Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 3. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: dr. Franc Trček, gospa Mateja Udovč od 17.30 dalje, gospod Gregor Židan od 19.30 dalje in gospod Igor Zorčič do 13. ure. Vse prisotne vljudno pozdravljam! Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA KANDIDATA ZA MINISTRA BREZ RESORJA, PRISTOJNEGA ZA RAZVOJ, STRATEŠKE PROJEKTE IN KOHEZIJO. Predsednik Vlade Marjan Šarec je 28. novembra 2018 Državnemu zboru na podlagi prvega odstavka 112. člena Ustave Republike Slovenije in 234. člena Poslovnika Državnega zbora predlagal, da za ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo, imenuje dr. Iztoka Puriča. Besedo dajem predsedniku Vlade gospodu Marjanu Šarcu za dopolnilno obrazložitev predloga. Gospod predsednik, izvolite.
Spoštovani poslanke in poslanci! Pred vami je odločanje o novem ministru za razvoj, strateške projekte in kohezijo dr. Iztoku Puriču. Pred njim je zahtevna naloga. Bila bi pred vsakim kandidatom, ne glede na ime, in to je izrazi napredek pri črpanju evropskih sredstev, čeprav moram povedati, da so sredstva za letošnje leto rešena, tukaj se je zgodil napredek. Slovenija se mora enkrat za vselej zbuditi iz teh sanj, kako bo Evropa rešila vse težave oziroma financirala različne projekte, sami pa nismo bili vedno najbolj vešči izkoristiti vsega denarja, ki nam je na voljo. Če kje, potem pri črpanju mečkamo do zadnjega. S tem sem imel izkušnje tudi še na nivoju lokalne samouprave. Zato ponavljam, statistike načrpanega je treba obrniti, podatki so namreč neizprosni. Konec lanskega leta je bila Slovenija po deležu skupne porabe sredstev tekočega finančnega okvirja med zadnjimi petimi državami in po štirih letih glede na prejšnjo finančno perspektivo občutno zaostaja. Zato uspešno črpanje evropskih sredstev mora biti prednostna naloga ministra, ne nazadnje gre za prioriteto Vlade. Ne skrivam, da so moja pričakovanja do novega ministra velika. Poznam pripombe na račun delovanja in povezovanja informacijskih sistemov, predvsem pa gre tukaj bolj za usposobljenost ljudi kot samega sistema. Takšni so najnovejši podatki. Prvi pregled stanja je zdaj pripravljen, akcijski načrt o prihodnjih korakih prav tako. Zdaj je čas za dejanja. Treba se bo osredotočiti najprej na odpravo razkoraka med že izvedenimi plačili iz državnega proračuna in zahtevki za vračila iz evropske blagajne, nato pa bo nujna pospešitev izvajanja evropske kohezijske politike. Verjamem, da bodo kandidatu vsa dozdajšnja znanja, izkušnje in sposobnosti, povezane z vodenjem, v pomoč. Izbiri Stranke Alenke Bratušek sem sledil tudi glede na zagotovila, ki mi jih je dal Iztok Purič; namreč, da bo delal zavzeto, vse to, da bo delo na ministrstvu steklo oziroma teklo. Kot sem razbral iz kandidatove predstavitve pred matičnima odboroma, se zaveda, da mu nalog ne bo zmanjkalo, prav tako, da stavi na ekipno delo in da se ne hvali, dokler ni rezultatov. Zato predlagam, spoštovani poslanke in poslanci, da mu z izvolitvijo daste priložnost. Tudi sam namreč pravi, da so evropska sredstva nujna za razvoj. Gospod Purič, želim vam veliko rezultatov. Hvala lepa.
Hvala, gospod predsednik Vlade. V skladu z 230. členom Poslovnika Državnega zbora se je kandidat 3. decembra 2018 predstavil na skupni seji Odbora za gospodarstvo in Odbora za zadeve Evropske unije ter odgovarjal na vprašanja članic in članov obeh odborov. Skupno poročilo in mnenje odborov ste prejeli. Iz slednjih izhaja, da je bila predstavitev predlaganega kandidata ustrezna. Skupno poročilo Odbora za gospodarstvo in Odbora za zadeve Evropske unije bo predstavil predsednik Odbora za gospodarstvo in član Odbora za zadeve Evropske unije gospod Gregor Perič. Gospod poslanec, izvolite.
Hvala za besedo! Spoštovani predsednika, ministrski zbor, poslanke in poslanci! Odbor za gospodarstvo in Odbor za zadeve Evropske unije kot pristojni telesi sta pripravila poročilo, in sicer je predsednik Vlade Marjan Šarec 28. novembra 2018 predsedniku Državnega zbora mag. Dejanu Židanu posredoval predlog kandidata za ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo, v katerem predlaga, da Državni zbor za ministra imenuje dr. Iztoka Puriča. Dr. Iztok Purič se je 3. decembra predstavil članicam in članom obeh odborov in odgovarjal na njihova vprašanja. V uvodni predstavitvi je kandidat za ministra predstavil svojo dosedanjo akademsko karierno pot, poudaril je svoje dolgoletne izkušnje v kadrovskih službah, kjer je velik poudarek namenjal motivaciji zaposlenih kot ključnem elementu uspešnosti vsake organizacije oziroma dejavnosti. Posebej je izpostavil svojo zaposlitev v Javnem gospodarskem zavodu Brdo, kjer je med drugim kot dolgoletni direktor skupaj z zaposlenimi prispeval k enemu največjih uspehov zunanje politike Republike Slovenije, torej predsedovanju Svetu Evropske unije v letu 2008. S svojo kandidaturo je soglašal, ker meni, da bo s svojimi izkušnjami, tako raziskovalnimi kot iz dela v notranjih organizacijskih procesih in upravljanju, prispeval k optimalnejšemu in učinkovitejšemu delovanju upravljanja evropske kohezijske politike v Sloveniji. Kandidat za ministra je v nadaljevanju omenil tudi svojo seznanjenost s pogledi na problematiko kohezijskih sredstev s strani predstavnikov lokalne samouprave, kjer so razmerja in pogledi drugačni kot z državne ravni. Svoje prednostne izzive je sklenil v naslednjih točkah: informacijski sistem e-MA, ki mora slediti vsem zahtevam evropske kohezijske politike, priprava ukrepov za odpravo ovir, ki onemogočajo učinkovito črpanje in zmanjšanje škode, ki lahko nastane s prepočasno odzivnostjo SVRK, delovanje SVRK kot učinkovite službe, kar je moč doseči z učinkovito organiziranostjo, motiviranimi sodelavci in sodobno informacijsko tehnologijo. SVRK naj funkcionira kot učinkovit koordinator med deležniki izvajanja kohezijske politike, programski okvir za novo finančno perspektivo, kjer bodo morali vsi, koalicija, opozicija, Državni zbor in Vlada skupaj določiti smer kohezijske politike v prihodnje. Nadalje je poudaril, da so evropska kohezijska sredstva skoraj edina razvojna sredstva v Sloveniji in da moramo poskrbeti, da jih v celoti izkoristimo. Kandidat verjame, da bomo tudi to programsko obdobje, tako kot prejšnje, uspešno zaključili kot ena najuspešnejših držav pri črpanju kohezijskih sredstev. Pri tem je kot ključna elementa izpostavil timski duh in znanje v SVRK, ki ga bodo usmerili v zastavljene cilje. Ocenjuje, da s svojimi izkušnjami zna in zmore prispevati k izboljšanju stanja kohezijske politike v Sloveniji. Izpostavil je tudi odpravo ovir pri delovanju informacijskega sistema in vseh dejavnikov, ki upočasnjujejo črpanje in zmanjšujejo koriščenje evropskih kohezijskih sredstev. Kandidat je poudaril, da vlogo SVRK vidi kot koordinatorja med vsemi deležniki izvajanja kohezijske politike, vključno z ministrstvi, Državnim zborom, lokalnimi skupnostmi, regionalnimi razvojnimi agencijami in univerzami, pri čemer sta zavezanost k istemu cilju in tvorno sodelovanje predpogoj za uspešno doseganje cilja. Odbor za gospodarstvo je z 8 glasovi za in 3 proti in v nadaljevanju še Odbor za zadeve Evropske unije je z 8 glasovi za in 4 glasovi proti potrdil mnenje, da je predstavitev dr. Iztoka Puriča kot kandidata za ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo ustrezna. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Sedaj prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Suzana Lep Šimenko, imate besedo v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Najlepša hvala za dano besedo. Spoštovani poslanke, poslanci, predsednik Vlade, ministrska ekipa, vsi skupaj prav lepo pozdravljeni! Minila sta dva meseca vlade Marjana Šarca in že je prišlo do odločitve, da mora eden od ministrov odstopiti. Seveda razumemo razlog in soglašamo z dejstvom, da je bila komunikacija gospoda Bandellija za osebo, ki je na funkciji ministra, seveda popolnoma neprimerna. Je pa bil njegov način komuniciranja, še posebej po socialnih omrežjih, znan že pred njegovim imenovanjem in takrat se gospodu Šarcu to ni zdelo problematično. Danes imamo na točki dnevnega reda menjavo ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo. Čeprav gre za ministra brez resorja, je to področje še kako pomembno zlasti zaradi dejstva, ker gre za ministra, ki pokriva resor, pod katerega seveda tudi spadajo črpanje evropskih sredstev. Še posebej ob dejstvu, da je črpanje v obstoječi finančni perspektivi izredno slabo, o čemer smo nedavno govorili tudi na izredni seji tukaj v Državnem zboru. Slovenija je v obdobju 2014–2020 upravičena do sredstev evropske kohezijske politike v višini 3,1 milijarde evrov. Od tega smo do danes počrpali zgolj 15 % sredstev. Lahko se tukaj izpostavljajo druge številke, lahko izpostavljate, koliko pogodb je bilo podpisanih, ampak kakorkoli, dejstvo je samo eno, o počrpanih sredstvih lahko govorimo le takrat, ko jih dejansko prejmemo nazaj v slovenski proračun iz proračuna Evropske unije. In tega je bilo do danes izredno malo iz obstoječe finančne perspektive. Velikokrat slišimo tudi stavek, da se finančna perspektiva ne zaključi leta 2020, da imamo še dodatna 3 leta na razpolago. Seveda to drži, ampak potrebno se je pa zavedati tudi tega, da tiste pogodbe, ki so pa že bile podpisane, pa žal tega časa do leta 2023 več nimajo. In za številne projekte se roki počasi že iztekajo. V Slovenski demokratski stranki nas seveda resnično, resnično skrbi izguba morebitnih 143 milijonov evrov evropskih sredstev. Ne vem, si lahko to predstavljate 143 milijonov? Razlog naj bi bil informacijski sistem. Danes smo sicer slišali drugače, da je nekako zagotovljeno, da do tega ne bo prišlo, da razlog ni zgolj v informacijskem sistemu, ampak da je razlog tudi v usposobljenosti ljudi. Kakorkoli, o odgovornosti, zakaj je dejansko do tega prišlo, do danes nismo slišali še ničesar. Zakaj se na področje informacijskega sistema do danes ni naredilo ničesar? Cerarjeva vlada kljub številnim obljubam tukaj, na tem področju ni naredila popolnoma nič. Danes, ko imamo, pa ne morem drugače reči kot, zgolj razširjeno različico prejšnje vlade, nas seveda tudi zaradi tega dejstva to izredno in upravičeno skrbi. Kot smo lahko nedavno izvedeli tudi iz medijev, naj bi v poročilu, ki ga je prejel predsednik Vlade, izhajalo, da so pristojni na kohezijskem ministrstvu javnost zavajali s številkami glede uspešnosti pri črpanju sredstev, kot tudi niso upoštevali opozoril ministra za finance in revizijskih hiš. Iz medijev so izvedeli tudi to, da tisti, ki so odgovorni za to, da bomo morebiti izgubili teh 143 milijonov evrov in da imamo tako katastrofalno slabo črpanje evropskih sredstev v tej finančni perspektivi, da so ti ljudje zaposleni v generalnem sekretariatu Šarčeve vlade. Gospod predsednik, ali boste kaj ukrepali glede tega? Za Cerarjevo vlado je bilo več kot očitno pomembno le to, da smo dobili izziv razvoja Slovenije leta 2050, stala nas je pol milijona evrov, in kaj smo Slovenci izvedli – da bomo leta 2050 pa res vsi srečni! Ja, morda res, če ne drugega, bodo srečni tisti, ki so teh pol milijona evrov za ta dokument tudi dobili. Kandidat za ministra gospod Iztok Purič zagotovo ni strokovnjak s področja črpanja sredstev, o tem nas na predstavitvi na matičnem Odboru za Evropske zadeve in tudi na Odboru za gospodarstvo ni prepričal. Njegova predstavitev je bila skopa, odgovori na zastavljena vprašanja so bili izredno splošni. Zaveda se težav z informacijskim sistemom, to ocenjuje kot eno izmed težjih nalog, ampak spoštovani, to je naloga, ki bi že morala biti narejena in, kakorkoli, za to nalogo kaj dosti časa pa resnično več ni. Na tako imenovanem hearingu je kandidat za ministra veliko poudarjal medosebne odnose, pomen motivacije zaposlenih znotraj resorja, kar seveda je izredno pomembno, o tem ni dvoma, zlasti glede na pretekle neaktivnosti posameznih zaposlenih, ki imajo za posledico tudi morebitno izgubo evropskih sredstev. Se pa bodoči minister več kot očitno ne zaveda pomena medresorskega usklajevanja in seveda odnosa do te tematike tudi s strani ostalih resorjev. To je resnično, da na tem področju, če kje, pa mora celotna vladna ekipa delovati kot eno. Črpanje evropskih sredstev sicer res spada pod okrilje Službe vlade za razvoj in kohezijo, a to nikakor ne more biti stvar enega ministrstva. Resnično upamo, da bo to postala prioriteta celotne vlade in da bo vlada tudi sposobna tega medresorskega dogovora. Na tem področju je bilo v pretekli vladi, za katero vemo, da je razširjena vlada, razširjeno vlado imamo danes, na tem področju je bilo veliko težav. Če se ne bo ukrepalo hitro in s konkretnimi akcijami, si v Slovenski demokratski stranki glede tega tudi ne obetamo sprememb. Kohezijska politika je glavna naložbena politika EU, za Slovenijo pa ne nazadnje pomeni tudi glavni vir naložb, ki jih imamo bodisi na državni bodisi na lokalni ravni – tukaj mislim, da smo si vsi enotni. Sredstva so namenjena na eni strani ustvarjanju novih delovnih mest, dvigu konkurenčnosti, trajnostnemu razvoju in seveda tudi dvigu kakovosti življenja državljanov. V Slovenski demokratski stranki si seveda neprestano trudimo, da bi se to področje in to stanje izboljšalo, zato na neuspešnost Slovenije pri črpanju evropskih sredstev opozarjamo tako s poslanskimi vprašanji kot s sklicem nujnih sej in tudi izrednih sej Državnega zbora. Zavedamo se namreč, da so evropska sredstva za državo in za lokalne skupnosti edina razvojna sredstva, ki so nam na voljo. Ravno zaradi tega dejstva bi morali, če kje, pa na tem področju izredno aktivni. Ne nazadnje, s temi sredstvi lahko tudi bistveno pripomoremo k zmanjšanju prevelikih razlik med posameznimi regijami v Sloveniji. Osnovni namen teh evropskih sredstev je ravno v tem, da zmanjšamo razlike v razvitosti, zato je pomembno, da evropska sredstva v ta namen in na teh območjih tudi koristimo. V Sloveniji v obstoječi finančni perspektivi pri tem zaenkrat še nismo bili uspešni. Zaradi vsega navedenega je, seveda, izredno izredno pomembno, kdo je oseba, ki bo vodila ta resor. Žal moram povedati, da poslance Slovenske demokratske stranke gospod Purič ni prepričal in zato nima naše podpore. Hvala.
Hvala za vaše stališče, gospa poslanka. Dr. Darij Krajčič v imenu Poslanske skupine Lista Marjana Šarca. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, ministrski zbor, kolegice in kolegi! Kandidat za ministra brez resorja dr. Iztok Purič sodi v kvoto Stranke Alenke Bratušek. Predstavil se je na pristojnih delovnih telesih, to je na Odboru za zadeve Evropske unije in na Odboru za gospodarstvo 3. decembra letos. Poudaril je dolgoletne izkušnje v kadrovskih službah, kjer je njegovo delo temeljilo na motivaciji zaposlenih. Povedal je, da ga je dolgoletno vodenje Javnega gospodarskega zavoda Brdo poleg drugega soočilo tudi z zelo uspešnim predsedovanjem Svetu Evropske unije v letu 2008. V predstavitvi je pokazal, da razume velik pomen službe, to se pravi SVRK, za razvoj in finančno sliko Slovenije. Tisti, ki smo imeli v svoji karieri že opravka s to službo, smo ji običajno rekli »švrk«. Verjamem, da bo iz švrka pod njegovim vodstvom to postal dejansko SVRK. Zaveda se problemov, ki jih ima Slovenija pri črpanju evropskih sredstev kohezijske politike, zlasti vezanih na zamude. Zaveda se enega od ključnih problemov, to je učinkovito delovanje informacijskega sistema, ki mu pač rečejo e-MA, v prejšnji perspektivi so mu pa rekli nekako drugače. Kandidat je pokazal, da je poleg tekoče kohezijske politike za Slovenijo zelo pomembna tudi bodoča – v novem finančnem okviru za obdobju 2021–2027, kjer smo sredi najbolj intenzivnih pogajanj. Dr. Purič je v sklepnem delu povzel ključne ukrepe, ki po našem mnenju pomenijo pot v pravo smer k izboljšanju učinkovitosti izvajanja tekoče kohezijske politike in dajo dobro podlago tudi za novo finančno perspektivo. Vlada je na predlog Državnega zbora sprejela strategijo za pospešitev črpanja sredstev evropske kohezijske politike. Kandidat se z njeno vsebino do zaslišanja na matičnih delovnih telesih še ni seznanil. Verjamemo pa, da bo ustrezna podlaga za njegovo delo. V Državnem zboru bomo dokument obravnavali v januarju prihodnje leto in potem tudi budno spremljali njegovo izvajanje. V stranki Liste Marjana Šarca verjamemo, da koalicijska partnerica Stranka Alenke Bratušek pri predlogu ministra brez resorja, pristojnega za razvoj strateške projekte in kohezijo, izbrala najboljšega možnega kandidata, ki je ta izziv tudi bil pripravljen sprejeti. Izjemno zahteven resor, ki je pod drobnogledom tako koalicijskih partnerjev kot tudi opozicije, bo res pravi izziv za ministra; izziv tudi v vsebinskem smislu, vsaj tekoča, bodoča pa še bolj. Za razliko od minule bistveno bolj temelji na tako imenovanih mehkih vsebinah. Tudi pri tem ima Slovenija vrsto težav, saj se preprosto še ni prilagodila na to novo dejstvo. Priprava mehkih vsebin je bistveno zahtevnejša od trdih investicijskih projektov. To sta tudi dva bistvena vsebinska, ne tehnična vzroka, da imamo težave. Učinkovitost resorja bo relativno lahko spremljati, saj so kazalci preprosti, numerični, pravzaprav računovodski, knjigovodski. Poleg računovodskega spremljanja je še pomembnejša vsebina, za kakšne namene bo ta edini razvojni denar porabljen. Na koncu perspektive morajo biti tudi zaradi kohezijskih sredstev Slovenija konkurenčnejša, razvitejša in dežela z več blaginje ter imeni nično razliko do bolj razvitih evropskih regij. Po mnenju Liste Marjana Šarca mora imeti kandidat za ministra odlične menedžerske kvalitete in mora dobro poznati filozofijo in cilje kohezijske politike. Gre za izrazito horizontalno politiko, ki s svojim delovanjem posega v vrsto drugih resorjev. Stranka Lista Marjana Šarca bo kandidata za ministra podprla v veri, da bo znal vse izzive službe, ki jo prevzema, sprejeti in rešiti v dobro Slovenije. Pri tem, seveda, računamo tudi na konstruktivno delovanje kandidata za ministra v Vladi Republike Slovenije. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Mag. Meira Hot v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, spoštovani ministrski zbor, spoštovani poslanke in poslanci! Evropska kohezijska sredstva so tema, ki ni stalnica na dnevnem redu plenarnih zasedanj Državnega zbora. Dejstvo, da se o evropskih sredstvih za razvoj ter financiranje strateških projektov v tej dvorani pogovarjamo že drugič v dobrem mesecu dni, pa je odmik od te prakse. Na eni strani gre za dobrodošlo spremembo, ker so sredstva, ki jih črpamo iz evropskega proračuna, pomemben vir financiranja projektov, ki pomagajo ustvarjati pogoje za boljše življenje ljudi v lokalnih skupnostih ter k hitrejšemu in enakomernejšemu razvoju celotne države. Gre torej za temo, ki mora biti visoko na seznamu naših prioritet. Ne moremo pa biti zadovoljni, da tej temi posvečamo večjo pozornost zaradi težav pri povračilih v slovenski proračun za že odobrene projekte in na splošno počasnega črpanja evropskih sredstev ter zaradi odstopa ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo. Pred kandidatom za novega ministra dr. Iztokom Puričem je tako zelo zahtevna naloga, s pričakovanji tako politike kot javnosti glede potrebnih sprememb in pospeškov pri črpanju evropskih sredstev. Časa za spoznavanje z novo funkcijo ter stanjem na področju, za katerega je pristojen, pa je v resnici izjemno malo. Na 12. izredni seji Državnega zbora 9. novembra 2018 smo po opravljeni razpravi, v kateri je sodeloval še minister Bandelli, sprejeli predlog priporočila, da Vlada v roku 30 dni pripravi načrt pospešitve črpanja sredstev evropske kohezijske politike in ga predstavi Državnemu zboru. Druga, enako nujna in nič manj zahtevna naloga je zagotoviti, da bodo čakajoči [[4-sekundna prekinitev posnetka]]To je do konca leta, ki se hitro izteka, posredovani Evropski komisiji. Socialni demokrati upamo in si v dobro države, lokalnih skupnosti, vseh, ki delajo na projektih, ter državljank in državljanov, ki morajo imeti koristi od njih, da bi lahko govorili o uspešnem črpanju evropskih sredstev, iskreno želimo, da bi kandidatu za ministra pri tem uspelo. Dr. Purič je med svojo predstavitvijo pred Odborom za gospodarstvo in Odborom za zadeve Evropske unije nanizal tudi številne druge prednostne izzive, s katerimi se bo moral soočiti. Ti izzivi se nanašajo tako na učinkovitejše delo Službe Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko kakor tudi koordinacijo delovanja drugih resorjev in ostalih deležnikov izvajanja kohezijske politike. Poleg obstoječe finančne perspektive pa izziv že sedaj predstavlja prihodnja perspektiva za obdobje po letu 2020. Neizogibno dejstvo je, da se bo spremenila tako višina kot struktura sredstev, ki bodo na voljo Sloveniji. Evropska komisija tudi predlaga, da bi čas, v katerem bi države lahko dostopale do še neporabljenega dela v danem letu odobrenih sredstev, skrajšal z naslednjih treh na naslednji dve leti. Te spremembe bodo terjale še več skrbnega načrtovanja projektov, povezovanja deležnikov ter ne nazadnje ustrezno tehnično podporo, ki se je pa že sedaj izkazala za nepričakovano velik problem. Socialni demokrati želimo opozoriti nanje že sedaj, saj ne moremo biti pomirjeni ob dejstvu, da smo sredi preteklega mandata večkrat opozarjali na težave pri izvajanju kohezijske politike, pa se je kljub drugačnim zagotovilom izkazalo, da so te v resnici še večje, kot je bilo nakazano. Vsi našteti izzivi kažejo, da ne obstajajo izobrazba ali primerljive delovne izkušnje, ki bi oblikovale idealno kandidatko ali kandidata za ministra za razvoj, strateške projekte in kohezijo. Socialni demokrati menimo, da je bolj pomembno, da Služba Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko čim prej dobi operativno vodstvo. V širšem smislu pa mora Vlada poskrbeti za jasno vizijo nadaljnjega razvoja naše države ter poskrbeti za njeno učinkovito izvajanje z uporabo vseh možnih sredstev in instrumentov, ki so nam na razpolago iz naslova našega članstva v Evropski uniji. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlog za imenovanje dr. Iztoka Puriča za ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo, iz vseh naštetih razlogov soglasno podprli. Hvala.
Hvala, gospa poslanka. Gospod Gregor Perič v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala ponovno za besedo. V Poslanski skupini SMC bomo dr. Iztoka Puriča kot kandidata za ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo, podprli. Kot vemo, je Stranka Alenke Bratušek v sredo, 28. novembra 2018 premierju Marjanu Šarcu kot kandidata za novega kohezijska ministra, ki bo zamenjal Marka Bandellija, predlagala Iztoka Puriča. Premier se z njegovo kandidaturo strinja, poleg tega pa se je z njegovo kandidaturo strinjala tudi večina poslank in poslancev na skupni seji Odbora za gospodarstvo in Odbora za zadeve Evropske unije. Na tej je dr. Purič predstavil svoje prve ukrepe in temeljne cilje na področju razvoja in kohezijske politike. Sicer pa je Iztok Purič, ki je doktor znanosti s področja organizacijskih ved, 12 let vodil Javni gospodarski zavod Brdo, pred tem pa je vodil tudi splošno kadrovsko službo v podjetjih Exoterm in Žito. Tako upamo, da bo s prizadevnostjo in odgovornostjo in na podlagi svojih vodstvenih sposobnosti in drugih dosedanjih izkušenj uspešno opravljal zahtevne naloge kohezijskega ministra. Verjamemo, da bo delo začelo teči takoj in da bo gospod Purič svoja znanja in veščine s področja vodenja, upravljanja kadrov in primernega razpolaganja s proračunskimi sredstvi uporabil tudi v okviru uspešnega črpanja kohezijskih sredstev. Iz navedenih razlogov bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra kandidaturo dr. Iztoka Puriča za ministra, pristojnega za razvoj in kohezijo, podprli. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Gospa Nataša Sukič, imate stališče v imenu Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani ministrski zbor, spoštovane in spoštovani! Od pričetka kandidature ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo, se je razprava vrtela zlasti okrog težav pri črpanju evropskih sredstev in težav z informacijskim sistemom vladne službe za razvoj in evropsko kohezijsko politiko. Ministrski kandidat Iztok Purič je na skupni seji Odbora za gospodarstvo in evropske zadeve zagotovil, da bo odprava teh dveh težav med prioritetami njegovega mandata. Toda v Levici smo od ministrskega kandidata vendarle pričakovali nekoliko več. Seveda si vsi želimo več evropski sredstev in funkcionalen informacijski sistem, vendar smo od ministrskega kandidata poleg zagotovil pričakovali tudi podrobnejšo vizijo in predloge konkretnih ukrepov za reševanje temeljnih problemov, s katerimi se Slovenija sooča na področju razvojne in kohezijske politike. V Levici že dalj časa opozarjamo na nevzdržne razvojne razlike v Sloveniji. Glede na geografske trende razvitosti in nerazvitosti je Slovenija mikro kozmos Evropske unije: deli se na center in periferijo. Razvojne razlike se odražajo v višjih stopnjah revščine in socialne izključenosti v podrazvitih predelih periferije, zlasti v spodnjeposavski in pomurski regiji. Periferijo sestavljajo gospodarsko prizadeta območja, ki so se v preteklih letih oziroma desetletjih pospešeno deindustrializirala. Večina gospodarske dejavnosti v Sloveniji se vrši v centru, periferija pa se sestoji iz krajev, ki so oddaljeni od večjih gospodarskih središč. Ti kraji so redko poseljeni, zaradi slabe prometne infrastrukture so slabo povezani, ponekod pa ni niti ustreznih telekomunikacijskih povezav. V Zasavju in Pomurju, denimo, je deindustrializacija sovpadla z depopulacijo in hitro rastjo deleža starega prebivalstva, pri katerem so stopnje tveganja revščine najvišje. Za te regije so značilne tudi primerjalno nizke stopnje visoke izobrazbe. V delitvi na center in periferijo se torej ne odražajo le razvojne, temveč tudi velike socialne razlike. Podatki za leto 2017 kažejo, da je bila stopnja tveganja revščine najvišja v posavski statistični regiji, kjer je znašala kar 18,5 %. Povprečni letni razpoložljivi dohodek je bil v vzhodni Sloveniji precej nižji kot v zahodni Sloveniji. V osrednjeslovenski znaša okrog 9 tisoč 900 evrov, v pomurski statistični regiji pa le 8 tisoč 400 evrov. Stopnja tveganja socialne izključenosti je bila najvišja v posavski in podravski statistični regiji, v obeh je znašala več kot 21%. V geografsko pogojenih razvojnih razlikah se torej odražajo tudi številni socialni problemi, ki terjajo takojšnje ukrepanje, temu ustrezna bi morala biti tudi resna nacionalna razvojna strategija slovenskega gospodarstva, ki pa je Slovenija žal ne premore. Tudi regionalne politike v Sloveniji pravzaprav ni. Slovenija se že leta zadovoljuje s sledenjem evropskim razvojnim ciljem in koriščenjem evropskih kohezijskih sredstev, kar kaže na veliko pasivnost in konformizem domače politike. Posledice te pasivnosti in konformizma so dvoje; slovensko gospodarstvo ostaja na periferiji Evropske unije, kjer z izvozno naravnavo proizvodnjo polizdelkov z nizko dodano vrednostjo prevzema položaj podizvajalke razvitejših industrijskih držav in centra in zaradi zapostavljanja nacionalne razvojne in regionalne politike se delitev na center in periferijo reproducira tudi na domačih tleh. Ministrski kandidat je na seji odborov za gospodarstvo in evropske zadeve pokazal nekaj razumevanja za navedene probleme, zaradi česar mu ne bomo nasprotovali, vendar pa ni podal jasne vizije in konkretnih predlogov za njihovo reševanje, zato ga tudi podpreti ne moremo. Hvala lepa.
Hvala, gospa poslanka. Gospa Nataša, pardon, gospa Maša Kociper v imenu Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek. Še enkrat, se opravičujem za preimenovanje.
Nisem tako občutljiva na pravilno izgovorjavo kot nekateri. Lep pozdrav, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Spoštovani ministrski zbor! Točka, ki jo danes obravnavamo, ki je pravkar na dnevnem redu, ima naslov Predlog kandidata za ministra brez resorja, pristojnega razvoja, strateške projekte in kohezijo. In kandidat, ki ga bomo danes izvolili, bo vodil službo vlade za razvoj in kohezijo. Iz takšnega naslova bi bilo mogoče sklepati, da gre za kakšno manjšo službo vlade, ki se ukvarja s kakšnimi nepomembnimi podrobnostmi, pa vendar je resnica povsem drugačna. Gre za pravo, veliko ministrstvo, ki ima preko 200 zaposlenih in pokriva zelo zelo pomembno področje. Ko je bilo Stranki Alenke Bratušek zaupano vodenje tega ministrstva, smo vedeli, da je pred nami velika odgovornost, saj gre kot je bilo že večkrat poudarjeno, praktično za edina razvojna sredstva te države. Kar nismo vedeli, je bilo to, da nas bo ob prihodu na ministrstvo pričakalo toliko odprtih, perečih in zelo urgentnih problemov. Med drugim naj bi bilo pod vprašanjem tudi črpanje okrog 150 milijonov evrov povračil iz Evrope. 150 milijonov evrov je res veliko denarja in te projekte naj bi slovenski proračun že financiral, denarja pa za zdaj zaradi neurejenega beleženja črpanja ne moremo zahtevati od Evropske komisije. Če se je ta problem dejansko v vmesnem času že rešil, smo lahko vsi skupaj resnično zelo veseli. Ne glede na nakopičene probleme, ki so se pojavili mnogo pred prevzemom resorja, pa je naša ekipa z ministrom v odstopu takoj zavihala rokave in se lotila dela, da bi črpanje čim prej pognali in tudi povečali odstotek s sedanjih 15 %. Zgodilo se je, kar se je pač zgodilo, in danes se pogovarjamo o novem kandidatu. Glede na to, da je bilo že veliko povedano o njegovih referencah in njegovi predstavitvi, se v tem delu morda ne bi ponavljala, povedala bi pa nekaj drugega. To področje je res strokovno zelo zahtevno in to je bilo danes že večkrat korektno povedano in kot je bilo korektno poudarjeno s strani poslanke Socialnih demokratov, v Sloveniji ne obstajajo strokovnjaki za kohezijo in razvoj, ki bi jih lahko ob takem primeru potegnili iz žepa. Zato nikar ne mislimo, da kandidati za tako zahtevne resorje kar stojijo v vrsti. V tem smislu smo lahko zelo hvaležni – in naša stranka je, seveda govorim za nas –, temu, da se je dr. Purič odzval na naše vabilo in sprejel ta zahtevni izziv. Gospod Purič, kot rečeno, ni strokovnjak za kohezijo in razvoj, niti za črpanje sredstev, je pa veliki strokovnjak za menedžment kadrov in dr. znanosti s področja organizacijskih ved. In prav to je to, kar se nam zdi tukaj zelo pomembno. Priti mora nekdo tja, ki se zaveda vrednosti kadrov, ki edini poznajo to zahtevno področje, ki jih zna organizirati in motivirati. Imeti mora voljo in željo, da spremeni stvari na boljše in vse to dr. Purič ima. Ima tudi dolgoletno znanje s področja vodenja velikih sistemov in prepričani smo, da ga bo uporabil v korist vseh nas. Tako tudi v imenu naše stranke prosim, da mu daste priložnost. Vseeno pa bi na koncu povedala še nekaj. Črpanje sredstev in razvojni projekti, ki jih financira ta resor, nikakor ne morejo biti samo stvar in odgovornost ene stranke, ampak odgovornost celotne vlade in vseh ostalih deležnikov, ki pri tem sodelujejo, tudi lokalnih skupnosti in vseh ostalih. Samo s skupnimi močmi nam bo uspelo narediti to, kar je največja korist, ki jo imamo od Evropske unije, to je, da bomo koristno in v korist naših državljanov porabili sredstva, ki so nam na razpolago. Hvala lepa.
Hvala, gospa poslanka. Gospod Franc Jurša, imate stališče v imenu Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav ministrskemu zboru, tudi kolegicam in kolegom poslancem, poslankam v tej dvorani! Pred nami je prva menjava ministrske ekipe. Konec prejšnjega meseca nam je namreč predsednik Vlade Republike Slovenije gospod Marjan Šarec posredoval predlog za novega kandidata za ministra, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo. Po oceni predsednika Vlade je primeren kandidat dr. Iztok Purič. V očeh laične in strokovne javnosti je področje črpanja evropskih kohezijskih sredstev izjemno slabo izkoriščeno, saj po številnih navedbah tako v mediju kot pri strokovni javnosti črpanje poteka zelo počasi oziroma v premajhnem obsegu. Kljub nekaj uspešnim projektom, ki jih je Slovenija uspela pridobiti, je moč vedeti, da nimamo usklajene kohezijske politike v luči uravnoteženja črpanja sredstev v obeh slovenskih regijah, vzhodni in zahodni. Namreč, razkorak med njima je zelo zelo velik oziroma prevelik. Dodatno težavo pri uspešnem črpanju predstavljata še vedno prevelika birokracija in težave s funckionalnostjo informacijskega sistema. Prijava projektov za nepovratna sredstva iz kohezijskih skladov je tako postala prava znanstvena fantastika, kjer si raznorazne agencije, ki skrbijo za pravilnost in atraktivnost prijav, manejo roke ob vrtoglavih zaslužkih. V bodoče se moramo vsi zavzeti za celovito izkoriščanje razvojnih sredstev in oblikovati novo finančno perspektivo, saj so to skoraj edina razvojna sredstva v državi. Na slednje je opozoril tudi kandidat za ministra. K temu pritiče, da mora Služba Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko delovati kot zanesljiv in učinkovit koordinator deležnikov izvajanj kohezijske politike. To pa lahko doseže s pravimi usmeritvami in z zasledovanjem postavljenih ciljev, zlasti pa z medsebojnim sodelovanjem in znanjem. Sama volja in pripravljenost sta premalo. Da bi to dosegli, potrebujemo na čelu takega vitalnega resorja preudarnega človeka z izkušnjami in vizijo. Glede na predstavitev kandidata za ministra dr. Iztoka Puriča na seji pristojnih delovnih teles v Državnem zboru ter glede na njegove poglede na reševanje problematike poslanci Desusa izrekamo podporo kandidatu v upanju, da bo uspešno vodil službo, ki je najpomembnejša za črpanje evropskih kohezijskih sredstev. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. S tem smo končali, spoštovane poslanke in poslanci, s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Prvi imate besedo mag. Marko Pogačnik. Pripravi pa se gospod Franc Kramar. Izvolite.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Vsekakor je treba povedati, da gre za eno izmed najpomembnejših področij v danem trenutku. Dejstvo je, da slovenski proračun potrebuje sredstva, na voljo Sloveniji, Slovenija ima približno 3 milijarde sredstev, in žalostno lahko smo ugotavljali, da do sedaj ta naloga s strani tako prejšnje vlade kot sedanje ni bila opravljena kvalitetno. Dejansko ni bila opravljena. Zaostajamo s projekti, ki bi jih morali prijaviti v Bruslju. Prepričan sem, da z resnim delom, z zavzetostjo, predvsem s sodelovanjem vseh ministrskih ekip, celotne ministrske ekipe – kajti dejstvo je, da se morajo področja dopolnjevati tako z ene kot z druge strani –, sem prepričan, da lahko poberemo še ti dve milijardi evropskih sredstev in ti dve milijardi evropskih sredstev lahko omogoča tudi nadaljnji razvoj Slovenije. Prepričan sem, da z resnim delom lahko pridemo, vendar žal tukaj notri glede na dosedanji pristop te koalicije do evropskih sredstev si lahko včasih predstavljamo, da temu ne bo tako. Dejstvo je, da bo približno dveh mesecih delovanja Vlade se je že zgodila zamenjava samega ministra. Mnenja sem, da je predvsem to področje takoj za Ministrstvom za finance, mnenja sem, da kandidat Iztok Purič bo moral sodelovati predvsem z ministrom za finance in vsemi ostalimi. Zdaj pa predvsem, kaj vidim, kaj bi se tukaj moralo narediti. Predvsem poenostavitev postopkov in stop birokratom. Tukaj se mi zdi, da se da veliko stvari narediti in da se popravijo vse tiste stvari, ki jih je tukaj tudi pri svoji reviziji očitalo Računsko sodišče. Pričakujem od kandidata, verjetno tudi od danes naprej novega ministra, da se bo dela lotil bistveno bolj resno kot vsi ostali njegovi predhodniki prej.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Franc Kramar, beseda je vaša. Pripravite pa se mag. Branko Grims. Izvolite.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovani ministrski zbor, spoštovane kolegice in kolegi! Razvoj in kohezija je po moji oceni eno temeljno načelo, ki bi ga v vsaki državi morali postaviti kot prednostno pravico vseh deležnikov, tukaj predvsem mislim, da so to edina sredstva iz Evrope, ki veliko lahko pripomorejo k razvoju občin na celotnem območju države. V preteklosti je temu bilo tako, prejšnja perspektiva je bila sicer sproščena na osnovni statističnih regij in tam so občine lahko participirale na evropska sredstva in lahko rečem, da v tistem obdobju se je ogromno naredilo. No, potem je prišla ta zadnja perspektiva, v kateri so se kriteriji glede dodeljevanja sredstev bistveno spremenili, ocenjujem, da je to naredila država, spremenila kriterije in jih zaostrila do take mere, da je lahko particpirala na kohezijska sredstva samo Mestna občina Ljubljana, vse ostale občine niso zadostile tem pogojem, in to je neopravičljivo. Imamo dve regiji, vzhodno in zahodno, kar po moji oceni ni najbolj pravično. Dejstvo je, da Ljubljana pripada zahodni regiji, da je Ljubljana daleč najbolj razvita občina v Sloveniji in s to pripojitvijo je dejansko zahodna regija v podrejenem položaju v primerjavi z vzhodno. Menim, da mora vzhodna regija ostati takšna, kot je, in tudi particpirati sredstva, ki so predvidena za vzhodno, bilo bi pa po moje smiselno izločiti Mestno občino Ljubljana kot samostojno regijo. In tukaj je že ena izmed nalog, katerih se bo novoimenovani minister, upam da, tudi lotil in da jim bo kos. Poudarjam še enkrat, da pričakujem od ministra, pa kljub dejstvu, da prihaja iz naše stranke, da se poenostavijo kriteriji za dodeljevanje evropskih sredstev. Taka birokracija, kot je bila v preteklosti, in pa predvsem tako dlakocepstvo pri samih razpisih in pri samih pogodbah, ker so manjkale pike, vejice in ne vem kaj še vse, ne pelje nikamor. Treba je poenostaviti sistem, treba je omogočiti občinam, da participirajo po kriterijih, ki morajo biti enakovredni za celotno območje države in katerih se je v prihodnosti potrebno držati. Prepričan sem, da bo dr. Purič temu sledil. Res je, veliko dela ga čaka. To je po moji oceni eno najbolj zahtevnih ministrstev v državi, pa ne omalovažujem ostalih, ampak dejstvo je, da se tukaj lahko pripomore k razvoju celotne Republike Slovenije, saj s črpanjem evropskih sredstev prinašajo tudi razvoj. Tega si po moji oceni v Sloveniji vsi skupaj želimo. Dr. Puriču želim veliko uspeha in veliko veliko želje po tem, da se končno premakne na tem področju črpanja razvojnih in kohezijskih sredstev. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Besedo ima mag. Branko Grims. Pripravite pa se gospod Boris Doblekar.
Vsem prav lep pozdrav. Vsaj ena točka je, kjer se danes vsekakor vsi strinjamo: ministrstvo, mesto, o katerem govorimo, je izjemno pomembno. Gre za edina dejanska naložbena sredstva, ki so na razpolago, sredstva, ki prihajajo iz Evropske unije. Gre za 4 milijarde ali tudi več in vsekakor je to tisto, s čimer je treba ravnati posebej pazljivo, kajti, če nič drugega, to narekuje načelo odgovornosti do državljank in državljanov. Temu bi morali posvetiti od prvega dne posebno pozornost. Žal je dejstvo, da ne prejšnja ne sedanja, v bistvu reciklirana prejšnja vlada, pri tem do tega trenutka niste bili prav nič uspešni. Ravno nasprotno, prav tukaj so bili zaostanki največji. Predlog, ki je danes pred nami, je s tega vidika nekoliko nenavaden. Po eni strani sem osebno vesel, da je predlagan nekdo z Gorenjske, iz Kranja. Po drugi strani gre za človeka, ki je bil že daljši čas v pokoju, penziji; to se pravi, da je izgubil dejansko stik z vsem tistim, kjer bi moral imeti v tem trenutku najbolj razvite niti povezovanja [[…]]Poleg tega tudi leta naredijo svoje. Sprašujem se, kaj je v ozadju tega, kateri računi, ki jih je bilo treba vrniti za nazaj, vsekakor pa je zagotovo tak predlog odraz strahotne kadrovske suše, ki jo ima ta vlada in ta koalicija. Predvsem pa je tak predlog, spoštovani predsednik Vlade, neodgovoren do državljank in državljanov, ker gre za tako občutljivo mesto. Lahko je bil predlani kandidat pred časom na tem področju tudi uspešen ali pa na področju, ki je bilo povezano s tem, ampak sedaj je bil dolgo časa v penziji in ta reaktivacija je, milo rečeno, nenavadna. Če se je iskalo samo idealnega sogovornika gospodu Junkerju – Junker odhaja; hvala bogu, da odhaja! Vsekakor je tukaj vprašanje tistega, kar bi moralo voditi koalicijo in predsednika Vlade pri predlaganju kandidata za ministra, ki bo razvojno najbolj odgovorno funkcijo opravljal v odločilnih trenutkih, ko stvari za nazaj niso bile dobre in ko je treba nadoknaditi izgubljeni čas. Kje, gospod predsednik Vlade, je vaša odgovornost do ljudi? S takimi predlogi zagotovo te odgovornosti ne potrjujete. Sem trdo prepričan, da bi z nekaj truda lahko našli tudi bistveno bolj v to področje vpetega kandidata, ki bi potem lažje in bolj učinkovito pridobival sredstva. Samo upam, da bo vsaj nekaj uspelo tudi njemu, ne dvomim, da se bo pri tem potrudil, in da pri tem ne bo pozabil na Gorenjsko, od koder oba prihajava, kajti, žal, je pravilo, ki smo ga že nekajkrat videli, da kandidati z Gorenjske, ko odidejo v izvršilno vejo oblasti, na Gorenjsko preprosto pozabijo. Upam, da bo častna izjema.
Hvala, gospod poslanec. Besedo imate, gospod Boris Doblekar. Pripravi naj se gospod Franci Kepa.
Spoštovani predstavniki oziroma ministri, spoštovana Vlada, kolegice in kolegi, poslanke in poslanci! Hvala za besedo, gospod predsednik. Danes bomo odločali o izvolitvi kandidata za ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo, gospoda Iztoka Puriča. Mnogo je bilo že povedanega, nekaj je bilo kritik, nekaj je bilo pohval, nekaj je bilo obetajočih novic, nekaj tudi starih stvari, ki jih že poznamo. Osebno moram reči, da se zavedam tega, da je to eno najbolj pomembnih ministrstev, česar se zavedate tudi mnogi oziroma kar vsi. Vemo, da je to ministrstvo tisto, ki vsem nam, državljankam in državljanom, omogoča boljše življenje, bolj kvalitetno življenje, boljši razvoj in s tem tudi bolj napredno, lepšo Slovenijo, kajti pridobivamo lahko mnoga evropska sredstva in če to ni tako, potem seveda moramo trošiti svoj denar za stvari, ki bi jih lahko imeli financirane s strani Evrope, kamor tudi vplačujemo kar velik del svojih sredstev. Pa se potem pogovarjamo o različnih predlogih sprememb zakonov, o raznih malenkostih, o majhnih vsotah, ki bi bile dobre za ljudi, predvsem za male ljudi, za tiste, ki nimajo, in tako naprej; ampak tam zmanjka, iz Evrope ne dobimo, in potem smo tam, kjer smo. Ne bi bil rad preveč kritičen, niti ne bi rad dajal kakršnihkoli slabih signalov bodočemu ministru, ki bo, verjamem, glede na predstavitev stališč posameznih poslanskih skupin, tudi dobil podporo v Državnem zboru. Pa kljub temu, na začetku je bilo zelo dobro poudarjeno s strani ene poslanske skupine, da prihaja minister iz kvote Stranke Alenke Bratušek. Se mi zdi, da to niti ni tako pomembno, kajti vedno, ko se o tem pogovarjamo ali pa slišimo tudi z drugih strani, da ni pomembno, od kje prihaja, kateri politični opciji pripada, ampak da je bolj pomemben podatek, ali je strokovnjak ali ni strokovnjak, ali se spozna na področje ali se ne spozna na področje; mislim, da je to mnogo bolj pomembno kot to, od kje prihaja. Na zaslišanju ministrskega kandidata na pristojnem Odboru za gospodarstvo in Odboru za zadeve Evropske unije sem mu postavil nekaj konkretnih vprašanj, na katere, moram reči, nisem dobil zadovoljivih odgovorov. Tudi njegovi odgovori so bili bolj kot ne medli in iz tistih odgovorov jaz kakšne posebne vizije nisem zaznal, da bo kaj dosti bolje na področju črpanja evropskih sredstev. Moram reči, da se je gospod Bandelli mnogo bolje odrezal na zaslišanju, bil je mnogo bolj prepričljiv in imel tudi zelo konkretne odgovore, iz česar sem lahko razbral, da bo pa le morda posijalo sonce na to ministrstvo oziroma vladno službo za razvoj, strateške projekte, kohezijo in tako naprej. Ampak, žal, zaradi nekaterih drugih stvari je moral ta minister pač oditi. Verjamem pa, vsaj moje prepričanje je takšno, da bi to delo mnogo bolje opravljal kot predlagani kandidat, vsaj po vsem tem, kar sem lahko slišal na sami predstavitvi in kar sem lahko prebral tudi v medijih, čeprav moram reči, da ne verjamem ravno vsakemu mediju in vsakemu zapisu, ampak kljub temu, če to vse skupaj daš, dobiš neko konkretno sliko. Kandidata sem na zaslišanju tudi vprašal, če je kdaj sodeloval pri kakršnemkoli evropskem projektu pri razpisu, pri pridobivanju sredstev, če je sodeloval, kolikokrat je sodeloval in koliko sredstev so pridobili. No, pa mi na to ni dal odgovora, kar mi je dalo jasno vedeti, da se verjetno s tem ni nikoli prav preveč konkretno ukvarjal, kar me tudi malo skrbi, čeprav slišim s strani nekaterih poslancev, da je bolj pomembno, da je menedžer, da je organizator, da je dober vodja, ampak jaz mislim, da mora poznati tudi zelo podrobno vse te zadeve, katere bo kasneje prevzel. Vprašal sem ga tudi o skritih napakah, če morda ni česa predstavil, kar mi ne bi želeli slišati oziroma če mu kaj leži na duši, pa je kaj hitro omenil nekatere probleme in težave, ki jih je imel v preteklosti, ampak o tem sedaj ne bom. Glavno in bistveno je to, da ko se bo lotil tega zahtevnega dela, bo moral marsikaj postoriti na tem ministrstvu oziroma na tej vladni službi, kajti poznanih je kar nekaj težav, ki so se tam dogajal še v časih ministrovanja ministrice Smrkoljeve in tudi do sedanjih časov. Predvsem zelo pomembno se mi zdi to, da je dejansko ta birokratizacija in zapleteni postopki, ki so potrebni oziroma ki nanje naletijo vsi tisti, ki bi se želeli prijaviti na kakršnekoli projekte za pridobitev evropskih sredstev, so dejansko tako zapleteni in zakomplicirani, da se mnogokrat niti ne znajdejo niti ne znajo se pravilno prijaviti in zato so tudi ob sredstva. Mislim, da bi morala ta vladna služba dejansko tudi priskočiti na pomoč vsem, ki bi želeli pridobiti ta sredstva; se pravi, predvsem občinam, ne, da ob vsem tem potem iščemo še pike, vejice in tako naprej. Nikoli ne bom pozabil primera, tudi našega lokalnega, litijskega, ko smo bili v občini Litija ob 7 milijonov evrov evropskih sredstev pri gradnji doma za starejše občane, ki je državni projekt. Tega ne bom nikoli pozabil. Verjamem, da se bo treba tukaj zelo potruditi. Da ne bom predolg. Nujno bo treba odpraviti ta kaos na informacijskem sistemu vladne službe. Potem bo treba poskrbeti tudi za delo na terenu, kar je tudi minister Bandelli takrat zelo podrobno imel to razdelano, pa sedaj tega nisem slišal. Treba bo tudi poskrbeti, da bodo tisti ljudje, ki do sedaj niso nič naredili na tem področju, ne bodo opravljali pomembnih del, tako v okviru vlade kot kje drugje. Mislim, da si taki ljudje ne zaslužijo nobenih položajev v javni upravi, če niso delali pravilno oziroma če niso naredili tistega, kar se od njih tudi pričakuje. Informacijska sistema e-MA in ISAR pa vemo, da se je vnašalo v ISAR namesto v e-MA, to so neke podrobnosti, ki potegnejo za seboj velike stvari. Mislim, da se je treba tukaj dejansko res vzeti v roke in gledati, kaj dela človek in zakaj hodi v službo in zakaj je tudi plačan. Ta vladna služba je tudi naredila vizijo do leta 2050, ki je bila zelo draga. Mislim, da po nekih informacijah se s to vizijo ukvarjajo celo kriminalisti ali pa se bodo, ampak o tem ne bom. Res mislim, takšne projekte, neke vizije do leta 2050 v stanju, v kakršnem smo, nimamo pa niti še razrešenih problemov in težav iz leta 1950. Mislim, to je vse skupaj malo [[…]]Ne gre skupaj. Zdaj, kdo je kriv, kdo ni kriv, o tem tudi ne bom. Upam, da bo ta minister poskrbel, da kasneje ne bomo nikoli več poslušali, kdo je kriv, kdo ni kriv, kdo je naredil, kdo ni naredil svojega dela, in da se bojo zadeve uredile, kar seveda tudi vsi pričakujemo. Tudi rečeno je bilo s strani tistih, ki boste podprli kandidata, da mora delati v dobro države, občin, lokalni skupnosti, da je treba zavihati rokave. Saj se sliši dobro, ampak če bo pa to dejansko narejeno, bomo pa verjetno kaj hitro videli. Letošnji milijoni, ki bodo izpuhteli oziroma jih ne bomo dobili, so res prava katastrofa. Upam, da se bo za naprej to rešilo. Če ne zna minister, če ne zna ta vladna služba opravljati svojega dela, če ne ve, kako se k temu pristopi, naj gre vprašat kakšno vzhodno državo. Marsikje so pri tem zelo zelo uspešni in bojo tam dobili primere dobrih praks, pa bomo končno enkrat prišli na tisti njihov nivo, da bomo počrpali kar se da iz Evrope. Zato še enkrat poudarjam, dajmo res stvari resno vzeti v roke, delo – tako kot treba, in naj se črpajo evropska sredstva, naj se izkoristi vse, kar je mogoče, in skrbi za razvoj države, regij, ne samo za Ljubljano, za ta center. Nisem nič fovš, če imajo vsega dovolj, ampak poglejmo še po ostalih predelih države, po naših nerazvitih regijah, po podeželju: ni infrastrukture, takšne, kot bi morala biti, ni obvoznic, ni sanacij degradiranih območij in tako naprej. Skratka, za postoriti je mnogo in denarja v evropskem proračunu leži mnogo in počrpajmo ga, naredimo vse na tem, da se bo to tudi naredilo. Upam, da te obljube kandidata in predsednika Vlade in celotne Vlade naletijo na plodna tla in da bomo nekaj tudi od tega imeli, da ne bo ostalo vse skupaj samo pri besedičenju in bomo čez 2, 3 mesece spet sedeli tukaj in izbirali novega ministra. Upam, da se to ne bo zgodilo, kajti to bo prava katastrofa za našo državo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Franci Kepa, pripravi pa naj se mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav ministrom in vsem prisotnim! Kot so že predhodniki dejali, je velika težava s črpanjem kohezijskih sredstev. Ta sredstva so pa ena od ključnih za našo državo, za občine. Do sedaj je počrpanih komaj 15 % teh sredstev, časa je pa samo še dve leti. To je zelo malo časa in do sedaj smo daleč najslabši pri črpanju v vseh teh perspektivah. Ali je problem birokracija ali je problem informatika, to niso izgovori, to bi morala ukrepati vlada sedaj, ko je nastopila, morala bi pa ukrepati že prejšnja vlada. In ta črpanja bi morala biti veliko boljša, kakor so. Občine pričakujejo ta denar, občine so zelo odvisne od tega denarja. V bodočih perspektivah bi se morali bolj približati manjšim občinam s kriteriji za črpanje. Sedaj imamo bolj približano velikim občinam, manjše občine se morajo združevati, da ustrezajo tem kriterijem. Na primer, ta kanalizacijski sistem dva tisoč populacijskih enot je primer. Danes potrjujemo predlaganega ministra. Na našem odboru smo imeli zaslišanje. Sam minister je dejal, da nima izkušenj s tega področja. Ne vem, zakaj se predlaga človeka brez izkušenj, časa je pa zelo malo. Tukaj bi morali predlagati človeka, ki ima res izkušnje s tega področja, res zelo zelo dobrega strokovnjaka. Potegniti bi morali aduta, ker samo dve leti je časa za večino počrpanih sredstev. Mi se pa tukaj igramo in smo potegnili nekoga ne vem od kje, mogoče je bil strokovnjak na nekaterih drugih področjih, je pa sam dejal, da nima izkušen s tega področja. Časa pa ni, da bi se učil. Kaj se bo zdaj eno leto učil, potem bomo imeli samo še pol leta, da bomo počrpali ta sredstva?! Kakor je bilo rečeno, prejšnji minister je bil iz gospodarstva in je imel več izkušenj s tega področja. Kaj je bil vzrok, da so ga odstavili? Ni bil tudi on verjetno optimalen, pa vseeno je na mene naredil večji vtis na zaslišanju kakor zdaj predlagani minister. Upam, da bo uspelo skupni ekipi vseeno počrpati ta sredstva v tej perspektivi, za bodoče bi pa bilo veliko boljše, da se tega lotite prej, bolj smelo in bolj preudarno, da se ne čaka zmeraj do konca, ali bo ali ne bo počrpano, in mogoče boljše, da bi eno leto prej počrpali, pa bolje, da se eno leto sončimo na balkonu pa gledamo na boljšo perspektivo pa prej počrpamo denar. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prišlo je še do nekaterih sprememb, tako da bo sedaj na vrsti poslanec Danijel Krivec, pripravi pa naj se Maša Kociper. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Nisem pričakoval, da bom tako hitro na vrsti, ampak očitno uživa ta minister zelo veliko podporo koalicije, ki ga zelo zavzeto zagovarja, očitno noben nima nekih argumentov, ki bi jih izrazil v podporo temu ministru. Tudi sam moram reči, da sem zelo skeptičen glede kandidature dotičnega dr. Iztoka Puriča, ki bo zavzel resor, za katerega vsi ugotavljate, da je zelo pomemben v tem trenutku. Že v prejšnjem mandatu je bilo veliko opozoril na to, da se na tem resorju stvari ne odvijajo tako, kot je bilo pričakovanje v Državnem zboru, predvsem pa, kot je bilo pričakovanje med lokalnimi skupnostmi, ki so na nek način tiste ključne porabnice tega denarja, ki prihaja iz evropskih virov. Glede na to, da verjetno vsi poslanci, ki imate poslanske skupine, se srečujete z lokalnimi skupnostmi, z njihovimi predstavniki, z razvojnimi agencijami, ste verjetno vsi imeli zadostno število informacij, kako potekajo stvari na tem resorju. Navkljub vsem opozorilom v Državnem zboru, ki so bila namenjena prejšnji vladi, prejšnji ministrski ekipi, ministrici, ki je to vodila, se stvari dejansko niso spremenile. Še več, na koncu zdaj ugotavljamo celo, da nas je marsikdo iz tega resorja dobesedno zavajal s podatki. Kot rečeno, kdorkoli se je srečeval z nivojem lokalnih skupnosti in razvojnih agencij, je vedel, da so te informacije nepravilne oziroma napačne in da gre za zavajanje, vendar se Vlada navkljub opozorilom, navkljub sejam matičnih odborov in tudi seji v Državnem zboru, ki je obravnavala to tematiko – njihovo delovanje praktično ni spremenilo. In zdaj postavljate na to mesto nekega gospoda, ki ste ga vzeli iz faze upokojenstva, kar pomeni, da odžirate neko delovno mesto nekemu mlademu sposobnemu strokovnjaku, ki bi ga lahko dobili v nekem primernem naboru, in dajete človeka, ki bi [[…]]Na nek način bi bilo še razumljivo, če bi izhajal iz nekega tega področja, iz neke res javne uprave, ki bi se ukvarjala s področjem črpanja evropskih sredstev, ki bi imela neke izkušnje, mogoče iz širše lokalne samouprave, ki bi delovala v nekih razvojnih agencijah, kjerkoli, kjer bi mogoče pridobila izkušnje iz tega naslova. Ali pa po drugi strani, ki bi izvajala neke projekte skozi črpanje evropskih sredstev. Ne pa nekoga, ki je bil dobesedno direktor nekega javnega zavoda, v neki vati, ki se ni ukvarjal praktično z nobeno povezavo z okolico, predvsem je bil zadolžen za črpanje nekih sredstev, ki so bila namenjena skozi proračunske postavke. Nikoli ni deloval na trgu, ni mu bilo treba skrbeti za noben širši razvoj. Tudi tisti kadri, ki so bili tam zaposleni, so bili v bistvu skozi neke normalne razpise pridobljeni, niso bili podvrženi nobeni posebni presiji, da morajo nekaj dodatnega narediti. In zdaj vi na nek način dajete nekoga, ki je upokojenec, ki je že odklopil od nekega, bi rekel, delovnega ritma in ga dajete v nek resor, kjer je – kot sami ugotavljate – vse narobe; od informatike do delovnih odnosov, do izvajanja praktično vseh nalog, ki bi jih moral ta resor opravljati, in pričakujete, da bo to uredil v najkrajšem možnem času. Mi smo vsi bili prepričani, da bo prejšnji minister, ki je imel vsaj do neke mere izkušnje kot predstavnik lokalnih skupnosti, kot župan; bil je vpet v črpanje evropskih sredstev, vedel je, kje so ovire, vedel je, kje so težave, ki jih ima ta resor, pa vseeno v treh mesecih praktično ni uspel nič premakniti. Zdaj pa greste v, v bistvu, še slabšo rešitev, ki bo kvečjemu povzročila sive lase predsedniku Vlade, pa verjetno tudi še komu drugemu. Na tak način, se bojim, da bo črpanje evropskih sredstev ne pospešeno, ampak se bo še na nek način zaustavilo, kajti težko si predstavljam, da nekdo, ki je v tem trenutku upokojenec, pozna paleto težav, ki so na tem resorju urgentno za odpraviti. Kot pravim, prejšnji minister je vsaj na videz deloval, da te stvari pozna in da bo to na nek način odpravil, pa mu ni uspelo. S tega vidika sem zelo zaskrbljen za nadaljnje korake, ki bodo s strani konkretnega ministra, ki bo verjetno v tem državnem zboru kasneje izvoljen, čeprav kot vidim, ni neke hude želje, da bi ga zagovarjali oziroma da bi mu vsaj pot tlakovali z nekimi dobrimi željami. Večina tistih, ki so se do zdaj oglašali, je bila v smeri, da je to predvsem lahko težava in da je izbira prej napačna kot pa dobra. Tako popotnica za tega ministra ni dobra, tudi s tega vidika, da je na hearingu večinoma govoril o tem, da se bo o vsem še podučil, da ima sicer voljo delovati, ni pokazal pa nobenega znanja o tem resorju, niti neke velike želje, da bi karkoli spremenil. Tako upam, da veste, kaj boste potrdili in da se tudi zavedate odgovornosti, ki jo boste imeli verjetno čez kakšna dva, tri mesece, ko bomo ponovno v Državnem zboru verjetno govorili o novem ministru, ki naj bi uredil razmere na tem resorju.
Hvala lepa. Besedo dobi poslanka Maša Kociper, za njo Suzana Lep Šimenko kot zadnja. Izvoli.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči! Tale razprava se približuje koncu in morda bi si vzela samo nekaj minut, da odgovorim na nekaj glavnih navedb. Pravkar smo slišali, da koalicija ni prav zelo zavzeta pri branjenju novega kandidata za ministra. Do tega trenutka niti nisem vedela, da je ob imenovanju ministra treba, da ga blazno braniš in zagovarjaš. Mislim, da so vse stranke koalicije v svojih stališčih jasno in zelo razločno izrazile podporo kandidatu Puriču. Govorili so predstavniki strank in v tej fazi se mi nikakor ne zdi potrebno kakšno dodatno navijaštvo, vsaj mi tukaj na tej strani dvorane nismo navajeni delati na ta način. Tako smo v tej razpravi večinoma slišali predstavnike pozicije. Nekaj je bilo zelo korektnih razprav, nekaj malo manj. Tako bi rekla; seveda je lahko soditi o tujih kandidatih, sama pa lahko samo še enkrat ponovim, da je škoda, da nekateri niste sploh imeli možnosti predlagati svojih kandidatov za ministre. Tako bi prosila, da v tej fazi pač pustite možnost tistim, ki smo oblikovali koalicijo, da predlagamo ljudi, ki se nam zdijo primerni. Resor, o katerem govorimo, je brez dvoma zelo zahteven resor. In ko govorimo o kadrovski podhranjenosti, bom še enkrat ponovila naslednje: v tej državi ni veliko strokovnjakov za to področje, ne obstajajo niti posebne šole, niti posebne fakultete, niti posebne specializacije, ki bi se ukvarjale s črpanjem evropskih sredstev in razvojem, kot splošno imenujemo to področje. Če govorite o tem, da bi morali najti človeka z bogatimi izkušnjami na tem področju, kot je bilo rečeno, potem pravzaprav govorite o tem, da bi morali zaposliti nekoga iz tega ministrstva; zaposliti namesto ministra, seveda. Pa vendar, politika in politično upravljanje države ne deluje na ta način. Tudi na drugih resorjih niso vedno – in tudi do zdaj to ni bilo pogoj – delovali ljudje, ki so bili izrecni strokovnjaki na tem področju; tudi v preteklosti, ko so vlado vodili drugi, je bilo tako. Naša stranka ta resor prevzema prvič, z njim nima izkušenj in tudi ne more biti odgovorna za težave, ki so tam v preteklosti nastale. Nikakor ni res, da v teh treh mesecih ni bilo narejenega ničesar, bilo je narejeno veliko, kolikor je pač v treh mesecih mogoče narediti. Zdaj smo prišli do situacije, ko je morala stranka ponuditi drugega kandidata. In še enkrat bom povedala to, kar bom povedala večkrat v Državnem zboru; če ljudje mislite, da v tej državi ljudje stojijo v vrsti za tako zahtevne funkcije, ministrske položaje, se motite. Velika odgovornost vsake stranke je, da najde dobrega kandidata, ki ne bo zavrnil takšne ponudbe. Zato ker tisti, ki z evropskimi sredstvi, njihovimi razpisi in tako naprej, služijo velike denarje, to je dandanes lahko velik posel, se na tak poziv seveda ne bodo odzvali. Tako se še enkrat zahvaljujem gospodu Puriču, ki bi lahko nadaljeval svoj upokojenski staž in v miru živel naprej, da je sprejel ta izziv in se odločil pomagati državi. Ljudi, ki si upajo – takšne potrebujemo v naši državi! Bojim se, da če bomo do vsakega kandidata že vnaprej tako kritični, se bo takih dobrih kandidatov, ki bi lahko uspešno delali, resnično prijavljalo vse manj in manj in manj. Na koncu bodo to morda res samo še profesorji, ki vedo, da jih čaka služba po končanem mandatu. Pa nimam nič proti profesorjem, da se razumemo, ampak verjetno si želimo, da imamo širši nabor, iz katerega izbiramo kandidate za ministre. Zahvaljujem se opoziciji, ki je dala konstruktivne predloge, kaj bi se dalo narediti in kako. Zavračam tiste, ki ste že vnaprej, brez da bi dali kandidatu možnost, bili kritični, nekateri celo nesramni, ampak predlagam, da zaupate tej vladi in temu ministru, ki trenutno vodi državo, in potem bomo videli, kako bo. Tako ali tako ste pa tudi sami povedali, da bo ne samo koalicija, ampak opozicija zelo natančno bdela nad tem resorjem, česar se vsi zavedamo, samo upamo pa lahko, da ne bodo izredne seje na izredno sejo tako ovirale delovanja na tem resorju, da sploh ne bo mogel delati tistega, za kar je pristojen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot zadnja dobi besedo še poslanka Suzana Lep Šimenko.
Najlepša hvala za besedo. Spremljala sem stališča vseh poslanskih skupin, predvsem me je zanimalo stališče koalicijskih strank, in moram reči sledeče, da je bilo večinoma izpostavljeno, da je pač to minister iz kvote Stranke Alenke Bratušek, kar seveda spoštujemo, ste v koaliciji, med vami veljajo določeni dogovori, ampak na nek način si pa lahko tudi to razlagamo tako, da se pa z druge strani ograjujemo, saj, če ta minister ne bo v redu, saj to je pa minister, ki pač po kvoti pripada Stranki Alenke Bratušek, in se zato na nek način ograjujemo od njega. Tega si seveda ne želimo, ker kot rečeno, če kje smo pa bili poenoteni ravno na tem področju. Tako je resnično, to je področje, kjer smo si tako opozicija kot koalicija enotni, izjemno pomembno je, da imamo tukaj sposobnega človeka in na konec koncev, da bomo seveda počrpali vsa sredstva, ki jih kot država tudi lahko počrpamo. Izpostavljeno je bilo, da je to izjemno zahteven resor. Tudi tukaj mislim, da se vsi popolnoma strinjamo, sem pa včeraj čisto slučajno šla na spletno stran Vlade in tam gledam, ne vem, ko je naveden predsednik Vlade in potem kar štejem, podpredsednik Vlade, podpredsednik Vlade, podpredsednik Vlade, kar pet jih imamo, kar je izjemno veliko, ampak žal, da bi pa to mesto pripadalo osebi, ki nekako pokriva evropska sredstva, kohezijo, tega pa žal ni; pa bi glede na zahtevnost resorja, glede na to, da je tukaj, če kje, pa res tukaj pomembno medresorsko usklajevanje, bi pa lahko rekli, saj ta oseba pa mora biti podpredsednik Vlade. Ampak žal temu pač ni tako, to so seveda ministri iz drugih resorjev, na žalost. Upam, da zdaj, čeprav je bilo izpostavljeno, da je prioriteta te vlade to področje, ampak mislim, da bi tudi z enim takšnim načinom to posebej poudarili. Kot rečeno, v črpanju smo izjemno slabi, ne bomo imeli izrednih sej na izredne seje, če se bo stanje v kratkem času bistveno izboljšalo. Je pa treba vedeti, v zadnjem mesecu smo imeli tako rekoč mrtvi tek na tem področju, en mesec je minil od odstopa pa danes do imenovanja novega ministra in nekih zamud si pa na tem področju resnično ne moremo privoščiti. Ne nazadnje vemo, da lahko zelo v kratkem izgubimo 143 milijonov evrov. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na sklepni del razprave, v katerem bi lahko dobil besedo še predsednik Vlade Marjan Šarec, ampak predsednika Vlade tukaj ne vidim. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi kdo na podlagi 71. člena Poslovnika še razpravljati. Vidim željo za razpravo. Prosim za prijavo, ko bom sprožil. Zdaj, če želi razpravljati tudi predsednik Vlade Marjan Šarec, prosim, da se prijavi s pritiskom tipke za vklop mikrofona. Prijavljeni so štirje, vsak dobi pet minut. Najprej je na vrsti poslanec Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Najprej bi rad nekaj stavkov, ki sem jih slišal iz ust predsednika Vlade. Dejal je – ker tukaj smo že povedali, da gre za izjemno zahtevno in zelo pomembno področje, ker je to edini razvojni denar za našo državo. Predsednik Vlade je med drugim dejal, naredili smo pregled stanja, naredili smo akcijski načrt, torej imamo pripravljenega. Prepričan sem, kot predsednik Vlade, da bo delal gospod kandidat za ministra zavzeto. In še četrto stvar, ki jo je poudaril gospod predsednik Vlade, da gospodu Puriču želi veliko rezultatov. To so stavki, ki jih je danes izrekel predsednik Vlade. In to v danih okoliščinah, ko smo praktično od leta 2014 do tega trenutka počrpali 15 % evropskih sredstev; ko ni znano, praktično nimamo pravih evidenc, sploh ne vemo, koliko EU denarja izgubljamo. V takih danih okoliščinah poslušamo predsednika Vlade, da na tak način zagovarja ministrskega kandidata! Danes smo slišali od razpravljavcev, da ministrski kandidat nima praktično nobenih izkušenj na tem področju. Praktično nobenih izkušenj! In v danih okoliščinah, ko smo pred tako pomembnim izzivom, kot je pridobivanje evropskih sredstev, ki so edina razvojna sredstva v državni proračun, postavimo in predlagamo takega človeka v to pozicijo! Danes je veliko poslanskih skupin tukaj povedalo zelo pomembno stvar. Povedali so, da je ta iz kvot Alenke Bratušek – minister. Se pravi, s tem so veliko povedali. S tem so veliko povedali. Mislim, ko gre za tako pomembno vprašanje, ko gre za pomembno vprašanje tudi razvoja Slovenije, ker brez sredstev dodatnih iz evropskega proračuna praktično ne moremo pričakovati nekega razvoja Republike Slovenije. In potem nekdo reče, da je ta kandidat iz kvot Alenke Bratušek ne glede – potem pa nadaljujem jaz, ne glede na primerno usposobljenost, ne glede na to, ali ima primerne izkušnje, da bi v teh danih okoliščin lahko udaril po mizi in rekel: »Glejte, vse to, kar se je dogajalo na tem področju na SVRK, je treba presekati!«. Ampak to lahko naredi samo tisti, ki dovolj dobro pozna to področje. V danih okoliščinah, ko praktično do 2020 bi morali ta sredstva počrpati, plus tista leta, v katerih je še mogoče črpati evropska sredstva, postavimo in predlagamo take ljudi v tako pozicijo. Mislim, da tukaj ne bi smelo biti vprašanje koalicije, temveč vprašanje, kako zaščititi interese Republike Slovenije, interese naših državljank in državljanov. In je nepomembno pri tako pomembnem vprašanju, je nepomembno, iz katere kvote prihaja. Ampak očitno v tej koaliciji je ključni interes, da se zadosti kvotam posameznih poslanskih skupin oziroma posameznih članic vlade in ni pomembno vprašanje, kakšne kvalitete je kandidat, ki bo to pozicijo zasedel. To pa je nedopustno in zame tudi kot poslanca in državljana nesprejemljivo. V prvi vrsti bi morali iskati človeka s kompetencami, s kvalitetno, z vsem tistim, kar potrebuje, če želimo izboljšati stanje na tem področju. Je pa to, kar dobivamo poslanci zadnje čase, in to, kar slišimo, to poročilo, ki je bilo javno objavljeno, kako ta naša zgodba deluje pri črpanju evropskih sredstev, pa mislim, da nam dovolj jasno pove, da si v tem trenutku ne moremo privoščiti resnično nobenega kiksa več. Vse, kar delamo sedaj na tak način in s takšnimi argumenti, ki jih je predsednik Vlade naštel, zakaj podpiram ministra – še enkrat bom povedal: ker je to reciklirana vlada, ki je na temelju štirih let, ker bi morali praktično imeti te zadeve popolnoma jasne in razčiščene, oni sedaj po štirih letih delajo pregled stanja! Potem akcijski načrt – je pripravljen? Od 2014 bi moral biti ta akcijski načrt dokončno pripravljen, če bi mi želeli resnično dobro državljankam in državljanom Republike Slovenije! Pa ni bil in sedaj se to dela. Predsednik Vlade [[izklop mikrofona]]
Kolega, čas je potekel. Hvala lepa. Naslednji ima besedo poslanec Jožef Horvat. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavnik, spoštovane predstavnice Vlade, drage kolegice in kolegi! Verjamem, da nas gospod kandidat tudi posluša. Mi v Novi Sloveniji se nismo posebej na glas opredeljevali, mi gospod Puriča ne poznamo. Kdo bo zasedel to izjemno pomembno in odgovorno mesto, je vprašanje in stvar predsednika Vlade in koalicije, naši glasovi so irelevantni, gospod potrebuje navado večino in bo danes postal minister. Rajši pa bi se osredotočil na samo vsebino. To, kar gospoda čaka, tukaj mu mi želimo maksimalno pomagati, nekaj izkušenj na tem področju imamo, nekaj naših izkušenj smo želeli že prejšnji ministrici, pristojni za razvoj in kohezijo, posredovati, pa nas je gladko zavrnila, zdaj se pa jasno kaže, da smo imeli še kako prav. Kje smo imeli prav? Rekli smo še pravi čas, pravi trenutek – mislim, da v drugem letu prejšnjega mandata –, da vendarle naj Vlada gre v spremembo Operativnega programa za izvajanje evropske kohezijske politike za obdobje 2014–2020. Ker je ta operativni program, ki ga je Slovenija spisala, slovenska vlada sprejela, Evropska komisija pa ga je samo podpisala 16. decembra 2014 in nam je komisarka povedala, ko je bila tukaj na obisku – komisarka, pristojna za kohezijo –, da je seveda to naš dokument, da ga lahko spremenimo. Ministrica je takrat rekla, oj, to je eno leto mrtvega teka. Ja in? Zdaj pa imamo 4 leta mrtvega črpanja. Na to hočem opozoriti. Malo nerodno je, da nekako temu ministru rečemo minister brez resorja. Ta minister ima skoraj vse resorje. Ni glavni, ampak tudi se strinjam, bi bilo dobro, da bi bil podpredsednik Vlade. Če ta gospod minister ne bo imel maksimalne podpore predsednika Vlade, vsaj tolikšne, kot jo ima njegov minister za finance, potem ne bo rezultatov. Tudi jaz mu, tako kot predsednik Vlade, želim veliko rezultatov. Samo to, samo to pričakujemo! Bodočemu ministru želim naslednje položiti na srce. On je minister za razvoj in kohezijo. Najprej je razvoj te države. In bi mu rad povedal, da pričakujem od njega končno in enkrat skladen regionalni razvoj. Danes smo tukaj slišali podatke, vam bom zdaj podčrtal Pomurje, od tam prihajam in poznam situacijo, v kakšni živijo ljudje. Hvala bogu – ampak to je takšna bolj čudna, črna hvalnica, bi rekel –, hvala bogu, da je blizu Avstrija. Avstrija nas rešuje, rešuje eksistenčne probleme naših prekmurskih oziroma pomurskih družin. Pika! Seveda nobena od slovenskih vlad do zdaj tega noče priznati, ni hotela priznati, ker če bi, če bi, potem bi šla v spremembo zakonodaje, da bi tem ljudem na nek način izrazili priznanje, da se ne selijo ven, ostajajo tukaj davčni rezidenti. In tukaj poudarek na davčni rezidenti. Saj poznate to problematiko, ki se kar vleče in se kar noče rešiti. In ljudi odganjamo, odganjamo iz te države! In se, kot je bilo za govornico povedano, podeželje, konkretno v tem primeru Pomurje, prazni. Pomurje se prazni. Če si Slovenec v Prekmurju, ti nihče ne pomaga. Pika. Za tem stojim. Sem pa zadovoljen, prav zanimivi slučaj, da ravno takrat, ko je bila Alenka Bratušek na oblasti, sem bil predsednik Odbora za zadeve Evropske unije, opozicijski seveda, ampak sem imel odlične člane v tem odboru in smo uspeli sprejeti soglasno sklep, da Vlado zavezujemo, da Vlada vsak kvartal pride na Odbor za zadeve Evropske unije in poroča o izvajanju operativnega programa oziroma evropske kohezijske politike. Sem zadovoljen, da ta sklep spoštuje, ker seveda še ni bil preklican, tudi ta vlada. Skozi ta kvartalna poročila bomo seveda spremljali delo ministra. Upam, da nas bo tudi poslušal. Upam, da bo tudi razumel, zakaj smo v Sloveniji naredili dve kohezijski regiji, vzhodno in zahodno. Obžalujem pa, da Vlada ni sprejela dva operativna programa za vsako kohezijsko regijo posebej. Zato se z vzhoda denar pretaka na zahod. [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Naslednji dobi besedo poslanec Boris Doblekar. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, še enkrat hvala za besedo. Malo pred tem sem že razpravljal, pa bom kljub temu izpostavil še nekaj zelo pomembnih stvari, ki se mi zdijo zelo pomembne pri črpanju evropskih sredstev in pri tem, da nekako damo kandidatu za ministra brez resorja neko dodatno energijo, pomoč in Vladi to upanje po čim bolj uspešnem črpanju, kot je omenil tudi predsednik Vlade gospod Šarec, ki si tega prav tako želi. Upam pa, da si želi iskreno in pa da bodo od teh želja državljani in državljanke oziroma občanke in občani po celotni državi tudi kaj imeli od tega. Mi smo pred kratkim v Slovenski demokratski stranki, ko smo opazili to slabo črpanje evropskih sredstev, tudi sklicali izredno sejo na to temo in smo o tem tudi na dolgo in na široko razpravljali v tem parlamentu. Seveda smo bili v razpravo vključeni vsi poslanci in poslanke, vse to seveda skrbi in tudi prav je tako in mislim, da je zelo na mestu, da smo sprožili to vprašanje. Res je tudi, da je nov mandat nastopila nova vlada in da bo morda nova vlada drugače pristopila k reševanju teh zapletenih problemov, ki so se nakopičili. Kajti, v tej perspektivi 2014–2020, kot smo že slišali, smo počrpali okrog 15 % sredstev iz evropskih skladov; se pravi iz Evropskega socialnega sklada, iz Evropskega sklada za regionalni razvoj in iz Kohezijskega sklada, ki je namenjen trajnostnemu razvoju in povezljivosti v državah članicah. Za to ima Slovenija namenjenih v tej perspektivi sredstev nekaj čez 3 milijarde – 3 milijarde 312 milijonov. Mi pa smo porabili 15 % sredstev. Pridobili toliko, kolikor bi nam, pripada nam pa 3 milijarde 200. Mislim, to so res zastrašujoči podatki in mislim, da je prav, da smo na to opozarjali, da smo opozorili in da še na to opozarjamo. Veseli me, da se tudi vlada tega zaveda in da se tudi koalicija tega zaveda, tudi poslanke in poslanci, da se tega zavedamo. Me pa skrbi ob vsem tem, da predlagani kandidat, minister Purič, ne bo zmogel iti po neki poti uspešnega pridobivanja teh sredstev. Upam, da si bo naredil ekipo, ekipo pravih strokovnjakov, če že sam to ni, kar je tudi priznal, kajti kot sem že prej omenil v prejšnji razpravi, je bila referenca oziroma je referenca za kandidata bolj to, da prihaja iz kvote Stranke Alenke Bratušek kot to, da se je ukvarjal s pridobivanjem evropskih sredstev, s projekti in tako naprej. Če bo potreboval pomoč, jo lahko pridobi – prej smo slišali – v Novi Sloveniji. Pravim, da jo lahko pridobi tudi pri nas. Če bo prišel kaj vprašat, mu bomo z veseljem svetovali, imamo veliko znanja in pa bo z veseljem dobil pomoč, kajti, še enkrat poudarjam, ta resor je zelo zelo pomemben za vse nas, za vse Slovenke, Slovence, državljanke, državljane, predvsem občanke in občane. Če želimo iti po poti razvoja, če želimo, da bomo v Sloveniji enkrat vsaj malo dosegli tiste razvite države, ki jih stalno gledamo, kako napredujejo, mi pa zaostajamo, in da ne bomo ena izmed petih držav po najslabših rezultatih črpanja evropskih sredstev, kot smo doslej. Res želim, da se začne na tem področju delati kvalitetno, z vso zavzetostjo, brez kakršnihkoli, če tako v narekovajih rečem, kakšnih neumnosti, nepravilnosti in da je res tudi s strani predsednika Vlade in vseh podpredsednikov vzpostavljen tudi nek res pravi nadzor nad delom tega ministra brez resorja in pa nad kompletno to vladno službo, ki se ukvarja s tako pomembnimi zadevami, kot je pridobivanje evropske [[izklop mikrofona]].
Hvala lepa. Kot zadnja dobi besedo še poslanka Anja Bah Žibert. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči! Najprej v odgovor kolegici Maši Kociper – res je, Slovenska demokratska stranka ni vladna stranka. Ni sestavljala vlado, vendar pa smo najmočnejša stranka v tem državnem zboru in tudi najuspešnejša stranka na zadnjih državnozborskih volitvah. Torej, naša beseda nekaj pomeni in našemu programu in našim argumentom državljanke in državljani v tej Sloveniji najbolj zaupajo. To, kdo sestavi koalicijo, je potem samo predmet preigravanj in kdo seveda bo imel več ali manj, ampak pustimo sedaj to. Raje se ukvarjajmo s tem, kar je pred nami. Dejstvo je, da smo na področju, ki je ta trenutek najpomembnejše v tej državi, to je črpanje evropskih sredstev, če bi bili tukaj uspešnejši, se gotovo pri nekaterih predlogih zakonov – tudi tistih, ki smo jih predlagali v Slovenski demokratski stranki –, ne bi bilo treba ukvarjati s tem, od kod bomo vzeli denar, kajti morda bi lahko nekaj rešili z evropskimi sredstvi in bi lahko potem tudi poiskali druge rezerve oziroma denar za tiste zakone, ki smo jih v Slovenski demokratski stranki, bodisi v Novi Sloveniji ali drugi opozicijski stranki predlagali, pa seveda temu ni tako. Da je bil resor neuspešen, da je bil minister neuspešen, tega ne pravimo mi v Slovenski demokratski stranki. To je rekel predsednik Vlade. On je zapisal, da je bil kandidat neuspešen, da ni naredil tistega, kar je bilo dogovorjenega in da ni naredil stvari v roku. Tega ne govorimo v Slovenski demokratski stranki. To je povedal vaš predsednik Vlade in s tem priznal, da je bila kadrovska poteza na enem najpomembnejših – če ne celo morda najpomembnejši resor – ta trenutek neuspešna. Kadrovska politika je bila udarec mimo. Ampak tega ni kriv kandidat sam oziroma minister, ki ta trenutek še je. Zato je pravzaprav kriv predsednik Vlade, kajti on je tisti, ki na koncu reče, ja, ta pa je primeren za ministra. Tukaj gre v prvi vrsti velik minus predsedniku Vlade. Ne nazadnje poglejte, krepko smo v stotih dneh delovanja Vlade, mi pa še kar postavljamo državne sekretarje. To pomeni, da niti organizacija ni izpeljana na posameznih ministrstvih, da bi se sploh začelo delati. Resno se sprašujem, kaj bi bilo, če ne bi opozicija predlagala kakšnega zakona, ker po mojem v tem državnem zboru sploh ne bi imeli kaj početi. To pa je žalostno. Veste, nekaj je sto dni miru, nekaj pa je, ali se pripravljajo kakšni dobri zakonski predlogi ali se sploh deluje, mi pa šele postavljamo ministrstva. Ne bom ocenjevala novega kandidata za ministra. Premalo ga poznam. Je pa dejstvo, da njegovo dosedanje delo ne izkazuje, da bi lahko tukaj zakorakal zelo samozavestno na to področje, glede na delo, ki ga je do sedaj opravljal. Res bi si nekako bolj želela, da je nekdo, ki vsaj nekoliko pozna bolj ta resor, ima neke izkušnje s tem, ne glede, od kod prihaja. Meni je prav vseeno, iz katere kvote je. Rečeno je bilo, da ministri ne rastejo kar na drevesih in da je takšen kader dobiti težko. Odvisno, kako velika stranka si, in odvisno, kako ti ljudje zaupajo. Tistim, ki ljudje zaupajo, bodo dobili tudi dobro kadrovsko strukturo, kajti radi bodo šli opravit neko funkcijo. Tam, kjer so nekoliko negotovi, težje, tam pa, kjer ne verjamejo, jih pa seveda sploh ne boste dobili. Upam, da je tokrat predsednik Vlade nekako to imenovanje naredil bolj s tresočo roko; bolj tresočo roko v korist državljank in državljanov. Namreč, težko je nenehno poslušati, kako ni denarja, na drugi strani pa tukaj puščamo denar, ki bi ga lahko uspešno črpali. Roko na srce, veste, dovolj je bilo poslušanja: sto dni, počakajte, sistemske rešitve! Čim prej zafunkcionirajte! Zafunkcionirajte tam, kjer je najbolj pomembno in dajmo začeti delati za to državo.
Hvala lepa. [[oglašanje iz dvorane]] Replik ni. Razprava je zaključena. O predlogu kandidata za ministra bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 11. točke dnevnega reda, to je na prvo obravnavo Predloga Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vinu. Nadaljujemo s splošno razpravo o predlogu zakona. Pred sklepnim delom razprave imamo še dva razpravljavca, in sicer poslanca Borisa Doblekarja in poslanca Janija Ivanušo. Najprej dobi besedo poslanec Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Pa hitro se je preklopilo z ministra za kohezijo na vino. Včeraj smo kar veliko časa posvetili tej problematiki oziroma tej tematiki, ko smo v Slovenski demokratski stranki predlagali sprejetje nekih manjših popravkov Zakona o vinu in je bila kar dolga, široka razprava. Moram reči, da tudi kar zanimiva in da smo se lahko tudi marsikaj iz tega naučili in da bo to koristilo tudi v prihodnje. Mi kot predlagatelji, kot je naš poslanec kolega Žan Mahnič predstavil to spremembo oziroma te manjše popravke tega zakona, smo v bistvu zajeli dejansko zgolj tiste najmanjše vinogradnike; tiste, ki so dejansko najmanjši s tistimi nekaj ari, ki se ukvarjajo z vinogradništvom, z vinogradi in po navadi na kakšnih težko dostopnih terenih po celi Sloveniji. Niso to neki veliki pridelovalci in mi s to spremembo zakona nismo želeli napraviti škode nikomur in tudi je ne bi naredili. Tako se mi zdi zelo pomembno, da gremo nasproti tem najmanjšim vinogradnikom, tem ljubiteljskim vinogradnikom, pridelovalcem vina, ki so izrazili željo po tej spremembi, da lahko prodajajo tudi vino, to se pravi neustekleničeno. Veliko je bilo povedanega, da to ustekleničenje in pa pogoji, da sploh lahko vino ustekleničiš in ga prodaš na trgu oziroma po lokalih, za seboj potegne precej stroškov. To je bil bistven poudarek. Bistven poudarek včerajšnje dolge razprave pozno v noč je bil tudi to, da se vinogradi opuščajo, da je vedno manj posajenih trsov in vedno več zaraščenega terena, kjer so nekoč bili vinogradi, kjer je bila vinska trta, kjer se je delalo, potilo in kjer se je na koncu tudi kaj popilo in se imelo lepo. To je res velika skrb predvsem tudi zato, ker vemo, da propadajo tudi kmetije – kmetija in pol na dan propade v Sloveniji, kar je zaskrbljujoče, zastrašujoče. Vedno so nas, ali pa so vas, ali kakorkoli – da ne bom česa narobe rekel – polna usta tega, kako moramo delati za malega kmeta, kako bomo delali, pisali zakone, kako bomo dobri do malih kmetov, malih vinogradnikov, do malih pridelovalcev hrane, do ne vem česa vsega. Skratka, če to govorimo, potem dajmo to tudi narediti, ne pa, da vse ostane samo pri besedah. Vemo, da so ta prejšnji Zakon o vinu pisali veliki. Mi nimamo nič proti tem velikim pridelovalcem, da ne bo pomote, proti velikim vinogradnikom, proti kvalitetnemu vinu mi nimamo nič proti temu. Ta zakon, ki so ga pisali ti veliki pridelovalci, zadruge, združenja, hkrati tudi z inšpektorji, kar je zelo zanimivo. Res so dosegli nek konsenz, neko splošno soglasje in napisali nek zakon – ne vem, kot bi lisica pisala zakon o kurah. Ampak dejansko so dosegli – in prav je tako – in zakon je v redu. Ampak tu so pa ti mali vinogradniki izvzeti in pomagajmo jim – niti posledic za proračun ni, to smo tudi jasno zapisali. Pomagajmo tem malim vinogradnikom, da nadaljujejo z obdelovanjem teh malih vinogradov, da bo življenje ob teh malih zidanicah, ne, da so zdaj zidanice kot neki vikendi, za počitek, kar mi zelo radi delamo, da bi ljudem nudili čim več nekega ugodja, udobja, da bo fino. Cenimo delo, garanje, trud in pomagajmo tudi tem mikro, najmanjšim vinogradnikom, da bodo prišli na svoj račun in kak liter vina lahko tudi prodali.
Hvala lepa. Besedo je želel predstavnik predlagatelja oziroma predlagatelj Žan Mahnič.
Hvala, podpredsednik. Rad bi samo ponovil vprašanje, ki sem ga zastavil državni sekretarki včeraj, preden se je iztekel čas oziroma ura, do katere smo imeli določeno razpravo v torek. In sicer: Koliko vinogradov je propadlo, odkar je gospa Tanja Strniša državna sekretarka na Ministrstvu za kmetijstvo? Ali je to 2 tisoč, ali je to 3 tisoč, ali je to 4 tisoč? Zanima me številka, koliko vinogradov je propadlo, odkar ste vi državna sekretarka. Ob tem, ko nekateri govorite, da so kazni ustrezne. Glejte, tudi z 11 tisoč 250 evrov se lahko kaznuje manjšega pridelovalca. 11 tisoč 250 evrov! To je približno 9 tisoč ali pa, recimo, 8 tisoč litrov vina. Zdaj mi pa povejte, kateri manjši pridelovalec od teh, ki jim je naš zakon namenjen, ki ima tam od tisoč 500 do 2 tisoč trt, kdo iz 2 tisoč trt pridela 8 ali 9 tisoč litrov vina, lahko je pa po tem zakonu kaznovan tudi s takšno kaznijo. Druga zadeva, ko ste govorili, da ta zakon pomeni, da bodo gostinci lahko prodajali vino slabe kvalitete. Naj mi nekdo pove gostinca, ki bi, po vaše, prodajal vino slabe kvalitete, ki vsebuje, recimo, bekser elicit; tak gostinec je sam dosti neumen, če prodaja takšno vino, ker mu bo padel promet. In ta zakon ne ogroža nikogar od velikih, priznanih in že uveljavljenih vinarjev. Včeraj je kolega Šušmelj omenil vinorodni okoliš Goriška Brda, zagotovo vrhunska lokacija, vrhunski vinarji – ne Kristančiču, ne Simčiču, ne Kabaju Morelu, nikomur ta zakon ničesar ne jemlje. Nikomur. Ker nekdo, ki ima tisoč 500 trt, enostavno ne more konkurirati nekomu, ki jih ima 30, 40, 50 ali več tisoč. Tudi kvaliteta vina se zaradi tega ne bo znižala. Ker vina, ki ni kvalitetno, vina, ki vsebuje napake, gostinci ne prodajajo. Če ga pa že, pa vemo, kaj to pomeni za promet. Nikomur ni v interesu, da bi odkupoval slabo vino od vinogradnikov, kaj šele da bi takšnega naprej prodajal. Še enkrat pa moje glavno vprašanje, gospa državna sekretarka, glede na vaše izjave včeraj, kako pripravljate rešitve, poleg tega, da me zanima, koliko vinogradov je propadlo, odkar ste vi državna sekretarka, me zanima, katere te rešitve so in kdaj bodo prišle.
Hvala lepa. Želi gospa državna sekretarka besedo? Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo včerajšnjo razpravo s svežimi možgani pa z istimi vprašanji. Pa mi dovolite najprej res odgovor, gospod poslanec Mahnič, na vaše vprašanje. Ko me sprašujete, kakšno je stanje gibanja vinogradov, lahko povem, da se površine malo spreminjajo, in sicer gre za površine, ki so po registru vinogradov naslednje, podatki so pač naslednji. V letu 2010 smo imeli 16 tisoč 230 hektarjev vinogradov in leta 2017 po podatkih Statističnega urada 15 tisoč 839 hektarjev. Ko pa govorimo o številu gospodarstev, ki imajo vinograde – ne vem, včeraj sem vas razumela, da sprašujete po vinogradih, danes pa ste tudi omenili število vinogradnikov –, število vinogradnikov oziroma tistih, ki imajo vinograde, gospodarstev, pa se tudi ves čas že zmanjšuje in je bilo leta 2010 26 tisoč 328 in leta 2018 23 tisoč 41. Ampak to zmanjševanje sega že daleč nazaj in je bilo dosti večje zmanjšanje števila vinogradnikov v obdobju pred tem; se pravi, od leta 2000 do 2010 se je število vinogradnikov zmanjšalo za 9 tisoč in je to zmanjševanje bistveno večje. Ker so bili včeraj podatki drugačni, naj pa povem, da eno so tiste površine, ki so vpisane v register in tudi s spremembami Zakona o vinu iz leta 2013 smo sprejeli ukrepe, da bi bilo več vinogradov vpisanih v register, naj spomnim, včeraj ste sami povedali, da morajo biti vsi vinogradniki vpisani v register, ki imajo več kot 5 arov vinograda, ne pa tisti najmanjši do 5 arov. Ampak satelitski podatki o rabi kažejo večje številke. Ti podatki kažejo, da smo imeli 2010 22 tisoč hektarov in da je ta številka, se pravi po satelitskih posnetkih rabe, 18 tisoč 567 hektarov leta 2018. Ampak še enkrat ponovim, da podatki pa o tistih vinogradih, ki so vpisani v register, izkazujejo pa manjše zmanjšanje, in sicer je to zmanjšanje na ravni dobrih 2 % od leta 2010 do leta 2018. Vendarle pa je drug podatek zaskrbljujoč in ga tudi povem. Mi v zadnjem desetletju ali pa v zadnjem obdobju ne dosegamo obnove vinogradov na taki stopnji, ki bi pomenila normalno obnovo in amortizacijo vinogradov, čeprav letno namenjamo iz evropske ovojnice – imamo letno 5 milijonov evrov, ki jih namenjamo za prestrukturiranje vinogradov in za promocijo vina na tretjih trgih. Zaenkrat je dovolj sredstev za obnovo teh vinogradov. Konkretno za majhne vinograde lahko povem, da je skupina v okviru društev vinogradnikov in vinarjev Slovenije Vinis pripravila predlog ukrepov. Na uporabi teh oziroma na izvajanju teh ukrepov delamo zdaj skupaj. Taki bolj pomembni ukrepi za prihodnje, ki so v pripravi, bi bili ti, da bi kmetom, malim vinogradnikom ali pa sploh vinogradnikom, vinarjem, ki so registrirani tudi kot pridelovalci vina, omogočali, da bi predelovali grozdje tudi od drugih kmetij v okviru dopolnilne dejavnosti. Namreč, sedanji Zakon o vinu omejuje pridelavo v okviru te osnovne kmetijske dejavnosti vina iz grozdja v vino samo za lastno vino, če so fizične osebe. Kdorkoli želi predelati vino od drugih vinogradnikov, mora po Zakonu o vinu to opravljati v okviru dejavnosti espeja ali pa deooja. In to pa je ena zadeva, ki jo bomo mi predlagali v okviru spremembe zakona. Tej spremembi smo naklonjeni. To bomo tudi mi na ministrstvu predlagali in upamo, da bo ta sprememba tudi sprejeta. Drugi ukrep je ta, da vinogradniki predlagajo, da se meja obsega vinogradnikov, ki jih nekdo mora imeti, zato da je upravičen do te evropske podpore za obnovo vinogradov, za prestrukturiranje vinogradov, zniža, predvsem na območjih, kjer imamo razdrobljeno strukturo. Ta meja je sedaj 80 arov skupnih površin vinogradov, splošna meja na območjih z veliko razdrobljenostjo, kot so, recimo, Dolenjska, Bela krajina, Prekmurje, je pa ta meja nižja, in sicer 60 arov. Predlaga se, vinogradniki predlagajo, da bi bila – čeprav tudi te meje, ki so zdaj postavljene, so bile nekoč ali pa pred leti usklajene z vinarskim sektorjem, ampak glede na stanje na teh območjih – premajhne obnove, glede na to – se predlaga, da bi se ta meja znižala. Vinogradniki so predlagali mejo 30 arov, tu je treba najti neko ravnotežje med tem, da je ta meja stimulativna, in med tem, da presegamo ta problem razdrobljenosti. Še enkrat spomnim, da je povprečna velikost vinograda v Sloveniji 51 arov in da je preko 80 % vinogradov manjših, pod to povprečno vrednostjo. Posestna razdrobljenost je velik problem, strukturni problem vinogradništva in tudi pomemben razlog, zakaj se opušča. Še dodaten problem je prostorski problem, o katerem tudi dosti razpravljamo z vinogradniki in tudi župani. Namreč, sedanji sistem, ko mnogo občin v svojih občinskih prostorskih načrtih dovoljujejo postavitev kleti tudi pri zelo majhnih površinah vinogradov, recimo, nekatere občine imajo to mejo 15 arov ali pa v zadnjem času [[…]]Na ministrstvu niti ne dovolimo tako nizke meje, ampak predlagamo mejo 30 arov, ampak, vsak si najbrž med nami lahko zamisli situacijo, ko ima vsak majhen vinograd svojo zidanico, je potem združevanje teh vinogradov v večje komplekse praktično zelo oteženo. Pa ne samo to, taka gostota zidanic v tem spreminja vinogradniško naravo tega prostora in izriva osnovno pridelavo, vinogradniško pridelavo z nekim turizmom ali z naselji vikendov. To ustvarja nek konflikt, ki ni zaželen in degradira vinogradniški prostor, in vinogradniki, vključno z majhnimi, takega pristopa ne podpirajo. Zaradi tega smo se tudi skupaj odločili, da skupaj naslovimo občine, da vendarle te meje za postavitev kleti in zidanic postavilo višje, da se naša klasična vinogradniška območja ne bodo spreminjala v stanovanjska. Poleg teh novih ukrepov pa povem, da 78 % vinogradov območij z omejenimi dejavniki, ki so deležni podpor, da smo v tem programskem obdobju na novo uvedli neposredna plačila za vinograde. Čeprav se je v preteklosti vinarski sektor temu odpovedal in je ta del, ki bi šel v neposredna plačila, zadržal kot svojo ovojnico, smo jim naknadno to zdaj dali ob soglasju drugih sektorjev in da so upravičeni do okoljskih ukrepov, če se za njih odločijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec ima besedo gospod Jani Ivanuša. Izvolite.
Lep pozdrav vsem skupaj predsedujoča oziroma podpredsednica, vsi ostali prisotni! Včeraj pozno smo res razpravljali o tem zakonu, tudi verjamem, da je koncentracija že padla ob tej pozni uri, ampak vseeno, imam nekaj pomislekov oziroma ko so bili določeni razpravljavci, bi rekel tako: gospod Horvat je odlično ponazoril razmere, ki se bodo v bodoče pojavljale pod tistim stolpom v Lendavi okoli goric ali pa vinogradov, ki tam so, in seveda kaj se bo zgodilo v prihodnosti okoli rezanja vinogradov in potem posledično tudi praznjenje pokrajine in kakorkoli tudi bodoče zaraščanje. Govorijo tudi o vinu, o prodanem vinu. Pravim, da fino je, če vino prodaš, najboljše vino pa je tisto pokasirano vino – tisto, ki ga dobiš plačanega. Marsikje v preteklosti vinogradniki svojega vina niso nikoli dobili plačanega – pa če gre tudi za grozdje ali pa za vino. Ko sem govoril o naši pokrajini okoli Ormoža, da že tu pa tam vidimo kak vinograd posekan, seveda v prihodnosti bo to tudi zaraščeno, kakorkoli, govoril sem tudi o spremenjeni pokrajini, naši lepi vinorodni deželi, ampak je potem bilo z moje leve strani na govorniškem odru malo smeha, kaj se bo zgodilo v prihodnosti, ko bodo to poceni zemljo mogoče pokupili tujci in ostali bomo brez te zemlje in bomo viničarji. Mogoče sem se včeraj narobe izrazil, po trinajstih urah razprave sem govoril »javničarji«; seveda sem se zmotil. Se tudi opravičujem, če je kdo to opazil, ampak vseeno, je pa žalostna zgodba. Ne vem, zakaj je bil tudi ta smeh. Gospo državno sekretarko bi samo spomnil, da pri nastajanju tega zakona, sem prepričan, da niso bili vprašani ti mali vinogradniki, o katerih mi govorimo. To so tisti majhni, tisti, ki imajo nekaj sto trsov ali tisoč do dva tisoč trsov – pač kakor narekuje. Ti sigurno niso bili za te velike kazni, ki so v zakonu napisane. Sem prepričan, da niso bili niti prisotni. Nihče jih ni vprašal. To je moje mnenje. So pa bile tiste interesne skupine, ki pa se pojavljajo pri teh vinskih zgodbah, to so pa tiste interesne skupine, poslovni subjekti, ki mogoče nimajo niti enega trsa posajenega, pa vseeno krojijo vinsko politiko v Sloveniji. Zopet sem vprašal v Ormoško klet danes, kakšno je vaše mnenje okrog tega vina, dobil sem en podatek, da saj je v redu ta popravek zakona, ampak vseeno imamo pa takih mogoče sto, ki prodajajo vino, po domače povedano, na črno. In takih je mogoče sto tudi v Goriških Brdih, pa, recimo, na Dolenjskem in to je 300 tisoč litrov vina. In če to damo krat dva, tri, je to komaj – koliko evrov? Zelo malo! Včeraj pa je gospod Breznik povedal v razpravi, da imamo prodanega na sivem trgu 15 milijonov vina. Tako te številke nikakor ne morejo iti skupaj, čeprav pravite, da je ta zakon dober, ki je sedaj, obstoječi. Sicer imamo inšpekcijske službe, ne vem, zakaj potem take razlike in pobude po dopolnilni dejavnosti iz teh interesnih skupin, da bi še te male kmete oziroma pridelovalce vina in grozdja še oplemenitili z dopolnilno dejavnostjo. To sem hotel povedati. Potem pa verjamem v to, da bodo naše pokrajine res zaraščene, če se to zgodi. Še to. Gospod Koražija – sicer ga danes ne vidim več, bil je ravnokar še tu –, je tak zagovornik haloških goric in haloške zemlje. Vedno govori in zagovarja zaraščenost haloške zemlje, vendar, včeraj pa ko je povedal stališče, da oni tega ne podpirajo. To je neverjetno. Tega ne morem razumeti, da to slišim iz njegovih ust, in bi mu priporočal, da dva meseca vseeno ne hodi v Haloze, ker če ga tam kdo prepozna, da se malo stvar poleže, še kakšna dva kmeta ga ven potegneta iz gostilne, pa ne vem, kaj se mu lahko zgodi – tako da mu ta supermanova majica danes nič ne pomaga. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod poslanec. Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobita besedo še predstavnica Vlade in predstavnik predlagatelja, zato najprej dajem besedo državni sekretarki. Izvolite.
Hvala lepa! Dovolite mi, spoštovani poslanci, da še enkrat ponovim, da so bile te spremembe zakona, ki se zdaj izpodbijajo z novim predlogom, res pripravljene v delovni skupini, ki je vključevala vse skupine vinogradnikov, od velikih kleti do družinskih profesionalnih vinogradnikov in do malih vinogradnikov. Večkrat je bilo v razpravi omenjeno, da nihče ni vprašal malih vinogradnikov. Vinogradnikov imamo zelo veliko, prej sem povedala številko – 25 tisoč. Res ni bil vprašan vsak, samo glejte, mi kot ministrstvo vendarle moramo upoštevati, kdo jih zastopa; in zastopa jih Zveza društev vinogradnikov. Če izhajam iz svojega območja, mi imamo na Dolenjskem 33 društev vinogradnikov in imajo svojo zvezo in ta zveza je članica Vinisa. Vinis kot organizacijo, ki predstavlja majhne vinogradnike, smo prosili za mnenje – takrat, leta 2013 in zdaj, ko je pred nami predlog za spremembo teh sprememb. Včeraj sem prebrala njihovo mnenje. Oni menijo, da je red na trgu v korist tudi tem malim vinogradnikom in ne podpirajo teh sprememb zakona, ker se bojijo, da se bo na ta način, če bi se ponovno sprostilo točenje neoriginalno polnjenega vina v gostinskih lokalih, da bi bila večja nevarnost za morebitne zlorabe s cenenim vinom od kjerkoli drugje. Mi spoštujemo njihovo mnenje in jaz ga zato tule povem, da vsi odgovorno presodimo o spremembah, ki se predlagajo. Pa še glede dopolnilne dejavnosti. Kot spoštovani poslanci gotovo veste, vsakdo, ki predeluje karkoli od kmetijskih pridelkov, lahko to dela samo v obliki dopolnilne dejavnosti ali pa kot deoo. Vino je izjema, ko lahko svoje grozdje nekdo predeluje kot kmet, kot fizična oseba, in zdaj mu samo dovoljujemo, da bi lahko pa tuje grozdje, od drugih vinogradnikov grozdje predeloval v okviru dopolnilne dejavnosti, da mu ne bi bilo treba imeti zaradi tega espeja, in to so oni prelagali in mi jim gremo naproti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj dajem besedo še predstavniku predlagatelja gospodu Žanu Mahniču. Izvolite, Žan Mahnič.
Hvala, podpredsednica. Mi smo ravno obratnega mnenja, zaradi tega smo tudi ta zakon predlagali. Gospa državna sekretarka, če se ne motim, ste vi kandidirali za poslanko v volilnem okraju Novo mesto 2 – je tako? Se pravi, tam je veliko teh majhnih vinogradnikov, v Šentjerneju, Žužemberku, Mirni Peči, Dolenjskih Toplicah, Škocjanu, in pa mislim, da so še dve, tri občine v tem okraju, tudi del Novega mesta. Škoda, verjetno – tudi glede na to, da niste bili izvoljeni – niste kaj dosti hodili po terenu, kjer bi vam ti vinogradniki, ki pa nam pojamrajo, glede tega zakona marsikaj povedali. In če bi prisluhnili in to tudi upoštevali in zagovarjali, bi mogoče danes sedeli tamle zraven gospoda Nemca pa gospoda Prednika. Ampak ta zakon ne jemlje nikomur od teh, ki ste jih našteli, to se pravi veliki, ki zagovarjajo velike vinogradnike, in mimogrede, tudi mi jih zagovarjamo, ker vemo, da je Slovenija odvisna predvsem od teh, kajti to so uveljavljeni vinogradniki, ki svoje vino izvažajo tudi v svet in s tem delajo promocijo Sloveniji. In verjemite mi, če bi obstajal vsaj kanček dvoma, da mi s tem predlogom zakona kakorkoli ogrozimo vrhunske slovenske vinarske znamke, potem mi tega zakona ne bi vložili. Še enkrat bom ponovil zgodbo, ki sem jo včeraj povedal. Imamo dva kolega. Eden ima gostilno, drugi ima vinograd, recimo z 2 tisoč trtami. In onadva se zmenita, ta gostinec mu reče, da bi, kaj jaz vem, 100 litrov določene vrste vina na mesec, če mu ga lahko proda. In kaj mora ta narediti? Celoten postopek. Recimo, da ga flašira, celoten postopek, ki je potreben, filtracija, dodajanje čistil, lahko vprašate marsikaterega ocenjevalca vina, vam bo povedal, da ko začnete ta postopek, kvaliteta vina ni enaka tisti, kot ko je vino recimo v inoksovih cisternah. Mora celoten ta postopek speljati, s flaširanjem, z označevanjem, etiketo in vse tako naprej. Zdaj pa poglejmo, ravno na teh območjih, gospa državna sekretarka, kjer ste vi kandidirali, kjer so nakloni tudi do 30 %, je nekako izračunano, da celoten vložek v liter vina stane med 2,70 evra in 3 evri. Pa dodajva zraven še nekaj deset centov ali pa reciva tja do evra, kolikor stane v procesu flaširanje, na koncu pa liter pride – koliko? 2 evra, če od nekoga kupiš, recimo 2,20 evra. Da ti kupiš vino, da ti sflašira, da vse ustrezno označi in tako naprej. Kje je tukaj profit? Drugo je, če ti sflaširaš 50 tisoč litrov vina ali več, kot pa če ga sflaširaš tisoč litrov ali tisoč 200, če se nekdo s tem gostincem zmeni, da bi mu prodal vsak mesec 100 litrov vina, ker pač na rinfuzo ni več dovoljeno. Pa ne bi ta gostinec od njega kupil vina s cikom, bekserjem ali s kakšno drugo napako, ko govorite, da se bo prodajalo vino slabše kakovosti. Imajo pa gostinci prosto presojo. Saj lahko kupi pri Simčiču ali pa Kabaju Morelu, ampak vprašanje je, kdo bo v neki vaški gostilni pil to vrhunsko vino. Kdo si bo privoščil? V Ljubljani, v hotelih, v restavracijah to ni problem. Zaradi tega smo tudi mi zapisali, da lahko gostilna kupi od vinogradnika, ki je v istem vinorodnem okolišu oziroma deželi. Saj ne bi takšnega vina Dolenjec zdaj prodajal na Gorenjsko ali pa iz Prekmurja na Dolenjsko in obratno, ne bi. Tistim pa, ki imajo že sedaj postavljene standarde v skladu z zakonom, ki trenutno velja, teh standardov ne bi znižalo, niti jih ni treba niti jih zakon ne zahteva, predvsem pa bi bilo to nesmiselno. Govorjenje, da bi se kvaliteta vina zaradi te spremembe poslabšala, ne drži. V Sloveniji je malo slabega vina. Seveda pa nekdo, ki bi rad sistem izigraval, ga lahko izigrava že danes. Kot sem že včeraj rekel, kupi od nekoga 100 steklenic vina, potem pa lahko pri njem še vedno kupuje na rinfuzo, stalno točijo v teh 100 steklenic, ker papirje ima, vemo pa, da s temi – kako se jim reče? – kronskimi zamaški, navojnimi, pa lahko zmeraj znova steklenico zapečatiš. In to se dela – tudi zaradi takšnih zakonov, kot je bil ta. Še enkrat, ni namen, da bi se komurkoli od vinogradnikov škodilo, namen je samo to, da po naslednjih štirih letih, če boste štiri leta zdržali, ne boste tukaj rekli, da je še toliko 1000 vinogradnikov manj. Samo to je namen. Vemo pa, kako se ponekod krajina zarašča. Potem pridete ven še s predlogom, da bi še zvišali omejitev, koliko arov vinograda mora nekdo imeti, da lahko postavi zidanico. Če sem prav slišal, vi ste jo imeli, ste jo prodali, nekje blizu Rigla. Nekdo bi jo rad imel, nekdo bi jo rad kupil, nekdo jo je prodal – pa saj to se stalno dogaja. Potem pa še omejite tamle doli v slovenski, zmenite se še s hrvaškimi kolegi, naj še v hrvaški Istri omejijo, kakšno parcelo mora nekdo kupiti, da lahko vikendico doli postavi. Ne gre na ta način. Pustite ljudem svobodno voljo! Vi jim morate vsako stvar predpisati. Zanima me tudi, ali drži, da pripravljate spremembo, s katero boste tem malim vinogradnikom omejili, koliko škropila na leto lahko kupijo. Ker to je pa še dodaten udarec! Ker kaj vi zdaj delate?! To, kar ste vi sami dejali, da boste predlagali občinam, da se zviša omejitev, koliko arov moraš imeti, da lahko postaviš zidanico. To pomeni – kaj? Da novih ne bo. Nekdo, ki bi rad kupil pa imel tam, kaj jaz vem, 100, 200 trt, toliko, da ima nekaj zase – ne hodijo vsi na morje, gre kdo tudi na Dolenjsko v zidanico ali pa kam drugam. Z drugim korakom, če pa to drži, s prvim boste preprečili, da bi nastajale nove zidanice [[…]]In je res, kaj je lepšega kot posejani dolenjski grički, ko imaš ti vinograde, trte, ko imaš ti lepo zidanico pri zidanici? To bogati kulturno krajino, ne, da jo uničuje. Vprašajte turiste, ki pridejo mimo, vprašajte ljudi, ki se vozijo po dolenjski avtocesti, tujce, kako občudujejo tiste dolenjske zidanice. To je nekje v vaših glavah zrastlo, da to kazi krajino – ni res. Radi bi to preprečili, v drugem koraku pa bi radi, da propade še več malih vinogradnikov, če drži to, da boste spreminjali pravilnike oziroma še to določali, koliko škropila lahko mali vinogradnik na leto kupi. Vemo pa, kako je s temi vinogradi, potem pride notri ameriški škržatek, ministrstvo vsako leto pripravi akcijo, opozarjanja, tečaji in tako naprej. Poskrbite za to, da se vinogradi ne bodo zaraščali, da ne bodo propadali, pa tudi ne bo treba toliko teh predavanj in vsega glede ameriškega škržatka.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo, ker pa je čas, določen za razpravo, še ostal, sprašujem, ali želite na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še razpravljati. Ker ja, naj preberem samo še opozorilo. Če želita razpravljati tudi predstavnik predlagatelja gospod Žan Mahnič ter predstavnica Vlade, prosim, da se ravno tako prijavita s pritiskom tipke za vklop mikrofona. V tem primeru dobita besedo kot zadnja, in sicer najprej predstavnica Vlade in nato predstavnik predlagatelja. Sedaj pa odpiram prijavo. Prosim, da se prijavite. Imamo kar nekaj prijavljenih razpravljavcev. Vsak bo imel na voljo 4 minute in 40 sekund za razpravo. Kot prva dobi besedo gospa Anja Bah Žibert. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ta zakon, ki je zdaj v veljavi, samo dokazuje, kako zbirokratiziran sistem imamo v tej državi. Pravzaprav je že vsa tista zdrava kmečka pamet dobesedno izničena, ne velja več nič, izgleda tako, kot da če vsega ne zapovemo do najmanjše podrobnosti, ljudje več ne funkcionirajo, pa ni res. Ravno zato, ker smo že vse zbirokratizirali, sploh ni več življenjskih zakonov in ljudje seveda potem iščejo načine, kako sploh preživeti v tem sistemu. Državna sekretarka je rekla, da so takrat, ko so sprejemali ta zakon, govorili z vsemi deležniki. Oprostite, no, mali vinogradniki sploh niso vedeli, da se takšen zakon sprejema. Če so tukaj sodelovala neka društva, neke zveze in tako naprej, to ne pomeni, da so sodelovali tisti majhni. In oni so se šele potem soočali s tem zakonom, ko je bila zadeva sprejeta in ko so videli, kaj to v realnosti pomeni. Še enkrat, ne gre za to, da v Slovenski demokratski stranki kakorkoli zatiramo pobudo ali onemogočamo delovanje velikih vinogradnikov, sploh ne, še kako jih podpiramo. Ne nazadnje, ne samo da so to veliki predelovalci, ki zagotovo prinašajo tudi neka delovna mesta, ampak ime Slovenije prenašajo in širijo tudi drugod po svetu zaradi svoje kakovosti in kvalitete. Ampak ta trenutek govorimo o malih vinogradnikih. Prej je kolega Žan omenil volilni okraj, kjer pa sem jaz bila izvoljena, ampak veste, ko sem govorila z ljudmi na terenu, so povedali, da je naša politika na področju kmetijstva popolnoma zgrešena. Ni problem samo na področju vinogradništva, tudi drugje. Ta ukrep, ki ga predlagamo v Slovenski demokratski stranki, ni nič drugega kot pomagati tistim manjšim, da ne opustijo svojega dela, da ne izgubijo upanja in da jim omogočimo, da tisto, kar jim ostane od svoje pridelave, vendarle prodajo. Rečeno je bilo: »Pravijo tisti drugi, ki so pri tem zakonu sodelovali, da se bomo s tem izognili nekim nepravilnostim in morebitnim kršitvam in tistemu, kar je slabo.« Zakaj vedno sprejemamo v tej državi zakone, misleč, da vsi ljudje mislijo slabo? Že včeraj sem povedala, tisti, ki želijo, ki so neki lumpi, bodo itak našli način, kako zopet špekulirati in stvari voziti mimo nekega sistema, tisti, ki pa delajo dobro pa pošteno, jim pa s takšnimi zakoni onemogočamo, da bi sploh delovali. In to ni nikomur v korist. Kot sem povedala, bolj kot so neživljenjski zakoni, bolj represivno zakonodajo moramo sprejemati. In to je slabo. Trdim, da pred uveljavitvijo tega zakona ni bilo prav nič več špekulantov kot danes, samo druge načine so našli. Je pa res, da smo na drugi strani onemogočili tistim, ki so do zdaj lahko prodali nekaj tiste kapljice gostinskim lokalom, in res je, gostinci se pa vedno odločajo, od koga bi kupovali, kaj bodo kupovali in kakšno kakovost bodo kupovali. Tukaj se pač razlikujemo. Vi želite popolnoma zbirokratizirati sistem v tej državi, mi pa želimo, da nekaj vendarle prepustimo državljankam in državljanom. Ne nazadnje oni kreirajo to državo, oni ustvarjajo, zato da lahko vse skupaj funkcionira, in ne nazadnje tudi plačujejo davke. Veliko je bilo povedanega tudi s strani državne sekretarke, jaz se ji za to zahvaljujem. Je pa še nekaj, povem čisto pri koncu, delujem v tem odboru za kmetijstvo in mi ministrice pravzaprav sploh ne vidimo. Vedno pošilja državne sekretarje, tudi danes je tako, in to je še en odraz odnosa do Državnega zbora in [[izklop mikrofona]]
Hvala, gospa poslanka. Naslednji ima besedo gospod Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, hvala za dano besedo. Cenjena državna sekretarka s sodelavko, cenjene kolegice in kolegi! Že drugi dan razpravljamo o tem predlogu, o dopolnitvah Zakona o vinu. Sam sem že včeraj povedal nekaj stvari, seveda o slovenskih vinogradih, o slovenskem vinu, kjer je veliko pozitivnega oziroma ogromno pozitivnega, pa na nekih segmentnih, o katerih smo tudi včeraj zvečer govorili, pa danes, to je ostanek točke, veliko negativnega. Skozi to razpravo, včerajšnjo in današnjo, gospa državna sekretarka, ugotavljamo, da ste vi na ministrstvu že od 2013. Moram priznati, da za vas slišim od vaših sodelavk in sodelavcev, da ste zelo delavna oseba na tem ministrstvu, to poslušam vseskozi. Velikokrat – pa ni rečeno, da se moram jaz z vsemi zakoni strinjati, pa tudi ni rečeno, da imam vedno vse prav, ampak – veliko neživljenjskih zakonov smo srečali od 2013, ki so verjetno tudi posledica tega, da vidimo, sam sem včeraj govoril o Halozah, veliko zapuščenih vinogradov. Sam sem tudi včeraj govoril, da 1,5 kmetije preneha s kmetovanjem na dan v Republiki Sloveniji. Imel bi en predlog, ker včasih tudi sam mislim, da sem malo neumen, ko sprejemamo eno zakonodajo, mislim, da sosednja Avstrija ni tako daleč, mislim, da bi vsak od poslancev, če vzamemo, ne vem, tri opozicijske poslance pa tri koalicijske pa vas, spoštovana državna sekretarka, s kakšnim sodelavcem, pa se enkrat odpeljemo v Avstrijo [[…]]Ali smo mi neumni ali je v Avstriji drugo podnebje, druga navada ljudi ali imajo v svojih navadah kakšne druge navade oziroma običaje, delavnost? Ko sprejemamo eno zakonodajo, da enkrat ne gremo pogledat [[…]]Zdaj meje ni, naredimo fotokopijo pa to kmečko logiko, ki verjamem, da jo imajo v sosednji Avstriji, prenesemo v slovensko zakonodajo. Ko smo kazen predpisali, jaz bom vsaj omenil vinogradnika, ki ima 1000 trt, nekaj vina ostane pri njem doma, nekaj verjetno za sosede, sorodnike, nekaj ga pa mogoče proda, zato da si za tisto drago škropivo povrne stroške, in kazen 6500 evrov – koliko let in koliko litrov vina mora predelati, da odplača tisto kazen? Mislim, če je tu kaj kmečke logike, spoštovani kolegi na moji desni, potem je mogoče tudi z menoj kaj narobe, če je to kmečka logika. Danes zjutraj sem bil, preden sem šel v Ljubljano, na kavi in me sreča en vinogradnik. On si je včeraj zvečer izračunal, ko nas je poslušal, da ker ima, mislim da, 900 ali do 1000 trt, mu z vsemi stroški in da mora celo leto delati – mislim, da vsi vemo, tudi nekateri naši kolegi imajo vinograde doma, koliko delaš s 1000 trtami, koliko dela je, pa tudi seveda potem s kletarjenjem – ne ostane toliko na leto, če proda, kot mi, ampak zdaj me ne narobe razumeti, da bom mešal tujce, damo za en mesec za enega, ki pride iz Sirije. Njemu ne ostane 2 tisoč evrov, kolikor je strošek za nekoga, ko prvič vstopi v Slovenijo. Mislim, da tudi tu ni nobene kmečke logike. In ko govorim o teh nelogičnih zakonih, o tem, da smo, ne vem, sprejeli v prejšnjem mandatu – tudi to je povezano z zidanicami – da mora nekdo, da dobi hišno številko, narediti fasado, v nek objekt pa lahko brez vsega naselimo tujce, nelogičen je zakon, da smo nekomu, ki se je peljal z mopedom s pomožnim kolesom, ki leti s povprečno hitrostjo 15 kilometrov na uro, dali [[izklop mikrofona]]
Hvala, gospod poslanec, čas vam je potekel. Naslednji ima besedo gospod Andrej Šušmelj. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Začel bi kar s slovenskim rekom Nalijmo si čistega vina. Mislim, da je to tisto, za kar skrbi obstoječa trenutna zakonodaja. V razpravi je bilo omenjenih kar nekaj problemov, različnih, nekaterih povezanih, nekaterih ne. Eden od problemov je bil o propadanju kmetij. Težko verjamem, da kmetije propadajo zaradi vina oziroma zaradi obstoječe zakonodaje o vinu, če smo priča drugje temu, da se ravno zaradi urejene zakonodaje kmetije razraščajo. Pridelovalci vina kupujejo vinograde, se širijo. Tu smo priča pojavu, ki je znan tudi na drugih področjih. Mogoče na prvi pogled vinogradništvo nima kakšne povezave z govedorejo, ampak recimo pred sto leti je tipična slovenska kmetija imela kravo ali dve. Danes temu ni več tako, število kmetij, ki imajo govedo, se manjša, povprečno število goveda na kmetijo pa se veča. Enako je pri vinu. Ja, strinjam se, žal je to tako. Majhnim pridelovalcem se pri določeni količini pridelava vina vse manj splača. Večji prodajalci, pridelovalci pa seveda lahko postrežejo z zelo konkurenčnim vinom in z zelo konkurenčno ceno, ker je to pač posledica količinske pridelave. Omenjeno je bilo to, da je to dodatna ponudba. S tem se ne bi strinjal, pa bi dal še eno primerjavo z enega drugega področja, pivovarništva. Poglejmo, kaj se je dogajalo v zadnjih desetih letih. Slovenija beleži porast in uspeh mikropivovarn, mikropivovarništva, ki predstavlja izključno dodano vrednost. Ta piva so pridelana v majhni količini, ampak tipično z višjo ceno, in po mojem zaznavanju nikomur od teh mikropivovarjev ne pade na kraj pameti, da ne bi svojega piva ponosno označil in ga prodajal pod svojo lastno blagovno znamko. Tako da, tu je razlika v ceni, tu je ustvarjena dodana vrednost. To, pred čimer ščiti ta obstoječa zakonodaja, to ni dodana vrednost. Ne more biti dodana vrednost vino sumljivega porekla. Zato še enkrat, ohranimo obstoječo zakonodajo, da si bomo lahko nalili čistega vina. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa, za besedo. Danes imamo v bistvu razpravo o uspehih slovenske kmetijske politike na splošno in že v daljšem obdobju. Prej je bilo v odgovoru na vprašanje kolega Mahniča povedano, da je v kratkem času niti desetih let propadlo 9 tisoč kmetij. Zdaj pa sprašujem Vlado, ali so ukrepi, ki jih predlagamo, ki jih predlagate, usmerjeni k temu, da ohranjamo slovenske kmetije, slovensko podeželje, da ohranjamo slovensko posest in kulturno krajino, ali pa so to ukrepi, ki gredo popolnoma v nasprotno smer. Če se obdelava kmetijskih površin opušča, če se zapirajo manjše proizvodnje mesa, vina in tako naprej, potem najbrž ti ukrepi ne gredo v pravo smer. Če bi bila slovenska kmetijska politika prava, potem bi vsaj na področju vina imeli stoodstotno samooskrbo. Gospa državna sekretarka, nimamo je. Če moramo uvoziti 14 milijonov litrov vina, to je toliko, kot ima približno največja slovenska klet, potem delamo koristi drugim. Mi kupujemo nekontrolirano vino ali pa morda kontrolirano, ne vem, iz Makedonije ali od kjerkoli drugje, deloma trgovci, deloma pa tudi kleti, in se iz tega dela potem na videz slovensko vino. Delate pa vse, da se zatrejo vsi tisti, ki na slovenskem podeželju skušajo karkoli narediti, proizvesti in tako naprej in tako naprej. Dajete jim razne blagajnice, listke, visoke kazni in tako naprej. S to slovensko kmetijsko politiko ste ukinili in uničili male klavnice na podeželju, na Koroškem obstajajo, pri nas jih ni. Nabijate kazni za posek in prevoz v gozdovih brez prevoznice ali dokumenta, in so kazni enormne. Tudi v tem primeru, ko gre za proizvodnjo vina, so kazni enormne, in to za minorne proizvajalce. Veste, vi niste sprejeli ukrepov za izboljšanje stanja na slovenskem podeželju in na področju slovenskega kmetijstva, ampak sprejemate radikalne ukrepe za radikalno uničevanje slovenskega podeželja. Za radikalno uničenje. In trendi so negativni. Vsi tisti, ki že toliko časa vegetirate na slovenski kmetijski politiki na ministrstvu za kmetijstvo, bi morali oditi, ker ste neuspešni. Neuspešni ste! Vaš nekdanji minister gospod Židan, vi kot državna sekretarka in drugi tam, ki krojite usodo slovenskega podeželja, ste neuspešni. Vsako podjetje, ki ima take trende, se zapre, ga ni možno sanirati, ker dolgoročno se te stvari odvijajo v napačno smer in ni rezultatov. Na področju kmetijstva se dogaja točno to, zato ker s sistemskimi ovirami povzročate propadanje in odvračanje ljudi od tega, da bi sploh kmetovali. To je nonsens, kar se počne. Če vi pravite, da je to zdrava kmetijska politika, potem bi bilo najbrž treba uvesti še kakšen test kje, preden se kakršenkoli zakon spusti v zakonodajni postopek. Mali vinogradnik ni konkurenca nobenemu. Mali proizvajalci – tudi jaz sem med njimi, imam tam nekaj arov vinograda – nismo konkurenca nobenemu. Tudi če bi prodajali, nismo konkurenca nobenemu. Ampak če boste šli v tujino, se povsod pohvalijo z doma pridelanim vinom v domači gostilni. In tudi vi na eni strani spodbujate samooskrbo in zeleno proizvodnjo in, ne vem, porabo v šolah, na drugi strani pa to uničujete; prav enako delate. Dejansko so ukrepi zmedeni, na eni strani forsirate recimo zidaniški turizem, na drugi strani pa te iste proizvajalce z omejitvami, ukrepi in kaznimi uničujete. To je nemogoča situacija. Da to predlaga neka takšna državna institucija, take ukrepe, je noro. In ukrepi in kazni in te stvari so vse nesorazmerne in ne bodo dale nobenega uspeha.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Franci Kepa.
Hvala za besedo, podpredsednica. Lep pozdrav sekretarkama, pozdravljam tudi vse ostale! Moramo uporabiti vse ukrepe, da bi imeli to prelepo območje obdelano, urejeno, da se bodo mladi nasledniki odločali, da obdelujejo te čudovite griče, kjer se prideluje vinska kapljica. Če se bo nadaljevalo, da se območij ne obdeluje, bodo ta postala pusta in zaraščena. Začela bodo propadati tudi gospodarska poslopja, zidanice, ker se ne bo več potrebovalo objektov za shranjevanje te rujne kapljice. Območja bodo postala sčasoma gozdnata in neprepoznavna. Gozda imamo v Sloveniji že dovolj, že 60 % je v Sloveniji zaraščenega, kar je za zrak zelo dobro, vendar se je v 100 letih zarastlo 30 % območja. Na Dolenjskem se sicer dosti uporabljajo objekti za bivanje, ker so ti še najbolj dostopni mladim, zraven se pa opuščajo vinogradi, objekti pa se vseeno uporabljajo, hvala bogu. Če bi bili pogoji in finančno dostopno, bi se verjetno odločili za širitev obdelave. Ta ukrep bi pomagal predvsem najmanjšim, da prodajajo neustekleničeno vino bližjim gostilniškim obratom. Cena vina je že sedaj popolnoma na tleh, kljub kvalitetnemu pridelku. Prav ti ukrepi bi pomagali tistim najmanjšim vinogradnikom, da bi lažje prišli do nekaj prepotrebnih sredstev. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Jožef Lenart. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav tudi sekretarki gospe Strniša! Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke! Moral sem se oglasiti, ker dejansko prihajam iz krajev, kjer so hribi zaraščeni. Če zdaj danes tukaj govorimo o vinu, ko dejansko prihaja neke vrste predlog, ta želja prihaja med ljudi, ki jim je mar, kakšno Slovenijo želimo, kakšne bomo imeli naše hribe. 5 kilometrov iz Ptuja, kjer živim, je zaraščeno na Grajenščaku, je zaraščeno v Kicarju. Zdaj bom še malo povedal, tisti, ki reče, da je Haložan, pa je za to, da se dviga katastrski dohodek, pa je za to, da ta kmet ne more nekaj prodati, tisti laže. Ta moment bom rekel, da imamo mi zaraščeno, zaradi tega ker če vprašate te vinogradnike, vam bodo povedali, da se ne splača, vinograd se ne splača, gorica se mi ne splača. Povejte mi, kaj naj naredim na tem enohektarskem hribu. Kaj se mi izplača, če se mi vinograd ne? Iz naslova, ko se pogovarjamo o predlogih pa da je pač potrebno zaradi tega, ker je nekdo prinesel nekaj s podeželja, neke vzroke, zakaj bi dejansko dovolili tudi tem ljudem, da bodo lažje prodali svoje vino, potem pa se reče, to je bilo že enkrat zavrnjeno. V redu, bilo je zavrnjeno, ampak ali ste šli med te gorice, ali ste šli med te vinograde, ali ste vprašali tudi te male ljudi, kaj se splača in kako naj naredite, da se bo splačalo? Če mi dvigamo katastrske dohodke, če mi ne dovolimo, da človek nekaj proda tudi na različnih prireditvah, na veselicah, na športnih prireditvah, ničesar ne sme prodati, kar ni vodeno kot velika blagovna znamka, potem pač ne gre skupaj. Imamo enake subvencije v kmetijstvu v dolinah na velikih kmetijah, kot jih imamo v hribih, kjer se mora skoraj vse ročno obdelati. Nekdo nekaj pač lahko prebere, prečita, ampak če iz tega nič ne razbere in nič ne razume, je potem res brez zveze, da tukaj debatira. Še enkrat bom rekel, lepo prosim, da smo pri naših zakonih bolj življenjski, da imamo nek čut za to, kakšna bo naša država. Radi se peljemo tudi po, ne vem, višjih predelih in vsi naši griči na Štajerskem od Ptuja pa do Lendave, na drugi strani Slovenskih goric, Lenarta in tako naprej so razraščeni. Ta goščava nas ne more narediti ponosne Slovence, če pogledamo Avstrijce, ki imajo že vinograde nad 1500, pa Švicarje, ki imajo čisto vsak hrib obdelan. Dajmo potem nekaj narediti, povejte, če to ne velja, kaj se pa splača. Mogoče je to dobro poslansko vprašanje tudi za novo ministrico. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, še enkrat. Kar nekaj novih zadev je bilo še omenjenih v razpravi. O mali spremembi Zakona o vinu s strani Slovenske demokratske stranke, ki gre dejansko naproti tem najmanjšim predelovalcem vina oziroma vinogradnikom, še enkrat je treba poudariti, s to spremembo ne ogrožamo velikih vinarjev, velikih vinogradnikov, niti najmanj s tem, kot je bil naveden razlog o nelojalni konkurenci. Koliko vina se uvozi, to smo slišali, jaz bi vseeno še enkrat vprašal državno sekretarko, ki jo sicer zelo spoštujem in tudi vem, da se zelo dobro spozna na različna področja, vsaj kjer imam stik z njo, rad bi odgovor državne sekretarke še enkrat, točno koliko vina uvozimo, zakaj ga toliko uvozimo in ali je to vino primerljive kvalitete s kvaliteto domačega vina. Imamo deželno vino, vse sorte smo že omenjali, in vemo, da vsi naši vinogradniki pridelujejo dobro vino, kvalitetno vino, tudi manjši vinogradniki, ki so sicer člani vinogradniških društev, ki jim je treba izreči vso pohvalo za delovanje. Tudi mi v Litiji oziroma v Šmartnem pri Litiji imamo društvo Štuc, ki je odlično društvo, ki je tudi vključeno v dolenjsko zvezo in tako naprej. Skratka, vsi se trudijo, ampak s to majhno spremembo zakona želimo dejansko pomagati tem najmanjšim vinogradnikom, da bodo imeli kaj od tega svojega dela in svojega truda in da se bodo vinogradi ne opuščali in zaraščali, ampak obnavljali in da bodo ljudje imeli neko voljo za delo in pa da bodo vsaj toliko nagrajeni za tisto svoje delo, da bodo lahko delno poplačali stroške, ki jih imajo s tem. Omenjena je bila Avstrija, lep primer. In še to je treba povedati, Avstrija je na senčni strani Alp, Slovenija je pa na sončni strani Alp. Potemtakem bi morala biti pridelava vina oziroma vinogradi mnogo boljši pri nas kot pa pri njih, ampak je ravno obratno. Skratka, povedano je bilo tudi, in še enkrat je treba povedati, davčne blagajne, raznorazna omejevanja [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Tako, katastrski dohodek in vse to so samo ovire pridelovalcem vina in kmetom. Zato je tudi vedno več tega v propadanju. Dajmo jim iti naproti, kot sem že tudi v prejšnji razpravi povedal, polna usta so nas za male kmete, za male vinogradnike, za malega človeka, pa dajmo jim potem, za vraga, že tudi pomagati. Vem, da imate tudi vi in v koaliciji in na Vladi tako željo. Dajmo jim dejansko iti naproti, pojdimo tudi malo pogledat na teren, pojdimo do teh ljudi, ki delajo, dajmo tudi sami kaj delati. Jaz sem ogromno delal v vinogradih, na kmetiji, bil tudi pri mnogih in marsikaj videl in slišal, in ne govorim na pamet. Dajmo iz izkušenj tudi nekaj potegniti in biti življenjski, narediti nekaj z zdravo kmečko pametjo. Ta izraz dostikrat uporabljamo in točno prihaja s področja, o katerem trenutno govorimo, iz kmečkega dela, iz kmetovanja, iz pridelave hrane, domače hrane, domačega vina. Ne uvažajmo toliko tega tujega vina, ne pomagajmo velikim proizvajalcem po celi Evropi, svoje pa zatiramo. Nikakor tega ne smemo več početi. Tudi veliki trgovski centri so pri nas zrastli in so majhne prijazne trgovinice po podeželju šle, pa jih ni več. Pa nismo zato nič naredili. In jih ni več, pa ljudje bi jih potrebovali, sploh starejši, onemogli, tisti, ki nimajo prevoza, spet mali ljudje in tako naprej. Tako da je kar nekaj primerov pri nas že bilo, ki niso na mestu. Tudi te kazni, o katerih smo prej slišali, to so res, to so močno previsoke kazni. Že te določbe tukaj notri v zakonu, če jih ti inšpektorji na pamet znajo našteti vsaj pol, mu dam za deci vina ali pa za liter, no. Če zna tole našteti, koliko je teh [[…]]Mislim, tega še prebrati ne moreš, kaj šele, da bi na pamet vedel. Dajmo to malo nekako posplošiti, poenostaviti, narediti vse skupaj bolj prijazno in pomagajmo kmetijam in pa vinogradnikom, sploh tem manjšim, o katerih tudi mi govorimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Hvala lepa. To, da koalicija in pa Vlada nasprotujeta zakonu, kaže na to, da jima je hudičevo malo mar za slovenskega človeka. Razmišljate o Ljubljani, razmišljate o nekaterih zadevah tukaj notri, pozabljate pa na tiste ljudi, ki futrajo tole Ljubljano. Kakor kaže, bi radi vzpostavili vinske veleposestnike, kar je sicer lepo in prav, pa vendar je treba skrbeti tudi za tiste ta male, ki komaj preživijo in jim je tistih nekaj litrov ali pa 100 litrov vina tudi pomoč k preživetju v tej državi, ki ne skrbi za ljudi. Propadanje vinogradov, dogaja se propadanje vinogradov, zaraščanje je veliko – in kaj se bo zgodilo s tem? Enostavno, tujci bodo prišli, Avstrijci komaj čakajo, da bodo lahko vse skupaj pokupili in bodo združili vse skupaj v ene velike vinogradniške zadeve, mi bomo pa samo še delavci, podjemni delavci, ali kakor se temu reče, na njihovih vinogradih. Včasih so bili to viničarji, ki so živeli ob vinogradu in obdelovali, gospod je prišel, dal komando, hlapci so delali. Naša Vlada hoče nekaj takega narediti z našimi ljudmi. Pravite, da boste preprečili prodajanje slabega vina. Ne mi govoriti o tem! Pojdite v Ljubljani tamle okrog pa si naročite kuhančka, boste dobili vodo z italijanskim praškom zmešanim noter – in to je pa super, Janković bo ploskal, vsi bodo plačevali ne vem kaj, po treh kozarcih tistega vina pa edino da greš na stranišče, potem pa ali zgoraj ali pa spodaj odvajaš. Mislim [[…]]Ampak to vas ne briga! To vas ne briga. Kar se tiče uvažanja vina – ja, uvažamo, uničujemo pa naše male vinogradnike. In potem dajete ene grozljive kazni pridelovalcem, zakaj pa ne bi teh pridelovalcev kar razčetverili pa imate potem za zmeraj mir? V naslednjem koraku pa dajte še slovenske pesmi prepovedati, tiste, ki pojejo o vinu, na primer tisto: »En hribček bom kupil, bom trte sadil [[…]]« Pa dajte drugače: bom trte posekal in hribček prodal. Kajti v to smer gre vse skupaj, in to dela tale vlada, seveda v nadaljevanju s prejšnjo Cerarjevo vlado, kjer je bila kmetijska politika totalen dizaster, kot pravijo mladinci danes, skratka včasih smo temu rekli sranje. In kaj se dogaja? Naše gostilne so prazne. Recimo vzemimo primer ob avstrijski meji. Na tisti strani je Weinstraße in tam lahko točijo svoje vino doma, neflaširano, brez kakršnihkoli oznak, tudi hrano lahko strežejo tam brez česarkoli, nimajo nobenih davčnih blagajn ali česa podobnega. Na naši strani je vse zaprto in vse prazno, tudi že na cestah težko srečaš koga drugega kot kakšnega policaja, ki te ustavi pa ti da pihati. V Avstriji te na vogalu ustavijo, ampak rečejo: »Pazite, tam je nevarna cesta, pa pojdite domov.« Pa ni treba kazni plačati. Iz izkušnje govorim, prosim, draga gospa. In mi imamo davčne blagajne. Tukaj vam pokažem, tole je liste,,ki sem ga pred približno tremi tedni dobil v Berlinu. Brez davčne blagajne v centru Berlina, ko sem šel nekaj spit, takole so mi lepo na en ceglc napisali, koliko moram plačati, in zadeva je bila rešena. Pri nas bi tistega, ne vem, najraje zaprli, pobrali in slovenski špiclji bi slikali pa pošiljali, to pa ni bilo plačano. Tako daleč ste pripeljali to državo! Potem še ena kratka pripomba glede primerjave pridelave vina in pa pridelave, izdelave piva. Iz tega se vidi, da tisti človek, ki je to rekel, nima pojma o stvari. Za vino je potreben vinograd, je potrebna trta, za pivo – to se da zvariti z aparaturami tudi v navadni garaži. Skratka, žalostno je, da je naši državi vseeno za ljudi in da ne podpre tega zakona, ki vsaj v enem drobnem segmentu izboljšuje stanje.
Hvala lepa. Sedaj ima besedo državna sekretarka mag. Tanja Strniša. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanke in poslanci! Vsak vinogradnik in vinar lahko v svoji kleti proda odprto vino, se pravi neoriginalno polnjeno vino, vsak. Tako kot, spoštovani gospod poslanec, v Avstriji tudi pri nas. Na vinskih cestah, ali pa če ni vinske ceste, v svoji zidanici, v svoji kleti lahko vsak proda in se nič ne spreminja z zakonom, ki je v veljavi od leta 2013 ali pa z vašim zakonom. Tam je tudi največja dodana vrednost. Brez davčne blagajne – jaz sem res že nekaj časa državna sekretarka in imam seveda tudi zato zgodovinski spomin, v mandatu prejšnje vlade smo odpravili limit pri zakonu o dohodnini, ki je prej postavljal do kod, do kakšnega katastrskega dohodka se kmet vinogradnik lahko obdavči po katastrskem dohodku in od kod naprej mora voditi knjige. Davčne blagajne niso potrebne za vinogradnike. Morajo imeti davčne blagajne drugi, ki imajo kakšno drugo pridelavo, ne pa vinogradniki. Še enkrat povem, da ustekleničeno vino pomeni, da je originalno zaprto v plastenki ali pa v steklenici, in da bo, tudi če je vaš zakon sprejet, veljalo, da tako vino mora iti v analizo in da mora imeti, če ne na etiketi, pa zraven, dokument, kjer bodo podatki o tem vinu, in da zaradi tega bistvene razlike v smislu obveznosti pridelovalca ni, samo embalaža mora biti zaprta. In ko omenjate Avstrijo, naše strokovne službe so preverile v Avstriji. Njihove strokovne službe so povedale, da v Avstriji nimajo teh problemov, kaj naj spremlja vino, ker nimajo prometa neustekleničenega oziroma neoriginalno polnjenega vina. Tudi vi, spoštovani poslanci, v vašem predlogu zakona, ko omenjate primer Avstrije, nič o tem, kako je pri njih z neoriginalno polnjenim vinom. Me zanima, res, tudi mene, ali smo tukaj šli drugače ali strožje kot Avstrija, predvsem pa, poglejte, z vso odgovornostjo in predvsem s spoštovanjem do stališč, ki jih imajo naši vinogradniki, govorim in predstavljam tukaj mnenje Vlade. In nujno se moram oglasiti še na temo kazni. Verjamem, da je bila pri vašem zakonu napaka že leta 2016 in zdaj, in zaradi tega nisem tega izpostavljala, ampak vi ste kazni znižali, predvsem za fizične osebe, ampak ne za majhne pridelovalce fizične osebe, kjer ste predlagali enake kazni. Verjamem, da je to lapsus in da bi ga z amandmajem popravili. Ker vi ste predvideli za fizične osebe, če so veliki pridelovalci, kazni od tisoč 100 do tisoč 300; če so srednji, od 850 do tisoč 700, se pravi najvišja višja kot pri velikih; in za male od 650 do 6 tisoč 500. Tudi vi niste predlagali tukaj znižanja kazni, ampak verjamem, še enkrat, verjamem, da je bil to lapsus. In zaradi tega do zdaj nisem tega izpostavljala. Pa še enkrat povem, da so bile kazni, kakršne so v veljavnem zakonu, razpolovljene po amandmaju odbora pri prejšnji obravnavi – ker se ga spomnim, ja, v letu 2013 je bil sprejet. In takrat so bile te kazni pol nižje, s tem amandmajem so zdaj veljavne pol nižje, kot so jih predlagali pridelovalci. Kazni smo postavili tako in sistem kazni je tak, kot so takrat predlagali pridelovalci. In še, to je zgolj opazka in informacija, kuhano vino je proizvod iz vina in ne zapade pod ta zakon. Ne velja pa omejitev točenja neoriginalno polnjenega vina za mošt. Se pravi, mošt je reguliran sicer z zakonom, vendar ta omejitev ne velja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot zadnji ima besedo predlagatelj gospod Žan Mahnič. Izvolite.
No, saj to je najmanjši problem, kar se kazni tiče. Spustite zakon naprej, v drugem branju dajte ven, če želite, pač to, da bo še vedno samo originalna embalaža, in popravite z amandmajem tisto, kar se kazni tiče, pa bo točno to narejeno, kar ste zdaj predlagali. Gospod Šušmelj je govoril o pivu in o teh mikropivovarnah, kakšen uspeh doživljajo, kakšen razcvet. Eno je to, kar je kolega Jelinčič omenil, kakšna je razlika med pridelovanjem vina in piva, pa nič kaj slabšalno do tistih, ki se ukvarjajo s pivovarstvom. Ravno te mikropivovarne so zagotovo tudi naš ponos in nosijo ime Slovenije v svet, ampak dajmo biti odkriti – kaj je ta država naredila za pivovarstvo? Poznate pivovarno Bevog? Nekdo je hotel odpreti na naši strani meje pivovarno, in ker se je toliko časa ukvarjal s tem, da bi dobil koncesijo za vodo, ki mu je niso hoteli podeliti, je šel v avstrijsko Radgono, tamle nekaj kilometrov čez mejo, takoj je dobil koncesijo, postavil je odlično pivovarno, Slovenec, danes pa pobira same svetovne nagrade za to pivo, za Tak, za Kramah in tako naprej. To je odlična pivovarna. Dvakrat sem bil že gori na obisku, enkrat smo bili z lovci, drugič smo bili z občinskim odborom Slovenske demokratske stranke, in obakrat smo se seznanili s problematiko, ki so je bili deležni v Sloveniji, in zakaj so tam odprli pivovarno. Pri vinarstvu ni nič drugače s takšnimi birokratskimi ukrepi in z neukrepanjem. In točno to, kar je dejal kolega Tanko, vedrite tam že pet let, rezultatov nikakršnih. Ko smo se včeraj pogovarjali o tem in ko se danes pogovarjamo o tem, so propadle tri dodatne kmetije, 1,5 kmetije na dan propade v Republiki Sloveniji, vi ste pa še kar tam. Pa dajte mi ene rezultate pokazati, gospa državna sekretarka, ne da pokličete predsednika največje vinogradniške zveze v Sloveniji, da vam naj napiše mnenje. Lahko gremo na teren vprašat te male vinogradnike. Lahko greva tudi do ta velikih, ampak mi ta velike podpiramo, podpiramo pa tudi ta male. Vi pa želite samo – ne vem, v čigavem interesu, ne vem, kaj je zadaj – nič ne narediti za to, da bi se malo vinogradništvo ohranjalo. In kot sem včeraj že rekel in bom ponovil, medtem ko je za enega butični turizem petih zvezdic, kot ga Republika Slovenija promovira, da gre v Portorož v hotel Palace in si naroči buteljko za, kaj jaz vem, 120 evrov, je za nekoga, Angleža – sam jih poznam, kolege – butični turizem to, da se v četrtek usede v Londonu na EasyJet, prileti v Ljubljano, najame avto, gre na Dolenjsko, najame za štiri dni zidanico in so z družbo tam. Gredo na kopanje v Dolenjske Toplice ali pa v Šmarješke Toplice, gredo na kakšen pohod po Slakovi in Pavčkovi poti, poskusijo kakšno domačo salamo, domače pridelke in tako naprej. Za nekoga je pa to butični turizem petih zvezdic. Ampak očitno vi prepoznate butični turizem petih zvezdic samo tam, kjer ljudje pustijo nekaj tisoč evrov, nekdo pa, ki pride, pa če je več takih, ki pustijo denar tistim malim, ki se še nekaj bodejo s tem, pa vas pač ne briga. Dokler bo Slovenija imela takšno strategijo, potem bo še nekaj tisoč vinogradnikov, ne kmetij, ampak še nekaj tisoč vinogradnikov propadlo v naslednjih štirih letih, ker očitno ukrepi, ki ste jih danes predstavili oziroma bolje rečeno jih niste, ne bodo šli v pravo smer. Razen če je res vaš cilj, kaj jaz vem, nekaj konzorcijev, ki bodo od malih vinogradnikov odkupovali grozdje oziroma če potem pretvorimo v liter tam za 60, 70 centov, to je pa to. In vsi bodo zaključili zgodbo. Imeli bodo še tistih 200, 300 litrov na leto zase, in to je to.
Hvala lepa. S tem smo zaključili splošno razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O GASILSTVU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 25 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 24 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona zato dajem besedo predstavniku predlagatelja gospodu Žanu Mahniču. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar! Najprej nekaj bistvenega. Preden boste za to govornico prišli koalicijski poslanci in govorili v svojem stališču o tem, kako Slovenska demokratska stranka ponovno vlaga ta zakon, naj vas samo opozorim, da smo ta zakon letos v prejšnjem mandatu že vložili in je bil v prvem branju potrjen. Potrjen je bil tudi z glasovi gospoda Tomaža Gantarja, Primoža Hainza, Franca Jurše, Benedikta Kopmajerja, Marjane Kotnik Poropat, Marije Antonije Kovačič, Marinke Levičar, Uroša Prikla in Petra Vilfana. Skratka, Poslanska skupina Desus je ta naš zakon, ki ga imamo danes tukaj, podprla. Prav tako nekateri poslanci Stranke modernega centra. Ampak kaj se je zgodilo? Ker je predsednik Vlade odstopil, ta zakon ni prišel v drugo branje, kjer smo v Slovenski demokratski stranki dejali, da smo pripravljeni pristati še na nekatere popravke. Ta zakon, ki smo ga sedaj predlagali, ni točno tak, ker smo že sledili eni pripombi iz prejšnjega mandata, in sicer 3. člen, napisali smo naslednje: »Država zagotovi prostovoljnim operativnim gasilcem financiranje dodatnega zdravstvenega zavarovanja in za vsak dan izvajanja operativnih nalog gasilstva tudi dodatno pokojninsko zavarovanje.« Tukaj smo spremenili to, da smo namesto »in za vsak dan izvajanja javne gasilske službe« dali »izvajanje operativnih nalog gasilstva«, kar je ožji pojem. Gre za operativo, ker izvajanje javne gasilske službe je vse, je tudi pripravljenost, so gasilske vaje in tako naprej, to piše v pravilniku o gasilski službi. V Sloveniji slovenske vlade v zadnjih letih poslušamo, zadnja dva, tri mandate, kako se bo uredil status prostovoljnega gasilca. Žal ne pridemo do udejanjanja besed, ki jih poslušamo. Pretekli mandat smo štiri leta poslušali, kako so usklajevanja v zadnji fazi in kako bomo poslanci na mize dobili zakon, ki bo takšen, da bo zadevo uredil. Gospe in gospodje, dajte mi povedati, kdo pripravlja spremembo zakona, spremembo in ureditev statusa prostovoljnega gasilca, ki se ga da urediti z nekaj členi, štiri leta in mogoče še leto več in mogoče še leto več. Nekdo, ki bi se resno lotil te problematike, naredi delovno skupino, v pol leta mora biti zadeva urejena. Ker ne gre za spremembe celotnega zakona. In ker tega ni in ni, in kljub sejam odbora za obrambo, ki smo jih imeli v prejšnjem mandatu, in kljub poslanskim vprašanjem tega ni bilo, smo lansko leto, potem ko je bil očitek, da pač te stvari ne sodijo v interventni zakon, ki smo ga predlagali, po decembrskem vetrolomu leta 2017 predlagali poseben zakon, kjer smo stvari, ki smo jih takrat, kar se tiče gasilcev, dali v tisti interventni zakon, dali posebej in ga naslovili kot Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu. Pripombo, ki je bila ena od glavnih, se pravi, da je za financiranje za vsak dan izvajanja operativnih nalog gasilstva, smo upoštevali, zamenjali glede javne gasilske službe, skratka smo šli v ožji del, da gre res samo za operativo, ne pa vse. Ostaja pa: »Status operativnega prostovoljnega gasilca je odnos med delodajalcem in gasilcem, s katerim se stimulira zaposlovanje gasilcev tako, da se delodajalcu znižajo zavarovalne premije in imajo davčne olajšave.« In pa v 2. členu predlagamo novo 3. in 4. točko, »zagotavlja sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev« in »zagotavlja sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev«. Zakon je bil, kot sem že dejal, v malo spremenjeni obliki, in ta spremenjena oblika se po novem nanaša na tiste glavne pripombe, ki so bile takrat, v prejšnjem mandatu sprejet v prvem branju. V drugem branju bi tudi mi z našimi amandmaji sledili nekaterim nomotehničnim popravkom, ki so potrebni, kot je zapisala Vlada Republike Slovenije, in tudi v tem primeru smo pripravljeni slediti temu, da moraš v naši državi čisto vsak korak in čisto vsako stvar predpisati, ker drugače se očitno ne ve, za kaj gre. Skratka, predlagamo zakon, ki je bil v preteklem mandatu v prvem branju sprejet, in zaradi odstopa predsednika Vlade ni prišlo do drugega branja. Bo pa zanimivo gledati predvsem eno poslansko skupino, ki je takrat dva meseca pred volitvami ta zakon podprla, kako bo sedaj glasovala o predlogu, ki je glede na razprave, ki so bile takrat opravljene, še boj sprejemljiv. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za uvodno predstavitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade mag. Milošu Bizjaku, državnemu sekretarju na Ministrstvu za obrambo. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, poslanke in poslanci! Gasilstvo v naši državi predstavlja temelj reševalnih služb ob najrazličnejših naravnih in drugih nesrečah, s katerimi se soočamo. Brez gasilstva si sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami praktično ne moremo predstavljati, zato se Vlada zavzema za izboljšanje stanja na področju gasilstva. V smislu tega bo Vlada v kratkem v Državni zbor vložila predlog dopolnitev Zakona o gasilstvu, s katerim se bo ustrezneje in primerljivo z drugimi uniformiranimi poklici uredil dodatek za stalnost za poklicne gasilce, saj predlog zakona v prejšnjem mandatu ni bil obravnavan. Prav tako so v okviru Ministrstva za obrambo pripravljena tudi izhodišča za nov zakon o gasilstvu. V zvezi z zakonom, ki je v obravnavi danes, pa Vlada meni, da je Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu toliko vsebinsko in nomotehnično pomanjkljiv, da ga ne more podpreti. Naj na kratko pojasnim navedeno stališče. Menimo, da predlog zakona v pretežnem ne sledi načelu določnosti. Že iz prve predlagane rešitve, ki se nanaša na dopolnitev 4. točke 5. člena veljavnega Zakona o gasilstvu, tako sploh ni razvidno, katere zavarovane premije naj bi se delodajalcem znižale niti kakšne bi bile njihove davčne olajšave. Iz predlagane rešitve tudi ni razvidno, ali se predlagana rešitev nanaša zgolj na nove zaposlitve ali tudi na že obstoječe zaposlitve. Podobna ocena o nedoločnosti predlaganih rešitev velja tudi za dopolnitev 26. člena veljavnega Zakona o gasilstvu, iz nje namreč ni jasno razvidno, kakšno zdravstveno zavarovanje naj bi prostovoljnim gasilcem zagotavljala država, ali dopolnilno ali dodatno. Smiselno enako vprašanje pa se zastavlja tudi glede zagotavljanja pokojninskega zavarovanja, ali gre za obvezno dodatno pokojninsko zavarovanje ali dodatno pokojninsko zavarovanje. V smislu vsebinske presoje predlaganih rešitev je treba pojasniti, da določena statusna vprašanja, vključno z varstvom pri izvrševanju dolžnosti na področju zaščite in reševanja, tudi ko gre za gasilce poleg Zakona o gasilstvu že ureja tudi Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Tako zakon že določa, da stroške zdravstvenega, invalidskega in pokojninskega zavarovanja ter pravice iz prejšnjih odstavkov tega člena krije država oziroma lokalna skupnost, če oseba ni zavarovana na drugi podlagi. Zakon tudi že določa, da Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje zavaruje operativne prostovoljne gasilce in druge reševalce, ki jih je mogoče na podlagi državnih in regijskih načrtov zaščite in reševanja napotiti z manj ogroženih območij na območje, ki ga je prizadela nesreča, ter prevzame stroške zdravstvenih pregledov pri izvajanju programov usposabljanja za posebej zahtevne reševalne naloge. Prav tako zavarovanje gasilcev ureja tudi Zakon o gasilstvu, ki že določa, da morajo biti operativni gasilci zavarovani za primer smrti, trajne izgube splošne delovne sposobnosti in prehodne nezmožnosti za delo, nastale v nesreči pri gašenju in reševanju ter opravljanju drugih operativnih nalog gasilstva oziroma na vajah, med šolanjem ali usposabljanjem. Poklicni gasilci že imajo pravico do priznavanja zavarovalne dobe s povečanjem oziroma obveznega dodatnega pokojninskega zavarovanja v skladu s splošnimi predpisi. Zavarovanje prostovoljnih gasilcev ureja Zakona o gasilstvu. V skladu z zakonskimi predpisi ministrstvo uresničuje določbe glede zavarovanja gasilcev, tako poklicnih kot prostovoljnih. Ministrstvo za obrambo ima za ta namen sklenjeno zavarovalno pogodbo za nezgodno zavarovanje zavarovanih oseb, med katerimi so tudi operativni gasilci in drugi reševalci, ki se jih lahko napoti z manj ogroženih območij na območje, ki ga je prizadela nesreča. Skupaj je za tak primer zavarovanih 800 oseb. Upoštevajoč navedeno torej država že zagotavlja tudi določene pravice operativnih gasilcev, ki so predmet obravnavanega zakona, vključno z njihovim financiranjem. Iz Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami tako izhaja, da se v primeru naravne ali druge nesreče najprej uporabijo sila in sredstva lokalnih skupnosti, šele v primeru, ko zaradi velikega obsega nesreče oziroma ogroženosti sila in sredstva lokalne skupnosti niso zadostni, država zagotovi uporabo sil in sredstev s širšega območja, vključno s financiranjem nalog gasilstva. Predlagana dopolnitev prvega odstavka 8. člena Zakona o gasilstvu, po kateri naj bi država zagotavljala tudi sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev in sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev ob teh nesrečah, odstopa od te utemeljitve in takšna ureditev pomeni zgolj prenos obveznosti z občin na državo ter posledično tako vodi v podržavljanje javne gasilske službe, česar si seveda ne želimo. Hvala lepa.
Hvala lepa, državni sekretar. Sedaj prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi ima besedo gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine Desus.
Hvala, podpredsednica. Lep pozdrav, gospod državni sekretar! Kolegice in kolegi, dober dan! Pred približno letom so nas že poklicni gasilci opozorili na neurejene razmere in plačne anomalije. Vlada se je takrat na napoved stavke odzvala s predlogom strokovnega sporazuma glede ureditve plač oziroma osebnih dohodkov. Sporazum je bil obojestransko podpisan. Vlada je nato marca letos sprejela Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o gasilstvu in ga poslala v obravnavo Državnemu zboru. Z zakonom naj bi se uredila pravica do pridobitve dodatka za stalnost. Na isti dan, kot je Vlada sprejela omenjeni predlog zakona, pa je bil vložen tudi poslanski zakon z enako vsebino in s strani istih predlagateljev, kot je to zdaj, tega obravnavamo danes. Kaj se je zgodilo z obema zakonoma, tako vladnim kakor tudi poslanskim, ki sta bila vložena na začetku leta, vsi dobro vemo. Usoda obeh zakonov je sledila usodi prejšnjega sklica Državnega zbora Republike Slovenije. Obravnava zakonov je bila končana, in zato se sedaj ponovno ukvarjamo s to isto problematiko. Naj na začetku povem, da imamo pri nas gasilstvo zelo dobro organizirano. Imamo dobre, izurjene gasilce operativce, za njih pa je tako na državni kot na lokalni ravni dokaj dobro poskrbljeno. To vem iz lastnih izkušenj, saj se z gasilstvom ukvarjam že več kot 50 let, prostovoljno, nekoč pa delno tudi profesionalno, a ne kot čisti gasilec operativec. Ko si z gasilci povezan, veš, kaj oni potrebujejo za svoje delo. Sam prihajam namreč z območja, kjer je gasilstvo močno razvito. Severovzhodna Slovenija ima skoraj v sleherni vasi, tudi v malih, kjer je štirideset hišnih številk, svoje gasilsko društvo. To je neka tradicija, in hvala bogu, da je. Tako kot se včasih premalo zavedamo pomena dobrin, ki jih imamo, se žal tudi vloge naših gasilcev zavemo šele ob naravnih in drugih nesrečah. Takrat ko se to zgodi, so oni zelo pomembni. Njihova služba je poslanstvo, s katerim ogrozijo svoja življenja, da bi rešili tudi drugo življenje. Ne rešujejo pa seveda samo človeških življenj, tudi živali, premičnine in nepremičnine. Ponosni smo lahko na podatke, da se v Sloveniji število prostovoljnih gasilcev vsako leto povečuje, ne pa zmanjšuje. Poudariti želim, da v Poslanski skupini Desus vedno podpiramo predloge za izboljšanje razmer na področju gasilstva, zavedamo pa se, da odsotnost prostovoljnih gasilcev z dela predstavlja tako težavo za delodajalca kakor tudi seveda za operativne gasilce. Zato je v veljavnem zakonu zapisano, da nadomestilo za čas odsotnosti z dela povrne za operativne gasilce njihovim delodajalcem občina oziroma pristojni državni organ. Prav tako so zagotovljena sredstva za zavarovanje in preventivne zdravstvene preglede za operativne gasilce. Veljavna ureditev tudi določa, da imajo poklicni gasilci pravico do priznavanja zavarovalne dobe s povečanjem oziroma obveznega dodatnega pokojninskega zavarovanja v skladu s splošnimi predpisi. Povedati pa je treba, da niso vsa vprašanja, ki se nanašajo na položaj gasilcev, urejena le v Zakonu o gasilstvu, ampak tudi v Zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. V tem zakonu je denimo določeno, da stroške zdravstvenega, invalidskega in pokojninskega zavarovanja krije država oziroma lokalna skupnost, če seveda oseba ni zavarovana na drugi podlagi. Prav tako Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje zavaruje operativne prostovoljne gasilce in druge reševalce, ki jih je mogoče na podlagi državnih regijskih načrtov zaščite in reševanja napotiti z manj ogroženih področij na območje, ki ga je prizadela nesreča. Glede na navedeno lahko ugotovimo, da imamo že kar dobro urejen status gasilcev, seveda pa so potrebne še nekatere izboljšave oziroma nadgradnja na določenih segmentih. Glede na to, da Vlada poudarja pomen gasilstva kot humanitarne dejavnosti, ki se izvaja v javnem interesu, v Poslanski skupini Desus pričakujemo, da bomo na poslanske klopi čim prej prejeli predlog celovite prenove te službe v novem zakonu o gasilstvu, ki je že v pripravi. Kljub temu da je predlagatelj prej omenil, da to že štiri leta ni prišlo na klopi, je zadnja informacija, ki sem jo dobil s strani Uprave Republike Slovenije za zaščito in reševanje, da zadeve pripravljajo in da je organizacija profesionalne gasilske službe tukaj tudi zelo pomembna. Sicer pa naj bi še letos s strani Vlade prejeli obravnavani predlog zakona, kjer bo v skladu s sklenjenim stavkovnim sporazumom za gasilce tudi dodatek za stalnost. Glede obravnavnega predloga zakona pa moram reči, da ima kar nekaj pomanjkljivosti oziroma je kar nekaj rešitev v predlaganem zakonu nejasnih, nedoločnih pa tudi nesistemskih. Pogrešamo tudi oceno finančnih posledic, ki bi obremenile državo oziroma lokalne skupnosti. Ja, denar je sveta vladar, in tudi o tem je treba razmišljati. V Poslanski skupini Desus se zavedamo pomena gasilske službe in strinjamo se s predlagatelji, da moramo še izboljšati njihov status in jim zagotoviti boljše pogoje dela. Mislim, da se o tem strinjamo prav vsi v tej dvorani, pomembno pa je, na kakšen način se bomo tega tudi lotili. V naši poslanski skupini še nismo povsem prepričani, da je ta predlog zakona primeren, zato se bomo o podpori odločili na koncu razprave. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Jani Ivanuša v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Lep pozdrav, gospa podpredsednica, vsi ostali prisotni! Pred sabo imamo Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu. Ljudje na splošno od gasilcev pričakujemo, da nam bodo vedno pomagali. V resnici so nam gasilci vedno pripravljeni priskočiti na pomoč, tudi tedaj, ko ni tako zelo nujno, tudi tedaj, ko niti ne gre za nalogo, ki bi sodila med naloge gasilcev. Veseli smo, da lahko gasilce srečujemo na gasilskih veselicah in v predvolilnem času, ko nam prinesejo koledarje. V nesreči spoznaš prijatelja, in kadar potrebujemo pomoč, se pogosto obrnemo tudi na gasilce. Gasilci nam vedno brezpogojno pomagajo, čeprav so tudi pričakovanja ljudi do gasilcev včasih prevelika. Tudi gasilci so samo ljudje, ki za pomoč drugim žrtvujejo svoj prosti čas in svoje zdravje. Zato je prav, da podpiramo gasilstvo, še posebej prostovoljno gasilstvo ne samo z besedo hvala, temveč konkretno, tako, da jim namenimo več sredstev iz državnega proračuna. Tudi to je pravi izraz hvaležnosti za njihovo požrtvovalno delo. Konec leta 2017 je štela gasilska organizacija v Sloveniji 162 tisoč 575 članov, po nekaterih podatkih naj bi bilo v Sloveniji okrog 50 tisoč operativnih gasilcev. Cena dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja stane okrog 30 evrov na mesec, torej bi stalo financiranje dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja za operativne gasilce okrog 1,5 milijona evrov na mesec. Težje je oceniti finančne posledice dodatnega pokojninskega zavarovanja za vsak dan izvajanja operativnih nalog gasilstva. Izračun je namreč odvisen od števila in obsega katastrofalnih dogodkov. V zadnjih letih se spomnimo predvsem vremenskih ujm, poplave, žledolom, vetrolom, njihove posledice pa so se odpravljale in se še bodo kar nekaj časa. Če upoštevamo vse negospodarne izdatke, ki jih ima naš proračun, se zdi izdatek investicija v gasilstvo kaplja v morje za državni proračun, a hkrati hvaležna ugodnost za operativne gasilce, zato bomo v Slovenski nacionalni stranki predlog zakona podprli. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa. Za Poslansko skupino Slovenske demokratske stranke bo stališče predstavil gospod Marijan Pojbič. Izvolite.
Spoštovani! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da je položaj gasilca kljub številnim obljubam države, da bo uredila status tako poklicnih kot prostovoljnih gasilcev, še daleč od želenega cilja in še posebej zelo daleč od takega, kot bi si ga želeli gasilci. Prav tako se v Slovenski demokratski stranki zavedamo izjemne pomembnosti delovanja gasilstva v naši družbi, še posebej ko jih potrebujemo, pa naj bodo to naravne ujme, požari, prometne nesreče, varovanje našega premoženja pred požarom in še bi lahko našteval. Posebej želim poudariti, da so gasilke in gasilci tisti, ki požrtvovalno skrbijo, da je tudi v naših najtežjih trenutkih varno tisto, kar je najdragocenejše, in to je življenje ljudi. Zato bi se morali vsi v politiki zavedati, da smo dolžni z maksimalno skrbnostjo prisluhniti gasilkam in gasilcem, jih slišati, jim pomagati, ko gre za ureditev njihovega statusa, ko nas opozarjajo na tehnične pomanjkljivosti, ko nas opozarjajo na slabo in izrabljeno opremo in tako dalje. Vendar pa se po navadi konča pri besedah. V Slovenski demokratski stranki smo prav zato pripravili Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu, ki zasleduje prav tiste spremembe, ki bodo, če bo danes dobil zeleno luč za nadaljevanje parlamentarnega postopka, podpora pri delovanju gasilske službe. S predlogom zakona se dopolnjuje status operativnega gasilca, in sicer se določa, da je status operativnega prostovoljnega gasilca odnos med delodajalcem in gasilcem, s katerim se stimulira zaposlovanje gasilcev tako, da se delodajalcu znižajo zavarovalne premije in imajo davčne olajšave. Določa se, da se zaradi narave dela gasilcev, ki so pri naravnih nesrečah vedno prvi in pri svojem delu tvegajo svoje življenje, da bi pomagali drugim, zagotavljajo sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev in tudi sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev. S predlogom zakona se prav tako določa, da Republika Slovenija zagotovi prostovoljnim operativnim gasilcem financiranje dodatnega zdravstvenega zavarovanja in za vsak dan izvajanja operativnih nalog gasilstva tudi dodatno pokojninsko zavarovanje. Sprašujem vse parlamentarne stranke v tej sestavi: Ali je to, kar smo zapisali v zakonu, preveč? Ali si upa kdo izmed poslank in poslancev koalicijskih strank reči, da v Slovenski demokratski stranki za operativne gasilce zahtevamo preveč? Prepričan sem, da se vsi, ki sedimo v tej dvorani, še kako dobro zavedamo svoje odgovornosti do gasilk in gasilcev, še posebej, ko se vrnemo v svoje občine in gasilska društva, na njihove občne zbore, kjer nas radi povprašajo, kaj pa smo politiki storili za izboljšanje gasilstva v naši družbi nasploh. Zato prosim in pozivam vse vas, drage poslanke in poslanci, da storimo to, kar nam narekuje vest in odgovornost, in da danes podpremo ta predlog zakona.
Hvala lepa. Naslednji bo predstavil stališče gospod Jože Lenart v imenu Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani sekretar, kolegice in kolegi! Predlagatelj s predlogom spremembe zakona želi izboljšati socialni položaj operativnih gasilcev in spodbuditi zaposlovanje operativnih prostovoljnih gasilcev med delodajalci. Predlog se nanaša na znižanje zavarovalnih premij in davčne olajšave pri delodajalcih, ki zaposlujejo prostovoljne gasilce. Predlaga tudi, da se zagotovijo sredstva za dodatno zdravstveno zavarovanje ter dodatno pokojninsko zavarovanje za vsak dan izvajanja terenskih nalog prostovoljnega gasilca. Obstoječi Zakon o gasilstvu obravnava pravice in dolžnosti ločeno za poklicne gasilce in prostovoljne gasilce. V samem predlogu ugotavljamo, da je kršeno načelo pisanja jasnih in razumljivih predpisov, ki so ključni za zagotavljanje pravne varnosti subjektov, na katere se predpisi nanašajo. V predlogu ni razvidno, katere zavarovalne premije naj bi bile delodajalcu znižane, nejasnost se nanaša na davčne olajšave in kdo naj bi jih bil deležen. Predlagatelj ni jasno opredelil statusa operativnega prostovoljnega gasilca glede na zaposlenost in nezaposlenost. Ni jasne opredelitve glede zdravstvenega zavarovanja in pokojninskega zavarovanja. Poudariti moramo, da Ministrstvo za obrambo pripravlja celovito prenovo Zakona o gasilstvu, kjer bodo vključene vsebine, ki so del tega predloga poslanske skupine. Tako ni smiselno, da bi v tej fazi podprli navedeni predlog, ker predlagatelj ne zagotavlja vseh rešitev tega tako pomembnega področja. V nadaljevanju želimo izpostaviti nekaj pomembnih dejstev gasilstva v Sloveniji, ki je pomemben dejavnik in temeljni steber našega sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. To nas vodi k temeljnemu pristopu in prenovi Zakona o gasilstvu. Se pravi, pomen gasilstva v Sloveniji je vse večji. Prostovoljna gasilska društva združujejo preko 150 tisoč članov, več kot 45 tisoč operativnih gasilcev, med njimi je cirka 30 % članic in cirka 25 % mladih, in letno opravijo cirka 12 tisoč intervencij. Njihove naloge pa segajo od gašenja požarov do intervencij pri naravnih in drugih nesrečah. Večji del društva financirajo lokalne skupnosti, cirka 80 milijonov, del država, cirka 5,5 milijona. Prostovoljno gasilstvo ima na Slovenskem 150-letno tradicijo. Naloga gasilskih društev pa je veliko več kot le gašenje in reševanje v primeru požarov. V njih so ljudje našli socialno oporo in solidarno, nesebično pomoč ob vsakršni nesreči. Skozi gasilska društva so člani izkazovali pripadnost slovenskemu narodu in obstoj te zavesti. Danes so v številnih krajih prav gasilska društva tista, ki združujejo in povezujejo občane pri aktivnostih in dejavnostih, poleg področja varstva pred požari tudi na kulturnem in drugih področjih, na svoji spletni strani poudarja Gasilska zveza, in temu se priključujemo tudi mi. Na področju prostovoljnega gasilstva se Slovenija uvršča v sam vrh sveta. Slovensko gasilstvo je temeljni steber našega sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Nobene podobne sile ni v naši državi, da bi toliko ljudi v tako kratkem času prihitelo na pomoč. Gasilska organizacija je tudi najpomembnejša in najštevilnejša splošna reševalna služba v sistemu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami ter pomemben dejavnik pri zagotavljanju nacionalne varnosti na tem področju, opominjajo v zvezi. Za Slovenijo je to optimalna rešitev v kombinaciji prostovoljnega gasilstva s poklicnimi enotami. Na Ministrstvu za obrambo tudi sicer dajejo področju gasilstva velik pomen. Državni zbor je v prejšnjem mandatu sprejel nov Nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami za obdobje 2016–2022. V tem programu je znova izpostavljen status gasilcev oziroma prostovoljnih reševalcev. Novi nacionalni program daje na področju gasilstva večji poudarek preventivnemu delovanju za zagotavljanje višje stopnje požarne varnosti v lokalnih skupnostih, nabavi težke gasilske tehnike, predvsem gasilskih avtolestev, ohranitvi posodabljanja gasilske zaščite in reševalne opreme ter izenačevanju opremljenosti gasilskih in drugih reševalnih služb v občinah s slabšimi materialnimi možnostmi, nadaljnjemu razvoju psihološke pomoči za reševalce, spodbujanju organiziranja, spremljanja in usposabljanja ekip prve pomoči v gasilskih enotah, še večjo pozornost skupnim usposabljanjem pripadnikov različnih struktur, vključenih v sistem zaščite in reševanja, ter spodbujanju razvoja vadbišč in drugih zmogljivosti, ki jih za svoje potrebe razvijajo občine ali posamezne reševalne službe, predvsem tiste, ki jih organizirajo nevladne organizacije, še posebej so v tem mišljeni regijski gasilski poligoni za namen urjenja postopkov. Na koncu bi želel dodati še en dober primer iz življenja. Letos sem bil namreč na proslavi v Libeličah. Libeliče so znane po plebiscitu in 1922. leta priključene nazaj k matični deželni. Čez 4 leta bodo tam praznovali 100-letnico te odločitve. Tam so bili že od nekaj ponosna vas s sedežem občine, ki je segala gor do Žvabeka, sosednje občine v Avstriji, in dol do Mežice s 3 gostilnami in 2 trgovinama, z lesnimi trgovci, ki so spravljali tesan les s splavi po Dravi. Naše prednike je skrb in ljubezen do rodne grude in z žulji ustvarjenih dobrin združevala v enoten cilj – kako se s skupnimi močmi upreti rdečemu petelinu. V ta namen je bilo marca 1891 ustanovljeno prostovoljno gasilsko društvo. Začeli so skromno, zgradili so malo orodišče in kupili staro ročno brizgalno od pliberškega gasilskega društva v Avstriji. Leta 1912 so kupili novo, izpopolnjeno ročno brizgalno, ki je služila vse do leta 1938 in je še danes uporabna. Prav ta brizgalna je del plebiscitne zgodovine. Po razmejitvi so jo iz Libelič odpeljali gasilci sosednje avstrijske vasi Potoče. Člani gasilskega društva iz Libelič so v juniju 1923, ko so Libeliče ponovno pripadle Sloveniji, izvedli ilegalno akcijo in ponoči odpeljali brizgalno nazaj čez mejo v Libeliče. Tako so bili dani pogoji za oživitev gasilstva v Libeličah. Kako je videl to akcijo eden od občanov? »Tisto noč se nas je zbralo kakšnih 20. Cele Libeliče so bile na nogah. Po hišah so kuhali klobase in nam v korajžo nalivali žganje. Na meji so tisti dan stražili nam naklonjeni graničarji in dogovorili smo se, da nam ne bodo delali težav. Celotna akcija se je odvijala s takšno naglico, da še danes tega ne razumem. Z vozom, ki smo ga sami vlekli, smo se pretihotapili preko meje v sosednjo vas Potoče, kot v transu vlomili v gasilski dom, ključavnico nam je prerezala že predhodnica, in že je bila brizgalna na vozu. Nato smo drveli, drveli in kar naenkrat smo bili sredi Libelič. Potem pa veselje, takšno veselje in seveda rešena čast. To je bila hkrati krona vroče plebiscitne pustolovščine.« Gasilski dom Libeliče danes: v prostovoljnem gasilskem društvu je organiziranih 120 članov, skupaj s podmladkom imajo svoj gasilski dom, lastna vodna rezervoarja, orodni gasilski avto in avto za prevoz gasilcev. S sosednjimi gasilskimi društvi v regiji in preko meje gojijo dobre sosedske odnose. Članska ekipa prostovoljnega gasilskega društva Libeliče je dosegla 1. mesto na državnem tekmovanju 19. 6. 2010.
Hvala lepa. Naslednji bo stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov predstavil gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je 15. novembra ponovno vložila Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu ter si zagotovila nekaj prednovoletnega propagandnega programa. Iz predala je namreč potegnila predlog zakona, ki ga je vložila že marca letos, njegova obravnava pa je bila končana s prenehanjem mandata prejšnjega sklica Državnega zbora. Da je namen predloga zakona samo promocija, kaže dejstvo, da danes o identičnem predlogu zakona na zahtevo SDS vnovič opravljamo splošno razpravo. Še bolj pa na to kažejo predlogi rešitev, ki jih vsebuje. Bistvo predloga je sprememba opredelitve statusa operativnega gasilca z razširitvijo na odnos med delodajalcem in gasilcem. Zaposlovanje prostovoljnih gasilcev naj bi se spodbujalo z znižanjem zavarovalnih premij ter davčnimi olajšavami delodajalcem, država pa naj bi prostovoljnemu operativnemu gasilcu za vsak dan izvajanja gasilske službe zagotovila tudi dodatno pokojninsko zavarovanje. Kakor je izpostavljeno tudi v mnenju Vlade, je takšna sprememba definicije statusa operativnega gasilca povsem neprimerna. Vrednote prostovoljnega gasilstva negujejo osebe zelo različnih poklicev in zaposlitev, brezposelne osebe, pa tudi študentje in samozaposleni, zato bi bili številni prostovoljni gasilci in gasilke izločeni iz predlagane rešitve. Iz predloga zakona niti ni jasno, katere so tiste premije, ki naj bi bile predmet znižanja, medtem ko je o olajšavah za delodajalce govora zgolj na splošno in nedoločno. O neresnosti predloga pa najbolj priča ocena finančnih posledic, ki se je predlagatelj niti ne trudi podati. Pri tem moramo opozoriti še na eno neslavno zaslugo SDS. Prav zaradi predloga zakona, o katerem razpravljamo danes, je bilo onemogočeno sprejetje dopolnitve Zakona o gasilstvu, s katero bi se uresničil dogovor med Vlado in sindikati poklicnega gasilstva glede dodatka na stalnost, ki bi naredil položaj poklicnih gasilcev primerljiv z ostalimi pooblaščenimi uradnimi osebami. Če bi bil sprejet zakon, ki ga je pripravilo Ministrstvo za obrambo pod vodstvom takratne ministrice Andreje Katič, bi bili od 1. 1. 2018 gasilci upravičeni tudi do poračuna nastale razlike, tako pa je, zahvaljujoč SDS, dogovor ostal nerealiziran, tisoč 200 poklicnih gasilcev pa brez dodatka. Socialni demokrati bomo vedno podpirali dobre rešitve, ki bodo ne le gasilkam in gasilcem, ampak tudi drugim, ki so vključeni v sistem zaščite in reševanja, zagotavljali boljše pogoje dela, boljšo opremljenost ter druge ukrepe, ki spodbujajo nesebično in požrtvovalno dejavnost v korist celotne družbe. V tej luči pozdravljamo namero Vlade, da še letos vloži predlog zakona, s katerim bodo poklicni gasilci končno dobili dogovorjeni dodatek za stalnost, konstruktivno pa se bomo vključevali v razpravo tudi glede novega predloga zakona o gasilstvu, ki ga pripravlja Vlada in ki mora iti v smeri izboljšanja statusa ter pravic tako poklicnih kot prostovoljnih gasilcev. Predlog SDS pa zaradi slabo pripravljenih in pomanjkljivih rešitev po našem mnenju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra bo predstavila gospa Janja Sluga. Izvolite.
Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS, predvideva, da bi se status operativnega prostovoljnega gasilca uredil kot odnos med delodajalcem in gasilcem tako, da naj bi se delodajalcu, ki zaposluje gasilce, znižale zavarovalne premije, upravičen pa naj bi bil do davčnih olajšav. Prav tako bi država zagotovila sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev ter sredstva za njihove preventivne zdravstvene preglede, prostovoljnim operativnim gasilcem pa pokrila dodatno zdravstveno zavarovanje in jim za vsak dan izvajanja operativnih nalog plačala dodatno pokojninsko zavarovanje. Naj najprej izpostavim, da se v Poslanski skupini SMC ves čas zavzemamo za izboljšanje stanja na področju gasilstva kot pomembne humanitarne dejavnosti, ki se izvaja v javnem interesu, vključno z izboljšanjem statusa in pravic tako poklicnih kot tudi prostovoljnih gasilcev. Vendar izboljšanja stanja na področju gasilstva ne bomo dosegli s tovrstnimi predlogi zakonov, ki so vsebinsko in nomotehnično ne zgolj neprimerni, pač pa povsem prazni in jih zato tudi ni moč podpreti. Moramo opozoriti, da je predlog zakona spisan izjemno površno, da je pripravljen brez natančne utemeljitve vsebinskih rešitev ter brez natančnejše definicije upravičencev, pa tudi brez definicije vsebine pravic, ki se jim naj bi dodelile. Tako predlog niti približno ne zadostuje kriterijem jasnosti in določnosti predpisov. Če pogledamo podrobneje, iz prve predlagane rešitve sploh ni razvidno, katere zavarovale premije naj bi se delodajalcem, ki zaposlujejo gasilce, znižale, niti kakšne bi bile njihove davčne olajšave, ali se predlagana rešitev nanaša zgolj na nove zaposlitve ali tudi na obstoječe in še in še. Nazadnje pa velja dodati, da urejanje davčnih vsebin z nedavčnimi zakoni praviloma ni dopustno, saj davčna obravnava zavezancev z vidika jasnosti, preglednosti, pravne varnosti in enake obravnave zavezancev v podobnih položajih lahko urejajo le zakoni, ki urejajo posamezne vrste davkov. Pri urejanju davkov pa je ključnega pomena tudi upoštevanje poštenega in učinkovitega obdavčevanja, kar pomeni, da je treba na posamezne davčne predloge gledati celovito, ne samo z vidika enega ukrepa, ene skupine ali enega področja. Predlagana rešitev glede dopolnitve 26. člena Zakona o gasilstvu je prav tako nedoločna, saj iz nje ni jasno razvidno, kakšno zdravstveno zavarovanje naj bi se prostovoljnim gasilcem zagotavljalo, ali dopolnilno ali dodatno. Smiselno enako vprašanje pa se zastavlja tudi glede pokojninskega zavarovanja. Iz predloga se ne da niti razbrati, ali bi bili do dodatnih pravic upravičeni vsi prostovoljni gasilci, teh je namreč v Republiki Sloveniji okoli 150 tisoč, ali zgolj tisti z določenim številom opravljenih intervencij ter ali se predlog zakona nanaša na nove ali na obstoječe zaposlitve. Poleg tega pa se predlagatelj niti ni potrudil, da bi ovrednotil finančne posledice predlaganega zakona, temveč odkrito navaja, da je finančne posledice zaradi novih pravic trenutno težko podati, a sredstva so zagotovljena. Menimo, da to ni dovolj in da bi morale biti predlagane rešitve toliko jasne in natančne, da bi se na njihovi podlagi dalo ustrezno ovrednotiti tudi finančne posledice. Iz vseh naštetih razlogov bomo seveda v poslanski skupini glasovali proti temu, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil gospod Boštjan Koražija. Izvolite.
Najlepša hvala, gospa predsedujoča. Spoštovani poslanke in poslanci! Prostovoljno gasilstvo ima v Sloveniji dolgo tradicijo in je še danes temelj protipožarne varnosti. Temelji na vrednotah, humanosti, solidarnosti in vzajemni pomoči. Zlasti na podeželju pa prostovoljna gasilska društva igrajo tudi pomembno socialno vlogo in nudijo pomoč ljudem ne samo v primeru požarov in naravnih nesreč, ampak tudi v drugih stiskah. Tako je prostovoljno gasilstvo dokaz, da ljudje nismo, kot nas hočejo pogosto prepričati liberalci, posameznice in posamezniki, ki jih motivirajo zgolj in samo lastne koristi in maksimizacija teh koristi na račun sočloveka, ampak smo v prvi vrsti družabna in solidarna bitja, ki jim je prirojena solidarnost. Solidarnost se hoče v kapitalizmu zadušiti z ideologijo nenehnega boja vseh proti vsem. Zato se nam zdi v Levici nesprejemljivo, da želi SDS s predlogom zakona o gasilstvu, ki ga obravnavamo danes, status operativnega prostovoljnega gasilca zreducirati na, citiram, »odnos med delodajalcem in gasilcem«. Tak zakon s tako dikcijo je usmerjen proti vsem prostovoljnim gasilcem v Sloveniji in že iz čisto načelnih razlogov v Levici ne moremo drugega kot glasovati proti njemu, še preden sploh pridemo do konkretnih zakonskih rešitev. Status prostovoljnega gasilca ni, ne more in ne sme biti odnos med delavcem in delodajalcem, ki temelji na izkoriščanju dela in prisvajanju presežne vrednosti, ki jo delavke in delavci, v tem primeru gasilke in gasilci, ustvarjajo. SDS predlaga, da se delodajalcem, ki zaposlujejo gasilce, znižajo zavarovalne premije in podelijo davčne olajšave. Delavke in delavci, ki so hkrati tudi prostovoljni gasilci, od tega ukrepa ne bodo imeli nobene materialne koristi, razen tega, da naj bi bili bolj zaposljivi. Bodo pa imeli konkretno materialne koristi delodajalci, ki bi jim s sprejetjem tega predloga še znižali stroške dela in zvišali dobičke. Z doplačilom znižanih premij iz proračuna, kot predlaga SDS, bi se zavarovalne premije gasilk in gasilcev nato izenačile s temi, ki jih že sedaj plačujejo. Povedano drugače, višji dobički na račun zniževanja stroškov dela bi se plačali direktno iz državnega proračuna. Iz proračuna, iz katerega se plačujejo tudi vsi socialni transferji, šolstvo, zdravstvo in tako naprej. In to še ni vse, na račun nižjih davčnih olajšav za delodajalce, ki jih prav tako predlaga SDS s tem zakonom, bi bil ta proračun še naprej siromašen in denarja za socialne transferje bi bilo še manj. Skratka, na račun vezanih višjih dobičkov delodajalcev, bi SDS siromašil državni proračun in posledično socialne transferje, šolstvo in zdravstvo, ki se financirajo direktno iz tega proračuna. Sprejetje tega zakona bi imelo negativne učinke za vse tiste, ki potrebujejo pomoč v tej državi, ker na nižanje izdatkov za vojsko v SDS, vemo, da ne bi pristali. Na njihov račun pa bi se okoristil zasebni kapital. To so konkretni materialni učinki tega zakona. Učinki, ki bi se čutili na račun znižanih zavarovalnih premij in dohodninskih olajšav za delodajalce, pri katerih so osebe, ki so hkrati prostovoljne gasilke in gasilci, že zaposlene. Predlagani zakon je tako v diametralnem nasprotju z vrednotami solidarnosti in vzajemne pomoči, na katerih temelji prostovoljno gasilstvo. Tega zakona po tehtnem premisleku verjetno ne bi podprla nobena prostovoljna gasilka ali gasilec, ki sta se prostovoljno odločila žrtvovati tudi svoje življenje za to, da bi pomagala drugim, in ki resnično verjameta v vrednote, o katerih govorimo. Domnevna višja zaposljivost tistih prostovoljnih gasilk in gasilcev, ki niso zaposleni, pa ostaja na ravni pobožnih želja predlagateljev. Še zlasti v luči dejstva, da na zaposljivost vplivajo zlasti znanje, spretnosti in druge kompetence, ne pa to, koliko bo delodajalec prihranil na nekem delavcu zaradi davčnih olajšav na podlagi članstva v prostovoljnem gasilskem društvu. Za konec naj povemo, da ni samoumevno, da v požarih, poplavah ali drugih nesrečah na pomoč prihitijo gasilci, ki neustrašno rešujejo ljudi in njihovo premoženje. To je posledica dolgoletne tradicije gasilstva, ki pri nas temelji na prostovoljnem, neplačanem delu. In to ta država pogosto izkorišča, zato da tišči navzdol plače poklicnih gasilcev in da ima lahko v primerjavi z drugimi evropskimi državami razmeroma majhno poklicno gasilsko službo. V Levici smo v preteklem mandatu na to že opozarjali in zahtevali višje plače za poklicne gasilke in gasilce. Na eni od nujnih sej Odbora za obrambo so bili v preteklem mandatu tudi izglasovani sklepi, ki smo jih predlagali v Levici, s katerimi je odbor Vladi naložil odpravo plačnih anomalij za dejavnost poklicnega gasilstva. In ti sklepi so bili v začetku letošnjega leta tudi realizirani. Tu je bistvena razlika med nami in stranko SDS. Mi menimo, da morajo biti gasilke in gasilci za svoje delo tudi primerno nagrajeni, SDS meni, da morajo biti za njihovo delo primerno nagrajeni njihovi delodajalci. V Levici bomo glasovali proti predlogu zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Aleksander Reberšek bo predstavil stališče Poslanske skupine NSi. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani kolegi poslanci, kolegice poslanke! Kogarkoli boste danes vprašali, kdo so tisti, ki so vedno prvi pri nudenju pomoči pri vseh vrstah naravnih in drugih nesreč, je odgovor na dlani. Gasilci, bodisi prostovoljni bodisi poklicni, so prvi na kraju nesreče, pogosto tvegajo svoja življenja za to, da rešujejo življenja drugih. In če vprašate, kateri izmed uniformiranih poklicev – policisti, pripadniki stalne sestave Slovenske vojske, gasilci – bi morali biti za opravljeno delo najbolje nagrajeni, je odgovor enak. V Novi Sloveniji smo že v mandatu Alenke Bratušek in Mira Cerarja opozarjali na nepravične in nesprejemljive poteze, ki so gasilsko službo in gasilce potiskali na rob. Leta 2013 smo v postopku sprejemanja zakona o davku na nepremičnine predlagali, da se iz obvezne obdavčitve izvzamejo vsi objekti za zaščito in reševanje, to se pravi gasilski domovi. Leta 2016 smo predlagali novelo Zakona o davčnem potrjevanju računov, ki bi prostovoljna gasilska društva, ki se kot humanitarna društva večinoma financirajo s prostovoljnimi prispevki in donacijami pravnih in fizičnih oseb, izvzela kot zavezance po tem zakonu. Gasilci so dejansko premalo nagrajeni, lahko bi rekli celo, da so zapostavljeni, Vlada pa jim le obljublja izboljšanje njihovega statusa. To se največkrat zgodi ob večjih naravnih in ekoloških nesrečah, ko brez pomislekov opravljajo najtežje in tudi življenjsko nevarno delo. Spomnimo se požara v Kemisu na Vrhniki, kako se jim je država oddolžila za požrtvovalno delo – z obljubami. V Novi Sloveniji pozdravljamo današnji predlog konkretnih rešitev, ki predvidevajo dodatno zdravstveno in pokojninsko zavarovanje ter preventivne preglede. Rešitve so dobrodošle za delodajalce, ki jim bo država znižala zavarovalne premije in jim omogočala davčne olajšave, operativni gasilci pa bodo imeli pravico do preventivnih zdravstvenih pregledov in dodatnega zdravstvenega zavarovanja ter za vsak dan izvajanja javne gasilske službe tudi pravico do dodatnega pokojninskega zavarovanja. Ne glede na to pa menimo, da bi bila dobrodošla tudi celostna ureditev tega statusa in uveljavitev stimulativnih rešitev tako za prostovoljne gasilce in druge prostovoljce v sistemu zaščite in reševanja kot tudi za njihove delodajalce, tako da bomo ne samo ohranjali, ampak bi celo krepili motiviranost državljanov za vključevanje in delovanje v tovrstnih prostovoljnih organizacijah in društvih. V Novi Sloveniji se zavzemamo za posebno dodatno 0,05-odstotno davčno olajšavo od dohodka pravnih oseb, obdavčenega za znesek izplačil v denarju, ki bo namenjen izključno za donacijo prostovoljnim in poklicnim gasilskim društvom ter drugim organizacijam, ki delujejo v sistemu zaščite in reševanja. Prav tako predlagamo davčne olajšave za delodajalce, ki zaposlujejo pripadnike prostovoljnih organizacij, delujočih v sistemu zaščite in reševanja. Ob tem mora država ob upoštevanju dejanskih potreb usmerjati in podpirati čim bolj uravnotežen razvoj različnih prostovoljnih organizacij in društev s področja zaščite in reševanja ter tudi njihovo čim bolj uravnoteženo prisotnost na celotnem ozemlju države. Predlog zakona je zelo dobrodošel, vendar bomo morali najti ustrezno in primerno ureditev statusa ne le za gasilce, temveč za vse skupine, ki delujejo na področju zašite in reševanja, gorski reševalci, jamarji, potapljači, vodniki službenih psov. Tudi njihov status namreč ni ustrezno urejen, čeprav prav tako kot prostovoljni gasilci delujejo organizirano preko društev in nimajo plačanih prispevkov za zdravstveno in pokojninsko ter invalidsko zavarovanje. Glede na navedeno bomo v Novi Sloveniji predlog dopolnitev Zakona o gasilstvu podprli. Tudi sam sem gasilec in zelo dobro vem, kako srčni so in svoja življenja nosijo na dlani za druge. Z gasilskim pozdravom: »Na pomoč!«
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil Andrej Šušmelj. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Pred nami je še en predlog zakona, ki nam je vsebinsko blizu in všeč. Predlagatelji so v njem med drugim navedli številne vrline, ki gasilce odlikujejo, in tu jim ne moremo oporekati, z njimi se v celoti strinjamo. Področje, na katerem so gasilci dejavni, je raznoliko, požrtvovalno skrbijo za varnost državljank in državljanov, od gašenja in reševanj v požarih do posredovanja pri naravnih, avtomobilskih in drugih nesrečah. Vsi jih cenimo, verjetno pa se vsi premalo zavedamo, do kakšnih skrajnih meja se lahko gasilci priženejo in čemu vsemu se morajo izpostaviti, zato da nas varujejo, ko je najtežje. Prav je, da je njihovo delo ustrezno prepoznano, njihov poklic pa spoštovan in cenjen. Predlog zakona skuša prostovoljnim gasilcem priskrbeti določene pravice, ki jih trenutno nimajo. Predlagatelji ugotavljajo, da položaj gasilca kljub številnim obljubljam države, da bo uredila status poklicnih in prostovoljnih gasilcev, še vedno ni urejen tako, kot bi si gasilci zaslužili. Tudi to drži in se strinjamo. Med drugim se je Vlada ravno zato že v prejšnjem sklicu lotila Zakona o gasilstvu. Z načrtovano spremembo je skušala gasilcem ustrezneje in primerljivo z drugimi uniformiranimi poklici urediti dodatek za stalnost. Istočasno je na ministrstvu za obrambo tedaj potekala priprava celovite dopolnitve zakona, ki je bila usklajena s številnimi deležniki. Žal se je mandat končal, še preden je predlog sploh prišel v Državni zbor. V Stranki Alenke Bratušek upamo, da bo Ministrstvo za obrambo nadaljevalo, kjer je končalo prejšnje, in da bomo predloge kmalu dobili v obravnavo, spremembe pa bodo lahko nato dobile svoje mesto v zakonodaji in resnično zaživele. Vrnimo se še malo k prejšnjemu sklicu Državnega zbora. Slovenska demokratska stranka je že takrat vložila predlog z enako vsebino, in četudi je uspešno prestal prvo branje, ne smemo pozabiti, da ga je Vlada že tedaj označila za vsebinsko in nomotehnično preveč pomanjkljivega. Malce so ga res izpopolnili, a se je težko otresti vtisa, da bi se lahko nekdo, ki si tako silno in goreče želi gasilcem omogočati boljše življenje in priboriti tisto, kar jim pripada, bolj potrudil in zavihal rokave ter vsebinske in nomotehnične pomanjkljivosti odpravil. Tako pa predlagatelj denimo niti izhodiščnega pojma, s katerim operira v predlogu, prostovoljni operativni gasilec, ni poenotil in tako lahko mestoma še vedno beremo o operativnem gasilcu, ki zajema precej širše pomensko polje, mestoma pa oprostovoljnem operativnem gasilcu. Ampak to je še najmanj. Tudi številni drugi problematični vidiki, na katere je opozorila Vlada, so ostali trdno zasidrani v predlogu zakona. Ob tem se lahko upravičeno vprašamo, ali je tu temeljni motiv zares skrb za dobrobit gasilcev z dodelanim zakonom ali pa gre le za to, da se zakoni vlagajo z namenom prislužiti politične točke, končni razplet pa je pravzaprav manj pomemben. Nemogoče je spregledati, da je stanje na področju gasilstva zares potrebno izboljšav. Tudi v Stranki Alenke Bratušek smo večkrat poudarjali, da je treba poklicnost dvigniti že na lokalni ravni, prostovoljstvo pa še bolj spodbujati. Zato tudi teh predlaganih sprememb ne odpisujemo a priori kot v celoti neustrezne, menimo, da je prav, da Vlada o njih razmisli. Konec koncev je ureditev tega področja najmanj, kar si gasilci s svojo požrtvovalnostjo, nenehno pripravljenostjo in predanostjo zaslužijo. Ravno zato je prav, da se predlog pripravi bolj poglobljeno in da zajame širšo problematiko. Tako kot je to storilo Ministrstvo za obrambo v prejšnjem mandatu, je treba v sam proces priprave predloga zakona vključiti vse zainteresirane deležnike in predlog z njimi uskladiti. Takšno celovito novelo bomo v Stranki Alenke Bratušek rade volje podprli. Za današnji predlog zakona pa lahko ugotovimo le, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev o predlogu zakona, vendar najprej ima besedo predstavnik predlagatelja gospod Žan Mahnič. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Res neverjetno je, kakšne izgovore vse je treba tu poslušati, da zakona ne boste podprli. Trdno sem prepričan, da če bi slovenski športniki iskali takšne izgovore za vsak svoj neuspeh, potem Ilka Štuhec in Žan Kranjec danes ne bi osvojila prvih mest vsak v svoji kategoriji. In čestitke jima za to! Kar se tiče vaših stališč, gospod državni sekretar, lahko ugotovim, da gre za neko hipokrizijo. Spomnim se prejšnjega mandata, ko smo v Slovenski demokratski stranki vložili predlog, ki se je lotil, mislim, da prvič v zgodovini, odkar ta parlament sprejema zakone, študentske mafije. Skratka, predlagali smo, da se denar, ki priteče iz naslova koncesijske dajatve in gre v določeni meri Študentski organizaciji Slovenije, prerazporedi; da procent še vedno ostane Študentski organizaciji, določen procent gre za štipendije, določen procent za študentske domove in določen procent za študentske klube lokalnih skupnosti. Kaj je bil takrat očitek, predvsem poslanca, ki ga danes ni več tukaj, Mitje Horvata? On je dejal: »Dajte mi povedati, od kod ste vi dobili te procente. Na podlagi česa ste prišli do teh procentov? Zakaj takšna razdelitev?« Ko smo stvar konkretizirali, ni bilo prav, je bilo vprašanje: »Na podlagi česa ste prišli do številke, da ste tako konkretizirali?« Potem pa vložimo zakon, kakršen je ta – drugič, prvič je bil sprejet, ampak je vlada žal odstopila – ki pa ga vložimo v prvo obravnavo ravno zato, ker je potem na podlagi razprave, ki se tukaj pokaže, možno tako z ene kot z druge strani vložiti amandmaje, in napišemo samo »zagotavljajo se sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev« in pa »zagotavljajo se sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev«, predvsem pa tukaj, da »je status operativnega prostovoljnega gasilca odnos med delodajalcem in gasilcem, s katerim se stimulira zaposlovanje gasilcev tako, da se delodajalcu znižajo zavarovalne premije in imajo davčne olajšave«. Skratka, širok pojem, ko lahko na podlagi razprave v drugem branju pa konkretiziraš, za koliko se znižajo zavarovalne premije in kakšne davčne olajšave imajo delodajalci. Zdaj pa nismo dovolj konkretni. Se pravi, ko pridemo z določenimi in konkretnimi številkami in jih že damo v zakon, nas vprašate, od kod vam te številke, te številke bi lahko bile tudi drugačne, ko pa številk ne damo noter, ravno zaradi tega, ker so očitno različna mnenja, v tem primeru za koliko se jim spusti premije in pa za kakšne davčne olajšave bi šlo, smo pa premalo konkretni. Moram pa v tem primeru vsaj malo pohvaliti vlado glede na stališče, ki sem ga bral. Redko redko kdaj se zgodi, da se vlada potrudi in vsaj nekaj vsebinskega najde v predlogu zakona, čeprav je tudi tukaj notri, mislim da, beseda, kar se tiče sistemskega urejanja tega problema. Tak nastop, kot ste ga imeli vi, gospod Bizjak, ko ste se vtaknili ravno v to, ko sami veste, da je to plod pogovora pred kasnejšim sprejemanjem – glede na to, da ste državni sekretar, zaposlen na ministrstvu za obrambo pa že dlje časa kot štiri leta, mi ne boste prodali, da v štirih letih niste mogli pripraviti sprememb zakona. Tudi ko govorimo o dodatku, ki naj bi šel za poklicne gasilce. Ampak tudi z dodatkom za poklicne gasilce, kot je prej govoril gospod Bevk v stališču Poslanske skupine Socialnih demokratov, ste prišli – kdaj? Marca. In ni res, ni res, da tisti zakon ni bil sprejet zaradi Slovenske demokratske stranke, kot je zavajal gospod Bevk, ni prišel na vrsto, ker je bil naš vložen isti dan, ampak prej. Naš zakon je bil sprejet v prvi obravnavi, šel je v drugo obravnavo, ampak vemo, kaj se je zgodilo, ko je vlada odstopila. Vsi zakonodajni postopki so se takrat končali. Koalicija je imela skupaj z Levico dvotretjinsko večino, in če bi vam res šlo za to, da bi bil tisti zakon takrat sprejet, bi zbrali podpise, zakon, ki ga je pripravilo Ministrstvo za obrambo, bi dali na izredno sejo, lahko na odbor, takoj še podpise za izredno sejo in bi bil zakon sprejet. Potem ko je vlada padla, ko se je končal zakonodajni postopek vseh vloženih zakonov, bi s poslanskimi podpisi takoj lahko sklicali sejo odbora in potem sejo parlamenta in tisti zakon bi bil sprejet. Moje vprašanje, gospod Bizjak, je, in pa za gospoda Bevka kasneje, ker se bo prijavil tudi k razpravi, zakaj tega niste storili. Ker bi lahko, ker ste imeli cel april in cel maj čas. Je pa to vprašanje štirinajstih dni, poslovniško določenih maksimalno štirinajstih dni, da se pa to v nekaj dneh speljati. Ali tudi sami menite, da niste dovolj dovršeno pripravili tistega vašega predloga in ga zato niste vložili, se pa priročno izgovarjate na Slovensko demokratsko stranko? Stališče Desusa – bom tudi jaz tako rekel, kot je gospod Jurša – težko komentiram, ker bom videl, kakšno bo glasovanje. Se mi zdi pa fer, da če ste [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, da boste potem povedali, ali boste podprli ali ne. Strinjam se z dobršnim delom vašega stališča, edino lahko rečem, če boste glasovali proti, se mi bo zdelo res čudno glede na to, da ste zakon, ki je enak, kot smo ga vložili, s tem da je popravek, ki gre v boljši smeri, podprli marca. Kaj je bil takrat očitek glede gasilske službe? Da je to preširok pojem in da bi morali zadevo zožiti. Vse se pa seveda nanaša na pravila gasilske službe. Mi smo takrat, za razliko od sedaj, predlagali nekaj drugega, ko smo dejali, da za »vsak dan izvajanja javne gasilske službe«, sedaj pa piše »operativnih nalog«. To je 4. člen v pravilih gasilske službe, ki pravi: »Operativne naloge gasilstva ali gasilske naloge so gašenje in reševanje ob požarih, ob prometnih nesrečah, okoljskih in industrijskih nesrečah, zaščita in reševanje oseb, premoženja, okolja in kulturne dediščine ob naravnih in drugih nesrečah, požarna staža ter druge splošne reševalne naloge, vključno s preventivnimi in operativnimi nalogami varstva pred požarom.« Kaj je bilo pa takrat zapisano? Takrat je bilo zapisano »za vsak dan izvajanja javne gasilske službe«, ki je pa opredeljena v 61. členu tega pravilnika, kjer piše: »Osnovna oblika sodelovanja gasilskih organizacij je organizacija javne gasilske službe v občini. Obseg in način organiziranja in izvajanja javne službe v občini določi občina v skladu z Zakonom o gasilstvu, merili za organiziranje in opremljanje gasilskih enot ter občinskim načrtom zaščite in reševanja. V aktu o organiziranju javne gasilske službe morajo biti določene gasilske enote in njihove naloge ter operativna območja, za katero je posamezna enota odgovorna. Določena mora biti osrednja gasilska enota v skladu s kategorizacijo gasilskih enot. Delovanje javne gasilske službe v občini v skladu z odločitvijo pristojnega občinskega organa oziroma aktom o organiziranju javne gasilske službe podrobneje organizira in usklajuje gasilsko poveljstvo občine.« Skratka, v tem zakonu za razliko od prejšnjega konkretiziramo s tem, da točno določimo na podlagi pravil o gasilski službi in se sklicujemo na 4. člen, ki jasno govori o tem, kaj so naloge operativnega gasilstva. Prej je bilo vprašano, kakšen bo razplet s strani Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek oziroma da je bolj ali manj znano, kakšen bo razplet. Veste, kakšen bi bil razplet te seje, če v opozicijskih strankah ne bi vložili predlogov zakonov, kakorkoli že jih vi poimenujete? Zdaj je pač december, ga imenujete božično darilo, če bi ga vložili maja oziroma aprila, bi bilo verjetno prvomajsko darilo ali pa velikonočno darilo, če bi ga v času poletnih počitnic, bi bilo neko počitniško darilo, skratka, lahko najdete izgovorov, kolikor jih pač želite. Ampak kakšen bi bil razplet te seje brez teh zakonov? Mislim, da bi včeraj že zaključili. Povejte mi, koliko zakonskih predlogov s strani Vlade oziroma vladajoče koalicije je na tej seji? Zadeva bi bila zaključena. Oziroma danes, ker potem v petek verjetno ne bi začeli s sejo, v ponedeljek, torek, sredo bi lahko vse točke dali pod streho. Saj mogoče smo pa mi tisti, ki vam prinašamo na pladnju, zakone zavrnete, potem boste pa nekaj ad hoc reševali v tistih zadnjih mesecih pred volitvami oziroma ko bo približno jasno, kdaj volitve bodo, ali čez 4 leta ali prej. Tako smo videli v prejšnjem mandatu. In v prejšnjem mandatu se je potem ravno zaradi tega Zakon o gasilstvu, ki smo ga predlagali, sprejel, šel je v drugo obravnavo. Jaz se spomnim, da je Poslanska skupina Desus takrat jasno povedala, da se ji nekatere rešitve zdijo sprejemljive, nekatere bi bilo treba popraviti in da zaradi tega puščajo možnost, da se to popravi v drugem branju. No in od takrat do danes smo mi eno rešitev oziroma eno opcijo že popravili s tem, ko smo ravno na podlagi tega, kar je takrat, mislim da, ravno kolegica Janja Sluga govorila, ko je rekla, kaj vse obsega ta javna gasilska služba, da bi plačevali potem še gasilske vaje, vse izobraževanje, vse [[nerazumljivo]]Je res, je bil, je bil tisto širok pojem. Ravno zato smo napisali samo za operativne naloge, ki so določene v pravilniku o gasilski službi. In vse te številke, za katere pravite, da manjkajo – to je pač stvar dogovora. Je pa bilo rečeno oziroma poslano s strani Gasilske zveze Slovenije, da povprečno prostovoljni gasilci opravijo operativnih nalog za okrog 8 milijonov 830 tisoč delovnih ur, kar pomeni, da vsak operativnih gasilec opravi cirka 147 delovnih ur na letni ravni za operativne naloge v gasilstvu. To je danes prišlo k nam z Gasilske zveze Slovenije, ker smo jih zaprosili za podatek. In pa še ena stvar, takšni očitki na predlog zakona, vsebinski, nomotehnični, slišali smo tudi, da je problem o zagotavljanju financ oziroma da ni opredeljeno – obrnite se na gospoda Židana in obrnite se na službe Državnega zbora, zakaj je potem zakon uvrstil na dnevni red decembrske seje. Ker če je vse to res, kar vi trdite, potem takšen zakon sploh ne bi smel priti v obravnavo, ker ne ustreza kriterijem, ki so jasno določeni, kakšni morajo biti in kakšen mora biti predlog, ki ga poslanska skupina ali poslanec vloži, da je lahko zadeva sploh obravnavana na seji. Podpredsednik, je tako? In bi pač lahko rekli, da vse to, kar piše v mnenju Vlade, vse to, kar ste izpostavili nekateri predstavniki poslanskih skupin, drži; oziroma bi že prej povedali, da zaradi tega in tega zakon niti ni primeren, da bi se ga obravnavalo na seji Državnega zbora. Ampak ker je zakon uvrščen, da je bil dnevni red potrjen, lahko bi se že v petek oglasili, ko smo potrjevali dnevni red, in bi rekli, da zakon ni primeren in bi se točka lahko izvzela z dnevnega reda. Ampak se ni, ker je prestal vse tiste kriterije, ki ste jih pa potem očitno odkrili oziroma ste več ali manj sledili mnenju Vlade. Gospod Bizjak, povejte mi, prosim, prvič, kdaj se bo potem uredilo vse tisto, kar ste urejali v zakonu, za katerega sedaj krivite nas, da ni bil sprejet, pa sem to že demantiral, ker bi vi lahko v treh, štirih, petih dneh sprejeli tisti zakon, potem ko je vlada padla in ko so se vsi zakonodajni postopki v tem parlamentu končali. Kdaj lahko pričakujemo to? In kdaj lahko pričakujemo ureditev statusa prostovoljnega gasilstva? Ne vem, ali je bilo lansko leto, ali je bilo dve leti nazaj, ali je bilo celo letos, kdaj smo bili v prejšnjem sklicu z Odborom za obrambo v Sežani, ampak takrat so povedali dve ali tri stvari, ki bi jih bilo treba spremeniti v zakonu, ki bi bile zelo v pomoč civilni zaščiti, predvsem pa bi preprečevali požare na Krasu. Nekaj se je dotikalo organizacij, nekaj kamer oziroma nadzora, tretja zadeva pa nekaj v povezavi s Slovenskimi železnicami. In takrat je bilo rečeno, da je to stvar, ki jo je z neko novelo, če rečemo, da si zdaj želimo rešiti ta problem, možno urediti v dveh, treh mesecih. Koliko časa je že od takrat poteklo? Pa bi razumel, če bi bilo to Ministrstvo za finance, ampak, gospe in gospodje, Ministrstvo za obrambo. Za kaj je odgovorno Ministrstvo za obrambo? Za Zakon o obrambi, za Zakon o gasilstvu, zakon, ki ureja plačni sistem oziroma poklicno razmerje v Slovenski vojski, Zakon o vojaški dolžnosti in zakon, ki je bil sprejet, Zakon o kritični infrastrukturi. Lahko še dodate, če sem kakšnega falil, mogoče še enega ali dva, ampak praktično ni ministrstva v vladni sestavi, ki bilo zadolženo za tako ozko področje, kar se tiče zakonov. In v štirih letih ni bilo nič, gospod Bizjak, razen obračunavanja z visokimi častniki Slovenske vojske, ki niso bili povezani s Socialnimi demokrati. To je bilo z vaše strani in strani ministrice, pa ne bom sedaj zahajal na to polje. Ampak Zakon o gasilstvu, ki ni potreben celotne novelacije, bi Ministrstvo za obrambo z vso svojo mašinerijo, skupaj z URSZR, ki opozarja na te stvari. Dve leti je gospod But govoril: Saj smo že tik na koncu, tik na koncu smo in bomo vložili. Ne razumem, kako se ne morete v štirih letih [[…]]oziroma zdaj mi povejte, koliko časa boste v tem mandatu potrebovali, da se boste dogovorili o nekaj členih, ker ni potrebna sprememba celotnega Zakona o gasilstvu, da se uredi status, da se da neke stimulacije delodajalcem, da se uredi tudi to, kar nam očitate, da se sedaj tiče samo zaposlenih operativnih gasilcev, na pa tudi dijakov, študentov, brezposelnih, vseh tistih. Kakšne premije se določi, kakšne olajšave se določi in tako naprej? Pa ni to za delodajalce, kot je prej govoril kolega iz Levice, kjer povsod vidijo ta zloben kapital. Saj če že to pogledaš, je po eni strani res vprašanje, zakaj delodajalcem dajati spodbude za zaposlitev gasilcev, ker bi pač vsakemu delodajalcu po neki zdravi kmečki pameti moralo biti v interesu, da ima v svojem podjetju zaposlenih čim več gasilcev, ki obvladujejo številna znanja, ne samo gašenja, še kaj drugega, tudi prvo pomoč in tako naprej. Vsakemu delodajalcu, verjamem, je v interesu. Ampak če dajemo povsod spodbude, pa jih dajmo še tukaj, tako za tiste, ki so že zaposleni, kot za tiste, ki še bodo. Gospod Bizjak, koliko mesecev, let boste potrebovali v tem mandatu, da boste zadevo uredili, da približno vem, kdaj moramo mi vložiti zakon, da se ne boste spet izgovarjali na nas, da smo mi podrli vaš zakon, ker ga nismo. Ker bi ga lahko vložili, pa ga niste.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Z gasilci se politiki radi slikamo, še posebej v času volilne kampanje, tudi morda potem, ko smo izvoljeni, vse obljubljamo, potem pa je tako težko priti do neke majčkene rešitve, ki bi izboljšala položaj prostovoljnih gasilcev. Prej smo slišali zelo zanimivo predavanje o zgodovini prostovoljnega gasilstva v nekem delu Slovenije, to najbrž vsak od nas zna za svoje gasilsko društvo povedati. Tudi jaz bi lahko na dolgo o tem govoril, sam sem delal muzejsko zbirko. Pa bom začel z enim praktičnim primerom, pohvalil bom občinski odbor Nove Slovenije Črenšovci, seveda politična organizacija. Mi smo se odločili, da pred enimi ali drugimi volitvami ne bomo imeli golaža, pijače in tako naprej. Ker je občinski odbor na lokalnih volitvah pred štirimi leti dosegel dober rezultat, zdaj pa še bistveno boljšega, je torej po Zakonu o financiranju političnih strank odbor dobil kar nekaj denarja in se je odločil za eno zelo dobro, humano gesto. Verjamem, da nas boste ponavljali, odločili smo se, da bomo izdatno sofinancirali nabavo AED-jev. Kaj je AED? Avtomatski eksterni defibrilator. Nabavili smo kar štiri. Dali smo v nobenem primeru manj kot 500 evrov. Da ne bom hvalil samo tega svojega občinskega odbora Nove Slovenije Črenšovci, moram pohvaliti tudi Upravo Republike Slovenije za zaščito in reševanje, ki je, prvič, AED umestila oziroma dala na seznam tipizirane gasilske opreme, ker gasilci rešujemo premoženje in življenja. Je tako? In je tako prav. In kolikor vem, ko so društva dala svoje vloge, je tudi uprava nekaj sofinancirala za nabavo AED v naših prostovoljnih društvih. Zakaj je to pomembno? Ko sem jaz leta 2015, 2016 gledal zemljevid AED baza Slovenije, sem se zgrozil, da ste redko našli v Prekmurju AED; zdaj je teh, hvala bogu, že kar nekaj. Verjamem, da se strinjate, da so tudi prekmurska srca ravno tako pomembna kot ljubljanska. Torej praktičen primer, kako lahko tudi politična stranka na zelo konkreten način pomaga pri reševanju življenja in premoženja oziroma prostovoljnemu gasilstvu. Mi bomo morali, ampak to pri nas v tej hiši očitno teče zelo počasi, določene sisteme prilagoditi družbenim spremembam ali v primeru gasilstva podnebnim spremembam. Danes mora gasilec znati bistveno več kot takrat tisti gasilec, ki je v moji vasi leta 1924 ustanavljal prostovoljno gasilsko četo. Takrat so bile slamnate hiše in je bilo treba znati pogasiti takšen požar. Danes imamo sončne elektrarne, imamo izjemno zahtevne sisteme, snovi in tako dalje. In mora biti gasilec izjemno izobražen. In ta zakon, ki ga imamo zdaj na mizi, je pa res vreden, da gre v drugo branje. Pravite, da je nomotehnično problematičen in tako naprej; dajmo ga potem popraviti v drugem branju. Ne bi vas želel spravljati v slabo voljo in spomniti na recimo Zakon o revidiranju. Kakšnega je Vlada poslala v Državni zbor! Takrat še obstoječi je imel 176 členov, novih členov je bilo 111, pa še potem v drugem branju vsak četrti amandmiran. Vem, da je nekaterim koalicijskih poslancem bilo nerodno. V stališču smo povedali, da mi ta zakon podpiramo. In dajmo potem res nekaj konkretnega enkrat narediti tudi za gasilce, operativce, za prostovoljstvo, za prostovoljne gasilce v tej državi. Ne samo da so nas polna usta, ko pa je dejansko treba narediti nekaj konkretnega, in to praktično ne stane nič. Jaz le apeliram in verjamem – res je, v takem času smo, da smo morda majčkeno bolj mehkih src –, da bi pa ta zakon le spustili v drugo branje in ga potem po novem letu izboljšali. Če je volja, to naredimo z lahkoto. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Hvala lepa. Prostovoljni gasilci opravljajo tisto delo, ki ga marsikdo noče – ali iz strahu ali pa ker jim je vseeno za tujo lastnino. Za svojo se vedno borijo. Zato je ta zakon še toliko bolj pomemben in potreben. Ta sprememba je en majhen korak k izboljšanju. Ampak boljše takšen korak kot noben korak. Mene skrbijo ta mnenja koalicije, ko pravijo, da bo vlada sistemsko reševala zadevo, da bo bolj poglobljeno reševala zadevo. Ampak meni se zdi, da to nekako spominja na tisti stavek iz Alana Forda, ki pravi: Mi ničesar ne obljubljamo in to izpolnjujemo. Žalostno je to, da vlada noče ničesar narediti na tem področju. Siromašenje proračuna, so rekli nekateri, da je ta zakon. Ne vem, če je to siromašenje proračuna, ker gre za reševanje imovine in življenj ljudi., ko ti prostovoljni gasilci dajo na razpolago lastno življenje in lastno zdravje. Vlada miži, ni ji pa problem dati desetine ali stotine milijonov za razne organizacije LGBT,migrantske organizacije, razne mirovne inštitute in podobne zadeve. In ko bo nekoč gorelo v teh inštitucijah, bi lahko rekel, da bo pa ogenj v strehi. Kdo bo gasil? Tisti, ki so tam v službi, nikakor ne. Migranti – bog ne daj, kje pa. A bojo kakšni drugi okrog skakali pa gasili? Ne bojo; razen kakšen mogoče s kakšno majhno kanglico za rožice zalivati. Delodajalci niso navdušeni nad tem, da bi prostovoljni gasilci manjkali z dela, ker imajo s tem samo problem. Ta zakon to rešuje. In mislim, da bi bilo smiselno, da se to uporabi in da se to sprejme. Kakor poznam delovanje sedanje koalicije, sprejeto to ne bo, ker ne sme biti sprejeto, ker je to vložila opozicija. In če je vložila opozicija, tudi če se zruši država, nič ne sme biti sprejeto. »Bomo že mi kasneje sistemsko popravili zadevo.« In kolikokrat je že bila sistemsko popravljena zadeva? Od Cerarjeve vlade naprej še nobena. In teh sistemskih popravkov se nabira že ogromno. Če bi jih prešteli, jaz mislim, da je vsaj 74 takih obljubljenih sistemskih popravkov. In teh popravkov seveda ne bo, ne bo, ker je vladi vseeno za določene segmente. Ampak ne vem, če je kdaj kdo od vladne koalicije bil v kakšni dejanski akciji, ko so bili gasilci. Mi smo bili tudi v teh akcijah, ko se je gasilo, in smo tudi pomagali gasiti in vemo, kaj je to, in vemo, kako ti gasilci tvegajo svoja življenja; še posebej, če pogledamo glede tistega zažiga na Vrhniki, ko je gorela svinjarija, ko so se strupeni plini ustvarjali, kajti nekateri pravijo, da je bila tam tudi proizvodnja oziroma predelava narkotikov. Vse to so gasilci vdihavali. In kaj so dobili od tega? Nič. Tukaj gre za en milijon in pol na mesec približno za teh 50 tisoč operativnih prostovoljnih gasilcev. To so tisti, ki so vedno pripravljeni vskočiti, sredi noči ga zbudijo, vstane in gre pomagat drugim. Komu pa vi pomagate, dragi koalicijski partnerji? Razen svojim žepom, nobenemu.
Hvala lepa. Besedo ima Ferenc Horvát.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Sam osebno menim, da je pobuda za to zakonodajo vsekakor primerna in za pozdraviti. Sem pa tudi vesel odziva državnega sekretarja, če danes ta zakonodaja ne bo sprejeta, potem ima vlada že pripravljeno drugo besedilo. Vesel sem s tega vidika, ker ko sem se z gasilci pogovarjal pred to sejo, so mi nekako zagotovili, da oni želijo eno samo zadevo, in sicer to, da se njihov status uredi. Verjemite mi, da je njim vseeno, ali bo ta zakon predlagala koalicija, opozicija, jaz ali kdo drugi, kdo tretji. Njim je vseeno, želijo, da se te zadeve dokončno uredijo, ker ko sem jih povprašal za njihovo mnenje oziroma stališče, so mi vsi zagotovili, da se že to predolgo vleče. Jaz kot neke vrste nevtralen poslanec v Državnem zboru z vidika politične opredeljenosti, res prosim Državni zbor, da na tem področju stopimo skupaj in najdimo tiste rešitve, ki so primerne in ki bodo dejansko koristile gasilcem. Vsi tisti, ki so danes pred mano govorili, ne glede na svojo politično in strankarsko opredeljenost, so izpostavili pomembno vlogo prostovoljnega gasilstva. Mislim, da se je treba tem ljudem, ki so dejansko 24 ur na razpolago, in v tem današnjem svetu, ko vemo, da je prostovoljnega dela vedno manj, zahvaliti za ves trud in delo, ki ga tudi opravljajo. Ampak sam menim, da pri spremembi zakonodaje bi bilo smiselno spremeniti Zakon o društvih, ker tudi Zakon o društvih v sedanji obliki nekako tudi tepe prostovoljna gasilska društva, vsaj tako so mi tudi rekli pri organizaciji različnih prireditev, ki jih imajo. Mislim, da bi bilo smiselno tudi razmišljati o tem, da bi tudi ta zakon spremenili. Ampak vsekakor njim je najbolj pomembno to, da se ta status uredi. Sem skoraj prepričan, da bi bilo možno sprejeti neke vrste rešitev oziroma takšen zakon, ki bi nekako zadovoljeval delodajalce in tudi tiste, ki se s prostovoljnim gasilstvom ukvarjajo, ker pri nas imajo nekatera ta društva že več kot stoletno tradicijo. In če pogledamo, je bilo na žalost v zadnjih letih po celi Sloveniji vedno več intervencij, ker smo gasilce potrebovali zaradi vremenskih ujm, požarov in drugih zadev. In jaz se bojim, da bomo na njihovo pomoč primorani računati še velikokrat v prihodnje, zato prosim v imenu gasilcev, da se to vprašanje, njihov status v čim krajšem roku uredi v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims. Izvolite.
Hvala za besedo. Zelo lepo je bilo slišati vse kolege, ki ste se danes spomnili na Ilko Štuhec in Žana Kranjca ter jima čestitali. Tem čestitkam se pridružujem tudi jaz. Gospe in gospodje, danes govorimo o gasilcih, predvsem o prostovoljnih gasilcih, tistemu, kar je del slovenskega kulturnega izročila, kar Slovenijo bogati, kar je neločljiv del že slovenske kulture. In zato, gospe in gospodje, so vsaj trije med njimi Gorenjci, ki jih je vredno omeniti, to so Domen Pavlič, Lucija Grubar in Patrik Štefelin. Gospe in gospodje, to so trije prostovoljni gasilci, ki so v letošnjem letu dosegli najvišje uspehe, prva in druga mesta na evropskem in na svetovnem prvenstvu v gasilskem tekmovanju Firefighter Combat Challenge, se pravi v najtežji preizkušnji, v kateri tekmujejo gasilci. To dokazuje ne samo to, da v Sloveniji prostovoljni gasilci opravljajo plemenito poslanstvo, v katerem izpostavljajo tudi svoje zdravje in življenje. Glede zdravja smo videli v primeru zgodbe na Vrhniki, kjer se žal zaradi malomarnosti ali pa še česa hujšega ni povedalo, kaj vse tam gori; in so nekateri, če ni to javna skrivnost, končali na Golniku s hudimi težavami pljuč. In po drugi strani gre tudi za njihova življenja. Ravno v Cerkljah na Gorenjskem, v mojem volilnem okraju, je bil nekaj let nazaj tragičen dogodek, ko so posredovali, fant je nesebično pomagal, ker je bila zalita klet, prišlo je do udara elektrike in do smrti. Gre za to, da gasilstvu in gasilcem, v danem primeru pa še posebej prostovoljnim gasilcem izrečemo vse priznanje in pokažemo najgloblje spoštovanje do vsega, kar oni delajo za nas, za Slovenijo in za vse njihove dosežke, ker, še enkrat, s primeri zmag Domna Pavliča, Lucije Grubar in Patrika Štefelina celo na svetovni ravni dokazujejo, da so res izjemno usposobljeni in izjemno kvalitetni ljudje. Zakon, kot ste pravilno ugotovili, ki je danes pred nami, je bil v prejšnjem mandatu vsaj dvakrat predlagan, enkrat v obliki dela interventnega zakona, drugič pa posebej. In v drugem poizkusu je bil potem v prvi obravnavi tudi sprejet, samo majhna nomotehnična sprememba je v tekstu, ki je danes pred nami. Zakaj v resnici gre? Gre za to, da ne samo v besedah, ampak enkrat tudi z dejanji, gospe in gospodje, pokažete spoštovanje do prostovoljnega gasilstva, do njihovega plemenitega poslanstva, še enkrat poudarjam, do neločljivega dela slovenske identitete, slovenskega kulturnega izročila; in da jim pač omogočite, da lažje zadihajo. Ne gre za neke silne denarje, s katerimi se operira. Jaz bi vas samo spomnil, da 123 milijonov za migrante, za tujce ni bil noben problem v tem parlamentu. Tukaj gre pa po nekaterih ocenah za okoli milijon in pol. Točno je težko izračunati, ker bi se moralo vedeti, za katere olajšave pri podjetnikih bi šlo. Gre za to, da imajo ti, ker so prostovoljni gasilci, težave s svojimi delodajalci, oni pa bi seveda želeli, da so na delovnem mestu. Kadar je klic na pomoč, se gasilci nanj odzovejo in zato prihaja do težav. Zato bi se njim pomagalo tako, da bi se jim omogočilo dodatne davčne olajšave in znižalo zavarovalne premije. Gre tudi za preostalo, kar bi zadevalo operativne gasilce – minimalna gesta, pa zelo veliko priznanje. In zaradi tega je toliko bolj žalostno, da v prvo, ko smo to predlagali, je bilo rečeno, da je napačen zakon. Izgovori. Smo predlagali v Zakonu o gasilstvu, je bilo rečeno – preširoko ste zastavili. Zdaj je nomotehnično popravljen in nekoliko zožen. In kaj je bilo danes tukaj rečeno? Da zdaj je pa preozek. Nehajte se delati norca, nehajte se delati norca iz gasilstva. Ko se v tem državnem zboru sprejemajo proračuni ali pa kakšni zakoni, kot se je zadnjič eden, se vedno najde za tiste nevladnike, ki so utemeljeni na ideologiji LBTQP, po domače rečeno, na marksistični kulturi. Tam se brez problema zagotovijo dodatna milijonska sredstva; ko gre pa za gasilce, za tiste, ki bogatijo Slovenijo, bogatijo njeno kulturo, bogatijo po najbolj plemeniti človeški plati, za tiste pa nikoli ni denarja. Potem se pa še izgovarjate – zaradi vašega zakona en drug zakon ni mogel biti sprejet. Dajte no, ali je bil od prvega dne do današnjega dne v obravnavi?! Kje ste pa spali v vmesnem obdobju kot severni medvedje, takrat se ni zgodilo pa nič?! Se pravi, da gre za bedne, žaljive, nesramne izgovore, ki si jih lahko, po domače rečeno, zataknete za klobuk. Tisto, kar bi bilo vredno storiti, je, da se ta zakon sprejme po najkrajšem možnem postopku. Če je še kaj treba spremeniti, se to dopolni. In da se priznanje, ki si ga zaslužijo, gasilcem tudi z dejanjem, ne samo v besedah, v resnici da.
Hvala lepa. Besedo ima Franci Kepa. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Lepo pozdravljam vse prisotne! S tem zakonom se status gasilca dopolni, tako da je status operativnega prostovoljnega gasilca odnos med delodajalcem in gasilcem. Zaradi operativnih gasilce stroške delodajalcev povrne občina ali njihov državni organ. Gasilstvo je v Sloveniji zelo razmreženo in je zelo potrebno. So verjetno najbolj razširjeno društvo tako prostovoljnih kot operativnih članov, vedno so nam na voljo, pa ne več toliko pri požarih ali čiščenju zamašenih dimnikov, čedalje več pri naravnih nesrečah in ujmah. Pri svojem delu tvegajo svoje življenje, so v akciji, ko mi mirno spimo. Kot je bilo večkrat poudarjeno, so prav gasilska društva steber povezave v manjših krajih, vaseh. Zelo so pomagali pri nedavnem vetrolomu in žledolomu. To, kar se zdaj predlaga, so le malenkosti bonitet ljudem, ki nam vedno pomagajo. Že tako delajo vse volontersko, zadovoljni so, ko rešijo življenje na cesti, pogasijo hišo, industrijsko stavbo. Mislim, da bi morali ta zakon podpreti ne glede na politično mavrico v parlamentu, da se ga podpre zdaj v prvem branju in mogoče še kaj dopolni v drugem branju. Ali pa mogoče malo sarkazma, koalicija noče podpreti zakonov, ki so finančno vrednoteni nekaj milijonov; mogoče bi podprli predlog, če bi bil vreden vsaj 300 milijonov, kot je bil prejšnji pri vas. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Janja Sluga.
Hvala lepa. Bedno in žaljivo sta bili dve besedi, ki jih je malo prej izrekel en kolega. Bedno in žaljivo za gasilce je to, kar imamo danes na mizah. Danes ste se vsaj trije deklarirali tukaj za gasilce, ena je še iz naše poslanske skupine, pa verjamem, če bi v resnici prebrali, kar imamo na mizah, pa še bi vsakega od vas vprašala, kaj bo to dobrega vam prineslo, bi vsi lahko odgovorili samo eno – nič. Nič. In zato je bedno in žaljivo, ker tukaj govorite, da se s tem predlogom ureja status gasilca in se jim prinašajo neke pravice, ki naj bi jim šle. Resnica je pa taka, da se tukaj ureja zgolj razmerje med delavcem in delodajalcem, med gasilcem in delodajalcem, če ga ima. Če ga pa nima, ali pa je študent, ali pa je že v penziji, ker nekateri so, pa ne vem. In bedno in žaljivo je tudi to, da smo tole že vse skupaj enkrat obravnavali, da smo imeli zelo podrobno razpravo, zelo poglobljeno. Jaz sem šla takrat člen po člen, kaj je vse narobe. Ne vem, bi ga šla še danes, se mi malo neumno zdi. In tisto, kar je bilo povedano že takrat, kar je osnova tega, je, da nekatere stvari podvajate, pa niti tega niste popravili. Zdaj je bilo govora, da ste popravili dve besedici. Dve besedici v enem členu na koncu, zgolj in samo kar se tiče dodatnega pokojninskega zavarovanja, vse ostalo je isto. In vse ostalo je prazno. In ničesar ni, nobene vsebine. In smešno se mi zdi, da preberem pri oceni finančnih posledic, ne vemo natančno, koliko so; ampak zagotovo je pa na tisti postavki to zagotovljeno. To je smešno. Ne vemo, koliko je, ampak je. Ko se pa pogovarjamo o ZIPRS in o novem skladu za nevladne organizacije, med katerimi so tudi prostovoljni gasilci, ste pa proti. Tam bi jim pa dali 5, 6 milijonov na letni ravni, pa ste proti. Mimogrede, veseli me, kolega Pojbič, da danes pa niste zlorabili sposojene gasilske uniforme za promocijo pri tem zakonu, kot ste jo nazadnje, ko smo to obravnavali. Kar se tiče primerjalne ureditve, tu se sedaj vi sklicujete na Avstrijo, Hrvaško in Italijo, tako kot ste se nazadnje, in pri vseh treh govorite zgolj o poklicnih gasilcih. Mi se pa danes pogovarjamo o prostovoljnih. Dejansko niso službe spregledale samo tega, da ni finančnih učinkov, ampak tudi primerjalnega prikaza v resnici ni. In tudi jaz se sprašujem, zakaj je sploh predlog do sem prišel. Pojdimo še enkrat po vrsti. Status operativnega prostovoljnega gasilca je odnos med delodajalcem in gasilcem, s katerim se stimulira zaposlovanje gasilcev tako, da se delodajalcu znižajo premije in imajo davčne olajšave. Kdo je operativni gasilec, smo že enkrat povedali, marca smo povedali, da je to član prostovoljnega gasilskega društva med 18. in 63. letom, ki ima opravljeno usposabljanje oziroma izobraževanje za operativnega gasilca. Ampak prostovoljni gasilci imajo različne statuse, eni so zaposleni, drugi so samozaposleni, tretji so študentje, pri nas so nekateri upokojenci, ker so bili policisti in rudarji, so imeli beneficirana leta in so pri petdesetih letih v penziji. Kaj pa tisti? Tistim ne prinašate nič. Tudi zaposlenim v resnici ne prinašate nič, ampak prinašate njihovim delodajalcem. Status gasilca v prvi vrsti ni zgolj odnos z njegovim delodajalcem, ampak je bistveno več. Bistveno več. Pa če sedaj še te štiri tu vprašam, kaj je to, sem prepričana, da ne bom dobila enoznačnega odgovora. Ampak vi jih pa niti vprašali niste. Jaz pa sem vprašala na Gasilsko zvezo Slovenije, če ste jih kaj vprašali, kaj bi imeli tu notri; pa jih niste. Tako kot jih tudi prejšnjič niste. Tudi prejšnjič niso sploh vedeli, da vi vlagate nek zakon kvazi za urejevanje njihovih pravic. Pustimo, da ne vemo, o katerih premijah govorimo, da ne vemo, o katerih davčnih olajšavah govorimo, ker so različni delodajalci zavezanci za različne davke in tako naprej. Ta določba je popolnoma prazna in sploh ne razumem, kako lahko kaj takega v resnici napišete. Če že gasilcev niste vprašali, bi bilo treba pa vsaj delodajalce vprašati. Tudi delodajalci so zelo različni. In ko se pogovarjamo o obrtnikih ali o malih podjetnikih, ki imajo zaposlene operativne gasilce, ki dejansko hodijo na intervencije, pa je v nekaterih prostovoljnih gasilskih društvih teh intervencij sto na leto. Verjemite mi, da nobena davčna olajšava takemu delodajalcu ne pomaga, ko mora do določenega roka izvršiti naročilo in tega zaposlenega potrebuje na njegovem delovnem mestu, ker sicer tega naročila ne bo izvršil in bo izgubil posel; ne samo tistega, ampak tudi za naprej. In če mislite, da bodo delodajalci pristali na take stvari, se motite, ker sem govorila z njimi. In mu to resnično nič ne pomaga. So pa prostovoljna gasilska društva, se strinjam, različna; lahko govorimo o povprečjih, o nekih statističnih podatkih, o katerih je danes govoril predlagatelj, koliko v povprečju operativnih ur opravi vsak prostovoljni gasilec. Ampak povprečje je nekaj čisto drugega kot dejansko stanje. In znotraj naše občine jih eni opravijo sto na leto, drugi pa samo štiri. In težava je s tistim, ki jih opravi sto na leto. In je treba razmeti, da je to težava. Jaz sem v prejšnjem mandatu, ko smo to obravnavali, govorila tudi o poštarjih, da so v enem gasilskem društvu trije poštarji, ki so prostovoljni operativni gasilci. Ali mislite, da bo poštar med službo pustil tam vse skupaj na licu mesta in šel na intervencijo? Ne gre, ne da se tega tako enačiti. 2. člen; zagotavlja se sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev. Ponovno, katero zavarovanje, ne vemo, niste povedali. Zagotavlja se sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev. To vse skupaj prenašate na državo, popravljate 8. člen, ampak tisto, kar je dolžna narediti država, pa tisto, kar je dolžna narediti občina, v tem zakonu se nahaja v dveh členih, v 6. in v 8. Vi popravljate samo 8. in prenašate tisto, kar že počne občina, še v 8. Ne popravljate pa 6. člena, da tega pa zdaj občini ni treba, imamo zdaj dvojno ureditev. In naslednja zadeva, preventivne zdravstvene preglede je uredila prejšnja vlada. Pravilnik o preventivnih zdravstvenih pregledih je bil spremenjen v aprilu letos in je dal jasno navodilo, kako se opravljajo preventivni zdravniški pregledi za operativne gasilce, da jih lahko opravlja tudi osebni zdravnik, da s tem zmanjšamo birokracijo, zmanjšamo čas, ki ga prostovoljni gasilec porabi za te preglede, predvsem pa zmanjšamo ceno, ki jo mora za to plačati. In je ponekod to potrdilo brezplačno, ponekod 10 ali pa 20 evrov, tako da je ta zadeva urejena. Naprej, država zagotovi prostovoljnim operativnim gasilcem financiranje dodatnega zdravstvenega zavarovanja in za vsak dan izvajanja operativnih nalog – to je tisto, kar ste popravili – gasilstva tudi dodatno pokojninsko zavarovanje. Pa vas zopet vprašam, na kakšen način se bo to izvajalo. Kdo bo to beležil? Kdo bo skrbel za podatke? Kdo jih bo prenašal delodajalcu? Ali delodajalec potem tega dela ne bo izplačal, pa ga bo država pokrila? Kako ste si to predstavljali? Tisoč 100 prostovoljnih gasilskih društev je v Sloveniji. Ali bo vsak od teh predsednikov ali poveljnikov vodil zdaj te statistike, kako se bodo štele, na podlagi katerih meril? Za koga ja, za koga ne? Na kakšen način jih bo sporočal? S kom jih bo usklajeval? Ne vem, danes vi v razpravah govorite o vsem drugem, samo o vsebini teh treh členov ne. O vsem drugem je bilo danes govora. Zakaj? Ker v resnici o tem ni kaj za govoriti in to je jasno. Škoda, da se potem trudim pa poslušam, ker zagotovo odgovorov na to, kar zdaj sprašujem, ne bom dobila, ker jih tudi prejšnjič nisem dobila. Bilo je že danes izpostavljeno in tukaj se v SMC seveda strinjamo, ureditev statusa – da. Kaj je status? Kaj vse obsega? Na kakšen način? Ampak status tako, da bojo imeli koristi od tega gasilci, ne delodajalci, ne občine, ne država, ne nihče drug, ampak gasilci, plus ostale sile zaščite in reševanje, kot je bilo izpostavljeno – jamarji, potapljači, vodniki reševalnih psov, gorska reševalna. Tudi za njih je treba potem urediti, ker gre za istovrstne organizacije z istim namenom, ki vse delajo na podlagi nekega prostovoljstva; in je potem prav in pravično, da se uredi tudi za njih. Pa še enkrat ponavljam, vi ste v prejšnjem mandatu prišli s tem pa z neko modro lučjo, ki je tudi seveda nismo podprli; ampak niti od ene niti od druge zadeve v resnici prostovoljni gasilci ne bi imeli nič. To so tudi sami povedali, ko smo jih vprašali, tako da se ne trudite zdaj zagotavljati, da nekdo ne vem kje to podpira, ker to ni res. Tisto, kar pa smo v prejšnjem mandatu uredili, so pa roki za tehnične preglede za vozila, s katerimi gasilci prevažajo otroke, ker je bilo na to opozorjeno ravno s strani Gasilske zveze Slovenije, da jim to predstavlja neko oviro, neko birokratizacijo. Tisti roki so bili predstavljeni nazaj iz 6 mesecev na 12 mesecev, tako da je ta zadeva urejena. Tudi s spremembo pravilnika, ki ga je ministrica za zdravje podpisala, se je olajšalo izvajanje preventivnih zdravniških pregledov za gasilce. Ampak obe ti pobudi sta prišli s strani gasilcev in sta se uredili tako, kot so oni to želeli. Tukaj pa jih niste nič vprašali. In povejmo si, no! Vi ste takrat ta zakon, ta predlog, vložili štiri ure – to se vidi po EPA številki – štiri ure, preden je prišel v Državni zbor vladni zakon; vladni zakon, ki pa je bil napisan na podlagi dogovora s poklicnimi gasilci, na podlagi stavkovnega dogovora, ki je urejal njihov dodatek za stalnost, in ste namenoma blokirali tisti zakon, ki bi pa poklicnim gasilcem prinesel nekaj dobrega – s tem praznim. Pa kolega je še danes omenil Kemis. Nisem sicer imela namena, ampak povejmo si, zakaj je prišlo do Kemisa. Zato ker je minister Hojs v času Janševe vlade videl te stvari kot pretirano birokratsko in administrativno oviro in je napisal v obrazložitev takrat spremembe zakona celo, da ovira gospodarsko pobudo. To je bilo napisano notri v obrazložitvi. Kaj je bil temeljni učinek tega zakona? Ja, to, kar so potem problematizirali in na kar je takrat opozarjala Mestna občina Ljubljana v razpravi, ko se je tisti zakon spreminjal, in še dve poslanki v Državnem zboru sta tudi opozarjali: ukinitev soglasja za področje varstva pred požarom h gradbenim in drugim uporabnim dovoljenjem in prenos te iste odgovornosti na investitorja. Mestna občina Ljubljana je takrat opozarjala, da bi te zadeve morali pregledati gasilci, ker so za to strokovno usposobljeni in lahko ocenijo, ali so zadeve ustrezno urejene ali ne. Ampak ne. Vi ste pač to spremenili, ker je bila to nepotrebna administrativna ovira, birokracija, ki ovira gospodarsko pobudo. In zato je v resnici prišlo do Kemisa. Tako ne vem, kaj vam naj rečem. Deklarirate se – ja, vedno in povsod. V vsakem trenutku; z zlorabo uniform, z ne vem čim še vse. Govorite o tem, kako gasilce podpirate, pa ukinjate 5 ali pa 6 milijonov na letnem nivoju, kolikor bi dodatno bilo namenjeno lahko za nevladne organizacije. Tudi za gasilce. Temu nasprotujete. Potem se pa pogovarjamo o nekih členih, ki jih v resnici niti sami ne znate razložiti in ne znate podati niti enega odgovora, ko vas sprašujemo, kaj to sploh pomeni. Pa neko modro luč, ki je super fino. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovni predlog ima gospod Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Najprej moram reči, da je danes v tem parlamentu je bila izrečena ena velikanska laž. Prvoklasna laž, ki nima mesta v Državnem zboru. Poglejte, pokazal bom to tablico. Tisti, ki se spoznate na gasilstvo, prosim kamere, da to pogledajo in ugotovijo, da je gospa Sluga prvoklasna lažnivka! Ki zavaja slovensko ljudstvo, laže, da sem si uniformo gasilsko sposodil. Skozi to tablico je vsakemu jasno, tisti, ki se spozna na gasilstvo, kaj to pomeni. Jaz sem prostovoljni gasilec gasilskega društva Spodnja Kungota. In s ponosom nosim gasilsko uniformo in zato si ne dovolim, da me nekdo žali na tak grob način. Žali gasilsko uniformo, ki jo nosim, in žali Prostovoljno gasilsko društvo Spodnja Kungota in Gasilsko zvezo Slovenskih goric. Gospa Sluga – ne samo to, da zahtevam javno opravičilo, ker ste se javno zlagali, bom tudi seveda ustrezno ukrepal, tako kot je pač to mogoče, formalno pravno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Janja Sluga.
Hvala lepa. Gospod Pojbič, veste – iz kamer, iz posnetkov je razvidno, da ste vi takrat imeli oblečeno gasilsko uniformo. V skladu s pravili Gasilske zveze Slovenije se temu reče zloraba gasilske uniforme. Iz posnetkov je tudi razvidno, da vi niste imeli nobenih označb na tisti uniformi. Te tablice, ki jo zdaj kažete, niste imeli gor. In ja – zloraba. Tako nisem lažnivka in v nobenem primeru se vam ne mislim opravičiti.
To ni več postopkovno, replike pa ne morete imeti gospod [[…]] Izvolite, gospod Pojbič, postopkovno.
Spoštovani gospod podpredsednik, še enkrat. Kakšno oznako sem nosil na uniformi, je drugo vprašanje. Pomembno je, da sem takrat bil prostovoljni gasilec Prostovoljnega gasilskega društva Spodnja Kungota in da je uniforma moja in jo nosim jaz in sem na njo ponosen in nikomur ne dovoli, da bi v Državnem zboru zlorablja svoj položaj, svoj poslanski sedež za to, da bi lagal pred vso slovensko javnostjo. To je pa nedopustno in skrajno neprimerno za kateregakoli še najmanj pa za katerokoli poslanko ali poslanca.
Gospod Pojbič, kakšen postopkovni predlog imate? Iz tega nisem razbral, da je nekaj v zvezi s postopkom. Hvala lepa. Žan Mahnič, predlagatelj, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Eno vprašanje. Ali mogoče kdo ve kaj pomeni številka 4375? 4375 je število glasov, ki jih je poslanka Janja Sluga dobila na predčasnih parlamentarnih volitvah leta 2014. In še eno vprašanje. Ali mogoče kdo ve, kaj pomeni številka 1294? 1294 pa je število glasov, ki jih je poslanka Janja Sluga prejela na predčasnih parlamentarnih volitvah leta 2018. Tudi zaradi takšnih razprav, gospe in gospodje, ste lahko ob več kot 3 tisoč glasov v pičlih štirih letih. Gospa Janja Sluga, še enkrat, na vaše trditve, kako smo mi zminirali Zakon o gasilstvu, ki ga je predlagala vladna koalicija, ker smo vložili predlog štiri ure, preden ga je vložila Vlada – verjetno smo se z Vlado zmenili, smo jo vprašali, kdaj bo vložila. Zakaj niste takoj, ko je naš zakon padel oziroma ko je padla Vlada in se je zakonodajni postopek končal kot prvopodpisani, ki se v Državnem zboru očitno najbolj spozna na gasilstvo in je najbolj zagrizena gasilka in se najbolj za njih zavzema, vložili zakon skupaj s koalicijskimi poslanci? V petih dneh bi zadevo zaključili – izredna seja in to je to! Verjemite, mi ne bi tistega bojkotirali, tako kot smo tisti vaš piar zakon o Celjski kotlini. Mimogrede, kdaj bo vložen? Boste spet čakali na naslednje volitve? Ampak, če bodo štiri leta mimo in spet minus dobrih 3 tisoč glasov – hvala bogu v minus ne morete iti pri glasovih –, zagotovo pa ne bo dosti, da boste prišli spet notri v parlament. Kateremukoli poslancu sem prejšnji mandat rekel, da ga naslednji mandat ne bo več v parlamentu, ga ni. Vi ste pač imeli srečo. In Vinko Gorenak, ki niti ni doma iz Celja, je dobil – koliko? – 2 tisoč glasov več kot vi! Mislim, katastrofa res, to je tisto, kar vaši volivci mislijo o vas. Noben piar zakon o Celjski kotlini vas ne bo rešil niti ta mandat. Še ena zadeva, gospa Sluga. Mi smo pojasnili vse stvari, ki smo jih v zakonu predlagali, vam pa predlagam, da kljub temu, če ste koalicijska poslanka, če vas nekaj moti, če imate predloge, kako stvar izboljšati, vložite zakon, ni treba čakati Vlade, lahko vložite vi, lahko vloži vaša poslanska skupina. In vas pozivam pridite že sedaj z zakonom o Celjski kotlini, ne dva meseca pred volitvami.
Hvala lepa. Poslanke in poslance bi prosil, da se držimo vsebine točke in da ne obračamo razpravo v druge zadeve. Besedo ima gospod Jani Ivanuša, pripravi naj se [[…]]Se opravičujem, izvolite, Janja, replika.
Gospod predsedujoči, ne moremo se držati vsebine točke, ker vsebine v resnici ni. Tako da predlagatelj v resnici nima o čem razpravljati, to se tudi vidi v tem, kar je zdaj govoril. Zato se zdaj pogovarjamo o Celju, pa o meni, pa mojem številu glasov, pa tako naprej, ker se tu o teh treh členih nimamo v resnici o čem pogovarjati. Povedala sem vam, pa niste poslušali, ker vas ni bilo v dvorani, kaj smo v prejšnjem mandatu konkretnega naredili za gasilce, brez da smo vložili zakon. To so bile stvari, za katere so gasilci že leta že v času vaše vlade opozarjali, da jih je treba urediti, pa smo jih uredili, ni bilo treba vložiti nobenega zakona. In tudi za Celje mi ni treba več vložiti zakona. Zakaj? Zato, ker je zdaj drug minister, ki točno ve, kaj je treba narediti in kaj je država dolžna in bo ta odlok, ki bi ga morala podpisati že prejšnja ministrica, podpisal zdaj on sam, brez da se jaz mučim z zakonom.
Hvala lepa. Predlagatelj imate besedo. Izvolite.
Hvala. Kar se tiče tega, da me ni bilo v dvorani, v pisarni sem poslušal, kaj je poslanka govorila, in sem se pač odločil, da moram priti noter in povedati, kaj si mislim o njenih besedah. Če pa ona te naprave nima v svoji pisarni, da lahko posluša iz pisarne, pa mislim, da je interna številka 49 – tehnične službe, pa vam bojo prinesli to zadevo. Točno se ve, da ni vsebine. Zakaj ste se potem prijavili k razpravi? Če ni vsebine, zakaj se potem prijaviš k razpravi? K razpravi se prijaviš, če želiš o neki stvari vsebinsko razpravljati. In še ena zadeva, tretjič. Zdaj je pa kritika tudi na vas, gospod podpredsednik, ker kot koalicijski očitno niste ustavili. Zakaj niste ustavili tega postopka tega zakona, če tako kot trdi gospa Sluga, ni primeren za obravnavo, če je tako vsebinsko in nomotehnično nepopoln? V tistem trenutku, ko je bil uvrščen in ko je bila točka dnevnega reda potrjena, kriterije izpolnjuje. Je pa lepo za magnetogram, da minister bo to uredil. Saj tudi prejšnja naj bi to uredila, tudi prejšnja ministrica naj bi to uredila. Me prav zanima, kdaj bo zakon na mizi.
Hvala lepa, gospod Mahnič. Repliko ima gospa Janja Sluga. Izvolite.
Imam, ja, ker bi rada še enkrat opozorila kolega Mahniča. Če je tako pozorno poslušal v pisarni, kaj sem govorila, si je zagotovo pridno zabeležil vsa moja vprašanja. Pa zdaj čakam na te odgovore.
Hvala lepa. [[oglašanje iz dvorane]] Predlagatelj? Izvolite.
Kolega Han, ne bo treba iti ven, jaz imam še 10 minut, ona 5, tako da nekomu bo slej ko prej zmanjkalo časa. Glejte, gospa Sluga. Če s kolegi poslanci nismo bili dovolj jasni, kaj z zakonom nameravamo in zakaj smo vložili takšnega, kot smo ga, zakaj in kako odgovarjamo na te očitke, ki so v mnenju Vlade, potem ne mojih 10 ne vaših 5 minut ne pomaga, da se midva tukaj zmeniva in da bova prišla skupaj, ker ne bova prišla. Veste, je pa zadeva taka in gospod Bizjak se bo verjetno strinjal. Ko minister dobi – ali pa državni sekretar, kolegij, verjetno se to na kolegiju obravnava – zakon, ki pride, lahko minister reče dve stvari: ali eno ali drugo. Napišite mnenje, da je zakon v redu, ampak da so potrebni še neki popravki v drugem branju. Ali pa: napišite mnenje, da Vlada ne podpira predloga za nadaljnjo obravnavo. A je tako? Je tako, ne? In praviloma, če pride opozicijski zakon, je tista druga varianta. Mene res zanima, kaj bi se zgodilo, če bi mi na podlagi še teh očitkov, če bi mi točno napisali noter glede teh preventivnih zdravstvenih predlogov, zadevo še bolj razmejili, če bi napisali, kakšna je višina premije, katere so tiste davčne olajšave – zopet pride ta zakon k ministru in reče svoji službi, zdaj pa napišite, da ni dober, nekaj si izmislite, ker pač je opozicijski, mi nekaj svojega pripravljamo, ne more iti skozi. Da se tako ali drugače. Tudi na FDV učijo študente pri enem predmetu, da moraš napisati tako program za neko desno stranko kot program za levo stranko, moraš biti vsestranski, moraš znati napisati program za to in za ono. Tako kot tudi ti strokovnjaki tukaj, ki jih imate na ministrstvu, so pač takšni strokovnjaki, da lahko za isti zakon napišejo tako odklonilno mnenje kot pritrdilno. Vprašanje je samo, logotip katere stranke je na tem papirju in kakšen je status tiste stranke, ali je opozicijska, ali je koalicijska, ali je nadkoalicijska.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jani Ivanuša, pripravi naj se Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Lep pozdrav še enkrat v mojem imenu, gospod podpredsednik, gospod državni sekretar, pa vsi ostali prisotni! Sicer sem že skoraj vse pozabil, toliko je bilo teh replik, bom pa sicer kratek. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, verjamem, saj ste sami bili prisotni. Kaj sem hotel povedati, da je v bistvu že šlo tukaj ven. V glavnem, ta zakon, ki ga imamo pred sabo – se moram strinjati s predlagateljem – da če ne bi bil za nadaljnjo obravnavo, ga potem niti ne bi gospod Židan dal na dnevni red. To je prvo. Govorimo o tem dodatnem zdravstvenem zavarovanju. 50 tisoč teh operativcev je, ki so v bistvu dosegljivi 24 ur na dan. O teh govorimo. Imamo še ostale gasilce, ki pa v bistvu, hvala bogu, da ne pridejo sploh v poštev, če potem ni klica na pomoč. Tu je izračun nek milijon in pol evrov na mesec – govorim o dodatnem zdravstvenem zavarovanju. Tisti drugi del, pokojninsko za varovanje, ki se pa nanaša na službeno odsotnost oziroma da bi se to nadomestilo, pa se ne da enostavno izračunati, ker ne vemo, kakšna katastrofa nas čaka, ali bo kaj priletelo ali ne bo. Narava se spreminja, tudi delovanja gasilcev se spreminja. Lahko da ne bo nič čez leto in potem ta del lahko izostane. Tu bi se dalo o tem še dosti govoriti. Bom opozoril na en požar, ki smo ga imeli lani pred novim letom v Ormožu, zelo močan požar, zgorelo je sedem stanovanj, preko 20 ljudi je ostalo brez prebivališča čez noč. Takrat so bile izredne razmere. Bilo je čez minus 20 stopinj. In tisti gasilci, ki so ta požar gasili, so imeli veliko težavo z ognjem in z ozeblinami. Ampak to so bili vse v bistvu naši operativci, ki pa vse, kar so dobili, so dobili topel obrok in topel čaj, drugega ni bilo. Ozebline pa so jim ostale. O teh problemih govorimo, ki lahko nastanejo. To moram še poudariti, da se je pri tem velikem požaru v Ormožu zgodila velika solidarnost ljudi. To je bilo res izjemno, izjemna solidarnost, da so tem ljudem pomagali čez noč. Bom pa tudi, čeprav ni to tema, – primer dobre prakse. Mi smo v Ormožu maja 2017 odprli prvi vadbeni center za gasilce od 17 predvidenih v Sloveniji. To se pravi, da tudi so neke dobre stvari, ki jih država podpira, ne morem reči, da je vse slabo, daleč od tega, in da lahko na tem vadbenem območju lahko tudi vadijo mladi in vsi ostali. Je pa to res, da je to na območju bivše tovarne sladkorja, tiste, ki nam jo je politika zaprla. Vsaj tu je bila investicija 600 tisoč evrov, koliko mi je znano. Stališče Desusa mi je zelo zanimivo, ki ga je gospod Jurša predstavil, da se bodo odločili na koncu. To se pravi, daleč od tega, da je zakon tako slab. Pri SMC pač pravijo, da je nejasnosti dosti, čeprav bi priporočal, naj potem zakon spustijo naprej, saj ga lahko obdelajo vsi, tako koalicija tako opozicija. Čeprav v to več ne verjamem, kajti, toliko sistemskih predlogov sem slišal sedaj v teh nekaj mesecih – oziroma sistemskih rešitev –, ki bodo prišle, tako da ne verjamem, da bo to lahko v štirih letih. Bi predlagal, da ta oblast ostane vsaj osem let na oblasti, da bodo te sistemske rešitve rešili. Pri Levici pa, zopet sem pri gospodu Koražiji, spet ga ni, ko je podal stališče. Meni je zelo nerodno, ne govorim rad o ljudeh, ki niso prisotni, ampak vseeno bom rekel tako. Prej sem mu priporočal, naj dva meseca ne hodi v Haloze, sedaj mu bom pa zabičal, naj sploh ne hodi v Haloze, ker tam ga že dva kmeta čakata, vinogradnika, sedaj pa ga bosta dva gasilca počakala, tako da boljše, da ga ni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Bojan Podkrajšek, pripravi naj se Anja Bah Žibert. Izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Ko govorimo o Zakonu o gasilstvu, pa seveda če nas poslušajo gasilke in gasilci v Republiki Sloveniji, imajo verjetno pomisleke za vse nas. Ker sem poslanec že drugi mandat, v prejšnjem mandatu, kot je moj predhodnik rekel, je bilo mnogo sistemskih rešitev. Prav pozorno sem poslušal kolegico poslanko iz prejšnjega mandata največje koalicijske stranke, ta stranka je zasedla vse sedeže, kjer so sedaj tudi stranke, v prejšnjem mandatu s 36 poslanci in poslankami. Sedaj je ta skupina mnogo manjša. Tudi verjetno s temi sistemskimi rešitvami, ki niso dale rezultata, so to tisti, ki gredo na volišča, ocenili, da je bilo bolj malo narejenega tudi na področju gasilstva. Jaz, ki sem v stranki, ki predlaga te spremembe zakona, ne bom trdil in nikoli pri nobenem zakonu ne trdim, da je zakon tako dober, da bi morali vsi ploskati. Tako vi v tem državnem zboru, pa tudi tisti, katere se dotika ta zakon – seveda v tem primeru gasilcev. Mislim, da so tukaj še velike možnosti. Če bi imeli med seboj malo drugačen odnos, da se da na tem področju, na tem predlogu zakona, ki ga predlagamo v Slovenski demokratski stranki, še veliko stvari dodati, dodelati – predlagatelj Mahnič je tudi prej povedal, zakaj niso šle neke točke tega zakona tudi v detajle. Mislim, da se bi s tem lahko tudi strinjal gospod državni sekretar, ki se s temi gasilci že ukvarja kar nekaj časa. Skratka, žalosti današnja razprava, predvsem z moje desne, pa mahanje s tem predlogom zakona, da je to vse nepotrebno, da je nesmiselno, da je nepopolno, da skratka ne uživa toliko zapisanega, da bi lahko bilo na klopeh Državnega zbora – mislim, da to ne drži. Je neka procedura pa neko sito, preden pride nek predlog zakona v Državni zbor, da ne more vsak zakon priti ne vem od kod, z balkona oziroma skozi vrata. Tako, kolegice in kolegi, mnogokrat gasilci, mislim, da v večina primerih, ko jih pozove pozivnik, gredo v nesreče, ki se zgodijo, ki niti ne vedo, kam vstopajo. V večina primerov. Da je to neka velika odgovornost in pripadnost vseh tistih, ki to počenjajo vsak dan. Mislim, da je prav, ne glede, če imate pomisleke, da niso vse točke pravilno definirane, da se do tega zakona drugače obnašamo, seveda predvsem v dobrobit gasilk in gasilcev v Republiki Sloveniji. Seveda, vsi delodajalci bi prav gotovo radi imeli osem ur oziroma toliko časa, kot je zaposlen, tega gasilca v svojem podjetju oziroma na delovnem mestu. Mislim, da bi to bilo tudi najboljše, če bi vsi lahko bili vedno na delovnem mestu, tudi za vse nas. Ker takrat ne bi bilo nesreč. So pa podatki seveda visoki, koliko intervencij je na leto v Republiki Sloveniji – slišali smo, da jih je preko 12 tisoč –, koliko teh ur je potrebnih za te nesreče. Skratka, hočem povedati, da najdimo vsaj pri gasilcih eno skupno točko, ne glede če se vsi z vsem ne strinjamo, da spravimo v življenje en zakon, ki je pomemben za delodajalce, predvsem pa za gasilke in gasilce. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Anja Bah Žibert, pripravi naj se Karla Urh. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. To so fantje in dekleta, možje in žene, ki ob alarmu, ne glede na uro dneva, iz postelje, izza mize, iz družinskega objema, od študija ali z delovnega mesta brez plačila hitijo človeku na pomoč. To niso besede Anje Bah Žibert, ampak to je zapis iz članka enega od dnevnih časopisov, ko govori o statusu in urejenosti področja, kar se tiče prostovoljnih gasilcev. Ta članek je zelo zanimiv, predvsem zato, ker največ besede imajo ravno tisti, ki se jih težave dotikajo. To so prostovoljni gasilci. Eden od njih je rekel, odkar sem aktiven gasilec, in tega je že dvajset let in zadnje obdobje delujem tudi v vodstvenem položaju, se govori o ureditvi statusa operativnih gasilcev, zgodi pa se nič. Zgodi pa se nič! Prej smo poslušali vse to, česa ta zakon, ki ga danes obravnavamo, naj ne bi imel, naj ne bi določal. Verjamem, da so tudi kakšne pomanjkljivosti v njem. Ne nazadnje Slovenska demokratska stranka deluje v opoziciji in ne more aparata enačiti s tistim, ki ga ima vlada. Stvari se lahko dodelajo, pogledajo in v naslednji obravnavi izboljšajo. Ne pristanem pa – sprevrženo je še hkrati ob tem, da nekdo govori o tem, ko je imel štiri leta časa, da v prejšnjem mandatu pripravi zakon, pa tega ni storil. Zdaj šteje ure Slovenski demokratski stranki, kdaj smo mi – štiri ure prej proti iztekajočem mandatu, ne zaradi nas, zaradi odstopa njihovega predsednika vlade – ta zakon vložili. Resno se sprašujem, zakaj ni bilo na prvi seji Državnega zbora tega vašega zakona. V tem mandatu. Zakaj polivate zdaj gnoj in vse nezadovoljstvo nad sabo in nad vašim delom po Slovenski demokratski stranki? Saj, pa ta zakon bi lahko že obravnavali, lahko bi bil že sprejet in prostovoljcem, ki delujejo v okviru gasilstva, bi že naredili dobro delo. Pa temu ni tako. Danes gasilci pravijo, poglejte, pomagajo nam občina, pomagajo nam različni dobrotniki z različnimi prispevki – res je, prej je kolega iz Nove Slovenije rekel, koliko sami dajo. Ne mislim tukaj hvaliti Slovenske demokratske stranke, ampak mi imamo ogromno občinskih odborov in mnogo teh pomaga na lokalnem področju tudi prostovoljnim gasilcem. Ampak pustimo to, to je zanemarljivo, zanemarljivo v tem, kaj potrebujejo. Pred božično-novoletnimi prazniki – vsaj v našem okolišu je običaj, da gasilci potrkajo na vrata in prosijo za kakšen prispevek. Ampak poglejte, ta prispevek ni namenjen njim. Ni namenjen za ureditev njihovega statusa, ampak je namenjen za to, da posodobijo opremo, da nakupijo kakšno dodatno vozilo ali pa kaj drugega, kar potrebujejo. V poletnem, pomladanskem času so običajne gasilske veselice, tudi te so namenjene za iste stvari; se pravi, za njihovo delo. Nikoli pa ne izpostavljajo svojega problema, ko potrkajo na vrata; da praktično nimajo ničesar urejenega, da sto in sto ur delajo – pa ne neko delo, vsakdanje, ampak nevarno delo. Izpostavljeno je njihovo življenje, pa za to praktično nimajo nič. Ne enačiti prostovoljcev gasilcev ali pa prostovoljcev na nekem drugem področju, kajti tukaj gre res tudi za njihova osebna življenja. V čemer se strinjam s predhodnico, je to, da marsikateri prostovoljni gasilec govori tudi o tem, da ima težave, kadar dobi alarm in je na delovnem mestu, in ima nekako zelo slab občutek, ali sme zapustiti delovno mesto, ali je v redu, ali bo delodajalec nekoliko nezadovoljen, pa vendar odide. Pa vendar odide! Zato, spoštovani, je treba to in vse drugo urediti. Pokažimo jim njihovo veljavo. Ne s tem, da v stališčih berete o tem, kdaj je bila v neki občini ustanovljena prvo gasilsko društvo, potem zveza, potem, kdaj je bil kupljen prvi avto. Glejte, to so smešna stališča. Ne govorimo danes o tem! Danes govorimo o tem, kako jim omogočiti in dati tisto, kar je pomembno in česar so vredni in ni urejeno. Odnos pa kažete najbolj v koaliciji sami. V prejšnjem mandatu je ta resor pokrivala SD ministrica – danes ti poslanci ne razpravljajo. Sekretar, ki je sedel že v tistem mandatu, danes je ponovno sekretar, je najavil pet minut časa za razpravo. Pet minut, spoštovani! Mislim! A se hecamo? Vsi boste pa govorili, kako so pomembni gasilci, kako smo jim dolžni pomagati in kaj bomo še vse naredili. Ne verjamem! Preprosto po štirih letih ne verjamem. In, kot rečeno, lahko bi bilo že urejeno; koalicija je imela za to vse možnosti tudi v tem mandatu.
Hvala lepa. Besedo ima Karla Urh. Pripravi naj se Robert Polnar.
Spoštovani! Prihajam iz družine, ki ima dolgo tradicijo v vrstah gasilcev, in sicer so podporniki, smo podporniki, so bili tudi aktivni, tako kot moj ded, moj oče. Vsi, strici, sin, delujejo na področju gasilstva aktivno – gasilci Prostovoljnega gasilskega društva Kamniška Bistrica. Tako kot marsikateri drugi gasilci se spopadajo z raznoraznimi težavami, vendar upam, da nas ne poslušajo v tem trenutku, ko preveč govorimo in premalo storimo. Solidarnost, prostovoljstvo – to sta dve besedi, ki sta se mogoče malo že izgubili. Upam, da se vsi zavedamo, da hočemo vsi – tako kot mi, kot vi, kot vsi ostali – našim gasilcem pomagati na najboljši način. Vendar ne čez vse ovire kar na silo, kar zdajle takoj, ampak z nekim premišljenim dejanjem. Rada bi videla, da vsi gasilci, ki nas rešujejo v neurjih, prometnih nesrečah, požarih, vetrolomih, žledolomih in še ne vem, kaj bi lahko naštela – konec koncev rešujejo tudi mačke z dreves in tako naprej – opravljajo plemenito delo in svoja življenja izpostavljajo za nas vse. Solidarno, prostovoljno. 150 let je tradicija našega gasilstva, kot smo slišali, in ima že, bomo rekli, nekje najvišji možni vrh te solidarnosti in pomoči. Med svetovnimi preglednicami sodijo naši gasilci v sam vrh. Imajo neko pripadnost. Opozarjali so me na terenu, imajo težave, imajo premalo denarja za obleke, premalo denarja za nova vozila, vendar vejo, da tudi oni pridejo na vrsto. Da se bo tudi enkrat za njih našel denar. Osebno sem vesela, da se med gasilce vključuje vedno več mladih. Ne razmišljajo, a bomo dobili denar, ampak vejo, da pridejo na vaje, tekmujejo in poskušajo izboljšati svoje veščine, da pomagajo ljudem naprej. Prav zaradi tega je še kako pomembno, kakšen zakon bomo poslanci sprejeli. Jaz tega zakona ne bom podprla, se bom pa zavzemala za to, da se v celoti prenovi Zakon o gasilstvu, kjer bodo vključene vsebine, ki so del predloga Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Obenem bi izkoristila še priliko, spoštovani poslanci in poslanke, Slovenci in Slovenke! Smo v predprazničnih dneh in če se še niste odločili, kam nameniti del dohodnine za donacijo 0,5 odstotka, izpolnite obrazec Namenitev dela dohodnine za donacije – na internetu najdete ta obrazec, na straneh FURS. Izpolnite ga in namenite 0,5 odstotka za gasilce. Verjeli ali ne – okrog 5 milijonov evrov je bilo prejšnje leto nerazporejenih. Lahko bi jih dobili gasilci. Zato se nemudoma poskušajte do konca leta zazreti vase, izpolnite te obrazce in jih pošljite na FURS. Vi si lahko izberete gasilsko društvo – prostovoljno, svojega kraja, lahko iz sosednje vasi. S tem boste pomagali, da si bodo lahko gasilci lažje kupili obleke, s katerimi se bodo zaščitili, ko bodo reševali mogoče vas, ali mene, ali kogarkoli; zaščitili bodo svoja življenja, ko jih izpostavljajo za druge. Naj še zaključim: ne pozabimo na solidarnost in na vse te, bom rekla, prostovoljne ure, ki jih naši gasilci namenjajo za nas. In še gasilski pozdrav: Na pomoč!
Hvala lepa. Predlagatelj gospod Žan Mahnič, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Strinjam se z nadomestno poslanko gospo Urh, kar se tiče prostovoljstva. Ravno s tem predlogom vam lahko povem, da se na noben način ne ruši prostovoljstva. Prostovoljstvo je treba podpirati in o prostovoljstvu lahko nehamo govoriti takrat, ko si ti za opravljeno uslugo plačan. Nihče od gasilk in gasilcev ne bi v svoje denarnice dobil niti evra po tem predlogu. Pridružujem se tudi vašim pozivom o darovanju dohodnine, hkrati pa naj to še malo nadgradim, kolegice in kolegi. Vem, da ste vsi lokalpatrioti, vsaj naj bi bili, v Gorenji vasi trenutno gradimo gasilski dom, lepo vas prosim, PGDGV na 1919 in darujte en evro za naše gasilsko društvo. Pa prosim, ne s službenih telefonov, ampak s privatne telefonske številke. Je pa rekla gospa, da manj govorimo, več naredimo. Se strinjam. Škoda, da tega niste rekli predsedniku vaše stranke pred intervjujem za Siol pa pred intervjujem z gospodom Bobovnikom, ker tam smo veliko slišali, kaj vse je že bilo zamujeno, kaj vse trenutno je in kaj bo treba narediti, nismo pa slišali nobenega operativnega načrta oziroma nismo slišali nobenih zavez, do kdaj bo to narejeno. Zdaj pač vemo, zakaj je ravno LMŠ bila tista, ki ji je najmanj dišalo, če temu rečemo, da bi koalicijsko pogodbo konkretizirali z datumi, do kdaj bo kaj narejeno. Če se ne motim, je tudi predsednik Vlade gasilec oziroma je bil. Ampak mi tega predloga nismo napisali čez noč, ampak je to predlog, kot smo že rekli, ki je bil v prejšnjem mandatu že sprejet, pa ni šel naprej zato, ker je vlada prej padla in se je zakonodajni postopek končal. Ne ruši pa to nobene solidarnosti, ne ruši to nobenega prostovoljstva, mi dajemo samo minimalno in to je tisto, da bodo imeli gasilke in gasilci vsaj nekaj pokrito, namesto da si to plačujejo sami. Za nič drugega ne gre. Ne bomo jim plačevali vseh opravljenih ur, ker s tem se pa strinjam, na ta način bi pa res bilo konec humanitarnosti in pa prostovoljstva.
Hvala lepa. Repliko ima poslanka Karla Urh.
Postopkovno. Gospoda kolega bi samo opozorila, da sem poslanka Državnega zbora Karla Urh, Lista Marjana Šarca. Hvala.
Gospod predsednik, pa saj to je jasno, poslanec, ki pride v parlament za čas, ko nekdo opravlja funkcijo v vladi, je nadomestni poslanec. Tako da ne vem, kaj je s tem terminom narobe.
Gospod Polnar ima besedo, pripravi naj se Tomaž Lisec. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Važno je, da se na koncu račun izide, emocije pa je dobro umiriti. Šest zadev je, ki jih Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu ureja; ena se nanaša na poklicne gasilce, pet zadev pa se nanaša na prostovoljne gasilce. Želim povedati predvsem nekaj stvari o prostovoljnem gasilstvu, pri čemer ocenjujem, da je vseh šest zadev, ki jih predlagatelj predlaga, pomembnih in potrebnih. Kaj je torej tisto osnovno poslanstvo, ki ga opravljajo prostovoljna gasilska društva? To je predvsem zagotavljanje pogojev za izvajanje nalog javne gasilske službe in v tem okviru sta ključnega pomena dva temeljna smotra. Prvi temeljni smoter je organiziranost gasilskih enot, ki mora biti zasnovana tako, da omogoča njihovo stalno operativno pripravljenost. Drugi temeljni smoter pa je usposabljanje gasilskega kadra, ki je prioritetna in predvsem stalna naloga. Glavni cilj vseh vrst usposabljanj je zagotovitev ustreznega strokovnega znanja gasilcev in operativno vodstvenega kadra za izvajanje nalog, predvsem pri pomoči ob različnih vrstah požarov, ob vremenskih ujmah in ob prometnih nesrečah. Gasilska organizacija slovenska temelji na prostovoljnem članstvu. Prostovoljstvo nadgrajujejo z visoko ravnijo pripadnosti svojemu društvu, s predanostjo gasilskemu delu in s sprejemanjem odgovornosti ob izvajanju različnih vrst intervencij. V dveh podžupanskih mandatih v občini Šentjur sem imel priložnost gasilstvo, prostovoljno gasilstvo spoznati tudi od znotraj. Ni mi neznano, kako zgleda, ko denimo 85 operativnih gasilcev v enem dnevu, v 14 urah odstrani nekaj sto dreves z občinskih cest. Vem pa tudi, da je gasilcem iz izkušenj poznano, da nobenega napredka ni mogoče doseči zlahka. Glede pomembnih vprašanj so marsikdaj postavljeni pred trde resnice in težke izbire. Nemalokrat se zdi, da je njihovo stanje nevzdržno. Toda, gospe in gospodje, stanja spreminjamo ljudje s svojo voljo, s svojo sposobnostjo in s svojo vztrajnostjo. Vztrajnost je namreč odlika tistih ljudi, ki vedo, kaj hočejo. In samo tisti, ki je vztrajen, lahko računa, da bo dosegel kakršenkoli uspeh. Zato mislim, da je pri razpravi o današnjem zakonu o dopolnitvah Zakona o gasilstvu predvsem treba upoštevati vztrajnost. Spoštovani gospod predlagatelj, jaz bom takšen zakon, kot je zasnovan, podprl. Res je, da je Vlada izrazila precej negativno mnenje o celi zadevi in ga utemeljila na eni besedi, ki jo imam vrh glave in je ne nameravam več veliko poslušati, zato ker je najbolj zlorabljena beseda zadnjih treh mesecev v Državnem zboru. To je beseda sistemskost. Čisto vse stvari v tej državi, ni družbene sfere, trenutno vsaj tako kaže, ki bi je ne bilo treba sistemsko urediti. Drugače povedano; vse, kar se je pred nastopom te vlade dogajalo, je bilo nesistemsko in neurejeno. Res je, da sem koalicijski poslanec, vendar takšno stališče, nekoliko mesijansko stališče, stališče popravljavca človeške rase je, vsaj zgodovinsko dokazano, vedno propadlo. In jaz se s takim stališčem ne strinjam in se tudi ne morem z njim identificirati. Imam pa, spoštovani gospod predlagatelj, tudi predlog za predlagatelja. Izhajam iz tega, kar se je v Državnem zboru dogajalo 14. decembra letos, ko smo sprejemali tudi zakon o dopolnitvah Gradbenega zakona. Tam so razpravljali o dveh temeljnih predpostavkah: o uporabi zdrave pameti in o potrebi po debirokratizaciji slovenske zakonodaje. Predlog ste vložili poslanci in poslanke Slovenske demokratske stranke. Jaz sem glasoval za vaš predlog, zato ker sem ocenil, da je vaša argumentacija v redu. Tisto, kar me pa je nekoliko presenetilo, pa je bil izid glasovanja, ko sem ugotovil, da od 25 poslancev in poslank Slovenske demokratske stranke je bilo prisotnih na glasovanju samo 15. 10 od 25, dve petini, 40 odstotkov cele poslanske skupine ni prišlo glasovat za lasten zakon! Jaz sem to podprl. Povem vam, ko sem pogledal rezultate glasovanja in izpis prisotnosti posameznih poslank in poslancev, sem se počutil rahlo trapast. Zato vas prosim, spoštovani gospod predlagatelj, zagotovite, da boste sami sposobni zagotoviti dovolj glasov v lastni poslanski skupini, da bo ta predlog zakona, kot ste ga predlagali, imel vsaj minimalne možnosti, da bo danes izglasovan. Za konec, gospe in gospodje, govorim precej o prostovoljnem gasilstvu. Prostovoljno gasilstvo v Sloveniji ima tudi svoj etični kodeks. Ta etični kodeks je zgoščen tudi v bistvu etike slovenskega prostovoljnega gasilstva, ki pravi takole: »Enakopravno sodelovati, graditi in ustvarjati, ne škoditi drugim in vse opravljati kulturno, z znanjem in s spoštovanjem.« Res je, da gre za gasilski kodeks. Ampak razmislimo, morda bi ga veljalo vsaj v nekaterih njegovih delih kdaj pa kdaj uporabljati ali pa upoštevati tudi pri nas v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlagatelj ima besedo. Gospod Žan Mahnič, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Hvala za to stališče, gospod Polnar. Kar se tiče prisotnosti poslancev naše poslanske skupine, veste, da je ta mesec zelo pester, predvsem kar se tiče konstitutivnih sej občinskih svetov. Tudi mene jutri ne bo pri glasovanju, ker imamo sejo našega občinskega sveta, kjer imamo proračun. Nekateri kolegi so imeli včeraj, nekateri imajo danes, so bolniške, so stvari, ki so planirane, ki jih pač ne moreš planirati prej, ker ne veš dva tedna, kdaj bo točno kakšna točka prišla na dnevni red. Ampak glede na to, da je danes tudi med drugim pomembna točka na dnevnem redu oziroma glasovanje, vam lahko garantiran, da mislim, da bomo danes prisotni kar vsi. Kar se tiče vašega stališča glede zakona, vam lahko samo rečem, da dobrodošli v klubu tistih, ki očitno ničesar ne vemo, ki vlagamo zakone kar tako povprek, ki se ne spoznamo na stvari, ki zlorabljamo gasilce. Pa da vključim eno zadevo, kar je gospa Urh prej rekla. Gospod predsednik, v tem času sem šel pogledat na spletno stran Državnega zbora in ugotovil, da na sami spletni strani Državnega zbora piše, da v času, ko poslanci opravljajo funkcijo v vladi, pridejo namesto njih v parlament tako imenovani nadomestni poslanci. Tako gospa Urh, to ni zraslo na mojem zelniku.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Janja Sluga, postopkovno.
Gospod podpredsednik, sedaj pa vas res prosim, opozorite predlagatelja, o čem mi sedajle ta trenutek razpravljamo. Tudi ena beseda, tudi en njegov stavek ni več namenjen vsebini tega, kar imamo na mizah. Da govorimo o vsem drugem, o nadomestnih poslancih, o številu glasov, o Celjski kotlini, o ne vem čem vse, danes razpravljamo o teh ubogih treh členih, ki so jih tule dali na mizo in naj o tem razpravlja.
Hvala lepa. Postopkovno gospa Karla Urh.
Bila sem že omenjena, mogoče samo še: veseli me, ponosna sem, da sem poslanka namesto predsednika Vlade Marjana Šarca.
Hvala lepa. Postopkovno, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Že kar nekaj časa razprave je mimo, 54 minut je še na voljo. Kar nekaj je bilo izrečenega, tako s strani opozicije kot tudi s strani koalicije. Moj postopkovni predlog je, da bi državni sekretar mag. Miloš Bizjak vendarle zavzel neko stališče, glede na vse, kar je bilo povedano v razpravi. Vidimo, da tudi s strani nekaterih koalicijskih poslancev bo podpora in bi si želel slišati, razumem pa gospoda Bizjaka, če bo ubogal komando gospoda Hana, ki mu je sedaj rekel, da naj počaka do konca.
Hvala lepa. Gospod Bizjak, želite morda besedo? Na koncu, hvala lepa. Gremo naprej. Besedo ima Tomaž Lisec, pripravi naj se Jerca Korče. Izvolite.
Hvala. Morda najprej glede procedure. Poslanka SMC pravi, piškavi oziroma bori trije členi, poslanec Desusa pa pravi, da ti trije členi urejajo šest zadev. To je učinkovito, spoštovane in spoštovani. Toliko za uvod. Zakaj sem se predvsem sam prijavil k razpravi pri današnjem zakonu? Večino prejšnjega mandata sem bil ali podpredsednik ali predsednik Odbora za kmetijstvo in večino časa smo člani Odbora za kmetijstvo preživeli na nujnih sejah, ko smo sprejemali ukrepe ali pa predlagali tudi zakonodajo, ki bi reševala problematika, ki se dotika naravnih nesreč, ujm in podobnega. Skoraj pri vsaki seji, pri vsakem sklepu, pri vsakem zakonu smo prišli, koliko veliko ljudi je angažiranih ob reševanju naravnih nesreč in vedno smo bili med prvimi, morda poleg gozdarjev, omenjeni vedno gasilci; ali poklicni ali prostovoljni, predvsem pa, kot se uradno reče, največkrat operativni gasilci, tako kot to opredeljujejo pravila gasilske službe. Prej je bilo rečeno, kako se prejšnja vlada kiti z vsem tem, kar je naredila za gasilce – veljavni zakon pa je iz leta 2005. Toliko o tem, kako vsi skupaj realno ocenjujemo položaj slovenskih gasilcev in gasilk. Medtem ko smo v Poslanski skupini SDS vložili zakon, medtem ko smo v SDS predlagali amandmaje pri proračunih in pri rebalansih proračunih, ki jih je koalicija povozila, se ni zgodilo nič. Danes je zopet pred nami zakon, deloma recikliran, pa je koalicija proti; in še več, začel bom z mnenjem Vlade. V zaključku vlada poudarja, da se zavzema za izboljšanje stanja na področju gasilstva. Kot smo rekli, šest zadev predlog zakona ureja, ampak, Vlada je proti. Vlada bo predvidoma še do konca leta 2018 ponovno v Državni zbor Republike Slovenije vložila predlog in dopolnitev Zakona o gasilstvu. Spoštovani državni sekretar, delovni dnevi v tem letu so še: jutri, petek, ponedeljek, pa mislim, da je četrtek in petek. Upam in pričakujem, da to, kar napišete, boste tudi izvedli. Skratka, konec decembra je pred nami in konec decembra je čas, da vidimo, kakšen zakon ste vi pripravili, ki ga boste v teh dneh vložili v Državni zbor. Medtem ko nam ta ista koalicija očita nekonsistentnost, nesistemskost, pravi, mi bomo zdajle še v desetih dneh pripravili predlog zakona, ampak, prav tako pa v okviru Ministrstva za obrambo pripravljamo izhodišča za novi Zakon o gasilstvu. Zakaj potem en nesistemski zakon pripravljate, ki ga boste vložili v naslednjih desetih dneh, če pa pripravljate pa sistemski zakon? In potem nam očitate nesistemskost. Nekaj ne gre skupaj, spoštovani gospod državni sekretar, predvsem pa spoštovani predstavniki vladne koalicije, ki ste dobili plonk listek za celoten mandat, kjer se ponavlja: zakon ni sistemski, mi ga bomo naredili sistemskega. Zakaj potem z nestrpnostjo pričakujemo prihod interventnega oziroma nesistemskega zakona, če pa pripravljate sistemski zakon? Medtem ko pravite, kako ima ta zakon nedorečene finančne posledice, spomnite se razprav ministrov, državnih sekretarjev, pa tudi vas, poslanke in poslanci, pri določenih zakonih, ki ste jih izvedli v tem mandatu: Zakon o minimalni plači – finančne posledice, kdo bi vedel? Zakon o državni upravi in Zakon o vladi, ki se pripravljata – napišejo, kdo bi vedel, kakšne bodo finančne posledice. Skratka, za koalicijo ni problem, če piše, da finančne posledice niso konkretno znane – zakon požegnamo. Ko pride opozicija, pa rečemo, glede na delovanje v praksi je problem finančnih posledic neznan, pa ta zakon ni dober. In spoštovani gospod državni sekretar – ker imamo možnost, ste vsaj danes med nami –, ne samo zakon, ki je pred nami, Zakon o gasilstvu. Upam, da boste skupaj z Ministrstvom za okolje in prostor pod nujno pripravili sistemski Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, ker smo vam predlagali vsaj pet sklepov v prejšnjem mandatu, vsaj sam kot predsednik Odbora za kmetijstvo, ker smo ugotovili, da je eden najbolj katastrofalnih zakonov – je bilo vedno: »Vlada bo pripravila«. Spoštovani gospod državni sekretar, saj veste, če ste minister pa državni sekretar, ste član Vlade. In več kot štiri leta ste član, pa še vedno čakamo na obljubo, na sistemske rešitve. Danes imamo pred nami zadeve, ki na neki ravni družbe, v normalni družbi bi bile z veseljem potrjene. Stimulira se zaposlovanje gasilcev, tako da se delodajalcu znižajo zavarovalne premije in imajo davčne olajšave. Sam poznam kar nekaj poklicnih gasilcev, še veliko več operativnih gasilcev, prostovoljnih, in poznam tudi delodajalce, ki rečejo, da cesto je odneslo, gasilci so šli, pa trije fantje iz moje firme so šli za cel dan na teren. Kaj nam bo država dala nazaj? In danes poslušamo, kje so delodajalci, zakaj nimamo njihovega mnenja pred vrati. Mislim, da vsi delodajalci bi pozdravili ta ukrep, bi še bolj z veseljem poslušali, da so njihovi zaposleni gasilci, ne pa, da imajo problem, ko slišijo, da je njihov bodoči delavec tudi gasilec. Sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev predvideva ta zakon. Saj se spomnite prejšnjega predsednika Vlade, trenutno ministra za zunanje zadeve, ki je ob nekaterih naravnih, ne naravnih nesrečah – Kemis in podobno – izjavljal, da gasilcem in tistim, ki so bili prvi na prizoriščih, je treba pomagati. Sredstva za preventivna zdravstvene preglede ta zakon opredeljuje. Ta ista koalicija, ki jo je polna usta o tem, kako je treba ljudem pomagati, vsem tistim z zdravstvenimi problemi, ki jih imajo zato, ker svoje zdravje in življenje dajejo na tnalo – boste danes očitno proti. Tretja rešitev, zagotovi se gasilcem dodatno zdravstveno zavarovanje in za vsak dan izvajanje operativnih nalog gasilstva dodatno pokojninsko zavarovanje. Danes je bilo kar nekaj rečenega, kako so vaši bratje, sestre, predvsem očetje, ne vem kdo, bili gasilci. Jaz sem samo najnižji izprašani gasilec, imam pa kolege, ki so tako poklicni, predvsem veliko imam tistih, ki so operativni gasilci – in kaj vse tvegajo – ko si marsikdo s kakšno intervencijo vsaj za kakšen dan skrajša tisto, kar upa, da bo nekoč doživel, to pa je uresničitev izvajanja pokojninske zakonodaje tudi pri njem. Skratka, spoštovani, veljavni zakon iz leta 2005 in zadnjih 5 let poslušamo, zadnjih 6 let: sistemske rešitve! Gasilci prosijo: »Na pomoč«, občine prosijo državo, da da namesto njih gasilcem, vladna koalicija, leva stran Državnega zbora, pa tišči glavo v pesek, ob tem pa veliko besed spregovori o gasilcih, z dejanji, torej s pritiskom tipke proti zakonu, ki izboljšuje stanje gasilcev, pa delate ravno nasprotno, kar obljubljate. Skratka, ne samo sistemskost ali nesistemskost, tudi vprašanje tega je treba izreči: ali besede ali dejanja. Spoštovani! Imate možnost, da naredite nekaj dejansko konkretnega, ne pa samo z besedami za slovenske gasilce. Sam bom zakon z veseljem podprl.
Hvala lepa. Besedo ima Jerca Korče, pripravi naj se Jožef Lenart.
Predsedujoči, hvala za besedo. Mene danes najbolj žalosti to, ker ko sem videla tale predlog, sem rekla, opa, fino, končno res dobra tematika, greste v pravo smer, res je treba urediti in izboljšati položaj prostovoljnih gasilcev. In sem bila res vesela. Ko sem ga prebrala, me je sicer to veselje minilo, pa vendar vemo, da lahko v prvi obravnavi zadevo spravimo skozi, jo amandmiramo in tako naprej. Me pa moti, da smo danes v tej razpravi, namesto da bi dejansko razpravljali o problemih prostovoljnih gasilcev in dejansko mogoče kakšen predlog in kakšen zastor razprli tudi ministrstvu, da bo to še lažje vključil v predlog, ki ga pripravlja, smo šli v nekaj, kar pa je slabo, žalostno in še marsikaj drugega. In to je to, da politizirate s pojmom gasilstva. Vsi. Tukaj ne bom šla na opozicijske, tudi na koalicijske poslance. Kdo je kupil AED, kdo vse je gasilec, omenjate uspehe, se zahvaljujete, še značke kažete. To pa ni prav! In to res, res ni prav. Potegnimo tukaj vsi skupaj črto in pustimo gasilstvo tam, kjer je. In to so, gasilci so naši, od vseh nas: levih, desnih, zelenih, vijoličnih, kakorkoli obrnete. In ne vem, zakaj se mi zdi, kolega predlagatelj, da je ta zakon prišel na mizo ravno zaradi tega; zaradi neke promocije, zaradi neke politizacije tega, zaradi tega, da zdajle, ko nas javnost gleda, se lahko pohvalimo, izpostavimo svoja gasilska društva. Jaz se tega ne bom šla, ker vsak tisti, ki me pozna, ve, koliko prostovoljnih ur je bilo temu namenjeno v mojem življenju. Vsak tudi ve, da se je predsednik Vlade že v predvolilni kampanji jasno zavezal, da bo na tem področju treba nekaj narediti. Je pa dejstvo, da te zadeve, ki jih vi zasledujete v tem predlogu, ne bodo rešile tega problema, ki ga imamo in je realen, da ogromno gasilcev, predvsem na podeželju, ki delajo pri obrtnikih, v manjših podjetjih, kjer so zaposleni mogoče trije, štirje iz istega kraja, prihaja do tega, da če so vsi gasilci – kar po navadi so –, ima ta obrtnik težave, ko pride do intervencije, ker grejo gasilci na isto intervencijo. Te težave mi ne bomo rešili – o težavah delodajalcev v tem primeru govorim – z nobenimi davčnimi olajšavami in podobnimi zadevami. To lahko samo podpremo na ta način, da v javnosti konstanto vzbujamo ta občutek, da so družbeno odgovorna podjetja pomembna iz širšega pomena tudi za gasilstvo. Kot pravim, marsikaterega problema delodajalcev z nobenim zakonom ne bomo rešili. To je samo stvar tega, ali se mi kot družba kot celota zavedamo, zakaj so gasilci pomembni, in da tudi kakšen obrtnik, čeprav mu to povzroča težave, stisne zobe, zato ker dela za svoj kraj in za družbeno dobro in mu to tudi potem kraj priznava. Tega, da pa v tistem delu delo ni opravljeno, pa ne bomo mogli nadomestiti z nobenim nadomestilom, ker bi tako nadomestilo za manko, ki ga obrtnik ima, bil pač prevelik strošek za državni proračun. To je popolnoma jasno. Sistemsko je bilo tudi omenjeno, da se še na to navežem. Ne gre se za sistemsko urejanje pri vsaki zadevi. Gre se za to, da imamo izvršno vejo oblasti, ki je zadolžena za to oziroma ima vpogled v sistem, da pripravi predlog. Jaz se ne bom obračala nazaj, zakaj v 4-letnem obdobju ni bilo kaj storjeno ali pa zakaj v 20-letnem obdobju ni bilo kaj storjeno. Mislim, da imajo gasilci soliden položaj, so pa izboljšave vsekakor mogoče. Vsi gasilci, ki so tukaj noter, pa tisti, ki so zunaj, pa vedo, da tega ne delajo zaradi lastnih finančnih koristi, ampak to delajo zaradi tega, ker so taki ljudje oziroma smo taki ljudje. Mislim, da bo ministrstvo v kratkem, se pravi, če je zapisalo, Ministrstvo za obrambo celovito prenovo Zakona o gasilstvu, kjer bojo vključene vsebine, ki so tudi del predloga poslanske skupine, verjamemo in – čakamo. Če se pa zadeva ne bo hitro premaknila, pa imamo vsi mi možnost, da to še spodbudimo. Tukaj mislim, da bo Lista Marjana Šarca vsekakor stala za tem, da se te zadeve uredijo. Bom pa danes ta zakon, ki je predlagan, zavrnila iz tega razloga, ker ne verjamem v to, da lahko s parcialnimi zadevami treh členov rešimo, karkoli pri gasilcih, ampak da je mogoče treba malo pogledati v sistem, se s kom tudi posvetovati, pogovoriti in najti najbolj optimalne rešitve. Kot rečeno, zato imamo tukaj vlado in ministrstvo, ki pozna to tematiko, ki ima vpogled v sistem. Verjamem, da bo to tudi izvedeno v praksi. Hvala.
Hvala lepa. Predno dobi besedo najavljeni poslanec Jožef Lenart, ima besedo predlagatelj. Izvolite.
Hvala. Lepo, da kolegica Jerca poleg gospoda Polnarja z normalno razpravo in vsebinsko rešuje čas koalicije. In strinjam se praktično z vsem. Ampak veste, kaj je problem? To, problemi gasilcev. Če odpremo zakon, se srečamo s težavo že v 6. členu zakona. 6. člen govori o nalogah občine. Potem pa imamo gasilska društva, ki začnejo – in mislim, da so večinoma vsa taka, upravičeno, seveda – ki začnejo primerjati, koliko pa sosednja občina nameni za gasilska društva, koliko sosednja občina nameni za gasilsko opremo. Nekatere občine več, druge občine manj. Potem se zopet vprašamo, kaj vse je naloga občine. Ali mora občina financirati celotno gasilsko opremo? Če ne, do katere mere? Na podlagi katerih načrtov? Ali je občina zadolžena tudi za to, da financira izgradnjo gasilskega doma in tako naprej? Vseh stvari ne more rešiti parlament, vlada oziroma ne more rešiti država, kar se tiče prostovoljnega gasilstva. Veliko je tudi na plečih občin. Seveda je od vsake občine odvisno, koliko nameni denarja za delovanje gasilskih društev, za gasilsko opremo in tako naprej. To je pač na plečih občine, odvisno od koalicije, odvisno, v katero smer gre gasilstvo, kakšni so cilji, predvsem pa od občinskega gasilskega poveljstva. Ker sam menim – tudi v naši občini se s tem srečujemo –, da je predpogoj, da ti vidiš neko smer razvoja, da občinsko gasilsko poveljstvo pripravi seznam nekih investicij in kaj vse je treba narediti. Gospa Korče, glejte, to piše v vaši koalicijski pogodbi. In samo to je problem. Urediti je treba status, pogoje za delo in opremo gasilk ter gasilcev, reševalk in reševalcev ter drugih prostovoljk in prostovoljcev prostovoljnih organizacij, ki delujejo v sistemu zaščite ter reševanje. Veste, da tako piše praktično v vseh koalicijskih pogodbah. Do zdaj. Tudi v prejšnji je, kjer je gospod Bizjak sedel štiri leta. In v štirih letih ni uspel. Zdaj ste mu dali pa še enkrat to nalogo. Da še v naslednjih štirih letih ne bo tega naredil. Zaradi tega! In še to; samo ta očitek – sistemsko, s tem se strinjam. Zakaj smo vložili? Še enkrat, zato ker je bil ta isti zakon z minimalnim popravkom zdaj v prejšnjem mandatu že sprejet. Žal pa ni prišel potem na vrsto na drugo branje na odbor, ker je Vlada prej zaključila svoj mandat.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec je gospod Jožef Lenart. Pripravi pa naj se Franc Jurša. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Hvala za besedo. Spoštovani sekretar in vsi prisotni poslanci in poslanke! Iz te debate, iz teh razprav je razbrati, da se dobro zavedamo težave, o kateri se pogovarjamo, o problemu gasilcev. Mogoče na začetku samo to – kako dolgo smo mi pripravljeni čakati naše gasilce, ko gori? Kako dolgo pa morajo biti pripravljeni čakati na ureditev njihovih statusov? Torej – gasilci so naša dodatna varnost. Neke vrste vzajemna pomoč in zavarovanje. Vsi računamo, da bodo tukaj, ko bo zagorelo. Potrebujemo jih, ko smo v nevarnosti sami, ko so v nevarnosti naši najdražji ali ko gre za naše zelo cenjeno premoženje, naše domove. Še več, gasilci so pripravljeni za zaščito nas in našega premoženja tvegati celo svoje zdravje in življenje. In za takšno solidarnost in požrtvovalnost se pač do njih ne moremo obnašati kot do petega kolesa na vozu. Petega kolesa na vozu. Kako dolgo nas bodo še čakali? Naša država ima nekaj zelo dobre dediščine. Tudi ta solidarnost. Tudi veliko stvari je verjetno bilo dobrih v prejšnjem sistemu, ki smo jih lahko obdržali, pa jih danes več ni. Tega se vsi zavedamo. Ampak – to njihovo solidarnost mi poskušamo danes nagrajevati tukaj z ureditvijo njihovega statusa. Torej naši popravki oziroma naše dopolnitve Zakona o gasilstvu izboljšujejo delovanje gasilskih društev ter zasledujejo cilj, kako olajšati to humano in požrtvovalno delo gasilk in gasilcev. Prav tako verjamemo, da bodo ti ukrepi delodajalce spodbudili k zaposlovanju. Ker vsi vemo, da takrat, ko mora nekdo na hitro odleteti na požar in pusti delovno mesto prazno, seveda nobenemu delodajalcu to ni všeč. Tudi tam prihaja do problemov. Država bi torej operativnim gasilcem krila zavarovanje in še nekatere druge stvari, danes smo tukaj že slišali, da nekaj dobrih stvari pa le je v tem našem predlogu, ki je bil enkrat že vložen. Že naša pretekla vlada je ves čas poudarjala, da se zavzema za izboljšanje stanja na področju gasilstva kot pomembne humanitarne dejavnosti. Bivši predsednik Vlade se je rad pojavljal tudi na velikih gasilskih prireditvah, na eni sva bila celo skupaj. To je bil kongres Gasilske zveze na Ptuju, 4 tisoč 600 ljudi – kot ena vojska! Res se počutiš ponosen in takrat so bile njegove besede, gospoda Cerarja: »Ste živ dokaz, kako mogočen je lahko človek, če ni sam. « Sedaj imamo pa tudi novega predsednika Vlade, ki je tudi zelo ponosen na te svoje kolege, gasilce, in mogoče je prav pravi čas, da ta dva gospoda potegneta neke poteze, mogoče spodbudi stari predsednik zdaj novega, dajmo zdaj nekaj malo tukaj hitreje urediti. Tako verjamem, da smo danes na pravi poti in da gremo k akciji, dejanjem. Pustimo kakršnekoli zamere, pomagajmo ljudem, da bodo svojo dejavnost še naprej opravljali tako dobro, kot so jo do sedaj. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Franc Jurša, ki ga opozarjam, da ima na voljo le nekaj sekund za razpravo. [[oglašanje iz dvorane]] Prosim, ne boste razpravljali? [[oglašanje iz dvorane]] O. K. Potem ima besedo naslednji Franc Kramar, pripravi pa naj se gospod Danijel Krivec. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Naj povem, da v bistvu poznam delovanje prostovoljnih gasilskih društev. Bil sem pet mandatov župan in lahko rečem, karikiram, njihov vrhovni poveljnik in vem, kaj pomeni imeti dobre gasilce, sploh pa v območju, iz katerega prihajam, kjer so vsakoletno elementarne nesreče, plazovi, poplave, veter [[…]]Skratka, brez gasilcev v takih razmerah je sila težko in pravzaprav sem jim za vse tiste stvari, ki so jih naredili do zdaj, izjemno hvaležen. Konec koncev so preprečili tudi veliko škode in si zaslužijo javno pohvalo. Ob tem seveda ne gre spregledati, kaj pravzaprav ti fantje, in tudi dekleta, najbolj pogrešajo. Dobro opremo, če sem iskren. Veste, prostovoljstvo že tako ali bazira na prostovoljstvu, nihče od prostovoljnih gasilcev se ni včlanil v gasilsko društvo zato, da bo užival kakšne materialne bonitete ali pa kaj drugega, ampak prav nasprotno. Zato se je včlanil, ker čuti vest po pomaganju, potrebo po reševanju in lahko rečem, da smo iz leta v leto spoznavali dejstvo, da so občine pravzaprav tiste edine – edine, ampak res edine –, ki skrbijo za opremo v teh društvih in za vse ostale stroške, ki nastajajo z delovanjem prostovoljnih gasilskih društev. Ne rečem, da je biti pri tej tematiki, ki se tiče gasilstva, previden. Predviden, ker menim, da gre za strukturo ljudi, ki si zaslužijo ne samo pohvalo, ampak priznanje, njihova humanitarnost, etičnost in ostale kvalitete so res na nivoju. Samo v razmislek, ki sem ga zasledil v vsebini členov, je, da se prizna, da delodajalec oziroma da je oproščen prispevka za socialno oziroma pokojninsko zavarovanje. To seveda gre. V teh vrstah, ki združujejo gasilce, niso samo ljudje, ki so zaposleni, ampak so tudi brezposelni. Kaj v takem primeru? To je treba povedati, da je tukaj velik problem. V tem času je bilo kar nekaj zakonov, ki so bili zelo všečni in do katerih je treba pristopati previdno, ker vsaka beseda lahko nekaj stane in je treba dejansko iskati besede, s katerimi se izražamo, zato da ne bi kogarkoli prizadeli, vendar pa mislim, da bi predlagatelju predlagal, da naj skuša, preden pride z zakonom v Državni zbor, uskladiti svoje stališče z Vlado Republike Slovenije. Mislim, da je Vlada tista, ki je dolžna izvrševati zakone, in če bo Vlada uskladila katerikoli zakon od katerekoli politične stranke, potem mislim, da v parlamentu ne bo problem tak zakon tudi sprejeti. Tako priporočam za prihodnje, da se skušajo predlagatelji uskladiti z Vlado in pripraviti res zakon, ki bo imel vse elemente, tudi finančne posledice, ker jih ta Zakon o gasilstvu nima. To je sila nerodno, ker nihče danes pač ne ve, kakšne bodo finančne posledice in kaj izhaja iz tega, kar določajo določbe in členi tega zakona. Skratka, v bodoče pa še enkrat; skušajmo delovati skupno za isto stvar, vendar se bo treba pogovarjati; pogovarjati, usklajevati in na osnovi tega sem prepričan, da bo marsikateri zakon tudi sprejet. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Danijel Krivec, pripravi naj se gospod Andrej Šušmelj. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Lep pozdrav vsem! Pred menoj je govoril kolega župan, bivši župan, zdaj ni več. Tudi sam sem bil dolga leta župan. Sem tudi gasilski častnik do zadnje stopnje, več kot 40 let že kmalu gasilec, bil sem tudi poveljnik Civilne zaščite, ves čas v tem sistemu, tako da stvari poznam in me kar malo čudi neka razprava o tem, da poskušamo s tem zakonom neke izjeme uveljaviti oziroma neke privilegije, pa ne vem kakšne besede so še potekale, pa ni sistemski, pa še druge pridejo neke, ki jih dajete. Dejansko gre za predlog, ki je v prvem branju, ki se oslanja ne nazadnje na to, da je enak zakon bil v prejšnjem mandatu v prvem branju sprejet, pa ni bil sprocesiran do konca. Takrat je, bi rekel, en del te koalicije, ki zdaj sedi v Državnem zboru, zadevo podprl, ker se vsi zavedajo, da so stvari do neke mere neurejene. Po drugi strani gre za vsebino, ki je v koalicijski pogodbi, kar pomeni, da je tudi do neke mere usklajena z Vlado, vsaj z vladnimi strankami, kar je kolega prej omenil, da se je potrebno dogovarjati. Da ni opredeljenih vseh finančnih posledic, običajno tudi, ko so zakoni v prvem branju, ni nujno, da imajo ta element v celoti razdelan. Predlogi gredo v smer, ki jih imajo v rešitvah tudi druge države. Vsi govorite velikokrat o sistemu, ki funkcionira v naši sosednji državi, v Avstriji ali pa mogoče v Italiji. Ta 1. člen zasleduje ravno to, kajti ta inštrument je zelo dobro uporabljen v naši soseski. Se pravi, delodajalci, ki imajo zaposlene operativne gasilce, imajo iz tega naslova tudi neko boniteto, ker je po drugi strani dostikrat moten nek delovni proces, na kar so kolegi in kolegice že opozorili, in naša ambicija v tem členu je, da se pač uravnoteži ta, daj-dam. Se pravi, da tudi delodajalec mogoče skozi neke zavarovalne premije ali pa druge davčne olajšave dobi neko boniteto. S tem bo lažje zaposloval tudi operativne gasilce. V 2. členu pa gre za to, da se zagotavlja ne iz proračunov lokalnih skupnosti, ampak skozi neko zakonsko obvezo zavarovanje operativnih gasilcev, ker gasilci večinoma po potrebi posredujejo po celi državi – vsaj v zadnjem obdobju se je jasno videlo, da pri večjih nesrečah se te stvari ne odvijejo samo v eni lokalni skupnosti, ampak je to širši problem. V tem primeru bi bilo prav, da se to na nek sistemski način uredi. Tisti, ki posredujejo pri prometnih nesrečah pa pri nekih specialnih aktivnostih, imajo ta vir že zagotovljen v zakonodaji. Enako ta člen dopolnjuje tudi preventivne zdravstvene preglede, ki jih v tem trenutku plačujejo lokalne skupnosti. Saj vsi viri, ki so za delovanje prostovoljnih gasilskih društev, izhajajo iz virov, ki jih imajo na voljo lokalne skupnosti. Na eni strani skozi zakonodajo ves čas omejujemo tiste proste vire, ki jih imajo lokalne skupnosti za svoje delovanje pri investicijah, pri drugih stvareh, in naša ambicija je, da vsaj v tem delu, kjer gre za neke skupine ljudi, ki lahko delujejo v širšem prostoru, ne samo v eni lokalni skupnosti, se vsaj tiste osnovne stvari, ki jih morajo imeti urejene, prenese v neko zakonsko regulativo in s tem tudi obremenitev na nek državni nivo. Kajti, kadar jih rabimo, posredujejo po celi državi. S tem, upam, da se strinjate. V zadnjem delu tudi opozarjamo na to, da tisti, ki so operativno na terenu, vsaj v tistem obdobju bi imeli neke pravice tudi pri pokojninskem zavarovanju. Saj stvar, do katere mere in s kakšnimi zneski se to ureja, je stvar nadaljnje razprave. Težko je sprejeti dejstvo, da govorite o tem, da je to nek všečen zakon, ki je nepotreben, ki ga ne rabimo, kajti v tem trenutku še imamo gospodarsko rast. Verjetno v naslednjih dveh letih bo zadeva nekoliko uplahnila in takrat bo vaš izgovor, ja, če bi to uredili takrat, ko je bilo mogoče, bi bilo, zdaj pa imamo spet recesijo in te stvari se ne smejo urejati. To bomo slišali, vam bom zavrtel magnetogram! Zato vseeno apeliram, glede na to, da ste to materijo enkrat že obdelovali, podprli, imelo neko razumevanje do tega, da se to enkrat uredi, tako kot je treba, da tudi zdaj v prvem branju zadevo izglasujemo, pripravimo pri vsakem členu tudi konkretne obrazložitve in tudi izračune, tako kot želite, in da se to skozi proceduro vseeno sprejme. Kajti, če zdaj tega ne uredimo, verjemite, da v naslednjem letu bo to bistveno težje, čez dve leti pa tega sploh ne bo mogoče več, kajti trendi bodo verjetno šli v drugo smer. Od besed je pač treba enkrat preiti k dejanjem, to je neka floskula, ki jo novi poslanci ves čas govorite, da ni treba samo govoriti, ampak tudi kaj urediti. In tukaj imate priložnost, da se zadeva tudi izpolni.
Hvala lepa. Gospod Šušmelj se je odpovedal razpravi, imamo samo še zadnjega prijavljenega razpravljavca. Gospod Marijan Pojbič ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Najprej bi rad se pridružil tistim poslankam in poslancem, ki enostavno ne prenesejo tega – kar mislim, da je prav –, da se ta zakon politizira. Danes smo videli, kdo je bil tisti, ki je to zadevo pripeljal do te točke, da je prišlo do delne politizacije tega zakona. Mislim, da gasilcev nima noben pravice zlorabljati v take ali drugačne, osebne ali katerekoli interese. Na žalost se je to danes tukaj zgodilo, ampak resnica mora priti na dan in prav je tako, da se izve, kaj je prav in kaj ni prav. V Slovenski demokratski stranki smo ta zakon vložili v parlamentarno proceduro z namenom, da pomagamo operativnim gasilcem; da pomagamo vsaj dve stvari urediti. Prva je, da se s tem predlogom zakona dopolnjuje status operativnega gasilca. In pa druga, s predlogom zakona se prav tako določi, da Republika Slovenija zagotovi prostovoljnim operativnim gasilcem financiranje dodatnega zdravstvenega zavarovanja in za vsak dan izvajanja operativnih nalog gasilstva tudi dodatno pokojninsko zavarovanje. Mislim, če je to preveč, kar je v tem zakonu zapisano, da mi storimo za operativne gasilce! Povedal bom samo en primer, ki sem ga sam doživel, in sicer, ko so moji kolegi gasilci iz Spodnje Kungote odhiteli na pomoč, ko se je zgodil zastoj srca. Zadeva se je tragično končala in ko so se potem vrnili, ker sem jih tam počakal, bi morali videti, kak šok je to za te gasilke in gasilce. Na eni strani vidite, kaj so gasilke in gasilci vse pripravljeni narediti za nas, na drugi strani pa mi nismo pripravljeni niti majhnega koraka storiti proti temu, da bi dopolnili status operativnega gasilca. Mislim, da je to neprimerno in da vsi tisti, drage poslanke in poslanci, ki ste v tem sklicu in sedite tukaj, ne glede na opozicijo, koalicijo, vas prosim, da to stvar razumete na tak način, da tem gasilkam in gasilcem ne pomagamo samo skozi besede, ampak tudi pomagamo skozi dejanja. Prav ta predlog zakona je tak, ki gre v tej smeri. Danes, ko sem poslušal različne razprave – vesel sem vsake razprave, ki je pozitivna, ki gre v smer rešitve tega problema –, je bilo nekaj dobrih razprav. Seveda ta zakon je tudi pripravljen v prvem branju, mogoče ga je nadgraditi v drugem in tako dalje, da bo ta zakon sprejemljiv in da bo končno zagledal luč na koncu tunela. Mi se neprestano samo pogovarjamo – poglejte, koliko let se že pogovarjamo o gasilstvu! Vlada je v svojem – ne vem, če še imam toliko časa; imam še toliko časa – v svojem mnenju zapisala naslednje: »V zaključku Vlada poudarja, da se zavzema za izboljšanje stanja na področju gasilstva kot pomembne humanitarne dejavnosti, ki se izvaja v javnem interesu, vključno z izboljšanjem statusa in pravice tako poklicnih kot tudi prostovoljnih gasilcev. V tem smislu bo Vlada predvidoma še do konca leta 2018,« imamo še nekaj dni, »do konca leta 2018 ponovno v Državni zbor Republike Slovenije vložila predlog dopolnitve Zakona o gasilstvu, s katerim se bo na podlagi sklenjenega stavkovnega sporazuma, Uradni list, št.,« in tako dalje, »ustrezneje in primerljivo z drugimi uniformiranimi poklici uredil dodatek za stalnost. Prav tako pa se v okviru Ministrstva za obrambo pripravlja izhodišča za nov Zakon o gasilstvu, ki velik poudarek daje tudi izboljšanju položaja gasilcev.« Drage kolegice in kolegi! Kaj pravzaprav mi v tem zakonu drugega predlagamo kot to, kar piše v tem zaključku Vlade? Seveda ne moremo čakati, da bo Vlada vedno napisala in znova in znova trdila, da bodo pripravili, da bodo rešili stvari. To se ni zgodilo štiri leta nazaj. In ta ista vlada – praktično skoraj, malo reciklirana – je že čez štiri in pol leta praktično na oblasti. In se ponovno nič ne dogaja, samo obljube na obljube. Mi seveda tega ne moremo sprejeti. Sem sam član društva gasilskega, Prostovoljnega gasilskega društva Spodnja Kungota, in sem med gasilci in vem, na kaj me opozarjajo. V tem zakonu ni ničesar drugega kot pa tisto, kar si gasilke in gasilci želijo, da se njihov status uredi drugače, kot je sedaj, da se seveda neke stvari spremenijo še v pozitivno smer. Danes ne bi smelo biti v tem državnem zboru tistih, ki razmišljajo in nas poskušajo vedno znova deliti na vaše in naše. Tega več enostavno ne morem poslušati. Neverjetno je, kako uspešna je določena struktura ljudi v tem državnem zboru, da poskuša slovensko ljudstvo prepričati, da obstajamo naši in vaši. Prepričan sem, da smo vse poslanke in poslanci v tem državnem zboru naši. Lepo vas prosim, vsi tisti, ne glede na kateri strani sedite, nehajte uporabljati to besedno zvezo, ki škoduje vsem nam, predvsem pa škoduje Slovenkam in Slovencem in gasilkam in gasilcem. Zato vas vse skupaj lepo prosim, da danes ta zakon v prvem branju potrdimo in dokažemo, da nam gre za stvar, da nam gre za to, da pomagamo gasilkam in gasilcem, da bodo lahko svojo službo izvajali boljše, lažje, kvalitetnejše in tako dalje. Če bi imel še malo več časa bi še kakšen stavek želel povedati, ampak na žalost mi zmanjkuje časa. Sem pa zelo razočaran, da je Vlada tukaj prijavila pet minut za razpravo, potem veste, kakšen odnos ima Vlada do gasilk in gasilcev.
Hvala lepa. S tem smo prišli v sklepni del splošne razprave, v katerem dobita besedo še predstavnik Vlade in predlagatelj. Najprej dobi besedo državni sekretar mag. Miloš Bizjak. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Najprej je treba povedati nekatere stvari, katere so danes bile tu narobe – namerno ali nenamerno, ne vem – povedane. In sicer, da ni urejeno zavarovanje gasilcev in da niso urejeni zdravstveni pregledi za gasilce, da niso financirani. Vse to je. Vsak prostovoljen gasilec, vsak operativen gasilec ima zagotovljeno zavarovanje in ima zagotovljen zdravniški pregled. Res je, da to plačujejo občine, vendar tudi to so javna sredstva. Prva zadeva. Drugo. Sprašujete me, kaj bo v našem predlogu sprememb zakona. V tem predlogu zakona, ki ga bomo še ta teden poslali na Vlado in ga bo Vlada obravnavala na prvih sejah v naslednjem letu, bo uresničeno to, kar je bilo doseženo s stavkovnim sporazumom. To je pa dodatek za poklicne gasilce za stalnost. Tega vi v prvotnem zakonu in tudi v tem predlogu zakona niste upoštevali in niste tega vnesli notri. Drugo. Sprašujete me, kdaj bo novi Zakon o gasilstvu. Novi Zakon o gasilstvu pripravljamo in ga usklajujemo in ga bomo predstavili, ko bo usklajen z Gasilsko zvezo Slovenije, z Združenjem slovenskih poklicnih gasilcev, s Skupnostjo gasilsko reševalnih zavodov Slovenije in z industrijskimi gasilci. Takrat ga bomo poslali predvsem zaradi tega, da ne boste izmed vseh 150 tisoč gasilcev dobili enega gasilca, ki bo nezadovoljen in boste potem tu v Državnem zboru citirali, da je pa celotna gasilska organizacija nezadovoljna za zakonom. Zato nam je interes, da poskušamo uskladiti s temi akterji. Gospod poslanec Mahnič, ste rekli, da minister odloči in napišemo mnenje. Lahko en minister odloči, vendar to mnenje je sprejela Vlada Republike Slovenije, v katerem so bili udeleženi vsi tisti pristojni resorji, ki jih ta tematika zadeva. Potem pa še nekaj, gospa Anja Bah Žibert je rekla, da nimate aparata, tako kot vlada. Res je, ampak spoštovani predlagatelji, če nimate aparata, vseeno ni bilo treba prepisat primerjalne analize iz našega zakona. Ta primerjalna analiza, ki jo imate zdaj v vašem zakonu, je prepisana iz našega prvotnega zakona. Sedaj pa še nekaj. Če imamo ambicijo resno spremeniti situacijo v tem področju, potem se je treba lotit sistemsko. To pa je na tak način, da se davčno problematiko ureja v davčni zakonodaji, zdravstveno problematiko v zdravstveni zakonodaji. To bi bilo pravilno, če ste imeli resen namen, se pripravi predloge spremembe iz zakonov in se to vnese. Kar pa zadeva rešitve, edino, kjer mislim, da res ni dovoljšnje urejeno stanje, je odnos med delodajalcem in gasilcem. Vendar morate vedeti, da ne bo nobena stimulacija delodajalcu pomagala, če ima zelo močne in perspektivne posle in mu odsotnost gasilca to prepreči. Že sedaj je urejeno, vsak delodajalec je upravičen do refundacije, vsak delodajalec je upravičen do izgube dobička. Za en del odstotka, ki ga izgubi s tem, ko je njegov delavec gasilec odšel, ima možnost, da mu država povrne. Vendar vam moram povedat, da se v praksi delodajalci tovrstnih mehanizmov ne poslužujejo. In zato mislim, da tudi s tako stimulacijo, kot ste jo sedaj predlagali, verjetno delodajalci ne bodo zadovoljni. Druga možnost je sankcionirati delodajalce, kar pa verjamem, da ni v interesu niti nas kot izvršne veje oblasti niti vas. In še na zadnje vprašanje, ker imam res samo pet minut in da vam tudi povem, zakaj sem izbral samo pet minut. Zato ker to, kar imam vsebinsko povedati o tem zakonu, lahko povem v 30 sekundah, in to vam bom sedaj povedal. Ta zakon Vlada zavrača, ker niso razčiščeni osnovni pojmi. Niste definirali zavarovalnih premij, za katere raziskovalne premije gre, niste povedali, katere davčne olajšave imate v mislih, ampak kar na splošno, niste navedli, ali te zadeve zadevajo obstoječe zaposlene ali novozaposlene, niste niti definirali oziroma povedali, ali gre za dodatno pokojninsko zavarovanje ali dopolnilno, in niste niti ugotovili finančnih posledic, ki jih ta zadeva prinaša. Razumem, da niste mogli ugotoviti, ker nimate razčiščenih pojmov, kaj ste predlagali.
Hvala lepa. Sedaj dajem besedo še predstavniku predlagatelja, gospodu Žanu Mahniču. Izvolite.
Hvala. Škoda, ker nimate več časa, ker moje vprašanje naslednje bi bilo, kaj bi bili pa potem vaši izgovori, če bi vse to noter dali. Ni vse samo povprečnina občine. Lahko občine razbremenimo tudi na ta način, kot mi predlagamo v zakonu, da se jim nekatere naloge prenese na državo, in to je to, kar predlagamo v 2. členu. Ja, to se gasilcem že plačuje, ampak sedaj bi to plačevala država. Kar se tiče vaših opazk, poglejte, gospod Bizjak, 1. člen, lahko gre na drugo branje, napišemo: »status operativnega prostovoljnega gasilca je odnos med delodajalcem in gasilcem, s katerim se [[…]]« in potem lahko tukaj damo še, kar se tiče študentov, dijakov in brezposelnih, se dogovorimo, da se stimulira zaposlovanje gasilcev tako, dodamo še, kako je z že zaposlenimi, ne samo zaposlovanje, da se delodajalcu znižajo zavarovalne premije za toliko in toliko procentov in imajo davčne olajšave za iks procentov. To je stvar, ki se jo lahko skupaj dogovorimo, tudi z gasilsko zvezo. In tam, kjer manjka beseda prostovoljni operativni gasilec, damo še to noter. Skratka, to so majhne spremembe, ki bi bile lahko narejene. Enostavno pa vam ne verjamem, gospod Bizjak, štiri leta ste državni sekretar na MORS in Slovenska vojska je v razsulu, štiri leta ste državni sekretar na MORS in niti ene spremembe na področju gasilstva ni bilo. In zdaj ste še za naslednja štiri leta imenovani. Glejte, na podlagi vašega preteklega dela, vam enostavno ne verjamem. Ste pa v mnenju napisali, da boste te naše stvari vključili. Noben problem, če danes to sprejmemo in gre v drugo branje, boste lahko že sprejete stvari ravno tako vključili.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker pa čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želite na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še razpravljati? Ker ja, najprej opozorim, če želita razpravljati tudi predstavnik predlagatelja in predstavnik Vlade, se morata prijaviti k razpravi s pritiskom tipke za vklop mikrofona. V tem primeru dobita besedo kot zadnja, in sicer najprej predstavnik Vlade in potem predstavnik predlagatelja. Sedaj pa odpiram prijavo za razpravo. Prijavite se, prosim. Prijavljenih je 7 razpravljavcev. Opozarjam, da ima vsak izmed njih na voljo minuto in 3 sekunde za razpravo. Kot prvi dobi besedo gospod Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Moram reči – ta odnos gospoda državnega sekretarja me je pa resnično zmotil. To je pa preseglo vse meje. Kako se pa ta človek obnaša, pa mislim, da ni primerno za državni zbor niti za državnega sekretarja. Med drugim je povedal tudi to, da pripravljajo in usklajujejo zakonodajo. Štiri leta! Peto leto teče. Še vedno pripravljate in usklajujete. Kako dolgo? Jaz vas to sprašujem, gospod državni sekretar, kako dolgo še vi mislite usklajevati. Državljanke in državljani, gasilke in gasilci imajo tega čez glavo. Samo čakamo, čakamo ali na sistemske ali take ali drugačne rešitve, vedno samo usklajujemo. In od tega ljudje ne morejo živeti. Dajte si to dopovedati. In rekli ste, da potrebujete samo 30 sekund in imate dovolj, da poveste o tem zakonu to, kar mislite, da je prav. To je vaše mnenje, gospod Bizjak. To pa še ne pomeni, da je to mnenje, ki vzdrži. Vaše mnenje je očitno takšno zato, ker ste pač nepravi človek za tisto mesto. Ker če bi bili pravi človek, bi te rešitve že zdavnaj bile na mizi poslanskih skupin. Ne glede na to, iz katere stranke prihajate. Pa tega niste storili v štirih letih. In tudi zdaj v petem letu ne, zato vam mi ne zaupamo in ne verjamemo.
Hvala lepa. Naslednja ima besedo gospa Jerca Korče. Izvolite.
Hvala še enkrat. Me veseli, da imam samo minuto. Še bolj me pa veseli to, da je državni sekretar najavil samo pet minut. Zelo me veseli in priporočam oziroma predlagam, da se mu vsi opravičite, ker je v petih minutah bil sposoben eksaktno in jasno povedati, kje je problem. Meni se zdi, da bi si morali vsi še enkrat zavrteti teh njegovih pet minut in sploh vso to razpravo, ki jo zapravljamo že več ur, izbrisati. Ker je v petih minutah povedal ključne zadeve, ki so problematične v tem zakonu. In povedal jih je zelo lepo, eksaktno in po točkah. Ne, da ga branim, ampak resnično tako mislim. Tako da jaz bi predlagala v prihodnje, da vsem državnim sekretarjem omogočimo – ker če v petih minutah ne znaš bistva povedati, in to mi dobro vemo, ker drugače naše razprave ne bi bile normirane na pet minut – potem pač res nisi za določeno funkcijo. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja ima besedo gospa Iva Dimic. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani državni sekretar, leta 2014 ob žledu so bile vseh nas polna usta: Gasilci, pomagajte! Vse bomo uredili! Vse! Samo spravite Slovenijo nazaj v neko normalno stanje. Pa ni bilo nič od tega. Razočarani so. Seveda zato potem vlagamo pa vendarle zakone, da bi vas vendarle zbudili, da je treba urediti status prostovoljnim gasilcem, sploh tistih, ki so mogoče v gasilskih društvih, ki imajo pooblastila, da so interventni tudi na avtocestah in ostalih cestah. Ja, edini zakon, ki je šel skozi, ga je predlagal, seveda,gasilec iz PGD Logatec. To je bil, da se umaknemo vsak na drugo stran avtoceste, da lahko gre reševalno vozilo po sredini ceste. A je prišlo to iz ministrskih vrst ali je prišlo to direktno od tistih, ki potrebujejo določene zakone? In to so gasilci in so potrebovali ta zakon, da se je uredilo varnostni pas po sredini avtoceste. Zato se mi zdi, da je skrajno neprimerno reči, kaj je vse narobe bilo narejeno v zakonu, ne priti pa s svojim zakonom. Dokažite, da zmorete in da naredite lahko bolje. In čim prej.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Gospod Mahnič mi je očital, da sem v stališču Poslanske skupine SD zavajal, da vladni Zakon o gasilstvu ni bil sprejet, ker ga je oviral opozicijski predlog. Ker nisem bil poslanec v prejšnjem mandatu, bom še enkrat preveril vse parlamentarne postopke in poslovniške finese. Je pa res, da je odstop predsednika Vlade dr. Cerarja, vse postopke ustavil, na kar pa seveda Socialna demokracija oziroma poslanska skupina takrat ni imela več nobenega vpliva. Moram pa povedati, da so prav pri nas v občinah Idrija in Cerkno, prostovoljni gasilci zelo dobro opremljeni in da jim lahko zaupamo tudi vnaprej. Za njihovo opremljenost bomo skrbeli tudi v bodoče, ne samo pri nas, ampak v vsej državi. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Naslednji ima besedo gospod Franc Jurša. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz moram začeti z eno zadevo, pričakujem pa vseeno, spoštovani kolegi, da imamo bolj spoštljiv odnos eden do drugega. Na takšen način, kot posamezniki govorite, pa se res ne spodobi. V končni fazi tukaj pred nami sedi državni sekretar, ki ima neko starost, neko delovno dobro in mislim, da takšni odnos do sočloveka z naše strani tudi mora biti. Vse, kar komu pade na jezik, pa se res ne sme izgovoriti. Poglejte, to je dejansko danes bila reklama, začetek volilne kampanje za naslednje volitve. Enostavno in preprosto. Meni ni treba razlagati. Veste kaj, jaz o gasilstvu zelo dosti vem, mogoče več kot kateri si od vas misli, pa ne bom govoril, od kod in iz katerih pozicij. Vse, kar je v gasilstvu, sem počel. Kdo pa je glavni gasilec v občini, pa veste. Župan. On je tisti, ki dejansko ima na nek način vse niti v svojih rokah. In če je dober župan, spoštuje [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod poslanec. Čas vam je potekel. Naslednji ima besedo gospod Boris Doblekar.
Spoštovane in spoštovani! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo pripravili odličen predlog spremembe zakona, ki gre v prid gasilkam in gasilcem. Predvsem gre tudi v smeri, da poleg občin, ki so dokaj osiromašene s proračunom in naredijo, po mojem, vse občine vse, kar lahko največ naredijo za gasilce za gasilska društva, prostovoljne gasilce in tudi za gasilske zveze, da priskoči na pomoč tudi država. Najde se denar za marsikaj. Prav bi bilo, da se najde tudi za gasilce. Ker zakon ni bil prej spremenjen oziroma pripravljen, smo se tega lotili mi, je sicer komaj v prvem branju, vse možnosti imamo, da naredimo spremembe in pridemo do drugega branja. Zdi se mi prav, da bi vsaj kakšen zakon, ki ga predlagamo, ki je dober, ki je pravi in verjamem, da se s tem tudi strinjate, ampak iz kaprice pač ne gredo naši predlogi skozi. Prosim tudi v svojem imenu, da se potrudimo in ta naš predlog spravimo do drugega branja. Jaz bom ta [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Kot zadnji ima besedo gospod Žan Mahnič. Izvolite.
Hvala. Gasilstvo v Sloveniji, predvsem prostovoljno gasilstvo je na zavidljivo visoki ravni. Tisti, ki smo kdaj obiskali kakšne gasilce v kakšni drugi državi, vemo, da so tako, kar se tiče opreme kot tudi organiziranosti, res odlično opremljeni, usposobljeni. Pa vendarle obstajajo še nekatere stvari, ki bi jih lahko preko zakonodaje popravili in izboljšali. Ne pristajam na to, kar govori državni sekretar. Zelo čudno se mi bo tudi zdelo – in to pa je volilna kampanja, gospod Jurša –, če boste danes glasovali za isti zakon drugače, kot ste glasovali pred volitvami meseca marca, ker ni niti enega razloga, celo več, izboljšanje v členu, kjer je bolj eksaktno opredeljuje to, komu se zavarovanje in še tukaj lahko potem z amandmajem popravimo, gospod Bizjak, ali gre za dodatno ali za dopolnilno. Vse kar se amandmajev tiče, je en dan dobre volje. Ampak če gre v drugo branje, potem je to zagotovilo, da se nekaj bo naredilo s popravki, ki jih bo, logično, predlagala Vlada pri tem zakonu. Če pa danes to pade, me pa samo ena stvar zanima, kolegice in kolegi. Do kdaj naj počakamo, preden ponovno vložimo predlog z vsemi vašimi pripombami, da vemo mi, kdaj vložiti, in da si veste vi do takrat nove izgovore napisati, zakaj tega ne boste podprli.
Hvala lepa. S tem smo zaključili splošno razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, ki se bodo začela pol ure po prekinjeni 12. točki. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O DOHODNINI. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 25 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 25 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnitev obrazložitve predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja gospodu Jožetu Tanku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vsem želim lep dober večer! Kot veste že iz razprav in podatkov, se razmere v državi izboljšujejo. Imamo relativno ugodno gospodarsko rast, prilivi v proračun so se bistveno povečali, v enem letu za več kot eno milijardo evrov. Nedavno ste bistveno, za 95 evrov na mesec povečali tako imenovano državno pomoč za brezposelne. Na letni ravni to povišanje znese več kot tisoč 100 evrov na upravičenca. In mnogi upokojenci, več kot 75 tisoč jih je, so padli pod prejemek socialne pomoči za brezposelne. Med temi upokojenci je več kot 22 tisoč takih, ki imajo med 20 in 30 let delovne dobe. Pred dobrim mesecem smo vložili novelo zakona o dohodnini, s katero predlagamo, da se nekaj dobrega stori tudi za 1,5 milijona dohodninskih zavezancev. Predlog zakona zadeva vse slovenske družine. V zakonu predlagamo, da se za 300 evrov poveča splošna dohodninska olajšava, da se meje razredov dvignejo za 2 tisoč evrov in da se dohodninska stopnja vseh dohodninskih razredov zniža za dve odstotni točki. Dohodninska obremenitev dohodninskega zavezanca bi se v povprečju znižala za okoli 250 do 300 evrov, kar je pa še vedno petkrat manj, kot je znašalo vaše nedavno povišanje pomoči brezposelnim osebam. Osnovni namen oziroma cilj zakona je, kot ste najbrž zaznali, zmanjšanje dohodninske obremenitve, saj morajo tudi državljani v dobrih časih kaj pridobiti in prišparati oziroma napolniti kašče za težke čase ne sam država. Zdaj je idealna priložnost za to. Kljub temu, da bi se po našem predlogu nekoliko znižali prihodki proračuna, bi se del tega kompenziral z večjo porabo oziroma z višjim pobranim DDV, del pa seveda tudi z nekoliko nižjimi socialnimi transferji. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je treba učinke dobrih gospodarskih okoliščin porazdeliti med državo, državljani in gospodarstvom. A žal iz mnenj Vlade, ki jih spiše k našim predlogom zakonov, ni moč zaslediti prav nič drugega kot neskončno željo po krepitvi države, po zajemanju ustvarjenega, in če je že kaj pripravljena razdeliti, to deli izključno preko transferjev, preko vrst pred uradi, preko vlog in tako naprej, kar je pravzaprav tipični socialistični pristop. Namesto več svobode, dobivamo več obrazcev, več uradnikov, dražjo državo, v kateri se izgubil polovico ustvarjenega zaradi nesposobnosti, korupcije, prekladanja obrazcev in preračunavanj na decimalke. Na ta račun pa se omejuje osebna svoboda in gospodarska iniciativa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo mnenja, da ne more bogateti samo država, da takrat, ko gre državi dobro, bogatijo tudi njeni prebivalci in gospodarstvo, torej tisti, ki to bogastvo ustvarjajo. Naš predlog je za posameznega davčnega zavezanca, kot sem že prej povedal, skromnejši, kot je bil nedavni predlog Levice in koalicijskih poslancev, ki ga je koalicija brez težav izglasovala. Zato najbrž ne bo težav, da bi koalicijski poslanci tudi našemu predlogu dali podporo za obravnavo v naslednji fazi, ko bi predlog seveda še dopolnili s pripombami Zakonodajno-pravne službe in seveda koalicijskih poslancev. Upam, da boste zmogli ta korak in spustili zakon v drugo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala, predlagatelj. Za uvodno predstavitev mnenja dajem besedo predstavnici Vlade gospe Nataliji Kovač Jereb, državni sekretarki na Ministrstvu za finance. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada Republike Slovenije je sprejela mnenje k Predlogu zakona o spremembah Zakona o dohodnini, s katero skupina poslancev predlaga znižanje stopenj vseh v vseh dohodninskih razredih za dve odstotni točki, zvišanje splošne dohodninske olajšave na 3 tisoč 500 evrov ter zvišanje mej dohodninskih razredov za 2 tisoč evrov. Vlada Republike Slovenije predloga ne podpira in meni, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo zaradi pomembnega zmanjšanja javnofinančnih prihodkov brez predlogov za nadomestitev izpada z ukrepi na prihodkovni ali dohodkovni strani proračuna. Zavedamo se pomena ugodnega poslovnega okolja in vplivov davčnih obremenitev na konkurenčnost gospodarstva, vendar je pri oblikovanju ukrepov na tem področju treba zasledovati tudi ohranjanja vzdržnosti in stabilnost javnih financ, to pa zahteva pripravo ukrepov, ki bodo temeljili na prestrukturiranju javnih dajatev, ob upoštevanju posebnih in potrebnih strukturnih reform in drugih ključnih prioritet. Predlog navedenega zakona namreč pomeni izpad prihodkov v državnem proračunu za približno 326 milijonov evrov. To pomeni zvišanje dohodninskih stopenj in zvišanje mej dohodninskih razredov. Ta izpad je v višini 297 milijonov evrov. Predlagano povišanje splošne olajšave pa izpad v znesku 36 milijonov evrov. Predlagana rešitev, ki torej temelji na znižanju davkov na delo, tudi neposredno ne predstavlja razbremenitve gospodarstva, saj gre za rešitev, s katero bi zvišali le razpoložljiv dohodek posameznika. Ta rešitev bi lahko imela le manjši učinek na povečanje zasebne potrošnje in s tem nekoliko višji priliv iz davka na dodano vrednost. To pa ne bi moglo nadomestiti nižjih prilivov iz naslova dohodnine, kot navajajo predlagatelji. Po oceni se lahko pričakuje višje prilive iz naslova davka na dodano vrednost, to ocenjujemo na približno 20 milijonov evrov. V Sloveniji največji delež v obremenitvi dela predstavljajo prispevki za socialno varnost, kar kaže na to, da bi bilo treba vzeti v obzir tudi sisteme obveznih socialnih zavarovanj. Podatki sicer kažejo, da je Slovenija po obremenitvi z davki in prispevki pod povprečjem Evropske unije, ki znaša 38,9 BDP za leto 2016, za Slovenijo pa 36,6. Vendar pa je ekonomska struktura davkov dokaj neugodna, saj odstopa od povprečja evropskih držav zaradi nadpovprečne obremenitve dela in potrošnje ter podpovprečne obremenitve kapitala in premoženja. Predlagatelji navajajo, da je zaradi visoke obremenitve dela z davki in prispevki slovensko gospodarstvo manj konkurenčno in produktivno, ker ne more nameniti dovolj denarja za raziskave in razvoj, ki so temelj gospodarske rasti in blaginje vsake države. Glede tega Vlada Republike Slovenije poudarja, da obremenitev dela z davki in prispevki ni edini, predvsem pa ni najpomembnejši dejavnik konkurenčnosti in produktivnosti. Nadalje opozarjamo tudi na številne ukrepe na področju obdavčitve, ki so bili sprejeti prav z namenom konkurenčnosti gospodarstva in povečanja gospodarske rasti po letu 2006. Pri davku od dohodka pravnih oseb so bile spremembe davčnih stopenj, uvajale in povečevale so se davčne olajšave, še posebej olajšava za raziskave in razvoj, in ukinitev davka na izplačane plače z letom 2009. Slovenska obremenitev z davkom na dohodek pravnih oseb je znatno pod povprečjem držav članic Evropske unije. Še posebej nizko obremenitev lahko dosegajo prav gospodarski subjekti z investicijami in predvsem tisti, ki investirajo v raziskave in razvoj. Spoštovani, kot navedeno, Vlada zakona ne podpira in predlaga, da se predloge zakona ne podpre. Davčna obremenitev dela predstavlja eno izmed pomembnih prioritet Vlade, vendar le na temelju prestrukturiranja davčnih bremen oziroma vzdrževanju vzdržnih in stabilnih financ ter širšem družbenem in političnem konsenzu. Pri tem nam bom vodilo tudi upoštevanje načela enakomerne in pravične porazdelitve javnofinančnih bremen. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa državna sekretarka. S tem prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin in kot prvi bo za Poslansko skupino Slovenske nacionalne stranke stališče predstavil gospod Jani Ivanuša. Izvolite.
Lep dober večer vsem skupaj, še posebej gospe podpredsednici in gospe državni sekretarki! Pred sabo imamo Predlog zakona o spremembah Zakona o dohodnini. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke si želimo, da bi delavci prejemali višje neto plače, zato podpiramo omenjeni predlog zakona, ki bi davke za delavce znižal. Delo je preveč obremenjeno z davki in prispevki za socialno varnost, zato pri ljudeh pada volja do dela. Čeprav gre le za kozmetične popravke, za malega človeka veliko pomeni vsaka davčna razbremenitev. Tudi Vlada pravi, da ekonomska struktura davkov in prispevkov v Sloveniji ni najugodnejša z vidika konkurenčnosti, saj odstopa od povprečja evropskih držav zaradi nadpovprečne obremenitve dela s prispevki za socialno varnost. Vlada pravi še, da Slovenija po obremenitvi dela v letu 2017 pri samski osebi, ne glede na višino dohodka v primerjavi z državami, ki so naše konkurentke, Poljska, Estonija, Španija, Slovaška, v davčnem primežu odstopa navzgor. Davčni primež v Sloveniji znaša 42,9 %, medtem ko v državah članicah OECD davčni primež znaša 35,9 %. In kaj Vlada naredi za našo konkurenčnost in nižjo obdavčitev dela? Nič. Naj omenim še računsko napako Vlade. Iz mnenja Vlade Republike Slovenije, o Predlogu zakona o spremembah Zakona o dohodnini, številka 00702/131, leta 2018/7 z dne 6. decembra 2018 je razvidno, da bi povišanje splošne olajšave na 3 tisoč 500 evrov, znižanje stopenj v vseh dohodninskih razredih za 2 %, zvišanje meje dohodninskih razredov za 2 tisoč evrov, skupaj pomenilo izpad prihodkov v državnem proračunu za približno 326 milijonov evrov. Nadalje je Vlada zapisala, da bi le znižanje vseh dohodninskih stopenj za 2 % in zvišanje mej dohodninskih razredov za 2 tisoč evrov pomenilo izpad prihodkov v višini 297 milijonov evrov. Povišanje le splošne olajšave na 3 tisoč 500 evrov bi pomenilo izpad v višini 36 milijonov evrov. Skupaj bi izpad prihodkov tako znašal 333 milijonov evrov, kar je več, kot je Vlada ocenila malo prej. V enem stavku 7 milijonov evrov razlike. Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke ocenam ne verjame. Zavedamo pa se, da bi znižanje davčnih bremen pomenilo veliko za vsakega delavca. Vlada bi morala po našem mnenju razbremeniti tistega, ki dela, ga z davčno razbremenitvijo še bolj motivirati, da bo še več delal in bo tudi država posledično imela več v obliki višje dohodnine, več plačanih prispevkov za socialno varnost, večjo produktivnost in tako dalje. Po drugi strani pa bi morali zaposliti vso razpoložljivo aktivno prebivalstvo, s čimer bi povečali prihodke v proračunu, več dohodnine, več prispevkov za socialno varnost, in znižati odstotke manj socialnih transferjev. Kljub temu, da delodajalci ne najejo dovolj delavcev, pa je bilo novembra 2018 na Zavodu za zaposlovanje še vedno prijavljenih kar 76 tisoč 99 brezposelnih oseb. V Slovenski nacionalni stranki bomo predlog zakona seveda podprli. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala, gospod poslanec. Mag. Karmen Furman, imate besedo v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani predstavnici Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke danes izpolnjujemo eno izmed svojih zavez. V zakonodajni postopek smo zato vložili Predlog zakona o spremembah Zakona o dohodnini, s katerim bi na račun nižje dohodnine vsi dohodninski zavezanci dobili nekoliko višje neto plače oziroma povedano drugače, s sprejemom predlaganega zakona bi vsem delavcem v žepu ostal večji delež njihove plače. Danes bomo priča odločitvi, ali so višje neto plače za vse državljanke in državljane tudi po volitvah še v interesu političnih strank vladajoče koalicije. S predlagano novelo zakona se zasledujejo tri temeljne rešitve, in sicer znižanje stopenj dohodnine za vse dohodninske razrede za 2 odstotni točki, zvišanje splošne dohodninske olajšave na 3 tisoč 500 evrov in zvišanje meje dohodninskih razredov za 2 tisoč evrov. Z uveljavitvijo sprememb predlagane zakonodaje bi z davčno razbremenitvijo dohodkov iz dela za vse delavce nediskriminatorno omogočili višje neto plače in povečali kupno moč vseh delojemalcev v državi. S tem bi posledično povečali potrošnjo, s čimer se krepi gospodarstvo, in preko davčnega sistema tudi proračun države. Glede na trenutne indice na svetovnih trg o ohlajanju gospodarstva in pojavljanju signalov medvedjega trenda na svetovnih borzah bo slednja v prihodnosti tudi izrednega pomena predvsem za slovensko gospodarstvo. A žal tudi tokrat s strani Vlade in finančnega ministrstva za predlagane spremembe ni posluha. Cilj novele sicer še nekako podpirate, a pravite, da denarja ni. Ste pa v tem času že uspeli podpisati dogovor za dvig plač javnih uslužbencev, pohiteli pa ste tudi s svojim predlogom za nove zaposlitve funkcionarjev, s čimer želite Vladi razširiti mrežo državnih sekretarjev, seveda slednje znova na račun zaposlenih v gospodarstvu. Tukaj danes imate odgovor, kje in kaj narediti, da se izboljša tudi stanje na plačilni listi zaposlenih v gospodarstvu. V Slovenski demokratski stranki namreč želimo, da se gospodarska rast pozna v žepih in denarnicah vseh državljank in državljanov. Dejstvo je, da so plače slovenskih delavcev med najvišje obdavčenimi na svetu. Številke pač ne lažejo. V mandatu sedanje vlade smo v naši stranki v parlamentarni postopek vložili kar nekaj predlogov za spremembo zakonodaje, s katerimi bi izboljšali kakovost življenja in blaginjo naših državljanov. A žal so bili vsi ti predlogi do danes z vaše strani vedno znova zavrnjeni. Do sedaj za vladajočo koalicijo očitno šteje zgolj dejstvo, kdo zakon predlaga, in ne, kakšna je njegova vsebina. Spoštovani kolegice in kolegi iz opozicije! Prav je, da dane obljube tudi izpolnimo. Danes imate ponovno priložnost, da svoje predvolilne obljube in koalicijske zaveze izpolnite ter znižate davčno obremenitev dohodkov iz dela naših državljanov. Prav visoka gospodarska rast, s katero se tako radi pohvalite, bi morala biti priložnost, da vsem delavkam in delavcem v Sloveniji zagotovimo višje plače, in to ne na račun dodatnega obremenjevanja gospodarstva, temveč na račun znižanja davčnih obremenitev. Navsezadnje se verjetno v času gospodarske rasti nobena vlada ne želi ravno hvaliti, kako visoke davke ima. Naredite ta korak naprej in prenehajte z iskanjem izgovorov. Dajte ljudem tisto, kar jim pripada in kar so si zaslužili. Naj njihovo delo znova postane vrednota. In zato si v Slovenski demokratski stranki pri obravnavi predlaganih sprememb zakonodaje danes želimo vašo podporo za nadaljnjo obravnavo zakona. Hvala lepa.
Hvala, gospa poslanka. Gospa Andreja Zabret v imenu Poslanske skupine Lista Marjana Šarca. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Predstavniki Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Predlog zakona temelji na znižanju davkov, na obremenitvi dela z davki, dohodnino. Neposredno pa ne pomeni razbremenitve gospodarstva, saj bi s tem zvišali le razpoložljiv dohodek posameznika. Največji učinek na povečanje zasebne potrošnje bi imel v najnižjih dohodkovnih razredih, kjer bi se ves dodatni dohodek porabil za potrošnjo, ker so tu dohodki res nizki, ne bi pa ti prihodki, ki bi prišli iz naslova DDV, pokrili znatnega izpada prihodkov v državnem proračunu, ki bi jih prinesla novela zakona. Slovenija je po obremenitvah z davki in prispevki pod povprečjem EU za leto 2016, in sicer Slovenija 36,9 BDP, povprečje EU 39,8 %. V letu 2017 je ta številka še malenkost nižja, 36,7 %. S tem je Slovenija na 14. mestu med državami članicami EU. Pri obremenitvah z davki je na 21. mestu, pri obremenitvah s socialnimi prispevki pa ne precej visokem šestem mestu. Zato so v Poslanski skupini Liste Marjana Šarca strinjamo, da je potrebna davčna razbremenitev dela, vendar v kontekstu širšega družbenega dogovora in celovitega pristopa sprememb na davčnem področju, če želimo ohraniti vzdržanost in stabilnost javnih financ. Predlagatelj zakona pravi, da bi bil izpad prihodkov v državni proračun bistveno nižji, kot je bil izračun Vlade decembra 2017 oziroma da ga sploh ne bo. To ne drži. V proračun bi se steklo okoli 326 milijonov evrov manj, ker predlog ne zagotavlja nadomestnih virov. Verjetno nam je vsem jasno, kaj to pomeni – grobo poseganje v zdravstveno in pokojninsko blagajno, v javno šolstvo in socialne transferje. Verjamem, da se noben poslanec ne bi strinjal, da se manjkajoča sredstva, ki bi jih povzročila uveljavitev takšnega predloga zakona, pobere iz teh blagajn in s tem svoje državljane in državljanke, še posebej tiste socialno bolj ogrožene, priškrtnili pri njihovih socialnih pravicah. Zavedamo se, da je konkurenčnost gospodarstva ključnega pomena za državo, in da na to vplivajo tudi davčna bremena, zato smo se v Poslanski skupini LMŠ zavezali tudi v koalicijski pogodbi, da bomo v skladu z javnofinančnimi možnostmi znižali obremenitev plač z dohodnino ali z dvigom splošne dohodninske olajšave ali morebitnimi posegi v dohodninsko lestvico in razrede, pri čemer pa je treba poudariti, da bo predlog pripravljen na podlagi pripravljene strokovne analize celotnega dohodninskega sistema in z njim povezanih področij. V Poslanski skupini Lista Marjana Šarca predloga zakona zato ne bomo podprli, ker je zelo ozko usmerjen in močno obremenilen za državni proračun. Hvala.
Hvala, gospa poslanka. Gospod Matjaž Han, v imenu Poslanske skupine SD, izvolite.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Tukaj imam ta dva papirja, ki jih nosim zdaj že eno leto pa pol s seboj. To je v bistvu stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov, kar lahko preberem oziroma si lahko tudi magnetogram vzamete, na predloge, ki se v Državnem zboru na vsakih nekaj mesecev ponovijo. In moram reči, da sem včasih razočaran s SDS, nimate več nobene prave ideje. Ni. Piarovski vam sicer špila, ekonomsko vam nekatere zadeve več ne špilajo, pa bom povedal zakaj. Takšen isti predlog ste imeli na 20. redni seji lansko leto, na 35. seji, na 37. seji, vmes je še Nova Slovenija potem dvakrat vlagala zakon o dohodnini, potem se je še gospod Čuš spomnil, tako da meni se zdi za tako pomembno tematiko, da je to neresno in neodgovorno. Zanimivo, ko sem gospoda Jožeta Tanka kot prvega predlagatelja poslušal, ko je rekel, eno milijardo evrov smo lansko leto pridelali več denarja v proračun. Drži, ampak, dragi moji, draga moja opozicija, vi bi to eno milijardo v tej seji od torka do danes zapravili. Eno milijardo bi vi, ne eno milijardo, ampak 700 milijonov bi vi, mi smo celo leto milijardo predelali, vi bi pa 700 milijonov v tem tednu zapravili z zakoni, kot so zakon o gospodinjskem dodatku, zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, zakon o vrtcih, za zakon o vinu bi tudi nekaj zapravili, zakon o gasilstvu, zdaj pa še zakon o dohodnini. To, kar smo v bistvu eno leto ustvarjali, bi vi v enem tednu zapravili, hipotetično za ljudi. Če bi mi šli ta moment iz oblasti, sprejeli vse vaše predloge – pa kam bi prišli Mi bi to državo zapravili takole, mi bi socialno državo zapravili čez eno noč. Je pa res, piarovsko, to vam dam pa kapo dol, so pa gasilstvo, starševski dodatek, dohodnina, vino in tako naprej, vse segmente družbe ste v enem tednu na nek način polovili, se fajn sliši, ampak matematika se vam enostavno ne izide. In zato bomo z lahkoto in z veliko odgovornostjo v prvem branju vse vaše zakone zavrnili, tudi vaš zakon o dohodnini. Vaše izhodišče je tudi, da je država pohlepna in z nerazumno visokimi prispevki delavnim ljudem niža dohodke in jih odvrača od ekonomske aktivnosti. To je pogled desnice. Naša naloga pa je, da danes povemo, da se s to vašo filozofijo enostavno motite, in da vam povem, da plače v tej naši državi niso nizke samo zaradi davkov, ampak so nižje, kot so drugje, tudi zaradi solidarnosti. Hvala bogu, v tej državi imamo takšno solidarnost, ker drugače ne vem, na kakšen način bi nekateri delavci, nekateri podjetniki, nekateri kmetje, nekateri ljudje, ki so brezposelni, lahko v tej državi preživeli. In če je katera prednost v tej naši državi v zadnjih 25 letih, je to, da nismo država, ki je razslojena, ker v bistvu ljudje, ki imajo, in ljudje, ki imajo manj, lahko brez problema po tej državi hodijo in se med sabo ne sovražimo in nimamo nekih velikih pritiskov, kot jih imajo nekatere druge države. Zakon o dohodnini, zdaj lahko vi računate oziroma Ivanuša je računal, mislim, da točno ne ve zakaj, ampak ni pomembno, 300 milijonov evrov najmanj na leto bi ta vaša dohodninska zgodba stala, s tem da bi mogoče imeli potem ljudje med cirka 20 in 25 evrov večjo neto plačo. Ampak potem se tudi ta potrošnja, o kateri potem govorijo – škoda, ker ni gospoda Horvata, ki se na vse spozna –, potrošnja ne bi ulovila vse te zgodbe, ki bi jih mi v bistvu danes zapravili. Niti več ne bom razpravljal, ker se mi zdijo nekateri predlogi mogoče malo neresni. Kot dolgoletni poslanec pa razumem filozofijo politike, ki je v opoziciji. Treba je pač povedati, kako Vlada nič ne zna, kako stranke, ki zagovarjajo nek drug pogled, nič ne vejo. Vi morate to vlagati. Ampak, kot sem rekel na začetku, milijardo evrov, ki smo jo pridelali v enem letu, bi jo vi v 3 dneh s temi zakoni pojedli in ne bi od tega v bistvu nič imeli. Zato jaz in naša stranka takega zakona ne more podpreti. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospa Mateja Udovč v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite, gospa poslanka.
Spoštovani! Poslanska skupina SDS je 8. 11. 2018 v zakonodajni postopek vložila Predlog zakona o dohodnini. Z njim predlaga znižanje stopnje po dohodninskih razredih in zvišanje splošne olajšave. Podoben predlog je SDS vložila že lani, vendar ga je Državni zbor na redni januarski seji letos ocenil kot neprimernega za nadaljnjo obravnavo. V Poslanski skupini Stranke modernega centra predloga zakona ne bomo podprli zaradi načina dela predlagatelja. Zakon bi moral biti obravnavan v kontekstu paketa celovite davčne reforme, ne pa da je ponovno vložen tik pred iztekom proračunskega leta, v mesecu novembru z rokom veljave 1. 1. 2019. Nobena resna davčna reforma oziroma popravki davčne zakonodaje s tako velikimi finančnimi posledicami se ne morejo sprejeti in uveljaviti v tako kratkem času. Poleg tega pa je Državni zbor na oktobrski izredni in novembrski redni seji zavrnil že dve noveli zakonov iz tako imenovanega SDS-ovega davčnega paketa. Že samo dejstvo, da so bili omenjeni predlogi zakonov vloženi in obravnavani v različnih terminih, kaže na to, da predlagatelj s tem zasleduje predvsem medijski učinek. S tem pristopom lahko Vladi večkrat očita, da ne zasleduje načela pravičnosti in razumne oziroma zmerne obdavčitve posameznih subjektov. S tem pa širi zmotno prepričanje, da je Slovenija ena izmed davčno najbolj neprijaznih držav, čeprav primerjalni podatki kažejo povsem drugo sliko. Omenjene primerjave kažejo le na to, da Slovenija odstopa od povprečja evropskih držav zaradi obremenitve dela ter obremenitve kapitala in premoženja. S takšnim načinom obravnave predlagatelj tudi lažje prikrije nesorazmerne posledice za javne finance. Finančne posledice predlagane davčne reforme namreč znašajo skoraj eno milijardo evrov oziroma toliko manj javnofinančnih prihodkov. SDS jih sicer zanika oziroma ocenjuje zelo pavšalno. V Stranki modernega centra opozarjamo, da si Slovenija vsekakor ne more še enkrat privoščiti napake davčne reforme iz mandata 2004–2008, ko je bil v imenu razbremenitve gospodarstva odpravljen davek na izplačane plače. Ta ukrep se je odrazil zgolj v proračunskem primanjkljaju in izpadu 500 milijonov evrov javnofinančnih prihodkov, ne pa v povečanju konkurenčnosti gospodarstva. Ob tem bi radi opozorili tudi na nedoslednost SDS, ki se v javnosti vseskozi izpostavlja kot zagovornik javnofinančne vzdržnosti. Če bi Državni zbor sprejel celoten davčni paket SDS, bi se državni proračun znašel v primanjkljaju daleč od zahtevanega 1 % presežka, ki ga slednja zahteva ob obravnavi sprememb odloka za pripravo proračuna sektorja države za obdobje 2018 do 2020. V tem obdobju načrtuje presežek v višini 0,3 % BDP. Zgolj sprejetje SDS-ove novele Zakona o dohodnini bi zaradi znižanja javnofinančnih prihodkov v celoti izničile ukrepe, ki so bili nedavno sprejeti z novelo ZIPRS 2018–2019 in sklenjenega dogovora o plačah in drugih stroških dela v javnem sektorju. Predlagana novela bi zaradi izpada javnofinančnih prihodkov v višini 326 milijonov evrov narekovala nadaljevanje varčevalne politike, poslabšala javnofinančni položaj občinam oziroma izničenje dogovora o povprečninah. Posegla bi tudi v socialni dialog in javnim uslužbencem v javnem sektorju odrekla pravico, da imajo od višje blaginje več tudi tisti, ki skrbijo za naše zdravje in izobrazbo. Preprečila bi izboljšanje položaja zaposlenih v javnem sektorju. Poslabšala bi položaj starejših oziroma onemogočala povišanje regresa za upokojence. Posegla bi v socialne transferje ranljivih družbenih skupin. Še in še bi lahko naštevali, zato je za nas nesprejemljiva. V Poslanski skupini Stranke modernega centra se zavedamo, da Slovenija odstopa od povprečja evropskih držav zaradi obremenitev dela, obremenitev kapitala in premoženja. Zato nas čaka celovita davčna reforma. Vendar pa se moramo pred začetkom sprejemanja ukrepov jasno dogovoriti, kaj želimo z njo doseči, kaj smo sposobni izvesti in kaj pripravljeni sprejeti. Skleniti moramo tudi dogovor s socialnimi partnerji. V Poslanski skupini Stranke modernega centra zagovarjamo in podpiramo pristop ministra za finance, ki je že večkrat javno napovedal celovito davčno prestrukturiranje, ki bo zagotavljalo stabilno financiranje javnofinančnih politik. Znotraj prenovljenega davčnega sklopa pa tudi dobro zasnovan dohodninski sistem. V SDS kot stranki, ki je vodila že dve slovenski vladi, bi se morali že zaradi slednjega zavedati, da je davčno prestrukturiranje preveč zahtevno, da bi se ga lahko lotili na takšen predlagan način. Ni se nam treba ponovno učiti na napakah, preveč stanejo. Hvala lepa.
Hvala, gospa poslanka. Gospod Luka Mesec v imenu Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav. Mislim, da bi morala biti izhodišče vsake politike intelektualna poštenost. Ta zakon, ki je pred nami, ni intelektualno pošten, in to iz več razlogov. Prvi je javnofinančni. Zdajle sem bil za računalnikom, odprem Facebook, vidim, da stranka SDS na Facebooku oglašuje, da če bi bili oni na oblasti, bi vsak upokojenec prejel 500 evrov božičnice. V ponedeljek je ta ista stranka zagovarjala, da bi moral proračun imeti ne vem kakšen presežek. Danes so vložili zakon, s katerim bi pač takole iz proračuna izginilo 300 milijonov evrov. Zadnjič so nedavno na podoben način vložili zakon za znižanje DDV, s katerim bi izginilo 600 milijonov evrov. Tako da številke se tukaj ne izidejo, razumem pa namen te politike. Pač, vložite znižanje DDV zato, da boste podjetnikom rekli, evo, če bi bili pa mi na oblasti, bi pa vi imeli nižji DDV. Vložite znižanje dohodnine, da boste ljudem, pač, rekli, evo, če bi bili mi na oblasti, bi pa vi imeli višje neto plače. Vložite oziroma predlagate 500 evrov božičnice zato, da boste upokojencem rekli, evo, če bi bili mi na oblasti, bi pa dobili božičnico. Ampak jaz bi rad v bistvu imel to priložnost, da bi mi lahko tukaj naredili pavzo v resničnosti, hipotetično sprejeli vse, kar ste to jesen predlagali, in pogledali film čez 3 mesece. Ne vem, če bi bilo kaj drugače, kot je v Franciji s temi rumenimi jopiči, čeprav slišim neke vaše, da tudi z njimi simpatizirajo, čeprav so oni tam v bistvu nasprotovali rezom Macrona v davke, ker so seveda koristili predvsem premožnim. Na koncu je pa Macron moral račun izstaviti v obliki višjih trošarin revnim, ki se morajo prevažati vsak dan s periferije v mesta. Drugi problem z intelektualno poštenostjo te politike je, da zavajajoče pravi, da je Slovenija med najbolj obdavčenimi državami v Evropi. Če boste pogledali, kakšne imajo davke primerljive države, po katerih se radi zgledujemo, boste videli, da so v Avstriji najvišje plače obdavčene po 55-odstotni stopnji, pri nas 50, na Danskem po 56-odstotni stopnji, na Nizozemskem po 52. Seveda lahko na drugi strani potem pokažejo Bolgarijo, kjer so vse plače obdavčene po 10 odstotkov, ampak spet vas sprašujem, v katero smer bi radi šli. V Levici smo prepričani, da če se hočemo približevati razvitim socialnim državam, je pač treba temu primerno tudi odmeriti davke in dovolj obsežno proračunsko blagajno, da lahko pokriva vse storitve neke moderne in razvite države. Tretji problem z intelektualno poštenostjo je ta, da je to že drugi zakon, ki ga berem, da ste vi napisali, da lahko znižamo nek davek, pa ne bo imel negativnih učinkov na proračun. Zadnjič ste to naredili pri DDV. Znižamo DDV, ne bo negativnih učinkov za proračun. Pride finančno ministrstvo, pove, ne, ne, učinki na proračun bodo minus 600 milijonov. Tokrat pravite, znižajmo dohodnino, ne bo negativnih učinkov na proračun. Finančno ministrstvo naredi izračun, pove, ne, ne, učinki bodo minus 324 milijonov. To pomeni dvoje, a, da veste in zavajate, in to za več kot milijardo evrov, ali b, da zares verjamete v to svojo zgodbo, znižamo davke, to se bo prelilo v večjo potrošnjo, to se bo prelilo v večjo gospodarsko rast in na koncu bo država prejela več v proračun. Saj države to počnejo, tudi mi smo počeli, vaša vlada je to počela pred krizo. Ste znižali 2006 vrsto davkov. A smo prejeli v proračun nazaj? Leta 2007 je bila gospodarska rast, če se ne motim, 8-odstotna, proračun pa izravnan. Po fiskalnem pravilu, ki ga zdaj zagovarjate, bi takrat morali imeti milijardo in pol presežka. Ker tega presežka ni bilo, ker ste naredili točno to, kar hočete, da zdaj naredimo v konjunkturi, smo se še deset let kotalili v krizi, rezali in poskušali reševat to državo. Zakaj hočete, da še enkrat gledamo ta film, saj smo ga ravnokar? In zadnje, kar tudi ni nepomembno, kar se tiče intelektualne poštenosti, je argument z višjimi plačami. Mi smo se malo poigrali s tem, kakšne učinke bi vaš predlog imel dejansko na mesečne dohodke, in kaže takole: na minimalni plači bi se učinek treh ukrepov na dohodnini, ki jih predlagate, poznal za dobrih 20 evrov neto mesečno. Nekomu, ki prejema petkratnik minimalne plače, recimo poslancu, bi se mu pa dohodek povečal za 220 evrov mesečno. Se pravi, minimalna plača 20, petkratnik minimalne plače 220 oziroma enajstkrat več. Da ne govorimo, kakšen bi bil pribitek nekega člana uprave. Za koga torej to delate? To res delate za tiste, ki jim boste zdaj prodajali, da jim boste povišali plače z razbremenitvijo davkov, ali to delate za njihove šefe? Mislim, da za slednje in na škodo vseh, ker proračunski izpad bomo pa občutili vsi. V Levici bomo glasovali proti. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Aleksander Reberšek za Poslansko skupino Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite.
Spoštovani predsednik, državna sekretarka, spoštovani poslanke in poslanci! Novela Zakona o dohodnini, ki je danes pred nami, prinaša tri ključne rešitve: znižanje stopenj v vseh dohodninskih razredih za 2 %, zvišanje mej dohodninskih razredov za 2 tisoč evrov in pa povišanje splošne dohodninske olajšave na 3 tisoč 500 evrov. Delavec s povprečno plačo bi vseh teh ukrepih na mesec prejel okoli 45 evrov več, kar bi na letni ravni zanj pomenilo okoli 540 evrov več dohodka. Na področju davčne obremenitve dela je Slovenija med državami z nadpovprečno visokim odstotkom dajatev, medtem ko v povprečju OECD znaša 36 %, je breme dajatev na delo v Sloveniji 42,7 %. Raziskava Agencije SPIRIT iz leta 2016 kaže, da tuji investitorji med največjimi ovirami za investiranje v Sloveniji vidijo prav obremenitev dela z davki in prispevki ter stroške dela. Anketa o poslovanju, izvedena med nemškimi podjetji v Sloveniji v letu 2015, pa kaže, da anketiranci med največjimi težavami za konkurenčnost in privlačnosti za naložbe vidijo davčne stopnje na dohodke iz dela ter od vlade kot najbolj nujen ukrep pričakujejo njihovo znižanje. Zakon torej prinaša davčno razbremenitev dela, ki jo skoraj vse parlamentarne stranke obljubljamo že od časov pred in po volitvah. Razlika je le v tem, da smo nekateri predlog zakona tudi pripravili in vložili, koalicijske stranke pa so ostale le pri besedah. Ocena celotnega proračunskega izpada, ki bi ga prinesel ta zakon, je okoli 320 milijonov evrov. Koalicija pri iskanju izgovorov za zavrnitev predloga zatrjuje, da v proračunu za izpad prihodkov iz dohodnine ne moremo zagotoviti sredstev. Nihče pa se ne sprašuje, kako zagotoviti sredstva, ko vlada povečuje izdatke za nekaj 100 milijonov evrov, ko stotine milijonov vlagamo v projekte, kot je na primer TEŠ 6. Nihče se o tem ni spraševal v letih od 2016 do 2019, ko je prejšnja vlada predvidela povečanje proračunskih odhodkov za skoraj 700 milijonov evrov. O tem se sprašujemo samo takrat, ko je na mizi davčna razbremenitev. Po tem predlogu zakona bi se pri povprečni mesečni plači država na zaposlenega odpovedala 45 evrom davka. To je po mnenju Vlade velik problem in fiskalno popolnoma nevzdržno, ni pa Vlada videla problema v tem, da se pri povečanju minimalne plače za 60 evrov obremenitev delodajalca poveča za več kot 110 evrov. V Novi Sloveniji se zavzemamo za povečanje vseh plač. Prišel je čas, da se plače vseh zaposlenih v javnem in zasebnem sektorju končno enkrat povečajo na račun države z davčno razbremenitvijo. Krščanski demokrati verjamemo, da je posameznik pri ravnanju s finančnimi sredstvi veliko bolj odgovoren in racionalen kot država, zato naj se na državo preko davkov prenese le omejen obseg sredstev, ki so nujno potrebna za delovanje njenih sistemov. Le politika, ki ne zaupa svojim državljanom, namreč od njih zahteva plačevanje previsokih davkov, da bi namesto njih s temi sredstvi upravljala. Ker predlog zakona zmanjšuje davčno breme in prinaša višje plače za vse, ga bomo seveda podprli.
Najlepša hvala, gospod poslanec. Besedo ima gospod Franc Kramar, Poslanska skupina Stranka Alenke Bratušek. Izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovani kolegice in kolegi! Pred nami je predlog SDS, ki želi poseči v Zakon o dohodnini. Rešitve, ki jih zagovarja predlagatelj, naj bi znižale davčni primež v Sloveniji. Posledično naj bi se dvignile neto plače, konkurenčnost gospodarstva povečala, brezposelnost in obseg sive ekonomije pa zmanjšala. Ideja je seveda všečna. Zmanjšanju davkov smo verjetno vsi naklonjeni, sploh če je premišljeno. In kdo bi se pritoževal nad tem, da bi se mu zvišala neto plača. Ampak ne moremo pa kar zanemariti posledic, ki bi jih to prineslo. Kaj pa javne finance? Vlada je v svoji oceni navedla, da naj bi izpad prihodkov v državnem proračunu v primeru predlaganih sprememb znašal približno 326 milijonov evrov. Kje bi jih vzeli? Predlagana rešitev neposredno ne pomeni razbremenitve gospodarstva, saj bi se z njo zvišal le razpoložljivi dohodek posameznika. Četudi bi se potrošnja prebivalstva res zvišala, je najbrž utopično pričakovati, da bi se zvišala tako zelo, da bi nadomestila izpad prihodkov. Drugo, morda še bolj pomembno vprašanje, ki se zastavlja ob tem pa je, kaj bi se zgodilo s potrošnjo države. Neprestano se poudarja pomembnost razvoja investicij, tako na gospodarski kot na državni ravni. Zelo težko bi me kdo prepričal, da omenjeni primanjkljaj ne bi prizadel razvojnih zmožnosti Slovenije. Vladi se nenehno očita, kaj vse ni kot bi moralo biti, na primer, na infrastrukturnih področjih. Se vam zdi, da bi takšni ukrepi pripomogli k različnim sanacijam, izboljšavam, gradnjam, prenovam, skratka napredku? Poslovno okolje je seveda treba krepiti, s tem se povsem strinjamo. Ampak treba je mojstrsko vijugati med količki konkurenčnosti na eni strani in javnofinančno konsolidacijo na drugi, predvsem pa paziti, da te na kakšnim ostrejšim zavoju ne vrže iz ravnotežja in ne pristaneš v breznu neuravnoteženih javnih financ. Vsi vemo, kaj bi to pomenilo, in lahko se zgodi prej, kot si to lahko predstavljamo. Zato je prav, da pri vsakem ukrepi stremimo k stabilnosti javnih financ in imamo obenem ves čas pred očmi fiskalno pravilo. Vsi se moremo zavedati, da mora Vlada Republike Slovenije pri sprejemanju takšnih kakršnihkoli ukrepov misliti na kopico dejavnikov. Ukrepov ne more kar uvesti in izvesti, temveč jih mora postaviti v širši okvir in vedno razmišljati o protiuteži in protiukrepu. Ta sta namreč nujna, da se doseže nevtralni učinek in se ne ogrozi javnofinančna konsolidacija. Temeljni cilj, ki mu je pač treba podrediti marsikaj, čeprav bi bilo morda lažje in lepše drugače. In ti protiukrepi ne morejo temeljiti zgolj na predvidevanjih kot velja za predlagatelja, ko ocenjuje, da državni proračun sploh ne bi utrpel izpada prihodkov, ker se bodo zvišanja neto plač delavcev prelila v potrošnjo, zaradi večjih prihodkov iz naslova DDV pa se izničil učinek znižanja dohodninskih stopenj, zvišanja splošne dohodninske olajšave in dviga meje dohodninskih razlogov. Kar malce predobro zveni. Verjetno bi Vlada tak scenarij brez večjih pomislekov podpisala, a se žal ne more zanašati na takšna sklepanja in neargumentirana predvidevanja, temveč mora izhajati iz podatkov, ki temeljijo na analizah in preverjenih dejstvih. Pri vsem skupaj pa mora seveda poskrbeti še za to, da na račun ukrepov ne bi trpela socialna varnost državljanov. Zagotovo namreč bi, vsi dobro vemo, vključno s predlagateljem, da bi takšen ukrep preprosto moral omejiti določene pravice. Nekatere izmed njih smo poslanci Državnega zbora ravnokar podelili, sedaj pa naj jih takoj režemo. Ni torej vse tako preprosto kot se zdi na prvi pogled. K eventualnim spremembam Zakona o dohodnini bo treba zato pristopiti bolj premišljeno in pa počasi. V Poslanski skupini Stranke Alenke Bratušek predloga sklepa, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, zato ne bomo podprli. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Kot zadnji v imenu poslanskih skupin gospod Robert Polnar, Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Javne finance zajemajo celotno strukturo inštrumentov in odnosov, ki urejajo javno financiranje iz proračunskih sredstev. Najpomembnejši davčni prihodki državnega proračuna so davek na dodano vrednost, trošarine in dohodnina. Dohodnina je po svojem obsegu tretji najpomembnejši davčni vir državnega proračuna. Davki so neposredno povezani z inštitutom oblasti in prisile. Država se pojavlja kot glavni nosilec in oblikovalec davčne politike s svojo davčno suverenostjo. Davčna suverenost pomeni pooblastilo in pravico davčnih oblasti, da določajo in pobirajo davke od davčnih zavezancev. Uravnavanje davčne politike in davčnega sistema v sodobnih državah je omejeno z osnovnim konfliktom pri interesih državljanov, ki si na eni strani želijo zmanjšanja davčnih bremen, hkrati pa zahtevajo ohranjanje doseženega obsega javnih storitev in socialne blaginje. Z gospodarskim in tehnološkim razvojem celo stopnjujejo te zahteve. Stalna dilema ter izziv pri oblikovanju ekonomske politike sodobne države je pravičnost in utemeljenost poseganja države v prerazporejanje družbenega proizvoda in v delovanje tržnega mehanizma. Nedavno smo v Državnem zboru obravnavali podoben predlog sprememb dohodninske zakonodaje, kakor je današnji, ki bi davčne prihodke znižal za okrog 500 milijonov evrov. Tokratni predlog bi davčne prihodke znižal za okrog 330 milijonov evrov. Oba predloga pa imata skupno značilnost. Popolnoma nedefinirane in vrednostno neopredeljene substitucijske učinke. Tudi tokrat gredo rešitve v smeri zvišanja splošne olajšave in znižanja davčnih stopenj. Dodatno pa se predlaga zvišanje meja vseh dohodninskih razredov. Gospe in gospodje, pričakovanje, da bo z znižanjem dohodnine povečana kupna moč prebivalstva in tako spodbujena potrošnja, s katero se bodo davčni prihodki nadomestili z večjimi prihodki od davka na dodano vrednost, je iluzorno in brez stvarne podlage. Tudi v primeru, današnjega predloga zakona je treba znova poudariti bistveno. Dohodnina je temeljni davčni vir financiranja lokalne samouprave. Po obsegu je tako velik in pomemben, da ga je nemogoče nadomestiti s katerimkoli drugim davčnim virom. Tisti, ki pravijo, da je kaj takega mogoče storiti z uvedbo davka na nepremičnine, s tem samo dokazujejo vseobsežno razkošje svoje nekompetentnosti. Povejmo torej neposredno. Zniževanje dohodnine pomeni z demagoškega stališča privlačno politično idejo, s stališča praktične politike pa je to neposreden napad na finančno avtonomijo lokalne samouprave, predvsem na načelo usklajenosti med finančnimi viri in pristojnostmi. Vemo, da se tega načela v Sloveniji ne spoštuje. Da smo šele pred kratkim stopili na pot, ki obeta, da vsaj srednjeročno lokalna samouprava ne bo več finančno »podkapacitirana«. In čisto nobenega razloga ni, da postavljene temelje že začnemo podirati. Težnja sodobnih davčnih sistemov je, ob kritju osnovnih funkcij države, zagotoviti spodbudo pospešenemu ekonomskemu razvoju in osnovno raven socialnih pravic državljanov. Tisto, kar pa je nujno, je racionalnost javnih izdatkov. Kajti tako lahko država obvladuje pritisk na dodatno davčno obremenitev, ki bi posredno lahko vplivala na slabšanje konkurenčne sposobnosti gospodarskih subjektov in na stabilnost razvoja. Na podlagi vsega povedanega v Poslanski skupini Desus ne bomo glasovali za to, da je zakon o spremembi Zakona o dohodnini primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Besedo dobi gospod Jože Tanko kot predlagatelj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Menim, da tej vladi ni prav veliko za zaupati. Še pri tako preprosti zadevi, kot jo imate na prvi strani, mnenja, je prišlo do, kot je že nekdo izmed predstavljavcev stališč poslanskih skupin tukaj opozoril, do računske napake. Mi se srečujemo s predlogi Vlade, ki prinese izračune na dve decimalki, tukaj pa manjka v grobem na številki, kar se mi zdi, da če je šlo to čez toliko rok in čez tako pomemben resor, kot so finance in na koncu Vlada, da je to škandalozno, da se naredi napaka. Drugo kar je, Vladi in vsem vam ostalim, ta zakon nima popolnoma nobene zveze z razbremenitvijo gospodarstva. Mi tega nismo predlagali. Ne vem sicer, zakaj je to Vlada zapisala v mnenje. Najbrž zato, da ste se nekatere poslanske skupine na to oprle. Mi tega nismo predlagali in naš predlog ni razbremenitev gospodarstva s tem predlogom, ampak razbremenitev davčnega, dohodninskega zavezanca, to se pravi, milijon in pol ljudi v tej državi, ki jim država izračuna dohodnino. Samo to je bil namen. In mešati razbremenitev gospodarstva s tem ukrepom, pomeni popolno neznanje. Popolno neznanje. Dohodnina še nikoli, moja dohodnina še nikoli ni bila tista, ki bi vplivala na razbremenitev gospodarstva. Lahko je večja ali manjša, vpliva pa samo na moj osebni ali pa dohodkovni položaj ali pa položaj moje družine. To je vse tisto, kar ste brali iz mnenja Vlade v stališčih poslanskih skupin, bedarije. Tukaj je gospod Polnar povedal, da ne bo tako, da bi imele družine ali pa posamezniki večji ostanek dohodka po tem našem predlogu, kot bi ga imeli po vladnem, to pomeni, da bi imeli nekaj več denarja vsak mesec in na koncu leta približno v povprečju 300, 350 evrov več. Če to ne pomeni popolnoma nič za porabo, zakaj pa potem ne dvignete dohodnine še tako, da bi za 300 evrov plačali mi več državi. Boste s tem vplivali na vašo kupno moč ali ne? Najbrž tak pozitiven ukrep za tistega, ki se mu zgodi, in to je milijon in pol ljudi v tej državi, pomeni, da bo lahko več trošil več nabavljal ali pa varčeval, čisto vseeno, kam bo ta denar namenil. Sicer se lahko vi, ki imate tako radi javne finance in vsi v koaliciji, se dodatno še solidarnostno odpoveste po 300 ali 500 evrov za to, da bo ostal denar v proračunu Republike Slovenije. To naredite, če ste tako prepričani, da to ne bo imelo nobenega učinka. Naredite nasprotni primer pa boste videli, ali bo to vplivalo na kakšno vašo kupno moč ali ne. Vse to, kar govorite o tem, je nepremišljeno in je po mojem tudi neracionalno, ne zdrži ene zdrave presoje, intelektualne presoje, kot je prej omenil Luka Mesec. Kar zadeva te zgodbe glede SMC in napake v davčni reformi 2004–2008. Ni bilo nobene napake. V podobni situaciji, kot je zdaj, ko je bila velika gospodarska rast, ko so se zaradi razmer prihodki v proračun enormno povečevali, je tista vlada naredila pošten ukrep in tako kot sem v svoji predstavitvi povedal, se je potrudila in razdelila ugodnosti dobre gospodarske rasti med gospodarstvo, med dohodninske zavezance in med državo. Tako je pomenilo pač, da se je tisti kolač, ki je nastal zaradi dinamike, zaradi razvoja in tako naprej, razdelil na 3, približno 3 enakovredne dele. Pošteno. Situacija, v kateri smo zdaj, je približno podobna. Čeprav je napovedana gospodarska rast za prihodnje leto nekoliko manjša, bo prišlo spet do dodatno nove milijarde, zato ker je osnova višja, ker se gradi na procentno procentnem računu. To se bo zgodilo ponovno, samo po sebi, po inerciji. In mislimo, da je pošteno, da je pošteno, da se ta kolač tudi tako razdeli. Ukinitev davka na izplačane plače, spoštovani kolegi, ni bila nobena napaka. Bili smo pravzaprav edina država v Evropi, ki je imela davek na izplačane plače. To je bila sistemska anomalija, imela je enako težko kot tista nalepka, ki ste jo morali kupovati pri registraciji avtomobila in jo nalepiti gor, noben ne ve zakaj. Nič se ni zgodilo in nobene, bom rekel, škode s tem ni bilo narejeno. Je bil pa velik problem, ker je za tisto vlado, ki je to naredila, prišla nesposobna vlada, vlada Boruta Pahorja, ki je dvignila, ki je čakala na francosko-nemški vlak in ni sprejemala popolnoma nobenih ukrepov. Han to ve, gospod Židan to ve, ki je zdaj predsednik Državnega zbora, ni se ukrepalo popolnoma nič, kljub pozivom gospodarstva, kljub takim in drugačnim zadevam. Nič se ni naredilo na tem področju, nič, samo za milijardo ste dvignili odhodke pa zadolžitev dvignili. Pa poglejte tabelice, boste videli. To je bila napaka. Nič se ni naredilo. In kritizirati vlado, ki je sprejela ustrezne ukrepe za situacijo, v kateri je bila, in biti tiho vladi, ki ni sprejemala nobenih ukrepov v neki novi situaciji, medtem ko so vse druge vlade to sprejemale, je pač najmanj, kar je, intelektualno nepošteno, intelektualno nepošteno. Zdaj pravite, dav tej državi sloni vse na solidarnosti, gospod Han, da sloni vse na solidarnosti. Na kateri solidarnosti to sloni? [[oglašanje iz dvorane]] Ne na solidarnosti, ne na solidarnosti, gospod Han. Poglejte, kdo dobiva iz njega. Tisti, ki ni plačal nič. To ni solidarno. Tudi razčiščenje korupcije v zdravstvu ali bančništvu. To je solidarnost, to je solidarnost, ki si jo vi predstavljate? [[oglašanje iz dvorane]] Ja to, vi ste solidarni s tistimi, ki so to naredili, te luknje v tem državnem proračunu in v državnem premoženju, ker se ne premaknejo zadeve popolnoma nič. Zdaj ste peto leto oblast, že prej ste bili oblast od leta 2012 naprej in se ne dogaja nič, nič se ne dogaja. Stvari stojijo, kriminal pokrit, zadeve zastarajo, gre pa za milijardne zneske dokapitalizacij in tako naprej. Solidarno?? Gospod Han, iz zdravstvene blagajne odteče zaradi preplačil materiala v zdravstvu in drugih zadev približno 300 do 400 milijonov evrov letno, letno, letno. Kaj ste storili? Ministrico ste ščitili do nezavesti v tem Državnem zboru v prejšnjem mandatu, do nezavesti. Pravite, kje je denar. Tam je denar. Dali ste naknadno v zdravstveni sistem za sanacijo, pravite izgub, 130, 140 milijonov. Učinek? Novih 100 in toliko milijonov po nekaj mesecih dodatnih izgub. Nič se ni rešilo, zato ker mehanizem izčrpavanja funkcionira naprej. Nič se ni storilo. Pravite, od kje denar, da ni uravnotežen. 3 milijarde evrov imamo na razpolago. Še 2 milijarde 800 približno je v evropskem proračunu denarja za Slovenijo rezerviranega za črpanje za projekte. Dve tretjine tega časa smo porabili in izčrpali 15 %. Ima zvezo, zato ker ta denar bi lahko porabili za investicije in ne bi bilo treba zalagati z državnim denarjem investicijskih projektov v občinah, za državne ceste in tako naprej, za kanalizacije in za druge stvari. Seveda ima zvezo, to je investicijski denar. In namesto da država zalaga investicijski denar iz svojih virov in izčrpava svoje ljudi, bi lahko potegnili ta denar in z lahkoto znižali davčne obremenitve v razredih ne vem koliko odstotkov še dodatno zraven za toliko odstotnih točk. To je to. Pravite, ne vem, za ceno drugega tira, so prišli Američani na Mars. Pa če bi po teh metodah, ki jih obvladate, delali mi tako sondo, bi rabili 22, 23 letnih proračunov, pa še ne bi bilo dovolj. Poglejte, imamo veliko stvari v rokah, pa se stvari ne premaknejo in se nič ne zgodi. Virov kolikor hočeš. Virov kolikor hočeš. Vlada je z lahkoto našla 140 milijonov za migrante, zdajle razpisuje že drugič, mislim da, po sedem ali osem milijonov za nabavo za migrante. Ni problema. Ko pa tukaj pridemo z nekim predlogom za svoje ljudi, za gasilce, ki naj bi verjetno stal milijon pa pol evrov, se pa ne da storiti nič. Nič. Ne sistemsko ne celovito, Vlada pripravlja, in tako naprej. Mislim, da je škandal, da te vlade, v kateri ste gospod Han po letu 2012, že sedem let samo premišljujejo, kaj bodo storile pa kako bi storile. Pa nič ni, pa nič ni. Poglejte, nič ni. Poglejte. Gospod Židan je bil podpredsednik Vlade, pa ni enkrat sprožil vprašanja črpanja evropskih sredstev v Državni zbor ali kjerkoli. Ne poznamo tega primera. Sklicevali smo seje in tako naprej, hodili so nižji uradniki na te seje, situacija je pa taka, kot smo jo zdaj odkrili – nič. In potem kritizirate opozicijo, ki nekaj predlaga. Zakaj so taki? Poglejte najprej po svojih. Izprašajte, naredite malo politične introspekcije, se pravi, pogleda vase, pa povejte, kaj ste vse zamudili in zamočili. To je pošteno. In za napake, ki ste jih storili v tem obdobju po letu 2008, ni treba bremeniti nobenega državljana Republike Slovenije, ampak počrpajte iz fondov, kjer je denar parkiran. Moram reči, da se mi zdijo taki primeri, ki jih navajate in argumenti za diskreditacijo predlogov opozicije, predvsem naših, se mi zdijo, da ne rečem, škandalozni. Zdaj mi nismo predlagali v tem primeru istega zakona kot prejšnjič, je spremenjen. Tisti ki ste uspeli to pogledati, boste videli, da je drugačen. [[oglašanje iz dvorane]] Je. Tudi nekatere druge kriterije ima. Nismo imeli zdaj notri upoštevanja KD, smo dodali neko drugo zadevo, dvig dohodninskih razredov in tako naprej. Se lahko posmehujete, ampak poglejte, prišel bo čas, ko bo treba o teh stvareh resno razmisliti. Tudi Vlada bo morala nekaj predlagati, saj se ne morate samo skrivati za tem, koliko boste vi orožili ljudi pa koliko boste zbrali v državnem proračunu. Pa še nekaj, gospod Han, vi, vaša vlada in te vlade, ki so bile zdaj, niso nič ustvarile. Nič. Vse je ustvarilo gospodarstvo pa ljudje, vse kar imate ali pa kar je zraslo, se prililo dodatnega v proračun. In naslednje leto se bo zgodilo isto, ker gospodarstvo funkcionira dokler bo še lahko tako uspešno izvažalo kot izvaža. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, poglejte, problem je samo v tem, da se po inerciji, ker so take stvari nastavljene, pri trošarinah, pri DDV in pri tem se to samo naliva v državni proračun. Saj veste, kdaj pridejo plačila. Pri plačah je obvezno, se trga, pri trošarinah je takoj, pri DDV je takoj ali pa s petnajstdnevnim zamikom in tako naprej, saj te stvari poznamo vse. In je nekorektno, da si lastite državni proračun kot vašo politično strankarsko lastnino. To ni vaše. To je od ljudi. In če so ljudje ustvarili preplačila v državni proračun, je prav, da dobijo nekaj teh preplačil nazaj. Saj se samo o tem pogovarjamo. In to ne refundacija, ampak za naprej se ta sistem postavlja. Kar zadeva pa še kritike Levice glede intelektualne poštenosti, zdaj ne vem, če je ravno intelektualno pošteno, da ste v tem mandatu nedavno izpeljali povečanje prispevka za brezposelnost za 95 evrov na mesec. Kar pomeni približno tisoč 200 evrov na leto. In s tem postavili več kot 70 tisoč upokojencev v slabši položaj od teh, ki so brezposelni. Več kot 75 tisoč upokojencev je takih. Več kot 20, 22 tisoč je takih, ki imajo 20 do 30 let delovne dobe, pa nimajo toliko pokojnine, kot je nadomestilo za brezposelne, ki ste ga uzakonili. S tem, ko ste dvignili minimalno plačo – jaz sem glasoval za to, da se razume – ste dodatno povečali tistim, ki prejemajo minimalno plačo v tej državi, za 30 tisoč. Glede teh intelektualnih zgodb in tako naprej. In jaz mislim, da je pri teh stvareh treba biti tudi malo razsoden, pošten do tistih, ki so ustvarili, do tistih, ki delajo – to so gospodarstvo in zaposleni – in mi se pač ukvarjamo zdaj samo s tistimi, ki imajo dohodnino. Pa še nekaj. Če je bila intelektualna poštenost, potem bi, ko dajete te primerjave dohodninskih obdavčitev, morda dali za vzor Avstrijo. Tam je najnižji dohodninski razred obdavčen po stopnji nič. Nič. Pri nas je pa – koliko? 17 %. Se vam zdi to pošteno? Višji razred – najnižji davčni razred imajo v Avstriji, kot je naš, obdavčen z nič, po ničelni stopnji, pri nas je pa 17 %. [[oglašanje iz dvorane]] Okej, 16. 16. No zdaj, pa primerjajmo te relacije. Se vam zdi to pošteno? Da ne rečem, da je cena bencina v Avstriji 10 % nižja kot pri nas, najmanj. Da ne rečem, da so avstrijske vinjete za štirikrat toliko cest, kot jih imajo, nižje kot pri nas. Se vam zdi to pošteno? Intelektualno pošteno, če se vam to zdi? V Levici, v SD in v ostalih koalicijskih strankah. Mi imamo manj kot 700 kilometrov avtocest, Avstrija 2 tisoč 200, pa je vinjeta v Avstriji cenejša kot pri nas. Zna kdo to razložiti? Gorivo v Avstriji cenejše kot pri nas. Se pravi, tudi ostali stroški življenja so v Avstriji nižji kot pri nas. Da ne rečemo, da so tudi stavbišča cenejša kot pri nas. Pojdite na Koroško. Zakaj pa, mislite, da pri nas gre 9 tisoč ljudi ven? Na leto. Ali pa 10 tisoč skoraj. In to ne na Hrvaško ne na Madžarsko in tako naprej, ampak v Avstrijo, kjer je »slaba« davčna politika in javni standard »izredno slab«, pa v Nemčijo, kjer je to »še slabše«. Najbrž. Zato gredo v Nemčijo, ker je tam »slabše«, kot pri nas. In tako naprej. Malo se vprašajte o politikah, ki jih vodite. Ta politika znižanje dohodninskih obremenitev za posameznike in gospodinjstva zagotovo ne bo pognalo dodatnih tisoč ali pa 2 tisoč ljudi čez mejo, ampak jih bo prej zadržalo. Zaenkrat toliko. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Sedaj prehajamo na splošno razpravo. Prvi ima besedo gospod Jože Lenart, pripravi pa se mag. Andrej Šircelj. Izvolite.
Spoštovani kolegice in kolegi! Včeraj je bilo v tej dvorani rečeno, da se Poslanska skupina Liste Marjana Šarca ne vključuje v razprave in da celo razprave ignoriramo. Poslanska skupina Liste Marjana Šarca na vsak predlog zakona pripravi stališče in stoji na strokovnih osnovah in realnih podlagah. To povemo odkrito in samozavestno in za tem tudi stojimo. Če pa ne razpravljamo v razpravi, je to iz razloga, ker ne vidimo razloga, da večkrat povemo eno in isto. Še posebej pa se ne oglašamo takrat, ko jasno povemo, da pripravljamo svoje predloge zakonov, ki kompleksno rešujejo vsebino, kot smo si jo zadali v koalicijski pogodbi. To je vsekakor pravica Vlade oziroma dolžnost. Spoštovani, ko sem v teh mesecih sešteval zmanjšanje prihodkov na podlagi vaših predlogov za zmanjšanje DDV, predlog o Zakonu od davkov od dohodkov pravni oseb, Zakon o dohodnino in še kaj, sem nehal seštevati pri prekoračitvi milijarde. In v naslednjih dneh bom to vsekakor bolj natančno seštel, ker verjetno še ni konec. Na drugi strani pa bi želeli veliko dodatnih socialnih transferov in pomoči za številna področja. Ves čas opozarjate na fiskalno pravilo, ki ga menda ne dosegamo oziroma kršimo, ker smo v prvi vrsti dali za višjo minimalno plačo, za povprečnino, obdržali smo sedanje transferje. Torej, dali smo tja, kjer lahko na podlagi učinkov dobimo nazaj. Kolega Šircelj, vi ste, vaši kolegi so rekli, da ste največji strokovnjak v tem parlamentu za to področje. Jaz bi si želel, da bi midva skupaj šla do predstavnikov mednarodnega denarnega sklada, do predstavnikov OECD in da bi o teh zadevah, tako kot so bile zdajle predstavljene oziroma kot poteka, da bi tam te zadeve razčiščevali oziroma da bi videli, kdo ima potem prav. Kot človek iz gospodarstva se sprašujem, ali smo sploh resni v tem parlamentu ali živimo v dveh svetovih. Veste, morda je to všečno nekaterim, ki ne morejo razumeti celotne slike. Verjemite pa mi, da to ni všečno tistim, ki razumejo, da lahko deliš samo to in toliko, kolikor si ustvaril. Državljani, ki nas spremljajo, si bodo sami ustvarili realno sliko, druge tu ni. Pomembno je, da Vlada dela dalje po tempu, ki smo si ga zastavili. Veliko dela nas čaka in tudi odgovornosti.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Jože Tanko kot predlagatelj. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod poslanec je dejal, da je končal pri seštevanju pri milijardi. Mi smo predlagali zakon o vinu s finančnim učinkom nič, predlagali smo, malo prej ste ga obravnavali, zakon o gasilstvu, maksimalno 1,5 milijona evrov in tole, kar smo predlagali, znaša približno 320 milijonov evrov. Daleč od milijarde. Toliko glede korektnosti vaših navedb.
Hvala, gospod poslanec. Besedo ima mag. Andrej Šircelj, pripravi naj se gospod Robert Pavšič. Izvolite.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Seveda se bo morda slišalo za nekoga kontroverzno, ko na eni strani govorimo fiskalnem pravilu, po drugi strani pa govorimo seveda tudi o zniževanju davkov. Vsem tistim, ki morda dvomite v te zadeve, je treba predočiti še eno zakonitost pri davkih, pa morda tudi o tem s predstavniki IMF pa OECD, gospod Lenart, ni problema kadarkoli. Sem že velikokrat z njimi govoril, lahko še kdaj. Povečevanje obremenitev dela – in pri nas, recimo, govorimo o povečevanju obremenitev s prispevki pa z dohodnino, da tako rečem –lahko pomeni manjši davčni priliv. Zakaj? Zaradi tega, ker enostavno v našem primeru pride do tega, da ni konkurence, ni novih investicij, ni delovnih mest in zaradi tega je manj davkov in prispevkov. O tem govori tako imenovana Lafferjeva krivulja. Da ti zviševanjem obremenitve zmanjšuješ finančni učinek, takole gre gor. Tukaj je teorija poponoma jasna glede tega in večkrat predočena in tukaj ni nobenih težav v zvezi s tem. Kar z drugimi besedami pomeni, vedno je treba najti nek optimum tudi glede tega, da se investira, povečuje delovna mesta in tako naprej. Ne samo povečuje število delovnih mest, ampak tudi kvaliteto delovnih mest in reši dohodke in seveda zaradi tega tudi večje davčne prilive ob nižjih stopnjah. To je pač zakonitost, ki se je zgodovinsko, lahko gledate skozi različne davčne sisteme in boste dejansko do tega nekako prišli, kje je zdaj tista meja. Pri obdavčitvi dela, smo, kot je tudi predstavnica Vlade rekla, na 6. mestu OECD, smo zelo visoko. In ta obdavčitev dela je eden izmed razlogov, da imamo odliv visokokvalificirane delovne sile v tujino. Prihaja pa k nam nizko kvalificirana delovna sila, za manjši denar in tako naprej in zaradi tega ustvarjamo manjšo dodano vrednost. Pa saj imate podatke, statistične podatke, 8 tisoč, 8 tisoč 500, lahko si pogledate, v katere države hodijo naši ljudje, s kakšno izobrazbo hodijo. Hodijo inženirji, računalničarji, zdravniki, medicinske sestre, skratka visoka izobrazba. In kaj dejansko mi dobimo. Ampak to nas dejansko pelje v nazadovanje. Primerjalno gledano z drugimi državami nas pelje to enostavno v nazadovanje. Toliko zdaj o teh splošnih zadevah glede davkov. Lahko seveda govorim, pa nimam toliko časa pa tudi ne bom toliko časa govoril. Zdaj pa glede tega predloga. Glejte, na eni strani vi govorite o tem, da imamo gospodarsko rast in da morajo tudi delavci od tega nekaj imet. Glejte, s tem predlogom bodo delavci nekaj imeli, denarnega. To je isto ali pa podobno, kot da bi delavcem dali neko subvencijo. Zmeraj se je treba spraševat, ali delavcem dati neko subvencijo ali pa nezaposlenim neko subvencijo ali pa povečat neke socialne prejemke in tako naprej ali pa spodbudit tiste, ki delajo, na drugačen način, da bodo enostavno imeli večjo neto plačo. Tista država ali družba, ki želi imeti manjši vpliv na posameznika, bo razbremenila ljudi previsokih davkov. Tista država, ki pa želi imeli velik vpliv na posameznika in ki hoče prerazdeljevati, bo pa najprej pobrala, potem pa delila. Tukaj je seveda to popolnoma jasno. Tukaj ste vsi navajali nek podatek OECD, delež davkov v bruto družbenem proizvodu. 36 Slovenija, 38 OECD, približno take številke so. Ja. Gospe in gospodje, to so povprečja vseh davkov. In potem še Vlada napiše, kako je pa z obdavčitvijo delovne sile, da ta je pa pri nas previsoka. Ampak tega v poslanskih skupinah, vaši strokovni delavci ali sami, kdorkoli je to pisal, niste povedali. Ampak ta podatek je zavajajoč, ker govori o vseh davkih v BDP. BDP je že tako in tako problematična kategorija z več zornih kotov na eni strani, na drugi strani pa seveda vse davke daste noter, ne daste pa, kolikšna je obdavčitev dela. In obdavčitev dela je previsoka. Pa se lahko tukaj zdaj pogovarjamo o prispevkih pa se lahko pogovarjamo o dohodnini, namreč, to dvoje predstavlja obremenitev dela, da sem bolj strokoven, obdavčitev je samo dohodnina, obremenitev je pa širši izraz. In tukaj imamo dejansko problem in o tem problemu govorimo že ne vem koliko časa. Če želimo, da bodo ljudje nekaj imeli tudi od gospodarske rasti, od razvoja in tako naprej, jim dajmo enostavno večje plače. To pomeni ta predlog. Ja in gospod Han pravi, to dajete že ta petič in šestič in tako naprej. Ja, dali bomo še petkrat pa šestkrat. Mogoče se bo kaj prijelo. Jaz ne morem pomagati. Ne vem, ponavljanje je mati modrosti, je nekdo rekel. Da boste pač doumeli, da ne morete na eni strani govoriti o preveliki obremenitvi dela in nekonkurenčnosti zaradi tega, na drugi strani pa enostavno mižati pred nekimi predlogi. Ko je dala predlog glede spremembe dohodnine Nova Slovenija in povečala splošno olajšavo na 7 tisoč, mislim, da je bil predlog okoli 7 tisoč evrov, da se poveča splošna olajšava. Tukaj ni tega predloga, ampak je povečanje splošne olajšave na 3 tisoč 500. Takrat sem govoril o socialnem zornem kotu dohodnine, da se pri nas obdavčuje revščina, revščina v smislu, da imamo mejo revščine 7 tisoč, splošno olajšavo pa 3 tisoč 300 ali pa 3 tisoč 500. Z drugimi besedami, mi obdavčujemo tistega, ki ima manj kot 7 tisoč, kar je meja revščine. Glejte, to je, sem takrat povedal, neetično, nemoralno in tako naprej in to naj ne bi delala nobena država, to je splošna zakonitost, vzemite tako ali drugače, ki presega vsak finančni učinek. Avstrija ima to mejo 11 tisoč evrov, 11 tisoč evrov je splošna olajšava v Avstriji. Druge države ravno tako vzamejo kot merilo splošne olajšave za vse mejo revščine, za vse se vzame, od revnega do bogatega, za vse. To, kar pravi Levica, da bo na eni strani seveda imel tisti, ki ima visoko plačo, od tega seveda več kot tisti, ki ima nižji davek. Ja, imamo progresijo, spoštovana Levica, imamo progresijo. In vi hočete imeti progresijo. Iz tega se morete zavedati, da je pač matematika eksaktna znanost in je pač višji odstotek od višje osnove dejansko tudi več davka, kakorkoli vzamete. Ali pa, če znižujete davek, potem manj davka. Če bi pa vi radi delili, pa bi rekli, ne, vsak mora dobiti 100 ali pa vsak hoče dobiti 200 in tako naprej, to je čisti državniški dirigizem. To so se šli v nekem drugem sistemu, ki je na smetišču zgodovine. Jaz mislim, da je najboljše, da se to izbriše iz uma, tisti drugi sistem, čisto iz ideološkega zornega kota. Mnenje Vlade, problem tega mnenja Vlade je, da dejansko to zavrača in pravi, prestrukturiranje. Zdaj pa vi meni, spoštovana državna sekretarka, povejte, orise tega prestrukturiranja davščin. Kaj boste naredili? Vi ste zadolženi za davke na Ministrstvu za finance. Kako boste vi prestrukturirali te davke, če mi lahko to poveste? Tudi, ne vem, a je to tako kot v koalicijski pogodbi, a lahko kaj natančnega poveste. Nekaj se govori o nekih različnih davkih, ki bodo prišli ven in tako naprej. Kaj boste naredili? Premier je govoril o povečanju davkov od dobička, minister za finance o davku na nepremičnine, nekdo drug je spet govoril o neki spremembi dohodnine. Ampak dajte, vi ste tista glavna oseba za davke na Ministrstvu za finance v tej vladi, vi kreirate davčno politiko in dajte nam ne natančno povedati, nič stopenj, samo kaj boste naredili. Povečali davek na premoženje, povečali davek na kapital, zmanjšali to? Glejte, to je prestrukturiranje, če vi govorite. Ampak dajte povedat, vi povejte, ne da jaz zdaj tukaj ugibam, pa govorim, kaj bi lahko bilo. Ne samo govoriti, ker glejte, tudi prejšnja ministrica Vraničar Ermanova je govorila o prestrukturiranju davkov. O prestrukturiranju davkov se pri nas v Državnem zboru govori že 2 leti. Zdaj pa bi vas prosil, če lahko poveste, kaj boste naredili s posameznimi vrstami davkov. Glejte, tiste, ki imamo, zelo na splošno, ni treba iti v davke občanov pa na tiste davke na vikende, tisto pustite pri miru, tisto je prevelika natančnost, da tako rečem. Kaj boste naredili z davkom od dobička, z dohodnino, s prispevki, s premoženjskimi davki, z davki na kapital, pa z DDV in s premoženjskimi davki v tem prestrukturiranju? A boste kakšnega ukinili? Dajte vsebino vašim besedam. To bi vas lepo prosil, če lahko daste tukaj in zdaj vsebino temu prestrukturiranju davkov. Jaz mislim, da ljudje ne vedo, kaj je prestrukturiranje davkov. Ljudem povejte, ni treba meni. Tako da ljudem dajte povedat. Kaj to pomeni za gospodarstvo? Ja, gospodarstvo bo seveda ob pogodbah, ki jih imajo z zaposlenimi, te pogodbe so v bruto in seveda bo še vedno plačevalo toliko in toliko v bruto znesku. To je pač nek predpogoj v skladu s pogodbami in tako naprej. Vi ste napisali, da neposredno ne pomeni zmanjševanja, ampak posredno pa imajo lahko vpliv na zmanjševanja ali pa na povečevanje, če bodo večje plače. Mi privoščimo, da bodo večje plače. Vi pravite, ni to najpomembnejše, davki niso najpomembnejši za konkurenčnost. Pa dajte rangirati prosim, gospa državna sekretarka – to ste napisali v mnenju, samo to citiram –, dajte povedati, kaj pa je še bolj pomembno za konkurenčnost kot davki. Pa dajte mogoče nek vrstni red narediti, ali je to tisti vrstni red, ki ga daje Svetovna trgovinska organizacija ali je kakšen drug vrstni red, če lahko tukaj, vas prosim. Drugo vprašanje, če lahko navedete, kaj pa je tisto, kar je najbolj pomembno za gospodarstvo. Enostavnost poslovanja, recimo recite ali pa kaj podobnega, saj imamo veliko teh kriterijev. To bi vas tudi prosil, kako vi obravnavate, kateri so elementi konkurenčnosti gospodarstva, ker to vi v vašem mnenju seveda tukaj pišete. Tudi to, da vi pripravljate, nekje pravite, kompleksno reformo in tako naprej. Mislim, da gospod Lenart o kompleksnosti govori. Tudi jaz upam, tudi mislim, da bo gospa državna sekretarka vam pojasnila, kaj bo ta kompleksna reforma pomenila, katerekoli besede že tukaj uporabite, ampak dajte malo bolj biti natančni, to bi vas res prosil. Zaenkrat imam jaz toliko. Rekel bi nekaj, to mnenje Vlade, ki ste ga tukaj napisali, poslanske skupine iz njega vzamejo samo tisto, kar jim paše. In to mnenje Vlade v določeni meri ni korektno, zaradi tega, ker je enostransko tudi v posredovanju statističnih podatkov, mednarodnih statističnih podatkov, in ne poveste, kaj pomeni delež davkov v BDP. Lahko daste tudi delež davka, delež dohodnine ali pa delež prispevkov za socialno zavarovanje v vseh davkih. Recimo to bi bil en pomemben podatke. Tudi OECD ga ima. Veliko bolj kot pa ta, ki ga vi zdaj tukaj navajate. Imate v statistiki OECD tudi ta podatek. To se bo pa pokazalo, koliko je obremenitev dela v tem primeru v Sloveniji v primerjavi z drugimi državami. Delež prispevkov in delež dohodnine v vseh davkih. Jaz bi prosil še dodatnih pojasnil Vlade, če jih lahko dobim.
Hvala, gospod poslanec. Besedo ima gospod Robert Pavšič, pripravi pa naj se gospa Monika Gregorčič. Izvolite.
Hvala, predsednik, za besedo. Meni na pamet pri zadnjem vprašanju pade kar nekaj dejavnikov, ki vplivajo na konkurenčnost okolja, pa nimajo nobene zveze z davki, neposredne, to so znanje, odnos do okolja, fleksibilnost birokracije, logistika, ne pa poceni delovna sila, to nikoli ne prinese h konkurenčnosti okolja. Ampak to je samo moje mnenje. Saj, zadnje par mesecev se vrtimo okoli iste vrele kaše in bomo pač odtekli še en krog, z veseljem bom sodeloval pri temu, ker se odpirajo meni nova obzorja in sem vam za to neizmerno hvaležen. Ampak me pa čudi tole da, tudi sami ste omenili, predlog Nove Slovenije, ki bi olajšave dvignil na 7 tisoč evrov, splošno olajšavo, vi zdajle bi dvignili na približno 3 tisoč 500 evrov. Meni se zdi, da to zdaj v zadnjem času, ali se gremo licitacijo, kje bo zdaj to nekako se umestilo, ocenjujemo čez prst. Ne vem, meni se to ne zdi pošteno. V argumentaciji smo slišali marsikaj, da imamo socialistični pristop. Mislim, da imamo socialni pristop, ki ga zagotavlja naša država oziroma naša Ustava. Moramo poskrbeti za to, da ostanemo socialna država, to pa nekaj stane. Da gre za bogatitev države, če ne zniža davkov. Mislim, da je ravno obratno, ta država daleč od tega, da bi bila bogata. Ima dobre ljudi, ima ogromno potenciala, ni pa bogata, saj to vidimo vsak dan, saj se vozimo po luknjastih cestah, policisti so podplačani, medicinske sestre so podplačane, skoraj celoten javni sektor je podplačan. In to je tisto, zdaj se s temi rahlimi viški poskuša te krivice odpraviti, ki jih je prinesla sicer globalna ekonomska kriza in finančna kriza, ampak to se zdaj poskuša nekako umiriti in spraviti v neko homogeno normalno okolje. Govorimo o mnenju Vlade. Sto dni. Sto dni in v teh stotih dneh je pričakovanje, da bo celoten sistem, ki je povezan in izredno občutljiv, imeli zdaj tukaj spravljen v en fascikel z nešteto rešitvami. Ne, malo več časa potrebuje, ker ni čas zdaj za eksperimentiranje. Če bomo pa mi malo dvignili splošno davčno olajšavo, bo to prineslo večjo porabo, se bo ta denar vrnil nazaj. Ta ekonomska teorija obstaja, ampak ni bila še nikjer dokazana. In mislim, da Slovenija glede na stanje, v katerem je ta trenutek, ne more prenesti davčnega eksperimenta, ker potrebujemo predvsem stabilnost. In zato zagotavlja tako fiskalno pravilo kot tudi ta inštitucija in tudi ne nazadnje vi kot opozicija, je dobro, kontrola vlade mora biti, tega kar se izvaja in kar se predlaga in kar se dela. V stotih dneh pa je nemogoče pričakovati, da bo Vlada pripravila vse predloge davčnega prestrukturiranja, pa zdaj govorim na pamet, ki bo zajel tako kapital, delo, premoženje, nepremičnine v neko pravično prestrukturiranje, ne tako, da bo uravnilovka čez vse, pa da bo udarila tiste, ki so že tako ali tako najbolj pod udarom v tej državi. Zdravstvo, 3 milijarde bo šlo na leto v zdravstvo zato, da bomo imeli zdravo družbo, zato da bomo verjeli v naš zdravstveni sistem. To si zaslužimo vsi državljani in državljanke. In to je treba tudi plačati. Delovna zakonodaja je tudi povezana z vsem tem. Potrebuje korenite spremembe zato, da olajšamo tako vstop delavcem na trg dela kot tudi delodajalcem, ki v delovni zakonodaji srečajo ogromno anomalij, te je treba odpravljati, ampak spet ne rokohitrsko, ker hitre rešitve ponavadi prinesejo samo še večje težave. Mogoče olajšanje za en kratek čas, ampak za dolgo pa ne gre. In potem na koncu še prestrukturiranje socialne politike. Ob vsem tem pa je treba upoštevati še, tako kot sem že omenil, fiskalno pravilo – ne smemo porabiti več kot imamo oziroma moramo še nekaj prihraniti. Še par stvari sem si pripravil, pa ne bom, ker bi samo sprožil še večje polemike, pa dejansko nima smisla. Kar sem pa želel še povedati, je to, da človek lahko govori, dokler se mu ne stemni pred očmi. Ampak jaz mislim, da je naša prihodnost svetla. Sem prepričan, če ne, ne bi tukaj sedel. Treba bo seveda trdo delati, treba bo preračunati, preigrati, preanalizirati vse te možne modele skupaj z vsemi, potem bomo pa lahko nosili neko kolektivno odgovornost za tisto, kar bomo sprejeli, in tudi posledice, predvsem politične. In če govorimo o politični introspekciji, pa se mi ne zdi vmesno, če ta ni recipročna. Mora biti obojestranska, drugače nima smisla. To sem želel povedati. Hvala lepa.
Replika. Gospod poslanec, izvolite, imate čas za repliko.
Hvala lepa, predsednik. Jaz bi samo gospodu Pavšiču, ki je vsebinsko govoril tudi o tem, kar sem jaz govoril, pa me mogoče ni čisto dobro razumel. Še dodatno pojasnilo glede stotih dni, gospod Pavšič. Jaz vam zagotavljam, da Ministrstvo za finance ima vse to že pripravljeno in v predalih. Gospa državna sekretarka, ne spraševati in ne čakati, ko vam bodo rekli na Ministrstvu za finance, za to analizo rabimo pa pol leta, pa tri mesece, pa devet mesecev pa ne vem kaj, vse je že narejeno, vse je že v predalih, vse je že fajlih. Davek na nepremičnine narejen v 20 variantah, samo stopnje postavite. Ne misliti, da je treba kaj tehničnega delati. Vse to se je delalo že 10, 15 let, vključno z učinki povečevanja, zmanjševanja stopenj za eno odstotno točko, dve olajšav in tako naprej. Gospod Pavšič, sto dni ne pomeni, da ste vi zdaj prišli in da ste začeli vse na novo in iz nič. Zagotavljam vam, jaz vam zagotavljam, da je vse že na ministrstvu narejeno bilo desetkrat in novelirano stokrat, petstokrat in ne vem kolikokrat. Samo vzemite pravi fajl ven in pravo varianto, tisto, ki jo boste politično skupaj spravili naprej, pa boste vse imeli. Toliko glede časa.
Hvala. Zdaj še gospod Jože Tanko kot predlagatelj. Izvolite.
Hvala lepa. Samo dve pojasnili. Gospod Pavšič, ta zakon nima popolnoma nobenega vpliva na zdravstveno blagajno, ker se prispevki tam ne spreminjajo nič. Toliko v vezi tega razumevanja. In drugo, kar je. Zdaj, če Vlada ni predlagala nič, lahko poslanci. Saj ste tudi Zakon o vladi predlagali, pa Zakon o državni upravi. Vzemite si v roke, pripravite rešitev, pa vložite. Če lahko vlado sestavljate pa sekretarska mesta razširjate, boste tudi kakšen zakon o dohodnini pripravili. Če je za opozicijo to tako enostavno, kot nam očitate, je za vas še bolj, ker imate tudi vse baze podatkov online, ki jih mi nimamo. Hvala lepa.
Hvala. Imate repliko? Izvolite, gospod poslanec.
Hvala za možnost, da to pojasnim. Zdravstvo nima nobene zveze z dohodnino, proračun pa ima. In če zdravstvu zmanjka denarja, potem je odvisen tudi od proračuna in ne samo od zdravstvene blagajne. Lahko se zgodi takoj. Tako da vse skupaj je, govoril sem o celotnem sistemu. Celoten sistem je občutljiv in zajeva vse odhodke, ki jih ima država, in tudi vse prihodke, ki jih ima država. Samo v tem kontekstu sem omenil zdravstvo, ne pa da je neposredno povezano ali kakorkoli povezano z zdravstveno blagajno. Hvala.
Hvala. Predlagatelj, izvolite.
Hvala lepa. Treba je biti natančen pri teh izražanjih. Zdravstvena blagajna ima popolnoma svoje neodvisne vire financiranja in Zakon o dohodnini oziroma znižanje davčnih dohodninskih stopenj ne vpliva nič na prilive zdravstvene blagajne. Nič. In tudi nič na prilive v pokojninsko blagajno, čisto nič. Samo zmanjša se priliv v državni proračun in ostane več prebivalcem.
Sedaj gremo naprej po vrstnem redu, ki je zelo razredčen. Besedo ima gospa Monika Gregorčič, pripravi pa se gospod Marko Pogačnik. Izvolite.
Dober večer in hvala lepa za besedo. Za začetek moje razprave je korektno povedati, da ima Predlog novele Zakona o dohodnini dobre rešitve, ki pa nikakor niso nove. Naj obudim spomin. Že pretekla vlada je izvedla tako imenovano delno davčno prestrukturiranje in davčno razbremenila del plač. Tako da smo vsi zaposleni v okviru tedanjih javnofinančnih zmožnosti prejeli višje plače. Bilo je vendarle nekako opazno, od nekje 10 do 50 evrov je bilo to povišanje. Očitek, da je prejšnja ministrica Vraničar Ermanova le govorila o tem prestrukturiranju in nič naredila, pač ne zdrži. Bilo je nekaj narejenega. Se pa strinjam, da je treba v tej smeri, v tej koaliciji, v tej vladi nadaljevati v tem mandatu, česar se ta koalicija vsekakor zaveda, kar smo tudi zapisali konec koncev v koalicijski sporazum. Naj samo preberem. Pod izzivom razbremenitev plač je naveden ukrep: »V skladu z javnofinančnimi možnostmi bomo znižali obremenitev plač z dohodnino ali z dvigom splošne dohodninske olajšave ali z morebitnimi posegi v dohodninsko lestvico in razrede, pri čemer bo predlog pripravljen na podlagi pripravljene strokovne analize celotnega dohodninskega sistema in z njim povezanih področij.« Naj tukaj povem, da je vaš predlog pripravljen dokaj široko, tako predlagate znižanje splošne dohodninske olajšave kot tudi posegate v dohodninsko lestvico in plačne, dohodninske razrede. Res pa je, da v koalicijski pogodbi ta ukrep ni časovno opredeljen. V prvih treh mesecih vlade smo se posvetili najbolj ranljivim družbenim skupinam, to se pravi, uredili smo socialno pomoč, dvignili minimalne plače. Jaz pa vsekakor pričakujem, da v letu 2019 prihaja tisti čas, ko se mora Vlada, Ministrstvo za finance lotiti tudi tega izziva. Seveda pa mora problematiko nasloviti, da bo finančno vzdržna v smislu, da bodo finančne posledice takšne, da jih bo proračun prenesel. S tega vidika je uveljavitev zakona, kot ga, na primer, vi predlagate 1. 1. 2019, povsem nerealna. Bi pa bila realna časovnica. Zato tukaj predlog ministrstvu, da leto 2019 izkoristi za pripravo analiz, izračunov, morebitnih protiukrepov in tudi pogajanj z vsemi deležniki ter tudi za sprejem vseh aktov in za uveljavitev potrebnih aktov v letu 2020, morebiti tudi 2021, če bo potrebno, če bo ocena, da bo potrebna postopna uveljavitev. Jaz bi se tukaj vseeno navezala še na očitek oziroma stališče, ki ga je izpostavila Poslanska skupina Levica, da takšen način zniževanja davčne obremenitve plač največ prinese tistim z višjimi plačami. Ja, res je. Ampak treba je vedeti, da – kot sem že poudarila – ta vlada je na začetku svojega mandata tudi z vašo pomočjo oziroma na vaš predlog že naslovila najbolj ranljive družbene skupine, uredili smo minimalno plačo, socialne pomoči, zdaj je pa čas, da v bistvu celotno prebivalstvo, vsi zaposleni nekako dobijo tudi višje plače. Ti, ki bodo deležni nekako večjega povišanja, niso le člani uprav, tisti, za vas sporni zaposleni, ampak so predvsem strokovnjaki, visoko izobraženi inženirji, informatiki, vsi, ki ustvarjajo visoko dodano vrednost in prispevajo h konkurenčnosti našega gospodarstva. Tudi na ta način bodo delodajalci lažje ohranili ta delovna mesta v Sloveniji ali pa celo privabili nova delovna mesta k nam. Toliko v pojasnilo. Zmanjšala se bo neke vrste uravnilovka, če temu lahko tako rečemo, in bodo ta delovna mesta bolj atraktivna postala. Hvala lepa.
Hvala, gospa poslanka. Sedaj pa je takole. Besedo imate gospod mag. Marko Pogačnik, kot predzadnja pa gospa Jerca Korče. Izvolite.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. V Slovenski demokratski stranki smo vložili Predlog zakona o spremembi Zakona o dohodnini izključno zaradi enega razloga, in sicer da razbremenimo državljanke in državljane Republike Slovenije. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da se gospodarska rast mora poznati tudi v žepih državljank in državljanov Republike Slovenije, in s tem na drugi strani tudi potencialno razbremenimo gospodarstvo. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da se morajo plače državljank in državljanov Republike Slovenije dvigniti, povišati, vendar ne na račun dodatne obremenitve gospodarstva, temveč na račun znižanja davčnih obremenitev, ki so v Sloveniji previsoke. Tisti, ki pravite, da davčne obremenitve v Sloveniji niso previsoke, me zanima izključno ena zadeva. Zakaj potem FURS pošilja delavcem migrantom, ki delajo v Avstriji, dodatne položnice? Izključno zaradi tega, ker so davčne obremenitve v Sloveniji višje kot v Avstriji in FURS terja plačilo razlike med tistim, kar so delavci, ki delajo v Avstriji, plačali v Avstriji, in tisto, kar morajo plačati še v Sloveniji. Če bi bila dohodninska lestvica v Sloveniji enaka kot v Avstriji, potem delavcem migrantom, ki delajo v Avstriji, ne bi bilo treba v Sloveniji plačati dodatnega davka. Jaz mislim, da je to vsem jasno, in dajte si to priznati. Največji očitek je bil, znižujete s tem prihodke v proračun, to vrzimo stran, tega se ne gre. Glejte, spoštovana koalicija, če boste to politiko nadaljevali tudi v prihodnosti, se Slovenkam in Slovencem slabo piše. Kajti vi morate videti še malo dlje od enega drevesa, morate videti gozd. Ne morete vi reči, zdaj pa te spremembe ne moremo podpreti, ker znižuje, bi rekel, proračunske prihodke. Res bodo na določenem nivoju manjši proračunski prihodki, vendar morate vi poskrbeti na drugi strani, da bodo prihodki višji. Ne samo na račun tega, da boste, bi rekel, iz meseca v mesec, iz leta v leto, dodatno obremenjevali državljanke in državljane Republike Slovenije. 3 milijarde evropskih sredstev leži na tleh, ki jih tako prejšnja vlada kot verjetno tudi sedanja ne zna pobrati. Po dveh mesecih menjamo ministra za kohezijo. Davčni dolg, spoštovana državna sekretarka, 1,3 milijarde evra. Približno 15 % prihodkov slovenskega proračuna je davčnega dolga. Dajte vložiti nekaj napora samo pri evropskih sredstvih in pri zajezitvi davčnega dolga. Samo ne mi prijaviti številke, da se davčni dolg znižuje. Ker se ne, spoštovana državna sekretarka. Kvečjemu povečuje se. Ta koalicija je pa podobna. Ista kot je bila prejšnja vlada. Dejansko imate vi vse zadeve pripravljene. Trošarinska politika je neustrezna. Zakaj je na primer tisoč litrov kurilnega olja v Celovcu 200 evrov ceneje kot v Ljubljani, Murski Soboti, Škofje Loki, Kranju, Kopru? Zakaj? Zaradi tega ker ima Slovenija bistveno višje trošarine kot Avstrija. Zakaj je liter nafte v Avstriji danes ceneje kot v Sloveniji? In državljanke in državljani Republike Slovenije, tisti, ki imajo možnost, gredo tankat v Avstrijo. In s tem polnijo avstrijski proračun, polnijo avstrijsko javno šolsko, avstrijsko zdravstvo. Dajmo narediti to obratno, tako kot je bilo včasih. Znižajmo trošarine in naredimo, bi rekel, zopet to ta turizem. Saj tisti, ki pride na bencinsko črpalko, ne natoči samo avtomobila, verjetno kupi še kaj drugega, pa gre mogoče še v restavracijo. Tukaj morate gledati malo širše. Prejšnja vlada se je dostikrat hvalila, kaj vse so naredili. Nič niso naredili. Tisto, kar je ustvarilo gospodarstvo je prejšnja vlada pojedla in pa popila. 1,5 milijarde več davčnih prihodkov kot v letu 2014. To je soustvarilo gospodarstvo in državljanke in državljani Republike Slovenije. Kaj je ta vlada naredila? Hvalite se z znižanjem davčnega dolga. Ni res. Davčni dolg je nižji v strukturi bruto domačega proizvoda, ker je BDP na račun gospodarstva zrastel. Neto davčni dolg pa je bil ob koncu vlade Mira Cerarja višji kot v začetku vlade Mira Cerarja približno za 1 milijardo. Kam ste dali ta denar? Kam ste dali, spoštovane in spoštovani, ta denar? Jaz sem prepričan, da Slovenija potrebuje korenito davčno reformo. Treba je razbremeniti predvsem gospodarstvo in pa državljanke in državljane Republike Slovenije. Višje prihodke ustvarjajo samo nova delovna mesta. Nova delovna mesta polnijo žepe državljank in državljanov Republike Slovenije, polnijo zdravstveno blagajno, pokojninsko blagajno. In samo na ta način. Ne pa da vi obremenjujete gospodarstvo. Danes ne samo tisti, ki imajo to možnost, ki živijo ob meji z Avstrijo, gredo delat v Avstrijo, ampak smo v zadnjem obdobju lahko priča, da se vedno več podjetnikov in gospodarstvenikov odloča, da preselijo svoje podjetje v Avstrijo ali v Italijo. Izključno zaradi tega, ker jim te države ponujajo ugodnejše pogoje. Spoštovana koalicija, jaz sem prepričan, da imate manevrskega prostora tukaj ogromno. Prav je, da se ustvarja tudi v enem delu socialna politika, vendar jaz sem prepričan, da boste vi s to socialno politiko, kot jo vi izvajate, pregnali delovne ljudi iz Slovenije. Danes je žalostno, da tisti, ki dela, ima približno iste prihodke kot tisti, ki ne dela. In to je ustvarila ta koalicija in pa prejšnja vlada. Imate neustrezno politiko do podjetnikov in do delovnih ljudi. In tukaj je treba narediti spremembe. Sredstva so, kot sem že omenjal, evropska sredstva, davčni dolg in predvsem bo enkrat treba začeti razmišljati, da ne bomo imeli samo progresivno dohodninsko lestvico, ampak da se bomo morali na enem nivoju odločiti tudi za regresijo in s tem privabiti predvsem tiste ljudi, ki imajo več kapitala in višje prihodke. Zakaj je v Avstriji močan srednji razred? Izključno zaradi tega, ker imajo tam nekaj ekstremno bogatega prebivalstva, ki ustvarja tudi za srednji sloj. Srednji sloj pa vzdržuje potem ugodno socialno politiko. Danes pa tukaj v Sloveniji na račun levih vlad se ta srednji razred uničuje. Kdo v Sloveniji najbolj trpi? Tisti, ki ima povprečno plačo. Družina, ki ima tako imenovani dve povprečni plači. Ti niso upravičeni do nobenih ugodnosti, do nobenih socialnih transferjev in imajo najmanjše. Tukaj notri ubijate predvsem družine s povprečnimi prihodki. Spoštovana državna sekretarka, vi ste napisali, da davčna zakonodaja nima ne vem kakšnega velikega vpliva. Poglejte, vsak podjetnik, vsak investitor, ko se odloča, v katero državo bo šel, bo najprej preveril, kakšna je davčna politika. In če je davčna politika neugodna, se bo odločil za drugo državo. To pomeni, da bo odpiral nova delovna mesta tam. Veliko držav tudi v naši okolici je v zadnjem obdobju znižalo davke. Tudi Hrvaška, tudi Švica. Avstrija je naredila temeljito davčno reformo v zadnjem letu in učinki te davčne reforme se poznajo predvsem v žepih državljank in državljanov Republike Avstrije, v novih delovnih mestih. In še en primer, spoštovana državna sekretarka, davčna politika ni pomembna. Eden od razlogov, zakaj se je Cristiano Ronaldo odločil, da bo odšel iz Madrida v Torino, je tudi italijanska davčna zakonodaja. Rezident Italije za prihodke v tujini, ki jih ustvarja v tujini, plača lahko pavšal samo 100 tisoč evrov. V Španiji je pa ta obdavčitev bila 40 %. Tukaj je ta pomembna zadeva. Davčna politika prejšnje vlade in te vlade je neustrezna.
Hvala gospod poslanec. Besedo imata gospa Jerca Korče, zadnji na trenutni listi pa je dr. Anže Logar. Izvolite.
Najlepša hvala. Spet imamo nek predlog, ki ga je nedolgo nazaj podobnega, malo drugačnega dala že Nova Slovenija. Ta vaš predlog prinaša 326 milijonov manj v državni proračun. To je dejstvo, ki ga je podala Vlada v svojem mnenju. Se strinjamo, da je davčna razbremenitev potrebna, ampak v kontekstu nekega širšega družbenega dogovora. Še bolj pomembno od teh številk pa je to, da v širšem družbenem dogovoru končno že sprejmemo to, v kakšni družbi si mi želimo živeti, kakšno državo bomo mi razvijali. Če smo se odločili za solidarnostni model, in jaz upam, da smo se odločili za tak model, potem zniževanje davkov, in to, kar sem slišala v vaši razpravi, kako se Ronaldo seli zaradi tega, ker so davčno bolj ugodna okolja. A si mi želimo družbo, v kateri bo nekdo lahko imel 30 ferrarijev, nekdo pa ne za preživeti, si želimo tako družbo ali si želimo družbo, v kateri bomo ne delali uravnilovko, ampak bolj približevali zadeve. To se pravi, da ima delavec dostojno plačo in tudi direktor in tudi tisti, ki absolutno si zasluži višjo plačo, ampak ne enormno višje plače. Tako si nekako jaz predstavljam. Kvaliteta življenja v državi ni pogojena samo s tem, koliko nam pade v žep. Seveda če si na socialni pomoči, če si tako reven, da težko prideš skozi mesec, se strinjam, to res ne omogoča kvalitete življenja, ampak za ta srednji razred, o katerem govorite, pa ni samo to, koliko nam priteče v žep, ker država s tem financira marsikaj: javno šolstvo, javno zdravstvo, ceste, domove za ostarele itn. Mislim, da imamo v Sloveniji, čeprav govorite, da Slovenkam in Slovencem se slabo piše, evo, to sem si zapisala, ker me je najbolj zmotilo, Slovenkam in Slovencem se piše precej dobro. Če gledamo v globalu, če bomo znali vzpostaviti sistem in bomo popravili še določene pomanjkljivosti, lahko rečemo, da živimo dobro. Ne seveda vsi, imamo nekaj revežev in za tiste moramo mi delati in ustvarjati še močnejšo solidarnost. To je moje razmišljanje, pa vem, da se tukaj v nekem konceptualnem vidiku zelo razlikujemo, ampak jaz mislim, da kvaliteto življenja, ki jo moramo omogočiti državljanom, moramo financirati in je ne zmanjševati. Kje bomo vzeli teh 326 milijonov evrov, ki bi na ta račun šli ven? Kje jih bomo vzeli? Pri zobozdravstvenih storitvah? Pri tem, da bo treba porode plačevati? Jaz ne vem, kje bi vi jemali. Vedno se to sprašujemo. Ampak če mi odvzamemo nek priliv v proračun, se moramo zavedati, kje bomo vzeli, ali bo to z zmanjšanjem pravic naših državljanov, ki že tako ali drugače pravimo, da so prenizke. Pa sem mogoče toliko mlajša generacija. V začetku razprave sem poslušala nek tak politični pinkponk, kaj vse smo naredili, in so bile bančne luknje in je bilo pranje iranskega denarja in je bila afera TEŠ 6 in še mnogo afer, ki so bile v naši državi. Se strinjam, ampak za nazaj bomo težko popravili, razen s kazenskimi ovadbami in iskanjem odgovornosti. Tu se absolutno strinjam, ampak neke odškodninske odgovornosti za tiste ogromne zneske zgrešenih investicij v naši državi najbrž ne bomo nikoli dosegli. Zato je ključno, da vnaprej pazimo, ne da se vedno obmetavamo samo za nazaj, kaj je vlada kakšna naredila, česa kakšna vlada ni naredila. Dajmo malo bolj pogledati vnaprej. Jaz sem tudi v komunikaciji s finančnim ministrom, pa nisem ekonomist, pa sem daleč od številk, prišla do tega, da ima neko vizijo, kako vzpostaviti tudi razbremenitev plač. Tako da jaz pričakujem, da bomo na tem področju nekaj naredili, ampak nikakor in nikoli na račun tega, da bomo delali proračunski primanjkljaj, ki se bo rezultiral v tem, da našim državljanom manjšamo in kratimo neke pridobljene pravice. Hvala.
Hvala, gospa poslanka. Pridobili ste si repliko, potem pa še predlagatelj. Izvolite.
Spoštovani predsednik, hvala. Kolegica, ki je sedaj govorila, z vsem spoštovanjem do nje, ampak nima enega dne delovne dobe v gospodarstvu. Ko bo šla enkrat, bi rekel, spat s terjatvami, ko bo šla enkrat spat v gospodarstvo, potem bo verjetno lažje razumela te razprave, ki smo jih danes tukaj imeli. Jaz sem prepričan, da tisti, ki ustvarjajo, polnijo proračun. Jaz se bom zahvalil gospodarstvu, da mi daje plačo. Dejstvo pa je nekaj, 30 ferrarijev je bilo omenjenih. Jaz bi bil zelo vesel, da bi nekdo v Šenčurju imel, recimo, 30 ferrarjev, ker bi plačal zelo veliko davka v proračun, ker bi plačal davek na dodano vrednost v proračun. Jaz sem prepričan, da bi bil vrtec bistveno nižji v Šenčurju. Bogati vzdržujejo proračun. Mi ne smemo tem ljudem zapirati vrat. Mi moramo tem ljudem vrata odpreti, spoštovana. Tisti, ki troši, tisti, ki ustvarja plačuje davek. Izračunajte si, koliko podjetniki plačujejo davka v blagajno. Saj je prav, tisti, ki ne morejo, moramo mi ustvarjati socialno politiko. Ne moremo pa mi tukaj notri teh ljudi in reči, to je napačna politika. Vsi enaki, vsi revni, to je dejstvo, to smo že enkrat videli. Poglejmo si države, ki imajo močno socialno politiko. Imajo blazno rast gospodarstva in vsega. Gospodarstvo je tisto, ki ustvarja socialno politiko, ne obratno. In vi to zatirate. Izračunajte si, 30 ferrarijev, pa koliko davka je to. Hvala.
Replika na repliko ne obstaja. Obstaja pa želja predlagatelja, da spregovori. Izvolite.
Hvala lepa. Ko govorite o širšem družbenem dogovoru, ste imeli priložnost na prejšnji seji, ko ste sprejemali nekatere spremembe zakonov, ki so imele za en del slovenske družbe velik vpliv, pa niste iskali nobenega širšega družbenega dogovora. Te parole vam pridejo v poštev in prav samo takrat, kadar mi kaj predlagamo. Sedaj ko govorite o socialni državi, pa samo vprašanje: ali Avstrija ni socialna država? Je Nemčija socialna država ali ni socialna država? Avstrija, recimo, kar smo že prej povedali, in to lahko potrdi tudi državna sekretarka, ima za najnižji dohodninski razred ničelno stopnjo obdavčitve z dohodnino. Sedaj pa vas vprašam, katera je bolj socialna država, ali naša, ki te do 8 tisoč prihodkov obdavči s 16 %, ali Avstrija, ki te do 11 tisoč obdavči z 0 %. Te parole so popolnoma deplasirane, ker se ne pozna niti širša slika niti vsebina niti način funkcioniranja ne ene ne druge države. Kar zadeva pa pridobljene pravice, mi moramo davčnemu zavezancu omogočiti, da izkoristi boljšo obdavčitev ali pa boljšo rešitev. In če so dohodninski razredi in obdavčitve v teh razredih boljši od teh, ki jih mi predlagamo, jaz mislim, da ne bo imel nobeden od tistih, ki zdaj plačuje dohodnino, kakšne težave z bitko za pridobljene pravice. Razen etatisti, to se pravi tisti, ki zagovarjate neskončno močno državo. In takih, vidim, vas je v tem Državnem zboru skoraj 60. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. In beseda je vaša, dr. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Zdaj ob tej razpravi se jaz vprašam, kaj je bolje, da smo vsi revni, pa smo veseli, ker imamo socialno varnost, ker razlika med tem, če delaš ali pa če ne delaš, je relativno majhna, ali da smo vsi uspešni po svojih najboljših močeh. To sta dva zelo enostavna koncepta. Jaz vse prevečkrat dobivam občutek, da nekateri želite tekmovati v tekmi navzdol, da se vse izenači in da smo vsi revni, ampak za vse nas bo poskrbljeno. Medtem ko razvite evropske države tekmujejo predvsem v tem, kako s svojim davčnim sistemom in poslovnim okoljem narediti tak miks ukrepov, da bodo privabljali ljudi, da bodo čim bolj kreativni. Pa če jih nimajo dovolj doma, da se znanstveniki, razvojniki, napredniki, če jim tako rečem, odločijo, da pridejo v to državo. Slovenija je v tem zelo slaba. Poglejte, vsako leto odide 8 tisoč vrhunsko izobraženih ljudi na tuje. A veste, kakšen strošek je to za državo? Vi, ki ste egalisti, ki bi vsi tekmovali v tekmi za skupno revnost, se vprašajte vsako leto za 8 tisoč ljudi, ki so se izobraževali na fakultetah, pa potem verjetno tudi še na magisterijih in doktoratih, koliko je država plačala za njihovo izobrazbo. Vsako leto, leto za letom. In potem ta znesek, ki smo ga mi vsi davkoplačevalci plačali, in to znanje, ki je bilo na podlagi tega zneska ustvarjeno, gre potem v drugo državo in tam prinaša dobiček, ki ga zaradi nižjih davčnih stopenj več v žepe spravi tudi ta izobražen posameznik. Kdo je tu izgubil? Slovenija je tu izgubila. Vsi smo izgubili. Ko pa se pojavi nek predlog, naredimo bolj spodbudno davčno okolje tudi doma, se pa egalisti razburjate in pravite, »ne, imejmo vsi enako malo«. Koordinator Vlade je, mislim da dva dni nazaj, dejal tu pred Državnim zborom, da Levica definira barvo te vlade. V enem pogovoru za nacionalno televizijo je koordinator Vlade napovedal številne nove odhodke proračuna, ki jih bo Vlada potrdila, ker zavisi od glasov nadkoalicijske stranke Levica. Imate torej neko zgodbo, ki že vnaprej napoveduje nova javnofinančna bremena vseh nas, vsakega od nas. Tisti z nižjimi prihodki si jih bodo težje privoščili kot tisti z višjimi prihodki. Vi koalicijski poslanci skrajno leve vlade si jih boste lažje privoščili kot tisti, ki se težko prebijejo iz dneva v dan. Ko pa pride na mizo nek predlog, ki bi pomenil delno davčno prestrukturiranje, ste pa proti. Glejte, kaj Vlada zapiše v mnenju. Citiram: »Vlada se zaveda, da je obremenitev dela tisti dejavnik, ki med davčnimi ukrepi negativno vpliva na konkurenčnost« – o tem sem govoril – »kar nam dokazuje tudi študija OECD, iz katere je razvidno, da je obremenitev dela problematična vsaj iz dveh vidikov, in sicer pritiska na stroške dela in slabšanja mednarodne konkurenčnosti podjetij in s tem države ter lahko tudi tveganja za naraščanje sive ekonomije.« To je Ministrstvo za finance napisalo oziroma Vlada potrdila. Dali so pravo diagnozo. Povedali so, da to, kar počnete, ko še povečujete obremenitev dela, je slabo za konkurenčnost, za mednarodno konkurenčnost in tveganje za naraščanje sive ekonomije. Vse, za kar se vsi strinjamo, da je rak rana te države in da je treba urediti. In kaj je posledica te ugotovitve? Ne, mi smo proti. Ne, mi smo proti. Vlada še zapiše: »Največji delež k davčnemu primežu v Sloveniji prispevajo prispevki za socialno varnost.« Kaj ste naredili pred kratkim? Povečali ste. Tam lahko, na enem drugem področju pa – kaj pravite? Da ne morete. Prej je kolegica Korče rekla, da imamo predlog na mizi, ki na račun zmanjšanja pravice ljudi nekaj dela. Zdaj pa meni povejte, kaj v tem predlogu je zmanjšanje pravic ljudi, če je glavni ukrep, da citiram predlog predlagatelja, torej nas, »znižanjem dohodninskih stopenj, zvišanjem splošne olajšave in zvišanjem mej dohodninskih razredov bi tako delavec s povprečno plačo dobil okoli 45 evrov več na mesec«. Vsak, ki dela s povprečno plačo, bi dobil 45 evrov več v svojo denarnico vsak mesec. Povejte mi, kje je tu zmanjšanje pravic. Naj se eden javi, pa mi pove, kje je zmanjšanje pravic. Ne vem, kako je za gospo Korče to zmanjšanje pravic, če ima vsak 45 evrov več v denarnici. In potem sam odloča, kaj bo s temi 45 evri naredil: ali bo dal v tretji steber pokojninskega zavarovanja, ali si bo privoščil, ne vem, malo dražje obleke, ali bo rekel, ker zdaj imam 50 evrov več na mesec, si lahko privoščim višji kredit, ali bo se odločil za zamenjavo oken in se bo ekonomija zavrtela. Tako bo imel proizvajalec oken več naročil, bo zaradi večjega dobička dal svojim zaposlenim božičnico, bodo imeli ti zaposleni poleg 50 evrov več še dodatno božičnico in bodo rekli, da zdaj gredo pa lahko v terme. Pa bo imelo turistično podjetje dodaten priliv gostov. Bodo imeli zaposleni naslednje leto božičnico in se bo ekonomija zavrtela, tako kot se po navadi v teh stvareh zavrti. Boste pa tudi nekateri seveda dali te šolde v nogavice. Dobro. Ampak bodo ostali verjetno več zapravili. Vlada, ne bom rekel vlada, predvsem koalicijski poslanci ste na podlagi vaše razprave,bom rekel, zelo pokroviteljski do davkoplačevalcev oziroma do tistih, ki delajo. Vi smatrate, da država, vlada, bistveno bolje ve, kako investirati denar, kot vsak posameznik. Torej vi bistveno bolje veste, če od vsakega od nas vzamete 50 evrov več, kaj boste s temi 50 evri naredili, kot vi sami, če dobite teh 50 evrov več v denarnico. Ni res. Vi najbolje veste, kaj je dobro za vas. In vi na ta način najbolje lahko za sebe poskrbite. Glejte, brezposelnim ste pred kratkim dodali 100 evrov več nadomestila. Super, vsi podpišemo. Tistim z minimalno plačo ste dvignili, mislim, da po teh več krogih za 60 evrov več. Javnim uslužbencem ste dali za 306 milijonov evrov več. Nobene težave, še s tem se hvalite. Vsem, med katerimi so pa tudi javni uslužbenci, 860 tisočim, ki pa delajo, ki ustvarjajo, pa v povprečju ne privoščite 50 evrov več na mesec. Še celo več! Govorite, da se ta povečanja delajo na račun manjšanja pravic drugih. Pa jaz ne vem, kdo vam to logiko sestavlja. Če po tej logiki človek vodi državo – jaz ne vem, kam pridemo, no. Iz vaših razprav pa tudi iz mnenja Ministrstva za finance lahko potem mnenje ali pa razmišljanje te skrajno leve vlade v bistvu opišem s škarjami. Poglejte, vi ste vedno proti zniževanju proračunskih prihodkov. Vedno boste glasovali proti nečemu, kar bi pomenilo zniževanje proračunskih prihodkov. A priori bo to razlog in smo proti. Nočemo imeti manj v proračunu, hočemo vse davke pograbiti. Hočemo. Z nekim linearnim razmišljanjem, ki ne vkalkulira tega, da denar da denar, da ekonomija zavrti ekonomijo, in kadar ima človek dovolj denarja, ga verjetno manj da v nogavice kot takrat, ko ga ima malo. Ko se ekonomija obrača, se tudi lažje zapravlja, in takrat, ko se lažje zapravlja, se ekonomija obrača, in tako naprej, spirala gor, ne dol, za kar se vi borite. Ste pa vedno za povečevanje proračunskih odhodkov. To pa ja. Če je pa nek ukrep, ki povečuje proračunske odhodke, to ste pa vedno za. Iz enega preprostega razloga, ker vam to daje moč nad tistimi, ki te proračunske odhodke koristijo. Več kot ima vlada za razdeliti, bolj pomembna se počuti. In da lahko več nagrabi iz denarnic davkoplačevalcev, mora zviševati davke. In ko zvišuje davke, ima več denarja, je pomembnejša in dobijo prave firme, dobijo prave skupine. Tiste, ki pa ustvarjajo, boste pa še malo stisnili. Zdaj smo tem dali, zdaj smo onim dali, vi pridete zadnji na vrsto. In nimate nobene težave, res, nobene težave, ko ustanovite nove ministre. Koalicijsko je treba razporediti, da se boste sešteli, ste ja šestčlanska koalicija. Nimate nobene težave, ko se imenuje šest novih državnih sekretarjev. Nobene težave. Treba je imeti državne sekretarje, ki bodo koordinirali državne sekretarje. In celo vi boste vložili, če se ne motim, ta zakon o vladi, vi poslanci, da boste to ustoličili. Ko pa pride do vprašanja, da se da ljudem več, da se bodo oni odločali – ne, to pa ne, češ, mi ne bomo dali, mi smo dali ton tej naši vladi in mi ne dopustimo, da bi ljudje sami zaživeli, da bi se sami odločali, kako zapraviti denar, ker mi bolje vemo od njih. In poglejte, če imamo pravo diagnozo, ki jo je dalo Ministrstvo za finance, da je največja rakrana obdavčitev dela, tako za konkurenčnost, za mednarodno konkurenčnost kot za sivo ekonomijo, če sama vlada ugotavlja, da je največji delež teh bremen za socialne prispevke in da je treba prestrukturirati, nam tukaj v koaliciji pravite, »dajmo v letu 2019 razmisliti, dajmo vse analize narediti, dajmo potem ugotoviti, zakaj tega ne bomo mogli narediti«. Tukaj imate en primer, zelo enostaven, ki ne bo tako potraten, kot mislite, ko je še ravno pravi čas, čas nekega obdobja konjunkture, ki lahko to kolesje gospodarstva požene naprej, da ga podprete v prvem branju. Lahko ga potem tudi še amandmirate, kakorkoli, lahko tudi datum prolongirate, ampak ne za voljo neke ideologije, ki ubija konkurenčnost v tej državi, kot pravi Ministrstvo za finance, mednarodno konkurenčnost, spodbuja sivo ekonomijo. Ne zavoljo enega koalicijskega partnerja, ki je očitno proti, potem blokirati ta zakon v parlamentarni proceduri. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobita besedo še predstavnica Vlade in predstavnik predlagatelja. Najprej dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki Nataliji Kovač Jereb. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. V zvezi z vprašanjem Vladi in Ministrstvu za finance glede davčnega prestrukturiranja. Vlada v prvi polovici leta 2019 pripravlja nabor različnih ukrepov, ki bodo imeli za cilj davčno prestrukturiranje v smeri razbremenitve čim širšega kroga davčnih zavezancev. K temu davčnemu prestrukturiranju želimo pritegniti socialne partnerje in politične partnerje tudi z vsebinskimi predlogi, ker bomo šli v bistvu v prestrukturiranje razbremenitve dela. Mi se zavedamo, da so v bistvu stroški dela na strani delojemalcev preveč obremenjeni, vendar pa se mora potem, kadar se razbremenijo stroški dela na strani delojemalcev, poznati to tudi v denarnicah in na transakcijskih računih delavcev. Se pravi, če bomo na eni strani razbremenili stroške na strani delojemalcev, se bodo tudi znižali stroški dela delavcev pri gospodarskih družbah, in to naj bi se prelilo v prihodke na transakcijskih računih zaposlenih. Glede davčnih obremenitev pri davku od dohodkov pravnih oseb. Slovenija ima nominalno stopnjo pri davku od dohodkov pravnih oseb 19 %, efektivno pa, kakor smo mi izračunali 12,6 %. Na tej strani ima v bistvu država še nek prostor, da bi se mogoče povišale te stopnje pri davku od dohodkov pravnih oseb. Vprašanje je bilo tudi, če delamo še na davku na nepremičnine. Ministrstvo za finance na strokovnih podlagah davka na nepremičnine dela še naprej, s tem da je za pravilno davčno osnovo pomembno, da so v bistvu podatki, ki izhajajo iz množičnega vrednotenja nepremičnin, pravilni, zato se glede podatkov usklajujemo še z Ministrstvom za okolje in prostor in Ministrstvom za infrastrukturo. Hvala.
Hvala lepa. Sedaj pa ima besedo še predstavnik predlagatelja gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa! Najprej moram reči, da sem razočaran, ker predstavniki vlade pridejo, preberejo pet minut na začetku, pa si potem vzamejo za zaključek nekaj minut in končajo. S tem je njihova vloga v zakonodajnem postopku v takih primerih končana. Jaz mislim, da je to neresno in neodgovorno. Predlog zakona je bil tukaj, pričakoval sem, da se bo vlada, državna sekretarka, vključevala v razpravo, korigirala naše napake ali napačne navedbe, napačne poglede, pa seveda tudi drugih poslanskih skupin, predvsem koalicijskih, ker očitno med njimi nekateri več kot toliko, da kaj preberejo, se niti ne poglobijo v tematiko oziroma v predlog, ki ga imajo na dnevnem redu oziroma na mizi. Jaz sem, moram reči, da sem zelo razočaran nad komentarji, nad obrazložitvami, še posebej nad stališči poslanskih skupin. Edina svetla izjema tu v razpravi koalicije je bila Monika Gregorčič, ki je imela zelo korektno razpravo z dilemami in pomisleki. Ampak pač tako je. Tukaj smo. Kar zadeva ta naš predlog. Jaz sem prej na začetku povedal, da se predlog uveljavlja s 1. 1. 2019, ne za nazaj, ampak za naprej. In povedal sem tudi, da bo za naprej tudi gospodarska rast tam 3 plus odstotke ali pa približno 3 odstotke in da bo to zato, ker gre procentno procentni račun naprej, dodatna milijarda evrov v državnem proračunu, če se bo s to dinamiko odvilo. 300 milijonov od tistega, kar bo nastalo prihodnje leto, bi bilo namenjeno za ta naš predlog zakona. To drži, gospa državna sekretarka? To stoji? Sedaj sprašujem, ali je to korekten predlog z vidika prispevka državljanov k gospodarski rasti. Podjetja so izvzeta iz tega predloga, s tem se nismo ukvarjali, ker je treba neke druge mehanizme uporabiti in je treba res imeti nek širši dogovor. Vendar v tem primeru ko sta partner samo dohodninski zavezanec in država, pa lahko to naredimo. Za to pa ne rabimo nobenih širših pogajanj in nobenih širših družbenih konsenzov. To sta samo dva partnerja, država, Ministrstvo za finance, Vlada, ki bdi nad izvrševanjem proračuna, in mi, ki odločamo o tem, kakšna bo davčna stopnja. Jaz sem prepričan, da je ta naš predlog za razmere, v katerih smo in kakšne bodo še prihodnje leto, zagotovo zelo korekten. Da vas samo spomnim. Mi smo davčno reformo naredili leta 2006. Leta 2007 smo imeli iz dohodnine 919 milijonov evrov prihodkov, leta 2009, ko je to na polno zagrabilo, pa milijardo 70 milijonov. To se pravi, da je dohodnina kljub temu zrasla za 88 milijonov evrov. Bilo je 2007 pobranega DDV 2 milijardi 910 milijonov, 2009 pa 2 milijardi 840, to se pravi je padlo za 70 milijonov. Ampak skupni saldo je bil še zmeraj plus 18 milijonov za državni proračun, kljub temu da smo sistemsko vse razbremenili. To potrjuje trditev, da nižji davki in več plačnikov pomeni večji učinek v masi za državni proračun, ker višji, kot so davki, več je sive ali črne ekonomije. To je logična posledica. To se je zgodilo povsod in tudi pri nas. Debate okoli socialne države. Če bomo ljudem omogočili, da bodo imeli višji neto saldo med svojimi prihodki ali pa na svojih računih, se s tem krepi njihova socialna varnost. Ni treba državi nič delati za to, da bodo bolj socialno varni. Omogočiš jim, da imajo nekaj več denarja in s tem pokrijejo svoje potrebe. Socialna država, ki jo pa zagovarjate, je pa državna socialna država, etatizem, če temu tako rečem, pa pomeni, da je treba vse pobrati, potem vmes nastaviti deset tisoč ljudi, da se s tem ukvarjajo in potem to delijo po obrazih, obrazcih in tako naprej, kakor kje. Vmes se zgubi 30 % za plače, 30 % izgine neznano kam, 30 % tistega pa tako kot v vsakem socializmu potem pride do tistih končnih namenov. Jaz mislim, da ta koncept z visokimi davki ni dober. Obratno je mnogo boljše, mnogo bolj učinkovito, mnogo bolj ljudje skrbijo za sebe, za svojo družino, za razvoj svojega podjetja, tudi za svoje espeje in tako naprej, kakor v primeru, ko se vse to ne da in ne omogoča na tak način. Kar zadeva pa vire, spoštovani, poleg gospodarske rasti, ki bo drugo leto prinesla dodatno milijardo v proračun, imate na Karavanken tunelu 18 milijonov, imate na drugem tiru 700 milijonov, imate v proračunu še cel kup balasta, za katerega sploh ne veste, za kaj gre denar, ampak je samo tam in se potem to izgublja za razne projekte, take ali drugačne, take in drugačne družbe. Veliko denarja je v proračunu, cel kup gluhih postavk, ki jih potem vlada prerazporeja za svoje namene, za svoje potrebe. Mislim, da kakšnih težav, da bi to naredili, nimate, da bi tudi tak predlog podprli. Priporočam vam, da predlog podprete, da daste svoje predloge za drugo obravnavo, da da tudi Vlada svoje predloge in na koncu bomo naredili en primeren zakon za naše državljane. Milijon in pol je tistih, ki bodo imeli korist od tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker je čas, določen za razpravo, še ostal, sprašujem, ali želite na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še razpravljati. Ker ni interesa, zaključujemo razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in 3. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 19.45 minut. Hvala. (Seja je bila prekinjena ob 19.15 in se je nadaljevala ob 19.45.)
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev, pri čemer bo zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 6., 4., 7., 8., 10., 11., 14., 12., 1., 27. in 24. točka dnevnega reda. Poslanke in poslance prosim, da preverite glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je druga obravnava Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o čezmejnem izvajanju storitev v okviru rednega postopka. Glasovali bomo o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o čezmejnem izvajanju storitev ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 37. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o interventnih ukrepih pri ravnanju s komunalno odpadno embalažo in z odpadnimi nagrobnimi svečami po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 18. 12. 2018, ki je objavljen na e-klopi. Najprej prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin LMŠ, SD, SMC, DeSUS in SAB k 16.b členu pod številko 1. In še opomba – če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanske skupine SDS k istemu členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti 4. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je amandma poslanskih skupin LMŠ, SD, SMC, DeSUS in SAB k 16.b členu pod številko 1 sprejet, je postal amandma Poslanske skupine SDS k istemu členu pod številko 2 brezpredmeten. S tem smo, spoštovane poslanke in poslanci, končali z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 16.b členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ker ni predlogov, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. V imenu Poslanske skupine SDS dajem besedo gospodu Černaču.
Lep pozdrav vsem prisotnim! V Poslanski skupini SDS smo včeraj povedali, da zakonu ne bomo nasprotovali, da smo ga pa pripravljeni podpreti, če bo sprejet amandma, ki govori o rokih, v katerih morajo izbrane osebe odpeljati odpadno embalažo oziroma sveče. Zato bi bilo treba vložiti amandma v tretjem branju, ker je pač taka formalna procedura. S tem se je javno včeraj strinjal tudi minister v razpravi o amandmajih. Dovolite, da ga citiram. Minister Leben je rekel včeraj: »Zdaj pa še malo, kar se tiče teh 30 dni v amandmaju. Jaz vas slišim, mi smo z ekipo to preigrali, stvar bi pila vodo, bi pa morali malo spremeniti. Ker gre za velike količine, ker gre za veliko denarja, bo objavljen evropski razpis [[…]]« In naprej, »tukaj je edina rešitev, da se strinjamo, da ko izberemo osebo za odvoz, da ji damo 30 dni časa, da se to odpelje. Mislim, da na tak način še pohitrimo postopek in da bi lahko nekje tukaj našli kompromis, seveda v ravnovesju, da bi bil ta zakon še v širšem kontekstu sprejet.« Na podlagi teh besed sem jaz napovedal, da smo pripravljeni spremeniti ta amandma, tako da v določenem delu črtamo nadaljnje besedilo, ki je bilo vezano na odločitve inšpekcije, vendar so me kasneje kolegi iz LMŠ popoldne obvestili, da si je koalicija premislila in da take rešitve ni pripravljena sprejeti. Mislim, da je to slaba odločitev, ker ni nobenih rokov v zakonu. Mi smo ta amandma predlagali zaradi tega, ker so tisti, ki so bili na odboru prisotni, opozarjali na omejene skladiščne možnosti za to embalažo, in so opozorili, da ko bo enkrat inšpekcija svoje delo opravila, kar bo morala po zakonu storiti zelo hitro, v desetih dneh od uveljavitve zakona, ta embalaža ne bo smela nikamor, dokler ne bo izbran izvajalec, ki jo bo odpeljal. Vemo pa, da bodo prihajale nove količine embalaže in zna biti, da bo nastal problem, ki bo mogoče še večji, kot je ta, s katerim se soočamo danes. Verjamem, da tudi ta rok v celoti ne bi tega problema odpravil, bi pa vseeno prisilil k temu, da bi bile te odločitve in postopki hitrejši. To je bil tudi namen tega amandmaja. Zdaj, ko tega ni, seveda tega zakona ne moremo podpreti, tako da bo koalicija sama ta zakon sprejela in prevzela odgovornost za vse kar bo iz tega naprej izhajalo. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec, za vaše stališče. S tem ugotavljam, da lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem tudi to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o gospodinjskem dodatku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o gospodinjskem dodatku je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 44. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemnik. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah Zakona o starševskem varstvu in družinski prejemkih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 44. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor predloga sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o vrtcih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi Zakona o vrtcih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 43. (Za je glasovalo 33.)(Proti 43.) S tem ugotavljam, da zbor predlaganega predloga sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vinu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vinu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 48. (Za je glasovalo 35.)(Proti 48.) Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo se prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvah zakona o gasilstvu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 45. (Za je glasovalo 36.)(Proti 45.) Ugotavljam, da zbor predlaganega predloga sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o dohodnini. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah Zakona o dohodnini je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 50. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega predloga sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Glasovanje bomo opravili na podlagi pregleda predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric in ministrov z dne 18. decembra 2018, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o predlogih sklepov. Prvi predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Marjana Šarca na poslansko vprašanje Ive Dimic v zvezi z otroško srčno kirurgijo in razmerami v zdravstvu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 48. (Za je glasovalo 35.)(Proti 48.) Ugotavljam, da predlog sklepa sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Marjana Šarca na poslansko vprašanje Zmaga Jelinčiča Plemenitega v zvezi z naseljevanjem tujcev. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 48. (Za je glasovalo 33.)(Proti 48.) Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Predlog naslednjega sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Marjana Šarca na poslansko vprašanje Zvonka Černača v zvezi z gradnjo druge cevi Karavanškega predora. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 49. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Naslednji: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Marjana Šarca na poslansko vprašanje gospoda Mihe Kordiša v zvezi z rebalansom proračuna za leto 2019 in izdatki za obrambo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 44. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za obrambo gospoda Karla Erjavca na poslansko vprašanje Primoža Siterja v zvezi z izplačili sofinanciranja izgradnje gasilskega centra v Postojni. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 43. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor gospoda Jureta Lebna na poslansko vprašanje gospoda Borisa Doblekarja s problematiko degradiranih območij v Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 41. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje gospoda Sama Fakina na poslansko vprašanje gospe Anje Bah Žibert v zvezi z otroško in mladinsko ortodontijo. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 48. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Andreja Bertonclja na poslansko vprašanje gospoda Jožefa Horvata v zvezi z razbremenitvijo davkoplačevalcev. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 50. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Andreja Bertonclja na poslansko vprašanje mag. Andreja Širclja v zvezi s spoštovanjem fiskalnih pravil. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 49. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Smo pri desetem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za pravosodje gospe Andreje Katič na poslansko vprašanje gospoda Aleksandra Reberška v zvezi z odgovornostjo za pošteno sojenje. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 49. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. 11. predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor gospoda Jureta Lebna na poslansko vprašanje gospoda Željka Ciglerja v zvezi s sanacijo onesnaženosti v Celjski kotlini. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 42. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Predlog številka 12: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Andreja Bertonclja na poslansko vprašanje gospoda Janija Ivanuše v zvezi s fiduciarnimi računi. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 43. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor gospoda Jureta Lebna na poslansko vprašanje gospoda Borisa Doblekarja v zvezi s stanjem na področju urejanja voda oziroma hudournikov v Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 42. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Prehajamo na predlog 14. sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost in šport, dr. Jerneja Pikala na poslansko vprašanje gospoda Tomaža Lisca v zvezi z gradnjo in obnovo športne infrastrukture. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Predlog sklepa številka 15: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zunanje zadeve dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje gospe Ljudmile Novak v zvezi s problematiko financiranja slovenskih tiskanih medijev v Italiji. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 40. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Prehajamo na predlog 16. sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za infrastrukturo mag. Alenke Bratušek na poslansko vprašanje gospoda Boštjana Koražije v zvezi z doseganjem ciljev energetske obnove stavb v uporabi ožjega in širšega javnega sektorja. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 44. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kulturo gospoda Dejana Prešička na poslansko vprašanje gospe Violete Tomić v zvezi z umetniškimi deli v lasti Nove Ljubljanske banke. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 43. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Smo pri 18. predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor gospoda Jureta Lebna na poslansko vprašanje dr. Anžeta Logarja v zvezi s postavitvijo kanalizacijskih vodov na vodovarstvenih območjih. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 42. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlog tega sklepa ni sprejet. 19. predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za obrambo gospoda Karla Erjavca na poslansko vprašanje gospoda Žana Mahniča v zvezi z vizijo razvoja in opremljanjem Slovenske vojske. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 49. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da predlog tega sklepa ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor, gospoda Jureta Lebna na poslansko vprašanje gospoda Žana Mahniča v zvezi z odstrelom volkov. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 50. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 59.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. In zadnji, 21. predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti mag. Ksenije Klampfer na poslansko vprašanje gospoda Mihe Kordiša v zvezi z zamudami v centrih za socialno delo pri izdajanju odločb o otroških dodatkih, državnih štipendijah in znižanem plačilu vrtca ter siceršnji kadrovski podhranjenosti centrov za socialno delo. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 43. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. S tem, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, zaključujem 1. točko dnevnega reda. Če želite nekaj pavze, s tem, spoštovane poslanke in poslanci, nimam težav. Lahko licitiramo tudi na tri, če hočete. S tem prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO SO MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kopru. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev gospoda Mihe Špilarja v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kopru. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem v imenu Sodnega sveta besedo gospe Alenki Klemenčič. Gospa Klemenčič, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, poslanke in poslanci! Razlog za razpis na mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kopru je v kadrovskih oslabitvah Okrajnega sodišča v Piranu, pričakovanem pripadu kazenskih zadev na območju sodnega okrožja Koper ter reorganizaciji dela. V letu 2017 je bila namreč okrajna sodnica, ki je na Okrajnem sodišču v Piranu edina reševala kazenske zadeve, imenovana na mesto okrožne sodnice. Tudi na Okrajnem sodišču v Kopru kazenske zadeve rešuje le ena sodnica, zato se bodo kazenske zadeve v okviru sodnega okrožja Koper reševale le na Okrajnem sodišču v Kopru, kjer bosta razporejena dva sodnika. Po odhodu sodnice z Okrajnega sodišča v Piranu je bil zato razpis še enega mesta okrajnega sodnika nujen. Na razpisano mesto se je prijavilo trinajst kandidatov. Sodni svet je vodil izbirni postopek v treh fazah, pri čemer so si faze sledile zaporedno glede na izvid prejšnje faze. Prva faza je zajemala preverjanje izpolnjevanja razpisnih pogojev kandidatov. V drugi fazi je Sodni svet opravil oceno primernosti kandidatov. V tretji fazi pa je opravil razgovore z najprimernejšimi kandidati. Vsi kandidati so izpolnjevali razpisne pogoje. Sodni svet je na 2. seji sklenil, da na ustni razgovor povabi štiri kandidate. Po opravljenih razgovorih pa je na 3. seji soglasno sklenil, da se na razpisano prosto mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kopru izbere Miha Špilar in ga predlaga Državnemu zboru v izvolitev. Miha Špilar je rojen leta 1986. Na Pravni fakulteti Univerze v Ljubljani je diplomiral let 2011, pravniški državni izpit pa je opravil leta 2013. Dopolnjenih ima 7 let delovnih izkušenj, od tega več kot 5 let po opravljenem pravniškem državnem izpitu. V času študija je dosegel povprečno oceno 8,54, na pravniškem državnem izpitu pa 8,43. Njegova dosedanja poklicna pot je v celoti povezana s sodniškim delom, saj je bil štiri leta višji pravosodni svetovalec na Okrožnem sodišču v Kopru, od 1. 1. 2018 dalje pa je zaposlen kot strokovni sodelavec na Višjem sodišču v Kopru. Sodeloval je pri odločanju zunajobravnavnih senatov. V prisotnosti sodnika je vodil predobravnavne naroke in glavne obravnave ter postopke zoper mladoletne storilce kaznivih dejanj. Pripravljal je osnutke sodnih odločb, samostojno je vodil preiskovalne postopke in sodeloval pri delu specializiranega oddelka Okrožnega sodišča v Kopru. Na Višjem sodišču v Kopru za vse sodnike na oddelku predstavlja zadeve na senatih in piše osnutke odločb pritožbenega sodišča. Miha Špilar ima torej večletne izkušnje z delom na kazenskem področju na sodiščih različnih stopenj. Pridobil je izkušnje z delom s strankami in zelo dobro pozna delo sodišč. Iz mnenj sodnikov kazensko-preiskovalnega oddelka in specializiranega oddelka Okrožnega sodišča v Kopru je razvidno, da je pri dosedanjem delu pokazal visoke delovne sposobnosti, zelo obširno in zanesljivo strokovno znanje tako iz kazenskega prava kot tudi iz gospodarskega in civilnega prava. Pri svojem delu je izkazal odgovornost, zanesljivost in preudarnost. Izjemno pozitivno je kandidata ocenila tudi predsednica Okrožnega sodišča v Kopru. Tudi na razgovoru s člani Sodnega sveta je kandidat pokazal veliko širino in poglobljenost strokovnega znanja iz kazenskega področja, bogate delovne izkušnje, komunikacijske spretnosti ter sposobnosti kritičnega in analitičnega razmišljanja, kar je Sodni svet prepričalo, da je Miha Špilar najprimernejši kandidat za razpisano sodniško mesto, zato ga predlaga Državnemu zboru v izvolitev na mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kopru. Hvala.
Hvala, gospa Klemenčič, za vašo predstavitev. Predlog je obravnavala kot pristojna Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Ivanu Hršku. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Mandatno-volilna komisija je na 5. seji 13. decembra 2018 kot matično delovno telo obravnavala predlog za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kopru, ki ga je Državnemu zboru 5. decembra 2018 predložil Sodni svet. Ustava Republike Slovenije v 130. členu določa, da voli sodnike Državni zbor na predlog Sodnega sveta. V skladu s prvim odstavkom 20. člena Zakona o sodniški službi se šteje, da je z izvolitvijo v sodniško funkcijo sodnik imenovan na razpisano sodniško mesto. Kot predstavnik predlagatelja je na seji Mandatno-volilne komisije sodeloval član Sodnega sveta mag. Emil Zakonjšek, ki je uvodoma povedal, da je izbirni postopek za prosto razpisano mesto potekal, kot je običajno pri kandidaturi za sodnike. Kratko predstavitev je zaključil z oceno, da je med prijavljenimi kandidati Miha Špilar najprimernejši kandidat za razpisano sodniško mesto. V razpravi je članica Mandatno-volilne komisije izpostavila potrebo po konkretnejši pojasnitvi meril, po katerih Sodni svet izbere kandidata za sodniško mesto in ga predlaga v izvolitev Državnemu zboru. Državni zbor mora namreč na podlagi predloga Sodnega sveta sprejeti pomembno odločitev, nima pa ustreznih informacij o kandidatih, ki so se uvrstili v ožji izbor in tako možnosti primerjave. Opozorila je še na veliko obremenjenost Sodnega sveta, ki je tudi razlog za nedavni odstop ene od članic Sodnega sveta, in izrazila zaskrbljenost, da je Sodni svet pri razgovorih s kandidati za sodniška mesta časovno zelo omejen in posledično težko celostno oceni kandidate. Tekom razprave je bilo izraženo tudi mnenje, da bi bilo treba postopek izbire za sodniška mesta spremeniti. Predstavnik Sodnega sveta je dodatno pojasnil način izbora kandidata in povedal, da Sodni svet v največji meri, kolikor je le mogoče, preveri usposobljenost kandidatov za sodniška mesta ter da ima natančno izdelane kriterije, po katerih opravi izbor. Mandatno-volilna komisija je po opravljeni razpravi sklenila Državnemu zboru predlagali, da v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kopru izvoli Miha Špilarja.
Hvala, gospod poslanec. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kopru izvoli gospod Miha Špilar. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje guvernerja – člana Sveta Banke Slovenije. Predsednik Republike Slovenije, gospod Borut Pahor je 30. novembra 2018 predlagal Državnemu zboru, da na prosto mesto guvernerja – člana Sveta Banke Slovenije, s katerega je bil 30. aprila 2018 razrešen dosedanji guverner Banke Slovenije gospod Boštjan Jazbec, imenuje mag. Boštjana Vasleta. Besedo dajem generalni sekretarki v Uradu predsednika republike, gospe Nataši Kovač za dopolnilno obrazložitev predloga. Izvolite.
Spoštovani predsednik, poslanke, poslanci. Predsednik Republike Slovenije se je odločil, da potem ko po prvem pozivu predlagani kandidat za guvernerja Banke Slovenije v Državnem zboru ni bil izvoljen, ponovi poziv za zbiranje predlogov možnih kandidatov. Sledil je namreč prepričanju, da je primerno in korektno kandidate praviloma izbirati izmed tistih, ki so se pripravljeni prijaviti na javni poziv. Na ponovljeni poziv je urad prejel 5 predlogov kandidatur: za prof. dr. Jožeta Damijana, mag. Evo Lorenčič, prof. dr. Igorja Mastena, Tomaža Toplaka in mag. Boštjana Vasleta. Po temeljitem premisleku, več pogovorih in posvetovanjih s poslankami in poslanci, z vodji poslanskih skupin se je predsednik republike odločil, da Državnemu zboru v izvolitev predlaga za guvernerja mag. Boštjana Vasleta, ki je sicer magister ekonomskih znanosti in je magistriral s področja makroekonomije na Central European University v Budimpešti. Je dolgoletni direktor Urada za makroekonomske analize in razvoj in je sodeloval pri vseh ključnih ekonomskih izzivih zadnjih 15 let v Sloveniji: pri pripravi programa za znižanje inflacije, pripravi in izvedbi obsežnega programa strukturnih reform, pripravi ukrepov za odziv na gospodarsko in finančno krizo, kar vse je zahtevalo usklajeno delovanje vseh ekonomskih politik. Pridobil si je celovit pregled in poglobljeno razumevanje delovanja slovenske ekonomije in njene umeščenosti v evropsko in svetovno okolje. Koordiniral in izpeljal je nekaj ključnih in odmevnih projektov s področja razvojnih politik. Zaradi potreb po kompleksnejšem obvladovanju tveganj je znaten del svojega časa namenil analizi ekonomskih tveganj. Sodeloval je z vsemi ključnimi organi v Republiki Sloveniji kot tudi z mednarodnimi institucijami, s katerimi se sicer srečuje tudi Banka Slovenije, in je dobro seznanjen s pomembnimi deli mednarodnih aktivnosti Banke Slovenije. S svojim delom in sodelovanjem na številnih mednarodnih in domačih strokovnih konferencah je pridobil ugled neodvisnega strokovnjaka z osebno integriteto, ki svoje poglede oblikuje na podlagi argumentiranih stališč in analiz. Je član številnih odborov, mednarodnih institucij OECD, Evropske komisije ter član Evropske mreže fiskalnih svetov. Ima več kot 10-letne vodstvene izkušnje z vodenjem urada za makroekonomske analize in razvoj ter z vodenjem najzahtevnejših projektov v okviru urada. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Današnje glasovanje bo odločilo, ali bo Banka Slovenije po skoraj osmih mesecih dobila novega guvernerja. Skupna odgovornost prav vseh, ki sodelujejo v postopku izvolitve, je, ali bomo uspeli zagotoviti nemoteno delovanje ene od osrednjih državnih institucij. Predsednik republike je pri predlaganju kandidatov za to funkcijo o presoji izpolnjevanja visokih strokovnih zahtev in vodstvenih izkušenj v največji možni meri upošteval tudi želje in izražena pričakovanja poslank in poslancev. Tako glede odnosa do preteklih ravnanj kot prihodnjih usmeritev Banke Slovenije. Na podlagi posvetovanj je mogoče utemeljeno pričakovati, da kandidat uživa potrebno podporo za izvolite. Mag. Boštjan Vasle je kandidat, ki se je izkazal z visokimi moralnimi in etičnimi standardi. Ima potrebne strokovne in vodstvene izkušnje, kar vse je zagotovilo, da bo v primeru izvolitve opravljal funkcijo guvernerja Banke Slovenije strokovno, skrbno, učinkovito in da bo pri svojih odločitvah neodvisen. Hvala lepa.
Najlepša hvala, gospa Kovač, za vašo predstavitev. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Predsednik gospod Ivan Hršak, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Mandatno-volilna komisija je na 5. seji kot matično delovno telo obravnavala predlog za imenovanje guvernerja člana Sveta Banke Slovenije, ki ga je Državnemu zboru 30. novembra 2018 posredoval predsednik Republike Slovenije. Predlogu je priložil tudi soglasje kandidata. Ustava Republike Slovenije v drugem odstavku 152. člena določa, da guvernerja centralne banke imenuje Državni zbor. Na podlagi 35. člena Zakona o Banki Slovenije imenuje guvernerja Državni zbor za 6 let na predlog predsednika republike in je lahko ponovno imenovan. Državni zbor mora v skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije o predlaganem kandidatu za člana Sveta Banke Slovenije glasovati v 30 dneh po predložitvi predloga. Glasovanje je tajno, predlagani kandidat pa je imenovan, če zanj glasuje večina vseh poslancev. Seje se je udeležila gospa Nataša Kovač, generalna sekretarka v Uradu predsednika Republike Slovenije, ki je povzela ključne razloge za odločitev predsednika republike predlagati navedenega kandidata. Mandatno-volilna komisija je nato brez razprave z 9 glasovi za in 2 glasovoma proti sklenila predlagati Državnemu zboru, da predlaganega kandidata mag. Boštjana Vasleta imenuje za guvernerja – člana Sveta Banke Slovenije.
Hvala, gospod poslanec. Sedaj sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Igor Zorčič v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovane ministrice in ministri, gospa Nataša Kovač! Danes ponovno odločamo o imenovanju guvernerja Banke Slovenije. Prvi predlog predsednika republike smo imeli na mizah v začetku oktobra, a je tajno glasovanje pokazalo, da ni užival zadostne podpore, zato je predsednik pristopil k izvedbi ponovnega poziva za zbiranje predlogov možnih kandidatov. Tudi tokrat se je na poziv predsednika republike prijavilo pet kandidatov. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo opravili razgovore z vsemi. To nam je omogočilo, da smo poleg njihovih formalnih izkušenj in kompetenc spoznali tudi njihove poglede na vodenje tako pomembne institucije. Po opravljenih predstavitvah smo prišli do odločitve, da v posvetovanjih pri predsedniku republike našo podporo izrazimo kandidatu mag. Boštjanu Vasletu. Zato nas na nek način veseli, da danes odločamo o podpori prav njegovemu imenovanju na mesto guvernerja, torej člana Sveta Banke Slovenije. Če omenim še ostale kandidate, lahko povem tudi to, da so se tudi ostali kandidati na predstavitvah dobro odrezali. Pa vendar smo na koncu po opravljenih ocenah ugotovili, da je izmed prijavljenih kandidatov najboljši kandidat mag. Boštjan Vasle. Kot smo opozorili v stališču poslanske skupine že meseca oktobra, ko smo odločali o tej zadevi, je Banka Slovenije že od konca aprila brez vodstva s polnimi pooblastili. V Poslanski skupini Stranke modernega centra se zavzemamo za to, da ta institucija čim prej dobi prvega moža in se tako začne aktivno spopadati z izzivi, ki jo čakajo v bližnji prihodnosti. Tudi v predstavitvah kandidatov so se prav vsi strinjali, da so pred bankami, glede na prognoze ohlajanja gospodarske rasti, pomembne odločitve. Tudi zaradi tega je prav, da Banka Slovenije z guvernerjem na čelu učinkovito opravlja svojo nadzorstveno funkcijo. Temu v preteklosti ni bilo vedno tako, zato si želimo in tudi pričakujemo, to smo tudi izrazili, da se bo novi guverner te odgovorne vloge zavedal. Hkrati pričakujemo, da si ne bo zatiskal oči pred sumi nepravilnosti v preteklosti, sam pa, da bo deloval transparentno in da bo Banka Slovenije konstruktivno sodelovala tudi z drugimi organi, seveda v okviru svojih in njihovih pristojnosti. Le tako bo lahko okrepil ogled Banke Slovenije pred slovensko javnostjo. Kot rečeno uvodoma, bomo kandidata podprli. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Luka Mesec, v imenu Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav! Marsikdo misli, da je guverner Banke Slovenije samo še neka tehnokratska funkcija. Monetarno oblast smo namreč predali Evropski centralni banki, torej naj bi bila po mnenju ali pa prepričanju mnogih Banka Slovenije zgolj še pač nek urad, neke vrste Umar. Temu ni tako. In na to jasno kaže zadnje desetletje, desetletje krize. Prvič, tudi po zaslugi Banke Slovenije je bilo pregrevanje gospodarstva hujše, kot bi lahko bilo. Pod guvernerjem Kranjcem v letih 2007 in v 2008 ni bil storjen niti en ukrep, da bi pregrevanje gospodarstva pred krizo zaustavljal, zaradi česar je bila kriza silnejša, kot bi bila, podjetja in banke pa so bile bolj zadolžene kot bi bile, če bi Banka Slovenije ukrepala. Drugič, guverner Kranjec je naredil drugo napako sredi krize, ko se je leta 2010, ko so se začeli kazati prvi znaki ukrepanja, odločil, da pa bo pa zdaj vendarle dvignil zahteve za kapitalsko ustreznost bank, zaradi česar so banke začele stiskati že tako prezadolžena podjetja in tudi po zaslugi Banke Slovenije je Slovenija zdrsnila v drugo recesijo. In tretjič, Banka Slovenije je odgovorna za bančno luknjo, kakšno smo potem plačali vsi državljanke in državljani. Leta 2009 je dr. Ribnikar, ena izmed največjih avtoritet slovenskega bančništva, ki je odstopil zaradi nestrinjanja s Kranjčevo politiko, ocenil, da je bančna luknja velika nekje okrog 500 milijonov evrov. Kasneje, leta 2013 na zaprti seji Državnega zbora je Banka Slovenije z guvernerjem Jazbecem na čelu ocenjevala, da je bančna luknja maksimalno velika 1,4 milijarde evrov. To je bilo april 2013. Pol leta kasneje smo pristali na 5 milijardah. Guverner Jazbec s tem ni imel težav. Kandidat, o katerem bomo glasovali danes, jih tudi nima. Pravi, da so bile sanacije bank uspešne, ker danes so banke v dobri kondiciji in da gre pri preiskovanju zlorab za nazaj zgolj za vprašanje sodne prakse. Pozablja, da je bila razlika med aprilom in decembrom 2013 velika kar 3 milijarde in pol. Pozablja, da so bili kriteriji, po katerih se je slovenske banke ocenjevalo, popolnoma deplasirani, 10-odstotni padec BDP, 25-odstotna pocenitev delnic, skoraj tretjinsko znižanje vrednosti nepremičnin. Nič od tega se niti približno ni zgodilo. V nasprotju s kandidatom gospod Velimir Bole ugotavlja, da je bilo ravnanje Banke Slovenije, ki je operativno vodila sanacijo takrat, ustavno sporno in makroekonomsko neupravičeno. Kandidat za guvernerja, o katerem bomo glasovali danes, se postavlja v vrsto tistih guvernerjev, ki smo jih imeli v zadnjih desetih letih, ki so soodgovorni za bančno krizo, kakršna je bila in za njeno reševanje,ki pri tem ne vidijo nobenega problema in so prepričani, da je konjak z Marijem Draghijem v Evropski centralni banki v slovenskem nacionalnem interesu. Dejstva kažejo drugače. To je prvi razlog, zakaj bomo v Levici glasovali proti. Drugi razlog je osebni. Kdor spremlja politično-ekonomska stališča gospoda Vasleta, ki se sicer predstavlja kot nek nevtralen ekonomski strokovnjak, lahko zelo hitro ugotovi, da zagotavlja določen tip politike, nizke davke, fleksibilizacijo trga dela. Na zadnji okrogli mizi, ko je bil še direktor Umarja, kjer so se pogovarjali o plačah, ni povabil niti enega predstavnika delavcev ali pa sindikatov, kot da se plače njih sploh ne tičejo. Se pravi, ima pogleda na ekonomijo zgolj z vidika kapitala. In tretji razlog,, nima nikakršnih izkušenj v bančništvu. In tukaj zaključujem s tem, kar sem začel. Banka Slovenije ni Umar, ni Urad s štiridesetimi zaposlenimi, ampak je največja banka pri nas, njena bilanca znaša 15,6 milijard evrov, od tega 7,1 milijardo investira v tujino. In vprašanje je, če to lahko zaupamo človeku, ki v bančništvu ni oddelal niti dneva. Hvala.
Hvala, gospod poslanec, za vaše stališče. Gospa Maša Kociper v imenu Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Kot smo povedali že v prvem krogu izbire kandidata za guvernerja Banke Slovenije, jemljemo v Stranki Alenke Bratušek to kandidaturo, to mesto izjemno resno. Še predobro se namreč spominjamo leta 2013, ko je bila država tik pred bankrotom, nekaj mesecev pred tem, da bi zmanjkalo denarja tako za pokojnine kot za plače javnih uslužbencev, kamor sodijo zdravniki, medicinske sestre, učitelji itn. Čeprav smo tudi v tem drugem krogu prvotno podpirali drugega strokovnjaka, pa smo sedaj prepričani, da je tudi dr. Boštjan Vasle dobra izbira. Je namreč vrhunski strokovnjak na svojem področju. O njegovi ustreznosti pa nedvomno priča tudi njegov življenjepis. Po diplomi na Ekonomski fakulteti v Ljubljani je leta 1997 v Budimpešti magistriral prav s področja cen in denarne politike. Že od leta 2000 je zaposlen v Uradu Republike Slovenije za makroekonomske analize in razvoj, kjer je sodeloval pri pripravi sprememb usmeritev ekonomskih politik, ki so privedle do znižanja inflacije in poznejšega uspešnega prevzema evra. Za njim so uspešni projekti s področja razvojnih politik, sodeloval je pri pripravi in izvedbi programa strukturnih reform, po zaslugi katerih je Slovenija dohitela razvitejše članice Evropske unije. Na čelu Umarja je preživel tako mirne kot bolj turbolentne čase, večkrat pa številni izpostavljajo, da je vsaj nekaj moral delati prav, saj je preživel pet vlad in štiri premierje. Morda pa je delal zgolj strokovno. Dr. Vasle je moral v svoji delovni preteklosti sprejemati številne pomembne odločitve in biti vodja neodvisne in strokovne ištitucije. Prav tako se je ves čas svojega dela ukvarjal z najrazličnejšimi in tematsko raznolikimi ekonomskimi vprašanji in, kot kaže, nanje tudi uspešno odgovarjal. Verjamemo, da bo znal te raznolike izkušnje preslikati tudi v svoje delovanje v Banki Slovenije, pridobljene kompetence in poznavanje slovenske ekonomije pa izkoristiti za suvereno vodenje te pomembne inštitucije. Dr. Vasle se zaveda, da se bo morala centralna banka, ki jo bo vodil v primeru zadostne podpore, pripraviti na ohlajanje gospodarstva. Na to se bodo morale v svojih okvirih odzvati prav vse ekonomske politike, še posebej pomemben pa bo pravočasen in ustrezen odziv bančne politike, ki je v pristojnosti Banke Slovenije. Banka Slovenije je pomembna neodvisna in strokovna inštitucija in voditi jo mora kandidat, ki lahko s svojo strokovnostjo, argumenti, držo in analitičnostjo prispeva k temu, da takšna tudi ostane. Pri delu mora znati oblikovati daljnosežne načrte in biti tudi malo vizionarja ter znati določene zadeve tudi predvideti. Imeti mora jasna in trdna stališča ter jih znati tudi zagovarjati. V tem smislu smo v Stranki Alenke Bratušek tudi prepričani, da ni prav nič narobe, če je guverner Banke Slovenije tudi nekoliko bolj konservativen v razmišljanju, predvsem pa previden in zadržan pri javnem izražanju svojega mnenja, ki ima lahko močan vpliv. Pomembno je, da je skrben in morda celo nekoliko birokratsko natančen pri sprejemanju poročil in analiz, ki bodo omogočile, da bo Banka Slovenije kot regulator ustrezno bdela nad slovenskim bančnim sistemom in preprečila anomalije, ki smo jim bili priča v preteklosti. Bodočega guvernerja torej čakajo številni izzivi in niti ne lahke naloge. Pred vrati je, kot je bilo omenjeno, umirjanje gospodarske rasti, pa brexit, težave v Italiji in podobno. Na vse to bo treba odgovoriti. S tega vidika pozdravljamo tudi to, da je, vsaj po našem vedenju, dr. Vasle politično neopredeljena osebnost in se ne bo ozirala na mišljenja teh ali drugih. Do presoj in odločitev Banke Slovenije v preteklosti je izkazal pozitivno stališče, pri tem pa opozarja na pomembnost seznanitve s stališči, ki so odgovorne vodile do določenih odločitev takrat in v tistem okolju. Vnaprej se torej ne opredeljuje. Ne pusti se zapeljati populizmu in določenim prevladujočim mnenjem in tudi ne kaže s prstom na krivce, dokler se zadeve resnično ne razčistijo. Čeprav smo torej podpirali nekoga drugega, menimo, da je odločitev sedaj dobra in ima dr. Vasle ustrezne kompetence, ni obremenjen s preteklostjo, zato ga bomo v Stranki Alenke Bratušek tudi podprli. Hvala.
Hvala, gospa poslanka. In kot zadnji gospod Franc Jurša, Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite, gospod poslanec, zadnja je vaša.
Predsednik, hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav oziroma, bolje rečeno, dober večer! Po odhodu guvernerja Banke Slovenije gospoda Boštjana Jazbeca je kadrovska praznina na mestu guvernerja Banke Slovenije. Nujno je, da Banka Slovenije čim prej nadaljuje z upravljanjem svojih primarnih funkcij, in to z ustreznim vodstvom na čelu. Banka Slovenije namreč ni zgolj samo nacionalna banka. Je del evroobmočja, Evropske centralne banke in sodeluje pri kreiranju evropske monetarne politike. Da bi Slovenija predolgo ostala izven tega procesa na račun notranjih nesoglasij ali zaradi nezmožnosti imenovanja ustreznega vodstva, ni sprejemljivo. Guverner Banke Slovenije je tudi član sveta Evropske banke. Tako Slovenija do imenovanja novega guvernerja nima besede ob glasovanjih, kar pa je za Slovenijo ključnega pomena. Guvernerja potrebujemo, to je naša poslanska naloga, ki jo danes moramo opraviti. Kadrovsko podhranjena oziroma nepopolna teh funkcij ne more kakovostno opravljati. V nadaljevanju ni treba posebej omenjati, da mora Banka Slovenije vrniti ugled v finančnem svetu. Pri prejšnjem predlogu predsednika Republike Slovenije Boruta Pahorja kandidat za guvernerja Banke Slovenije dr. Primož Dolenc ni dobil zadostne podpore v Državnem zboru. V tem trenutku imamo pred seboj novo ime, to je gospod Boštjan Vasle. V drugem preizkusu imenovanja guvernerja sta se nam predstavila dva možna kandidata, ki bi lahko dobila zadostno podporo Državnega zbora. Vsak od njiju nam je prikazal svoj pogled na trenutno bančno situacijo, na reševanje bančne problematike, pojasnili so nam ustroj in notranje delovanje same institucije in vidik sodelovanja med Banko Slovenije na eni strani ter ministrstvi in Državnim zborom. Ključno je sodelovanje in krepitev zaupanja, ne pa njegovo razdiranje in samovoljno delovanje. Živimo v državi, v kateri je kljub velikemu napredku še vedno čutiti posledice ukrepov gospodarske in finančne krize. Prav tako tudi še ni pozabljena bančna sanacija, ki je terjala vrtoglave zneske davkoplačevalskega denarja na račun naših ljudi. Zaradi vsega tega smo v naši poslanski skupini prepričani, da mora imeti nov guverner široko podporo Državnega zbora. V Poslanski skupini Desus smo mnenja, da gospodu Vasletu na podlagi njegovih dolgoletnih izkušenj z vodenjem ene izjemno pomembnih državnih inštitucij ter njegovega odgovornega pristopa k reševanju omenjenih težav lahko zaupamo vodenje Banke Slovenije. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanja o predlogu za imenovanje guvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije Državni zbor o imenovanju guvernerja in člana Sveta Banke Slovenije odloča s tajnim glasovanjem. Hvala. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavlja predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: gospod Franc Breznik, gospa Andreja Zabret, gospa Janja Sluga in gospod Blaž Pavlin. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke gospa Jerneja Bergoč. Ali kdo takšnemu predlogu nasprotuje? Ne. Hvala. S tem ste omogočili, da prihajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti 1. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda »za« ali beseda »proti«. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije bo predlagani kandidat za guvernerja, člana Sveta Banke Slovenije imenovan, če bo zanj glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanki in poslanca, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Spoštovani poslanke, poslanci, obveščam vas, da se bo glasovanje pričelo ob 20.55 in bo trajalo do 21.10. Po končanem glasovanju prosim poslanki in poslanca, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 2017. Prekinjam to točko dnevnega reda in 3. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 21.25. Hvala. (Seja je bila prekinjena ob 20.50 in se je nadaljevala ob 21.25.)
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Lep pozdrav tudi Vladi! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora in obravnavo prekinjene 27. točke, to je s Predlogom za imenovanje guvernerja – člana Sveta Banke Slovenije. Prebiram zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju mag. Boštjana Vasleta, za guvernerja – člana Sveta Banke Slovenije: Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 19. decembra 2018. Razdeljenih je bilo 85 glasovnic in oddanih je bilo 85 glasovnic. Neveljavnih je bilo 6 glasovnic, veljavnih je bilo 79 glasovnic. Za je glasovalo 51 poslank in poslancev, proti je glasovalo 28 poslank in poslancev. Na podlagi izida glasovanja je mag. Boštjan Vasle z večino glasov vseh poslancev imenovan za guvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. Guvernerju čestitam in mu želim uspešno delo. S tem spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju predsednice in dveh članov Upravnega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Obveščam vas, da prijavljenih k razpravi ni in s tem prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Upravni odbor Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško za dobo štirih let za predsednico imenuje mag. Marjeta Lipec, za člana pa Gregor Korene in dr. Miha Skvarč. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 6. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju članice Slovenske nacionalne komisije za Unesco. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Besedo dajem predsedniku gospodu Ivan Hršku. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, ministri, državni sekretarji, spoštovani kolegice in kolegi! Sklep o ustanovitvi in določitvi nalog Slovenske nacionalne komisije za Unesco v 3. členu določa sestavo Slovenske nacionalne komisije za Unesco, in sicer imenuje svojega predstavnika na podlagi prvega odstavka navedenega člena tudi Državni zbor za dobo štirih let z možnostjo ponovnega imenovanja. Državni zbor je 21. novembra 2014 za člana komisije predstavnika Državnega zbora imenoval poslanca dr. Dragana Matića. Mandat članov komisije se izteče v januarju 2019, zato mora Državni zbor imenovati novega člana. Mandatno-volilna komisija je na podlagi sklepa, sprejetega na 4. seji 15. novembra 2018, pozvala poslanske skupine, da ji posredujejo predloge kandidatov za članico oziroma člana Slovenske nacionalne komisije za Unesco. V roku je prejela dva predloga, in sicer predlog Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in predlog Poslanske skupine Lista Marjana Šarca. Na 5. seji 13. decembra 2018 je Mandatno-volilna komisija izmed predlogov dveh kandidatk z glasovanjem določila za kandidatko Nino Maurovič in jo vključila besedilo predloga sklepa, navedeni predlog pa posredovala Državnemu zboru, da o njem odloči. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Prijavljenih k razpravi ni. S tem, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Slovensko nacionalno komisijo za Unesco za članico za dobo 4 let imenuje gospa Nina Maurovič. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 23. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je tudi ta sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje članice Nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga. Predlog za imenovanje članice Nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga je Državnemu zboru predložila Vlada. Želi besedo predstavnik Vlade, državni sekretar gospod Metod Dragonja? Ne. Hvala. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Želi besedo predsednik gospod Ivan Hršak? Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Lep pozdrav vsem ostalim. Mandatno-volilna komisija je na 5. seji 13. decembra 2018 ter na prvem in drugem nadaljevanju 5. seje 18. decembra 2018 kot matično delovno telo obravnavala predlog za imenovanje članice Nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, ki ga je Državnemu zboru 6. decembra 2018 predložila Vlada. V skladu s prvim odstavkom 39. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu sestavlja nadzorni svet SDH pet članov. Na podlagi prvega odstavka 40. člena navedenega zakona vse člane nadzornega sveta SDH imenuje Državni zbor na predlog Vlade. Državni zbor daje soglasje k celotnemu predlogu Vlade in ga ne more spreminjati. Drugi odstavek 40. člena še določa, da je član Nadzornega sveta SDH izvoljen za pet let z možnostjo enkratne ponovne izvolitve. Vlada Državnemu zboru predlaga, da v Nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga, d. d., za mandatno obdobje petih let imenuje gospo, ki mu je z imenovanjem za ministra prenehala funkcija člana Nadzornega sveta SDH. Za predlagano kandidatko so bile posredovane utemeljitve oziroma predstavitve njenega dosedanjega poklicnega in strokovnega dela. Kandidatka pa je skladno z drugim odstavkom 59. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu Državnemu zboru predložila izjavo o okoliščinah nasprotij interesov. Na seji Mandatno-volilne komisije sta kot predstavnika predlagatelja sodelovala minister za finance dr. Andrej Bertoncelj in državni sekretar Metod Dragonja. V uvodnih obrazložitvah sta predstavila postopek izbora kandidatov na nivoju strokovne komisije in na Ministrstvu za finance, kot to izhaja tudi iz predloga Vlade. V razpravi so nekatere članice in člani Mandatno-volilne komisije izpostavili stališče, da bi moral predlagatelj v obrazložitvi predloga utemeljiti svoje odločitev o izboru najprimernejše kandidatke, ki jo predlaga Državnemu zboru v imenovanje. Iz predloga Vlade namreč niso razvidni kriteriji in razlogi, na podlagi katerih je bila izmed treh kandidatov, ki jih je strokovna komisija uvrstila v ožji izbor strokovno ustreznih kandidatov, izbrana predlagana kandidatka in ne druga dva kandidata. Mandatno-volilna komisija je zato sprejela sklep, s katerim je zaprosila Vlado, da gradivo, ki je podlaga za obravnavo te točke, dopolni v skladu s predlogi, izraženimi v razpravi. Iz navedenega razloga je Mandatno-volilna komisija obravnavo zadeve prekinila do predložitve dopolnitve obrazložitve predloga za imenovanje člana Nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, ki jo je Vlada predložila 14. decembra 2018. Del prvega nadaljevanja seje je potekal brez navzočnosti javnosti, na kateri je minister za finance dr. Andrej Bertoncelj podrobneje predstavil potek postopkov izbora na nivoju strokovne komisije, iz katerega je Ministrstvo za finance izključeno, ter razloge in kriterije, na podlagi katerih je izbor kandidatke opravil sam. Minister je pri oblikovanju svojega končnega predloga Vlade upošteval vse kriterije, ki jih je predvideval razpis in jih je ocenjevala strokovna komisija ter kompetenčni profil in sestavo organa kot celote, tako da bodo mogoče potrebne nadgraditve in izboljšave v delovanje SDH. Mandatno-volilna komisija je po opravljeni razpravi sprejela sklep, s katerim predlaga Državnemu zboru, da za članico Nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga za dobo petih let imenuje gospo Karmen Dietner.
Hvala gospod poslanec. Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne. Prehajamo na razpravo. Želi besedo kdo od poslank ali poslancev? Ugotavljam, da ne. S tem, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za članico Nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga za dobo pet let imenuje gospa Karmen Dietner. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 30. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga kandidata za ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Za ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo, se imenuje dr. Iztok Purič. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 30. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je dr. Iztok Purič imenovan za ministra brez resorja, pristojnega za razvoj, strateške projekte in kohezijo. Ministru Vlade iskreno čestitam k imenovanju in mu želim uspešno opravljanje dolžnosti. Prosim novoimenovanega ministra dr. Iztoka Puriča, da se nam pridruži ter da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije priseže pred Državnim zborom. Gospod minister, izvolite.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Spoštovani minister, še enkrat vam čestitam k imenovanju. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci [[…]] [[aplavz v dvorani]] Ker je gospod Marko Bandelli prenehal opravljati tekoče posle ministra za razvoj, strateške projekte in kohezijo, z današnjim dnem v skladu s 14. členoma Zakona o poslancih ponovno opravlja funkcijo poslanca. In drugič, v skladu s 14. členom Zakona o poslancih preneha opravljati funkcijo poslanec gospod Andrej Šušmelj, ki jo je opravljal namesto poslanca gospoda Marka Bandellija v času, ko je le-ta opravlja funkcijo ministra. Ob tem se gospodu Andreju Šušmelju, poslancu, lepo zahvaljujem za opravljeno delo v Državnem zboru. Na podlagi 33. in 200. člena Poslovnika se Državni zbor seznani še z naslednjim sklepom: »Ugotovi se, da je gospodu Andreju Šušmelju, ki mu je prenehala poslanska funkcija, prenehala funkcija podpredsednika Odbora za kulturo.« Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 3. sejo Državnega zbora, ki jo nadaljujemo jutri ob 10. uri. Lahko noč!