Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 39. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: gospa Maja Dimitrovski, gospa Iva Dimic, mag. Melita Župevc za pričetek seje, gospod Roberto Battelli, gospod Jakob Presečnik, gospod Mihael Prevc in gospod Marijan Pojbič. Na sejo sem vabil predstavnike Vlade. Vse lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 39. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v torek, 18. junija 2013, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel, zato zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje o dnevnem redu in prosim vas, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 39. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K ODTUJITVI NALOŽB REPUBLIKE SLOVENIJE, KAPITALSKE DRUŽBE POKOJNINSKEGA IN INVALIDSKEGA ZAVAROVANJA, D. D., SLOVENSKE ODŠKODNINSKE DRUŽBE, D. D., MODRE ZAVAROVALNICE, D. D., DSU, DRUŽBE ZA SVETOVANJE IN UPRAVLJANJE, D. O. O., IN POSEBNE DRUŽBE ZA PODJETNIŠKO SVETOVANJE, D. D. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Vlada na podlagi desetega, enajstega ter dvanajstega odstavka 38. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu. Za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa dajem besedo predstavniku Vlade, in sicer dr. Urošu Čuferju, ministru za finance.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani poslanke in poslanci! Hvala za vašo pozornost. Pred vami je prvi paket privatizacije, ki je kamenček v mozaiku celotne ekonomske politike, ki smo jo pripravili in ki je tudi razložena v nacionalnem razvojnem programu in programu stabilnosti. Vidimo, da poslovni model Slovenije, takšen kot je sedaj, ne deluje. Temelji na veliki meri kredita, na navzkrižnem lastništvu in se odraža v relativno slabi kvaliteti korporativnega upravljanja. Kriza, v kateri smo zadnjih pet let, je pokazala vse slabosti, ranljivost in tudi nevzdržnost takšnega modela. Zato smo pripravili oziroma pripravljamo dopolnitve Zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki bo peljal v smeri izboljšanja korporativnega upravljanja in celovite strategije in klasifikacije naložb. Ena bo pripravljena še pred poletjem in druga po poletju, v kateri se bomo dotaknili tudi korporativnega upravljanja in privatizacije, ki sta med seboj močno povezana, ker več kot imamo enega in boljše kot imamo korporativno upravljanje, manjša je potreba po drugem. Glede na to, da je pred nami ta naloga in potreba, da določene stvari tudi prodamo, da jih prestavimo v privatni sektor, smo se odločili, da se bomo tega lotili na relativno pragmatičen način. Zaradi tega smo dali v prvo fazo paket 15 podjetij, ki je sestavljen iz relativno heterogene skupine podjetij in na katerih bomo poskušali doseči prve korake na tem področju. Na področju privatizacije bi rekel, da je Slovenija v zadnjem času relativno nekredibilna, saj smo se tega večkrat lotili, velikokrat smo o tem tudi govorili, le redkokdaj pa se je kakšna stvar tudi zaključila. Če želimo to izpeljati čim bolj kvalitetno in maksimizirati ceno, je pomembno, da nekredibilnost zmanjšamo in se postopka lotimo transparentno, profesionalno in z veliko mero profesionalnosti. Odločili smo se, da se bomo tega postopka lotili maksimalno transparentno, kot sem že omenil, in profesionalno. Poskušali bomo vzpostaviti kontrolni mehanizem, ki bo onemogočil in zmanjšal čim manjšo možnost raznih zlorab. Pričakujemo, da bodo lahko to izpeljali relativno kvalitetno. Najlepša hvala za vašo pozornost.
Hvala ministru za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Predlog sklepa je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora gospodu Bojanu Starmanu.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Odbor za finance in monetarno politiko je na 59. nujni seji dne 14. 6. 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog sklepa o soglasju k odtujitvi naložb Republike Slovenije, Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja, d. d., Slovenske odškodninske družbe, d. d., Modre zavarovalnice, d. d., DSU, družbe za svetovanje in upravljanje, d. o. o., in Posebne družbe za podjetniško svetovanje, d. d., ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Pripomb Zakonodajno-pravne službe nismo prejeli. Seji so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Kad, Sod, Modra zavarovalnica, DSU, Posebna družba za podjetniško svetovanje ter Zakonodajno-pravna služba. Uvodno dopolnilno obrazložitev k predlogu sklepa je podal minister za finance. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v nadaljevanju navedla, da na predloženi akt služba nima pripomb. V razpravi so člani odbora izrazili naslednje pomisleke, in sicer glede samega koncepta prodaje in glede nepreglednosti prodaje podjetij, saj niso znani kriteriji, po katerih se določa, katera podjetja se prodaja in kdo bo vodil postopke prodaje. Zanimalo jih je tudi kako bosta v postopek prodaje vključena Komisija za preprečevanje korupcije in Računsko sodišče. Prav tako so izrekli pričakovanja glede čimprejšnje predložitve klasifikacije in smernic, da bo jasno opredeljeno, katere naložbe so za Slovenijo strateške. Menili so, da je treba omejiti delovanje politike v gospodarstvu, saj politika zmanjšuje ceno pri prodaji in manjša kredibilnost države pri prodaji podjetij. Ocenili so, da do zdaj ni bilo pravnih pravil glede upravljanja državnih naložb ter da je bilo upravljanje razpršeno in tudi zelo slabo. Nekaj poslancev je imelo pomisleke glede morebitnega konflikta interesov pri prodaji posameznih podjetij, saj so lastniki delnic v teh podjetjih. V odgovor je minister povedal, da Vlada načrtuje novo strategijo v jeseni, saj za prenos terjatev in oceno vrednosti potrebuje nekaj časa. Povedal je, da je cilj transparentna in uspešna prodaja. Prav tako je kot možnost omenil morebitno podeljevanje dolgoročnih koncesij. Glede prodaje in postopkov je povedal, da bodo pri tem sodelovali zunanji in naši strokovnjaki ter morda tudi nadzorna komisija. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o predlogu sklepa in ga sprejel. Ker k predlogu sklepa na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlaga, da Predlog sklepa o soglasju k odtujitvi naložb Republike Slovenije, Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja, d. d., Slovenske odškodninske družbe, d. d., Modre zavarovalnice, d. d., DSU, družbe za svetovanje in upravljanje, d. o. o., in Posebne družbe za podjetniško svetovanje, d. d., EPA 1193-VI sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam za predstavitev poročila odbora. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Matjaž Han bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Predsednik, hvala lepa. Minister, spoštovane in spoštovani! Danes je pred nami sklep o soglasju Državnega zbora k prodaji 15 podjetij v posredni in neposredni državni lasti. Socialni demokrati si želimo in pričakujemo, da je dokument več kot zgolj soglasje, in sicer tudi zagotovilo, da se konča s prakso ne najbolj posrečene zgodbe upravljanja s slovenskim državnim premoženjem in da se slovenskemu gospodarstvu, predvsem pa delavkam in delavcem, obeta boljša prihodnost. Če želimo ali ne, je treba priznati, da se je v malhi upravljanja z državnim premoženjem vse od obdobja osamosvojitve nabralo kup škodljive navlake. Politično kadrovanje, boj za prestiž in netransparentnost so v veliki meri botrovali današnjemu odločanju. Imamo nemalo primerov izrazito slabih praks, ko se je država v svoji mačehovski drži odpovedovala skupnemu premoženju v korist okoriščanja posameznih elit, ki so blizu tej ali oni politični opciji spretno izkoriščale njim dane privilegije. Vse to je vodilo v tako imenovano tajkunizacijo, ki je za časa konjunkture uživala v sadovih hitro pridobljenega premoženja. Danes, v času krize, pa je ostalo na kupe izčrpanih in hirajočih podjetij, ki jih pestijo veliki dolgovi. Tako moramo odločitev sprejeti v času, ko nam ni naklonjen in ki terja od nas resen premislek, kje je država kot lastnica padla na izpitu. Zamudili smo priložnost, dragi moji, da bi konkretneje prevetrili, kaj vse se je z državnim premoženjem dogajalo vsaj 20 let ter odločitve preprosto dali v kategorijo dobrih ali slabih. Resnica je verjetno nekje vmes, in Socialni demokrati smo vseskozi opozarjali, da je treba poiskati optimalen način, ki bo na podlagi tehtanja možnih argumentov kar najbolj določil, katera podjetja imajo pod državno taktirko še priložnost za razvoj. Prepričani smo, da bi to ustrezna strategija upravljanja z državnim premoženjem tudi pokazala. Želimo si, da bi lahko danes z mirnejšo roko potrdili ta sklep, vendar nas slabe ekonomske napovedi niso pustile ravnodušne. Zato smo se odločili, da je tako za ekonomsko kot tudi za politično stabilnost države bolje, da se preseže blokado, v kateri je ta moment Slovenija in se gre korak naprej. Vendar pa je še pred tem treba odgovoriti na vprašanja, zakaj prodajati. Tukaj moramo biti iskreni in si naliti čistega vina. V prodajo nas silijo težke gospodarske razmere in nezavidljiva javnofinančna situacija. V okoliščinah, ko se država zelo težko zadolžuje pod ugodnimi pogoji, in ko je politika pretiranega obdavčevanja lahko zelo vprašljiva, je verjetno prav, da se odločimo za delno odprodajo državnega premoženja. V nasprotnem primeru bi bili zelo verjetno prisiljeni na grob način posegati v socialno državo, kar pa za nas, spoštovani, za Socialne demokrate nikoli ne more biti sprejemljivo. Socialni demokrati zato vidimo to prodajo zlasti kot poroštvo, vsaj za ohranitev sedanjega nivoja socialnih pravic, kakovostnega javnega šolstva in javnega zdravstva. Da pri tem ne bo pomote, kot legitimne sprejemamo tudi različne pomisleke o tem postopku prodaje, tako o času prodaje kot tudi o izboru podjetij, poudarjamo pa, da je v tem trenutku nujno stvari oceniti realno in objektivno ter sprejeti odločitev predvsem na podlagi tehtne ter racionalne presoje, ne pa morebiti na podlagi čustev ali celo populizma. Zaradi tega ni slučaj, da smo že v začetku postopka prodaje državnih deležev v 15 podjetjih želeli od predlagatelja, Ministrstva za finance, pridobiti na eni strani več podrobnejših pojasnil o vsebinskih razlogih za izbiro teh podjetij in na drugi strani jasna zagotovila o tem, da bodo vsi postopki v prodaji potekali transparentno. Dobili smo tudi zagotovila predlagatelja o tem, da bosta v postopku prodaje zasledovana dva ključna cilja, ki ju Socialni demokrati postavljamo kot temeljna predpogoja vsake prodaje. Prvi je doseganje najvišje možne cene pri prodaji državnih deležev v podjetjih, in drugi je izbira optimalnega vlagatelja, ki bo vsaj na srednji rok zagotovil dodatna delovna mesta ter prispeval k razvoju slovenskega trga oziroma poslovnega okolja. Spoštovane in spoštovani! Danes je pričetek poletja, časa, ki ga ponazarjata optimizem in svetloba. V luči te simbolike upam, da je danes dober začetek novega in boljšega tudi za slovensko gospodarstvo ter najpomembnejše – za slovenske državljanke in državljane in delavke in delavce. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Marko Pavlišič bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Predsednik, spoštovani minister s sodelavcema, spoštovani visoki zbor! V Državljanski listi od ustanovitve stranke dalje konsistentno zagovarjamo izstop države iz gospodarstva. Ob hitrem in površinskem premisleku se ni težko strinjati z mislijo nasprotnikov prodaje, da je za izstop treba počakati na pravi čas in ugodno ceno, vendar nam natančnejši pogled razkrije nevarnost takšnega razmišljanja. Zadnji primer je prodaja Mercatorja, kjer je čakanje na pravi čas prodajalce Mercatorja stalo v samo enem letu več kot 100 milijonov evrov. Čakanje pravega časa in prave cene je osnovna dejavnost špekulantov na finančnih trgih. V Državljanski listi menimo, da so politika in z njo povezani lobiji v preteklosti s premoženjem državljanov že preveč špekulirali. Mnenje Državljanske liste je bilo in bo, da je treba takemu razsipnemu, nepreglednemu, centralno vodenemu političnemu vmešavanju v gospodarske družbe narediti konec in s tem družbam omogočiti normalen razvoj, državljane pa rešiti stroškov slabega upravljanja in neprestanih dokapitalizacij. Naše mnenje je, da je edina dolgoročna rešitev prodaja, in sicer ne le teh 15 podjetij, temveč večine kapitalskih naložb države. OECD in Evropska komisija že dalj časa opozarjata, da bi bilo smiselno, če ne celo nujno, da Slovenija zmanjša svojo lastniško vlogo v državnem gospodarstvu. Obseg vpletenosti države v lastniški strukturi in upravljanju gospodarstva je v Sloveniji po raziskavah OECD nenavaden za razvite tržne ekonomije. V raziskavi Product Market Regulation, ki jo je OECD objavil oktobra 2010, je na lestvici lastništva države Slovenija dosegla oceno 3,86, kar jo uvršča v sam vrh raziskave. Za primerjavo naj omenimo, da sta od obravnavnih držav najvišjo oceno dosegli Rusija, 4,28, in Kitajska, 5,33. Od obravnavanih držav je Sloveniji najbolj primerljiva Estonija, ki dosega vrednost 2,24, medtem ko je povprečje OECD 2,93. To nakazuje, da je obseg državne lastnine v Sloveniji znatno nad povprečjem OECD. Tudi kvaliteta upravljanja državnega premoženja je bila s strani mednarodnih organizacij pogosto deležna kritik. Če bi bilo upravljanje premoženja ustrezno, za kar je nujen umik politike iz upravljanja, verjetno o prodaji niti ne bi razmišljali. Temu žal ni tako. Politika nikoli ni znala oziroma hotela zapustiti bogatih vrtičkov in dobičkov državnih podjetij. Ta so bila pogosto od države podprti monopolisti in so svoje dobičke ustvarjala s praznjenjem denarnic državljanov. Monopolistično izgubo so pokrili državljani, dobičke pa so si razdelili razni lobiji, ki takoj, ko je odprta debata o prodaji državnega premoženja, z vsemi topovi streljajo po zagovornikih prodaje in uporabljajo visoko leteče besede o nacionalnem interesu in državni srebrnini. Opevana državna srebrnina je zaradi slabega upravljanja in izčrpavanja z leti zarjavela, in če nadaljujemo z odlašanjem ukrepanja, bo počasi v celoti izginila. Takrat ne bomo mogli govoriti niti o prodaji, še celo o razprodaji ne, lahko bomo le žalostno ugotovili, da nam v najboljšem primeru ni ostalo nič, precej verjetneje pa nam bodo ostali dolgovi in spomin na preštevilčne dokapitalizacije ter šum nacionalnega interesa v ušesih. Zadolževati se po občutno višjih obrestnih merah, kot je donos nestrateških naložb države, je ekonomsko nesmiselno in nesprejemljivo. Tega dober gospodar ne počne. Za nove naložbe države je pri visokih obrestnih merah precej bolj smiselna prodaja obstoječih naložb kot pa novo zadolževanje. Veliko je bilo govora o tem, da bi najprej morali sprejeti strategijo upravljanja, nato pa na osnovi tega pristopiti k temu, kar bi za posamezno podjetje določila strategija. V nekaterih primerih je to odprodaja v celoti, v drugih zadržanje kontrolnega deleža, v primeru strateških naložb pa tudi polno lastništvo. Vendar nas zgodovina uči, da če nečesa ne želiš spremeniti, ustanoviš komisijo in napoveš strategijo. Le-to potem odpira obilo možnosti, da se zakrijejo pravi nameni in zavlačuje postopke. V Državljanski listi podpiramo prodajo nestrateških naložb novim strateškim lastnikom, lastnikom z vizijo in sredstvi, ki bodo omogočila nov razvoj, najsi bo domači ali tuji. Obravnavni sklep zato v Državljanski listi pozdravljamo in ga bomo z veseljem podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Franc Bogovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Lep dober dan, spoštovani predsednik, kolegice, kolegi, spoštovani minister s sodelavcema! V Slovenski ljudski stranki delimo mnenje mnogih izmed vas in tudi širše slovenske javnosti, da se v 20 letih res nismo proslavili kot dobri upravljavci državnega premoženja, in da je treba v naslednjih letih in naslednjih mesecih narediti korake naprej tudi na področju upravljanja s tem državnim premoženjem in na področju pospešitve privatizacije. Osnovni namen, osnovni cilj, ki mu pri tem želimo slediti, je, da iščemo strateške lastnike, lastnike, ki bodo podjetjem pripeljali svež kapital, ki ga nujno potrebujemo, in tudi lastnike, ki bodo pospešili razvoj teh podjetij. Nikakor pa nismo za to, da gre zgolj za neko razprodajo po diskontnih cenah in da prihajajo v državo lastniki, ki največkrat zelo težko pokažejo dovolj sredstev za nakupe, katere prevzemajo. V lanskem letu je preko celega lanskega poletja v Državnem zboru med strankami koalicije in opozicije tekla zelo široka in poglobljena razprava, kako to slabo upravljanje in razpolaganje ter postopke privatizacije spraviti na višji nivo. Prva ugotovitev je bila, da je treba lastnike združiti pod eno streho, da eden prodaja državno premoženje, ne tako kot v tem primeru, kjer imamo 5 lastnikov, in druga, da je treba narediti zelo jasno strategijo, kaj bomo počeli s tem državnim premoženjem in kako bomo s privatizacijo tega premoženja določili, kaj ostane v državni lasti in na kakšen način najbolje upravljati. Zato je bil pripravljen Zakon o Slovenskem državnem holdingu. Temu je sledila klasifikacija državnih naložb in tudi strategija upravljanja z državnim premoženjem. Žal se zaradi različnih okoliščin ti dokumenti niso sprejeli. Tudi ko smo letošnje leto, že v času nove koalicije dobili na mizo ta dokument, je bil gladko zavrnjen. Zanimivo je bilo, da je ravno včeraj predsednik Državnega zbora tu javno povedal, da ocenjuje, da je bil dokument, ki je bil takrat pripravljen, na dosti višjem in kvalitetnejšem nivoju kot je ta, o katerem danes odločamo, in bomo sprejemali odločitve na takšen način, da bomo imeli možnost samo 5-minutnega stališča poslanskih skupin, brez kakšnih velikih razprav. V tem dokumentu so nekatere zelo zanimive stvari. Tako na primer prodajamo oziroma je na tem seznamu Nova Kreditna banka Maribor, banka, za katero se paralelno odločamo o 100-milijonskih dokapitalizacijah, banka, ki je na seznamu bank, ki bodo deležne državne pomoči oziroma preko slabe banke tudi prevzema slabih, spornih terjatev iz preteklosti. Na seznamu je Aerodrom Ljubljana. Aerodrom, ki je poleg tega, da je upravljavec, tudi lastnik velike večine premoženja, objektov, po nekaterih podatkih celo letališke steze. Zraven je tudi Adria, katero je očitno težje prodati kot Aerodrom. V Slovenski ljudski stranki smo trdno prepričani, da bi moralo biti zelo jasno zapisano v strategiji, kaj bomo naredili s tem, na kakšen način bomo prodali, ne pa da na takšni kratki razpravi oziroma po tem postopku, nekem seznamu 15 podjetij, ki je očitno na nek čuden način nastal v kabinetu predsednice Vlade, sedaj odločamo. Klasifikacija je bila žal zavrnjena. Prav tako ni nobenega izgleda, da bo Slovenski državni holding v kratkem prišel v podobni ali spremenjeni obliki v Državni zbor. Več ali manj ocenjujemo, da se tu sedaj poskuša po neki bližnjici odgovoriti na zahteve, ki so bile poslane s strani Evropske komisije v dokumentnih, katerih pričakovanje je treba izpolniti do jeseni tako na področju privatizacije kakor tudi na področju upravljanja z državnimi bankami. Nam manjka, kot smo že dejali, ta strategija. Mislim, da jo potrebujemo, da država potrebuje del neke nacionalne strategije, da jo je treba na primeren način tudi obravnavati, ne pa da se v enem ali drugem ali tretjem primeru ti dogovori sklepajo v kabinetih predsednikov ali predsednic vlad, kar je več kot očitno v zadnjem času, kakor je bilo to očitno v preteklosti. Zato v Slovenski ljudski stranki ne moremo podpreti takšnega dokumenta in ga danes ne bomo podprli. Lahko bi pa mirno pričakovali, da bi bil na prvi septembrski seji dokument, ki bi to, kar sem prej omenil, vseboval, in bi v Slovenski ljudski stranki z velikim veseljem takšen dokument podprli. Danes tega ne bomo.
Hvala za vašo predstavitev. Gospa Marija Plevčak bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Lep dober dan vsem zbranim! Da je treba izpeljati proces privatizacije, da mora država odprodati svoje deleže v gospodarskih družbah in bankah, ni novost. O tem slovenska politična srenja tako ali drugače razmišlja in govori že vse od osamosvojitve. V naši poslanski skupini velja načelno prepričanje, da je potreben umik države iz gospodarskih družb in bank, vendar ne popoln umik in tudi ne za vsako ceno. Po naši oceni je pomembno, da država obdrži lastništvo oziroma delež v tistih družbah, ki imajo strateški pomen, in v družbah, ki so visoko donosne. Primarna vloga strateško kvalificiranih družb je ohraniti večinsko nacionalno lastništvo nad gospodarsko in infrastrukturno pomembnimi družbami zaradi širšega nacionalnega interesa. Vloga drugih skupin družbe, recimo jim pomembne družbe, ki dobro poslujejo, pa bi morala biti ustvarjanje primerno visokih dobičkov in stekanje teh donosov v proračun. V takih družbah bi po naši oceni država morala ohranjati najmanj kontrolni delež – 25 plus 1 delnico. V Poslanski skupini DeSUS ugotavljamo, pa tudi drugi dobro veste, da so se v preteklosti odgovorni ukvarjali samo z vprašanjem, kako prerazporejati in deliti državno premoženje, ne pa s tem, kako bi ga morali plemenititi. Generacije, ki so premoženje ustvarile, in tudi generacije, ki pridejo za nami, bi morale od tega nekoč tako imenovanega družbenega premoženja imeti koristi. Tako pa je to premoženje v velikih primerih postalo tajkunsko premoženje, ki ga še vedno nismo dobili nazaj, ne vem, zakaj. Bistveno pri tem, koliko in kakšno državno premoženje imamo v tem trenutku, in katerega in koliko ga bomo v prihodnosti še imeli, je vprašanje upravljanja. Dosedanji način upravljanja očitno ni bil ustrezen, saj ni bil učinkovit. Na mestu je vprašanje odgovornosti nadzornikov in uprav za uspešno oziroma, še bolje, neuspešno vodenje teh družb. S sprejetjem Zakona o Slovenskem državnem holdingu smo postavili nove okvire za upravljanje kapitalskih naložb, vendar nov sistem upravljanja žal še ni operativen. Prav tako nimamo niti strategije upravljanja, družbe pa tudi še niso bile okvalificirane glede na položaj in vlogo, ki bi jo morale imeti v odnosu do države kot solastnice oziroma kot lastnice. Seznam podjetij, ki si jih bo država prizadevala prodati v danes obravnavanem paketu, poznamo. Med temi 15 podjetji so takšna, ki pozitivno poslujejo, in tudi taka, ki so v rdečih številkah. Dejstvo je, da ta podjetja skupaj zaposlujejo med 11 in 12 tisoč ljudi. V Poslanski skupini DeSUS dajemo sicer zeleno luč prodaji tega paketa, vendar hkrati zahtevamo, da bodo odgovorni vložili maksimalne napore v to, da bodo prodaje uspešne – da se s prodajo trži maksimalno dobra pozicija prodajalca. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je treba vsekakor doseči primerno ceno, še pomembnejše od tega pa je ohranitev in povečanje števila delovnih mest ter ohranitev in spodbujanje gospodarskih dejavnosti na domačih tleh. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospe in gospodje, spoštovani minister dr. Čufer! Pred enim mesecem smo v Državnem zboru obravnavali predlog odtujitve državnega kapitalskega deleža gospodarske družbe Peko, d. d. Opravili smo obširno razpravo in nazadnje je koalicija izglasovala sklep o soglasju k odtujitvi te kapitalske naložbe. Končni izkupiček: hrvaški kupec Osimpex je od pogodbe o nakupu te gospodarske družbe odstopil. V razpravi smo opozarjali na skorumpiranost lastnikov družbe Osimpex. Usoda podjetja, zlasti pa delavcev tega podjetja, ostaja negotova. Očitno je, da se vladajoča koalicija iz tega primera ni ničesar naučila. Ni se naučila tega, na kar smo v Novi Sloveniji ves čas opozarjali – da je treba v skladu z veljavnimi določili Zakona o Slovenskem državnem holdingu čimprej sprejeti Klasifikacijo naložb SDH ter smernice za upravljanje kapitalskih naložb v lasti SDH in šele nato pričeti s prodajo državnega premoženja. Če namesto stroke politika odloča o tem, katero državno premoženje se prodaja, kdaj in pod kakšnimi pogoji, je postopek prodaje, lahko rečemo, že vnaprej obsojen na neuspeh. Vladna koalicija ima v zvezi z upravljanjem kapitalskih naložb v lasti države očitno težave. V koalicijski pogodbi, ki se formalno imenuje Dogovor o sodelovanju PS, SD, DL in DeSUS v Vladi Republike Slovenije, je še vedno zapisano, da se Zakon o Slovenskem državnem holdingu dopolni in popravi tako, da se državno premoženje ne prenaša na holding. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije smo ves čas opozarjali, da so sprejete zaveze vladne koalicije korak nazaj. Šele pod pritiskom priporočil Evropske komisije je vladna koalicija odstopila od prej navedenih napovedanih sprememb Zakona o Slovenskem državnem holdingu, ni pa začela izvajati določil tega veljavnega zakona. Vse do danes v parlamentarno proceduro še ni bil vložen nov predlog Klasifikacije naložb Slovenskega državnega holdinga, pa čeprav je rok za vložitev tega dokumenta že zdavnaj pretekel. Namen sprejetja prve klasifikacije je v tem, da se zagotovi transparentnost upravljanja in razpolaganja s kapitalskimi deleži gospodarskih družb v času do sprejetja strategije. Vlada se je z nacionalnim reformnim programom za leto 2013 zavezala pripraviti prvo strategijo za upravljanje kapitalskih naložb šele do konca septembra letos, še pred pripravo tega dokumenta pa prodati poslovne deleže države v 15 gospodarskih družbah. Kateri so bili kriteriji za izbor teh 15 družb za prodajo? To ni razvidno ne iz vladnega gradiva ne iz dodatne obrazložitve predstavnikov predlagateljev na seji matičnega delovnega telesa. Predvsem ni pojasnjeno, ali so kapitalski deleži v vseh teh 15 podjetjih portfeljske naložbe ali pa je kakšno podjetje morda strateško oziroma pomembna naložba. Tega enostavno danes ne vemo. Očitno je bil edini kriterij dosežen dogovor koalicijskih strank, kar je hvalevredno. V dnevnem tisku smo pred nekaj dnevi brali pompozen naslov "Koalicija pri prodaji državnega premoženja usklajena" in ob tem se sprašujemo, kaj je razlog, da so Socialni demokrati ob vstopu v sedanjo vladno koalicijo popolnoma spremenili stališče glede prodaje kapitalskih deležev državnih družb, ki je bila zanje še do pred kratkim, v času, ko so bili opozicijska stranka, rop stoletja. V Novi Sloveniji sicer podpiramo, da se razume, podpiramo umik države iz gospodarstva, saj menimo, da država ni dober gospodar. Imamo 20-letne slabe izkušnje. Umik iz gospodarstva, umik politike iz gospodarstva – to imamo ves čas zapisano v našem političnem programu. Vendar pa je treba prodajo državnih kapitalskih deležev izvršiti na vnaprej predpisan in transparenten način. Gospe in gospodje, naš današnji pritisk na tipko za še ne pomeni prodano. Pred končnim prodano bomo zahtevali, da je ta prodaja gospodarna – zahtevali bomo optimalno ceno – in da je prodaja transparentna. Če bo glede gospodarnosti in transparentnosti viden najmanjši sum, bomo kot opozicijska stranka zagnali velik hrup. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Alojzij Potočnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Spoštovani! Danes razpravljamo in odločamo o sklepih o odtujitvi naložb. Najprej odgovor na vprašanje, zakaj. Če začnemo s stanjem pred letom 2011, in to je nujno, ter črpamo podatke iz poročila takratnega upravljavca z državnim premoženjem, lahko ugotovimo, da pred letom 2011 nismo imeli nikakršnega pravnega okvira za prodajo deležev in delnic Republike Slovenije. Nismo imeli nobenega pravnega okvira za upravljanje kapitalskih naložb Slovenije. Ni bilo smernic, ni bilo kodeksa upravljanja družb v državni lasti, ni bilo evidence državnih kapitalskih naložb. Bile so razpršene po resornih ministrstvih, kjer pa niso obstajale sektorske politike. O poročanju teh družb sploh ne bom govoril. Program Vlade je predstavljen v obeh dokumentih, v nacionalnem reformnem programu in v paktu stabilnosti. Oba dokumenta je Vlada posredovala v presojo Evropski komisiji, ki je na njuni podlagi podala poročilo. To so dokumenti in ne bližnjice, kolegi. Če se nekoliko zadržim pri programu stabilnosti 2012–2016. Program stabilnosti je dokument, v katerem so zapisane zaveze glede konsolidacije javnih financ, predvsem pa zaveze – to tudi posebej poudarjamo – glede zagona gospodarske rasti. To pa ne gre hitro. Med ukrepe za oživitev gospodarske rasti je Vlada zapisala tudi privatizacijo nekaterih podjetij v državni lasti, preudarno privatizacijo. Vlada se je tudi zavezala, da bo celotna strategija upravljanja državnih naložb pripravljena do zadnjega četrtletja letošnjega leta. Še pred poletjem bo izveden prvi privatizacijski paket v skladu z 38. členom zakona. Pomembno, ključni del strategije bo namenjen prav upravljanju premoženja, ki bo ostalo v državni lasti, in tu se nam zatika. Tisto, kar je bistveno, nam odstira analiza o povezanosti in medsebojnem vplivu ekonomskih elit v državnih družbah in političnih elit, kakorkoli mi že izraz elita v tej povezavi zveni zoprno. Naj bo leva ali desna vlada, naj bo mešana vlada, nobena se ni izognila skušnjavi po vzpostavitvi in uporabi svojih omrežij. Danes to imenujemo slabo korporativno upravljanje. Cinično. Uprave in nadzorni sveti delajo sem ter tja raje všečno aktualni politiki in negospodarno, neučinkovito in neodgovorno. Od tod potem pogosta negospodarna in tudi nezakonita ravnanja. Naj tu na žalosten način vpletem še davkoplačevalce. Ta omrežja, ki so stalna, so obremenila davkoplačevalce, jih še. Davkoplačevalci so v njihovem nevarnem primežu, zato Vlada že v juniju ponuja in spodbuja, tako menimo v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije, tri logično povezane ukrepe hkrati: rebalans proračuna, prvi prenos terjatev na Družbo za upravljanje terjatev bank, kar bo predvidoma sprostilo kreditni krč, in prvi paket portfeljskih in pomembnih državnih naložb, ponujenih v prodajo predvsem, poudarjam, domačim in tujim ter praviloma strateškim vlagateljem. Verjetno se strinjamo, da zagon gospodarstva ni mogoč na način, ki desetletja ni deloval, ki ni obrodil sadov, zato so ukrepi logični. Spoštovani, pred seboj imamo seznam 14 podjetij in ene banke. To ni seznam srebrnine, kot je bilo rečeno – tu je malo srebrnine. Namera o prodaji ni brez tveganj. Pred njo je bržčas daljša pot, kot si mislimo, in tudi kakšen zelo trd pristanek bo. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije predlog sklepa podpiramo. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Jože Tanko bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Vlečni konji koalicije nas zavestno peljejo v pogubo. Kako drugače reči, če so trije od štirih predsednikov koalicijskih strank izjavili, da je bil zavrnjen Janšev predlog precej boljši od tega, kar nam je ponudila njihova vlada. Dober dokument ste zavrnili z veliko lahkoto, lahko rečem z levo roko, ob tem naštevali vse pomanjkljivosti, potem ko vam je začela teči voda v grlo, pa ste ponudili ta spisek, s katerim niti sami niste zadovoljni. Ne samo ta spisek, tudi tisto, kar ste potrjevali včeraj, s popravki zakona o prevzemih in državnih pomočeh, je neposreden sestavni del tega projekta, ki bo omogočal nenadzorovano, politično vodenje odtekanja denarja izbrani klienteli, ki zbira denar na Cipru in drugih offshore lokacijah. Danes boste odločili o prodaji 15 družb, ne da bi imeli opredeljeno, kakšni so naši državni interesi, kakšni so naši cilji, kakšni so pričakovani prodajni učinki, kakšni bodo učinki na naše gospodarstvo itd. Za niti eno od družb niste priložili in predložili ničesar. Nič od nič. Na spisku je Telekom, za katerega bi takrat, ko je v Sloveniji vladala parola nacionalnega interesa, iztržili nekajkrat več kot zdaj. Nekateri, ki so bili tedaj proti, so sedaj za, vmes pa bomo izgubili na stotine milijonov evrov. Na spisku je Adria Airways, za katero najbrž ne bomo iztržili niti dokapitalizacije izpred dveh let. Na spisku je Nova Kreditna banka Maribor, najbrž na posebno željo predsednice Vlade, ki je bila tam nadzornica in je asistirala pri mnogih slabih odločitvah. Tečejo sicer preiskovalni postopki zaradi številnih oškodovanj, vendar bi prodaja banke marsikatere zadeve prekinila. Morda bo to celo tihi pogoj izbranemu kupcu, in Alenka Bratušek bo oprana nevestnega dela nadzornika. Glede na to, da nam je prodajo banke sporočila preko hrvaškega medija, bo najbrž iz dežele Agrokorja tudi kupec Nove Kreditne banke Maribor, tako da se bo ta pridružila Mercatorju, Elanu, Peku in morda še komu. Ne ve se, na kakšen način se bo prodajalo, kot se včeraj ni vedelo, na kakšen način se podjetja izbere za državno pomoč. Tudi pri prodaji bo vse peljano tako, da bodo zraven večinoma ljudje z lepljivimi prsti, in tu se bosta dogajali kraja stoletja in veleizdaja. Lukšič in Veber to dobro vesta, zato s tem javnomnenjskim motoviljenjem delata podlago za to, da bi bila z eno nogo zraven, z drugo pa zunaj. Ampak poslanci bodo izglasovali in omogočili to prodajo. Najbrž bo veliko besede pri prodaji imel spet "stari", tako kot pri nastavljanju ministrov, vladnih uradnikov, nadzornikov, članov uprav. Dokazov, da to vlado vodijo ljudje v senci, celo zamrznjeni, je že do sedaj več kot dovolj, pa še tako zanikajte te stvari. Vsaka lažna izjava predsednice Vlade to samo še dodatno potrjuje. Dodatni problem te prodaje je to, da podjetja niso prenešena na Slovenski državni holding. Zaradi tega pokojninska blagajna ni upravičena do 10 % kupnine. Ključna zahteva DeSUSa ne bo realizirana, in da to ne bo tako vedo tudi sindikati, ampak so modro tiho. Ni nobenih protestov. Jeseni se napoveduje priprava naslednjega, morda še večjega paketa družb za prodajo. Najbrž tudi mimo Slovenskega državnega holdinga in brez ustreznih spremnih obrazložitev in dokumentov, in tudi brez nakazila dela kupnine na pokojninsko blagajno. Jaz in mi ne pričakujemo, da bi se ravnanje DeSUSa in sindikatov kaj spremenilo. Enako bo najbrž ostalo tudi pri Socialnih demokratih. Vendar to stališče pomeni sistemsko izigravanje Zakona o Slovenskem državnem holdingu in tudi zavez, ki smo jih dali EU, in ki jih je konec maja na zasedanju Evropskega sveta potrdila tudi Alenka Bratušek. Ne podpiramo umikanja iz dobrih, donosnih družb samo zato, da bi lezli v povečevanje državnih deležev v propadajočih družbah. Slovenska demokratska stranka podpira pregledno in argumentirano privatizacijo in umik države iz gospodarstva, vendar se je takemu pristopu vlada Alenke Bratušek izrecno odpovedala, zato tega predloga ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Postopkovni predlog ima gospod Matjaž Han.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, vem, da bi vi to storili, ampak ker ste bili verjetno tudi sami omenjeni, je to težje narediti. Vendar bi bilo prav, da opozorite gospoda Jožeta Tanka, da je izkoristil nastop v imenu poslanske skupine in polemiziral z ljudmi, ki so v tej dvorani, še slabše pa, da je polemiziral z ljudmi, ki jih v tej dvorani sploh ni. Veste, da je to nedovoljeno in ni korektno, da se to dela v imenu poslanskih skupin, kadar nastopaš. Drugo, gospod Jože, vsi mi bi ta trenutek lahko imeli čustven govor, lahko bi imeli pa tudi populističen govor. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo se izrekli, da danes temu ne bo tako. Igrati se s čustvi ljudi in obtoževati kar počez je stanje, zaradi katerega smo v Sloveniji tu, kjer smo. Predsednik, prosil bi, da vendarle opozorite Jožeta Tanka, da je prekršil poslovnik. To ni korektno.
Hvala za vaš postopkovni predlog. Mislim, da se je že tolikokrat v tej dvorani tako pri predstavitvi stališč poslanskih skupin kot tudi pri obrazložitvi glasu zgodilo, da je prihajalo do polemiziranj, čeprav vsi vemo, da je to nedovoljeno. Lahko bi sicer prej prekinil gospoda Tanka, vendar sem ocenil, da se je to že tolikokrat do sedaj zgodilo, da bi s tem po nepotrebnem podaljšal današnjo razpravo. Se pa strinjam z vami, da vsi poskušate razumeti, da poslovnik tega, da polemizirate, tako kot je bilo povedano, z nekom, ki ga ni v dvorani ali pa z ostalimi poslanci, ko ni možno razpravljati, ne dovoljuje. Končali smo s predstavitvijo stališč [[...]]Postopkovno, gospod Tanko.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Mislim, da tale intervencija kolega Hana ni bila upravičena, kajti ni bila naša odločitev, da danes ni razprave. V stališčih poslanskih skupin ste vsi povedali tudi prazgodovino, vključno s predstavnikom Pozitivne Slovenije, me pa veseli, da sem bil očitno zelo dobro razumljen. Hvala lepa.
Hvala. Upam, da lahko preidemo na glasovanje. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu sklepa matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na glasovanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o Predlogu sklepa o soglasju k odtujitvi naložb Republike Slovenije, Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja, d. d., Slovenske odškodninske družbe, d. d., Modre zavarovalnice, d. d., DSU, družbe za svetovanje in upravljanje, d. o. o., in Posebne družbe za podjetniško svetovanje, d. d. Glasujemo [[...]]Prekinjam glasovanje. Obrazložitev glasu, gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, gospod predsednik, minister! Ne morem verjeti, da se je v tem državnem zboru zgodilo to, da naj bi danes poslanke in poslanci odločali o prodaji 15 podjetij in je pravica spregovoriti samo v imenu poslanske skupine. Ko ste pred nekaj tedni prišli v Državni zbor, in ste glede prodaje Peka vehementno razlagali, kako ste ga rešili in kako bo vse steklo, je bilo pa razprave nekaj čez 5 ur. Kdo vam je dal pravico, da izvoljenim poslancem jemljete možnost in pravico spregovoriti o verjetno eni izmed najpomembnejših točk v tej državi? Nekateri ste danes govorili, da se je treba vzdržati čustev, emocij, jaz pa pravim naslednje. Saj ne gre za čustva in emocije, gre za pošteno in načelno držo. Jutri zjutraj, ko boste vstali, vsaj nekateri, in stopili pred ogledalo, bo ogledalo verjetno počilo od sramu glede tega, kaj ste govorili še nekaj mesecev nazaj in kaj danes [[...]]
Gospod Pukšič, dovolite mi, da vas prekinem, kajti niste poslušali gospoda Hana, ki je opozoril na to, da ni primerno in je v nasprotju s poslovnikom, da poskušamo govoriti o drugih, ko vam ne morejo odgovoriti. Tudi sam sem opozoril, da je to v nasprotju s poslovnikom in vas prosim, da obrazložite svoj glas, kako boste glasovali.
Še to, še ti dve minuti, ki jih imam na razpolago, še to ste mi želeli vzeti. Kar delajte, saj ni problema. Ljudje vam bodo svoje povedali. Povem vam pa, da bodo nekatera ogledala jutri zjutraj, ko se boste v njih pogledali, pokala. Pokala od sramu vseh tistih, ki ste govorili nekaj, danes pa delate drugo. Veste, že včeraj smo imeli možnost videti marsikatero zakrito resnico okoli prodaje Mercatorja in Todorovića. Kdo bo največ od tega dobil, smo pred dnevi prebrali v časopisu. Mojega glasu iz Slovenskih Goric, glasu delavk in delavcev, kmetov in kmetic, ne boste dobili za to, kar se pa strinjam z gospodom Vebrom, resnično krajo stoletja.
Glas želi obrazložiti še gospod Matevž Frangež.
Če ne bi obrazložil svojega današnjega ravnanja, bi bilo samo glasovanje in sam pritisk na gumb strahopetno dejanje. V Državnem zboru sem v zadnjih štirih letih in pol gotovo največkrat spregovoril stavek, da verjamem, da je država lahko dober lastnik podjetij. Kljub temu sem danes postavljen v položaj, ko sem prisiljen sprejeti in razumeti, da smo z odločitvami, ki sta jih ta država in politika sprejemali doslej, državo prisilili v položaj, v katerem je danes, ko je treba sprejeti nekatere nujne ukrepe. Današnje glasovanje bo zame zagotovo eno najtežjih, odkar sem poslanec Državnega zbora. Ampak da bi bilo drugače, bi morala slovenska politika sprejeti dejstvo, da se mora samoomejiti, da mora sprejeti okoliščino, da njeno brezobzirno ravnanje in odločanje namesto tistih, ki so za to postavljeni in bi morali imeti za to svojo odgovornost, ne vodi nikamor in je državo tudi v segmentu upravljanja kapitalskih naložb pripeljalo tja, kjer danes je. Iskreno in z dobrimi nameni, tako kot smo to naredili tudi drugi poslanke in poslanci Socialnih demokratov, sem v zadnjih letih sodeloval pri procesu reforme korporativnega upravljanja z zakonom o upravljanju kapitalskih naložb države. Zato, da iz upravljanja državnega premoženja umaknemo politiko, ne pa tudi države, ki bi morala ostati legitimna nosilka interesov tudi na področju zasledovanja dolgoročnih razvojnih ciljev te države. Soočen s situacijo, v kateri moja domovina danes je, sem prisiljen podpreti predlagani sklep o privatizaciji gospodarskih družb v lasti države.
Hvala. Še gospod Franc Bogovič želi obrazložiti glas. Več vas je, tako da odpiram možnost prijave za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Lahko gremo še enkrat obrazložiti glas v imenu poslanske skupine, ampak danes smo poslušali predstavitve stališč poslanskih skupin. Upam, da je bilo zadovoljivo, da smo lahko slišali, kaj menite v poslanskih skupinah. Če pa menite, da želite še enkrat obrazložiti glas v imenu poslanskih skupin, potem predlagam, da vse, ki ste se zdaj prijavili v lastnem imenu, izbrišemo s seznama in preidemo najprej na obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Opozarjam vas, da v času, ko sem prešel na glasovanje, ni nihče izrazil interesa, da bi obrazložil glas v imenu poslanske skupine. Ker poslovnik določa, da je najprej obrazložitev v imenu poslanskih skupin, gremo na to točko – obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Proceduralno želi gospod Jani Möderndorfer.
Predsednik, mi tukaj skačemo iz glave na noge. Dajmo se držati enega reda. Stališča v imenu poslancev so že bila, zdaj se pa spet vračamo en korak nazaj. Lepo prosim, če je že to treba delati, potem ni problema, poslancem se ne sme kratiti obrazložitev glasu in naj razložijo, kar želijo, ampak poslanske skupine smo pa že končale. Dajmo to zadevo zaključiti.
Hvala. Se strinjam z vami, vendar kot se slišali, je bil zelo jasno izražen interes, da se obrazloži glas v imenu poslanskih skupin. Gospod Matjaž Han, imate proceduralno.
Vem, da nimam vpliva, spoštovane in spoštovani, na vas, ampak kolegij je odločil, da bomo danes razpravljali samo v imenu poslanskih skupin, po poslovniku in po praksi v zadnjih letih. Lepo vas prosim, dajmo pokazati malo dostojanstva in danes ne razpravljajmo več in ne odpirajmo čustvenih razprav. Tukaj lahko tekmujemo brez problemov vsi, in vi in mi. Nobenemu v tej dvorani ni dobro, da se prodaja slovensko premoženje. Vendar upam, da bo čas, ko bomo lahko to slovensko premoženje kupovali nazaj. Predlagam, spoštovani predsednik, glede na to, da imate vi danes tudi obveznost, za katero ne bi želel, da jo imate, da končamo razpravo, da glasujemo. V Državnem zboru bomo imeli še veliko možnosti, da bomo razpravljali o takšnih ali drugačnih stvareh. Apeliram na vas, gospe in gospodje, da prekinemo s to razpravo in da ne odpiramo ran, ki bolijo. Hvala lepa.
Hvala. Ob tej priložnosti mi dovolite, da pojasnim. Kolegij ni odločal o tem, da se danes razpravlja oziroma da imajo možnost predstaviti samo stališča poslanske skupine. 171. člen Poslovnika omogoča 10 poslancem, da v 15 dnevih od vložitve sklepa v proceduro zahtevajo splošno razpravo o sklepu. 10 poslancev ni vložilo te zahteve in zato splošne razprave o tem sklepu ni bilo mogoče izvesti. Na matičnem delovnem telesu ni bil vložen noben amandma, niti ni bil sprejet noben amandma, zato danes v skladu s poslovnikom lahko podajo stališča samo poslanske skupine. Zdaj smo v fazi obrazložitve glasu. Upam, da zdaj lahko speljem postopek za prijavo za obrazložitev stališč v imenu poslanskih skupin. Vabim vas k prijavi za obrazložitev stališč v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Gospod Franc Bogovič bo obrazložil glas v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Zagotovo se vsi strinjamo, da govorimo o zelo pomembnem vprašanju, problemu, zato je prav, da poleg tistih razpoložljivih 5 minut izkoristimo tudi priložnost, da pojasnimo naša glasovanja, ni pa potrebe, da izrabljamo proceduralne postopke. Kar se tiče stališča Slovenske ljudske stranke, želim še enkrat zelo jasno poudariti, da se v Slovenski ljudski stranki zavedamo, da so postopki privatizacije v Sloveniji potrebni, da je treba na področju umika države iz lastništva storiti marsikaj in da je treba to storiti na organiziran in na takšen način, da se o tem da temeljito pogovoriti in tudi dati jasno strategijo, kaj želimo s to privatizacijo storiti. Postopki, ki jih sedaj vodimo, tega ne omogočajo, zato danes nasprotujemo temu postopku, in resnično obžalujemo, da ne nadaljujemo tam, kjer smo v lanskem letu naredili dobro podlago, in bi lahko doslej že na zelo enostaven način zaključili postopek tako izdelave in sprejetja klasifikacije razpolaganja z državnim premoženjem kakor tudi jasnih strateških odločitev, kaj bomo naredili. S tem, ko sedaj na ta seznam uvrščamo nekatera podjetja, ki imajo v lasti celo takšno infrastrukturo, kot je edini slovenski nacionalni aerodrom, in na drugi strani banko, ki bo doživela še prenos terjatev na slabo banko, dokapitalizacijo s strani države, smo trdno prepričani, da ne delamo transparentno in da bodo upravičeno ostali dvomi, kaj se bo dogajalo v nadaljevanju. Slovenski državni holding bi v osnovi kot je nastajal lansko poletje omogočil ravno to, da bi se na enem mestu našlo odgovorne za te prodaje, in da ti odgovorni pripravijo zelo jasno klasifikacijo, strategijo, in da vemo, zakaj prodajamo državno premoženje, če ga prodajmo. Nisem pristaš tega, da prodajamo zato, da krpamo proračunsko luknjo, ampak bi morali slovensko premoženje strateško prodajati in spustiti privatne lastnike v to premoženje na takšen način, da bi bilo v Sloveniji več delovnih mest, da bi imeli naši otroci možnost za delo doma, ne pa da z zelo bežnim pogledom in s ciljem krpanja proračunske luknje s to prodajo polnimo državni proračun. Vsi smo se že večkrat prepričali, da politika enostavno nima tega občutka, da bi se od tega področja umaknila, in bojimo se, da se tudi v teh postopkih, ki so resnici na ljubo politiki najljubši, tudi v tem primeru, ne bo mogla. V holdingu bi zagotovo lahko bistveno bolj transparentno in odgovorno razpolagali in upravljali z državnim premoženjem.
Hvala. Mag. Marko Pogačnik bo obrazložil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Slovenska demokratska stranka je vedno podpirala privatizacijo. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je privatizacija nujna zaradi naslednjih zadev: previsok delež države v podjetjih, obveznosti Slovenske odškodninske družbe, neučinkovito in netransparentno upravljanje državnega premoženja in stanje javnih financ. Država danes glede na stanje javnih financ ne more nuditi suporta podjetij in v nekaterih primerih uspešna podjetja celo izčrpava. Vlada Janeza Janše se je zavedala, da je upravljanje premoženja v državi neučinkovito. Zaradi tega je ustanovila Slovenski državni holding in predlagala, da se slovensko državno premoženje koncentrira na enem mestu. V Državni zbor je v skladu z zakonom poslala klasifikacijo in smernice, dva najpomembnejša dokumenta državnega holdinga, sedanja vladna koalicija pa je ta dva dokumenta zavrnila. Koncepta privatizacije, ki ga je ponudila vlada Alenke Bratušek, Slovenska demokratska stranka ne podpira. Ne podpiramo ga predvsem zato, ker obstaja tveganje, da bo takšen način privatizacije potekal na netransparenten način. Ocenjujemo, da Državni zbor ni mesto, kjer se odloča o posameznih postopkih prodaje, kajti s tem bomo odgnali marsikaterega resnega investitorja. Državni zbor bi moral razpravljati o konceptu prodaj, o metodah prodaje, o načinih prodaje in o razvrstitvi družb, strateških, pomembnih, in tistih, ki so za prodajo. Naredili ste korak naprej, in zaradi tega ocenjujemo, da bo ta privatizacija potekala na netransparenten način, da ne bo učinkovita. Ne nasprotujemo temu, da se prodaja tista podjetja, pri katerih so prodajni postopki že potekali. Ne bomo zraven oziroma ne bomo dovolili, da sedanja koalicija izkoristi obvod Zakona o Slovenskem državnem holdingu in da na ta način prikrajša pokojninsko blagajno za več kot 200 milijonov. Tega ne bomo dovolili. Zanimivo bo, kako bodo glasovali poslanci DeSUSa, ki so eno leto nazaj, ko sem bil vodja skupine za holding, grozili celo z odhodom iz koalicije, če teh 10 % kupnine ne bo pripadalo pokojninski blagajni. Vsi ti razlogi, ki sem jih zdaj navedel – ne nasprotujemo privatizaciji, nasprotujemo pa konceptu, ki ga predlaga vlada Alenke Bratušek. Veseli pa me, da je marsikdo od poslancev, marsikdo od predsednikov političnih strank priznal, da je bila klasifikacija, ki jo je pripravila vlada Janeza Janše, bistveno [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala. Končali smo z obrazložitvijo glasu v imenu poslanskih skupin. Sprašujem, ali še vedno obstaja interes, da obrazložite glas v lastnem imenu. Še vedno vas je več. Dovolite, da odprem možnost prijave za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Besedo ima mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Pri glasovanju se bom vzdržal. Bom pojasnil, zakaj. Včeraj sem se pogovarjal z dvema poslancema koalicije. Povedala sta približno naslednje. Zanimivo je, da imamo pri temi, pri kateri bomo prodali oziroma dali v prodajo 15 slovenskih podjetij, planiranih 45 minut, pri neki nepomembni temi pa 4 ali 5 ur. To kaže na to, da se tudi poslanci koalicije zavedajo, da bi morala biti razprava temeljitejša. Osebno ne nasprotujem prodaji premoženja, ker 20-letno upravljanje kaže na to, da smo slabi upravljavci. Bojim pa se, da tako enostransko in brez približno dvotretjinske podpore parlamenta, brez konsezualnih rešitev, sprejete rešitve dolgoročno prinašajo približno takšne škodne posledice, kot je leta 1993 sprejet Zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij, in kasneje tako imenovana tajkunizacija državnih podjetij. Zato se bom vzdržal, kajti bojim se, da posledice sprejetih odločitev pomenijo moralni hazard, pri čemer bo sicer parlament to sprejel, vendar bodo negativne posledice nosili davkoplačevalci. Ne bi rad sodeloval pri tem. Hvala lepa.
Hvala. Franc Breznik bo naslednji, ki bo obrazložil glas.
Hvala za besedo. Danes prihajamo v veliki finale tako imenovanega nacionalnega interesa. Ladja je že pred tremi leti totalno nasedla. Prevara z nacionalnim interesom je tisti faktor v slovenski moderni ekonomski zgodovini, o katerem bodo generacije, tisti, ki se ukvarjajo s politično ekonomijo in ki to predavajo na resnih ekonomskih fakultetah, lahko govorili, kako se to ne dela, kako je bila ekonomska tranzicija totalno neuspešna, kako je prejšnji režim, ki je ohranjal svoje privilegije, s prevaro večine državljank in državljanov te države držal vlogo v tej novonastali državi. Podjetja, ki so v novi klasifikaciji, ki jo trenutno koalicija predstavlja, so podjetja, ki so nekoč veljala za paradne konje, dokler so imela monopolni položaj. Kadarkoli je prišla resna konkurenca v te branže, so ta podjetja nasedla. Nasedla so zaradi negativne kadrovske selekcije, predvsem pa zaradi katastrofalnega korporativnega upravljanja. Vse tisto, kar izstopa, kar ni v tej klasifikaciji, so podjetja, ki držijo tako imenovani monopolni položaj v tej državi, ki zavirajo normalno tržno gospodarstvo. Sedaj čakamo, da se ta podjetja soočijo s konkurenco in da se izčrpajo in dokažejo katastrofalno vodenje teh podjetij. Zato se državljani in državljanke lahko soočijo, kaj pomeni prevara nacionalnega interesa in za kakšno ceno bomo ta podjetja prodali. To je zaključek slovenske zgodbe tako imenovane gospodarske tranzicije. Najlepša hvala.
Hvala. Gospod Brane Golubović bo še obrazložil svoj glas. Se odpoveduje. Ugotavljam, da ni več interesa za obrazložitev glasu, zato prehajamo na odločanje. Glasujemo o predlaganem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 20. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Spoštovani poslanke in poslanci, prosim vas, da iz dvorane odnesete vsa gradiva, ker je treba dvorano pripraviti za slavnostno sejo v ponedeljek. Nasvidenje do ponedeljka. S tem zaključujem tudi 39. izredno sejo zbora.