Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, lep pozdrav vsem skupaj! Pričenjam 2. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi prvega in drugega odstavka 58. člena ter prvega odstavka 60. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da sta zadržana in se današnje seje ne moreta udeležiti naslednja poslanca: gospod Zmago Jelinčič Plemeniti in gospod Kristijan Janc od 14.30 ure dalje. Na sejo sem vabil tudi predstavnike vlade Republike Slovenije k 3. točki dnevnega reda. Prehajamo na določitev dnevnega reda 2. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno s prvim odstavkom 58. člena poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje. Predloga za umik točke z dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na predlog za širitev dnevnega reda. Poslanski klub LDS predlaga, da se dnevni red razširi s točko "volitve podpredsednika državnega zbora Republike Slovenije". Želi predstavnik predlagateljev besedo? Prosim, gospod Cvikl.
Poslanski klub LDS predlaga razširitev dnevnega reda 2. izredne seje zato, ker je bilo dogovorjeno na kolegiju, da bo glasovanje o tretjem podpredsedniku državnega zbora opravljeno takrat, ko bo znano razmerje med koalicijskimi in opozicijskimi parlamentarnimi strankami. Razlogi za razširitev z navedeno točko so nastali po sklicu, v skladu s sklepom sveta LDS, zato predlagamo razširitev dnevnega reda z izvolitvijo podpredsednika državnega zbora Republike Slovenije. Hvala.
Hvala gospodu Cviklu. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Prosim, da preverite kartice [[na desni strani mora goreti lučka]] . Ni pripomb. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog razširitve dnevnega reda sprejet. Tako predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in s sprejeto dopolnitvijo. Glasujemo. Navzočih je 81 poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red sprejet. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O USTANOVITVI IN NALOGAH DELOVNIH TELES DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložil kolegij predsednika državnega zbora. Prehajamo na predstavitev stališč predstavnikov poslanskih skupin. Prvi ima besedo predstavnik SDS, gospod Zamernik.
Hvala lepa, gospod predsednik. V naši poslanski skupini podpiramo sprejetje odloka o ustanovitvi in nalogah delovnih teles državnega zbora Republike Slovenije. Po številnih usklajevanjih in dogovorih, tako formalnih kot neformalnih, smo prišli do več skupnih ugotovitev, za katere mislim, da se lahko se z njimi strinjajo vsi kolegi v državnem zboru. Ta skupna ugotovitev je bila, da so nekateri odbori v prejšnji sestavi državnega zbora bili zelo preobremenjeni, tudi zelo številčni in zato se je pojavljal problem s sklepčnostjo in da nikoli nismo prišli na zeleno vejo. Tako so s ciljem bolj kvalitetnega, bolj efikasnega dela razdeljeni odbori za infrastrukturo na promet in okolje in prostor; to je tudi smiselna razdelitev. Ustanavljamo odbor, ki je v nekaterih prejšnjih mandatih že bil, poseben odbor, ki je izločen iz notranje politike in se imenuje odbor za lokalno samoupravo in regionalizem. O točni dikciji se bomo še dogovorili, nekateri amandmaji so tu napovedani. In pa odbor, ki je bil tudi zelo širok, odbor za zdravstvo, delo, družino, socialo in invalide. Iz tega dolgega in zelo obremenjenega odbora izločamo področje zdravstva. Bili so tudi predlogi oziroma predlogi so pred vami na mizi za ustanovitev delovnega telesa, posebnega delovnega telesa, ki je sedaj v enem sklopu. To je komisija za peticije, človekove pravice in enake možnosti. Predlog nekaterih poslanskih skupin je bil, da se to loči na dva dela. Nekako smo se v poslanski skupini odločili, da človekove pravice in enake možnosti sedaj z zamenjavo vodstva države ne bodo nič bolj kršene, kot so bile prej, in zato smo se odločili, da tega predloga ne podpiramo. Kot sem pa rekel, odlok v celoti, kakršen je bil predlagan s strani kolegija, pa bo naša poslanska skupina podprla. Hvala lepa.
Hvala gospodu Zamerniku. Rad bi opozoril, da sicer ni nikjer poslovniške določbe, da predstavnik poslanske skupine ne bi smel govoriti s sedeža, vendar običajno je, da govori iz sredine oziroma od govornice. Naslednji je na vrsti gospod Milan Cvikl, predstavnik LDS.
Gospod predsednik, glede na to, da ste predlagali, da uporabljamo to govornico večkrat, bom seveda uvodno stališče poslanskega kluba LDS k tej točki dnevnega reda predstavil tukaj. Poslanska skupina LDS se ne strinja s predlogom kolegija predsednika državnega zbora o predlogu odloka o ustanovitvah in nalogah delovnih teles državnega zbora Republike Slovenije zaradi vrste načelnih razlogov, ki jih bom navedel v nadaljevanju. Prvič, zato, ker predlogi LDS pretežno niso bili upoštevani. Gospodu predsedniku državnega zbora smo 3. novembra dali predlog za oblikovanje posebnih delovnih teles z izraženimi željami za pokrivanje oziroma vodenje posameznih delovnih teles. Predlagali smo oblikovanje odbora za lokalno samoupravo in regionalizem in posebne komisije za človekove pravice, temeljne svoboščine in enake možnosti. Ugotavljamo, da je bil predlog najprej s strani predsednika državnega zbora polovično in ne dvotretjinsko, kot je bilo navedeno, predložen v razpravo kolegiju. Z včerajšnjimi sklepi kolegija in današnjim predlogom pa naši predlogi niso upoštevani. Znotraj tega predvsem ocenjujemo, da predlogi, ki niso bili upoštevani glede ustanovitve posebne komisije za človekove pravice in temeljne svoboščine ter politiko enakih možnostih, to nas navaja k temu, da se ne moremo strinjati s temi predlogi. Upamo, da bo danes v tej zvezi sprejet predlagani amandma in še posebej, da bomo jasno vključili v delovanje komisije za človekove pravice, temeljne svoboščine in enake možnosti obravnavanje vprašanja položaja in posebnih pravic romske skupnosti v Sloveniji in obravnavanje vprašanja položaja in pravic pripadnikov drugih narodov ali narodnih skupnosti v območju Slovenije. Drugič, ne strinjamo se z odlokom, ker pri oblikovanju predloga ni bil upoštevan naš načelen predlog, da naj ne bi povečevali števila delovnih teles v primerjavi s prejšnjim mandatnim obdobjem. Še posebej zato, ker ni bil včeraj izglasovan amandma glede ohranitve starega odbora za šolstvo, kulturo, šport, mladino, ampak se oblikujeta dva odbora, kar seveda ni logično, da imamo dva odbora, ko je jasno, da pri odboru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo njegova povezava seveda ni popolnoma logična in izhaja iz v preteklem tednu sprejetih sklepov oziroma zakona o državni ureditvi in vladi. Tretjič, ne moremo se strinjati tudi zato, ker je najprej predsednik in nato kolegij predsednika državnega zbora včeraj na povezanih točkah določil sestavo delovnih teles, pred tem pa pri določanju števila mest po poslanskih skupinah, kot tudi katerim poslanskim skupinam pripadajo posamezne vodstvene funkcije, ni deloval v skladu s poslovnikom državnega zbora, tako z določbami šestega odstavka 33. člena kot tudi drugega odstavka 34. člena. Pri tej zvezi bi posebej radi opozorili, da drugi odstavek 34. člena določa, da sta poslanca narodnih skupnosti člana komisije za narodni skupnosti in da dasta izjavo, v katerih drugih telesih državnega zbora želita sodelovati in to pisno sporočita predsedniku državnega zbora. Ta določba poslovnika je nastala na podlagi tretjega odstavka 80. člena ustave Republike Slovenije, ki določa, da se v državni zbor vedno izvoli po en poslanec italijanske in madžarske narodne skupnosti. Pri konstituiranju in delovanju državnega zbora, jima le-ta skladno s posebnim ustavno-pravnim položajem zagotavlja dodatne oziroma večje pravice kot ostalim poslanskim skupinam. Mi ocenjujemo, da predsednik državnega zbora pri oblikovanju gradiva in seveda tudi včeraj kolegij, ko je odločal, je prezrl določbe drugega odstavka 34. člena. Na podlagi desetega odstavka 21. člena poslovnika smo v poslanskem klubu LDS razmišljali o tem, da bi o navedeni odločitvi kolegija odločil državni zbor v celoti. Na podlagi posvetovanj, ki so bila izvajana danes dopoldne, tudi s strani predstavnikov narodne skupnosti, predsednika državnega zbora, kjer je bilo pojasnjeno, da se bo skušalo na naslednji seji kolegija to odpraviti, smo se odločili, da tega predloga ne podamo. Menimo pa, da seveda bi bilo dobro in bomo videli, kako bo o tem odločal kolegij, da v polni meri kolegij upošteva 12-letno prakso in seveda drugi odstavek 34. člena poslovnika državnega zbora. Četrtič. Nasprotujem odloku, ker ni bila upoštevana nobena od prvih prioritet poslanskega kluba LDS za prevzemanje posameznih odgovornih nalog, predvsem glede izraženih želja k dopisu 3. novembra za vodenje odbora za delo, družino, socialno politiko, kulturo, šolstvo, znanost, mladino, šport, infrastrukturo, okolje, notranjo politiko, zunanjo politiko, zadeve evropske unije, gospodarstvo, lokalno samoupravo in regionalizem. Kot je poznano, je najprej predsednik državnega zbora in včeraj kolegij seveda sprejel sklep, da [[...]]
Gospod Cvikl, vi govorite o2. točki. Na vrsti je 1. točka, in sicer sklep, predlog odloka o ustanovitvi, ne o imenovanju predsednikov in podpredsednikov.
Mi pojasnjujemo razloge, zakaj bomo nasprotovali odloku v celoti, ker je ena od pomembnih zadev ta, da odlok ne upošteva predlogov glede delitve dveh komisij. O tem bomo tudi govorili v amandmaju in dovolite, da pojasnim, zakaj poslanski klub LDS mora nasprotovati odloku. Imam samo še eno točko.
Gospod Cvikl, odlok, vsebina delovanja posameznih delovnih teles nima nič v zvezi s številom sedežev v posameznem odboru ali komisiji in prosim, da se držite 1. točke.
Mi smo v diskusiji, ki smo jo imeli v poslanskem klubu, ugotovili, da je glede odloka seveda nekaj predlogov bilo upoštevano. Ker pa vendarle imamo pri odloku zaradi povečevanja števila odborov in zaradi razdelitve posamezne pristojnosti še vrsto nedorečenosti, želimo danes z ustreznim amandmaji, da bi se to popravilo in v tej zvezi bomo potem tudi glasovali ali o posameznih amandmajih ali o odloku v celoti. Če pa dovolite, bi pa zaključil s končno mislijo, ker seveda pri 2. točki ne bo mogoče o tem veliko govoriti. V teh dnevih je bilo veliko govorjeno o tem, na kakšen način smo prišli do dogovora o vsebini dela odborov državnega zbora, komisij in na kakšen način prevzemamo vodenje posameznih odborov v državnem zboru. V poslanskem klubu LDS želimo predvsem prevzeti odgovornost za delo državnega zbora s prevzemom in vsebinsko določitvijo vsebine dela posameznih delovnih teles in seveda upamo, da bomo v nadaljevanju z nekaterimi popravki, o katerih sem govoril, uspeli te napake odpraviti in da bomo kljub temu, kar bo pač danes odločeno pod 1. in 2. točko, lahko v odborih državnega zbora delovali v dobro vseh volivcev in volivk, tako kot je seveda določila ustava in kot določajo tudi naše zaveze v programih posameznih parlamentarnih strank. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Besedo ima predstavnik poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov, gospod Potrč. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov je sodelovala pri oblikovanju odločitev o delovnih telesih državnega zbora in njihovi organiziranosti. Naše prvotno mnenje je bilo, da bi bilo dobro ohraniti obstoječi obseg delovnih teles, če bi ga povečevali, pa po možnosti razmišljati o ustanovitvi delovnega telesa, ki bi posebej obravnavalo človekove pravice in enake možnosti. Izhajali smo iz prepričanja, da 90-članski parlament lažje opravlja naloge, če ni preveliko število delovnih teles, vendar se je kasneje predvsem na podlagi zahtev koalicije oblikovala odločitev, da se štiri delovna telesa povečajo, kar smo sprejeli na znanje. Kar pa zadeva samo sestavo, menimo, da je slabo, da doslej niso bili sprejeti naši predlogi, da bi se komisija za peticije razdelila v dve komisiji, zato smo za to odločitev predlagali tudi amandma in prosimo in predlagamo, da o njem poslanke in poslanci še enkrat razmislimo. Menimo namreč, da je iz mnogih načelnih razlogov upravičeno, da v državnem zboru ustanovimo posebno delovno telo, ki bo obravnavalo aktualno problematiko Slovenije na področju človekovih pravic in na področju zagotavljanja enakih možnosti žensk in moških. Ne mislimo in ne trdimo, da bodo človekove pravice bolj ali manj ogrožene kot v preteklih obdobjih, vendar ni nobenega dvoma, da je stalna skrb za uresničevanje človekovih pravic takšnega pomena, da je vredno posvečati posebno pozornost v državnem zboru. Radi bi namreč povedali, da doslej nismo slišali vsebinskih resnih ugovorov zoper ustanovitev posebne komisije. Nihče, tudi največji nasprotniki njene ustanovitve namreč ne morejo trditi, da tudi pri nas enako kot v vseh drugih državah problematika uresničevanja človekovih pravic ni vedno aktualna, da nimamo področij in skupin prebivalstva, ki zahtevajo posebno obravnavo, in da lahko posebno delovno telo te naloge opravi boljše in celovitejše, kot pa če je to priključeno enemu drugemu matičnemu delovnemu telesu. Izkušnje, da so ta vprašanja pridodana nekemu drugemu delovnemu telesu, namreč potrjujejo našo trditev, da so potem ta vprašanja drugotnega pomena, morda razen kadar se obravnava poročilo varuha, to pa je praviloma samo enkrat na leto. In končno, lani oziroma letos smo dopolnili 43. člen ustave, v prejšnjem mandatu, ki zahteva posebno zakonsko urejanje enakih pravic žensk in moških pri volitvah v državni zbor in lokalne skupnosti, sprejeli smo tudi zakon o enakih možnostih žensk in moških na vseh področjih družbenega življenja. Vse to najbrž zahteva in predpostavlja, da bomo imeli o teh vprašanjih več nalog v državnem zboru. Trditev nekaterih nasprotnikov ustanovitve posebne komisije, da bi s tem postalo nejasno razmerje med pristojnostmi komisije za peticije in med komisijo za človekove pravice in enake možnosti, po našem mnenju ne vzdrži resne obravnave. Ve se namreč, da tudi komisija za človekove pravice in enake možnosti ne bi bila matično delovno telo, razen morda za obravnavo poročila varuha človekovih pravic, kar bi pa kvaliteto obravnave tega poročila samo povečalo. In ve se, da bi vprašanja, ki se nanašajo na 45. člen ustave, to je na pravice državljanov do vlaganja peticij in drugih pobud, ostala v pristojnosti komisije za peticije. In končno trditev koalicije, da se z ustanovitvijo nove komisije za človekove pravice in enake možnosti preveč povečuje število delovnih teles državnega zbora, ko ta ista koalicija hkrati zahteva in je že izglasovala štiri nova matična delovna telesa, je pa res sprenevedanje in cinizem. Kjer koaliciji glede na vsebino odgovarja, ustanovi štiri nova delovna telesa, pa to ne obremenjuje dela državnega zbora, kjer pa ji to ne odgovarja, je pa eno novo preveč. Takšnemu argumentu torej res ni mogoče verjeti. Predlagam torej, posebej koaliciji, ker je to od nje odvisno, ali bomo uspeli ali ne, da se še enkrat o našem predlogu razmisli. Načelno nasprotovanje namreč ne bi koristilo niti našemu delu, pa tudi ne pojmovanju položaja človekovih pravic doma in v Evropi. In končno naj rečem, da imamo nekaj upanja, da boste morda poslanci in posebej poslanke imele pravico in možnost glasovati sami, brez discipline v poslanski skupini in da bomo tudi od vas dobili kakšen glas in morda z amandmajem uspeli. Vnaprej hvala.
Hvala gospodu Potrču. Besedo ima gospod Janez Drobnič, predstavnik NSi. Prosim.
Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom, tudi ostalim navzočim v državnem zboru oziroma v tej dvorani! V Novi Sloveniji podpiramo skupno dogovorjen predlog za oblikovanje delovnih teles državnega zbora. Nekako smo sledili osnovnim zahtevam, da naj bodo delovna telesa oblikovana tako, kot to zahteva poslovnik. V prvi vrsti gre za oblikovanje komisij, ki imajo poseben namen, predvsem nadzorovanje, in katera delovna telesa vodi opozicija. Drugi kriterij je ta, da se pri oblikovanju delovnih teles upošteva, kako so oblikovana resorna področja v vladi; da se na tak način tudi oblikujejo delovna telesa in tudi obravnava materija po tem principu. Saj smo se vendar zavezali, da so odbori način racionalnejšega in poglobljenega pristopa k materiji. In nima pa smisla seveda, da v posamezni odbor vključujemo vsebine, v katere seveda nekateri poslanci ne bi imeli toliko vpogleda ali pa toliko zanimanja, ali pa toliko vedenja, ali pa toliko znanja. Torej, gre za kombinacijo nekih zahtev v poslovniku in zahtev po racionalnem in po kakovostnem organiziranju dela. In to mislim, da je tudi v tej meri uspelo. Pri čemer smo upoštevali tudi izhodišča in izkušnje delovanja državnega zbora v preteklem obdobju. Ker se je pokazalo, da pri odboru za notranjo politiko, infrastrukturo in še nekaterih je delo preobsežno, preutrujajoče, da je potrebno to materijo na primeren način porazdeliti. To smo upoštevali in zato so nastala tudi nekatera delovna telesa, predvsem odbori. Nepreveliko število delovnih teles je zato, da je možno organizirati delo. Kajti po poslovniku dve delovni telesi ne moreta hkrati zasedati. Ker se bo verjetno dogajalo, tako kot se je v prejšnjem obdobju, da se izključujejo delovna telesa pred zasedanjem državnega zbora, in to od deset dni do pet dni pred zasedanjem državnega zbora, ali pa še bližje zasedanju državnega zbora, seveda nastane vprašanje, kako zagotoviti to osnovno poslovniško določilo. Da ne moreta zasedati več kot dve telesi. In to je pa tudi razumljivo. Ker potem ne morejo tudi sami poslanci biti hkrati v dveh odborih. Po drugi strani pa tudi ne prevelika delovna telesa. Zato, da bi se poglobljeno obravnavala pravna materija ali katerakoli druga materija. Mislimo, da smo našli neko primerno, vmesno rešitev. "Modus vivendi", ki bo ustrezal tem pogojem. Zagotovo pa ne čisto vsem našim posameznim zahtevam. Mnenje nekaterih strank, ki so govorile pred menoj, predvsem Liberalne demokracije, da tako imenovana opozicija - opozicija točno še ni določena, pa vendarle, Združena lista in Liberalna demokracija sta imeli predloge na kolegiju glede oblikovanja delovnih teles, in nekateri so bili sprejeti. Nekoliko naj vas spomnim na prejšnji mandat, kjer ste nas, ne glede na vsebino in tehtnost pripomb, vsakič zavrnili. Tokrat tudi sami priznavate, da smo dobre predloge upoštevali. Vseh pa seveda ne. Omenjeno je bilo, da nekatere stranke v tem trojčku imajo boljšo zasedenost glede vodenja delovnih teles. Naj vam preberem določbo 33. člena, šesti odstavek. "Pri določanju vodilnih funkcij v delovnih telesih se upošteva velikost poslanske skupine, poleg tega pa tudi porazdelitev drugih funkcij v državnem zboru", drugih funkcij v državnem zboru, ponavljam, "ter razporeditev poslancev v delegacijah, mednarodnih parlamentarnih institucijah ter mednarodnih organizacijah in mednarodnih telesih." Če vse to upoštevamo, potem tudi določitev vodstvenih funkcij za Novo Slovenijo, pa tudi za Ljudsko stranko, ni nič sporno in je povsem skladno.
Gospod Drobnič, prva točka je.
Komisija za peticije [[...]]oblikovanje delovnih teles je to. Komisija za peticije, naš predlog je bil, da se oblikuje tako, kot je in da se ji doda še tematika, da se opozori na to tematiko, čeprav že v prejšnjem zasedanju je komisija za peticije obravnavala problematiko, ki jo sedaj bolj precizno opredeljujemo in nekako razširjamo. Če bi oblikovali pa dve delovni telesi, bi nastal problem z razporeditvijo oziroma z razmestitvijo pristojnosti teh dveh komisij, če bi tako nastale. Tako, poslanska skupina Nove Slovenije bo podprla odlok o ustanovitvi in nalogah delovnih teles državnega zbora Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala gospodu Drobniču. Besedo ima predstavnik Slovenske ljudske stranke, gospod Presečnik. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo podprla predlagani odloku ustanovitvi in nalogah delovnih teles državnega zbora. Moram reči uvodoma, da je bil sicer naš osnovni predlog, da naj se čim manj delovnih teles že iz prejšnjega mandata razdeli na dva dela oziroma da ostanemo pri približno enakem številu, vendar smo seveda upoštevali tudi stališča in zahteve in želje iz prejšnjih mandatov, da so nekatera delovna telesa preobširna, da pokrivajo preveč ministrstev. Predvsem, da so preštevilčna glede članov. Tudi zaradi tega in zato smo pri nadaljnjem usklajevanju podprli, da se nekatera delovna telesa razdelijo, da pa se pri tem istočasno število članov v teh delovnih telesih tudi zmanjša. Mislim, da bodo posamezne komisije in odbori na ta način bolj operativni, da bo tudi manjša možnost eventualne nesklepčnosti posameznih delovnih teles in da bo seveda efekt dela posameznih delovnih teles zaradi tega večji. Kot rečeno, mi bomo podprli predloženi predlog. Mislimo, da je kolegij storil velik napor, da je vložil velik napor pri oblikovanju vseh teh delovnih teles in zaradi tega, še enkrat poudarjam, bomo ta odlok podprli. Hvala lepa.
Hvala gospod Presečniku. Besedo ima predstavnik SNS, gospod Peče. Prosim.
Spoštovani navzoči! Po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke je akt, ki je pred nami, na vsak način eden izmed pomembnejših aktov, ker v končni fazi in pa tudi v prvotni fazi predstavlja neke vrste bodočo organiziranost, predstavlja število in pa obseg delovnih teles, ki se bodo pozneje ukvarjala z našimi zakoni oziroma s proceduro, torej podajanjem stališč, mnenj do končne obravnave v državnem zboru. V zadnjem obdobju je bilo v tej hiši, torej državnem zboru in pa tudi v medijih veliko govora o oblikovanju, sestavi in pa številu delovnih teles, še veliko več pa je bilo, po oceni Slovenske nacionalne stranke, zlonamernega govoričenja in podajanja izkrivljenih resnic in podajanja izkrivljenih dejstev s strani posameznih političnih strank o vsebini državnega zbora, o razdelitvi državnega zbora in podobne stvari. Dovolite za začetek, da izkoristim to možnost nastopa pred državnim zborom ravno za to, da bi podal nestrinjanje Slovenske nacionalne stranke do tovrstnega govoričenja v okviru oblikovanja delovnih teles državnega zbora. Pred dnevi je prišel dopis na predsednika državnega zbora, stališče ene izmed poslanskih skupin do tematike oblikovanja delovnih teles s tako vsebino, češ, da se je ta poslanska skupina, ki je podpisana pod tem dokumentu, ne more strinjati z delitvijo opozicija - koalicija zaradi tega, ker naj bi Slovenska nacionalna stranka podprla nekaj do sedaj sprejetih zakonov v okviru zakonodajne veje oblasti. Ob tem bi rad poudaril, da smo do zdaj v instituciji državnega zbora sprejeli tri zakone. Slovenska nacionalna stranka ni podprla treh zakonov in prosim, da to ne zveni kot neke vrste opravičilo, saj v okviru nacionalne stranke ne čutimo nobene potrebe po opravičevanju Združeni listi. Radi bi samo poudarili zadevo, da je razlika v miselnosti, kaj pomeni biti konstruktiven. In pozneje upam, da se bodo tudi delovna telesa oblikovala konstruktivno. Torej, rad bi obvestil vse tiste, ki nas spremljajo preko medijev, kakor vse ostale poslanke in pa poslance državnega zbora, ponovno obvestil, da je namen Slovenske nacionalne stranke, da naši državi ta državni zbor, torej Državni zbor Republike Slovenije priredi oziroma napiše takšno zakonodajo, ki bo omogočala čim kvalitetnejše in boljše življenje državljanov in pa državljank. No, po drugi oceni so se dopisi, ki nakazujejo ne neko umetno tvorbo tako imenovane vlade, nadaljevali tudi iz drugih oziroma druge najmočnejše politične stranke, v tistem smislu, da Slovenski nacionalni stranki zaradi tega, ker je podprla, po njihovih besedah seveda, mandatarja, ne more pripadati takšna količina in pa takšno število proporcij v zasedenosti delovnih teles. Ob tem bi rad poudaril, da vsi tisti in pa vse tiste poslanske skupine glede na to, da je bil govor takrat s stani poslanske skupine Liberalne demokracije, je zelo neumestno in zelo nekorektno govoriti o tem, kako se je nek poslanec odločal na tajnem glasovanju. Jaz verjamem, da vsak izmed vas, posebej avtorji tega dopisa, če globlje premislite ali pa razmislite, boste opazili, kaj pomeni beseda tajno glasovanje. In za tiste, ki ne veste, to pomeni, da gre človek v kabino, kjer ni kamer, kjer ni nikogar in tam obkroži določeno zadevo. Zato bi prosil vse tiste veleume, ki se očitno imajo za veleume, in govorijo, kako so drugi glasovali na tajnem glasovanju, da so toliko kredibilni, če že ne do samih sebe, pa vsaj do slovenske javnosti, slovenskih državljank in državljanov, in ne govorijo, kako je nekdo na tajnem glasovanju glasoval. Kriterij delitve delovnih teles je bil po eni strani pripadnost poslanske skupine vladajoči strukturi ali pa biti v tako imenovani opoziciji. Rad pa bi s tega stališča poudaril, da kriterij biti v opoziciji nikoli ni bil in nikoli ne bo strinjanje s politiko Združene liste ali pa Liberalne demokracije. Kajti če bi to bil kriterij, potem bi bila to narobe Slovenija. Verjamem, da vsaka politična stranka, ki sedi v tem državnem zboru, mora zasledovati svoj program. Mora zasledovati besede, ki smo jih podali v obdobju volilne kampanje. Verjamem pa tudi, žal, spoznal sem, da nekatere politične stranke nimajo niti svojega programa in v bistvu samo sledijo drugim političnim strankam. A potem naj premorejo vsaj toliko kredibilnosti in ne dajejo neke sence dvoma, črnih besed za tiste, ki pa imajo program. Skratka, hočem povedati, da kriterij ni in ne sme biti za nekoga, ki je v opoziciji, ali se strinja s politiko Liberalne demokracije oziroma tistih, ki zdaj namigujejo predsedniku, da ne smem govoriti o vsebini, o kateri govorim - kajne, gospa Širca? Po drugi strani pa, da vas ne bom dolgočasil, glede na to, da nočete sprejeti resnice, bi rad poudaril nekaj momentov iz govorov, ki so se odvijali v okviru oblikovanja delovnih teles. Po naši oceni, torej po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, je nedvomno določene politične stranke zadel moment razsvetljenstva, ko so se naenkrat prelevili od nekdanjih, pod narekovaji seveda, "vodstvenih" kadrov v državi in so nasprotovali vsakršnemu oblikovanju delovnih teles. Pred štirimi leti v okviru razprave državnega zbora, v okviru razprave med poslanci je bila težnja Slovenske nacionalne stranke po oblikovanju odbora za invalide in za ustanovitev odbora za lokalno samoupravo. Pozneje se je obakrat izkazalo, da bi bilo smiselno, da državni zbor ti dve telesi ima. Pri invalidih vemo, da smo se v preteklosti srečali s kar nekaj referendumskimi pobudami. In kar se tiče vprašanja lokalne samouprave, vemo, da bi bilo smiselno, da bi imela v okviru državnega zbora svoje lastno matično delovno telo. Ampak ravno tisti, ki danes zagovarjajo širitev, neke vrste širitev delovnih teles, so takrat temu nasprotovali. Kako naj človek pozneje, ko enkrat dobi neke vrste politične izkušnje in ko vidi to spreobračanje miselnosti in besed, verjame v dobronamernost razdelitve določenega odbora, ko vsi vemo, da temu ni tako. Kar se tiče - ker bom poskušal čim bolj povezano podati vsebino oziroma stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke - amandmaja ene izmed političnih strank k odloku o ustanovitvi in nalogah delovnih teles državnega zbora, torej k delitvi na komisijo za človekove pravice in enake možnosti ter, drugič, komisijo za peticije, temu v Slovenski nacionalni stranki ne bomo nasprotovali. Tako kot nismo nikoli do sedaj nasprotovali. Odločitev bo v političnih rokah. Po drugi strani pa je potrebno opozoriti, da se želje vseh in slehrnega izmed nas ali pa vas v okviru delovnih teles ne bodo mogle upoštevati. Na splošno pa v okviru Nacionalne stranke ocenjujemo, da moment učinkovitosti ali odlike državnega zbora ne more biti število odborov in komisij. Kajti, čas ko je na družbeni problem odreagiral nekdo z ustanovitvijo komisije ali podpodkomisije, je zdavnaj minil. In videli smo, da število komisij in število odborov različnih delovnih, teles ne pripomore k temu, da bi se določena zadeva kvalitetnejše obravnavala ali pa razrešila v korist državljanom in državljank. Po naši oceni bodo delovna telesa, ki so predlagana v okviru odloka, uspešno delovala izključno, v kolikor bodo člani in predvsem predsedujoči teh delovnih teles imeli v sebi tisti občutek ali pa recimo elastičnost, da bodo pripravljeni poleg črke iz poslovnika oziroma tega odloka sprejeti v svojo obravnavo še marsikatero drugo zadevo. S tem hočem povedati, da nas v okviru Nacionalne stranke tudi ne bi motilo, če bi imeli samo 10 delovnih teles, kajti vse je odvisno od ljudi, ki sedijo v teh delovnih telesih. Res pa je, da je v prejšnjem mandatu - in zgodovina je tudi zato, da se iz nje nekaj naučimo - bilo ravno obratno. Tista delovna telesa, ki so jih vodili v okviru tako imenovane vladajoče večine oziroma vladnih strank, pač niso hotela obravnavati materije, najsibo zakonov, ki prihajajo s strani posameznih poslancev, ker so ocenili, da pač ni smiselno, da zakone pišejo poslanci, čeprav je to pravica poslancev. Po moji oceni je to celo ena izmed dolžnosti, ampak seveda ne bomo o tem odpirali razprave. Skratka, s tega mesta pozivam v imenu Slovenske nacionalne stranke, da vse tiste, ki bodo člani posameznih delovnih teles, in predvsem tiste, ki bodo vodili delovna telesa, da so pri svojem delu elastični in da se poskušajo zavedati, kaj je razlog oziroma zakaj opravljajo funkcijo poslanca. Ne zaradi sebe, ampak zaradi tega, da družbi, državi, državljankam in državljanom pomagajo po svojih najboljših močeh. In ena izmed oblik te pomoči je na vsak način tudi kvaliteten zakon, kajti zakonov mi ne sprejemamo zaradi nas 90-ih Sprejemamo jih zaradi državljanov in državljank Republike Slovenije. Na koncu bi rad izrazil zadovoljstvo nad neko odločitvijo kolegija predsednika državnega zbora včerajšnjega dne, in sicer, da je kolegij sprejel osnovno misel Slovenske nacionalne stranke, da se v odbor za gospodarstvo vključi v opredelitev del in nalog, tudi področje varovanja delovnih mest. Kot verjetno vsi veste ali pa upam, da veste - v kolikor ne veste, bi vam toplo svetoval, da se s tem seznanite - je bila v preteklem obdobju pod okriljem prejšnje vlade opravljena analiza, koliko delovnih mest bo v naši državi ogroženo zaradi vstopa v EU. V tistih političnih stranke, kjer nam je uspelo dobiti ta dokument, ki so ga v okviru vlade pozneje še dosti dosti časa skrivali, smo poskušali odreagirati in zaščititi delovna mesta, najsibo z zakonom o preprečevanju omejevanja konkurence ali z zakonom o prevzemih. Vedeti pa moramo, da vladna analiza nakazuje številko 40.000 brezposelnih zaradi nepripravljenosti Slovenije na nove smernice novega trga. Zato je še kako pomembno, da smo včeraj sprejeli na predlog Slovenske nacionalne stranke, da je ena izmed vsebin delovanja delovnega področja odbora za gospodarstvo tudi varovanje delovnih mest oziroma na koncu je obveljala po predlogu, v enaki vsebini dikcija "pogoje za ustanavljanje in ohranjanje delovnih mest". V Slovenski nacionalni stranki predlogu odloka o ustanovitvah in nalogah delovnih teles državnega zbora Republike Slovenije ne bomo nasprotovali. Naša želja pa je, da matična delovna telesa oziroma da delovna telesa državnega zbora, kolikorkoli jih bo in s katerokoli vsebino bodo, začno opravljati svoje delo čim prej, kot je to možno. In ne bomo nasprotovali oziroma zavlačevali tega postopka. Hvala.
Hvala gospodu Pečetu. Besedo ima gospod Žnidaršič v imenu DeSus-a. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Naša poslanska skupina mora povedati, da bo podprla amandma k prvemu poglavju odloka o ustanovitvi delovnih teles parlamenta. Namreč vsebinskega razloga za to, da tega ne bi storila, ni. Mislimo tudi, da je kopičenje vsebine dela pri posameznih delovnih telesih marsikje še vedno preveliko, kljub temu, da smo podprli tudi delitve in nastanek nekaterih novih delovnih teles. Naša poslanska skupina je majhna, zaradi tega je že itak obremenjena na poslanca daleč več kot večje poslanske skupine, zato smo se ob dogovoru, da bo število članov posameznih delovnih teles parlamenta manjše, morali dobesedno odpovedati neposrednemu članstvu in sodelovanju v nekaterih odborih. Orientirali smo se predvsem na tiste, ki so bližje našemu programu, bomo pa seveda po posameznih točkah takrat, kadar bo interes in nuja, sodelovali tudi pri delu drugih teles, tam kjer nismo člani, čeprav brez pravice glasovanja. Mislimo, da so človekove pravice in temeljne svoboščine tista vsebina, ki je zagotovo pod kontrolo, bi rekel, širše javnosti v državi in v svetu in v Evropski uniji, na katero moramo biti občutljivi in pozorni do te mere, da ji damo priložnost, da se obravnava v posebnem odboru, zato bomo ta amandma podprli. In zato tudi ne vidimo razloga, da tega ne bi storili. Lepa hvala.
Hvala gospodu Žnidaršiču. Besedo ima gospa Pozsončeva v imenu italijanske in madžarske narodne skupnosti. Prosim.
Delo v delovnih telesih državnega zbora je zelo pomembno, posebno še za poslanca narodne skupnosti. Ker nista člana nobene koalicije, se z njima nihče ne usklajuje v nobenih zadevah, zato lahko do določenih gradiv prideta šele na sami seji delovnega telesa. V delovnih telesih tako poteka strokovno delo, zato je logično, da morata predstavnika narodne skupnosti sodelovati v več delovnih telesih kot tisti poslanci, ki so člani drugih večjih poslanskih skupin in delo lahko razdelijo. Ne gre za privilegij, temveč za potrebo, gre za razumevanje specifičnosti položaja poslanca narodne skupnosti. Tako ni vprašljivo sodelovanje v odboru za kulturo, šolstvo in šport, saj tam obravnavajo kolektivne pravice narodnih skupnosti v zvezi s šolstvom, kulturo in informiranjem. Vprašljivo tudi ni sodelovanje v odboru za zunanje zadeve, zaradi sodelovanja z matičnim narodom in to za oba poslanca. Še bi lahko naštevala. V mojem primeru sodelovanje v odboru za promet, zaradi infrastrukturne zaostalosti Prekmurja, sodelovanje v odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano glede stanja v prekmurskem kmetijstvu, sodelovanje v odboru za delo, družino in socialne zadeve v zvezi s socialnimi stiskami. Zato bi bilo potrebno poslancema narodne skupnosti omogočiti, da delujeta tam, kjer sama menita, da je to potrebno, in ne da ponižno prosita vodstvo državnega zbora za dobroto in dovoljenje za sodelovanje v nekaterih delovnih telesih. Takšno možnost pa sva s kolegom imela vse od leta 1990 in še nikoli se ni zgodilo, da bi bilo zaradi tega porušeno ravnovesje v državnem zboru. Včerajšnja delitev mest v delovnih telesih za to ni bila dostojna niti pravična, za poslanca narodne skupnosti pa celo ponižujoča. Sama sem omejeno delitev razumela kot pritisk name, da v naglici sprejmem nekatere odločitve. Hvala.
Hvala gospe Pozsonec. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo ima gospod Pukšič.
Hvala lepa. Gospod predsednik, kolegice in kolegi! Zdi se mi zdelo dobro, da že na tej seji ustanovimo vsa delovna telesa in komisije, ne pa tako, kot je bilo včasih, da je to bilo dolgovezno in je potekalo ustanavljanje delovnih teles tam preko pol leta. In seveda v prejšnjem mandatu je komisija za Slovence v zamejstvu in po svetu začela delovati šele po pol leta delovanja državnega zbora. S tem je nastala precejšnja škoda in jo je bilo težko potem v ostalem času popraviti. Vesel sem, da je danes tudi opozicija, torej za enkrat še v narekovanju, pa vendarle ugotovila, da je bila večina njihovih predlogov upoštevana, kar seveda ni bila praksa prej in sam se popolnoma strinjam s takim načinom prisluha in vodenja državnega zbora, kot seveda tudi kolegija. Zdi se mi, da je bil kolegij izredno kompetenten in ustvarjalen. Rad bi poudaril še to, da bo potrebno v nekaterih delovnih telesih zelo hitro zaštartati in seveda marsikaj že pripravljenega postoriti in nadaljevati z delom. Še posebej pa sem vesel, na kar sem opozarjal v celem prejšnjem mandatu - problematika v zvezi z lokalno samoupravo, v zvezi s financiranjem občin, v zvezi z investicijami, v zvezi z vzdrževanjem na demografsko ogroženih območjih. Končno imamo in ponovno tudi odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Upam, da danes oziroma da v tem mandatu ne bodo več nasprotovali tisti, ki so v prejšnjem mandatu želeli regionalizem vpeljati preko spremembe ustave, da bo seveda sedaj bistveno lažje, ker imamo za to tudi posebno delovno telo v parlamentu. Ne nazadnje so se v zadnjih osmih letih razlike med regijami žal povečale, lokalnim skupnostim se je nalagalo ogromno obveznosti, zadaj za tem pa niso stali ti viri oziroma te razlike so se samo povečevale. Z ustanovitvijo odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj sem prepričan, da bo temu konec in da se bodo tudi na tem področju začele tudi zaradi tega odbora zmanjševati razlike v slovenskih regijah. Da je odbor za promet eden od zelo pomembnih ali eden od tistih, po katerih teče žila razvoja, se seveda kaže z dosedanjim vodenjem politike na tem področju, kjer sta Prekmurje in Štajerska ostala tako rekoč odrezana od avtocestnega programa. V tistem časovnem obdobju, ko bi moralo to biti zgrajeno, pa seveda ni bilo, da so se marsikatere zadeve prav na Štajerskem prestavile in v Prekmurju, čeprav so imeli večino iz tega območja poslanci iz takratne vladajoče koalicije. Skratka, tukaj nas čaka ogromno dela in za razvoj teh območij je torej eno od pomembnih delovnih teles in je tudi pomembno, da je prišlo do te razdelitve med prometom, okoljem in prostorom. Tudi obremenitev poslancev v delovnih telesih, tako kot je sedaj predvidena, po tri delovna telesa na vsakega poslanca, je korektna, ker je nemogoče biti prisoten v večjem številu delovnih teles, ker ogromno teh sej poteka. Po drugi strani pa s povečevanjem številčnosti povzročaš nesklepčnost in nesklepčne seje so potem dejansko izvirni greh za kopičenje dela tako v delovnih telesih kot tudi v parlamentu. Sam bom takšen odlok, kot je predlagan, tudi podprl. Hvala.
Hvala gospodu Pukšiču. Besedo ima gospa Širca. Prosim.
Hvala lepa. Na tri elemente bi rada na hitro opozorila pri tej točki dnevnega reda. Najprej na vprašanje, na katerega je opozorila gospa Pozsončeva pri predstavitvi svojih stališč. S tem bi se pa rada vrnila na dan 9.11.2004, ko smo prisluhnili govoru sedanjega premiera, takrat še kandidata, ki je dejal [[citiram]] : "Slovenci, ki smo se v različnih državah počutili kot manjšinski narod, moramo zdaj, ko smo v svoji državi večina, storiti vse, da se bodo pripadniki italijanske in madžarske skupnosti med nami počutili kot povsem enakopravni državljani. To pomeni, da moramo vselej prisluhniti njihovemu mnenju" in tako naprej [[konec navedka]] . Opozorila bi, da danes, 17., smo že v drugih konstelacijah, ampak včeraj, 16. novembra, če boste natančno prebrali magnetogram seje kolegija, ki je odločal o razdelitvi delovnih teles in tudi o vlogi pripadnikov manjšin, naj poudarim, da predstavnika narodnosti nista imela možnosti izbirati, v katerih delovnih telesih želita sodelovati, skratka, bila jima je povožena postavka 34. člena poslovnika. Kršen je bil poslovnik, pa ne samo to, tudi - kot je bilo že rečeno s strani gospe Pozsončeve - dostojanstvo. Ne samo, da nista imela te možnosti, kar ste sicer, predsednik, dejali, da boste popravili - in upam, da se bomo soočili s tem popravkom -, celo njuna prisotnost je bila všteta v število mest v delovnih telesih, ki pripadajo opoziciji, in s tem so bila tudi razmerja porušena [[...]]
Gospa Širca, smo pri 1. točki.
Druga stvar, na katero bi rada opozorila, je vprašanje komisije za človekove pravice in temeljne svoboščine ter politiko enakih možnosti, ki je sedaj po predvidevanju pripeta na komisijo za peticije. Kot ste videli, tudi mi podpiramo razdružitev te komisije - vložen je amandma, o njem bomo lahko še razpravljali -, vendar bi se pri tej točki rada obrnila na ravnokar izrečeno. Gospod Zamernik, rekli ste, da človekove pravice in enake možnosti ne bodo nič bolj kršene, kot so bile doslej, če te komisije, ki jo želimo in ki jo smatramo za smiselno, sploh v tem mandatu, ne bo. Dedukcija iz vaše izpeljave gre seveda v smer, da pravice so kršene. Res so bile, ampak tukaj bi se morali vprašati, ali smo imeli dovolj poti, da bi jih premislili, opredeljevali in ukrepali. Prav zaradi tega, ker menimo, da teh poti ni bilo dovolj, prihajamo sedaj s pobudo za ustanovitev te komisije, ne samo zaradi dane situacije, ne samo zaradi opazke in natančnega prebiranja predloga koalicijske pogodbe, ki, predpostavljam, bo usmerjal bodočo smer Slovenije, ker človekovih pravic, enakih možnosti tako rekoč ne zasledimo. Njihovega statusa, načina reševanja tudi ne, če izvzamem ene postavke, kjer se omenja varuh bolnikovih pravic. Ampak to niso obče zasnovane človekove pravice, kot jih želimo sami podpreti. Tudi sami menimo, da gre za nekompatibilnost, ko se človekove pravice na nek način postavljajo ob bok tistim, ki jih opredeljujejo kot možnost do peticije, kot se zapisuje ne samo v ustavi, ampak tudi v poslovniku državnega zbora. Skrb seveda je nujna. Naštela bi vam lahko številne razloge, tudi tiste, ki sem jih prebirala tako v zavezujočem nagovoru sedanjega mandatarja kot tiste, ki jih prebiram v predlogu koalicijske pogodbe. Recimo, naj omenim samo eno vprašanje zaposlovanja za določen čas, ki naj bi bil prednostna usmeritev tokratne vlade, ob dejstvu, da pa vemo, da v letu 2002 se je bistveno povečalo zaposlovanje za določen čas prav pri ženskah, na 14%, medtem ko pri moških ostaja 10%, kar pomeni, da se socialna zaščita in skrbstvo tukaj bistveno manjšata. In če se dotaknem še tretjega vprašanja, ki upam, da mu bo pritegnil še kdo drug, gre za vprašanje obravnave in razdelitve odbora za kulturo, šolstvo in šport, ki je dobil sedaj delitev na odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj. Menim, da ločevanje na nizko šolstvo in visoko šolstvo, kot je predlagano, bo povzročilo precej težav tudi zaradi kompleksnosti vprašanj, s katerimi se dotika kultura in meji tudi na medije, tudi zaradi nesmislov, s katerimi se bomo srečevali, ko bomo delili nizko in visoko šolstvo, če tako grdo lahko to opredelim. Hvala.
Hvala gospe Širci. Moram pa odločno zavrniti trditev, da je bil na kolegiju kršen poslovnik. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima gospod Kontič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Prepričan sem, da bi ustanovitev nove komisije oziroma razdelitev predlagane obstoječe komisije na komisijo za peticije in komisijo za človekove pravice in enake možnosti bilo smiselno in potrebno dejanje. Pri tem ne gre zanemariti dejstva, da je komisija za enake možnosti kot samostojno delovno telo že obstajala. In če upoštevamo, da je bila komisija v procesu krčenja števila delovnih teles, njena samostojna dejavnost prenesena v odbor, ki je pokrival tudi ta del vsebine, ne morem pristati, da v času, ko povečujemo število delovnih teles, nimamo posluha za ustanovitev samostojne komisije. Ustanovitev samostojne komisije ne bi bila le simbolna gesta, s katero bi nakazali našo resnost na področju, kjer smo v preteklem mandatu sprejeli zakon o enakih možnostih. In če se osredotočim zgolj na enake možnosti, menim, da bi ustanovitev samostojne komisije pomenila korak naprej, kot pravi, od neskladja, ki ga vedno znova ugotavljamo na skoraj vseh področjih našega življenja oziroma v delovanju vseh naših institucij. Glede na ne najboljšo podobo zastopanosti žensk v sodelovanju pri odločanju, tako na državni kot na lokalni ravni, je sprejem odločitve o ustanovitvi samostojnega delovnega telesa gesta, s katero bomo dodatno spodbudili aktivnost žensk pri odločanju o aktivnem sodelovanju v raznih procesih odločanja. Pri tem ne gre zanemariti dejstvo, da bi s sprejetjem predlaganega amandmaja ustanovili delovno telo, ki bi omogočilo lažje sodelovanje z Evropsko unijo in seveda s posameznimi državami znotraj Evropske unije. In če me spomin ne vara, smo v fazi sprejemanja zakona o enakih možnostih prizadevanja povezovali tudi z ustanovitvijo samostojnega delovnega telesa. Svojo resnost pa smo v preteklem mandatu preverili tudi z glasovanjem in seveda spremembo ustave za potrebe enakih možnosti. In če se na kratko opredelim še do ostalih sprememb, ki so predvidene; strinjam se, da je smiselno razdeliti, ko se odločamo o tem, da bomo imeli več odborov, in ustanoviti samostojno delovno telo za področje lokalne samouprave in regionalizma, regionalnega razvoja, dvomim pa, da bo to delovno telo tisto, ki bo garant za to, da bomo v prihodnjem mandatu spremenili ustavo in na podlagi te spremembe uvedli pokrajine v naš sistem. Mislim pa, kot sem dejal, da je ta rešitev smiselna. Veliko bolj pomembno bo seveda, kako bo organizirano in kako bo delovalo ministrstvo na tem področju in to bomo lahko kaj kmalu spoznali. Prav tako ocenjujem, da je odbor za zdravstvo kot samostojno delovno telo glede na to, kakšen pomemben obseg dejavnosti pokriva in s kakšnimi težavami se pri tem delovanju srečujemo, dobra rešitev, ki bo omogočala kvalitetno delo v tej veji oblasti, se pravi, znotraj državnega zbora. Zato menim, da je ta odbor smiselno ustanoviti.
Hvala gospodu Kontiču. Besedo ima gospod Bajuk. Se odpoveduje. Sledi gospod Kangler, ga ni. Gospa Žgajner Tavš. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi izpostavila pravzaprav samo dve točki oziroma dve problematiki. Namreč, prva zadeva, v kateri smo bili oziroma na kateri smo bili v Slovenski nacionalni stranki pozorni, je vprašanje številčne delitve delovnih teles. Namreč, na enega poslanca pridejo po nekih izračunih samo tri delovna telesa in po naši oceni v bistvu je na ta način pravzaprav na nek način onemogočeno kvalitetno spremljanje in seveda obravnavanje zakonov na matičnih telesih, na tistih delovnih telesih, kjer se ti zakoni oziroma predlogi pravzaprav v osnovi obravnavajo, dodeljujejo; skratka, na matičnih delovnih telesih. Kar se tiče druge zadeve, ki jo bom izpostavila, so tako imenovane človekova pravice, o katerih je pravzaprav govora že kar nekaj ur v tem novem mandatu državnega zbora. Vprašanje, ki je kar naenkrat po 12-ih letih vladanja oziroma vodenja države s strani Liberalne demokracije in Združene liste socialnih demokratov postalo aktualno, po drugi strani pa se poraja tudi vprašanje, ali dejansko sta omenjeni stranki oziroma poslanci šele po 12-ih letih ugotovili, da z njihovo arogantno in ignorantsko politiko očitno nekaj ni bilo v redu. Po drugi strani pa se je stalna skrb za uresničevanje človekovih pravic izvajala v okviru državnega zbora Republike Slovenije preko komisije za peticije. In s komisijo s peticije oziroma konkretno s človekovimi pravicami na tem področju smo imeli tudi v Slovenski nacionalni stranki veliko dela oziroma redno sodelovanje, kajti dnevno smo prejemali prošnje za tovrstno pomoč s strani državljank in državljanov Republike Slovenije. Kot sem že dejala, človekove pravice so pomembne, so aktualne, dejstvo pa je, da človekove pravice sodijo na različna delovna področja in naj spomnim, da je tudi delo ena izmed človekovih pravic. Kot sem že omenila neko vrsto sprenevedanja oziroma cinizem s strani pretekle vladajoče koalicije, tega je bilo dovolj pri marsikaterem zakonu, ki je obravnaval tudi tematiko človekovih pravic. Naj tukaj omenim novelo kazenskega zakonika, ki jo je v parlamentarno proceduro vložila Slovenska nacionalna stranka, s katero smo dejansko želeli poseči oziroma na področju človekovih pravic zaščiti pravzaprav tiste ljudi, ki dejansko so potrebni tovrstne zaščite, šlo je za zaščito žrtev raznoraznih spolnih deliktov, pa ne samo to. Omenila bom čisto za konec le še predlog Slovenske nacionalne stranke, ki je bil preglasovan oziroma ni bil izglasovan, da bi se ustanovilo samostojno delovno telo, ki bi pokrivalo široko problematiko invalidov. Ravno invalidom so pogosto kršene človekove pravice, pa žal ta predlog ni bil sprejet.
Hvala, gospe Žgajner. Besedo ima gospod Battelli. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dostikrat nadebudni kontraobveščevalci ali pravi, kaj pa vem, mi pravijo, naj bom konkreten, naj povem točno, kaj je narobe, kje nekaj ne funkcionira in tako. Seveda njim odgovarjam in tudi zdaj ponavljam, da na primer pojem koncept, beseda solidarnost, če je izrečena v nekem evropskem kontekstu, ona ima zelo precizen pomen, ki je tudi razumljiv. In ta beseda, na kateri temelji pravzaprav tudi konstrukcija Evropske unije je nekaj, kar nima neke ideološke barve. Ureditev Republike Slovenije sloni na solidarnosti, na mnogih nivojih. Ustava je utemeljena na tem konceptu, in to zadeva tudi položaj narodnih skupnosti oziroma drugačnih po jeziku in kulturi. Zdaj se obnašati, kot da tega ni, da to obstaja in negirati polnost mandatov, ideologizirati položaj narodnih skupnosti, politizirati to, je pač napačno in povzroča težave. Povzroča težave ljudem, ki se ne morejo ubraniti sploh pred takimi pritiski. Tega ta družba ne rabi. In prav tako mi ne rabimo paternalizma, širokogrudnosti, ne rabimo hierarhičnih kategorij ob obravnavanju položaja človeka v tej družbi. Zaradi tega je verjetno dobro spoštovati ureditev, dokler ta velja, in ne se obnašati, kot da ona ne velja. Zaradi tega je verjetno dobro tudi upoštevati poslovnik državnega zbora pri določenih vprašanjih. Jaz bom podprl ta odlok zaradi tega, da bi na ta način tudi zavezal potem odgovorne k temu, da upoštevajo polnost mandata poslancev narodnih skupnosti. Ker je situacija, ki se ponavlja. Se pravi, prvič se je zgodila 1992., potem 1996., potem leta 2000 in se zdaj ponavlja leta 2004, vsakič smo presegli to navidezno zagato, ampak vsakič, ko je treba sestaviti delovna telesa, se na tej isti točki vse skupaj začne vrteti. To je seveda pritisk, to je sporočilo, da za določene kategorije ljudi v tej državi ni pravne varnosti, ampak da je to, kar je norma, stvar arbitra, tistega pač, ki se slučajno nahaja v neki večinski poziciji, v političnem smislu. In to je nedopustno. To je negiranje pravne države "par exellance". V trenutku, ko je Slovenija umeščena mednarodno, končno, tudi z našim delom, ko je članica Evropske unije, je po moje nesmiselno, da narodne skupnosti niso umeščene v Sloveniji. Ali je potrebno, da posnemamo nestrpneže od drugod? Ali to res rabimo? Kaj imamo od tega vsi skupaj, kot skupnost, ki naj bi bila solidarna? Kaj dobimo od tega? Katera skupina se emancipira, civilizacijsko ali gmotno ali kakorkoli že, s takim početjem? Nobena. Hvala lepa.
Hvala gospodu Battelliju. Besedo ima gospod Pajk. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Znotraj naše poslanske skupine smo kar obširno obravnavali to vprašanje. Tudi sam sem razmišljal o tem in prišel do sklepa, da delovna telesa smiselno pokrivajo vsa področja, da je tak predlog dober. Vem, da vsi ne bodo zadovoljni, imamo pač različne poglede. Kar se pa tiče človekovih pravic, je pa stvar taka, da so obstajale že tudi v prejšnjem mandatu, in ne vidim razloga, da jih ne bi spoštovali tudi v tem mandatu ali da bi bilo kaj drugače. In ne vidim razloga, zakaj bi sedaj morali ustanavljati posebno komisijo. Sam se bom zavzemal, da bodo človekove pravice spoštovane. Mislim, da je taka rešitev, kot smo jo predlagali, dobra in kvalitetna. Sam bom pa vedno poudarjal kvaliteto dela v delovnih telesih, zato upam, da bodo iz vseh poslanskih skupin kadrovali ljudi, poslance, ki so po strokovni plati in tudi ki želijo delati v teh delovnih telesih, tako da bodo delovna telesa delovala kvalitetno.
Hvala gospodu Pajku. Besedo ima gospod Moge.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, prav lep pozdrav! Vedno, kadarkoli sem šel na odbor za kulturo, šolstvo, znanost in šport, mi je skozi možgane prevevala ta stara latinska misel: "Meus sana in corpore sano." - Zdrav duh v zdravem telesu. Po eni strani smo tam duha Slovencem širili obzorja s področja kulture in šolstva, po drugi strani pa tudi skrbeli za zdravo telo s področja športa. In ker je imel odbor v obravnavi samo 29 zakonov v štirih letih, to pomeni, če delite s štiri, približno sedem pa še nekaj zakonov na leto, se mi zdi, da ta odbor ni bil preveč obremenjen z delom in bi lahko kot tak nadaljeval tudi v prihodnosti. Zdi se mi pa, da je bila izbira teh, opozicije sedajle, ko so razdelili ministrstvo za šolstvo na dva dela, tudi razdelili odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport, da ni bila dobra. Mislim, da bi bilo treba prisluhniti, obdržati ta odbor v celoti, kot je bil. Ampak ker niste na kolegiju temu prisluhniti, bi poskušal poiskati še neko drugo varianto tega istega odbora v dveh delovnih telesih. Gre pa za naslednje. Osebno menim, da je odločitev, da kultura spada k športu, da kultura spada k vrtcu in da kultura spada k izobraževanju odraslih, za to, kar v nacionalnem pomenu kultura pomeni, zgrešena odločitev in se meni zdi bolj pametno, da bi kultura spadala k visokemu šolstvu in k znanosti. Poglejte, navedel vam bom samo nekaj argumentov. Prvič, visokošolski študij poteka na vseh področjih, med drugim poznamo precej umetniških študijskih programov na univerzi, kot so upodabljajoče in uporabne umetnosti, tri akademije - ALO, AGRFT in pa akademija za glasbo - usposabljajo te ljudi in tudi vodijo nacionalno politiko na tem področju. Potem imamo tukaj v visokem šolstvu arhitekturo, potem imamo na visokem šolstvu slavistiko, primerjalno književnost, študij kulturologije, študij prevajalstva, študij restavratorstva, študij grafične tehnike in še bi lahko naštevali. In še nekaj, s področja visokega šolstva se bodo gradile vse tri akademije in še, kar je, s področja visokega šolstva se bo gradila tudi narodna in univerzitetna knjižnica. V Sloveniji smo zaradi majhnosti združili univerzitetno knjižnico z narodno knjižnico in to je eden največjih projektov in zalogajev, ki nas čaka v prihodnjem obdobju, in bi bilo smiselno, da bi se ta problematika obravnavala v istem delovnem telesu, ne pa za univerzo v smislu odbora za visoko šolstvo, za kulturo pa v smislu tistega dela odbora, ki se ukvarja s športom itn. Tudi resolucija o nacionalnem programu za kulturo 2004-2007 ima v svojem predgovoru med drugim zapisano: "Vsebinsko odločanje o uresničevanju cilja in prioritet nacionalnega programa za kulturo." Mislim, da smo bili prvi parlament od naše samostojne države, ki je ta nacionalni program izglasoval, ni v rokah države, temveč je zagotovljen z zakonsko določeno soudeležbo - to smo pa mi - kulturne, strokovne, predvsem visoko šolstvo, znanstvene, kjer je ta drugi del odbora, in seveda kritične javnosti postopkov razdeljevanja. Med splošnimi prioritetami kulture 2004-2007 sta navedeni: prvič, izobraževanje za poklice v kulturi ter v nacionalnem programu, in ta vsebina dosti bolj spada v odbor za visoko šolstvo kot pa v odbor, ki se peča z vrtci, z izobraževanjem odraslih, z osnovno šolo in športom. In pa informatizacija v kulturi, navezava na informacijsko družbo. Zdaj smo v nekem takem obdobju, ko bo tudi v kulturi vse več tega, da se bo tudi trend v kulturi začel pri načrtovanju gibati v smeri informacijske družbe. Zaradi tega bi bilo dosti bolj smiselno kulturo dati v segment visokega šolstva in znanosti. Treba je povedati tudi naslednje, da je bilo v mandatu 2000-2004 v odboru za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport obravnavanih 8 zakonov s področja kulture, 8 zakonov s področja visokega šolstva, skupaj 16, 6 zakonov s področja šolstva, vrtcev in tako naprej, in 7 zakonov s področja celotnega šolstva. Se pravi, če to premaknemo tja, dobimo nekje pol-pol, 50-50. Če pa to ostane tam, dobimo pa - oprostite, zopet bom grd izraz uporabil, kot so me zadnjič citirali - "de luxe" delovno telo, ki bi imelo zelo majhen obseg, in po drugi strani, kar me pa kot Slovenca najbolj boli, da bomo kulturo pustili tam, kjer ji po vseh teh argumentih, ki sem jih naštel, ne pripada mesto. Zato bi vas, spoštovane kolegice in kolegi, brez vsakršne trohice kritike do tega, da vam predlagam slabo odločitev, predlagal, da pri glasovanju zelo razmislite o tem. In če vam je kaj do slovenske kulture - kar verjamem, da vam je vsem - , poskušajmo skupaj najti eno izmed najboljših rešitev na tem področju in vsaj področje kulture premakniti na področje visokega šolstva in znanosti, ne pa jo pustiti pri športu. Hvala lepa.
Hvala gospodu Mogetu. Besedo ima gospod Sok. Prosim.
Spoštovani predsednik, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Pred nami je zelo pomemben odlok, kajti od tega odloka bo odvisna organizacija dela v tem državnem zboru. In sam, ker pač že imam štiriletne izkušnje za sabo, lahko rečem, da v preteklosti to delo ni bilo najbolj optimalno organizirano. Nekateri odbori - sam sem bil član odbora za infrastrukturo - so bili občutno preveliki. Ne vem, kako je deloval odbor, ki ga je vodil kolega Moge, ampak odbor za infrastrukturo se je ukvarjal s temami od zakona o sevanju do pomorskega zakonika, ki je imel sam prek tisoč členov, do Triglavskega narodnega parka; praktično je ta odbor zasedal neprenehoma in kot tak seveda ni mogel sprejemati kvalitetnih zakonov. In v kratkem se bomo v tem državnem zboru srečali s tem, da bomo veliko teh zakonov morali popravljati. Če omenim samo zakon o graditvi objektov, 218. člen - nevzdržna situacija, ki jo je ta člen prinesel, ko sedaj nekateri ljudje dobivajo astronomske položnice za plačilo nezazidanih stavbnih zemljišč, v bistvu pa gre v naravi za njive, travnike, vinograde in podobno. Torej, hočem prikazati s tem, kako je bilo nemogoče v takšnem odboru delati, ker je bilo preveč pripadnosti zadev in se nismo mogli temeljiteje poglobiti, opozicija, ki seveda nima vsega tistega aparata, kot ga ima vladajoča koalicija, je sicer na nekatere zadeve opozarjala, vendar na žalost ni bilo posluha, da bi temu sledili, in potem so nastajale še tudi zaradi tega razloga dodatna težave. Tako mislim, da je razdelitev tega odbora seveda na mestu, za druge odbore sicer ne vem, ker tam nisem deloval, nekaj odborov pa je na novo zaradi drugačne organizacije vlade, treba pa je ob tem povedati, ker to, na kar mediji nenehoma opozarjajo, da bo sedaj odborov več, da bo odborov res več, ampak da pa bodo ti odobri številčno manjši, tako da bo vsak poslanec, tako kot v prejšnjem mandatu, deloval v največ treh delovnih telesih državnega zbora, in to je dejstvo. Mislim, da je ta delitev v redu in da sledi temu, da bo pravzaprav delo v teh odborih kvalitetnejše, lažje. Če se ne motim, je imel odbor za infrastrukturo, mislim da 28 članov, to pa je bila skoraj tretjina parlamenta - v enem odboru. Je pa res, da večanje število odborov, komisij prinaša za seboj mnoge organizacijske težave. Namreč, po našem poslovniku lahko istočasno zasedata največ dve delovni telesi in če se število odborov poveča, to seveda zahteva drugačno razdelitev tehničnih služb, potem zahteva več prostorov, več pisarn in to bo seveda problem, ki ga bo potrebno razrešiti. Zato tudi nisem pristaš, da bi širili število odborov ali pa komisij na tista področja, kjer to ni potrebno. In mislim, da je bila odločitev kolegija, ki je trajal včeraj, mislim da štiri ure ali še več, pravilna, da se te človekove pravice in enake možnosti vključi v komisijo za peticije. Pravzaprav razumem to vztrajanje Združene liste in pa Liberalne demokracije na teh pozicijah, da se ustanovi neko novo komisijo bolj kot neko prikazovanje, češ, da v Sloveniji dejansko gre za institucionalno kršenje človekovih pravic. Temu, seveda, odločno nasprotujem; to v Sloveniji ni dejstvo, res je, da smo vsi govorili, da smo potrebni veliko več storiti na področju pravne države in da je to tudi eden od tistih zadev, zaradi katerih je prišlo tudi do spremembe oblasti, torej nikoli ne bomo naredili vsega za varstvo človekovih pravic, nisem pa prepričan, da je zaradi tega potrebno ustanavljati neke nove komisije, nove odbore. Konec koncev mi komisijo za peticije, ki lahko to obravnava, bomo ustanovili, bomo imeli. Poleg tega imamo tudi varuha človekovih pravic, ki nas vsako leto s svojim poročilom obvesti in opozori na največje probleme v naši družbi. Imamo z ustavo zapisane človekove pravice, imamo neodvisno sodstvo, konec koncev tako kot sem omenil že prej, imamo tudi vsake štiri leta demokratične volitve, kjer lahko pač ljudje ocenijo, v kakšnem obsegu so jim bile te krivice kršene. Mislim, da je nivo demokracije v slovenski državi vedno višji, da se varstvo teh demokratično pridobljenih pravic, tako kot sem naštel, vrši na različnih nivojih in da z ustanovitvijo ene komisije seveda ne moremo pričakovati, da bo potem varstvo človekovih pravic in pa enakih možnosti večje, kot je bilo do sedaj. Pomeni pa seveda vsaka dodatna komisija toliko in toliko težav v organizacijskem smislu in pa v razporeditvi samih tehničnih služb v državnem zboru. Tako da sigurno v smeri racionalizacije ne podpiram dodatnih ustanovitev kakršnihkoli komisij. Mislim, da komisija za peticije lahko ta del nalog, tako kot je zapisano, tudi v redu opravlja in bom podprl odlok takšen, kot ga je sprejel včeraj kolegij predsednika državnega zbora, in nam je danes bil posredovan skupaj z gradivom. Hvala lepa.
Hvala gospodu Soku. Besedo ima gospod Janc. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Mislim, da je posledica spremembe zakona o vladi tudi današnji odlok, ki je temu prilagojen, kar je popolnoma logično. Včerajšnje zasedanje pet ur kolegija - mislim, da je bilo zelo strpno vodenje predsednika, in tudi dialog, ki je tekel, večji del sem ga poslušal, da je poskušal ugoditi vsem poslanskim skupinam. Vendar 100% ugoditi vsem poslanskim skupinam, še manj pa poslancem, je seveda nemogoče. Kompromis je bil dosežen in po moji oceni dober in ga bom tudi sam seveda podprl, predvsem z nekaterimi razlogi, ki sem jih tudi sam vseskozi podpiral, in naša stranka. V prvi vrsti odbor za infrastrukturo, ki je bil v prejšnjem mandatu sklica preobsežen, preširok, preveč članov odbora, mnogokrat nesklepčen, cel kup težav in problemov je imel - tudi sam sem večkrat na tem odboru bil zaradi elektrarne na spodnji Savi - in moram reči, da je ta razdelitev smiselna, racionalna in tudi za novo vlado dobra popotnica. Nenazadnje bi se pa zahvalil vsem kolegicam in kolegom in vsem tistim, ki so podprli zgodbo, ki se je meni zdela v prejšnjem mandatu zelo zelo zapostavljena; to pa je odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, kajti ta zgodba je v štirih letih bila zapostavljena v tej Sloveniji in da so mnoge občine na repu, še živeče - delovanje v smislu financiranja. Seveda je tudi dobro, da je vlada sprejela ta resor - lokalni samoupravni razvoj. Morda z enim majhnim obžalovanjem, da ni to samostojni resor, ker se mi zdi, da bi bilo to še najboljše in zelo dobro tudi zame kot župana ene občine. Pa vendarle, vesel sem tega odbor, vesel sem tudi, ker ga bo vodil kolega župan in poslanec Rupar, ki to zgodbo dobro pozna. In verjamem, da bi imel polne roke dela, da bo poskušal te številne probleme, ki so se nakopičili v vseh teh letih v lokalnih skupnostih in regijah, nekako spraviti naprej. In upam s tem tudi na bolj prijazen odnos države do lokalnih skupnosti, do občin, nenazadnje jih je 193 in imajo vsaka svoje probleme. In temu odboru želim veliko uspeha na tej poti in verjamem, da ga bo tudi uspešno izpeljal. Hvala lepa.
Hvala gospodu Jancu. Besedo ima gospod Barovič. Prosim.
Hvala, kolegice in kolegi. Danes govorimo o odloku, o katerem se je govorilo tudi včeraj kar veliko na kolegiju, rad bi pa vse skupaj spomnil, da se je o vsebini odloka, o katerem govorimo, govorilo tudi prej in da dejansko je ta odlok pač posledica spremembe zakona o vladi. Nenazadnje ocenjujem, da je ta odlok s prvo stranjo, ki našteva 17 odborov poleg tistih petih stalnih komisij oziroma odborov, ki so, in ima tudi svojo vsebino, o kateri danes, se mi zdi, razen kolega, gospoda Pečeta še nihče ni razpravljal - ampak pustimo to. Če je že vsebina o tem, koliko odborov, kaj bi bilo prav ali kaj ne, dovolite, da tudi sam povem nekaj besed v zvezi s tem. Pred štirimi leti, ko je bila dana ideja, da se energetika in rudarjenje, kot samostojno ministrstvo, in potem iz gospodarstva prenese v okolje in prostor, sem sam osebno opozoril, da takrat ti dve panogi nista sodili tja, danes pa, ko je država Republika Slovenija v Evropski uniji in kjer so pravila igre in obnašanja taka, da ravno energetika in rudarjenje pravzaprav dejansko sodi v okolje in prostor, je bil pač skupen konsenz in dogovor, da gre sedaj to v gospodarstvo. Prav! Jaz mislim, da je bil to skupen konsenz, kajti velja: čisto za vse ne bo nikoli nič oziroma vse prav dobro, nekdo bi rad nekaj, nekdo drug nekaj drugega. Da nadaljujem. Če vzamemo notranjo politiko: koliko časa smo v odboru za notranjo politiko v prejšnjem mandatu opozarjali, da je to odbor, ki je bil absolutno preobremenjen. In hvala bogu, da je do tega prišlo. Sam osebno bi se vprašal tudi, ali ne bi mogoče javno upravo preselili v odboru za lokalno samoupravo in javno upravo in regionalni razvoj, imam to pravico, vendar verjamem v dogovor, ki je nastal, in v obliko, ki jo imamo danes pred seboj. Več glav več ve, mislim, da je bil dosežen nek konsenz, prav tako potrditev včeraj na kolegiju. Naj, vas opozorim še enkrat, to že tretjič, Slovenska nacionalna stranka absolutno opozarjala, da bi bil potreben odbor za invalide kot samostojen odbor. Prav, pač in sedaj ne bomo zaradi tega delali prepir in špetir v tej hiši, mislim, da je skupna odločitev pametna, da je pač odbor za družino, socialne zadeve in invalide tak, kakršen je, in pomembno je, da se bo ta vsebina v okviru tega odbora tudi obravnavala. Če dovolite, sam osebno sem prvi za to, ampak je konsenz, ki mora biti znotraj te stranke, je konsenz, ki mora biti med kolegicami in kolegi, predstavniki poslanskih skupin, ki so od ljudi dobile mandat, in seveda tudi na vrhu, da se oblikujeta pač dva odbora: odbor za kulturo, šolstvo in šport in odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj. Sam osebno pa sem prvi in edini za to, da se ta dva odbora združita v eden odbor. Toda, konsenz sem moral doseči in se moram ravnati po navodilih in mnenju stranke, tako kot spoštujem pač odločitev, da je takšna delitev, ki je sedaj nastala, pač nek konsenz, da je to najboljša delitev. Še enkrat pa pravim, osebno pa sem zato, da ne bi prišli zdaj zato, ali bo kultura v šolstvu ali bo kultura pri visokem šolstvu. Ker nenazadnje, delno je imel moj spoštovani kolega Moge maloprej prav - delno; ni imel pa v celoti, kajti primer je, recimo, tudi osnovna ali pa srednja glasbena šola, ki je kulturna institucija in je tudi kultura - govorim pohvalno. Zato pravim - gospod Moge, ni treba replicirati -, govorim zato, da bi bilo dobro, če bi bila ta dva odbora združena v enega, kajti kultura je širok pojem. Ampak, sklep in odločitev je taka. Računam pač, da je bilo po vseh pogovorih o vsebinah sklenjeno in dogovorjeno, da se je oblikovalo poleg petih stalnih komisij še sedemnajst komisij in odborov. Jaz bi se pa le, spoštovani gospod predsednik, dotaknil vsebine. Ne nasprotujem vsebini, ki jo bom omenjal. Gre za odbor za zunanjo politiko na strani 5, točka 9, kjer v enajsti alineji pravi: "Odbor za zunanjo politiko v skladu z zakonom o sodelovanju med državnim zborom in vlado v zadevah Evropske unije in poslovnikom državnega zbora obravnava zadeve Evropske unije s področja zunanje in varnostne politike ter s tem povezane zunanje dejavnosti Evropske unije, vključno z vprašanji širitve Evropske unije." Moje osebno prepričanje je, da je vprašanje širitve Evropske unije izključno v domeni odbora za evropske zadeve, ki se oblikuje. Pa dobro, tudi če je to vprašanje v domeni odbora za zunanjo politiko, naj pa opozorim na vsebino na strani 7, kjer pa pri vsebini dela odbora za zadeve Evropske unije konkretno v nobeni alineji ni navedena vsebina, da odbor za evropske zadeve obravnava vprašanja širitve Evropske unije - kar je seveda prepozno, to bi moral povedati včeraj, ampak veste, da je bil kolegij tako dolg, da so nam kakšne alineje tudi ušle. Zdi se mi, da bi bilo prav, da bi vsaj v tem delu - mogoče bomo še predlagali amandma - v odbor za evropske zadeve vsebinsko vključili tudi: "Odbor za evropske zadeve rešuje vprašanja ali pa je med njegovimi osnovnimi dejavnostmi vprašanje širitve Evropske unije." Kajti moram poudariti, da pa pri evropskih zadevah, kjer pa je, jasno, izključno povedano, da odbor za evropske zadeve obravnava zadeve Evropske unije, razen zadev s področja zunanje in varnostne politike, kar je popolnoma logično, ker to je stvar odbora za zunanjo politiko. Skratka, tu pa je tisti vsebinski del, na katerega sem želel imeti pripombo kot član Slovenske nacionalne stranke. Še enkrat pravim, kolegice in kolegi, spoštujemo pač to, da je ta odlok nastal po številnih pogovorih, da se je oblikoval tudi na osnovi spremembe zakona o vladi, da imamo tudi marsikateri kakšno drugačno željo ali pa hotenje in da nenazadnje moramo spoštovati voljo vseh tistih, ki so po urah in urah razprav in sedenja skupaj z nami včeraj na kolegiju prišli do te rešitve. In jaz bom takšno rešitev, ki je trud dela vseh in tudi sklepa kolegija nenazadnje, ki ga je treba spoštovati, tudi sam spoštoval in tak odlok, kakršen pač ta trenutek je, podprl.
Hvala gospodu Baroviču. Moram reči, da je še vedno čas, da vložite amandma, do konca splošne razprave. Gospod Moge je dvignil roko za repliko, kot razumem, ampak dovolite, nisem opazil, da bi bili napačno interpretirani. Če menite, da ste bili napačno interpretirani, imate repliko.
Namreč, govoril je o tem, kar misli, da bi moral jaz povedati, pa nisem povedal, to je o srednjih šolah. Imamo tudi nižje glasbene šole, kolega, imamo tudi v vrtcih, kjer se začno s temi rečmi pečati. Ampak mislim, da če bi bil član Nacionalne stranke, potem ne bi podprl takega odloka, ampak bi ustanovil dve delovni telesi, prvo delovno telo bi bil odbor za kulturo, drugo delovno telo bi bil pa odbor za šolstvo.
Hvala. [[Oglašanje iz ozadja.]] Ni bila niti replika niti [[...]]Prosim, da nadaljujemo z razpravo. Besedo ima gospod Luci.
Spoštovani predsedujoči, predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Izredno zadovoljstvo, da je tako hitro prišlo do formiranja odborov in komisij in da ni nekih velikih nasprotovanj med političnimi opcijami, da pride tudi do hitrega delovanja. Sam sem bil iniciator in tudi podpiram, da se je ponovno ustanovil odbor za lokalno samoupravo, da se je zdravstvo ločilo iz tako obširnega odbora, saj je tudi problematika taka. In tudi glede odbora za invalide bi bilo verjetno dobro razmišljati: kup nerešenih zadev, ravno kar se tiče samih invalidov, samih invalidskih organizacij, bi verjetno narekovalo, da se tudi o tem razmisli. Vendar je ustanavljanje odborov in komisij, kot vidimo, neko delo, ki se spreminja, torej zasledovanje. Sam proces bo pokazal, ali je to potrebno, ali je to nujno in ali invalidi ne najdejo dovolj pozornosti v tem odboru, v katerem so sedaj. Izredno pomembno za mene je tudi to, da se je energetika umestila v pravo mesto, torej h gospodarstvu, in seveda to tankočutno področje, ki je tako močno vezano z našim nacionalnim gospodarstvom, potrebno tudi zelo tankočutno obravnavati. Mislim, da je pravilno, da je prišla na pravo mesto. Pa še o enem amandmaju, ki je na mizi - sicer ni čas za amandmaje, ampak če dovolite, v globok razmislek - : če kultura res spada tja, kjer je umeščena. V naši poslanski skupini bomo verjetno še razmislili o podpori temu amandmaju Liberalne demokracije. Kultura duša in umetniška duša je seveda nekaj drugačnega, kot je osnovno, srednje šolstvo in tudi otroški vrtci. Verjetno bomo o tem še krepko razmislili, preden se bomo odločili o glasovanju. Hvala lepa.
Hvala gospodu Lucijo. Besedo ima gospa Lavtižar Bebler. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Rada bi opozorila na to, da se tudi sama ne morem strinjati s poimenovanjem komisije državnega zbora za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti. Namreč zdi se, kot da so te človekove pravice že v naslovu zgolj kot nekakšen privesek. Mi pa moramo se zavedati tega, da je pravica do peticije samo ena izmed temeljnih svoboščin, človekove pravice pa so seveda mnogo mnogo širši pojem. Zaradi tega se mi zdi povsem, tudi s tega ustavnopravnega ali pa pravnosistemskega vidika nesprejemljivo, da bi tako poimenovali to komisijo. In, hočeš - nočeš, si moramo priznati, tudi ne glede na to, kar sem sedaj rekla, da je skrb za človekove pravice in temeljne svoboščine dejansko sedaj pred velikimi izzivi. In predvsem to smo v našem predlogu želeli poudariti. Po eni strani nov tehnološki in znanstveni napredek sproža celo vrsto vprašanj v zvezi z varstvom človekovih pravic na področju biomedicine in bioetike, na področju vdiranja v zasebnost, v zvezi z varstvom osebnih podatkov itd., itd. V imenu, denimo, boja proti terorizmu, boja zoper organizirani kriminal se vse bolj uvajajo neupravičeni posegi v človekovo zasebnost in dostojanstvo, ki jih je treba ves čas skrbno proučevati in preprečevati njihovo zlorabo. Ne gre torej več samo in izključno za tako imenovane klasične človekove pravice in temeljne svoboščine in ti naši predlogi nimajo zgolj zveze z zamenjavo oblasti v tej državi po volitvah - utegnejo pa jo imeti seveda, ampak upam, da ne bo temu tako. Velja pa še opozoriti, da v državnem zboru ves čas potekajo postopki ratificiranja mednarodnih konvencij, zlati evropskih konvencij s področja človekovih pravic, in kazalo bi posebej skrbno bdeti tudi nad tem, v kolikšni meri se spoštujejo, implementirajo v našo notranjo zakonodajo in potem seveda tudi izvajajo. In prav v tej komisiji, menim, da bi bila priložnost tudi za to. Hvala.
Hvala gospe Lavtižar-Bebler. Besedo ima gospod Horvat, Jožef Horvat, prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Lepo pozdravljam vse vas, spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci. Vsebino predloga odloka o ustanovitvi in nalogah delovnih teles državnega zbora Republike Slovenije razumem, predvsem kar zadeva odbore, kot neko logično nadaljevanje sprejete novele zakona o vladi Republike Slovenije in novele zakona o državni upravi. Iz predlaganih nalog parlamentarnih odborov se da razbrati, da so le-te kompatibilne in skladne z delovnimi področjih adekvatnih ministrstev. Posebej se mi zdi dobro, da je pri nalogah posameznih parlamentarnih odborov eksplicitno navedena naloga za obravnavo zadev Evropske unije, ki seveda posamezni odbor tangirajo. Na tem mestu bi rad izrazil tudi svoje strinjanje s predlogom definiranih nalog komisije za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti. Ustanovitev nove komisije za človekove pravice in enake možnosti bi utegnila med drugim povzročiti tudi ustanavljanje novih komisij, zato se mi ne zdi nujno potrebna, čeprav so človekove pravice zame osebno - in prepričan sem za vse nas - temelj poslanskega delovanja. Funkcioniranje delovnih teles državnega zbora Republike Slovenije se mi zdi ključnega pomena za funkcioniranje celotnega državnega zbora, zato želim, da bodo poslanske skupine imele srečno roko pri kadrovanju v posamezno delovno telo, kakor tudi želim vsem delovnim telesom zares uspešno in plodno delo v dobrobit vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala gospodu Horvatu. Besedo ima gospod Zagorac. Prosim.
Spoštovani prisotni. Po mojem prepričanju sta oba amandmaja, eden vložen s strani Združene liste socialnih demokratov in drugi s strani Liberalne demokracije, ki govorita o ustanovitvi posebne komisije za varovanje človekovih pravice in svoboščin ter enakih možnosti, v bistvu zgolj želja po zbujanju pozornosti in ne želja po reševanju dejanskih problemov. Razlogov za takšno prepričanje je več, največ so jih že povedali kolegi iz moje poslanske skupine v svojih nastopih, naj jih samo na kratko ponovim: nasprotovali ste vsem zakonom, ki jih je vložila poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke v prejšnjem mandatu in se dotikali ravno varovanja človekovih pravic; nasprotovali ste ustanovitvi odbora za invalide, ki je ravno tako spadajo v okvir človekovih pravic. Nenazadnje imamo v odloku, o katerem danes glasujemo, pod točko 1., komisijo za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti, v zadnji alineji imate zapisano: "kot zainteresirano delovno telo obravnava predloge zakonov in drugih aktov, ki se nanašajo na človekove pravice in temeljne svoboščine." Mislim, da je ta komisija sama sebi za varovanje človekovih pravic dovolj, ampak kot je eden izmed poslancev ravno iz vrst LDS-a na eni izmed prejšnjih sej dejal, časi se spreminjajo in ljudje se spreminjajo z njimi - resnično upam, da ste se s padcem opozicije spremeniti tudi vi in zato vam dam možnost, da mi to dokažete in obema amandmajema ne bom nasprotoval. Hvala.
Hvala gospodu Zagorcu. Besedo ima gospod Hvauc. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Sam bi - kljub temu da nekega očitnega in izrazitega nasprotovanja predlogu, ki ga imamo na mizi, nisem zaznal razen seveda pri posameznih določenih področjih - povedal nekaj okoli tega, zakaj se mi zdi, da so taki predlogi, ki so na mizi, utemeljeni oziroma zakaj se predvideva ustanovitev oziroma delitev nekaterih odborov. Jaz sem prepričan, da je ta predlog dobro premišljen in utemeljen, bi se pa osredotočil mogoče samo na eno področje, to je pa odbor za lokalno samoupravo in regionalizem. Sam prihajam s področja Podravja in dobro vem, kakšno je stanje. Na tem področju moram povedati, da so opazne razlike med posameznimi območji v Sloveniji, če primerjamo to po številu brezposelnih, po višini plače, po bruto domačem proizvodu in še mogoče po kakšnem kazalcu. Žal Podravje ni edino tako področje, žal je teh področij, kjer so nekateri kazalci slabši, še več. Okoli tega skladnega razvoja, okoli zmanjševanja razlik med regijami je bilo tudi v tem spoštovanem zboru več povedanega, žal pa seveda stanje tako, kot je, kaže na to, da je bilo pa bolj malo narejenega. Zaradi tega odločitev, da se ustanovi samostojni odbor za lokalno samoupravo in regionalizem podpiram, to sploh ni vprašanje, vprašanje bi kvečjemu bilo, zakaj tak odbor ni bil ustanovljen že prej. Sicer pa podpiram tudi kompletno besedilo tega prvotnega odloka. Hvala.
Hvala, gospodu Hvaucu. Besedo ima gospod Kokalj. Prosim.
Hvala, za besedo. Veliko je bilo že povedanega, tudi sam se bom pridružil podpori predlaganemu odloku. V zvezi s predloženimi amandmaji bi pa povedal samo sledeče. Vedno je nekje meja pri ustanavljanju komisij, delovnih teles, vsakega organa. Mislim, da posebna komisija za človekove pravice pravzaprav pomeni ugotovitev predlagateljev, da se je stanje na tem področju v preteklih letih poslabšalo oziroma na nek način želi formalno ustanoviti nek organ, ki bi bedel nad tem, ali se državni zbor pri svojem delu drži osnovnih pravil mednarodnih pogodb itd. Mislim, da je za to že ustanovljen organ na nivoju celotne države, to je varuh človekovih pravic, ki tudi poroča državnemu zboru. Vsekakor je pa usmeritev vsakega odbora, vsakega poslanca, ena osnovnih usmeritev, da pri svojem delu pazi na to, da dela predvsem v taki smeri, da ne bi kršil človekovih pravic oziroma da bi jih v čim večji meri spodbujal. Sicer pa vemo - že znani rek slovenski - , da ustanovitev ene komisije pomeni to, da se na tistem področju pravzaprav ne bi nič posebnega zgodilo, in mislim, da bi posebna ustanovitev take komisije pravzaprav prinesla nekaj takega. Tudi komisija za peticije v preteklem mandatu ni imela toliko dela, da ne bi zmogla tudi tega vidika obravnave. In mislim, da je bilo konstruktivno s strani kolegija predsednika državnega zbora, da je na željo predlagateljev poskušal doseči kompromis in dopolnil vsebino komisije za peticije tudi z njihovimi predlogi. In seveda mislim, da je tudi spoštovanje človekovih pravic, tudi to, da poskušamo v državnem zboru dosegati kompromise in ne za vsako ceno uveljavljati samo svojih predlogov. In mislim, da v tem smislu je bil kolegij državnega zbora konstruktiven in je kot predlagani predlog tudi v tem duhu sprejemljiv. Hvala lepa.
Hvala gospodu Kokalju. Besedo ima gospod Prevc. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Tudi sam izražam veselje kot nekateri pred mano na tem, da je predlog o ustanovitvi delovnih teles že na mizi, kar nam seveda odpira možnosti, da pravzaprav čim prej začnemo delati in to aktivno delati na svojih področjih. Jasno je, da s tem predlogom niso uresničene vse želje posameznikov, kajti želja je veliko. Prepričan pa sem, da je tako kolegij državnega zbor kot tudi predlagatelj skušal najti nek največji možen konsenz. Prepričan sem, da ga je nenazadnje tudi dosegel. Prepričan sem, da so izhajali iz izkušenj preteklih let in predvsem na osnovi teh izkušenj je pač predlagana takšna širitev, kot jo imamo tu na tem papirju, ker je bilo verjetno res v tako širokih odborih v prejšnjem mandatu težko delati. Tako kot mnogi govorniki pred menoj, predvsem tisti, ki so tudi župani, so izrazili seveda največje veselje nad 11. točko, kjer lahko preberemo, da je seveda uvrščen v ta predlog odloka tudi odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Dejstvo je, da smo seveda v preteklih letih seveda v lokalni samoupravi še kako občutili, bom rekel, zelo mačehovski odnos do problematike občin, do problematike lokalnih skupnosti. In prepričan sem, da se bo ta zadeva na tem področju izboljšala. Prepričan sem tudi, glede na naloge, ki so nekje opredeljene tu, kar se tiče tega odbora, da se v tem odboru ne bomo ubadali in ukvarjali z novimi občinami kot prioriteto, ampak da se bomo v tem odboru oziroma da se bo ta odbor ukvarjal predvsem s tekočo problematiko v lokalnih skupnostih, kajti verjemite, mnoge mnoge občine, mnoge lokalne skupnosti so pred finančnim zlomom. In če so bile te občine že ustanovljene, potem naj se seveda zanje tudi poskrbi, ne pa, da se tem občinam samo nalaga nove in nove naloge, ki pa še zdaleč finančno niso podprte. Za konec naj rečem, da ne glede na to, ali smo vsi s tem predlogom odloka zadovoljni ali ne, dejstvo je, da pravzaprav bo od nas samih odvisno, tako kot je bilo že rečeno, ki bomo delali v teh odborih, kakšna bo kvaliteta dela v teh odborih. Hvala.
Hvala gospodu Prevcu. Besedo ima gospod Prijatelj. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Dobra sestava odborov je nekako pogoj za uspešno delo državnega zbora. Sam menim, da je ta predlog, ki je danes pred nami, dober predlog, zato ga bom tudi podprl. 17 odborov in 5 stalnih delovnih komisij omogoča nam, da lažje uveljavljamo naše zahteve, pravice, in da lažje zastopamo tudi volilno telo, ki nas je volilo. Sam mislim, da je čas za spremembe v metodologiji dela državnega zbora po 12-ih letih in prav je, da je tako. Upam, da bomo lažje uveljavljali našo voljo, naša hotenja, da bomo na ta način tudi bolj konstruktivni. Sam menim, da je velika napaka, kot so že moji kolegi iz poslanske skupine opozorili, da invalidi kot posebna kategorija, niso dobili svojega, hendikepirana kategorija v družbi, niso dobili v bistvu svojega odbora, sem pa vesel, da smo v odbor za gospodarstvo vnesli novo preambulo in sicer, ustavno pravico iz 66. člena ustave, ki govori o zaščiti delovnih mest. To je ustavna pravica do dela. Mi se vsi sklicujemo na nova delovna mesta, ki bi morala biti redno dnevni pojav v slovenski družbi, pa jih ni. Na novo dodana vrednost, ki je ne ustvarjamo, in mislim, da izguba 40 tisoč delovnih mest po neki oceni, to je za nas lahko, če se ne bomo na to pripravili, zelo velik hendikep. Zato sam menim, da naš čaka veliko dela. Osebno bom tudi lahko sodeloval v tem odboru in upam, da bomo lahko tudi predlagali konstruktivne rešitve, da do tega ne bi prišlo. Kajti nova delovna mesta ustvarjajo novo dodano vrednost, nova dodana vrednost pa pomeni boljši standard državljanov in državljank. Hval lepa.
Hvala gospodu Prijatelju. Besedo ima gospod Mikolič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! Ustanovitveni akt, ki ga danes sprejemamo, je prav gotovo zelo pomemben za nadaljnje delo državnega zbora, predvsem ko govorimo o konstruktivnem delu. Glede na to, da že deset let oziroma sem delal in še delam v lokalni samoupravi, vem, kdaj smo bili na seji konstruktivni - takrat, ko so delovna telesa svoje delo dobro opravila. Sam osebno smatram, da je tako tudi v državnem zboru. Glede na število delovnih teles, ki so predlagana, sam smatram, da so prav predvsem število delovnih mest tesno povezana z delovnimi nalogami resornih ministrstev. In mislim, da je predlog dober in ga bom tudi podprl. Bistveno je, da delovno telo pokriva vsa področja dela in tako nekako tudi je predlog pripravljen. Moram pa povedati, da sem tudi zelo vesel, da se ustanavlja odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Tako kot je bilo že povedano, vsekakor pričakujemo, da bodo tiste pristojnosti in naloge, ki so nam z državnega nivoja bile naložene v preteklem obdobju, tudi v prihodnje finančno vrednotene oziroma da bodo lokalne skupnosti lahko delale. Še enkrat naj poudarim, da je predlog dober in ga bom tudi podprl. Hval lepa.
Hvala gospodu Mikoliču. Besedo ima gospod Brenčič, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Tako bom rekel, tisti, ki nekoliko podrobneje ali pristno spremljajo strukturni ali pa kar strukturo državnega proračuna, lahko ugotovijo, da se nam iz leta v leto dosti progresivno povečuje potrebno vseh sredstev za življenje ali funkcioniranje državne in na splošno javne uprave. In glede na to, kakšne posledice to ima za državo kot celoto, pričakujem in tudi trdim, da je to velik izziv za sedanjo novo vladno koalicijo, kako ta trend spremeniti. V tem smislu nisem navdušen in niti ne ravnodušen, ker del te državne uprave je pa tudi državni zbor, da mi v tem smislu večamo obseg ali povečujemo številčnost delovnih teles. Ne morem mimo tega, ker je to moj trend opozarjanj, že nekaj časa prisoten, odkar sem v politiki. Drugo pa je izhajajoč iz poznavanja, kaj prinaša ta zadnji poslovnik o delu državnega zbora, ki pa praktično "gro" vsega dela v zakonodajnem postopku nalaga delovnemu telesu. In kvaliteta zakonodaje, ki jo ta državni zbor na plenumu sprejema, je v marsičem ali v velikem delu odvisna od tega, kako je delovno telo zakon pripravljalo. In glede na nekaj izkušenj iz zadnjega mandata lahko rečem, da je delovnemu telesu treba dati večjo fleksibilnost, kot jo je imelo do zdaj. V tem smislu pa je ta nov strukturni, ali kakorkoli rečemo, razrez delovnih teles v državnem zboru pozitiven v tem smislu. Vendar pa iz prakse vemo, da zdaj, v tem trenutku, ko bomo ta odlok sprejeli, stoji pred vodstvom državnega zbora, mislim, strokovnim timom velik izziv, kako omogočiti, da bodo tudi ta številčno večja - po številu - delovna telesa lahko sinhronizirala delo. Že do zdaj smo imeli velike težave, kako v skladu s poslovnikom organizirati delo, posebno tisti, ki smo imeli delovna telesa, ki so vedno močno podkrepljena s strani civilne iniciative in tako naprej. Tako vidim tu kar velik problem, ki ga bo treba zelo hitro ali takoj rešiti. V tem smislu podpiram to novo postavitev delovnih teles v državnem zboru. Pri tem pa mi nekako ne sede ali se mi zdi malo nekorektno, da danes tisti, ki so pred štirimi leti sicer v drugačni poziciji, kot največja vladna stranka, v smislu racionalizacije prihajali v podobnem času s krčenjem nekaterih delovnih teles, predvsem na komisije za enake možnosti in komisije za invalide, danes v drugi vlogi prihajajo drugače in prinašajo nazaj komisijo za enake možnosti, sicer v nekoliko drugačnem obsegu. Čeravno lahko rečem, da sem takrat to tudi sam podprl, ker sem zagovornik racionalizacije in zmanjševanja stroškov državne uprave. Izkazalo pa se je, kljub temu, da je bil ta odbor, ki je imel tudi invalide, ki so široko in zahtevno področje, pa postoril praktično za sistem invalidskega varstva kot celote ogromno, veliko več kot do takrat; praktično smo spravili gro vse potrebne zakonodaje pod streho. Zato pričakujem, da bo - glede na to, da pa je sama številnost odborov manjša, pa se lahko pričakovanja, ki so na delovnih telesih, da se bodo ta pričakovanja lahko tudi bolj izrazila v praksi. Odlok bom podprl. Hvala lepa.
Hvala gospodu Brenčiču. Besedo ima gospod Ziherl. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Podpiram predlog tega odloka in me predvsem veseli, da je v 11. točki povzeta lokalna samouprava, saj kot podžupan občine Škofja Loka mislim, da bo ta točka zelo koristna in bo prišla manjšim občinam zelo prav. Vem, da vseh teh želja in predlogov ne moremo upoštevati oziroma jih je preveč. Zato mislim, da je ta komisija za človekove pravice pač ena komisija več in da s tem širjenjem delovnih teles oziroma s kvantiteto ne bomo pridobili na kvaliteti. To področje že pokriva varuh človekovih pravic in mislim, da je to nekakšna nezaupnica varuhu človekovih pravic. Poleg tega je zatečeno stanje posledica prejšnjih vlad in zdaj nekaj spreminjati pomeni nekaj spreminjati za nazaj oziroma bo to kot nekakšen popravni izpit za stvari, ki jih prejšnje vlade niso opravile. Hvala lepa.
Hvala gospodu Ziherlu. Besedo ima gospod Anderlič. Prosim.
Kar prav mi pride za iztočnico tistega, kar sem mislil povedati, nastop gospoda Brenčiča. Jaz sem trdno prepričan tako, kot sem bil pred štirimi leti, da je število delovnih teles, ki je predlagano, bistveno preveliko, ker sem se ukvarjal s poslovnikom in organizacijo državnega zbora od same ustanovitve naprej in tudi z nekaterimi primerjavami z drugimi parlamenti. Dejstvo je, da je to nastalo na način nekega premetavanja, kje bi kaj bilo, kajti doslednosti v tem odloku preprosto ni. Ni dosledno spoštovano tisto, kar naj bi bilo, da bi za posamezno področje torej za posamezno ministrstvo, kar se velikokrat reče, da bi imeli nek odbor, neko delovno telo, neki pandan v državnem zboru, ki bi se ukvarjal s točno tisto tematiko, s katero se ukvarja posamezno ministrstvo. Temu ni tako. Kakor tudi na drugi strani so nekatere stvari, ki so do neke mere neuravnotežene. V enih delovnih telesih je več tistega, kar bo potrebno početi, v drugih se bodo na dnevnem redu znašla vprašanja, ki bodo občasne narave, ki ne bodo imela zakonske podlage v smislu obravnave zakonov kot matičnih delovnih teles, ampak vse drugo, kar bo na dnevnem redu. Seveda pa je vse odvisno, kako se posamezna koalicija vzpostavi in kako misli, da bo lahko najbolje po njihovem opravljala to poslanstvo. Jaz bi si želel, da bi v čim krajšem času, če že ni bilo pripravljenosti ali pa volje, da bi se v tej fazi oblikovala skupina iz vseh poslanskih skupin, ki bi šla skozi poslovnik, skozi pripombe na poslovnik in ugotovila, katere stvari so bile ugotovljene kot slabost dela državnega zbora. Tukaj bi bilo zelo v redu, če bi odmislili, prej ste bili vi, sedaj smo pa mi in sedaj bomo pa seveda popravili ali pa odpravili tisto, kar ste vi delali narobe. To ne bo pripeljalo državnega zbora v neko višjo obliko delovanja, če hočete, ali pa k višjemu ugledu, ampak bi morali ravno v situaciji, ko niso vzpostavljene koalicije, doseči soglasje vsaj 60-ih poslank in poslancev in narediti pravila v parlamentu taka, ki bi bila za funkcioniranje najboljša. To pa seveda vključuje tudi odlok in vse odloke o sestavi delovnih teles, o načinu dela, o koordinacijah, o povezavah itd. To je tisto, kar pravzaprav mene kot, recimo, tistega, ki sem bil najbolj kritiziran v prejšnjem mandatu, kako da ni dogovorov, kako da ni koordinacij itd., iskreno boli. Pa verjamete ali ne. Jaz sem pač parlamentarec od začetka in nastopam, ko smo bili v opoziciji, pa takrat, ko smo bili v opoziciji in potem tudi sedaj. Gospod Cukjati, lahko, saj imamo čas, ni nobene potrebe, pa se ne odmikam od odloka. Zelo težko boste sedaj ugovarjali, da ne govorim o odloku in o načinu dela v državnem zboru. Zelo težko boste to storili. Ampak lahko tudi prekinete, ni nobenega problema. Ko govorimo o odloku, tukaj je bilo govora tudi s strani nekaterih drugih razpravljavcev, da imamo ta poslovnik in ta poslovnik ravno govori, gospod Sok, mislim, da je govoril o tem, da pravzaprav smo tudi omejeni, ne glede na to, kaj bi radi naredili, smo z določenimi ureditvami, določbami omejeni. In ta odlok ni zelo sinhron s tistimi določbami. Moj predlog je, da ta odlok sprejmemo. Govoril bom nekaj tudi še o amandmajih, ampak da bo zbor lahko učinkovito deloval, se vi zadolžite in v kolegiju poskušajte te stvari v teh zgodnjih mesecih delovanja novega parlamenta kaj postoriti. Kar se pa tiče ostalih stvari, ker na prvi pogled je tudi tako, da mogoče govorimo res o manj pomembnih stvareh, pa se prerivamo, ali bo eno delovno telo več ali eno delovno telo manj. Zelo težko bi rekli, da je isto s širitvijo v tem mandatu ali v prejšnjem mandatu števila delovnih teles, kajti tukaj so se vis-a-vis zakona o vladi in organizaciji oziroma zakona o državni ureditvi preprosto nekatere stvari že spremenile in je ta odlok tudi posledica tega. Kar se pa tiče teh drugih širitev, jaz mislim, da je vedno potrebno misliti vsak dan, pri vsaki odločitvi, pri vsakem zakonu o človekovih pravicah. Mene je zaskrbelo, ko sem slišal, da v tem mandatu se ne bodo nič bolj kršile človekove pravice - nekdo je to rekel. Torej to pomeni, da se bodo, ker so se prej, in ker so se prej, se lahko tudi zdaj. Ne, ni res. Vsak dan, pri vsaki odločitvi, pri vsakem koraku je treba imeti to v mislih. To je tisto, kar mora biti naše temeljno poslanstvo in nikoli ni preveč izrečenih besed v zaščito človekovih pravic, v zaščito nekaterih manjšin, v zaščito nekaterih, ki si sami ne morejo pomagati. Nekdo je celo rekel, da so bile predlagane zakonske rešitve v zaščito človekovih pravic v prejšnjem mandatu, pa jih koalicija ni upoštevala. Mi smo res da lahko kje tudi kaj spregledali, ampak zelo težko se pa reče, da je bila pozicija tista, ki je zagovarjala, da se romsko vprašanje ne uredi ustrezno, od občin pa do zakonov tukaj gor; da se ne uredi vprašanje izbrisanih in še kaj in še kaj drugega. Prej bi lahko ugotovili kaj drugega. In še ena gospa je rekla, da bo konec neke arogance in ne vem kaj še vse. Tudi prav. Ampak ta komisija očitno sodi za človekove pravice in varstvo človekovih svoboščin ravno zaradi tistih, v imenu katerih je ta gospa, gospodična, govorila. Vse tisto, kar sem slišal za temi govornicami v parlamentu v prejšnjem mandatu in kar slišim tudi sedaj, da z drugačnimi se ne gre niti na pivo in tako naprej, je seveda še kako potrebno. Ja, ja, gospod podpredsednik, aktualen, je izjavil, da s črnim [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]]
No, gospod Anderlič, to pa res ni tema te točke.
Ja, je tema, zato potrebujemo komisijo za zaščito človekovih pravic in svoboščin, da se bomo branili proti tistim, ki so najbližje, če že hočete, in seveda zagovarjam to, da to je, ampak res ne zaradi te teme, vem, da tudi vas boli, gospod predsednik, tudi zaradi podobnih zadev, ampak to je že res druga diskusija. Mislim pa, da tako kot sem rekel, da nikoli tega ni preveč, vsak dan, na vsakem koraku, pri sleherni zadevi, pa čeprav se komu zdi, da živimo v idealno urejeni državi in da je samo do včeraj bilo vse narobe in da danes bo drugače. Življenje gre naprej.
Hvala gospodu Anderliču. Besedo ima gospod Bajc, prosim. Se odpoveduje. Besedo ima gospod Rugelj. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem navzočim. Mislim, da ni več kaj veliko dodati vsem poslancem, kar so do zdaj povedali, lahko pa bi mogoče en zaključek potegnil. Ko poslušam takšne stvari, dobim občutek, da če človek reče dober dan, ni dober, če ne reče, pa spet ni dobro. Kadar smo hoteli kaj razširiti, ste nam očitali, da povečujemo stroške, ko ne širimo, zakaj ne širimo nekaterih zadev. Tukaj mislim na to komisijo za peticije in varovanje človekovih pravic. Mislim, da ni potrebno te komisije širiti, ker mislim, da je še dosti odborov in komisij, kjer bo še mogoče več dela kot v tej komisiji. Če pa me boste prepričali, da je seveda kvaliteta dela ali pa kvantiteta dela ogrožena, takrat bom pa rade volje pristal tudi na takšne stvari. Zato bi podprl predlagatelje in ta odlok. Mislim da so ga zelo dobro pripravili. Tudi podpiram, da se je energetika končno vrnila v gospodarstvo in vem, da za gospodarstvo sicer je predvideno, da ga vodi Združena lista, kar je mogoče tudi prav, tako kot tudi to komisijo za peticije. Upam, da bo Združena lista v teh odborih uspela uveljaviti svoje interese. Samo to bi želel povedati. Hvala lepa.
Hvala gospodu Ruglju. Besedo ima gospod Terčon. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Najprej je treba vedeti, da verjetno zgodba z delovnimi telesi ni v celoti končana. Skoraj v vsakem mandatu oziroma praktično v vsakem mandatu so se zgodila nova delovna telesa. Gospodje na poziciji, rad bi vas spomnil, kako ste se obnašali takrat, ko ste bili v opoziciji; mislim, da ste ravno vi izvajali največji pritisk s pobudami za ustanavljanje novih delovnih teles. Kar se tiče večkrat omenjene hitrosti pri konstituiranju državnega zbora in tudi pri ustanavljanju delovnih teles, bi rekel, da je hitrost kar primerna v tem mandatu. Da je bila hitrost v prejšnjih mandatih mnogokrat tudi manjša, bolj počasi smo prišli do tega, ampak smo imeli tudi neke bolj naporne situacije z ustanavljanjem koalicije. Pri tej hitrosti je pa treba nekaj vedeti: da imamo zdaj očitno opraviti z, rekel bi, dvema vrstama koalicij. Ena je koalicija, ki bo vladna, ki se napoveduje, očitno, po vseh zadnjih dogodkih, druga je pa koalicija, ki služi nekako za plenitev funkcij v državnem zboru. In ta je očitno precej večja. In ker je ta koalicija relativno velika in dogovor v njej relativno stabilen, vsi so zadovoljni, je tudi hitrost primerna. In delovnih teles je ravno toliko, kolikor jih ta koalicija hoče v tem trenutku, da so zadovoljene vse potrebe te koalicije. Jasno je, da je koalicija, kot sem rekel, za dogovor o zasedbi funkcij v državnem zboru nekoliko širša kot ta, ki bo vladna oziroma se napoveduje, da bo vladna, in da so glavni akterji zadovoljeni. To se je zgodilo že pri volitvah vodstva državnega zbora in to se dogaja zdaj pri delovnih telesih, komisijah in odborih. Kar se tiče dilem glede posebne komisije za človekove pravice, bi rekel tako: ta komisija bi pomenila novo delovno telo in v smislu racionalizacije je pomislek potreben. Na koncu koncev vedno pri ustanavljanju teh delovnih teles govorimo o racionalizaciji, da bi na koncu prišli do večjega števila delovnih teles, kot smo jih imeli. Ampak po moje je pa vendar pomembno, ko se zamenja oblast, kakšno sporočilo bomo tudi dali. V luči tega, da so človekove pravice vendar nek dragulj v vseh evropskih demokratičnih ustavah in pravnih ureditvah, bi kazalo pokazati dobro voljo, da je ta svetinja evropskih pravnih ureditev tudi vam sveta, in da bi odpravili neke strahove, ki se tudi zaradi preteklosti pojavljajo. [[Nemir v dvorani.]] Gospod predsednik, prosil bi, da umirite svojega strankarskega kolega, naj pokaže malo parlamentarne higiene, če ne, bom pa počakal. Moram reči, da bi bil osebno bil tudi bolj zadovoljen, če bi se odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, kot naj bi se zdaj imenoval, imenoval odbor za lokalno samoupravo in regionalizem, ker mislim, da bi s tem bolj jasno pokazali, da nam gre za to, da bomo prišli do regij oziroma bodočih pokrajin. Iz tega pač veje nek strah, da bomo vedno znova govorili o skladnem regionalnem razvoju, uporabljali bomo pa že do sedaj utečene prakse, ki niso pripeljale do skladnega regionalnega razvoja. Hvala.
Hvala gospodu Terčonu. Besedo ima gospod Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ko imamo na mizi ta odlok o ustanovitvi in nalogah delovnih teles v državnem zboru, mislim, da je kar realna slika tega, kar potrebujemo v tem državnem zboru, in da je nastal tudi na podlagi izkušenj iz preteklih sklicev državnega zbora. Vsi vemo, da so po izkušnjah poslancev bili nekateri odbori preobširni, in da so se jih poslanci dobesedno izogibali. Sedaj so možnosti za delo, za kvalitetno delo v odborih boljše. Tudi po mojem osebnem prepričanju bi bilo možno še kakšne izboljšave narediti, vendar ne v tem kratkem času. Recimo sam osebno bi tudi javno upravo uvrstil v odbor za lokalno samoupravo, regionalni razvoj in javna uprava. To bi se mi zdelo bolj smiselno. Ampak kot je moj predgovornik govoril, en mandat je dokončana zgodba in morda bomo še kdaj v tem mandatu naredili kakšne spremembe, morda se bomo pa na podlagi izkušenj iz tega mandata seveda učili za naprej. Glede teh dilem in tega pritiska na ustanovitev novega delovnega telesa za človekove pravice in enake možnosti, pa bi rekel to, da se strinjam s tem, da je vedno pri vsakem odboru, pri vsakem zakonu potrebno, kot je bilo prej omenjeno, v vseh zadevah misliti na človekove pravice. Recimo eden takih odborov, zelo pomembnih, je komisija za nadzor obveščevalnih, ki mislim, da bo to izvajala naprej v tem mandatu. Hkrati se mi pa ob vseh teh prizadevanjih LDS-a in Združene liste zdi čudno, ali vas je zajela kolektivna amnezija. V prejšnjem mandatu niti odbora za peticije, človekove pravice in enake možnosti, vi ste ga ukinili, in smo ga morali na podlagi hodih pritiskov in hude borbe in tudi podpore javnosti z zamudo ustanoviti. Zakaj ste takrat ukinili ta odbor? In ne nazadnje, ker se nekateri sklicujete na nekatere izjave iz preteklega mandata, zakaj niste že sredi prejšnjega mandata ustanovili posebne komisije, če se vam je zdelo tako hudo. Tam bi gospod Anderlič v prejšnjem mandatu na kolegiju s 34-imi glasovi, lastnimi, lahko to dobesedno ustanovil na kolegiju. Pa ni naredil tega. In poglejte, prepričan sem, da bodo človekove pravice imele malo boljše čase v tem mandatu tudi zaradi tega, ker bomo imeli v tem mandatu bistveno več opozicijskega tiska in opozicijskih medijev, kot smo jih imeli v preteklih mandatih. In to je za izvajanje in ohranjanje in zaščito človekovih pravic vedno pozitivno. To je vedno pozitivno, kajti skoraj trdno sem prepričan, da ne bo v tem mandatu provladnih novinarjev, kot jih je bilo v preteklem mandatu. Zaradi tega so človekove pravice sedaj pravzaprav že avtomatično bolje zaščitene, kot so bile v preteklem mandatu. In res sedaj ne vidim, od kod vam naenkrat takšna skrb, ki je niste kazali takrat, ko ste bili na oblasti! Od kod? Jaz razumem, da opozicija mora imeti nove ideje, mora pravzaprav reči, da je vse, kar je na mizi, narobe, ampak usmerili ste se pa ravno v resor, kjer so vaše pomanjkljivosti iz prejšnjega mandata najhujše. Če transparentno gledamo, priznavate, da na tem področju prej, ko ste imeli škarje in platno v rokah, niste ravnali dobro in niste ravnali v prid zaščite človekovih pravic. Jaz sem trdno prepričan, da bo pozicija, ki bo sedaj tu, že zaradi svojih grenkih izkušenj pri uveljavljanju človekovih pravic v prejšnjih mandatih sedaj delovala bistveno boljše in bolj v zaščito vsega tega. Hvala lepa.
Hvala gospodu Jerovšku. Besedo ima gospod Cvikl. Prosim.
Seveda mene veseli, da ste nekateri izrazili pripravljenost, da vas skušamo prepričati v ustreznost tega, da bi imeli dve ločeni komisiji. Jaz mislim, da seveda če to res želite, potem predlagam, da preberete amandma oziroma obrazložitev amandmaja in da ne berete samo tega, kar je bilo predloženo, da ne bi ponavljali vsega, kar je bilo danes že povedano. Drugo. Mi bomo danes seveda nedvomno prišli do odloka, ustanovili bomo 22 delovnih teles, plus slej ko prej bomo ustanavljali ali neustanavljali ustavno komisijo in še kaj. Torej imeli bomo 23 delovnih teles, kar je seveda, toliko kot jih imajo nekateri drugi veliko večji parlamenti. Mi smo v enih dokumentih že opozarjali, da bi bilo dobro, da razmislimo, ali je res treba slediti vladi oziroma spremembi zakona o vladi pri vseh odborih, ki so se tu, bi rekel, razdvajali. Upam, da boste v tej zvezi tudi v nadaljevanju vsaj en amandma, povezan s kulturo, podprli. Sam bi se pa rad dotaknil vsaj še dveh komisij, o katerih seveda danes nismo govorili, ker sta opredeljeni v poslovniku, in pa seveda enega odbora, ki pa je v tem odloku, to je pa odbora za finance, monetarno politiko in pa komisijo za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Jaz bi predvsem želel, da bi, in danes nisem slišal veliko diskusije o načinih delovanja posameznih odborov, da bi ta dva odbora zaradi vsebine problematike delovala tvorno, skupaj in da bi seveda s postavljanjem sistema in potem seveda izvrševanjem tega sistema, kar bo ali pa se naj bi preverjalo v komisiji za nadzor proračuna drugih javnih financ, prišli še do bolj transparentne vloge, ki jo naj ima državni zbor pri uravnavanju javnih financ. Se pravi, da bomo krepili proračunsko avtoriteto v tem državnem zboru. To mislim, da bo gotovo dobro za državo v celoti. In še zadnji odbor, ki bi ga želel komentirati v moji kratki in nadaljnji razpravi, odbor za lokalno samoupravo in pa regionalni razvoj, kot se po novem imenuje, mi smo seveda predlagali originalno regionalizem, ker menimo, da je regionalizem širši pojem kot regionalni razvoj. Prevladala je seveda druga logika kolegija. Mislim, da bo to pomemben odbor, da bo ta odbor moral relativno hitro, govorim relativno hitro, ker vemo, kaj bo v letu 2006, lokalne volitve, priti do določenih aktivnosti, ki nas bodo v pomembni zgodbi, povezani s programi strukturne in kohezijske politike na nek način ustrezno opredelila, da bo Slovenija lahko izkoristila priložnosti, ki jih ponuja dejstvo, da smo vstopili v Evropsko unijo brez dogovora o tako imenovani klasifikaciji na drugem nivoju in da bomo do te klasifikacije prišli, ker bi seveda bila velika škoda, da ne bi izkoristili te možnosti, da ne bi na podlagi izkoriščene možnosti prišli do take strukture pokrajin za potrebe črpanja strukturne in kohezijske politike, ki omogoča maksimiranje črpanja teh sredstev. Jaz moram povedati, da seveda delo odborov, ki je pred nami, ne samo s tem, kar bodo odbori delali v naslednjih dnevih, tednih, v zvezi z imenovanjem nove vlade bo pomembno. Sedaj ni več toliko evropskih tem, ampak so tiste teme, ki so pomembne za to, da delo države v celoti organiziramo tudi s spremembami, novimi zakoni, spremembami organizacije države tako, da bomo kar najbolj učinkovita družba. To bi želel, da bi bila na nek način vsebina del in pričakujem, da bomo predvsem s strani vodij posameznih odborov lahko na to temo kaj slišali. Danes ni bilo kaj veliko diskusij tudi s strani nekaterih, ne vem, vidim pod točko 2, kandidatov. Jaz pa vseeno mislim, da bo seveda zelo pomembno, kako bodo odbori delovali. Imamo torej ali pa imeli bomo 22, 23 odborov, komisij. Verjetno bo potrebno razmišljati o tem, kako delo organizirati in mislim, da počasi ti prostori z vsem, kar je okoli te dvorane, bodo postopoma ali pa so premajhni, in mislim, da bo potrebno narediti tudi nekaj naporov v državnem zboru, predvsem je to povezano s spremembami proračuna za leto 2005, da uredimo delo državnega zbora tako, da bo ne samo zagotovljeno delo za vodje odborov, ampak tudi za strokovne sodelavce in da bo državni zbor lahko celovito opravljal funkcijo parlamenta, kot je to v demokracijah. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Cviklu. Seznam prijavljenih k razpravi je zaključen. S tem tudi zaključujem splošno razpravo o predlogu odloka in prehajamo na razpravo o amandmajih. Do roka ste prejeli štiri amandmaje. Prva dva amandmaja, in sicer Združene liste socialnih demokratov in pa Liberalne demokracije Slovenije, se nanašata na vprašanje delitve komisije za peticije ter človekove pravice in enake možnosti na dve komisiji. Predlagam, da o obeh amandmajih opravimo razpravo skupaj. Če potem glasujemo in je izglasovan eden amandma, je drugi brezpredmeten. Nato bi razpravljali in glasovali o amandmaju Liberalne demokracije Slovenije, ki uvršča kulturo v drug odbor. Nato bi razpravljali in glasovali še o amandmaju Slovenske nacionalne stranke, ki spreminja oziroma dopolnjuje besedilo 17. točke. Odpiram razpravo najprej o prvih dveh amandmajih na temo delitve odbora oziroma komisije za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti. Gospod Peče.
Spoštovani navzoči! V imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke sem že uvodoma, torej ob podajanju stališča poslanske skupine nacionalne stranke podal stališče, da ne nasprotujemo omenjenemu amandmaju, da ne nasprotujemo osnovni zamisli glede delitve komisije za človekove pravice in na drugo, za peticije. Ob tem izražamo bojazen in po drugi strani dilemo, da se ta državni zbor ne bo znašel ob omenjeni materiji v obliki zakona pred vprašanjem, katero matično delovno telo naj obravnava omenjeno vsebino. In drugič, da ne bi to po nepotrebnem povzročilo zapletov. Prav tako je treba poudariti, da smo v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke prepričani, da bi ravno skozi elastičnost predsedujočih posameznih delovnih teles to materijo lahko dovolj kvalitetno obravnavali kot predhodno gradivo za obravnavo na državnem zboru. In kot tretje naj poudarim zadnje stališče, da v nacionalni stranki navkljub razpravi, predstavitvi stališč s strani posameznih poslanskih skupin nismo dobili tistega argumenta, ki bi zanikal osnovno teorijo Slovenske nacionalne stranke, da ni pomembno število delovnih teles, ampak da je predvsem pomembno, kateri ljudje predvsem vodijo ta delovna telesa, kako se bodo izoblikovale razprave, koliko razprav se bo dopuščalo v okviru delovnega telesa in katero materijo bo to delovno telo obravnavalo. Dovolite pa, ko sem pri besedi, da se dotaknem tudi besed kolega Anderliča pred menoj, povezanih z omenjenim amandmajem, kot problematike Liberalne demokracije oziroma njega osebno, zakaj pristopiti k temu amandmaju. Prvič, treba je povedati, da funkcija aktualnega podpredsednika državnega zbora ni nezdružljiva s funkcijo poslanca. Če si kdorkoli misli, da sta ti dve funkciji nezdružljivi in da poslanec več ne more opravljati svoje funkcije, ker nastopa v funkciji podpredsednika, se moti. Meni je žal, da moram kolega Anderliča to podučiti po njegovih dolgih letih parlamentarnega dela. Drugič, še bolj žalostno se mi zdi, da nekdo odločitev o svojem glasovanju za ali proti pogojuje s tem, ali gre posamezen poslanec, nosilec javne funkcije, s kom na pijačo ali ne. Osebno moram povedati, da sem zelo razočaran nad politiko Liberalne demokracije, ki svoje odločitve gradi na tako banalnih primerih. In tretjič, zelo rad bi podal naslednje stališče, ker sem prepričan, da se glede tega predvsem v političnih medijih veliko preveč govori. Ustava Republike Slovenije dopušča, kaj, kateri izmed članov državnega zbora nosilcev javnih funkcij počnejo v svojem prostem času. Jaz verjamem, da vsak izmed poslancev ima pravico, in potem bi resnično prosil, da se o tem več ne pogovarjamo, iti na pijačo s komurkoli on hoče in da se mu te družbe ne vsiljuje. Prosim, za razumevanje. Hvala.
Hvala, gospodu Pečetu. Gospod Anderlič se je javil k repliki. Prosim.
Seveda je gospod Peče zbanaliziral zadevo tako, kot je mislil, da bo lahko ublažil svoje izjave in tudi svoje početje. Mene prav nič ne zanima, s kom gre on na pivo, če pa on v državnem zboru izjavi, da si črni in podobni ne zaslužijo, da bi on šel z njimi na pivo, potem seveda je to drugo vprašanje. S kom pa on gre, je pa res njegov problem. Ampak tukaj gre za človekove pravice, tukaj ni kaj, ali mi to hočemo to priznati ali ne. Če to nekdo izjavi, ki je poslanec, potem seveda se moram jaz vprašati, s čim imam opravka v tej državi in kateri standardi bodo veljali. In če bodo sedaj kot pridruženi člani koalicije [[...]]
Gospod Anderlič, to ni replika. Obrazložite, če ste bili napačno interpretirani in ne razlagajte novih stvari na nov način.
Gospod Peče me je prvič omenil in je napačno interpretiral mojo navedbo, prebral sem to tudi v zadnjem času kar nekajkrat v časopisih, iz magnetograma tega državnega zbora njegovo izjavo, ki je bila publicirana, poznate jo, in tudi vi, gospod predsednik, najbrž ste to prebrali, tako tukaj ni dileme, o čem govorim. Ni dileme, da bi jaz komurkoli preprečeval ali ne, ampak gre za to, da se sprašujem in me skrbijo te stvari, zato je prav, da o tem razpravljamo in tudi tako delovno telo ustanovimo. O tistem delu, ko je pa govoril, da sem jaz navajal, da nekdo, ko je podpredsednik, da ni poslanec, pa pravzaprav je bila očitno neka pomota z njegove strani, ali me ni poslušal ali pa jaz nisem razumel, kaj je hotel povedati.
Hvala, gospod Anderlič. Izjemoma dovoljujem repliko na repliko. Prosim, ne vrtimo starih stvari.
Hvala, za besedo. Zelo nerad se poslužujem besede "laže". Gospod Anderlič, vi seveda v svojem izvajanju "lažete". Prvič. Nikjer in potem bi res prosil, da se s tem nehamo ukvarjati, ker državni zbor ni prostor za to, da si nekdo zasluži mojo družbo ali ne. Gospod Anderlič, ko citirate, citirajte pravilno, [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]ne lažite. Drugič. Nikoli te besede niso bile izrečene v državnem zboru. To je še ena druga vaša laž. Tretjič. Teh besed, glede na to, da niso bile niti podobne vsebine, kot ste jo sedaj nakazali, izrečene v državnem zboru, torej tudi ni magnetogramskega zapisa. Gospod Anderlič, jaz vam prosim, na začetku mandata smo, poskušajte se izogniti tega, kar izkoriščate, to je primitivnost. Hvala.
Hvala, gospod Peče. Besedo ima gospod Drobnič. Prosim.
Hvala lepa, za besedo. Če bo raven človekovih pravic pa enakost možnosti v Sloveniji odvisna od delovnega telesa in konstituiranja delovnega telesa v državnem zboru, potem je pač to žalostno. V poslanski skupini Nove Slovenije pa tudi sam trdimo, da način razdelitve delovnih teles gre predvsem v smeri zagotavljanja učinkovitosti dela, to je organizacijski princip, ne pa princip, komu bomo dodelili pravice ali ne. Žal mi je, da je nekako debata zašla v to smer. To je princip organiziranja. Sedaj nekateri trdite, da smo povečali število delovnih teles, hkrati pa pravite in temu nasprotujete in kritizirate, po drugi strani bi pa to cepili. Ja, saj ste nedosledni. Smo pa rekli, katera delovna telesa v preteklem obdobju so bila preveč obremenjena, in smo sledili tem ciljem. To smo naredili. In še eno pravilo, da razdelitev glede odborov, delovnih teles, ki obravnavajo zakonodajno materijo, se nekako naj sklada z razdelitvijo vladnih resorjev, da ne bo mešanja tega. In to smo naredili, tem kriterijem smo pravzaprav zadostili. Seveda so pa lahko tudi kakšne izjeme. Tako kot je bilo v prejšnjem mandatu, samo smo ugotovili, da smo izjemo tam pustili, kjer ni bilo razloga, kjer ni razloga glede obremenitve. Tako je to. Pri nas infrastruktura, tu je bilo vedno tarnanje, da je preobsežno. Odbor za delo, zdravstvo, družino, invalide in ne vem še kaj vse, je preobsežno, zato smo dali na pol. Glede na te razloge sam menim, da so ti amandmaji dveh poslanskih skupin neutemeljeni. Seveda vi jih lahko zagovarjate, ampak jaz jih sam ne bom podprl, ne zato, ker bi nasprotoval zagotavljanju človekovih pravic, ampak zato, ker to ne bo vplivalo na večjo učinkovitost in organiziranost dela. Glede peticij. Jaz sem sam vodil komisijo za peticije. Komisija za peticije mislim, da se je sestala približno desetkrat na leto. Obseg dela, tisti ki ste bili, veste približno kako je, pa tudi v drugih odborih. In ko smo poslušali, ko smo imeli srečanje na evropski ravni, kako delajo komisije za peticije, smo ugotovili, da imajo mnoge te komisije, širše delovno področje, tudi v smeri, ne samo obravnavanje individualnih zadev, ampak kolektivnih in ne samo kolektivnih, pač pa tudi vse tisto, na kar se nanaša. Kolektivne so tiste, kjer je pač več podpisnikov, ampak ki se nanaša tudi na širši spekter in iz osnovnih pobud ali kolektivnih pravic pride lahko do zaključka, pobud, predlogov zakonov, ki se obravnavajo v okviru državnega zbora. Morda smo to tudi še premalo delali, morda tudi zaradi premajhnega vedenja. Škoda, da ni bilo tega seminarja oziroma tega srečanja na začetku mandata. Tistemu, ki bo vodil peticije, bi rad izročil to dokumentacijo, ki se nanaša na to srečanje, da bo lahko tudi več naredil. Nam je pa uspelo vendarle v tem zadnjem obdobju v zvezi s komisijo za peticije, da se je uveljavila, da je dosegla določene cilje, da je bila opazna v tej družbi. Bom pa vesel, če bo naslednih dosegel več, katerikoli, tudi iz opozicije. Ker to je naš cilj.
Hvala gospodu Drobniču. K tem amandmajem ni več prijavljenih za razpravo. Zaradi tega prehajamo na glasovanje. Najprej bomo glasovali o amandmaju, ki je bolj oddaljen, in sicer to je amandma Liberalne demokracije Slovenije, ki ga imate pred seboj, ki deli in tudi razporeja alinee, tako kot je navedeno v amandmaju. Če bo ta amandma sprejet, potem bo amandma Združene liste brezpredmeten. Če ta amandma Liberalne demokracije ne bo sprejet, bomo glasovali še o amandmaju Združene liste. Preden preidemo k glasovanju, sprašujem, ali želi kdo obrazložiti svoj glas. Gospa Potrata, nato gospod Battelli.
Hvala, gospod predsednik. Amandma bom podprla, ker sem bila že poprej prepričana, da peticije in človekove pravice in enake možnosti ne sodijo v okvir enega delovnega telesa, preprosto zaradi tega, ker peticije obravnavajo ekscesne primere kršitev človekovih pravic. Ravno razlaga, ki jo je bilo mogoče sedaj slišati, da je kakovostna obravnava peticij lahko zvezana tudi s pobudami za zakonsko obravnavo, pa me potrjuje v tem, da tako delovno telo kot samostojno delovno telo za peticije sploh nima nobene posebne možnosti, da bi bilo matično delovno telo za obravnavanje zakonskih pobud. Zato je to dodaten argument, da bi bila komisija za človekove pravice in enake možnosti samostojna komisija. Hvala.
Hvala. Gospod Battelli za obrazložitev glasu.
Podprl bom amandma LDS-a. Če bi ne bil sprejet, tudi amandma Združene liste. To pa iz preprostega razloga, ker je utemeljenost teh amandmajev preprosto izjemno resna. Hvala.
Hvala gospodu Battelliju. Gospod Školč, prosim.
Tudi sam podpiram ustanovitev te komisije iz vseh povedanih razlogov, pa tudi iz razlogov, ker mora državni zbor od sebe dati popolnoma jasen signal, da bo razpravljal o teh stvareh in da bo razpravljal tudi o izjavah, ki zastrupljajo naše okolje. Izjave o, recimo, lezbičnih ženskah, o črncih, o Romih in tako naprej v parlamentu zahtevajo posebne vrste obravnavo. Vsako kršenje se vedno začne najprej z zastrupljanjem javnega ozračja. Če se to dogaja v parlamentu, če se to dogaja v medijih, kjer se to dogaja, če to izrekajo ljudje, ki imajo veliko moč vpliva na javnost, je potrebno, da na to reagira parlament in te stvari ustavlja, dokler jih je še smiselno ustavljati. Zato je, bom rekel, glasovanje o tem, pravzaprav glasovanje o tem ali si želimo zaustaviti ta jezik nestrpnosti, ali bo to naprej konstitutiven element različnih politik. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Školču. Ker ni več prijavljenih za obrazložitev glasu, prehajamo na glasovanje, poudarjam, o amandmaju Liberalne demokracije. Glasujemo. [[85 prisotnih.]] Za je glasovalo 37, proti 44. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 44.]] Amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju Združene liste socialnih demokratov. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. K obrazložitvi glasu se je prijavila gospa Širca.
Gre za amandma, ki ima podobno intenco, kot ta, ki je bil zavrnjen ta trenutek. Ni bilo še povedano, da ima evropski parlament komisijo, podobno ali skoraj tako, kot jo predlagamo sami, za eno bolj legitimnih in bolj vplivnih komisij znotraj svojega delovanja. Ne samo to. Evropska pogodba, ustavna pogodba se opredeljuje o statusu človekovih pravic in o odnosu do njih na zelo odgovoren in kompetenten način. Mnogo bolj široko, kot lahko zasledimo v kateremkoli vodilu, ki so mu sledile stranke, ki so trenutno vladujoče stranke, ki so jih izrekale v svojih vrednotah, kot jih bodo zastopale v bodoče. Zaradi tega se nam zdi tudi potrebno toliko bolj vztrajati na delitvi teh skupin. Pa tudi v kontekstu tega, kar je bilo danes rečeno, da številne izjave in številna stališča, ki, kot je dejal moj predhodnik, zastrupljajo okolje, dojemamo kot banalne izjave. Zaradi banalnih izjav se danes v Evropi ponovno voli komisija. Hvala.
Hvala gospe Širci. Ni več želje po obrazložitvi glasu. Prehajamo na glasovanje o amandmaju [[...]]Prosim, da drugič pravočasno dvignete roko, ko pozovem k dvigu rok. Prosim, da vsi, ki želite govoriti, pokažete svoj interes. Prosim, gospod Cvikl.
Jaz bom seveda glasoval za ta amandma, tako kot sem za prejšnji amandma. K temu me seveda navaja včerajšnja uro in pol trajajoča diskusija o tem, ali spoštujemo neke celo v poslovniku zapisane zadeve. Jaz mislim, da je danes bilo veliko diskusije o tem, mislim, da se da v obrazložitvah prebrati, zakaj je to potrebno. Očitno je, da praksa, ali pa vsaj začetki neke prakse, ki upam da se bo na naslednjem kolegiju predsednika državnega zbora prekinila, da bomo popravili to zgodbo, napake pri drugem odstavku 34. člena in njegovem tolmačenju, da se ta praksa seveda prekine. Zato seveda bom glasoval za ta amandma, kot sem za prejšnji amandma. Hvala lepa.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 85 poslancev. Za je glasovalo 36, proti 45. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 45.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju, ki ga je vložila Liberalna demokracija Slovenije, in sicer se nanaša na 15. in 16. točko, pri čemer se področje kulture prenese v odbor pod številko 16. Odpiram razpravo. Za razpravo ni prijavljenih, zato prehajamo na glasovanje. Želi kdo obrazložiti svoj glas? Gospod Moge.
Predsednik, hvala lepa. Amandma kvalitetno dopolnjuje odlok in mu daje tudi nek blišč, kar se tiče kulture, tako z vidika racionalne delitve dela kot primerne obremenjenosti. Mislim, da glede na kulturne in racionalne razsežnosti poslancev bo to sprejeto. Sam bom seveda zanj glasoval in upam, da bomo, ker to od nas zahteva tudi nacionalni interes ter neko kulturno delovanje, ta odbor podprli.
Hvala gospodu Mogetu. Gospod Barovič.
Hvala, gospod predsednik. Govorim v svojem imenu. V skladu z dogovorom s svojimi kolegi bom ta amandma podprl. To povem zaradi tega, ker sem dolgo časa delal v tem odboru, in še enkrat pravim, da imam svoje videnje, kako bi ta odbor oblikovali. Upam in želim, da bo ta amandma, če bo sprejet, pripomogel k nadaljnjemu razvoju in delu odbora, ki se ukvarja s kulturo, šolstvom, športom, znanostjo in razvojem tehnologije.
Hvala gospodu Baroviču. Gospod Cvikl, prosim.
Amandma bom podprl zaradi razlogov, ki so bili navedeni. Dejansko je s samo nesrečno delitvijo najprej ministrstva oziroma predlogov delitve ministrstva za šolstvo prišlo tudi do nesrečnega oblikovanja dveh odborov. S predlaganim amandmajem vsaj vsebinsko nekoliko popravljamo in bi ustrezneje razporedili delo med odborom za šolstvo in šport, odborom za osnovno, srednje in višje šolstvo ter odborom, ki bi se ukvarjal z visokim šolstvom, znanostjo, tehnološkim razvojem in kulturo. Tako bom amandma podprl. Hvala.
Hvala gospodu Cviklu. Še obrazložitev gospe Potrata.
Hvala. Jaz bom amandma podprla, in sicer iz nekega čisto specifičnega razloga. Že pri oblikovanju ministrstev in vlade sem opozarjala na to, da je delitev šolstva na dve ministrstvi, izločanje visokega šolstva in umeščanje v drug resor, organizacijsko slaba rešitev. Ko govorimo o odborih, se mi samo potrjuje pravilnost te domneve, ker se kaže, v kakšno zadrego smo prišli, ko moramo kulturo vezati na eno delovno telo. In smo pri tem zelo nesrečne roke, ko se odločamo, kam kulturo umestiti. Kulturo jemljem kot temeljno človekovo pravico slehernega med nami, zato ne bi delila, ali kultura sodi v vrtec ali samo v visoko šolstvo. In prav zato je težava, kam zdaj dati. Hkrati smo ob sprejemu resolucije o nacionalnem programu za kulturo kot prvo prioriteto postavili jezik. Jezik je spremljevalec človeka od začetka do konca. Kam bomo zdaj to razvrščali? Včasih se mi zdi, da je bila dolžina imena tista, ki je narekovala delitev odbora. Prejšnji predsednik odbora je nakazal, kolikšen obseg dela je bil in da je to odbor zmogel v prejšnji sestavi opraviti vse. Ne vidim razloga, da bi moral biti sedaj tako deljen. Hvala.
Hvala gospe Potrati. Gospod Bajc, prosim.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Če bi zdržala samo obrazložitev amandmaja, ki ga je kolega, ko je predstavljal, omenjal, bi mogoče ta amandma celo podprl. In tudi mislim, da vsi razpravljavci, ki ste razpravljali o tem amandmaju, govorite o kulturi. Če pa gledam k razdelku 2, imamo pa še alinejo "mediji". Tega amandmaja ne bom podprl.
Hvala. Prehajamo na glasovanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih 82 poslancev, za je glasovalo 28, proti 47. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 47.]] Amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in glasovanje o amandmaju Slovenske nacionalne stranke, ki v alinejo 17. točke vnaša besedo "vsa vprašanja širitve EU". Odpiram razpravo. Gospod Barovič čas vaše poslanske skupine je potekel. Morda boste lahko to izkoristili v obrazložitvi glasu. Še kdo za razpravo? [[Nihče.]] Potem prehajamo na glasovanje. Najprej pa obrazložitev glasu. Prosim vse, ki želite obrazložiti glas, da dvignete roko. Samo gospod Barovič in gospod Cvikl. Gospod Barovič imate besedo.
Hvala. Jasno, da je obrazložitev glasu, da bom amandma, ki sem ga vložil v dobri veri, da dopolnimo oziroma vsebinsko zaključimo celoto, ki nam je dana v tem odloku, ki ga sprejemamo, da bom podprl, hkrati pa bi želel povedati, da s tem amandmajem želim samo čisto sliko. Tisti, ki so delali na področju EU, morajo vedeti, da je vprašanje širitve EU zelo pomemben pojem. Odbor za zunanjo politiko se ukvarja s širitvijo, vendar gleda skozi drugo prizmo, kot gleda pri širitvi odbor za EU. Poudarjam, da je pred nami vprašanje Turčije, pred nami je vprašanje Bolgarije in Romunije. Ti dve vprašanji lahko gledata dve delovni telesi, ki o tem odločata, prav različno. V obrazložitvi je jasno napisano, da kdo ne bi slučajno po dikciji zakona rekel, aha, v odloku dela odbora za evropske zadeve pa ne piše, da ta odloča o širitvi. Res, da piše, da odloča o pogodbah, ampak odločanje o pogodbah ni isto, kot je odločanje o širitvi. To je samo varovalka, da se ve, da je to pristojni odbor, ki bo obravnaval vsa vprašanja o širitvi, predvsem ta, da bodo vsi tisti, ki bodo kandidati za širitev in za vstop, izpolnjevali vse pogoje. O tem bo govoril predvsem, ocenjujem, odbor za evropske zadeve, toliko manj pa odbor za zunanjo politiko.
Hvala gospod Barovič. Gospod Cvikl, prosim.
Jaz bom podprl amandma gospoda Baroviča. Mislim, da je gospod Barovič z amandmajem korektno opozoril na zadevo, ki smo jo skušali tudi mi včeraj, da bi jasno opredelili pristojnost odbora za zunanjo politiko pri evropskih zadevah, da je ta pristojen samo za skupno zunanjo in varnostno politiko. Mislim, da je korektno dodati ta odstavek, vsa vprašanja širitve Evropske unije, ker dejansko gre pri teh vprašanjih širitve Evropske unije za zadeve, ki niso vezane samo na zunanjo politiko, ampak so vezane na vrsto drugih problematik, ki jih glede na definicijo in opredelitev dela odbora za evropske zadeve obravnava ta odbor. Tako menim, da je korektno podpreti amandma poslanske skupine SNS. Izhajam tudi iz samega dejstva, da je gospod Barovič kot dolgoletni podpredsednik, najprej komisije in odbora, pravzaprav na samem delu odbora v preteklem mandatu korektno na to opozarjal. Menimo, da amandma, vsaj osebno menim, da amandma pravzaprav jasneje opredeljuje, kdo bo te zadeve delal, zato da ne bi pri delu državnega zbora prihajalo do nasprotij. Nasploh menim, da bo diskusija o pristojnosti obeh matičnih oziroma obeh delovnih teles odbora za zunanjo politiko in pa odbora za zadeve Evropske unije kar resna tema. Upam, da bomo to reševali v soglasju in ne v nasprotovanju med delom dveh odborov. Hvala lepa. Podprl bom amandma.
Hvala. Seznam prijavljenih za repliko je zaključen. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Gospod Jerovšek, že prej sem pozval vse, naj se javijo k obrazložitvi glasu. In prijavila sta se samo gospod Barovič in gospod Cvikl. Zato glasujemo. Navzočih 82 poslancev, za je glasovalo 40, proti 34. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 34.]] Amandma je sprejet. Proceduralno, gospod Školč.
To možnost, ki ste mi jo dali izkoriščam samo za to, da vas poprosim, da si ne jemljete tistih pristojnosti, ki jih nimate. Za obrazložitev glasu se je bilo do sedaj zmeraj mogoče prijaviti do trenutka odločanja. In marsikatera obrazložitev glasu kolege spodbudi k drugi obrazložitvi glasu. Kako je, kaj se sme in česa ne pri obrazložitvi glasu, je popolnoma jasno. Zagotovo pa ni mogoče, da uporabim jezik gospoda Jerovška, ki je tokrat bil neupravičeno prikrajšan, zato zagotovo ni mogoče natikati nobenemu nekaj preko ust takrat, kadar želi izkoristiti poslovniško možnost. Hvala lepa.
Dobro. Hvala, gospod Školč. To sicer ni bila proceduralna pobuda in vprašanje. Zaključujem 1. točko. Prehajamo na 2. točko - oprostite - od štirih amandmajev je bil sprejet zadnji amandma. In sedaj še glasujemo o odloku v celoti. In zopet pozivam vse, ki želite obrazložiti glas, da dvignete roko. Še kdo? Ja, gospod Juri, imate besedo.
Hvala predsednik. No, jaz odloku ne bom nasprotoval, čeprav seveda z njim nisem zadovoljen. Največ je bilo govora o tem, da žal nismo uspeli ustanoviti posebne komisije oziroma posebnega delovnega telesa za človekove pravice in enake možnosti. Oba amandmaja, ki sta bila predlagana, sta bila zavrnjene. Imam še nekaj očitkov na druge poti organizacije državnega zbora, o katerih ni bilo veliko govora, ampak sam sem smatral, da ni toliko pozornosti, seveda, da bi se zglasil. Gre za to, da mene zadovoljuje to, da smo tudi razdelili promet od okolja in prostora. V fazi smo prometa umeščanje infrastrukture prometa v sam peti in deseti evropski koridor in vezano na umeščanje te infrastrukture, torej prometnic, je tudi vprašanje okolja in prostora, zato takšna razdelitev ni najbolj primerna; ampak seveda razpoloženje je bilo takšno. Imamo preveliko število delovnih teles, to me ne zadovoljuje, smo unikum in inovativnost vpeljali v evropsko prakso, ni sorazmerja s številom poslank in poslancev in nenazadnje, če smo se odločili, da organiziramo drugače državni zbor, bi lahko našli tudi pozornost za komisijo za pomorstvo, glede na to, da smo in se razglašamo za pomorsko državo. Toliko. Kljub temu seveda ne bom nasprotoval odloku. Mislim, da je prav, da z delom začnemo in da dobimo organizacijo čim prej postavljeno. Hvala.
Hvala, gospodu Juriju. Besedo ima gospod Anderlič. Prosim za obrazložitev.
Glasoval bom za odlok, pa četudi mi je žal, da niste sprejeli amandmaja, enega ali drugega, ki je ločeval eno od komisij. Istočasno se opravičujem gospodu Pečetu, ker sem napačno navedel, kje so bile te besede izrečene, bile so izreče v reviji Mars, bile pa so hujše izrečene v tej dvorani [[...]]
Gospod Anderlič to ni več obrazložitev glasu.
[[...]]kontekstu. Glasoval bom za odlok, mi pa je žal, zakaj z grenkim priokusom. Zato, kajti tukaj v tej dvorani in to je v magnetogramu, je bilo izrečenega še kaj bolj groznega. Na primer, v vsaki družbi so izmečki, žal, praviloma pa vse družbe težijo k temu, da zmanjšujejo kvoto le-teh. S tem zakonom boste, po naši oceni, to kvoto teh izmečkov povečali ob razpravi o zakonu.
Gospod Anderlič, izkoriščate dejstvo, da imenovani ne bo mogel odgovarjati, ker na obrazložitev glasu ni replike.
[[...]]zakaj bom glasoval za odlok pojasnjujem in zakaj mi je žal, da je ta odlok slab, glasoval pa bom in ravno zaradi tega, ker imam pravico povedati, v čem mislim, da je odlok slab, in zakaj ga bom podprl. Podprl ga bom pa zato, ker menim, da je potrebno vzpostaviti organizacijo državnega zbora, začeti z normalnim delom, opredeliti naloge, za to smo seveda tudi tukaj. In menim, da je ne glede na vse prav, da se pove, kaj kdo misli o odloku, jaz ga seveda podprl bom, obžalujem pa, da je slabši, kot bi lahko bil.
Gospod Peče, žal ne morem dati replike in to verjetno je vedel tudi gospod Anderlič. Besedo ima gospod Cvikl. Prosim.
Jaz sem uvodoma povedal, da v imenu poslanskega kluba LDS ne moremo podpreti odloka, takšnega kot je bil predložen. Nam je žal, da amandmaji, kljub temu da so seveda bili jasno obrazloženi, niso doživeli podpore. Videli smo, da seveda en amandma je doživel podporo, in mislim, da je to dobro, da je to dober znak iskanja seveda soglasja med tako imenovano bodočo opozicijo in bodočo koalicijo. Je pa seveda dejstvo, da državni zbor v skladu z zakonom mora do, če se ne motim, 21. novembra oblikovati odbore, oblikovati delovna telesa. Jaz upam, da seveda bo prilika v tem državnem zboru odločati, najprej seveda na kolegiju in potem seveda tudi v državnem zboru, o tem, da eventualno kakšno napako, ki je v obstoječih odborih, predvsem pa to zgodbo okoli združene komisije za peticije ter za človekove pravice, enake možnosti, da v naslednjih mesecih, upajmo, to razdružimo. Dejstvo je, da velja odlok podpreti v celoti, ker moramo priti do strukturiranja delovnih teles. Zato bom odlok v celoti podprl, kljub temu da obžalujem, da niste podprli amandmajev, smo pa vendarle uspeli vsaj z enim, ne tako nepomembnim amandmajem, upam za vnaprej rešiti nesoglasja, ki bi se pojavljala med dvema delovnima telesoma. Na koncu bi seveda samo še to rekel, da bi bilo sedaj dobro, da bi tudi s strani vodstva državnega zbora, ne samo seveda dali napotke za delo odborov glede na ves paket dokumentov, ki baje že čaka v samih pisarnah sekretarjev, ampak da bi se seveda tudi na nek način dogovarjali o vsebini delovanja in [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]celovitem programu za delo odborov v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod Moge. Prosim, imate obrazložitev glasu.
Hvala. Odlok kot odlok ima seveda lahko dobre in slabe strani. Po eni strani omogoča državnemu zboru, da bo začel delati, in pozicija ima dovolj glasov, da ga bo izglasovala. Sam ga pa ne mislim podpreti, saj mislim, da ima ta odlok napake z vidika racionalne delitve dela in pa neprimerne obremenjenosti posameznih odborov. Zdi se mi pa tudi, da se mi zdi, da je bila politična odločitev razdelitev odbora za kulturo, šolstvo, mladino, znanstvo in šport, ki je bil eden izmed "de luxe" odborov državnega zbora, ki ni bil nikoli preobremenjen, na tako delitev, kot je bila tukaj dosežena, mene je sram, da smo pri amandmaju za kulturo tako glasovali. In jaz bom temu odloku tudi zaradi tega nasprotoval.
Hvala gospodu Mogetu. Gospod Peče, obrazložitev glasu.
Spoštovani navzoči! V Slovenski nacionalni stranki bomo predlog odloka podprli, kajti ocenjujemo, da je modro in pa potrebno, da delovna telesa državnega zbora, kamor spadajo komisije in odbori, začno čimprej delati. Prav tako bi rad poudaril, da vsaj v okviru poslanske skupine Nacionalne stranke ocenjujemo, da smo na teh volitvah vse politične stranke dosegle tak rezultat, kot smo, s tem namenom, da v tem državnem zboru sprejmemo zakone. In verjetno vsi mi vemo, da so matična delovna telesa, komisije, odbori, nujno potrebni za obravnavo zakonov in pozneje za sprejem zakonov, pa najsibo v obliki, kot jih bo predlagala vlada, ali s popravki, kot jih bo pozneje sprejel in predlagal državni zbor. Dovolite pa samo še kratko besedo. Razlika je, kadar posameznik govori, so bile besede izrečene v državnem zboru in se nahajajo v magnetogramu. Drugo pa je, kadar se različne besede nahajajo v različnih tedenskih časopisih. Res pa je, da je med posamezniki vpliv v prejšnjem mandatu v tem državnem zboru bil enak vplivu v tistem časopisju. In s tega stališča po vsej verjetnosti posamezniki, na primer Anderlič, ki so imeli glavno besedo v tem državnem zboru, imeli tudi glavno besedo v različnih tednikih.
Gospod Peče!
Rad pa bi za zaključek poudaril samo [[...]]Gospod Anderlič, jaz vam priznavam pravico do primitivizma, ampak vi to pravico izkoriščate.
Gospod Peče, to ni replika, prosim. In še gospod Sajovic. Prosim, obrazložitev glasu.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Odlok ni idealen, če bi upoštevali vse amandmaje, bi bil lahko boljši, kljub temu ga bom pa odprl, kajti mislim, da je čas, da se nehamo ukvarjati sami s seboj in začnemo reševati v strokovnih telesih probleme, za katere so nas državljanke in državljani izvolili. Hvala lepa.
Hvala gospodu Sajovicu. Roko za obrazložitev glasu je dvignil še gospod Battelli. Prosim.
Hvala, predsednik. Hvaležen sem predhodniku, ker točno iz enakih razlogov bom tudi jaz podprl ta odlok, kot sem tudi že najavil prej. Se mi pa zdi pomembno pa poudariti, kako zelo dobro bi bilo imeti delovno telo, ki bi se izrecno ukvarjalo s človekovimi pravicami in enakimi možnostmi. Zanimivo je, da je ravno razprava o tem, pravzaprav razprava nekaterih, pokazala, kako nujno bi bilo imeti ravno kakšno delovno telo. Še bo čas, da to popravimo. Ni res, da je na področju človekovih pravic v Sloveniji vse v redu. Ni res! Kršitve človekovih pravic se dogajajo, na žalost, zmeraj in povsod. Prav zaradi tega se organizirane civilizirane družbe opremljajo z institucionalnimi momenti, ki take situacije identificirajo in ki razrešujejo določene probleme. Vsakdo pa seveda nosi odgovornost za izjave, ki jih daje. Tukaj ne gre za cenzuriranje nikogar. Vsakdo polno odgovornost nosi za to. Hvala.
Hvala gospodu Battelliju. In še gospod Gulič je dvignil roko. Prosim, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani zbor! Glasoval bom za odlok v celoti, čeprav mislim pa, da smo dve pomembni zadevi vendarle izpustili. To je tista zadeva v zvezi s kulturo. Kultura ni samo ustvarjanje, gre za tisto, s čimer se Slovenci predstavljamo celemu svetu in sami sebi in tako bolj spada pod tiste obče zadeve, ne pa pod šolstvo. Druga stvar so pa seveda človekove pravice. Človekove pravice niso dovolj, da jih imamo. Treba jih je tudi uživati in izkoriščati. In mene prav skrbi, da v tem času ni ravno veliko možnosti, da bi se to dogajalo. Ne gre sedaj za novo vlado, ne gre za takšen zbor, kot je, ampak gre za to, da stopamo v takšen civilizacijski čas, ki bo to onemogočal, tudi čisto finančno, materialno in tako naprej, in zato je treba na te zadeve bolj natanko pogledati in mislim, da bi ta odbor, če bi ga seveda danes imenovali, imel veliko dela. Tako bodo imeli pa delo seveda vsi drugi odbori, ki se bodo prav gotovo srečevali s to problematiko. Hvala lepa.
Hvala gospodu Guliču. Besedo ima gospod Pavliha.
Hvala, gospod predsedujoči. Sam bom tudi podprl odlok, zlasti zaradi državotvornih razlogov, čeravno malce z grenkim priokusom, ker pač niso bili upoštevani naši amandmaji. Ena od pohvalnih reči pa je gotovo, da ima končno promet svoj resor oziroma svoj odbor, prej je bilo to pod okriljem infrastrukture in okolja. Mislim, da je promet tako pomembno področje gospodarstva, da si zasluži takšen način obravnavanja v delovnih telesih, kot ga ima zdaj, tako da je to gotovo pohvalno. Hvala lepa.
Hvala gospodu Pavlihi. Obrazložitev glasu ima gospod Zver. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, tudi sam bom glasoval za odlok in se strinjam s tistimi, ki menite, da je tudi vprašanje človekovih pravic in svoboščin ustrezno rešeno v tej strukturi, kot je pred nami. Ni mogoče trditi, da poslej ne bo kršitev človekovih pravic in svoboščin. Niti ni mogoče zagotoviti, da se človekove pravice in svoboščine ne bodo ogrožale, tako kot so se doslej. Zagotovo pa lahko ali pa je odgovornost nove vlade, da bo poskušala preprečiti, da bi se človekove pravice in svoboščine sistematično kršile in ogrožale. To pomeni, da bomo poskušali v tem času, v tem mandatu, ki nam ga je slovensko volilno telo zaupalo, dvigniti raven zaščite človekovih pravic in svoboščin in tudi njihove uresničljivosti. Ne moremo pa zagotoviti, kot so nekateri dejali, da se poslej ne bodo kršile ali pa ne bodo ogrožale. Hvala lepa.
Hvala gospodu Zveru. Lahko preidemo na glasovanje? Glasovali bomo o odloku v celoti. [[Preverite kartice.]] Glasujemo. Prisotnih je 83 poslancev, za je glasovalo 73, proti eden. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O IMENOVANJU PREDSEDNIKOV IN PODPREDSEDNIKOV DELOVNIH TELES DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložil kolegij predsednika državnega zbora. Poslanske skupine pa so javile imena predsednikov in podpredsednikov za tista mesta v odborih, ki jih je poslanskim skupinam dodelil kolegij predsednika državnega zbora. Prehajamo na predstavitev stališč predstavnikov poslanskih skupin. Besedo ima gospod Zamernik. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tudi tu je za nami dokaj dolga in naporna pot, ki smo jo nekako uspešno prebrodili. Pri razdelitvi na 22 delovnih teles je ob 90-članskem parlamentu težko zadovoljiti vse želje in potrebe poslank in poslancev, najprej poslanskih skupin, ki so bile izražene. Vendarle mislim, da je to, kar je pred nami, optimum, ki smo ga dosegli po napornih in lahko rečem konstruktivnih pogajanjih in da je tako, kot je bilo že povedano, večina, vsaj polovica - nekje malo več, nekje malo manj - želja upoštevanih. Mogoče sem bil še najbolj, bi rekel, deležen kritik ravno v svoji poslanski skupini, kajti izračun vodstvenih točk, ko smo pač se dogovorili za vrednotenje po številu točk, izkazuje, da ima ravno največja poslanska skupina tukaj na tem področju največji hendikep, kajti povprečje vodstvenih točk na poslanca je 1,66 in samo največja poslanska skupina je dokaj občutno pod tem povprečjem. Res je, da za stotinko procenta je pod tem povprečjem tudi druga največja skupina, ampak če primerjamo to z mandatom 2000-2004, je tukaj bolj natančno sleden volilni rezultat. Pomisleki, ki so se izražali, bodo verjetno tu še povedani. Jaz trdim v imenu poslanske skupine, kot sem že dejal, da je to optimalen rezultat in tudi s kolegico Pozsončevo, ko smo včeraj nekako dobili, dosegli dogovor, ki sva ga nadgradila še danes, in sem prepričan, gospa Pozsončeva, in s tega mesta to govorim, da bo tako tudi v nadaljevanju. Pomisleki, ki bodo, jih bomo mogoče komentirali kasneje; ampak kot pravim, mislim, da je optimum to, kar je pred nami, in naša skupina bo ta predlog odloka podprla. Hvala.
Hvala, gospod Zamernik. Besedo ima gospod Cvikl v imenu LDS. Prosim.
Sedaj nisem mislim govoriti, ker je bilo včeraj na kolegiju predsednika državnega zbora povedano, da naj ne bi govorili o odstotkih in naj ne bi govorili o tem, kakšni so bili deleži in kakšne so bile delitve takoimenovanih predsedniških in podpredsedniških mest, vendar ker je seveda gospod vodja poslanske skupine govoril o tem, bom pa tudi jaz nekaj o tem spregovoril. Najprej seveda moram protestirati proti temu, da se tukaj za to govorniško mizo izgovarja, da seveda je bilo dogovorjeno nekaj, ko se je včeraj glasovalo v nasprotju s poslovnikom in res predlagam, da ponovimo glasovanje na včerajšnjem kolegiju glede takoimenovanega števila članov delovnih teles, ki pripada narodnim skupnostim. To sem že uvodoma pri prejšnji točki povedal, pa mi je gospod predsedujoči rekel, da grem izven dnevnega reda. Mi seveda ne moremo sprejemati nekih dogovorov, ki potekajo izven kolegija predsednika državnega zbora, še posebej, če se krši 34. člen oziroma določba poslovnika, in resnično upam, da bomo to na javni seji kolegija popravili, da bo predsednik državnega zbora, kot je zdajle obljubil gospod vodja poslanske skupine SDS, prišel s predlogom in da bomo omogočili narodnima skupnostma vključitev v tista delovna telesa, kot to želita, kar je bilo in je zaščiteno z drugim odstavkom 34. člena. Če grem naprej, moramo potem v tej zvezi ugotoviti, da odločitev kolegija pri tej točki in odločitev kolegija tudi pri drugih točkah oziroma pri drugih delitvah vodstvenih funkcij preprosto ne sledi določbam poslovnika državnega zbora. Povedano je že bilo oziroma piše v dokumentih, ki so bili razdeljeni na kolegiju ter navajajo navedbe predsednika državnega zbora, pa tudi poslanskih skupin, da naj bi [[...]]
Gospod Cvikl, veste, kaj je točka dnevnega reda?
Gospod predsedujoči, jaz nisem načel diskusije [[...]]Ja, je, točka dnevnega reda so imenovanja. Gospod Zamernik je začel z odstotki in s tem, koliko vodstvenih funkcij pripada. Njega niste ustavili, zato dovolite, da tudi jaz govorim o tem.
Točka je - imena vodstvenih funkcij po poslanskih skupinah in delovnih telesih.
Drži, in ta bistveno vpliva na tako imenovani odstotek, o katerem je gospod Zamernik govoril, za kar ste mu dopustili [[...]]
Če imate pripombe o kršenju poslovnika, [[...]]
Ne, samo želim enakopravno obravnavanje [[...]]
[[...]]potem je to druga pot, ki je znana, kako se ravna v takem primeru. Ni pa to predmet te točke.
Gospod predsedujoči, gospodu Zamerniku ste pustili, da je končal diskusijo o odločitvi kolegija, kar ni predmet 2. točke dnevnega reda, ampak ste sami povedali, da je predmet samo imenovanje; tako je bilo včeraj dogovorjeno. Jaz sem povedal, da začenjam diskusijo o tem, ker ste to dovolili vodji poslanske skupine SDS. In dovolite, da tudi v imenu poslanske skupine, poslanskega kluba LDS, predstavim naše stališče o tem - ker ste to dovolili gospodu vodji poslanske skupine SDS. Želim enakopravno obravnavanje, kljub drugačnemu dogovoru včeraj na kolegiju, ko ste rekli, da o tem ne boste dovolili razprave. Njega niste prekinili in seveda tudi nimate po mojem pravice mene prekiniti, če ste dovolili njemu diskusijo o odstotkih vodstvenih mest, kar ni predmet 2. točke dnevnega reda - in sem to povedal. Hvala lepa. Menimo, da je odločitev neskladna s poslovnikom, da ni uravnotežena in da ni upoštevala želja poslanskih skupin. In to ugotavljamo z zelo enostavnim razmerjem, niti ni treba odstotkov računati, ker je za dve poslanski skupini, Nove Slovenije in SLS, ki imata skupaj 16 poslancev, omogočeno vodenje kar šestih delovnih teles. Poslanskemu klubu LDS, ki pa ima 23 poslancev, za sedem več, za toliko, kot je celotna skupina poslancev SLS, pa je glede na včerajšnji sklep, glede na predlog predsednika, ki naj bi bil uravnotežen, predlagano vodenje petih delovnih teles, in še to dveh delovnih teles, ki sta s poslovnikom določena, da pripadata opoziciji. Jaz govorim o predsedniških mestih, lahko govorimo tudi o ostalih mestih, če mi boste dovolili. In v tem kontekstu smo mi seveda dali včeraj nekatere predloge, dali smo predlog, da bi glede na pomen delovanja posameznih odborov prišlo do določenih zamenjav - to ni bilo uresničeno - dali smo tudi predlog, da bi seveda prišlo do razporeditve oziroma razdelitve komisije za peticije in človekove pravice na dve - to tudi danes ni bilo izglasovano in zato seveda preprosto ugotavljamo, da je bilo s strani bodoče vladajoče koalicije dano poslanskemu klubu LDS to, kar ste namenili. Zdaj, seveda če že govorimo o odstotnih točkah, pa seveda moram poudariti, da je nekorektno primerjanje vodstvenih točk na poslanca pri poslanskemu klubu SDS s poslanskim klubom LDS, ker je znano, da smo v prejšnjem tednu sprejeli zakon o poslancih, ki bo omogočil, da bo vsak četrtek lahko predsednik vlade oziroma vlada v celoti odpoklicala do 15 ali, če hočete še več poslancev [[...]]To preprosto zakon omogoča, gospod Jerovšek, pa kakorkoli se smejete [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[..]]Seveda, saj ne verjamem, ne dvomi v to. Bomo videli, koliko od vas vas bo do konca mandata v tem državnem zboru. Zato je seveda nekorektno primerjati 1,36 z 1,65 vodstvenih točk na poslanca, ker gre preprosto za statistično povsem različni kategoriji poslanskih skupin. Primerjava je korektna med ostalimi poslanskimi skupinami, tu boste videli, da seveda sta poslanska skupina LDS in Združena lista globoko najnižja in se veliko več vodstvenih točk daje poslanski skupini Nove Slovenije in pa SLS. Drugače seveda težko pojasnjujemo, zakaj bi, kot je jasno navedeno, 9 poslancev Nove Slovenije vodilo kar tri odbore, medtem ko je seveda 23 poslancem LDS-a dano prav tako vodenje treh odborov. Poslanski klub LDS je seveda nasprotoval takšnemu odločanju kolegija, poslanski klub LDS je smatral, da bi bilo, če že ni bilo mogoče upoštevati korektno vseh želja, lahko do tega upoštevanja želja prišlo tudi na drugačen način, način, ki bi na primer upošteval velikost poslanskih skupin in potem seveda bi prišlo do tako imenovane prve in druge izbire, vendar vsi boste rekli, potem pa bi prišil do tega čudnega sedežnega reda v državnem zboru, zato seveda tega ni bilo pričakovati, da bo sprejeto. V poslanskem klubu LDS želimo prevzeti odgovornost za delo državnega zbora s prevzemanjem vodenja delovnih teles, kot to določa poslovnik državnega zbora glede na volilni rezultat. Na žalost lahko ugotovimo, da po tem predlogu, sprejetem na kolegiju pod tem, kar imamo danes pod 2. točko, ne bo temu tako. Poslanski klub LDS ne bo mogel prevzeti polne odgovornosti za delovanje državnega zbora, ker ni bilo glede na volilni rezultat dano možno prevzemanje vodenja šestih delovnih teles, vendar kljub temu ne bomo obstruirali dela državnega zbora, kot je to naredila sedanja oziroma bodoča vladajoča koalicija v prejšnjem mandatu, ampak bomo čim prej pričeli z delom, da bi uresničili obljube, ki smo jih dali volivcem in volivkam. Zato seveda predlagam, da diskusijo o tem na nek način skušamo privesti do konca, da imenujemo te predsednike odborov, podpredsednike odborov in da, kot smo rekli že pri prejšnji točki, začnejo odbori delati. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Besedo ima gospod Drobnič v imenu Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegi in kolegice! Poslanska skupina Nove Slovenije bo predlog, ki ga je oblikoval kolegij državnega zbora, glede imenovanja predsednikov in podpredsednikov delovnih teles državnega zbora podprla. To je zadnji sestavni del konstituiranja državnega zbora poleg določitve članstva v teh odborih, tako da potem lahko začne delati državni zbor. Predlog so pripravile poslanske skupine glede imenovanja teh skupin, glede na razrez, ki je bil določen. Verjetno vsaka poslanska skupina ali pa vsak poslanec ni zadovoljen s tem, kar bi lahko dosegel zato, da bi lahko uveljavil svoje znanje, svoje potencialne in tisto, kar pravzaprav njega veseli. Vendar v množici 90-ih je seveda težko zagotoviti, da se uresničijo vsi interesi poslancev. Nekaj je bilo omenjeno na kolegiju, kako so nekatere poslanske skupine zapostavljene v smislu dodeljevanja vodilnih funkcij, kar pomeni vodenje ali podpredsednikovanje. Imamo sprejet poslovnik. 33. člen pravi takole: "Pri določanju vodilnih funkcij v delovnih telesih se upošteva velikost poslanske skupine, poleg tega pa tudi porazdelitev drugih funkcij v državnem zboru ter razporeditev poslancev v delegacije v mednarodnih parlamentarnih institucijah ter mednarodnih organizacijah in mednarodnih telesih." Če torej vse to upoštevamo, sedaj poslanski kolega gospod Cvikl je šel ven iz dvorane, tako da sedaj ne more slišati - a, ste zadaj, no, pa si poglejte to, in ko boste izračunali zasedenost ostalih funkcij, ki se tudi imenuje oziroma se izvolijo v tem državnem zboru, boste videli, da je to razmerje zelo dobro postavljeno. Tako ni nobenega razloga za kakršnekoli utemeljitve, da te funkcije niso ustrezno porazdeljene, seveda milimetrske natančnosti, stotinkam odstotnih točk pa ne bomo mogli nikoli zadostiti. Porazdelitev seveda sledi tudi cilju, da bi vsak poslanec sodeloval v treh odborih, tudi to je treba pri tem upoštevati zato, da se enakomerno porazdeli delo. Skratka, poslanska skupina Nove Slovenije bo ta predlog imenovanja za predsednike in podpredsednike delovnih teles podprla.
Hvala, gospodu Drobniču. Besedo ima gospod Presečnik v imenu SLS. Se odpoveduje. Besedo ima gospod Zagorac v imenu Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke se bomo za razliko od predhodnikov držali dogovora, ki je bil sprejet včeraj na kolegiju predsednika državnega zbora, in ne bomo govorili o proporcionalni zastopanosti posameznih strank na vodstvenih mestih delovnih teles državnega zbora. V Slovenski nacionalni stranki ne vidimo nobenega razloga, zakaj predlaganega predloga ne bi sprejeli, saj so stranke predlagale tiste ljudi na vodstvena mesta med svojimi poslanci, za katere so prepričane, da bodo lahko uspešno in učinkovito vodili delovna telesa, zato bomo v Slovenski nacionalni stranki predloga podprli. Hvala.
Hvala, gospodu Zagorcu. Besedo ima gospa Pozsonec. Se odpoveduje. Sledi razprava poslank in poslancev. Prvi na seznamu razpravljavcev je gospod Zamernik. Se odpoveduje. Gospod Džuban. Ga ni. Gospod Sok, Nova Slovenija. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice, poslanke in poslanci. Jaz sem že včeraj malo spremljal dogajanje na kolegiju, mislim, da je bila tam razprava temeljita in da je to, kar je kolegij včeraj sklenil, danes v obliki sklepa pred nami in ne razumem, da poslanske skupine ponovno nekako, vsaj Liberalna demokracija, odpirajo razpravo na isti način, kot je bila včeraj vodena na kolegiju. Če pogledam predloge za predsedniška mesta in podpredsedniška mesta v teh odborih in pa komisijah, lahko ugotovim, da ima Liberalna demokracija 13 mest od 23-ih poslancev. To govorim pač zato, ker vidim, da ta stranka problematizira število mest, ki naj bi jih zasedla Nova Slovenija v odborih in pa komisijah. Če spomnim na prejšnji mandat, se pravi, na štiri leta, ki so za nami, in primerjam teh 13 mest na 23 poslancev, kot jih danes šteje poslanski klub LDS-a, in to dam v vzporedje s tem, kar je imela Nova Slovenija, lahko ugotovim, da v tem primeru gre za razmerje 1:2, mi smo pa v prejšnjem mandatu na 9 poslancev imeli samo tri mesta v strukturi odborov ali pa komisij v državnem zboru; se pravi, to razmerje je bilo 1:3. Takrat seveda največja stranka nič ni pomišljala, da v državnem zboru ne bi sprejela takega odloka, danes pa problematizirate kolega v imenu druge stranke to razdelitev in nekako oporekate, da bi Nova Slovenija in pa Ljudska stranka, če sem pravilno razumel, v strukturi celotne razdelitve vodstvenih in pa podpredsedniških funkcij imeli to razmerje, kot se je dogovorilo na kolegiju. Rad bi opozoril še to, da ste v preteklem mandatu pogosto, ko smo se razhajali v tolmačenju poslovnika, enostavno vprašanje poslali komisiji za poslovnik, ki jo je vodil kolega iz Združene liste, in da je poslovniška komisija ravno tako vedno na podlagi preglasovanja prinesla tisto stališče, ki ga je največja politična stranka potrebovala za urejanje razmer v parlamentu. Jaz mislim, da je pred nami uravnotežen predlog. Razumem, da se čisto do potankosti vseh želja različnih poslanskih skupin ne da uskladiti. Kajti, če si pet poslanskih skupin prizadeva voditi isti odbor, potem je seveda jasno, da tega na noben način ni mogoče uskladiti, da pač ena poslanska skupina takšen odbor vodi, da pa potem ostale štiri lahko smatrajo, da so bile za nekaj prikrajšane. Tudi ne vidim nobenih razlogov, da bi poslanca narodnih manjšin imela znatno več mest v odborih državnega zbora, kot imamo ostali poslanci. Jaz mislim, da je tudi to nekako, ne glede na to, kaj govori poslovnik itn., da to iz organizacijsko-tehničnega razloga neizvedljivo, ker enostavno ne moreta delovati. In je seveda boljše, da se resno lotita dela v tistih odborih, kjer zmoreta, ne pa, da sta enostavno imenovana v čisto vse odbore, kjer bi morebiti od časa do časa bil potreben kakšen glas. To se mi zdi, da bi bil popolnoma neresen pristop tudi z njune strani, kajti dela v odborih je veliko, vsi pa vemo, da je premalo samo na odbor hoditi, treba se je tudi za delo v odboru pripraviti. Hvala lepa.
Hvala gospodu Soku. Besedo ima gospod Battelli. Se odpoveduje. Na vrsti na seznamu je gospod Slavinec. Gospa Pozsončeva, za repliko želite. Prosim, izvolite, če ste bili napačno interpretirani.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod Sok! Sva sodelovala v raznih odborih v prejšnjem mandatu. Upam, da niste imeli občutek, da sem kar tako z leve roke vzela te odbore - potem, zakaj mislite, da bi sedaj? In zapomnite se eno, ker gre za to, da ste izrazili prepričanje, da gre za privilegij pri poslancih narodnostni. Toliko ne morete dati narodnostnim poslancem, da bi bili enakovredno z vami. In ne vem, štirinajst let ni bilo z nami problema, včeraj pa danes sva pa največja spotika tukaj v parlamentu.
Hvala, gospa Pozsonec. Besedo ima gospod Slavinec. Nimate replike, ker niste bili navedeni [[...]]
Omenili ste predstavnika LDS, ki [[...]]Kdo pa je bil tam gor?
Prosim, gospod Cvikl, nimate besede. Gospod Slavinec, izvolite. Se odpoveduje. Gospa Uhan, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Sprejeli smo odlok o ustanovitvi in nalogah delovnih teles v državnem zboru, kar je tudi prav, in nobenega dvoma ni, da ne bi glasovala še za predlagane vodje in podpredsednike delovnih teles. Stranka, ki je dobila določeno vodenje delovnega telesa, je predlagala, po mojem, strokovno in organizacijsko sposobnega poslanca. Kot ženska in članica odborov pa upam, da mi ne bodo kršene človekove pravice, še manj pravice, ki bi mi bile kratene zato, ker sem ženska. O teh je bilo danes toliko besed, kot da smo na kakšni konferenci o ženskih pravicah. Predvsem pa upam, da ne bodo kršene pravice volivcev, državljanov Slovenije, zaradi katerih smo tukaj. Še več, da bi imeli enake možnosti. Torej pričakujem od vseh predsedujočih, da bodo v vseh odborih enake možnosti in ne samo v komisiji za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti.
Hvala gospe Uhan. Besedo ima gospod Zagorac. Se odpoveduje. In še gospod Koren. Imate besedo. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Jaz mislim, da ste vse stranke v te vodstvene funkcije odborov in komisij predlagale svoje najboljše ljudi, svoje najboljše strokovnjake in zato menim, da lahko soglasno podpremo vse, ki so predlagani za vodstvene funkcije. Hvala.
Hvala, gospod Koren. S tem zaključujem splošno razpravo. Ker ni amandmajev, tudi ni razprave o amandmajih. Zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Želi kdo obrazložiti svoj glas? Prosim, gospod Cvikl.
Ja, dovolite, da obrazložim svoj glas in da seveda povem, da bom glasoval za odlok. Za odlok bom glasoval zaradi istih razlogov, kot je bilo povedano prej. Se pravi zato, ker potrebujemo odbore, ker odbori morajo začeti delati. Moram pa izraziti obžalovanje - gospod, ki me niste imenovali z imenom - , da tukaj ponovno slišimo, potem ko je bilo povedano s strani predstavnika največje stranke koalicije, da dvomite [[...]]
Gospod Cvikl, zopet polemizirate, ker veste, da naslovnik ne bo mogel replicirati.
[[...]]dvomite v drugi odstavek 34. člena. Jaz bom glasoval za to v skladu s poslovnikom. In predlagam, da vsi to delamo in da delamo to, kar piše v poslovniku. Mi smo včeraj in danes videli nekaj kršitev poslovnika, zato bom glasoval za, vendar bi tudi prosil, da se seveda prepričate, zakaj nekaj piše v poslovniku. Hvala lepa.
Še kdo - obrazložitev glasu? Nihče. Prehajamo na glasovanje. Preverite kartice. Odločamo o sklepu. Glasujemo. Navzočih 74 poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Sklep je sprejet. Spoštovani! Prekinjam sejo zbora. V velikem salonu se bo takoj sestal odbor za zadeve EU. Sestava je naslednja: Anton Kokalj, dr. Mitja Slavinec, Bogdan Barovič, Andrej Bručan, Robert Hrovat, Jožef Jerovšek, Rudolf Petan, Milenko Ziherl, dr. Milan Zver, Darja Lavtižar Bebler, mag. Milan M. Cvikl, dr. Pavel Gantar, Majda Širca, mag. Majda Potrata, Feri Horvat, Marjetka Uhan, Jakob Presečnik, mag. Franc Žnidaršič. Sejo bomo nadaljevali ob 17.20 uri.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo državnega zbora. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA STALIŠČA REPUBLIKE SLOVENIJE O PREDSEDOVANJU SLOVENIJE SVETU EVROPE IN EVROPSKEMU SVETU. Gradivo za to točko dnevnega reda sta predložila kolegij predsednika državnega zbora in vlada Republike Slovenije [[gradivo ste prejeli s sklicem]] . Dovolite, da v imenu kolegija predsednika podam dodatno obrazložitev stališča kolegija. Spoštovani! V sredo, 10. novembra 2004, prejšnji teden torej, po seji državnega zbora, je na seji kolegija predsednika državnega zbora bilo obravnavano gradivo, ki ga imate na mizi. Glede na to, da je bilo nemogoče zavzeti kompetentno stališče, stališče, ki bi bilo povsem v skladu z našimi predpisi, tako zakonom kot poslovnikom, kjer se zahteva, da o vprašanju odloča odbor za zadeve Evropske unije, ki ga še nismo imeli, in tudi v primeru, če naj bi državni zbor obravnaval to vprašanje še pred konstituiranjem odbora, bi se lahko pojavilo proceduralno vprašanje, kako more državni zbor o tako pomembni stvari odločati po postopku, ki ni predviden v poslovniku. Zaradi tega smo zaprosili vlado Republike Slovenije, da naslednji dan, torej v četrtek, zastopa stališče v Bruslju, da se pustijo vrata odprta oziroma možnost, da se predsedovanje uredi tako, kot je bila s strani Evropske unije podana možnost, in da se pridobi nekaj dni do končne odločitve na seji državnega zbora. Pridobili smo torej ta čas in sedaj je zadnji rok za sporočilo oziroma za našo odločitev danes oziroma jutri zjutraj. Tako smo torej danes, ko smo ustanovili odbore, tudi odbor za zadeve Evropske unije, omogočili obravnavo na seji državnega zbora. Sedaj imate torej gradiva, ki so za to potrebna, pa tudi že stališče Republike Slovenije, ki ga predlaga kolegij predsednika državnega zbora. Tako bomo v skladu s poslovnikom, 154.i členom - kar se tega člena tiče, poudarjam četrti odstavek - najprej razpravljali in glasovali o amandmajih, če bodo vloženi, in predlogih stališč Republike Slovenije iz zahteve oziroma sklepa kolegija predsednika državnega zbora. Nato pa bomo razpravljali o predlogih stališč Republike Slovenije k zadevi EU, o predlogih, ki jih je posredovala vlada. Če bo predlog kolegija predsednika državnega zbora sprejet, potem bo nadaljnja obravnava in glasovanje o predlogu stališč Republike Slovenije, to se pravi stališč, ki jih je posredovala vlada, brezpredmetno, čeprav se oba predloga pravzaprav ne izključujeta v vsebinskem pomenu. Toliko torej k obrazložitvi o razpravi in stališču, ki ga je na sejo državnega zbora posredoval kolegij predsednika državnega zbora. Besedo dajem predsedniku vlade za dodatno - oziroma dovolite [[...]]Besedo dajem predstavnikom vlade za dodatno obrazložitev stališča vlade. Prosim.
Gospod predsednik, poslanke in poslanci! Dovolite, da v imenu vlade spregovorim nekaj besed v zvezi z današnjo pomembno odločitvijo. V vladi Republike Slovenije menimo, da je proces vstopanja in pa sam vstop v Evropsko unijo nedvomno prinesel precej sprememb za slovenske institucijo in politiko nasploh in teh bo v prihodnosti še več. Danes, šest mesecev in še nekaj dni po vstopu v Evropsko unijo, lahko mirne vrsti trdimo, da je Slovenija prve korake kot članica Evropske unije zelo uspešno prestala. Vzpostavili smo mejo Evropske unije na naši južni meji z Republiko Hrvaško, vstopili v sistem menjalnih tečajev, začeli smo pogajanja o naslednji finančni perspektivi. Dobro je, to pričajo tudi današnji dokumenti, sodelovanje med državnim zborom in vlado. Seveda v teh dnevih, nekaj tednov po volitvah in preoblikovanju nove vlade pa se soočamo z novimi izzivi. Menimo, da se jih ne smemo ustrašiti, temveč jih je potrebno trezno analizirati in se nato čim bolj informirano odločiti. In enega največjih izzivov za Slovenijo kot članico Evropske unije doslej prav gotovo predstavlja predlog nizozemskega predsedstva glede prevzema predsedovanja Svetu Evropske unije v prvi skupini držav v obdobju 1. januar 2007 do 30. junij 2008 oziroma predsedovanju Svetu Evropske unije in Evropskemu svetu v prvi polovici leta 2008 v primeru, da pogodba o ustavi za Evropo do takrat ne stopi v veljavo. Že sam predlog sklepa pove, da bo vrstni red predsedovanja po širitvi z desetimi novimi članicami odvisen od dejstva, ali bo pogodba o ustavi z Evropo vstopila v veljavo še pred koncem leta 2006, oziroma odvisna tudi od pogajanj, ki tečejo - in sestavni del pogajanj je tudi današnja diskusija - v okviru Sveta Evropske unije glede vrstnega reda predsedovanja. Če bo do konca leta 2006 na podlagi ratifikacije v vseh parlamentih Evropske unije 25 pogodba o ustavi za Evropo vstopila v veljavo, bo predsedovanje Svetu Evropske unije, razen v primeru sveta za zunanje zadeve, ki mu seveda predseduje in mu bo predsedoval novi zunanji minister Evropske unije, kot to določa ustava, bo to predsedovanje skupinsko, predsedovanje držav članic Evropskemu svetu s strani predsedujočih oziroma predsednika vlada predsedujoče država, pa bo ukinjeno. Če bi v postopku ratifikacije, referendumih, vse kar se bo dogajalo v 25-ih državah Evropske unije do konca leta 2006, prišlo do tega, da pogodba o ustavi za Evropo ne vstopi v veljavo, bo predsedovanje polno in samostojno, kot ga predvideva sedanji sistem tako za Svet Evropske unije kot za Evropski svet po vrstnem redu, kot ga bo določil Svet Evropske unije. Danes diskutiramo o vrstnem redu predsedovanja in glede tega je generalni sekretariat Sveta Evropske unije že v času pristopnega procesa pripravljal možne različice vrstnega reda rotacije z novim številom članic. Nadalje je Evropski svet v Bruslju oktobra 2002 v času danskega predsedovanja potrdil, da se bo sedanji vrstni red nadaljeval do konca leta 2006 ter da bo Svet odločitev o vrstnem redu predsedstva po letu 2007 sprejel najkasneje leto dni po vstopu prve nove države. Kot veste, smo vstopili 1. maja skupaj z 9-imi drugimi državami in seveda smo v tem prvem letu oziroma letu po vstopu prve nove države. Spoštovane poslanske in poslanci, vlada Republike Slovenije je sicer mnenja, da odločitev o predsedovanju sodi v pristojnosti izvršne veje oblasti, glede na to, da opravlja tekoče posle, pa se vladi RS zdi umestno, da se o tako pomembnem vprašanju odloči državni zbor v celoti in bo to stališče Republike Slovenije. Ta odločitev bo imela ne nazadnje, kot bom povedal kasneje, tudi velik vpliv na druge prioritete nove vlade, če ne drugače, gotovo zaradi finančnega bremena, ki ga bo predsedovanje predstavljalo. Menimo tudi, da je o tako pomembni stvari v vsakem primeru potrebno ustvariti čim širši politični konsenz, spomnimo se izkušenj iz pridružitvenega obdobja. V Sloveniji je pristopni projekt, projekt vstopanja v Evropsko unijo, že v samem začetku dobil vse nacionalno dimenzijo, ni ostal zgolj v domeni vladajočih političnih strank: pri nastajanju evropske zgodbe smo sodelovali vsi. Slovenija je bila edina izmed 10-ih kandidatk, ki je svoje pogajalska izhodišča potrjevala tudi v pristojnem parlamentarnem telesu, s tem so vladna stališča postala naša skupna stališča, stališča Republike Slovenije. Z njimi se je lahko in se je identificirala tudi takratna politična opozicija, ki je tvorno sodelovala pri ustvarjanju ugodne klime za premagovanje problemov in ne dvomim, da ne bo tako tudi v prihodnje. To prakso velja nadaljevati, ne zaradi forme s katero bi se lahko hvalili pred Evropo, temveč zaradi ustvarjanja čim širše politične legitimnosti, ki je v primeru odločitve o prevzemu predsedovanja nujen predpogoj za končni uspeh. Predlog Nizozemske lahko razumemo kot veliko obvezo, da zaupanje kar najbolje izkoristimo. Da gre pri predsedovanju za zelo pomembno vlogo, ki jo posamezna država sprejema, kaže pritisk nekaterih drugih držav, da bi prevzele mesto Slovenije v prvi skupini, kljub temu je Slovenija ohranila močno podporo ostalih dveh držav v trojki - kot je poznano, sta to Nemčija in Portugalska. V vladi Republike Slovenije ocenjujemo, da bi vključenost nacionalne administracije v evropske zadeve v šestmesečnem obdobju predsedovanja imela gotovo zelo pozitiven vpliv na zavedanje o delovanju Evropske unije, vključno s povečanjem zavedanja v naši javnosti in bo na primer nedvomno vplivala na to, da bo udeležba na naslednjih evropskih parlamentarnih volitvah večja. Dalje menimo, da uspešno predsedovanje lahko prispeva k mednarodnemu ugledu Slovenije ter izboljša našo prepoznavnost v tujini. Še pomembneje pa je, da bi v sodelovanju z ostalimi državami v trojki lahko izoblikovali svoje prioritete ter imeli večji vpliv na dnevni red in vsebino zadev, ki se obravnavajo na ravni Evropske unije. V tej zvezi mi dovolite, da vas spomnim na izkušnje nekaterih drugih držav, ki so že ali pa še bodo predsedovale v naslednjem obdobju, tako je Irska kot svojo prioriteto v prvi polovici letošnjega leta izpostavila vprašanje sprejema ustave, dosega oziroma vzpostavitev statusa kandidatke za Republiko Hrvaško in izvolitev novega predsednika evropske komisije. Nizozemska, ki predseduje v drugi polovici letošnjega leta, si je zadala nalogo čim bolj uspešno začeti pogajanja glede naslednje finančne perspektive, imenovanje nove evropske komisije in prenos svojih pozitivnih izkušenj pri zmanjševanju administrativnih bremen na Evropsko unijo v celoti v kontekstu, v katerega spada tudi prva analiza uresničevanja lizbonske strategije. Nizozemska je v skladu z obveznostmi, ki jih ima Evropska unija na mednarodni sceni, tudi uspešno sopredsedovala srečanju ASEM 5 - 39 držav Azije in Evropske unije v Hanoju v oktobru letošnjega leta. Luksemburg, ki bo predsedoval v prvi polovici naslednjega leta, želi uspešno nadaljevati pogajanja in zaključiti pogajanje o naslednji finančni perspektivi, več pozornosti nameniti paktu za stabilnost in rast, predvsem prilagoditvi le-tega in izvedbi diskusij na svetu EU glede revizije lizbonske strategije. Velja se vprašati, katere prioritete si lahko zastavi Slovenija. Je to leta 2008 vstop nekaterih kandidatk za članstvo v Evropsko unijo ali zagotavljanje na primer tega, da bi vse države jugovzhodne Evrope do takrat postale kandidatke za pogajanja za vstop v Evropsko unijo? Je to revizija lizbonske strategije leta 2008 kot eden od možnih izzivov? Vsekakor menimo v odhajajoči vladi, da se bo s temi vprašanji morala nova vlada čim prej soočiti. Odhajajoča vlada ocenjuje, da je predsedovanje za Slovenijo nedvomno zahteven izziv, ki pa obenem pomeni tudi veliko priložnost. Ocenjujemo, da če bo nova vlada predsedovanje postavila kot eno ključnih prioritet mandata in ji namenila polno politično podporo ter ustrezne finančne in kadrovske vire, lahko Slovenija predsedovanje izpelje uspešno. Predsedovanje bo zaradi organizacijskih, kadrovskih in finančnih vidikov za novo in relativno majhno državo članico, kot je Slovenija, z vseh vidikov izjemno zahtevno. Dovolite, da zaradi informirane odločitve izpostavim zgolj nekatere. Po izkušnjah drugih članic sta za uspešno izvedbo predsedovanja potrebni vsaj dve leti temeljitih priprav. Pravočasno bomo torej morali, začne se z letom 2005, usposobiti zadostno število uradnikov - v letu 2005 ocenjujemo vsaj 40, v času predsedovanja nekaj 100, 100 do 200 uradnikov - , ki bi bili sposobni voditi pogajanja v okviru sveta EU, ki ima v različnih oblikah prek 4.000 zasedanj letno ali 2.000 zasedanj v času polletnega predsedovanja. Gre po eni strani za sestanke na ravni ekspertov oziroma sestanke delovnih skupin, po drugi strani pa tudi za sestanke odbora stalnih predstavnikov, tako imenovani coreper 1 in 2 ter sestanke na najvišji ministrski ravni. Še posebej zahtevna bo organizacija in vodenje neformalnih ministrskih sestankov, ki bodo v skladu s prakso in po dogovorih v prvi polovici leta 2008 potekali v Sloveniji. Potrebne bodo kadrovske okrepitve stalnega predstavništva v Bruslju, saj predsedovanje na podlagi izkušenj drugih držav zahteva vsaj okoli 120 ekspertov in dodatno osebje za logistično podporo. Nedvomno bo potrebno okrepiti evropske oddelke resornih ministrstev. Že v letu 2005 bo torej potrebno sprejeti načrt usposabljanja vseh prej omenjenih kadrov in identificirati uradnike, ki bodo delali na projektu v naslednjih letih. Skupaj z ostalima državama v skupini se bo potrebno čim prej lotiti in dogovoriti tako vsebinsko kot tudi organizacijsko načrtovanje predsedovanja, pripraviti potrebno program in na podlagi prej navedenih nekaterih možnih prioritet opredeliti jasne prioritete predsedovanja ter program spremljajočih kulturnih in drugih prireditev. Recimo, nizozemsko predsedstvo preko nizozemskega veleposlaništva v Sloveniji v drugi polovici letošnjega leta izvaja veliko aktivnosti, ki so seveda te druge spremljajoče kulturne in druge prireditve. Bržkone bi bilo potrebno okrepiti tudi protokolarne zmogljivosti države, saj mnoga neformalna ministrska srečanja potekajo tudi v predsedujoči državi. Upoštevaje dejstva, predvsem povezana z vprašanji varnosti, bo seveda temu potrebno posvetiti veliko pozornost. Samo primer, 5. oktobra smo imeli neformalno ministrsko srečanje ministrov za evropske zadeve v Amsterdamu, polovica Amsterdama je bila zaprta. Po prvih ocenah preteklih predsedovanj drugih držav članic bi bilo iz državnega proračuna za potrebe predsedovanja potrebno zagotoviti od 14 do 24 milijard tolarjev. Ta znesek je za Slovenijo relativno visok in ga je potrebno imeti pred očmi tudi v povezavi z načrti za prevzem evra leta 2007. Nova vlada bo vsekakor morala voditi zelo restriktivno fiskalno politiko in ohranjati stabilnost cen. To še posebej zato, ker bo leto 2007 prvo leto naslednje finančne perspektive, ko Slovenija ne bo več deležna pavšalnih povračil, ampak zgolj sredstev v smislu prevzemanja obveznosti za izvajanje kohezijske in skupne kmetijske politike. To pomeni že samo po sebi potrebo po občutnem prestrukturiranju proračunskih odhodkov in hkrati po zagotavljanju dodatnih sredstev za sofinanciranje projektov za izvajanje pomembnih politik. Ministrstvo za finance, pristojni sektorji so v včerajšnji diskusiji oziroma mnenju na korespondenčni seji vlade ocenili, da ne vidijo dodatnih možnost, da bi se potrebna sredstva za izvedbo predsedovanja zagotovila s prestrukturiranjem proračunskih odhodkov, ampak le s povečanjem skupnega obsega odhodkov, kar pa bo takoj povečalo proračunski in s tem javnofinančni primanjkljaj. Zato je bilo ocenjeno, da bi zavezo s proračunskega vidika bilo lažje uresničiti v letih, ko bo že po načrtih, to je po letih 2007 in 2008 predviden in raziran javnofinančni primanjkljaj pod 1% bruto domačega proizvoda. Če sklenem. Nedvomno je, da bo morebiten prevzem predsedovanja glede na današnjo odločitev gotovo vplival tudi na druge notranjepolitične prioritete vlade, saj bo nesporno velik del energije država morala porabiti za ta projekt. Verjamemo, da je Nizozemsko predsedstvo pri oblikovanju predloga menilo, da Slovenija vse našteto zmore. Nenazadnje so jo pri tem po njihovih besedah vodile tudi izkušnje z dosedanjim delovanjem Slovenije znotraj EU. Predsedujoča Nizozemska je mnenja, da gre v primeru Slovenije za najbolje pripravljeno novo državo članico za prevzem tako zahtevne naloge. Takšno stališče predstavlja za nas zares izjemno veliko priznanje. Slovenija se je pri dosedanjem delovanju znotraj EU očitno izkazala kot tista, ki je pripravljena aktivno iskati odgovore na ključna vprašanja. Kot država, ki zna, kadar je potrebno, izstopiti iz ozkih nacionalnih okvirjev in poiskati kompromis, hkrati pa je sposobna oblikovati zelo jasna stališča. Dovolite, da na koncu, ker se mi zdi prav, da v kontekstu razprave o prevzemu predsedovanja izpostavim še en vidik, ki je po mojem trdnem prepričanju kot minister oziroma odhajajoči minister za evropske zadeve ključen za celoten projekt. Menim, da je za uspešno načrtovanje in kasneje izpeljavo predsedovanja potrebno in nujno imeti učinkovit sistem notranje organizacije in koordinacije načrtovanih aktivnosti. To menim zato, ker je Slovenija postala ena najbolj uspešnih oziroma najbolj uspešna država zadnje širitve prav zato, ker je že leta 1998 vzpostavila ustrezen sistem koordinacije evropskih zadev s funkcijo evropskega ministra. Moram reči, da je tako tudi pri vseh državah članicah, ki so v zadnjih letih vodile oziroma predsedovale EU. Naj bo to Italija v drugi polovici lanskega leta, Irska v prvi polovici letošnjega leta in Nizozemska, ki seveda vzpostavijo zelo močno koordinacijo z ustrezno politično funkcijo. Spoštovani! Članstvo v Evropski uniji nam prinaša nove priložnosti. Če jih bomo pretvorili v prednosti, bo v veliki meri odvisno od nas samih, v prvi vrsti od nove vlade in nas vseh ki bomo o tem in ki o tem odločamo, odločate v državnem zboru. Mislim, da imamo dovolj znanja in sposobnosti, da nam bo to uspelo, in da bo Slovenija v Evropski uniji poznana kot ena najuspešnejših in najbolj kredibilnih držav. Nov preizkus notranje zrelosti pa je lahko že prav prevzem predsedovanja v obdobju 2007, 2008, zato v imenu vlade Republike Slovenije predlagam, da predlog sklepa podprete. Hvala lepa.
Hvala gospodu mag. Milanu Cviklu, predstavniku vlade. Gradivo je obravnaval tudi odbor za zadeve Evropske unije kot matično delovno telo. Prosim poročevalca odbora da predstavi poročilo.
Spoštovane, spoštovani! Na podlagi tretjega odstavka 154. i člena Poslovnika Državnega zbora daje odbor za zadeve Evropske unije, kot pristojni odbor, naslednje poročilo. K predlogu stališča Republike Slovenije o predsedovanju Slovenije Svetu Evropske unije in Evropskemu svetu. Odbor za zadeve Evropske unije je na 1. nujni seji 17.11.2004 na podlagi tretjega odstavka 154. i člena poslovnika državnega zbora kot pristojno delovno telo obravnaval naslovni predlog stališča na podlagi predloženih gradiv kolegija predsednika državnega zbora in vlade. Sejo odbora za zadeve Evropske unije je vodil predsednik Anton Kokalj. Po uvodni predstavitvi predloga stališča Republike Slovenije, ki ga je predlagal kolegij predsednika državnega zbora, in stališča, ki ga je predlagala vlada Republike Slovenije, je odbor po razpravi, kjer je bila izpostavljena predvsem zahtevnost izvedbe predsedovanja z vidika dodatnih obremenitev državne uprave in velikih posledic za državni proračun na eni strani ter velike priložnosti za Slovenijo, kot novo članico, z vidika prepoznavnosti in večjega mednarodnega ugleda in tako posrednega vpliva na gospodarstvo na drugi strani, soglasno sprejel naslednji sklep: Odbor za zadeve Evropske unije podpira predlog stališča Republike Slovenije o predsedovanju Slovenije Svetu Evropske unije in Evropskemu svetu, kot ga je sprejel kolegij predsednika državnega zbora. Odbor za zadeve Evropske unije zato državnemu zboru Republike Slovenije predlaga, da na seji obravnava in sprejme stališče Republike Slovenije o predsedovanju Slovenije Svetu Evropske unije in Evropskemu svetu, ki se glasi: V primeru, da pogodba o ustavi z Evropo vstopi v veljavo do konca leta 2006, Republika Slovenija sprejme predsedovanju Svetu Evropske unije v prvi skupini držav v obdobju od 1.1.2007 do 30.6.2008 in ga v primeru, da se predsedovanje ne bo izvajalo skupno, izvaja v prvi polovici leta 2008. V primeru, da pogodba o ustavi z Evropo ne stopi v veljavo do konca leta 2006, Republika Slovenija sprejme predsedovanje Evropskemu svetu in Svetu Evropske unije v prvi polovici leta 2008. Odbor za zadeve Evropske unije se je seznanil tudi z mnenjem državnega sveta k predlogu stališč Republike Slovenije o predsedovanju Slovenije Svetu Evropske unije in Evropskemu svetu in ugotovil, da je mnenje državnega sveta identično predlogu stališča Republike Slovenije, ki ga je predlagal kolegij predsednika državnega zbora.
Hvala predsedniku odbora za zadeve Evropske unije, gospodu Kokalju, za poročilo. Prehajamo na predstavitev stališč predstavnikov poslanskih skupin. Besedo ima gospod Zamernik, v imenu SDS. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Odločitev, ki je danes pred tem visokim zborom, je mogoče samo navidezno težka. Vendar v naši poslanski skupini menimo, da so argumenti, ki govorijo v prid temu, da sprejmemo pozitivno odločitev, se pravi, da podpremo vodenje naše države za Evropsko unijo v letu 2007, in se moramo odločiti za tako odločitev, kljub nekaterim mogoče upravičenim ali pa tudi malo manj upravičenim pomislekom. V argumentih za smo praktično vsi soglasni, cel državni zbor. Pri argumentih proti tej odločitvi so pa navedene nekatere številke, ki kažejo na to, da bi mogoče lahko imeli pomisleke v zvezi s tem. Vendar po nekaterih ocenah, ki jih dobivamo tudi iz vladnih služb, so številke, ki so tu navedene, kar precej pretirane. Da Luksemburg in Belgija, recimo, nista imela niti približno tako visokih stroškov; da je bistveno precenjena tudi ocena kadrovskih rešitev, ki bodo potrebne za to vodenje. Kot sem rekel, ker so na strani argumentov za ti zelo močni, argumenti proti pa ne držijo v celoti, pa tudi če bi, bi vendar kazalo to odločitev podpreti. Zato bo naša poslanska skupina podprla predlog, da Slovenija izkoristi priložnost, da v tako visoki družbi vodi Evropsko unijo v letu 2007. Hvala lepa.
Hvala gospodu Zamerniku. Besedo dajem gospe Darji Lavtižar Bebler, v imenu LDS.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanski klub LDS je zavzel stališče, da je v trenutnih razmerah, ko po volitvah še ni vzpostavljena nova vlada, dosedanja vlada pa sme opravljati le še tekoče posle, prav državni zbor tisti, ki lahko kompetentno zavzame stališče, da Slovenija sprejme predlog nizozemskega predsedstva, da naša država v prvi skupini treh držav, skupaj s Portugalsko in Nemčijo predseduje Svetu Evropske unije in eventualno Evropskemu svetu v obdobju od 1. januarja 2007 do 30. junija 2008. Državni zbor je v tej situaciji edini pristojen, ki se lahko zaveže, da prevzame to odgovornost, ki bo posledično od naše države terjala izredno velika finančna sredstva. Ta finančna bremena pa morajo biti že zdaj oziroma čim prej načrtovana tudi v vseh nadaljnjih proračunih, ker bi bilo treba tudi že nemudoma začeti s pripravljalnimi dejanji in aktivnostmi za zagotovitev ustrezne infrastrukture, ki je potrebna za izvedbo tako zahtevnega projekta, kot je predsedovanje Evropski uniji. Neke okvirne ocene govorijo, da naj bi nas ta projekt stal približno 0,4% domačega bruto proizvoda, pri čemer bi se del teh sredstev začel črpati že prej, to je pred obdobjem predsedovanja. Ali bo vse to vplivalo na preureditev naših siceršnjih razvojnih prioritet? Zagotovo. Da bi imeli boljšo predstavo naj omenim, da bi približno toliko, to je okrog 30 milijard slovenskih tolarjev stala izgradnja nove narodne in univerzitetne knjižnice. Za ta denar bi lahko zgradili vsaj dve pediatrični kliniki. Ne pozabimo, da bomo v letu 2007 vstopili v evro območje, prevzeli bomo evro. Tudi da bi dosegli ta cilj, bomo do tedaj morali izpolniti številne druge zahteve monetarno finančne narave, kar vse samo še nadalje zapleta naloge, ki so pred nami. Nesporno je, da pomeni povabilo oziroma predlog, da je Slovenija prva predsedujoča iz vrste novih članic Evropske unije, veliko priznanje naši državi, ki je bila pravzaprav vseskozi ocenjena kot najbolje pripravljena za članstvo v Evropski uniji. V bistvu gre za priznanje našim dosedanjim vladam, katerih temeljna prioriteta je vseskozi nesporno bila vključitev v evroatlantske povezave, še posebej v Evropsko unijo. Gre pa tudi za enkratno priložnost, ki bi jo morali znati dobro izkoristiti, ne pa morda zapraviti, ker nismo bili že tako zgodaj dovolj dobro nanjo pripravljeni. Ali imamo v Sloveniji zadostno kadrovsko osnovo, zadostno število visoko usposobljenih uradnikov in drugih strokovnjakov, ki bi izvajali ta projekt predsedovanja Evropski uniji? V ta namen bomo potrebovali glede na gradivo, ki ga je v državni zbor poslala vlada, nekaj 100 visoko usposobljenih ljudi. Ali se zavedamo, katere vse naloge je treba opraviti? Treba je voditi pogajanja v okviru delovnih skupin sveta Evropske unije, ki imajo več kot 2.000 zasedanj v obdobju šestih mesecev. Gre za vodenje sestankov na ravni ekspertov oziroma sestankov delovnih skupin, gre za sestanke odbora stalnih predstavnikov ter za sestanke na najvišji ministrski ravni. Poleg tega pa bo treba organizirati in voditi neformalne ministrske sestanke doma v Sloveniji. Razumljivo je, da bo treba bistveno kadrovsko okrepiti naše predstavništvo pri Evropski uniji, pri čemer pa je treba poudariti, da bo treba kadrovsko za obdobje predsedovanja, in že pred tem, okrepiti tudi vsa naša predstavništva pri mednarodnih organizacijah, kot so OZN v New Yorku in sedež OZN v Ženevi, na Dunaju, svet Evrope v Strasbourgu, OVSE na Dunaju in tako naprej. Kadrovsko bo treba okrepiti tudi naša veleposlaništva v državah članicah Evropske unije in v tistih državah, kjer smo posebej zainteresirani, da v času našega predsedovanja vzpostavljamo posebne oziroma dodatne kontakte, posvetovanja in pridobivanje poglobljenih informacij o njihovih pogledih. Zagotovo so to Združene države Amerike, Ruska federacija, Ukrajina, Turčija in še katera. Na vseh teh lokacijah pa je treba predhodno zagotoviti tudi ustrezno logistično podporo. K temu naj dodamo, da bomo že prihodnje leto predsedovali organizaciji za varnost in sodelovanje v Evropi, prav leta 2008 pa bomo predsedovali tudi Svetu Evrope v Strasbourgu. Tamkaj se predsedovanje določa po abecedi in Slovenija tako pride na vrsto leta 2008. To samo še podkrepi naše opozorilo, kako kadrovsko izrazito zahtevno bo to predsedovanje. Pred nami so tri možnosti. Najzahtevnejša bi bila situacija, ko bi Slovenija prevzela predsedovanje v Svetu Evropske unije po sedanjem sistemu, če torej ustavna pogodba še ne bi stopila v veljavo. Slovenija bo v tem primeru morala predsedovati v vseh formatih Sveta Evropske unije in predsedovati zasedanju Evropskega sveta v svojem šestmesečnem mandatu. Edina olajšava pri tej varianti bi bila, da Slovenija lahko zaprosi bodisi Portugalsko, bodisi Francijo, da prevzameta nekatera bremena predsedovanja kateremu izmed odborov ali komisij, za katere Slovenija nima, bodisi posebnega interesa bodisi ustreznih kadrov. Vseh formatov vseh teles, za katere mora poskrbeti predsedujoči, je namreč okrog 200. Druga, nekoliko lažja, varianta bi bila tista, ko bi Slovenija predsedovala Svetu Evropske unije v trojki z Nemčijo in Portugalsko, ob pogoju, da je ustavna pogodba že stopila v veljavo. V tem primeru bi prevzela predsedovanje v prvi polovici leta 2008, trojka pa bi nastopila 1. januarja 2007. V tem primeru Slovenija ne bi predsedovala ne Evropskemu svetu in ne Svetu Evropske unije v formaciji zunanjih ministrov. Preostali del bremena v prvi polovici leta 2008 bi Slovenija po dogovoru lahko delila z Nemčijo in Portugalsko. In tretja možnost, Slovenija odloži svoje predsedovanje v eni ali drugi varianti na obdobje med leti 2009/2020. Nizozemsko predsedstvo pa želi, da se že sedaj določi zaporedje predsedujočih. Zato se torej moramo sedaj odločiti, ali bi šli v odložitev ali ne. Če se ne odločimo za odložitev, kar kaže, da se ne bomo, moramo računati tudi na najtežjo varianto. Ali smo temu dorasli? Smo, vendar ob pogoju, da se nemudoma lotimo vsebinskih in tehničnih priprav. Nemara bi bilo smotrno poučiti se o izkušnjah države Luxembourg, ki je majhna država, a je doslej že nekajkrat predsedovala Evropski uniji. Lahko bi nam predvsem svetovala, kako je možno znižati materialne stroške. Naj sklenem. Zavedamo se, da gre za izredno zahteven projekt za našo državo. Našo državo utegne stati tja do 100 milijonov evrov, o kadrovski zahtevnosti pa nimamo niti še konkretnega pregleda. Pa vendar, predlog nizozemskega predsedstva štejemo za veliko priznanje naši državi, tako prejšnjim našim vladam kot tudi temu parlamentu in vsem drugim dejavnikom, ki so prispevali k ugledu naše države v očeh držav Evropske unije in širše. Zato imamo v poslanskem klubu LDS ob določenih opozorilih v načelu pozitivno stališče do predloga o prevzemu predsedovanja Evropski uniji. Že zdaj pa moramo razmišljati o prioritetah našega predsedstva in tudi pri tem izvoru poskušati čim bolje, pogojno rečeno, iztržiti to svoje predsedovanje. Hvala lepa.
Hvala gospe Lavtižar Bebler. Besedo ima gospod Potrč, v imenu Združene liste socialnih demokratov.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Slovenija si kot nova enakopravna članica Evropske unije prizadeva za prepoznavnost in uveljavitev znotraj Unije in v širši mednarodni skupnosti, za politično, gospodarsko, kulturno, športno in vsakršno drugačno uveljavitev. Pri tem politična uveljavitev v institucijah EU lahko k temu brez dvoma ogromno prispeva. Vsaka država članica mora v naslednjem obdobju voditi Evropsko unijo. Po novi ustavni pogodbi vsaka država v timskem predsedstvu vodi vse sestave Sveta, z izjemo Sveta za zunanje zadeve, drugi dve pa ji na podlagi skupnega programa pri tem pomagata. V predlogu za rotacijo znotraj vsake trojke sta upoštevani raznolikost držav in geografsko ravnotežje v Evropski uniji. Sloveniji je ponujeno, da bi prevzela predsedovanje Svetu EU kot zadnja izmed prve trojke, z Nemčijo in Portugalsko, to je prvih šest mesecev v letu 2008. Tako je Sloveniji prvi med novimi članicami EU ponujeno predsedovanje, kar je gotovo veliko priznanje. To pomeni, da v Evropski uniji Slovenijo vidijo kot najbolje usposobljeno novo članico, ki bi bila izziv predsedovanja sposobna sprejeti najprej. To je priznanje Sloveniji kot državi, to pa je hkrati tudi priznanje dosedanjemu delu državnega zbora, vlad in drugih institucij v Sloveniji, ki so zagotovile takšen ugled Slovenije v Evropski uniji. Vodenje Sveta Evropske unije bo Sloveniji dalo priložnost, da postavi na dnevni red EU za nas najpomembnejše teme na tistih področjih, ki so nam bliže in v našem interesu. Vsekakor lahko oblikujemo pobude za reševanje konfliktov na Balkanu, prispevamo pa tudi k reševanju vprašanj, ki so v zvezi z nadaljnjimi širitvami Evropske unije posebej zanimiva in pomembna tudi za nas. Zato v Združeni listi socialnih demokratov menimo, da moramo izkoristiti ponujeno priložnost čim prej in danes sprejeti ponujeni predlog. Zavedamo se velikega finančnega vložka, ki ga bo morala dati Slovenija, vendar je to dolgoročna naložba, ki pa lahko že danes koristi ugledu in prestižu države. Nič ne more odtehtati te priložnosti za našo mednarodno prepoznavnost. Glede na to, da bomo do takrat že imeli za seboj vodenje nekaterih mednarodnih organizacij, kot sta OVSE in aktualno predsedovanje Srednjeevropski pobudi, ne moremo govoriti, da ne bi lahko pridobili dovolj izkušenj za uspešno predsedovanje v Evropski uniji. Toda na predsedovanje se je potrebno pripravljati od danes naprej, ne le finančno, temveč tudi organizacijsko, kadrovsko in politično. To je in mora biti nacionalni projekt in ne samo projekt vlade ali zgolj zunanjega ministrstva. Seveda pa bo in mora biti za ta projekt posebej in neposredno odgovorna tudi vlada, saj bodo v njenih rokah mnoge aktivnosti, od katerih bo odvisen uspeh projekta. Na kolegiju državnega zbora smo v pripravi te seji glede tega že ugotovili, da se je gospod novi predsednik vlade Janez Janša v svojem nastopnem govoru pozitivno opredelil do tega predloga, soglasje in odgovornost nove vlade pa je tudi pogoj za uspeh tega projekta. Da bi država lahko kakovostno odigrala prvo veliko vlogo na mednarodni sceni, je pomembno, da novo oblikovana vlada takoj sprejme celovit program aktivnosti in najbrž, da o njem pridobi soglasja ali o njem obvesti tudi državni zbor. Vendar bi rad poudaril, da je hkrati pomembno, da je za uresničitev te vloge dosežena tudi potrebna politična enotnost in da je tudi v državi čimmanj aktualnih vprašanj, ki bi ločevala politične stranke. Uresničitev skupnega projekta zahteva torej pripravljenost in odgovornost tako vlade pa tudi opozicije. Združena lista socialnih demokratov je nanj pripravljena, zato tudi podpiramo predlog sklepa, da Slovenija sprejme ponujeno predsedstvo že v prvi skupini držav. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Potrču. Besedo ima gospod Bajuk, ki bo govoril v imenu Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane, kolegice in kolegi. Vstop Slovenije v Evropsko unijo je bil dolgotrajen projekt, ki je žel politično soglasje med parlamentarnimi strankami v celotnem obdobju, zato je bil ta projekt podlaga in steber zunanje politike Slovenije in seveda tudi v veliki meri notranje politike na Slovenskem. Ne nazadnje je pa tudi ta odločitev žela podporo državljank in državljanov na referendumu leta 2003. Sad tega, posledica tega je vstop Slovenije v Evropsko zvezo 1. maja 2004. Predsedovanje organom, najvišjim organom Evropske zveze, je pristojnost polnopravnega članstva, je pravica polnopravnega članstva in predvsem odgovornost držav članic. Glede na podporo, ki jo je naše članstvo želo ne samo na političnem prostoru, ampak predvsem tudi med državljankami in državljani Slovenije, ne moremo drugače tolmačiti, kot to, da so tudi sprejeli odgovornost, ki je s tem povezana. Torej vprašanje ni, ali predsedstvo da ali ne, ampak kako naj se Slovenija odzove na to možnost, ki jo ponuja, sedanje predsedstvo Evropske zveze, to je Nizozemska, da se Slovenija vključi že v prvo skupino, če bo nova ustava sprejeta in bo dejansko predsedstvo potekalo po sistemu trojk, ne pa tako, kot je bilo do sedaj, ko je ena država bila šest mesecev. Mi se dobro zavedamo izzivov in tudi možnosti, kar to predstavlja za Slovenijo. Ocenjujemo, da določena opozorila s strani vlade in tudi naših kolegov iz opozicije so dobronamerna in tudi umestna. Dejstvo je, da je to zelo zahteven projekt, ki potrebuje, zahteva od nas vseh to, kar je bilo že omenjeno, da namreč takoj začnemo s pripravami na vseh področjih, tako kadrovska oprema doma in v tujini na naših predstavništvih, predvsem pa, da že sedaj delamo na političnem projektu, kaj bo to za Slovenijo dejansko tudi lahko pomenilo. Prepričani smo, da smo tega zmožni. Če ne bi bili prepričani, da smo Slovenci tega zmožni, potem pa ne bi smeli sprejeti članstva, polnopravnega članstva v Evropski zvezi. Prav gotovo bo to težko in bo zahtevalo ravno takšno podporo, kot jo je imel ta projekt do sedaj do 1. maja, ki smo ga izpeljali. Nikdar ni manjkalo podpore opozicije temu projektu. Prepričani smo danes, ko smo poslušali besede naših kolegov in kolegic že iz opozicije, da bo tudi ta projekt žel podporo s strani opozicijskih vrst, ker to je predvsem slovenski projekt, ki ga moramo izvesti. Prepričani smo, da skupaj to tudi lahko zmoremo. Ne bi pa rad, da bi skrivali dejstva, kako zahtevno bo to. Bo, bo zahtevno, seveda bo zahtevno s finančnega vidika, bo zelo zahtevno s kadrovskega vidika, vendar prepričan pa sem, da Slovenci smo zreli za to in če se bomo tega lotili, kot smo se lotili projekta članstva samega, bomo tudi to uspešno izvedli. Nova Slovenija bo ta predlog podprla. Hvala lepa.
Hvala gospodu Bajuku. Besedo ima gospod Presečnik, ki bo govoril v imenu Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Slovenska ljudska stranka je že v svoj program na področju znanja in evropske politike zapisala, da se zavzema za to, da bo Slovenija delovala kot dejavna članica Evropske zveze in mednarodne skupnosti in bo tako prispevala k oblikovanju skupnih evropskih stališč do globalnih političnih vprašanj. Naše pobude in stališče v strukturah EU bodo usmerjene v uveljavitev tistih interesov, ki zadevajo najširši krog prebivalcev države. Slovenija bo uspešna članica povezave, če bo članstvo prispevalo k izboljševanju položaja državljank in državljanov Slovenije in Evrope. V evropskem dialogu in z ustreznimi ukrepi nacionalne politike bomo pospeševali slovensko nacionalno kulturo, ki jo pojmujemo kot sestavni del evropske kulture, in utrjevali slovensko narodno istovetnost v Evropi in širše. Zaradi vseh zgoraj naštetih programskih stališč v SLS podpiramo predsedovanje Slovenije v Svetu EU v obdobju od 1.1.2007 do 30.6.2008 oziroma predsedovanju v prvi polovici 2008, v primeru, da pogodba o ustavi za Evropo do konca leta 2006 ne stopi v veljavo. Z aktivno vlogo Slovenije med predsedovanjem Svetu EU se bo lahko v Sloveniji celotna organizacija EU in njenih inštitucij približala slovenskim državljanom in državljankam. V letu in pol ali v drugem primeru šestmesečne izpostavljenosti celotni evropski in posledično tudi svetovni javnosti se bo lahko Slovenija v najboljši meri tudi promovirala. Seveda bo pri tem velika kadrovska in finančna obremenitev in ogromen organizacijski zalogaj. Koristi, ki bodo od tega oziroma jih ni mogoče v celoti izmeriti, bodo pa vsekakor velike na vseh področjih. Republika Slovenija bo v naslednjem letu, to je v letu 2005, predsedovala organizaciji za varnost in sodelovanje v Evropi. Priprave za predsedovanje so že v polnem teku. Znanje, možnosti ter izkušnje, ki nam jih bo predsedovanje OVSE prineslo, so lahko v veliko pomoč tudi pri predsedovanju o katerem danes odločamo. Poslanska skupina SLS bo predlagane sklepe podprla, saj so logična posledica vstopanja Slovenije v EU. Hvala.
Hvala gospodu Presečniku. Besedo ima gospod Barovič, ki bo govoril v imenu Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tokrat predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Da bo jasno, vlada je tista, ki ima oziroma bi morala izključno pravico in odločiti o vsebini o kateri sedaj govorimo. Je pač tako, da je ta odločitev nujno potrebna še, mislim, v prihodnjih nekaj dneh, kjer mora Slovenija Nizozemski, predsedujoči, reči jasno "da" ali "ne". To so dejstva. To govorim zato, ker se moramo vsi skupaj zavedati velike odgovornosti, ki jo nosimo s to odločitvijo, in to jasno in glasno povedati vsem Slovenkam in Slovencem, ki so dali glasove za to, da smo poslanci v državnem zboru. Drugič pa moramo vsi jasno vedeti, da je z odločitvijo Slovenk in Slovencev za vstop države Republike Slovenije v EU vedenje o tem, kaj nas čaka, bilo dano nedvoumno. Vsaka država, vsak človek, ki stopi v klub, mora spoštovati njegova pravila, vsakdo prejme pravice in obveznosti. In ta obveznost nam je bila jasna in neizogibna. Ob tem se je pravzaprav bolj potrebno vprašati, kaj vse je tisto, kar nas čaka. Čakalo bi nas, če bi se odločili, na primer, pa leta 2012, saj je vseeno, čaka nas. Najprej je bistveno vprašanje, ki je pomembno pri tej odločitvi, ali bo ustavna pogodba sprejeta ali ne bo sprejeta do takrat, ko naj bi Slovenija prevzela vodenje. Vsi vemo, da Velika Britanija, Francija, Danska, Irska, Španija, Portugalska, Češka, Poljska, pa mogoče še katera država, čaka na izide referendumov, ki jih bo imela. Na referendumih bodo ljudje odločali o ustavni pogodbi. Predvidevati moramo, da se lahko zgodi, kar se pač sliši iz vrst Evrope in evropskega parlamenta, da bo referendum v Veliki Britaniji padel. Skoraj sigurno. To pomeni, da Slovenijo čaka vodenje Evropske unije po veljavnem sistemu trojk z vsemi obveznostmi do Sveta Evrope, do Evropskega sveta in vsem mrežnem načrtovanju in delu. Tudi če bo ustavna pogodba sprejeta, je res, da bo Evropski svet dobil predsednika za dve in polletni mandat, je res, da Slovenija naj ne bi predsedovala svetu Evrope vsaj na področju splošne in zunanje politike. Kljub temu pa še vedno ni jasno, ali bo tako imenovana trojka, torej država, prej tista, ki predseduje, in kasneje v 18-ih mesecih delala skupaj, tako da bo vsaka od držav pokrivala različna področja, ali pa bo ta trojka ravno tako delala, kot dela sedaj, torej šest mesecev v celoti predseduje ena, šest mesecev druga in šest mesecev tretja država. Prednosti in slabosti. Dobro je dati na tehtnico in ugotoviti. Za Slovensko nacionalno stranko je odločitev Slovenk in Slovencev, kljub našim opozorilom, kljub našemu evro realističnemu stališču jasno, da moramo spoštovati voljo Slovenk in Slovencev. Na eno stran tehtnice, pozitivne stvari, smo na prvo mesto dali ne tisto vse, kar smo slišali, priznanje Sloveniji, čast in tako naprej, temveč predvsem dokaz, da je in bo morala Slovenija voditi aktivno evropsko politiko. Druga pozitivna prednost je, da bo Slovenija s poštenim delom, kot to znamo, imela veliko večji mednarodni ugled, kot ga že ima. Tretja prednost je možnost oblikovanja ali pa vsaj vplivanja na tiste prioritete, eno ali več, od katerih bo Slovenija seveda odnesla največ. Četrta prednost, ki jo vidim, je spoznavanje delovanja javne uprave v Evropski uniji, kar bo vsekakor zelo koristno za državo Republiko Slovenijo. Naslednja prednost je, da bodo končno v 25 državah Evrope govorili, da je nekje tudi Slovenija, in obesili našo, ne pa slovaško zastavo. Zelo pomembna prednost je ta, da bomo Slovenci spoznali dobre in slabe strani velike skupne države, imenovane Evropska unija. Predvsem pa bo velika prednost tudi, če bomo znali to prednost izkoristiti, na gospodarskem področju. Če damo na tehtnico tisto, kar bi označili z "minus". Potrebno bo identificiranje in usposabljanje ogromnega števila uradnikov. Pa tudi tu je prednost, kajti kadrovski primanjkljaj ni tako velik, kot si mislimo. Vsi vemo, da je ogromno mladih izobraženih ljudi. Veliki predvideni stroški. Ja, ampak ti so bili jasni že ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Vprašanje, kaj bo po letu 2006, na kar smo posebej v Slovenski nacionalni stranki velikokrat opozarjali, v kakšni meri bo Slovenija še sploh, če bo, neto prejemnica sredstev. Ne nazadnje pa, spoštovane kolegice in kolegi, v vseh državah, ki so predsedovale, ste videli, da so se pojavile večje ali manjše težave na področju reda in varnosti. Zavedati se moramo, da število evroskeptikov po Evropi narašča. To so dejstva, ki jih moramo upoštevati. Zavedati se moramo, da število antiglobalistov narašča in da je njim pravzaprav čisto vseeno, kje in na kakšen način protestirajo. In zavedati se moramo, da bomo potrebovali tudi veliko, veliko število varnostnih organov. Poleg tega Slovenija v tem obdobju lahko zapade v nadaljnjo širitev. Če bi se ta dogajala v času predsedovanja Slovenije, torej v prvi polovici leta 2008, bo pred nami velika in odgovorna naloga, veliki pritiski s strani - vsaj jaz tako računam in ocenjujem, da se to ne bo prej zgodilo - Turčije, s strani Bolgarije, s strani Romunije. Kdo ve, kako bodo napredovali pri izpolnjevanju nalog, ki jih imajo naši sosedi. Vse to so naloge. Da ne govorim o tem, da bomo pred vstopom v ERM in da bo tudi prevzem evra kar velik zalogaj. Pa da bo le treba tudi državni proračun v tem obdobju nekoliko spremeniti. Pa tudi državni zbor bo imel v tem času kar nekaj dela, predvsem na področju tako imenovanega COSAC-a, parlamentarnega delovnega telesa oziroma delovnih teles za evropske zadeve in pa sestanke ostalih delovnih teles. Ogromno potovanj bo, dva tisoč sestankov, najmanj, tako v Bruslju, verjetno že tudi v Strasbourgu in ogromno v Sloveniji. Prepričan sem, da se bodo tudi Slovenci znašli in tako bo lahko od letalskega prevoznika do turističnih organizacij, do naših prelepih slovenskih mest bodo končno lahko zaživeli in začutili turistični utrip in ogromno zaslužili. Tudi to so dejstva. Toda sedaj govoriti številke; verjamem, da je številka približno realna, med 60 in 100 milijoni evrov. Sem prepričan, da je realna. Ampak ta bo lahko dosti manjša, če se bomo znašli. Če bi imel možnost in pravico, pa je pač nimam, bi se pred tako pomembno odločitvijo, ki je danes pred nami, morali nekako dogovoriti - ampak ne gre, niti po črki zakona, niti drugače - da bi bila naša današnja odločitev sprejeta absolutno in zgolj s konsenzom. To pomeni veliko odgovornost, ki jo bomo izkazali do naše države in do naših državljanov. Niti en glas proti naj ne bi bil pri tej odločitvi. Če pa bi bil, bi, če bi imel to možnost, rekel, da je stališče na žalost ali pa, da bi bilo stališče države Republike Slovenije na žalost ne predsedovanje v prvi polovici leta 2008. Ampak jaz upam, da ta konsenz bomo dosegli danes vsi skupaj. Vsaj iz govora in iz razprav je tako slišati. In če bo, potem je to eno samo stališče, stališče države Republike Slovenije. Tukaj ni vprašanje, kaj je ali kaj bo vlada storila. To je samo in zgolj čista in težka naloga vladi, ki bo pač v tem času delala. In konec, sploh se ne bomo več pogovarjali. Pa je lahko stališče še takšno ali drugačno. In če bo s konsenzom ta odločitev danes sprejeta, kolegice in kolegi, opozarjam še enkrat, mi smo sprejeli to pomembno odločitev in mi bomo odgovorni, da se vsa dela in naloge začnejo izvajati takoj, takoj, da ne bomo prišli leta 2007 v izkušnje, ki smo jih vajeni iz preteklih obdobij in bo nekdo rekel: "Joj, kaj pa sedaj, sedaj moramo pa tole pa tole pa tole narediti." Ne. V Slovenski nacionalni stranki, še enkrat pravim, smo velikokrat opozarjali, imeli smo jasno stališče kar se tiče vstopa, ker pa spoštujemo in smo dolžni spoštovati voljo Slovenk in Slovencev, tudi v Slovenski nacionalni stranki odločitvi sklepu, ki je predložen, ne bomo nasprotovali. Hvala, ker ste me poslušali.
Hvala gospodu Baroviču. Besedo ima gospod Žnidaršič, ki bo govoril v imenu Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani minister, predstavnici vlade, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije podpira stališče Republike Slovenije o predsedovanju Slovenije v Svetu Evropske unije in Evropskemu svetu. Ob prvi razpravi v poslanski skupini nas je presenetil obseg obveznosti tako po organizacijskem, vsebinskem in kadrovskem vprašanju kakor seveda tudi po sorazmeroma velikem strošku. Iz tega razloga smo imeli pomisleke in zadržke. Razmišljali smo o eventualni odložitvi prevzema predsedovanja za eno leto v drugo obdobje treh držav, da bi v tem času postali ekonomsko močnejši, da bi lažje prenesli visok strošek tega projekta. Danes po tehtnem premisleku pa ni bilo mogoče mimo dejstva, da je ta izziv treba sprejeti čim prej, saj se stroškom tudi v kasnejšem obdobju ne bi mogli izogniti, zgodnejše predsedovanje pa bi brez dvoma prineslo razmeroma hitro zunanjo afirmacijo in seveda možnost neposrednega vpliva na področju uresničevanja naših prioritet in interesov v Evropski uniji. Ker je glede tega, da podpremo takšno stališče, doseženo veliko soglasje vseh parlamentarnih strank, nas ne sme biti strah, da bi tako kot pri vseh velikih odločitvah ne bi bili kos tej veliki in zahtevni nalogi, ki je pred nami. Zaradi tega bo naša poslanska skupina stališče Republike Slovenije in sklep državnega zbora soglasno podprla. Hvala lepa.
Hvala gospodu Žnidaršiču. Besedo ima gospa Pozsonec. Se odpoveduje. Sledi razprava poslank in poslancev o gradivu kolegija in vlade. Besedo ima gospod Grims. Prosim.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav. Odločitev, ki je danes pred nami, je zagotovo izjemno pomembna in najprej mislim, da je treba pohvaliti vse institucije, ki so v tej državi pravočasno začele s pripravami, tako da sprejemamo odločitev pravočasno in bo seveda možno Slovenijo tudi ustrezno pripraviti na izzive, ki so pred nami. Tukaj je že bistvena sprememba od obdobja pridruževanja, ko vemo, da je državni zbor na koncu v časovni stisku, dobesedno na nočnih sejah, sprejemal cele pakete, na desetine zakonov zato, da bi se ujel nek časovni terminski razpored, ki se mu prej, ko je bil za to čas, očitno ni dajalo dovolj pozornosti. To je seveda v prvi vrsti krivda vlade, ki teh stvari takrat ni pripravila, tokrat, kot rečeno, je drugače. Odločitev je vsekakor takšna, da se strinjam s tistimi, ki ste rekli, da mora biti predmet čim širšega nacionalnega konsenza, takšnega, ki bo na nek način opravičeval zaupanje vseh nas v tem državnem zboru, tisto zaupanje, da lahko uresničujemo praktično plebiscitarno odločitev, staro sedaj komaj nekaj več kot leto dni, na referendumu, na katerem smo se odločili, da vstopimo v Evropsko unijo. In če vstopimo v Evropsko unijo, to pomeni, da sprejemamo to kot izziv in kot odgovornost. Vedno sem se strinjal s tistimi, ki ste opozarjali, da Evropska unija ne sme biti cilj sam po sebi, ampak mora biti pot za doseganje in uveljavljanje Slovenije v svetu. Dovolite, da vam preberem samo en stavek iz pisma, ki mi ga je prav danes poslal nek profesor s Primorske; "mednarodna podoba Slovenije je skoraj neobstoječa". On govori seveda predvsem iz izkušenj Evrope, ki jo dobro pozna, morda tudi pod vtisom razmer na italijanski strani, saj je iz tistega konca. Vendar kaj prav bistveno drugače ni nikjer v Evropi, pa tudi nikjer po svetu. In to ima številne posledice. Gre za dejstvo, da Slovenija zaradi neprepoznavnosti, nezadostne prisotnosti in morda tudi zaradi lastne nezainteresiranosti v nekaj minulih letih ne more dovolj učinkovito uveljavljati svojih vitalnih interesov. Sedaj pa se nam ponuja enkratna priložnost, da se to spremeni. Kajti ne gre samo za odgovornost, gre tudi za čast, da smo prva od novih članic, ki je vstopila v EU in ji bo pripadal ta prostor, da lahko vodi EU že v tem mandatnem obdobju. Vem iz prve roke, da je obstajalo kar nekaj interesa v mnogih drugih novih članicah, da bi to možnost pridobile, vendar je iz mnogih razlogov, o katerih je že tekla beseda, ta čast pripadla nam. Zato menim, da je edino odgovorno, da na ta izziv odgovorimo pozitivno, sprejmemo, se nanj odgovorno pripravimo in ga izpeljemo po najboljših močeh. Še enkrat pa opozarjam, tu gre za izziv, za pot. Opozoril bi na nekaj. Začetek, kako se je sedaj ta razprava po volitvah pojavila v nekaterih medijih, tudi nekatere razprave danes so to na nek način odražale, menim, da ni pravilna, ni pravična. Poglejte, poudarjanje samo stroškovne plati ali pa pretirano poudarjanje stroškovne plati ima seveda po mojem trdnem prepričanju določen politični cilj. Cilj, ki je pogojevan s tem, da so pač na volitvah volivci povedali svoje in iznenada so nekateri začeli tisto, kar so prej, domnevam, iskreno zagovarjali, navzven zagovarjali le še s figo v žepu, drugače pa se dela tudi kje drugje, ne ravno čisto tako. Iz Bruslja, pa tudi iz nekaterih, recimo, delov državne uprave curljajo informacije, da se zbirajo in pošiljajo naprej ravno tiste informacije, ki so samo negativne, da se govori samo o stroških, da imajo celo nekateri menda nalogo, da zbirajo prav negativne plati in se potem to ustrezno predstavi javnosti. Jaz menim, da to ni dobro. Gre za dejstvo, da številke, s katerimi se je tudi sedaj tukaj operiralo, zelo varirajo. Mislim, da je predstavnik vlade kar dobro povedal. To lahko sega od nekje 10, 14 pa tja seveda do 30 ali 28, kot je on rekel, milijard tolarjev. Se pravi, številke so na prvi pogled sorazmerno visoke. Vendar je treba vedeti, da to ni nek denar, ki se odlije v tujino. To se v glavnem uporabi za stvari, ki se pač dogajajo tukaj ali pa vsaj deloma dogajajo tukaj in je to v veliki meri namenjeno našim ljudem in našim podjetjem in to seveda nikakor ne pomeni šibkejše države, pač pa pomeni, kot sem že nekajkrat poudaril, priložnost, ki jo je najbolje izkoristila Avstrija, in to je bila tista najvišja številka, ki jo je prej predstavnica LDS omenila. Oni so pa dejansko porabili približno 100 milijonov evrov. Namreč zakaj? Ne za samo delo, ampak zato, ker so do maksimuma izkoristili svoje prvo predsedovanje za usklajeno in organizirano promocijo Avstrije kot države, njenega kulturnega bogastva in potencionalno tudi turizma. In to jim je, tu je splošna ocena po Evropi, zelo dobro uspelo. To je tisti izziv, o katerem sem govoril, to je priložnost, ki se nam ponuja in zato je tudi nesmiselno sedaj kakorkoli govoriti o tem, da so stroški preveliki, da to pomeni, kot je bil uporabljen izraz s strani predstavnice LDS, celo spremembo razvojnih prioritet v prihodnosti. Ne gospodje, sama ta odločitev pomeni spremembo razvojnih prioritet, ne da jo bo prinesla. Če je bila razvojna prioriteta za LDS, kar smo sami videli na lastne oči, nakup letala Falkon, je za nas razvojna prioriteta mednarodna uveljavitev države Slovenije doma in v svetu in vse tisto, kar potem taka uveljavitev lahko pomeni tudi za boljše življenje naših državljank in državljanov, ne samo kratkoročno, ampak predvsem tudi dolgoročno v Evropi, kot naši skupni domovini. Zato, bom z veseljem podprl odločitev, ki je danes pred nami, da torej sprejmemo ta izziv. Hvala.
Hvala, gospodu Grimsu. Besedo ima gospod Gulič. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, cenjeni zbor. Jaz se pridružujem vsemu temu, kar je bilo pozitivnega povedanega o našem predsedovanju. Vemo vsi, da gre za velik projekt. Če se pripovedi o stroških ne bi izogibal, gre za 15 tisoč tolarjev po državljanu Slovenije v tistem času, to je zelo, zelo velik denar, ampak niti se mi ne zdi to tako toliko pomembno, bolj pomembno se mi zdi, da se v tem času do našega mandata dobro pripravimo na to dolžnost, na to obveznost, na to pravico in na to čast in jo seveda izkoristimo v prid Slovenije in pa v prid vseh državljanov Slovenije. Jaz mislim, da bo potrebno tukaj seveda marsikaj postoriti in ne samo v Ljubljani, ne samo tukaj v centru, ampak vsepovsod po Sloveniji, če hočemo res iz te investicije seveda potegniti čim več. Še na eno reč bi opozoril. Govorili smo kar veliko o teh kadrovskih novih potrebah. Tudi v tem celotnem projektu je treba povedati, kaj bo z vsemi temi ljudmi potem, ko se bo ta zadeva zaključila. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Guliču. Besedo ima gospod Juri. Prosim.
Hvala, predsednik. Najprej naj povem, da mi je malce smešno, ko še takrat, ko pihamo vsi v isti rog, se najde nekdo, mislim na kolega Grimsa, ki poudarja razlike med nami za vsako ceno, pa iz vseh razprav, z vsemi opozorili, ki so jih imele te razprave do sedaj, veje navdušenje, optimizem, da gremo v ta projekt skupno. Zato se mi zdi odveč in neprimerno zaničevati določene pomisleke, jih diskvalificirati in jih spravljati na nižji pomen. Če nadaljujem tam, kjer je končal kolega Potrč, ki je podal mnenje poslanske skupine Združene liste. Kot ste videli, ni med nami niti glasu pomisleka do odločitve, da naj Slovenija prevzame to predsedovanje v predlaganem terminu. In mislim, da je vlada ravnala prav in odgovorno, ko je odločanje o tem v trenutku, ko je v funkciji opravljanja tekočih poslov, prenesla na državni zbor. Tudi sicer, ko bi kdo imel kake pomisleke, bi bili skoraj že brezpredmetni, kajti kot novi člani Evropske unije to nalogo moramo prevzeti, če ne zdaj, pa kasneje. In se strinjam z vsemi, ki pravijo, da bolje sedaj kot kasneje. O samem pomenu tega predsedovanja je bilo že govora, tako da tu ne bom nadaljeval. Ni torej vprašanje, ali gre predsedovanje sprejeti ali ne, temveč kako kakovostno se bomo nanj pripravili in kako kakovostno ga bomo opravili. Naloge, ki bodo v tistem času pred Evropsko unijo - delno je že bilo o tem nekaj govora, ampak po moje premalo -, bodo nadvse zahtevne. Od izzivov udejanjanja ustavne pogodbe, če bo ratificirana v vseh parlamentih in na referendumih, funkcioniranja ustavno razširjene Unije do tistih izzivov, ki zadevajo proces njene nadaljnje širitve. In to so težki izzivi. Do vloge Evrope, če hočemo, v širšem mednarodnem kontekstu in zlasti pri razreševanju svetovnih kriz. Bojim se, da bosta iraška in širša bližnjevzhodna kriza z njunimi najbolj znanimi primesmi, ki jima pravimo neustrezna ameriška politika in terorizem, še vedno odprti in še vedno boleči. In seveda vloga Evrope pri uveljavljanju drugačnega odnosa med razvitimi in nerazvitimi deli sveta ter velikimi onesnaževalci okolja in zlasti podnebja [[mislim predvsem na izvrševanje kjotskega protokola]] . Če sami ne bomo vzorni v tem času oziroma uspešni, gospodarsko, družbeno, politično, s tem da bomo omogočili ali pa zastavili vse potrebne stvari za nadaljnjo gospodarsko rast, za utrjevanje socialne države in zastavili vse za uravnotežen in trajnosten razvoj, sledili, skratka, lizbonski strategiji, se ustrezno pripravili za prevzem evra, ohranili ne le formalno, ampak tudi dejansko doseženo raven manjšinskih pravic, manjšinske zaščite in doseženo raven interkulturnosti v našem prostoru, popravili nadvse porazno sliko spolne zastopanosti vodilnih struktur naše države oziroma upoštevanje načel enakih možnosti, sodeč po tem, kako smo, recimo, tu v državnem zboru izbrali in še izbiramo svoje vodstvo, ni kaj veliko upati, da bomo tudi tej potrebi zadostili. Da bomo odpravili problem izbrisanih in povrnili kategoriji človekovih pravic polno dostojanstvo, odpravili tudi problem meje s Hrvaško in vstopili v Schengen; se postavili na čelo zagovornikov politike miru oziroma doktrine preventivne politike in izrečen nedvoumen ne tisti drugi doktrini, ki pravi, najprej udari in potem se pogovarjaj. In ne nazadnje se dvignili - vemo, kakšne so občasne ankete naše evropske priljubljenosti - se dvignili na evropski rating lestvici. Če se sami ne bomo v teh dveh letih in mesecu dni, koliko nam časa za priprave preostane, izkazali kot uspešni in prepoznavni, bo tudi predsedovanje bolj skromno in težavno, v najboljšem primeru le rutinsko. Če pa bomo naštetemu sledili, bo odgovornost za to predsedovanje skupna. Želim si, da bi bilo temu tako in tudi sam želim temu prispevati. Če mi dovolite na koncu misel. Na misel mi pride tisti dan, ko se je Slovenija odločala o tem, ali naj prevzame organizacijo in izvedbo svetovnega prvenstva v rokometu. Pripravili smo se ustrezno in doživeli velik uspeh, zato ker smo bili odlični organizatorji in seveda tudi s svojo reprezentanco dosegli odločen uspeh. Torej, na nas je seveda, da se ustrezno pripravimo in organizacijsko in v načinu igre. Hvala.
Hvala gospodu Juriju. Besedo ima gospod Drobnič. Prosim.
Verjetno je pričakovano, če smo vstopili v Evropsko unijo, da bo prej ali slej prišlo tudi na nas, da prevzamemo predsednikovanje. Mi nismo imeli pri tem možnost, da odločamo, v kateri skupini ali v katerem terminu bi lahko to prevzeli. Ampak, če si v neki taki skupnosti, potem se seveda pričakuje in tudi za vsakega takšnega je tudi priložnost, da prevzame takšno funkcijo. Ne vem, zakaj pač v tej zgodnejši ekipi oziroma v zgodnejšem terminu. Tako je pač nastalo. Morda tudi zaradi tega, ker smo se veliko "prsili", kako je naša država na načelu teh držav, ki so vstopile v Evropsko unijo, in je najbolje "pošlihtala", najbolje uredila ta proces prilagajanja, tudi svojo ekonomsko in gospodarsko sfero. To je potrebno razumeti ne samo z vidika stroškov, to so zagotovo pomembni dejavniki, ki vplivajo na to, kako se bomo obnašali, ampak tudi je razumeti, katere priložnosti s tem pridobimo. Tako kot za podjetje, ki se odloča bodisi za neko investicijo ali za nakup ali karkoli, da opravi neke vrste analizo in to moramo tudi mi sami pri sebi početi. Nekaj priložnosti je zagotovo, ne samo da se nas bolj spoštuje, ampak lahko iz tega tudi kaj potegnemo v gospodarskem smislu, v ekonomskem smislu, v finančnem smislu, kar bo zagotovilo večjo gospodarsko učinkovitost. Mi bi se morali vprašati, poleg teh vprašanj, katere ne bi toliko izpostavljal - glede človekovih pravic. Slovenija glede človekovih pravic kar visoko kotira v svetu. Torej o izbrisanih skvodih in podobne reči, ki se odvijajo verjetno tudi v Sloveniji pa še kje drugje. Ampak predvsem, kako bo naša država postala zanimiva za investicije. To, kar se je dogajalo v zadnjih letih, je seveda nesprejemljivo. Ljudje seveda bodo lahko razmišljali o človekovih pravicah pa diskutirali, morda tudi v Cankarjevem domu, ampak s slabo gospodarsko politiko pa bodo vendarle njihove oči usmerjene predvsem to, ali bodo lahko preživeli vsak dan. In to je zdaj vprašanje v Sloveniji za marsikoga, kako preživeti, kako plačati šolnino in še marsikaj drugega. Skratka, odločitev je na nas. Jaz sam podpiram to, to je normalno, to je pričakovano, se pa vprašajmo, res ali je v tem za nas tudi priložnost, sam mislim, da ja.
Hvala gospodu Drobniču. Besedo ima gospod Zagorac. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni. Nesporno dejstvo je, da smo v Slovenski nacionalni stranki nasprotovali vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Dva od številnih razlogov, ki so jih takratni naši poslanci navajali, zakaj ne v Evropsko unijo, sta bila veliki stroški, povezani s sodelovanjem v evropski družbi, in nepripravljenost Slovenije za vstop v EU. Takrat ste nas imenovali oziroma imenovali našo stranko kot stranko, ki straši ljudi pred vstopom v Evropsko unijo. Danes imamo dva od teh dejstev pred sabo. 60 do 100 milijonov evrov oziroma 30 milijard slovenskih je sigurno velik strošek za predsedovanje v Evropski uniji. Prav tako smo slišali, da bo treba zaposliti 40 novih uradnikov, kar dokazuje tudi, da Slovenija ni bila pripravljena za vstop oziroma še ni pripravljena za predsedovanje v Evropski uniji. Po drugi strani drži tudi dejstvo, da je predsedovanje v Evropski uniji čast, sicer draga, ampak je čast in prav zanima me danes, ko sem slišal, koliko koristi bomo od tega predsedovanja imeli, prav zanima me, katere bodo te konkretne koristi, ki jo bodo imeli ljudje, ki bodo ta sredstva za predsedovanja zagotovili; ampak nesporno dejstvo je tudi to, da temelj demokracije predstavlja ljudska volja in ljudje so se na referendumu v večini odločili, da gre Slovenija v Evropsko unijo. Skočili smo v bazen, v tem bazenu moramo plavati, ravno zato, da se v tem bazenu Evropske unije Slovenija ne bo utopila, bom tudi sam podprl predlagani sklep. Hvala.
Hvala gospodu Zagorcu. Besedo ima gospod Battelli. Se odpoveduje. Naslednji ima besedo gospod Petek, Miro Petek. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Podprl bom predsedovanje Republike Slovenije v svetu Evropske unije in Evropskem svetu z upanjem, da bomo na koncu dosegli tako zavidljivo in tako vrhunsko oceno, kot jo je nedavno tega dobila Irska. Ponudba je zelo pomembna za ugled naše države, seveda če jo bomo znali tudi primerno izkoristiti. Že sama nominacija kaže na naklonjenost ostalih držav iz Evrope, iz Evropske unije do Slovenije in ne smemo zanemariti dejstva, da bi mnoge države rade stopile na naše mesto in prevzele vodenje Sveta Evropske unije v tem mandatu, ki je predviden za nas. Očitno je Slovenija med najbolj pripravljenimi novinkami. Dovolite mi na tem mestu še medklic. Ugled države v svetu je zelo pomemben, za mene pa še bolj pomemben ugled in zaupanje, ki ga imajo Slovenke in Slovenci v našo pravno državo, v naše politike in politiko. To pa javnomnenjskih raziskavah niti ni tako veliko in v tem zboru si bomo morali prizadevati, da bi zaupanje v našo državo in v našo politiko povrnili in da bi ga približali zaupanju in pohvalam, ki ga nam Sloveniji kot državi, izreka tujina. Tu je bil večkrat omenjen denar. Seveda teh 60 oziroma 100 milijonov evrov ni malo denarja, nasprotno. To je zelo velik denar in za ta denar bi lahko v Sloveniji marsikaj naredili. Toda ta strošek nas očitno čaka, ne glede na to, ali gremo v predsedovanje v Svetu EU v prvem mandatu ali pozneje. Za vstop v EU smo se odločili na referendumu, zavedajoč se pač, da to članstvo prinaša pozitivno in negativno plat. Prepričan pa sem, da bo prihodnja vlada naredila vse, da bo ta finančni vložek povrnjen in to povrnjen z obrestmi. Zato bom tudi podprl predsedovanje Republike Slovenije v Svetu EU. Hvala.
Hvala gospodu Petku. Besedo ima gospod Gantar. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poudaril bi mogoče nekaj misli, ki sem jih danes že enkrat izrekel na komisiji. Naj začnem s tem, da je potrebno po mojem mnenju odločno in brez omahovanja podpreti odločitev, da vstopimo v prvo skupino predsedovanja. Ne zaradi teh ali onih priznanj, zaradi tega, da smo najbolje pripravljena članica, pa tudi priznanj za naprej in za nazaj, pač pa predvsem zaradi aktivne politike Slovenije v EU. Tudi ni potrebno prevzemati tega predsedstva zaradi nekakšne promocije, saj nismo turistična agencija državni zbor. To so vzporedne pozitivne posledice, ki bodo koristne in bodo dobre. Potrebno se je zavedati tega, da se s predsedovanjem pomembno poveča formalen in neformalen vpliv Slovenije v institucijah EU, in to ne samo v času predsedovanja, torej tistih šestih mesecih, pač pa že takoj, že v naslednjih mesecih, če bomo sprejeti, če bo to potrjeno, se bo glas slovenskih predstavnikov obravnaval in tretiral drugače. To je glas, iz mojih izkušenj to vem, to je glas nekoga, ki bo čez nekaj mesecev ali čez leto ali dve, prevzel vajeti v roke. Zato vem, da se je treba ne pripravljati na predsedovanje, ampak se predsedovanje v nekem smislu začenja že jutri, če smem izpostaviti to dejstvo. In to je bilo vedno tako in iz izkušenj je to zanesljivo. Še dobro vem, kako močno prisluhnejo stališčem neke bodoče predsedujoče v EU. Najpomembnejše pa je to, da lahko v okviru predsedovanja izberemo določene teme in probleme, ki jih znotraj formalnega okvira in nepristranskosti izberemo in za katere smo posebej zainteresirani, jih porinemo naprej, če smem tako reči, in dosežemo več, kot če ne bi predsedovali. Treba je izbrati omejeno število tem, treba se je odločiti za te teme in začeti takoj delati na njih. Vendar se je treba ob tem zavedati, da je to res zahtevna naloga. Zahtevna naloga po finančni plati, ki bo pomenila prestrukturiranje proračuna, dodatnih javnih izdatkov ne bo mogoče doseči, če želimo hkrati realizirati cilj prevzeti evro, in seveda to nikakor ne bo lahek zalogaj. Pa tudi z vidika kadrovskih virov, ki so v slovenski javni upravi omejeni. Te omejenosti ni mogoče premagati kar naenkrat. Pri tej omejenosti se je treba zavedati, da je ta ne samo po številu, temveč tudi po vedenjih in znanjih, ki jih je treba pridobiti. Veliko je bilo narejenega, ogromno, vendar za takšen zalogaj seveda premalo. Zato se je treba zavedati, in predvsem koalicija se mora zavedati, da je to resna naloga, ki pa je dobesedno ni mogoče odkloniti. Ob splošnem soglasju bi pričakoval, da bi se oglasil tudi predsednik vlade, torej novi predsednik, da bi bil danes tu, da bi poleg načelnega soglasja ali podpore izrazil tudi neko prepričanje, neko privrženost temu, da bo temu tudi tako, da se ne bi slučajno kdaj zgodilo - res nisem prevelik pesimist, da bi se to zgodilo, ampak vseeno -, da se ne bi slučajno kdaj zgodilo, da je v to situacijo novo vlado porinila stara vlada in parlament, ki se ni v celoti zavedal posledic. Jaz povem, da se zavedam teh posledic, in opozarjam na te posledice predsednika vlade ter vse njegove kolege, bodoče ministre in tako naprej. K temu bi dodal še besedo - ker jo moram - , komentar na izvajanje kolega Grimsa, ki ga trenutno ni, vendar bom prebral zapisnik seje. Očitek, da je vlada premalo storila pri harmonizaciji zakonodaje in da smo morali delati zadnje dneve pred vstopom, seveda ne drži. Treba je omeniti, da so bile nekatere direktive v Evropski uniji sprejete pozno in jih že tehnično ni bilo mogoče harmonizirati prej kot do roka. In moram reči, da smo bili ena izmed redkih držav, ki jim je to uspelo; niso vse uspele, mi smo uspeli. Drugič, nekatere določbe so morale začeti veljati točno ob vstopu v Evropsko unijo, ne prej in ne pozneje. In iz narave slovenske zakonodaje je najbolje, da se dejansko sprejme tik pred tem in takrat, ko začnejo veljati; in to smo tudi storili [[recimo, zakon o elektronskih komunikacijah]] . In končno, treba je bilo opraviti še zadnje fino usklajevanje pred samim vstopom. Vse države, ki so vstopale v Evropsko unijo, so tik pred vstopom močno povečale svojo zakonodajno aktivnost. Spomnim se, da je avstrijski parlament leta 1994 zasedal cele noči. Žal je to breme v preveliki meri tedaj morala nositi vladna koalicija sama. Spomnim se, recimo, obstrukcije pred sprejemom zakona o elektronskih kominikacijah, za katerega sem pozneje na spletni strani SDS prebral, da je to dobro pripravljen zakon. Tukaj notri ste gospodje takrat - in gospe, kolikor jih je bilo - zapustili dvorano in to vam moram povedati, obljubim, da tega ne bom prevečkrat ponovil v naslednjih štirih letih, mogoče pa še kdaj. Aktivistični diskurz Branka Grimsa vas, koalicije, ne bo pripeljal daleč. Na to vas opozarjam resno. Svetujem bolj trezen in realističen pristop. Že samo zaklinjanje na pomembnost naloge nas ne bo pripeljalo niti milimeter bližje njeni uresničitvi. Hvala lepa.
Hvala gospodu Gantarju. Besedo ima gospa Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Pridružujem se vsem tistim, ki izrekate skoraj soglasno podporo sklepu, ki smo ga dobili v gradivu kot predlog tistega besedila, ki naj bi ga podprli. Pri tem me pa ne navdaja nobena posebna evforija, zaradi tega, ker tisto, kar je pravica in kar je navsezadnje tudi odgovornost sleherne od članic Evropske unije, je pač nekaj, o čemer je treba preudarno razmisliti, pretehtati možnosti in pretehtati ne nazadnje tudi posledice. Zavedam se številnih ugodnih učinkov, ki jih bo predsedovanje Evropski uniji imelo. Hkrati pa se zavedam tudi tega, da se bo tisto, kar se sedaj kaže kot priložnost, izkazalo ali potrdilo kot priložnost šele po tistem, ko bomo opravili predsedovanje; kaže, da v prvi polovici leta 2008. In upam, da bo takrat zadovoljstvo veliko, in da bomo všteti med tiste države, ki so priložnost dobro izkoristile. Pri vsem tem se pa vendarle zavedam, da je to zelo odgovoren posel, ki mora biti natančno usmerjen. Zato se mi zdi potrebno sprejeti celovit program, ki bo zajel nujno koordinacijo znotraj vlade in tudi koordinacijo vseh nalog, obveznosti, finančnih posledic, kadrovskih potreb, tudi znotraj tistih institucij ali v povezavi med vlado in med drugimi institucijami, ki so bile doslej tudi vpete v delovanje Evropske unije. Ne nazadnje pa bi bilo prav definirati tudi vse tiste obveznosti, ki jih bo moral prevzeti nase državni zbor in bodo zagotovo v tem polletnem obdobju pomenile tudi povečanje obsega obveznosti. Ne vem, če smo že popolnoma pregledali, kaj vse nas čaka, in tukaj se mi zdi, da bi bilo dobro se zgledovati po pozitivnih praksah nekaterih drugih predsedujočih držav, zlasti tistih, ki tudi imajo samo omejene človeške vire, tako kot je to pri nas. Drugo, kar bi rada poudarila, je, da so po moje prioritete, ki nas bodo doletele v tem času predsedovanja, v marsičem vnaprej določene, tako z lizbonsko strategijo kot s finančno perspektivo ali vstopom v evro območje, ampak da temu zagotovo lahko dodamo tudi kakšno prioriteto, ki bo značilna samo za nas. In zakaj ne bi bila, recimo, ena do prioritet tudi odpravljanje demokratičnega primanjkljaja, o katerem je nenazadnje govoril tudi moj kolega Aurelio Juri, pa kakorkoli ga že definiramo. Kajti zdi se mi bistveno, da bi to predsedovanje vendar postalo nek projekt, ki bi bil projekt nacionalnega konsenza, ki ne bi bil projekt politične elite in neke birokratske strukture, ampak bi bil to projekt države Slovenije. In tu se mi zdi, da bi bilo mogoče dobro pogledati, kaj vse je kot svoje specifične prioritete ne nazadnje ponudila Nizozemska. Naravnost očarali so me s tem, da so si upali postaviti med prioritete poudarjanje kulturne različnosti Evrope. In so med drugim poudarili, kako zelo pomembno je, da se nove članice s svojo kulturno tradicijo predstavijo drugim državam. Sprašujem vas, ali upamo sedaj, ta trenutek, reči, da imamo dobro prakso reševanja manjšinskega vprašanja? Mislim seveda na vprašanje narodnih skupnosti. Ali smo s tem, kakor imamo to vprašanje pri nas rešeno, zadovoljni, ali je to pozitivna praksa, ali nas praksa potrjuje, da so vse zakonske reči tudi dobro izpeljane. Ne nazadnje bi se seveda človek vprašal, ali ni mogoče to tudi velika priložnost za tisto, da bomo udejanili prizadevanje, ki ga vsi radi v svojih lokalnih okoljih izrekamo. Namreč, da bo predsedovanje omogočilo razpršitev posamičnih dejavnosti po celo Sloveniji in s tem tudi nekako bolj uravnotežiti dolžnosti pa hkrati tudi prednosti predsednikovanja. In še bi se dalo najti možnosti, o katerih pa bo, prepričana sem, nova vlada začela jadrno razmišljati in bo glede na zakonska določila o odnosu med parlamentom in vlado, kadar gre za zadeve Evropske unije, parlamentu tudi hitro pripravila kakšen program. Hvala.
Hvala gospe Potrati. Besedo ima gospod Sok. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice poslanke, in poslanci! Moj predgovornik je prej omenil eno ravnanje opozicije ob dejstvu, ko se je sprejemal zakon o elektronski vezi, o elektronskih komunikacijah, saj ne vem, kako se je imenoval; ampak treba je k temu še nekaj dodati. Ta zakon je bil kot sistemski zakon skozi ta državni zbor potiskan po nujnem postopku. Če se poslanci spomnite, smo dobili en kup gradiva, ki je bilo še toplo, ki so ga nam prefotokopirali in nam ga prinesli na klop, in so rekli, sedaj pa o tem odločite. In ker seveda opozicija ni želela takšnega načina dela, je takrat zapustila dvorano in prepustila, da ste v petih minutah sprejeli ta zakon sami. Takšno je dejstvo. Poslanski kolega Gantar, jaz sem vesel, ko ste rekli, da o tem ne boste velikokrat govorili, ampak vedno, ko boste, vam bomo povedali isto. In prepričan sem, da sedanja vladajoča pozicija na takšen način ne bo sprejemala zakonov, ker je to neprimerno, ker ste nujni postopek izkoriščali, zlorabljali za vse zakone, ki ste jih hoteli na hitro, brez velike razprave sprejeti. In to, kar ste omenili, je bil eden takih zakonov. Pojdite, pa poglejte in se prepričajte; to, kar govorim, je čista resnica. Drugo, kar je, predsednik vlade, ki pa seveda še nima vlade, se je do tega vprašanja tu pred nami že opredelil. Če ste ga natančno poslušali, je v svoji predstavitvi programa o tem vprašanju, ki ga imamo danes na dnevnem redu, povedal svojo opredelitev. Sem pa kot poslanec nekoliko v dilemi. Danes vsi razpravljamo in bomo to željo, ta namen nizozemskega predsedstva podprli, me pa zelo skrbi, da pa nas dosedanja vlada ali pa vlada v odhajanju ni opremila z nobenimi dokumenti, z nobenim načrtom. Tu se danes govori, ne vem, o dva tisoč sestankih, o ne vem kakšnem aparatu, ki je potreben, o velikih sredstvih in se ta sredstva primerja s tem, koliko knjižnic bi lahko zgradili, koliko pediatričnih klinik, ne vem, lahko bi še dalje rekli, koliko falconov in tako naprej, ampak to nima nobenega smisla. Dejstvo je, da se je ta državni zbor potisnjen v neko situacijo, ko se moramo na vrat na nos v tem tednu odločiti o tem, kar nam je ponujeno. In zdaj seveda lahko tehtamo pozitivne in negativne strani tega predloga, lahko rišemo, kakšen bo to zalogaj v organizacijskem smislu, in to bo breme za novo vlado in za ta parlament. In v tem trenutku je izražena tako s strani mandatarja kot s strani tega državnega zbora želja in pripravljenost, da se to izpelje. In če citiram Kreka, ki je nekoč rekel: "Vsa umetnost je v tem, da je treba začeti." In če bomo začeli, potem se bomo tudi naučili, kako lahko ena Slovenija, ki je dobila to priložnost, da prva med novimi članicami Evropske unije v prvi rundi, takoj po ratifikaciji pogodbe nastopi v neki taki pomembni funkciji. Mislim, da kar se tiče finančnega bremena, ni nujno, da je to finančno breme takšno. Ni treba, da posnemamo zgled drugih držav. Prepričan sem, da si moramo tu ustvariti nek svoj program in po svojem programu tudi v realnih možnostih v finančnem smislu ta projekt izpeljati. Sem pa zelo za to, da ponujeno priložnost sprejmemo in tudi na tak način pomagamo utrditi veljavo Slovenije v svetu. Marsikdo nam bo, o tem sem prepričan, lahko tudi zavidal zaradi tega. Hvala lepa.
Hvala gospodu Soku. Besedo ima gospod Prijatelj.
Spoštovani predsednik! Dragi kolegi, drage kolegice! Govorimo o referendumski odločiti, zato ni verjetno diskutabilno, ali bomo to podprli ali ne. Jasno pa je, da bo imelo to za naš proračun določene finančne posledice, ki niso tako majhne, vendar pa vsaka šola nekaj stane in jaz bi rad to stvar v diskusiji nekako drugače obrnil. Danes me boli namreč dejstvo, da imamo lokalno samoupravo nesposobno, da imamo na nek način tudi državni aparat nesposoben za pridobivanje finančnih sredstev, ker vidimo, da jih ogromno vračamo tudi nazaj v Bruselj, ker jih nismo pravilno koristili oziroma nimamo pravilnih programov. Sam sem tudi vzpostavil poslansko vprašanje vladi, kakšna so to sredstva v zadnjih letih, ki smo jih morali vrniti, govorimo o milijonih evrov. In če vzamemo v obzir, da bomo zaposlili v letu 2005, glede na to, da piše v vplivih na javno upravo kar 40 oziroma nekaj 100 novih ljudi, ki bodo opremljeni s tem znanjem, si močno želim, da bomo to znanje preselili tudi na upravne enote oziroma mestne občine, da bomo lahko uspešno konkurirali tudi za pridobitev mednarodnih sredstev za vzpostavitve schengenske meje, za izgubo delovnih mest, za ne nazadnje tudi razvoj kmetijstva, ki je, vemo, v EU tako ali drugače najbolj hendikepirana panoga in zapostavljena. In ne nazadnje pričakujem, da kljub temu da bomo izdali 60 do 100 milijonov evrov oziroma moramo govoriti v tolarjih, 24 milijard, da lahko ta denar na nek način dobimo nazaj. Zato smatram, da je to neka šola, ki nas bo sicer kar dosti stala - pa vendar. Ocenjujem tudi, da je v bistvu to, kot so že moji kolegi iz Slovenske nacionalne stranke povedali, častno dejanje, predvsem pa volja ljudi, ki je izražena na referendumu, zato bom tudi to odločitev podprl.
Hvala gospodu Prijatelju. Besedo ima gospodična Jeraj.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Predsedovanje Slovenije v Svetu EU in Evropskemu svetu skupaj z Nemčijo in Portugalsko se mi zdi enkratna priložnost in obenem izziv. Ob vseh bojaznih, ki so bile v preteklosti izražene, da se bomo nekako stopili znotraj EU in držav z veliko več prebivalci, kot jih imamo sami, se mi zdi priložnost, ki bi jo morali, če lahko tako rečem, zgrabiti z obema rokama. Slovenija je in še vedno namenja veliko sredstev za promocijo zunaj naših meja. Vprašanje je, ali so ta sredstva racionalno porabljena ali ne - verjetno sodi v kakšno drugo razpravo. Jasno je, da bo potrebno za to zagotoviti določena sredstva. Je pa ta višina dejansko odvisna od nas samih, torej od Slovenije, ki se bo odločila, kaj želi s tem doseči. Če dolgoročno želimo doseči večji vpliv in učinek, se pravi, postaviti Slovenijo na neko določeno mesto v EU, promovirati Slovenijo, predstaviti njene posebnosti, se uveljaviti kot moderna in gospodarska država, bomo za to namenili več sredstev, sicer jih bomo namenili manj. Še enkrat, odvisno je od tega, kaj želimo s tem doseči. Izziv se mi zdi predvsem v tem, kar vlada vidi kot izjemno zahteven projekt: vzpostavitev kadrovske in logistične podpore oziroma organizacije. Smo to sposobni storiti? Prepričana sem, da smo. Izziv je tudi usposabljanje kadrov in zagotavljanje zadostnega števila uradnikov, 40 do 100 uradnikov pač ne bi smel biti tak problem ob vsej brezposelnosti, ko pa vemo, da so med brezposelnimi tudi mnogi z univerzitetno izobrazbo in bi si verjetno takega dela samo želeli, verjetno bodo tudi ostali znotraj nekega uradniškega aparata EU. Poleg tega menim, da bi predsedovanje OVSE v letu 2005 bila dobra šola in priprava na predsedovanje Svetu Evropske unije in Evropskemu svetu potem dve leti kasneje. Še enkrat menim, da je predsedovanje enkratna priložnost in Slovenija ima tukaj priložnost in možnost, da se izkaže. Kot vemo, se zamujene priložnosti se ne vrnejo in razmišljanje, da bi odločitev sprejeli enkrat kasneje, ko se nam bo zdelo, da morda imamo pa dovolj sredstev za to, ni ravno na mestu. Kar nekaj ponujenih priložnosti smo v preteklosti že zamudili in nihče nam ne garantira, da jih bomo ponovno imeli, zato upam, da ne bomo zamudili tudi te. Predlagan sklep bom podprla v prepričanju, da se bodo zelo hitro in intenzivno začele priprave na to in da bomo svojo sprejeto odločitev tudi opravili čim bolje oziroma zelo dobro. Hvala.
Hvala gospodični Jeraj. Besedo ima gospod Germič. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Povabilo, ki je bilo izrečeno in ponujeno Sloveniji s strani nizozemskega predsedstva, da Slovenija kot prva izmed novih članic prevzame tudi vlogo predsednikovanja, zame ni bilo presenečenje. Ni bilo presenečenje iz izkušnje, ki sem jo lahko imel pri delu v okviru Evropskega parlamenta kot opazovalec in kot član Evropskega parlamenta v predhodnem obdobju, kjer je seveda Slovenija že igrala zelo pomembno aktivno vlogo kreatorja politike znotraj Evropske unije. Zato bi tukaj koregiral, da seveda pomeni ta predlog nizozemskega predsedstva ne vlogo Slovenije, da kreira aktivno politiko, ampak da še pojača svojo aktivno vlogo pri oblikovanju aktivne politike znotraj Evropske unije. Seveda, to se mi zdi zelo pomembno poudariti, ker je bilo danes kar nekaj očitkov na to, da je bilo veliko zamujenega ali narejenega drugače ali narobe ali slabo. Moja izkušnja in ocena je, ki je podkrepljena tudi z vsemi poročili Evropske komisija, ki je spremljala prilagajanje svojih zakonodaj v fazi približevanja Evropski uniji in sprejemanja harmonizacij evropskega pravnega reda, kjer je pravzaprav Slovenija celotno obdobje bila na čelu. Drugo pomembno, kar je potrebno poudariti, je to, da je Slovenija oblikovala en sistem, ki je bil vzor marsikateri državi, že članici znotraj petnajsterice, prav gotovo pa vsem ostalim kandidatkam, na kakšen način je peljala postopke prilagajanja svojega pravnega reda pravnemu redu Evropske unije, kjer je aktivno vključevala tako vlado kot parlament. Tukaj se mi zdi, da je bilo več signalov že prej, da se Sloveniji daje posebno pozornost. Naj tukaj omenim samo to, da je iz Slovenije bil v predsedstvu konvencije gospod Peterle, kar je bilo prav gotovo tudi eno izmed priznanj vseh dosežkov, ki jih je Slovenija v svoji aktivni vlogi pri kreiranju aktivne evropske politike imela, in seveda na ta način tudi sprejeta njegova vloga kot tistega, ki lahko aktivno sooblikuje določilo pogodbe, torej nove ustavne pogodbe. Seveda se mi znotraj tega zdi izredno pomembno ugotoviti, da to aktivno vlogo Slovenija nadaljuje tudi po vstopu in nizozemsko predsedstvo je imelo to v vidu, ko je predlagala trojko, prvo trojko po letu 2006, torej v začetku leta 2007. To se mi zdi izredno pomembno iz razloga, da še ni jasno, na kakšen način bo vpeljano predsednikovanje. In seveda bo tukaj bo Slovenija v težjem položaju, kot če bi bila danes situacija že jasna, kajti ne vemo, ali bo pogodba, nova ustavna ureditev, že veljala ali ne. In v tem primeru bo to dejstvo nejasno še dolgo v letu 2006, s čimer bo Slovenija lahko aktivno vlogo prevzela že z začetkom leta 2007. Zelo pomembno se mi zdi, da Slovenija izjemno pomembno aktivno vlogo igra v vprašanjih, ki so vezana na finančno perspektivo. Tukaj se mi zdi izredno pomembno vprašanje, ki se bo odločilo o tem, kakšen bo prispevek posamezne države članice v višini družbenega bruto proizvoda. In seveda Slovenija tukaj že ima izredno jasno izdelano stališče v tem, seveda da mora nova finančna perspektiva omogočiti takšna sredstva, ki bodo omogočila izvajanje lizbonske strategije, torej da bomo do leta 2010 pripeljali Evropsko unijo med vodilne svetovne ekonomije. In seveda tukaj se mi zdi zelo pomembno, da ko bomo sprejeli danes to odločitev - prepričan sem, da s popolnim konsenzom, vsaj tako je danes tukaj razumeti te razprave - , bo lahko postala zelo zelo aktivno - in tukaj se strinjam s predhodniki, ki so govorili, da seveda to aktivno vlogo ne začne igrati takrat, ko postane članica trojke, ampak jo bo začela igrati že takoj, ko bo sprejela to odločitev. In seveda za Slovenijo, ki želi biti na znanju temelječa družba, ki želi inovativnosti prenašati v nove tehnološke dosežke, ki hoče temeljiti na bistveno večji dodani rednosti, je takšna perspektiva utemeljena v nacionalni razvojni strategiji. Tukaj se mi zdi, da je to, kar bo za Slovenijo tisti velik učinek, in tudi strinjam se, da samo finančno vrednotenje ni celovito vrednotenje in da seveda bo imelo predsednikovanje znotraj Evropske unije večkratne učinke. Večkratne učinke, ki jih bo v kratkem zelo težko vrednotiti, hkrati pa zelo težko v celoviti oceni tudi pridobiti. Zato se mi zdi izredno pomembno, da bomo v tem obdobju, ki nas čaka do nastopa vloge predsednikovanja, uspeli oblikovati jasna stališča do prioritet in da bomo usposobili institucije za to, da bodo lahko učinkovito opravile delo, ki je pred nami. Tukaj bi se vseeno dotaknil še tega, čeprav je že bilo rečeno, da je predsednik vlade že izrazil podporo temu projektu, da ga danes pogrešam tukaj med nami, kajti razprava o tem vprašanju pravzaprav poteka danes, ta razprava ni potekala, ko smo govorili o kandidatu za predsednika vlade, ampak o tem vprašanju razpravljamo danes in seveda bilo bi zelo dobro tudi danes slišati njegovo mnenje. Na to opozarjam predvsem tudi zato, ker smo velikokrat s strani opozicije v preteklem mandatu slišali, da seveda v Evropskem parlamentu si je nemogoče predstavljati, da ali predsednik Sveta ali predsednik Evropske komisije ne sodeluje v razpravah takrat, ko govorimo o vprašanjih takšnega pomena, o katerem danes govorimo. Seveda to si želim tudi zato, da bi jasno slišali njegovo stališče, da podpira to, kar je bilo danes sprejeto na odboru za zadeve Evropske unije, in tudi to, kar bo po mojem prepričanju danes sprejeto tudi tukaj na plenarnem zasedanju. Torej, glasoval bom za predložene sklepe in prepričan sem, da bo Slovenija tako kot vrsto let do sedaj, ko je imela vodilno vlogo in v kreatorju evropske politike to kreativnost in to aktivno vlogo še ojačala. Hvala lepa.
Hvala gospodu Germiču. No, ker je bilo že nekajkrat izražen pomislek, zakaj gospoda mandatarja, gospoda Janše ni tukaj, da bi svoje stališče prikazal, moram reči, da nimamo nobene poslovniške možnosti, da bi ga kot predstavnika nove vlade kakorkoli vključevali v to in zahtevali od njega odgovor, mislim pa, da je dovolj jasno vsej slovenski javnosti že povedal svoje stališče. Nadaljujemo z razpravo. Na vrsti je gospod Veber. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. Dejstvo je, da nas je mandat, ki se je iztekel, uvrstil med najbolje pripravljene nove članice v Evropski uniji in da nas je to tudi uvrstilo v prvo skupino, ki bo imela možnost predsedovati Svetu Evropske unije. In po dveh največjih projektih, ki sta bila prisotna v tem obdobju, to je vključevanje v Evropsko unijo in seveda tudi v zvezo Nato, se je nekako v prejšnjem mandatu iskalo neko najpomembnejšo nacionalno temo in mislim, da je danes zelo blizu vsaj deloma odgovor, da je predsedovanje Svetu Evropske unije eden največjih izzivov oziroma nacionalnih projektov v tem mandatu, ki ga začenjamo. Predsedovanje bo seveda velika odgovornost in predvsem preizkus zrelosti tako na notranjepolitičnem področju kot seveda tudi na zunanjepolitičnem področju. V Združeni listi socialnih demokratov smo vedno zelo resno pristopili k vsem najpomembnejšim temam, ki utrjujejo položaj Slovenije in ki predvsem tudi utrjujejo njen gospodarski in socialni razvoj znotraj nje same. Tudi na ta projekt gledam podobno. Torej, treba bo resnično zelo resno pristopiti k vsem postopkom in aktivnostim, s katerimi bomo zagotovo morali slediti ne samo načelom Slovenije, ampak mislim, da tudi zelo znanim načelom delovanja Evropske unije. Gre za to, da smo v eni najmirnejših in najnaprednejših celin in seveda stabilen razvoj gospodarstva, zagotavljanje enakomernega razvoja oziroma zmanjševanje razlik med evropskimi regijami oziroma državami ter vključevanje novih članic so zagotovo zelo pomembna izhodišča za delovanje Evropske unije, tudi v tistem obdobju, ko naj bi predsedovanje prevzela Slovenija. Zagotovo bo zelo pomembno, da bomo do takrat razrešili prenekatera vprašanja, ki so ostala odprta predvsem ob izteku prejšnjega mandata in na katerih je ne nazadnje tudi desnica, ki je dobila večinsko podporo na volitvah, pravzaprav gradila svoj uspeh. Torej, treba bo razčistiti predvsem vprašanja in odnos do odločb ustavnega sodišča, predvsem tistih, ki so vezane na človekove pravice. Brez teh razčiščenih vprašanj bo izjemno težko kredibilno prevzemati vse naloge in tudi poskušati urejati ta vprašanja v vseh ostalih delih Evrope. Tako da je tudi zaradi tega to predsedovanje izjemno pomembno, da se znotraj Slovenije zelo resno pogovorimo tudi o teh vprašanjih. Ali je finančni vložek, ki se vlaga v predsedovanje, velik, prevelik, premajhen, je seveda vprašanje, na katerega je težko odgovoriti. Dejstvo pa je, da če predseduješ Evropski uniji, zagotovo imaš tudi vpogled tako na obstoječi evropski trg znotraj same Evropske unije kot tudi vpogled na trg članic, ki se pripravljajo za vstop v Evropsko unijo. In to so tisti izzivi, ki bodo zagotovo izjemno pomembni in na podlagi katerih bomo lahko pridobili po mojem mnenju tudi veliko informacij tako za naše gospodarstvo kot tudi finančne institucije, da se poskušajo organizirati tako znotraj možnosti, ki jih že sedaj nudi Evropska unija skozi posamezne strukturne sklade in finančne institucije, in tudi nadgraditi svoje gospodarske usmeritve ter finančne institucije na način, da bomo lahko tudi po izteku predsedovanja prevzemali pomembno vlogo na trgu tako znotraj Evropske unije kot tudi v bodočih članicah, pa tudi v drugih delih sveta, ki bodo gledali na Slovenijo, če bo uspešno opravila to predsedovanje, v povsem drugačni luči kot pa, če te možnosti ne bi izkoristila. Zato se mi zdi, da je tudi finančni vložek pač eden od nujnih pogojev, ki pa bo po mojem mnenju v prihodnosti tudi vrnjen. Hvala.
Hvala gospodu Vebru. Besedo ima gospa Kucler Dolinar. [[Se odpoveduje.]] Besedo ima gospa Žgajner Tavš. Prosim.
Hvala lepa za besedo. No, jaz moram reči, da sem tekom današnje razprave pravzaprav prišla do enega zelo pomembnega ali pa zanimivega vprašanja: kako pravzaprav je mogoče odpraviti tako imenovani demokratični primanjkljaj, ko pa se pri tako splošno pomembnih odločitvah, kakršna je pravzaprav današnja, kljub nekemu, bom rekla, pavšalnemu konsenzu političnih strank, pravzaprav razprava ves čas bolj ali manj vrti okoli obtoževanja enih in drugih, kaj bi lahko storili oziroma zakaj pač nečesa niso storili pri tem in tem zakonu - pa najsibo to, ne vem, kakšen zakon s področja Evropske unije ali ne vem kakšen zakon čisto s področja domače politike. No, kar pa se tiče ugotovitve, da so pač prioritete različne, žalostno je, da nekateri med svojimi prioritetami ali pač strankarskimi prioritetami danes, ko se sprejema pravzaprav zelo pomemben zakon, pravzaprav eden izmed najpomembnejših, ki jih bo verjetno Slovenija sprejela v nekem določenem obdobju, morda celo v mandatu, ki je pred nami, skratka, da danes ne vidijo med temi prioritetami projekta, vrednega okoli 100 milijard evrov oziroma milijonov, se opravičujem, oziroma vrednosti takega projekta. Sem pa vesela, da se pravzaprav zavedate več ali manj, kaj bo potrebno storiti oziroma kaj bo, če tega in tega ne bomo storili. Ni res, da je pravzaprav dobro, da je državni zbor naredil premik od evforičnih razprav, kakršne so bile v obdobju, ko je Slovenija vstopala v Evropsko unijo, k bolj treznim in upam, da tudi bolj odgovornemu ravnanju. No, in danes je bilo, recimo, tudi izpostavljeno vprašanje, ali imamo v Sloveniji dovolj usposobljenih kadrov. Moram poudariti, da pravzaprav vprašanje ni bilo na mestu, kajti vprašanje ne sodi danes v državni zbor. To pravzaprav ne sme in ne more biti vprašanje, s katerim se ukvarja državni zbor ali s katerim se ukvarja vlada. Dejstvo je, da če se je Slovenija odločila za takšen korak, potem mora imeti dovolj usposobljenega kadra. Zato je z reševanjem tovrstnih vprašanj pravzaprav treba začeti danes oziroma takoj. No, in morda bi za konec izpostavila - okoli finančnih zadev se ne bom preveč zadrževala, kajti govora okoli tega je bilo dovolj - za konec bi morda izpostavila le še eno zadevo, ki je bila mimogrede bolj ali manj cinično omenjena. Kar se tiče turizma oziroma možnosti, da Slovenija naredi v obdobju predsedovanja tudi korak naprej v razvoju turizma. Kdor malega ne ceni, pravzaprav tudi velikega vreden ni. Hvala lepa.
Hvala gospe Žgajner Tavš. Besedo ima gospod Pavliha. Prosim.
Spoštovani! Lepo je delati v vzdušju, kjer se očitno opozicija in pozicija počasi približujeta konsenzu. Zato bom sam, sicer s polno odgovornostjo, ampak tudi z gorečnostjo pritisnil na tipko, pod katero je zapisana na videz preprosta besedica "za". Upoštevajoč seveda številne argumente, tako od kolegija predsednika državnega zbora, pa matičnega odbora za zadeve Evropske unije, pa nenazadnje mnenja državnega sveta, mnenja vseh vodij poslanskih skupin in vseh vas, drage poslanke in poslanci, ki ste danes govorili. Dejstvo je, da se za včlanitev v EU odločilo na referendumu natanko 864.065 Slovenk in Slovencev. Mogočno število, ki je začrtalo temelje naše mednarodne usmeritve. Takrat ko smo glasovali bržkone nismo pričakovali, da se nam bo v tem prestižnem klubu 25-terice, da se ne bosta cedila le med in mleko - ambrozija in nektar. Verjetno smo se zavedali, da nam to članstvo prinaša tudi obveznosti, da nam prinaša slabosti in pričakovati smo morali utelešenje starega slovenskega pregovora, da pač ni muzike brez denarja. Imamo enkratno priložnost, da nismo samo poslušalci neke vrhunske simfonije, ampak da lahko v tem simfoničnem orkestru igramo prvo violino. Čeprav ni konkretnih podatkov, kaj nam bo to predsedovanje prineslo, sem osebno prepričan, da nam bo prineslo več mednarodnega ugleda, to sklepam tudi po svojih lastnih mednarodnih izkušnjah, da nam bo prineslo večjo prepoznavnost in da nam bo verjetno prineslo tudi kakšno gospodarsko priložnost. Ampak ob tem pa seveda ne smemo pozabiti na vsa tista svarila, ki so bila danes lepo argumentirana, brez namena, da bi glasovali proti, namreč svarila, ki se nanašajo na ekonomske oziroma finančne, kadrovske in upravne posledice našega članstva oziroma našega predsedovanja. Ampak to so vsa bremena, po moje, ki še vedno opravičujejo cilj, ki še vedno opravičujejo ponujeno predsedstvo. Zato mi dovolite, da tudi jaz končam s pregovorom, z mislijo, ki naj nas preveva naslednje štiri leta, namreč, da je duša brez visokega cilja kot barka brez krmila. Hvala lepa.
Hvala gospodu Pavlihi. Besedo ima gospod Bevk.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Podpiram stališče, da Republika Slovenija sprejme predsedovanje v Svetu EU in Evropskemu svetu. Mislim, da gre v tem primeru za nacionalni projekt, okoli katerega moramo doseči politično soglasje, podobno kot smo politično soglasje dosegli ob vstopanju v evroatlantske povezave. Nikakor torej ne gre zgolj za projekt vlade. Dragocena je naša izkušnja, ko je vsako na vladi sprejeto pogajalsko izhodišče romalo še na obravnavo v pristojni odbor v državnem zboru, kar je bila slovenska posebnost. Tudi pri tem projektu predsedovanja bomo morali v polni meri vključiti državni zbor in seveda predvsem pristojno delovno telo za evropske zadeve. Izkušnje, ki si jih je Republika Slovenija pridobila v letih strukturnega prilagajanja EU, bodo zelo dragocene tudi za predsedovanje EU. Proces prilagajanja in prevzemanja evropske zakonodaje je bil zelo zahteven projekt, zato ni nobene bojazni, da ne bi bili sposobni prevzeti in uspešno opraviti tudi tega izziva in kot prva novosprejeta članica Evropske unije predsedovati Svetu Evropske unije in morebiti tudi Evropskemu svetu. Skozi pogajanja je od leta 1998 do vstopa šlo okrog 2000 uradnikov. To je velik kadrovski potencial, ki ga moramo absolutno izkoristiti. Zato je bojazen, da kadrovsko ne bomo kos temu projektu, odveč. Seveda pod pogojem, da bo nova vlada to dejstvo in te izkušnje tudi upoštevala. Finančne posledice ne bodo zanemarljive. Po izkušnjah drugih držav bodo maksimalni stroški predsedovanja Republike Slovenije znašali 24 milijard tolarjev, kar je bilo danes že povedano, to znaša okrog 0,4% bruto družbenega proizvoda. Pa vendar finančne posledice niso tako velike, da jih naš državni proračun ne bi zmogel. Tudi pogajalski proces in strukturno prilagajanje naše države v obdobju od leta 1998 do leta 2004 niso bili poceni. Po nekaterih ocenah so bili ti stroški celo znatno višji. Ocenjeni so na 2 do 4% bruto družbenega proizvoda letno. Stroški predsedovanja bodo torej znatno nižji. Tudi Avstrija, tudi sosednja Avstrija je prevzela predsedovanje štiri leta po vstopu v Evropsko unijo in kot je bilo slišati iz dobro obveščenih krogov, so šele takrat dodobra spoznali notranji ustroj in delovanje Evropske unije. Odločili smo se za vstop v Evropsko unijo. To je prepričljivo pokazal tudi rezultat na referendumu. Konec koncev se bi vstop Slovenije v to zvezo tudi temeljni skupni projekt slovenske politike zadnjih deset let, zato ni nobenega razloga, da ne sprejmemo tudi te obveznosti in jo v polni meri izkoristimo. Hvala lepa.
Hvala gospodu Bevku. Besedo ima gospa Uhan. Prosim.
Prosim. Hvala lepa. Vstop Slovenije v Evropsko unijo je bil med najbolj podprtimi projekti s strani volivcev. Prepričana sem, da je ponujeno predsedovanje del evropske politike, katere del smo. Hudo nerodni bi bili, če ne bi tega sprejeli. Ne bi nas imeli za resno članico Evropske unije. Torej sprejmimo kar nam ponujajo, in se obnašajmo odgovorno. Poti nazaj ni več, seveda pa to stane, saj ima nekakšne negativne in pozitivne posledice. Prepričana sem, če bomo vedeli, za kaj gre, bo lahko pozitivnih več. Podpiram omenjeni predlog.
Hvala gospe Uhan. Besedo ima gospod Veršnik. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki vlade, drage kolegice in kolegi! Lepo je biti danes v tem visokem zboru, ko je iz vseh predhodnih, več ali manj vseh razprav, vejejo pozitivni odzivi na predzadnjo točko današnjega dnevnega reda. Slovenci smo znani kot dobri organizatorji. Že večkrat smo se izkazali, že večkrat smo bili tudi pohvaljeni. Vsekakor je to priznanje za našo državo, s tem so se strinjali tudi moji predhodni govorniki, zato moramo izkoristiti to priložnost in izziv. In sicer, izziv za dokončno uveljavitev naše države Slovenije, da se ne bo več dogajalo, da nas bodo zamenjevali za Slovaško ali celo kaj drugega. To je priložnosti in izziv tudi za naše gospodarstvo, tudi za naš turizem in gostinstvo, tudi za kaljenje naših kadrov pri bodočih tovrstnih projektih. Seveda veliko je razprave okoli stroškov, vendar pa ti stroški nas vsekakor čakajo, vsekakor bodo nastali, če ne leta 2007 ali 2008 pa nekaj let kasneje. Jaz bom osebno z veseljem podprl ta projekt. Hvala lepa.
Hvala gospodu Veršniku. Besedo ima gospod Lahovnik. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci. Verjetno se vsi strinjamo, da je to veliko priznanje za Slovenijo, predvsem dosedanjemu delu. Možnost, da bo Slovenija postala prva država izmed pristopnic, ki bo predsedovala Evropski uniji, je zagotovo vredna tega, da jo sprejmemo. Seveda, ob tem velja opozoriti tudi na stroške, tega se je treba zavedati, stroški, ki potencialno dosegajo 24 milijard tolarjev, pomenijo, da bo vsak Slovenec oziroma Slovenka plačala 12 tisoč tolarjev za to našo dolžnost. Dejstvo je, da so stroški v višini 24 milijard tolarjev enaki, skoraj dvakratni investicij v narodnoi univerzitetno knjižnico ali pa primerljivi z dvakratnikom investicij v visoko šolstvo za leto 2005. Skratka, stroški so, treba se jih je zavedati. Tisto, kar mene v tem trenutku na nek način skrbi ob tem, da imamo to čast, ki jo bomo verjetno sprejeli, je, da bo nova finančna perspektiva v Evropski uniji veljala za obdobje 2007 do 2013 in da bo po moji oceni leto 2008 izjemno pomembno z vidika prestrukturiranja proračuna, z vidika možnosti črpanja sredstev iz evropskih strukturnih skladov, kar bo seveda pomembno vplivalo na razvoj Slovenije. Skratka, kar se tega tiče, je čas gotovo izjemno problematičen. Bilo bi mi ljubše, če bi bil ta čas kdaj kasneje, nenazadnje tudi zato, ker si bo Slovenija sčasoma, ko se gospodarsko krepi, tudi ta strošek lažje privoščila. Poleg tega se je treba zavedati, da nimamo zgrajene vse infrastrukture za predsedovanje, s tega vidika je tudi strošek višji, in bi postopoma to infrastrukturo lažje gradili. Vendar, kakorkoli že, sprejemam seveda, na nek način me tudi veseli izrazita podpora poslancev bodoče koalicije temu projektu, se skupaj veselimo, tudi sam bom to podprl, če sami ocenjujete, da, kot ste dejali, to tudi v finančnem smislu ne bo pomembnejši problem. Seveda pa se moramo zavedati, da zaradi tega tudi ostale strateške prioritete, ki jih Slovenija ima, ne smejo biti zanemarjene. Skratka, kljub temu bo treba ustrezno prestrukturirati proračun; gre za 0,4% bruto domačega proizvoda. In ob tem, če nam bo to uspelo, bomo vsi zadovoljni. Odgovornosti za to, da pa bi bile nekatere strateške prioritete zaradi tega zanemarjene, pa se takratna vlada ne bo mogla izogniti. In že zaradi tega je treba opozoriti na ta strošek. Kakorkoli že pa gre za veliko priznanje Sloveniji, kot sem dejal, predvsem dosedanjemu delu in za najlepši dokaz, da je Slovenija tudi med državami pristopnicami zgledna država in tista, ki ji je bila prvi ponujena tudi možnost predsedovanja Evropski uniji. Hvala.
Hvala gospodu Lahovniku. Besedo ima gospod Ziherl. [[Se odpoveduje.]] Besedo ima gospa Lavtižar Bebler. [[Se odpoveduje.]] Gospod Petan? [[Se odpoveduje.]] Gospod Sajovic? [[Se odpoveduje.]] Naslednji je gospod Zver, ki se tudi odpoveduje. Gospa Širca, na vrsti ste. Prosim.
Hvala lepa. To, kar je po moji presoji prestižnega v tem zelo spodobnem povabilu, je nedvomno dejstvo, da je prišlo zelo zgodaj. Pozvani smo bili kot prva nova članica in to je zelo pomembno, kajti na vrsto bi tako in tako prišli, toda pomembno in zgovorno je tudi dejstvo, kdaj smo prišli. Seveda, odločitev o vprašanju da ali ne danes ni težka in prepričana sem, da za to odločitvijo v veliki meri stojijo emocije, emocije, ki so druga beseda za občutek časti, za občutek pohvale in za dodatno težo samozavesti. Kajti sami si zelo težko rečemo, da smo dobri; če to rečejo drugi, se še kako prepoznamo kot dobri. Zato je v današnjih pogovorih manj prostora za "ratio", če na eni strani prevladujejo pozitivni občutki, emocionalni občutki. Torej, manj prostora je za tista vprašanja, ki morebiti sprožajo dvom, ali smo kadrovsko, prostorsko, organizacijsko in tako naprej kos situaciji. Če mogoče lahko špekuliram s prednostmi tudi v tej racionalni smeri, lahko rečem, da bomo mogoče končno prišli do vladnega letala, do kakšnega muzeja in prepotrebne infrastrukturne zgradbe, ki je do sedaj zaradi manjših vzgibov v tem smislu ni bilo mogoče realizirati. Seveda ob tem mogoče obžalujem, da se je vlada pri organizaciji svojega bodočega dela izognila pomembnemu segmentu, ki bi v tem kontekstu še posebej igral odločujočo vlogo. Gre za to, da ne boste imeli več, ne bomo imeli več ministrstva za evropske zadeve, ki bi integrativno vstopilo tudi v te pripravljalne, in ne samo organizacijske, ampak tudi miselne procese. Imeli sicer boste oziroma bomo ministrstvo za birokracijo, ki bo morebiti poskrbelo za te kadrovske minuse, ampak ob tem velja seveda opozoriti tudi, da ne gre samo za birokracijo, ampak tudi za vprašanje prevajalskih, miselnih, menedžerskih in ostalih služb. Ob tem moram reči, da obžalujem še en moment, o katerem smo se danes odločili. Namreč veliko povezovanja upam, da bo tudi ob vprašanju relacije vlada - državni zbor in žal mi je, da imamo v bodočem odboru za zunanje zadeve vodjo, ki morebiti ni vešč teh parketnih diplomatskih krogov, glede na to, da je bolj vešč kemije, glede na to, da je kemik, in da imamo podpredsednika, ki je ravno tako kot sedanji, od danes naprej predsednik odbora za zunanjo politiko znan popotnik, hkrati pa je tudi pirotehnik, numizmatik, zbiratelj itn. To so zagotovo tudi vprašanja, ki se vežejo na kadrovske zadeve in na vse tiste procese, ki nas ob tako veliki nalogi čakajo. Ampak, če se v tem mandatu vlada usmerja, vsaj po programu, ki ga prinaša in ki ga zapisuje v tem, da bomo v bodoče okrepili odnose z združenimi državami Amerike, kajti kot pravijo, usmeritve programa nove vlade Slovenija, če citiram, Slovenijo in Združeno države Amerike družijo iste vrednote in sorodni interesi. Skratka, če bomo v bodočem mandatu okrepili, če boste okrepili odnose z Združenimi Državami Amerike glede na to, da obstaja velika stopnja identifikacije z njenimi vrednotami, potem me veseli, da se bo preko tovrstnega dogodka oziroma preko tovrstnega procesa vodenja Evropski uniji v Sloveniji zgodila tudi krepitev na tem področju. Seveda, da se bo zgodila, pa velja zahvala vsem Slovenskam in Slovencem. Hvala.
Hvala gospe Širci. Besedo imajo še predstavniki vlade.
Gospod predsednik, poslanci in poslanke! Dovolite, da nekoliko komentiram nekatere razprave. Seveda pa najprej želim ugotoviti, da razprava, ki smo jo opravili kar v nekaj urah, odraža, bi rekel, prvič, očitno skupno stališče, da bo to podprto, in drugič, potrjuje vlado v tej osnovni nameri, da je o tem potrebno opraviti razpravo v celotnem državnem zboru, zato ker gre za pomembno odločitev. Pomembno odločitev, ki bo pomembno determinirala prioritete Republike Slovenije v naslednjih letih. Zato smo tudi z dokumenti, ki so prišli najprej na kolegij pod "interno" in potem danes na odbor za evropske zadeve in na plenarno zasedanje, skušali podati tiste informacije, ki so potrebne za informirano odločitev. V tej zvezi je bilo nekaj pomislekov s strani posameznikov, ali so te informacije točne. Tukaj se mi naslanjamo na tiste informacije, ki jih dobivamo od sogovornikov. Sogovorniki so organizatorji v drugih državah. In lahko citiram depeše veleposlanikov, ki so se pogovarjali z Luksemburgom, da gre za 85 milijonov evrov v Luksemburgu, da je to v letu 2004 30 milijonov evrov, za leto 2005 pa še 55 milijonov evrov, kar je dvakrat več, kot je to v Belgiji. Seveda pa Belgija to predsedovanje izvaja na svojih domačih tleh. Tako, da je ta ocena med 60 in 100 milijonov evrov tista ocena, za katero mi mislimo, da je dovolj realna. Je pa seveda vse odvisno od tega, o kakšne vrste vzporednih dejavnosti se bomo v Sloveniji odločili, da jih bomo izvajali v vmesnem obdobju. V tej zvezi je bilo nekaj dobrih pobud, uveljavljanje slovenske kulture na primer. Drugič, hvala vsem tistim, ki ste izpostavljali dobro koordinacijo, vsaj to, ki jo opažate v zadnjih mesecih. Mislim, da gre seveda ravno zahvala sodelavkam, ki sedijo ob meni, in sodelavcem, ki sicer to delajo v službi vlade za evropske zadeve in stalnemu predstavništvu, da so bili dokumenti pripravljeni korektno, pravočasno, takoj, ko smo seveda imeli jasno namero nizozemskega predsedstva. Upam, da bo ta dobra koordinacija se nadaljevala, ker brez dobre koordinacije, moram povedati, ne glede na to, ali bo ministrstvo ali ne bo ministrstva, brez službe vlade, se pravi od tistega, ki koordinara evropske zadeve, in to je v dosedanjih vladah bil predsednik vlade, ki je imel za to posebnega ministra, ne bo šlo. Nedvomno je, da se bodo stroški povečali. Jaz ne dvomim, da ne bomo v naslednjih letih dejansko morali priti do te odločitve, da bomo pač tisto nesrečno vladno letalo tudi kupili, najeli ali preprosto kupili sedeže za en poseben zakupljen Adriin avion. Vse to so bile opcije v zadnjih treh vladah, vladi pred letom 2000, tisti vladi šestih mesecev in seveda v vladi, ki je potem se odločila, da je ta zgodba okrog falcona neustrezna in ga oddala v najem. Mi bomo do tega aviona verjetno morali priti. Ne dvomim, da boste o tem tudi sami se relativno hitro odločili že naslednje leto, ko bo potrebno v več kot nekajkrat več državah, kot je Evropska unija, se pravi v okviru OVSE-ja koordinirati dejavnost na področju zunanjih zadev. Nekaj vas je tukaj opozorilo na potrebo po prisotnosti gospoda mandatarja. Jaz moram reči, da mi smo ga na enem prvih razgovorov še, ko ni bil mandatar, ko je bil kandidat, obvestili - nas je veselilo, da je za to govornico izrazil potrdilo oziroma to namero, da je izrazil zavezanost tej nameri - mi smo v tej zvezi potem, ko je vlada včeraj na korespodenčni seji sprejela gradivo z dopisom predsednika vlade, gospoda Ropa poslali gospodu mandatarju dopis in v dopisu mu seveda predlagali, "da se nam zdi nujno potrebno, da se do predloženega stališča opredelite tudi vi kot novi predsednik vlade, saj gre za projekt, katerega priprava bo ena izmed osrednjih nalog vašega mandata oziroma bo v veliki meri zaznamoval tako zunanje kot notranjepolitične kvalitete nove vlade", konec citata. V tej zvezi smo ga prosili, da bi seveda danes, v sredo 17.11 dobili stališče. Tega stališča ni bilo, vendar kot je bilo povedano na nekaj sestankih tudi vrste predstavnikov bodoče koalicije, ne gre v to dvomiti in menim, da je seveda s to komunikacijo, ki je seveda posebna komunikacija, tudi bilo opravljeno to, kar je potrebno za to, da kot Slovenija navzven nastopamo enotno. Nekdo je danes omenil, da seveda ni načrtov. Zdaj, z načrti je tako, najprej je potrebna odločitev, ta odločitev bo danes sprejeta, potem pa seveda bo potrebno te načrte izdelati, predelati, dodelati, predvsem pa bo treba to uvrstiti v tisto, kar je, če se spomnite, prejšnja vlada seveda tudi v teku poletnih mesecev pripravila, namreč diskusijo o strategiji razvoja Slovenije. Znotraj te strategije razvoja Slovenije se je zdaj pod točko 5, ki je mednarodno uveljavljanje Slovenije, pojavila nova prioriteta, to je čim boljša priprava za predsedovanje, ker bo to seveda okrepilo samozavest Slovenije, prepoznavnost Slovenije in seveda na nek način zavedanje vseh nas, da smo sestavni del Evropske unije, enakopravni in da lahko na Evropsko unijo seveda v veliki meri tudi vplivamo. Zanimivo bo spremljati tudi z zornega kota, na kakšen način bomo predsedovali v naslednjih mesecih, kako bodo v ostalih 24. državah Evropske unije potekali referendumi, potekale ratifikacije. Jaz upam, da bo mogoče prepričati seveda volivce in volivke v Sloveniji, da je ustava, ki je bila sprejeta, pomemben korak naprej, da ustava, ki je bila sprejeta, omogoča okrepitev Evropske unije, predvsem pa omogoča, da Evropska unija 25-ih bolje deluje oziroma deluje drugače, kot je to seveda bilo pri Evropski uniji 15-ih. Tako, da načrti, mislim da se jih da sedaj izdelati. Tukaj je kar nekaj, bi rekel, predhodnih priprav bilo narejenih in velja seveda, kar se organizacije in tega [[...]]
Prosim. Besedo ima samo gospod minister Cvikl.
Velja pogledati, kaj so druge države naredile. Kjer pa moramo biti izvirni, kjer se velja pogovoriti, je pa, kako uveljaviti naše lastne prioritete znotraj Evropske unije 25, še posebej ko bomo predsedovali. Nekaj vas je govorilo o zaposlovanju. Kolegice so mi povedale, da so na Švedskem začasno zaposlili tudi upokojence, tudi študente, tudi upokojene bivše diplomate, delovali so na tem tudi prostovoljci, v skladu s klasično in pomembno vlogo nevladnih organizacij v okviru samega švedskega predsedovanja. In ne gre dvomiti, da center nevladnih organizacij ne bi tu lahko odigral pomembno vlogo, še posebej zato, ker se v Sloveniji temu daje vse večja pozornost. Na koncu vas je nekaj spregovorilo o emocijah. Kot vlada Republike Slovenije smo želeli z današnjo diskusijo in z dokumenti, ki so pred vami, opraviti to, kar jaz v ekonomiji imenujem informirano odločitev, da se zavedamo vseh plusov, da se zavedamo vseh potencialnih problemov in da se zavedamo, da gre za priložnost, in to priložnost bomo z jasno opredelitvijo in dobrim načrtovanjem znali izkoristiti v prednost, da bo Slovenija kot članica Evropske unije predsedovala v prvi polovici leta 2008 kot dobro pripravljena in bo ocena ob koncu leta 2008 s strani držav Evropske unije, da smo bili dobra predsedujoča država. Da pa bodo tudi volivke in volivci, državljanke in državljani razumeli, da smo v tem polletnem predsedovanju in ob finančni investiciji pridobili tisto, kar je potrebno. To pa je nadaljnja prepoznavnost, nove poslovne priložnosti. In v tej zvezi menim, če bomo dobro opredelili prioritete, če bodo te prioritete primerno vključene, da bi takrat morali narediti pomemben korak k zaokrožitvi Evropske unije tudi na jugovzhodno Evropo. Menim, da bo to imelo velike gospodarske učinke in bo ta investicija več kot povrnjena. V tem kontekstu končujem. Zahvaljujem se za pozornost in predlagam, da to podprete. Hvala lepa.
Hvala predstavniku vlade, gospodu Cviklu. Ker k predlaganim stališčem ni bilo vloženih amandmajev, prehajamo na odločanje o stališču. V skladu s četrtim odstavkom 154.i člena poslovnika bo državni zbor najprej odločil o predlogu stališča kolegija predsednika državnega zbora. Če bo zbor stališče sprejel, bo postalo stališče vlade brezpredmetno. Sprašujem pa, ali ima kdo željo obrazložiti svoj glas? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslancev, za je glasovalo 71 poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagano stališče sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - VOLITVE PODPREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. Poslanski klub LDS predlaga zboru, da za podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije izvoli dr. Marka Pavliho. Želi predstavnik predlagateljev dodatno obrazložiti predlog? Prosim. Gospod Slavinec, imate besedo.
Spoštovani! Kot je razvidno iz življenjepisa prof. dr. Marka Pavliha, ki ste ga dobili s predlogom, gre za izvrstnega strokovnjaka. Iz njegove bibliografije je razvidno tudi, da je zelo aktiven na svojem področju, je pravnik, ki je, kot lahko vidimo, zelo hitro od diplome napredoval do doktorata znanosti, ob tem pa si seveda gradil tudi kariero na področju gospodarstva. Ne le, da ima akademske izkušnje, ima tudi vodstvene izkušnje. Iz akademske sfere je bil predstojnik oddelka in pa tudi prodekan na fakulteti, ima pa seveda tudi vodstvene izkušnje s področja gospodarstva, kjer je bil član uprave. Pomembne so njegove mednarodne izkušnje in pa predvsem pokončna drža, saj velja za enega zelo načelnih pravnikov, kar ocenjujemo v poslanskem klubu LDS za njegovo tisto poglavitno vrlino, ki bo tudi zagotavljala, da bo ta zbor vodil na tak način, da bo konstruktiven in dober za vso Slovenijo. Med drugimi njegovimi strokovnimi izkušnjami, kot smo rekli, pravniškimi, naj na koncu samo še poudarim izmed hobijev potapljanje, saj je to zelo pomembno, če omenimo njegove značajske lastnosti. Pomembno je zaradi tega, ker v tistem svetu velja soodvisnost, potem kolektivni duh in pa seveda aktivno upoštevanje pravil in te značajske lastnosti sem prepričan, da bo seveda tudi upošteval pri vodenju državnega zbora, ko bo za to pooblaščen, in pri drugih aktivnostih, ki izhajajo iz podpredsedniške funkcije, saj sem prepričan, da se bo držal načel, zapisanih v pravilniku. Zaradi vsega tega smo predlagali, smo se odločili v poslanskem klubu LDS, da za podpredsednika državnega zbora predlagamo prof. dr. Marka Pavliho. Hvala lepa.
Hvala gospodu Slavincu. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Kdo želi besedo? Gospod Zamernik. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke kljub temu, da danes ni bil ustanovljen odbor za varstvo človekovih pravic, ki gredo po poslovniku, ne bomo kršili za razliko od dogajanj izpred pol leta, ko so te pravice tukaj v tem istem državnem zboru bile kršene. Mi se odgovorno zavedamo, da je v poslovniku jasno določeno, da eno podpredsedniško mesto v državnem zboru pripada največji opozicijski stranki in zato kljub temu, da so bili pred pol leta nekateri kandidati predlagani oziroma predstavljeni kot povsem neodvisni kandidati, potem pa preden je petelin dvakrat zapel, so se hitro prelevili, nas to ne ovira, da podpore kandidatu Liberalne demokracije ne bi dali. Tako, da vam čestitam že vnaprej.
Hvala gospodu Zamerniku. Želi še kdo besedo? Gospod Barovič v imenu SNS.
Hvala lepa. Dejstva so jasna. Največji opozicijski stranki pripada podpredsedniško mesto in lahko rečem v imenu prisotnih tule, smo zelo veseli, da je to prav Marko Pavliha. Hvala.
Hvala gospodu Baroviču. Še gospod Kramberger v imenu SLS.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina bo z veseljem podprla prof. Marka Pavliho za podpredsednika državnega zbora. Vendar pa lahko povemo, da škoda, da se poslanska skupina in odločila, da bi, ker ima obilico dobrih kandidatk in kandidatov, da bi ta državni zbor kot podpredsednica vodila dama iz te poslanske skupine, ker se vsi prizadevamo za enake možnosti in tudi damo bi seveda z veseljem podprli. Sicer pa ima prof. Pavliha tudi našo podporo.
Hvala gospodu Krambergerju. Besedo dajem gospodu Potrču, ki bo govoril v imenu Združene liste socialnih demokratov.
Hvala lepa. Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov bo dr. Pavliho podprla. Želimo si in verjamemo, da bo lahko uspešno pomagal pri vodenju državnega zbora. Tudi nam je žal, da se poslanska skupina LDS ni odločila, čeprav je to njena pravica, da bi uveljavili načelo enakih možnosti tudi na funkcijah v državnem zboru, vendar bi rad opozoril, da ste kolegice in kolegi iz koalicije, ne iz opozicije, imeli priložnost, da bi to pravico izkoristili, ker velja tudi za Slovensko ljudsko stranko, ki je takrat ni izkoristila in je rajši zaradi trgovine izvolila drugega podpredsednika, ne pa našo kolegico mag. Majdo Potrata. Tako, da so v tem delu apeli na LDS s strani koalicijskih strank nekoliko neokusni. Na koncu, Združena lista socialnih demokratov je podprla kandidaturo kandidata za podpredsednika tudi pred pol leta, tudi dr. Rupla in to iz razlogov, ker je štela, da naj bi in da mora imeti največja opozicijska stranka podpredsednika. Takrat nam to niste šteli v posebno dobro, ampak ostali smo načelni tudi v tem primeru. Hvala lepa.
Hvala gospodu Potrču. Besedo ima gospod Drobnič v imenu Nove Slovenije.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Tudi poslanska skupina Nove Slovenije bo podprla kandidata, to je pač tudi v skladu s poslovnikom, da izberemo in izvolimo kandidata največje opozicijske stranke, to je pač v skladu s poslovnikom in seveda spoštujemo odločitev poslanske skupine Liberalne demokracije oziroma poslanskega kluba, kakorkoli se že ta klub oziroma skupina imenuje. Seveda, v kolikor bo izvoljen, mu želimo uspešno delo in seveda, da bi nas dobro utirjal takrat, ko bo kaj vročega. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Drobniču. Ker ni več prijav, prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Kdo želi besedo? Gospod Grims. Prosim.
Hvala za besedo. V SDS seveda smo pripravljeni in dolžni spoštovati poslovnik, tudi sam osebno bom sledil načelom, ki jih je že predstavil vodja poslanske skupine, vsekakor pa moram povedati, da sem danes gledal poročila na televiziji in glavna poanta je bila, kako je sedaj ogrožena tudi enakopravnost žensk, ker ni ustanovljena komisija, ki jo je predlagala LDS. Ampak veste, namesto velikih besed bi bila boljša manjša dejanja. Mislim, da bi v smeri enakopravne zastopanosti žensk mnogo več prispevala LDS, če bi namesto danes izrečenih velikih besed storila to simbolno dejanje in predlagala kandidatko. Ampak, kot sem dejal, ker je pač poslovnik jasen, bomo njihovo odločitev kljub temu spoštovali. Hvala.
Hvala, gospod Grims. Želi še kdo razpravljati? Ne. Potem, zaključujem razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja. V skladu s tretjim odstavkom 199. člena poslovnika državnega zbora o izvolitvi podpredsednika državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena poslovnika vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli državni zbor. Poslanske skupine so posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so mag. Andrej Vizjak, SDS, gospod Rudolf Moge, LDS, gospod Aurelio Juri, Združena lista socialnih demokratov in gospod Martin Mikolič, Nova Slovenija. Član te komisije sem tudi sam kot predsedujoči. Ali kdo temu predlogu nasprotuje? Če ne, prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Preverite kartice. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73 in proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena poslovnika državnega zbora bo poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda za ali proti. V skladu s petim odstavkom 91. člena poslovnika državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna, neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s četrtim odstavkom 199. člena poslovnika državnega zbora bo kandidat izvoljen, če bo zanj glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani, v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani, na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasijo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 20.20 uri ter bo trajalo do 20.30 ure. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se zberejo v sobi 217. Sejo bomo nadaljevali ob 20.40 uri; do takrat prekinjam sejo.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo. Nadaljujemo prekinjeno obravnavo 4. točke, to so volitve podpredsednika državnega zbora Republike Slovenije. Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za podpredsednika državnega zbora Republike Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih državnega zbora Republike Slovenije 17. novembra 2004. Razdeljenih je bilo 79 glasovnic, oddanih je bilo 79 glasovnic, neveljavni sta bili 2 glasovnici, veljavnih je bilo 77 glasovnic. Za je glasovalo 73 poslancev, proti so glasovali 4 poslanci. Na podlagi izida glasovanja je bil z večino glasov vseh poslancev za podpredsednika državnega zbora Republike Slovenije izvoljen dr. Marko Pavliha. [[Aplavz.]] Novoizvoljenemu podpredsedniku državnega zbora Republike Slovenije dr. Marku Pavlihi čestitamo in mu želimo veliko uspeha pri opravljanju dolžnosti! Sprašujem, ali želi podpredsednik dr. Marko Pavliha spregovoriti državnemu zboru? Prosim, izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! Ker je bilo to vse skupaj tako na hitro, nimam nobenega uradnega govora; pa je to verjetno dobra novica, ker se vsem mudi domov. Zato bi rad poudaril samo naslednje, kar sem že nekajkrat rekel, namreč ta famozni prvi odstavek 82. člena naše ustave - mimo njega ne morem niti kot pravnik niti kot poslanec -, namreč, da smo vsi predstavniki celotnega ljudstva, ne glede na to, od kje prihajamo. Zato obljubljam, da bom svojo podpredsedniško funkcijo opravljal v tem duhu, v duhu tudi 20. člena našega poslovnika, da bom po svojih najboljših močeh pomagal predsedniku državnega zbora in zastopal interese vseh Slovenk in Slovencev. Najlepša hvala za vašo podporo! Moram reči, da je nisem pričakoval v takšni meri in - kaj naj rečem? - gremo naprej! Hvala lepa. [[Aplavz.]]
Hvala podpredsedniku dr. Marku Pavlihi. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 2. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije.