Prosim kolegice poslanke in kolege poslance, da pridejo v veliko razpravno dvorano državnega zbora. Ura na displayu kaže minuto čez 14.00. Prosim, da zasedete svoja mesta. Gospe in gospodje, lep torkov popoldan želim vsem! Prosim, da se usedete na svoja mesta, da tudi meni omogočite, da v miru vodim sejo, za kar se vam vnaprej zahvaljujem. Rad bi vas obvestil, da nekaterih naših kolegov in kolegic danes popoldan z nami ne bo. To so kolegi: Božič, Petan, Cimperman, Štemberger, Jelinčič, Podobnik, Malovrh, Peterle, Jakič, kolega Merlo od 16.30 ure dalje in kolega Sušnik Zdaj pa prosim, da z glasovanjem oziroma s pritiskom na tipko "kvorum" ugotovimo navzočnost v dvorani. Ugotavljam navzočnost v dvorani. 55 navzočih; državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Na današnje nadaljevanje seje sem vabil tudi predsednico skupščine zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, gospo Ano Mokorel, ki se nam bo pridružila v nadaljevanju. Predstavnike vlade Republike Slovenije lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 15. seje bomo pričeli z obravnavo 34.a točke dnevnega reda, to je predloga kandidata za podpredsednika državnega zbora Republike Slovenije, zatem bomo prešli na obravnavo 35. točke, to je na volitve in imenovanja, nato na obravnavo 6. točke, predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni ustreznosti živil in izdelkov ter snovi, ki prihajajo v stik z živili, ter po vrstnem redu dalje. Poleg tega vas bi rad obvestil, da boste tudi pisno obveščeni, kolegice in kolegi, o dogovorih, ki smo jih sklenili danes na kolegiju v zvezi s potekom te seje državnega zbora, s časom in dnevi, ko bodo posamične točke obravnavane. Ko bo to mogoče, boste to pisno obvestilo dobili, in vas lepo prosim, da ga upoštevate, za kar se vam najiskreneje zahvaljujem. Prehajamo na 34.A TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG KANDIDATA ZA PODPREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. Komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve je v obravnavo zboru predložila predlog za izvolitev gospoda Valentina Pohorca za podpredsednika državnega zbora. Sprašujem, ali želi besedo poročevalec. [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik katere od poslanskih skupin? [[Želi.]] Kolega Vizjak, prosim.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Jaz bi v imenu poslanske skupine imel za kandidata za tako pomembno funkcijo, kot je podpredsednik državnega zbora, predvsem vprašanje, ki se nanaša na zadnje dogodke v zvezi s poslansko skupino DeSUS-a, katere član je tudi kandidat za podpredsednika. Zanima me njegovo osebno stališče do izjav nekaterih vodilnih in vplivnih članov DeSUS-a, da je nekaj normalnega trgovati s političnimi in siceršnjimi stališči stranke v smislu zamenjave za donacije, v smislu zamenjave svojih stališč, glasov za prispevke poslanskim skupinam oziroma političnim strankam. Zanima me njegovo osebno stališče, ali tudi on sam podpira tak način političnega delovanja, ali bo tudi kasneje v tej funkciji nekako stal za temi stališči in za temi metodami, češ, da se da političen glas tako ali drugače tudi kupiti oziroma na posreden način vplivati z denarjem, s prispevki političnih strank na odločitve v državnem zboru. Hvala.
Prosim. Ali želi še katera od poslanskih skupin besedo? Kolega Sok, prosim.
Hvala za besedo. V naši poslanski skupini, Novi Sloveniji, smo se odločili, da kandidata gospoda Pohorca za podpredsednika tega državnega zbora danes na tajnih volitvah ne bomo podprli. Razlog za to našo odločitev je v tem, da smo pred nedavnim tukaj v tem državnem zboru odločali o referendumski pravici, dase prebivalci naših občin oziroma tistih sredin, kjer so se na zboru občanov odločili za to, da bi želeli imeti svoje občine, lahko na referendumu odločijo, ali to res želijo, ali ne. Ker je tudi gospod Pohorec bil med tistimi poslanci tega državnega zbora, ki so gladko glasovali proti tej možnosti, ki jo določa ustava, in smo mi prepričani, da je to v nasprotju z ustavo, smo se iz tega razloga odločili, da kandidata ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin besedo? Prosim za mir v dvorani. Ugotavljam, da nobena od poslanskih skupin ne želi besede. Dajem besedo poslankam in poslancem. Razpravljajo na 5 minut. Kolega Pohorec želi besedo. Prosim.
Hvala lepa za besedo in hvala lepa, gospod Vizjak, za to vprašanje, ker me izredno veseli, da je bilo izpostavljeno, da lahko tudi izrabim to priložnost, da povem, kaj sploh vem o tem in kakšno je moje gledanje na to vprašanje. Nikoli v življenju nisem bil podvržen temu. Če bi bil, bi imel kaj "več", pod narekovajem, kot imam. Vse, kar imam, je pa zasluženo z lastnim delom. Odločno zavračam vsake take kombinacije. Sem proti njim. Še posebej v tej zadevi, kar se tiče zakona o zavarovalništvu. Kot član odbora za finance sem podprl predlog vlade, glasoval za predloge, to, kar je bilo do danes storjeno na odboru za finance in tako bom ravnal tudi na tem državnem zboru. Absolutno podpiram stališče oziroma predlog, ki ga je prinesla Vlada Republike Slovenije z vso odgovornostjo do tega vprašanja. Referendum glede občin - ne bom posegal v vsebino, do vsakega vprašanja imam pač svoje mnenje, svoje stališče in tako glasujem; ne bežim iz dvorane, ne izvlečem kartice, kadar se je treba za nekaj odločiti, in za tistim, za kar se odločim, tudi stojim Menim, da bi ta država morala najprej sprejeti spremembe ustave, definirati pokrajine in šele nato dograditi lokalno samoupravo, kar ji še manjka. Glede tega vprašanja ne bi nič več nadalje razpredal. Meni je zelo žal, da je prišlo do teh informacij v javnosti, o katerih sem največ izvedel danes dopoldne. V petek oziroma v četrtek sem bil v Skopju, prišel pozno domov v soboto, v nedeljo nisem prebiral časopisa, sem se posvetil družini, danes me je pa to vse skupaj izredno presenetilo. Nohte imam sicer čiste, vendar kolikor imam za nohti črnega, trdim, da z ničimer nisem povezan. Če pa bi ena sama beseda bila sedaj izrečena kot laž, pa četudi bom izvoljen, bom s tega mesta takoj odstopil. Sam s tem v zvezi nimam ničesar skupnega in nikoli ne bom takih zadev podpiral. Hvala lepa.
Kolega Anderlič.
Prej se nisem oglasil pri poslanskih skupinah, ker se mi je zdelo, da ni potrebno pri tej točki posebej pojasnjevati stališča poslanske skupine, kakor tudi ne svojega osebnega, pa sem se sedaj vendarle oglasil, ker ne bi bilo dobro, da bi pri tem tako rekoč rutinskem opravilu obstalo nekaj v zraku, da pač nismo povedali svojega stališča jasno in glasno. Pri nas je v začetku mandata bilo sprejeto tisto, kar so se poslanske skupine dogovorile med sabo glede funkcij, ki naj bi jih v državnem zboru posamezne poslanske skupine in seveda znotraj tega posamezni poslanci in poslanke zasedale, da je ta delitev bila opravljena po dolgih razpravah na koncu korektno, in menimo, da jeprav, da se prepusti ta predlog, kdo naj bi bil sedaj kandidat za podpredsednika državnega zbora, poslanski skupini DeSUS. To za nas pomeni, da bomo kateregakoli, ki bi bil predlagan s strani poslanske skupine, tudi podprli. Glede aktualnih zadev pa mislim, da v tem trenutku ne morejo vplivati na našo odločitev, zato sam menim, da je prav, da, prvič, poslanska skupina DeSUS predlaga kandidata, da pa bom sam tudi ravnal skladno s tem, da podpiram gospoda Pohorca tudi pri kandidaturi. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Anderlič. Kolega Partljič, za vami kolega Kebrič.
Mogoče bo izgledalo, da zopet govorim bolj literarno, vendar naj povem, da sem morda tu edini, ki kolega Valentina poznam že 38 let. Če bi obrnil malo na šaljivo, ne vem, če veste, kar je ne bistveno za to kandidaturo, da je poročen drugič. Prvič, z njegovo prvo ženo sem bil kolega na šoli, njegovo sedanjo ženo sem pa poučeval. Tako da veste, da ga prav dobro poznam. Izhaja, kakor smo včasih govorili za take dečke, iz delavsko-agrarne slovenjegoriške družine, z zelo velikim številom otrok. Tam so ljudje delali na zemlji, obenem pa so si služili kruh v sladkogorski tovarni papirja. Tako njegov oče kot številni bratje in sestre. In tudi Valentin se je izšolal za kvalificiranega delavca, nakar se je ves čas izobraževal ob delu, bil eden najbolj aktivnih ljudi pri slehernem društvu, še pred dnevi sem ga videl v gasilski uniformi. Bil pa je tudi precej dober amaterski gledališki igralec, sicer to ni bistveno. Imam pa iz tistih časov njegovo fotografijo, ko je igral duhovnika in včasih kje pokažem, da si je tudi s tem služil kruh. Jaz celo mislim, da čeprav se je dodatno izobraževal, da to, da je proti koncu svoje aktivne kariere postal poslanec, da je to najbrž za njega na nek način največ, kar je dosegel. In če bo podpredsednik državnega zbora, mislim, da skoraj to ni utegnil pričakovati. To govorim tudi zato, da ni to kakšen odložen kader, s katerim ne vemo kam, pa mu damo eno tako funkcijo, ampak je človek, ki bo po mojem to opravljal z vso odgovornostjo in vestnostjo, kakor vse doslej v življenju. Jaz seveda si ne drznem soditi, kaj je bilo v vaši stranki, ker sem tudi slišal okoli kandidatur različna mnenja. Mislim, da se to nas absolutno ne tiče. Ker ga poznam kot skromnega, delovnega, naravno izjemno bistrega fanta, bom seveda njegovo kandidaturo podprl.
Hvala lepa. Kolega Kebrič. Vi ste zadnji na mojem seznamu. Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi. V naši poslanski skupini vlada demokracija. Enako vlada demokracija v stranki, brez ozira, da kdo to demokracijo izkoristi ali razume po svoje. Vse, kar je prišlo v javnost, ko smo v poslanski skupini dvakrat razpravljali, kdo naj bo kandidat, ker smo menili, da smo se že takrat ob začetku konstituiranja državnega zbora in funkcij v državnem zboru dogovorili, kateri stranki kaj pripada. Menili smo, da to pripada nam in da tudi na kolegiju ni bilo tozadevnih nasprotovanj. Ko smo se mi dogovorili in predlagali kolega Valentina Pohorca za podpredsednika stranke, pardon podpredsednika državnega zbora, je to naša interna stvar in za tem dogovorom stojimo vsi štirje poslanci, ker smo odkriti drug do drugega in ker spoštujemo vsakega od nas in kar se dogovorimo, to želimo tudi izpolniti. Hvala za vaše poslušanje.
Hvala, kolega Kebrič. Ali želi še kdo besedo? Mir v dvorani, prosim! [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. V skladu z 244. členom Poslovnika državnega zbora je glasovanje za podpredsednika državnega zbora tajno. V skladu s 97. členom poslovnika vodi tajno glasovanje predsedujoči s pomočjo generalne sekretarke ter štirih poslancev, ki jih izvoli državni zbor na moj predlog. Predstavniki poslanskih skupin so mi že posredovali predloge za članice oziroma člane komisije, ki vodijo to glasovanje. To so kolegi Moge, Kelemina, Juri in kolegica Zupanova, član te komisije sem tudi jaz, kot predsedujoči. Ali kdo nasprotuje takemu predlogu in ima drugačno mnenje? Ugotavljam, da nihče. Lahko preidemo na odločanje o taki sestavi komisije. Glasujmo! Prosim za mir v dvorani! Smo sredi glasovanja o sestavi komisije. 62 navzočih. 57 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi sprejeta. V skladu z drugim odstavkom 97. člena poslovnika bo poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Poslanec, ki mi bo pomagal pri izvedbi glasovanja, izroči vsakemu poslancu glasovnico, generalna sekretarka pa označi pri imenu in priimku poslanca v seznamu, da mu je bila glasovnica vročena. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu z drugim odstavkom 98. člena poslovnika je neizpolnjena glasovnica ali glasovnica, ki ni izpolnjena v skladu s prej omenjenim navodilom, neveljavna. V skladu z drugim odstavkom 244. člena poslovnika bo kandidat izvoljen, če bo za glasovala večina vseh poslancev, torej 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico dali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizici ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasimo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 14.35 uri in bo trajalo do 14.50 ure. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se ponovno zberemo v sobi 117. Torej, še enkrat, glasovanje se bo pričelo ob 14.35 uri, trajalo bo do 14.50 ure. Prosim komisijo, da pride v sobo 217, da bomo izvedli volitve. Prosim. Sejo bomo nadaljevali ob 15.00 uri.
Rad bi vas seznanil z izidom glasovanja o volitvah za podpredsednika državnega zbora. Še enkrat vas vljudno prosim, minuta čez 15.00 je, da pridete nazaj v dvorano. Nadaljeval bom s prekinjeno 34.a točko dnevnega reda. Ali lahko ugotovimo navzočnost v dvorani? Ugotavljam navzočnost v dvorani! 53 navzočih. Državni zborRepublike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Dovolite mi, da preberem zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o volitvah podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije. Prosim za mir v dvorani! Glasovanje je bilo 23. aprila 2002 v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije. Razdeljenih je bilo 78 glasovnic. Oddanih je bilo 78 glasovnic. Nobena ni bila neveljavna. Veljavnih je bilo torej 78 glasovnic. Za je glasovalo 63 poslancev, proti pa 15 poslancev. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 15.]] Na podlagi tega izida glasovanja je bil izvoljen za podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije gospod Valentin Pohorec. [[Aplavz.]] Čestitke kolegu Pohorcu za izvolitev na ta pomemben položaj. V imenu vseh vam želim tudi vse dobro pri opravljanju te dolžnosti. Ali želite besedo? Prosim. Mir v dvorani! Prosim.
Spoštovani predsednik državnega zbora, gospod Borut Pahor, spoštovana podpredsednica, gospa Irma Krebs Pavlinič in podpredsednik dr. Miha Brejc! Spoštovana generalna sekretarka in ostali sodelavci državnega zbora in vodje poslanskih skupin vseh strank v državnem zboru! Kolegice in kolegi! Zahvaljujem se vam za izkazano zaupanje, da ste me izvolili za tretjega podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije. Skupaj s predsednikomin podpredsednikoma bom po svojih najboljših močeh in sposobnostih pomagal voditi ta spoštovani državni zbor. Prosim vas, spoštovane kolegice in kolegi in še posebej vodje poslanskih skupin, da skupaj opravimo veliko delo, ki je še pred nami do konca mandata. Kadar bom vodil sejo državnega zbora ali organiziral delo tega zbora, bom spoštoval ustavo, zakone in poslovnik. Ko bom vodil sejo, bo zame to le vodenje enega procesa demokracije, znotraj dvorane pa naj se odvija vsebina odločanja. Ta izvolitev je zame velik izziv in vanj bom vložil vse svoje znanje, izkušnje in moči. Še enkrat hvala za zaupanje! [[Aplavz.]]
Hvala vam, kolega Pohorec. Z vašimi besedami tudi zaključujemo 34.a točko. Prehajamo, v skladu z dogovorom na kolegiju prejšnji teden, na 35. TOČKO DNEVNEGA REDA - VOLITVE IN IMENOVANJA. Zbor bo pod to točko dnevnega reda obravnaval predlog skupščine zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije o soglasju k imenovanju generalnega direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije ter predloge komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve, in sicer: o imenovanju petih članov sveta RTV Slovenija, o imenovanju petih članov nadzornega odbora RTV Slovenija, o spremembi odloka o ustanovitvi sveta za telekomunikacije in o spremembi odloka o sestavi in izvolitvi komisije državnega zbora Republike Slovenije za poslovnik. Sedaj prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih predlogih. Najprej bomo razpravljali in odločali o predlogu skupščine zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije o soglasju k imenovanju generalnega direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Skupščina zavoda državnemu zboru predlaga, da poda soglasje k imenovanju gospoda Franca Koširja za generalnega direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije za dobo štirih let. Že prej sem v dvorano povabil predstavnico zavoda, ki jo zdaj pozdravljam. Želite besedo? Prosim, imate besedo.
Spoštovani predsednik, cenjene poslanke in poslanci! Kot predsednica skupščine zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije vam, spoštovani poslanci in poslanke, želim podati nekaj argumentov za vašo današnjo odločitev o soglasju k imenovanju gospoda Franca Koširja za generalnega direktorja zavoda. Kot vam je znano, je skupščina zavoda na 3. redni seji, 24. januarja, na predlog upravnega odbora zavoda imenovala, s tajnim glasovanjem in z dvotretjinsko večino, za generalnega direktorja gospoda Franca Koširja, univerzitetnega diplomiranega pravnika iz Ljubljane, za mandatno obdobje štirih let. Člani skupščine zavoda smo namreč po široki in temeljiti strokovni razpravi pozitivno ocenili njegovo dosedanje delo, predvsem pa inovativen načrt vizije, ciljev, strategij in projektov za naslednje mandatno obdobje. V podkrepitev tovrstne odločitve skupščine zavoda zagotovo govori dejstvo, da je gospod Franc Košir z dosedanjim vodenjem dokazal izjemno strokovno usposobljenost in predvsem osebno zavzetost za učinkovito ter stabilno vodenje tako pomembne institucije te države. Celoten zdravstveni sistem je v zahtevnem tranzicijskem obdobju deloval finančno stabilno, ob spoštovanju načel solidarnosti in vzajemnosti ter dostopnosti pri uresničevanju pravic zavarovanih oseb. Ustreznost samega sistema in njegovega pravilnega razvoja ter pozitivne učinke izvedenih projektov nacionalnega pomena, kot so vzpostavitev obveznega zdravstvenega zavarovanja, prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja, ustanovitev Vzajemne, kot prve specializirane zdravstvene zavarovalnice, uvedba sistema kartice zdravstvenega zavarovanja in drugo, priznava in zelo pozitivno ocenjuje tudi mednarodna javnost. Zagotovo pa ne gre prezreti dejstva, da je gospod Košir kot osnovo in instrument za ravnanje, vodenje in motiviranje več kot 900 zaposlenih zasnoval na podlagi strateškega razvojnega programa, ki ga je skupščina zavoda sprejela v letu 1997, na podlagi katerega je bilo uspešno izvedeno veliko število zahtevnih projektov. Nadaljevanje dosedanjega uspešnega vodenja in preudarnega razvoja celotnega sistema zdravstvenega zavarovanja pa je gospod Košir s svojimi sodelavci dodatno utemeljil z novim, tokrat že tretjim, strateškim razvojnim programom za obdobje do leta 2007. Osrednja pozornost in strategije v tem razvojnem programu so namenjene tistim, ki jim ta sistem pripada, vsem nam zavarovanim osebam v Republiki Sloveniji. Naj za konec poudarim še, da zavoljo strokovnega vodenja zavoda, kot ga vsa leta uresničuje gospod Franc Košir, si ne zavoda, ne sistema zdravstvenega zavarovanja ne more lastiti nobena politična stranka, nobena politična opcija. Pod sedanjim generalnim direktorjem bo tako tudi ostalo. Avtonomno upravljanje javne zdravstvene blagajne in dvotretjinska večina predstavnikov delodajalcev, delojemalcev, kmetov, upokojencev in invalidov je zagotovo dokaz za nadaljevanje takšnega vodenja, ki terja svojo potrditev tudi danes tu od vas, izvoljenih predstavnikov državljanov v državnem zboru. Pričakujem, da boste odločitev skupščine zavoda upoštevali in dali soglasje k imenovanju gospoda Franca Koširja za generalnega direktorja Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Hvala za pozornost.
Hvala lepa vam, gospa predsednica skupščine. Predlog je obravnavala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve in zboru predložila poročilo. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Tako dajem sedaj besedo predstavnikom poslanskih skupin. Ali želi katera poslanska skupina predstaviti stališča? Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo prav gotovo dala soglasje oziroma svoj glas za soglasje, po katerega je prišla skupščina zavoda v ta cenjeni zbor v skladu z zakonom o zdravstvenem varstvu in zavarovanju. Nekoliko zaskrbljeni spremljamo že kar nekaj časa vse dogajanje, ki je povezano s sistemom zdravstvenega varstva in zavarovanja, vključno z vsemi ukrepi, tako samega zavoda kot ministrstva za zdravje. Lahko le ugotovimo, jaz osebno že šesto leto spremljam delo zavoda kot matično delovno telo državnega zbora, ki to področje pokriva, in dve leti še bolj intenzivno kot predsednik tega delovnega telesa. Lahko ugotovim, da je sistem zdravstvenega varstva, kljub temu da ga nekateri ocenjujejo kot nekoliko zapoznel ali, bi rekel, konzervativen, tisti doprinos, da imamo v naši državi, v zdravstvenem varstvu in zdravstvenih storitvah še zmeraj evropsko, če že ne svetovno primerljiv standard in tudi storitve kot take. Vsekakor pa nastajajo v sistemu zdravstvenega varstva predvsem z nekaterimi dogajanji, ki se jim ne more izogniti praktično nobena družba na stari celini, določene težave predvsem v sistemu vzdrževanja in zagotavljanja enakih pravic in storitev, kot so bile do sedaj, tudi v naprej, glede na vedno večje potrebe po sredstvih in vedno manjše in bolj negotove konstantne prilive. Naj pri tem omenim samo morda dva takšna ključna dejavnika, pred katerima nekako neradi odpremo debate in jih kot argument uporabimo. Ključno je to, da z vsakim odhodom aktivnega zavarovanca v pokoj, s tistim dnem nastane primanjkljaj 6,36 procentov njegove neto plače ali kakorkoli vzamemo v blagajno zdravstvenega zavarovanja, medtem ko postane glede na svojo starost, veliko večji porabnik ali koristnik zdravstvenih storitev in uslug. In ne nazadnje, vsako poseganje v področje večanja plač, tako zdravnikov kot tudi ostalega zdravstvenega osebja, predstavlja zelo jasno velik finančni pritisk na zdravstveno blagajno. Zaradi tega so tudi nastanki v zadnjem letu, ki so beleženi s primanjkljajem. Moram reči, da tukaj ni vprašanje, ali gospod Košir ja ali gospod Košir ne. Tukaj je predlog skupščine zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki je s svojo pluralno sestavo avtonomen organ, ki je prišel po soglasje k temu državnemu zboru v najboljši veri, da druge ali boljše alternative v tem trenutku ni. V tem trenutku je boljša alternativa, kot jo že izvaja zavod za zdravstveno zavarovanje skozi vsa desetletja obstoja in tudi v tem zadnjem času, ne morda ključni človek v zavodu, ampak predvsem pristop ministrstva za zdravje, da z argumentom ali z načinom dela in izvajanja svojega videnja v sistemu in razvoju zdravstvenega varstva pristopa s spremembami aktov, zakonskih sprememb, dopolnitev, predlogov. To je ključno dejanje, ki ni prisotno. Zato nikakor nismo v stanju v naši poslanski skupini pristati na argumente, da zavod za zdravstveno zavarovanje že dovolj dolgo vodi kandidat za nadaljnja štiri leta in je potrebno napraviti spremembe. Nekaj ni dobro, prav gotovo, v vsakem sistemu so dobre in tudi slabe strani in treba se je truditi, da se pomanjkljivosti ali morda manj dobre stvari izboljšajo. To je pristop, ne pa argument, da morda se je dosedanji direktor utrudil. Ni res. Kdorkoli je bil pripravljen spremljati analizo stanja in dela v sistemu zdravstvenega zavarovanja skozi desetletni obstoj zavoda za zdravstveno zavarovanje, je lahko ugotovil, da zavod dela dobro in še kako dobro bi bilo, da bi kakšna druga državna institucija vsaj temu primerno tako dobro poslovala in tudi delovala, ne samo poslovala. Edino, kar imamo v tem trenutku na področju sistema zdravstvenega varstva in zavarovanja uporabnega za diskusijo, je, kako izboljšati sistem, kako tudi razreševati Damoklejev meč, ki stoji nad sistemom glede vedno večje vrzeli med pričakovanji zavarovancev in zmožnostjo sistema, da servisira to skozi dnevne prilive. Edino, kar je v tem trenutku ponujeno, je ponujen strateško razvojni program, ki ga je zavod pripravil. Nekako žalostno ob vsem tem, ko je bil ta strateško razvojni program predstavljen vsej slovenski srenji, ki se na področje zdravstvenega zavarovanja spozna in se s tem sistemom ukvarja, ni bilo pripravljeno ministrstvo za zdravje poslati niti najmanjšega svetovalca, kaj šele nekega podsekretarja ali sekretarja, če že ni čutil dolžnosti sam minister, da bi s svojo navzočnostjo in svojim prispevkom le dal neko iztočnico kako sistem zdravstvenega varstva in zavarovanja izboljšati in kakšne programe, kakšne projekte ministrstvo pripravlja. Žal v tem trenutku ministrstvo nima nič. V marsičem mi v poslanski skupini in jaz osebno podpiram ministra pri njegovem prizadevanju, da nekatere pomanjkljivosti v sistemu zdravstvenih dejavnosti in zdravstvenega zavarovanja odpravlja ali izboljšuje sistem kot takšen, vendar tako arogantnega odnosa do sistema zdravstvenega varstva, ki je vzpostavljen skozi skupščino zavoda, pa vendar nisem pričakoval. Vem, da v tem trenutku kaj drugega, kot to, kar je zavod sam ponudil, nimamo. Zdaj se sprašujemo v naši poslanski skupini, ali je res pravi trenutek, da zdaj v tem trenutku ne damo soglasja pred vlogo skupščine zavoda, da zavodu z ekipo, ki je pripravila strateško-razvojni program ali projekt za 2007, omogočimo, da ga vsaj ono poskuša izvajati, čeprav bi pričakoval, da bi se ministrstvo za zdravje s svojo ekipo mnogo bolj pozitivno in bolj aktivno vključilo v to. Navsezadnje ga zavezujejo tudi sklepi, ki so bili sprejeti tako na matičnem delovnem telesu kot v tem državnem zboru, in se že krepko zamuja z nekaterimi pričakovanimi rešitvami. Dodatno nas spravlja v veliko skepso, veliko smo pričakovali od projekta, ki ga sofinancira z velikim denarjem svetovna banka, razvoj sistemov upravljanja zdravstvenega varstva. Žal je ta projekt tako rekoč padel zopet na tla, pa ne po zaslugi zavoda, ki je dosti pomemben akter tukaj, ampak moram reči, tako kot mi vidimo, zopet zaradi nepripravljenosti ministrstva, da bi s svojo ekipo aktivneje vstopilo v to. Moram tudi to poudariti, tako kot se je ta projekt začel, katerega vršilka dolžnosti direktorja je bila gospa Popovičeva, smo zopet nekako z optimizmom pričakovali rezultate. Žal od tega ni praktično nič Zato se sprašujemo, kaj bo po tem, ko ta državni zbor ni pripravljen, glede na odločitve Kviaza, dati soglasje, po katerega je zavod prišel v skladu z zakonom. To se pravi, dajemo nezaupnico zavodu, skupščini zavoda, ne zavodu, skupščini, ki je sestavljena izredno pluralno, kar ste lahko ugotovili tudi iz zadnjih volitev. Imamo alternativo za to mesto? Ali imamo alternativo v nekem zakonskem predlogu, da bomo sistem zdravstvenega varstva in zavarovanja v skladu s pravili igre ministrstva, ki je za to pristojno, dopolnjevali? Spraviti sistem, tako kot ga sam vidim, s sedanjim pristopanjem na tla, je silno riskantno dejanje, tako Evropa in svet ne pristopata. Zdravstveno varstvo je tako občutljiva tema in za vsakega državljana tako pomembna tema in vprašanje, da si sodoben svet in Evropa dovolita edino to, da vstopata v spreminjanje in dopolnjevanje sistema skozi take in drugačne zakonske predloge. Tako bo v vsakem primeru naša poslanska skupina dala soglasje za imenovanje generalnega direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje. In ne le to, predvsem pričakujemo, da bo zavod za zdravstveno zavarovanje oziroma ekipa, ki je zdaj na čelu zavoda, tudi, sam sem povsem prepričan, ob nujnem dialogu s strani ministrstva in suportom ministrstva uspela udejanjiti program, strateško razvojni program, ki ga je predstavila. Vem pa, da je na potezi ministrstvo, vključno seveda z gospodom ministrom Dušanom Kebrom, ampak ne v takem odprtem, frontnem stanju, kot je zdaj zastavljeno na vseh področjih. Povem vam, ta zbor šebo še v tem letu soočil z resnimi težavami, resnimi izzivi, kako premagati situacijo, ki bo nastala v sistemu zdravstvenega varstva in zavarovanja tudi s takimi ukrepi, kot bo ta današnji, če državni zbor ne bo našel modrosti, da podeli soglasje k predlogu skupščine zavoda. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Brenčič, za stališče poslanske skupine SLS. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil kolega Drobnič, za vami kolega Čeligoj v imenu DeSUS-a.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljam kolegice in kolege, pa tudi predstavnico zavoda za zdravstveno zavarovanje! Stališče Nove Slovenije je, da bomo podprli gospoda Koširja za direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje. To utemeljujemo z naslednjimi razlogi. Prvič, zavzema se za avtonomnost zavarovalnice, kar je porok za racionalno obnašanje zavarovalnice, zagotavljanje dostojne ravni pravic zavarovancem in pa odgovornost za poslovanje. V naši državi se srečujemo z nasprotnimi tendencami, da se torej stvari podržavljajo. To je pot v napačno smer. Zavarovalnica in neodvisnost ter samostojnost je bila zagotovljena z začetkom nove podobe Slovenije in mislimo, da je to prava pot. V tako turbulentnih časih, kot je zdaj, je pomembno, da nekdo, ki je dobro opravljal posel, to opravlja še naprej. To je pravilo, ki velja tudi v podjetništvu - ne izklapljaj, ne odvzemaj, ne odstavljaj človeka, ki je dobro izpeljal določene stvari. Če bi se odločali drugače, bi pravzaprav dali nezaupnico tistim, ki vodijo to zavarovalnico, torej nezaupnico skupščini, nezaupnico delavcem, nezaupnici zavarovancem, nezaupnico invalidom in torej še drugim, ki predstavljajo ta subjekt. To pomeni zanikovanje predstavništva. Ali želimo v tej naši državi, da se nam zgodi tako, kot je z zavodom za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, kjer tudi sami pravijo v tem zavodu, da ne nosijo odgovornosti za poslovanje, ker samo izvršujejo. Drage kolegice in kolegi, ali želimo imeti takšno zavarovalnico? Jaz ne. Ravno s to avtonomnostjo se lahko zagotavlja tudi odgovornost. V zadnjem času se je zavod za zdravstveno zavarovanje pod vodstvom gospoda Koširja odzval na spremembe in na težave. Pripravil je torej strategijo, novo strategijo za sledeče obdobje. Jaz sem, moram reči odkrito, priznam, pogrešal nekaj podobnega od ministrstva. Tega na žalost nismo dobili. Tako ne vemo, kaj je pravzaprav alternitva temu programu. Morda je tisto, kar sem na začetku omenil: namesto avtonomnosti, podržavljanje. To so torej razlogi, zakaj bomo podprli oziroma dali soglasje k imenovanju direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Drobnič. In zdaj imate besedo vi, kolega Čeligoj, oziroma kolega Pohorec v imenu poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Mogoče bom malo težje tokrat govoril, ker sem malo prej dobil jaz zaupanje, pa bom danes moral spregovoriti o tem, da pač žal naša poslanska skupina demokratična stranka upokojencev ne zaupa več sedanjemu vodstvu oziroma osebno gospodu Francu Koširju, direktorju tega zavoda. Mi smo o tem vprašanju res veliko govorili in se mnogokrat posvetovali tudi z drugimi. Še posebej smo o tem razpravljali, ko smo obravnavali zakon o spremembah zakona o zdravstvenem zavarovanju, ko smo morali - hočeš, nočeš, tudi mi podpreti določene spremembe zmanjševanja pravic zavarovancev. Potem smo na terenu, jaz osebno vsaj nekajkrat, dobili veliko grenkih besed, spet začnete varčevati na plečih ljudi, pa še to na tistih, ki so te pomoči najbolj potrebni. Govorim o tistih zmanjšanih stroških prevoza oziroma plačevanja stroškov prevoza, posmrtnine in podobno. Tako smo bili kar v neprijetni situaciji. Sprašujemo se, ali je res vselej, kadar neka organizacija, kot je zavod za zdravstveno zavarovanje, zaide v težave, potrebno začeti varčevati in reševati to izgubo na plečih ljudi, kot radi rečemo, pa drugi tudi nam tako zelo radi rečejo, kadar se srečujemo s svojimi volivci, s svojimi občani. In tako uporabim tudi ta izraz naprej. Ali ni bilo nobenega drugega poslovnega odhodka v vsem tem obdobju in še posebej v zadnjih letih, ki bi se ga dalo tudi zmanjšati, spremeniti, racionalizirati. Tudi znotraj te palače se govori oziroma sliši in vidi, kar mnogo superlativov, ki jih drugi, mnoga podjetja, ki še komaj preživljajo, ki še komaj obratujejo, komaj še plačujejo svoje delavce, si ne morejo privoščiti. Tu se nič ni spremenilo v zmanjšanju teh stroškov. Sprašujemo se, ali lahko menedžer, ki je neko firmo, neko organizacijo spravil v izgubo, slab položaj, to firmo tudi rešuje. Imel jo je priložnost dobro voditi, pravočasno predlagati ukrepe, pregledati spremembe zakonov pravočasno. Ko neka organizacija zaide v tak položaj, jo običajno v svetu, pa tudi pri nam, kjer organizacija nekaj velja, rešuje in vodi s tega položaja novo vodstvo. Če so v tem zavodu in splošno v sistemu potrebne spremembe, potem je to mogoče doseči tudi z novim človekom na tem položaju. Nam je minister za zdravje, dr. Keber, odkrito povedal mnogo stvari, ki smo jih vzeli, da so resnične. Mnoge smo lahko prebrali v časopisu, slišali iz sredstev obveščanja in nimamo razloga, da jim ne verjamemo. Ministru pa smo navsezadnje z njegovo izvolitvijo dali tudi zaupanje in mandat, da rešuje to področje. Mnenje naše poslanske skupine je enotno in mi ne bomo glasovali za soglasje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem, ali želi še katera od poslanskih skupin? [[Želi.]] Dr. Cukjati bo predstavil stališča poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Imate besedo, kolega Cukjati.
Hvala za besedo. Spoštovani! Z ozirom na to, da je skupščina zavoda z dvotretjinsko večino na tajnem glasovanju podprla kandidaturo gospoda Koširja, to se pravi tisti, ki zbirajo denar, predstavniki zavarovancev, delodajalcev, upokojencev in tako dalje, in z ozirom na to, da velika večina zdravstvene službe, lahko povprašate direktorje bolnišnic, zdravstvenih domov, tudi direktorje različnih političnih barv, z ozirom na to, da so obestrani, ki so vključene v ta proces in med katerimi mora zavarovalnica pravzaprav krmariti, obe strani zadovoljni s takim vodenjem, zelo zadovoljni vsekakor, številke kažejo. Človek bi si mislil, saj nima smisla kaj govoriti, to bo rutinska potrditev in konec. Zelo me preseneča, da najprej matični odbor zavrne kandidaturo oziroma se razpolovi, polovico za, polovico proti. Potem tudi v odgovoru slišim vrsto argumentov oziroma prepričevanj, da ni primeren kandidat. Dovolite mi, da samo omenim, kateri razlogiso bili v zadnjem času navedeni proti njegovi kandidaturi. Najprej razlog, da je predolgo na tej funkciji. Spoštovani, to ni politična funkcija, pa celo pri političnih funkcijah vaših politikov nikoli nismo oziroma nisem nasprotoval, ker je dalj časa na tej funkciji. Če kvalitetno opravlja svoje naloge, hvala bogu. Pri strokovnih funkcijah je pa to načelo zelo nevarno in nepošteno. Torej, ta razlog me ni prepričal. Drugi razlog se je pojavil s tistim eritropoetinom, dobro poznate, zdravilo, ki so ga zdravniki neupravičeno predpisovali na račun, zato da so reševali na tak način likvidnostne težave bolnišnice ali pa pridobivali dobiček, nepošteno pridobivali dobiček za bolnišnico. Spoštovani, zelo zanimivo, da je to afero sprožila politika, tista, ki je odgovorna za te zavode, da ne goljufajo. Kdo je ustanovitelj bolnišnic? Vlada, ministrstvo. Kdo ima večino v svetih bolnišnic, večino - ustanovitelj, tisto večino v teh svetih, ki jo na predlog ministra za zdravje imenuje in potrdi vlada. Kdo ima večino v tehnadzornih svetih? Dobro veste, tudi sedanji minister je bil nekoč strokovni direktor kliničnega centra, in tudi poznate tiste primere, da je tudi on reševal in se zagovarjal, ker je pred leti nadzor zavoda za zdravstveno zavarovanje ugotovil ravno takšne napake v kliničnem centru in seveda tudi klinični center kaznoval zaradi takih prekrškov. Ampak politika je želela to afero obesiti zopet kot krivdo na zavod za zdravstveno zavarovanje. Tretji razlog se vedno znova pojavlja - rigidnost in neprimeren način financiranja zdravstvene službe, zaradi tega je toliko in toliko deviacij, toliko slabih, neučinkovitih stvari v zdravstveni službi, v bolnišnicah, v zdravstvenih domovih, ker je rigiden in slab način financiranja. Spoštovani, od leta 1992 sem vsako leto sedel na pogajanjih med zavodom za zdravstveno zavarovanje, izvajalci zdravstvene službe in ministrstvom za zdravstvo. Dobro vem, kako te stvari tečejo. To so vsako leto mučna pogajanja o načinu financiranja, gospodje. In o tem načinu ne odloča Košir. Otem načinu odloča v zadnji instanci minister oziroma vlada, kajti če se ti trije partnerji ne uskladijo na pogajanjih, potem po zakonu o tem odloča vlada. In Košir bi že zdavnaj spremenil in je že stokrat predlagal dopolnitve v teh načinih financiranja, ampak ne uspe, ker nazadnje vedno vlada po svoje odloči. Omenil bi še tisti slavni način financiranja po diagnozah. Gospodje, od leta 1992 naprej sem se intenzivno iz naslova zbornice ukvarjal z načini financiranja in z zdravstvenim zavarovalništvom. Preštudirali smo večino evropskih modelov, predvsem tiste, ki imajo ta sistem: sistem financiranja po diagnozah. Pred petimi, šestimi leti smo želeli celo avstrijski seznam in model kratko malo prevesti. Povsod so nas opozarjali, ne bodite neumni, povsod, v tujini namreč, poznavalci tega sistema, ne kopirajte tega, ker je notri toliko napak, da vas bo še dolgo glava bolela. To je neurejen, še nedozorel, še nejasen način financiranja. Poskušajte po malem, poskusno bolnišnico, to, ono, tretje, to skupino diagnoz in podobno. To govorim zaradi tega, ker se argumenti zelo banalno obešajo na gospoda Koširja, kot da je on kriv, da to ne teče. Jaz sem pa vesel, da on ni zagovornik prelomnih, vratolomnih sprememb čez noč. Čeprav, kot pravim, je mnogokrat in velikokrat želel izboljšati sistem, pa skozi ta pogajanja ni uspel. In seveda še argument izgube. Gospodje, izgube, zopet smo tam. Zakon določa pravice, zakon določa prispevno stopnjo, sedaj pa delajte vi, zagotavljajte te pravice, ki vam jih nekdo predpiše, s sredstvi, ki vam jih nekdo da. Potem pa se pojdimo likvidnost ali nelikvidnost zavoda. Ni tukaj vprašanje, ali je bil zavod likviden ali nelikviden. Sistem, je vprašanje, ali je likviden ali nelikviden. Ob tem vam bom povedal, da nikoli po letu 1945 nismo imeli tako stabilnega financiranja zdravstva, kot ga imamo zadnjih deset let. To vam lahko povedo vsi direktorji, tudi vaše barve. Tudi vaše barve. In še glede izgub in glede samih evidenc. Primerjajte z velikimi sistemi, kot je recimo zavod za invalidsko in pokojninsko zavarovanje. Gotovo ima zavod za invalidsko in pokojninsko zavarovanje neprimerno bolj jasne možnosti in neprimerno bolj točno lahko predvideva prihodke in odhodke. Zagotovo. Pa se vedno znova javlja, pojavlja v velikih težavah. Pa ne samoto, tam se pojavljajo tudi primeri čudnih kreditov zasebnikom in podobne stvari in nejasne finance, ampak to nikogar ne moti. V zdravstvu, gospodje, lahko se predvidevajo prihodki, odhodki pa ne. Zelo težko. Kdo bo predvidel, kako bodo v naslednjem letu ljudje zdravi in kako bolni. In kdo bo predvidel, kakšna bo cena zdravil in drugih stvari, na katere pravzaprav nimamo, glede na uvoz, toliko vpliva. Pa kljub temu, kljub temu, pravim, je zdravstvo bilo doslej zadnja leta stabilno financirano. Človek bi želel, spoštovani kolegi, da smo prerasli sistem kadrovskih čistk, sistem, kjer prihaja do zamenjave ljudi na neosnovani ravni. V kolikor in v tem primeru seveda stoji zdravstvo pred velikimi nalogami, resnično velikimi nalogami, kajti ta vprašanja povpraševanja in ponudbe možnosti nuditi prebivalcem in pa zahteve bolnikov z oziroma na staranje prebivalstva, z ozirom na to diskrepanco, ki se poglablja, bomo mi kmalu v še hujši pravzaprav krizi in jo bomo še težje reševali. V takem času, v takem trenutku delati kadrovske zamenjave na neki neosnovani ravni, se mi ne zdi državotvorno. Človek bi rekel, da vendarle, volitve so že davno mimo, veliko stvari se je kadrovsko uredilo s strani prevzema oblasti, da pa neki osnovni čut spoštovanja do neke druge skupščine,ki ni tako politično opredeljena, in pa spoštovanje do nekih vprašanj, katerih reševanje pomeni državotvornost, bi pa vendarle morali tukaj pokazati drug način obravnave. Hvala.
Hvala lepa. Na mojem seznamu ni več prijavljenih predstavnikov poslanskih skupin, zato vabim k besedi poslanke in poslance, če tako želijo. Pisnih prijav za razpravo sicer nimam, tako da jo omejujem na 5 minut poslej. Prosim? Imate besedo. Na 5 minut omejujem razprave. Kolega Kavčič, prosim.
Hvala za besedo. Od slovenskega zdravstvenega sistema pričakujemo spremembe. In to pomembne spremembe, razvoj v smeri prijaznosti zdravstva do državljanov in pa več posluha za gospodarnost. Ministrstvo za zdravje z ministrom Kebrom na čelu se je sprememb lotilo. Težko pa si predstavljam, da bi se pomembne spremembe na bolje v slovenskem zdravstvu lahko zgodile brez kadrovskih sprememb na čelu zdravstvene zavarovalnice. Zakaj? Zdravstvena zavarovalnica je finančni gigant, ki letno obrne 300 milijard tolarjev. Ta finančni gigant je v zadnjem desetletju tudi diktiral pravila igre na zdravstvenem področju. Na tej osnovi pa se vse bolj kažejo naslednji problemi. Slovenski državljani zaradi slabe koncipiranosti sistema slovenskega zdravstva pod taktirko zdravstvene zavarovalnice postajajo vse bolj neenakopravni. Ljubljančani trpijo zaradi bistveno slabše dostopnosti do zdravstvenih storitev, kot je to v nekaterih drugih mestih. Podatki kažejo, da je dostopnost do zdravstvenih storitev v Ljubljani kar 25% slabša kot na primer v Mariboru. Zdravstvena zavarovalnica je postavila sistem, v okviru katerega financira kapacitete, ne pa potreb prebivalcev. Posledično so porodnišnice na primer podaljševale hospitalizacijo porodnic. V bolnišnicah so zadrževali zdrave matere samo, da bi postelje bile zasedene. V Sloveniji smo ohranili skoraj vse pediatrične postelje, kljub temu da imamo 30% manj otrok kot pred desetimi leti. Ob tem pa, žal, ne moremo govoriti o izboljševanju kakovosti storitev na pediatričnem področju. Zaradi neracionalnega podaljševanja hospitalizacij pa so se pojavljale čakalne vrste drugod. Velika narodnogospodarska škoda je nastajala zaradi čakalne dobe za operacijo sive mrene na primer, ponekod v Sloveniji tudi dve leti. Predstavljajmo si osebne travme prizadetih, predstavljajmo si gospodarske posledice zaradi čakanja na operacijo, ki stane samo polovico povprečne plače, ljudje pa so zaradi tega cela leta prisiljeni živeti od denarnih nadomestil. Podatki kažejo, da zdravstvena zavarovalnica ne obravnava enakopravno posameznih bolnišnic. Celje ima priznane višje cene, kot jih ima priznane Novo mesto - enemu Košir da 500 milijonov tolarjev, drugemu pa vzame 250 milijonov tolarjev. Zakaj? Zdravstvena zavarovalnica vzdržuje nepregleden model financiranja tudi v osnovni zdravstveni dejavnosti. Namesto spodbujanja celovitega pristopa k obravnavi posameznega bolnika, zavarovalnica sili zdravnike v opravljanje nenormalno velikega števila pregledov, 40 do 50 na dan, v primerjavi s 15 na Švedskem. Se pravi, poudarek je na količini, namesto na humanosti, prijaznem odnosu, poglobljenem odnosu do posameznega bolnika. Bistvena pomanjkljivost je odsotnost finančnih spodbud za gospodarnejše, razumnejše delo zdravnikov. V Sloveniji zato skorajda ne poznamo cenejših oblik zdravljenja bolnikov, kot so dnevna kirurgija, ambulantno zdravljenje, v bolj razvitih okoljih pa take oblike predstavljajo že več kot 50% bolnišničnega dela. Predloga za soglasje h kandidaturi gospoda Franca Koširja zato ne kaže podpreti.
Hvala lepa, kolega Kavčič. Kolega Rokavec.
Hvala za besedo. Danes smo pred zelo pomembno odločitvijo v državnem zboru. Namreč, skupščina zdravstvene zavarovalnice je avtonomen in neodvisen organ, sestavljen pluralno. Zakaj poudarjam, avtonomen in neodvisen - zato, ker kadarkoli v zgodovini se je politika po nepotrebnem vključila v neko neodvisno in avtonomno institucijo, je zgodovina pokazala, da je bilo to narobe. Prepričan sem, da bo izdaja nesoglasja s strani državnega zbora resen in tudi nevaren poseg politike v zdravstveno blagajno. Namreč, prepričan sem, da je večini Slovencev ena od prvih oziroma ključna vrednota predvsem zdravje, in če vprašamo državljanke in državljane, ali so pripravljeni se soočiti s tem, da se začne politika igrati z zdravstvenim varstvom, bodo rekli, "politika stop, take politike nočemo!" In prav za to gre. Namreč, prepričan sem, da je tudi v okviru ustave Republike Slovenije jasno zapisano, katere institucije v tej državi so postavljene avtonomnoin tudi delujejo neodvisno, delujejo tudi kot avtonomne in neodvisne finančne institucije. Prav to, kar je kolega Kavčič pred mano povedal, s kolikšnim denarjem letno operira zdravstvena zavarovalnica, mislim, da je tisti najbolj nevaren apetit, ki se ga je verjetno v tem trenutku hotel poslužiti zdravstveni minister - kontrola in popoln nadzor politike nad neodvisno zdravstveno blagajno - v narekovajih, ko bo ta kontrola oziroma nadzor prek svojih lojalnih ljudi opravljena. Mene resnično čudi, da vladajoča stranka LDS in tudi druga vladna stranka Združena lista nista predstavili mnenj poslanskih skupin, ampak raje čakata na tako imenovani glasovalni stroj. To je zelo zaskrbljujoče. To je zaskrbljujoče. Namreč, na Kviazu je bilo naprej - ko je bil predlog s strani vodje poslanske skupine LDS, na prvi seji, predlog za preložitev, da pač potrebujejo še dodatno razširjeno utemeljitev za imenovanje generalnega direktorja Zavoda za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije. Ko je bilo to pridobljeno, se je pač nekaj časa čakalo in potem je samo pri obrazložitvi glasu vodja poslanske skupine na Kviazu povedal, da direktorju ne zaupajo več, pač da je program pomanjkljiv. Vemo pa, da je direktor predstavil tretji strateški razvojni program za naslednje obdobje in da je požel v celoti strokovni javnosti absolutno odobravanje, odobravanje tudi mednarodnih strokovnih institucij. Ampak seveda, tako kot je že kolega Brenčič povedal, našemu ministru za zdravje se ni zdelo vredno, da bi poslal vsaj katerega od svojihsvetovalcev na to predstavitev, kaj šele, da bi se sam udeležil te predstavitve. Mislim, da se moramo to tudi vprašati: v ozadju vsega tega je enostavno resen namen, kako naj si politika podredi neodvisno zdravstveno institucijo. In tega me je strah. Tegame je strah, ker dejansko gre politika v naši državi predaleč. Zato bom, seveda, absolutno podprl in dal soglasje predlogu skupščine Zavoda za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije za imenovanje gospa Franca Koširja za direktorja za naslednje mandatno obdobje, ker mislim, da toliko spoštovanja pa mora imeti ta državni zbor, da spoštuje neodvisnost in avtonomnost osrednje zdravstvene institucije. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Rokavec. Kolega dr. Bajuk, zdaj imate vi na voljo 5 minut in za vami kolega Cukjati.
Hvala lepa, gospod predsednik. Z vso odločnostjo in brez vsakega dvoma bom dal moj glas gospodu Francu Koširju in to sicer iz vseh razlogov, ki smo jih že danes slišali. Rad bi pa opozoril še na drugo dejstvo. Zelo pazljivo sem poslušal uglednega kolega predstavnika vladajoče stranke, ki je ravno včeraj praznovala desetletnico vladavine v Sloveniji, pod takšnim ali pa drugačnim sistemom ali pa ministrovanjem enih in drugih. Dejstvo je, da ugotavljamnekoliko z veseljem in bi rekel: dobrodošli v Slovenijo, da slišimo neko razpravo, daljšo razpravo, o težavah našega zdravstvenega sistema. Seveda, ni pa bilo jasno in še zdaleč ni jasno, v čem je to povezano, naj bi bilo povezano, z rešitvijo ravno spremembe kadrovanja na tem področju, o katerem danes odločamo. Da gospod minister za zdravje baje dela na nekih reformah, je zame prav zagotovo zelo dobra novica. Poznali smo ga do sedaj, da je veliko časa izgubljal, ko je predlagal stvari kot umetno oplojevanje in take in druge stvari. Zanimivo je, da se bomo enkrat za vselej tudi lotili resničnih težav, ki jih imajo navadne državljanke in državljani, ko gredo v naše zdravstvene domove in iščejo podporo v zdravstvenem sistemu Republike Slovenije. Rad bi pa še na to opozoril. Takšna rešitev, kot jo je ravnokar predlagal gospod Kavčič, je velika napaka. Velika napaka, ker poriva dejanska vprašanja v ozadje, se jih resnično ne loti in pa gradi na predpostavki, da je ravno v vsem tem obdobju ena oseba vsega tega kriva in to naj bi bil ravno ta gospod direktor. Popolnoma nesmiselno. Res je, da je že čas, da so se oglasili in ugotovili, da imamo težave tukaj. Napaka je bila, da se vseh teh deset let o tem ni dosti govorilo, predvsem pa ne ravno tam, kjer je odgovornost prvenstvena bila, in to je v vladi. Seveda to je bila napaka, ampak svojo lastno napako so tudi napačno zdaj ocenili, ker iščejo napačno rešitev za resnične probleme. Po angleško bi se to reklo "you mistook your misteake", svojo lastno napako ste napačno cenili. In če boste tako glasovali, je to pa res usodno za našo državo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima sedaj kolega Cukjati in za njim kolega Brenčič.
Rad bi se dotaknil samo gospoda Kavčiča in njegovih izvajanj, in sicer v tem smislu, da ko omenja problem dostopnosti do zdravstvene službe, da je v Ljubljani veliko slabše kot v Mariboru in podobno. No, o tem bi lahko razpravljali, kje je res slabša dostopnost. Vendar to seveda je stvar tistega, ki načrtuje zdravstveno službo, načrtuje mrežo javne zdravstvene službe, to je minister. Drugič, omenja problem neupravičenega podaljševanja ležalne dobe v bolnišnicah in podobno. Zopet bi me zelo skrbelo, če bi se direktor zavarovalnice spuščal v vprašanja, ali je bil posamezen pacient upravičeno hospitaliziran ali ne in bi on odločal o tem, ali sme posamezni pacient ležati pet dni namesto deset dni. Mislim, da je to stvar stroke, urejanja tistega, ki je ustanovitelj bolnišnic, to je zopet stvar nekoga drugega, ne zavarovalnice. Čakalna doba. Čakalna doba seveda zavisi od povpraševanja po zdravstvenih storitvah in od ponudbe, od števila ambulant in tako dalje. Zopet število ambulant je stvar mreže, o kateri odloča minister. Gospod Kavčič, danes ni interpelacija ministra za zdravje, danes je neka druga točka. To prihranite za drugič. Omenil bi še mnenje, da zavarovalnica sili zdravnike v osnovnem zdravstvu v povečanje števila obiskov. Spoštovani, sam sem postal plešast v osnovnem zdravstvu, v splošni medicini, in nikoli me ni zavarovalnica silila k številu obiskov, silila me je polna čakalnica. Zavarovalnica pa plača, brez ozira, ali si uspel zmanjšati število obiskov ali ne. Samo uspeti zmanjšati je pa drug problem. Zopet govori iz vas neko nepoznavanje problema,resnično nepoznavanje problema, nepoznavanje, kjer z ozirom na to, da ponavljate iste besede kot minister za zdravje, lahko odgovorno rečem, da minister prav tako ne pozna situacije v osnovnem zdravstvu in vas je napačno podučil, če vas je podučil. Hvala.
Hvala lepa. Replika? Prosim, kolega Kavčič, za vami kolega Brenčič. Potem nimam več na seznamu prijavljenih, tako da vabim kolegice in kolege v dvorano. Prosim.
Zahvaljujem se za zanimivo polemiziranje, vendar samo v eni točki bi rad malo razjasnil, ko ste rekli v zvezi z vplivom oziroma odločanjem o dnevu hospitalizacije, o dnevu ležanja. Moja diskusija ni imela namena podpreti teze, da gospod Košir osebno določa dneve ležanja posameznih bolnikov; to tudi slučajno ni bil moj namen. Vztrajam pa na tezi, da je zdravstvena zavarovalnica z gospodom Koširjem na čelu tista, ki predpisuje finančne algoritme, ki predpisuje ekonomske osnove dogajanja v bolnišnicah. To pa je dejstvo. In temu, tem algoritmom, tem pravilom igre se fleksibilno, razumno, racionalno prilagajajo izvajalci zdravstvene dejavnosti - in posledice so tu.
Replika, kolega Cukjati, prosim.
Gospod Kavčič, ponovno vam repliciram v tem smislu, da v zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju piše, da financiranje in način financiranja določajo trije partnerji, ki sem jih že prvotno omenil, to je zavod za zdravstveno zavarovanje, izvajalci [[v skupini izvajalcev so vsi predstavniki bolnišnic]] in pa ministrstvo za zdravje. Torej, o tem se odloča konsenzualno; če konsenza ni, odloča minister oziroma vlada na predlog ministra. In prosim, če govorite o teh stvareh kot o ključnem elementu, kako se bomo odločali pri tej kandidaturi, bi predpostavljal, da stvari nekoliko bolje spoznate, preden govorite.
Replike so izčrpane. Kolega Brenčič, imate besedo, razumem pa, da boste tudi [[...]]
Hvala lepa, gospod predsednik. Najprej naslednje. Gospod Kavčič, razumem, da je nekdo pri vas to delo moral opraviti, rekel bom, umazano delo, tako ga vidim. Zelo zaželeno bi bilo, da bi to opravil eden od zdravnikov, ki poznajo sistem zdravstvenega varstva in zavarovanja, potem žal ne bi bili žrtev, ker ste v to padli, ker ste šli povsem mimo. Ampak to je kratka replika, vam pa želim vse najboljše, če ste v to usmerjeni pristno, da se v zdravstvenem zavarovanju dogaja to, za kar vi menite, da je predmet oziroma razlog, da se ne potrdi oziroma ne da soglasja skupščini na predlog. Nekaj pa je res. Zdravstvena zavarovalnica ali zavod za zdravstveno zavarovanje ni dosedanji direktor Franc Košir, ampak je tam cel tim, ki deluje na osnovi normativov, ki jih imajo, to se pravi zakonskih podlag, in ustroja poslovanja zavoda kot javne institucije, take ko je. In prav zato, ker je ta tim sorazmerno korektno deloval, je bil v dosti velikem nezadovoljstu ali kritikih od posameznih zdravnikov do celih institucij. Če se bo tako nadaljevalo, kot je tokrat zastavljeno, mislim, da bodo to najbolj občutili kolega Merlo, kolega Gasparini, ki prihajata iz teh področnih bolnišnic ali področnih zdravstvenih domov, iz Murske Sobote, in takrat ne bo ničpomagalo, da smo pač zato, ker se počutimo tokrat tako močni, da bomo kadrovali po lastni podobi, ne glede na vzroke, ne glede na posledice, pokazalo kot nemodro dejanje. Vem samo to, da je zdravstveno zavarovanje tako dolgo združevalo sistem storitev na takem nivoju, kot je, in da ni bilo minusa, je predvsem zasluga, kot sem že prej povedal, včasih celo pretrmastega konzervativnega vztrajanja, da so si nekatere rezerve le pridobile, ko smo jih potem z ukrepi vlade pri izdajanju pravilnika o oceni zdravil pri dvigovanju plač zdravnikov in tako naprej povsem izničili v zadnjih dveh letih in zdaj teh rezerv ni. Zdaj ne bo tudi več Koširja, kot vidim. Ampak, prišlo bo, kar je zanimivo za DeSUS, tako kot je s pokojninsko-invalidskim zavodom, da bomo morali v zakonu o zdravstvenem zavarovanju, če bomo to avtonomnost zakona kot institucijo, upravno, finančno, programsko ukinili, tako kot jo namerava zdajšnje ministrstvo, prišli do tega -, da bomo moračo v zakon o zdravstvenem varstvu in zavarovanje vnesti člen: vse, kar je pač minusa, pokrije državni proračun. Tako kot je v zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Ne bi rad kakorkoli omenjal kolega Pohorca, ker je pač diskutiral v naslovu poslanske skupine, ampak prav žalostno je bilo to poslušati tistemu ki je pri rojevanju zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju sodeloval od vsega začetka. Bojim pa se, da se bo z današnjim pristopom zgodilo v sistemu zdravstvenega zavarovanja nekaj podobnega. Zato vsekakor pričakujem, da bo toliko modrosti v poslankah in poslancih, kolegih, da bodo premagali to, da ta ne more biti zato, ker ni naš, ker morda politično ne vem komu pripada, ampak ni tu, kjer smo mi, in zato ne more biti več direktor. Pa ne glede na to, da vsi argumenti govorijo, da je bilo delo zavoda za zdravstveno zavarovanje v teh desetih letih veliko in opravljeno dobro, predvsem v korist nas, zavarovancev in tistih, ki pričakujemo iz tega naslova kolikor toliko ohranjanje primerne zdravstvene oskrbe in storitev. Nič kaj več nimam volje povedati, vem pa, da je tako ukrepanje v smislu nekega kadrovskega pristopanja, kadrovske čistke za slovenski parlament prav gotovo nekako žalostna podoba. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Kacin je najprej prosil za repliko, za vami kolega Kavčič, tudi kolega Lavrinc. Imamo torej tri replike. Prosim, po vrsti. Prosim za mir v dvorani.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Rad bi ugovarjal spoštovanemu kolegu Brenčiču in ko rečem kolega, mislim, da je moj kolega v parlamentu in je kolega tudi zato, ker sva oba predsednika odborov. Ampak meni se zdi skrajno neprimerno in nesprejemljivo, da katerikoli poslanec, predvsem pa ne predsednik delovnega telesa, razpreda o tem, kdo je kvalificiran razpravljati o čem in kdo ni kvalificiran: kdo je bolj kvalificiran in kdo je manj kvalificiran. Poslanci smo bili izvoljeni v ta državni zbor, zato imamo mandat in zato tega dela razprave, ki govori o tem, kdo opravlja umazano delo, da bi morali razpravljati tukaj kolegi, ki so po poklicu zdravniki, tega preprosto ne morem sprejeti in temu želim ugovarjati. Zahajamo v nevarne vode, ker v naslednji fazi se bomo pogovarjali o tem, kdo lahko prevzema posamezne funkcije v državnem zboru, glede na formalno stopnjo izobrazbe, glede na versko opredelitev, glede na spol in še kaj drugega. In take delitve, omejitve in pozitivne ali negativne diskriminacije poslancev ne peljejo nikamor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Kavčič.
Ja, če bi bil kriterij kvalificiranost za diskusijo o vprašanju, o katerem se pogovarjamo danes, to, ali sem z delom v osnovnem zdravstvu izgubil lase ali ne, potem seveda nisem kvalificiran in se bi seveda ne želel niti konkurirati s tako kvalifikacijo, vendar pa mislim tudi v prihodnje sodelovati v debatah o različnih strokovnih vprašanjih, s tistega zornega kota, za katerega sem kot poslanec in kot ekonomist usposobljen. In govorim, moja diskusija je bila izključno o gospodarsko-finančnem aspektu delovanja zdravstvenega sistema v Sloveniji in obdelovanje nekaterih kvalitativnih strokovnih elementov, ki smo jih verjetno vsi tukaj zbrani v stanju dobro razumeti v obliki, kot sem jo predstavil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gremo po vrsti. Kolega Lavrinc ima sedaj repliko, za njim kolega Brenčič.
Ja, mislil sem molčati pravzaprav, ampak me je kolega Brenčič prepričal, da bi bilo to nekorektno. Namreč, glejte, kdo govori o kadrovskih čistkah, razen vas. Kdo grozi, da se bo sistem zdravstvenega varstva sesul, če gospoda Koširja danes ne potrdimo, razen vas. Jaz tega drugje nisem slišal. Govorite o nekem timu, obenem pa poveste tudi to, da je sedanji sistem financiranja slab. Da ni vgrajenih ekonomskih mehanizmov, da posamezne storitve v različnih bolnicah različno stanejo. Da so bolnice destimulirane, da bi se bolj racionalno obnašale. Govorite o tem, kako se dogovarjajo glede cen storitev, glede obsega storitev. Jaz sem bil samo enkrat pri eni majhni stvari zraven. Mislim, da je bilo mesec september, ko je bila končno podpisana pogodba med zdravstveno zavarovalnico in pa med nekim zdravstvenim domom, in še to na podlagi, po zakonu seveda, opravljene arbitraže. To se vam zdi soliden sistem! Do danes ni bilo problemov. Seveda ne. Zato, ker so dobili toliko, kolikor so pač potrebovali. Temu primerno se je oblikovala tudi stopnja. Kaj pa sedaj, ko so nastopile izgube? Nekaj vam povem: če se takoj ne pristopi k drugačnemu načinu urejanja teh zadev, bodo problemi vsako leto težji. In od nekoga, ki nam je, mi smo ga imeli na poslanski skupini, sadil rožice, kaj vse ima v planu za naslednje mandatno obdobje, pa dva mandata že tam sedi, bom rekel, v enega takega pa res ne morem verjeti. Oprostite! Ne morem verjeti. Zato mi dovolite, da razmišljam s svojo glavo in ne pokimam samo zato, ker je pač neka skupščina tako menila. Sploh je pa tudi v samem sistemu: skupščina, upravni odbor - isti ljudje tam -, pripravljajo odločitve, pripeljejo nazaj na skupščino, že tam je napaka. Hvala lepa.
Kolega Rokavec bo najprej imel možnost za repliko. Opozorjen sem, da sem spregledal pri vrstnem redu prijav. Kolega Rokavec, za vami kolega Brenčič.
Hvala za besedo. Še enkrat bi vzel v bran kolega Brenčiča. Namreč, dejstvo je, tudi sama razprava je pokazala, da očitki, ki ste jih, gospod Kavčič navedli, absolutno ne vzdržijo. Ne vzdržijo, sploh ne, poznavanja razmer. Bistveni problem, kolega Lavrinc, je pa v tem, da minister za zdravje ni prišel s potrebno spremembo zdravstvene zakonodaje,ki bi dala usmeritve in temelje za postopno spremembo in dopolnitev zdravstvenega sistema v Sloveniji. Tu je ključ in pa problem, ki ga je treba začeti reševati tukaj, n pa reči na splošno: zaradi tega, ker so nekateri problemi, je treba zamenjati direktorja, ki je do sedaj, predvsem po zaslugi tega, zdravstvena zavarovalnica Slovenije, po zaslugi tega, ker država ni vedno dala tistega, kar bi bilo treba dati za zdravstvo, ohranjal minimalni nivo tega standarda zdravstvenega varstva za vse prebivalce te države. To je ključni problem: ko se država oziroma resorno ministrstvo ni pravočasno odzvalo na probleme, ki bi jih bilo treba reševati. To je ključni problem. In tu je treba začeti reševati in iskati krivce, na pa pri izvajalcu, ki je dejansko po sili razmer iskal res tiste zadnje rezerve. In če se bomo pa šli, kolega Lavrinc, spremembe v zdravstvu čez noč, potem pa mislim, da je tak pristop zelo napačen in bo verjetno nas zelo drago stal.
Počasi. Predvsem bi bilo koristno in je nujno imeti mir v dvorani med razpravo. Ali lahko prosim vse kolege, ki izmenjujejo stališča z drugimi, da tega ne počnejo na glas ali v dvorani. Prosim, ker je to spoštljiv odnos do govornikov. Po vrsti so na vrsti sedaj tako: najprej kolega Brenčič, videl pa sem še nekaj rok. Kolega Kavčič, mislim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Najprej kratko repliko kolegu Kacinu. Hvala za vaše modre nasvete, samo niti slučajno niste, kolega Kacin tisti, ki boste razsojali, kaj smem jaz, kot poslanec Državnega zbora Republike Slovenije in kaj smem kot predsednik odbora za to področje. Če sem slučajno - ali da se mi je tako zgodilo, rekel, kdo bi moral pri vas podajati, dvomim, ampak mislim, da sem rekel "pričakoval bi", glede na to, da se sto tematiko odbora za zdravstvo srečujemo tisti, ki smo pač tam. Ampak vseeno hvala lepa za vaše dobre napotke, jih bom vzel zelo korektno na znanje. Kolega Lavrinc, nisem jaz rekel, da je sistem slab. Vem pa, da je v sedanjem sistemu delovanja zavoda za zdravstveno zavarovanje in v sistemu zdravstvenega varstva ter zavarovanja, tako kot ga opredeljuje zakon, prostor za solidarnost. In hvala bogu, da ga skozi zavod ohranjamo, in hvala bogu, da bi ga ohranili tudi naprej. Veste, v tem smislu je tisti princip, da je zelo težko to področje obravnavati zgolj z ekonomskih vedenj. Povsem nekaj drugega se je obnašati po sistemu družbe ali pa po sistemu zdravstvenega varstva, ker je pač država tista, ki mora skrbeti, da vzpostavi sistem, ki je solidaren tudi do tistega, ki ne zmore tako močno poskrbeti za lastno zdravje po materialni plati kot njegov sosed. V tem primeru, gospod Lavrinc, trdim, da je sistem dober, in je dober, tako kot ga sam videvam teh šest let, vem pa, da ga je treba dograjevati in spreminjati, za kar pa ima ministrstvo za zdravje kot resorno ministrstvo tudi dolžnost. Za to ima tudi instrumente, ki pa so predvsem zakonodajne narave, državni zbor je pa tisti, ki bo potem vrednostno presojal, ali je predlog takšen ali ga lahko še izboljšamo. In napotezi ni zavod za zdravstveno zavarovanje, na potezi je minister za zdravje z ekipo, ki pa je - v tem primeru ne govorim o Francu Koširju, govorim o predlogu skupščine zavoda - takšna in deluje tako, kot je uveljavljen in vzpostavljen sistem zdravstvenega varstva na osnovi zakona, in zakon je tisti, ki lahko to spreminja, v bistvu ne en človek za krmilom neke državne institucije. Hvala.
Kolega Kavčič. Naj povem, da je za besedo zaprosila tudi predsednica skupščine, ki bi dal besedo na koncu. Prosim.
Repliciram spoštovanemu kolegu Rokavcu. Rekli ste, kolega Rokavec, da moje izjave, moja stališča ne vzdržijo. Dopuščam to možnost. Na splošno sem navajen v pristopu k diskusiji tudi predpostaviti, da morda nimam prav, s stališči, ki jih zastopam, v katera verjamem, zato spoštujem tudi drugačna stališča, drugačne argumente in če me prepričajo, sem tudi pripravljen spremeniti svoje mišljenje. Vendar pa moram poudariti, da na mojo diskusijo, v kateri sem opozoril na probleme v okviru zdravstvenega sistema, nisem dobil nobenih stvarnih, oprijemljivih protiargumentov, razen tega, da naj ne bi kot nezdravnik razpravljal o tej temi. Zato hvaležno sprejemam vsa drugačna stališča, poudariti pa želim v tej repliki, da v replikah na moje izvajanje nisem zasledil nobenega stvarnega protiargumenta proti problemom v zdravstvenem sistemu, kot sem jih predstavil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? Kolega Bernik, se opravičujem. Seveda, dr. Bernik, najprej dajem vam besedo.
Hvala gospod predsednik, kolegice in kolegi. Sedaj, ko je naš kolega gospod Kacin dal licenco tudi nam, ki ne razumemo stvari, da lahko govorimo, hvala lepa za to, bom se okorajžil, da bom nekaj povedal. Prvič, nekdo je omenil, da je tukaj rezanih 300 milijonov ali kakor koli že, ogromno denarja in seveda to je zelo privlačen med, na katerega je vredno startati. Lahko bi rekel tole, da ni bilo zadosti argumentov povedanih proti gospodu Koširju, tako kaj ena, dva, tri in tako dalje, samo splošnosti v glavnem, pa še te niso šle v to, da bi primerjali, kje ima ta zavarovalnica svoj prostor in kako na to ta prostor vpliva vlada. Drugi argument je bil torej, če ta gospod sedi že dva mandata in zakaj ga ne bi zamenjali. Ja, hvala bogu, da sedi en človek, ki ni iz politike dva mandata in da si upa postaviti po robu enemu ministru, kar je zelo redka stvar, ki jo vidimo, le redko stvar, ki jo vidimo v naši javnosti. Kar se tiče nekaterih drugih ljudi, ki sedijo na mestih po leta in leta in leta - ne vem, to pa toleriramo brez vsakega problema. Je pa tole, da sam spoštujem gospoda Koširja, čeprav ga samo od daleč poznam, ampak ga spoštujem zato, da se je upal postaviti, kadarkoli ko je mislil, da ima prav, se je upal postaviti. Seveda, zdaj pa vidimo posledice tukaj in mislim, da ni nič drugega kot eno maščevanje nad človekom, ki se je postavil proti ministru. Mislim, da to ni zdravo za našo družbo, ni zdravo za naš zbor tukaj in če bomo šli po tej poti naprej, bomo redkokdajnašli kakšnega človeka, ki bo kvaliteten in ki bo upal izvajati svojo funkcijo, tako kot misli, da jo mora. Nihče ni omenil, če se gospoda Koširja zamenja, kdo bo pa prišel. Prepričan sem, da bo prišel človek, ki bo koalicijo oziroma vsaj delu koalicija všeč. Ne bomo pa čisto nič vedeli, ali je ta človek sposoben narediti kaj drugega pa takega, kar bi resnično izboljšalo našo zdravstveno sceno. Še na koncu naj pa omenim, da ne pozabimo, da so tukaj lobisti naše farmacevtske industrije, ki gotovo niso pozabili, da je gospod Košir tudi morda stopil na njihove prste in tako minister in ti lobisti so gotovo tudi zadaj za tem problemom. Hvala.
Hvala lepa. Preden dam besedo predsednici skupščine, želi še kdo besedo? Ne, gospa predsednica, imate besedo prosim. Ali lahko pritisnete tipko za mikrofon? Prosim.
Samo poskušala bi v nekaj besedah odgovoriti na neka vaša razmišljanja oziroma podajanja na današnjem vašem zasedanju. V zvezi z zmanjševanjem zavarovancev se zavedamo, da so bile sprejete spremembe zakona, o katerih smo tudi mi kasneje dejansko razpravljali na sami skupščini, in take spremembe, kot so bile sprejete dejansko, je skupščina v celoti tudi negativno sprejela, tako kot so dejansko razlagali danes predstavniki DeSUSa. Podan je bil predlog za spremembo. Tudi zavod ni bil predlagatelj take spremembe samega zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Tukaj bi poudarila, da se je v tem času marsikaj dogajalo na skupščini. Ne morem sprejeti te trditve, da gradimo na plečih ljudi, predvsem zaradi tega, ker tudi ta program, ki je bil sedaj sprejet, sam nosi naslov Tradicija solidarnosti in spremembe po meri zavarovancev. V skupščini se zelo trudimo, da bi to dejansko tudi v prihodnje bil glavni cilj zdravstvenega zavarovanja - prav solidarnost. Dve besedi mogoče glede na izgube, ki so se pojavile v zdravstvenem zavarovanju. Poslovno poročilo natančno navaja, zakaj so izgube nastale. Da bodo izgube, je zavod opozarjal že leta 1999, ko je nakazal, kaj bi prinesle same spremembe povečanja plač, kaj bo prineslo povečanje DDV-ja in nazadnje tudi same cene zdravil. Te tri zadeve so ključnega pomena, zakaj je izguba tudi nastala. V tem času, dejansko od imenovanja na naši skupščini, je bilo tudi veliko razprav glede tega, da bi zmanjšali odhodke s prihodki. In tako je skupščina na zadnji seji tudi že sprejela določene ukrepe za zmanjšanje te razlike in ti ukrepi se nanašajo na dolgoročne načrte in kratkoročne. Nekateri ukrepi bodo veljali že v letošnjem letu nekateri - logično - bodo za daljše časovno obdobje in če bo tudi ta zbor v prihodnje, ko bo prejel naše gradivo v obravnavo, podprl določena stališča, ki jih bo sprejela naša skupščina oziroma same predloge za zmanjšanje teh ukrepov, bo mogoče lahko tudi ta zavod za zdravstveno zavarovanje oziroma finančni del posloval brez izgub. V sistemu financiranja bi ponovno opozorila, kar so nekateri razpravljavci že zelo poudarjali, tu gre za partnerski odnos. Na zavodu smo bili vedno zelo ponosni, da je v tem dogovarjanju za financiranje zdravstvenega zavarovanja dejansko partnerski odnos. Zagotovo med partnerji ne pride vedno do konsenza oziroma do uskladitve med partnerji. Zaradi tega prihaja do tega, da so pogodbe sklenjene zelo pozno, kar ste tudi omenjali. Vendar poudarjam še enkrat, da sistem tega dogovarjanja, partnerskega dogovarjanja, kjer je zavod le eden izmed partnerjev, je zelo pomemben v tem sistemu financiranja. Vsekakor pa zavod ni na stališču, da spremembe niso potrebne. O spremembah je prav, da se dogovarja in če so argumenti, da se jih - logično - tudi sprejme. Še mogoče, da ne zavlačujem današnje seje. Garantiram vam, da na zavodu ni politike. Politika ni prodrla v delo samega zavoda, je pa visoka strokovnost - in tako med delavci, ki so zaposleni na zavodu in med ožjimi sodelavci generalnega direktorja in s tem, ko je ta strokovnost zagotovljena, menim, da je zavod tudi uspešen. Hvala.
Hvala lepa vam, gospoda predsednica skupščine. Ali želi še kdo besedo, sicer bom razpravo zaključil in prešel na glasovanje. Prosim, kolega Brenčič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Za poslansko skupino Slovenske ljudske stranke je odločitev, pred katero smo, ne le imenovanje ali neimenovanje direktorja zavoda za zdravstveno zavarovanje, ampak je ta odločitev negiranje odločitve skupščine zavoda. In prepričani smo, da ni vprašanje tukaj samo en človek, ampak je vprašanje, kako bo sistem zdravstvenega varstva in zavarovanje nadaljeval. Tako, kot ga danes čutimo, da je zastavljen, ni dobro. Zato rabimo pred odločitvijo trezen premislek o naši odločitvi in zahtevam dve ure odmora.
Poglejte, prosim za malo miru v dvorani. Zdaj, če bo poslanska skupina Slovenske ljudske stranke pri tem vztrajala, potem dve uri pomenita, da danes državni zbor ne mora odločati, razen, če bi drugače sklenili. Mogoče pa je tudi reči, da o tem odločamo jutri ob 10. uri in nadaljujemo z drugimi točkami dnevnega reda. Rad bi, da odkrito spregovorimo o tem, predvsem zato, ker državni zbor čaka še veliko drugega dela, in upam, da mi te odkritosti ne zamerite. Prosim, kolega Brenčič.
Hvala za besedo. Ponovno gospod predsednik, v skladu z drugim odstavkom 72. člena zahtevam dve uri odmora.
Ali lahko danes odločamo naprej, ali vztrajate tudi pri tem, da ob šesti uri zaključimo?
Sem povedal: želimo odmor, ker je vsebina tega, o čemer odločamo, prepomembna, da bi lahko šli brez konsultacij naprej. Hvala.
Potem moram ugotoviti naslednje - da če bi danes nadaljevali ob 18.30 uri, verjetno razen te odločitve ne bi sprejemali nobenih drugih. Tako bi potem predlagal, da jutri nadaljujemo ob 10.00 uri z glasovanjem. Bi pa vse skupaj opozoril, da imamo pred seboj ogromno dela. Seveda je treba spoštovati poslovnik in vse pravice v njem, vendar je tudi naša dolžnost, da čim več stvari vendar opravimo. Do jutri do 10.00 ure prekinjam delo državnega zbora. Še enkrat poudarjam, razprava je zaključena; jutri ob 10.00 uri bomo odločali.