam naslednje konkretno vprašanje oziroma dve vprašanji. Zanima me: Ali je bila sprožena preiskava, da bi se ugotovilo, kdo je gospodu Janši izročil omenjene dokumente? In drugič. Kako nameravate ukrepati, da bi se uredil dostop do dokumentov tako, da se v prihodnosti onemogoči nezakonito ravnanje, kakršno se je zgodilo tokrat in že nekajkrat v preteklosti? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, dr. Rado Bohinc.
Gospod Lavrinc, protiustavni dokumenti so državna tajnost samo v totalitarnih sistemih.
Mi bomo pa res živalski vrt naredili iz tega našega parlamenta. Lepo prosim, da se javljamo k besedi in tako, kot veleva poslovnik. Žal. Ta trenutek ima besedo minister za notranje zadeve, dr. Rado Bohinc.
Hvala lepa za besedo. Hvala lepa, gospod poslanec, za tole vprašanje. Tole bi vam lahko odgovoril. Urad za usmerjanje in nadzor policije je prvi dan po objavi vsebine dokumentov v sredstvih javnega obveščanja zahteval od policije, da preveri: prvič, ali je dokument iz arhiva policije, in drugič, vse okoliščine, v katerih je prišel dokument v javnost, ter da o ugotovitvah in ukrepih obvešča ministra. Glede na kratek čas doslej odgovora policija še ni poslala, vendar, na podlagi odgovora bo odločeno o nadaljnjih korakih ministrstva, glede na vsebino odgovora seveda, ugotavljanje odgovornosti, nadzor, usmeritve, zahteva po nadaljnjih poročilih, skratka v okviru naše nadzorstvene funkcije nad delom policije. Sicer pa lahko zatrdim, da po doslej zbranih podatkih se dokumenti, o katerih je govor, ne nahajajo, torej dokumenti v zvezi z Depalo vasjo, ne nahajajo v tekoči zbirki ministrstva za notranje zadeve. Ker se vprašanje nanaša na poslovanje z dokumentarnim gradivom, mi dovolite kratko informacijo o tem, kako je to urejeno po veljavnih predpisih. To urejata uredba o poslovanju organov javne uprave z dokumentarnim gradivom in navodilo za njeno izvajanje. V obeh aktih je podrobno urejeno poslovanje z dokumentarnim gradivom od sprejema, evidentiranja, dajanja zadev v reševanje, vodenje evidenc, ravnanja s podatki, ukrepov za varovanje zadev, ki vsebujejo tajne podatke in o hrambi dokumentarnega gradiva. Dokumentarno gradivo se hrani v zbirki nerešenih zadev, v tekoči zbirki in pa v stalni zbirki dokumentarnega gradiva. Zbirka nerešenih zadev in tekoča zbirka dokumentarnega gradiva se na ministrstvu za notranje zadeve vodita in hranita po posameznih organizacijskih enotah. Torej, posebej po posameznih uradih in posebej v policiji. Stalna zbirka dokumentarnega gradiva pa se vodi v posebni organizacijski enoti ministrstva, to je arhiv v okviru glavne pisarne. V tekoči zbirki se hranijo rešene zadeve tekočega in dveh predhodnih let, vsako leto pa so organizacijske enote dolžne odbrati gradivo iz tekoče zbirke in ga na predpisan način predati pristojni službi ministrstva za notranje zadeve za stalno zbirko. Dostop do zbirke nerešenih zadev imajo delavci, ki zadevo rešujejo, in predstojniki organizacijske enote, kjer dela delavec, in administrativno-tehnični delavci v tej organizacijski enoti. Do stalne zbirke dokumentarnega gradiva pa imajo dostop samo delavci arhiva. Stvari so torej dovolj natančno urejena tako z vidika vodenja zbirk kot tudi z vidika odgovornosti oziroma dovoljenega pristopa posameznih delavcev in ne dvomim, da je ugotovljivo, če je prišlo do odtujevanja dokumentacije. Poleg tega je na novo stvari uredil tudi zakon o tajnih podatkih ter na podlagi tega zakona izdani podzakonski predpisi, kjer so predvidena posebna dovoljenja za dostop do dokumentarnega gradiva različnih stopenj tajnosti. S tem mislim, da sem odgovoril na vprašanje, na kakšen način so stvari za ministrstvo urejene. Kar pa zadeva ukrepanj v tej zvezi, pa bo treba počakati na poročila, ki jih bo v tej zvezi pripravila policija, na katero sem naslovil že tovrstno zahtevo. Hvala lepa.
Hvala lepa.
Na internetu so ta gradiva, gospod Bohinc. Vi kar sprožite postopke. Komaj čakamo.
Lepo prosim, gospod Janša. Dopolnitev odgovora, gospod Lavrinc. Izvolite.
Ne. Zahvalil bi se rad ministru za izčrpen odgovor in napovedujem, da bom še povprašal po tej zadevi, tudi zato, ker če policist od veselja, ko dobi otroka, strelja v zrak, je v suspenzu. Ko pa šefi kršijo zakone, pa ni o ničemer ne duha, ne sluha. Zato bom še vprašal po tej stvari.
Hvala lepa. Gospa Majda Zupan bo postavila poslansko vprašanje ministru za zdravje. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Glede na to, da je letošnje leto razglašeno za mednarodno leto voda in da smo včeraj praznovali dan voda in da je bilo že o tej problematiki postavljeno poslansko vprašanje s strani moje poslanske kolegice, sem želela s svojim vprašanjem vsaj nekoliko izraziti skrb za čimbolj zdravo pitno vodo. Že dlje časa Civilna pobuda in Lista za čisto vodo ugotavljata, da je namreč premajhna zavzetost odgovornih, zlasti za prepoved uporabe pesticidov na vodovarstvenih pasovih. Še več; opozarjajo, da ministrstvo za zdravje celo uradno dovoljuje uporabo preveč onesnažene vede in da pristojne službe javno ne predstavljajo rezultatov analiz vode. Civilna združenja celo menijo, da je grobo kršena ustavna pravica državljanov do zdravega življenjskega okolja. V Sloveniji je v celoti namreč v uporabi še 135 pripravkov, ki so na seznamu okoljskih organizacij in Evropske unije označeni kot rakotvorni. Vemo pa, da vsako uro zdravniki postavijo enemu Slovencu ali eni Slovenki diagnozo: rak. Da o vsebnosti pesticidov v padavinah, ki jih državne službe sploh ne merijo, ne govorim, čeprav presegajo vse meje vrednosti. Skrb za zdravje ni naložena le vsakemu posamezniku, da zdravo živi, temveč je tudi odgovornost politike oziroma vlade, da skrbi za razmere v okolju, ki omogočajo zdravo življenje. Zdravstveno stanje prebivalstva je tako pomembno za trdnost naroda in njegov razvoj, da mora bitito prioritetna skrb in odgovornost. In ena izmed skrbi, tudi na področju varne vode, je tudi pravočasna, resnična in neodvisna informacija, ki pa je možna le s pluralizacijo medijev, s katerimi bo mogoče zagotoviti večjo neodvisnost od oblastnih in kapitalskih centrov moči ter ustanovitev novih in neodvisnih revij in časopisov, kjer bi lahko prebrali tudi pravo resnico. Vprašanja ne bom postavila, kot ga niso postavili moji poslanski kolegi iz opozicije. Odgovora ne pričakujem, pač pa pričakujem, gospod minister za zdravje, vašo pripravljenost kot člana vlade, da v tej smeri nekaj storite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jože Tanko bo postavil poslansko vprašanje ministrici za kulturo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Lep pozdrav vsem prisotnim ministrom in pa tudi kolegom poslancem. Gospa podpredsednica, v skladu z dosedanjo prakso bi v uvodu imel najprej obrazložitev, če bo zdržala. V februarju je poslanec Liberalne demokracije, gospod Anderlič, prejel SMS sporočilo. Tisto sporočilo novinarke radiotelevizije, ki se glasi: "Šef se je odločil za Ropa. Kaj naj storim, jasno kaže, da so vrhovi LDS očitno v zelo tesni povezavi z RTV in da zato RTV ni neodvisna. Tudi zato je negativni del medijskega prostora namenjen predvsem opoziciji, boljši in lepši del pa je kljub vsem nesmoternostim in številnim slabim potezam namenjen skoraj izključno poziciji. Kljub temu da opozicija veliko razpravlja na sejah državnega zbora in delovnih telesih, da vlaga veliko dobrih vsebinskih in uravnoteženih predlogov k rešitvam v zakonskih predlogih, je njena podoba v javnosti zelo popačena. Še več, mnogi, celo taki, ki jih zanima parlamentarno dogajanje, so se sprijaznili s trditvijo, da opozicije ni. Res je ni, če se o parlamentarnem dogajanju poroča malo in prirejeno. Vlada in državni zbor morata zagotoviti, da so državljani celovito, objektivno in neposredno obveščeni, da so seznanjeni z napori svojih izvoljenih predstavnikov in da si sami ustvarijo sodbo o dogajanju v državnem zboru; sami, ne pa, da jim jo krojijo mediji oziroma predvsem cenzorji v uredništvih. Blokada medijskega prostora je tako očitna, da jo je zaznala tudi tujina. Slovenski državljani morajo biti o dogajanjih v svojem parlamentu obveščeni vsaj tako dobro, kot so obveščeni o hrvaškem, ki ga lahko spremljajo prek slovenskega distribucijskega omrežja. Zato podpiram zahtevo opozicije, katere član sem tudi sam, da se seje državnega zbora neposredno prenašajo in da se s tem zagotovi neposreden vpogled državljanom v parlamentarno dogajanje, vpogled v delo, cilje in napore poslancev. Poleg služb, ki jih imate organizirane za izvajanje nadzora nad mediji, bo javnost izvajala neodvisno kontrolo nad dogajanjem v slovenskem političnem prostoru. Hvala.
Hvala lepa. To je bila obrazložitev vašega poslanskega vprašanja: Zanima me, kako boste zagotovili neodvisnost medijev, ki so v državni lasti, v skladu z veljavno zakonodajo. Mislim, da je bila stvar korektno opravljena ker ga niste umaknili. Dajem besedo ministrici za kulturo, da poda odgovor. Izvolite, ministrica.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovani poslanec. Zahvaljujem se za ponovno vprašanje, ki ste ga imeli namen oziroma ste ga najavili že na prejšnji seji, pa ste manjkali, zato sem vam odgovor na to vprašanje že pismeno posredovala. Vseeno bi vam odgovorila, kolikor je v naši moči, in istočasno mogoče tudi poslancu, ki je prej spregovoril o Radiu Študent, glede lastništva medijev, ki so v državni lasti. V Republiki Sloveniji trenutno ni vpisan v razvid pri ministrstvu za kulturo niti en medij, ki bi bil v večinski lasti oziroma državni lasti. Državna sklada, Slovenska odškodninska družba in Kapitalska družba imata lastninske deleže v dnevnikih Delo, Dnevnik, Večer, vendar ne večinskih. V javni lasti je javni zavod posebnega kulturnega in nacionalnega pomena, to je Radiotelevizija Slovenija, katerega ustanoviteljica je Republika Slovenija. Sprejemanje in izvajanje programsko-poslovnih načrtov pa je v pristojnosti sveta Radiotelevizije Slovenija, v katerega imenuje poleg organizacije Civilne družbe Državni zbor pet predstavnikov. Nadzor nad poslovanjem Radiotelevizije Slovenija izvaja nadzorni odbor, v katerega prav tako imenuje Državni zbor Republike Slovenije pet članov od skupaj sedmih; od teh dva na predlog vlade. Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k statutu, statusnim spremembam in imenovanju generalnega direktorja Radiotelevizije Slovenija. Vlada Republike Slovenije lahko na predlog sveta spremeni višino prispevka za Radiotelevizijo, glede na porast življenjskih stroškov, ministrstvo za kulturo pa prejema poročila nadzornega sveta Radiotelevizije. V naši Radioteleviziji Slovenija je novinarsko in uredniško delo regulirano s poklicnimi merili in načeli novinarske etike, torej novinarskim kodeksom, ki zahteva tudi uravnoteženo poročanje in komentiranje. S stališča neodvisnosti in pluralizma pa je pomemben tudi prvi odstavek 4. člena zakona o javnem zavodu nacionalne televizije, ki Radiotelevizijo zavezuje med drugim seveda tudi po spoštovanju mnenjskega, svetovnonazorskega in verskega pluralizma ter politične neodvisnosti in avtonomnosti. Zakon o medijih navaja, da temelji dejavnost medijev na svobodi izražanja, tudi v nadaljevanju svobodi pretoka informacij, odprtosti medijev za različna mnenja, prepričanja in za razlike vsebina, na avtonomnosti urednikov, novinarjev in drugih avtorjev pri ustvarjanju programskih vsebin v skladu s programskimi osnovami in profesionalnimi kodeksi ter na osebni odgovornosti novinarjev oziroma drugih avtorjev prispevkov in urednikov za posledice njihovega dela - govori v 6. členu tega zakona. Tako je v zakonu posebno poglavje namenjeno tudi zaščiti, pluralnosti in raznovrstnosti medijev. Ministrstvo za kulturo v vladi Republike Slovenije tako po veljavi zakonodaji nima neposredne zakonske možnosti vpliva na sprejemanje in izvajanje programsko-poslovnih načrtov medijev, razen inšpekcijskega nadzora z vidika posameznih zakonskih določil v zvezi z vpisov medijevv razvid, pravico do popravka ali odgovora, oglaševalskimi vsebinami in zaščito pluralnosti in raznovrstnosti, posebej zaščito otrok in mladoletnikov ter programskimi deleži slovenskih ter evropskih avdiovizualnih del v programih radiofuznih medijev. Strokovni nadzor navezovalnih zakonskih določil pa imata Agencija za telekomunikacije, radiofuzijo in Pošto Republike Slovenije in seveda Svet za radiofuzijo. Se pa, seveda, zelo strinjam z vami, da takšno odločanje in vodenje na večih nivojih in odgovorni iz državnega zbora in vlade Republike Slovenije v povezanosti v vseh odborih ima svoje pomanjkljivosti. Zaradi tega tudi pripravljamo novo zakonodajo, kakor je sprejeto in predlagano v predlogu vlade Republike Slovenije v letošnjem letu, in ob tem upamo na vso podporo in na konkretnosti pri sestavi samega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, gospod Tanko? Izvolite.
V skladu z 246. členom bi želel, da se o odgovoru opravi razprava. Hvala.
O odgovoru ministrice se lahko opravi razprava. Državni zbor bo o tem odločal na jutrišnjem nadaljevanju seje zbora v okviru glasovanj, tako kot o vseh takih predlogih. Dr. Jože Bernik bo postavil poslansko vprašanje ministru za pravosodje in ministru za notranje zadeve. Izvolite, gospod Bernik.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi, gospa in gospodje ministri. Sicer sem imel namen postaviti dve vprašanji, ampak potem, ko sem poslušal tole debato in vaše odgovore, za katere bi človek rekel, da so vzeti iz bivšega skupščinskega poslovnika - sam sicer nisem bil nikdar zraven, ampak sem prepričan, da kdo od nas je bil, pa nam bi pojasnil, ali je to res. Vendar se mi zdi, da smo v neki čudni družbi tukaj, da se poslancem jemlje beseda in tako dalje. Rad pa bi postavil vprašanje vam pa gospodu predsedniku državnega zbora oziroma generalni sekretarki našega državnega zbora, da bi videl, od kod vse to prihaja. Absolutno je neverjetno, kaj lahko človek tu sliši. Seveda, mene zdaj naši državljani ne poslušajo več, zato pač ne boste preveč hudi, če malo zavlečem tole zadevo.
Dr. Bernik, res se opravičujem, žal, z neposrednim prenosom ali brez njega, tudi takrat velja poslovnik državnega zbora. Prosim, da obrazložite svoji dve postavljeni poslanski vprašanji.
Gospa predsedujoča, ne bom se z vami kregal in bom poskušal še malo pomisliti o teh dveh vprašanjih, ki sem ju imel, vendar sta povsem brezpredmetni. Ko sem poslušal ministra za notranje zadeve o podatkih in tako naprej, sem videl, da je povsem nesmiselno, da postavljam vprašanje, ker ne bom dobil odgovora. Drugo vprašanje pa je gospodu ministru za pravosodje. Vidite, tudi tu ne moremo zastaviti vprašanja državni tožilki, moramo iti prek ministra, on pa ne more nič narediti, samo lepe besede. Je pa šlo za to, da vas takoj opozorim, ta državna tožilka že od lani, odkar je bilo odkrito tisto grobišče pri - kje je že bilo? - pri Slovenj Gradcu; take velike besede, tiskovna konferenca, vsega zlomka, kako bodo raziskali, kako bodo odkopali! Čisto nič od tega se ni zgodilo! Potem pa pride pismo vlade, ki pravi, "ja, tole bomo naredili" - nobene od teh stvari se ni naredilo. Potem pa vprašam. Ko je šlo za Iskra Tel, češ da bi naj nekaj bilo narobe z njihovim poslovanjem v Iraku, je pa naslednji dan, ko je novica prišla ven, takoj poskočila in rekla, "nobene pravne podlage ni za to". Prej pa mečka že več kot leto, kdaj bo pravna podlaga, da bo začela poboje raziskovati. Vas pa vprašam, gospod minister: Kako je s tem? Saj ni treba odgovoriti, to je malo drugačno vprašanje, kot sem ga imel napisanega, ampak to, kar se dogaja tam, je slika, ogledalo naše države. In enako velja tudi za del policije. Hvala lepa! Če bomo nadaljevali s tem skupščinskim sistemom, potem bomo imeli takšen cirkus.
Hvala lepa. Minister za pravosodje želi odgovoriti na vaše poslansko vprašanje v enem delu. Izvolite, gospod minister.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovani poslanci! Odgovoril bi na tisto, kar je bilo tudi pismeno napovedano in kar je bilo deloma tudi razvidno iz tega izvajanja, torej tisto, kar se nanaša na delo tožilstva v zadevi, ki ste jo tu omenili, torej v zvezi s podjetjem Iskra Tel. Seveda, kot ste napovedali, ne poznam dela tožilstva o konkretni zadevi, kot tudi sicer ministrstvo po zakonu, ki ga je sprejel državni zbor, ni sprotno obveščeno o postopanju in odločanju tožilstva o posameznih zadevah. Bom pa na osnovi vašega vprašanja zahteval poročilo s strani državnega tožilstva o obravnavani zadevi, glede tistih vidikov, ki ste jih vi tu navedli, takšno pooblastilo ministru daje 61. člen zakona o državnem tožilstvu, in potem bom seveda lahko posredoval tudi pisni odgovor. Lahko pa že sedaj zatrdim, da na osnovi informacij, ki sem si jih na osnovi te napovedi vprašanja pridobil danes, vendar ni šlo za odločanje v enem samem dnevu, kot bi bilo zaključiti iz tega, kar je bilo rečeno, ampak je to potekalo na ustrezen način v nekoliko daljšem časovnem obdobju, morda pa se je zgolj zaradi zanimanja javnosti, je bilo osredotočeno na nek določen trenutek, zazdelo, kot da se je o vsem izvedelo en dan prej, naslednji dan pa odločilo. Torej podrobnosti na osnovi zahtevanega poročila, ko ga bom dobil. Hvala.
Hvala lepa. Minister za notranje zadeve, dr. Bohinc, izvolite.
Ne razumem, da je spoštovani poslanec Bernik tudi name naslovil vprašanje. To, kar je bilo najavljeno, se nanaša na arhivska gradiva bivših varnostnih in obveščevalnih služb, pa bi mu rad v tej zvezi pomagal na ta način, da ga usmerim na sklep vlade Republike Slovenije z dne 4.junija 1998, na podlagi katerega je bilo arhivsko gradivo Slovenske obveščevalno-varnostne agencije in njenih pravnih prednikov, ne glede na to, kje se je to gradivo nahajalo, prenešeno na Arhiv Republike Slovenije, in sicer v rokih, ki jih je določal zakon o Slovenski obveščevalno-varnostni agenciji. Tako je za ta vprašanja pristojna ta vladna agencija, kar pomeni, da to ni v pristojnosti ministrstva za notranje zadeve.
Hvala lepa. Gospod Franc Sušnik bo postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. V sklopu prilagajanja naše zakonodaje Evropski uniji, to velja poleg vseh ostalih področij tudi za kmetijstvo, je Državni zbor Republike Slovenije sprejel niz zakonov s področja kmetijstva, ki jih je prvotno obravnaval pristojni odbor. Ob vsaki odločitvi, tako v pristojnem odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano državnega zbora kot ob vsakem sprejetem zakonu s področja kmetijstva, sem kot poslanec bil deležen tako ali drugače kritike zaradi,tudi po navedbah in po mišljenju nekaterih ljudi, ki se na to področje spoznajo, sem bil deležen kritike, to je pa sprejel državni zbor. To je pa sprejel državni zbor in izjemno težko oziroma praktično nemogoče je ljudem na terenu, na vasi, tam pri tisti mlekarni, kjer se zbirajo, ko prinesejo mleko in potarnajo nad težavami, ki so se zgrnile nad slovensko kmetijstvo, dopovedati, kako je do sprejema tega zakona oziroma tega zakonskega akta prišlo, ker se vse skrije pod streho oziroma pod dežnik parlamenta, "to je sprejel parlament". Glejte, zaradi tega, za kar menim, da je jasen dokaz o nepravilnosti načina poročanja o delu državnega zbora, umikam današnje vprašanje, ki sem ga namenil ministru za kmetijstvo, in upam, da bodo naši kmetje kdaj izvedeli, ko se bo še spreminjala oziroma dopolnjevala kmetijska zakonodaja, kdo je bil predlagatelj posameznih zakonskih predlogov, kdo je predlagal take ali drugačne zakonske rešitve, amandmaje in kdo ter na kakšen način je glasoval pri sprejetju določenih ureditev. Temu do zdaj ni bilo tako, zaradi tega - še enkrat poudarjam - tudi umikam vprašanje iz protesta nad takim načinom dela - nespremljanja državnega zbora - in upam, da se boste zelo hitro oziroma čim prej odločili in omogočili neposredno spremljanje sej državnega zbora, neposredno spremljanje sej delovnih teles, tako da se poslanci, ko bomo prišli na teren, ne bomo srečevali s takimi problemi, da nihče ničesar ne ve pa da je za vse kriv državni zbor, tako kot se spretno uveljavlja mnenje o delu državnega zbora oziroma o zakonodajnem postopku med navadnimi ljudmi. Hvala lepa.
Hvala, kolega Franc Sušnik. Ker torej ni vprašanja, ni odgovora. Besedo dajem Janku Vebru za vprašanje ministru za promet. Prosim.
Hvala za besedo. Pozdrav tudi ministru za promet, ki mu postavljam vprašanje. Po zakonu o letalstvu je predviden sprejem nacionalnega programa razvoja civilnega letalstva. Pomen tega dokumenta je izreden, saj se v Sloveniji srečujemo na področju letalstva od proizvodnje letal, ki jo uspešno izvajajo tako samostojni podjetniki kot tudi podjetja, do velikega števila športnih letališč in še večjega zanimanja za uporabo najrazličnejših zrakoplovov. Manjša letališča so izrednega pomena zaradi razvoja posameznih regij znotraj Slovenije. Na drugi strani pa imamo letališče, ki se zelo aktivno vključuje v mednarodni prostor, in letalskega prevoznika, ki je vezan na mednarodni promet in išče svoj prostor v mednarodni konkurenci. Varnost letalskega prometa pa je vprašanje, ki se navezuje na številne službe znotraj države in zunaj njenih meja. Zaradi neizčiščenih rešitev med posameznimi službami je prišlo na odboru za infrastrukturo in okolje celo do zavrnitve zakona, s katerim se je želelo reorganizirati navigacijske službe zračnega prometa. Zaradi odprave številnih nejasnosti pri razvoju letalskega prometa je nujno pristopiti k pripravi in sprejemu nacionalnega programa razvoja civilnega letalstva, saj bi potem postopki sprejemanja podzakonskih aktov kot tudi zakonov bili enostavnejši in razumljivejši. Zato sprašujem ministra: Kako daleč je priprava nacionalnega programa razvoja civilnega letalstva? In: Kdaj lahko pričakujemo obravnavo v državnem zboru? Hvala.
Hvala za postavljeno vprašanje. Ministra prosim za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Spoštovane poslanke in poslanci! Kot je že v vprašanju navedeno, je nacionalni program razvoja civilnega letalstva predviden, mislim, da v 6. členu zakona o letalstvu. Ministrstvo za promet je z določenimi aktivnostmi za pripravo tega nacionalnega programa že začelo. Tako je do danes zbrana že skoraj vsa potrebna dokumentacija za pripravo strokovnih izhodišč za pripravo tega programa. Glede na to, da v mednarodnih okvirih civilno letalstvo urejajo zlasti mnoge konvencije, če nekatere naštejem: konvencija omednarodnem civilnem letalstvu, tako imenovana čikaška konvencija, nadalje konvencija o unifikaciji nekaterih pravil, ki se nanašajo na mednarodni zračni prevoz, gre za varšavsko konvencijo in konvencijo o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, imenovana montrelska konvencija, nadalje, mednarodna konvencija evrokontrol sodelovanje za varnost zračne plovbe, imenovana tudi evrokontrol konvencija - in še vsaj sedem drugih mednarodnih pogodb je pri pripravi nacionalnega programa treba upoštevati, tudi vse mednarodno dogovorjene programe ter slovenske programe in predpise. To pripravo nacionalnega programa razvoja civilnega letalstva izredno otežuje, ker se nenehno srečujemo s spremembami tako rekoč na vseh področjih civilnega letalstva. Zadnje take spremembe se primeroma nanašajo na vprašanja, ki jih je na letalskem področju začela urejati Evropska unija, kot so: varnost v civilnem letalstvu, navigacijske službe zračnega prometa - gre za tako imenovani program enotnega evropskega neba in papredlogi zakona o zagotavljanju navigacijskih služb zračnega prometa. Ne glede na navedeno pa je ministrstvo za promet že pripravilo ali pa sodelovalo pri pripravi naslednjih dokumentov: dolgoročni program razvoja civilnega letalstva Republike Slovenije -kot delovno gradivo, nadalje analiza o upravljanju in vodenju varnostnih nalog v civilnem letalstvu Republike Slovenije s predlogi obveznih ukrepov za izboljšanje obstoječega stanja, primerjalna analiza lokacije radarja dolgega dosega v okviru strokovnih osnov in pa sodelovalo je pri strategiji prostorskega razvoja Slovenije - v pripravi za vladno obravnavo. Navedeni dokumenti že upoštevajo tudi evropski program harmonizacije in implementacije o upravljanju zračnega prometa in z njim povezani lokalni program zbližanja in uveljavljanja za Slovenijo, upoštevajo strategijo o upravljanju zračnega prometa, v okviru evrokontrola in ECC, torej upoštevajo tudi različne strategije in dokumente glede varstva okolja, potrošnikov in podobne dokumente. Na ministrstvu pričakujemo, da bomo ta nacionalni program, če bo mogoče, medresorsko uskladili tudi s temi, kot sem že naštel, mednarodnimi institucijami. Torej to usklajevanje je še posebej intenzivno tudi po dogodkih 11. septembra v New Yorku in pričakujemo, da v primeru, da ne bo posebnih problemov, da ta nacionalni program pripravimo nekako do konca leta. Ker ste pa omenili tudi zakon o navigacijskih službah, ZANS ga imenujemo, se pa jutri popravljena verzija, usklajena verzija, obravnava na ustreznem odboru vlade. Hvala lepa.
Hvala minister. Želite dodatno vprašanje? Ne. Kolega Alojz Sok bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci, spoštovana še preostala ministra. Danes smo tukaj lahko poslušali predsednika evropskega parlamenta, ki je govoril o skupnih evropskih vrednotah. Nedvomno je ena od teh vrednot tudi pravica do objektivne obveščenosti. Na žalost v tej državi glede zahtev, ki jih je pred časom postavila koalicija Slovenija, ne moremo doseči niti tega dogovora, da bi se seje parlamenta v celoti prenašala. Gospod Pahor nam tukaj govori, da ureja še nekakšne tehnične pomanjkljivosti, kljub dejstvu, da je tukaj v tej dvorani, v tem trenutku že sedaj nastavljenih 12 kamer - ne vem, čemu so nastavljene te kamere in koliko so stale - ne da pa se našim državljanom možnost, da bi lahko spremljali dogajanje iz svojega, slovenskega parlamenta.
Gospod Sok, lepo prosim, jaz pa bom tudi dosledna pri svojih razlagah. Prosim lepo, kakšen bo učinek ukinjanja območnih enot veterinarske inšpekcije?
Saj bom prišel še na to. To je pa še dodatno! Poleg tega, da se ukinja demokracijo, da se ljudem ne da možnost spremljati dogajanja v parlamentu, da se jih na takšen način lažje obvladuje, se seveda na drugi strani tudi ukinja državne institucije. In kljub temu, da se to dela na takšen način, da se ljudi obremenjuje da se jim zadeve oddaljuje in se jih na takšen način spravlja v situacijo, da vsega tega ne zmorejo, je stranka, ki pač to najbolj vehementno v tej državi počne, vsak mesec po javnomnenjskih raziskavah prek 30%, tisti, ki pa na to opozarjamo, pa manj kot4%. Ampak, sam sem spremljal natančno dve leti javnomnenjske raziskave, tukaj jih imam. Niti enkrat pred lokalnimi volitvami ni LDS zabeležila manj kot 25%. Na volitvah je dobila nekaj čez 22%. Nova Slovenija niti enkrat več kot 4%, na volitvah pa je dobila 8,3%. In, če je to, spoštovani kolegi, če je to temelj demokracije, da se na takšen način oblikuje slovensko javno mnenje, potem seveda drugače ne more biti. Sinoči sem lahko slišal na televiziji, ko je bilo rečeno, če nekoga prepričuješ, da je nekdo tako dober, potem pač volivci to verjamejo in rečejo: "Saj, če je že vnaprej odločeno, zakaj bi pa šel, zakaj bi se pa trudil in sam skušal vplivati na drugačne odločitve?" Torej, to je v bistvu zavajanje. Gospa predsedujoča, ugotoviti moram, da tako kot večina vaših kolegov iz LDS-a tudi vi zelo arogantno vodite ta državni zbor, ko tako rekoč jemljete poslancem besedo in jim ne dovolite, da bi lahko obrazložili svoja stališča. Torej, iz tega razloga, ker so v tej naši državi zadeve napačno postavljene, upam pa, da sedaj, ko smo vendar izglasovali pristop k Evropski uniji, da se bo to spremenilo, umikam vprašanje in bom vprašanje postavil takrat, ko bo tudi pri poslanskih vprašanjih vsem poslancem omogočeno, da bodo lahko volivke in volivci spremljali postavljeno vprašanje in tudi predvsem, kakšen je odgovor na tisto vprašanje, ne pa tako, kot je sedaj, da za nekaj poslancev to velja, za ostale pa potem, ko se prenos prekine, ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Umaknili ste svoje vprašanje, tako da odgovora gospod minister, čeprav je nanj pripravljen, ne bo podal. Ministru za promet bo postavil poslansko vprašanje gospod Petan. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani! Torej, v skladu s poslovnikom sem seveda postavil to vprašanje in tudi v skladu s poslovnikom ga umikam. Razlogov je več, ampak tudi ni v neskladju s poslovnikom, da obrazložim, zakaj ga umikam. Prvi in najpomembnejši razlog je ta, da je odnos vlade do instituta poslanskega vprašanja takšen, kot je - tu mislim predvsem na pismo, ki nam ga je naslovil in si je upal celo napisati, da odgovora na neka vprašanja, ki so zastarala, v bistvu na njih ni treba odgovarjati. To kaže na aroganten odnos in to je brez primere. Kar je pa najbolj zanimivo, v preteklem tednu smo imeli v Sloveniji in tudi v našem parlamentu - bom rekel, to je dobro - kar veliko eminentnih predstavnikov iz Evrope in od teh smo lahko slišali, da Evropa v Slovenijo ravno ne bo prinesla demokracije, ampak jo bomo mi morali prenesti v Evropo. Ampak, jaz sem prepričan, da s tako demokracijo, kot se je tudi danes pokazala, bomo težko shajali v Evropi, težko bomo s takim načinom razmišljanja in pa predvsem obveščanja javnosti v Evropi sploh imeli kaj iskati. Mislim, da se bomo morali se malo bolj skrivati, pa ne na glas govoriti, kakšen je ta naš sistem obveščanja javnosti. Dejstvo je, da takšna ignoranca generalnega sekretarja vlade, da nekaj vlada ni dolžna za nazaj [[...]]Recimo, to že izključuje samo dejstvo, da tudi zakoni veljajo ne glede na to, katera vlada jih je sprejela, in tudi državljani jih morajo izpolnjevati in pa se držati zakonov, ne glede na to, kdaj so bili sprejeti, ali pa ne glede na to, če so šli na volitve ali niso, če so potrdili tisto vlado, ki je ta zakon potrdila. Dejstvo je, da ta trenutek prek slovenskega prenosnega omrežja se prenaša seja angleškega parlamenta. Ta seja je zelo temperamentna, tako kot je normalno za demokracije, pa nihče nikomur ne jemlje besede, nihče nikomur ne očita, da nekaj ni v skladu s poslovnikom, ampak ta seja normalno teče. In ne samo, da jo lahko gledajo doma v Angliji, tudi mi jo lahko gledamo - to je dobro. Jaz pravim; to je dobro. Mi jo lahko gledamo tudi prek našega prenosnega omrežja seje parlamenta iz sosednjih držav, iz Hrvaške, iz Nemčije, tudi iz Makedonije, edino naši državljani, ne morejo gledati prenosov, razen na vsake kvatre, in to samo določen čas, takrat, ko se že v naprej postavi vprašanje našim ministrom, da lahko odgovorijo na tisto, na kar so bili že prej opozorjeni, da bodo odgovorili. V redu, to navsezadnje ni nič slabega. Dejstvo pa je, da tekoče zadeve se pa težko vnesejo in nekaj takega, kot se danes dogaja v angleškem parlamentu, po poslovniku tu, kar kolega Jerovšek pravi, da je invaliden, bi težko sploh pripravili do tega, ampak verjetno je to tako interesantno vprašanje in tako nujno, da je tudi včasih treba to stvar opraviti. Pri nas nekaj takega enostavno ni možno. Po drugi strani, seveda, marsikaj pri nas ni možno ali pa je prekinitev, potem pa na enkrat izbruhne na dan [[...]]
Ali lahko počasi nehate s svojo razpravo, že minuto je čez. Sem zelo prijazna postala, če ste opazili. Lepo prosim.
Spoštovana, gospa podpredsednica. Jaz bi želel to povedati, ne glede na to, če je prenos, ampak zato, ker beseda mora biti podana. Boljše je seveda če tudi državljani vidijo, kaj se tu pogovarjamo, kako se kdo obnaša, ampak vseeno, jaz bi to želel končati. Kot sem povedal, takšen način obveščanja v Sloveniji nas verjetno ne more pripeljati v Evropo. Dejstvo pa je, da če bi imeli boljše obveščanje, pa tudi da bi imeli oblast drugače porazdeljeno vsaj takrat, ko gre za nadzor se nam ne bi mogla naenkrat zgoditi takšna presenečenja, kot so SIB Banke, razni Elani,čudno trgovanje z električno energijo in, recimo, še ne izterjane davčne milijarde. Namesto da se bi vprašali po posledicah, po vzrokih, zakaj je to tako, govorimo neprestano samo, zakaj pa to, pa kje ste to dobili. Celo danes smo imeli tu vprašanje, kakoje to sploh možno, da je prišlo na dan, namesto da bi se vprašali, kako bomo takšne anomalije odpravili. Vsekakor podpiram zahteve, ki smo jih dali s strani opozicije. In dokler te zadeve ne bodo urejene tako, kot je treba, do takrat tudi to vprašanje umikam, kar sem najavil tudi na začetku. Vesel sem pa, da mi niste vzeli besede, ker sem na začetku tudi povedal ravno zaradi varnosti, ni v neskladju s poslovnikom, da obrazložim, zakaj sem to naredil. Hvala.
Hvala lepa. Ponovno pravim in trdim, da je to zloraba poslovnika in instituta poslanskih vprašanj. Poslansko vprašanje je pismeno najavljeno in tri minute ima poslanka oziroma poslanec na razpolago za obrazložitev poslanskega vprašanja. Tako pač je v našem parlamentu ta trenutek. Davorin Terčon bo dobil pismeni odgovor ministra za finance. Še dve poslanski vprašanji, obe naslovljeni na ministra za notranje zadeve. Najprej gospod Jožef Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Spoštovani ministri! Oktobra lani je 80 parlamentov sveta, vključno z našo delegacijo, v Kanadi ustanovilo globalno organizacijo parlamentov za boj proti korupciji. Osnovno priporočilo te globalne organizacije je, da je možen boj proti korupciji in kriminalu belih ovratnikov z javnostjo dela parlamenta, in to je osnovno napotilo, ki bi ga tudi naš parlament moral spoštovati. Vendar mi tega ne moremo doseči in se tudi ne moremo uspešno boriti proti korupciji, ki razjeda našo družbo. Čez dva dni bo državni zbor nagovoril gospod Tuerse, predsednik nemškega parlamenta, ki je ob selitvi Reichstaga v Berlin dejal, da kdor pravi, da je polemika v parlamentu nekaj slabega, ta zgolj hlini demokracijo. In danes smo bili priče hlinjenju demokracije, ker se je zaviralo sleherno polemično besedo. Pri nas se to ne bi dogajalo, če bi obstojala javnost dela in bi se tudi spoštovalo nekatere zadeve demokratičnega sveta, da bi 80% korupcije in finančnih malverzacij, ki smo jim priče, od Elana in vsega, če bi v nadzornih svetih določenih podjetij ne bili samo goreči pripadniki te oblasti, ki delajo vse po navodilih političnih botrov. Glejte, zaradi protesta proti zgolj hlinjenju demokracije, kot smo je navajeni v tukajšnjem parlamentu, ki ne more komunicirati z javnostjo, ne bom postavil vprašanja in se odpovedujem vprašanju, ki sem ga na temo korupcije in gospodarskega kriminala belih ovratnikov želel postaviti ministru Bohincu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospoda Pukšiča ni med nami. Spoštovani predstavniki vlade, ministri, zahvaljujem se vam za podane odgovore. Zaključujem to točko dnevnega reda, ne vem, o čem bi še lahko odločali, gospod Brejc. Izvolite! Izvolite! Točka je končana.
Gospa podpredsednica, res bi vas lep prosil, dajte si pogledati, kaj piše v poslovniku! To je pa res višek! Vi ne veste, kaj bom povedal, hkrati pa zaključujete točko! To je nezaslišano! Jaz samo ugotavljam, da je gospod Janša lahko govoril, čeprav je povedal, da ne bo postavil vprašanja; da je gospod Petan govoril neomejeno, čez čas - in mu niste vzeli besede; da je gospod Jerovšek govoril - in mu niste vzeli besede, pa najbrž sem še koga izpustil. Meni ste pa besedo vzeli, in pri tem imate mirno vest reči, da ste spoštovali poslovnik. Ugotavljam, da niste spoštovali poslovnika, da delate razlike med poslanci in da je to seveda vaša podoba, ne naša.
Hvala lepa za kompliment. Jasno sem pri gospodu Petanu povedala, da gre za kršitev poslovnika, ampak danes ste imeli tak namen in sami ocenite, koliko vam je uspelo. Hvala lepa vsem za sodelovanje in lahko noč.