Spoštovane kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Pozdravljam tudi državnega sekretarja, ki bo imel uvod v prvo točko, ki je na sporedu danes. Najprej vas bom obvestil, spoštovane kolegice in kolegi, kdo od kolegic in kolegov, poslank in poslancev se danes nadaljevanja 26. seje državnega zbora zaradi drugih obveznosti ne more udeležiti. To so kolegi Barovič, Božič, dr. Brejc, Germič, Horvat, Kacin, Kangler, Kopušar, Lenko, Maršič, Merlo, Peterle, Vizjak in kolegica Oražem. Kot rečeno, bomo danes nadaljevali z 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PRAVNIŠKEM DRŽAVNEM IZPITU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Državnemu sekretarju, gospodu Jenullu, dajem možnost, da dopolnilno obrazloži predlog zakona, za kar ima na voljo pet minut časa. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Temeljni namen sprememb in dopolnitev zakona o pravniškem državnem izpitu je izboljšanje stanja izobraževanja v pravosodju. To izobraževanje je sicer namenjeno usposabljanju za opravljanje funkcije sodnika in tožilca ter poklica odvetnika in notarja, torej kadrovskim potrebam v pravosodju. Ker pa opravljen pravniški državni izpit pomeni pomembno prednost tudi pri zaposlovanju na delovnih mestih, za katera sicer ne predstavlja formalnega pogoja, se je v zadnjem obdobju močno povečal pritisk kandidatov na opravljanje pripravništva in pravniškega državnega izpita. Presegel je okvir kadrovskih potreb pravosodja. V Sloveniji je skupno 336 prostih mest za opravljanje sodniškega pripravništva, aprila letos pa je na vstop v sodniško pripravništvo čakalo že približno 1.400 kandidatov, ki bi lahko zadnji od teh prišli na vrsto šele približno po petih letih. Pri tem pa je treba upoštevati, da na obeh pravnih fakultetah že sedaj diplomira v povprečju 380 študentov letno, zaznaven pa je trend povečevanja tega števila. Navedeno stanje narekuje, da se sedanje sodniško pripravništvo srednjeročno skrajša in odpre za vse, ki želijo opravljati sedanji pravniški državni izpit. Tisti kandidati, ki bi pa želeli dejansko opravljati pravosodno funkcijo, bi morali poleg navedenega opraviti še dodatno izobraževanje in morda še dodaten izpit. Taka širša reforma izobraževanja v pravosodju se že pripravlja, vendar bi njena takojšnja uredba s sistemskimi spremembami po oceni predlagatelja ob sedanjem velikem številu čakajočih kandidatov še podaljšala čakalne dobe, posegla pa bi tudi v njihova pridobljena pričakovanja. Drug razlog za odložitev take reforme je povezan z odprtim vprašanjem poskusnega sodniškega mandata, vsaj v tistem obdobju, ko smo zakon pripravljali. Zaradi tega je bil v zakonodajni postopek najprej vložen ta predlog novele, katere osnovni namen je omogočiti čim večjemu številu kandidatov opravljanje izpita. Hkrati se želi v okviru nespremenjenega sistema izboljšati vsebino pripravništva in pravniški državni izpit. Ukrepi, ki jih bo zakon omogočil za zmanjšanje čakalne dobe, so možnost odprave obveznega usposabljanja na višjih sodiščih, kjer prihaja do zastojev pri izobraževanju večjega števila pripravnikov, in bo zaradi tega ob pripravi novega pravilnika o programu pripravništva in izpita proučena možnost, da bi namesto tega obveznega usposabljanja podaljšali usposabljanje na prvi stopnji. Dalje, predvideva se alternativna določitev usposabljanja v gospodarskem ali delovnem sodstvu po izbiri kandidatov. S to spremembo pa se bo tudi povečalo število pripravnikov, ki lahko opravljajo pripravništvo v istem obdobju. Predvideva se povečanje število pripravniških mest, saj bo minister za pravosodje skladno z oceno predsednikovih višjih sodišč po uveljavitvi zakona in podzakonskega akta lahko s sklepom najmanj za dvakrat povečal število pripravniških mest na posameznih sodiščih za pripravnike, ki jih izobraževanje zagotavlja delodajalec oziroma za volonterje. Predlog zakona bo omogočil tudi podlago za dodatne obvezneoblike izobraževanja, ki bodo podrobneje urejene s podzakonskim aktom. V okviru programa pripravništva bodo po nemškem vzoru za več pripravnikov skupaj potekali seminarji o izbranih temah in kolokvijih, ki jih bodo vodili sodniki. Na ta način bo delno poenoteno izobraževanje sodniških pripravnikov tudi pri različnih sodiščih. Spremembe pri državnem pravniškem izpitu bodo uvedene s tem, da bo pisna naloga za kandidate, ki opravljajo izpit v istem mesecu enaka. Zaradi tega bodo vsi kandidati, za katere je določen isti izpitni rok, opravljali pisni del izpita skupaj, ustni del pa v naslednjem mesecu. Navedeno bo omogočilo večjo objektivnost ocene, za katero bosta v skladu s predlogom zadolžena za vsako področje pisnega izpita dva člana, ostala pa bo šestčlanska komisija za ustni del izpita. Pisna naloga bo lahko zajemala samo izdelavo sodne odločbe prve stopnje s civilnega in kazenskega področja. Menimo, da tak predlog zakona, ki poleg tega uvaja še enotno evidenco kandidatov za sodniško pripravništvo in razširjeno evidenco opravljanja izpitov, zasleduje in da bo dosegel zakonodajne namene. Zato predlagamo, da državni zbor ta zakon sprejme. Hvala.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Kolegica Lidija Majnik, poročevalka odbora za notranjo politiko bo kratko predstavila poročilo tega odbora, potem pa bodo dobili besedo predstavnik poslanskih skupin. Prosim.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi. Odbor državnega zbora za notranjo politiko je predlog zakona obravnaval na svoji 35. redni seji dne 7. maja 2003. Predstavnik predlagatelja je uvodoma podal dopolnilno obrazložitev in pojasnil, da želi predlog zakona predvsem zmanjšati razkorak med dejanskimi kadrovskimi potrebami pravosodja inželjami mladih pravnikov, da opravijo pravniški državni izpit tudi, če se kasneje ne nameravajo zaposliti v pravosodju. Pojasnil je, da je že pripravljen dolgoročni koncept sprememb izobraževanja v pravosodju, ki ob prvem pravniškem državnem izpitu predvideva še drug izpit, ki pa bo namenjen specializaciji tistih, ki se želijo resnično zaposliti v pravosodju. Širša reforma pa je bil odložena, ker je izredno zahtevna, ker je ena od predlaganih sprememb ustave povezana z vprašanjem poskusnega sodniškega mandata in zaradi obstoječih čakalnih vrst za opravljanje izpita. Zaradi tega predstavlja predlagani zakon po mnenju predlagatelja le najnujnejše spremembe, s katerimi se želi kratkoročno odpraviti največje pomanjkljivosti sedanjega sistema, ob tem pa nadaljuje z dolgoročnejšim projektom priprave obsežnejših vsebinskih sprememb. Odbor se je seznanil s pisnim mnenjem zakonodajnopravne službe in njihove pripombe upošteval s sprejetjem amandmajev. Mnenje k zakonu je podala tudi komisija državnega sveta za politični sistem. Predlagane zakonske rešitve je podprla in poudarila pomembnost celovitega pristopa k problematiki skrajšanja predolgih čakalnih dob. Za izboljšanje kvalitete kadrov podpirajo uvedbo sekundariata. Predstavnik društva mladih pravnikov je nasprotoval odpravi obveznega pripravništva na višjih sodiščih, saj naj bi to pomenilo znižanje kvalitete pripravništva. Za skrajšanje čakalnih vrst predlagajo skrajšanje pripravništva na sodiščih z dveh na eno leto. Tudi predstavnik slovenskega sodniškega društva je poudaril, da bi omejitev usposabljanja zgolj na sodišče prve stopnje pomenila znižanje kvalitete pripravništva. Predloge sodnega sveta Republike Slovenije je odbor obravnaval kot predloge za amandmaje odbora in jih z nekaterimi popravki tudi sprejel. V razpravi so člani odbora izpostavili pomembnost amandmaja k 4. členu, ki omogoča, da se v skupnem številu pripravniških mest posebej določi število mest, namenjenim izobraževanju odvetniških, notarskih, državnotožilskih in državnopravobranilskih pripravnikov, ki so zaposleni pri tovrstnih delodajalcih, saj jim je pravniški državni izpit potreben za opravljanje poklica. S predlogom zakona bo tako problem pri dolgih čakalnih dob omiljen, ne pa popolnoma odpravljen, zato so se člani odbora zavzeli za čimprejšnjo predložitev novega zakona. Odbor je po opravljeni razpravi sprejel amandmaje poslanskega kluba LDS, poslanske skupine SLS in poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov k 5., 7., 8., 23 in 26. členu predloga zakona. Odbor ni sprejel amandmaja poslanke Majde Zupan k 11. členu, en amandma poslanskih skupin in poslanskega kluba pa je postal brezpredmeten. Vključitvijo sprejetih amandmajev v zakonski predlog je odbor določil besedila dopolnjenega predloga zakona. Odbor se je seznanil tudi z aktivnostjo vlade Republike Slovenije v smeri priprave novega predloga zakona o pravniškem državnem izpitu, ki bo celoviteje uredil sistem izobraževanja v pravosodju in opravljanje pravniškega državnega izpita, kar odbor podpira in pričakuje čimprejšnjo ureditev tega področja.
Hvala lepa, kolegica Majnikova, za predstavitev poročila odbora za notranjo politiko. Zdaj bomo poslušali stališča poslanskih skupin. Kolegice Majde Zupan ni, bo kolega Barovič nadomestil oziroma kolega Peče kolega Baroviča. Prosim, kolega Peče, tri minute imate, tako je prijavil kolega Barovič njegov nastop, potem kolega Petan oziroma za njih kolega Potrč. Prosim.
Spoštovani prisotni! Predlagatelj je v oceni stanja in razlogih za sprejem zakona po naši oceni dovolj kvalitetno pojasnil potrebo po noveli, istočasno pa v svoji obrazložitvi poudaril, da gre le za sklop najnujnejših popravkov. Pristop sprotnega noveliranja slovenske zakonodaje naj si bo s tega ali onega področja v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo kot pozitivno, saj nam je dosedanja praksa, ko je vlada Republike Slovenije vedno nakazovala na nove krovne zakone, po naši oceni, zgubljala čas in seveda s pripravo teh zakonov zamujala. Zatoocenjujemo, da je smiseln tudi pristop takoimenovani "per partes" pristop, da bomo vsaj določenemu segmentu v naši družbi, ki je odvisen od tega "per partes" zakona, lahko olajšali delo, naj si bo v obliki pridobitve posameznega naziva ali nastopa na delovno mesto. V Nacionalni stranki poleg tega ocenjujemo pravilno, da je do novele prišlo in da jo danes obravnavamo po omenjenem postopku. Vsekakor je predlagatelj v uvodu povedal, je v Slovenije po podatkih iz 2002. leta 336 prostih delovnih mest za opravljanje sodniškega pripravništva, od tega 208 s sklenitvijo delovnega razmerja in 128 v obliki izobraževalnega procesa. In, kar je zelo zanimivo, sam predlagatelj, torej vlada Republike Slovenije, v svoji obrazložitvi navaja, da je v aprilu leta 2002 čakalona sodniško pripravništvo 1.200 kandidatov, kar pomeni, da v primeru, če novele zakona ne sprejmemo, bodo lahko vsi kandidati, ob pogoju, da ne bodo prišli novi kandidati, opravljali svojo izobraževalno funkcijo oziroma naziv šele po petih letih. Ob tem je smiselno poudariti, da vsako leto na mariborski in ljubljanski univerzi diplomira še 380 oseb, katerih večina izraža željo po omenjeni aktivnosti iz omenjenega zakona. Po naši oceni in verjetno tudi po oceni vlade prihaja do teh zamud ravno zaradi pogojapripravništva na podlagi veljavnega podzakonskega akta, ki ga tudi predlagatelj zakona dobro označuje kot ozko grlo. Zato ocenjujemo, da je novelo zakona smiselno podpreti. Prav tako smo v Nacionalni stranki tudi prepričani, da novela zakona zasleduje tri osnovne cilje, samo pri enem pa imamo v okviru poslanske skupine SNS pomisleke. In sicer, prvič, odprava obveznega izobraževanja na višjih sodiščih za vstop v sodniško pripravništvo. Res je, da se ob tem pojavlja vprašanje kvalitete oziroma pridobivanja strokovnega znanja, ki so ga po stari metodi oziroma po obstoječi metodi lahko kandidati pridobivali. Res pa je, da je v zameno za to kvaliteto nastopal ta petletni čakalni rok. Po drugi strani pa predlagatelj navaja, da bo kvaliteta [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]]
Prosim, kar končajte stavek.
No, imam še dve minuti, gospod predsednik.
Ja, po displayu, ampak kolega Barovič je zase prijavil tri minutni nastop. Vi ga nadomeščate in toliko časa tudi imate. Ampak, prosim, zaključite stavek in misel.
No, potem bom prenehal s hvalo vlade Republike Slovenije in se opredelil do pomisleka, in sicer v zvezi z izvajanjem obveznih oblik izobraževanja, ki jih predlagatelj nakazuje v svoji 2. točki, in sicer glede obremenitev teh dijakov oziroma študentov, udeležencev v procesu, ki bi radi spremljali te seminarje. Zato vlado Republike Slovenije pozivamo, da v okviru finančnih posledic zakona razmisli in se opredeli o možnosti brezplačnega obiskovanja tovrstnih seminarjev. Poleg tega bi radi, da se vlada Republike Slovenije v svojem zaključnem govoru opredeli tudi do dopisa oziroma stališča mladih pravnikov Slovenije, ki govori o kvaliteti. Kajti verjamem, da je kvaliteta sodniške funkcije najpomembnejša in bi morala ostati v prioriteti v okviru naše družbe. Zakon bomo oziroma nameravamo podpreti. Hvala.
Hvala, kolega Peče. Kolega Petana ni. Kolega Potrč bo predstavil stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov, za njim kolega Čeligoj.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Pred nami je zakon s področja pravosodja, sprejet v paketu zakonov, ki naj bi v Republiki Sloveniji postavili sodoben, evropsko primerljiv pravosodni sistem. Toda kot mnoge druge zakone iz tega sklopa pogosto spreminjamo in dopolnjujemo, ker ne dajejo polnih učinkov, je tokrat tudi pri tem zakonu predlog, da se odpravijo slabosti, ki na področju usposabljanja po opravljeni diplomi univerzitetnega diplomiranega pravnika in pri opravljanju pripravniškega izpita povzročajo težave in onemogočajo, da bi vsi, ki želijo opraviti ta izpit za svoje bodoče delo, lahko v doglednem času tega tudi opravili. Predlagatelji hkrati pravijo, da ta prva reforma bo pomenila nek napredek v času opravljanja pripravništva, da bi bila pa potrebna celovita, ki je pa ta moment še ne morejo predlagati, deloma zato, ker bi zahtevala več priprav in celovitejšo reformo, deloma zaradi tega, ker so predvidene, zaenkrat pa ne še pričakovane tudi reforme ustave, in tudi zaradi tega, ker je končno treba izpolniti pričakovanja tistih,ki danes že leta čakajo v vrsti, da bi pravniški državni izpit opravili. Zato se tokrat predlagajo najnujnejše začasne rešitve. Da so nujne, morda celo že pozne, soglašamo. Mnogo institucij je, veliko zainteresiranih, visoko izobraženost vseh, ki pri tem sodelujejo, vendar se nam dozdeva, da včasih prepočasi dobivamo prav zaradi tega predloge, ker je tudi konkurenčnost idej prevelika in se vsi ti ne morejo dogovoriti, da bi pravočasne in ustrezno dogovorjene predloge dobivali. Na ta račun - na žalost, treba je to povedati - tudi pravosodje izgublja na ugledu in vedno več je ljudi, ki slabo ocenjujejo njihovo delo. Morda ne paše neposredno v ta kontekst, vendar zadnje dejanje, odstop gospe Tadeje Zima, predsednice Okrajnega sodišča v Ljubljani, je ponovno tak primer, ki na probleme, ki ostajajo napol rešeni v pravosodju, čaka. Toda ne glede na to, v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov predlog zakona tudi kot začasno rešitev podpiramo. Enostavno ni druge možnosti, saj že samo nekajletni vedno večji razkorak med interesenti za opravljanje pripravništva, ki je pogoj za kasnejše delo - na sodiščih gotovo, marsikje pa tudi drugje - kažejo na to, da je v neko reformo potrebno iti. Sedanji razkorak med 464 kandidati, kolikor bi jih lahko opravilo pripravništvo v enem letu, in ca. 1200 že prijavljenih, poleg tega pa še ca. 380-imi, ki jih diplomira vsako leto, kaže, da bi leta in leta morali ti mladi ljudje čakati na ustrezno mesto za opravljanje pripravništva in za pravosodni izpit. To pa je pogoj za to, da bi lahko uspešno opravljali delo na sodišču, marsikje pa tudi pogoj za to, da se drugje zaposlijo. Zato upamo, in tako nam predlagatelji obljubljajo, da bodo predlagane rešitve vsaj deloma omilile te probleme, in v pričakovanju, da bo tako, se namzdi to zadosten razlog, da predlagane spremembe in dopolnitve zakona moramo podpreti. Pričakujemo pa, kot je bilo povedano na matičnem delovnemu telesu, da bo tudi v tem segmentu pravosodja, se pravi pripravniškem državnem izpitu, čim prej predlagana celovita reforma. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Čeligoj bo predstavil stališča poslanske skupine DeSUS. Za njim bo nastopil kolega Diaci. Najprej pa kolega Čeligoj, poslanska skupina DeSUS. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Prisrčen pozdrav vsem prisotnim. Dovolite nekaj misli v razmislek tudi s strani poslanske skupine DeSUS. Zakon o pravniškem državnem izpitu v prvem odstavku 1. člena določa, da zakon ureja pripravništvo po pridobljenem strokovnem naslovu diplomirani pravnik zaradi usposabljanja za opravljanje sodniške funkcije in funkcije državnega tožilca, poklica odvetnik in notarja oziroma za opravljanje drugih del, za katere se z zakonom zahteva kot pogoj pravniški državni izpit. Redkokateri zakon, razen v kolikor gre za poklice, kakor so odvetnik, notar, državni tožilec ali pravobranilec, za katere je tako določeno za njihovo področje osnovni zakoni, zahteva kot pogoj za opravljanje del pravniškega državnega izpita. Tako določa na primer zakon o azilu za svetovalca za begunce. V poslanski skupini DeSUS se zato sprašujemo, zakaj je skoraj v vsakem razpisu za prosto delovno mesto, tako v javnem kot zasebnem sektorju, kot pogoj za opravljanje dela zahtevan opravljen pravniški državni izpit. Res je, da je mogoče v interesu delodajalca, da ima oseba, morda zaradi zastopanja zasebnega ali javnega subjekta pred pravosodnimi organi, željo, da zaposli osebo z že opravljenim pravosodnim izpitom. Vendar v poslanski skupini DeSUS menimo, da je potrebno namero, po kateri teži delodajalec, zakonsko urediti, saj gre v danem primeru za kršitev zakonske določbe. Tudi še neuporabljiv zakon o javnih uslužbencih ne določa takega pogoja za nastop določenega delovnega mesta, čeprav je dejstvo, da tudi nekateri interni akti organov javne uprave zahtevajo za določena delovna mesta opravljen pravosodni izpit. S predpisovanjem opravljenega pravniškega državnega izpita kot pogoja za zaposlitev za vsako delovno mesto, smo razvrednotili naziv diplomirani pravnik in učni program fakultet, za katere menimo, da dajejo zadostno znanje za opravljanje pravnih del. Pravniški državni izpit naj bo pogoj za delo le povsod tam, kjer je to potrebno za usposabljanje z zakonom navedenih pravnih poklicev. Poleg tega v poslanski skupini DeSUS opozarjamo še na nekatere določbe predlaganega zakona. Ponovno bi bilo treba razmisliti o odpravi možnosti zamenjave izdelane civilne ali kazenske sodne odločbe na prvi stopnji z odločbo delovnega ali gospodarskega sodišča, pa tudi z odločbo upravnega sodišča. Menimo, da je privilegij civilnega in kazenskega prava nepotreben oziroma da je, kljub temu da sta to dve pravni področji, ki obsegata velik del pravne znanosti, potrebno pripravnikom omogočiti izdelavo sodne odločbena področju, ki jim je ali bo po opravljenem izpitu najbližje oziroma na tistem področju, na katerem bodo delali. Eden izmed razlogov za spremembe in dopolnitve zakona o pravniškem državnem izpitu je tudi domnevno skrajšanje čakalnih vrst za vstop v pripravništvo. Da je resnično potreben premislek o tem, govori tudi dejstvo, da je v vrstah čakajočih na pravniški državni izpit kar 1.400 čakajočih in da jih na leto opravi komaj 150. Zadnji v vrsti bo po tej logiki in statistiki moral verjetno čakati kar deset let. Drug problem pa je izredno majhno število pripravniških mest. Predlagane spremembe in sprejeti amandmaji k predlogu po našem mnenju ne prispevajo k zadanemu cilju, temveč olajšujejo dostop do sodišč z dajanjem prednosti tistim, ki so že opravili izbirno pripravništvo, vsem ostalim pa je dostop otežen. Sprejeti amandmaji odbora gredo namreč v smeri zapiranja delovnih mest za tiste, ki take službe še nimajo, saj eden izmed amandmajev izrecno določa, da se v skupnem številu pripravniških mest za pripravnike, ki opravljajo sodniško pripravništvo v okviru izobraževanja, ki ga zagotavlja delodajalec, posebej določi število mest za usposabljanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Diaci bo predstavil stališče poslanske skupine Stranke mladih.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Danes, ta trenutek je na tabli oziroma na oglasni deski na ljubljanskem višjem sodišču naslednja situacija: za opravljanje sodnega pripravništva čaka v vrstnem redu, ki je določen z upoštevanjem časa popolne vloge, 769 kandidatov. Nekdo, ki se je vpisal v seznam pol leta pred pretekom prejšnjega stoletja, je danes šele na 81. mestu. Govorimo že skoraj o desetletju, ne letih čakanja. Pomembno se mi zdi poudariti, da je problem sicer že star, ministrstvu za pravosodje, pravzaprav vladi dobro znan in tudi z naše strani je prišlo opozorilo. 27.11.2000 je minister na "hearingu" namreč pred odborom za notranjo politiko na moje vprašanje o tej temi odgovoril naslednje [[citiram]] : "Torej, na tem področju bo potrebno seveda nekatera vprašanja še temeljito pregledati, torej nekega dokončnega odgovora ta trenutek ne bom dal, vidim pa določene možnosti. Torej, bom pa v vsakem primeru, v primeru, da mibo dano se s tem ukvarjati, pogledal, kakšne so torej dejanske možnosti, kakšno je sedanje stanje in kje so še neizkoriščene rezerve, če lahko tako rečem." Torej - nadaljujem - ministrstvo je porabilo skoraj tri leta, da je poiskalo možnosti in konkretno ukrepalo. Predolgo, po mojem mnenju, hkrati pa tako počasno ukrepanje ne vzbuja optimizma pri ostalih prečih zadevah v pravosodju, kjer se še bolj čaka, gre pa za še bolj resne zadeve, torej sodne zaostanke. O tem smo sicer že precej govorili. Kakorkoli, veseli smo, da se stvari sedaj premikajo, še bolj pa so verjetno veseli čakajoči v vrsti. Predlog zakona je po mnenju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije lahko le začasna rešitev za tisto, kar rabimo, torej ustrezen način za izboljševanje stanja, zato ga bomo podprli. Se pa, kot je razvidno iz vseh razprav, vsi zavedamo, da predstavlja zakon le najnujnejše spremembe, s katerimi se zgolj kratkoročno poskuša odpraviti najnujnejše pomanjkljivosti sedanjega sistema. V bodoče velja pripraviti nov zakon in upoštevati, da je trg dela tisti, ki od mladih pravnikov terja, da opravijo državni pravniški izpit, tudi če se ne nameravajo zaposliti v pravosodju. To se naj pri pripravi celovite reforme ne le upošteva, temveč tudi spoštuje, da ne bi bili v bodoče priče kakšnim restriktivnim pristopom. Torej, kot že rečeno, zakon v SMS podpiramo. Mladim pravnikom na izpitih, za katere upamo, da jih bo sedaj res več, pa želimo veliko uspeha. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica Majnikova bo zdaj predstavila stališče poslanskega kluba LDS, za njo bo to storil še poslanski klub oziroma poslanska skupina SLS, potem bomo pa zaključili. Prosim.
Gospod predsednik, gospod državni sekretar, kolegice in kolegi. Pri obravnavi sprememb in dopolnitev zakona o pravniškem državnem izpitu smo v poslanskem klubu LDS izhajali predvsem iz dveh dejstev, in sicer: prvič, v Sloveniji je čakalna doba za opravljanje pripravništva za opravljanje pravniškega državnega izpita izjemno dolga, predolga, saj nekateri mladi čakajo na obvezno enoletno pripravništvo na sodišču od skupnega dvoletnega pripravništva tudi od 5 do 7 let. Drugič, pravni strokovnjaki se oglašajo, da je v Sloveniji nujno potrebno obdržati enotno izobraževanje za vse pravosodne poklice in s tem prehodnost med njimi, kar je posebej pomembno za državo z manjšim številom prebivalcev. Ker je problem dolgih čakalni dob tako zelo akuten, smo z amandmaji sledili predvsem temu, da jih na hitro skrajšamo, saj se zavedamo, da je za korenitejšo reformo potrebnega več časa. Od vlade in pristojnega ministrstva seveda pričakujemo, da bo zakon, ki bo prinesel sistemsko spremembo izobraževanja v pravosodju, ki bo upošteval tako evropsko prakso kot razprave ob tem zakonu, vložen v čim krajšem možnem roku v proceduro. Za razliko od Slovenije, kjer imamo dvoletno pripravništvo, od tega eno leto obvezno na sodišču, imajo države, po katerih se slovensko pravo velikokrat zgleduje, drugačne rešitve. V Avstriji, kjerni uveljavljeno načelo enotnega pravnika, traja sodna praksa 9 mesecev. Če je ta pogoj za upravljanje poklica, ima kandidat do nje pravico in ni čakalne dobe. Sodniki pa so dolžni izobraževati do dva pripravnika hkrati. Sodniška pripravljalna služba, izobraževanje traja 4 leta. Tudi v Avstriji imajo uvedene obvezne postaje: po eno leto na deželnih in okrajnih sodiščih ter vsaj po pet mesecev pri odvetniku in državnem tožilstvu in to kljub temu da ne velja načelo enotnega pravnika. Za razliko od Avstrije v Nemčiji, tako kot pri nas uveljavljeno načelo enotnega pravnika. Priprava je za vse pravniške poklice skupna in traja devet mesecev. Izvaja se z delom na sodiščih ali drugih službah, ki opravljajo pravno dejavnost. Obvezno pri odvetniku in javni upravi, organizirani pa so tudi obvezni večurni tečaji. Po opravljenem izpitu kandidate lahko takoj imenujejo za sodnika ali državnega tožilca, ki pa imata poskusni mandat in ga lahko v času od treh do petih let tudi odpustijo. Francoski model nam je najbrž preveč tuj, da bi se zgledovali po njem. Tam se začne posebno izobraževanje, ki traja 31 mesecev, na državni šoli za sodnike. Najnižja starostna meja za vstop v šolo je 27 let, cenijo predvsem izkušnje in zasluge iz najrazličnejših strok, po koncu šolanja pa se poleg objektivnih ocen ocenjuje tudi kandidatova subjektivna primernost za sodniško službo. Ob upoštevanju načela enotnosti izobraževanja in s tem prehodnosti med pravosodnimi poklici moramo upoštevati tudi dejstvo, da imamo v Sloveniji v celotnem pravosodju zaposlenih izredno veliko usposobljenih in kvalificiranih ljudi. Samo sodnikov je po nekaterih podatkih osemsto, ki so končali iste fakultete in opravili enak pravosodni izpit. To, kje so sedaj zaposleni, je seveda bolj stvar kariere in ne samo kvalitete. Od pravosodja državljani upravičeno pričakujejo, da bodo svoja znanja prenašali na svoje mlajše bodoče poklicne kolege. Zato bomo v LDS z zanimanjem spremljali rezultate zakona, ki ga obravnavamo. Pričakujemo, da se bodo čakalne dobe v najkrajšem času skrajšale oziroma odpravile, sicer bo potrebno ob novem sistemskem zakonu poseči po radikalnejših ukrepih, na primer posneti nemški model. Sedaj obravnavani zakon s predlaganimi amandmaji daje upanje na uspeh, od centralne evidence čakajočih do pooblastila ministru za izdajo pravilnika in sklepa o številu pripravniških mest, od določitve obveznih postaj na sodišču do uvedbe obveznih oblik izobraževanja, od posebnih kvot za volonterske pripravnike do obvezne sklenitve delovnega razmerja, najmanj za čas trajanja pripravništva s sklenjenim delovnim razmerjem. Sedanje stanje je namreč že skoraj kritično. Tako kot so povedali že kolegi, premalo je razpisanih prostih mest in preveč čakajočih. Na sodiščih je samo 128 mest za tiste tako imenovane volonterje, ki jim delo zagotavljajo drugi delodajalci in so eno leto pripravništva že zaključili, vsako leto pa se poveča število čakajočih za približno 400 mladih diplomantov. Tako se ta številka samo še povečuje in ne skrajšuje. Omenila bi samo še odločbo ustavnega sodišča, ki je pri tožnici v enakem primeru priznalo pravni interes, odločalo o njeni pritožbi pa ni, ker je medtem njen pravni interes se prekinil, ker je dobila pripravništvo. V poslanski skupini LDS bomo zakon z amandmaji, ki jih je sprejel odbor, podprli. Hvala.
Hvala lepa, kolegica Majnikova. Kolega Rokavec bo predstavil stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, potem pa bomo prešli na razpravo o edinem vloženem amandmaju.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci in pa predstavnik vlade! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je čakalna doba za opravljanje pravniškega državnega izpita nesprejemljivo dolga. Namreč predlagatelj, vlada, je vložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pravniškem državnem izpitu potem, ko je tudi delovna skupina na ministrstvu za pravosodje izoblikovala nekatera stališča do reforme izobraževanja v pravosodju in pripravila tudi omenjeni osnutek predloga zakona. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je reforma izobraževanja v pravosodju eden izmed ključnih korakov k odpravljanju težav slovenskega pravosodja, kljub temu da odpravljeni pravniški izpit sicer ne predstavlja formalnega pogoja za delo v državni upravi in v zasebnem sektorju, pa je po našem mnenju eden izmed močnejših faktorjev kvalitete znanja in usposobljenosti določenega posameznika. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se zato zavzemamo za rešitve, ki bodo pripomogle k temu, da bo opravljanje pravniškega izpita dostopno čim večjemu krogu zainteresiranih oseb. Sedanja ureditev s čakalno dobo, kot smo že omenili uvodoma, na vstop v pripravništvu okoli petih let je nedopustna in je neprimerna. V poslanski skupini SLS podpiramo predlagane rešitve, ki ukinjajo obvezno izobraževanje na višjih sodiščih, podpiramo pa nameravano dvakratno povečanje samega števila pripravniških mest na posameznih sodiščih. Nekatere druge predlagane spremembe naj bi po besedah predlagatelja pripomogle tudi k izboljšanju kvalitete pripravništva in pa samega izpita. Predlagatelj je kot drugo fazo reforme izobraževanja v pravosodju napovedal obsežnejšo prevetritev celotnega sistema izobraževanja in v naši poslanski skupini želimo, da bi se teh napovedi držali in da bi jih v čim krajšem času tudi uresničili. Poslanska skupina bo predlagani predlog zakona podprla, seveda, tudi v pričakovanju, da je to res dejansko začetek reforme celotnega izobraževalna sistema v pravosodju. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in o edinem vloženem amandmaju, ki smo ga k temu členu prejeli. K 7. členu je poslanska skupina Nove Slovenije vložila amandma. Želi kdo besedo o njem? Državni sekretar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vlada tega amandmaja ne podpira iz razloga, ker ni potreben. Namen amandmaja naj bi bil, da se natančneje določi, za kakšen čas mora kandidat, ki je sklenil delovno razmerje kot pripravnik na sodišču, po opravljenem pripravništvu ostati v pravosodju, vendar je ta čas dovolj natančno določen v predlaganem 11.a členu oziroma 7. členu novele, ko tam piše, "za tisto dobo, za katero je bil v delovnem razmerju." To pomeni v primeru dvoletnega pripravništva oziroma opravljenega izbirnega in obveznega, da je to dve leti, v primeru enoletnega je pa to eno leto. Amandmaja ne podpiramo tudi iz razloga, ker v drugem odstavku uvaja merilo za izpolnitev te obveznosti z besedilom "kadrovske potrebe v pravosodju, vendar tako, da bi se vsakokrat sproti presojalo, ali obstajajo ali ne." Mi smo se pa zavzeli v predlogu zakona, da se to merilo za sklenitev delovnega razmerja v pripravništvu črta iz zakona ravno zaradi tega, ker je ta pojem nedoločen in ni natančno možno predvideti, kaj to pomeni. Kakšne so pa te kadrovske potrebe v globalu, to pomeni za državno tožilstvo, pravobranilstvo, odvetništvo in notariat, pa bo določeno v posebni kvoti, ki je tudi predvidena v zakonskih spremembah. Hvala.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Želi še kdo besedo? Če ne, potem bom razpravo zaključil. Danes ob 18.25 minut bomo začeli z glasovanjem in odločili tudi o tem. Do takrat prekinjam to točko dnevnega reda. Ob 11. uri in 15 minut bomo prešli na 9. točko dnevnega reda, to je na obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o priznanju Republike Slovenije za poslovno odličnost po skrajšanem postopku. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Predstavniku vlade bom dal na začetku besedo. Do 11.15, ko bomo začeli z 9. točko, pa sejo prekinjam.
Nadaljujemo z 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PRIZNANJU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA POSLOVNO ODLIČNOST. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada in mislim, da bo imel kratko dopolnilno obrazložitev minister. Prosim, minister za šolstvo, znanost in šport, dr. Gaber, imate besedo [[na voljo imate pet minut]] .
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Priznanje Republike Slovenije za poslovno odličnost, ki ga razvijamo v Sloveniji, je del širšega sistema nacionalnih nagrad v evropski regiji, ki se podeljujejo za kakovost poslovanja kot rezultat znanja, inovativnosti ter nenehnega učenja in izboljšav. Osnova oziroma zgled je evropska nagrada za kakovost, ki jo podeljujejo že od leta 1991. Slovenija se je s tem, ko je začela leta 1995 načrtno razvijati to nagrado in leta 1998 sprejela tudi zakon, pridružila evropskim državam, ki so aktivne na tem področju. Dosedanji rezultati Slovenije so glede na število prijaviteljev, nivo ocen ter vključevanje najboljših v postopke za evropsko nagrado zelo dobri in kažejo na pravilnost odločitve o uvedbi nagrade za poslovno odličnost. Naše priznanje se zgleduje po evropski nagradi za kakovost in evropskih merilih za ocenjevanje, ki pa so v času od uveljavitve sedaj veljavnega zakona v letu 1998 doživela več sprememb, predvsem uvedbo posebne kategorije nagrade za javni sektor, pa tudi modifikacije v ostalih kategorijah. Spremembe in dopolnitve zakona, ki so danes pred vami, se nanašajo prav na te segmente. Cilji predlaganih sprememb so tako, uvesti nagrado poleg zasebnega tudi v javni sektor, opredeliti kategorije nagrade zaradi občasnih sprememb v okviru evropske nagrade zakakovost v pravilniku, ki ga izda odbor za priznanje ob soglasju vlade Republike Slovenije, in pa prilagoditi sedanje besedilo zakona spremembam zakonodaje, ki je na novo uredila organizacijo nekaterih ministrstev. Vlada je prepričana, da so te dopolnitvesmiselne in potrebne, in prosimo državni zbor, da jih tudi potrdi. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister dr. Gaber. Odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport je ta predlog zakona obravnaval kot pristojno delovno telo. Predsednik odbora, kolega Moge, bo predstavil poročilo, zatem pa bodo sledile predstavitve stališč poslanskih skupin. Prosim.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Lep pozdrav obema poslankama in poslancem državnega zbora! Odbor je na svoji 20. redni seji obravnaval zakon, ki ga je predložila vlada Republike Slovenije, kolegij je pa sklenil, da se ga obravnava po skrajšanem postopku. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem komisije državnega sveta Republike Slovenije za družbene dejavnost ter s pismenim mnenjem zakonodajno-pravne službe. Predstavnik predlagatelja je v dopolnilni obrazložitvi členov povedal, da se predlagajo le najnujnejše spremembe po zgledu evropske nagrade za kakovost poslovanja. Poudaril je, da je treba novelo sprejeti, da se bo lahko čim prej uporabljala v praksi tudi za del javnega sektorja. Predstavnik državnega sveta Republike Slovenije pa je povedal, da bi se z uvedbo predstavnike reprezentativnih sindikatov v odbor za priznanje Republike Slovenije za poslovno odličnost povečalo upoštevanje enega izmed temeljnih kriterijev poslovne odličnosti, to je poslovne morale. V nadaljevanju je odbor k predlogu zakona sprejel več amandmajev, ki med drugim določajo, da se, prvič: kriterije za podelitev priznanj Republike Slovenije za poslovno odličnost določajo v skladu s kriteriji in merili evropske nagrade za kakovost. Drugič, spremeni sestava odbora za priznanje Republike Slovenije za poslovno odličnost z uvedbo dveh novih članov: predstavnika reprezentativnih sindikatov, kar bo prineslo kvalitetnejši izbor med kandidati za priznanja, ter namesto enega direktorja javnega zavoda se določa dva direktorja organizacije iz javnega sektorja, ker se bo v odboru zagotovila bolj uravnotežena zastopanost organizacij iz javnega sektorja. K zakonu ni bilo vloženih nič amandmajev. S sprejetjem tega zakona bomo, če ga bo državni zbor začel, pač, sprejel, se bi ta zakon začel uporabljati za postopek podelitve priznanj Republike Slovenije za poslovno odličnost v letu 2004. To pomeni, da se že začeti postopki v letu 2003 zaključijo v skladu s sedaj veljavnim zakonom. Odbor predlaga poslankam in poslancem državnega zbora, da omenjeni zakon sprejmejo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik odbora. V predstavitvi stališč poslanskih skupin bomo najprej slišali kolega Pečeta, ki bo predstavil stališča poslanskega kluba oziroma skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da bi delovanje javnega sektorja lahko označili tudi s sektorjem nepreglednosti oziroma netransparentnosti. Ocenjujemo, da je ta sektor tisti sektor, ki nekako v naši ureditvi povzroča oziroma nosi velik delež odgovornosti, tako po eni strani za javno finančno krizo kot po drugi strani za davčno zmedo, žal, seveda zaradi tega, ker ima pač država s svojimi pogledi in pa svojimi ukrepi na področju javnega sektorja veliko pooblastilo. Zatose nam zdi smiselno in po eni strani tudi modro, da v obliki zakona pristopimo k kakršnikoli regulativi ali merilom ali pa navodilom, ki bodo lahko izboljšali položaj in pa kvaliteto, po eni strani mogoče tudi produktivnost, samega javnega sektorja. Čeprav je dejstvo, da lahko z vso odgovornostjo v Slovenski nacionalni stranki trdimo, da gre v okviru omenjene razprave omenjenega zakona za manj pomembno zadevo, pa se le izkazuje, da tudi sam sprejem meril oziroma predloga zakona bi lahko v določenem delu pripomogel k boljši kvaliteti dela javnega sektorja. Po naši oceni je javni sektor v narekovaju tudi "najslabši" zaradi tega, ker vsaj po našem prepričanju, na njega niso nikoli vplivala merila oziroma vplivala merila trga in je bil vedno izvzet iz celotnega dogajanja, tako po eni strani v okviru domačega okolja kakor tujega okolja. Iskreno pa upamo, da bomo ob sprejemu tega zakona, ki ga bomo v Slovenski nacionalni stranki tudi podprl, prišlo do izoblikovanja meril in pa s tem do dobre volje, vsaj tistih, ki delajo v javnem sektorju, da bodo okvir svojega dela naredili konkretnejši in korektnejši in da bodo mogoče tudi za tovrstno spodbudo dajali učinkovitejše dosežke oziroma boljše in kvalitetnejše dosežke in se s tem poskušali prilagajati času in pa modernizaciji naše družbe; kakor tudi po drugi strani, da bi se v okviru javnega sektorja zmanjšal negativni vpliv - po eni strani Vlade Republike Slovenije, po drugi strani pa države Slovenije. Ocenjujemo, da zakon lahko nekaj pripomore k kvaliteti javnega sektorja in iz tega razloga bomo tudi v okviru Nacionalne stranke predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o priznanjih Republike Slovenije za poslovno odličnost sprejeli. Hvala. Oziroma podprli.
Hvala lepa, kolega Peče. Kolegica magistra Potrata bo predstavila stališča poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, spoštovane poslanke in poslanci! V Združeni listi socialnih demokratov se zavedamo spodbujevalne vloge pri znanju različnih dejavnostih, saj so povratna informacija o doseženi kakovosti v poslovanju gospodarskih družb, zavodov in drugih pravnih oseb ter državnih organov, o posodabljanju in konkurenčnosti njihovih proizvodov in storitev. Zato tudi podpiramo predlagani zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o priznanju Republike Slovenije za poslovno odličnost. Predlagatelj poudarja, da bo s sprejetjem sprememb in dopolnitev lahko že letos izpeljana nov model podeljevanja priznanj za poslovno odličnost. To pa je po novem edini veljavni model za evropsko nagrado. Vanj se vključuje tudi podeljevanje priznanj za organizacijo iz javnega sektorja. Stem predlog sledi spremembam, ki so jih v okviru evropske nagrade za kakovost poslovanja v zadnjih letih sprejele evropske države. Vgraditev izpopolnjenega modela odličnosti v obstoječi sistem podeljevanja slovenskih priznanj za poslovno odličnost tako lovi korak z več kot 20-imi evropskimi državami, s katerimi se želimo in moramo primerjati. Posebno nacionalno priznanje bo omogočilo primerjavo kakovosti poslovanja med istovrstnimi organizacijami tudi iz javnega sektorja, dober rezultat, torej priznanje, pa jim bo odprlo pot do konkuriranja za evropsko nagrado za kakovost. Ker nagrade in priznanja nimajo samo spodbujevalne vloge za vse, ki se zanje potegujejo, ampak nosilce zavezujejo k ohranjanju in preseganju doseženega, imajo korist od njih tudi vsi uporabniki storitev in proizvodov, kar je smiselnost nagrad in priznanj. Ker so bili s sprejetjem amandmajev odpravljeni pomisleki in upoštevane pripombe zakonodajno-pravne službe in državnega sveta, bomo v Združeni listi socialnih demokratov dopolnjeni predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Komljanec bo predstavil stališča poslanskega kluba Liberalne demokracije, za njim pa še kolega Podobnik.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Gospod minister, člani, kolegice poslanke in poslanci! Globalizacija je tisti družbeni pojav, ki sili podjetje, da svoje notranje procese in poslovanje, predvsem pa odnose s kupci oziroma uporabniki storitev optimalno uredi. Med najpomembnejše dosežke sodi dolgoročna strategija celovitega opravljanja kakovosti, katerega ključni namen je poslovna odličnost. V poslovnem svetu obstaja več metodologij merjenja poslovne odličnosti. Med najbolj priznanimi in uveljavljenimi je gotovometodologija evropske nagrade za poslovno odličnost kot najprestižnejša na področju celovitega obvladanja kakovosti in poslovne odličnosti in jo po strogem izboru vsako leto podeljuje neodvisna žirija strokovnjakov ter iz nje izhajajoča metodologija, na kateri temelji priznanje Republike Slovenije za poslovno odličnost. Pred nami so spremembe in dopolnitve zakonov o priznanju Republike Slovenije za poslovno odličnost, sprejetega leta 1998. Ker se zgledujemo po evropskem oddelu, le-ta pa se je od [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]zakona spreminjal ter med merili vključil tudi ocenjevanje organizacij iz javnega sektorja, je potrebno za javni sektor predvideti posebno kategorijo priznanja, ki je sedanji zakon o priznanjih za poslovno odličnost ne opredeljuje. V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo dopolnjen predlog zakona in želimo, da se organizacije iz javnega sektorja uspešno vključijo med prejemnike najvišjega državnega priznanja v okviru nacionalnega programa kakovosti Republike Slovenije za dosežke na področju kakovosti proizvodov in storitev ter kakovosti poslovanja kot rezultat razvoja, znanja in inovativnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Podobnik bo predstavil stališča poslanske skupine SLS.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister s sodelavci! V Slovenski ljudski stranki se zavedamo pomena poslovne odličnosti slovenskih organizacij in zato podpiramo predlog vlade, da razširi sistem ocenjevanja poslovne odličnosti tudi na javni sektor. Priznanje Republike Slovenije za poslovno odličnost je najvišja državna nagrada, ki jo v Vlada Republike Slovenije podeljuje vsako leto najboljšim organizacijam za dosežke na področju kakovosti proizvodov in storitev ter kakovosti poslovanja kot rezultata razvoja znanja in inovativnosti. Prevzema v svetu priznan in uveljavljen model poslovne odličnosti, ki je tudi podlaga evropski nagradi za kakovost in omogoča organizacijam tako v javnem kot v zasebnem sektorju konkurenčno primerjavo z organizacijami v evropskem prostoru. Po našem mnenju je zelo pomembno, da vlada še bolj spodbuja prijave na samo ocenjevanje. V letu 2002 se je v postopek za priznanje vključilo 14 organizacij, ki so s tem dejanjem dokazala, da se tudi v Sloveniji vedno bolj širi zavedanje o pomenu odličnosti poslovanja. Pomembno je, da sta se lansko leto vključili v postopek ocenjevanja tudi dve zdravstveni organizaciji, ki sta presegli sodelovanje v pilotnem projektu inse zato odločili za sodelovanje na javnem razpisu. Odbor za priznanje Republike Slovenije za poslovno odličnost, ki ga je imenovala vlada Republike Slovenije, pa se je odločil za dva nagrajenca v dveh kategorijah. Ena od prednosti prijave za priznanje je vsekakor povratna informacija, ki jo dobi vsaka organizacija v obliki končnega poročila prijavitelju, ki za oceno o prednostih in priložnostih za izboljšanje predstavlja izhodišče za nenehno izboljševanje kakovosti izboljševanja in tudi za pripravo poslovnih načrtov za naslednja leta. Vključitev organizacij iz javnega sektorja je še posebej pomembno za spodbujanje inovativnosti ter učinkovitosti organizacije poslovanja v novih pogojih evropskega trga. Slovenski javni sektor se do sedaj še ni v večji meri soočil z razmerami, ki veljajo v Evropski uniji. Resnici na ljubo pa je treba tudi priznati, da tudi Evropska unija še ni opredelila vsesplošnih vrednot, ki naj bi veljale za javni sektor. Tudi v Evropski uniji se srečujejo različna pojmovanja za delovanje javne in državne uprave. Zato je zelo pomembno, da zakon spodbudi uresničevanje takšne prakse oziroma takšnih praks, ki bodo primerljive z najstrožjimi evropskimi kriteriji, tudi za javni in ne zgolj zasebni sektor. In da tudi Slovenija pripomore k uveljavitvi skupnih evropskih kriterijev za poslovno odličnost javnega sektorja. Po našem mnenju je prav od tega v veliki meri odvisna tudi prihodnja podoba slovenske in evropske skupnosti ter kakovost našega življenja v njej. Kot povedano, poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo predlagani zakon podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Podobnik. S predstavitvijo stališč vaše poslanske skupine smo zaključili z razpravo; namreč, k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev in razprava o členih ni mogoča, tako je zaključena, s tem pa tudi druga obravnava predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje opravili danes ob 18.25 uri. S tem prekinjam 9. točko dnevnega reda in najavljam 10., ki se bo začela ob 11.50 uri. Šlo bo za obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o strokovnih in znanstvenih naslovih; tudi v tem primeru je predlagatelj vlada in pristojno šolsko ministrstvo. Do 11.50 ure prekinjam sejo.
Spoštovane kolegice in kolegi! Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O STROKOVNIH IN ZNANSTVENIH NASLOVIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod minister, imate besedo. Obenem pozdravljam prisotne predstavnike vlade, na čelu z ministrom dr. Slavkom Gabrom.
Najlepša hvala gospod podpredsednik. Gospe in gospodje. Vlada pošilja v proceduro predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o strokovnih in znanstvenih naslovih in predlaga skrajšani postopek obravnave tega zakona. Jedro vsebine tega zakona je tehnična prilagoditev aktov institucij pristopnim k pogodbi Slovenije k Evropski uniji. Spremembe, ki so danes pred nami, sledijo pripombam evropske komisije na slovenski seznam predlogov tehničnih prilagoditev za poglavje dva, to je prost pretok oseb. Po posvetovanju s predstavniki zobozdravniške stroke je ministrstvo za zdravje predlagalo, da se strokovni naslov spremeni, in sicer strokovni naslov s področja stomatologije v doktor dentalne medicine, doktorica dentalne medicine. V temzakonu urejamo pravzaprav samo to vprašanje. Sprememba je manjša, zato smo prepričani, da jo je mogoče izpeljati po skrajšanem postopku, je pa potrebno za normalno delovanje naših sedaj še stomatologov v okvirih trga Evropske unije. Hvala.
Hvala gospod minister. Odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport je kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona in prosim predstavnika oziroma predsednika tega odbora gospoda Rudolfa Mogeta, da predstavi poročilo odbora.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. Prej se opravičujem za lapsus. Odbor je na svoji 20. redni seji obravnaval zakon, ki ga je predlagala Vlada Republike Slovenije in za katerega je kolegij sklenil, da se obravnava po skrajšanem postopku. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem komisije Državnega sveta Republike Slovenije za družbene dejavnosti ter s pisnim mnenjem zakonodajno-pravne službe. V razpravi so člani odbora opozorili na pisno mnenje zakonodajne-pravne službe, ki podaja pripombo, da predlagana novela ne predvideva možnosti prevedbe strokovnega naslova iz doktor stomatologije na doktor dentalne medicine. Zato ni jasno, kakšen bo po njeni objavi status tistih doktorjev stomatologije, ki v tujini ne bodo mogli predložiti potrdila o triletnem opravljanju poklica, ter tistih, ki trenutno še opravljajo šestletni študij stomatologije. Zakonodajno-pravna služba je tudi opozorila, da bo novela stopila v veljavo še pred samim vpisom v letošnje študijsko leto, kar pomeni, da se bodo letos kandidati vpisovali v program, katerega naziv po zakonu ne bo več obstajal, bo pa v skladu z razpisnimi pogoji predvpisa. Pripombe zakonodajno-pravne službe je odbor deloma upošteval s svojim amandmajem. Predstavnik predlagatelja pa se je zavezal, da bodo pripombe pred obravnavo na državnem zboru ponovno proučili in primerno upoštevali. V nadaljevanju je odbor glasoval o vseh členih zakonskega predloga skupaj in jih sprejel, ter predlaga poslankam in poslancem državnega zbora, da dopolnjen predlog zakona sprejmejo. Hvala.
Hvala, predsednik. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Ana Maria Tisovic ni navzoča. Namesto kolega Bogdana Baroviča bo stališče Slovenske nacionalne stranke podal kolega Sašo Peče. Prosim.
Spoštovani prisotni! Prilagajanje pravnemu redu Evropske unije in njihovim normativom je v zadnjih desetih letih najpogostejša obravnava v državnem zboru in verjetno tudi v okviru dela vlade Republike Slovenije. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je glede na odločitev slovenskih državljank in državljanov glede vstopanja v EU smiselno in potrebno izvesti vse tiste aktivnosti, ki bodo tako na področju pravnega reda Evropske unije omogočile enakovreden položaj, posebej pa na področju globalnega trga delovne sile. Zato se nam zdi smiselno, da dopolnjen predlog zakona podpremo. Žal pa naš pravni red, torej pravni red Republike Slovenije, ne dopušča, da bi vlado Republike Slovenije pooblastili za avtomatsko sprejemanje tovrstne zakonodaje. Mislimo oziroma ocenjujemo, da bi bilo smiselno, če bi naš pravni red to dopuščal, da bi tovrstni minimalni popravki - kajti dejstvo je, da v primeru tega zakona gre za minimalen popravek - lahko bili v pristojnosti vlade Republike Slovenije. Toda žal, kakor rečeno, tega ustavni red oziroma zakonodaja Republike Slovenije ne dopušča. Dopolnjen predlog zakona bomo v Slovenski nacionalni stranki podprli. Hvala.
Hvala vam. Kolega Janez Cimperman ni navzoč, kolega Vojko Čeligoj se odpoveduje razpravi, zato ima besedo kolega Janez Komljanec. Prosim.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Vključevanje Republike Slovenije v Evropsko unijo je proces, ki bo nedvomno tudi na področju izobraževanja prinesel marsikatero novo pobudo. Naše fakultete, akademije in visoke strokovne šole se uspešno povezujejo s tujimi ter sodelujejo v številnih mednarodnih projektih, kot so Tempus, Sokrates, Kopirnikus, Eureka in podobno. Do ovir pri prostem pretoku vseevropske delovne sile prihaja predvsem zaradi razlik pri kvalifikacijah po končanem izobraževanju. Že Evropska komisija je nakazala rešitve v svoji beli knjigi "Poučevanje in učenje", leta 1995, in zeleni knjigi o izobraževanju, vzgoji in raziskovanju ter poudarila, da je nujno najti rešitve za preglednost in priznavanje kvalifikacij poklicnega in strokovnega izobraževanja. V procesu prilagajanja slovenske zakonodaje z evropsko je Evropska komisija ocenila, da je slovenski strokovni naslov doktor oziroma doktorica stomatologije zavajajoč, ker v državah članicah že obstaja poklicna podskupina zdravnikov, ki nosijo enak strokovni naslov za opravljanje drugega poklica. S predlaganim zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o strokovnih in znanstvenih naslovih bomo omogočili ustrezno spremembo strokovnega naslova za poklic zobozdravnika iz doktorja stomatologije oziroma doktorice stomatologije v doktorja dentalne medicine oziroma doktorico dentalne medicine. V poslanskem klubu Liberalne demokracije smo skupaj s poslanci koalicije vložili amandma k 3. členu zakona, ki še natančneje ureja status že diplomiranih stomatologov in stomatologinj ter bodočih diplomiranih doktorjev in doktoric dentalne medicine. S to spremembo se ureja uskladitev in podeljevanje strokovnih naslovov tako da bodo naši diplomanti lahko čim prej stopili na trg delovne sile v državah Evropske unije in da njihov položaj ne bo slabši od državljanov drugih članic Evropske unije, ki se bodo zaposlovali pri nas. V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo spremembo zakona, skupaj z vloženim amandmajem, in želimo, da bi naši državljani po končanem študiju v Republiki Sloveniji v drugih članicah Evropske unije uspešno opravljali poklic zobozdravnika. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kolega Janez Podobnik, Slovenska ljudska stranka, se odpoveduje predstavitvi stališč. Tako smo predstavitve poslanskih skupin oziroma njihovih stališč končali. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 27.5.2003. V razpravo dajem člen 3 in amandma poslanskega kluba LDS, poslanskih skupin Združene liste socialnih demokratov, Slovenske ljudske stranke in DeSUS k temu členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Minister, dr. Gaber imate besedo.
Gospod podpredsednik, sam sem želel opozoriti, glede na to, da sicer ni razprave na tem mestu, da bo vlada vložila sicer za tretjo obravnavo dopolnilo k 3. členu, in sicer bo z njim uredila postopek po eni strani podeljevanja strokovnih naslovov do obdobja, v katerem naj bi začeli podeljevati nove naslove, to je čez tri mesece. Do takrat dajemo na razpolago svetu za visokošolstvo in pa pred tem še ustreznim univerzitetnim organom čas za to, da tudi formalno po lastnih postopkih spremenijo ta naslov v programu samem. Toliko.
Hvala, gospod minister. S tem zaključujem [[...]]Gospod Rudi Moge. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Samo proceduralno. Gospod minister, jaz razumem, da vi želite z amandmajem v tretji obravnavi dopolniti to, kar so poslanske skupine v drugi obravnavi vložile. Torej podpirate ta amandma v drugi obravnavi?
To je točno, gospod podpredsednik.
Hvala lepa obema. S tem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora glasovali danes ob 18.25 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Sejo bomo nadaljevali ob 12.40 uri z 11. točko dnevnega reda - predlog zakona o spremembah zakon o nacionalnih poklicnih kvalifikacijah. Hvala za sodelovanje. Do 12.40 lep pozdrav.
Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O NACIONALNIH POKLICNIH KVALIFIKACIJAH - SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavniki vlade so že tu. Besedo dajem državni sekretarki gospe Staši Baloh Plahutnik za uvodno obrazložitev predloga zakona. Prosim.
Hvala. Pred nami je sprememba zakona o nacionalnih poklicnih kvalifikacijah. Namen te spremembe gre v smeri spremembe inšpekcijskega organa, ki preverja in nadzira delovanje in izvajanje tega zakona o nacionalnih poklicnih kvalifikacijah. Prvotna verzija zakona je namreč predvidevala posebno inšpekcijo za izvajanje teh nalog. Glede nareorganizacijo državne uprave in pa nov zakon o delovanju javne uprave, smo predlagali racionalizacijo tudi v tej smeri, da naloge s tega področja prevzame inšpektorat za delo, ki bo za izvajanje teh nalog predvsem primerno usposobil določeno število inšpektorjev. Prednost tega pa je ravno v tem, ker inšpekcijska služba deluje območno in bo na podlagi tega tudi mogoče z ustrezno usposobitvijo inšpektorjev to delo izvajati na območju celotne Slovenije. Zato predlagamo, da zakon, kot je predložen, sprejmete.Spada pa v tako imenovan paket evropskih zakonov, kajti ta sprememba je še tista zadnja zakonska sprememba, ki na področju trga dela ostaja kot dolg in jo želimo izvesti tudi v čim krajšem času. Hvala.
Hvala vam. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo. Predsednik odbora, gospod Stanislav Brenčič, bo predstavil poročilo.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Vse lepo pozdravljam. Odbor je predlog zakona obravnaval na 33. redni seji 7.5. Pri delu odbora so sodelovali tudi predstavniki predlagatelja, to je državna sekretarka na ministrstvu za delo, družino in socialno zadeve gospa Staša Baloh Plahutnik in pa predstavnica zakonodajne-pravne službe. Iz predloženega pisnega mnenja zakonodajno-pravne službe izhaja, da služba ni imela kakršnihkoli pripomb, ki bi bile pravnosistemske narave. Zato je tudi obravnava zakona stekla nemoteno. K predlogu zakona je amandma vložil le naš kolega mag. Janez Drobnič, ki pa ni bil sprejet. Odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide je v skladu s 128. členom poslovnika glasoval o posameznih členih predloga zakona ter vse člene sprejel. Glede na to, da odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja, odbor ugotavlja, da se na seji državnega zbora razpravlja in glasuje o predlogu zakona v besedilu, kot je bilo predloženo v zakonodajni postopek oziroma v besedilu, kot je objavljano v Poročevalcu št. 22/letošnje leto z dne 7.3. Hvala lepa.
Hvala, predsednik odbora. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Poklical bom tiste, ki so navzoči. Slovenska nacionalna stranka, namesto kolega Baroviča gospod Sašo Peče.
Spoštovani! Po naši oceni in po prebiranju obrazložitve razlogov, ciljev in načel, ki jih je predlagatelj navedel v vsebini zakona, ocenjujemo, da gre za še en brezpredmeten zakon v sklopu slovenske zakonodaje. Vlada Republike Slovenije nas prepričuje, da gre v primeru tega zakona za uskladitev z zakonodajo EU oziroma direktiv slovenske zakonodaje. Po oceni Slovenske nacionalne stranke ne moremo pritrditi oceni vlade Republike Slovenije, ko le-ta kot predlagateljica trdi, da se bo s sprejemom zakona institucionalno in organizacijsko vzpostavil inšpekcijski nadzor. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da bo imel omenjeni zakon izključno dve posledici. Prva je ta, da bomo lahko rekli, da smo tudi to komponentno vključili v slovensko zakonodajo, druga pa je vzpostavitev novih delovnih mest in s tem povečanje števila zaposlenih v javni upravi. Ker smo ob obravnavi prejšnje točke dnevnega reda na današnji seji že govorili o javni upravi in smo podali tudi stališča Slovenske nacionalne stranke o njeni nekvaliteti oziroma kot tistem elementu v naši družbi, ki povzroča tako javnofinančno krizo kot preglednost netransparentnosti oziroma jo lahko označimo z besedo netransparentnosti, ocenjujemo, da je popolnoma brezpredmetno tudi na tem področju za vzpostavitev tega, kar vlada trdi, torej institucionalnega in organizacijskega inšpekcijskega nadzora, ta zakon sprejeti oziroma podpreti. Bolj zanimivo pa je, kako vlada Republike Slovenije skuša prek zadnjih vrat prepričati poslance državnega zbora in tisto javnost, ki nas spremlja, kako je smiselno pristopiti k sprejemu tega zakona, posebej pod pretvezo ocene finančnih posledic zakona za državniproračun, kjer sicer v delu navaja, da gre za nove uslužbence javne uprave, pove tudi številko novih zaposlitev, po drugi strani pa v istem stavku celo dalje trdi, kako je to smiselno, ker so nekoč načrtovali pa veliko več zaposlitev na tem področju. Nam se zdi to poniževanje državnega zbora - da govorijo "mislili smo pa nekoč, da jih bo veliko več potrebnih, in smo zdaj ponosni, ker jih uzakonjamo samo tako malo". Ob tem pa je treba poudariti, da javni sektor ni tisti, vsaj ne v naši državi, žal ne v našidržavi, ki bi ob tem številu zaposlenih, ki jih že tako ali tako ima, nosil tiste elemente, ki bi spodbujali zaposlovanje v naši državi. Ampak makroekonomska politika oziroma posamezni segmenti makroekonomske politike so različni, tako od strani vlade na eni strani, po mnenju Nacionalne stranke pa popolnoma zgrešeni. Zakona ne bomo podprli, ker v njem ne vidimo ničesar smiselnega. In zakon sprejemati zgolj zaradi tega, da bomo zaposlili nekaj novih uslužbencev v javnem sektorju prek zakona, je še bolj bolno in brezpredmetno. Menimo, da bi vlada Republike Slovenije za ta cilj, ki ga ima, lahko pred ta državni zbor prišla z drugačno obliko. Skratka, ocenjujemo, da je to eden izmed tistih zakonov, ki tako, nočem zveneti preveč grobo, ampak da je to eden izmedtistih zakonov, ki trati naš čas in katerega nikoli nobeden ne bo upošteval. V Nacionalni stranki ne bomo tega zakona podprli. Hvala.
Hvala. Po vrsti prisotni. Gospa Silva Črnugelj, Združena lista socialnih demokratov. Imate besedo.
Hvala za besedo. Gospod podpredsednik, lepo pozdravljena državna sekretarka Staša Baloh Plahutnik, lepo pozdravljeni kolegi in kolegice! Danes obravnavamo zakon o spremembah zakona o nacionalnih poklicnih kvalifikacijah, ki ga je v obravnavo državnemu zboru po skrajšanem postopku priložila Vlada Republike Slovenije. Ta predlagana sprememba predstavlja manj zahtevno uskladitev že sprejetega zakona o nacionalnih poklicnih kvalifikacij s pravnim redom Evropske unije in izpolnitev zavez iz pogajalskih izhodišč in državnega programa s prevzemom pravnega reda Evropske unije. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov bomo podprli ponujeni predlog sprememb zakona o nacionalnih poklicnih kvalifikacijah, saj že sedanja ureditev predvideva, da se bo v okviru ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in invalide ustanovil poseben inšpektorat za delo in dejstvo, da je predvidena reorganizacija in racionalizacija državne uprave, umešča tudi inšpekcijo za poklicne kvalifikacije v organizacijsko strukturo obstoječega inšpektorata za delo Republike Slovenije, ki deluje kot organ v sistemu in sestavi ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. To je tudi glede na primerjalni prikaz ureditve v drugih državah Evropske unije smiselna in podobna ureditev. Kot v večini držav Evropske unije je predlagatelj iz organizacijskega, finančnega in kadrovskega vidika izbral najbolj racionalno in optimalno rešitev, ki ne terja dodatna sredstva, saj ima na voljo že usposobljen in specializiran kader, inšpektorje za delo, ki jih bo potrebno samo še dodatno usposobiti za segment poklicnih kvalifikacij. In če še dodam, da ministrstvo ima 100 usposobljenih inšpektorjev za delo, ki imajo visoko izobrazbo in strokovni izpit za inšpektorja za delo. To se pravi, da ni dodatnih zaposlitev. Tako se bo doseglo, da bo segment poklicnih kvalifikacij celostno in organizacijsko urejen, vsebinsko in strokovno pa ne bo posegal v področja nadzora nad zakonitostjo dela, izvajanja postopkov za ugotavljanje in potrjevanje poklicnih kvalifikacij ter zakonitostjo in strokovnostjo dela komisij. Podobno in s podano spremembo bo institucionalno in organizacijsko usposobljen inšpekcijski nadzor na področju poklicnih kvalifikacij, za katerega menimo v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov, da je izredno pomemben zaradi vse večje specializacije področja in višanja zahtevnosti in kakovosti usposabljanja in predvsem zaradi vzpostavljanja stabilnega trga dela. In če sem še bolj precizna, za vzpostavljanje stabilne politike zaposlovanja in v povezavi s kompletnim sistemom zaposlovanja, ki je za našo poslansko skupine Združene liste socialnih demokratov toliko bolj pomemben iz zato bomo ponujeni predlog v poslanski skupini Združeni listi socialnih demokratov podprli. Hvala lepa.
Hvala vam. Kolega Stanislav Brenčič bi v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. V vsakem primeru smo na tem, da je treba ohraniti oziroma vzpostaviti neke vrste institucionalni nadzor nad delom in zakonitostjo izvajalcev in komisije, ki jo zakon ustanavlja, tako pri preverjanju pogojev in ostalih kriterijev. Kdo pa ta institucionalni nadzor izvaja, pa ni tako bistveno vprašanje, kot to, kako ga izvaja. Skoraj ne vidimo smisla, da za to področje ustanavljamo povsem nov inšpektorat ali novega inšpektorja, če lahko to področje v skladu z delovnim področjem ob izvajanju opravlja delovni inšpektor. Zato v tem smislu zakon podpiramo in ga bomo tudi brez težav podprli. Hvala.
Hvala vam. S tem smo končali. Proceduralno? Kolega Peče.
Hvala. Zgolj zaradi pojasnitve 3. točka-ocena finančnih posledic zakona za državni proračun, za izvajanje nadzora nad zakonitostjo dela na področju poklicnih kvalifikacij bo po oceni predlagatelja, torej Vlade Republike Slovenije, potrebno predvideti sredstva za dve novi zaposlitvi. Toliko o tem, da ne bomo na novo zaposlovali. Hvala.
Hvala. Matično delovno telo k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja, zato tudi na seji zbora ni vloženih amandmajev. Tako tudi ni možna razprava o členih in amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo opravili v skladu s časovnim potekom seje zbora danes ob 18.25 uri. S tem prekinjam točko dnevnega reda. Sejo bomo nadaljevali z 12. točko dnevnega reda ob 13.15 uri., do takrat bomo imeli pavzo. Hvala lepa.
Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O BANČNIŠTVU, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Pozdravljam predstavnike vlade, ki so pravkar prišli na sejo zbora. Dajem besedo predstavnikom vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Magister Matej More ali gospod Žunič. Prosim.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani poslanci! Lepo vas pozdravljam! Dano mi je pet minut za uvod k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o bančništvu po skrajšanem postopku. Namen teh sprememb v zakonu o bančništvu je v bistvu zaradi dveh osnovnih razlogov. Prvi razlog je v dokončni uskladitvi obstoječega zakona z direktivami evropske skupnosti. Pri tem gre za triosnovne elemente, kjer se usklajujemo z direktivami evropske skupnosti. Gre za bančno direktivo, kot prvo, ki se nanaša predvsem na jamstvo vlog. Kot drugo, gre za prilagoditev kapitalske ustreznosti oziroma izračunavanja kapitalske ustreznosti, pri čemer je omogočena tudi uporaba internih modelov v bankah, pod predpostavko, da bodo banke potem tudi dokazale, da so ti interni modeli učinkoviti, kar se bo dokazovalo po posebnem postopku in bo nadzirala centralna banka. Tretji razlog v zvezi z uskladitvami pri direktivah evropske skupnosti, pa je v priporočilih "PR Review", ki je obiskal Slovenijo v letu 2001. Ta PR Review je takrat nakazal, da je celotna situacija v Sloveniji zelo dobra z vidika zakona o bančništvu, predvsem z vidika učinkovitosti super revizije in z vidika za zagotavljanje pogojev za recimo uresničevanje elementov iz bazelskega dogovora številka dva in tako tudi številka ena. Vendar kljub temu so bila nekatera priporočila, ki jih tudi s tega vidika tudi upoštevamo. Pri kvalificiranem deležu, se pravi glede spremembe številka ena, ki je nekako bi rekel zelo pomembna v tem zakonu, se uvaja predhodno soglasje Banke Slovenije pri pridobivanju kvalificiranega deleža. Tisti, ki predhodnega soglasja ne bo pridobil, bo moral v določenem roku, kot je v predlogu zakona, te delnice prodati ali pa v bistvu izgubi vse materialne pravice iz delnic. Drugi zelo pomemben element je v kvalificiranem deležu banke, ki ga pridobiva v tujini. Predhodno mora o tem obvestiti banka, ki ta delež pridobiva, Banko Slovenije. Tretji pomemben element sprememb je v uvajanju internih modelov, kjer se tako pri kreditnih kot tržnih tveganjih uvaja možnost pridobivanja informacij znotraj banke in tudi zunaj banke z uporabo podatkovnih časovnih serij in z uporabo internih modelov, recimo pri kreditnih tveganjih z uporabo kreditne analize in z uporabo na primer migracijskih matrik, pri tržnih tveganjih z uporabo modela tveganj, kjer se potem z naknadnim testiranjem ugotovi, kako je z performansami banke v primerljivih bankah v tujini in doma. Se pravi, zadeve gredo v smer primerjav, v smer razvijanja, modeliranja in v smer nekega skupnega imenovalca pri ugotavljanju performans banke, na primer pri rejtingih, kjer neka črka rejtinga pomeni, ne glede na lokacijo banke ali podjetja, enako stvar, ne glede na to ali je locirana v Sloveniji ali je locirana nekje v Franciji, Nemčiji in podobno. Četrta stvar, ki je zelo pomembna je zaostritev zahtev za člane uprave. Peta stvar, ki je zelo pomembna, gre za dvig oziroma prilagoditev jamstva za depozite iz 4,2 na 5,1 milijona SIT. In šesta stvar - možnost izvensodnega poravnavanja potrošniških sporov. Na koncu koncev je pomembno tudi to, da se dovoljena izpostavljenost banke do oseb s posebnim razmerjem dvigne iz 5% na 10%, pri čemer se spreminja tudi število oseb oziroma se spreminja tudi vrsta oseb, ki se ugotavljajo kot posebej v posebnem razmerju, pri lastništvu banke pa se jasno zapiše, da pri fizični osebi naj ne bi presegala 5% kapitala, pri pravni osebi pa naj ne bi presegala 10 kapitala, če naj ne bi imela status [[...]]
Morali boste končati, gospod državni sekretar. Čas je potekel. Hvala vam za uvodno razlago. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo in prosim predsednika odbora, kolega Cirila Pucka, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Zelo težko je govoriti pred tako malo številnim občinstvom ob tako pomembnem zakonu, ampak tudi to se dogaja, zato bom kratek. Odbor za finance in monetarno politiko je navedene spremembe zakona po skrajšanem postopku obravnaval na svoji redni 36. seji 8. maja letošnjega leta. Pri tem smo ugotovili oziroma nam je bilo predstavljeno mnenje zakonodajno-pravne službe državnega zbora, iz katerega izhaja skladnost le-tega z ustavo in pravnim sistemom. K predlogu zakona sta v okviru roka iz 129. člena poslovnika izmed kvalificiranih predlagateljev dve poslanski skupini, in sicer poslanska skupina Nove Slovenije in poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije, vložili amandmaje k 3., 4., 7., 9., 10., 14., 25., 26., in 27. členu zakona. Prav tako je bilo članom odbora predloženo oziroma posredovano gradivo "Primerjalni pregled kriterijev za pridobitev kvalificiranega deleža bank", ki ga je pripravil raziskovalni sektor državnega zbora na zahtevo odbora ob obravnavi poročila o nadzoru bančnega poslovanja za leto 2001 in prvo polovico leta 2002. V okviru druge obravnave je bila opravljena razprava pri posameznih amandmajih. Posebej je bilo izpostavljeno dodatno mnenje predlagatelja, da zakon zasleduje cilj za dokončno uskladitev z direktivami Evropske unije, konkretno z bančno direktivo, direktivo o kapitalski ustreznosti 2 in z direktivo o sistemih zajamčenih vlog. V okviru te obravnave je odbor odločal o amandmiranih členih zakona. Po končanem glasovanju je pripravil svoj predlog, spremenjeni predlog zakona, in sicer smo sprejeli izmed prej navedenih amandmajev dveh predlagateljev naslednje amandmaje: prvi amandma k 14. členu in amandma k 27. členu, potem spremenjene amandmaje k 7., 10. in drugi amandma k 24. členu. Odbor pa je zavrnil amandmaje k 3., 4., 9., 25. in 26. členu zakona. Prav tako je odbor, glede na svoje amandmaje, sprejel potem naslednje amandmaje: k 1., 3., 7., 9., 10., 14., 26., 38. in 50. členu. Predlagam, da tako spremenjeni predlog zakona sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala predsedniku odbora. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Pozival bom tako, kot ste prijavljeni in prisotni. Slovenska nacionalna stranka, kolega Sašo Peče, prosim.
Spoštovani prisotni! Zakon o bančništvu zamuja. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da bi zakon moral biti na naših klopeh že leta 2000, če bi hoteli in vsi skupaj imeli resen namen vzpostavitve ene ali pa več močnih finančnih organizacij, ki bi dolgoročno na novem globalnem trgu preživele. Tako se je zgodilo, da je po obstoječem zakonu prišlo do privatizacije Nove Ljubljanske banke. Po naši oceni, če bi bil že takrat sprejet ta zakon, do tega ne bi prišlo, predvsem zaradi dveh razlogov: novosti glede časovnosti pridobivanja soglasja Banke Slovenije, ki je po novem opredeljena kot prva etapa za pridobivanje lastniških deležev, in drugič, v dodatni obrazložitvi 8. člena, ki govori o možnostih zavrnitve podajanja soglasja. Po predlogu zakona, kar v Nacionalni stranki podpiramo, je predvsem pomembna po naši oceni zavrnitev zahteve za izdajo zaradi pravnega oziroma finančnega položaja. V nacionalni stranki ocenjujemo, da bi predlog zakona, če bi bil sprejet že leta 2000, onemogočal po naši oceni škodljivo prodajo Nove ljubljanske banke, za katero pa vsi veste, da ni dosegla niti ene četrtine vrednosti sanacijskega programa. Torej niti ene četrtine tistega nismo dobili za Novo ljubljansko banko, kar smo državljani in pa državljanke plačali v okviru obveznic za sanacijo bančnega sistema, ki nas je v tistih momentih, torej v letu 1994 in nekaj let kasneje, stala preko 400 milijard slovenskih tolarjev, na kar pa je vlada Republike Slovenije na predlog in zahtevke tedanjega finančnega ministra Toneta Ropa, današnjega predsednika vlade, banko prodala za borih nekaj manj kot 100 milijard slovenskih tolarjev. Seveda se taki "kiksi" v delovanju liberalne demokracije in pa slovenske vlade močno odražajo v javnih financah in pa stanju obveznih oziroma stanju javnega dolga, ki bo v končni fazi bremenil slehernega državljana Republike Slovenije. Bojimo se, da je vlada Republike Slovenije namenoma zavlačevala s podajo predloga zakona o bančništvu v proceduro in s tem dosegla svoj učinek, to je razprodajo enega dela bančnega premoženja. Po drugi strani je potrebno povedati, da poleg te novosti, ki jo prinaša zakon o spremembi in dopolnitvi zakona o bančništvu, v Slovenski nacionalni stranki pozdravljamo predvsem dve novosti, in sicer, prvič: omogočanje večje kontrole in pa nadzora nad bančnimi institucijami v naši državi, kar se je predvsem v zadnjih letih izkazalo kot nujno potrebno, ker smo lahko bili vsi skupaj priče, torej vsi državljani Republike Slovenije, da so javne finance in pa institucije, ki se ukvarjajo s temi javnimi financami, v veliki zmoti, po moji oceni, namenoma v veliki zmoti za zagotavljanje individualnih koristi iz naslova skupnih, oziroma prihrankov več oseb. Nadalje pa tudi smatramo in pozdravljamo predlog vlade Republike Slovenije ob postavljanju bolj strogih pogojev za imenovanje članov uprave bank. Kajti bili smo priča pri imenovanjuuprave Nove ljubljanske banke, da se je tja imenovalo ljudi izključno po politični liniji in pa po ključu, da se pač en in isti kader seli iz ene uprave v drugo upravo. Ko eno upravo uniči, gre na sedež druge. Ob razpravi o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o bančništvu pa bi rad se dotaknil še prihodnosti. Če smo že poudarili, da je zgodovina slovenskega bančništva žal pod vladavino liberalne demokracije neustrezna in je povzročila milijardne škode, pa se bojim, da bo ta tempo dela, ki ga ima vlada Republike Slovenije in ob neupoštevanju sorodnih zakonov, predvsem zakona o izvrševanju proračuna, kjer je ta državni zbor dal luč ministrstvu in pa vladi Republike Slovenije, da prične z aktivnostmi povezovanja bank, predvsem Nove Kreditne banke Maribor s Poštno banko Slovenije in s tem omogoči en drug močan steber, ne več zgolj tuj steber pod nazivom Nova Ljubljanska banka, ampak da bi se omogočil tudi čisto slovenski bančni steber, da ministrstvo za finance preneha z nepotrebnim zavlačevanjem svojih aktivnosti v povezavi s tem dejanjem. V Slovenski nacionalni stranki prav tako ocenjujemo, da bi bilo zelo smiselno, da vlada Republike Slovenije enkrat končno zavzame stališče, ki ga imajo po večini evropske države, da je potrebno, da narod, država, ohrani močan in pa zdrav del bančništva v svojih rokah. Iskreno upamo, da bo zakon sprejet, kajti je dober zakon, drugič pa to, da Vlada Republike Slovenije oziroma pristojno ministrstvo več ne bo zavlačevalo postopkov okoli združevanja Nove Kreditne banke in Poštne banke Slovenije. Žal, kakor sem rekel, zakon zamuja, in če bi ga sprejeli pred tremi leti, bi naredili državi izjemno veliko uslugo. Toda seveda vlada se mora pripisati svoje slabo delo. Hvala.
Hvala kolega Peče. Združena lista socialnih demokratov; stališče bo predstavil kolega Leopold Grošelj.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov podpiramo spremembe in dopolnitve zakona o bančništvu, saj so nedvomno potrebne zaradi uskladitve z evropskimi direktivami s področja bančništva. Poleg tega ocenjujemo za pomembno in potrebno, da pregledamo in ocenimo rešitve v zakonodaji, ki se nanašajo na učinkovitost nadzora v bankah. Na določene pomanjkljivosti so nas očitno opozorili tudi pregledi svetovne banke, evropske komisije in mednarodnega denarnega sklada. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov verjamemo, da so strokovnjaki za bančništvo pri pripravi sprememb in dopolnitev zakona o bančništvu dobro proučili pripombe institucij, pa tudi dosedanje pomanjkljivosti v nadzoru, ki so se pokazale v praksi, in s predlaganimi spremembami primerno zagotovili njihovo odpravo. V ponujenih rešitvah je po našem mnenju pomembno, da zagotovimo obvezno pridobitev dovoljenja Banke Slovenije še pred pridobitvijo kvalificiranega deleža v banki, kar bo bodoči praksi verjetno preprečilo možne napake, kot so bile storjene v primeru nakupa SIB banke, saj smo prepričani, da bi Banka Slovenije v takih primerih le opozorila zainteresiranega kupca posamezne banke na pomanjkljivost pri izvedbi posla in ukrenila vse potrebno, da zagotovi varnost komitentov v takih bankah po prodajah. Predlagane rešitve nudijo Banke Slovenije tudi realne možnosti ukrepov za [[...]] [[Nerazumljivo]] [[...]]odredvanju odpravi kršitev v primeru napak, kar bo dodatno omogočilo večji nadzor in učinkovitost pri nadzoru bančnega poslovanja. Prav tako so lahko izjemnega pomena rešitve v primeru naložb v tuje finančne organizacije, ki lahko ogrozijo kapitalsko ustreznost banke oziroma preprečijo njeno poslovanje v morebitnem nasprotju s pravili o vladanju tveganj, saj predlogi sprememb zakona Banki Slovenije zagotavljajo predhodno obvestilo o vsaki taki naložbi. Tudi predlagane spremembe, ki se nanašajo na strožje pogoje, ki jih bodo po novem morali izpolnjevati kandidati za člane uprave banke, so pozitivne, saj bodo povečale odgovornost institucij pri dajanju soglasij k temu, kdo je zaupanja vreden za vodenje bančnih poslov, saj so bančni posli v bistvu zgrajeni na zaupanju vlagateljev v banke in njihova vodstva, ter tudi sicer zaupni in občutljivi v primeru nepravilnosti. In nenazadnje se nam v predlaganih spremembah zdi tudi pomembno, da dvigamo znesek zajamčenih vlog pri vlagatelju pri banki s sedanjih 4,2 milijona SIT na 5 milijonov. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov bomo zato zakon podprli skupaj s sprejetimi amandmaji na odboru za finance in monetarno politiko, saj mislimo, da gre za zakon, ki povečuje preglednost in varnost v bančnem poslovanju in lahko pomeni prispevek k temu, da se v prihodnje zmanjšajo rizike za podobne napake, kot smo jim bili priča v zadnjem obdobju. Vsaka sprememba bančne zakonodaje v smeri povečanega nadzora odgovornih institucij, v na čelu z Banko z Banko Slovenije, in povečanja odgovornosti uprav bank je za našo poslansko skupino samo dobrodošla. Hvala.
Hvala. Sam se odpovedujem v tej vlogi razprave. Zakon pa bomo sicer podprli. Besedo dajem Cirilu Pucko, poslanski klub LDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Predstavniki vlade! Poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije podpira te spremembe in dopolnitve predvsem zato, ker predvidene rešitve pomenijo zaostrovanje sedanjih določb v zakonu. Predvsem tistih, ki se nanašajo na način pridobitve kvalificiranega deleža v banki, s tem, da se vnaša zahteva, da mora oseba, ki je pridobila oziroma želela pridobiti kvalificiran delež, že pred samo transakcijo zaprositi in pridobiti dovoljenje Banke Slovenije; tiste, ki se nanaša na zaostrovanje sankcij v primeru nespoštovanja zakona pri pridobivanju kvalificiranega deleža v banki in s tem v zvezi uvedbo pozitivne domneve molka organa v primeru, če Banka Slovenje o zahtevi za izdajo dovoljenja ne odloča v roku, ki ga določa zakon o bančništvu; tiste, ki določa naložbe slovenskih bank v tujini, kar je območje izven Evropske unije, ko gre bodisi za kupovanje bank v tujini ali pa pridobivanje deleža s predlogom, da se z zakonom uvede tudi predhodno obvestilo nadzorniku, s tem da bo banka o tovrstni transakciji predhodno seznanila Banko Slovenije; in pa problematiko ocenjevanja integritete članov uprave bank z določitvijo poostrenih pogojev za kandidaturo za članstvo uprave bank. Liberalna demokracija Slovenije prav tako podpira tiste norme, ki po eni strani pomenijo omilitve, ker menimo, da morajo imeti banke dobre delničarje, zato podpiramo zvišanje omejitve kreditne izpostavljenosti do pomembnih delničarjev iz 10% na 20% in podpiramo zvišanje praga lastništva banke, po katerem se šteje, da je oseba v posebnem razmerju z banko, iz 5% na 10% - delež v kapitalu oziroma v glasovalnih pravicah, kakor tudi zvišanje odstotka za seštevek teh izpostavljenosti iz 100% na 200%. Prav tako menimo, da mora imeti banka kvaliteten portfelj, kar pomeni, da kreditira dobre komitente. To pa so praviloma njeni delničarji. Predlagana omejitev je strožja od splošne omejitve največje izpostavljenosti do posamezne osebe, ki znaša po evropski direktivi 25% kapitala. Ostali dve alternativi, to je slabi lastniki in dobri komitenti na naložbeni strani oziroma dobri lastniki in slabi komitenti sta bistveno slabši možnosti od variante dobri lastniki in dobri komitenti, hkrati pa tudi "krivični", v navednicah, do bank v lasti slovenskih delničarjev. Zato bomo v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije predlagane spremembe podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa za to razpravo. In še Slovenska ljudska stranka, kolega Janez Podobnik.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki vlade! Uvodoma bi se strinjal z mislijo, ki jo je povedal kolega Pucko, ko je govoril v imenu odbora, da imamo pred seboj zelo pomemben zakon. Kar se pa tiče števila poslank in poslancev, pa vam lahko povem izkušnjo iz Bruslja, da o zelo pomembnih zakonih v Evropskem parlamentu govori zelo malo poslank in poslancev oziroma jih posluša - govorijo tako rekoč pred prazno dvorano. Ko pa glasujejo, pa tudi en sedež ni prazen. To je ta evropska izkušnja in se bomo, izgleda, morali navaditi, da bomo prepričevali tiste, ki so pač na posameznem področju "speakerji" za posamezno področje. Ker je kolega Trofenik danes popoldan odsoten, so me poslanci pooblastili, da sam predstavim stališče poslanske skupine. V Slovenski ljudski stranki oziroma poslanski skupini podpiramo predlagane spremembe zakona o bančništvu. Glede na samo vsebino in obseg sprememb pa bi lahko ugotovili, da smo vendarle imeli veljavno zakonsko podlago pomanjkljivo, še posebej na področju lastništva in prevzema bank ter povezanih oseb, predvsem pa na področju njihovega nadzora in izvajanja določb o ukrepih Banke Slovenije v zvezi z nadzorom bank in drugih finančnih organizacij, ki so znjimi povezane. V tej zvezi, če smo zelo aktualni, tudi nova sestava sveta Banke Slovenije - v teh dneh se predsednik države tudi posvetuje z vodji poslanskih skupin - najverjetneje je nastopil čas, da se v svet Banke Slovenije imenuje več strokovnjakov, ki ne bodo strokovne avtoritete na področju monetarne politike, temveč predvsem avtoritete in kredibilne osebe na področju nadzora. To svetujejo tudi evropski eksperti. Samo še dobri dve leti bo Banka Slovenije imela močne monetarne pristojnosti, potem pa bodo te, žal, v določeni meri ugasnile. V zakonu so dobrodošle tudi predlagane spremembe, ki predvidevajo učinkovitejše in izvensodno poravnavanje sporov med ponudniki bančnih storitev in potrošniki. Smiselni se nam zdijo tudi predlagani amandmaji, ki sta jih k zakonskemu predlogu vložili dve poslanski skupini - ne vem, če bo danes kaj razprave o njih, ker predlagateljev v plenumu ni. Slovenski bančni sistem je pred vstopom v Evropsko unijo na poseben način ponovno zelo izpostavljen. Lahko ugotovimo, da v njem prevladuje predvsem ena banka, ki je v večinski državni lasti, tuji lastniki so prisotni le v manjšini, lastniki so nekaj srednje velikih bank. Pred nami je težka naloga, kako združiti dva interesa, in oba sta nacionalna interesa; kako rešiti kvadraturo kroga, da bomo v čim večji meri ohranili slovensko lastništvo bank in da bodo le-te tudi konkurenčne. To je izziv za slovenski politični prostor, predvsem pa bančni prostor. Po našem mnenju so bančne storitve še vedno zelo drage. Bančni dobički pa so predvsem produkti indeksacije bančnih storitev. Kljub navideznemu velikemu številu bank, ki se prerivajo na majhnem slovenskem trgu, pa konkurence kot da ni. Bančna ponudba je enosmerna. V glavnem spodbuja predvsem kreditiranje gospodinjstev in malega gospodarstva ter s krediti za avtomobile in nepremičnine. In kdo je v najboljšem položaju? Praviloma velika slovenska podjetja, ki so tudi veliki delničarji bank in si delijo visoke bančne dividende, sami pa imajo dostop do bistveno cenejših tujih bančnih storitev. Takšna je realna praksa. Danes je bilo že večkrat povedano, kaj je vzrok predlaganih sprememb. Res je, del argumentacije je v dokončni uskladitvi z direktivami Evropske unije. Toda samo del. Kot je kolega Grošelj že omenil, pa so predvsem eminentne tuje strokovne institucije, ko so nadzorovale delo tudi slovenskih bank, ugotovile nekatere pomanjkljivosti ali nepravilnosti v zadnjih nekaj letih pri poslovanju naših bank. In tudi to je argument, da imamo pred seboj predlagano novelo zakona. In nenazadnje, tudi afera slovenske investicijske banke je oplazila predlagatelja in tudi zakonodajalca, da se sooči s tem vprašanjem. Ko je guverner Mitja Gaspari odgovarjal na četrto vprašanje državnega zbora, je jasno povedal, predlagana novela zakona o bančništvu prinaša tukaj dve pomembni novosti, saj po novem ne bo Banka Slovenije izdajala dovoljenja za pridobitev kvalificiranega deleža za nazaj. Torej, po že izvršenem nakupu delnic banke, ampak predlog uvaja institut predhodne pridobitve dovoljenja za pridobitev kvalificiranega deleža v banki. Lahko v imenu poslanske nadaljujem?
Prosim samo zaključno.
Kompleten nastop bi porabil.
Imate tudi v razpravi potem določen čas.
Se bom potem oglasil?
Ja, prosim [[...]] [[Nerazumljivo]] [[...]]
Dovolite da poslanska skupina izkoristi v celoti.
Vključno v času, ki ga imate planiranega. To je sicer 5 minut.
Hvala lepa. Se bom oglasil kasneje.
S tem je bila predstavitev poslanskih skupin končana. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Vodili jo bomo na podlagi pregleda amandmajev z dne 27.5. Iz pregleda vidite, da so k dopolnjenemu predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o bančništvu, pri drugi obravnavi, podani predlogi amandmajev k 3., 9., 14., in 26. členu. Vsi predlogi so podani s strani poslanskih skupin Nove Slovenije, Socialdemokratske stranke. Odprl bom razpravo. Najprej o 3. členu in amandmaju treh poslanskih skupin k 3. členu. Želi kdo besedo? Kolega Podobnik, prosim.
Gospod podpredsednik, zanimalo bi me stališče vlade, ali ta amandma podpira ali ne. Ker bi tudi potem na podlagi tega intoniral svojo razpravo.
Vlada, imate besedo. Kolega Podobnik, če se izključite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani gospodje poslanci in gospe poslanke! K 3. členu se vlada ne strinja s predlaganim amandmajem.
Hvala. Želi še kdo besedo o amandmaju k členu 3? Kolega Peče.
Jaz moram iskreno povedati, da se strinjam z gospodom Podobnikom in mislim, da v tem trenutku obravnavamo enega tako pomembnih zakonov, da bi vlada pa le morala izustiti kaj več, kot le to, ali se strinja ali ne. In da tudi pove razloge, zakaj je predlog predlagateljev amandmaja k 3. členu in pa posledično s tem želim, da se vlada opredeli vsebinsko do vseh členov, da pove, zakaj je predlog nesmiseln in kaj bi bilo slabše oziroma kaj bi bilo boljše. Hvala.
Hvala. Lahko da vlada odgovor?
Pri obrazložitvi amandmaja ugotavljamo, da obstoječi člen pravzaprav omogoča zelo netransparentno kontrolo nad tem, kako je s povezanimi osebami. Prehod na delež, ki pomeni obvladovanje firme ali banke, bi v tem primeru seveda pomenil zelo eksaktno možnost tudi kontrole oziroma nadzora s tega vidika nad celotnim poslovanjem. Sedaj v tem primeru, kot velja zakon,se nikoli natančno ne ve, kdaj je družba ali banka, ki je povezana kapitalsko, predmet tega nadzora in sankcij in kdaj ne. V tem primeru bi se pa to zelo natančno vedelo. Zato mislim, da tukaj ne gre predvsem za omilitev pogojev, kot je v obrazložitvi člena napisano, ampak gre pri predlogu za to, da bi v skladu s tem, kar je tudi v Evropi sicer in drugod v razvitejših sistemih bančnih že prisotno, pripeljali možnost nadzora na veliko bolj transparentnih temeljih s tem, da bi jasno povedali, tista družba, ki je obvladana, je predmet nadzora. Hvala.
Hvala. Še želi kdo razpravljati k 3. členu? Kolega Peče.
Jaz osebno ocenjujem, da je smiselno, da se okoli tega predloga ustavimo za trenutek dlje, kot smo načrtovali. Žal mi je, da predlagateljev amandmaja dveh poslanskih skupin danes ni na seji. Mislim pa, da je ta 3. člen močno povezan tudi s predstavitvijo stališč poslanske skupine Slovenske ljudske stranke,ki je ugotavljala razmerja med podjetništvom in pa med banko. Vprašanje smiselnosti takega povezovanja, če so v lastniškem deležu banke velika, močna slovenska podjetja, ki po eni strani diktirajo tempo obnašanja na trgu, po drugi strani, pa sama najemajokredite v tujini. Ker ta predpostavka, vsaj po oceni Slovenske nacionalne stranke, drži, tudi vaš odgovor ne more biti, vsaj v naših očeh, kredibilen. Še zmeraj se mi zdi, da je smiselno podpreti amandma v 3. členu, saj iz njegove obrazložitve, kot je napisana, dosegamo ravno kvalitetnejše bančništvo s sprejemom tega 3. člena. Hvala.
Hvala. Še želi kdo besedo? Kolega Podobnik.
Hvala lepa. Hvala državnemu sekretarju za odgovor. Po mojem mnenju ni bil prepričljiv, ko je argumentiral razloge, zakaj vlada tega amandmaja ne podpira. Iz gradiva, ki sem ga pridobil imam, zapisano, da mednarodni bančni standardi uveljavljajo vedno ostrejše pogoje o izpostavljenosti delničarjev do banke. Če gremo na neko prakso, ki je potencialno možna oziroma lahko rečemo, da se je že zgodila, ustanovim oziroma kupim banko, nato pa pri njej najamem kredite. In predlagani amandma pravzaprav zaostruje preprečevanje te možnosti. Vlada je bila tukaj bolj mila. Ali ni prav izkušnja ene od slovenskih bank in vse, kar se je zgodilo z njo, argumentacija, da podpremo amandma, ki je bil zapisan? Kajti, gre za to, da se v 3. členu črta sedmi odstavek 10. člena veljavnega zakona Jaz sem šel potem gledat to gradivo, če prav vidim, bi s tem, ko bi to črtali, zaostrili to možnost in se mi zdi, da bi bilo to tudi v smislu sklepa državnega zbora, ko smo obravnavali vprašanje nadzora pri SIB banki.
Želi še kdo besedo k 3. členu in amandmaju? Ne. Zaključujemo razpravo o 3. členu in amandmaju k tem členu. V razpravo dajem 9. člen in amandma istih poslanskih skupin k členu 9. Kdo želi besedo? Kolega Peče.
Najavil bi samo toliko, da bi tudi tu, in pa, da ne bom potem pri vsakem amandmaju, zaprosil stališče vlade Republike Slovenije do teh amandmajev; do 9., 14. in pa 26. Hvala.
Hvala. Ali lahko v enem stavku to podporo vlade ali pa nepodporo poveste? Državni sekretar.
Hvala lepa. Torej, v vseh členih, ki se nanašajo kakorkoli na povezane osebe ali na osebe v posebnem razmerju z banko, smatramo, da je potrebno omogočiti nadzor bančnega poslovanja na transparenten način, in sicer dovoljena izpostava do oseb v posebnem razmerju se dviguje s 5 na 10% in s 10 na 20. Poleg tega z vidika lastništva se zelo jasno zapiše, da je 5% tista meja pri fizični osebi, kjer se še dovoljuje, da fizična oseba ni v posebnem razmerju z banko, in 10% za pravne osebe, kjer se še dovoljuje, da pravna oseba ni v posebnem razmerju z banko. Vlada podpira zakon oziroma ne moremo podpirati obrazložitev k 9. členu zaradi tega, ker smatramo, da bi s tem odpravili temeljno osnovo, zato da bi lahko na transparenten način uveljavili nadzor bančnega poslovanja. Zato je tudi mehanizem, ki jasno omogoča tudi sankcije. Jasno je zapisan, ta mehanizem pa je, da če se pridobi kvalificiran delež izven, recimo, na način, ki kjer Banka Slovenije ne da predhodnega soglasja potem je seveda sankcija, jaz mislim, da dovolj močna; to se pravi, da izgubi takšna banka možnost materialnih pravic na taki delnici oziroma jo mora v določenem času umakniti iz svojega portfejla. Seveda za to, da bi pa ta člen postal bolj učinkovit, pa kolikor vem, se je v dosedanjih razpravah tudi na odborih v to smer skrajševal rok z 12. mesecev, ko je treba to storiti, na 6 mesecev in celo na 3 mesece. To pa mislim, da je povsem jasno, da je to tisti rok, ki še omogoča učinkovito poslovanje in normalno poslovanje seveda tistih investitorjev, ki ne investirajo zaradi kvalificiranih deležev, ampak imajo svoje deleže, ki so manjši od 10% predvsem zaradi portfejlskih razlogov, ker če bi šli v strožje omejitve, potem bi v bistvu onemogočili en del trga. Hvala.
Hvala predsedniku vlade. S tem ste že čas tudi izkoristili. Kolega Peče.
Se opravičujem. Ugotavljam, da vlada sploh ni pripravljena na obrazložitev amandmajev, podanih s strani dveh poslanskih skupin, kajti dejstvo, vsaj predloga 9. člena, se lahko razume tudi drugače. Lahko ga razumemo tako, kot ga razume tudi predlagatelj, da v kolikor ne bi sprejeli amandmaja k 9. členu, bi pomenilo, da se strinjamo s predlagano dopolnitvijo 21. člena, ki bi v korelaciji, če povzamemo zakon o gospodarskih družbah, omogočila tudi ponovitev zgodbe BTC-ja. Torej, jaz ravno ocenjujem, da je vpliv povezanih oseb na eni strani in na drugi strani časovna odprodaja delnic oziroma lastniški delež v banke tako močna, da bo seveda ravno ta vaša dikcija v zakonu omogočila enkratno in zelo visoko obogatitev posameznikov, ki bodo pač na trgu pravi čas. Hvala.
Hvala. Še želi kdo besedo? Kolega Podobnik.
Hvala, podpredsednik. Glede 9. člena in amandmaja bi rad povedal, da je iz gradiva odbora razvidno, da je to člen, ki ga je odbor amandmiral, je pa v zadnjem odstavku zapisana še ena možnost, namreč eden od razpravljavcev na odboru je opozoril na možnost špekulativnih dobičkov, ki bi bili pridobljeni na podlagi kupovanja oziroma odprodaje deležev brez dovoljenja Banke Slovenije, torej gre za odvzem kapitalskega dobička in da so se člani odbora strinjali, da bi bilo smiselno do tretjega branja proučiti primerno rešitev te problematike. Torej, če iz tega zapisa prav razumem, potem je potrebno ne podpreti amandma 9. člena, da se člen črta, ampak do tretjega branja ta amandma še dopolniti. Drži taka interpretacija? To je eno vprašanje. Drugo vprašanje pa je vezano na samo vsebino oziroma 9. člena in še nekaterih drugih, to je pa vprašanje nadzora bank. Predstavnik vlade je na kratko to že omenil. In tukaj bi pač vprašal predstavnike vlade, če razmišljajo o tem, ali ni razprava, in to javna razprava, o vprašanju nadzora bank pokazala, da so v Sloveniji z nadzorom bank povezane skoraj vse nadzorne finančne institucije in da bi bilo z vidika racionalizacije in tudi boljšega delovanja potrebno čim prej pripraviti pravno osnovo združevanja vseh nadzornih finančnih ustanov. In menim, kot mi je znano, ena evropska direktiva je že taka, ki napotuje nacionalne zakonodajalce, da iščejo pravno podlago in združujejo torej nadzorne finančne ustanove. Afera SIB banke pa je neposredni povod za to, da v Sloveniji to čim prej naredimo. Ali na ministrstvu za finance razmišljate o tem, da bi torej pripravili ustrezno pravno podlago za takšna združevanja?
Kljub že izrabljenemu času, če nihče ne nasprotuje za pojasnilo vlade, bi prosil vlado, da še da odgovore na ta vprašanja.
Hvala lepa. Jaz bi samo omenil oziroma odgovoril na način, da bi dal referenco. Mi smo, ko smo napisali odgovor za SIB banko, že napisali zelo jasno, da ena izmed stvari pri sistemski zakonodajo, ki se nanaša na finančni sistem, vlada podpira možnost združevanja vseh treh nadzornih funkcij, tako funkcijo nadzora bank kot funkcijo nadzora zavarovalnic, kot nadzora trga vrednostnih papirjev, in to je notri tudi napisano v tistem gradivu. Tako je v tem kontekstu zadeva, vsaj tam, že jasno izražena s strani stališča vlade. Hvala.
Hvala. Še kolega Peče, k 9. členu še razprava.
Jaz mislim, glede na to, da nam je ostalo še dve uri rezerviranega časa, lahko to točko malo podaljšamo; pa bi rad s strani predstavnika vlade slišal njegov argument na trditev predlagateljev amandmaja. Predlagana določba, torej vaša dikcija zakona, bi omogočila, da bodo na primer delnice NLB v lasti države kratkoročno oziroma do enega leta pokupili na relativno plitkem slovenskem trgu začasni imetniki in jih po vstopu Slovenije v EU prodali z velikimi kapitalskimi dobički tistim, ki bodo izpolnjevali pogoje za pridobitev predhodnega dovoljenja Banke Slovenije. V kolikor ta trditev vsaj malo drži, ki jo navajajo, in gre za čisto špekulacijo, mislim, da te špekulacije niti vlada Republike Slovenije ne sme sprejeti. In če ta trditev drži, potemtakem je seveda amandma predlagateljev upravičen. Prosim, če odgovorite. Hvala.
Hvala, kolega Peče. Bom še enkrat vprašal, če se strinjate s tem, da še dam besedo predstavniku vlade. Prosim.
Hvala lepa. Torej danes je bilo že večkrat omenjeno to vprašanje, kako je z lastništvom Ljubljanske banke. Najprej zelo jasno se da ugotoviti, kakšna je lastniška struktura Ljubljanske banke. Država je trenutno lastnik neposredno 35,7% delnic, potem so skladi lastniki KAD in SOD 5 vsak, EBRD 5%, KBC 34% in preostali delničarji 15%. Sedaj, ta lastniška struktura po mnenju vseh sodelujočih delničarjev v nadzornem svetu zagotavlja dolgoročno uravnoteženo strukturo banke, ki je in bo vodena na principih sodobnega korporativnega upravljanja in je tudi posrečena z vidika ocen nekaterih neodvisnih opazovalcev, tudi nekaterih mednarodnih institucij, ki smatrajo oziroma ocenjujejo, da taka lastniška struktura banke v bistvu zagotavlja dolgoročno stabilno strategijo banke, ne le na področju notranjega razvoja banke, se pravi, tehnološkega razvoja, tehnoloških procesov in "human resource managementa", ampak tudi na področju strateškega položaja banke na trgu. Ta lastniška struktura ne pomeni, da je banka prevzeta s strani kateregakoli delničarja, in tudi dolgoročno pomeni, da banka v bodočnosti ne bi zagotavljala normalnih transakcij katerihkoli delničarjev, ki niso neposredno v nadzornem svetu oziroma ki pomenijo status manjšinskih delničarjev [[danes o teh govorimo]] . Banka ima tudi to jasno zapisano v strategiji, kako se bo ta status urejal. In tu ne vidim nobenih problemov v zvezi s tem 9. členom, saj ta rok, ki se skrajšuje z enega leta na šest mesecev in potem na tri mesece, praktično preprečuje, da bi se transakcije na nek učinkovit način sploh zgodile; se pravi, da bi lahko nekdo od manjšinskih delničarjev poceni, kot tu piše, na relativno plitkem trgu banko kupil in jo potem, ne vem, v nekem času bistveno dražje prodal. Mislim, da se ta to zadevo v tem členu zelo elegantno rešiti. To zadevo smo tudi v vladi še enkrat proučili - da se jo rešiti z nekim primernim skrajšanjem tega roka. Se pravi, ko nekdo na netransparenten način, kar pomeni brez soglasja centralne banke, pridobi delnice, potem to pomeni, da jih mora enostavno umakniti iz svojega portfelja v čim krajšem možnem roku oziroma izgubi vse materialne pravice, v skladu s predlogom tega člena. Hvala.
Hvala vam. Še kolega Peče.
Kratka replika oziroma popravek vaših navedb. Dejstvo je, da ste pravilno ugotovili lastniško strukturo v Novi Ljubljanski banki, toda verjetno tudi sami veste, da se bo leta 2005 ta lastniška struktura popolnoma spremenila v prid tujcev. No, to je zagovarjal finančni minister Tone Rop, ko je še bilfinančni minister, in da je privatizacija v različnih fazah ter da bo leta 2005 prišlo do spremenjene lastniške strukture. Poleg tega pa mislim, da je smiselno, da je vlada pred časom povabila k sodelovanju glede razmejitve lastniških razmerij tudi domače institucionalne vlagatelje, kar pa se je na koncu izkazalo kot slabo, ker ni bilo zanimanja, ker pač vlada ni dovolj, po moje, obogatila svoje ponudbe. In tu vas sprašujem, ali individualnih zainteresiranih vlagateljev vlada ne bo pozivala, tako kot je institucionalne? Hvala.
Hvala, kolega Peče. Želi še kdo razpravljati o členu 9? Če ne, zaključujem razpravo o členu 9 in amandmaju k temu členu. Odpiram razpravo o členu 14 in amandmaju k temu členu, istih poslanskih skupin. Kolega Sašo Peče.
Kar se tiče amandmaja k 14. členu, moram povedati, da ga v Slovenski nacionalni stranki brez kakršnegakoli dvoma podpiramo, saj po naši oceni ravno sprejem oziroma premik ene polovice na eno petino je v tistem smislu, ki bo nakazoval neodvisnost nadzornega sveta s povezanimi osebami in pa preprečil individualnost transakcij. Zato ocenjujem, da je smiselno, da državni zbor ravno zaradi povezanosti posameznih oseb v naši družbi s pravni podjetji sprejme amandma k 14. členu predlaganega oziroma omenjenega zakona. Hvala.
Hvala. Kolega Podobnik.
Hvala lepa. Tudi sam menim, da so argumenti, da podpremo ta amandma, na dlani. Po mnenju tudi poslanske skupine bi kazalo podpreti amandmaje, ker se z veljavno rešitvijo, kot jo predlaga vlada, zmanjšuje standard, ki je onemogočal članstvo v organih tistim, ki so bili preveč izpostavljeni do banke. Še posebej to pomeni tisti, ki so najeli kredite. Kot sem že prej povedal, mednarodni bančni standardi uveljavljajo vedno ostrejše pogoje o izpostavljenosti delničarjev do banke. In tukaj se vedno odpre vprašanje dvomljivega poslovnega odnosa. Pri banki, katere sem solastnik ali jo celo kupim, najamem kredit. In amandma k 14. členu poskuša tako možnost onemogočiti. Kajti, sicer bi se že do sedaj veljavna omejitev še dodatno znižala. To bi še posebej veljalo za investitorje, ki so, recimo, tako pomembni, govorim za slovenske primere, da so solastniki bank in imajo tudi svoje predstavnike v nadzornem svetu banke. Če bi jim dosedanje omejitve škodovale, ni mi znano njihovo stališče, da bi jim, potem lahko svojega predstavnika iz nadzornega sveta umakne in seveda najamejo kredit kjerkoli drugje v slovenskem ali pa tujem finančnem trgu. Torej, jaz pričakujem, da bo vlada ta amandma podprla.
Hvala. Še kdo k členu 14? Nihče. Zaključujem razpravo o členu 14 in amandmaju k temu členu. V razpravo dajem še člen 26 in amandma istih poslanskih skupin k členu 26. Kdo želi besedo? Kolega Podobnik.
Ko bomo zvečer glasovali o členu 14 poslanci, ne bomo vedli, kakšno je stališče vlade do tega amandmaja. To je sila nerodno pri odločanju.
Spet bom vprašal, če dovolite, besedo predstavniku vlade, da pojasni stališče do člena 14. In potem ponovno se pač vrnemo k razpravi k 14. členu, samo da dobimo pojasnilo, stališče vlade.
Torej, pojasnilo stališča vlade je sledeče. Mi smatramo, da s črtanjem 26. člena v bistvu onemogočimo [[...]]
Se opravičujem, o 14. členu, če lahko daste stališče.
Se opravičujem.
[[...]]konkretno vprašanje.
Glede članov nadzornega sveta v banki ne vidim osebno nobenih razlogov, da se ne bi amandma podprl. S tem, da edino, kar je mogoče problematično, je potem ta fleksibilnost, da če rečemo ena petina ali pa ena tretjina, s tem povečamo možnost, da če obstaja manj kot 5 članov nadzornega sveta, da potem ena petina seveda avtomatsko nekako na nek način težko pride do izraza. Ne vidim pa sicer nobenih razlogov, da se ne bi ta amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala. Zaključujem razpravo o 14. členu in odpiram razpravo ponovno o členu 26, in amandmaju k členu 26. Želi kdo besedo? Nihče. Torej, lahko še tudi tu vprašam po stališču vlade, z vašim dovoljenjem, če nima nihče proti? Prosim predstavnika vlade, še stališče k členu 26 in amandmaju poslanskih skupin k členu 26.
Ja, hvala lepa. Torej stališče vlade je, da če se 26. člen novele zakona črta, potem pravzaprav na nek način onemogočimo normalno delovanje poslovanja bank, ker je status oseb z v posebnem razmerju z banko v Sloveniji tako pogosto prepleten in verjetnost, da postane oseba v posebnem razmerju pri sedanjih odstotkih tako visoka, da je praktično zelo težko najti osebo, ki ne bi bila v posebnem razmerju. Zato smo z dvigom teh odstotkov v predlogu zakona omogočili v bistvu normalno poslovanje bank - v to, kar je bilo danes že omenjeno - , se pravi omogočili smo učinkovito kreditiranje tudi takih, ki so v nekem smislu povezani v sedanjem zakonu, pa imajo, recimo, 6 ali 7 odstotkov, na 10 odstotkov. S tem bi se bistveno povečalo število oseb v poslovanju, v poslovnem odnosuz banko, ne bi pa v ničemer, po našem prepričanju in na osnovi dosedanjih izkušenj, s tem seveda povečali koncentracijo tveganja pri bankah. Ker to je pa tisto osnovno merilo, ki smo ga mi zasnovali pri ocenjevanju teh odstotkov. Namreč, osnovni namen tehomejitev - tudi v evropskih direktivah - je v tem, da se seveda s prevelikim odstotkom oseb v posebnem razmerju z banko, se pravi, če je posamezna oseba v prevelikem odstotku v posebnem razmerju, bodisi na strani kapitala bodisi na strani udeležbe skozi nadzorni svet in uprave bank, potem tu avtomatsko pomeni zelo visoko koncentracijo tveganja in korelacijo tveganj. Večkrat smo to zadevo tudi že izračunavali v zadnjih letih, tudi skozi uporabo sodobnih metod - tu lahko spet rečem, da je dokaj zanesljivo - in ugotovili, da ta odstotek, če se dvigne na 10% in pri fizičnih osebah definira na 5% ter pri pravnih na 10%, pravzaprav v ničemer ne spremeni tega dejstva, da bi se to tveganje toliko koncentriralo, da bi že zaradi tega onemogočalo kontrolo nad tveganjioziroma da bi povečalo koncentracijo tveganja v pomembnem obsegu. Smatram, da je veliko bolj pomembno to, da zakon s tem členom omogoča komplementarno uporabo notranjih modelov, kar je zdaj v Sloveniji bilo na nek način zakonsko neurejeno. Ta uporaba notranjih modelov pa dejansko temelji na samoizpraševanju, na samoocenjevanju, na preverjanju tveganj skozi mnogo večji obseg informacij, podatkov, zunanjih in notranjih, skozi uporabo takih statističnih in ostalih metod, ki pomenijo, da se performance banke meri na nek mednarodno primerljiv način, in to pri vsaki banki in pri vsaki pravni osebi. In to je tisto, kar je z vidika vlade, po mojem mnenju, bistveno. To je tisto, kar komplementarno potem omogoča, da se ta, bi rekel, rigoroznost poskusov skozi neke sankcije, odstotkov od kapitala, omejitev, maksimumov in tako dalje nekoliko sprosti in se s tega vidika tudi dosti bolj, bi rekel temu, tržno in na nek sodoben bančni pristop na celo zadevo gleda. In mislim, da je to z vidika vlade čisto v redu. Zato smatram, da črtanje tega člena pomeni ravno obratno - pomeni, da bi z neko stopnjo nezaupanja v uporabo teh sodobnih pristopov poskušali enostavno ta komplementarni efekt teh drugih vidikov na nek način ignorirati. Hvala.
Hvala predstavniku vlade. Preden vam dam besedo, za katero imate samo še nekaj sekund, bi vprašal, ali še kdo drug, ki ima še časa na voljo, želi razpravljati? Sicer bi razpravo zaključil in bi dal v okviru možnosti po 71. členu poslovnika še možnost razprave tistim, ki imajo še časa na voljo. Želi kdo od ostalih prisotnih razpravljati? [[Ne želi.]] Potem bom ta del razprave zaključil in bom dal možnost v okviru 71. člena poslovnika. Zato pozivam vse, ki želijo še razpravljati. Kolega Peče. Predstavnik vlade, če bo potrebno, da ne bo potem zadrege. Če ne, dajem besedo kolegu Pečetu. Na voljo imate pet minut.
Torej, če sem zdaj pravilno razumel, predstavnik vlade ni želel v okviru razpoložljivega časa dobiti besede, da bi mi odgovoril. Ali sem to pravilno razumel?
Ali pa je še premalo izkušen v sodelovanju z državnim zborom. Bom dal besedo, če bo izzvan za konkreten odgovor.
Poglejte, v vaši obrazložitvi okoli 26. člena, pa me zanima, če sem potem prav razumel. Torej, vi ste hoteli povedati temu državnemu zboru, da so v bistvu v Slovenije same povezane osebe in da ni možno sprejeti amandmajev oziroma je nesmiselno sprejeti amandma predlagateljev zaradi tega, ker potem pačne bi nikamor prišli, ker so vsi med seboj povezani in zato smiselno dvigniti oziroma spreminjati procente. Sem vas prav razumel? Je samo zaradi tega, ker je toliko povezanih oseb v tej naši ljubi državi? Potem sem vas narobe razumel in se tudi umikam iz nadaljne razprave. Hvala.
Hvala, kolega Peče. Prosim predstavnika vlade.
Se oproščam. Bom poskušal biti sedaj še bolj jasen. Hotel sem samo povedati, da če se sprostijo nekateri mehanizmi na osnovi večje odgovornosti bank, na osnovi večjih pooblastil, kar nedvoumno omogoča tista evropska direktiva, ki sem jo omenil na samem začetku, v uvodu, pomeni, da banka pravzaprav postane samoodgovorna, vendar ta samoodgovornost se kontrolira,se "ex post" preverja na povsem transparenten, mednarodno transparenten način. Sam sem osebno sodeloval v raziskavi, ki je organizirala "Standard and poore", mednarodna organizacija, rating organizacija, kjer je bilo vključenih 46 bank, od tega 20 največjih bank na svetu, preostalo pa po kontinentalnem principu, in sem koordiniral to raziskavo z vidika Slovenije in tudi ena banka iz Slovenije je sodelovala v tej raziskavi. Rezultati so bili izjemno dobri. Izkazala se je ravno ta hipoteza, da če se gre v tosmer, kot so predlagani ostali komplementarni členi, se mora iti hkrati tudi v sproščanje tistih omejitev, ki pravzaprav onemogočajo potem izvajanje teh modelov. In jaz sem samo o tem govoril, ne pa o tem, da je v Sloveniji preveč povezanih oseb. Če bi samo iz tega izhajali, potem si vsekakor ne bi smeli dovoliti tega sproščati, ker bi s tem povzročali samo dodatno škodo. Ne vem, kje naj primer navedem. Gre samo za to, da se na primer v cestnem prometu, namesto da bi postavljal na vsakem križišču policaje, navadimo, recimo, na semaforje. Nekaj takega. Hvala.
Hvala. Menim, da lahko s tem razpravo o amandmajih zaključim. Hvala za sodelovanje. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje glasovali danes ob 18. uri in 25 minut. Prekinjam to točko dnevnega reda. Sejo bomo nadaljevali ob 15. uri 55 minut s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji, to je 14. točka dnevnega reda. Do ta čas pa pavza.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, gospod minister, predstavnika vlade, lep pozdrav vsem! Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POLICIJI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem zakonom je skupina desetih poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Najprej dajem besedo predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Dr. Rado Bohinc, minister za notranje zadeve, izvolite.
Spoštovane gospe in gospodje, poslanke in poslanci! Zakon o policiji je bil sprejet leta 1998 in je prvič uredil policijo kot organ v sestavi. S tem je policija pridobila na samostojnosti, postala je neposreden proračunski uporabnik in na novo so se vzpostavila razmerja med policijo kot organom v sestavi in ministrstvom za notranje zadeve. Zato je bilo bistvenega pomena izoblikovati nadzorstvena razmerja, pooblastila, pristojnosti, ki so se vzpostavljale med ministrstvom in policijo. V tej zvezi smo si nabrali vrsto izkušenj, ki so privedle do tega, da je bilo potrebno novelirati zakon. Poleg tega pa je še vrsta drugih vprašanj iz izkušenj v delovanju na tem področju privedlo do številnih drugih sprememb. Naj vam, spoštovani, nekajod teh vendarle pobliže osvetlim. V določilih novele zakona o policiji urejamo pravno podlago za odnos ministrstva za notranje zadeve v razmerju do policije, ki deluje kot organ v sestavi ministrstva; določamo pristojnosti v odnosu do policije in dolžnosti generalnega direktorja v razmerju do ministra. Zaradi zakonskega razmerja, ki ga ima policija kot organ odkrivanja v predkazenskem postopku do državnega tožilca, predlagamo - to je zelo pomembno - omejitev ministra pri usmerjanju in dajanju navodil policiji od trenutka, ko se v kazenski postopek vključi tožilec. Ta omejitev bi veljala le za policijske postopke, katerih usmerjanje na podlagi zakona o kazenskem postopku prevzame pristojni državni tožilec. In še eno pomembno novost predlagamo v zvezi z nadzorom. Namreč, za ureditev učinkovitega nadzora predlagamo, da nadzor opravljajo uradniki ministrstva, ki imajo policijska pooblastila pri izvajanju nadzora in tudi pooblastila, ki bodo tem uslužbencem ministrstva omogočila nemoteno in učinkovito opravljanje nadzora. Zaradi vaše obveščenosti naj povem, da nadzor, ki ga izvaja vsa ta leta ministrstvo, poteka na različne načine. Tako, na primer, prek zahtev za poročanje - policija dobi zahtevo za poročanje samo v prvih petih mesecih. Leta 2003 je bilo policiji posredovanih 98 takšnih zahtev za poročanje. Drugo, s pomočjo analiz dokumentov, ki jih policija posreduje ministrstvu [[to so razna poročila, polletna, letna poročila o izvajanju nalog, polletna poročila s področja nadzora, notranjih preiskav, mesečnaporočila o prikritih preiskovalnih ukrepih, o pritožbah zoper postopke policistov in podobno]] . Poleg tega se nadzor izvaja tudi prek poročil drugih institucij, kot je državno tožilstvo, varuh človekovih pravic, pa seveda tudi civilna družba, in pa neposredni nadzori kot oblika rednega, izrednega in ponovnega nadzora. Skratka, prvi del sprememb se nanaša na izostritev razmerij, usmerjanja in nadzora in s tem razmerjem med ministrstvom in policijo, ki naj privede do še večje učinkovitosti na tem področju in vzpostavi tudi razmerje, ki so jih narekovale izkušnje. V tej zvezi posebej želim utemeljiti, zakaj naj bi delavci, ki izvajajo nadzor, pridobili policijska pooblastila. Pri izvajanju nadzorne dejavnosti je namreč mogoče, da delavci ministrstva za notranje zadeve ugotovijo sum storitve deviantnega dejanja in sum takšnega dejanja, lahko je to kaznivo dejanje, je potrebno raziskati po veljavnih predpisih. Za to so pristojni le policisti, ki odgovarjajo svojim policijskim vodjem in prav lahko se pojavi dvom o nepristranskosti preiskovanja protipravnega dejanja. Zato je potrebno omogočiti nadzornikom ministrstva za notranje zadeve, da s policijskimi pooblastili izvedejo preiskovanje, vezano na izvajanje nadzorstvene funkcije. Ne gre za vzporedno policijsko organizacijo, saj ti uslužbenci s policijskimi pooblastili ne bodo pooblaščeni za preiskovanje kaznivih dejanj tretjih oseb, temveč le za preiskovanje domnevnih nepravilnosti in sumov storjenih kaznivih dejanj s strani policistov, pa tudi delavcev policije. Takšne izkušnje imajo tudi v drugih državah, proučili smo Avstrijo, Nemčijo, Združeno kraljestvo, kjer so prav tako ureditve, ki dajejo pristojnost preiskovanja nadzornikom policije, takšna pa so priporočila tudi odbora proti mučenju in nečloveškem ravnanju. Drug velik vsebinski sklop se nanaša na pritožbe. V tej zvezi smo se naslonili tudi na priporočilo odbora proti mučenju OZN, pa tudi civilne družbe in pa nenazadnje odbora za notranjo politiko državnega zbora. Bistvo teh priporočil je zaveza, da se ustvari učinkovit, zanesljiv in neodvisen sistem za takojšnjo nepristransko preiskovanje in obravnavo navedb o grdem ravnanju in mučenju s strani policije, in tudi kaznovati storilce. Da bi odpravili nezaupanje pritožnikov, povečali kontradiktornost postopka, javnost postopka in s tem večjo pravičnost, predlagamo novo zakonsko ureditev pritožb, ki naj se približa končnemu cilju, ki lahko privedejo tudi do tega, da bi se policijske pritožbe reševale izven ministrstva v okviru povsem samostojne enote. No, mi predlagamo korak te vrste, da gre za postopek pomirjanja s policijskim vodjem in za obravnavo, v kolikor ta postopek ne uspe, na senatih, ki so se sestavljeni večpartitno s strani lokalne skupnosti, strokovne javnosti, tudi sindikata, čeprav je to prav vprašanje sindikata v teh senatih eno od vprašanj, ki ga bo potrebno še obravnavati v dograjevanju zakona. Še tretji pomemben vsebinski sklop, to je policijsko pooblastilo v primeru družinskega nasilja. Ker mi je zmanjkalo časa, ga ne bom posebej obravnaval. Rad bi vas - če mi je dovoljeno, pet sekund - opozoril še na umestitev prisilnih sredstev v zakon in še na nekaj novosti, ki se povezujejo z večjo učinkovitostjo pregona terorizma. Predlagam, da v podpori odbora za notranjo politiko zakon podprete in ga razpravljamo naprej v tretji proceduri. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej gospa Majda Zupan, ki je ni. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani prisotni! Kot sem slišal zelo dober stavek v povezavi s policaji in mislim, da ga je smiselno v okviru obravnave današnje točke tudi povedati. Praviloma so policaji tarče posmeha, preklinjanja in vicev. Ko pa jih rabimo, ko nas je strah in ko smo sami v temni ulici, so to ljudje, ki jih vidimo najraje. Skratka ocenjujemo, da so oziroma da je poklic biti policaj v naši družbi velikokrat premalo cenjen in da ga namenoma ali zaradi razvoja ne cenimo dovolj. Zakon o policiji, ki nam ga v proceduro pošilja vlada Republike Slovenije, ureja kar nekaj razmerij. In če gremo po vrstnem redu. Prvič; urejanje razmer med notranjem ministrstvom in policijo v povezavi z 2. točko, to je nadzor nad policijo, se v Slovenski nacionalni stranki bojimo, da skuša s tem vlada Republike Slovenije ponovno vzpostaviti stanje, kakršnemu smo bili v Sloveniji že priča. To je, ko je nekoč obrambni minister v tej državi skoraj izpeljal državni udar v samostojni republiki. Svetla točka zakona je samo ena. To je nov pristop k obravnavi nasilja v družini. To je edina točka, ki jo v nacionalni stranki vidimo smiselno v okviru zakona. Toda žal je to le edina izmed zelo obsežnega zakona. V Slovenski nacionalni stranki smo bili vedno na močnih izhodiščih oziroma trdih izhodiščih, kjer smo zagotavljali, da policija ne katerakoli druga služba v tej državi ne sme biti pod vplivom trenutne politike. In po naši oceni minister, pristojni minister, skuša z novimi določbami zakona ustvariti ravno to, da bomo v državi imeli policijsko državo, da bo imel policijo v nadzoru v vseh segmentih. Torej v urejanju razmerij, v obveznih navodilih, v usmeritvah in v končni fazi v obliki nadzora. Zdi se nam nedopustno, če bomo po deset in nekaj letih osamosvojitve v tej naši državi prišli do stopnje, kjer bo lahko ena politična oblast ali ozka grupacija oziroma grupacija, ki sestavlja trenutno oblast, vodila delo policije, ga usmerjala in nadzirala. Zadeve seveda bi lahko enačili z dogodki izpred petdesetih let, ki so se začele odvijati v Nemčiji. Nekaj približno takega oziroma s takimi postopki se je odvijalo takrat. In kam je pripeljal nadzor policije oziroma politični nadzor policije, verjetno vemo vsi. Osebno ocenjujem in mi je zelo žal, da zakon, o katerem se je dosti govorilo, dosti obetalo in je bil po naši oceni tudi mnogokrat tudi lažno predstavljen v javnosti, vsebuje izključno eno pozitivno stvar. Prav tako pa verjamemo, da lahko to pozitivno stvar, ki jo zakon v svojih določbah vsebuje, oblikujemo najsibo v obliki začasnega sklepa ali v sprejemu ob kateremkoli drugem zakonu. Dejstvo je, da Slovenska nacionalna stranka ne more pristati in tudi svojih glasov ne bo dala za uvedbo policijske države. Ne bo dala za to, da bo posamezna politična stranka kontrolirala institucijo, tako močno institucijo s takimi pooblastili, nalogami, pravicami in dolžnostmi, kot je policija. Verjamemo v samostojnost policije in verjamemo, da bi se razmerja, ki jih ureja oziroma ki so v pristojnosti policije morala odvijati znotraj policije in jim ne dovoljevati oziroma ne dovoljevati slovenski politiki, da bo izvajala svoj način življenja in svoje programske usmeritve na ljudi prek policajev. V Slovenski nacionalni stranki predloga zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Predstavnika Socialdemokratske stranke ni med nami. Stališče poslanske stranke Združene liste socialnih demokratov bo predstavila gospa magistra Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani gospod minister in sodelavca, spoštovane kolegice in kolegi! V javnosti je mogoče kar prepogosto zaslediti pripombe na račun ravnanja slovenske policije, ki ji je po eni strani očitana premajhna učinkovitost, po drugi pa prekomerna uporaba sile. Tudi vsakokratno poročilo varuha človekovih pravic opozarja na nekatere nesprejemljive postopke pri delu policije. Omeniti velja opozorila nevladnih organizacij, zadnje poročilo odbora organizacije Združenih narodov proti mučenju ter mnenje komisarja za človekove pravice pri Svetu Evrope. Slednja sta povezana predvsem s pripombami na račun preiskave policijskih postopkov, vendar je v poročilu ameriškega State Departmanta o človekovih pravicah za policijo ugotovljeno, da je pod učinkovitim civilnim nadzorom, čeprav je v nekaterih primerih kršila človekove pravice. Prav policijsko nasilje pa je v svetu ena najpogostejših kršitev človekovih pravic, zato se občutljivost javnosti za take prestopke tudi pri nas povečuje, predvsem pa za odzivanje policije na pritožbe in s tem povezano stopnjo neodvisnosti preiskave policijskih postopkov. Tako je v občilih bilo mogoče zaslediti vprašanje, kam se bo slovenska policija v prihodnje usmerila: ali bo represivni organ ali bo gojila zaupanje do ljudi. Predlog sprememb in dopolnitev zakona o policiji zato v Združeni listi socialnih demokratov vidimo kot poskus predlagatelja dograditi pred petimi leti sprejeti zakon, ki je prvič urejal organiziranost, naloge in pristojnosti policije kot organa v sestavi ministrstva za notranje zadeve, s čimer je policija pridobila večjo samostojnost, njena odvisnost od politike pa se je zmanjšala. Hkrati se s predlaganim zakonom odziva na nekatere najbolj družbene probleme, ki zaradi razširjenosti in težav, s katerimi se država srečuje pri njihovem razreševanju, terjajo čimprejšnjo rešitev. Če naj bi policija res zagotavljala visoko raven pravne in osebne varnosti ljudi in njihovega premoženja, v prvi vrsti varnost življenja ljudi in njihovega premoženja pred nevarnostmi kaznivih ravnanj vendar tudi sorazmerno visoko raven pravne varnosti povzročiteljev teh dejanj v policijskih postopkih, kar bo doseženo z doslednim uresničevanjem nadzora nad policijo, predvsem pri uporabi policijskih pooblastil in prisilnih sredstev. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov se nam zdi pomembno, da je pri pripravi besedila predlagatelj upošteval pobudo varuha človekovih pravic, naj se v zakonu uredijo pogoji za uporabo prisilnih sredstev. Ker je predlagatelj opravil posvete tudi z nevladnimi organizacijami, sindikati, uglednimi predstavniki strokovne javnosti in drugimi, se je nadejati, da bodo njihove pripombe in tudi pripombe poslank in poslancev našle mesto v amandmajih k predlaganemu besedilu in bo v drugi obravnavi besedilo izboljšano, skladno z napovedanimi cilji in načeli. Omejila se bom samo na tri predlagane rešitve, in sicer na nadzor nad policijo, pritožbeni postopek in prepoved približevanja. Za kakovosten nadzor nad policijo se nam zdi bistvenega pomena utrditev pravne podlage za kakovostno in učinkovito razmerje med ministrstvom in ministrom na eni strani ter policijo in generalnim direktorjem policije na drugi strani. Pri tem kaže posebej poudariti v 2.b členu predvideno nadzorno vlogo uslužbencev ministrstva nad izvajanjem nalog policije. Ti morajo imeti policijska pooblastila in so v okviru izvajanja nadzora v svojih pravicah in dolžnostih izenačeni s policisti. Predlog pa predvideva še druga, za učinkovit in nemoten nadzor nad delom policije, potrebna pooblastila, vendar tudi s potrebnimi omejitvami. Predvideni prenos pritožbenega postopka s policije na ministrstvo izboljšuje dosedanjo prakso, ki v javnosti ne zbuja pretiranega zaupanja, predvsem zaradi objavljenih statističnih podatkov, po katerih policija ugotavlja zelo nizek odstotek upravičenosti pritožb, ki so v velikem neskladju s siceršnjem javnim mnenjem o ravnanju policije, predvsem zaradi posameznih zelo odmevnih primerov. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov imamo pomisleke o ustreznosti predlagane sestave senata, ki ga imenuje minister. Pomislek zadeva predstavnika sindikata. Ustrezneje bi bilo, da ga nadomesti predstavnik strokovne javnosti ali drugi predstavnik javnosti. S tem bi se neodvisnost nadzorne vloge senata okrepila. Tretjo predlagano spremembo, o kateri bom spregovorila, to je prepoved približevanja, v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov podpiramo, čeprav poznamo opozorila strokovne javnosti, naj je zakonodajalec ne sprejeme. Pričakujemo, da bodo kar najhitreje sprejeti tudi vsi drugi potrebni zakonski popravki, ki bodo omogočili izvajanje ukrepa in uresničevanje zastavljenega cilja, to pa je zaščita žrtev družinskega nasilja. Iz povedanega in še vsega, kar bo dodano v nadaljevanju razprave, s strani naše poslanske skupine, torej sledi, da sprejemamo predlagano besedilo zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji kot primerno podlago za drugo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Marko Diaci. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav spoštovanemu ministru in vsem prisotnim! Kot utemeljuje predlagatelj, se je med izvajanjem zakona o policiji pojavila potreba po dopolnitvi posameznih vsebin, ki jih ureja ta zakon. Nekatere rešitve v tem zakonu so se med izvajanjem pokazale kot ne dovolj domišljene, da niso najboljše, da dovoljujejo različna tolmačenja. Zadnje, kar rabimo, pa je različno tolmačenje varstva človekovih pravic v policijskih postopkih. Z namenom zmanjšanja policijskih kršitev in večjega varstva človekovih pravic so mnoge države že izvedle ali pa ravno izvajajo reforme sistema nadzora nad policijo, in očitno je, da se mora sistem razvijati naprej tudi v Sloveniji, in nele na področju nadzora nad delom policije. Vsekakor je pomembna tudi učinkovitost policije. Zato podpiramo tudi namen predlagatelja, da bi v predlogu sprememb in dopolnitev zakona o policiji v zakonu uredil pravno podlago za kakovostno in učinkovito razmerje ministrstva do policije kot organa v sestavi ministrstva. Določitev pristojnosti ministra v odnosu do policije in dolžnosti generalnega direktorja policije v razmerju do ministrstva je po mojem mnenju nujnost. Pozdravljam pa predvsem rešitev v predlogu, ki prenaša reševanje pritožb državljanov s policije na ministrstvo za notranje zadeve. Menim, da je korak v pravo smer rešitev, da bo pritožba posameznika, ki meni, da so bile s policijskim dejanjem ali opustitvijo dejanja kršene njegove pravice ali svoboščine, najprej obravnaval predstojnik organizacijske enote policije, v kateri dela policist. In če pritožnik ne bo soglašal s predstojnikovimi ugotovitvami, se pritožbo v nadaljevanju rešuje na ministrstvu ob sodelovanju predstavnikov javnosti in sindikata. Torej, da tako rečem, civilna oseba bo obravnavala pritožbo. To se zdi zelo pomembno, vendar je vprašanje, če ni treba iti še dlje, kot nas opozarja tudi civilna sfera. Dejstvo je, da država do sedaj ni storila dovolj za zagotovitev učinkovitega nadzora nad policijo in da je zato mogoče potreben sistemski pristop, ki bo vključeval prenos določenih pristojnosti nadzora nad delom policije na zunanje institucije. S tem bi zares zagotovili samostojnost in predvsem neodvisnost nadzornih organov. Kajti tudi predlagana ureditev novega pritožbenega postopka ne more zagotoviti povsem nepristranskega in neodvisnega preverjanja in obravnavanja pritožbe ter tako učinkovitega nadzora nad policijo, saj je to mogoče doseči samo s pritožbenim postopkom pred neodvisnim zunanjim organom. Vendar pa, kot že rečeno, pomeni predlagana nova ureditev, kljub temu da postopek ostaja znotraj ministrstva, priložnost za korak k bolj nepristranskemu in objektivnemu obravnavanju pritožb nad policijo. Je pa tak korak mogoč samo pod pogojem, da se v predlagani ureditvi določijo mehanizmi, ki bodo preprečili zlorabe postopka ter nepristranskost in objektivnost. Za podrobnosti bo čas kasneje, vendar predlagamo že sedaj določene spremembe 15. člena zakona. Predlagamo, da se zaradi zagotovitve pravne varnosti v drugem odstavku 15. člena predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji določi, da se v pomiritvenem razgovoru in sklenitvi dogovora, ki sta ključna za nadaljnje postopanje s pritožbo, vodi zapisnik in neuradni zaznamek Nadalje predlagamo, da se v tretjem odstavku 15. člena izrecno določi primere, v katerih se ne bo izvedlo tako imenovanega pomiritvenega postopka. Predlagamo, da se v tretjem odstavku 15. člena določi, da se mora celoten spis takoj odstopiti ministrstvu, ki vodi nadaljnji postopek reševanja pritožbe, tudi v primeru, ko se pritožnik vabilu na razgovor ne odzove, in ne samo v primerih, ko se pritožnik ne strinja ali ne soglaša z ugotovitvami vodje organizacijske enote policije. Predlagamo, da se v četrtem odstavku črta predstavnika sindikata, ker menimo, da je sodelovanje predstavnikov sindikata pri reševanju pritožb v nasprotju z načelom nepristranskosti v postopku in da bi na mestu le-tega sodeloval še en predstavnik javnosti. Ostale uskladitve iz določbe predloga zakona in določbe, ki so pomembne za učinkovito in uspešno delo policije, ob upoštevanju pobude varuha človekovih pravic po ureditvi pogojev za uporabo prisilnih sredstev, podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Dušan Vučko. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani minister, državni sekretar, kolegice in kolegi! V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli novelo zakona o policiji. Glede na vsebinske sklope ocenjujemo, da bomo s to novelo naredili kar nekaj korakov naprej. Kot prvo, novela bolj jasno ureja razmerje med ministrom in generalnim direktorjem policije. Menimo, da je skrajni čas, da se uredi razmerje med ministrom in generalnim direktorjem policije, saj mora civilna družba ohraniti nadzor in vpliv nad policijo. Tako državljani lahko prek izvoljenih predstavnikov vplivajo na izbiro in delo ministra, kateremu je policija nedvomno podrejena. Minister, ki pa odgovarja za delo policije, seveda nima dovolj jasno določenega razmerja do policije oziroma njegovega generalnega direktorja, zato so te rešitve v noveli bolj ustrezne. Operativni nadzor nad delom policije bodo seveda opravljali uslužbenci ministrstva s policijskimi pooblastili, ki je tudi eden od korakov v smislu nadzora civilne družbe nad policijo. Prav je, da novela predvideva, da minister lahko policiji naloži opravilo določenih nalog in o tem tudi poroča. In nenazadnje je prav, da novela natančno določi dolžnost generalnega direktorja policije, da redno oziroma na zahtevo ministra poroča o delu, svojem delu in o delu policije. Novela ima seveda večjo veljavo tudi zaradi tega, ker povečuje vpliv javnosti v pritožbenih postopkih na delo policije. Na neprimernost veljavnega pritožbenega postopka nas je opozarjal že varuh človekovih pravic v svojem rednem letnem poročilu, kjer je navajal tudi konkretne primere. Poleg tega je odbor za notranjo politiko tega državnega zbora ob obravnavi poročila varuha človekovih pravic sprejel priporočilo, v katerem se je vladi priporočala sprememba pritožbenega postopka, ker obstoječi ni več užival zaupanja javnosti. Nekaj bo potrebno v nadaljevanju še postoriti v zvezi s tem vprašanjem, vendar o tem več drugič. Pomembno se nam tudi zdi, da imamo v noveli nov institut oziroma novo pooblastilo policiji pri preprečevanju nasilja v družini. Vsem so znani primeri družinskega nasilja, o katerem lahko dnevno prebiramo v črni kroniki. Primeri z najtragičnejšimi konci pa se včasih prebijejo celo na televizijske zaslone. V takšnih primerih pa skoraj po pravilu v epilogu nastopi predstavnik policije in pove, da je policija ukrepala v obsegu zakonskih pooblastil in da tragedije ni mogla preprečiti. To je na žalost res, zato menimo, da je treba na tem področju s to spremembo doseči korak naprej in da bodo lahko policisti nasilneža v konkretnih primerih za neko časovno obdobje odstranili tudi od ustrahovane družine. Sprememba v tej smeri je od nas pričakoval tudi varuh človekovih pravic, saj je opozarjal na nemoč države pri preprečevanju nasilja med štirimi stenami, kateremu pa je poleg družinskih članov izpostavljenih vedno več žensk, saj statistika kaže na porast nasilja nad ženskami. Upajmo, dabomo tudi s tem instrumentom dosegli izboljšanje stanja na tem področju. Še enkrat ponavljam, v poslanski skupini Liberalni demokraciji Slovenije bomo novelo zakona o policiji podprli.
Hvala lepa. Slišali bomo še zadnje stališče, in sicer stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, ki jo bo predstavil gospod Janez Podobnik.
Hvala, podpredsednica. Kolegice in kolegi, gospod minister, državni sekretar in sodelavci, kolega Kangler, ki v naši poslanski skupini pokriva to področje in je tudi strokovno usposobljen s tega področja, je na službeni poti v tujini in je mene določil, da postavim stališče poslanske skupine. Po petih letih, dobrih petih letih, je čas, da tudi zakonodajalec - najprej tisti, ki predlaga spremembo zakona - razmisli, kaj se je dogajalo v zadnjih petih letih, ko je Republika Slovenija sprejela nov zakon o policiji. To je bil čas turbolentnih relacij, čas različnihinterpretacij, čas kritike delovanja policije, pa tudi čas, ko se je Slovenska policija na poseben način postavljala na svoje noge. To razpravo, današnjo razpravo, ne bi želel intonirati kot razpravo, ki pomeni kritiko, zgolj kritiko o delovanju policije.Ta razprava naj bo tudi priložnost, da se da veljavo poklicu policista: da je to častno delo, da je to odgovorno delo, strokovno in predano delo; da pa je to vedno delo, ki je občutljivo, kajti v svojih dejavnostih se dotakne vsakega državljana in državljanke - se ga lahko dotakne. V tem času ste bili priča tudi nekaterim nesoglasjem in prestižnih bojev glede zakonskih pristojnosti med notranjim ministrom in direktorjem policije. Naše mnenje je, da je tako direktor policije, da je dobro opravljal svoje delo. Da se je pa boril za svoj prostor pod soncem. Včasih se je tudi soočil z ministrom. In, tudi minister se je boril za svoj prostor pod soncem in zato smo bili pač priča tudi takim prestižnim bojem. V zadnjih letih tudi so bili problemi na področju kadrovske politike. Aktualno ostaja vprašanje materiala - tehničnih pogojev delovanja njenih služb. Še vedno so tukaj strukturni problemi, ki nastajajo že vrsto let. Tudi medijska podoba slovenske policije je taka, kot je, toda ni enostavno imeti dobro medijsko podobo. Tu bi rad poudaril, da je prav danes slovenski Amnesty International objavil zadnje poročilo mednarodnega Amnesty International za leto 2002. Tokrat v tem poročilu Slovenije ni; bila je lansko leto, za leto 2001 oziroma 2000. Tokrat ni omenjena. Je pa slovenska Amnesty International še vedno omenila vprašanje policijskega nasilja in pritožbenih postopkov in se potem osredotočila na zakon, o katerem danes govorimo. Kot so kolegi že povedali, motijo tudi zaznave neučinkovitega zunanjega nadzora nad delovanjem uslužbencev policije. Odražajo se tudi v poročilih nekaterih mednarodnih organizacij. Na tem mestu bi se lahko pridružili tudi mnenju Evropskega sodišča za človekove pravice in nekaterih nevladnih organizacij s področja varstva človekovih pravic, da je pač treba zagotoviti in zagotavljati stalen učinkovit zunanji nadzor nad delovanjem policije. Predvsem tako, da se vanj vključi tudi predstavnike strokovne javnosti in civilne družbe. Zato v naši poslanski skupini podpiramo spremembe pri reševanjupritožb. V komisijah bodo tako tudi osebe izven policije, predstavniki javnosti in sindikatov. Na ta način se zagotavlja večja nepristranskost in zanesljivost komisij za reševanje pritožb. Po našem mnenju bi kazalo uzakoniti tudi nekatera pooblastila, ki bi omogočala preverjanje poštenosti policistov pri izvajanju policijskih pooblastil, še posebej tako imenovanega testa integritete, ki se vedno bolj uveljavlja tudi v državah z bistveno nižjo stopnjo tovrstne korupcije, ki smo jo, žal, tudi pri nas že zaznali. Posebno želimo pozdraviti tiste določbe v predlogu zakona, ki omogočajo policiji preprečevanje nasilja v družini. Menimo, da je pooblastilo, da policija posameznim osebam onemogoči približevanje določenim osebam, kraju ali območju za določen čas, ustrezna podlaga za učinkovitejše preventivno ukrepanje na področju preprečevanja nasilja v družini. Sicer pa se pridružujemo tistim, ki menijo, da je treba to področje prepustiti predvsem drugim ustanovam in da načelno tu ne gre samo za odgovornost policije Omeniti moramo posebno področje, to je kadrovsko stanje v slovenski policiji. V naši stranki smo prepričani, da bi morali oceniti posledice prehitrega menjavanja policistov na najodgovornejših položajih in zakonsko zelo ustrezno in na občutljiv način urediti to področje. Nedopustno je po našem mnenju, da so posegi v strokovnost dela policije še vedno možni, in to na administrativen način, celo z množičnim upokojevanjem. V poslanski skupini pa pogrešamo določbe, ki bi na novo uredile odnose policije do gospodarskih družb in kar bi lahko resneje ogrozilo nepristranost izvajanja pooblastil policije. Na primer, zadnji primer, javno znan primer, ko se je vodstvo policijske uprave Ljubljana sestalo v prostorih zavarovalnice Triglav, kjer je takrat potekala preiskava zaradi suma storitve kaznivega dejanja. To kaže, da bo treba takšne odnose urediti, in to na novi osnovi. Nekatera, morda samoumevna razmerja iz preteklosti pa bodo morala dokončno zaiti v pozabo in morda bi kazalo takšna razmerja urediti s posebnimdoločilom o konfliktu interesov. Kot povedano, v poslanski skupini bomo v okviru druge in tretje obravnave aktivno sodelovali in upamo, da bo postopek tak, da bomo lahko na koncu soglasno podprli predloge zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Valentin Pohorec je v pregledu, ki ga imamo, napačno naveden, da bo razpravljal v svojem imenu; poslanska skupina ga je prijavila pravilno. Torej mu dajem besedo za predstavitev stališča poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister in sodelavci! Naša poslanska skupina meni, da je po petih letih resnično čas, da se predložijo spremembe in dopolnitve zakona o policiji, kajti čas pač narekuje spremembe, praksa nakazuje potrebo, da se nekatere stvari spremenijo in dopolnijo, ker gredo tudi metode, način dela nasprotne strani policije, se pravi tistih, čemur je policija prvenstveno namenjena, v smer razvoja, žal na negativni plati. Novosti, ki jih ta zakon prinaša, smo seveda tudi v naši poslanski skupini pozorno proučili in jih sprejemamo. Mislimo, da bodo razprava in eventualni amandmaji dosedanje besedilo še izboljšali in da bona koncu zakon za sprejetje, bomo pri tem tudi aktivno sodelovali. Tako menimo, da je dobro pripravljeno določeno vprašanje pristojnosti oziroma uporabe pooblastil, tudi z vidika ministrstva za notranje zadeve nad delom policije, kar sedaj ni bilo rešeno v zakonu, ampak v nekem drugem podzakonskem aktu, predvsem kadar gre za eventualne kršitve torej domnevne kršitve, temeljnih človekovih pravic, svoboščin in spoštovanje zakonitosti in ustavnosti. Nadzor nad delom policije, torej s posebnimi policijskimi pooblastili, sprejemamo kot primerno obliko, da se jo v zakonu tako tudi opredeli. Pri tem mislimo na tisti del, ko zmanjka nekje prostora za kontrolo nad najvišjim organom policije, ker ta v bistvu sama sebe ne more v nekaterih delih kontrolirati. Nanovo se torej to razmerje med samim ministrstvom in policijo bolj ureja v tem zakonu, ne pa v drugem aktu. Pomembno vprašanje, ki se ga loteva novela zakona, je pri uporabi tajnih ukrepov, ki lahko bistveno poseže v zasebnost posameznika, zato temu večja pozornost v noveli zakona. Nanovo ureja razmerje med tožilstvom in policijo v predkazenskem postopku, kar je prav tako v številnih dosedanjih primerih iz prakse bilo nejasno, ali pa potem izgovor, kaj bi naj naredila policija, kaj pa tožilstvo. Zakon nanovo ureja vprašanja uporabe prisilnih sredstev ob različnih vrstah nasilja, še posebej nasilja v družini in vizvenzakonski skupnosti. Zadostuje splošne pogoje za uporabo prisilnih sredstev, še posebej strelnega orožja, kar je posebej sporno ob dogodkih, ker so v praksi zaznali pač nekatere primere, ko je prišlo do uporabe strelnega orožja, žal tudi s smrtnim izidom. Sedaj bo to ne več v podzakonskem aktu urejeno, ampak v samem zakonu. Urejeno in ureja se področje pritožb s sodelovanjem javnosti, kar tudi pozdravljamo, da bo to boljše urejeno, kot je danes, čeprav je tudi v neki obliki bilo prisotno sedaj. In zaradi spremenjenega zakona o vojaški dolžnosti postal problem je - ali pa bo postal v bodoče - popolnjevanje rezerve v policiji. Tudi to bo novi zakon uredil. Sodimo, da je z novim zakonom kar pregledno in dobro urejeno področje pristojnosti, naloge od policista, policijske postaje, policijske uprave do generalne policijske uprave in seveda tudi ministrstva za notranje zadeve. Zaradi pojavov vseh oblik ogrožanja varnosti državljanov, državnega in zasebnega premoženja, trgovine z mamili, z belim blagom, pranja denarja, terorizma in drugih negativnih pojavov so pred policijo vedno nove naloge in tudi novi izzivi in temu morajo slediti tudi možnosti v zakonu. Prisotni smo številnim pritožbam zoper dela policije, navaja jih tudi varuh človekovih pravic - jih ne odobravamo, če so dejansko tudi narejene, smo pa žal prisotni številnim poskusom in tudi dejanskim fizičnim napadom na policijo in celo poskusov uboja s strani tistih, ki pač zakone ne spoštujejo, kar je posebej še prisotno v cestnoprometnih zadevah, ko se obravnavajo prekrških, se uvajajo ukrepi zoper kršitelja in podobno. Posebne naloge - Schengen in drugi novi izzivi. Podpiramo torej predlog zakona in tudi nadalje bomo sodelovali. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Gospe Zupan ni, gospoda Kelemine tudi ne. Besedo ima gospod Potrč. Izvolite. Se odpovedujete. Gospod Lavrinc - ga tudi ni, gospod Podobnik. Hvala lepa. Gospoda Soka ni, gospoda Pukšiča tudi ne. Besedo ima gospod Kontič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, minister, sodelavci! Vedno, ko govorimo o zakonodaji, ki ureja pristojnosti represivnih organov, kar policija nedvomno je, se postavlja vprašanje, kje je tista meja, ko policist lahko uporabi prisilna sredstva. Hkrati je vedno prisotna dilema, kako naj policist deluje, če mu je njegov poseg pretirano omejen. Kot predlagatelj ugotavlja, je strelno orožje najhujša vrsta prisilnega sredstva, ki ga sme pri opravljanju policijskih nalog uporabiti policist in s tem poseči v človekove pravice in svoboščine, kamor sodi tudi ustavna pravica do življenja in osebne integritete. Kazniva dejanja, kjer bo dovoljena uporaba strelnega orožja kot skrajnega sredstva prisile, bi bilo potrebno zožiti na minimum. Tudi ta, sedaj predlagani, obseg je po mojem mnenju preobsežen. Strinjam se, da je policija organ v sestavi ministrstva, ne samo zaradi formalne ureditve razmerji gledena zakon o državni upravi, ampak tudi zaradi občutljivosti njenega dela, saj izvaja pooblastila, ki lahko pomembno posegajo v človekove pravice in njegove svoboščine. Zato morajo biti relacije in odgovornosti med ministrstvom, policijo oziroma generalno policijsko upravo zakonsko jasno urejene. Praksa je namreč pokazala, da se na primer vse nepravilnosti pri delu policije glede njenih pooblastil v javnosti naslavljajo direktno na ministrstvo in ministrstvo potem večkrat ob svojem pojasnjevanju nepravilnosti zveni sila neprepričljivo, ko razlaga, da je za določene spodrsljaje ali prekoračitve pooblastil policije odgovorna zgolj generalna policijska uprava in da je zaradi tega ministrstvo skoraj nemočno. Takšno stanje ne prispeva ne k ugledu ministrstva ne generalne policijske uprave oziroma policije, zato je potrebno transparentno opredeliti naloge, pristojnosti in odgovornosti ministrstva v relaciji do policije ter obratno. Prepričan sem, da take opredelitve lahko prispevajo k večji profesionalnosti dela policije in lahko pripomorejo tudi k njenemu večjemu ugledu ter zaupanju v javnosti, pa tudi na tej podlagi zgrajeni večji avtoriteti. S tega vidika bo verjetno potrebno še kdaj poseči v zakon o policiji. V tej smeri pa gredo tudi tokratne spremembe in dopolnitve, zato jih podpiram in menim, da je predlog zakona primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Želela bi samo še nekoliko podrobneje utemeljiti svojo podporo tistemu predlogu ali tistemu delu zakona, ki govori o uporabi posebnih pooblastil policije v zvezi s prepovedjo približevanja. Mislim, da je bilo potrebnega veliko časa, da smopriznali, da se nasilje v družini dogaja. Še več časa, da smo ugotovili po projekcijah, da je dom za ženske in otroke pogosto eno najbolj nevarnih okolji in zaradi tega presegli ustaljeno stališče, da kar se dogaja za štirimi zidovi, naj za njimi tudi ostane, ne glede na to, kako hude posledice so. Samo če pomislim na podatke, ki jih je mogoče prebirati v različnih statistikah za Evropo, zlasti pa za Rusijo, človek osupne, kaj vse lahko drug drugemu hudega storimo. Zato sem ena izmed tistih, ki to predlagano spremembo v zakonu o policiji sprejema kot izredno pogumno dejanje, tudi zaradi tega, ker ni bilo mogoče preslišati opozoril na to, da z vpeljavo tega represivnega ukrepa vendarle kratimo pravice drugih. Gre za pravico svobodnega gibanja in pravico do družinskega in zasebnega življenja. Vendar ko sta na tehtnici dve pravici, ki trčita druga ob drugo, mislim, da ima tu absolutno prednost pravica žrtve nasilnega dejanja. Ko sem kot članica odbora za notranjo politiko sodelovala na več zasedanjih mreže parlamentarnih odborov za enake možnosti in človekove pravice, sem imela priložnost spoznati avstrijsko rešitev, ki je tista, po kateri so se zgledovali tudi pripravljavci slovenskega zakona o policiji. Res, da je mogoče ugotavljati, da so nekatere rešitve v avstrijski zakonodaji nekoliko drugačne, kot so pravne okoliščine pri nas, vendar mislim, da je nekje treba začeti. In če bo policija dobila pooblastilo, da sme nasilneža za 72 ur odstraniti, pa to tudi ustrezno potem podaljšati, bo to vendarle dovolj dobra osnova za vse tiste ukrepe, ki morajo temu ukrepu slediti. To bo dovolj dobra spodbuda tudi za vsa druga ministrstva, ki morajo dopolniti ustrezne spremembe, pa mislim tudi na vse tiste postopke, ki bodo zadevali ne samo žrtve nasilja, ampak tudi nasilneža, ker menim, da mu je rehabilitacija nujno potrebna. To rešitev vidim kot ustrezno rešitev zaradi tega, ker menim, da žrtev ni tista, ki bi ji bilo naloženo, da mora v že tako nemogočih okoliščinah, v kakršnih se znajde zaradi nasilja, še iskati zase ustrezen prostor, kar je glede na število varnih hiš, materinskih domov ali drugih primernih zatočišč, kamor se ženske z otroki lahko zatečejo, tako maloštevilno, država pa po moje ne bi prenesla bremena postavljanja še več varnih hiš in tudi nesmiselno se mizdi, da bi se moral umikati tisti, ki je trpeč v tem primeru. Iz osebne izkušnje, pa ne svoje lastne, ampak iz tistih primerov, ki jih poznam iz svojega okolja, lahko rečem, da so posledice na doživljanje in življenje tistih, ki dalj časa trpijo različne oblike nasilja v družini, takšne, da je marsikdaj, ko se taka oseba odloči za odhod iz okolja nasilja in ponižanja, taka odločitev le kratkotrajna. In ker se žrtev znajde v začaranem krogu nerešljive situacije, se znova vrne v okolje, ki nasilje samo še stopnjuje, ne pa zmanjšuje. Prav zato se mi zdi predlagana sprememba v zakonu vredna podpore in se predlagateljem seveda še enkrat zahvaljujem za pogum, s katerim so jo vključili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vučko. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Sam osebno menim, da je zakon o policiji dobra osnova za nadaljnjo obravnavo, čeprav menim, da en del tega zakona urejamo, zlasti tisti del, ki se, govorim o tem, ki se nanaša na razmerje med ministrom in generalnim direktorjem policije, ter vprašanje, ki se tiče nadzora, da v bistvu posegamo v ta del zakona zgolj zaradi problema, ki je personalne narave, na eni strani. Mislim, da se je v preteklosti v policiji, zlasti v njenem vrhu, prignalo razumevanje avtonomije policije do skrajnosti. To se kaže v tem, da bi policija rada sama odločala, pa naj gre za to, kakšen del pogače v proračunu bo imela, komu in na kakšen način, če sploh, naj za svoje delo odgovarja in kdo, če sploh,sme posegati v njeno organizacijo. Temu primerno je sledilo tudi delovanje generalnega direktorja policije, ki se je po moji oceni v javnosti kazalo v preteklosti bolj kot delovanje politika, ne pa visokega državnega uradnika. Zdi se mi, da je hierarhija obrnjena na glavo in da je policija bila v preteklosti nad ministrstvom, namesto ravno obratno. Šele v zadnjem času je minister na nek način ustvaril red in začel to policijo tudi usmerjati, ji dajati navodila in jo, upam da, tudi nadzirati. V zvezi s tem ne morem mimo izjavi bivšega visokega policijskega uradnika, ki je rekel, da se zdi, da je samostojnost policije nastala bolj zaradi tega, ker so nekateri računali na položaj generalnega direktorja in bi radi imeli čim bolj proste roke, kot pa zaradi argumenta strokovnosti, za kateremu se vedno skrivajo. Seveda ocenjujem, da tudi ni bilo dobro, da se je v preteklosti s strani ministrstva večkrat v javnosti poudarjalo, pa ne samo v obdobju sedanjega ministra, da se pač ministrstvo ne bo vtikalo v strokovno delo policije. To je voda na mlin že omenjenemu razumevanju avtonomnosti policije in mislim, da je to narobe. Zakonodaja se mi zdi že sedaj dovolj jasna. Policija si ne more in ne sme postavljati sama prioritete, okvire, neodvisno od politike. Ne more se obnašati tako, kot da živi svoje življenje in da je država v državi. Minister ima pravico in dolžnost usmerjati in nadzorovati delo policije kot organa v sestavi ministrstva, in to velja že po sedaj veljavnem zakonu. Generalni direktor policije pa mora ravnati v skladu z usmeritvami, obveznimi navodili in nalogami ministra ter mu redno poročati o izvrševanju nalog. Seveda pa to ne pomeni, da bi politika, če temu lahko tako rečem, usmerjala policijske preiskave. Vprašanja, ki se tičejo nadzora nad delovanjem policije, njenemu usmerjanju in razvoju varstva človekovih pravic in svoboščin v predkazenskem postopku, o kriminaliteti in strategiji boja proti različnim oblikam kriminala, so vprašanja, do katerih ima in mora imeti interes celotna družba, ne pa zgolj četica okrog generalnega direktorja policije. Tako menim, da novela bolj jasno določa razmerja, čeprav bi se dalo že v preteklosti bolj jasno vzpostaviti te relacije. Dotaknil bi se še vprašanj ali področja pritožbenega postopka. Menim, da bo potrebno ta pritožbeni postopek v nadaljevanju še dodelati, tako da bo dejansko, ne pa zgolj navidezno povečan vpliv javnosti, nepristranskost in objektivnost. Govorim o tem, da bo potrebno poseči v določbe, ki govorijo o sestavi senata, ki odloča o pritožbah, in sicerna ta način, da bi bili izločeni predstavniki sindikata. Mislim, da ni potrebno posebej poudarjati, kajti predstavnik sindikata je - tule me kolega opozarja - predstavnik sindikata ima drugo funkcijo. Bi bilo pa potrebno seveda več vpliva dati civilni družbi. Tudi glede pomirjevalnega postopka, ki ni sedaj urejen, bi bilo potrebno še nekaj doreči, zlasti glede vprašanja, ali uradni zaznamek, zapisnik in tako dalje. Na splošno še enkrat ponovim, zakon je primerna podlaga in upam, da ga bomo v drugi in tretji obravnavi dopolnili v smereh, o katerih sem govoril.
Hvala lepa. Gospod Drobniča ni, gospoda Petana tudi ne. V tem delu, ko so vnaprej priglašene poslanke in poslanci, dajem besedo še gospodu ministru, potem pa, glede na to, da imamo splošno razpravo in ker čas, tudi zaradi obstrukcije dveh poslanskih skupin, še ni potekel, bom ponovno povprašala, kdo bi želel še razpravljati. Potem, gospod Jaša, ko zaključimo ta del. Tako da v tem delu dajem besedo še gospodu ministru potem pa lahko gremo še en krog. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, za besedo. Rekel bi, da se zahvaljujem za podporo glavnim smerem novelacije zakona, ki po mojem trdnem prepričanju izraža dobro poznavanje problematike v državnem zboru o vprašanjih, o katerih je govora, tako problematike razmerij med ministrstvom in policijo, fenomena samostojnosti, kot tudi drugih tovrstnih vprašanj. Napačno pa je prepričanje, da bi novela ne bila potrebna, kar zadeva razmerja med ministrstvom in policijo in nove pravne ureditve nadzorstvene funkcije, če na teh mestih ne bi bilo aktualnega ministra in aktualnega generalnega direktorja. Morda je v javnosti večkrat odmevalo to vprašanje, ampak ne glede na to bi v vsakem primeru bilo potrebno zakon v tem delu dopolniti. Treba je povedati, da je koncept policije kot organa v sestavi ministrstva zelo nov koncept, bistveno različen od prejšnjega. In potrebnih je bilo nekaj izkušenj - te izkušnje sedaj imamo -, da so se utrdila spoznanja, da bi se lahko pravno uredila razmerja, ki jih sedaj predlagamo. Ta pravna razmerja temeljijo na načelu, kolikor bolj je policija strokovno samostojna in strokovno samostojno operira, preiskuje, toliko močnejši mora biti nadzor nad njo. Zato so nadzorstvene funkcije, nadzorstveni mehanizmi, pristopi, ki jih uvajamo, izjemnega pomena za korektno pravno urejeno vzpostavitev odnosov med eno in drugo institucijo. Seveda smo se pri tem naslonili ne samo na izkušnje, temveč tudi na znanost, stroko in, če želite, judikaturo. Na nek način paradoksalno, pa vendarle je tudi ustavna pobuda prinesla nekaj koristi, ker je ustavno sodišče do teh vprašanj zavzelo zelo eksplicitna stališča, ki smo jih s pridom uporabili pri snovanju nadgradnje teh razmerij. In še to. Zapleti v zvezi s pristojnostmi na tem področju so privedli do tega, da smo naročili poglobljeno strokovno ekspertizo strokovnjakov pravne fakultete, iz katere smo pravzaprav črpali nadgradnjo te ureditve. Bistveni novosti sta pravzaprav dve - ta, da je jasno potegnjena ločnica, do katere lahko minister daje usmeritve in navodila policiji, kar zadeva preiskovalne postopke. Ta ločnica je časovno opredeljena s trenutkom, ko tožilec prevzame pregon. Seveda se pa to nanaša izključno na tisto policijsko delo, ki ima opraviti s kriminalom, s kazenskim postopkom. In druga zelo pomembna novost, ki ste jo opazili in ji tudi pritrdili, je, da mora biti nadzor te vrste, da je moč v posebej zapletenih primerih nadzornikom uporabiti tudi policijska pooblastila in po tej poti preiskati primer izvirno in ne zgolj angažirati policije za te namene. To se mi zdita dve zelo pomembni novosti, poleg tiste, seveda, ki je notorna in ki izhaja iz zakona o državni upravi, ko določa razmerja med ministrstvom in organom v sestavi, kar smo kot generalno ureditev prenesli na to področje. Povedal bi in pritrdil kolegu Vučku, da je že pričakovana še ena novost v zvezi s temi razmerji, to je novost, ki jo z 28. junijem uvaja zakon o javnih uslužbencih. Namreč, da ne bo več nikakršnih dvomov in možnega politiziranja v tej zvezi, ali je generalni direktor policije politični funkcionar ali je državni uradnik oziroma kot zakon o javnih uslužbencih pravi uradnik na položaju.Po 28. juliju stopi v veljavo ta ureditev in popolnoma jasno je, da je predstojnik organa v sestavi upravni menedžer, uradnik na položajih in ne politični funkcionar; za ministra pa nikoli ni bilo dvoma, da je politik in da mora tako ravnati. Kar pa seveda še zdaleč ne pomeni, da nadzor, ki ga ministrstvo izvaja prek ekspertne skupine, prek urada, pomeni kakršenkoli politični nadzor in je politično vtikanje. Prav zaradi tega je to tako občutljivo vprašanje, je prav, da se stopnja normiranosti poveča oziroma napravi to normiranje še bolj natančno. Še drugo vprašanje, mislim, da je razprava močno pritrdila nujnost nadzora v pogojih samostojnosti policije. Povedal bi, da se nadzor ne začenja sedaj ob novelacije zakona, ampak da vseskozi nadzor tako od leta 1998 kot tudi od vsega začetka našega mandata ministrstvo izvaja. Naj vam povem, da smo samo v lanskem letu oziroma doslej izvedli izredni in ponovni nadzor nad izvajanjem prikritih preiskovalnih ukrepov in uporabe sredstev za posebne namene; da smo izvedli nadzor nad strokovnostjo in zakonitostjo izvajanja policijskih pridržanj; nadzor nad spoštovanje in zakonodaje pri delitvi in odprodaji službenih stanovanj in osebnih oziroma službenih avtomobilov; da smo izvedli nadzor nad izvajanjem prikritega preiskovalnega ukrepa nadzora telekomunikacij s prisluškovanjem in snemanjem; da smo izvedli nadzor na področju delovnih razmerij in varstva pravic posameznika; da smo izvedli nadzor nad zakonitostjo obdelave osebnih podatkov v publacijskih evidencah, nadzor nad zakonitostjo in strokovnostjo izvajanja pooblastila zasega predmetov; da trenutno poteka redni nadzor nad uporabo prisilnih sredstev; v letu 2003 pa sta planirana še dva nadzora, in sicer nad policijskimi odvzemi prostosti in nad uresničevanjem priporočila odbora proti mučenju ter varuha človekovih pravic v centru za tujce v Postojni. Vsi ti nadzori imajo rdečo nit spoštovanja človekovih pravic in svoboščin pri uporabi policijskih pooblastil. Skratka, nadzor poteka, dobiva pa novo, še čvrstejšo in bolj natančno in jasnejšo pravno podlago. Še nekaj, kar zadeva pritožbe. Pritrjujem razpravi in se bomo tudi sami angažirali pri izpopolnitvi predlaganih določb tako tistih, ki ste jih tu omenjali v zvezi s tem, kakšen bo pravni akt o pomiritvi. Vsekakor mora biti takšen, da ga podpišeta obe stranki; pritožnik in policijski vodja, ali bo to zapisnik ali se bo to imenovalo kakorkoli drugače, verjetno ne bo to navaden uradni zaznamek. Prav tako pritrjujem razpravi, kar zadeva sestavo senata in pravzaprav neupravičenosti, da v senatu sodeluje sindikat kot zagovornik ene stranke in zavzemanju, da naj bo vendar to še predstavnik strokovne javnosti. Mislim, da je sugestija, ki smo jo slišali glede tega, da nastopi postopek senatnega obravnavanja, če se pritožnik ne odzove pomerjanju - je prav tako sprejemljiva. Skratka, marsikaj je tistega, kar lahko v razpravah še izpopolnimo. Povedal bi pa vendar, da današnje obravnavanje policijskih pritožb vendar poteka v relativno objektivnem postopku, sicer znotraj policije, pa vendar število utemeljenih pritožb narašča od 13,5% v letu 2001 do 15,5%, kolikor je bilo v preteklem letu. Na drugi strani število policijskih pritožb v absolutnem znesku upada od 1240 v 2001 na 1222 v naslednjem, torej 2002 letu. Sicer je smer, ki jo ubiramo pri izpopolnitvi tega instituta, takšna, ki jo je večina razpravljavcev tudi podprla. In rad bi rekel še nekaj v oporo tistim zavzemanjem, to je za novo policijsko pooblastilo prepovedi približevanja. V letu 2001 je policija obravnavala številna kazniva dejanja, povezana z družino, in število teh kaznivih dejanj se je močno povečalo. Kar 23 kaznivih dejanj umora v primerjavi s 17 v letu poprej; kar 67 kaznivih dejanj hude telesne poškodbe v primerjavi s 26 leto poprej; kar 218 kaznivih dejanj nasilništva v primerjavi s 141 kaznivimi dejanji - kar mnogo manj v letu poprej. In vse to kaže, samo pritrjuje argumentaciji o nujnosti ukrepanja družbe na tem področju, ukrepanje v smeri, za katero se je večina razpravljavcev tudi zavzemala. Še eden dodaten argument je za to: kar 10416 prekrškov ogrožanja varnosti zasebnih prostorov se stori mejno, zelo mejno pa je razmerje med prekrškom in kaznivim dejanjem. Pri prekršku policija takšnega pooblastila oziroma ukrepanja nima. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker smo izčrpali vrstni red prijavljenih poslank in poslancev, zaključujem razpravo. Ker pa določen čas za razpravo za to točko dnevnega reda še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še kdo razpravljati. Gospod Jaša se je javil že prej. Bi želel še kdo besedo, ker bomo potem zaključili razpravo. Nihče več. Gospod Jaša, izvolite.
Bom zelo kratek [[...]]
Pet minut je na razpolago, gospod.
Ja, saj bom še dosti precej krajši. Nekateri se še spominjate Matjaža Hanžka in njegovega poročila kot varuha človekovih pravic. Tam sta bili v njegovi knjigi dve grozljivi zgodbi. Ena grozljiva zgodba je bila, da se so policaji v Kopru imeli v sobi za zaslišanje na omari palico, ki je seveda delovala, ki so jo tudi uporabljali, in je potem Hanžek sam, potem ko mu je nekdo, ki je bil za eno noč tam zaprt, povedal, kje je tista palica, in je potemčez en teden še zmeraj tista palica bila tam in je ustrahovala vsakogar, ki je prišel na policijsko postajo. Druga stvar je bila, ki se je pa zgodila točno pred ministrstvom za notranje zadeve, kamor sem jaz tudi moral v svojih mlajših letih večkrat zahajati in ni bilo prijetno, moram reči. Tam je en narkoman, ki je bil popolnoma nepriseben, z avtomobilom divjal po Ljubljani in končal točno na Štefanovi ulici, kjer ga je nekje med 10 do 14 poživinjenih policajev - drugega ne morem reči - mlatilo kot psa,mrtvega psa, da so bili vsi ti policaji krvavi od te krvi tega nesrečnega človeka. Drugi dan je bilo v Dnevniku barvna fotografija s tem človekom, popolnoma okrvavljenim, in s sadističnimi obrazi policajev, ki ga mlatijo s pendreki. 21 ljudi se je javilo kot priče in niti eden ni mogel pričati. To so bili ljudje, ki so znani v javnosti itn. Zaradi tega, jaz preprosto - nič se ni zgodilo in zato ne verjamem, da bo policija se spremenila. Kar se pa tiče senata in da tretji član senata ni v vlogi policista, ampak je v vlogi sindikata - mislim, to je pa res slab humor, da bi [[...]]Gospa, nimam besed o tem. Gre za to, da sta zmeraj dva policista proti tretjemu, in če je stokrat iz sindikata, je predvsem policist in šele na drugem mestu je član sindikata, in nihče me ne bo "farbal" s tem, da on ni policist, ampak je samo prebarvan sindikalist. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljno obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali danes ob 18.25 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in ob 18.25 uri vas vabim v dvorano, ko bomo prišli na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Gospodu ministru in predstavnikoma ministrstva se za sodelovanje najlepše zahvaljujem. In nadaljujemo torej ob 18.25 uri. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, predstavnice in predstavniki vlade, dober večer! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda - obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pravniškem državnem izpitu, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, in sicer glasujemo o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k 7. členu. Obrazložitev glasu, gospa Majda Zupan. Izvolite.
Hvala lepa. Naša poslanska skupina je vložila amandma, in sicer k 7. členu, zaradi tega, da bi poskušali razjasniti nekatere za nas mogoče netočne opredelitve ali pa odgovore. In sicer, jasno je, da sodišče ima omejene kadrovske potrebe. Predlog pa določa obvezno sklenitev delovnega razmerja za kandidate, ki opravljajo pripravništvo, v delovno razmerje na sodišču. Pri tem pa se postavlja vprašanje, ali to velja tudi zakategorijo pripravniških kandidatov, ki bodo sklenili delovno razmerje na sodišču za eno leto, po katerih pa se ne kaže kadrovska potreba v pravosodju. To pa bi pomenilo oženje števila mest teh kandidatov. Zato se nam postavlja vprašanje, kaj bo s kandidati, ki so že prijavljeni na tej listi. Ali bi lahko gospod državni sekretar odgovoril? V tem smislu smo vložili tudi amandma, da bi natančneje opredelili to vprašanje.
Hvala lepa. Spoštovana gospa Zupan, razpravo smo v državnem zboru opravili v dopoldanskem delu ob redni točki. Žal vas moram seznaniti, da predstavniki vlade v točki glasovanja nimajo pravice do obrazložitve glasu. To je edino, kar pravzaprav poslanke in poslanci v tem večernem delu, ko odločamo o posameznih točkah in amandmajih, imajo. Tako da, če nihče več [[...]]Obrazložitev glasu, gospod Peče. Izvolite.
Hvala. Tekom dopoldanske razprave in predstavitve stališč in sodelovanja v razpravi v zvezi z omenjenim zakonom smo v Slovenski nacionalni stranki izpostavili predvsem dilemo glede obvezne oblike izobraževanja, ki bo podrobneje opredeljena v podzakonskem aktu, in sicer z nosilci stroškov le-tega. Glede na to, da nam ni uspelo te dileme razčistiti v okviru razprave, pač pa pozneje z državnim sekretarjem, ki je tudi povedal, da udeležencev v teh oblikah izobraževanja, ki bodo navedene v podzakonskih aktih, ne bodo finančno obremenjevali, zato bomo predlog zakona tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 7. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 64, za je glasovalo 14, proti 47. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. In prehajamo na tretjo obravnavo. [[...]]Ne dela naprava, je v redu. Hvala lepa. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo sprejetih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Obveščam vas tudi, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Obrazložitev glasu, gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Torej, ker glasujemo o tej spremembi zakona, bi dejal to, da ta zakon bi lahko opredelili v kategorijo malo boljše kot blažev žegen. Škodoval res ne bo, dosti stvari, ki so se nabrale na tem področju, pa tudi ne bo rešil. Kot vemo, osnovi problem področja, ki bi ga ta zakon naj pokrival, so čekalne dobe na sodiščih za mlade pripravnike ali za mlade pravnike in zadeva je toliko akutna, da bi bil verjetno za to področje potreben kompleksni zakon. In to skušamo sedaj nekako zasilno reševati s to spremembo, ker očitno še ni neke pripravljenosti, ni neke politične volje, da bi zarezali v to problematiko, kajti vemo, da v tem trenutku čaka na to pripravništvo prek tisoč mladih; to pa je že takšna številka, da bi k temu problemu morali pristopiti nekoliko bolj resno in najti politično voljo, da to uredimo. In kar je pa najhujše, ker je čakalna doba v povprečju 70 mesecev - povprečno, približno pa če bi dali primerjavo z zdravnikom, da bi 70 mesecev čakal na prakso v bolnici, potem se lahko zamislimo, kaj bi se na tistem področju zgodilo. Tu je pa popolno enako, tu pač zdravimo druge probleme kot pa na medicinskem področju in ker očitno je to že tretja sprememba, ni pa kompleksnega zakona, tudi ta sprememb ne bo v celoti ali pa zadostno rešila tega problema. Zato menim, da ne bo škodovala. V poslanski skupini smo prepričani, da v bistvu glasovati proti ne moremo, ker škodovala ne bo, reševala pa tudi ne bo, tako da se bo verjetno kar vsak odločil po svoji volji. Računamo pa v tem času, da bo vlada resno vzela to v zakup in pripravila kompleksen predlog, ki bo to res akutno problematiko rešil v celoti. Torej, bomo glasovali vsak po svoji vesti, ker vemo, da rešitve nemoremo pričakovati od tega. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitev glasu. Preidemo lahko torej na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 66, za je glasovalo 53, proti eden. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o priznanju republike Slovenije za poslovno odličnos t, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me ne vlada in tudi ne zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo torej o zakonu. Obrazložitev glasu, prekinjam glasovanje, se opravičujem. Gospod Peče, izvolite.
Hvala. Obrazložitev glasu v imenu Slovenske nacionalne stranke. Glede na zakon o javnih uslužbencih in njegov 1. člen, ki govori o sestavi javnega sektorja, med katere navaja javne agencije, javne sklade, javne zavode in javne gospodarske zavode, v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo namreč, da ta del javnega sektorja nosi največjidel krivde za netransparentno politiko države in pa za javno-finančno krizo, bomo seveda omenjenemu zakonu, torej zakonu o odličnosti, dali podporo. Kajti, ocenjujemo, da je to lahko eden izmed tistih argumentov in pa ukrepov, ki bo spodbudil ta sektor k temu, da bo njegovo delo veliko preglednejše, kar je nujno potrebno za razvoj tako tega sektorja kakor proračuna Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Prehajamo torej na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 66, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točk o dnevnega reda - z obravnavo zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o strokovnih in znanstvenih nazivih, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo - odločanjem o vloženem amandmaju, in sicer bomo glasovali o prvem amandmaju poslanskega kluba LDS in poslanskih skupin Združene liste socialnih demokratov, SLS in DeSUS k 3. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 63, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in s temtudi drugo obravnavo predloga zakona o okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 3. členu dopolnjenega predloga zakona, in sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma. Predstavnica vlade, izvolite.
Torej, mi predlagamo, da želimo vložiti amandma k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o strokovnih in znanstvenih naslovih.
Hvala lepa. Predstavnica vlade je predložila že amandma. V tem delu bom seveda prekinila obravnavo te točke dnevnega reda in prosila službe, da amandma razložijo, in potem bomo, ko bomo končali vse točke dnevnega reda, v kolikor bodo izpolnjeni poslovniški pogoji, opravili tudi ta del razprave. Prekinjam torej 10. točke dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda - za obravnavo predloga zakona o spremembi zakona o nacionalnih poklicnih kvalifikacijah, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker matično delovno telo k predlogu zakona ni sprejelo amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Obrazložitev glasu, najprej gospod Peče, potem gospod Drobnič. Gospod Peče, izvolite.
V Slovenski nacionalni stranki nismo nikoli verjeli v tiste zakone, ki so pisani izključno sami zaradi sebe ali pa zaradi vladne statistike. V primeru tega zakona pa lahko rečemo, da temu cilju, ki sem ga ravnokar omenil, sledi še en cilj, to je zaposlovanje novih ljudi v okviru sektorja države. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je zmotno početje in pa napačno početje vlade Republike Slovenije, ki skuša prek omenjenih zakonov izključno v okvir državne aparature uvesti nove zaposlitve. Ocenjujemo, da se brezposelnost na ta način ne da reševati in da s tem samo še poglabljate netransparentnost na področju državnega sektorja. V Nacionalni stranki bomo predlogu zakona nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Že ob sprejemanju zakona o nacionalnih poklicnih kvalifikacijah se je postavljala dilema, kako umestiti to področje: ali na ministrstvo za šolstvo ali ministrstvo za delo. Odločitev je bila pač na ministrstvo za delo, ključni razlog jepa bil, da ministrstvo za šolstvo ne kaže zadosti fleksibilnosti na izzive, ki jih postavlja vseživljenjsko učenje in učenje v novih razmerah. Če prestavljamo torej inšpektorat, ki se po vsebini dotika vsebine izobraževanja, potem bi sodil, da gre na področje šolstva, čeprav se dejavnost nekoliko dotika ali se dotika področja za delo. Glede na to, da inšpektorat za delo je po svoji vlogi namenjen inšpeciranju delovnih razmerij, se sprašujemo, kako bo ta inšpektorat opravljal delo na področju standardov znanj. To seveda sodi v ministrstvo za šolstvi in inšpektorat, ki že opravlja takšna dela. Tukaj se pravzaprav dotikam soglašam s kolegom Pečetom, da bi to lahko opravilo ministrstvo za šolstvo. Sicer pa poteza, da ni potrebno ustanavljati še nekega posebnega inšpektorata, ta namera vlade je dobra, izpeljava pa seveda neprimerna. Zato bom temu zakonu nasprotoval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospo Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Hvala lepa gospa predsedujoča. V Slovenski nacionalni stranki smo že nekajkrat predlagali, kako bi se naj povečala zaposlenost slovenskih državljank in državljanov, vendar pa nikakor ne pristajamo na ta način, kot je to v tem predlogu zakona, kjer se uvajata dve novi zaposlitvi, in če se ne motim, gre za neke sorodstvene povezave, ki so bile trenutno brez urejenega statusa, sedaj bodo pa spet dobile dobro plačo, bistveno večjo od poslancev, verjetno tudi mobitele in prevozna sredstva. To se pravi državne avtomobile in tako naprej. Zato bom tudi jaz tako kot vsa Slovenska nacionalna stranka proti. Bi vas pa prosil še nekaj, gospa predsedujoča. Nas so v vrtcih, osnovni šoli, predvsem pa doma učili osnovne olike. Zato bi prosil, če določene predstavnike vlade opozorite, da ko se govori pred parlamentom, da se vstane, drugi določeni predstavniki vlade pa naj se med zasedanjem državnega zbora ne sprehajajo tukaj počez, ampak naj gredo tako, kot večina predstavnikov vlade, kjer ponavadi hodijo celo ministri. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospa Črnugelj. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom pa ravno zaradi teh razlogov, ker mislim, da je ta sprememba zakona na en način pokazala, da vlada zna, meni se zdi, da je to mogoče tudi prvič pokazala, da zna varčevati in da se je skrajno racionalno tudi obnašala, ker je že obstoječi inšpektorat za delo na nek način uporabila in že obstoječe izobražene inšpektorje za delo [[teh je sto]] , ki imajo visoko izobrazbo in strokovni izpit, in jih bo s to novelo zakona samo še dodatno usposobila za opravljanje tega dela, in je pokazala, dazna zrelo in zelo odgovorno ter racionalno razpolagati s sredstvi. Da pa so tu kakšna dodatna povečanja materialnih obveznosti za ministrstvo, zagotovo ne, in ne vem, od kod Slovenski nacionalni stranki take informacije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Prehajamo na glasovanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 65, za je glasovalo 47, proti 7. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda - obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o bančništvu, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Najprej bomo glasovali o amandmaju poslanskih skupin Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke k 3. členu. Obrazložitev glasu, gospod Bajuk. Izvolite.
Hvala za besedo. S to spremembo, ki je zdaj v 3. členu, tako kot je predlagana, za katero predlagamo, da se črta, se spreminja vsebina koncepta, kaj je posredna naložba, ki pa je veljavna v dosedanjem 10. členu zakona o bančništvu. Ta je pa povezan s četrtim in šestim odstavkom 3. člena in pa seveda s 462. členom zakona o gospodarskih družbah. Prek vsega tega pa predlagatelj želi doseči spremembe in dopolnitve kot posebno naložbo banke v drugi pravni osebi opredeliti ali zožiti le na obvladujoče naložbe, to je tiste, ki predstavljajo večinski lastniški delež. Vlada Republike Slovenije želi s tem omiliti pogoje za ugotavljanje povezanih oseb z banko ter tako omogočiti še močnejše kapitalske povezave med bankami in pravnimi osebami, se pravi, podjetji. Tak predlog za nadaljnji razvoj relativno majhne države Slovenije ni primeren. Njegov cilj je le še večja koncentracija kapitala. Predlagana sprememba namreč ni dejavnik, ki bi lahko vplival na večje zdravje bank in preglednost ter nadaljnji razvoj kapitalskega trga na Slovenskem, saj vodi ravno k nasprotnim učinkom. Povezanost podjetij z banko v ekonomski teoriji ni opredeljena kot dejavnik hitrejšega gospodarskega razvoja. Poznajo jo v Nemčiji, vendar ima Nemčija neko specifičnost, ki pa ni ravno tu pri nas na Slovenskem. V Združenih državah je takšna povezava skoraj prepovedana. Dosedanji razvoj pri nas, na Slovenskem, kar se tiče lastninjenja in privatizacije, pa je že omogočil relativno visoko stopnjo koncentracije kapitala in predlagane spremembe bi jo le še povečale. Zato je treba ohraniti dosedanjo ureditev v zakonu o bančništvu ter si prizadevati za čim manjšo kapitalsko povezanost posameznih bank s podjetji. Zato predlagamo, da ta amandma podprete in mi ga bomo seveda podprli.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Peče, izvolite.
Približno zaradi enakega razloga, kot ga je navedel govornik pred mano in v okviru podanih stališč v okviru razprave zakona o bančništvu, ker hočemo tudi v naši poslanski skupini pripomoči k temu, da bi bila čim manjša povezanost med bankami in podjetji v negativni obliki, torej tisti obliki, ki bo omogočala netransparentno in delno lahko tudi nekredibilno politiko, bomo podprli amandma k predlogu 3. člena. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Zato lahko preidemo na glasovanje o amandmaju dveh poslanskih skupin k 3. členu. Glasujemo! Navzočih nas je 64, za je glasovalo 25, proti 36. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma k 3. členu ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju istih poslanskih skupin k 9. členu. Obrazložitev glasu, dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. S predlagano dopolnitvijo 21. člena vlada namerava omogočiti nepregledno koncentracijo kapitala v bančništvu na podoben način, kot je to omogočila v podjetjih z ureditvijo v zakonu o gospodarskih družbah oziroma z njegovimi določbami, ki urejajo nakup lastnih delnic. Ta je dovoljen v 240. členu zakona o gospodarskih družbah do višine 10% osnovnega kapitala. Vendar lahko družba ta delež tudi začasno preseže brez omejitev, pri tem pa jo doleti le ta sankcija, da mora presežek delnic odprodati oziroma odpraviti njihov umik v enem letu. Se spomnite, kolegi, BTC. Predlagana določba bi omogočila, da na primer delnice Nove Ljubljanske banke v lasti države po sprejemu sprememb teh dopolnitev je prav gotovo pričakovati njihovo kotacijo na borznem trgu, kratkoročno do enega leta pokupili na relativno plitkem slovenskem kapitalskem trgu začasni portafeljski imetniki, ki jih bodo po vstopu Slovenije v EU prodali z velikim kapitalskim dobičkom tistim, ki bodo izpolnjevali pogoje za pridobitev predhodnega dovoljenja Banke Slovenije. Državnemu proračunu pa bo ostalo še vrsto let odplačevanja državnih sanacijskih obveznosti, obresti in glavnic, ponovil. S tem se ustvarjajo isti pogoji, ki so omogočili primer Banke Koper. Ali se spomnite Banke Koper? Le, da v primerno večjem materialnem obsegu. Ta člen se mora črtati.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 9. členu. Glasujemo! Navzočih je 65 poslank in poslancev. Za je glasovalo 24, proti 38. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju istih dveh poslanskih skupin k 14. členu. Obrazložitev glasu, gospod Bajuk, potem gospod Peče.
Hvala lepa. Vlada sedanjo ureditev oziroma omejitve za člane nadzornega sveta banke v 29. členu pojasnjuje kot nesmotrno omejujoče. To je vse, kar smo slišali. In smo tudi danes poslušali, da je nesmotrno omejujoče. S čimer pa se z vidika zavzemanja za pregledno in odgovorno oziroma zdravo upravljanje bank nikakor ni mogoče strinjati. S strani vlade predlagane spremembe nasprotno pomenijo z narodno-gospodarskega vidika nesmotrno omilitev pogojev za upravljanje bank. Zato z amandmajem k 14. členu predlagamo ureditev, ki še omogoča zaupanje v pregledno oziroma zdravo upravljanje bank. Ta člen smo sprejeli pred dvema letoma v imenu preglednosti in pa uskladitve z evropsko zakonodajo. Mi bomo ta amandma podprli ravno zaradi teh razlogov. Opozarjam pa vas, tiste, ki boste za to glasovali, da boste zaman iskali obrazložitve, ker jih ni.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu gospod Peče, izvolite.
Kar se tiče obrazložitve glasu in pa razlogov, zakaj bomo v Slovenski nacionalni stranki glasovali za predlog amandmaja k 14. členu, smo jih podali v okviru razprave. Mislim, da bi bilo smiselno in korektno s strani vodstva državnega zbora, da obvesti poslanke in pa poslance, ki niso bili prisotni ob obravnavi omenjenega zakona in amandmajev, da se je vlada Republike Slovenije med razpravo pozitivno opredelila do predloga amandmaja. Prosim, če to tudi storite gospa predsedujoča. Hvala.
Hvala lepa. To, kar me opozarjate, samo v pojasnilo, ni moja dolžnost, poslanke in poslanci skrbno spremljajo razprave in so zagotovo v času razprave tudi zaznali. Obrazložitev glasu, gospod Podobnik izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Jaz bom amandma podprl. Danes v okviru razprave smo nekateri poslanci z argumenti na nek način, lahko rečem, prepričali državnega sekretarja, da je ob svojem zadnjem nastopu povedal, po spominu, da nima nobenih argumentov, da bi nasprotoval predlaganemu amandmaju. Predlagani amandma pa govori o naslednjem: Število članov nadzornega sveta banke, ki so povezani s pravnimi osebami, do katerih neto izpostavljenost banke presega 1% kapitala banke, lahko doseže največ petino vseh članov nadzornega sveta banke. Če ste pozorno pogledali zakon, vlada predlaga pa tretjino. Jaz menim, da je tudi kompleten duh spremembe zakona tak, da preprosto nas poziva, da podpremo ta amandma in tudi, kot rečeno, predstavnik vlade ga je podprl. Tudi naša poslanska skupina ga bo. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Jerovšek izvolite.
Hvala lepa. Seveda bom podprl ta člen, ki na nek način skuša vsaj delno omejiti vpliv povezanih oseb, ki bi delovale preko nadzornega sveta banke. Jaz upam, da v tem trenutku ni nikogar med nami, ki se ne bi zavedal pošastnih možnih deformacij, slučajev, ko v nekem nadzornem svetu ali pri nekih odločitvah sedijo in odločajo zgolj povezane osebe. Mislim, da je primer SIB banke tako svež, da nas mora strezniti. Pri SIB banki je šlo zgolj za povezane osebe, ne samo kapitalsko tudi politično povezane osebe, vendar tu seveda se nanaša samo povezane osebe preko kapitala bank. In še enkrat pravim, če ta nauk SIB banke za poslance ni dovolj močan, potem se sprašujem, za kakšne odločitve in za kakšne rešitev se kolegi poslanci zavzemajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Prehajamo na glasovanje o amandmaju dveh poslanskih skupin k 14. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 66. za je glasovalo 29, proti 34. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju istih poslanskih skupin k 26. členu. Obrazložitev glasu gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. 26. člen predlaganega zakona naj se črta, ker končno s predlaganimi spremembami v 4., 5., in 6. točki prvega odstavka 83. člena sedaj veljavnega zakona vlada kar 100% predlaga omilitev dosedanjih meril za ugotavljanje izpostavnosti bank do oseb v posebnem razmerju z banko. Pravne osebe kot imetnice delnicbi štele za izpostavljne osebe, ko bi presegale 10% glasovalnih pravic v banki, namesto dosedanjih 5%. S spremembo 4. točke prvega odstavka 83. člena pa vlada spreminja celo dosedanjo opredelitev, da za osebo v posebnem razmerju do banke ne šteje več pravna oseba, kajti član nadzornega sveta je hkrati član uprave banke, nadzornega sveta banke ali prokurist banke. Opustitev tega kriterija za opredelitev povezanih oseb vodi h kopičenju funkcij upravljanja slovenskega gospodarstva v enih in istih osebah, v podjetjih in bankah, in k s tem povezanim negativnim posledicam za gospodarski in družbeni razvoj države. Zato predloga za spremembo sedanje ureditve 83. člena ni mogoče sprejeti. Rad bi tudi opozoril, da v originalni obrazložitvi predloga o tej spremembi vlada sploh ni razlagala - ni argumentov. Danes smo jih tudi slišali v tej dvorani, poleg nekega mnenja, da je morda preveč obremenjujoče, strokovnega pa nič. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne želi.]] Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 26. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 66, za je glasovalo 26, proti 38. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo sprejetih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Vlada in zakonodajno-pravna služba me nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Obrazložitev glasu, gospod Peče, o zakonu v celoti. Izvolite.
To, da zakon zamuja po oceni Slovenske nacionalne stranke, smo povedali že v razpravi. Prav tako našo oceno, da če bi bil predmetni zakon sprejet že leta 2000, bi slovenska država iztržila dosti več od prodaje Nove Ljubljanske banke. To je eden izmed razlogov, zakaj bomo zakon podprli, kajti v končni fazi bo sledila oziroma prihaja privatizacija Nove Kreditne banke Maribor. Po drugi strani pa zakon, ocenjujemo, prinaša kar nekaj novosti, in sicer konkretnih novosti. Prva je ta, da bo kupec soglasje moral dobiti v drugačnem časovnem tempu kot prej, torej pred samim nakupom banke. Nadalje, da bo tudi Banka Slovenije na podlagi 8. člena novele zakona imela možnost zavrnitve izdaje dovoljenja zaradi pravnega in finančnega položaja, za kar iskreno upam, da bo Banka Slovenije uporabljala dikcijo, kadar bo prihajalo do neprijateljskih prevzemov s strani tujine. Poleg tega pa tudi ocenjujemo, da je v okviru zakona smiselno, da so postavljeni bolj strogi pogoji imenovanja članov uprave banke, kar ocenjujemo, da se bo pokazalo predvsem v kvaliteti dela in nadzoru nad poslovanjem bank. Istočasno paobžalujemo, da vlada Republike Slovenije in državni zbor v razpravi o amandmajih ni našel toliko modrosti in ni pristopil tudi k, po naši oceni, kvalitetni rešitvi na področju povezanih oseb. Kot rečeno, zakon prinaša nekaj novih lastnosti, ki se bodo pozitivno, po naši oceni, ob pravilnem tolmačenju zakona in ob pravilni uporabi zakona odvijale v obdobju bančnega življenja. Še enkrat pa poudarjam, žal nam je, da državni zbor ni izglasoval zaostritve in v narekovajih, "prepovedi" poslovanja in pa upravljanja bank s strani povezanih oseb. Zakon bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospo Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Vlada je v tem zakonu spremenila kar 50 členov. Predlagane spremembe se nanašajo na več vsebinskih sklopov. Teža sprememb pa niso spremembe in prilagajanje evropskim direktivam, temveč prilagajanje notranjim razmeram. Skupna značilnost sprememb je liberalizacija dosedanje ureditve, tako kot jo pojmuje liberalna demokracija Slovenije. V koaliciji Slovenija, Nova Slovenija in Socialdemokratska stranka, smo z našimi amandmaji skušali usmeriti našo pozornost predvsem tistim vladnim spremembam, ki jih ocenjujemo za škodljive z vidika razvoja slovenskega gospodarstva. Ker pomenijo prvič, prilagajanje zakona doseženi praksi v povečanju medsebojne kapitalske oziroma upravljalske povezanosti bank in podjetij oziroma drugih pravnih oseb, ter prilagajanje preseganja sedanjih kriterijev za ugotavljanje izpostavljenosti bank svojim dolžnikom. Zato smo z našimi amandmaji predlagali večinoma ohranitev dosedanje ureditve, dosedanjih določb, dosedanjega zakona. Razprava o naših predlaganih amandmajih na odboru za finance in monetarno politiko je pokazala, da so vsaj nekateri vladni predlogi za liberalizacijo bili za nekatere poslance vladajoče koalicije vendarle preveč. Zato so nekateri naši amandmaji bili sprejeti v celoti ali deloma oziroma s kompromisno rešitvijo kot amandmajiodbora. Kljub vsemu pa bo vlada oziroma vladajoča koalicija z vsemi ostalimi predlogi sprememb dosegla bistvo želenih vsebinskih sprememb, ki so ji potrebne za zaokrožitev realizacije tranzicijskih ciljev. Zato Nova Slovenija na te spremembe posebej opozarja, kot smo opozorili v debatah v odboru za monetarno politiko in tudi danes. Spoštovane kolegice in kolegi! Prav gotovo boste te spremembe sprejeli. Imate zadosti glasov. Prišel bo čas, ko bomo lahko tudi ta zakon spremenili in postavili stvari v pravo smer. Dejstvo je, da s svojimi glasovi pa prevzemate odgovornost od danes naprej za vse, kar se bo v bančništvu zgodilo v prihodnjih letih. Hvala.
Hvala lepa. Dovolite, da vam obvestim o vrstnem redu, kakor ste se prijavljali k želji po obrazložitvi glasu: gospod Drobnič, gospod Kelemina, gospod Pucko, gospod Podobnik, gospod Jerovšek. In lepo prosim, če kdo govori v imenu poslanske skupine, da to pove, ker takrat ima na razpolago tri minute, če govori v svojem imenu ima dve minuti. Najprej gospod Drobnič.
Hvala lepa. Dovolite, da tudi jaz obrazložim svoj glas. Ob sprejemanju zakona, ki sedaj velja, je bilo potrjeno, da ta zakon je v skladu z direktivami Evropske unije. Sedaj se sprašujem, zakaj so bile potrebne te spremembe. Spremembe so bile očitno zato, ker naše banke niso zdrave. Namesto da bi prilagajale banke zdravim kriterijem, ustreznim kriterijem, bomo kriterije nezdravju bank. S tem se bo povečala izpostavljenost in s tem tvegamo seveda še kakšne takšne dogodke in škandale, kot smo jim bili priča v Sloveniji. Drugi razlog je želja po monopoliziranju na tem področju. Znižanje kriterijev za zdravo poslovanje bank se s tem vzpostavlja s temi spremembami, kajti niste sprejeli potrebnih amandmajev. Večja povezanost med nadzornikom in nadzorovanim. To ni zdrav odnos in to pomeni tudi pojavljanje podobnih situacij, kot je Enron in še kaj drugega. Koncentracija kapitala in kopičenje funkcij in povezanosti. To ni potrebno. Naš trg res, da ni tako velik, vendar zaradi tega ni nobene potrebe, da bi tvegali takšne hude povezanosti, kot se bodo zgodile s sprejetjem zakona. Vse te spremembe bodo najboljša voda na mlin ponovnim novim SIB bankam. Takšnega zakona jaz ne morem podpreti, takšnih sprememb, zato mu odločno nasprotujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa. V naši poslanski skupini smo se odločili, da predlaganih sprememb zakona o bančništvu ne bomo podprli. Bile so že predstavljene določene pripombe, ki smo jih skupaj v koaliciji Slovenija predstavili. Vse te pripombe enostavno koalicija zavrača in s tem prevzema tudi vso odgovornost za predlagane rešitve oziroma ureditve. Ocenjujemo, da so očitno pritiski centrov moči, kapitala in vseh ostalih političnih pritiskov preveliki in da vlada, ki je tudi zlita z vsemi temi centri moči, enostavno prilagaja stanje tistim, ki jim to najbolj odgovarja, in s tem ščiti tudi svoje lastne interese. Posebej ne mislim predstavljati, v katerih delih dejansko opažamo to nekonsistentnost oziroma rešitve, ki niso sprejemljive oziroma so v nasprotju s tistim, kar bi dejansko pričakovali. Zato, kot pravim, tega predloga zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Pucko. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije bo zakon podprla predvsem iz naslednjih razlogov. Predvsem zato, ker ta zakon zaostruje način pridobitve kvalificiranega deleža v bankah, s tem da vnaša zahtevo, da mora oseba, ki je pridobila oziroma želela pridobiti kvalificiran delež, že pred samo transakcijo obvestiti oziroma zaprositi in pridobiti dovoljenje Banke Slovenije. Prav tako zaostruje sankcije v primeru nespoštovanja zakona pri pridobivanju kvalificiranega deleža v banki in s tem v zvezi uvedbo pozitivne domneve molka organa v primeru, če Banka Slovenije o zahtevi za izdajo dovoljenja ne odloča v roku, ki ga določa zakon. Zakon podpiramo tudi zato, ker zaostruje pogoje za kandidaturo za članstvo v upravah bank in zaostruje pogoje za pridobivanje deležev naših bank v tujini, predvsem izven Evropske unije, ker mora tudi tu v tem primeru predhodno obvestiti nadzornika, da bo banka o tovrstni transakciji predhodno seznanila Banko Slovenije. Podpiramo ga pa tudi zato, ker se nam zdi alternativa dobri lastniki, dobri komitenti boljša tako od alternative slabi lastniki, dobri komitenti, kot od alternative dobri lastniki, slabi komitenti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Podobnik. Izvolite.
Hvala, podpredsednica. Govorim v svojem imenu. Sam ne delim črnogledosti spoštovanih kolegov iz opozicije. Menim, da predlagana sprememba zakona, še posebej zaradi razlogov, o katerih je pravkar govoril kolega Pucko, pomeni pomemben korak naprej. Ampak te spremembe so posledica sklepov državnega zbora ob aferi SIB. To je potrebno povedati. Jaz sem danes pričakoval, da bodo vsaj nekateri amandmaji s strani opozicije sprejeti. Amandmaji so bili korektno pripravljeni, strokovno so neoporečni in pravnosistemsko zdržijo. Če bi jih sprejeli, bi sprejeli še boljši zakon. Ampak ne glede na to, menim, da je prav, da danes državni zbor s čim večjo večino ta zakon podpre in da tudi javnost zve, da je današnji sprejem zakona ena prvih reakcij državnega zbora na afero SIB, kajti to je tako. Veste, ni ključna zadeva samo izenačitev z evropskimi smernicami in direktivami. To je pomembno!Ključne pa so nekatere zadeve, ki so vezane na to tako neprijetno, za slovensko politiko trdo, za slovenski bančni prostor pa silno neprijetno afero SIB. To je prvi korak državnega zbora, da je to spremembo naredil in bila bi dobra poteza kolegov iz opozicije, da bi jo soglasno podprli. Imate pa prav, vaši amandmaji so bili dobri, obžalujem, da je zmanjkalo poguma, da bi jih podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še obrazložitev glasu, gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Želel si bi, da bi bil odgovor parlamenta na afero SIB tudi skozi zakon o bančništvu odločnejši, jasnejši, ne pa tak, da kljub temu, da je mogoče nekaj pozitivnih rešitev, v katerih so govorili nekateri, to predhodno soglasje in tako naprej, vendar, zakon jasno kaže, da je vladna koalicija zopet popustila interesom finančnih lobijev in moči, katerih interesi so diametralno nasprotni od nacionalnih interesov naše države. V tem trenutku dejansko zaradi afere SIB bi pričakoval, da bo vlada skušala preprečiti te negativne katastrofalne posledice tega, da ni jasne meje med nadzorniki in nadzorovanimi. Pri aferi SIB so bili v obeh vlogah eni in isti. Takšne možnosti dajete, še bolj široko, odpirate vrata za to. Glejte, predsednik vlade Rop je rekel, da je vzrok za afero SIB, da je Liberalna demokracija tako katastrofalno koruptivno ravnala, v nekompetentnih svetovalcih županje. Ja, saj je bil svetovalec, beremo v Mladini, gospod Bandelj! Isti svetovalec, ki je njemu svetoval in je najbrž svetoval tudi ta zakon. Ali ima vlada potem nekompetentne svetovalce? Ali so ti nekompetentni svetovalci, ki imajo posebne interese, najmočnejši v tej državi? Obvladujejo vse nitke? In ta zakon daje možnost špekulativnih nakupov, kot je bilo omenjeno. Na enak način boste zapravili druge banke, kot ste zapravili Banko Koper, ki ste jo položili v roke iredentističnim silam, ki nimajo dobrih namenov s to državo. Če bi imeli namen zaščititi interese Republike Slovenije, bi sprejeli naše amandmaje, ki so šli v pozitivno smer. Ne! Ječite in ste, kot pred belouško reagira žaba, pred finančno oligarhijo si ne upate jasno izraziti nacionalnih interesov! Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Cukjati, izvolite.
Hvala za besedo. Glasoval bom proti iz naslednjih razlogov. Če upoštevamo, da je to prvi odgovor na afero SIB, in če upoštevamo nekatere izjave, da je to korak naprej, potem je treba upoštevati, da so ob tem koraku naprej prisotni tudi trije koraki nazaj. V čem je bil problem SIB, vsi vemo. Problem je bil v povezanosti kapitala v gospodarstvu s kapitalom v bančništvu in potem seveda vemo, kam banka pride. Pri tem se posamezniki okoristijo, družba pa čuti, družba kot prebivalci, posamezni mali varčevalci pa čutijo to na svojih plečih. Bojim se, da bo to, kar smo sedaj oziroma boste sprejeli v tem zakonu, omogočilo še večjo koncentracijo, večjo povezanost oseb, ozek sloj ljudi, ki bodo tako rekoč še naprej lahko po svoje ukrepali in po svoje obravnavali bančništvo. Rezultat bo pa takšen, kot je bil pri SIB, samo bojim se, da ne bo več možnosti vedno znova sanirati bank z javnim dolgom. Ker je to res korak naprej, ampak obenem trije koraki nazaj, bom glasoval proti.
Hvala lepa. V svojem imenu bo glas obrazložil tudi gospod Bajuk. Izvolite.
Hvala lepa. Sedaj v lastnem imenu, prej v imenu poslanske skupine. Rad bi omenil, da mi ni ušlo v svoji presoji, da je to prvi zakon ali pa kakšen ukrep tega državnega zbora v obdobju po tem, ko je slovenska javnost bila seznanjena z afero SIB. Če je to odgovor, je to silno žalosten odgovor. Če smo se česa naučili in se bomo še naučili, tisti, ki se še niste, da je ravno afera SIB pokazala, kaj se zgodi, ko se v bančništvu igrajo poslovneži s tveganjem. Končno plačajo ne tisti, ki banko vodijo, ampak končno plačajo davkoplačevalci, in zelo močno plačajo davkoplačevalci. Dejstvo je, kot sem omenil, ko sem govoril v imenu poslanske skupine, da so nekateri amandmaji, ki smo jih predlagali, bili sprejeti in zato smo bili veselo presenečeni. A za te ključne amandmaje, ki smo jih že predlagali odboru za finance in monetarno politiko in danes tudi tukaj obrazložili, pa niste imeli zadostnega posluha. Ker je kolega Cukjati pravilno ocenil, da je en korak naprej, ampak tri je nazaj, bom glasoval proti temu zakonu in se zavzel za to, da bo čimprej spremenjen. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu tudi gospod Pucko. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, spoštovana podpredsednica. Glasoval bom za ta zakon predvsem iz razloga, ker v tistem delu, ko govori o povezanosti pravnih oseb, izključno ščiti osebe, banke, ki so v slovenski lasti, oziroma katerih lastniki so slovenske pravne osebe. Ne ščiti ne Nove Ljubljanske banke, ne KBM, ne Poštne banke, kjer je država v večinski lasti. Ampak predvsem te. To je tisti korak, ki lahko zaščiti banke, ki so v primeru, da takšnega določila ne sprejmemo, v veliki nevarnosti. Samo iz teh razlogov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Prehajamo torej na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 62. Za je glasovalo 45, proti 14. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. In prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VRAČANJU VLAGANJ V JAVNO TELEKOMUNIKACIJSKO OMREŽJE. Državni zbor je na 25. seji 23.4.2003 opravil drugo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev v tretji obravnavi ni možno vlagati. Tako v skladu s 139. členim poslovnika prehajamo na odločanje o zakonu. Obrazložitev glasu, gospod Sok. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Jaz bom z veseljem danes glasoval za ta zakon. Še bolj me pa seveda veseli, da boste danes morali glasovati za ta zakon tudi tisti, ki ste dve leti nasprotovali in zavirali, da bi se tisto, kar je naše podeželje vložilo za razvoj telekomunikacij, tudi po pošteni poti vrnilo. Da smo do tega prišli, smo morali imeti referendum in zapraviti 600 milijonov tolarjev. To sta si sicer dva ministra, minister Gantar in pa minister Presečnik nekako razdelila na polovico, ampak kljub temu. Na formalno pravni ravni bomo sicer danes zakon sprejeli in na nek način zadostili pravici in pa poštenosti. Vendar pa ne verjamem, da bo ta vlada ta zakon tudi dejansko uresničila. Upam si celo 100% napovedati, da ga ne bo. Tako kot ne upošteva in ne izvršuje nekaterih drugih zakonov, tako tudi najverjetneje ali pa z veliko verjetnostjo tudi tega zakona ne bo izpolnila. Še dalje, upam si celo napovedati, da bo tako, kot je rekel minister Ganter, da sicer vlada ne bo sprožila ustavnega spora, ampak bo verjetno to sprožil nekdo drug. Jaz predvidevam, da Telekom. In sicer je on povedal, da je zanj sporen 3. člen, kljub temu da je na referendumu bilo odločeno drugače, bo verjetno ustavno sodišče, ki zadnje čase sprejema čudne ustavne odločbe, o tem razpravljalo. Če bo Telekom problematiziral, gre za obdobje od leta 1995 pa do leta 1997, ko minister nasprotuje, da bi tisti, ki so takrat vlagali, dobili vrnjena ta sredstva, bo potem verjetno prišlo do odstavitve izvrševanja tega zakona. Bom pa zelo zadovoljen, če se to ne bo zgodilo. Iz preventivnih razlogov sem danes to tukaj moral povedati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite. Obrazložitev glasu, gospod Sušnik. Izvolite.
Hvala lepa. Današnjo sprejemanje oziroma potrjevanje zakona o vračanju prekomernih vložkov v javno telekomunikacijsko omrežje jasno kaže odnos tega državnega zbora, odnos vlade in pa nenazadnje odnos centra do razvoja podeželja do obrobij. Žalostno je, da je bilo treba narediti toliko korakov, da smo do tega zakona prišli, da je bilo potrebno zbrati preko 70 tisoč podpisov, dobesedno izsiliti referendum in z referendumsko odločitvijo vplivati na sprejem zakona, ki v neki meri popravlja krivice, ki so se v obdobju od 1974 leta naprej, pa tja do leta 1995 in še nekaj, dogajale našim državljanom pri pridobivanju čisto normalne civilizacijske dobrine, kar nenazadnje telefonski priključek je. Iz vseh aktivnosti, ki so se okrog tega zakona odvijale, je jasno razviden, še enkrat poudarjam, tisti negativni, izključujoč, odrivajoč odnos do ljudi z obrobja, do ljudi s podeželja in to ni dobra popotnica za samo izvajanje zakona. Upam si trditi oziroma delim mnenje z mojim predhodnikom, da se težave, povezane z vračanjem prekomernih vložkov, s tem sprejetjem tega zakona ne zaključujejo. Mislim celo, da se težave, povezane z vračili prekomernih vložkov, šele začenjajo. Jaz sicer upam, da temu ni tako, vendar praksa žal kaže drugače. Jaz sam bom zakon podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu gospod Peče. Izvolite.
Spoštovani! Celotna procedura okoli predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje nakazuje oziroma prikazuje celotno ignoranco slovenske vlade in dela slovenske politike tako do vsebine predloga zakona kakor tudi do referendumske odločitve. V Nacionalni stranki nismo ne v okviru druge obravnave 23. aprila 2003 nasprotovali predlogu zakona in zato mu seveda poleg vsebine in poleg referendumske odločitve ne bomo nasprotovali niti danes. Iskreno upamo, da bo zakon sprejet. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek obrazložitev glasu, izvolite.
Hvala lepa. Današnje odločanje o tem zakonu, in upam odločitev, sprejem tega zakona, pomeni prekinitev prizadevanj slovenske vlade, vladajoče koalicije, po razlastitvi vlagateljev v telekomunikacijsko omrežje. Ta prizadevanja, da bi se negirale zakonite pravice teh vlagateljev so šla preko vseh meja. In prav gotovo se pridružujem svojim predgovornikom, da je dosežena etapna zmaga, da pa še ni dosežena končna zmaga, ker so ti apetiti o lastinjenju Telekoma izraziti. Jaz upam, da bo slovensko javno mnenje pripomoglo k temu, da oblast ne mogla tako eklatantno negirati jasno izraženega čuta za pravičnost na referendumu in da bo začenjala udejanjati ta zakon in tudi rezultate referenduma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Prehajamo na glasovanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 49, proti 4. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Naša poslanska skupina tega predloga ne more sprejeti, in to iz več razlogov. Najprej bi želel poudariti, da se zavedamo, da nekatere stvari je potrebno urediti, predvsem tisti del, ko gre za pritožbe. To je prav gotovo tematika, ki jo je potrebno resno proučiti in najti neke rešitve. Vendar vse to, kar je pa sedaj nastalo iz tega, je pa popolnoma v neskladju in nas nekako spominja na stare čase. Če gremo po vrsti. Ta rešitev lahko in tudi verjetno bi pripeljala do popolne politizacije policije. Dejstvo je, da bi minister lahko, in verjetno, če se bo to dalo, bo to izkoristil, imel svoje "špiclje" v policiji. Zdaj pa poglejmo sledeče. Minister in ministrstvo je političen organ, policija je strokovni. In sedaj bo politični organ lahko nastavil svoje ljudi v strukturo policije, kar pomeni, da bo politika nadzirala stroko. To je nesprejemljivo. Ti ljudje bodo imeli pooblastila policije, se pravi, da bodo imeli vpogled v vse spise, v vse akte in direktno bodo lahko tudi politično vplivali, istočasno pa tudi nadzirali delo policije. Po drugi strani bo pa ministrstvo v okviru ministrstva imelo tudi kot pritožbeni organ pač nek senat ali kakorkoli se bo to imenovalo. Se pravi, isti organ bo najprej imel svoje ljudi po politični plati, da bodo nadzirali delo stroke, istočasno bodo pa opravljali tudi pritožbe, kot neka instanca ki bo reševala delo, ki ga na stroki niso pravilno opravili. Se pravi, to je popolnoma nesprejemljivo in lahko pride zopet do politične policije. Da je to res, 56. člen govori, da minister, se pravi, politika lahko odstavi policista, to se pravi, odstavistroko. Ta pritožbeni organ, ki pa je mogoče v tem pogledu še najboljša zadeva, bi pa moral biti vsekakor bolj neodvisen, kot je sedaj. Ravno zaradi takšne možnosti, govorim o možnosti zlorabe, ta stvar za nas ni sprejemljiva in je tudi ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Peče, izvolite.
Spoštovani! Prenos nadzora, usmeritve obveznih navodil, izvrševanje določenih nalog, ukrepov in usmerjanje postopkov v pristojnost ministrstva za notranje zadeve se nam zdi v Slovenski nacionalni stranki popolnoma brezpredmetno. Ocenjujemo, da policija ne bi smela biti podvržena interesom dnevne politike. Policija bi po naši oceni morala ostati tista institucija, ki ni na dosegu in to na zelo kratkem dosegu kateregakoli ministra ali katerekoli politične stranke. Ocenjujemo, da če hočemo zagotoviti neodvisno policijo od politike, kar mislim, da bi moralo biti, tudi tega zakona ne bi smeli sprejeti. Težnja, vsaj mi tako ocenjujemo ministrstva oziroma predlagatelja zakona je izključno ena, to je, prilastiti si policijo in njihove aktivnosti v njihovem življenju, kar pa ocenjujemo, da je napačno. Zato bomo predlogu zakona o policiji tudi nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospa Zupan, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Strinjam se, da smo se v petletnem izvajanju zakona tako tisti, ki delajo na policiji, kot državljani marsičesa naučili in pridobili izkušnje. Zato sem prepričana, da te predstavljajo tudi osnovo za spremembe. In prav izkušnje državljanov s primeri nasilja v družini, sem prepričana, da so pripeljale do tega, da imamo v samem predlogu tudi možnost pooblastila policistov, da prepovejo približevanje določeni osebi v primeru nasilja v družini oziroma prepoved približevanja v določenem roku. To se mi zdi vsekakor pohvalno in zelo spodbudno. Na drugi strani tudi oblika reševanja pritožb. Okoli tega je bilo prav med državljani veliko govora in ponudba, ki jo imamo v noveli, kaže na to, da bi bilo vredno prisluhniti. Vsekakor pa tisti sklop sprememb, ki govori o pristojnosti ministra v odnosu do policije in pa dolžnosti generalnega direktorja do ministra, posebej pa še učinkovit in strog nadzor nad policijo, pa se zdi, da ne bo ravno tako, kot bi si želeli. Sam minister je dejal, da čim bolj je strokovna, samostojna policija, tem večji mora biti nadzor nad njo. Bojim pa se, iz teh sprememb, ki so pred nami, da bo prav ta nadzorna funkcija takšna in tolikšna, da bo zaradi tega manj strokovna samostojnost policije. Prav zaradi tega predloga ne podpiram. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Sok. Izvolite. Lepo prosim za mir v dvorani.
Hvala lepa za besedo. Samo tri stavke bi rad povedal. Zadnjič sem imel na komisiji, ki se ukvarja s primerom Petek, možnost poslušati generalnega direktorja policije. Moram reči, da je argumentirano povedal, zakaj na nekatere stvari gleda drugače. Moram reči, da me je tudi prepričal, ko je razkril, kako policija dejansko v nekaterih primerih deluje. Tudi meni se zdi vprašljiv takšen strog nadzor ministra kot politične osebnosti nad samo policijo, ki predstavlja določeno institucijo v vsaki državi s posebnimi pooblastili. Tisto, kar pa me je zmotilo, ko sem danes poslušal razpravo tukaj v parlamentu, pa je seveda to, da so nekateri kolegi poslanci govorili, da se je dosedanji direktorpolicije namesto s stroko ukvarjal s politiko. Mislim, da so te besede bile izrečene zelo na lahko in ni seveda sedaj prilika, da bi to pojasnjevali, kaj so s tem mislili, ampak v marsičem, ne vem, kako bi lahko na takšen način to utemeljili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Lavrinc izvolite.
Hvala lepa za besedo. Zakon je vreden podpore, ker prinaša precej novosti, ki so po mojem mnenju kvaliteten korak naprej. Jaz se ne strinjam s tistimi, ki govorijo, da bo prišlo do prestrogega nadzora nad delom policije. Kdor je bral poročilo varuha človekovih pravic in posamezne primere, ki so tam odstopali, se je moral zamisliti nad tem, da je treba policijo na nek način spraviti pod civilni nadzor. To je prvo. Drugo. Mislim, da je škoda, ker smo zamudili priložnost oziroma je predlagatelj zamudil priložnost, da bi uredil tudi pomse. Treba je vedeti, da je ustavno sodišče prav v tem času, ko smo mi to obravnavali, odločilo, da je treba cel tisti razdelek popraviti - gre za posebne metode in sredstva - popraviti torej, je škoda in to že kliče po neki novi spremembi, seveda če bomo to urejali v tem zakonu. In naslednje, kar bi rad rekel in spomnil kolegice in kolege je, da 47 poslancev tega državnega zbora iz vseh strank in vseh poslanskih skupin je podpisalo sklep, da naj policija ne počne tega, kar počne v prometu, torej naj ne kontrolira zato, da nabira denar za fiskus temveč naj kontrolira tam, kjer so res nevarne točke. Nič ni bilo iz tistega, nič. Še vedno lahko tam pri istem sidru, kjer so stali po trije, štirje ali pet policistov, dobite, kako lovijo ljudi predvsem na nekih malih prekrških. Zato mislim, da je prav da ima minister možnost, mi pa seveda potem možnost ministra, da odredi oziroma da napiše neka splošna pravila, kako naj policija v teh zadevah ukrepa. Me ni strah, glede na to, da so mediji zelo pozorni, me ni strah, da bi lahko prihajalo kar tako do zlorab, kot se je namigovalo v nekaterih diskusijah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu gospod Pohorec. Izvolite.
Hvala. Slovenija potrebuje dobro policijo. Mislim, da jo tudi ima. Posamezni primeri ne morejo biti tisti, ki bi kazali s prstom na njo, da je vse slabo. Potrebuje pa seveda policija in mi vsi skupaj dober zakon o policiji. Predlagane spremembe in dopolnitve, mislim, da to prinašajo, zato smo na dobri poti, da ga v nadaljevanju razprave v drugem in tretjem branju še z amandmaji izboljšamo in dobimo kvaliteten nov zakon o policiji. Menimo, da so vse predlagane rešitve sprejemljive, in da jih kaže še tu in tam samo prediskutirati, izboljšati in bomo na poti, da bo zakon resnično tudi v praksi uresničljiv. Mi bomo ta sklep, da je zakon primeren za nadaljno obravnavo, podprli. Hvala.
Hvala lepa. Lepo prosim za mir v dvorani! Dolžna sem zagotoviti govornikom potrebno tišino, da lahko koncentrirano izražajo svoje misli, če se lahko tako izrazim. Gospod Diaci, obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala za besedo. V naši poslanski skupini smo že prej pri povzemanju stališč povedali, da bomo ta zakon podprli. Podprli ga bomo v prvi obravnavi, kar je bistvena razlika, kot podpreti zakon v tretji obravnavi. Tudi prej smo omenili določene pomanjkljivosti, ki jih vidimov tem zakonu. Upamo, da bodo vnesene in da bo zakon s tem postal boljši. V tem času vsi opažamo eno izmed stvari, ki jih je omenil tudi gospod Lavrinc - določene stvari, ki so se dogajale. Stanje, tako kot je sedaj, ni dobro. Upamo, da bo po sprejetju zakona tudi v naslednjih obravnavah, seveda s pripombami, ki smo jih podali, zadeva boljša, predvsem za državljane, predvsem za tiste državljane, ki so v teh okoliščinah na nek način doživeli tudi krivico, in takih ni malo. Odnos med ministrom in generalnim direktorjem pa mora biti tudi jasen. In sam tudi nimam nobene bojazni, da bi šlo za ne vem kakšne politične pritiske. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Tako lahko preidemo na glasovanje o predlogu sklepa, da je predlog zakona, prva obravnava, primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 42, proti 12. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v obravnavo matičnemu delovnemu telesu. Zdaj pa se vračamo na prekinjeno 10. točko dnevnega reda. Na klopeh imamo amandma vlade k 3. členu, v tretji obravnavi. O predlogu zakona v celoti je možna predstavitev stališč poslanskih skupin in poslancev ter vlade kot predlagateljice zakona. Želi v zvezi s tem kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo torej na razpravo o 3. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 3. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmajih. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika sprašujem zakonodajno-pravno službo in vlado, ali je zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen? [[Ni.]] Najlepša hvala. Prehajamo torej na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Prekinjam glasovanje, obrazložitev glasu gospa Ana Marija Tisovic. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom podprla ta zakon, ker je potreben. Opozorila bi pa vlado oziroma ministrstvo za šolstvo, da je še eno odprto vprašanje, ki ostaja v Sloveniji. Doktor dentalne medicine v Evropski uniji pomeni oziroma dobi naslov vsak, ki ima petletno fakultetno izobrazbo. Pri nas pa imamo dvojne doktorje stomatologije sedaj. Prve, ki imajo petletno, in druge, ki imajo šestletno fakultetno izobrazbo. Na tem področju, mislim, da bi moralo ministrstvo oziroma vlada kaj narediti skupaj z medicinsko fakulteto oddelka za stomatologijo. Hvala lepa. Drugače bom pa podprla ta zakon.
Hvala lepa. Prehajamo torej na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 54 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in tudi prekinjam 26. sejo državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Vsem najlepša hvala za sodelovanje in lahko noč.