Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe in gospodje. Dobro jutro, dober dan. Pričenjam z nadaljevanjem 37. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem in vas obveščam, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Bogdan Barovič, Ljubo Germič, Ivan Grill do 12. ure, Feri Horvat, Miran Jerič, Aurelio Juri, dr. Marko Pavliha in dr. Mitja Slavinec ter mag. Franc Žnidaršič. Na podlagi sprejetega dnevnega reda prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PREPREČEVANJU OMEJEVANJA KONKURENCE - V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Obveščam vas, da imamo za to točko na razpolago 2 uri in 10 minut časa. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci. Dovolite, da na kratko predstavim Predlog zakona o preprečevanju omejevanja konkurence. Vsebina predloga zakona so omejevalna ravnanja koncentracije podjetij in oblastna omejevanja konkurence. Ureditev omejevalnih ravnanj v predlogu zakona je približevanje ureditve v pravo skupnost. Omejevalni sporazumi med podjetji so prepovedani in nični. Določeni so primeri omejevalnih sporazumov in izjeme od splošne prepovedi, opredeljeni so sporazumi majhnega pomena in skupinske izjeme. Tudi zloraba prevladujočega položaja je prepovedana. Definiran je pojem prevladujočega položaja, našteti pa so primeri, ki pomenijo zlorabo prevladujočega položaja. Naj se oprem na bistvene novosti, ki jih prinaša predlog spremembe zakona o preprečevanju omejevanja konkurence. Bistvena novost od dosedanjega veljavnega zakona je sankcioniranje. To pomeni globo, ki je predpisana v višini do 10% letnega prometa podjetij. Kot prekršek pa ni določena zgolj kršitev zakonskih določb, ampak tudi kršitev določb urada. Nadalje, k učinkovitemu sankcioniranju odločilno prispeva tudi podaljšanje zastaralnega roka na dobo 5-ih let. Poznamo primere iz današnje prakse, večina primerov, ki so bili začeti pred uradom in tudi kjer je urad izdal odločbe, večina teh primerov je v teh rokih zastarala. Novela zakona prinaša tudi uvedbo možnosti odpustitve sankcij v primeru sodelovanja podjetij z uradom. Menimo, da bo to prispevalo k še večjemu odkrivanju domnevnih kartelov, saj bodo imela podjetja vzpodbudo za sodelovanje z uradom z namenom, da se izognejo preteči globi. Novost predloga zakona je tudi sodelovalna dolžnost. Kar zadeva učinkovitega delovanja urada, Predlog zakona o preprečevanju omejevanja konkurence najprej natančno ureja upravljanje raziskav sektorjev in sicer jih urad lahko opravi kadar togost cen ali druge okoliščine kažejo na verjetnost omejevanja ali skrivanja konkurence na ozemlju Republike Slovenije. Urad lahko v okviru opravljanja raziskav na podjetja naslovi zahtevo za posredovanje podatkov s sklepom in v tem primeru so podjetja dolžna posredovati zahtevane podatke, sicer jim grozi denarna kazen v višini do 50 tisoč evrov. Če podjetje tudi v nadaljnjih postopkih odklanja sodelovanje z uradom, se lahko kazen povzpne na 1% letnega prometa podjetja, ki je bilo doseženo v preteklem letu. Novost je tudi začetek postopka pred Uradom za varstvo konkurence, in sicer delimo to na dva segmenta: omejevalna ravnanja in pa koncentracije. Predlog zakona o preprečevanju omejevanja konkurence izrecno določa, da prireditelj nima položaja stranke, temveč ima položaj stranke le podjetje proti kateremu se vodi postopek in priglasitev koncentracije. Urad takoj začne postopek presoje omejevalnih ravnanj izključno po uradni dolžnosti. Drugi segment so koncentracije. Urad začne postopek pri koncentracijah na podlagi priglasitve ali po uradni dolžnosti. Obveznost priglasitve pa nastopi, če je dosežen dvostopenjski prag v odvisnosti od letnega prometa podjetij, kar pomeni, če je letni promet v koncentraciji udeleženih podjetjih skupaj s podjetji v skupini v predhodnem poslovnem letu na trgu Republike Slovenije presegel 35 milijonov evrov. In pa, če je letni promet prevzetega podjetja skupaj z drugimi podjetji v skupini v predhodnem poslovnem letu na trgu Republike Slovenije presegel 1 milijon evrov. Predlog zakona prinaša še druge novosti, ki bodo pripomogle k učinkovitejšemu ravnanju in pa posledično, bo posledično na trgu manjše koncentracije, ki ne dosežejo določenih predlogov. In ta prag je tudi, mislim nisem ga prej omenil, koncentracija 60% tržni delež na trgu Republike Slovenije. Če urad ugotovi, da podjetje ali skupina podjetij presega takšen odstotek tržnega deleža, urad pozove podjetja k priglasitvi koncentracije po uradni dolžnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim podpredsednika, gospoda Vilija Rezmana, za predstavitev poročila odbora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Na tokratni 42. seji matičnega delovnega telesa za to področje, torej Odbora za gospodarstvo, smo se ukvarjali z Zakonom o preprečevanju omejevanja konkurence. Zakon je pripravila Vlada, ki ga je, kot veste, tudi umaknila v določenem obdobju, da je lahko bil sprejet tudi nek drug, pripravljen je spet nek drug zakon, Zakon o prekrških, ki je vezan tudi na to področje in ga kasneje ponovno uvrstila. Zakonodajno-pravna služba je bila tista, ki je pravzaprav edina, vsaj po gradivih, ki smo jih dobili, podrobno pregledala ta predlog zakona, podala nanj številna mnenja, mnenja k posamičnim členom, ki so pa bila tudi po njeni oceni na matičnem delovnem telesu v glavnem upoštevana z amandmaji, ki so jih predlagali poslanci koalicijskih strank. Drugih gradiv, posredovanih za razpravo, ni bilo. So pa na seji sodelovali še predstavniki Gospodarske zbornice in Obrtno-podjetniške zbornice ter seveda predstavniki ministrstva, ki so se pravzaprav edini bolj aktivno vključevali v razpravo. Tudi ni bilo toliko razprave, bila so bolj pojasnjevanja, na osnovi katerih smo govorili o nekaterih področjih, ki jih zakon opredeljuje. Predstavnik Vlade je povedal, da gre za kategorijalni aparat v uvodu, da gre za omejevalna dejanja, za procese koncentracije, za naloge, pristojnosti, kompetence urada, za postopke, ki jih vodi urad in ki jih vodijo tudi drugi organi, kot je sodišče. In govora je bilo tudi o omejevalnih dejavnostih oblasti. Seveda je bilo na koncu tudi govora o sankcijah. Amandmaji, ki so bili predloženi, približno 25 jih je bilo, so bili sprejeti. Trije amandmaji so bili sprejeti tudi na predlog odbora. In tak, z amandmaji dopolnjen predlog zakona je pospremil Odbor za gospodarstvo na pot v Državni zbor, kjer bomo danes o njem razpravljali in ga, domnevam, tudi sprejeli.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč posameznih poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija bo predstavil poslanec Martin Mikolič. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lepo pozdravljeni, spoštovani državni sekretar s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! V lanskem letu smo bili priče drastičnim podražitvam hrane. Če jih primerjamo s podražitvami v drugih državah članicah Evropske unije, lahko ugotovimo, da so se cene v Sloveniji povečevale dvakrat hitreje kot v teh državah. Gotovo je na to vplivalo več vzrokov, vendar pa lahko tudi čisti laiki ugotovimo, da konkurenca ne deluje dovolj dobro. Majhen trg, nizka elastičnost potrošnikov in močne verige peščice trgovcev že na prvi pogled kažejo na očitno nedelovanje konkurence na področju ponudnikov hrane. Predsednik uprave "najboljšega soseda" sicer trdi, da so potrošniki mobilni, prav tako je mobilno tudi blago; vsak potrošnik se lahko zapelje do trgovskih centrov v Trst, Gorico, Celovec, Gradec in tako dalje. Ali so vsi potrošniki res tako mobilni, da se za vsak liter mleka zapelje do trgovin čez mejo, se lahko sprašujemo. Tu pa se ne sprašujemo, kakšna je verjetnost, da potrošnik to stori, ampak nas zanima, ali to res dejansko stori. Zato v Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da so trditve predsednika uprave "najboljšega soseda", kar metanje peska v oči potrošnikom. Po raziskavah trije največji trgovci obvladujejo 82% slovenskega trga, kar je zaskrbljujoče. Po pravilih konkurence že sam obvladujoč položaj pomeni visoko potencialno možnost zlorabe, v kombinaciji z usklajenimi ravnanji, pa to pomeni še toliko hujšo kršitev konkurence. Urad za varstvo konkurence najbrž januarja letos ni neosnovano uvedel postopek ugotavljanja kršitve 10. člena zakona o preprečevanju omejevanje konkurence in 82. člena pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. Družba Mercator naj bi zlorabljala svoj domnevno prevladujoči položaj na trgu s tem, da naj bi podpis pogodbe s svojimi dobavitelji izdelkov za vsakdanjo rabo pogojevala z zahtevo po številnih neupravičenih pogodbenih bonitetah, ki niso vključene v kalkulacijo maloprodajnih cen in visokih rabatih, ki naj ne bi bili upravičeni z običajnimi pogoji poslovanja. Kako se bo zgodba iztekla, bo odvisno predvsem od vodenja postopka urada, važno pa je, da se je sam postopek sploh začel, saj je že to neke vrste svarilo za vse ostale potencialne kršitelje. To je samo eden od primerov, kjer je zelo vprašljivo ali konkurenca sploh deluje. Konkurenca je eden od temeljev prava Evropske skupnosti, saj se le s popolnim delovanjem konkurence lahko uresničujejo štiri temeljne svoboščine, in sicer: prost pretok blaga, storitev, pretok delavcev in pretok kapitala. 81. in 82. člen pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti sta člena, ki se ju izmed vseh členov pogodbe največkrat uporablja neposredno, svojo težo pa daje tudi poseben direktorat v okviru Evropske komisije in evropska komisarka za konkurenčnost. Zakon o preprečevanju omejevanja konkurence se je od svojega sprejema najprej zgledoval po primerljivih ureditvah in je s svojo vsebino zagotavljal uradu za varstvo konkurence primerno podlago za presojo koncentraciji podjetja in omejevalnih ravnanj, ter kljub temu, da so se pri uporabi pokazale določene pomanjkljivosti, ki so privedle do spremembe tega zakona, je prav gotovo dolgotrajni postopek, težka dokazljivost in nizke globe so spodbujale kršitelje, češ, verjetnost, da me dobijo, globe so nizke, prav tako kazen, torej se pravila konkurence vseeno splača kršiti. Tako so pač ti ravnali. Iz tega razloga se je uradu tudi večkrat očitalo, da je samo brezzobi tiger. Sedaj predlagane globe so neprimerno višje in se določajo tudi glede na odstotek letnega prometa, kar lahko pomeni zelo hud udarec za že tako uspešno podjetje. Postopek se bo začel izključno po uradni dolžnosti, strankam pa je naloženo obvezno sodelovanje z uradom, ki ima možnost naložiti denarne kazni za primer nesodelovanja. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da novi zakon o preprečevanju omejevanja konkurence prinaša primerne rešitve za vzpostavljanje konkurence, ki je v korist tako potrošnikom, kot ostalim gospodarskim subjektom [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zakon podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanke skupine Slovenske ljudske stranke pa bo predstavil poslanec Kristijan Janc. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Gospod državni sekretar s sodelavci, kolegice in kolegi, dober dan! V Sloveniji je gospodarska pobuda svobodna. Ta postulat ima zapisan tudi v Ustavi Republike Slovenije. Svobodne gospodarske pobude tudi ne kaže omejevati, vendar je potrebno začrtati ustrezne okvire, da se takšne pobude ne zlorabljajo na škodo konkurence, konkurentov in v prvi vrsti potrošnikov. Učinkovita konkurenca je eden od osnovnih pogojev za normalno delovanje tržnega gospodarstva, to pa ne pomeni, da imajo podjetja na trgu z namenom zagotovitve čim boljšega položaja, tako finančnega kot tržnega, povsem proste roke, nasprotno. Zato v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pozdravljamo in podpiramo Predlog zakona o preprečevanju omejevanja konkurence, ki je danes pred nami. Gre za novelo zakona, ki smo jo v Sloveniji sprejeli v vsebini, ki je v veljavi že od leta 1999. Ker je konkurenčno pravo soočeno z vsakodnevnimi spremembami in svojimi novimi dejstvi in razmerami na trgu je prav, da po skoraj desetih letih sprejmemo novelo tega zakona in ga dodatno uskladimo z zakonodajo Evropske unije. Vsebina predloga zakona so omejevalna ravnanja, koncentracija podjetij in oblast omejevanja konkurence. Po našem mnenju, in verjamemo, da tudi mnenju stroke, na predlog zakona v dosedanji proceduri ni bilo večjih pripomb, bo zakon predvsem povečal učinkovitost urada za varstvo konkurence in tako tudi zagotovil, da bo namen zakona v praksi tudi uresničen. Brez zadržkov podpiramo rešitve zakona, naj omenim samo nekatere; podaljšanje zastaralnega roka, globe, določeni odstotki letnega prometa, uvedba sodelovalne dolžnosti, zmožnost sodelovanja oziroma asistence policije ter sankcije zaradi nesodelovanja podjetij. Zakon omogoča opravljanje preiskave na drugih specializiranih organizacijah in tako naprej. Skratka, iz same razprave na odboru in odzivov oziroma tudi ne odzivov strokovnih za ciljno javnost je razvidno, da je novela zakona pripravljena dobro in da bo še v večji meri zagotavljala državljanom Republike Slovenije in tudi podjetjem učinkovito konkurenco, ki se v končni fazi odraža v dobrobit vseh nas. Zato smo v poslanski skupini prepričani, da je zakon dober in ga bomo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala ponovno. Ko govorimo o Zakonu o preprečevanju omejevanja konkurence je treba vzeti v zakup dejstvo, da govorimo o gospodarstvu, temelječem na kapitalu in na drugih institutih, ki so s tem neposredno povezani, torej s trgom, s konkurenco, s kompeticijo na trgu, z velikimi ambicijami po profitnih motivih in tako naprej. Vse to je povezano, bi rekel, tudi z interesi posamičnih gospodarskih subjektov, ki si znotraj tega okolja iščejo, rečemo temu tako, tudi privilegije. Mi v Poslanski skupini DeSUS poizkus, da se okrepi vloga preprečevanja omejevanja konkurence, ki smo ji zelo pogosto priča, torej mi se postavljamo v funkcijo podpore temu predlogu zakona. Menimo, da sicer je potrebno vzpostavljati konkurenco, jo korektno tudi z regulativo podpreti, vemo pa tudi to, da ta konkurenca ne more biti čisto prosta, ampak, da mora biti regulirana, zlasti je opazno to zdaj v zadnjem trenutku, v zadnjem obdobju, tudi po velikih zlomih finančnih na različnih trgih, kjer so iskali posamični gospodarski subjekti zgolj čisto individualiziran motiv maksimiranja profita, ne oziraje se na vse drugo, kar je s tem tudi povezano. Razlog, da se je ta zakon predložil v obravnavo, kakor našteva predlagatelj, je v nadaljnjem usklajevanju z evropsko regulativo in tudi v poskusu, da se odpravi neučinkovitost na tem področju, zlasti neučinkovitost, kakršni smo bili priče doslej v zvezi z Uradom za varstvo konkurence. In če smo si pogledali graf, ki je govoril o tem, kakšna je ta učinkovitost bila, smo lahko ugotovili, da je bilo v zadnjem obdobju, odkar je bilo to spremljano, komaj slabih 20% sankcioniranih prijavljenih kršitev in od tega komaj 7% takšnih, ki so doživeli denarne sankcije. Na sankcije opomina pa ne vem, če kaj dosti ti subjekti dajo, tudi na denarne sankcije najbrž ne, zaradi relativno nizkih tovrstnih sankcij. Nekoliko drugače je to v Evropski uniji. S predlogom zakona se skuša odpraviti nekatere slabosti, ki bi šle v korist tako potrošnikom kot pošteni konkurenci, torej tudi podjetjem, nenazadnje tudi državi, ki bi na ta način zagotavljala pravni red in posledično tudi elemente socialne države. DeSUS se zaveda situacije, kakršno imamo sedaj. Zaveda se, da imamo celo vrsto takšnih konkurenčnih pogojev, ki bi jih lahko imenovali dogovorjene konkurence, zavedamo se oligopolnih, kartelnih poskusov ali situacij. Zavedamo se, da nas zaradi tega zelo pestijo kratkoročno visoke cene in negativne posledice za potrošnike, dolgoročno pa gre najbrž to tudi na škodo gospodarskega razvoja, tehnološkega, tehničnega in drugega usposabljanja. Mi torej podpiramo politiko konkurence, in sicer na ta način, da se liberalizira monopole, na ta način, da se nadzira združevanje podjetij in tako koncentracijo moči, da se odpravljajo sporazumi v zvezi z omejevanjem konkurence in zloraba prevladujočega položaja, pa tudi da se bdi nad nadzorom nad državno pomočjo. Naj omenim mimogrede, to bo zdaj ponovljeno, da smo že protestirali proti nekemu drugemu zakonu, Zakonu o javnih naročilih 2, ki je bil sprejet na drugem odboru, ki ga je drugo ministrstvo predlagalo in ki najbrž gre proti temu, kar danes sprejemamo. Govori namreč o tem, kaj naj preferiramo, čemu naj damo prednost pri javnih naročilih, in sicer tako, da favoriziramo lokalne izdelke, lokalne proizvajalce in na ta način nekako izganjamo konkurenco z domačega trga. Tudi to, sodimo, ni v redu, da se favorizira poseben način proizvodnje, ampak če gre za prosto konkurenco, ki je regulirana, potem je vsak protekcionizem domačih proizvajalcev odveč. Torej, iz razlogov, ki smo jih prej našteli, ker v Poslanski skupini DeSUS računamo, da bo ta zakon prinesel več omejevanja konkurence, bolj pošteno konkurenco, bomo predlog zakona tudi podprli.
Hvala lepa. Kolega Srečko Prijatelj bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Jaz verjamem, da bomo danes slišali še kar nekaj formalnopravnih trditev, kako je to nujno, da sprejmemo, da sledimo tudi direktivam Evropske unije in tako dalje. Ampak dajmo malo pogledati, glede na dosedanje delo Urada za varstvo konkurence, kaj vse je bilo postorjeno in kaj bi lahko bilo pa ni bilo. Trinajst let delovanja beleži Urad za varstvo konkurence in v teh trinajstih letih je izrekel samo 8.500 evrov mandatnih kazni. Veste, to skoraj ni nič, če so podatki seveda na spletni strani točni. Rad bi videl tudi kakšno poročilo, bolj resno poročilo tega urada, pa na žalost ga ni zaslediti. In kje so ugotovljene kršitve Zakona o preprečevanju omejevanja konkurence, se sprašujem. Podatki namreč niso na voljo. Kakšen je bil epilog v vseh teh primerih, ki so šli na škodo predvsem potrošnikov in povečali znatno inflacijo v Republiki Sloveniji. Poglejte, banke so nekotrolirano zaračunavale provizije. NLB, Banka Celje, Nova KBM, Banka Vipa. Podražitev elektrike. Nihče ni reagiral na to. Dogovor o zvišanju cen pekovskih izdelkov. Tukaj smo imeli kartelne dogovore, Žito, Mlinotest, Klasje, Ptujske pekarne. Sum usklajevanja mlekarske in mlekarsko-predelovalne industrije, pa nihče ni reagiral, nihče. Kdo pa je ceno plačal? Potrošniki. Kdo je njih zavaroval? Nihče. Nihče. Polna usta so vas kako bo sedaj bolje. Jaz v to pač ne verjamem. Glede na to, da zakon vsebuje številne spremembe, ki jih je nujno potrebno sprejeti, in tudi ta zakon v tem smislu je dober, bo država lahko odkrivala na bolj transparenten način kot pravite, tovrstne dogovore in tovrstne prevare, ki gredo v škodo predvsem, predvsem uporabnikom, za katere vam do danes ni bilo mar. Za čuda božje, sedaj smo se zbudili, v tem letu. Upam, da se bodo izboljšale tudi sankcije. In predvsem to, da bo izkoriščen tudi ta atribut, da se bodo razveljavljale že izdane odločbe. Namreč tudi to nudi ta zakon, razveljavitev že izdanih odločb. Res je, da bodo globe višje, da bo dejansko tudi urad senatno odločal o odločitvi. Danes vemo, da temu ni tako, da bo direktor pač moral imenovati še dva člana in se bo senatno odločalo o kazni. Da se bo kazen lahko odmerila do 10% dobička v podjetju in seveda, da bo predvsem glede na to, kar se danes dogaja, zastaralne roke prekrškov možno podaljšati na dobo pet let. Vse to je res, mi to pozdravljamo v Slovenski nacionalni stranki. Ampak če ne bo nadzora in če ne bo tudi večjega pritiska na urad, kajti sumimo, da se tudi urad dogovarja s kapitalom. Veste, vse to kar sem prej govoril je en velik kapital. Interes kapitala je pa včasih tudi nad interesom potrošnikov in na žalost ti plačajo vso razliko. In zastonj je postavljati dobre zakone. Mislim, da ta zakon dejansko daje tigru tiste zobe in ostrino, da bo lahko ugriznil, bojim se pa, če bo ta tiger zadosti lačen, da bo grizel. Verjetno ga bodo drugi že prej nasitili s kuvertami in tudi v tem primeru mi mislimo, da gre v dosedanjem delovanju urada, da gre za koruptivna dejanja, da se podkupuje ta urad, in da zaradi tega ne prihaja do pregona oziroma, da ni konkurenčnosti na trgu. Če pa že je konkurenca, nam pa ponujajo tretjerazredno robo na trgih in dobimo lahko kakšno hrano iz Amerike, ki je tako ali drugače škodljiva ali pa iz drugih evropskih držav s pretečenim rokom, tisto kar je seveda dobro za kakšnega drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine Lipa, prosim.
Spoštovani prisotni. Dovolite, da izpostavim misel ali pa teorijo, v katero v okviru Poslanske skupine Lipa verjamemo, da brez uspešnega gospodarstva ni uspešne Slovenije, ni uspešne oziroma pravične socialne politike. Proračun Republike Slovenije je sestavljen v višini več kot 93% iz naslova davčnih prihodkov, levji delež davčnih prihodkov pa prihaja s strani gospodarskih družb. Zato se mi zdi zadnje obdobje, tako imenovani boj proti slovenskemu gospodarstvu, ki ga izvaja Vlada Republike Slovenije, zelo dvorezen meč. Kar se zakona tiče, ki je danes pred nami je predstavnik Vlade dejal, citiram: "Bistvena novost je sankcioniranje, omejevanje gospodarskih subjektov v okviru naše države Republike Slovenije." Trg ali tržne zakonitosti v okviru Republike Slovenije predstavljajo izjemno majhen delež v okviru novega trga Evropske unije in če se bo Vlada Republike Slovenije striktno in vedno zavzemala za ustvarjanje majhnosti slovenskih podjetij, slovenskih gospodarskih subjektov že v okviru Republike Slovenije, potem bodo to več kot mikro podjetja v okviru Evropske unije. Torej težimo k temu, da bodo naša podjetja popolnoma nekonkurenčna v okviru Evropske unije. Glede na to, da nam je bilo nič kolikokrat izpostavljeno, da je prihodnost slovenskih podjetij na evropskih, svetovnih trgih, potemtakem se moramo vprašati, zakaj omejevanje in sankcioniranje velikosti slovenskih podjetij, pa najsi bo vertikalno ali horizontalno povezovanje, bi bilo sporno, v kolikor zasledujemo tisto globalno logiko, torej da brez uspešnega gospodarstva ni uspešne Republike Slovenije na vseh področjih, pa naj si bo kultura, šolstvo, sociala ali kateri koli drug element, ki se in to je žal modno zanemarjati v zadnjih momentih, financirajo iz gospodarstva oziroma iz davčne politike. Urad za varstvo konkurence dobiva na podlagi novosti iz naslova tega zakona določene nove pristojnosti, vse pa gredo v obliki dveh dimenzij ali smeri. Prvič, izključno omejevanje in drugič sankcioniranje. S tega naslova bi se bilo smiselno vprašati, v čigavi pristojnosti deluje Urad za varstvo konkurence, kakšni so postopki v okviru Urada za varstvo konkurence in ali nismo bili v preteklosti priča tega, da je Urad za varstvo konkurence, ne glede na to, kaj piše v novi oziroma noveli zakona, bil izključno eden izmed tistih medijskih organov, ki so hočeš-nočeš namenoma ali ne namenoma in bom naiven in upal, da je to namenoma, izdajali podatke tokom samega procesa oziroma tokom samega procesa odločanja o posameznih zadevah. Po prepričanju Poslanske skupine Lipa se bo ustvarjanje majhnosti slovenskega gospodarstva preneslo tudi na majhnost v izdatke za šport, kulturo, socialo in druge elemente, ki pospešujejo in bogatijo našo državo. Izpostavil pa bi zelo rad, glede na to, da imamo žal, po našem poslovniku omejitev časa na pet minut, da bi bilo vsaj po naši oceni, torej po oceni Poslanske skupine Lipa, v kolikor bi zasledovali tiste cilje, ki ste jih na neki deklarativni ravni izrekli vsi govorniki pred menoj, za slovensko gospodarstvo in s tem za slovensko državo smiselno uvesti zaščitno zakonodajo. Zakonodajo, ki bo spodbujala, ne pa izničevala gospodarske subjekte. Zakonodajo, ki bi jasno nakazovala, da si Slovenija, slovenska Vlada, slovenska izvršna in zakonodajna oblast želi uspešnih in kvalitetnih podjetij, posebej, če gledamo v prihodnost, posebej, če gledamo mnogo širše, kot zgolj in le momentalno politično akcijo, torej napada na gospodarske subjekte, da si želimo tudi v okviru novih trgov Evropske unije uspešna in kvalitetna podjetja, ki bodo sposobna več kot le iskanja minimalnih tržnih niš. In, če je odgovor da, potem se vprašamo, kakšen je namen zakona, ki je danes pred nami. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Stane Pajk, v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Spoštovani prisotni! Sprejem novega zakona o preprečevanju omejevanja konkurence je nujno potreben, predvsem zaradi uskladitve slovenske zakonodaje z zakonodajo Evropske skupnosti. To je predvsem s členom 81. in 82. pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. Vsebina predloga zakona so omejevalna ravnanja koncentracije podjetij in omejevanja konkurence. Poleg tega predlog zakona ureja pristojnost Urada Republike Slovenije za varstvo konkurence, postopke in opredeljuje temeljne pojme. Omejevalni sporazumi med podjetji so prepovedani in nični. Tudi zloraba prevladujočega položaja je prepovedana. Definiran je tudi pojem prevladujočega položaja. Našteti pa so primeri, ki pomenijo zlorabo prevladujočega položaja. Predlog zakona opredeljuje naloge in pristojnosti urada in podeljuje odločanje v posameznih zadevah v pristojnost posameznemu nestalnemu senatu za odločanje. Odločbe urada so dokončne, zagotovljeno je sodno varstvo pred Vrhovnim sodiščem Republike Slovenije. Predlog zakona jasno določa kdo ima položaj stranke v postopku. Predlog zakona pooblašča urad tudi za opravljanje raziskav sektorja ali posameznih vrst sporazumov. Na podlagi ugotovitev raziskav lahko urad začne postopek presojanja kršitev odločb zakona. Med izvajanjem preiskovalnega postopka lahko urad naslovi na podjetja ali določene osebe zahteve za posredovanje podatkov in izvede preiskavo. V kolikor podjetje in druge zavezane osebe ne sodelujejo, lahko urad naloži denarno kazen. Predlog zakona jasno določa tudi pooblastila preiskovalcem in izvajanje preiskave. Ta se začne na podlagi sklepa o preiskavi in zaključi s poročilom o preiskavi. Predlog zakona opredeljuje tudi način sodelovanja urada pri preiskavah, ki jih izvaja Evropska komisija ali organ, pristojen za varstvo konkurence druge države članice Evropske unije. Predlog zakona ureja še kazenske določbe v katerih je predvidena globa v višini 10% letnega prometa podjetja ter 5-letni zastaralni rok. Nadalje, uvaja tudi možnost opustitve sankcije. Predlog zakona natančno določa kdo ima obveznost priglasiti konkurenco ter v kakšnem roku. Ta je 30 dni od sklenitve pogodbe, objave javne ponudbe oziroma pridobitve kontrole. Tudi pri koncentracijah je predvidena globa v višini 10% letnega prometa, in sicer zaradi nepriglasitve izvrševanja koncentracije v nasprotju z zakonom, neizpolnjevanja korektivnih ukrepov in obveznosti. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da je tak predlog zakona nujno potreben, saj od njegovega sprejetja lahko pričakujemo manj nepravilnosti na trgu in s tem boljše delovanje trga, zato ga bomo tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Milan Cvikl v imenu Poslanske skupine SD.
Lep dober dan, gospod predsedujoči, hvala za besedo. Pozdrav predstavnikom ministrstva, poslankam in poslancem! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli Predlog zakona o preprečevanju omejevanja konkurence. Gre za vsebinsko dokaj obsežen zakon, ki sledi evropskim normativnim trendom in predvsem novi bogatejši praksi evropske komisije in sodišča na področju preprečevanja omejevanja konkurence. Gre za to, da je vendarle potrebno modernizirati nadzor koncentracij tudi s pomočjo novih ukrepov, ki naj pripomorejo k uspešnejšemu odkrivanju in pregonu kršitev omejevanja konkurence na trgu Evropske unije, in prav je, da v Sloveniji sledimo sodobnejšim smernicam na tem področju. Načeloma se lahko zato strinjamo s predlagatelji novega zakona, da je sedaj veljavni istoimenski zakon nekoliko zastarel, ker so določbe presplošne in ne zagotavljajo zadostne stopnje pravne varnosti, saj ne opredeljuje natančno pravic, obveznosti in tudi ne pooblastil, ki jih ima Urad za varstvo konkurence v pravnih postopkih. Dobro je, da z novim zakonom urad pridobiva pomembne pristojnosti pri odkrivanju in preprečevanju tako imenovanega kartelnega dogovarjanja med podjetji in prepovedanih ravnanj prevzemanja lastniških deležev v podjetjih tako imenovane koncentracije. To pa ne pomeni, da na podlagi veljavnega zakona Urad za varstvo konkurence ne bi mogel svojega dela v preteklem obdobju opraviti bolje, zlasti tedaj, ko je obstajal sum omenjenih prepovedanih ravnanj. Znano je, da posledice tega na eni strani nosijo potrošniki, ki kupujejo dražje blago in storitve in mali delničarji, ki so pri spremembah lastniške strukture v podjetjih na račun velikih lastnikov često potegnili krajši konec. Socialni demokrati pozdravljamo aktualno angažiranost vodstva Urada za varstvo konkurence pri odkrivanju in preprečevanju različnih ravnanj, ki spremljajo konkurenco na trgu. Verjamemo, da bo urad pri svojem delu uporabljal izključno strokovna in ne katera druga merila in pozorno spremljamo njegovo delo. Vloga urada bo v prihodnje še toliko pomembnejša, ker bo pri mnogih svojih odločitvah moral upoštevati tako imenovani kriterij večje ugodnosti za potrošnike. Verjetno ni potrebno poudariti, kako lahko nekatere odločitve urada, še zlasti v ekonomskih razmerah vse višje inflacije, vplivajo na položaj socialno najbolj ogroženih. Bistvena novost v predlagani novi ureditvi, ki skuša slediti predlogu zakona, je poudarjen ekonomski pristop, če hočete zavest o pomembnosti ekonomskega znanja pri odločanju konkurenčnih in pravnih zadevah. In ta ekonomska znanja, ki do sedaj niso bila dovolj zastopana, postajajo v kompleksnih konkurenčnih primerih temelj odločitev. Pravniki tesneje sodelujejo z ekonomisti, specializiranimi za definiranje trga, tržne moči in analize posebnih vrst poslovnih ravnanj. Ugotoviti je namreč mogoče, da zgolj uporaba prava, pravnih pravil za presojo protikonkurenčnih ravnanj ne zadostuje in lahko vodi do napačnih, nepopolnih odločitev ali do neodločitev sploh. In te so lahko za določen trg ali udeležence na njem usodne. Ne morem tukaj mimo tega, da ne omenim, da je prav Urad za varstvo konkurence in Ministrstvo za gospodarstvo v svoji komunikaciji z Evropsko komisijo glede primera Mercator, neustrezno informiralo Evropsko komisijo in je bila zato odločitev Evropske komisije vsaj neodločitev ali nepopolna. Torej pred nami je velika sprememba v preprečevanju omejevanja konkurence. In če je že mogoče soditi, da bo na podlagi tega zakona Urad za varstvo konkurence kos novim izzivom, pa nas veliko bolj skrbi pripravljenost in strokovna podkovanost slovenskih sodišč za odločanje o konkurenčno upravnih zadevah. Nič namreč ne pomaga, če bomo na podlagi zakona dobili neke predloge za sodne odločbe, če na to slovenska sodišča ne bodo pripravljena. In te dni v Državnem zboru veliko razpravljamo o teh vprašanjih, vendar brez razprave o tem, kako bolje na to pripraviti slovenska sodišča. Mi bomo Zakon o preprečevanju omejevanja konkurence podprli.
Besedo ima gospod Milan Petek v imenu Poslanske skupine LDS. Prosim.
Lep pozdrav kolegici, kolegom, predstavnikom ministrstva! Danes govorimo o zakonu, za katerega skoraj ni slišati velikih zadržkov za to, da ga ne bi sprejeli. In tudi v Liberalni demokraciji Slovenije se zavedamo, da je sprejem novega zakona o preprečevanju omejevanja konkurence potreben tako zaradi uskladitve slovenske zakonodaje z evropsko, hkrati pa tudi zaradi racionalizacije postopka pred Uradom za varstvo konkurence, kot tudi nadaljnjih postopkov zoper njegove odločitve. V zakon je tudi ureditev omejevalnih ravnanj, približna ureditvi v pravu skupnosti. Omejevalni sporazumi med podjetji so prepovedani in nični. Določeni so primeri omejevalnih sporazumov in izjeme od splošnih prepovedi. Opredeljeni so sporazumu majhnega pomena in skupinske izjeme. Tudi zloraba prevladujočega položaja je prepovedana, definiran je pojem prevladujočega položaja, za uskladitev pa so našteti še primeri, ki pomenijo zlorabo prevladujočega položaja. Prav tako je po našem mnenju zakon potreben zaradi tega, ker omogoča učinkovitejši sistem nadzora, ugotavljanja kršitev in sankcioniranja kršitev. Predlog zakona o preprečevanju omejevanja konkurence širi pooblastila Urada za varstvo konkurence, viša globe ter podaljšuje zastaralne roke za prekrške. Kar nekaj stvari je torej možno našteti in še bi jih bilo možno našteti, ki dajejo zakonu pomembno vlogo. Vendar se pa ob današnji obravnavi sprašujemo oziroma sprašujemo Vlado, zakaj ni prej prišla z uveljavitvijo takšnih sprememb. Očitno se mora vedno nekaj zgoditi, da se Vlada začenja zavedati, da je treba sploh kaj narediti. In v tem primeru se je morala zgoditi inflacija, da se je Vlada in njeni organi zganili. Vlada je z zakonom dala pomembno vlogo, kot rečeno, Uradu za varstvo konkurence za bojevanje proti visoki inflaciji. Po našem mnenju je ta vloga Urada za varstvo konkurence pri omejevanju inflacije precenjena. Res je, da ob pomanjkanju protiinflacijskih ukrepov Vlade za boj proti inflaciji tudi potencirana vloga urada v tem primeru prav pride. In ob sedanjih dogajanjih se sprašujemo, ali dejansko urad v taki vlogi in taki situaciji ni brezzobi tiger. Sedanje ukrepanje urada proti usklajenemu delovanju do danes, vsaj ni čutiti, da bi prineslo kakšne učinke na znižanje ravni cen oziroma na znižanje inflacije. Kljub temu, da je urad vložil postopke proti trgovcem, proti mlečni industriji, proti nekaterim dobaviteljem, proti distributerjem elektrike, se ni zgodilo pravzaprav nič. Cene so in se še dalje višajo, inflacija je rasla in na letni ravni še narašča. Tako se jasno potrjuje dejstvo, da je primarna vloga Urada za varstvo konkurence krepitev konkurenčnosti nemenjalnega sektorja. Seveda je ta funkcija dolgoročnejše narave in ne more dati takojšnjih učinkov, zaradi tega menimo, da je to bistven element predložene zakonodaje, ki je v postopku. Zato kljub temu, da je urad v tem trenutku proti inflaciji neuspešen, kljub temu, da Vlada pravzaprav ni našla receptov za to in je pravzaprav urad postavila v nehvaležno vlogo, menimo, da je namen zakona dober, da je tudi vloga Urada za varstvo proti usklajenemu delovanju v zakonu primerno opredeljena, in vse to so močnejši razlogi kot pa razlogi o tem, da dvomimo v učinkovitost urada pri boju z inflacijo, zato bomo v Liberalni demokraciji Slovenije Zakon o preprečevanju konkurence podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 26.3.2008. V pregledu amandmajev imamo dva amandmaja, in sicer k 45. in 81. členu. Prosim vse razpravljavce, da se držijo vsebine amandmajev, kot nam narekuje poslovnik. Kot rečeno pa v razpravo dajem 45. člen ter amandma poslanskih skupin SDS in NSi. Prosim za prijavo. Besedo ima poslanec Janez Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa. Ta amandma se nanaša, torej, da se zagotavljajo pristojnosti urada, da posredujejo in učinkujejo njegova dejanja, čeprav ti sklepi še niso pravnomočni. Mislim, da je to potrebno zato, da bi iz vseh postopkov iz državnih inštitucij lahko razumeli, da ta urad ne bo le nekakšen papirnati tiger, kot je že bilo prej omenjeno, ampak da bo tudi učinkovit. Kaj se je pa pravzaprav pojavljajo v vseh teh postopkih? Da je urad interveniral na uradu, vendar vedno je bilo vprašanje, kakšni so ti učinki. In ti učinki so v Sloveniji žal negativni, vsaj to, kar se je do sedaj pokazalo in zato so te spremembe, ki so v zakonu in tudi v tem členu pomembne za njegovo učinkovitost. Ob tem je pa treba poudariti še sledeče, da tudi delo urada ne bo učinkovito, če se miselnost v Sloveniji ne bo spremenila, da je temelj naše družbe, temelj gospodarskega poslovanja vendarle svoboda, svoboda, ki je pred ostalimi, ne izključujem drugih vrednot, vendar to je temelj in to mora biti tudi sporočilo tega zakona. Namreč ravno na izključevanju svobode in nepoudarjanju se pojavljajo monopoli, razne povezave, zakulisne igre, tudi kvazi nacionalni interesi, kateri so samo pretveza za plenjene državljanskih žepov. Vsa dogovarjanja, potem ne nazadnje pa tudi, kako naj potem državne inštitucije posredujejo, ko imamo na drugi strani tudi oblikovanje zbornic, asociacij na osnovi obveznosti. Te so pa potem temelj tega neprimernega povezovanja in pritiskov in izsiljevanja višjih cen, bodisi - ravno včeraj smo imeli razgovor v zvezi z zbornico, odvetniško zbornico - kot da bi bila odvetniška zbornica tista, ki mora imeti ključno besedo pri teh zadevah, ravno nasprotno. Država, ki uveljavlja takšen sistem, korporativistični sistem, ima težave z monopoli, s povezovanji, s koncentracijo kapitala. Ne nazadnje vidimo, da tudi ta kapital, ki ima lahko dobre učinke za razvoj socialne politike, za razvoj razcveta gospodarstva in blaginje, po drugi strani pa tudi, ker ni, in to imamo vrsto primerov, kjer je kapital prešel te temeljne okvire in postaja temeljno orodje za obvladovanje ljudi, za dvigovanje cen, vsiljevanje in še marsikaj drugega. Sam zakon, pa tudi ta amandma podpiram, ker daje večjo učinkovitost, in ravno to je bilo vprašanje vse do sedaj - ali bomo imeli resno inštitucijo za to, da se bo dosegalo svobodno gospodarsko poslovanje, svoboda in na osnovi tega tudi enakost, ali pa se bo nadaljevalo tisto, kar smo imeli žal videti v preteklosti. Torej, amandma je primeren in ga bom tudi podprl.
Hvala lepa. Vidim, da je še želja po razpravi. Še kdo drug, razen kolega Srečka Prijatelja? Ne. Kolega Srečko Prijatelj, beseda je vaša.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi, res je, ta amandma daje moč uradu takoj in lahko v bistvu na nek način ukrepa takoj, ko ugotovi nepravilnosti. Pa vendar. Poglejte. Draginja, inflacija, ki je generator tudi revščine, ki je kar 25% - vsaj statistika kaže tako, vzroki vsega tega se skrivajo tudi v tem, v teh kartelnih dogovorih, v tem, da urad do sedaj ni opravil svoje dolžnosti tako, kot bi moral, kot sem že prej povedal. In seveda, tudi v tem, kar v bistvu ugotavljamo vsi, pa vendar vzrok, da danes spreminjamo zakon, je slediti neki evropski direktivi, neki evropski normi. Predvsem s pravili o konkurenci, ki so zapisani v 81. in 82. členu pogodbe o ustavnosti Evropske skupnosti. Že pred časom se je pokazalo, da veljavni zakon varuhom konkurence ponuja prešibko oporo za učinkovito delo. Premalo je odločen, premalo je strog, urad, ki izvaja v zakonu zapisane naloge nima dovolj pristojnosti - vse to je res, ampak kdo pa bo nadzoroval ta urad z večjimi pooblastili, jutri? Ta zakon bo danes nedvomno doživel potrebno podporo in prav je tako, ampak jaz se sprašujem, če se ta nateg državljank in državljanov v Republiki Sloveniji ne bo nadaljeval, z istim tempom. Kajti, vemo, da na konec koncev račun pride tistemu, ki ima najmanjšo kupno moč, ker so v ozadju dogovori in seveda na trgovinskih policah ni konkurenčnih izdelkov, cene so usklajene, minimalne razlike so, skratka, gre za svojevrsten kriminal, ki ga nihče noče videti zato, ker je posredi igra velikega kapitala. In predstavnike Vlade želim vprašati ali bo tokrat bolje, imeli bomo kvaliteten zakon, lahko pa še večje posledice. Ker če se bo ta politika nadaljevala tako kot se je do danes, da so uspešni veliki, ki se združujejo v še večje, pri tem pa ne menjajo in ne združujejo blagovnih znamk, ampak zgolj usklajujejo cene, potem bo to nategovanje naših državljank in državljanov jutri še večje. Vlada bo rekla in si pilatsko umila roke "ja, sprejeli smo dober zakon, sedaj pa se naj izvaja jutri, pojutrišnjem". Jaz želim vedeti, kakšen bo nadzor nad tem uradom, vemo, da odločanje bo nekje kolektivno, da bo direktor moral imeti ob sebi še dva člana komisije, ki bosta ugotavljala zakonitost in pa pravilnost izdaje odločb in ostalih postopkov, vendar to ni zadosten garant, da lahko trdimo, da bo tu pa resnično zavladala neka učinkovitost. In zato bi res danes želel slišati od predstavnikov oziroma predlagateljev argument, kako se bo ta nadzor transparentno in zakonito v bistvu tudi izvajal, kajti urad je tisti, ki meni v bistvu daje slutiti, da je z njim nekaj narobe, ker tudi do danes ni opravljal svoje naloge tako kot bi moral. Jaz sem že prej povedal, sramotno je, ko gledamo druge tovrstne organizacije po svetu, da v 13-ih letih svojega delovanja, spoštovane kolegice in kolegi, urad zaglobi samo 8500 evrov, drugod po svetu so ti zneski milijonski, segajo v stotine milijonov, podjetja se zaradi tega zapirajo, ker so kršile osnovno načelo, to je načelo konkurenčnosti. Pri nas to zgleda, da je kar sveto pravilo, da se dogovarjamo za elektriko, za kruh, za mleko, za ceno bencina in vse ostalo kar nekje tam v nekih gostilnah in to je potem izstavljen račun državljankam in državljanom. Skupni znesek je pa izražen v revščini. 41% državljank in državljanov je odvisnih od socialnih transferov. Ali ni to sramota za Slovenijo? Mislim, da je. In če bo ta procent rasel, potem jaz v ta zakon ne verjamem, oprostite.
Hvala. Še enkrat opozarjam, da smo v okviru razprave 45. člena, to niso moja pravila, pravila Poslovnika Državnega zbora ste sprejeli vi. Prosim, da se poslanci tega držite. Lahko preidemo na drug člen? Želite besedo? Predstavniku Vlade dajem besedo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Želel bi samo na kratko odgovoriti na postavljeno vprašanje. Res je, čeprav številke govorijo malce drugače, do sedaj je bila izrečena zelo nizka vrednost glob za omejevalna ravnanja in izvrševanja konkurence, vendar je to tudi posledica obstoječega zakona, da obstoječi zakon ni dajal pravice uradu, da sam izreka globe, globe so izrekla sodišča. In kot sem dejal uvodoma, postopki pred sodiščem so bili dolgi in mnogo, mnogo primerov, večina primerov, ki jih je že urad obravnaval, izdal odločbe, je zastaralo. Ta zakon prinaša nova pravila igre - če lahko temu tako rečem - po katerih bi se naj ravnali vsi gospodarski subjekti na območju Republike Slovenije. Veseli me, da sem slišal v bistvu od vseh poslanskih skupin pozitivno stališče do tega zakona. Res pa je, da je treba ta zakon - verjamem, da bo danes sprejet - potem tudi implementirati v praksi in ga pospešeno izvrševati. Verjamem, da Urad za varstvo konkurence kot vsak drug urad, organ, je odvisen tudi od kadrovske zasedbe. Vsi vidimo, čutimo, da je urad pod novim vodstvom prijel vajeti močneje v roke. Izvršujejo se določene preiskave omejevalnih dejanj na trgovinskem segmentu dobaviteljev pekovskih izdelkov, elektrodistributerjev in podobne zadeve. In verjamemo, da bo ta zakon, ki je moderen zakon, ki je konkurenčen zakon ostalim državam članicam Evropske unije, prinesel tisto, kar lahko pospeši preprečevanje omejevalnih dejanj na ozemlju Republike Slovenije. Prej je bila omenjena beseda "sankcioniranje". Res je. Ampak sankcionirajo se dejanja, ki so dokazana, ki jih urad določenim gospodarskim subjektom ali povezanim osebam dokaže. In ravno zaradi tega je bila tudi izrečena, kot ste sami dejali, nizka vrednost glob v dosedanji praksi. Najvišja možna globa za kršitve najhujših primerov omejevanja konkurence je bila do sedaj 375 tisoč evrov. Se pravi, zelo zanemarljivo za gospodarske subjekte, ki dosegajo stomilijonski letni promet. V evrih govorim. Verjamem, da bo z implementacijo tega zakona konkurenca v Sloveniji in konkurenčnost omejevalnih dejanj postavljena na pravo mesto. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi ponovno vabim kolega Drobniča.
Hvala lepa za besedo, da lahko v teh nekaj sekundah še obrazložim. Ja, kdo naj bi potem nadzoroval ta urad? Mislim, da ga naj nihče ne nadzoruje, da mora imeti svoj status in da se drži predvsem zakonodaje. Bog ne daj, da bi ga usmerjala Vlada ali kaj podobnega, da bi se dogajalo tisto, kar se je pač dogajalo. In še enkrat poudarjam, urad bo opravil svojo dolžnost in svoje obveznosti ter svoje poslanstvo samo, če se bo cela država tako obnašala. Da ne bo videla v tistih nacionalnih monopolih kot nekaj dobrega, kar je v nacionalnem interesu. Ampak da bo videla, da je to nevarnost za državljane. In da bomo vsi državljani tudi tako razumeli, da je - ne vem - 80% posesti slovenske države v lastništvu nekega podjetja, da je to v nacionalnem interesu. Ne, ker ni v interesu državljanov. Ker je to podlaga za monopol. Ključen interes pa je seveda imeti svobodno državo in na osnovi tega seveda tudi enakost možnosti. In zato mora ta urad imeti pozicijo neodvisnega.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo v zvezi s 45. členom. V razpravo dajem 81. člen in amandma poslanskih skupin SDS in NSi. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker nihče ne želi razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.45. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Predstavnikom Vlade se zahvaljujem za udeležbo in pa za odgovore. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PRENOSU NALOG V PRISTOJNOST POKRAJIN V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Seznanjam vas, da imamo za to točko na razpolago 2 uri in 10 minut časa. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Glede na to pa, da sem še pred tem videl dva proceduralna zahtevka, sprašujem pred obrazložitvijo, tri. Pomeni, da gremo po vrstnem redu. Prva ima besedo, proceduralno, gospa poslanka Barbara Žgajner Tavš v imenu Poslanske skupine Lipa. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Celotni zaplet ali pa neresnost okrog pokrajinske zakonodaje je dosegla vrhunec. Pa bom rekla tudi ob glasovanju o dnevnem redu te seje. Takrat smo tudi poslanci Poslanske skupine Lipa prispevali svoje tri podpise k predlogu za umik te točke z dnevnega reda. Če dovolite, čisto na kratko, zakaj podajam proceduralni predlog, ki se glasi, da bomo poslanci Poslanske skupine Lipa napovedali obstrukcijo pri obravnavi te točke dnevnega reda. Dejstvo je, da so zakoni, ki se dotikajo pokrajinske zakonodaje oziroma delitve Slovenije na toliko in toliko pokrajin, slabi zakoni ali pa popolnoma neresni po svoji vsebini. Danes imamo na dnevnem redu drugo obravnavo Predloga zakona o prenosu nalog v pristojnosti pokrajin. Kljub temu, da danes ne vemo, na koliko pokrajin bo naša država v osnovi razdeljena. Kako potemtakem lahko govorimo o prenosu nalog na pokrajine, ko pa smo v prvi obravnavi tega istega zakona, ki je bila opravljena na januarski seji, jasno in glasno povedali, da pravzaprav nimamo pojma, kaj bodo pokrajine sploh opravljale? Ne vemo, katere naloge. Ne vemo niti, kakšno bo financiranje v okviru sociale. Se pravi, socialnih nalog, ki naj bi se preselile iz države na pokrajine. Ne vemo, kako se bo financiralo javno zdravstvo in katere bodo tiste naloge iz naslova javnega zdravstva, ki jih bodo pokrajine v imenu države ali pa v imenu prebivalcev neke pokrajine, opravljale. To je slabo. To je slaboumna poteza. Slaboumna toliko bolj, ker nočete prisluhniti resnim vsebinskim opozorilom. Tisto, kar bi morali upoštevati ob tem, ko govorimo o pokrajinah ali pa pokrajinski zakonodaji, je prioriteta. Prioriteta po pomembnosti nedvomno je zakon, ki govori o številu pokrajin. Ko bomo imeli jasno določeno, koliko pokrajin v naši državi hočemo imeti, ali pa jih je smiselno imeti potemtakem bomo lahko govorili tudi o prenosu nalog na posamezne pokrajine. Zato, kot že rečeno, v imenu Poslanske skupine Lipa napovedujem obstrukcijo pri obravnavi te točke dnevnega reda.
Hvala lepa. Vzeto na vedenje. Kolega Srečko Prijatelj pa prav tako proceduralno, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Škandalozno je nadaljevanje s to točko dnevnega reda, spoštovane gospe in gospodje. Glede na to, da boste danes seveda nadaljevali to razpravo z zakonom, ki podzakonsko ureja to pristojnost in spreminja dvainpetdeset področnih zakonov in ima vloženih že sto petdeset amandmajev, kar kaže na veliko neresnost predlagateljev. Zato v Slovenski nacionalni stranki tudi tokrat ne bomo sodelovali. Napovedujemo obstrukcijo. Sicer pa tudi do sedaj v bistvu nismo želeli sodelovati pri tej svinjariji, ki bo zopet dejansko, če bo sprejeta izstavljena na račun državljank in državljanov. Poglejte si poglavje, v katerem je opredeljeno financiranje pokrajin. Videli boste, da je tam velika neresnost. 10% vseh sredstev namenjate za financiranje pokrajin. Prenos pa se vrši tako na [[...]]Ceste prenašate na pokrajine, javne zavode, zdravstvo, bolnice, šolstvo, vrtce in tako naprej. Kdo bo vse to plačal? Zopet se bo Vlada lepo smejala in pilatsko umila roke. Proračun bo ostal v Ljubljani, dejansko pokrajine se bodo pa same ukvarjale. Če jih boste seveda takšne kot so, sprejeli, se bodo same morale ubadati z vsemi problemi. Skratka, škandalozno in svinjarija je, da se nadaljuje s tem sprejemom. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Tudi vaš proceduralni predlog je vzet na znanje. Tretji v okviru proceduralnega predloga. Kolega Potrč v imenu SD-ja, izvolite.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci pri tej točki dnevnega reda ne bomo sodelovali. Prepričani smo, da je način, kako se lotevamo pokrajinske zakonodaje, ne več smešen, ampak postaja že faca. Vladajoča koalicija ob tem, ko se zaveda, da nima podpore opozicije in pri tem, ko se zaveda, da je vsaj en zakon, to je Zakon o ustanovitvi pokrajin, potrebno sprejeti z dvotretjinsko večino navzočih poslancev meni, da bo s sprejemanjem zakona po zakona rešila kaj. Svojo čast najbrž ne, ker je to neumnost kar se dela. Vsebinske rešitve najbrž tudi ne. Ker vsi vemo, da so najmanj trije zakoni vsebinsko tako povezani da predstavljajo celoto. To je ustanovitev pokrajin, ki pomeni njihovo velikost, njihov teritorij, njihovo število. To je način financiranja, ki pomeni, ali bomo spoštovali načela samofinanciranja. Tudi tega nivoja lokalnih skupnosti ali ne. In to je vprašanje pristojnosti, ki je prav gotovo odvisno od tega, kakšna bo pokrajina. Ker je odvisno od tega kako bo financirana in kaj bo lahko opravljala. Skupnega razgovora o teh vprašanjih ni. Ampak vsakokrat znova se poskuša sprejemati samo en zakon in s tem pričakovati, kot da smo kaj velikega naredili. Morda celo z obljubo, ki se daje na pol, saj smo odprti za razprave. Včeraj smo ob kazenski zakonodaji poslušali lepe govore poslancev koalicije, kako bi oni radi, da bi mi dajali amandmaje na nemogoče rešitve, ker bodo vse sprejeli kar bomo predlagali, pod pogojem, da bo pametno po njihovi presoji. Podobno se nam dogaja tukaj. Jaz mislim, da je zadnji čas. Na žalost moramo to reči večkrat. Ampak res zadnji čas, da se koalicija spametuje in ugotovi, da je mogoče za zeleno mizo najti kakšno rešitev s formalnim uveljavljanjem številčne moči, ki jo koalicija ima, pa gotovo ne. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Proceduralno v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, Milan Petek. Izvolite.
Hvala lepa podpredsednik. V Liberalni demokraciji Slovenije ne bomo povedali nič novega kot ponovno to, da je na takšen način sprejemati tako pomembno zakonodajo ne samo farsa, ampak že tragikomično. Pri vsem tem postaja tragikomičen tudi položaj ministra, ki po moji presoji pošteno opravlja svoje delo. Vendar danes oziroma v tem trenutku bolj po navodilu in komandi predsednika Vlade kot pa po lastnem prepričanju, da je primerno s to zakonodajo pravzaprav se še dalje ukvarjati. Mi smo doživeli, da je na februarski seji padel ključen zakon. To je Zakon o ustanovitvi pokrajin. S tem padcem ključnega zakona smo že takrat tisti dan povedali, da je nesmiselno nadaljevati razpravo o vseh ostalih zakonih, ki so s tem ključnim zakonom neposredno povezani. Danes to ponavljamo. Dejstvo je, da dokler ne bomo vedeli in imeli sprejetega zakona, ki bo natančno določal število pokrajin, ki bo določal meje teh pokrajin, ki bo seveda določal število prebivalcev v teh pokrajinah, je nesmiselno nadaljevati vsako razpravo ali vsako obravnavo zakona, kot je ta, o katerem danes želijo poslanci koalicije na čelu z ministrom Žagarjem nadaljevati razpravo. Posebej ta zakon, za katerega vemo, da posega v dvainpetdeset področnih zakonov. Za katerega je Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju ugotovila, da je nesmiseln, da je nomotehnično vprašljiv, da je nekonsistenten, da kaže na to, da so ministrstva na različne načine tudi vsebino pisala. Mi enostavno pri taki farsi ne nameravamo in ne želimo sodelovati. Zaradi tega ponavljam že velikokrat pri tej obravnavi izrečeno izjavo. LDS bo sejo od tukaj dalje obstruirala. Hvala.
Kolega Petek, verjetno samo to točko ali celo sejo? Samo to točko. In še kolega Lahovnik. Beseda je vaša, izvolite.
Hvala lepa. Tudi v Poslanski skupini Zares napovedujemo obstrukcijo pri tej točki dnevnega reda. Predvsem zato, ker že v dosedanjih razpravah niso bili v ničemer upoštevani niti argumenti stroke, kaj šele opozicije. Najlepši primer tega je, da še danes pravzaprav po posameznih področjih, če pogledamo, rešitve niso popolnoma jasne. Pa naj gre za področje zdravstva, kjer ni jasno, kaj to pomeni za mrežo javnih bolnišnic. Pa naj gre za področje financiranja, kjer bi imeli pokrajine, ne bi jim pa zagotovili avtonomnih virov financiranja. Tako da rešitve, ki jih ponujate, so slabe - in mi smo večkrat opozarjali, da je treba o tem izmenjati strokovna mnenja. Do tega ni prišlo. Mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki sem ga sam videl, spoštovani gospod minister, je eno najbolj obsežnih mnenj, kar sem jih videl v zadnjem obdobju - in opozarjajo na celo vrsto nelogičnih rešitev. Opozarjajo, da se teh 50 zakonov, ki se spreminjajo kot velik paket, spreminja tako, da so pravzaprav že v neskladju sami s sabo. Preprosto zato, ker rešitve, ki ste jih ponudili en dan, ste potem drugi dan zopet spreminjali. In vse skupaj je spominjalo na neke vrste, čeprav je božič že mimo, kot da imamo neko božično drevo, kamor vsak obesi okraske tja, kamor želi. In potem dobite pač neko pisano zadevo, ki je lahko nekomu všeč, drugemu ne. Ampak pri tako resni zadevi kot je uvajanje pokrajin, je pa to lahko zelo nevarno, ker so rešitve med sabo nekonsistentne. In na to vas, ali vam je to všeč ali ne, opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba. In ne nazadnje, dokler nista znana velikost in število pokrajin, je težko govoriti tudi o pristojnostih pokrajin. To je menda vsakemu jasno. Zato bi morali te zakone obravnavati povezano. Na kar smo vseskozi v Poslanski skupini Zares tudi opozarjali. Ampak do tega ni prišlo. Zato, ker gre pri tem projektu za politični prestiž. Preprosto se pa pozablja, da, ko bomo uvedli pokrajine, jih bomo uvedli dolgoročno, ne kratkoročno. In je zato zelo pomembno, da rešitve, ki jih bomo uvedli, zelo natančno premislimo. Zato, kot sem dejal, v Poslanski skupini Zares pri tej točki napovedujemo obstrukcijo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kolega Vili Rezman v imenu DeSUS-a proceduralno. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. No, ker se ne zgolj retorično, torej tako, da ne bi bilo treba odgovarjati, vendarle postavljata dve vprašanji: Kdo bo zaslužen oziroma kdo bo kriv? Kdo bo nosil odgovornost za sprejem ali ne te pokrajinske zakonodaje? Naj še enkrat povem naše stališče, ker nekateri - dasiravno se oglašajo sedaj s klopi, še zmeraj ni jasno - prepričujejo sicer, da oni več vedo o našem stališču od nas samih. Ampak pri tem se najbrž motijo. Ko je govora o tem, da je treba decentralizirati državo, ko je govora o tem, da je treba hitreje razvijati manj razvite dele naše države in tako naprej, najbrž ni nikogar v Državnem zboru, ki bi upal temu nasprotovati. To, da se zavzemamo za decentralizacijo za vertikalno delitev oblasti, za hitrejši regionalni razvoj, pa ne pomeni, da je pot, ki je bila izbrana, takšna, da bi bila lahko deležna podpore vseh. Vidimo, da je v zadnjih mesecih parlament razklan na polovico. Da je pol parlamenta zoper sprejem te zakonodaje, da je pol parlamenta nepopustljivo goreč pri tem, da se sprejme na vsak način. Naša poslanska skupina je pa ves čas skušala pravzaprav neuspešno - in nam gre to v slabo - zagotoviti s svojo prisotnostjo na sejah vsaj to, da bi se lahko pogajanja nadaljevala. Tega, torej uspešnega nadaljevanja pogajanj ni. Sedaj preostane, kot vidimo, samo še ugotovitev, ali bodo - ne koalicija, kakor nekateri napačno govore - ali bodo predstavniki treh koalicijskih strank uspeli zagotoviti, da pri glasovanju ne bo iz njihovih vrst nihče bolan, da ne bo nihče na potovanju, in ali bodo uspeli pridobiti še koga od manjšinskih poslancev. Sicer te in takšne zakonodaje ni mogoče sprejeti. Torej, ko gre tako za nohte pri sprejemu tovrstne zakonodaje, je tako rekoč nesmiselno, tako nepopustljivo vztrajati. Razdeliti Slovenijo na pokrajine ob tako velikem nasprotovanju in morebiti doseči to z enim glasom večine v parlamentu. To je nesmisel. Itak to kasneje ne bo šlo pri zakonu, ko bo treba dvotretjinsko večino zagotoviti. Ampak tudi tam se z glasovalno tehnologijo morebiti še komu kaj posreči. Ampak, tudi Poslanska skupina DeSUS, ki je doslej zagotavljala kvorum tega, nima več namena. Mi upamo, da to ne bo šteto nam v slabo. Upamo, da bodo to naši koalicijski kolegi razumeli kot še eno opozorilo, da ravnajo napak. In če jim bo uspelo zmagati z enim glasom, naj vedo, da je to velik poraz.
Hvala. Potem bom za zapisnik ponovil jaz. Torej, kolega Vili Rezman je tudi v imenu Poslanske skupine DeSUS napovedal obstrukcijo. Kar pomeni, da smo bili priča napovedi obstrukcije s strani Poslanske skupine Lipa, s strani Poslanske skupine SNS, s strani Poslanske skupine SD, s strani Poslanske skupine LDS, s strani Poslanske skupine Zares in s strani Poslanske skupine DeSUS, kar pomeni 6 od 9-tih poslanskih skupin. Jaz predlagam, da v tem trenutku prekinem oziroma bom prekinil sejo, sklical posvet z vodji poslanskih skupin. To možnost mi daje Poslovnik. Na vse pa apeliram, da zmoremo toliko modrosti in vložimo še toliko napora, da poskušamo na delovnem posvetu najti način, kako naprej. Delovni posvet bo ob 10.25 v sobi 217. Gospod minister, prosim, če se nam pridružite. Hvala lepa. Do takrat prekinjam sejo, ki pa jo bomo nadaljevali ob 10.45.
Poslanke in poslanci! Nadaljujemo s prej prekinjeno sejo zaradi posveta z vodji oziroma predstavniki poslanskih skupin. Glede na to, da sprememba ni bila dorečena v okviru delovnega sestanka, nadaljujemo s sejo, kot je bila predvidena in sprejeta ob obravnavi dnevnega reda. Kot prej rečeno, predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije dr. Ivanu Žagarju, ministru brez listnice zadolženemu za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Najprej bi se z dvema stavkoma dotaknil vseeno celotnega paketa zakonodaje, ki je po moji oceni še vedno prisoten. Tudi je vložen. Ta celotni paket je sestavljen iz dveh delov. En del je ta vsebinski del, ki ga predstavljajo trije osnovni zakoni. Ta četrtek je nadgradnja osnovnih zakonov in pa drugih dveh zakonov, ki sta Zakon o ustanovitvi pokrajin in zakon o volilnih enotah. Kar zadeva vsebinskega dela te zakonodaje, jaz moram reči, da je bila ta zakonodaja pripravljena več kot dve leti, da je pri tej pripravi sodelovala strokovna javnost, da so se skozi razpravo, ki je bila opravljena tudi z opozicijo, dokler je še sodelovala pri tej razpravi, izčistila številna vprašanja, da so se našle številne rešitve. Da so pa nekatera vprašanja ostala še vedno odprta. Če je politična volja, potem je možno ta vprašanja tudi še vedno zapreti v tem mandatu. Vsekakor pa menim, da ta vsebinski del zakonodaje je smiselno in potrebno sprejeti v tem mandatu. Ker sicer se lahko zgodi tudi na indice, ki se kažejo, da se stopnja decentralizacije, torej obseg prenosa navzdol lahko bistveno zmanjša in da je celoten proces potrebno pričeti znova. Kar lahko pomeni, da še naslednjih več mandatov ne bomo prišli do pokrajin, ki jih pa Slovenija nujno potrebuje. Kar zadeva zakona, ki je pred vami. Ta zakon o prenosu nalog v pristojnost pokrajin je v drugi obravnavi. Uvodoma bi želel poudariti, da je bila njegova vsebina na odboru na lokalno samoupravo in regionalno politiko dopolnjena. Tudi na podlagi mnenj, ki sta jih dala Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora in Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Povzete so pa tudi pripombe lokalnih skupnosti in tistih, ki so v tem delu v razpravi sodelovali. Dopolnjeno besedilo zakona je po mojem mnenju tista prava pot, ki nas pelje do cilja. Ta je, da se določi vsebino delovanja pokrajin, ki je hkrati podlaga za finančno decentralizacijo Slovenije. To pa v Sloveniji z vidika hitrejšega razvoja nujno potrebujemo. Z določitvijo nalog pokrajin bomo pokrajine uvrstili v slovenski pravni sistem, čeprav je bil dosedanji zakonodajni postopek za ustanovitev pokrajin delno tudi končan. Strinjam se s trditvijo, da sta določitev nalog pokrajin in njihov prenos v pristojnost pokrajin ter ustanovitev pokrajin vsebinsko povezana. Ne strinjam pa se s trditvijo, da bi lahko prišlo do predčasne vključitve pokrajin v pravni sistem. Da to ne bi bilo sporno z vidika načela pravne varnosti in pravne države, je bil na odboru sprejet amandma za določitev prehodnega obdobja, s katerim bo zagotovljeno, da bodo na pokrajine prenesene naloge opravljene tudi v primeru, da bi prišlo do njihove kasnejše ustanovitve. Čeprav menim, da bi bilo smiselno, da se pokrajine ustanovijo že v tem mandatu in da se najde ta politična volja vseh strank. Ne nazadnje so vse takrat ob spremembi ustave to tudi obljubile tistim, ki pokrajine najbolj potrebujejo. To so pa prebivalke in prebivalci Slovenije. Menim namreč, da ni mogoče izhajati iz predpostavke, da pokrajine v Sloveniji ne bodo ustanovljene. Ko dodatno utemeljujem te rešitve, bi rad spomnil na vrsto zakonov, s katerimi se že sedaj ureja področje pokrajinskih nalog. Kot so, na primer, nekateri zakoni. Recimo, Zakon o varstvu kulturne dediščine in drugi. Zakon o prenosu nalog v pristojnost pokrajin je poseben zakon, katerega del so vsekakor posegi v veljavne področne zakone. S čimer se sledi usmeritvi, ki jo je postavilo Ustavno sodišče, ko je ocenjevalo ustavnost Zakona o prevzemu državnih funkcij, ki so jih do 31.12.1994 opravljali organi občin. Ko je poudarilo, da na način, po katerem je ta zakon prevzel naloge prejšnjih občinskih uprav, ni ustrezen. Temveč, da je treba z enim zakonom ali več zakoni razmejiti naloge občin in državnih organov. Z Zakonom o prenosu nalog v pristojnosti pokrajin pa bo torej opravljena takšna razmejitev nalog. Razmejitev pa ne bo opravljena le med državo in pokrajinami, temveč tudi med pokrajinami in občinami. Naše osnovno izhodišče je bilo, da ne posegamo v sicer obstoječe naloge občin. Poudaril bi, da Zakona o prenosu nalog v pristojnosti pokrajin ni mogoče jemati za skupek novel zakonov, temveč je njegova vsebina širša. Menim, da je le s takim zakonom mogoče zagotoviti hkraten in uravnotežen prenos pristojnosti na pokrajine, prenos stvarnega in finančnega premoženja, namenjenega izvajanju prenesenih nalog, kot tudi zagotovitev prevzema javnih uslužbencev. Drugače bi se znašli v enaki situaciji kot pred trinajstimi leti, ko so bile občine ustanovljene. Pristojnosti, določene s področnimi zakoni, pa nismo imeli. Zato tudi ni bilo jasno, katero je njihovo premoženje in ali so in v kolikšnem delu so pravne naslednice prejšnjih občin oziroma države. Vsebina zakona je bila na podlagi sprejetih amandmajev odbora nomotehnično dopolnjena tako, da v veliki meri odpade očitek, da je zakon nomotehnično neenotno pripravljen in da so ga pripravljala posamezna ministrstva, pristojna za spremembe in dopolnitve zakonov, ki jih vsebuje predlagani zakon. To dejstvo stoji. Je nujno, saj so prav pristojna ministrstva odgovorna za izvajanje nalog, ki so vsebina zakona. S tem v zvezi so bile pripombe Zakonodajno-pravne službe tudi dobrodošle. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlagam, da sprejmete Zakon o prenosu nalog v pristojnosti pokrajin v drugi obravnavi. In se vam zahvaljujem za vašo pozornost.
Hvala lepa tudi vam, gospod minister. V okviru parlamentarne procedure je zakon obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora poslancu Francu Jazbecu za predstavitev poročila odbora. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na 16. redni seji, dne 11.3.2008, kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o prenosu nalog v pristojnost pokrajin, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Seji odbora so prisostvovali: predstavniki Vlade kot predlagatelji zakona, predstavnik Državnega sveta Republike Slovenije in predstavnice iz Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Odbor je bil seznanjen z: mnenjem Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, mnenjem Komisije za narodnostne skupnosti in mnenjem Obalno samoupravne skupnosti italijanske narodnosti, mnenjem Državnega Sveta Republike Slovenije, mnenjem Komisije Državnega sveta Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, mnenjem občin: Bohinj, Žirovnica, Ljutomer, Tolmin, Kostel, Ribnica, Mestne občine Slovenj Gradec in Mestne občine Ljubljana ter mnenjem Združenja občin Slovenije. Odbor je bil seznanjen tudi z amandmaji poslanskih skupin: SDS, NSi in SLS, amandmaji poslanca Kristjana Janca, amandmajema Poslanske skupine italijanske in madžarske narodnostne skupnosti ter amandmajema Komisije za narodnosti skupnosti. V dodatni obrazložitvi členov je predstavnik Vlade minister dr. Ivan Žagar uvodoma pojasnil predhodne postopke v zvezi z usklajevanjem pokrajinske zakonodaje, v katerega so bile vključene tudi opozicijskega stranke. Izrazil je obžalovanje zaradi nepripravljenosti sodelovanja opozicijskih poslanskih skupin pri obravnavi predloga zakona. Poudaril je, da nikakor ne more pristati na oceno, da predlagana pokrajinska zakonodaja ni primerna za nadaljnjo obravnavo, saj je pred meseci prvi del paketa pokrajinske zakonodaje dobil ustrezno podporo v parlamentu. Tudi s strani opozicijskih poslanskih skupin. Poudaril je, da je smiselno nadaljevati z obravnavo pokrajinske zakonodaje kljub pomislekom Zakonodajno-pravne službe o povezanosti Zakona o ustanovitvi pokrajin z ostalimi predlaganimi pokrajinskimi zakoni - zlasti Predlogom zakona o ustanovitvi pokrajin, s katerimi se nikakor ne more strinjati. V zvezi z zasnovo predloženega zakona je poudaril, da je potrebno spremembe in dopolnitve področne zakonodaje v smislu prenosa nalog z ministrstev na pokrajine narediti naenkrat in ne noveliranja 52 področnih zakonov. Z ustanovitvijo pokrajin se namreč želi poenotiti tudi resorne politike na regionalnem nivoju. Glede pomislekov Zakonodajno-pravne službe v zvezi z nomotehnično neenotnostjo predloga zakona je opozoril, da gre za prenos nalog iz več kot 50-ih zakonov, saj se je pri tem potrebno zavedati, da so bili ti zakoni pisani v različnih časovnih obdobjih, različnih obdobjih, različnih resorjih. Zato je logično, da niso pripravljeni na enoten način in da se njihova raznolikost odraža tudi v samem predlogu zakona. Ocenil je, da predlagani amandmaji skušajo v celoti slediti mnenju Zakonodajno-pravne službe. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v uvodni predstavitvi izpostavila nekatere splošne pripombe, ki se nanašajo na celoten zakon. Opozorila je na vsebinsko povezanost Zakona o prenosu nalog in pristojnosti pokrajin in zakona, ki bi predstavljal pravno podlago za ustanovitev pokrajin. V tej zvezi pa tudi na smiselnost usklajene obravnave obeh zakonov. S predlaganim zakonom se namreč določajo oziroma prenašajo pristojnosti hkrati pa tudi stvarno in finančno premoženje ter ureja prevzem javnih uslužbencev na pokrajine. Odbor je v skladu s 126. in 131. členom Poslovnika Državnega zbora v nadaljevanju seje prešel na razpravo o členih predloga zakona in o vloženih amandmajih. Odbor je sprejel vse amandmaje razen amandmaja k 87. členu poslanskih skupin SDS, NSi in SLS, Komisije za narodnostne skupnosti k 6. in 9. členu, Poslanske skupine italijanske in madžarske narodnostne skupnosti k 6. členu. Odbor ni sprejel naslednjih amandmajev poslanskih skupin SDS, NSi in SLS k 87. členu, Poslanske skupine italijanske in madžarske narodnostne skupnosti k 9. členu, poslanca Kristjana Janca k 70. členu. S sprejetjem navedenih amandmajev so postali brezpredmetni naslednji amandmaji: poslanca Kristjana Janca k 72., 73., 74., 75., 77., 78. in 387. členu. Odbor je sprejel naslednje svoje amandmaje: k 87., 212. členu in za novi 406.b člen ter amandmaje na amandma k 9., 32., 86., 88., 288., 346. in 352. členu. Odbor je v nadaljevanju prešel na obravnavo členov, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Z vključitvijo sprejetjih amandmajev v zakonski predlog je odbor na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika odbora določil besedilo dopolnilnega predloga zakona. Hvala.
Kolega Jazbec, hvala lepa. Ker je zbor na svoji 35. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, datiran 26.3. Torej, v razpravo dajem 406.b člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Ob tem vas prosim, da v kolikor razprava bo, se vodi izključno o omenjenem besedilu amandmaja. Želi kdo razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. Mi pa prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODIŠČU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Seznanjam vas, da imamo za to točko na razpolago 2 uri in 40 minut časa. Predlog zakona je obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Zato besedo dajem predstavniku Vlade gospodu Robertu Maroltu, državnemu sekretarju na Ministrstvu za pravosodje, za uvodno obrazložitev. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. S predlagano spremembo Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sodiščih se sodiščem omogoča, da pridobijo podatke, ki so jim potrebni za ugotovitev dejstev v zvezi z vodenjem postopkov iz uradnih evidenc registrov in javnih knjig, ki se vodijo v informatizirani obliki. Na ta način se sodiščem omogoča učinkovitejše, enostavnejše in hitrejše postopanje v posameznih zadevah. Podobno kot velja tudi za sodišča, se s predlaganimi spremembami tudi sodnim izvedencem, ki zelo pomembno in odločilno vplivajo na odločanje v sodnih postopkih, omogoča, da neposredno pridobivajo podatke, ki jih potrebujejo za izdelavo izvedenskega mnenja v zvezi s konkretnim sodnim postopkom. Podatke bodo lahko pridobili za izdelavo mnenj iz uradnih evidenc in pa tudi od zasebnega sektorja. Tukaj je mišljeno predvsem pridobitev podatkov od raznih zavarovalnic in drugih udeležencev, ki nastopajo v sodnih postopkih. S tem se bo zagotovila večja hitrost sodnega postopka. Ne nazadnje se bo s tem razbremenilo tudi sodišče, posamezne sodnike, ki morajo sedaj po veljavnem sistemu za sodne izvedence pridobivati ustrezne podatke. Seveda pa bodo sodni izvedenci pridobili takšne podatke le na podlagi priložene odredbe ali sklepa sodišča za izdelavo izvedenskega mnenja. Nadalje se s predlagano novelo zakona omogoča strankam, da z namenom lažjega uresničevanja njihovih pravic sodišča po uradni dolžnosti pridobivajo za sodni postopek potrebne sodbe sodišč in druge odločbe upravnih organov, katere stranke navajajo in se nanašajo nanje oziroma na konkreten sodni postopek. Novela poenostavlja tudi postopek imenovanja članov sodnega sveta iz vrst sodnikov, če članu sodnega sveta iz vrst sodnikov predčasno preneha mandat. Hkrati se z namenom zagotavljanja kontinuitete dela sodnega sveta določa, da se vsaka tri leta izvede delna zamenjava članov sodnega sveta. Ta sistem oziroma takšen sistem v praksi velja oziroma poznajo že mednarodna sodišča. Podobno pa se v praksi smiselno - lahko rečemo enako - konstituira tudi naše ustavno sodišče. Nadalje se določa, da na največjih sodiščih, ki imajo žal tudi največje število nerešenih zadev in tudi največ sodnih zaostankov, omogoča imenovanje dveh ali celo treh podpredsednikov sodišč z namenom bolj učinkovitega vodenja, bolj učinkovitega upravljanja sodišč in pa tudi z namenom odprave sodnih zaostankov in zagotavljanje pravice do sojenja v razumnem roku. Tu gre za največja sodišča v Sloveniji, kot na primer Okrožno ali Okrajno sodišče v Ljubljani in pa Višje sodišče v Ljubljani. Na novo se pa tudi usklajujejo in določajo območja sodišč s katastrskimi občinami. Kar je posledica dejstev, da je bilo v preteklosti od uveljavitve Zakona o sodiščih ustanovljenih več novih občin oziroma so se občine razdelile na večje število občin. Posledično bi morali potem tudi vsakič spreminjati zakon o sodiščih. Zato usklajujemo območje. Se pravi, območje krajevne pristojnosti sodišč na območje katastrskih občin. Kajti, to je bolj smiselno. Kar je zelo pomembno, gre tudi za trajno in nepremakljivo določanje območja. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Draga Korena, da predstavi stališče in ugotovitve odbora. Izvolite.
Hvala, predsedujoči za besedo. Lep dober dan poslankam, poslancem, predstavniku ministrstva in pa našim mladim obiskovalcem na tribuni! Lep dober dan! Dobrodošli v hramu slovenske demokracije. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 48. nujni seji 12. 3. 2008 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sodiščih, ki ga je v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Državni zbor je o predlogu zakona na 36. redni seji opravil splošno razpravo in sprejel sklep, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Predstavnik predlagatelja predlogov zakona na samem odboru ni dodal dodatne obrazložitve. Je pa predstavnika Zakonodajno-pravne službe gospod Božo Strle povedal, da so pripombe iz njihovega pisnega mnenja večinoma upoštevane z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Zato je posebej izpostavil le neupoštevano pripombo k 1. členu predloga zakona, in sicer bi kazalo predlagano določbo petega odstavka 13. člena zakona, ki navaja: "Drugo sodno osebje proučiti z vidika določnejše opredelitve sodnega osebja, ki lahko na podlagi pooblastila opravlja dejanja, ki so navedena v tej določbi." Odbor se je seznanil tudi z mnenjem Sodnega sveta z dne, 17.1.2008, v katerem je oblikoval pripombe k 5., 9., 11., 12. in 21. členu. Člani odbora so v razpravi opozorili na pripombe Sodnega sveta k predlogu zakona in s tem v zvezi predstavniku predlagateljev zastavili vprašanje, kakšen je njegov odnos do teh pripomb. V razpravi o posameznih amandmajih so bili posebej predstavljeni amandmaji Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije k 1., 2., 12., 13. in 21. členu. Kasneje je bil od teh amandmajev sprejet amandma k 12. členu. Se pravi, amandma Liberalne demokracije. Prav tako so bili sprejeti tudi vsi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Ostali amandmaji Liberalne demokracije pa niso bili sprejeti. Koalicijske poslanske skupine so umaknile amandma k 12. členu, ki je bil vložen 11.3.2008. Kot svoja pa je odbor sprejel amandmaja k 2. in 25. členu. Vsi sprejeti amandmaji so vključeni v dopolnjen predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Zbor je na svoji 36. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona. Zato predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda amandmajev z dne, 26.3.2008. Razpravljali bomo o 2. členu, amandmaju Poslanske skupine SDS k 5. členu, amandmaju Poslanskega kluba Liberalne demokracije in SD k 11. členu, amandmaju Poslanske skupine Lipa, dvema amandmajema k 11. členu, k 23. členu amandma Poslanske skupine LDS in SD ter amandmaju Poslanske skupine SDS k 26. členu. Razpravo bomo vodili ločeno o vsakem amandmaju posebej. Najprej dajem v razpravo 2. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Prosim za prijave. Zaključujem predvideno razpravo. V razpravo dajem 5. člen in amandma poslanskih skupin LDS in SD. Želi kdo razpravljati o 5. členu? [[Nihče.]] Razpravo zaključujem. V morebitno razpravo dajem amandmaja k 11. členu ter amandma Poslanske skupine Lipa. Želi kdo razpravljati? [[Da.]] Odpiram postopek za prijavo. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. No, oba amandmaja v okviru 11. člena sta več ali manj redakcijske narave. Moram reči, da smo jih v Poslanski skupini Lipa pripravili v sodelovanju s sodno vejo oblasti. Gre pa, če se dotaknem najprej prvega amandmaja, v okviru prvega odstavka 73.c člena, ki govori, da se del besedila črta. In sicer, črta se tisti del besedila, ki dodatno in tudi po nepotrebnem obremenjuje vsebino določene pravne norme. Dejstvo je, da je že načeloma ali pa v osnovi jasno, da so predsedniki sodišč oziroma posameznega sodišča pristojni in obenem tudi pooblaščeni za vodenje sodne uprave. Tisto, kar je smiselno v okvir tega prvega odstavka 73.c člena, je zapisati zgolj uvedbo za zagotavljanje dodatne varnosti. Na podlagi te kratke obrazložitve, ki verjamem, da je tudi predstavnikom ministrstva jasna, torej predlagam, da se sprejme ta amandma v okviru 73. c člena oziroma prvega odstavka. Skladno s tem pa, če dovolite, da se dotaknem še drugega amandmaja, ki se navezuje na peti odstavek ravno tako 11. člena, ki pa, bom rekla, bolj precizira oziroma določa v sami vsebini kdo je tista pristojna oseba, ki je zadolžena in obenem tudi odgovorna zgolj za seznanitev ostalih funkcionarjev in zaposlenih o ukrepih. Kajti iz petega odstavka predlagane vsebine ni razvidno, ali je predsednik sodišča tista oseba oziroma kdo drug. Glede na prakso in tudi glede na opozorila s strani posameznih sodnikov oziroma predstavnikov in tudi predsednikov sodišč predlagam, da se ta dodatek upošteva v okviru 11. člena. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo drug razpravljati? Državni sekretar. Izvolite, beseda je vaša.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Tudi na Ministrstvu za pravosodje menimo, da sta predlagana amandmaja smiselna. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. In zaključujem razpravo v povezavi z 11. členom. V morebitno razpravo pa dajem 23. člen ter amandma poslanskih skupin LDS in SD. Želi kdo razpravljati? Nihče. Zato v morebitno razpravo dajem 26. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati v povezavi s tem členom in amandmajem? Nihče. In ker nihče več ne želi razpravljati v povezavi z vloženimi amandmaji, tudi zaključujem razpravo o amandmajih in členih. O amandmajih pa bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SODNIH TAKSAH - V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Seznanjam vas, da imamo za to točko predvideni 2 uri in 5 minut časa za morebitno razpravo. Predlog zakona je v obravnavo zboru tudi tokrat predložila Vlada Republike Slovenije. Zato besedo ponovno dajem državnemu sekretarju gospodu Maroltu za uvodno predstavitev predloga zakona. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Predlog zakona o sodnih taksah je pripravljen po vzoru nemškega Zakona o sodnih stroških iz leta 2004 in hkrati temelji na enakih osnovnih načelih kot avstrijska in portugalska ureditev sodnih taks. Poleg tega je predlog zakona usklajen s trenutno veljavnimi procesnimi predpisi ter z ureditvijo nekaterih drugih zakonodajnih predlogov. Na primer, kot je bila včeraj tukaj, v Državnem zboru, splošna razprava o Zakonu o odvetniških tarifah, s čimer je predlagani Zakon o sodnih taksah v celoti usklajen. Najpomembnejša novost predloga zakona je v tem, da se za postopek na posamezni stopnji vključno z odločbo, ki jo v tem postopku izda sodišče, plača enkratna enotna taksa. Ta taksa nadomešča prejšnje takse za tožbo, odgovor na tožbo, takso za sodno odločbo. V večini primerov jo je potrebno plačati na začetku postopka ob vložitvi tožbe, predloga za začetek postopka ali pravnega sredstva. Na primer: pritožbe, ugovora ali drugega izrednega pravnega sredstva. Zavezanec za plačilo te takse je vložnik navedenih vlog. Pri tem je posebej potrebno poudariti, da se pri predčasnem zaključku postopka, na primer zaradi sklenitve sodne poravnave, vrne velik del že plačane sodne takse. In sicer, se na prvi stopnji vrne dve tretjini, na drugi stopnji ena polovica in na tretji stopnji ena tretjina plačane takse. S tem se stranke spodbuja k čimprejšnjemu končanju spora in posledično tudi skrajšanju sodnega postopka. V kazenskem postopku v kaznivem dejanju, ki se preganja po uradni dolžnosti, ter postopku o prekrških se namesto povprečnin uvajajo takse. Nadaljnja novost je v tem, da v predlogu zakona ni več sistema točk. Temveč se vse takse določajo fiksno v evrih. Predlog zakona ne določa več najvišjih zneskov taks pri posameznih postopkih. Temveč vsebuje le splošno določbo, da znaša vrednost spornega predmeta največ 30 milijonov evrov, vrednost predmeta v nepravdnih postopkih pa največ 60 milijonov evrov. To pomeni, da znaša najvišja taksa s količnikom ena v spornih postopkih 60.975 evrov in nepravdnih postopkih 18.536 evrov. Za primerjavo naj navedem, da prejšnji zakon oziroma sedaj veljavni zakon kot najvišjo takso v pravdnem postopku določa takso v višini 20.000 točk oziroma samo 1.642 evrov, ki jo je potrebno pomnožiti z ustreznim faktorjem. Takse po predlogu zakona so v posameznih vrstah postopkov do vrednosti predmeta, pri kateri je bil v prejšnjem oziroma je v veljavnem zakonu določen limit, v povprečju enako visoke kot v sedanjem zakonu. Pri višjih vrednostih predmeta postopka pa se vedno bolj povišujejo. Zato je seveda tudi te primerjave nemogoče natančno analitično izdelati. Tarifni del zakona je razdeljen na tabele. Vsaka vrsta postopka ima svojo tabelo. Predlog zakona tudi izrecno določa, da strankam po izvršenem plačilu sodne takse ni potrebno več dostavljati sodiščem nikakršnih potrjenih dokazil o opravljenem plačilu. Takšna ureditev tudi pomeni realizacijo vladnega ukrepa za odpravo administrativnih ovir v zvezi s poenostavitvijo plačevanja sodnih taks. Bistvena novost v poglavju o oprostitvah plačila sodnih taks je v tem, da mora stranka sodišču predložiti pisno izjavo o svojem premoženjskem stanju, ki jo poda pod kazensko in materialno odgovornost, da so podatki resnični. Sodišče pa v primeru dvoma o resničnosti navedb v tej izjavi samo pridobi ustrezne podatke. V predlogu zakona je deloma drugače urejeno poglavje o izterjavi neplačane sodne takse. Če stranka ne plača sodne takse ob nastanku taksne obveznosti, sodišče pošlje plačilni nalog, naj plača dolžno takso v točno določenem roku. Hvala.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora Draga Korena, da predstavi poročilo. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav poslankam, poslancem, predstavnikom ministrstva. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 42. seji obravnaval Predlog zakona o sodnih taksah, ki ga je v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Predstavnik predlagatelja minister dr. Lovro Šturm je k predlogu zakona podal dopolnilno obrazložitev, v kateri je povedal, da je veljavni Zakon o sodnih taksah začel veljati že leta 1979 in bil do sedaj že desetkrat noveliran. Ker je v času od njegove uveljavitve nastala samostojna država Republika Slovenija, je ustrezno, da se pripravi nov sistemski zakon kot predpis nove države. Predlog zakona je pripravljen po vzoru nemške in avstrijske ureditve sodnih taks. In pomeni tudi njegovo uskladitev z obstoječo zakonodajo. Potem je podal najpomembnejša načela, ki jim sledi predlog zakona. To je načelo enkratne enotne takse za postopek na posamezni stopnji vključno z odločbo, ki jo v tem postopku izda sodišče. Načelo, po katerem takso za postopek plača predlagatelj na začetku postopka, načelo, po katerem plačniku takse ni potrebno dokazovati plačila takse, načelo pospešitve postopka, načelo vrnitve preveč plačane takse po uradni dolžnosti. Kot cilje nove ureditve je navedel: spodbujanje racionalnejšega sprožanja sodnih postopkov, pri čemer je upoštevano načelo, da morajo biti sodne takse določene v takšnih mejah, da ne odvračajo posameznikov od uveljavitve sodnega varstva. Spodbujanje hitrejšega in bolj tekočega podatka sodnih postopkov, spodbujanje strank k sklepanju sodnih poravnav in drugim oblikam predčasnega zaključevanja sodnega postopka, poenostavitev plačevanja sodnih taks z odpravo dolžnosti dokazovanja plačane sodne takse s strani taksnega zavezanca. Uresničevanje naštetih ciljev bo po mnenju predlagatelja pripomoglo k zmanjševanju sodnih zaostankov, ki je eden osnovnih ciljev številnih zakonodajnih sprememb v obdobju zadnjih dveh let. Potem je minister naštel še poglavitne rešitve, ki jih ta zakon prinaša. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe povedala, da so bile njihove obsežne pisne pripombe upoštevane z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin in predlogama za amandmaje odbora k amandmajem koalicijskih poslanskih skupin. Glede rešitve v 42. členu predloga zakona, ki spreminja zakon o izvršbi in zavarovanju, pa je opozorila, da pomeni spreminjanje zakona z drugim zakonom, namesto z njegovo novelo, poseg v pravni sistem in s tem načelo pravne varnosti in pravne države. Člani odbora o zakonu niso razpravljali, sprejeli pa so vse predlagane amandmaje koalicijskih poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS. Kot svojega je odbor sprejel amandma k amandmaju in to k 34. in 35. členu. Vsi sprejeti amandmaji so vključeni v dopolnjen predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, državni sekretar s sodelavci, poslanke, poslanci. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo predlog zakona, saj menimo, da je skrajni čas, da se pripravi nov sistemski, bolj sodoben zakon o sodnih taksah, poleg tega je bil veljavni zakon od uveljavitve leta 1979 že 10-krat noveliran. Tudi ta zakon gledamo v funkciji pospešitve, skrajšanja in bolj učinkovitih sodnih postopkov in tudi kot potrebo po uskladitvi z našo drugo obstoječo zakonodajo. Zato podpiramo načela in cilje, ki si jih je zastavil predlagatelj pri oblikovanju predloga novega zakona o sodnih taksah, ter seveda tudi oblikovne novosti, ki se nahajajo predvsem v tarifnem delu predloga zakona. Ureditev taks bo precej bolj pregledna in enostavnejša za uporabo, ker predlog zakona taks ne določa več s točkami, temveč v zneskih. Podpirali bomo vse amandmaje koalicijskih poslanskih skupin in matičnega odbora, ki upoštevajo tudi večino pripomb Zakonodajno-pravne službe. Recepti za skrajšanje sodnih postopkov na razumni čas - kot vemo do sedaj pri nas niso bili uspešni in je prav, da poskušamo tudi s takimi zakoni, kot je pred nami vplivati na pospešitev postopkov, zato je po našem mnenju dopustno, da se pri tem zgledujemo pri iskanju rešitev po primerljivih sistemih evropskih držav. Verjamemo, da se bodo postopki sprožali bolj premišljeno, če bo določena na posamezni stopnji enkratna taksa za postopek, vključno z odločbo, ki jo v tem postopku izda sodišče in ne bo več posebnih taks za vloge in posebnih taks za sodne odločbe. Iz naštetih razlogov, ki po našem mnenju pomenijo bolj pregleden in enostavnejši način taks za uporabnike, bomo zakon v Poslanski skupini SLS podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala lepa. Naj rečem za uvod, da je stališče Poslanske skupine DeSUS naklonjeno sprejemu tega zakona, dasiravno gre za zakon, ki ni bil zelo odmeven, pa vendar v vsakdanjem življenju izboljšuje postopke in dejanja, ki lajšajo življenje. V vsakdanjem življenju sicer ljudje niso najbolj navdušeni, ko se morajo srečati z administracijo ali birokracijo, kot ji rečejo, zlasti kadar gre za občinsko, državno ali eventualno celo za sodno. Pa vendar, tudi to je sestavni del našega življenja in takse pač pomenijo določeno nadomestilo za opravljeno delo oziroma za stroške storitev, ki jih ti državni organi opravljajo. Da je to neatraktivno za prebivalstvo, najbrž niti ne preseneča. Pa najbrž tudi to ne preseneča, da ni bilo atraktivno za politične stranke, kajti ni bilo nikakršnega odziva tako rekoč na ta predlog, verjetno zato, ker zakon sam po sebi nima nobenega političnega ali strankarskega naboja, na katerega bi se dalo kaj obesiti v tem predvolilnem obdobju. Res pa je, kar je bilo danes že tudi povedano, da je zakon relativno star, da je prav, da se zamenja, da je sicer bil že res velikokrat noveliran. In morda bi tudi za ta zakon lahko ponovili tisto, kar je Oscar Wilde napisal za modo, da je nekaj tako grdega, da je treba vsake pol leta to pač spreminjati. Tako se dogaja s tem zakonom, ne na vsake pol leta, na vsaki dve leti pa. V zvezi s pripombami je treba omeniti samo pripombe Zakonodajno-pravne službe, te pa so bile zelo obsežne. In čeprav se je Zakonodajno-pravna služba strinjala, da amandmaji, ki so jih vložile koalicijske poslanske skupine, popravljajo slabosti, morebiti ni odveč reči, da bi bili bolj veseli, če bi bil zakon tako pripravljen, da bi bilo pripomb in kasneje amandmajev bistveno manj. Sicer pa predlog zakona temelji, kakor pravi predlagatelj, na naslednjih dveh ambicijah. Prvič je tudi ta zakon v službi "Lukende", če smemo tako reči. Gre za poskus dodatnega zmanjševanja sodnih zaostankov in gre za to, da to pomeni usklajevanje s številnimi drugimi v življenju zelo pomembnimi zakoni, če omenimo Zakon o izvršbi in zavarovanju ali pa Zakon o finančnem poslovanju, torej o stečajih in drugih postopkih, ki zadevajo gospodarske subjekte, kadar se znajdejo v nelikvidni oziroma nesolventni situaciji. Radikalnih sprememb, kot rečeno, ni, so pa številne drobne spremembe, s katerimi se dosegajo nekateri želeni cilji. Torej, gre za poskus zmanjševanja števila postopkov, tudi z novo tarifo, ki naj ne onemogoča, odvrača pa k vlaganju zahtev za vpeljavo postopkov. Gre za to, da se skuša spodbujati stranke k temu, da bi bilo čim več postopkov končanih izvensodno oziroma da bi se končali predčasno. Gre za to, da je vpeljana v določenih primerih zahteva po plačilu takse vnaprej, da torej ne sledi toliko izterjav, neplačil in da se nekatere takse plačujejo, zlasti pri tistih postopkih, ki so peljani po uradni dolžnosti, po tem, ko je sodba izrečena oziroma ko je pravnomočno. Če gre za pospešitev postopkov in če gre, kakor pravi predlagatelj zakona tudi za sicer nevtralne oziroma bolje rečeno za pozitivne finančne učinke za proračun in če kumulativno lahko rečemo da gre za manj postopkov, manj sodnih zaostankov, za boljše finančne posledice za državni proračun in za pravičnejšo tarifo, kajti nižja se znižuje, višja pa zvišuje, potem je to dovolj razlogov, da lahko Poslanska skupina DeSUS ta predlog, ki ga je Vlada pripravila, podpre.
Hvala lepa. Kolega Srečko Prijatelj, bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Ocena in mnenje Slovenske nacionalne stranke je, da je v bistvu zakon dober in ga podpiramo. Zakon, ki danes velja, je bil napisan že 1979 leta in je bil do sedaj 10-krat noveliran in sprejem tega novega zakona bo spremenil tudi sistemsko spremembo ureditve sodnih taks. Spodbujanje k racionalnejšem sprožanju sodnih postopkov je osnovni cilj, ki mu zakon sledi, in prav je tako, in pa seveda spodbujanje k hitrejšem in bolj tekočem postopku sodnih postopkov, spodbujanje strank k sklepanju izvensodnih poravnav, kar je v bistvu bistven pozitivni element pri tem, da se čakalne vrste na sodiščih skrajšajo in seveda poenostavitev plačevanja sodnih taks, ki jo tudi sedaj ureja ta zakon. Uresničevanje naštetih ciljev naj bi bilo bistveni pozitivni element in bi pripomoglo tudi k zmanjšanju sodnih zaostankov, ki je eden od osnovnih ciljev in tudi osnovni problem sodstva. Če sledimo tej problematiki lahko vidimo, da mnogi čakajo na svojo pravico že več kot desetletje. Načelo enkratne, enotne takse za posamezni postopek je prav gotovo tudi nekje pravično, kajti vemo, da se je do sedaj to točkovalo, od sedaj naprej se bo to plačevalo v evrih in tudi načelo vračanja preveč plačanih taks zajema poglavitna rešitev tega zakona. Kar se tiče Slovenske nacionalne stranke je k temu za pripomniti, da smo bili vedno jasni kritiki in glasno smo opozarjali na to, da sodišča - prvič, delajo prepočasi po našem mnenju, da so sodniki, nedopustno, tudi na to mesto imenovani s trajnimi mandati in temu pripomore tudi nonšalantnost, včasih tudi zavestno prikrivanje dejstev ali pa kar spravljanje sodnih spisov pod mizo, čemur smo bili priča v preteklosti. In takšne korekcije, ki jih imamo danes v Državne zboru s sodnimi postopki, so dobrodošli. Ena od teh je ta, ki jo pozdravljamo in kot že rečeno, v Slovenski nacionalni stranki bomo ta zakon o sodnih taksah tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Poslanka Barbara Žgajner Tavš bo predstavila stališče Poslanske skupine Lipa. Izvolite.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Jaz imam v imenu Poslanske skupine Lipa v zvezi s predlogom zakona, ki ga danes obravnavamo, določene pomisleke, pomisleke ki se navezujejo tudi širše na vsebino dela ali pa sodnih zaostankov v okviru naše sodne prakse. Tisto kar je po moji oceni sporno je, da se zmanjšujejo sodni zaostanki ali pa, da gremo v sistem, v boj zmanjševanja sodnih zaostankov na račun oteževanja dostopnosti do sodišč. Vsaj tako je mogoče sklepati na podlagi obrazložitev, ki smo jih bili danes že priča s strani predstavnika ministrstva. Ne nazadnje, tudi v sami obrazložitvi zakona med finančnimi posledicami predloga zakona v državni proračun je zapisano, da se v okviru predlaganega zakona določajo nekatere nove takse, ki bodo še dodatno povečale priliv v državni proračun. Z drugimi besedami to pomeni, da se takse višajo oziroma dražijo, in da bodo ljudje, ki ne zmorejo tega finančnega bremena, preprosto rekli, ne, in se ne bodo odločili za tovrstno, če hočete, varstvo zakonitosti. V Poslanski skupini Lipa stojimo na stališču da, ja, sicer je potrebno, nedvomno, zaradi zapletov, zaradi sodnih postopkov, zaradi toliko in toliko nerešenih zadev v okviru naše države, ki nedvomno sprožajo tudi spore pred Evropskim sodiščem človekovih pravic, kajti gre za kršenje pomembnega ustavnega načela, to je sojenje v razumnem roku, da je potrebno racionalnejše koriščenje sodnih postopkov, ampak kot že rečeno, ne na račun omejevanja dostopnosti, za tiste, ki nimajo dovolj visokih finančnih sredstev. Ne nazadnje, včeraj smo v Državnem zboru obravnavali Predlog zakona o odvetniških tarifah. Tam smo na velika usta govorili kako pomembno je zmanjševati odvetniške tarife, ker bodo s tem ljudje lažje dostopali ali pa se posluževali tudi odvetnikov oziroma nenazadnje sodnih postopkov. Danes, kot že rečeno, dvigujemo tarife na drugem področju. To je kot tista zgodba o korenčku in palici. Ko na enem področju nekaj daš, te na drugi strani palica udari po žepu. Še eno zadevo, zapisano v okviru 23. člena, bi želela izpostaviti v okviru današnjega predloga zakona. To so spori v zvezi z zakonito preživnino. Veste, praksa v naši državi je pokazala, da so osebe, ki se odločajo za tovrstne postopke, se pravi, da bodo izterjale preživnino, postavljene pred veliko dilemo in tej dilemi se reče več kot 300 evrov. Pa najsibo sodne takse po novem. Ampak te ženske, ponavadi so to ženske iz enostarševske družine, ki se soočajo z največjo revščino, tega zneska pogostokrat ne zmorejo in zato najemajo tudi kredite, ker zaradi zelo nizkega cenzusa niso upravičene do brezplačne pravne pomoči oziroma z drugimi besedami, če bi sistem iztirjanja preživnine v naši državi funkcioniral tako kot bi moral funkcionirati, to ne bi bil problem. Ampak kot že rečeno. Tisto območje ostaja odprto, ostaja nedotaknjeno, mi pa danes zvišujemo sodne takse. V tem kontekstu bi rada opozorila še na eno pomanjkljivost, zaradi katere ravno tako prihaja do dolgih vrst na sodiščih in predolgih sodnih zaostankov. To je pomanjkanje specializiranih sodišč. Konkretno govorim o družinskih sodiščih. Teh v naši državi ni. Tisti oddelek, ki ga imamo v okviru Okrožnega sodišča v Ljubljani - družinski oddelek, se ravno tako sooča s pomanjkanjem strokovnega znanja med kadri in nenazadnje na to opozarjajo sodniki sami. To je tisto področje, ki bi ga bilo potrebno prioritetno urediti. Ne pa zviševati sodnih taks zato, da bomo polnili državni proračun.
Hvala lepa. Kolega Srečko Hvauc bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani. V Slovenski demokratski stranki bomo Predlog zakona o sodnih taksah podprli. Podprli zato, ker stari zakon, ki velja že 29 let, skoraj 30 let, kljub temu, da je bil večkrat noveliran, enostavno ne sledi vsem spremembam na tem področju. Zato potrebujemo en zakon, ki bo sledil sodobnim smernicam na področju sodnih taks. Prepričani pa smo tudi, da z novelacijo obstoječega zakona enostavno vsem tem novim razmeram ni mogoče ustreči, in zaradi tega podpiramo, da je to dejansko popolnoma nov zakon. Da bom racionalen pri porabi časa, ne bom ponovno navajal vseh rešitev, ki jih ponuja ta zakon, vendar bi vseeno dve ali tri poudaril. Najpomembnejše je to, da se na posamezni instančni stopnji plača enkratna taksa za postopek. Mislim, da je to ena pomembnejših izboljšav. Kot drugo bi poudaril to, da zakon ne povečuje, povprečno gledano, sodnih taks. V povprečju bodo sodne takse ostale enake. Kar je pomembno, je to, da se bodo te takse nekako bolj pravično porazdelile glede na vrednost predmeta v pravdnem postopku. Tako se bodo, na primer, v petih najnižjih vrednostih predmetih v pravdnem postopku takse v povprečju znižale za 30%, najnižja bo celo za 50% nižja kot do sedaj. Nekatere takse pri nižjih vrednostih predmetov v zapuščinskih postopkih bodo v povprečju za 17% nižje kot v veljavnem zakonu. Tako da mislim, da gre res za izboljšavo na tem področju in za večjo pravičnost, nikakor pa se ne moremo strinjati, da bomo s temi taksami dodatno polnili proračun. Mogoče bi omenil še, da zakon sledi tudi splošnemu načelu, ki se ga drži ta vlada, to je, da skuša z novo zakonodajo čim bolj odpravljati administrativne ovire. Recimo, ena takih je, če je bila sodna taksa plačana z ustrezno sklicno številko, takšen zavezanec ni več dolžan dostavljati sodišču nikakršnih dokazil o plačilu, ali pa, da se preveč plačana taksa vrne po uradni dolžnosti. To so mogoče drobne spremembe, ampak vse skupaj pa le prispeva k temu, da tudi v teh sodnih postopkih postaja za uporabnika ta stvar bolj enostavna in krajša. Se pravi, če zaključim, po našem mnenju gre za moderen zakon, ki sledi splošnemu načelu odpravljanja administrativnih ovir, harmonizaciji z ostalimi zakoni in je tudi v funkciji odpravljanja sodnih zaostankov. Zato ga bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli.
Hvala lepa. Kolega Aleš Gulič. [[Ga ni.]] Gospa Majda Zupan bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni, spoštovani podpredsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Kot že rečeno, do sedaj že desetkrat noveliran zakon o sodnih taksah, ki velja od leta 1979, v tem času pa je nastala tudi Republika Slovenija kot samostojna država, kar kliče po spremembah in dopolnitvah, ki bi pomenile tudi uskladitev taksnega predpisa z obstoječo zakonodajo, tako na področju pravdnega postopka, upravnega spora, sodnega registra, na področju finančnega poslovanja, v postopkih zaradi insolventnosti in prisilnega prenehanja na področju izvršbe in zavarovanja ter zemljiške knjige. Spremembe in dopolnitve so tako obsežne, da je bolj smotrno sprejeti novi zakon, ki naj bi pomenil tudi čim hitrejšo in učinkovitejšo realizacijo skupnega državnega projekta, odpravo sodnih zaostankov kar "Projekt Lukenda" tudi je. Zato pomeni pomembno novost zakona med drugim enkratno plačilo takse za postopek na posamezni stopnji, kar pomeni zmanjšanje števila postopkov plačevanja in prediranja plačanih taks ter s tem pospešitev postopkov in spodbudo k racionalnejšemu sprožanju postopkov. Predlog novega zakona sledi sodobnim smernicam o sodnih taksah in ga je kar težko primerjati z dosedanjim sistemom. Primerjava je možna mogoče le pri višini plač, ki so v povprečju ostale enako visoke, zmanjšujejo se pa v nekaterih primerih pri višjih vrednostih predmetov postopka, kjer degresivno rastejo, višine fiksno določenih taks pa ostajajo nespremenjene. Spremenjen pa je način plačevanja sodnih taks, pri čemer je zlasti pomembno, da stranki po opravljenem plačilu tega ne bo potrebno več dokazovati. Spremenjen je tudi postopek uveljavljanja taksnih oprostitev, postopek je izterjave neplačanih taks in postopek vračanja taks. Predlog zakona omogoča, da se bo sodna taksa lahko plačevala tudi po elektronski poti ali z drugimi veljavnimi plačilnimi sredstvi. Med drugim je določena enkratna enotna taksa za postopek na posamezni stopnji, ki jo bo moral plačati vložnik ob vložitvi bodisi tožbe predloga za začetek postopka ali pravnega sredstva. Določene pa so tudi takse v kazenskem postopku o kaznivem dejanju, ki se preganja po uradni dolžnosti ter v postopku o prekrških. Ne obstaja pa več sistem točk, pač pa so takse določene v evrih. Tudi sicer je določen drugačen sistem izračunavanja sodnih taks in sicer z uporabo količnikov. Priznati pa je potrebno, da je imela Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju o osnovnem besedilu kar veliko pripomb, ki pa so bile skozi številne amandmaje odbora tudi upoštevane. V Poslanski skupini Nova Slovenija bomo predlog novega zakona o sodnih taksah podprli saj menimo, da ob ciljih, ki jih zakon upošteva, predstavlja dobro pravno podlago s katero bomo pripomogli k zmanjšanju sodnih zaostankov, kar je eden osnovnih cilje številnih zakonodajnih sprememb v zadnjih dveh letih. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mi pa smo končali s predstavijo stališč poslanskih skupin. Preden pa preidemo na razpravo o členih in vloženih amandmajih pa dovolite, da pozdravim obiskovalke Osnovne šole Trbovlje. Dobrodošle. Torej, kot rečeno, prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 26. 3 [[..]]V razpravo dajem 34. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Nihče, potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. Mi pa prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O EKSPLOZIVIH IN PIROTEHNIČNIH IZDELKIH, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Seznanjam vas, da imamo za to točko na razpolago dve uri in štirideset minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku Vlade mag. Zvonku Zinrajhu, državnemu sekretarju na Ministrstvu za notranje zadeve, za uvodno obrazložitev. Izvolite prosim.
Hvala lepa gospod podpredsednik za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci, spoštovane kolegice, kolegi. Področje eksplozivov in pirotehničnih izdelkov trenutno ureja Zakon o eksplozivih iz leta 2002. Ta zakon je že usklajen z direktivo Evropske unije, ki ureja dajanje eksplozivov za civilno uporabo v promet. V letu 2007 je bila sprejeta direktiva Evropske unije o dajanju pirotehničnih izdelkov v promet. Prenosa te direktive v slovenski pravni red ni bilo mogoče izvesti le s spremembami in dopolnitvami tega obstoječega zakona, temveč je bilo potrebno pripraviti kar nov zakon o eksplozivih in pirotehničnih izdelkih, ki uveljavlja določbe teh dveh direktiv. Na področju eksplozivov se predlog zakona bistven ne razlikuje od sedaj veljavnega zakona. Na novo je določeno ravnanje pravnih oseb in podjetjih v primeru, ko je potrebno eksplozive uničiti. Ker gre za dejavnost, ki je lahko nevarna za življenje in zdravje ljudi ter varstvo okolja, je Vladi dano pooblastilo, da s posebnim predpisom podrobneje določi varnostne in druge ukrepe, ki jih je treba izvajati pri uničevanju. Pri pirotehniki so v predlog zakona prenesene predvsem tiste določbe direktiv Evropske unije, ki zaradi potrebe po izboljšanju splošne zaščite in varnosti potrošnikov zahtevajo tudi učinkovit nadzor, in v primeru kršitve, seveda, tudi ustrezne kazni. Starostne omejitve za prodajo pirotehničnih izdelkov fizičnim osebam so v zakonu višje kot so določene v direktivi. Predlog zakona omejuje prodajo ognjemetnih izdelkov kategorije 1 na štirinajst let. Direktiva je bolj liberalna, zahteva dvanajst let. Se pravi, tukaj postavljamo ostrejše kriterije. Pri kategoriji 2 določa enako starost kot direktiva, to se pravi šestnajst let. Strožja kot v direktivi je tudi omejitev pri ognjemetnih izdelkih kategorije 3, saj jih lahko kupuje in uporablja samo pravna oseba in podjetnik, ki ima dovoljenje za promet s pirotehničnimi izdelki. Izjema je določena za dva izdelka, ki sta po naši oceni najvarnejša. Gre za baterije, kategorije 3 do 1.000 g neto mase eksplozivnih in fontane iz kategorije 3, do 759 g neto mase eksplozivne snovi. Te izdelke bodo lahko kupili, posedovali in uporabljali posamezniki stari najmanj osemnajst let. Novost je popolna prepoved prodaje in uporabe ognjemetnih izdelkov kategorije 2 in 3, katerih glavni učinek je pok. Prodaja in uporaba takšnih izdelkov pa je bila do sedaj časovno omejena. V predlogu zakona je zaradi možnosti učinkovitih dodatnih omejitev prodaje pirotehnike dano pooblastilo Vladi, da lahko prepove ali omeji nakup posest, uporabo, vnos in uvoz posameznih vrste eksplozivov, seveda v primerih, ko gre za ogrožanje varnosti ljudi in premoženja ter seveda področje javnega reda. Za popolno implementacijo zakona oziroma prenos direktiv bo potrebno v roku šestih mesecev po uveljavitvi zakona, poleg dveh prej že omenjenih vladnih predpisov, sprejeti še vsaj tri druge podzakonske akte. Spoštovane poslanke in poslanci, s tem in z drugimi zahtevami zakona, ki se nanašajo na proizvodnjo in promet eksplozivov in pirotehničnih izdelkov ter na njihov prenos, uvoz, izvoz, tranzit kakor tudi za predpise nadzorov, ki jih izvajajo Inšpektorat Republike Slovenije za notranje zadeve, policija, pristojna carinska služba in tržni inšpektorat, ter z ustreznimi sankcijami za kršitve bo zagotovljen tudi namen zakona in pa direktiv. To pa je varovanje življenja in zdravje ljudi, varovanje premoženja, zagotavljanje varstva okolja in javnega reda na eni strani ter na drugi strani neoviran pretok blaga in storitev tudi na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je v okviru zakonodajnega postopka obravnaval tudi Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Korena, da predstavi poročilo oziroma stališče odbora. Izvolite.
Lep dober dan še enkrat vsem v tej dvorani! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 42. redni seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o eksplozivih in pirotehničnih izdelkih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Predstavnik predlagatelja je v dopolnilni obrazložitvi povedal, da je bila v letu 2007 sprejeta direktiva evropskega parlamenta in sveta o dajanju pirotehničnih izdelkov v promet. Prenosa te direktive ni mogoče izvesti samo z dopolnitvami obstoječega zakona o eksplozivih, zato je bilo treba med drugim pripraviti nov zakon. Predlog zakona v skladu z direktivo ureja tudi prenos streliv med državami članicami Evropske unije, posebej pa je urejena tudi nabava delov streliv za določene fizične osebe. Poglavitne rešitve in novosti, ki jih predlog zakona prinaša je mogoče razdeliti na dve področji, in sicer na področje eksplozivov in pirotehnike. Na področju eksplozivov je osnovna novost ta, da zakon ločuje pojma proizvodnje in prometa z eksplozivi, pri čemer se za promet štejejo trgovina, uporaba, ravnanje, skladiščenje, priprava eksplozivov na delovišču in uničevanje eksplozivov. Tako za proizvodnjo kot za promet je potrebno dovoljenje. Na področju pirotehnike so v predlog zakona prenesene predvsem tiste določbe direktive, ki zaradi potrebe po izboljšanju splošne zaščite in varnosti potrošnikov zahtevajo tudi učinkovit nadzor in v primeru kršitev tudi ustrezno kaznovanje. Pri starostnih omejitvah za nakup pirotehničnih izdelkov predlog zakona uvaja strožje kriterije, kot so določeni v sami direktivi. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe povedala, da je Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju najprej predlagala posamezne ustreznejše opredelitve oziroma izboljšave. Z vsebinskega vidika je izpostavila nekatere izključujoče opredelitve, ki bi lahko povzročale notranje neskladje zakona, predvsem glede prevoza eksplozivov in na premalo jasne določbe, iz katerih ni razvidna razmejitev med posameznimi prometi urejanja, zlasti pri opredelitvi eksplozivov in pirotehničnih izdelkov. Navedene pomanjkljivosti vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin odpravljajo. Odbor se je seznanil tudi z mnenjem Komisije za državno ureditev Državnega sveta, ki je predlog zakona podprla. V razpravi o posameznih amandmajih je bil predstavljen amandma poslanke Cvetke Zalokar Oražem k 24. členu predloga zakona, po katerem bi vsi pirotehnični izdelki kategorij 1, 2, in P1 morali imeti na embalaži tudi opozorila o nevarnosti uporabe, pri čemer je amandma predlagal tudi vsebino tega opozorila. Predstavnik predlagatelja je v zvezi s tem amandmajem pojasnil, da predlog zakona samo okvirno določa, kako naj bo označen pirotehnični izdelek, torej da mora vsebovati oznako in da mora biti ta oznaka na določenem mestu. Podrobnejšo vsebino in obseg označbe na pirotehničnem izdelku pa bo določil minister s pravilnikom. Poudaril je, da imajo pirotehnični izdelki različne učinke in zato taka splošna opozorila v zakonu ne bi bila ustrezna. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS. Ni pa sprejel amandmaja poslanke Cvetke Zalokar Oražem. Kot svojega pa je odbor sprejel amandma k 37. členu. Vsi sprejeti amandmaji so vključeni v dopolnjen predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Cvetka Zalokar Oražem bo predstavila stališče Poslanske skupine Zares. [[Ne bo, je ni.]] Kolega Ivan Jelen bo predstavil stališče Poslanke skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegi in kolegi, državni sekretar. Poslanci DeSUS-a bomo zakon o eksplozivih in pirotehničnih izdelkih podprli. Podprli ga bomo zato, ker menimo, da je to področje potrebno novejše regulacije, ki bo skladna z zahtevami Evropske unije in ki bo zadostila vsem potrebnim varnostnim kriterijem za varno rokovanje s temi nevarnimi izdelki, ki še vedno povzročajo nemalo telesnih poškodb. Na ta osnovni cilj izboljšave splošne zaščite potrošnikov imamo v poslanski skupini pomislek v zvezi s starostnim kriterijem, ki je, glede na še veljavni zakon, zmanjšan v tem smislu, da je znižan pogoj dosežene starosti za eno leto, za prodajo in uporabo pirotehničnih izdelkov 1. in 2. kategorije mladoletnim osebam. V nesrečah namreč, ki se zgodijo večinoma ob večjih praznikih, na primer ob prehodu v novo leto, ob veliki noči in prazniku dela, so najpogosteje poškodovani ravno otroci. Kljub temu, da je predlog zakona v tem delu restriktivnejši od direktive menimo, da bi bilo odgovorneje ohraniti predpisano starost 15 let po veljavni ureditvi, le-ta pa tudi ne dovoljuje uporabe osebam mlajšim od 15 let, če niso v spremstvu staršev oziroma skrbnikov. Vendar glede na to, da se je predlagatelj tako odločil in bo naša ureditev glede te starostne omejitve, zapadla nekako v srednji razred, glede na primerjavo z ostalimi državami članicami Evropske unije, je predlagana rešitev tudi za nas sprejemljiva, zato ker menimo, da je raven označevanja v pravi uporabi teh nevarnih sredstev, v smislu preprečitve možnih telesnih poškodb, pri nas primerno visoka. Dejstvo pa je tudi, da niti restriktivnejše omejitve neposredno ne bodo pripomogle k temu, da se nesreče v prihodnje ne bodo dogajale. Eden izmed ciljev zakona, ki sledi določbam direktive, je opredeljen kot zagotovitev prostega pretoka eksploziv in pirotehnike med državami članicami. Pomembno je, da se, preden se ti izdelki lansirajo na trg, opravijo vsi potrebni preizkusi, ki potrdijo varnost za nadaljnjo potrošniško in gospodarsko rabo. Vse varnostne, tehnične zahteve za posamezne vrste eksplozivov in pirotehničnih izdelkov bodo morale zadostiti zahtevam skladnosti. Le ustrezno certificiran izdelek bo lahko posredovan na območje evropskega tržišča, kar pomeni, da bo tudi na slovenskem trgu lahko ponujen le tak izdelek. Sicer pa je novi zakon v bistvu nadgradnja veljavnega z evropsko direktivo, je pa bistveno bolj pregleden, dorečen in prenaša vrsto izboljšav glede na obstoječo uredite v zvezi z vpeljanim novim pojmom, opredelitev skupne oziroma celovite ureditve obeh vrst sredstev, hitrejših in učinkovitejših administrativnih postopkov v zvezi s pridobivanjem raznih dovoljenj, ustreznejšo in preglednejšo razdelitvijo pristojnosti v zvezi z nadzorom nad izvajanjem zakonskih določil in primernejšo višino glob za ugotovljene prekrške. Kot je bilo napovedano že uvodoma, bomo predlog zakona v dopolnjeni obliki v Poslanski skupini DeSUS tudi podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Lep dober dan! Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Predlog zakona o eksplozivnih in pirotehničnih izdelkih bomo v Slovenski nacionalni stranki podprli. Zakon izboljšuje marsikaj in upošteva tudi evropske direktive, čeprav je treba povedati, da tudi evropske direktive niso ravno najboljše in bi bilo smiselno o določenih členih še razmisliti. Imam pa nekaj pomislekov. Predvsem čas nakupa, možnosti nakupa pirotehničnih sredstev je od 19. do 31. 12., možnost uporabe pa od 26. 12. do 2. 1. Mislim, da je rok prekratek, kajti v tem času nista upoštevana pravoslavni božič, 7. 1., in pravoslavno novo leto, 13.1., ko se uporabi ogromna količina pirotehničnih sredstev v Sloveniji. To se pravi, kdo bo kontroliral in kdo bo prepovedoval uporabo pirotehničnih sredstev v tem času, kajti lahko se zgodi, da zakon ravno zaradi tega pred Ustavnim sodiščem pade in bodo zahtevali spremembo. Mislim, da bi bilo to smiselno v naslednji obravnavi s strani Vlade popraviti. Dobro se mi zdi, da je zdaj kaznivo "jačanje" moči pirotehničnih sredstev. Ravno pri teh zadevah, ko so nezreli in neuki mladoletniki poskušali "pojačati" pirotehnična sredstva in njihovo delovanje, so se dogajale nesreče. Ne s samimi pirotehničnimi sredstvi v osnovni obliki, v taki, kot so bila kupljena, ampak s tem, da so poskušali "pojačati", recimo, moč eksplozije, volumen eksplozije, recimo, poskušali so tudi "pojačati" sam pok oziroma brizantnost eksplozije. In tu so se dogajale nesreče, zato je prav, če se na koga naleti, ki to poskuša, da je to kaznivo. Mislim pa, da bi bilo v zakonu smiselno dodati še en člen oziroma alinejo v kakšen člen, kjer bi se govorilo o neeksplodiranih ubojnih minskih sredstvih, tako imenovanih NUMS-ih, kajti tega je v Sloveniji še mnogo. Ta zakon ne opredeljuje zadeve, pa vendar imamo tudi na tem področju določene nesreče, ki so se že dogajale in se verjetno še bodo dogajale. Primorska ima še vedno ogromno tega starega streliva iz prve svetovne vojne. Morda bi bil za to potreben kakšen podzakonski akt v okviru tega zakona, zato da se ne bi osnoven skelet tega zakona preveč šibil pod raznimi dodatki. Ravno tako bi bilo smiselno razmisliti tudi o kakšnem podzakonskem aktu, ki bi obravnaval staro strelivo. Namreč, staro strelivo ni samo nevarna zadeva, kot nekateri prikazujejo, ampak je v veliki meri tudi zgodovinski objekt in bi zaradi tega morali tudi malo bolj gledati na to, ne pa, da je treba po stari policijski metodi, vse, kar je v zvezi z orožjem, zapleniti in uničiti. To so stara mišljenja iz bivše države, kjer je bilo že orožje samo privilegij privilegiranih, in nova gledanja na vse skupaj so bistveno drugačna. Tuji muzeji, tako policijski kot tudi vojaški, so polni starega streliva. In to ne takšnega, da je uničenega, ampak streliva, ki je pravilno čuvano in hranjeno, kot muzejski objekt in v tem primeru ni nič nevarnega. Ravno tako bi tudi razne NUMS-e, lahko delaborirali do te mere, da bi postali, bi rekel, zgodovinski, razstavni, muzejski eksponati. Toliko z naše strani. Je pa še eno vprašanje, ki tudi ni obdelano. Kaj se zgodi, če želi, recimo, gospod Janković na praznik osvoboditve Ljubljane prirediti ognjemet? Ali ga boste zaprli ali mu boste v skladu s katerim členom dovolili ognjemet? Rad bi vedel s katerim členom. Če tega ni, prosim, da to uredite. Na splošno pa - zakon bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče Poslanske skupine Lipa. Prosim.
Spoštovani prisotni. V okviru Poslanske skupine Lipa smo resnično pričakovali kvalitetnejši, predvsem pa zakon z boljšo in bolj dorečeno vsebino. Navkljub temu, da Poslovnik Državnega zbora daje možnost poslancem, da aktivno soupravljajo z vsebino zakona, torej z amandmaji, pa vsega le ni možno doreči v obliki amandmajev. Zato s tega mesta, prvič - vas seznanjam, da smo v okviru Poslanske skupine Lipa vložili, in bomo danes tudi obravnavali, amandmaje, torej, predlagane spremembe na tiste zadeve, ki so že opredeljene v okviru zakona, žal slabo. Drugače pa vsebine, ki jo zakon izpušča, ni možno dopolniti v okvir same vsebine zakona. Dolite pa v osnovi, da izpostavim, vsaj za poslansko skupino nekaj nepojmljivih vsebin iz naslova tega zakona. Prvič: zniževanje starostne meje za nakup pirotehničnih izdelkov iz tega zakona. Nam osebno oziroma nam v okviru Poslanske skupine Lipa se zdi nepojmljivo, da navkljub temu, da, prvič - policija, drugič - zdravstveno osebje, inštitucije, tretjič - pa nenazadnje celotna družba, opozarjajo v obdobju uporabe pirotehničnih stvari, vsako leto močneje, o nevarnosti, o številu nesreč, o odtrganinaha okončin, da navkljub temu Vlada Republike Slovenije celo znižuje starostno mejo tako za področje nakupa, kot za področje uporabe pirotehničnih izdelkov. In dovolite, da se najprej dotaknem nakupa in zniževanja starostne meje. Torej, moment vsebinsko pomeni, da Vlada Republike Slovenije predlaga, da bodo še mlajši otroci, kot so že do sedaj imeli pravico do nakupa pirotehničnih izdelkov, imeli možnost nakupa le-teh. Mislimo, da je popolnoma nesprejemljivo, da bi se to odvijalo in uzakonjalo danes in tu. In pa druga anomalija zakona. Upamo, da samo anomalija in da ni namensko, je seveda uporaba pirotehničnih stvari in sicer zniževanje starostne meje tudi za uporabnike teh stvari. Torej nepojmljivo se nam zdi, da po eni strani policija svetuje državljanom, državljankam, staršem in nenazadnje tudi otrokom samim pred prazniki naj ne uporabljajo ali pa izjemno skrb in stalno prisotnost enega izmed staršev oziroma odrasle osebe. Po drugi strani pa na ministrstvu, to isto ministrstvo v okviru zakona znižuje starostno mejo tudi za uporabo pirotehničnih izdelkov. V okviru Poslanske skupine Lipa poleg navedenih stvari iz predstavitve stališč nekaterih drugih poslanskih skupin pogrešamo dejansko poglavje zaščite živali v obdobju inflacije uporabe pirotehničnih stvari. Že tokom včerajšnje razprave o Kazenskem zakoniku smo videli, da je postala, žal, skrb za živali zadnja skrb v okviru Slovenije. Tako na področju zagroženih kazni za mučenje živali, kjer je zagrožena kazen samo tri mesece, kar smo včeraj izpostavili kot neko vrsto katastrofe. Zato pa smo pričakovali, da bodo vsaj področni zakoni, ki bi dejansko lahko vplivali na zaščito živali na tem področju, opredeljevali to vsebino in poskušali narediti korak naprej. Zato iz tega mesta kritika predlagatelju zakona, torej Vladi Republike Slovenije, da se ni opredelila tudi do tega vprašanja. Kar se tiče samih amandmajev, torej predlaganih sprememb, ki jih vam ponujamo v sprejem v Državnem zboru, torej za dopolnitev omenjenega zakona, se dotikajo prvič tako starostne meje za nakup in drugič, starostne meje za uporabo pirotehničnih izdelkov. Iz tega naslova, torej predvsem v zaščito otrok in pa uporabnikov pirotehničnih stvari, vas iz tega mesta prosim za podporo k vsem amandmajem, ki smo jih vložili v okviru Poslanske skupine Lipa. Predvsem v zasledovanju tistega, da v začetku novega leta ne bomo priča udarnim oddajam, ali pa uradnim statistikam o odtrganih prstih in ostalih človeških delih zaradi malomarnosti ali enkratnega veselja. Hvala.
Hvala. Gospod Srečko Hvauc bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, prosim.
Najlepša hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovani. Kljub temu, da obstoječi zakon, ki ureja to področje, se pravi o eksplozivnih in pirotehničnih izdelkih, ni star pa je evidentno, da zakon več ne sledi potrebam današnjega časa, da ni več ustrezen in da je to področje potrebno urediti. Ker so potrebne tolikšne spremembe pa seveda ni druge možnosti, kot da se to uredi s povsem novim zakonom. V Slovenski demokratski stranki podpiramo osnovne rešitve tega predloga zakona, ki celovito urejajo področje eksplozivov in pirotehničnih sredstev, ki prenašajo direktive Evropske unije v našo ureditev, ki ob tem zagotavljajo svoboden pretok eksploziva in pirotehničnih izdelkov ter seveda izboljšujejo tudi zaščito potrošnikov, usklajujejo varnostne zahteve, določajo enake splošne pogoje za opravljanje prometa za vse vrste eksplozivov in pirotehničnih sredstev in ne nazadnje, seveda, jasno opredeljujejo tudi pristojnosti inšpekcije in policije. Podpiramo tudi rešitev, da je zaradi možnosti učinkovitih dodatnih omejitev prodaje pirotehnike, dano posebno pooblastilo Vladi, ki lahko prepove ali omeji nakup, posest, uporabo, vnos in uvoz posameznih vrst eksplozivov ali pirotehničnih izdelkov, ki zaradi svoje sestave ali učinkovanja pomenijo veliko nevarnost za življenje, zdravje, premoženje in nevarnost ljudi ter za varstvo okolja ali javni red. Še posebej pa pozdravljamo spremembe na področju pirotehnike oziroma pirotehničnih izdelkov. To nam je v vsakodnevnem življenju najbližje in če se spomnimo, da v posameznih obdobjih leta vlada skoraj ali pa se pojavlja vtis, da vlada v Sloveniji ne vem vojno ali pa izredno stanje, je jasno, da je potrebno na tem področju nekatere stvari tudi omejiti, predvsem kar se tiče učinkovitega nadzora, ki ga prinaša ta zakon in tudi ustreznih kazni za tiste, ki kršijo določila. Pozdravljamo pa tudi omejitev oziroma prepoved uporabe tistih pirotehničnih izdelkov, ki povzročajo pok. To so izdelki, ki najbolj motijo mir, javni red in mir ne samo ljudi tudi živali. Nekateri to zelo težko prenašajo, prav je, da se tu naredi določena selekcija, da se seveda ne prepove popolna uporaba pirotehničnih sredstev, ampak tistih, ki so pa najbolj moteča, pa seveda, jasno, da. Torej s tem predlogom zakona se v naši poslanski skupini strinjamo in ga bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Dušan Kumer bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo Predlog zakona o eksplozivih in pirotehničnih izdelkih, prav tako amandmaje, ki so vloženi za današnjo razpravo. Že v letu 2005, ko smo v Državnem zboru dopolnjevali sedaj veljavni zakon zaradi sprememb uveljavitev Zakona o prekrških, se je v razpravi izoblikovalo enotno mnenje, da je potrebno to področje urediti z povsem novim zakonom. V letu 2007 je bila v Evropskem parlamentu in svetu sprejeta tudi direktiva, ki nam je na nek način olajšala delo in osnovni namen, ki je: oblikovati celovit in skaljen zakonodajni okvir prometa s pirotehničnimi izdelki na ozemlju Evropske unije. Poleg nekaterih drugih tehničnih normativov je v tej direktivi pomembno poglavje, ki je prenešeno tudi v predlog zakona in ki ureja starostne in druge omejitve pri prodaji pirotehničnih izdelkov potrošnikom, z zahtevo, da v naši zakonodaji za kršitve predpišemo učinkovite kazni in nenazadnje, da je potrebno v slovenski pravni red prenesti tudi kazenske sankcije. Skratka, gre za zakon, ki bo v prihodnje celovito urejal področje tako eksplozivov kot pirotehničnih izdelkov od razvoja proizvodnje trgovine pa vse do njihove uporabe. Seveda pa še tako lepo napisan zakon ne bo imel svoje veljave in učinkovitosti, če se v praksi ne bo uveljavljal in tu po sprejemu samega zakona čaka najprej Vlado in resorno ministrstvo odgovornost, da čim prej sprejmeta podzakonske akte, ki bodo jasno in natančno predpisovali njegovo implementacijo. To namreč zdaj v samem zakonu ne bo opredeljeno. V Poslanski skupini Socialnih demokratov predvsem opozarjamo na policijski in inšpekcijski nadzor zakonskih in podzakonskih določil, ki bo moral biti mnogo bolj učinkovit kot je bil do sedaj. Brez striktnega nadzora nad, na primer, določili 33., 34. in 35. člena zakona, ki opredeljujejo varnostni vidik uporabe pirotehničnih izdelkov od starostne meje do prometa, uvoza in podobno eksplozivnih in pirotehničnih izdelkov in izrečenih učinkovitih sankcij za kršitelje, ne bomo mogli ocenjevati ali je implementacija tega zakona dobra, učinkovita ali ne. Glede na to, da je največ pripomb na uporabo pirotehničnih sredstev v večjih mestih, bodo pomembni kontrola, nadzor in sankcioniranje kršiteljev, ki ne bodo upoštevali omejitev oziroma prepovedi v zgradbah, v vseh zaprtih prostorih v bližini bolnišnic, prevoznih sredstvih za potniški promet in na površinah na katerih potekajo javni shodi in javne prireditve. In tu nosijo največjo odgovornost inšpekcijske službe, policija in po novem seveda tudi redarstvo, ki bodo morali, glede na dosedanje stanje in učinkovitost, okrepiti nadzor na tem področju in pokazati tudi boljše rezultate. Tudi zato, ker bomo glede na direktivo morali vsako leto Evropsko komisijo obvestiti o vseh ugotovitvah izvedenega nadzora. Skratka, direktiva in določbe zakona so povsem jasne. Zaradi potrebe po izboljšanju splošne zaščite in varnosti potrošnikov zahtevajo učinkovit nadzor in v primeru kršitev ustrezne in učinkovite kazni. Skratka, v Poslanski skupini Socialnih demokratov pričakujemo, da bo zakon čim prej zaživel in da se bodo sedanje, ne preveč zadovoljujoče razmere, uredile v dobro predvsem ljudi, potrošnikov, katerih poškodbe so v večini primerov kolateralna škoda uporabe predvsem pirotehnike. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Drago Koren bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep dober dan tokrat v imenu Nove Slovenije! Uporaba pirotehničnih sredstev doseže svoj vrhunec v prednovoletnem času in ravno takrat se, žal, zgodi tudi največ nesreč. Neprofesionalno narejeni izdelki in nepravilna uporaba vsako leto terjata svoj davek v obliki hudih telesnih poškodb, velike premoženjske škode. Tragični primeri pa se lahko končajo tudi s smrtjo. Pa ne samo to, tu moramo videti tudi, bom rekel kar, travme predvsem starejših ljudi in otrok, nenazadnje pa tudi živali, ki ob teh groznih pokih dejansko zelo trpijo. Iz prej naštetih razlogov je nastala tudi zadnja novela zakona o eksplozivih iz leta 2005, ki je določila strožji inšpekcijski nadzor, inšpekcijske ukrepe ter nove globe za storjene prekrške. Določen je bil tudi seznam eksplozivov, ki so lahko v prometu, seznam pa je bil objavljen v Uradnem listu in tako javno dostopen. Zakon o eksplozivih in pirotehničnih sredstvih, ki ga obravnavamo danes, celovito ureja področje eksplozivov in pirotehničnih sredstev, se pravi, njihov celoten proces, od izdelave do prodaje in do uporabe. Eden osnovnih ciljev predloga zakona je prenos pravnega reda Evropske unije ter sodobnih zahtev in kriterijev glede izobrazbe, usposobljenosti in odgovornosti vseh, ki kakorkoli delajo z eksplozivi in pirotehničnimi sredstvi. Zaradi prostega pretoka blaga, ki velja v vseh državah članicah Evropske unije, je treba izboljšati splošno zaščito potrošnikov in poklicnih uporabnikov. Proizvajalci morajo za izdelke, preden jih posredujejo na trg, opraviti vrsto preizkusov, s katerimi zadostijo vsem varstvenim kriterijem. Vsak novi izdelek je potrebno poslati na testiranje v neodvisen laboratorij, ki mora izpolnjevati zahteve direktive oziroma posebne standarde. Po postopku ugotavljanja skladnosti dobi proizvajalec certifikat skladnosti za svoj proizvod in ga sme označiti z oznako CE. S tem certifikatom lahko katerikoli prodajalec postavi pirotehnične izdelke na trg katerekoli države članice Evropske unije. V Poslanski skupini Nove Slovenije se nam zdijo pomembne določbe, ki bodo zagotovile nadzor nad pirotehničnimi izdelki in eksplozivi. Brez učinkovitega nadzora nad izvajanjem je zakon samo mrtva črka na papirju, kar smo v poslanski skupini že večkrat poudarjali. Kot primer naj navedem možnost policistov, ki bodo lahko v določenih primerih zasegli eksploziv ali pirotehnični izdelek brez odločbe, kar je nadvse pomembno za preprečevanje hujših ali hudih posledic. Se pa v Novi Sloveniji ne strinjamo, da bi se čas uporabe pirotehničnih izdelkov podaljševal. Vemo, kako moteča je lahko uporaba teh sredstev. Če se sam spomnim samo na božič ali polnočnice, ko dejansko ni bilo moč normalno izpeljati verskega obreda zaradi pretirane in nedostojne uporabe teh izdelkov. Zakon bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Spoštovani predsednik, državna sekretarja s sodelavci, poslanke, poslanci! Večina ljudi eksploziv in pirotehnične izdelke kljub vsem nevarnostim, ki jih lahko povzročijo, še vedno smatra kot nekaj, kar ne zahteva še posebej velike mere pazljivosti. Pogosto se srečujemo z najrazličnejšimi nesrečami in posledično poškodbami, ki jih omenjeni izdelki povzročajo. Vedno več je tudi mladoletnih žrtev, ki brez nadzora kupujejo in uporabljajo nevarne pirotehnične proizvode. Vse preveč je tudi tako imenovanih naključnih žrtev, ki teh izdelkov sploh ne kupujejo, ampak zaradi nespametnosti ljudi okoli sebe utrpijo poškodbe. Menimo, da je nujno, da se ta problematika uredi tudi zakonsko in se tako poskuša zmanjšati omenjene nevarnosti. V letu 2007 je bila tudi sprejeta direktiva Evropskega parlamenta in sveta o oddajanju pirotehničnih izdelkov v promet. Prenos te direktive ni mogoče izvesti le z dopolnitvami obstoječega Zakona o eksplozivih, zato je potreben nov zakon, ki bi urejal področje eksplozivov in pirotehničnih izdelkov. Osnovni cilj predloga zakona je poenotenje predpisov o eksplozivih in pirotehničnih izdelkih, torej celovita ureditev teh področij. Od razvoja in načrtovanja, do proizvodnje trgovine z eksplozivi in pirotehničnimi izdelki, njihove uporabe, skladiščenja ter uvoza ali izvoza. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da zaradi specifičnosti in nevarnosti omenjenih snovi potrebujemo pregleden zakon, ki bi vse našteto urejal. Glede svobodnega pretoka eksploziv in pirotehničnih izdelkov znotraj Evropske unije pozdravljamo sistem dokazovanja kvalitete lastnih proizvodov. Tako se lahko vsak proizvod, ki ima certifikat o skladnosti, pojavi kjerkoli na evropskem trgu. V ta namen je predpisana predhodna priglasitev izdelkov Ministrstvu za notranje zadeve zaradi ugotavljanja izpolnjevanja teh pogojev. Takšen poenoten sistem preverjanja kvalitete tudi zagotavlja neko stopnjo varnosti, saj kar se tiče proizvodnje, trgovine z omenjenimi proizvodi, skladiščenja, ne pa tudi glede uporabe le teh. Ravno uporaba teh snovi je med najbolj problematičnimi, saj predstavlja za uporabnike in naključne prisotne največjo nevarnost. V naši poslanski skupini menimo, da je še posebno pozornost potrebno posvetiti prav fazi uporabe eksplozivov in pirotehničnih izdelkov, tudi preko možnosti dostopa do le teh. Tu nastopijo pristojne inšpekcijske službe, ki lahko preko sistema kaznovanja pripomorejo k varnosti. Seveda je velikega pomena tudi samo skladiščenje, saj lahko pravilno shranjevanje nevarnih snovi, prav tako kot nepravilna uporaba, povzroči nesreče, ki so usodne za ljudi in negativno vplivajo tudi na okolje. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da predlog zakona dobro ureja omenjene poudarke in da bo prispeval k varnejši distribuciji in porabi eksploziv in pirotehničnih izdelkov. Prav zaradi vseh nepotrebnih nesreč, ki se dogajajo v celotnem procesu, od razvoja do uporabe, in so posledica nezadovoljivega nadzora menimo, da potrebujemo skupek pravil, ki bo urejal to področje in prispeval k večji varnosti. Zato bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev, z dne 26. 3. 2008. Najprej dajem v razpravo 24. člen in dva amandmaja k temu členu. Prvega je vložila Poslanska skupina Zares, drugega Lipa. Odpiram prijavo za razpravo. Gospa Zalokar Oražem, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegi in kolegice. V Poslanski skupini Zares menimo in podpiramo, da bi uporabo pirotehničnih sredstev čim bolj omejili. Sama osebno celo menim, da ne bi bilo prav nobene škode, če bi pirotehnična sredstva, njihovo uporabo celo prepovedali. Jaz ne vem, kdo bi žaloval, kajti ta sredstva povzročajo ogromno težav, ogromno problemov, tako tistim, ki jih uporabljajo torej v obliki telesnih poškodb, kot tudi negativnih vplivov na druge ljudi, na starejše, na bolne, na živali in tudi na okolje. Skratka nastaja tudi materialna škoda, predvsem pa se mi zdi, da je veseljačenje, ki je po moji oceni pravzaprav v tem smislu izraz nekega potrošništva, da je takšno veseljačenje, ki gre na rovaš drugih ljudi, ki povzroča težave lahko tistemu, ki jih uporablja, ki vznemirja druge ljudi in ki je nevarno, da je pravzaprav takšno veselje prav malo vredno in da izraža na nek način celo egoizem tistih, ki na ta način mislijo, da so edino lahko ob praznikih veseli. Jaz mislim, da seveda družba ravna nekako tudi dvolično. Po eni strani v tistih časih vidimo vrsto prispevkov na televiziji, člankov in podobno, ki govorijo o celi vrsti negativnih zadev, potem po drugi strani pa seveda veselo te izdelke tudi prodajamo in, bom rekla najbrž država tudi pobere od tega en lep delež davkov kar najbrž tudi ni zanemarljivo in tu se mi zdi, da nikjer ne piše, da moramo slediti striktno samo direktivam Evropske unije. Mi bi lahko bolj omejili kot je ta zadeva omejena v direktivah Evropske unije, še posebej, ker bomo s tem zakonom uvedli nižje stopnje pri možostih nakupa, torej bodo lahko kupovali izdelke otroci in mladoletniki še bistveno prej kot doslej, kar se mi zdi da ni dobro in da bi Vlada tu lahko pokazala več smelosti in ni bilo nobenih težav in problemov, če bi bili tudi morda v tem smislu bolj restriktivni. Mi smo vložili amandma s katerim želimo, da se na pirotehničnih izdelkih, bom rekla objavi in označi podatek o nevarnosti njihove uporabe, skratka, da bi na teh izdelkih pisalo, da je uporaba teh izdelkov, da povzroči lahko telesne poškodbe in materialno škodo, da povzroči in moti ostale, da vznemirja živali in onesnažuje okolje. Na odboru je bil ta amandma zavrnjen češ da bo za to poskrbel minister sam v podzakonskih aktih in jaz moram reči, da tu ne vidim nobenega razloga, zakaj te zadeve ne bi uredili z zakonom. Tako smo jo uredili tudi pri cigaretah, kjer je pravzaprav zakonska materija obveza, kaj mora pisati na vsaki škatlici cigaret in jaz mislim, da pri cigaretah gre samo za negativni vpliv, zdaj še posebej, ko ne kadimo v notranjih prostorih, na samega kadilca. Tukaj pa prav gotovo gre za negativni vpliv še na celo vrsto ljudi. Jaz ne vem, če si vsi želimo takrat praznike preživljati v tisti norišnici hrupa in če smo vsi zelo zadovoljni, ker je to en vsiljen družbeni vzorec načina praznovanja. In slej ko prej jaz mislim, da bi lahko ta vzorec začeli tudi spreminjati in zaradi tega ne bi bilo prav nobene velike škode, razen kakšnega evra manj pobranih davkov. Ampak imeli bi pa veliko prihranka na področju zdravstva. Takrat gredo nesreče v desetine primerov ob teh praznikih in imeli bi bolj zadovoljne ljudi. Jaz moram reči, da ko smo o tem razmišljali še v lokalni skupnosti, smo imeli vedno zelo hude dileme in ko sem poslušala starejše ljudi, kako z grenkobo sprejemajo ali pa bolni to zadevo, moram reči, da dandanes prav gotovo ne bi več pristala na to, da je to način in vzorec praznovanja, ki ga bom rekla iz dneva v dan bolj posiljeno na nek način v našo družbo vgrajujemo. Zdaj ni več, skoraj nobene najmanjše občine, ki ne bi ob praznikih novega leta in občinskih praznikih prirejala te ognjemete in mi zmečemo v zrak enormne količine denarja, ki gredo v prazno in tukaj se mi zdi, da bi morali ta vzorec, da je kaj narobe s tistim županom ali županjo, ki se tega ne gre, da bi morali ta vzorec enostavno začeti spreminjati prav v tem prostoru. Tukaj se kroji na nek način neko mnenje in zdi se mi, da je bila to ena priložnost, ta zakon, ki ga imamo pred seboj, ki je takšen, da je v celoti začel urejati celovito to področje, da smo tukaj imeli možnost iti bolj proti omejevanju oziroma celo restriktivnih zadevah in pokazati na nek način eno bolj sodobno miselnost, bistveno bolj sodobno miselnost, po moji oceni, kot pa je tista, ki bom rekla, to evforijo povzroča. Mi ob praznikih veliko govorimo o revščini, po drugi strani pa, ko človek opazuje, koliko tega denarja se ob praznikih zmeče v prazno, v zrak, v sekundo nekega poka, ki morda nekomu povzroči težave, se zamisli nad tem, kaj in kakšne vrednote pravzaprav obvladujejo in vladajo v družbi, kjer na ta način iščemo način za sprostitev, za veseljačenje. Jaz osebno mislim, da je to tudi eden od vzrokov, da tudi agresija in nasilje dobivata neko domovinsko in državljansko pravico. To je tudi nasilje, ki ga celo na nek način samo malo omejujemo. To je nasilje nad naravo, nad živalmi in nad drugimi ljudmi. In tukaj smo po mojem preveč liberalni, preveč na nek način mislimo, da bi to povzročilo kakšne hude pretrese, ampak jaz mislim, da bi se lahko tukaj obnašali resnično bistveno drugače. Zato mi menimo, da je potrebno na ta sredstva s tem amandmajem, če že drugega nismo uspeli doseči, napisati kaj povzročajo ta sredstva na pirotehnične izdelke, in menimo, da jim ne zaupamo, da se bo to zgodilo. Nismo prepričani, da bo to res ugledalo luč sveta v kratkem in da bo to ugledalo luč sveta tudi v taki meri, kot smo tu zapisali, koliko mora obsegati tega in tega in tako naprej. Tu imam slabe izkušnje tudi na področju hrane, kjer se določene zadeve z najmanjšim tipom črk, kar je mogoče, vpišejo, da ja ne bi kdo opazil teh zadev. Če pa bo prišlo do tega, da bo amandma zavrnjen, upam, da bo minister v resnici sprejel maksimalno restriktivno določbo, ki bo dana na pirotehnične izdelke z dovolj velikimi črkami, in da ne bomo spet dvolični, kaj je na cigaretah, kaj pa, na primer, na drugi strani na teh izdelkih, kjer pravzaprav ne vidim dosti bistvenih razlik, pri čemer smo to zapisali v zakon. Tudi s tem dajemo sporočilo, da tam je pa mogoče stvar hujša, tu gre pa le malo za hec pa malo za igro, pa mogoče smo tudi na ta način malo dvolični, da ne pristajamo na to, da tudi to zgodbo damo v zakonsko materijo v smislu omejevanja oziroma opozorila na embalaži. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Hvauc.
Hvala za besedo, gospod predsednik. No, jaz se bom držal poslovnika in bom poskušal razpravljati o amandmaju k 24. členu. Razumem pa kolegico, ki je govorila pred mano, ker je pač zamudila predstavitev stališča poslanske skupine in si je nekoliko raztegnila poslovniško določilo. Torej, če govorimo o tem amandmaju k 24. členu, je treba vedeti, da imamo ta eksplozivna in pirotehnična sredstva oziroma izdelke različnih vrst in različnih kategorij. V zakonu je le na splošno opredeljeno, da morajo biti ti izdelki označeni, na katerem mestu se naj ta oznaka nahaja. Podrobnosti glede samega označevanja pa ne morejo biti rešene drugače kot v podzakonskem aktu, ki ga bo izdal minister, kar mu omogoča tudi 50. člen. Kot primer, recimo, lahko navedemo, da večina izdelkov iz kategorije ena ne more povzročati telesne poškodbe, niti niso nevarni za povzročitev materialne škode, in enostavno vseh dati v en koš ne moremo. Poleg tega pa nekih tehničnih določil ni smiselno podrobno navajati v samem zakonu, zato tega amandmaja v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo podprli.
Hvala. Še vidim roke, zato ponovno odpiram prijave za razpravo o 24. členu in obeh amandmajih k temu členu. Gospa Potrata, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. No, zagotovo bom amandma podprla, zaradi tega, ker mislim, ne glede na to, ali gre za manj nevarno, kot so bengalske vžigalice, pokajoči vložki za cigarete, konfeti in podobno, ali za kakšno bolj veliko sredstvo, kot je petarda, majhna ognjemetna kolesa, da imajo ti izdelki na embalaži opozorilo, kaj pravzaprav prenašajo, zaradi tega, ker moje dosedanje izkušnje s tem, kaj je zapisano v podzakonskem aktu, ne pa v zakonu, so pač slabe, zaradi tega, ker tistega potem v Državnem zboru ne spremljamo več, kaj je v podzakonskem aktu zapisano. Če pa je v zakonskem aktu zapisano, da mora embalaža nositi tako in tako oznako, je to zagotovilo, da bo vsaj prodajalce in proizvajalce nekaj zavezovalo k temu, da so opozorila na embalaži zapisana. Docela drugo vprašanje je, s kako velikimi črkami in v kakšnem jeziku so zapisana. To, da pričakujem, da so v slovenščini zapisana, se razume samo po sebi in zdaj spet začenjam z izkušnjo. Glede na to, kako so naše inšpekcijske službe ažurne in glede na to, kakšen učinek ima tudi posameznikova pripomba pri prodajalcu, da niso izpolnjeni osnovni pogoji in navodilo ali opozorilo ni zapisano v slovenščini, me pa prepričuje o tem, da mora biti res zapisano v zakonu. Mislim, da bi ne kazalo razmišljati o teh stvareh tako zlahka, češ saj to čisto nedolžne stvari, ki niso tako zelo nevarne. Jaz se pridružujem kolegici Cveti Zalokar Oražem. Jaz ne vem komu so potem namenjena opozorila, spoti na televiziji, ki kažejo raztrganine ali kakšne druge poškodbe. Jaz vem, da bi bilo treba zmeraj več govoriti tudi o uporabi raket, ki jih posamezniki uporabljajo v svojem domačem okolju, sredi mestnega naselja - bi vam marsikakšno izkušnjo v zvezi s tem povedala, tudi kaj kdo že vidi pri zdravniku. Ampak, jaz imam tukaj pred sabo samo še en zanimiv odziv vprašanih. 755 jih je lanskega 19. decembra odgovorilo na vprašanje "Bi morali petarde in rakete prepovedati?" in jih je 78% odgovorilo "Da". In to iz okolja, v katerem so ognjemeti del folklore, kjer je metanje petard in pošiljanje raket v zrak tudi že vsesplošna praksa in nenazadnje se sklicujem tudi na vlogo občanke, ki je v imenu zainteresirane skupine se obrnila na poslansko skupino pa tudi na Komisijo za peticije, človekove pravice in enake možnosti, pa tudi na Varuhinjo človekovih pravic, ker meni, da bi morali zaradi vsega kar povzročajo eksplozivna in pirotehnična sredstva, uporabo teh sredstev prepovedati. Jaz se zavedam, da so vsi poskusi prepovedi tudi v preteklosti, ki so že bili, bili pospremljeni s kršitvami. No, iz svojega otroštva se spominjam neke izkušnje, ki se mi je pa v zavest vzbudila spet nedavno tega, ko sem po televiziji gledala prispevek o tem, kako oživljajo pokanje z možnarji. Jaz se recimo spomnim velikonočnega streljanja s karbidom in z možnarji, ki je prav tako povzročalo številne poškodbe, ampak to ni zajeto v okviru tistih datumov, ki so predpisani zdaj in so predvideni kdaj se naj omejuje. Očitno po prispevku sodeč se ta navada znova obuja in celo spodbuja. Jaz ne vem, kako je s prodajo karbida in drugih sredstev, ali bodo to delale usposobljene in pooblaščene osebe in ne bo prihajalo do nesreč, vsekakor pa vem iz življenja, da so najrazličnejše priložnosti, ob katerih ljudje hočejo s pokanjem pokazati okolici in vsem, ki to hočejo ali pa nočejo slišati, kako dobre volje so, baje je to nek tak ritual, ki ima v davni preteklosti korenine, češ, da je to neko takšno zarotitveno sredstvo za preganjanje demonov in ne vem kaj še vse so mi razlagali ob tej priložnosti. Sama menim, da je z več vidikov spodbujanje uporabe takšnih sredstev problematično in da je mogoče tako kot pritrditi navdušencem nad temi sredstvi, mogoče pritrditi tudi nasprotnikom, ki menijo, da je to iz več razlogov zelo škodljivo, no, sama se pa vedno sprašujem, kako to, da so okoljevarstveniki tako razumevajoči do teh stvari, ko zdaj že vsaka druga občina meri svojo moč po tem, ali je imela daljši ognjemet ali ne. Jaz se zavedam, da zdaj govorimo o manj nevarnih eksplozivih in pirotehničnih sredstvih, ampak opozarjam na to, da je tudi v strnjenih naseljih brez usposobljenih prižigalcev pirotehničnih sredstev mogoče zaslediti uporabo teh in da se tudi že kažejo škodljive posledice, zato vsak zapis, ki bi morebiti koga le prepričal, da je treba biti pazljiv in razmišljati o tem, ali boš to uporabil ali ne, podpiram in ne vidim kako smo lahko tako neodgovorni in zaslepljeni, da tega ne želimo podpreti. Hvala.
Hvala. Gospod Koren.
Hvala za besedo. Jaz, moram reči, da smo o tem amandmaju kar precej govorili na samem odboru in da me je takrat predstavnik ministrstva prepričal, da je dejansko bolje, da nimamo v zakonu že točno določenega besedila, kajti gre za zelo različna sredstva, katerim bi bilo potrebno dati tudi različna opozorila in jaz moram reči, da tu verjamem ministrstvu, moram pa reči, da se sam zelo zavzemam, da mora biti to opozorilo veliko, jasno res izstopajoče, kajti vsa obrazložitev, ki je bila dana s strani predlagateljice oziroma Cvete Zalokar Oražem moram reči, da se z njeno obširno razlago pa popolnoma strinjam, kajti ta sredstva so resnično lahko zelo nevarna in lahko povzročijo res velike posledice tako pri ljudeh kot pri živalih kot na samih sredstvih. Naj povem primer, sam sem z družino stanoval v centru Velenja in odkrito vam povem, da smo se bali silvestrske noči kajti v mestu je bilo huje kot, po domače rečeno na fronti, tam od enajstih pa do enih ponoči tako da smo namensko zadnja leta se namenoma zmenili, da smo šli na nek obisk drugam, da smo se izognili tej nenormalni situaciji, ki je vladala, jaz pravim ob nenormalni tretirani uporabi teh izdelkov. Morda tudi povem kakšne težave imamo vedno, ko se ta sredstva množično uporabljajo, z našim psom, ko doživi epileptični napad po parih pokih, pa to ni najhuje. Hujše so te posledice, ki jih ljudje utrpijo s poškodbami rok, oči in še kaj hujšega pa da ne omenjamo tudi požarov, ki povzročijo tudi veliko gmotno škodo. Zato sem osebno zelo konzervativen kar se tiče uporabe teh izdelkov in vsako večje dovoljevanje in lažjo dostopnost osebno ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Jaz ne razumem tistih, ki nasprotujete predlaganemu amandmaju. Dva z več ali manj enako vsebino sta predlagana v okviru 24. člena. Tisti, ki pravite da bi bilo smiselno to zadevo urediti, če bi jo uredili v okviru podzakonskega akta, ker gre za različne pirotehnične izdelke in tako naprej. Ampak saj vsebina amandmaja k 24. členu je zelo splošno opozorilo. Zelo splošno opozorilo, ki govori o tem, kakšne so lahko posledice uporabe različnih pirotehničnih sredstev. Uporaba pirotehničnih izdelkov lahko povzroči hude telesne poškodbe ali materialno škodo, moti ostale, vznemirja živali ter onesnažuje okolje. Gre za preprosto, pa vendar, po oceni Poslanske skupine Lipa, nujno opozorilo, ki daje jasen signal tako staršem kot tudi otrokom, kajti starši so tisti, ki so odgovorni za otroke. Jaz pravim, da bi bilo smiselno razmisliti in upoštevati vsebino predlaganega amandmaja, tudi zato, ker smo v okviru Zakona o uporabi tobačnih izdelkov bili tako pametni, ko smo uzakonjali neko obligatorno prepoved uporabe tobačnih izdelkov na javnih mestih, ker to lahko pomeni celo smrt v nekaterih primerih. Takrat da, tu v tem primeru, ko gre za varnost otrok, pa tega preprosto ne moremo zapisati v zakon. Ne razumem, zakaj ne. Še enkrat poudarjam, gre za zelo splošno opozorilo. Veste, tudi v Mc'Donaldsu so dali naknadno, ker je prišlo do nesreč zaradi prevroče kave, "prevroče" v narekovajih, opozorilo, kaj lahko pomeni pitje vroče kave, ker so s tem zaščitili sebe, po drugi strani pa dali opozorilo tudi potrošniku oziroma uporabniku, tistemu, ki pač naroči vročo kavo. Ampak to je sistem, ki ga pozna Amerika, ki ga pozna Evropa, opozorilo kot dodatek k deklaraciji na nekem izdelku. Tudi pri uporabnikih kontaktnih leč je na škatlici jasno zapisano, kakšna je pravilna uporaba in kaj lahko pomeni nepravilna uporaba kontaktnih leč, zgolj primer. S tem, recimo, lahko prispevamo tudi k zmanjševanju sodnih zaostankov, roko na srce, ker damo predhodno jasna opozorila, kaj lahko pomeni napačna uporaba določenega izdelka. Mogoče se zdi komu smešno, ampak to je pokazala praksa v ostalih državah. Predvsem govorim o praksi, ki prihaja od tam čez lužo, v Združenih državah Amerike, kjer so se ali pa se je marsikdo okoriščal na račun nejasnih navodil na izdelkih. Ampak ni bil to naš namen, ko smo predlagali vsebino tega amandmaja. Naš namen je bil jasno opozoriti na posledice nepravilne uporabe pirotehničnih izdelkov. Predvsem imam pred očmi zgodbo, ker smo se odločili, da bomo začinili razpravo tudi z zgodbami, ki smo jih doživljali, pa bom rekla, hvala bogu, čeprav nisem ponosna na to, ker se je pač zgodila nesreča, kot nevtralna opazovalka z balkona, tudi v okolju, kjer živim, stanujem. Ko je fantek na dvorišču vrgel petardo, pa mu je raztrgalo roko. Ampak jaz pravim, če imamo možnost zaščititi tudi tega fantka, ki verjamem, da že zna brati velike tiskane črke, čeprav so starši njegovi odgovorni za njega. Ampak, če imamo možnost, zakaj te možnosti preprosto ne zapišemo v okvir zakona. S tem, damo, še enkrat pravim, jasna opozorila tistim, ki so odgovorni in na drugi strani jasna opozorila tudi družbi, da nam ni mar, kaj se dogaja v družbi, kjer živimo. Jaz mislim, da nikogar ne stane, predvsem ne stane nič Vlado Republike Slovenije, če bi sprejela ta amandma. In še enkrat razmislila o jasnih opozorilih. Predvsem pa o smiselnosti sprejetja vsebine amandmaja k 24. členu v imenu zaščite, predvsem gre za tiste najmlajše uporabnike pirotehničnih sredstev.
Hvala. Gospod Kumer, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem neke vrste realisti in vem, da prohibicije tudi na tem področju ni možno izpeljati. Mi smo živeli nekoč v državi, kjer je ta prepoved veljala, pa se tisti, ki ste malo starejši, ali pa niti ne tako starejši spomnite, da smo vseeno iz Avstrije ali pa od kod vozili petarde, ampak ne bi o tem. Jaz predlagam koaliciji in večini v tem Državnem zboru, da podpre ta amandma. In sicer iz treh razlogov bom rekel. To je tisto najmanj, kar lahko naredimo iz področja preventive, o vsem tem, kar ste drugi govorili zdaj, da res skušamo vsaj v nekem minimalnem obsegu posledice, to kolateralno škodo, ki se pojavlja preprečiti. Drugič, jaz mislim s tem, ko bo to obveza in to zakonska obveza, da bo to napisano na tem pirotehničnem izdelku, bo avtomatično, verjemite zmanjšalo količino tega po kvantiteti na slovenskem trgu, ker bo vsak, ki bo to prodajal, ki bo to tržil, bo ta zapis moral imeti na tem pirotehničnem sredstvu. In tretja zadeva, na ta način bomo preprečili na nek način tudi črni trg, zmanjšali količino tega, ki pride preko črnega trga. Vse skupaj pa je odvisno od tistega, kar sem že povedal v stališču in mnenju poslanske skupine, to je na inšpekcijskih službah, na policiji in ne nazadnje tudi na redarjih, da bo ta nadzor kontrola. In to je tisto minimalno, ki lahko naredimo v tem preventivnem smislu in jaz mislim, da bo to imelo pozitivne učinke.
Hvala. Želi še kdo? Gospod Zinrajh, v imenu Vlade. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ja, se strinjam. Res, pirotehnika gre v blazne razsežnosti in tudi sam se strinjam z gospo poslanko Oražmovo, da bi lahko čisto mirno živeli brez teh pokov in pirotehnike. Vendar pa takšnega amandmaja oziroma takšnega predloga iz zakonske iniciative na tem področju, da bi splošno prepovedali pirotehniko ni oziroma je vse do zdaj nismo zasledili. Ja, glejte. Ko govorimo o teh tako varnih, varnostnih, kakšnih že napisih, ki opozarjajo na nevarnost pirotehnike. Moram povedati, da deloma bi se lahko strinjal z vami. Določena pirotehnika seveda potrebuje takšno opozorilo. To enačiti z nikotinom oziroma tobačnimi izdelki pa ni povsem korektno na mestu se mi zdi. Ker, pirotehnika je še kaj drugega kot pa samo tisti nevarni posamezni deli, ki povzročajo poškodbe ali še kaj hujšega. Torej, vso pirotehniko ne moremo metati v isti koš, kot nevarno in zato seveda takšno označevanje ne bi bilo primerno. Lahko pa to v podzakonskem aktu opredelimo zelo precizno kako in kaj, in tudi tam tako ustrezno označimo. Da se podzakonski akti ne bi pri nas v Sloveniji upoštevali - ne verjamem, da je temu tako. Vsi vemo, ignorantia iuris non nocet še vedno drži, tudi če gre za podzakonski akt. Torej, mi smo zadevo zelo resno zastavili s tem, da bomo predlagali in sprejeli podzakonske akte. To nismo počeli s figo v žepu, saj nam vendarle ni vseeno, kako in kaj je z ogroženostjo na tem področju. Tudi kar se karbida tiče, jaz tu ne vidim ravno neke pravne praznine. Res je, da povzroča pod določenimi pogoji pok, vendar pok, ki moti okolje, ne gre pa za pirotehniko, je sankcioniran. Seveda, Zakon o varstvu javnega reda in miru ima določbo kadar gre za motenje okolice. Toliko o tem amandmaju. Hvala.
Hvala. Še kdo k temu členu? Vidim samo eno roko. Gospa Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa. Saj k temu bi dodala samo še eno zadevo. Ko pravite, spoštovani vladni predstavnik, da nekatera pirotehnična sredstva res rabijo opozorilo. Jaz pravim, da vsa. Nenazadnje, poglejte, roko na srce v imenu varnosti, tudi kinder jajčka ima navodila oziroma opozorila, da je lahko škodljiva za otroke, ne vem, pod tremi leti starosti. Tudi igračke imajo tovrstna opozorila. Mi pa, ko govorimo o pirotehničnih sredstvih, ne moremo tega napisati v okvir zakona. Jaz verjamem, da so lahko posledice, ne vem, tudi če poje majhen otrok figurico iz kinder jajčka enako hude kot če nekomu raztrga roko ali oči. Verjamem in zato toliko bolj pravim, da bi bilo smiselno eno preprosto opozorilo zapisati v okviru zakona, s tem dajemo navodila, navodila proizvajalcem, navodila tistim, ki prodajajo tovrstne zadeve, nenazadnje tudi uporabnikom, da je potrebno pri uporabi teh izdelkov biti posebej previden in pazljiv. Če hočete tudi odgovornost lahko na ta način zbujamo pri, pa bom rekla starših, ker starši so odgovorni, saj največ nesreč z neustrezno uporabo teh izdelkov prihaja med otroki in te nesreče so, verjamem, da najbolj boleče.
Hvala. Ker je več rok dajem ponovno možnost prijave. Gospod Jelinčič, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. No, meni se dodatni listki na pirotehničnih sredstvih, s tem, da piše gor, da je to nevarni, ne zdijo smiselni. Konec koncev pirotehnika sama po sebi se ve, da je nevarna zadeva in zaradi tega, ne vem, tudi na dežnikih ne piše, odpri, kadar dežuje, ali kaj podobnega. Mislim, da so nekatere stvari logične, in mi gremo v tem primeru v neko totalno amerikanizacijo, kjer je treba vse napisati, ker drugače pa nihče ničesar ne razume, in se bojimo vsega, če ni napisano, bo pa nekaj narobe. Mislim, da ni treba podcenjevati slovenskega naroda, ni tako butast, kot ga nekateri želijo prikazati, zato mislim, da je to nesmisel.
Hvala. Gospa Zalokar Oražem, prosim.
Hvala lepa za besedo. Prav gotovo so tu mnenja zelo različna in deljena, tako kot tudi pri samem omejevanju. Pri čemer je res, da kadarkoli govorimo o prepovedi, potem vemo, da tisto, kar je prepovedano, je vedno bolj sladko in bolj vznemirljivo. Zato imam tudi osebno tu določene dileme. Tisto, kar se mi zdi pa bistveno tudi pri tem sporočilu, ki bi bilo napisano na pirotehničnih sredstvih, je predvsem neko družbeno sporočilo - da mi kot družba menimo, da zaradi vseh teh vplivov, ki jih imajo pirotehnična sredstva, ne samo zato, ker so lahko na določeni točki nevarna za uporabnika, ampak zato ker vznemirjajo tudi druge ljudi, zato ker povzročajo težave živalim, to vsi, ki imamo doma živali, vemo, kakšne težave imamo z njimi v prednovoletnih časih, in zato ker so tudi škodljive za okolje. In mislim, da ni dobro, da se Vlada ni potrudila, da bi skupaj oblikovali takšno sporočilo, ki bi bilo primerno, in tudi v tistih delih, kjer se razlikujemo, na katerih sredstvih da ali ne, prva stopnja, druga in tako naprej, kategorije teh izdelkov. Skratka, tu nimam dilem, da bi skupaj nekaj pripravili. Ne zdi se mi pa nič manj logično, da smo to dali na cigarete. Mislim, da tudi vsak ve, da so cigarete škodljive, pa smo vendar dali nanje neko družbeno sporočilo. Nekaj smo želeli povedati s tem, saj vsi vemo, kaj to pomeni. In zato je, se mi zdi, treba to uporabo vendar omejevati. Najbrž se tu tudi zelo razlikujemo v tem, kdo ima določeno afiniteto, veselje in tako naprej do teh zadev, kdo med nami pa ima pravzaprav same negativne izkušnje in je nekako bolj nagnjen k temu, da je to neka zadeva, ki je sploh ne potrebujemo. Seveda sem jaz na tej drugi strani in kakorkoli upam, da bo ta razprava, če ne drugega, ker vem, da amandma bo padel, tako ste se odločili, da bi vendarle vsaj bil izveden na nek način pritisk na ministra, da vendarle nek soliden tekst in solidno obliko tega sporočila da. Drugače se mi pa zdi, tako kot sem že prej rekla, popolna dvoličnost te družbe in zelo vesela bi bila danes, če bi nam predstavniki Vlade lahko predstavili, koliko davkov dobi ta država zaradi pirotehničnih sredstev. Včasih imam občutek, da smo tudi tu dvolični in nam paše, da država od tega dobi denar, o posledicah, o težavah pa razmišljajo drugi, bistvo je, da napolnimo svojo mavho. Hvala.
Hvala. Še kdo? Vidim samo eno roko. Gospod Kumer, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi samo iz naslova tega zakaj problematiziramo to označevanje, zakaj iz tega delamo veliko filozofijo. Poglejte si v tej dvorani, jaz mislim, da je tukaj 90 poslancev in poslank in cela Vlada, ki tukaj sedi, relativno pametnih ljudi. Pa poglejte označbe zelene, tam je izhod, preventivno, v paniki, ne vem kdaj bo to prišlo v poštev. Lepo vas prosim, v čem je potem tragika, če daš neko preventivno označbo, neko opozorilo tudi na pirotehnične izdelke, da ne bom o drugih označbah, ki jih vsak dan na tisoče srečujemo, pa mogoče tudi ne gre za to samo, da podcenjuje ljudi, da niso pametni in tako dalje. Gre za nek preventivni ukrep in jaz mislim, da če drugega ne moremo narediti, to je minimalno, kar lahko naredimo na tem izdelku. In jaz predlagam, da ta amandma podpremo.
Hvala. Še eno roko vidim. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa. No, jaz ne vem, če bi lahko tukaj v tej dvorani šel ven drugje kot skozi ta vrata, skozi zid se za enkrat še ne da iti, mogoče v kvantni mehaniki je to sicer mogoče, vendar pa v Newtonovi fiziki to ni mogoče. To se pravi, da vsi ti listki, ki so obešeni v 90% so samo zato, da se zadosti, kaj jaz vem, enim bedastim zahtevam, ki nimajo ne repa ne glave. In ravno tako tudi pri pirotehniki, to je ravno tako, da naslednja stopnja bo verjetno zahteva, da bo na vsakem naboju, ki se ga proda pisalo, kaj jaz vem, "krogla ubija" in da bo to eno družbeno sporočilo. Logično je, da krogla ubija, če ustreliš v človeka ali v žival, vendar ne bomo zdaj pisali na vsako to zadevo gor. In ne vem, v kolikor bo to preventivni ukrep. Bolj pomembno je izobraževati mladino, pa jim pokazati v šolah, "poglejte, to je takšno in takšno pirotehnično sredstvo, deluje pa tako in tako, ne smete delati tega, tega, tega". Kje so nesreče? Naši mediji so polni zapisov "S petardo mu je odtrgalo prste." Na slovenskem ni takšne petarde dovoljene, ki bi odtrgala prste. Res pa je, da če otroci sami delajo eksplozive, tlačijo eksplozive v kokakola steklenice, ker je tako močno steklo in potem to pojača eksplozijo, to je pa druga zadeva, ampak to ni več pirotehnika. In zavedati se je treba, da je to sankcionirano notri, jačanje takih zadev. Jaz mislim, da izobraževanje in tudi mediji, mediji ne znajo izobraževati. Mediji senzacionalistično pišejo in potem se pa ugotovi recimo, da je nekdo, kaj jaz vem, sam delal eksploziv iz amoniaka pa joda, ker narediš krasen eksploziv, ali pa, če imaš malo več znanja iz teh zadev, pikrinsko kislino narediš iz aspirina in podobnega. Ja, pa sedaj ne bomo napisali na aspirinu, pazi, lahko iz tega narediš eksploziv in to je nevarno. Ne pojdimo v ekstreme in mislim, da je ta amandma nepotreben.
Hvala. Še vidim več rok, zato ponovno odpiram prijavo. Gospa Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Nedvomno je, da stojimo na različnih bregovih. Tisto kar je, še enkrat poudarjam, osnovno vodilo Poslanske skupine Lipa, da je pristopila k oblikovanju vsebine tega predlaganega amandmaja, je zaščita najmanjših, v prvi vrsti najmanjših uporabnikov pirotehničnih sredstev. Petletni otrok ali pa šestletni otrok verjamem, da ne more sam doma izdelati, ne vem, nekega hibridnega pirotehničnega sredstva, ampak uporablja navadno petardo. Ampak tudi z navadno petardo lahko petletniku raztrga dlan. Saj ne gre za drugega. Gre za to, da v imenu preventive zapišemo na zabojček petarde pirotehničnih izdelkov samo možne posledice, kot opozorilo. Ampak še enkrat pravim, imeli smo pred časom Zakon o uporabi tobačnih izdelkov. Nič kolikokrat je bilo tudi danes že to povedano. Takrat ste zagovarjali, da morajo biti odrasli ljudje obveščeni o posledicah kajenja, o nevarnostih kajenja. To je zapisano v okviru zakona, to je zapisano na škatlicah cigaret. Ko govorimo pa o pirotehničnih izdelkih, katerih uporabniki so tudi mladi, ne od 18 leta starosti naprej, ampak tudi mlajši otroci. Tukaj pa se vam ne zdi smiselno v okviru zakona zapisati preprosto opozorilo, ki nakazuje na nevarnosti uporabe pirotehničnih izdelkov. Jaz sem slišala s strani kolegov, da je pokanje znak veselja. Tudi prav, če imajo nekateri ta hobi, ampak še vedno ima to veselje lahko zelo nevarne posledice. Na te nevarne posledice bi bilo smiselno jasno opozoriti in poglejte, politika je tista, ki daje ne vem neke družbene norme, ki daje signale družbi, kaj je dobro, kaj je slabo, kaj se lahko počne, kaj ni dobro, da se počne. Samo za to gre. Kot že rečeno, vsebina predlaganega amandmaja je splošna vsebina, zelo splošna vsebina, ki pa ima eno preprosto sporočilo in to preprosto sporočilo gre v smer preventive ali zaščite pred nevarnostmi neustrezne ali pa napačne uporabe pirotehničnih izdelkov.
Hvala. Gospa Potrata, izvolite.
Hvala. Ne mislim se zdaj ukvarjati z merjenjem tistih ali razmerjem med tistimi, ki so zagovorniki in tistimi, ki so nasprotniki uporabe eksplozivnih in pirotehničnih sredstev. Sama seveda sodim med tiste, ki tega ne uporabljajo, ampak za moj odnos do tega ali naj bo na embalaži napisano ali ne, to nima bistvenega pomena. Tisto, kar se mi zdi bistveno je to, da mora na nevarnem sredstvu biti napisano opozorilo, tako kot ima vsaka gospodinja v gospodinjstvu opozorilo pri uporabi nevarnih in škodljivih sredstev. Ali se je kdo od vas vprašal, zakaj ima navadna polietilenska vrečka opozorilo, da je treba vrečko odvreči v smeti in da je treba jo shraniti tako, da ne bo dostopna otrokom, ker se otrok lahko s polietilensko vrečko tudi zaduši? Pa koliko primerov takih nesreč iz svojega okolja poznamo. Za to gre, da takrat, kadar obstaja nevarnost, da se kaj s tisto stvarjo zgodi, je pametno uporabiti vse poti, da se nevarnosti preprečijo, pa če je komu to všeč ali ne, pa naj gre za svobodno podjetniško pobudo, ki bi to komu nalagalo dodatne stroške ali ne. Človeško življenje je preveč dragoceno, da bi opuščali opozorila, ki lahko vendarle nekomu nepoučenemu povedo, da je tisto, kar jemlje v roke vendarle popolnoma nenevarno, neškodljivo in za okolje nemoteče sredstvo, ampak da vse to v sebi vsebuje in zato bom podprla tak amandma. Še več bi zahtevala, da mora biti tako, da se da prebrati, sem že prej povedala, pa razumeti tisto, kar je napisano. Hvala.
Hvala. Vidim dve roki. Gospod Bajc.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Slišal sem prej en podatek, da 70 ali 80%, neka anketa je pokazala, proti uporabi pirotehničnih sredstev. Prihajam iz ene vasi, kjer je nekaj čez 80 hiš, mislim, da v letošnjem letu ob praznovanju novega leta samo v dveh hišah niso zažigali, bodisi raket, bodisi metuljčkov, bodisi brencljev in ne vem kaj vse, lansko leto, ker vnukom tega nisem kupil, letos so se skoraj zjokali, ko so me spraševali: "Dedi a tudi letos ne bomo imeli nobene rakete?" Toliko, kolegica Majda. Jaz mislim, da tisto anketo ste dobila v kakšnem domu upokojencev. Drugo kar bi rad rekel, primerjati kajenje in uporabo pirotehničnih sredstev, to je lahko samo pri obrazložitvi, ko namen posvečuje sredstva. Kajenje - previdno ali neprevidno uporabljaš, vsakokrat ti škodi zdravju. In zaradi tega so verjetno potrebna ta opozorila. Pri normalni uporabi, bom rekel, nekatera pirotehnična sredstva ti ne morejo nikoli poškodovati, recimo tisti "brenceljčki", to recimo imajo vnuki radi, gledajo. Mislim, da ob normalni uporabi se ne more nič zgoditi. Tukaj pa je prej kolegica govorila, pa ko je rekla: "Ja, napisi pa morajo biti, zaradi tega, ker 5-letni otroci bodo..." ja, ljubi moj bog. Jaz upam, da ima tako stare otroke, da jih je navadila tudi že brati, po možnosti tudi kitajsko pisavo. Strinjam pa se, če bo karkoli pisalo, da mora to pisati v slovenskem jeziku in da bodo ti 5-letni otroci, potem tisto, kar je kolega Jelinčič rekel, pripravili neko, več teh skupaj zložilo in v steklenice, eventualno tudi kakšnega močnega stekla, da bo imelo to za posledico, tu pa - spet bi lahko rekel, bom rekel, to je pa tisto namen posvečuje sredstva, samo da razpravljamo, pa tudi če ne vemo za kaj gre.
Hvala. Gospod Jelinčič.
Hvala lepa. Pri tej poplavi opozoril in kaj naj bi se vse pisalo in kaj vse je nevarno, ne vem, se mi čudno zdi, zakaj na vsakem nožu ne piše "Pazi, lahko se urežeš!" V kuhinjah slovenskih gospodinj je vsaj po 5 različnih nožev ali 10 nožev, pa jaz še nisem videl, da bi na nožu pisalo "Pazi, urezala se boš!". Lahko se urežeš, lahko se do smrti urežeš, lahko koga zakolješ, lahko mu odrežeš roko, lahko mu prerežeš vrat. Mislim, grozno nevarno. Pa ne, kaj noži, jedilni pribor - vilice imajo toliko špic, kaj vse se lahko naredi s tistimi vilicami. Z žlico lahko komu iztakneš oko. Madona santa. Dajmo na vse napisati "Pozor. Nevarno. Grozno!". Mislim, to je smešno, to meji tja na tisto zadevo. Na osnovno šolo ali na še pred osnovno šolo. Kajti jaz mislim, da človeški razum je malo večji in širši, kot nekateri mislijo. In ne moremo pisati vse in slediti Američanom, ki pišejo na vse, da je nevarno. In jaz še nisem videl na vrečki, da piše gor, kaj jaz vem, "Če si boš dal na glavo, se lahko zadušiš. Pazi, pozor - nevarna vrečka!" konec koncev potem bi moralo na vseh oknih pisati: "Pazi, lahko padeš skozi okno, če greš skozi.", ali pa z balkona, na vsakem balkonu bi moralo biti ne vem kakšno opozorilo, če je taka huda nevarnost. In verjetno, če padeš iz enega 10 nadstropja je bistveno hujše, kot recimo, če ti ena petarda, recimo da opeče prste.
Hvala. Še kdo? Ne. Potem prehajamo na razpravo 35. členu in dveh amandmajih. Prvega predlaga Poslanska skupina Lipa, drugega Poslanska skupina Zares. Želi kdo razpravljati? Vidim samo eno roko. Gospa Zalokar Oražem. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. No, prepričana sem, da se bo tudi pri tem amandmaju razvila zelo burna razprava. To je amandma, v katerem v Poslanski skupini Zares predlagamo, da se tisti dnevi, v katerih je mogoča prodaja in uporaba pirotehničnih sredstev, še bolj omejijo. Pač, takšno je tudi moje osebno stališče. Povedala sem in danes večkrat argumentirala, zakaj mislim, da je dobro omejevati uporabo pirotehničnih sredstev. In se mi zdi, da taka razprava v tem cenjenem zboru, ki omalovažuje vse negativne posledice pirotehničnih sredstev, res ni primerna. Mislim, da kdor danes misli, da je to pač nek hec in da je to zelo smešno, je pač nekoliko oddaljen od realnosti. Kajti dejstvo je, da pirotehnična sredstva povzročajo poškodbe, da so nevarna, da je teh poškodb ogromno. Osebno poznam zelo, zelo tragične primere, kaj je to prineslo. In govoriti o tem, da gre za to, da "petardica opeče prstke" in nič več, se mi zdi skrajno omalovažujoče. Tudi na tistem sociološkem elementu, o katerem sem danes govorila, ko gospoda kolega Jelinčiča tu ni bilo, torej sociološki element veseljačenja na račun tega, da nekdo drug morda pri tem trpi, da ga to vznemirja, da so to starejši ljudje, ki težko prenašajo ves ta hrup ob praznikih. Meni se zdi sprevrženo, da je edini način veseljačenja ta, da mečemo petarde. In nenazadnje, kje pa je tisti razum, ki naj bi prevladal pri ljudeh, če jaz menim, da gre tisoče evrov v zrak. Povejte mi, kaj, razen trenutnega, hipnega zadovoljstva, ko si nekomu vrgel stvar pod noge, pa se je malo ustrašil pa poskočil, ali pa mogoče, ko se je neka mam'ca na cesti prestrašila tega, kaj povzroči? Kaj lepega in kaj tako čudovitega pa povzročijo pirotehnična sredstva v naših dušah? Ne vem, kje je zdaj tu razum. Kje je razum pri tem, da morda tudi tisti, za katere večkrat rečemo, da so tudi finančno šibkejši - moram reči, da to je moje opažanje, prav pri teh opažam zelo veliko uporabo in željo po uporabi pirotehničnih sredstev. Najbrž se tudi ne zavedajo, kako močno s tem prispevajo davkov državi; če bi še o tem razmišljali, potem bi najbrž razum le prevladal. Amandma predlaga, da se uporaba omeji samo na Silvestrovo, nič prej. Ne vem, zakaj moramo še en teden prej poslušati vse te zadeve. Pa božič sploh se mi zdi popolnoma neprimeren. To, kar se dogaja okrog cerkva, pa to je kot neka vojna! Kot da smo sredi neke tretje svetovne vojne! Tako stvari jaz vidim in slišim. In meni ne povzroča to nobenega veselja, nobenega užitka, zame je to družinski praznik, ki naj bi ga praznovali v miru. In meni je čisto vseeno, če bi, kar sem že večkrat rekla, to popolnoma omejili. Zato omejujemo in datume prodaje še na ožje in datume te uporabe, ker se mi zdi stvar precej, precej sprevržena in izrazito negativna. Ne vidim nobenega vzroka, zakaj bi morali mi v Sloveniji to spodbujati. In danes, ko poslušam te razprave, mi je vse bolj jasno, da ne gre za razumne zadeve, ampak gre celo za to, da na en tih način smo kar zadovoljni, da ta stvar je, pa da imajo eni "bussines", pa da eni "fajn" zaslužijo, pa da imajo eni celo te trgovine, pa da država davke dobi in tako naprej in tako naprej. In jaz mislim, da če bi povprašali ljudi, ne bi bila ta zadeva takšna in slej ko prej mi moramo dajati vzor in mi moramo neke vzorce ravnanja v družbi tudi skozi zakone sprejemati in tu smo padli na izpitu.
Hvala. Vidim roko. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa. Ne vem, kaj kolegico, bivšo poslanko LDS-a, tako boli "bussines". Ne vem, včasih ni bilo tako. Ampak kdo povzroča škodo? Tudi avtomobili povzročajo škodo, pa na nobenem avtomobilu ne piše: "pazi, ne skači pod kolesa, lahko te povozi" ali kaj podobnega. Ko je kolegica govorila o tem pokanju in o tem kako stari ljudje nočejo pokati. Jaz mislim, da to ne bo držalo. Če nič drugega, je v moji familiji kar cela vrsta ljudi, bivših partizanov, ki še danes z veseljem ustrelijo kdaj v zrak, pa vržejo kakšno petardo. Z velim veseljem. Res pa je, da tisti, ki si tega takrat niso upali, si tudi danes ne upajo in jim ni všeč. No, ampak, ko je govorila kolegica o hipnih zadovoljstvih. Konec koncev je tudi orgazem hipno zadovoljstvo, pa vsi težimo k temu, da bi čim večkrat imeli to hipno zadovoljstvo. Pa dajte pustiti, če je kakšnemu všeč, da mu poka, naj poka, njegova stvar, če pa še orgazem zraven doživi, pa toliko boljše. Pa meni se zdi, da bo porasla, v tem primeru bi porasla prodaja pirotehničnih sredstev, če bi bilo to tako. Kar se pa tiče omejevanja prodaje in pa uporabe, jaz zopet opozarjam na možnost, da bo lahko prišlo do ustavnega spora, kajti gre za neenakopravnost tretiranja rimokatoliške in pravoslavne vere. Pri nas sta obe veri enakopravni v skladu z ustavo. Rimokatolikom se dovoljuje praznovanje, pravoslavnim se ne dovoljuje praznovanja. Mislim, da bi bilo smiselno, da bi se termin pravoslavnega božiča in pa pravoslavnega novega leta vključil v ta zakon, kajti na ta način bi se lahko izognili kakšnim sporom. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o tem členu in amandmajih? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O ZAKLJUČKU POSTOPKOV VRAČANJA PODRŽAVLJENEGA PREMOŽENJA. Državni svet je na drugi izredni seji dne 4. marca 2008 sklenil, da na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije od Državnega zbora zahteva, da pred razglasitvijo zakona ponovno odloča o zakonu o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja. Predstavnika Državnega sveta ni. Zahtevo je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Dragu Korenu za predstavitev poročila odbora. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik za besedo. Lep pozdrav poslankam, poslancem in predstavnikom Vlade. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je kot matično delovno telo obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o zakonu o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja. Državni svetnik Jože Mihelčič je v imenu predlagatelja zahteve podal dopolnilno obrazložitev, v okviru katere je uvodoma poudaril, da Državni svet ni proti nadaljevanju denacionalizacijskih postopkov, zato podpira vsa upravičena prizadevanja Vlade, da se ti postopki pospešijo in zadeve čim prej zaključijo. Vendar pa Državni svet meni, da za zagotovitev tega cilja poseben zakon ni potreben. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je predstavil pisno mnenje te službe. Zakonodajno-pravna služba je podala pripombe v okviru svojih pristojnosti in odgovorila zgolj na tiste navedbe v zahtevi Državnega sveta, ki so pravne narave. Predstavnik je povedal, da Zakonodajno-pravna služba soglaša z mnenjem Vlade o zahtevi Državnega sveta. Minister za pravosodje dr. Šturm je predstavil pisno mnenje Vlade o zahtevi Državnega sveta in v temu okviru pojasnil nekatere razloge za sprejem zakona in zavrnil trditve, ki izhajajo iz obrazložitve zahteve Državnega sveta. Cilj zakona je zagotoviti čim hitrejše zaključevanje postopkov vračanja podržavljenega premoženja in odpraviti nekatere pravne ovire za dokončanje teh postopkov ter uvajati ustavno pravico do odločanja o razumnem roku in pravico do učinkovitega pravnega varstva. Zakon navedene cilje zasleduje tako, da določa instrukcijske roke za redna sodišča, Upravno in Vrhovno sodišče, pa tudi za Ustavno sodišče, ki odloča o ustavnih pritožbah v teh postopkih. Instrukcijski roki so nekaj povsem običajnega, saj jih določajo številni procesni zakoni. Poudaril je tudi, da zakon ne širi kroga upravičencev in glede na ZDEN ne omogoča uveljavljanja novih pravic. Samo med tistimi, ki so že vložili zahtevke, je mogoče iskati upravičence za denacionalizacijo. Povedal je še, da ima zakon namen zaključiti postopke in s tem zmanjšati dodatne stroške, ki nastajajo zaradi nesorazmerno dolgega trajanja denacionalizacijskih postopkov. Na koncu je omenil še sodbi Evropskega sodišča za človekove pravice, izdani v letu 2005 in 2006, ki opozarjata na problem spreminjanja pravnih temeljev ali pogojev nekega zakona, ki je v veljavi med tekom postopka. V razpravi so nekateri člani odbora izrazili podporo zakonu, saj je bilo izraženo prepričanje, da mora tudi zakonodajalec prispevati k čim hitrejšemu končanju denacionalizacije. 17 let, kolikor trajajo denacionalizacijske zadeve, je predolga doba in že samo to dejstvo prinaša dovolj škodljivih posledic. Nasprotno pa so drugi člani odbora izrazili podporo zahtevi Državnega sveta, saj so menili, da najtežjih denacionalizacijskih zadev, ki jih v 17 letih ni bilo mogoče rešiti, nikakor ne bo mogoče rešiti v kratkih inštrukcijskih rokih, kot jih predvideva zakon. Zakon sili organe odločanja k hitremu in s tem nekvalitetnemu odločanju. Menili so tudi, da ne gre zgolj za procesni zakon, saj prinaša nekaj novih upravičenj. Zakon ustvarja nove krivice predvsem zato, ker podpira vračanje premoženja v naravi za vsako ceno. Na koncu smo glasovali o mnenju, da je zakon o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja ustrezen, vendar pa to mnenje ni bilo izglasovano. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade, ki je predlagateljica zakona. Gospod Marolt, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Dovolite mi, da pojasnim nekatere razloge za sprejem zakona in zavrnem zmotne trditve, ki se pojavljajo v obrazložitvi odložilnega veta Državnega sveta in tudi v medijih. Ministrstvo za pravosodje kot pristojno za spremljanje zaključevanja postopkov denacionalizacije se dnevno srečuje s številnimi problemi denacionalizacijskih upravičencev, ki uveljavljajo vračilo premoženja majhne vrednosti. Mnogi izmed njih so že povsem obupali nad odločanjem upravnih organov in sodišč, ki že več kot 15 let odločajo o njihovih zahtevkih. V številnih primerih postopek traja nerazumno dolgo zaradi nedorečene upravne in sodne prakse. To ruši tudi zaupanje v pravo, ki je sestavni del načela pravne države. Zato je temeljni cilj tega zakona zagotoviti čim hitrejše zaključevanje teh postopkov. Temeljna usmeritev zakona je, da ne širi kroga upravičencev in glede na zakon o denacionalizaciji ne omogoča uveljavljanja novih pravic. Vsaka razprava v smeri naknadnega spreminjanja pogojev in pravil za denacionalizacijo je v direktnem nasprotju z načelom pravne države in načelom enakosti pred zakonom. Inštrukcijski roki, ki jih določa ta zakon, so namenjeni sodiščem, tako rednim sodiščem kot tudi Upravnemu sodišču in Vrhovnemu sodišču, ki odločajo o denacionalizaciji, poleg tega pa tudi Ustavnemu sodišču, ki odloča o ustavnih pritožbah v teh postopkih. Omenjeni roki niso namenjeni upravnim organom, ki odločajo o denacionalizacijskem zahtevku oziroma o glavni stvari. V tej zvezi je potrebno opozoriti, da gre za inštrukcijske roke, ki predstavljajo pomembno usmeritev sodiščem pri reševanju teh zahtevkov. Določitev inštrukcijskih rokov zakonov v ničemer ne posega v samostojnost in neodvisnost sodne veje oblasti. Slovenski pravni red pozna v procesni zakonodaji inštitut inštrukcijskih rokov, ki jih je dejansko v našem pravnem redu zelo veliko in so bili sprejeti tudi v Državnem zboru v tem mandatu. Ta inštitut je običajen in skladen z načelom delitve oblasti in sistemom zavor in ravnovesij. Tudi Ustavno sodišče Republike Slovenije je v številnih sodbah pozvalo vse državne organe k hitremu reševanju denacionalizacijskih postopkov. Če bi državni organi, ki odločajo o teh zahtevkih, upoštevali omenjene pozive Ustavnega sodišča Republike Slovenije, bi bila denacionalizacija že zaključena. V zvezi z dolžino predlaganih rokov je potrebno povedati, da niso nerealni, saj je bilo o večini zahtevkov že večkrat odločeno, dejansko stanje pa je tako že večinoma raziskano. Pri še nerešenih zahtevkih so večinoma sporna pravna vprašanja, zaradi katerih pa je morebiti dejansko stanje napačno ali pomanjkljivo ugotovljeno. Zakon rešuje nekatera pravna vprašanja, kar bi olajšalo upravnim organom in sodiščem odločiti o denacionalizacijskih zahtevkih in tako zaključiti še odprte zadeve. Zakon ima namen zaključiti postopke in s tem zmanjšati dodatne stroške, ki nastajajo zaradi nesorazmerno dolgega trajanja denacionalizacijskih postopkov. Stroške teh postopkov predstavljajo stroški upravnih in sodnih postopkov, ki jih ima državno pravobranilstvo in jih krije državni proračun, torej slovenski davkoplačevalci. Poleg tega predstavljajo potencialne stroške odškodnine na podlagi 72. člena zakona o denacionalizaciji, ki denacionalizacijskim upravičencem omogoča uveljavljanje odškodnine za nemožnost uporabe denacionalizacijskega premoženja za čas od uveljavitve zakona o denacionalizaciji do odločitve o zahtevku. To pravico upravičencem priznava tudi sodna praksa. Po našem mnenju so navedbe Državnega sveta glede zakona o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja neutemeljene in predlagam, da Državni zbor ob ponovnem glasovanju zakon podpre.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kar zadeva procesa denacionalizacije se zdi, kot da bo ta denacionalizacijski vlak vendarle končno prispel na ključno postajo. Ampak zdi se, da bolj ko se približuje temu, bolj raste nervoza in neučakanost. Ta zakon, ki je danes predlagan oziroma na katerega je bil vložen veto, je zakon, ki se zdi kot poizkus še zadnjega pospeška. Mnogi v Državnem zboru pa tudi izven njega, v Državnem svetu predvsem, pa sodijo, da je to hitenje prehitro in da se utegne zgoditi, da bi ob tem, če se metaforično izrazim, ta denacionalizacijski vlak celo iztiril oziroma da bi imel negativne posledice. Poslanska skupina DeSUS doslej ni podpirala tega zakona, tudi vmes nismo ob številnih različnih interpretacijah uspeli spremeniti svojega stališča. Napovedujem, da se bomo solidarizirali z načelnim stališčem, ki govori o zavračanju tega zakona Državnega sveta, dasiravno so nekateri pomisleki na ta stališča s strani predlagatelja čisto zagotovo tudi upravičeni. Vlada oziroma predlagatelj trdi, da gre zgolj za procesne novosti, da gre za pospeševanje, za določanje rokov, ki naj zagotove, da se bo vendarle iztekel ta proces denacionalizacije. Govori o tem, da se bi na ta način najverjetneje preprečili dodatni in veliki stroški, ki jih država z vodenjem teh postopkov ima in trdi, da bi na ta način se lahko verjetno izognili velikim in številnim odškodninam za nemožnost uporabe objektov, za katere gre. Vlada trdi tudi to, da ne gre za širjenje upravičencev, da ne gre za širjenje pravic, ne za nove obremenitve države in tudi ne za eventualno povzročanje dodatnih krivic. O teh istih stvareh govorijo tudi poslanske skupine oziroma poslanke in poslanci v Državnem zboru in Državni svet, vendar drugače. Znotraj teh skorajda kontrarnih stališč, ki se izključujejo, bo treba najti mesto. In to mesto, ki si ga je Poslanska skupina DeSUS nekako določila, je, da je vendarle precej teže na tem, kar se zakonu očita, zato ga ne kani podpirati. Menimo skupaj z nekaterimi drugimi, da je ta 4. člen relativno podroben in obsežen člen o hitenju, člen o neki določeni nervozi in da tudi v resnici na nek način izvaja skorajda pritisk s strani izvršne in zakonodajne oblasti na neodvisno vejo. Ni mogoče najbrž v celoti pritrditi, da ne bo nobenih novih stroškov, da ne bo nobenih novih upravičencev, da ni nobenih novih širitev pravic, da je skratka ta predlog zakona popolnoma nevtralen. Nas pač v to niste uspeli prepričati. In nekaterim očitkom, tudi Državnega sveta, pomislekom v zvezi s prenosom, na primer pooblastil v zvezi s spornim vračilom tako imenovane dvojne vrednosti, ki se je vmes zgodila, v zvezi s spornostjo možnosti obnove pravnomočno dokončanih postopkov in vztrajanja pri vračilu v naravi, se pač da strinjati tudi s stališči Državnega sveta. Če predlog zakona omogoča zmote in slabe rešitve, potem verjetno ni nujno oziroma ni potrebna podpora, ker v resnici gre za to, da se lahko dogodijo nevšečnosti, slabosti, napake, saj gre res za najpomembnejše probleme v zvezi z zemljišči, v zvezi s kulturnimi spomeniki, gozdovi in najbrž je te zelo zahtevne postopke treba speljati podobno, kot so bili nekateri, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]čeprav to traja dlje, kot bi si sami želeli. Mi bomo torej podprli predlog za veto oziroma ne bomo podprli zakona, kakršen je bil predlagan.
Hvala. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Mi v Slovenski nacionalni stranki ne bomo podprli tega zakona. Dejstvo je, da je zakon pisan na kožo Rimskokatoliški cerkvi in še nekaterim, ki so iz tujine zdaj prilezli na plano in bi se hoteli polastiti slovenskih nepremičnin, bogastva in ostalega. Širi se krog upravičencev iz tujine. Kar na lepem se je našla cela vrsta nekih žlahtnikov, nekega sorodstva v 25-em kolenu, noben ne zna ne slovensko, ampak zavohali so, da bi možno lahko v Sloveniji dobili kakšna posestva ali kaj podobnega. Uvajajo se za upravičence kar neka nova pravila in neke nove pravice. Zakon pa ne daje nobenega konkretnega odgovora na še nerešene in najbolj zapletene zadeve, kot so na primer zahtevki po vračanju gozdov, kmetijskih zemljišč in kulturnih spomenikov ter objektov v javni lasti. Ne rešuje se ničesar. In že tako ali tako se je v Sloveniji reševalo vračanje na čisto specifičen način. Edina država na svetu smo, ki smo pravzaprav večino vračali v naturi in še s finančnimi sredstvi podprli takšna vračanja. Smeje se nam cel svet, smeje se nam vsa Evropa. In ti se nam smejejo škodoželjno in ker si mislijo, da smo bedaki. Lepo pa se smeje Vatikan, ki je na tak krasen način prišel do ogromnega dodatnega bogastva. Zakon omogoča tudi to, da se bo nekaterim denacionalizacijskim upravičencem vrnilo dvakrat več, kot bi se jim moralo. Po drugi strani pa nihče ne upošteva, da je bilo 80% slovenskega bogastva, recimo bogastva oziroma slovenskih nepremičnin, pred drugo svetovno vojno hipotekarno zadolženo predvsem pri Zavarovalnici Slavija. O tem nihče ne govori. Vse se vrača dolgov prosto. Prekrasno. To ne more biti lepše. Nobenega vlaganja, "pufi" se brišejo, nazaj dobiš pa, nekoč si imel čevljarsko delavnico, danes dobiš nazaj tovarno čevljev. Super. Nekaterim je to všeč, vendar mislim, da državljanom in državljankam nikakor ne, kajti gre za denar, ki so ga ljudje vlagali ne od osamosvojitve Slovenije naprej, ampak od začetka samostojne države, ko smo bili še v sklopu Jugoslavije, naprej. Ljudje so delali, imeli so razne, kaj jaz vem, delovne akcije, samoprispevke in vse skupaj zato, da bodo danes nekateri novi tajkuni "pobasali" vse skupaj. Dejansko bomo dobili denacionalizacijske tajkune, ki smo jih v neki meri že dobili v Rimskokatoliški cerkvi. Gre s tem zakonom za eklatanten primer izvenproračunskega financiranja Rimskokatoliške cerkve. In dejstvo je, da so katoliške cerkve, njihove ustanove, posamezni redovi ali pa njihovi pravni nasledniki, marsikdo se zdaj predstavlja kot pravni naslednik, čeprav naša sodna oblast, naša veja te upravne oblasti tega ne preverja oziroma preverja preslabo. Ti so eni od največjih upravičencev v denacionalizaciji. Gre za zahteve v višini cca. 250 milijonov evrov. Mislim, to je lep denar, ki bi ga država mirno lahko porabila kjerkoli drugje. Ne, treba bo dati to cerkvi. Če vzamemo samo ljubljansko nadškofijo, pa ostale nadškofije, te zahteve, ki jih oni postavljajo, so gromozanske. Samostan v Kostanjevici, Arboretum Volčji potok, stavba Pokrajinskega arhiva v Mariboru in tako naprej. S tem, da tisto, kar je bilo že urejeno v Mariboru, recimo Betnavski grad, so razveljavili, navkljub temu da je šlo za pravnomočno menjalno pogodbo. Zakona nikakor ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sašo Peče, bo predstavil stališče poslanske skupine Lipa. Prosim.
Spoštovani prisotni. Dovolite v prvem stavku, v poslanski skupini Lipa smo zadovoljni nad odločitvijo Državnega sveta. Želimo si, da bi Državni zbor danes potrdil odločitev Državnega sveta, da se ne bi še enkrat ponovila ena izmed tistih največjih napak, ki so jih zgrešile Vlade Republike Slovenije s področja denacionalizacije. Dejstvo je, da vladni predlog, ki teži k novi denacionalizaciji, ki razširja krog upravičencev predvsem s področja Avstrije in Italije, ne v obliki zamene, in pa nova možnost zahtevkov s strani Rimskokatoliške cerkve, ne more biti v ponos naši državi Republiki Sloveniji. Ne bom govoril o konfliktu interesov, ne bom govoril o članstvu ministra v okviru reda Rimskokatoliške cerkve, ne o njegovi zaprisegi, ki ga veže o finančni podpori omenjeni instituciji. Govoril pa bom po mojem trdnem prepričanju o sramotnem vladnem predlogu, da se zgodijo nove krivice. Ni dolgo nazaj, ko se je z dokumentom Rimskokatoliška cerkev zavezala v odpovedi objekta kmetijske šole v mestni občini Maribor. Ministrstvo, ki pripravlja zakon, je navkljub temu dalo 8 milijonov evrov odškodnine, da so se oni odpovedali oziroma navkljub temu. Ob tem naj povem, da je samo 13 milijonov evrov namenjenih iz državnega proračuna za financiranje celotnega javnega šolstva. Potem naj kdo reče, da cenimo šolstvo bolj kot Rimskokatoliško cerkev oziroma njene apetite. Ob tem dovolite, da izpostavim smernice, način in pa vsebino dela aktualne Vlade. Po novem predlogu prav tako istega ministra bi namenili 800 milijonov evrov za odškodnino za uničeno premično in nepremično premoženje tistih, ki so med drugim tudi sodelovali z okupatorjem v okviru NOB-ja. Po drugi strani pa Državni zbor komplicira ob usklajevanju minimalnih plač, enkratnem naletu za 20 evrov, za tiste, ki prejemajo minimalno plačo. Gospodje in gospe, kam gremo? Eden izmed vladnih odvetnikov, torej odvetnikov SDS-a v Mariboru, hodi po grobiščih, išče nagrobnike z nemškimi priimki in odpošilja vedenje na njihove svojce v zameno za to, da le-ti posredujejo svoje denacionalizacijske zahtevke zoper, pa ne Vlado, ne SDS, ampak zoper državljanke in državljane Republike Slovenije, za katere v okviru vsake točke dnevnega reda ugotavljamo, da jih skoraj 40% živi pod pragom revščine. Mi pa na tej strani ali pa bolje rečeno, ob diktatu Vlade Republike Slovenije izplačujemo tovrstne, v narekovaju, "odškodnine", popravke krivic in podobne stvari ljudem, združenjem, ki so izključno, po moji oceni, do tega popolnoma neopravičeni. Ne bom govoril, kaj se bo v treh mesecih, če bo ta zakon sprejet, zgodilo s Pokrajinskim arhivom v Mariboru, s Triglavskim narodnim parkom, s pokljuškimi gozdovi, ker dejansko vsi vemo, za kaj gre. Na koncu mandata je pač treba s strani Vlade Republike Slovenije izpolniti zaveze. Toda če bi bile to zaveze po kadrovanju ali zaveze enkratnega značaja, pa naj se to zgodi. Ampak v teh primerih, gospe in gospodje, kjer nas tudi Državni svet skuša spraviti k modrosti, predvsem pa k odgovornosti do državljank in državljanov, pa jih lahko imenujem tudi davkoplačevalce, saj dejansko smo davkoplačevalci avtorji denarja, ki ga Vlada Republike Slovenije v zadnjih šestih mesecih meče skozi velika okna in usmerja v točno določene stvari. V Poslanski skupini Lipa bomo seveda z največjim veseljem podprli odločitev Državnega sveta, da omenjeni zakon, ki ga je pripravila Vlada Republike Slovenije, ne bi nikoli zagledal luči sveta, in njegova vsebina ne bi bila nikoli izpeljana v življenju vseh nas. Pri odločitvi pa vas v imenu poslanske skupine naprošam, pomislite, kakšen halo je bil okoli enkratnega, torej usklajevanja enkrat na leto minimalne plače, kjer gre za resničen drobiž v primerjavi s tem. Hvala.
Hvala. Gospod Mitja Ljubeljšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani zbor, spoštovani predstavniki Vlade! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo ponovno podprli zakon o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja, ki odpravlja dosedanje zakonske nejasnosti in pomanjkljivosti ter s tem daje pravno zakonsko podlago, da se postopki nedokončane denacionalizacije čim hitreje zaključijo. Že leta 1991 je bil sprejet zakon o denacionalizaciji, ki je nerealno napovedal zaključke postopkov v enem letu po vložitvi popolnih zahtev oškodovancev. Zaradi slabih rešitev tega ni bilo mogoče realizirati. Tudi Ustavno sodišče je večkrat opozorilo na prepočasne postopke v denacionalizacijskih zadevah in pozvalo državne organe k hitremu reševanju odprtih zadev. Opozorilo je tudi, da nastajajo zaradi zamud visoki stroški zavezancem, ki morajo ali pa bodo še morali poravnati škodo, ki nastaja zaradi nezmožnosti uporabljanja premoženja. Zato je s svojimi odločbami želelo pospešiti denacionalizacijske postopke, s tem da je razveljavilo posamezne določbe zakona o denacionalizaciji ali pa je s svojimi obrazložitvami vplivalo na vsebinsko odločanje organov. Na osnovi teh odločb Ustavnega sodišča je bil zakon tudi večkrat dopolnjen in spremenjen. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se ne strinjamo z odločitvijo Državnega sveta in njihovimi neprepričljivimi argumenti za nepodporo zakonu. Pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, mnenje Vlade Republike Slovenije, razprava v Državnem svetu in na matičnem delovnem telesu nas utrjujejo v prepričanju, da argumenti za nasprotovanje opozicije in Državnega sveta niso utemeljeni, zato je ponovna potrditev zakona nujna. V naši poslanski skupini se čudimo sprenevedanju tako Državnega sveta kot opozicije, ko na eni strani zatrjujejo, da je potrebno čim hitreje zaključiti denacionalizacijske postopke, ki se vlečejo že sedemnajst let, na drugi strani pa je toliko nasprotovanj, domnev, kritik, bojazni in vse to brez kakršnih koli konkretnih alternativnih predlogov, kako zaključiti še preostalih 3% oziroma preko 1.200 nedokončanih denacionalizacijskih postopkov, ki jih uveljavlja preko šesto upravičencev. Korektno bi bilo, da opozicija brez sprenevedanja odkrito in pošteno pove, da tega zakona ne bodo nikoli podprli, ker se med upravičenci nahaja tudi Rimskokatoliška cerkev. To je razvidno iz razprav. Ker ni utemeljenih različnih argumentov za nasprotovanje zaključku denacionalizacije, lahko zaključimo, da gre predvsem za ideološka nasprotovanje. Da ni pravih argumentov za nasprotovanje kaže tudi skromen odziv občin, ko jih je Državni zbor pozval, da posredujejo svoje mnenje do predloga zakona in navedejo konkretne probleme, ki bi s sprejemom zakona nastali. Odzvalo se je le pet občin s splošnimi pripombami predvsem na prvotni 7. člen, ki se je kasneje z amandmajem odbora črtal. Nobena občina pa ni navedla konkretnega problema, ki bi ga sprejem zakona povzročil pri njih, niti ni bilo nobenega odziva iz občin, kjer so župani tudi poslanci, ki nasprotujejo temu zakonu. Ponovna potrditev zakona o zaključku postopkov vračanja državnega premoženja bo pospešila zaključevanje postopkov, kar je v interesu tako upravičencev kot države. S tem se sledi tudi Ustavnemu sodišču, ki opozarja, da nedokončanje denacionalizacije ne ogroža le načel pravne države, ampak povzroča veliko materialno škodo za zavezance. Predvsem pa se moramo vprašati v Državnem zboru, ali je problem denacionalizacija ali pa je izvirni problem nacionalizacija z zaplembo premoženja. Če pred več kot šestdesetimi leti ne bi bilo zelo krivičnih in nemoralnih dejanj takratne povojne ljudske oblasti, ki je povzročila ogromno krivic, ki še do danes žal niso popravljene, se o tem zakonu ne bi niti pogovarjali niti o njem odločali. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke nimamo nikakršnih ideoloških težav, da ne bi še enkrat potrdili Zakona o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja.
Hvala. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov, prosim.
Če bi bile točne trditve Vlade, da zakon ne prinaša nič drugega, kot samo spodbudi sodišča, da bodo v treh mesecih izdala odločbe, da ne bo zaradi tega novih mogočih postopkov po obnovi, da ne bo novih pravic, potem ne vem, zakaj bi bil zakon potreben. Dajte mi razložiti. Ali je samo zato, da se sprejme odločitev na sodišču, ki je pravno morda nejasna ali pa sporna, vse zadeve so pa razčiščene, treba sprejeti takšen zakon? Drage gospe in gospodje, to enostavno ni res in Vlada debelo zavaja slovensko javnost s svojimi trditvami. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo predlog, ki ga je dal Državni svet in dopuščamo možnost, da se bo zbralo zadostno število poslank in poslancev, ki ga ne bodo ponovno podprli, da zakon ne bo sprejet. Za nas so točne naslednje trditve: da bi se denacionalizacija končala mesec prej, mesec kasneje, v vsakem primeru, ker zakon obstaja in rešitve obstajajo. To, da se do konca v vseh primerih ni izvedla, je kriv osnovni zakon. Mnoge odprte probleme je povzročil, mnogo nejasnosti je povzročil. Če želimo ostati na načelih, o katerih vi govorite, da zakon v izvajanju ne sme posegati v osnovno besedilo, potem je pač treba po tem zakonu stvari končati, ne pa jih na novo urejati. Vlada pravi, da zakon ne uvaja nikakršnih novih pravic. Preberite si člene zakona in boste ugotovili, da to enostavno ni res. V 2., 3., 8. in 10. členu se uvajajo možnosti za to, da se rešitve do denacionalizacijskih upravičencev urejajo drugače, kot jih ureja veljavni zakon. To je dejstvo. Prebrati ga je treba. Vi lahko sicer govorite javnosti, da ni res. Ampak slej ko prej se bo ugotovilo, kaj je resnica. In morda bo Vlada, če prej ne, na volitvah morala tudi za zavajanja odgovarjati. Vlada se je za to odločila, da sprejme ta zakon iz nepravnih razlogov. Ker pravni razlogi niso potrebni. Ampak zato, da pokaže svojo politično barvo in da izpolni obljube do tistih, ki še doslej niso dobili iz mnogih razlogov, včasih tudi po lastni krivdi, povrnjenega premoženja, kakor je to postavila in zahtevala denacionalizacija. Govorite, da ni bilo predlogov. Bilo je veliko predlogov. Vendar nobenega niste sprejeli. Če kimate, je to spet ali pozaba ali pa debela laž. Na matičnem delovnem telesu smo samo mi vložili cca. 10 amandmajev, od katerih nobeden ni bil sprejet. Ni bil sprejet niti amandma, naj se prikaže, kolikšne so materialne obveznosti, ki jih je na račun denacionalizacije imela država. In jaz vam povem, da je leta 1991, ko se je prvič zakon sprejemal, bilo rečeno, da bo v evrih to približno 0,85 milijarde evrov, da je čez pet let vlada ugotovila, da bo to približno 1,80 milijarde evrov, in da Vlada, gospod minister Šturm, sedaj priznava, da bo to okoli 4 milijarde evrov v naravi in preko odškodnin, pri čemer si pojdite pogledat, kakšne so osnove za izračun. En kvadratni meter poslovnega prostora ali stanovanja je pri teh 4 milijardah ovrednoten s 300 evri. Pa se nasmejte, pa recite, to je pa res realna vrednost, preko katere se vse računa. Zato mislim, da je treba pustiti, da slab in nesprejemljiv zakon o denacionalizaciji doživi svoj zaključek, ne pa sprejemati ideološkega zakona, kakršnega je pripravila Vlada, da bi se prikupila tistemu delu volivk in volivcev, ki bodo deležni tega zakona. Hvala.
Hvala. Gospod mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči za besedo! Vsem skupaj lep pozdrav, tudi pripravljavcem zakona iz ministrstva. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije zakonu, ki je izrazito lobistične predvolilne narave, odločno nasprotujemo, smo mu nasprotovali ves čas in mu bomo tudi v bodoče. Ne nasprotujemo vračanju premoženja in pa popravi krivic. Da pa s popravo krivic ustvarjamo druge krivice in pa še hujše finančno-materialne posledice, to je pa preveč. Ali pa predvsem zato, podprli bi zgodbo, kjer gre za popravo krivic z denarjem, sredstvi, ne pa z vračanjem v naravi, kajti v vsakdanjem življenju, in s tem se kot župan dnevno srečujem, prihajamo ravno do norih zgodb, ki s popravo krivic nimajo nobene zveze. Misliti, da je za popravo krivic nujno vrniti 16 tisoč hektarjev pokljuških gozdov, da je treba vrniti arboretum Volčji potok tak, kot je danes, ali pa južno obalo Bohinjskega jezera, Slap Savico, pa mogoče še mali Triglav in pa Sedmera jezera. Ali vsi tisti, ki to zagovarjate, veste, da smo v praksi tam, kjer so imele občine ideološko opredeljene župane in temu niso nasprotovali, vrnili v naravi vodovodne rezervoarje za nekaj tisoč ljudi, pa se ni nihče pritožil? Ceste, zemljišča, otroška in pa športna igrišča. In sedaj ko se, upam, da po srečnem naključju mandat tega drugačnega enoumja nekako izteka, je treba v treh mesecih na hitro, pa naj stane tiste, ki prihajajo za nami, vrniti kar se vrniti da, da nam ne bo zmanjkalo časa. Kaj je ostalo v denacionalizaciji po sedemnajstih letih? Ostalo je 3 ali 4% najbolj problematičnih, najbolj težavnih zadev, ki jih sodišča, v katere tako zaupate, verjamete in jih vodite že več kot tri leta in pol, v tem času niso zmogla in bila v stanju rešiti. Zdaj pa je treba seveda zgodbo na hiter način zaključiti v treh mesecih. Kdo mi zatrjuje, da bo res, ker ni bilo mogoče po pravni, zakoniti poti v desetletju in pol v stanju rešiti, lahko razen z dekretom, ki je enako krivičen, kot tisti, s katerim je bilo vzeto, zaključiti v treh mesecih točno z določenim ciljem in določenim interesom? In krivice, ki so jih povzročili nekateri od naših staršev in dedov, bodo na račun davkoplačevalcev, naših otrok in vnukov, plačevale generacije. Ta zakon in denacionalizacija, ki smo se je v Sloveniji lotili v času vladavine Demosa je unikum v svetu in Evropi. Tako radodaren, kot smo bili mi, ni bil nihče v tej Evropi in tem svetu. Smo očitno izredno bogata država. In jaz sem vesel, da zdaj v predvolilnem času ta darila, od katerih pa imajo korist samo nekateri, kar dežujejo z neba, posebej pa se je aktiviralo pravosodno ministrstvo. Zato v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije vsem takim ravnanjem še naprej odločno nasprotujemo in se zahvaljujemo tudi Državnemu svetu, da nam je dal več časa za razmislek, da sprejmemo dobro in boljšo odločitev. Večkrat ste zapisali, da gre za procesni zakon. Kakšen procesni zakon neki? Vsebinski zakon s točno določenim ciljem in namenom - vrniti na hitrico, tudi tisto, kar je vprašljivo in sporno. 5-krat, 6-krat sem v toku teh razprav že vprašal spoštovanega gospoda ministra Šturma, ali se bo država potrudila in zakonsko obvezala dobiti podatke iz arhivov v Sloveniji in v tujini. Premoženje smo namreč vrnili že osebam, ki so nekdaj imele to pod hipoteko in so dobile hipoteko izplačano, ali pa vračamo tudi tistim, ki so bili recimo v času denacionalizacije ob enem tudi angleški državljani in so imeli pravico in možnost tudi dobiti s strani Nemčiji v Angliji vrnjeno vojno odškodnino. In zdaj vsem tem, ki so dobili [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]že enkrat, bi želeli na hitrico predvolilno vračati še enkrat. Vrnimo raje nekaj našim delavcem in otrokom, ki so te pomoči bolj potrebni. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, predstavniki ministrstva, lepo vas pozdravljam, pozdravljam tudi predstavnika Državnega sveta v odsotnosti. Zakon o denacionalizaciji, ki je bil sprejet v letu osamosvojitve Slovenije, je pretenciozno napovedal, da bodo popolno vloženi zahtevki za vračanje podržavljenega premoženja rešeni v letu dni. Kljub temu, da so se v zadnjem času denacionalizacijske zahteve reševale prednostno, smo v 15-letnem zaostanku, saj vsi zahtevki še vedno niso rešeni. Za tako dolgotrajen proces gotovo obstaja več vzrokov. Dolgotrajnost povzroča visoke stroške tako za državo kot za upravičence. V Novi Sloveniji smo upali, da smo si enotni, da je treba postopke čim prej pripeljati do konca. Pa žal nismo, kar je bilo pričakovati, saj se sicer denacionalizacijski postopki ne bi dobesedno vlekli skoraj ves čas obstoja naše države. Nekdo je za to imel svoj politični interes in čas je, da na odgovorne tudi s prstom pokažemo. Čim prejšnji zaključek postopkov vračanja podržavljenega premoženja je bila naloga, ki si jo je kot eno od prioritet zastavila tudi sedanja koalicija po 12-ih letih drugačnih vlad, ki niso imele te prioritete. V koalicijsko pogodbo smo zapisali, citiram: "Postopke denacionalizacije je treba v čim krajšem času pripeljati do konca. Posebno vlogo pri tem mora imeti Ministrstvo za pravosodje z nalogo koordinacije in vodenja vseh ravni odločanja glede denacionalizacijskih zahtevkov". Konec citata. Na tem mestu je treba izreči priznanje Ministrstvu za pravosodje pod vodstvom ministra dr. Lovra Šturma in Vladi Republike Slovenije, ki je z različnimi ukrepi in smernicami skušala zadeve pripeljati do konca, vendar pa nekateri odgovorni organi tega niso v celoti upoštevali. Zato smo v Poslanski skupini Nove Slovenije prepričani, da bo Zakon o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja pospešil in dokončal proces denacionalizacije. Želimo poudariti, da je osnovno načelo pravne načele načelo pravičnosti. Prepričani smo, da je ta zakon napisan izključno v tej funkciji, saj je vendarle država zaradi ljudi in ne ljudje zaradi države, zato se zavedamo in zavzemamo, da se končno popravijo krivice, ki so bile storjene. Ustavno sodišče je v številnih odločbah opozorilo na prepočasno postopanje državnih organov v denacionalizacijskih zadevah. Ustavno sodišče je zahtevalo, da se glede na javni interes vsi postopki vračanja odvzetega premoženja čim prej dokončajo. Pozvalo je vse državne organe, ki sodelujejo v postopkih denacionalizacije, na hitro reševanje odprtih zadev, vendar pa hitro reševanje ne pomeni tudi nekakovostnega reševanja zadev. Poziv Ustavnega sodišča velja tako za sodišča, za pravobranilstvo, upravne enote, Vlado in Državni zbor. Tisti, ki bodo danes glasovali proti zakonu, bodo glasovali proti odločbam Ustavnega sodišča in bodo glasovali za nadaljevanje 12-letne kontinuitete. Glasovali pa bodo tudi za novo povečanje stroškov, ki jih plačujemo davkoplačevalci, zaradi še vedno nerešenih denacionalizacijskih zahtevkov. Sovražni govor, ki ga je bilo danes tukaj zaznati v nekaterih stališčih, pa gotovo danes povzroča krvave potne srage na slovenski ustavi. Cilj zakona o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja, ki ga je Državni svet zelo neprepričljivo zavrnil, je zagotoviti čim hitrejše in kakovostno zaključevanje postopkov vračanja podržavljenega premoženja in odpraviti nekatere pravne ovire za dokončanje teh postopkov, ter uveljaviti ustavni pravici do odločanja v razumnem roku in pravici do učinkovitega pravnega varstva. Temeljna usmeritev zakona je, da ne širi kroga upravičencev in glede na Zakon o denacionalizaciji ne omogoča uveljavljanja novih pravic. Ker zakon glede na Zakon o denacionalizaciji ne določa novih upravičenj, ne bo imel dodatnih proračunskih posledic. In ker je država zaradi ljudi in ne ljudje zaradi države, bomo poslanci Nove Slovenije glasovali ponovno za zakon. Hvala za vašo pozornost.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Državni sekretar s sodelavci, poslanke in poslanci. Tematika vračanja podržavljenega premoženja je izredno občutljivo področje. To nam dokazuje tudi veto Državnega sveta, ki zahteva, da poslanci še enkrat odločimo o obravnavanem zakonu. V zvezi z vztrajanjem teh postopkov se je večkrat oglasilo tudi Ustavno sodišče in poziva državne organe k čim hitrejšemu zaključevanju zadev v zvezi z vračanjem premoženja. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se zavzemamo za čim hitrejši zaključek postopka denacionalizacije. Zavedamo se, da je postopek zaradi mnogih dejavnikov zelo zapleten in da zaradi pogostega spreminjanja zakonodaje s tega področja prihaja do težav in predolgih postopkov vračanja premoženja. Temeljni cilj, to je dokončanje še odprtih denacionalizacijskih postopkov, poskušamo doseči že 17 let. Skrajni čas je, da se po vsem tem času zgodba zaključi. Pri tem pa moramo biti previdni, da ne povzročimo dodatnih krivic. Dejstvo je, da dolgotrajni postopki povzročajo mnogo materialne škode, nastaja pa tudi posredna škoda, saj dolžina postopkov resno načenja načelo pravne države. Dejstvo, da se denacionalizacija še ni zaključila, povzroča nepotrebno škodo tudi pri vsakdanjih zadevah in projektih, ki so s premoženjem v postopku denacionalizacije le v posredni povezavi. Poznani so primeri, ko so veliki projekti, osebni ali državni, za več mesecev ali celo let zaostajali le zato, ker se je na nekem območju nahajal objekt, ki je bil v postopku denacionalizacije in zato ni bilo mogoče nadaljevati projekta. Zaradi vseh teh težav in dolgotrajnih postopkov v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pozdravljamo obravnavani zakon, ki bo po našem prepričanju hitreje zaključil postopke vračanja podržavljenega premoženja in odpravil nekatere pravne ovire za dokončanje teh postopkov. Zaradi pogostega spreminjanja denacionalizacijske zakonodaje so se pojavile tudi mnoge nedorečenosti, ki povzročajo v nekaterih primerih kršitev načela enakosti oziroma v konkretnih primerih omogočajo nekonsistentne rešitve. Po mnenju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke predlagani zakon dejansko poenostavlja postopke oziroma rešuje nekatera druga odprta vprašanja. Ureja tudi možnost za vpis lastninske pravice na vrnjenem premoženju v zemljiško knjigo, ureja obveznost pridobitve lastninske pravice s strani upravljavca objektov javne koristi in podobno. Menimo torej, da je zakon dober in ustrezen, tudi z vidika pravne in demokratične družbe se spodobi te postopke končno dokončati. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Pavel Gantar bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Predloga zakona o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja, na katerega je Državni svet izglasoval veto, ne bomo podprli, tako kot tega predloga nismo podpirali in smo mu nasprotovali že v prejšnjih obravnavah v Državnem zboru. Pravzaprav, kot sem že omenil, bi se ta zakon moral imenovati zakon o restituciji, zakon, s katerim poskušamo vrniti premoženjsko lastniške razmere za 60 let nazaj in začeti vse znova, kot bi lahko rekli. To pa je seveda nemogoče. Slovenija je, kot veste, kolegice in kolegi, v zgodnjih 90. letih sprejela zakon o denacionalizaciji, ki je bil mnogo bolj in je mnogo bolj radikalen, kot so bili podobni zakoni, ki so jih sprejeli v nekdanjih socialističnih državah. Iz njegove strogosti in doslednosti so izhajali številni problemi in samoblokirajoče določbe, ki so oteževale realizacijo zakona. Hkrati so povzročale nove krivice, ne samo pri tistih, ki so bili prizadeti z vračanjem, pač pa tudi med tistimi, ki so bili upravičeni do vračanja. Kljub križem in težavam z zakonom, poskusom njegovega spreminjanja, ustavnih določbam in odločbam je proces denacionalizacije takšen, kot je; pred zaključkom. Ostalo je še nekaj bolj kompleksnih in zapletenih problemov, ki pa se še rešujejo. S tega vidika končana denacionalizacija zakon sploh ni potreben, razen, če sedanja vlada, ki jo personificira minister za pravosodje, ne želi poseči v ta proces in spremeniti pravila igre tik pred zaključkom. In prav za to gre. Opozorjeno je že bilo na nekatere člene. Jaz posebej opozarjam na 8. člen, ki lahko pomeni in pomeni neupravičeno pridobljeno materialno korist, ko se zazidano stavbno zemljišče vrača v bistvu kot nezazidano oziroma celo kmetijsko ali kakršnokoli drugo zemljišče, kar je definitivno koruptivno pridobljena, bi rekel, protipravno pridobljena premoženjska korist v vseh drugih odnosih v tej državi, hkrati 11. člen omogoča obnovo postopkov, ki so bili že zaključeni s pravnomočno odločbo in lahko upravičeno pričakujemo, da bodo tisti upravičenci, med katerimi pa je predvsem Cerkev, to pa moramo povedati, da bodo lahko sprožili postopke ponovno tam, kjer so nezadovoljni s takšnim razpletom zadeve. Blejski otok bo najbolj značilen, že danes napovedujem, takšen primer. Zato takšnega zakona ne moremo podpreti. Sam sem v prejšnjih razpravah večkrat poudarjal, da je bila denacionalizacija akt pravnega nasilja oziroma nasilja revolucionarnega prava. In ta zakon čez 60 let ponavlja točno isto. Je akt revolucionarnega nasilja in revolucionarnega prava. Hvala lepa. Tega zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj ob 15. uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo sejo. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o preprečevanju omejevanja konkurence, redni postopek. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi k 45. členu. Glasujemo. Glasovalo je 62 poslank in poslancev, za 46, proti 5. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi k 81. členu. Glasujemo. Glasovalo je 62 poslank in poslancev, za 48, proti 5. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predlagatelju predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. V skladu s Poslovnikom predlagamo, da se tretja obravnava predloga zakona opravi že na tej seji. Hvala lepa.
Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovalo več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Ugotavljam, da je glasovalo 66 poslank in poslancev, za 54, proti 4. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prekinjam to točko dnevnega reda. Službe zbora bodo pripravile pregled v katerega bosta vključena sprejeta amandmaja in člena h kateremu sta bila amandmaja sprejeta. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora, ki bo v torek, 1. aprila. S tem prekinja to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o prenosu nalog v pristojnost pokrajin v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Proceduralno vprašanje, gospod dr. Gantar. Izvolite.
Gospod podpredsednik, rad bi vas samo opomnil in ostale, da Poslanska skupina Zares pri tej točki izvaja obstrukcijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Enako so najavile poslanske skupine: SD, Lipa, DeSUS, SNS in LDS. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 44 poslank in poslancev. Ugotavljam, da je zbor nesklepčen, zato bomo glasovali še enkrat. Glasovanje teče. Navzočih je 45 poslank in poslancev. Ugotavljam, da je Državni zbor ponovno nesklepčen, zato bomo tretjič glasovali ob 15. uri in 15 minut. Hvala lepa. Prekinjam sejo za 10 minut.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda. Rad bi vas obvestil, da bomo sedaj izvedli tretji poskus glasovanja. Glasujemo o vloženem amandmaju. Glasovalo je 45 poslank in poslancev. Ugotavljam, da zbor ni bil sklepčen. Da ne bi prekinjali seje Državnega zbora, predlagam, da nadaljujemo z nadaljnjim glasovanjem. Hkrati se bomo pa v tem času dogovorili z vodstvom Državnega zbora, kdaj bomo nadaljevali z glasovanjem o tej točki. Ugotavljam, da se s tem strinjate, in prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih, redni postopek. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Glasovalo je 59 poslank in poslancev, za 50, proti 3. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin LDS in SD k 5. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 23. členu; če ta ne bo sprejet, postane amandma k 23. členu brezpredmeten. Glasujemo. Glasovalo je 64 poslank in poslancev, za 17, proti 46. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o prvem amandmaju Poslanske skupine Lipa k 11. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 9. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o drugem amandmaju Poslanske skupine Lipa k 11. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti 1. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prej sem vas že opomnil, da je amandma k 23. členu postal brezpredmeten. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 26. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 2. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga z zakona. Ker so bili sprejeti amandmaji k več kot dvema členoma, predlagatelj pa ni predlagal, ja pardon, bo zbor tretjo obravnavo opravil na naslednji seji. Sklep bom dal še na glasovanje. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada Republike Slovenije. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo predloga zakona o sodnih taksah - v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS; Bom prebral do konca.; in DeSUS k 34. členu. Gospod Školč, izvolite. Kaj želite? Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Ne, gospod podpredsednik, držal sem roko, da bi zastavil neko vprašanje. Kot veste, je 6 poslanskih skupin obstruiralo odločanje pri prejšnji točki, in nam ni jasno, ali je bil zakon potem sprejet ali ni bil sprejet v naši odsotnosti. [[Ugovarjanje v dvorani.]] Oprostite, v preddverju se pač to ne sliši. Prosil bi vas za jasen odgovor, ali je bil zakon sprejet ali ni bil, glede na to, da smo na posvetu vodij poslanskih skupin danes bili deležni poduka predsednika Državnega zbora, da se ne bo te točke nikakor prekinjalo, da so vsi elementi za razpravo in odločanje podani.
Hvala lepa. Gospod Školč, nisem vedel, kaj mislite, ko ste držali roko, to je prvo. Drugo, seja Državnega zbora je bila odprta seja in mislim, da je večina poslancev spremljala to sejo in ste tudi bili obveščeni, kaj se je dogajalo. To je moj odgovor. Rad bi vam pa še enkrat povedal, da zbor amandmaja zaradi nesklepčnosti ni sprejel in je bilo odločeno, brez da bi kdo rekel, da se glasovanje o tej točki zaradi neuspelega glasovanja opravi na isti seji kasneje, po dogovoru z vodstvom Državnega zbora. Zdaj ne bi šel v razpravo, prosim. Nadaljujemo sejo z glasovanjem o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 34. členu. Glasujemo. Glasovalo je 50 poslank in poslancev, za 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo odločanje o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Izvolite, gospod Školč, proceduralno vprašanje v zvezi s to točko dnevnega reda, o kateri smo sedaj glasovali?
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V zvezi s to sejo. Gospod podpredsednik, sprašujem vas: "Kako je možno, da nesklepčen zbor sprejme meritorno odločitev in ali velja?" Vi ste rekli, da je zbor sprejel odločitev o prekinitvi, zbor lahko [[...]]Ja, oprostite, tako je bilo rečeno [[...]] [[medsebojni pogovor.]] [[...]]Odločitev ne more biti sprejeta, če zbor ni kvalificiran za odločanje in prosim, da naredite prekinitev seje, da to s predsednikom Državnega zbora razčistite, kajti to pelje v demontažo odločanja v Državnem zboru.
Gospod Školč, jaz sem povedal prej, res me niste slišali, pa bi zdaj še enkrat ponovil, da predlagam, da se seja ne prekine zaradi nesklepčnosti pri glasovanju, ampak, da to opravimo kasneje, na isti seji, vendar se bomo o tem pomenili v teku seje z vodstvom Državnega zbora. In prosim, če mi dovolite, da nadaljujem sejo, ker mislim, da na ta način ne bomo prišli nikamor, niti do enega niti do drugega rezultata. Besedo dajem predlagatelju predloga zakona [[...]] [[medsebojni pogovor.]] [[...]]Gospod Jelinčič vam bom dal proceduralno, ko me boste bolj kulturno vprašali.
Hvala lepa. Ne morem, ker me ne slišite ali ne vidite ali pa nočete slišati in nočete videti. No, pa vseeno hvala lepa. Ne vem kako je mogoče, da nesklepčen zbor sprejme zavezujočo odločitev. To meni ni čisto jasno. Potem se tukaj ta demokracija podira in v tem primeru, gospod predsedujoči, potem je to nekoč že bilo, včasih, ampak mislim, da danes tega ne moremo več dovoliti. Saj ni tak problem, pa naj pripeljejo še enega od svojih poslancev, naj gospod Battelli pokliče še gospo Pozsonec, pa bo zadeva rešena. Ne pa na tak način. Dejansko tukaj je zdaj na preizkusu demokratičnost tega Državnega zbora in če hočete dokazati, da ta demokratični inštrument ne velja več, vam je to uspelo.
Hvala lepa. Prekinjam sejo za 10 minut.
Po posvetu z vodstvom Državnega zbora smo se dogovorili, da boste o nadaljevanju glasovanja o točki, o kateri zaradi sklepčnosti ni bilo glasovano, obveščeni. Zato mi dovolite, prosim, da nadaljujem sejo, in me ne prekinjati s proceduralnimi vprašanji o tem problemu oziroma o tej točki, in mislim, da bomo tako sejo pripeljali do konca. Hvala. Sedaj smo pri 6. točki. Besedo dajem predlagatelju predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Prosim, imate besedo, gospod državni sekretar Marolt.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam, da se tretja obravnava predloga zakona opravi na tej seji. Hvala lepa.
Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Glasovalo je 65 poslank in poslancev, za 47, proti 15. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v torek, 1. aprila 2008, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je amandma sprejet. Amandmaje k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o eksplozivih in pirotehničnih sredstvih, redni postopek. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Zares k 24. členu. Ob tem naj vas opomnim, če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod točko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Glasovalo je 67 poslank in poslancev, za 24, proti 39. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Lipa k 24. členu. Izvolite, gospod Zagorac, v imenu Poslanske skupine Lipa, obrazložitev glasu.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči! V poslanski skupini Lipa bomo amandma podprli, ampak apeliramo tudi na ostale poslanke in poslance v tem Državnem zboru in pa tudi mogoče na Vlado, v kolikor še ima kakršenkoli vpliv s kakršnimikoli pokazatelji, da vpliva na svoje poslanke in poslance v tej hiši, da tak amandma podprejo. Amandma ne zahteva popolnoma ničesar drugega kot to, da se na pirotehnične izdelke, ki se prodajajo v času praznikov, več ali manj gre za novoletne praznike, da se na te izdelke zapiše besedilo, in sicer v velikosti najmanj 5 milimetrov, ki bi stalo nekako takole na škatlici: "Uporaba pirotehničnih izdelkov lahko povzroči hude telesne poškodbe ali materialno škodo, moti ostale, vznemirja živali ter onesnažuje okolje." V taki dikciji in takem amandmaju ne vidim ničesar narobe. Še prehitro bodo prišli novoletni prazniki, še prehitro bomo deležni, tudi s strani Ministrstva za notranje zadeve, vseh tistih dragih oglasov na televiziji, ki bodo opozarjali, da pirotehnična sredstva povzročajo takšne in drugačne poškodbe, takšno in drugačno škodo. To bi bil nekako prvi vidik, v kolikor bi ta amandma sprejeli. Zdi se mi pa tudi, da bi s tem lahko pomagali ali pa celo preprečili, do neke mere, prodajanje pirotehničnih sredstev na črno. S tem bi olajšali delo, bodisi policiji bodisi inšpekcijskim službam, da bi pobrali te varne stvari vsem tistim, ki bodo prodajali izdelke, ki tega napisa ne bodo imeli. Treba je opozoriti, da se je ta država odločila, takšne napise dajati na cigaretne škatle, na alkoholne pijače, na nekatere igrače, niste pa zainteresirani za to, da bi se to zgodilo na pirotehničnih sredstvih. Sam ne vidim razloga, zakaj ne. Nenazadnje, kdo so največji uporabniki pirotehničnih sredstev. Poleg otrok, za mene je otrok do 16 leta otrok, in pa tisti, ki so jim "cigani udarili čez mejo", in so leta 1991 kot specialci branili to državo. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 71 poslank in poslancev, za 24, proti 45. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine Lipa k 35. členu. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod točko 2 brezpredmeten. Gospod Zagorac, v imenu Poslanske skupine Lipa. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo spoštovani gospod predsedujoči. Meni je žal, da prejšnji amandma ni bil sprejet. Imamo pa zdaj pred seboj amandma k 35. členu, za katerega bom skušal razložiti vsem tistim, ki niste imeli časa zakona pregledati, se do njega opredeliti oziroma sledite navodilom, kaj pravzaprav ta amandma pomeni. V prvi fazi pomeni, da se štirinajst let starim otrokom ne dovoli nakupa pirotehničnih sredstev, ampak se to dovoli šele otrokom starim šestnajst let. Se mi zdi, da je ta meja dokaj spodobna in tudi tisti, ki pravite, da je potrebno otrokom do šestnajstega leta oziroma da lahko tudi štirinajstletniki v prisotnosti staršev uporabljajo pirotehnična sredstva, se sprašujem, ali ni vseeno ali sam na dvorišču vrže petardo ali je zraven oče pa mu roko raznese pred očetom ali ne. Tragedija je toliko večja. Drugi del tega amandmaja pa pravi oziroma gre v smeri, da je dovoljena uporaba pirotehničnih sredstev, bom rekel, samo od 31. decembra do 1. januarja. Takrat je v bistvu izživljanje, sproščanje adrenalina, občutek pomembnosti, občutek znanja in poznavanja orožja, ne vem, karkoli pač, vonj po smodniku, kakorkoli, tistim najhujšim in najbolj adrenalinskim, tem adrenalin in pa smodnik "džankijem" dajemo to voljo, da to delajo. Kdorkoli bo temu ugovarjal in rekel: "So še nekateri drugi prazniki, ki se praznujejo v tej smeri." Meni se zdi, da božič ravno ni praznik, ko bi se pokalo, velika noč tudi ne, ustanovitev neke politične stranke, kot je to navada pri nekaterih strankah v tem parlamentu, pa tudi ne, da bi se pokalo. Enostavno gre za onesnaževanje okolja, strašenje živali in pa predvsem ogrožanja osebne varnosti in pa varnosti drugih ljudi. Hvala.
Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za 23, proti 45. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zares k 35. členu. Glasujemo. Glasovalo je 72 poslank in poslancev, za 26, proti 46. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona v drugi obravnavi niso bili sprejeti, amandmajev k tretji obravnavi ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Obrazložitev. Spoštovane poslanke in poslanci, če sem spregleda vašo roko vas lepo prosim, veste za moje ime in priimek in funkcijo, če se obrnete name. Hvala lepa. Začetek prijave v imenu poslanske skupine, izvolite prosim. Gospa Cveta Zalokar Oražem imate besedo.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. Jaz se opravičujem, ampak vas sodelavec je dobro videl, da sem nakazala že bistveno prej preden je prišlo do tega, da želim besedo. Tako da, ni problem, vi res težko, ampak zato so tu sodelavci, ki sedijo zraven vas. V Poslanski skupini Zares smo vseskozi opozarjali, da imamo občutek, da se pri omejevanju pirotehničnih sredstev v Sloveniji ne obnašamo dovolj racionalno. Mi imamo velike pomisleke v zvezi s tem, predvsem zaradi tega, ker tudi danes niso bili sprejeti amandmaji s katerimi smo želeli omejiti čas uporabe teh sredstev. Po drugi strani pa tudi opozarjanje na to, da bi na izdelkih vendarle pisalo, da so to nevarna sredstva, ki povzročajo hude telesne poškodbe, ki povzročajo tudi negativne posledice tako pri drugih ljudeh, govorimo predvsem o starejših, govorimo o bolnih in seveda tudi vplivajo na živali in na okolje. Naše mnenje je, da pri tej zadevi ni treba zgolj sledili direktivam evropske unije pač pa bi bili lahko bolj restrektivni, kajti javnost nas opozarja in nam govori, da je veliko negativnih posledic uporabe pirotehničnih sredstev. Današnja razprava, ki je bila v parlamentu ob obravnavi tega zakona, je pokazala, bom rekla, ne to da si želimo tega čim manj, ampak da nekateri pravzaprav to zadevo podpirajo. To najbrž podpira predvsem država, ker prejema določen del davkov tudi iz tega, vendar pa so po naši oceni negativne posledice prevelike. Veselje, ki je, bom rekla, pogojeno s tem, da morda drugim povzročamo težave, da smo pri tem agresivni in nerazumevajoči do drugih, v vasi, recimo, ali ob verskih obredih in podobno, jaz mislim, da takšno veselje ne temelji na pravih temeljih, zato v naši poslanski skupini izražamo pomisleke, da ta zakon ni dovolj restriktiven, da bi morali omejiti tudi na določene druge načine uporabo teh sredstev in seveda, da se država pri tem obnaša tudi dvolično. Po eni strani sicer policija opozarja, vrtimo spote, po drugi strani pa zelo z veseljem poberemo davke in omogočamo na nek način zaslužkarstvo. Predvsem pa se mi zdi, da so ta sredstva odraz potrošniške družbe, za katero ni potrebno, da bi se v popolni meri razvila tudi pri nas. To ni v čast temu, da delamo dobro dejanje. Zato tega zakona v naši skupini ne bomo podprli.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prijava teče, prosim. Gospod Alojz Sok, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom ta zakon podprl, čeravno moram povedati, da se nisem posebej poglabljal v vsebino. Ampak, glede na to razpravo - seveda nima smisla v Sloveniji uzakonjati nekaj drugače na tem področju, kot je znotraj celotne Evropske unije. Ker če mi prepovemo, v sosednji Avstriji, na Madžarskem ali v Italiji pa lahko mirno ta sredstva nabavite, kupite, potem seveda niste na področju Republike Slovenije nič naredili, razen da naložimo določenim našim inštitucijam določene dodatne naloge. Najbolj je vedno sladko tisto, kar je prepovedano. In če prepovedujete, potem dejansko na nek način še bolj vzpodbujate. To je še zlasti popularno pri mladini, ki hoče biti pred tistim, kar ji nekdo hoče z neko zakonodajo prepovedati, onemogočiti. Zaslužkarstvo, država, verski prazniki in kar ste še drugega omenili, na žalost nima s tem nič skupnega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Drago Koren, izvolite.
Tudi sam bom z veseljem podprl ta zakon, kajti menim, da je dober. Prepričan sem, da vsaj zakonsko ureja vse potrebne stvari. To, da ni bil sprejet amandma glede označevanja - jaz mislim, da je bilo jasno povedano s strani ministrstva, da bo to urejeno s podzakonskimi akti in jaz v to verjamem in glede tega nimam nobene bojazni. Kot sem pa že prej v svoji razpravi povedal, se pa sam popolnoma strinjam in ne vidim nobenega smisla, da je ta uporaba ne vem kako dolgo dovoljena, se pravi, da se strinjam s to časovno omejitvijo tako glede nabave kot uporabe. Je pa res, da smo kar se tiče nabave v Evropski skupnosti, kjer so meje odprte in nima smisla, da bi mi imeli drugačne ureditve kot so v drugih državah. Res je, da so stvari lahko zelo nevarne in da dejansko povzročajo veliko škode ljudem, starejšim, otrokom, živalim, da povzročajo tudi precej materialne škode z zanetenimi požari. In moram reči, da se sam zelo čudim ob novem letu, koliko imamo Slovenci denarja, da ga lahko toliko spuščamo v zrak, in govoriti o revščini v Slovenji, se že tu vidi, da nima nobenega smisla. Hvala lepa.
Gospod Presečnik je malo prej dvignil roko. Izvolite. Sem ga dobro videl.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Jaz pa ne vem ali bom podprl z veseljem ali ne z veseljem, zaradi tega, ker niso problem te spremembe. Jaz sem že pred približno dvema letoma, ko sem nadomeščal na odboru enega od naših članov, predlagal, da bi morali mi razmišljati o tem, da bi prepovedali tako prodajo kot uporabo določenih vrst pirotehničnih izdelkov in pripomočkov in tako naprej. Od takrat sem slišal za primere, da hodijo na nekaterih mejnih področjih Slovenije Avstrijci za naše praznike, za cerkvene praznike, v naše kraje metat bombe, te petarde in kaj jaz vem kaj še vse, jaz se ne spoznam na to. Ampak, zakaj hodijo? Zaradi tega, ker je pri nas to dovoljeno, v Avstriji pa to ni dovoljeno. Zato se mi zdi brez veze vso to govorjenje, kako je dobro, če imamo malo večje omejitve. Jaz bi dal popolno omejitev, vendar sem takrat na Odboru za notranjo politiko doživel dobesedno posmeh. Gospod Koren, ne pod vašim vodstvom, pred dvema letom, ko je bila, mislim da prejšnja sprememba v obravnavi. Zato bom jaz najbolj vesel takrat, ko bomo, pa me najbrž ne bo več zraven, ko bomo dejansko za nekatere kategorije ali pa nekatere tipe teh izdelkov dobesedno prepovedali tako prodajo kot uporabo. Tokrat pa ali glasujemo za to ali ne, zato pravim, da ne bom niti z veseljem niti z žalostjo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo. Sam zakona zaradi tega, ker pač predlagani amandmaji, ki bi nekako omejili uporabo, vsaj po mojem prepričanju, teh nevarnih stvari niso bili podprti, ne bom podprl. Tudi prepričanja, da je v Evropi nekaj dovoljeno in zakaj bi mi omejevali, me niso prepričala. Glede na to, da vemo, da je v mestu Amsterdam na Nizozemskem dovoljena marihuana, pri nas pa še vedno ni. Hkrati je tudi dovoljena uporaba heroina za lastne potrebe, pri nas pa še ni. Tako da, če hočemo biti tako restriktivni in se toliko omejevati na to Evropo, potem sprostimo vse, tako kot vsi ostali. Meni se zdi pirotehnika v določeni meri še bolj nevarna kot marihuana. Je pa res, tako kot je dejal pred mano govornik. Vse te bombe, ki jih Avstrijci nosijo, za nekatere v tej državi, da bi rešili ta meddržavni spor bi mogoče bilo najboljše, da gredo specialci, ki so jim "cigani 1991 udarili preko" pa so branili našo državo, na Hrvaško mejo pa naj tam sproščajo svoj smodniški adrenalin in pa vonj po smodniku. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 71 poslank in poslancev, za 54, proti 9. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda - to je s ponovnim odločanjem o Zakonu o zaključku postopkov vračanja podržavljenega premoženja. Prehajamo na odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju, skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora. To je 46 ali več. Odpiram listo za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Miran Potrč imate besedo, prosim.
Hvala lepa. Naša poslanska skupina Socialnih demokratov bo glasovala proti sprejemu tega zakona. Jaz verjamem, da je naša argumentacija za vse, ki zakona ne berete in verjamete ministru in Vladi, da je ta zakon nujno potreben, da bi se denacionalizacija popravila, hkrati pa pripovedujejo, da z zakonom ne bo nič novega, niti glede procedur, niti glede materialnih pravic, niti glede eventualnih novih. Tisti, ki to verjamete in vam gre na živce, da opozarjamo, da to ni res in da zakon mnoge nove probleme odpira, mnoge nove pravice prinaša, povečeval bo tudi postopke, ker bo po pravnomočnosti jih lahko na novo obnovil, in imeli boste, kar imate. Drugo, kar bi rad povedal, razmislite, ali je pametno sprejemati takšen zakon z glasovi samo treh koalicijskih strank in morda še enim glasom predstavnika narodnosti, ki je prišel tretji dan na sejo na glasovanje v tej točki, morda. Menim pa, da to le ni najboljši znak za tako pomembno stvar. Tudi na tej točki bi nek dogovor med koalicijo in opozicijo morda bil mogoč, če bi bili za njega pripravljeni, pa niste bili, ker menite, da je treba pred zaključkom mandata storiti vse, da bi pokazali svojo vdanost tistim, ki bodo pridobili na podlagi tega zakona realizacijo pravic, ki jo zagotavlja sicer po vaših trditvah že Zakon o denacionalizaciji. Če bi bilo tako, potem bi morali za mnoge zakone predlagati zakone o izvrševanju. In ko bi po treh mesecih ugotovili, da ta zakon o izvrševanju ne daje polnih rezultatov, bi predlagali nov zakon o izvrševanju zakona o izvrševanju. Moram reči, da me čudi, da gre Vlada v takšne projekte in zagovarja takšne zakone. To je zelo daleč od pravne države. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Barbara Žgajner Tavš. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Tudi v Poslanski skupini Lipa tega zakona ne bomo podprli. Poslanski kolega Sašo Peče je v predstavitvi stališča Poslanske skupine Lipa jasno in glasno povedal, bom rekla, tistih nekaj ključnih argumentov: Zakaj Vlada pretirava, zakaj Vlada ne deluje v imenu nacionalnega interesa, ko pride z zakonom, ki povzroča nove krivice, ko izsiljuje takšen zakon. Na zakon je bil izglasovan veto Državnega sveta, ne brez razloga, spoštovane kolegice in kolegi. Če na kratko strnem. S prisilnimi zakonskimi instrumenti se sili odločevalce k hitremu in s tem nekvalitetnemu odločanju. Ustvarjajo se nove pravice, s čimer se povzročajo nove krivice. Širi se krog upravičencev iz tujine, uvajajo se nova pravna sredstva izredne obnove že končanih denacionalizacijskih postopkov. Zakon kaže na neodgovornost Vlade in na njen cilj, da se denacionalizacijskim upravičencem vrne čim več premoženja, ne glede na posledice, spoštovane kolegice in kolegi. Prišlo bo do izsilitve hitrih in nekvalitetnih odločitev in s tem do zadovoljitve koristi posameznih denacionalizacijskih upravičencev na račun nastanka novih obveznosti zavezancev, še zlasti države, kar pomeni, da bo zakon povzročil nove javnofinančne stroške, da ne naštevam naprej. In ob tem se sprašujem ali pa vas sprašujem, spoštovani vladni predstavniki, ki izsiljujete s takšnim zakonom: Kdo je največji denacionalizacijski upravičenec v naši državi? Tisti, ki je imel do sedaj ugodno rešenih 93,7% denacionalizacijskih zahtevkov. In tisti, ki ima še vedno apetite, ne samo po nepremičninah, apetite tudi po vračanju v naravi. Triglavski narodni park, Bled, pritožba na Evropsko sodišče, ker je RKC nezadovoljna z odločitvijo domačega sodišča. 8 milijonov evrov, danes smo že omenili, je dobila samo odškodnine, kljub temu, da se je pred časom že odrekla odškodnini, zato ker cerkev ni mogla uporabljati kmetijske šole v Mariboru. In še in še. Spoštovane kolegice in kolegi, tak zakon je nepravičen do slovenskih državljank in državljanov, zato ga seveda v Poslanski skupini Lipa ne bomo podprli.
Hvala lepa. Gospa Majda Širca, izvolite.
Ko smo v Poslanski skupini Zares videli ta zakon, smo ga takoj zavrnili. In če ste sledili našim razpravam in našim stališčem do tega zakona, lahko temu pritrdite. Sprašujemo se, ne samo o vsem tem kar je bilo ravnokar rečeno o novih krivicah in o vprašanju intenc, ki so v ozadju za tak pospešek, ki si ga minister želi, sprašujemo se tudi ali ne gre s takim zakonom za ustavno spornost oziroma za razlikovanje med vsemi tistimi denacionalizacijskimi postopki, ki so se do sedaj zgodili in temi, ki bi se, v kolikor bo ta zakon sprejet, v kolikor ga boste sprejeli. Tukaj bo prišlo do neenakopravne obravnave in tukaj menimo, da gre tudi za vprašanje ustavne spornosti. Da pa hitite s tistimi najbolj trdimi orehi, ki so ostali v tej državi - niso ostali zaradi tega, ker jih nekdo ne bi hotel rešiti, ampak zaradi tega, ker jih je bilo težko rešiti, ker so bili zahtevni in ker je bilo več postopkov pri reševanju le teh, več pritožb itn. Vsi ti postopki so sedaj umaknjeni, kar pomeni, da bo prišlo do rešitev po instant metodi, ki se bo izognila tistim postopkom, ki jih pravni red spoštuje. Pustimo koliko krivic za nazaj je bilo že narejenih, ampak bile so recimo temu znotraj neke legalne rešitve, ki jih je naročal zakon. Ta zakon pa bo te legalnosti spodbijal, ustvarjal neenakost, predvsem pa dejansko nove krivice in koristil vemo komu. V tem kontekstu niti ni pomisleka, da bi naše stališče spremenili in bomo zakon zavrnili.
Hvala lepa. Gospod Janez Drobnič, prosim.
Hvala lepa za besedo. Ta zakon ne bo vplival na odločitve sodnih organov, komu vrniti in komu ne vrniti. Gre samo za vprašanje časa. Tisti, ki branite, ki zavirate vračanje premoženja, delate zelo v škodo davkoplačevalcem, kajti na tej osnovi so tisti, ki niso dobili premoženja ob pravem času, upravičeni do odškodnine in do zamudnih obresti. To je pravzaprav paradoks vsega tega. Tisti, ki ste vplivali na zadrževanje vračanja, delate v škodo davkoplačevalcev in to je pomembno povedati. In to je grozno. Pravilno je ugotovila gospa Tavš, koliko bo treba plačati. Omenila je cerkev, zato ker ni bilo vrnjeno v pravem času. V tem času je premoženje propadalo, država in davkoplačevalci pa morajo to pokrivati. Če bi to dodelili v enem letu, v dveh letih, davkoplačevalcem, ne bi bilo potrebno plačati ničesar oziroma do treh let, kakor sem seznanjen, ničesar. Tako bo šlo pa to v milijonsko premoženje. In zato je ta zakon dober za davkoplačevalce. In nesprejetje tega zakona in preprečevanje vračanja, tako ali tako po sodni poti, dela v škodo davkoplačevalcev. Zato bom jaz ta predlog zakona podprl, tako pa tudi poslanska skupina - ker, želimo zmanjšati stroške davkoplačevalcem.
Hvala lepa. Gospod mag. Sajovic. Prosim.
Hvala lepa. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo zakonu, ki je slab, nasprotovali. Predvsem zato, ker ga ocenjujemo kot predvolilni, populistični zakon, na stroške slovenskih davkoplačevalcev. Ali lahko kdo razume, da bomo zgodbe, ki jih sodnemu sistemu v 17-ih letih ni uspelo zaključiti, zaključili v 3-eh mesecih. O tem bi morali sprejeti drugačen zakon in reči vsem, katerih vloge in zahteve še niso bile dokončno rešene, bomo vse kar so si zaželeli vrnili v naravi, ne glede na posledice, ki jih v praksi to izvajanje zakona že ima. Gre za najbolj zahtevne, najbolj občutljive zadeve, ki jih sodiščem ni uspelo rešiti in ravno za te zahteve je treba dobiti dodatne podatke, dodatne argumente za in proti in se na podlagi tega odločiti. Večkrat sem že opozoril, ker je prisoten spoštovani gospod minister, poudarjam in opozarjam še enkrat: vrnili smo določena premoženja, ki so bila pred vojno pod hipoteko tujih bank in hranilnic in taisti ljudje bodo sredstva dobili vrnjena dvakrat in država Slovenija se ni potrudila, da bi pridobila spisek tistih, ki so kot tuji državljani, na primer angleški, dobili od Nemčije vojno odškodnino, in jim zdaj ponovno vračamo. Če hočemo biti pošteni do davkoplačevalskega denarja, potem morajo sodišča in država pred dokončnim odločanjem iz arhivov v Beogradu, Haagu in Londonu predhodno pridobiti podatke, kateremu od tistih, ki je bil večkratni državljan, je bilo nekaj že vrnjeno in pa seveda ne vračati ponovno. Če pa pogledamo kako je zgodba, ki jo je začel Demos dolga leta nazaj, potekala v praksi, pa lahko vidimo, da je bilo v sredinah iz katere prihajam fizičnim osebam vrnjen nazaj vodovodni sistem s katerim se oskrbuje več kot 5000 ljudi, da je bilo vrnjeno hokejsko, otroško in pa športno igrišče v naravi, ker se mogoče takrat pripadajoči lokalni občini ni zdelo pomembno temu ugovarjati, prerekati se in protestirati. In zdaj se tisto, kar bi morala poplačati država z odškodnino prevaljuje na breme lokalnih skupnosti. Če hočemo dobiti te objekte nazaj, ki so bili, se strinjam, krivično nepošteno odvzeti, vendar jih bomo zdaj mogli mi kot lokalne skupnosti plačati namesto, da bi bilo to poplačano z obveznicami s strani državi. Zato seveda povzročanju novih krivic in pa zakonu v celoti v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije nasprotujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prijava teče. Preden bi začeli si dovolim reči, naj bo to obrazložitev glasu in ne preveč polemika, skoraj nič polemike. Gospod Miran Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Želel bi biti pošten do predloga zakona in mu ne obešati stvari, ki so bile napačno, vsaj po moji oceni, napačno urejene v Zakonu o denacionalizaciji. Menim pa, da ta zakon popolnoma brez potrebe predpostavlja, da doslej nihče tudi sodišča ni hotel po zakonu delati in da mora zato naložiti sodnikom, da bodo v treh mesecih rešili tisto kar se rešiti ni dalo. To je slaba popotnica za delo sodišč. Drugo. Daje nekaj novih pravic. In tretje, obnavlja postopke, ki bodo pomenili dodatno delo ne pa olajšanje procedure. Kar zadeva materialne obveznosti in pa škodo, ki jo delamo, eni ali drugi, gospe in gospodje, prav bi bilo spomniti se, da je ta vlada ne slučajno odločila, da je treba vrniti po možnosti vse v naravi tudi v primeru, ko gre za uporabo določenih objektov za javni namen: šole, kultura, znanost in podobno. In ta odločitev države je imela za posledico, da se poleg vračanja v naravi vračajo tudi odškodnine za dolgoletno neuporabo sredstev. Pred tem so mnogi upravni organi delovali v skladu z Zakonom o denacionalizaciji in rekli, kadar se uporablja objekt v javno korist, se ne vrača v naravi, ampak v obliki odškodnine. Ta vlada je to odločitev spremenila. Izrecno je predlagala s sklepom, da se vse po možnosti vrne v naravi, in s tem je ta vlada povzročila dodatno obremenitev. Vse drugo je čista neresnica.
Hvala. Gospod mag. Cvikl, prosim.
Če bi držalo to, kar so nekateri rekli, da bo to velik prihranek za državni proračun, potem bi med finančnimi in drugimi posledicami zakona pisalo, da je ta zakon proračunsko pozitiven, ne pa da tu piše, da je proračunsko nevtralen. Ni res, da ta zakon ne bo imel učinkov. Ta zakon bo imel zelo velike negativne učinke na javne finance. Najprej bo ta zakon zahteval, da se v treh mesecih določi osnova, četudi te osnove ni bilo. In če je osnova, potem jo bo naenkrat treba vrniti. Potem bo pa zakon v nadaljevanju predvsem glede sodišč in glede Slovenske odškodninske družbe zahteval, da se na to, na novo opredeljeno osnovo določi odškodnina. In seveda Slovenska odškodninska družba ne mogla ščititi javnega interesa in v postopkih omejevati obsega odškodnine. In kakšna bo posledica? Posledica bo, da bo presežek, ki je trenutno v Slovenski odškodninski družbi, šel za pospešeno vračilo denacionalizacijskih postopkov, do katerih ne bi nikoli prišlo. Tako da, spoštovani kolegi, ki pravite, da bo imel ta zakon pozitivne učinke, če bi temu bilo tako, bi o tem Vlada kaj rekla. Zakon bo imel veliko negativnih učinkov za davkoplačevalce, ker se bo vrnilo nekaj, kar se vrniti ne bi smelo, in plačalo nekaj, kar se plačati ne bi smelo. Nenazadnje, ko je Vlada konec leta 2006 šla v neko takšno hitro poravnavo, je v breme odškodnin za leto 2007 in 2008 izplačala nepotrebnih 8 milijonov evrov. To je samo en primer. Poznano je, kdo je bil prejemnik, in poznano je, kateri ministri ste o tem odločali. Sedaj pa želite, da se do konca mandata to naredi na ostalih stotinah primerov. Škoda bo v desetine, stotine milijonov evrov. Ne bom podprl zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Boštjan Zagorac, prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Pri obravnavi tega zakona sem večkrat slišal, zakaj se ukvarjamo z vsebino. Gre za procesen zakon, ki narekuje neke stvari, določa neko hitrost in takšne zadeve. Po mojem prepričanju gre za procesen zakon, ki se še kako dotika vsebine nekega drugega zakona, Zakona o denacionalizaciji. Sam enostavno ne morem verjeti, da bo ta vlada, ta država, ljudje, ki delajo v sodstvu, lahko v treh mesecih razsodila nekaj, česar ni bilo moč narediti v 17 letih. Večino zahtevkov po denacionalizaciji je bilo uresničenih, ostali so tisti težji in zdaj jih bo treba v treh mesecih počistiti. V zakonu piše, da zakon ne bo imel vpliva na državni proračun, kar demantira tiste, ki pravite, da delamo škodo davkoplačevalcem. Jaz z nacionalizacijo, verjemite mi, nimam ničesar. In prav tako ne želim imeti ničesar z denacionalizacijo. Vendar če boste od mene zahtevali, da kakorkoli pripomorem k temu, da bomo vrnil 1,9 milijarde tolarjev Rimskokatoliški cerkvi v Mariboru, ker ni mogla uporabljati Vrbanskega platoja, če boste to zahtevali od mene, od moje hčere, od moje žene, potem vam povem, da takšne stvari ne morem podpreti. Nisem jaz kriv, da ta inštitucija tega ni mogla uporabljati. Ni kriva moja hčera in ni kriva moja žena. Mogoče je čas, da naredimo miselni preskok, mogoče tudi starostni preskok v svoji glavi. Samo tega zakona, ki je absolutno političen in pa predvolilen ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Drago Koren.
Lep pozdrav še enkrat. Preveč laži in demagogije je bilo zdaj tukaj izrečene, pa mi vest ne da miru, da se ne bi tudi sam oglasil. Sam moram reči, da bom zakon podprl. Podprl ga bom pa zato, ker mislim, da je po 17-ih letih veljavnosti zakona o denacionalizaciji in še vedno neuspešnem končanju resnično skrajni čas, da to zadevo pripeljemo do konca. Ko sem prej omenil laži, ko ste govorili o novih upravičencih. Ne vem, kje ste videli nove upravičence. Kje je še možnost vložiti zahtevo za denacionalizacijo? Nihče, ki ni že vložil v zakonitem roku zahteve za denacionalizacijo, ne more vložiti nove zahteve. In govoriti sedaj o tem je za moje pojme resnično laganje. Nobenega novega upravičenca za denacionalizacijo ne more biti. Pa vendar smo danes ponovno to slišali v Državnem zboru. Jaz mislim, da je zadeva v tem, kar je tudi vzrok za to, da 17 let zadeva ni rešena. Enostavno pač na določeni strani ni volje, da bi se zadeva končala. Pa morda je prav, da tudi povem, na kateri strani ni volje. Volje ni na tisti strani, jaz bom rekel, kjer so predhodniki sodelovali pri nacionalizaciji. Tukaj bi opozoril še na eno škodo, ki se dela. Jaz mislim, da predvsem župani ali pa tisti, ki malo bolj aktivno delate v občini, veste, kako velika škoda se dela občinam, predvsem zaradi tega, ker ni rešitve. Ali bi bila pozitivna ali negativna bi bila boljša od te, kot da ni rešitve. Marsikdaj bi občina lahko šla [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]v nacionalizacijo in lahko izpeljala svoje projekte, če bi bila denacionalizacija končana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z obrazložitvijo glasu v lastnem imenu. Gospod Sok je dvignil roko. Še kdo? Prijava teče. Gospod Sok, ker ste že imeli besedo, vam dam besedo. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom ta zakon podprl, se pravi nasprotujem temu vetu, ker mislim, da je motiv za ta veto v Državnem svetu politične narave. Se pa zelo strinjam s tem, kar je povedal moj poslanski kolega Koren. Mislim, da mnogi poslanci, vključno z gospodom Potrčem na čelu, ne vedo danes, o čem pravzaprav govorimo. Poglejte, v kakšni agoniji so še vedno stanovalci, ki še vedno živijo v denacionaliziranih hišah. Občina jih je poslala živet v te hiše, danes ne more zaradi postopka denacionalizacije vlagati, strehe nad njimi pa se podirajo. K nam redno hodijo župane spraševat: "Kaj boste naredili?". Na eni strani imamo zvezane roke, ne moremo vlagati v te hiše investicijsko, ne drugače, postopek pa ni končan. Ljudje, ki pa živijo notri, pa imajo vsakodnevne težave. Vi pa pravite, da to ni problem in da zaradi voliteven, ne vem, temu nasprotujete. Kakšno rešitev pa potem predlagate? Jaz bi vas to vprašal. Kakšno rešitev predlagate? Kaj naj naredimo? Ali so to naši državljani ali kdo je potem to? Konkretno, v našem mestu je kar nekaj takšnih hiš, za katere bi bilo nujno potrebno takoj zaključiti denacionalizacijski postopke, da ne bi nastajala škoda naprej. In če omenjate Verbansko, je škoda nastala, ker minister Školč in vsi tisti, ki so bili niso želeli vrniti v določenem času tega premoženja. In sodišče je pač danes odločilo, da je takšno in takšno stanje, da je treba te milijone poravnavati. Enako je v Skladu kmetijskih zemljišč, kjer bi že davno morali vrniti kmetijska zemljišča, danes pa mora ta sklad nekaterim denacionalizacijskim upravičencem izplačevati odškodninske zahtevke. Dejansko s tem, ko se to ne konča, povzročate škodo in nalagate nova bremena slovenskim davkoplačevalcem. To jim je treba povedati in to je resnica naše 17 let trajajoče zgodbe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še enkrat bi prosil. Bil sem zelo jasen, brez polemike. Gospod Janko Veber, imate besedo.
Hvala za besedo. Zakon je zagotovo krivičen in mislim, da ga danes v parlamentu ne smemo podpreti, kajti ge za enostavno logiko, ki jo resnično težko razumeš, kajti zakon govori o tem, da je potrebno vrniti premoženje v naravi za vsako ceno. In to je tisto, kar je narobe. In tudi če se pogovarjate o občinah, ali bodo zaradi tega lažje reševale problem. Sploh ne. Če se ne bi vračalo za vsako ceno v naravi, bi danes se lahko pogovarjali o tem, da se izplača odškodnina za tisto, kar ni mogoče rešiti s pravnimi postopki v doglednem roku. In samo vračanje v naravi povzroča dejansko največ problemov prav s tem. Tistim, ki živijo v teh objektih, občinah, ki želijo načrtovati razvoj, in nenazadnje tudi državi. Ampak tukaj za vas pravzaprav sploh ni pomembno, ali je nekaj pravno sporno ali ne, vrniti je treba, pa ni važno, kakšne posledice bo to za seboj potegnilo. In to so rešitve, ki jih resnično si v Sloveniji ne zaslužimo in zagotovo ne pomagajo k razvoju, ampak pravzaprav pomagajo tistemu, ki bo dobil tako premoženje, da bo pravzaprav dobil odškodnino, občina pa, če bo hotela urejati ta objekt, ga bo mogla tako in tako odkupiti, in bo dvakrat pravzaprav plačala za nekaj, kar sploh ne bi bilo potrebno vračati v naravi. Te rešitve, ki jih imamo zapisane v tem zakonu, vračajo za vsako ceno v naravi, so resnično predvsem neživljenjske, imele bodo tudi velike finančne posledice in ne vem, zakaj bi na tak način pravzaprav morali zaključevati denacionalizacijo, kajti dejstvo je, da se s tem ne bo zaključilo. Dejstvo je, da se bodo odprli novi primeri. In logika, kot pravite, da ni novih upravičencev. Če včeraj nisi bil upravičen, po tem zakonu boš upravičen. Torej je to nova obveznost in nov upravičenec.
Hvala lepa. Gospod Aleš Gulič, prosim.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! O tem zakonu smo veliko govorili že na sejah Odbora za notranjo politiko in že tam se je pokazalo pravzaprav, kakšni so skrivni nameni predlagatelja. Ne gre za sistemski zakon, ne gre za popravo krivic, tudi v osnovi verjetno ni želja po povzročanju novih krivic. Ampak je želja po tem, da bi se zadeve, ki jih pravzaprav sodišča doslej z vsem svojim znanjem in prizadevanjem niso mogla rešiti, rešile zelo zelo na hitro. Kar po čez. Pravzaprav bi bilo najbolje tako, da se ti postopki zaključijo tako, da se vse, kar je kdorkoli zahteval, vrne. To je tudi osnovni cilj. Seveda se pa pri tem ne upošteva, da ni nujno, da so vsi zahtevki upravičeni. To je ostalo nekje zadaj. Žal je pri predlagatelju samem za njim stala pogoltnost, požrešnost. In tega ni pisal, tega predloga zakona ni pisal gospod Šturm sam, ampak sta mu zelo dobro pomagala še Gargatois in Pantagrel, pojeduh in požeruh. Zaradi tega tega zakona ne bom podpiral. Če drugega ne, vsi trije avtorji niso navedeni.
Hvala lepa. Gospod Bojan Kontič, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz se strinjam s tistimi, ki trdijo, da je bila osnovna napaka narejena takrat, ko je bil Zakon o denacionalizaciji v obsegu, kot je bil, dejansko tudi sprejet. Ne morem pristajati na rešitev na način, da postopki niso rešeni in jih rešimo na način, da vrnemo vse. To enostavno ni mogoče. In ko govorimo o občinah, občine se v investicijskih načrtih srečujejo s težavami, kjer so bile vrnjene posamezne parcele v središču mesta, ki jih je zdaj potrebno s ciljem razvoja odkupovati in to verjetno po visokih cenah, ker so dejansko precenjene. In ko govorimo, da ni novih upravičencev. Ja, kaj pa je to drugega kot nov upravičenec, če nekdo po prejšnjem, sedaj veljavnem zakonu vloži zahtevo in ni upravičen, po tem novem pa bodo ugotovili, da je upravičen in bo vrnjeno. To so novi zahtevki in te zahtevke bo država na ta način tudi reševala. Ko govorimo o upravičencih brez pogoja reciprocitete, postajajo državljani Republike Slovenije, ki imajo stalno prebivališče v tujini, če so sami ali njihovi predniki rojeni v Sloveniji. To je nova skupina ljudi, ki bo lahko upravičila svoje zahteve po denacionalizaciji. In dejansko širimo zadeve in to je treba priznati, hočemo ali nočemo. Po letu 1990, prej se je to bolj malo, po letu 1990 pa se je pri nas uveljavilo v mesecu decembru in imamo Miklavža, imamo Božička, imamo Dedka Mraza, torej ti trije, ki so pripravljeni za otroke darovati veliko, seveda če gledamo tudi malo pravljično, ampak niti približno niso tako darežljivi kot je darežljiva država v primeru vračanja denacionalizacijskega premoženja.
Hvala lepa. Gospod Zagorac. Postopkovno vprašanje?
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Glede na to, da smo [[...]]
Da ali ne? Zaradi tega se javljate?
Da, postopkovno, saj drugače mi ne pripada beseda.
To pa vem.
No, super. To veva oba. Glede na to, da smo v nekaterih obrazložitvah zagovornikov zakona slišali, da lahko pride do oškodovanja davkoplačevalskega denarja, vas bi prosil v skladu s poslovnikom in v imenu Poslanske skupine Lipa, da nam dovolite 30 minut odmora pred glasovanjem. Hvala.
Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Ugotavljam, da ne. Vaši prošnji je ugodeno. 30 minut odmora. Nadaljujemo ob 17 uri.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo sejo. Ali želi predstavnik Poslanske skupine Lipa besedo, glede na to, da ste zahtevali odmor? Prosim, gospod Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Še en odmor ne gre. Vsi tisti, ki ste že tri in pol leta v tej hiši, to veste, tako da taki medklici samo kažejo na vaše neznanje. Ampak bom šel na to, o čemer smo se posvetovali. Nekaj očitkov je bilo navrženih o tem vsem tistim, ki tega zakona ne bomo podprli, na primer, da škodujemo davkoplačevalcem, ker se bodo odškodnine upravičencem iz naslova tega zakona oziroma iz naslova zakona o denacionalizaciji povečale. Potemtakem je utemeljeno vprašanje, spoštovani kolegi iz koalicije, zakaj s tem zakonom niste prišli leta 2004 in bi davkoplačevalcem prihranili triletne obresti. Vse ostalo je zavajanje, podlo zavajanje. Zakon je politično primeren pred volitvami za volivce z vaše strani. In očitki, ki so leteli - tudi to smo predebatirali v teh 30 minutah - tako na opozicijske poslance, ki zakona ne podpiramo, kot tudi na kolega Potrča, da se krog upravičencev ne širi. Glejte, v 2. členu tega zakona - verjamem, da mnogim od vas ni uspelo priti do 2. člena, ker je že 1. člen dovolj kompliciran, ki pravi, da se ukinja vzajemnost. In ta vzajemnost omogoča neke nove upravičence. Verjamem, da tega nočete in ne morete razumeti, ampak to so pač dejstva. In ne glede na to polurno pavzo v Poslanski skupini Lipa zakona ne bomo podprli in bomo podprli veto. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 21. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da zakon ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca, gospoda Saša Pečeta, bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Saša Pečeta glede odziva na ravnanja Republike Hrvaške. Glasujemo. Glasovalo je 65 poslank in poslance, za 21, proti 41. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Zmaga Jelinčiča Plemenitega bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Zmaga Jelinčič Plemenitega glede zagotavljanja suverenosti slovenskega ozemlja s strani sosednjih držav. Glasujemo. Glasovalo je 63 poslank in poslancev, za 14, proti 44. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. V skladu s predlogom poslanke mag. Majde Potrata bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za javno upravo, dr. Gregorja Viranta na poslansko vprašanje mag. Majde Potrata v zvezi s podpisom sporazuma med Vlado in nevladnimi organizacijami. V svojem imenu, izvolite.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Pričakujem, da boste podprli predlog za razpravo o odgovoru ministra Viranta na moje poslansko vprašanje povezano s sklenitvijo sporazuma med Vlado in nevladnimi organizacijami. Ta vlada je dobila iz zapuščine prejšnje pripravljen sporazum o sodelovanju med nevladnimi organizacijami in Vlado. 13. junija leta 2005 sem prvič vprašala Vlado, kaj se dogaja s tem sporazumom. Odtlej Vlado nenehno sprašujem zaradi tega, ker se bodisi kot poslanka ali kot predsednica Komisije za peticije, človekove pravice in enake možnosti soočam s pripombami, pritožbami nevladnih organizacij o diskriminatornem obravnavanju nevladnih organizacij pri posameznih razpisih, o nezadovoljstvu z razdeljevanjem sredstev in še bi lahko naštevala. Zato sprašujem ministra Viranta, vedno znova, kaj je s sporazumom. Dali so napraviti tri analize o nevladnem sektorju, zagotavljajo, koliko sredstev so več dobili, hkrati pa ne povedo, da so marsikakšno pristojnost na nevladne organizacije prenesli. Ko pa smo opozicijske poslanke in poslanci pričakovali, da bi bila taka razmerja med vlado in nevladnimi organizacijami tudi zakonsko urejena, so bili poskusi vedno zavrnjeni. In nenazadnje, varuhinja človekovih pravic je v svojem poročilu pozvala, naj bo sprejeta zakonska obveznost, da o vseh tistih zakonih, kjer je to sodelovanje nevladnih organizacij potrebno, naj bo to tudi z zakonom predpisano. Vse je bob ob steno, zato mislim, da bi bila razprava o teh vprašanjih nujno potrebna. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za 19, proti 45. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Saša Pečeta bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje gospoda Saša Pečeta v zvezi z vplivi privatizacije. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za 19, proti 46. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Bojana Kontiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje gospoda Bojana Kontiča v zvezi s Termoelektrarno Šoštanj. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za 22, proti 42. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Boštjana Zagorca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje gospoda Boštjana Zagorca v zvezi z načrtom privatizacije državnega premoženja. Gospod Zagorac, v imenu Poslanske skupine. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. V načrt odprodaje državnega premoženja spada tudi podjetje Paloma Sladki vrh, to je tista Paloma, ki ste jo včasih gledali po televiziji in sta dva zelo primerna golobčka dirkala po reklamah in vsi ste jemali WC papir in robčke od nje. Ta Paloma se je potem nekako našla v stiski. In grozno dejstvo je, da mi je minister odgovoril, da država nima neposrednega deleža v Palomi in zato za njo ni odgovorna. Postavljam vprašanje, zakaj se je znašla v tem odloku, če država nima deleža? In drugo vprašanje, Kad in Sod sta lastnika 70,94% podjetja Paloma d.d. Če država nima neposrednega deleža, čigava pa sta Kad pa Sod? Moja, vaša in od ljudi. Zato takšno zavajanje enostavno nima primere v tej državi. Ljudje, ki delajo v tem podjetju, imajo približno 500 evrov plače. Spoštovani gospod predsedujoči, zelo bom vesel, če boste umirili nekatere nadebudne, ki jih ne zanima delavska plača, da bi lahko nadaljeval. Hvala.
Se strinjam. Izvolite, gospod Zagorac.
Hvala, spoštovani gospod podpredsednik, za vašo intervencijo. Danes ima trenutno zaposleno osebje oziroma ljudje, ki delajo v podjetju Paloma, približno 500 evrov neto plače. Vodstvo tega podjetja, ki je v državni lasti, gospod Marin, gospa Pergarjeva, nekaj čez 10.000 evrov plače. Če je to racionalna poraba državnega denarja, potem ne vem, za kaj gre. Nekdo iz uprave je tudi morebiti lagal o svoji izobrazbi, kar pomeni, da je tudi načrt prodaje, pod katerega je član uprave oziroma direktor uprave podpisan, neveljaven. In to škodi reputaciji države, državnega premoženja in še čemu drugemu. Takih ljudi enostavno v državnih podjetjih ta država ne rabi in ne sme imeti. In če ne boste danes pristali na to, da se o tem pogovorimo, kljub temu, da finančni minister govori, da gre za njegovega otroka, gospa Pergarjeva nima z njim ničesar, pa jo imenuje "moja punčka", ki bo uredila to zgodbo - tu jaz in ljudje, ki tam živijo, ne moremo verjeti, da ni nobene povezave med podjetjem Paloma in finančnim ministrom. Enostavno se mi zdi, da če bomo za karkoli hoteli poskrbeti, dajmo poskrbeti za podjetje, ki je v lasti ljudi, ki v tej državi živijo. Zato se mi zdi, da je prav, da slišimo upravičene razloge, zakaj takšno podjetje prodati, s strani gospodarskega ministra, da slišimo razloge, zakaj takšnega podjetja ne prodati, ampak ga izčrpati, s strani finančnega ministra. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 67 poslank in poslancev, za 22, proti 44. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Matije Slavinca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje poslanca dr. Mitja Slavinca v zvezi z ukrepi za pomoč delovno intenzivnim podjetjem. Glasujemo. Glasovalo je 65 poslank in poslancev, za 19, proti 45. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Boruta Sajovica bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje dr. Lovra Šturma na poslansko vprašanje mag. Boruta Sajovica v zvezi z ostanki pri vračanju vlaganj v telekomunikacijsko omrežje. Gospod mag. Sajovic imate besedo v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, predsedujoči. Ko smo govorili o postopkih vračanja zaplenjenega premoženja, gre seveda za komaj kakšen dober tisoč še najbolj zahtevnih postopkov, ko gre pa za vračanju sredstev, ki so jih naši občani vložili v izgradnjo telefonskega omrežja, pa gre seveda za več kot štirideset tisoč upravičencev, ki kljub obljubam, da bodo sredstva dobili v novembru leta 2006, v letu 2008 vsaj v večini tisti, ki so vlagali preko občin, preko telefonskih odborov in preko krajevnih skupnosti, niso v večini primerov še dobili sredstev. Razlog je, da postopki stojijo na državnih pravobranilstvih in do poravnav ne prihaja. In glede na to, da imamo v naši državi inflacijo na leto tam nekje okrog 6%, potem pomeni, ker je povprečen delež, ki ga bodo ljudje dobili okrog 300 evrov, da država s postopki zavlačevanja vsakemu od teh upravičencev vsako leto odvzame tam nekje okrog osemnajst do dvajset evrov. Jaz zato ponovno apeliram na spoštovanega gospoda ministra, da pravobranilstva okrepijo s kadri, strokovnjaki in pa da se ti postopki pospešijo. Mogoče pa bi ne bilo odveč, če bi pred volitvami, časa je še dovolj, pripravili kakšen zakon o hitrem postopku zaključenj vračanja v telekomunikacijsko omrežje in sprejmemo zakon, da v treh mesecih po sprejetju tega zakona vsi ljudje dobijo nazaj tisto, kar so vložili. Bil bi že skrajni čas. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok v imenu poslanske skupine? Prosim.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine bi rad povedal, da mi tega predloga ne bomo podprli. Zaradi objektivno obveščenosti javnosti pa seveda moram povedati, da v tistih občinah, kjer so imeli dokumentacijo urejeno in kjer so občine ali pa, če hočete, krajevne skupnosti naredile tisto, kar po tem zakonu morajo in kaj morajo predložiti javnemu pravobranilstvu, jaz ne vem, če so to v Tržiču naredili ali ne, v tistih občinah so postopki stekli. V tistih občinah so tudi vlagatelji v to telekomunikacijsko omrežje sredstva dobili povrnjena. Nekatere občine pa so seveda dale zahtevke, dokumentacijo na javna pravobranilstva, ki jo niso podkrepile tudi z dejanskimi izkazi v račune. Takih je kar nekaj. In tam so nastale te težave, o katerih govori moj poslanski kolegi Sajovic. Za vaše vedenje povem in pa tudi za širšo javnost, da je ta problem povsod tam, kjer so se na to ustrezno pripravili, v tem trenutku razrešen. Ne vem, v kakšni vsoti so ta sredstva vrnjena, ampak marsikje so. Tam, kjer pa temu ni tako, tam pa preko javnega pravobranilstva razčiščujejo to situacijo. Kar nekaj takih zadev poznam. Tudi je morebiti šlo kje za to, da so se enostavno v občini želeli pridobiti nekaj, kar jim ne gre. Ker po zakonu namreč, če se ne izplača vlagateljem, tisto ostane v proračunu same občine. Mogoče so tudi kje imeli tovrstne želje in so pristopili na takšen način. Zato je seveda prav, da javno pravobranilstvo to razčisti, ne pa, da bi takoj pristali na neke enormne vsote, ki jih ponekod pričakujejo. V eni od bližnjih naših občin, od koder jaz prihajam, hočejo recimo občine imeti po vsakem vlagatelju 8.000 evrov vrnjenega denarja. Seveda pa ne morejo z ustreznimi računi izkazati tudi upravičenja za tako visoka vlaganja. Ko sprašujete in postavljate to kot predlog, da o tem razpravljamo v Državnem zboru, bi bilo prav, kolega Sajovic, da poveste, kje so razlogi, da v vaši občini te zadeve dejansko ne stečejo. Še enkrat povem. Meni se zdi, da ni potrebno, da bi s tem obremenjevali celotni Državni zbor in da kar se tega tiče večina javnih pravobranilstev v redu in da svojo nalogo opravlja. Vsaj za severozahodni del Slovenije lahko rečem, da je tako. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ponovno bi opozoril, da replik v tem delu ni in da tisti, ki ga omenjati ne more reagirati na vaše izvajanje. Lahko pa gospod Sajovic, če ste želeli repliko, se prijavite ponovno. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Prosim.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi. Očitek nekaterih poslancev Slovenski demokratski stranki in koaliciji, ki je sprejela ta zakon za vračanje vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, je neopravičen očitek. Gre pravzaprav Liberalni demokraciji in takratnemu ministru, sedanjemu kolegu dr. Gantarju, ki je zadrževal zakon v predalu in ni hotel na tem področju nič narediti, kar pomeni, da se je državljanom vzelo vsaj 300% tistega, kar so danes dobili nazaj. Danes pa, tako kot je že kolega Sok rekel, tam, kjer so župani in občine to pripravile, dobivajo. Res je pa tudi, da so nekateri župani in občine to dobro pripravile in državno pravobranilstvo ni naredilo poravnave ne z občani ne z lokalnimi skupnostmi, da pomeni, da sedijo na takšnih pravobranilskih mestih takšni državopravobranitelji, ki nimajo interesa narediti, tako kot prej Liberalna demokracija in Združena lista nista imeli namena tega narediti in tega vrniti ljudem.
Gospod Pukšič, niste povedali, kaj boste storili z glasovanjem. Hvala. Besedo ima gospod mag. Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz vidim, da sem odprl po razpravah in pa po reakciji pravo vprašanje, in očitno ni razloga, da o tem ne bi razpravljali. Mi je pa žal, da tisti nekateri poslanci, ki danes govorijo eno, v torek, ko je gospod Šturm odgovarjal na moje vprašanje in priznal zamude na pravobranilstvu, priznal težavo, povedal je, da imajo prednost individualni zahtevki, ker kolektivni zahtevki preko občin, krajevnih skupnosti in vaških odborov zahtevajo več časa in več dela, stojijo v predalih. In na Gorenjskem nas še vseh 18 gorenjskih občin čaka, da bodo kolektivne skupnosti prišle na vrsto na sodišču. Iz razprave pa vidim, da se očitno tudi ta denar pod okriljem ministrstva in pa pravobranilstva deli na vaše in pa naše. Da so tam, kjer so očitno bolj naši, tiste občine sredstva že dobile, drugim je pa ta pravica odtegnjena, kar je še en dokaz več, da je potrebno opraviti razpravo in se o tem pogovoriti. Kar se pa tiče zahtevkov, pa mislim, da smo jih kar vse krajevne skupnosti in pa občine pripravile v skladu z zakonom, če bi se le še tako obnašali tudi na pravobranilstvu, ki ga pokriva Ministrstvo za pravosodje. Minister mi je sam v odgovoru priznal, da se bo potrudil, da bo dal pospešek na pravobranilstvu, da se zaveda težave, na nas pa je, da opravimo razpravo in se dogovorimo, kako ljudem upravičeno vložena sredstva vrniti, tako kot je treba. Hvala lepa. Glasoval bom za to, da se razprava opravi.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. V Poslanski skupini Lipa bomo predlog cenjenega kolega Sajovica podprli. Dva od koalicijskih poslancev sta se že vključila v razpravo, kar samo dokazuje, da bi bila dobrodošla za vseh 90 poslancev, ne zato, da bi hodili po inštrukcije h komurkoli v posebne pisarne. Nekaj vseeno je narobe in nekaj je vseeno treba o tem razpravljati. Verjamem, da se strinja gospod Pukšič z mano, pa tudi gospod Sok, glede na to, da sta se prijavila in dala neke obrazložitve, verjamem, da ne v imenu ministra, ker teh pooblastil nimata. Zato verjamem, da bosta z veseljem podprla tudi predlog o razširjeni razpravi in takrat povedala ter razsvetlila vseh 90 poslancev s svojim znanjem. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, proceduralno vprašanje.
Gospod predsedujoči, ne bom zlorabil proceduralnega predloga, tako kot ga je mnogokrat pred mano že kdo, vendar ker ste me 40 sekund pred iztekom časa prekinili in mi niste dovolili, da povem, kako bom glasoval, predloga kolega Sajovica ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. To sem smatral kot dodatno obrazložitev glasu. Ponovno prijave za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Gospod Martin Mikolič, prosim.
Hvala za besedo. Moram povedati, da predloga ne bom podprl. Ne vidim nobenega razloga, da bi minister za pravosodje tu v Državnem zboru nam 90 poslancem razlagal ali pa utemeljeval, zakaj nekatere lokalne skupnosti finančnih sredstev še niso prejele. Mi smo zakon sprejeli v Državnem zboru. Štirikrat smo ga novelirali, da danes postopki lahko brez težav tečejo. Moram povedati, da je zakonodajo pripravilo Ministrstvo za gospodarstvo in je le-to vključilo tudi tiste zadeve, ki so v preteklosti onemogočale, da bi se bil ta denar upravičencem vrnil. Tiste občine, ki so ustrezno dokumentacijo pripravile in jo vložile na pravobranilstvo, so od pravobranilstva tudi dobile pogodbe o poravnavi, občine so pogodbe podpisale, veste, da gre vse skupaj na Sod, in Sod je v določenem roku občinam tudi nakazal denar. V zakonu so tudi časovne omejitve, do katerega roka je bilo to treba narediti. Tisti, ki so to naredili ne vidim nobenih težav, da ne bi finančnih sredstev tudi prejeli. Mi smo v občini Rogatec zadevo rešili, čisto vsi upravičenci so finančna sredstva dobili. Če kdo rabi kakšno inštrukcijo, seveda moram povedati, ni zastonj, jo damo na občini Rogatec.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za 18, proti 41. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Mirana Potrča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve gospoda Dragutina Mateja in ministra za pravosodje dr. Lovra Šturma na poslansko vprašanje gospoda Mirana Potrča v zvezi z zaupnimi dokumenti in informacijami. Gospod Potrč, v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Jaz bi vas opozoril samo na to, da sem trdno prepričan, da je vprašanje in odgovor aktualiziran tudi s tem, ker je gospod minister za pravosodje pozval državno tožilstvo, da sporoči, kaj se dogaja v državno tožilski skupini za posebne namene. Moje opozorilo pa je bilo, da se na tožilstvu, v pravosodju in morda tudi v policiji dogajajo stvari, ki omogočajo, da se delo ne opravlja kvalitetno in mislim, da nas vse zanima, vključno z ministrom Šturmom, kako izgledajo odnosi v teh, za nas tako pomembnih, inštitucijah. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za 22, proti 44. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Geze Džubana bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zunanje zadeve dr. Dimitrija Rupla na poslansko vprašanje gospoda Geza Džubana v zvezi z dogodki na meji na Muri. Gospod Džuban v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz upam, da bo ta moj predlog dobil podporo, ker ste mnogi poslanci tudi iz koalicije opozarjali Vlado in Državni zbor, da se nekaj nenavadnega dogaja na meji s Hrvaško. In eno od teh je tudi problem, tako kot je v spodnjem delu ob Dragonji, problem ob Muri, kjer se dogajajo stvari, ko Hrvati sami prestavljajo mejo, v tistem delu, kjer je v tem trenutku še absolutno slovensko ozemlje tudi po vseh sporazumih, zamrznitvi dejanj in nenapadanja in podobno in selijo mejo tudi v tistem delu, kjer je sicer hrvaški kataster na naši strani, vendar je bilo dogovorjeno, da je začasna meja na Muri, Hrvatje pa počenjajo aktivnosti, kjer je jasno razvidno, da hočejo mejo preseliti na kataster, kar je, ne samo za zemljišča na naši strani in lastnike zemljišč, izjemno neugodno, pač pa tudi za ljudi, ki so naseljeni na tem področju. Prosim za podporo in da o tem v tem Državnem zboru tako kot ste mnogi zaželeli, tudi opravimo razpravo na to temo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zagorac, izvolite. V imenu poslanske skupine.
V svojem imenu.
V svojem imenu, izvolite.
Hvala, spoštovani gospod predsedujoči. Sam bom podprl predlog spoštovanega kolega Džubana. Dejstvo je, da Hrvatje s svojo politiko, čeprav smo več ali manj poslanci obveščeni samo o tem, kar se dogaja na skrajnem jugu naše države, bom rekel na meji z Dragonjo, počnejo podobne in pa enake stvari tudi v Prekmurju. Tudi tam se meja neprestano na prisilo in pa na agresijo Hrvaške prestavlja, kljub temu da je po Ustavi Republike Slovenije slovensko ozemlje suvereno in nedotakljivo. Prav zanima me, zato je bilo mogoče prav, da se opravi razprava na to temo, da nam Vlada oziroma predstavniki Vlade Republike Slovenije povedo, kaj mislijo narediti v zvezi s to problematiko, ne pa, da nekako pod okriljem Vlade pošiljajo nekoga, ki ima velikonočni sindrom, ima občutek, da mora pobarvati vsak kamen, ki ga vidi, na mejo. Takšni sindromi in takšno barvanje nikakor ne prizanesejo oziroma ne prinašajo nič dobrega ne ljudem in ne sami državi Republiki Sloveniji. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za 25, proti 35. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Mitja Slavinca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor gospoda Janeza Podobnika na poslansko vprašanje dr. Mitja Slavinca v zvezi z izvajanjem projektom skladnega regionalnega razvoja. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za 22, proti 44. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Srečka Prijatelja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve gospoda Dragutina Mateja na poslansko vprašanje gospoda Srečka Prijatelja v zvezi z izvajanjem mejne kontrole na slovenskem ozemlju. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za 18, proti 46. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V zvezi s predlogom poslanca gospoda Dušana Kumra bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za javno upravo, dr. Gregorja Viranta, na poslansko vprašanje gospoda Dušana Kumra v zvezi z upoštevanjem študentskega in drugega dela v delovno dobo. Gospod Kumer, v imenu poslanske skupine. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi. Zadnje vladno imenovanje direktorja Agencije za trg vrednostnih papirje ni samo sporno, temveč je tudi skrajno neprincipialno in diskriminatorno. In sicer iz dveh razlogov. Prvi razlog je glede na druge kandidate, ki so se prijavili in so izpolnjevali pogoje, in drugič, gre za diskriminatoren odnos do vseh javnih uslužbencev in bom kasneje povedal iz katerega razloga. Imenovani namreč ne izpolnjuje osnovnih razpisnih pogojev, to so delovne izkušnje, ki jih zakon predpisuje in je strikten, 10 let. V razlagi je bilo rečeno, da se mu upošteva študentsko delo. Tako si vaši otroci že zdaj nabirajo delovne izkušnje, ko se bodo zaposlovali v državni upravi. Po zadnjih dneh pa imate tudi možnost videti, da je oseba, ki je bila imenovana, sporno poslovala tudi na Borzi, ki naj bi jo po tej novi funkciji nadzorovala. In tu gre še za drug problem, ki ga takrat nisem postavljal ministru Virantu. Tretji razlog je, da je sam minister Virant rekel, da ne more odgovoriti decidirano na moje vprašanje, ker je komisijo vodil sekretar Vlade, ki pa takrat ni bil prisoten in ne ve, kaj so se na komisiji pogovarjali. Zato mislim, da je razlog za to, da o tem spregovorimo širše v Državnem zboru. Preprosto gre za dvojna merila, če je naš in ne izpolnjuje pogojev, se mu pogleda skozi prste, če pa ni naš in izpolnjuje pogoje, pa se ponovijo razpisi. In v tem primeru se je zgodilo prav tako. Spomnil bi vas še, da ni daleč nazaj, mislim, da je bilo v letu 2006, za isti primer v Celju, direktorica občinske uprave zaradi neizpolnjevanja razpisnih pogojev, ki jih ni imela, je danes po dveh oziroma treh letih župan te občine zaradi zlorabe ovaden in je predmet sodnih obravnav. Gre pa za popolnoma identično zadevo. Ni izpolnjevala delovnih izkušenj, delovne dobe tako, kot je predpisoval razpis. In zato vam predlagam, da ta predlog podprete in da širše spregovorimo o tem, ali bodo tudi javni uslužbenci imeli priznano pripravniško dobo, ki jo zakon predpisuje, pa je danes za napredovanje ta ista vlada, ta ista vladna komisije ne upošteva, pa je zakonsko predpisana.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 39. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom gospe Darje Lavtižar Bebler bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje dr. Lovra Šturma na poslansko vprašanje gospe Darje Lavtižar Bebler v zvezi z učinki sprememb in dopolnitev zakonov s področja pravosodja. Gospa Bebler, v imenu poslanske skupine. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Jaz sem v svojem poslanskem vprašanju gospoda Šturma, ministra za pravosodje, opozorila na problem, s katerim se v zadnjem času soočamo. In to je problem inflacije zakonodaje, ki prihaja z Ministrstva za pravosodje, ki mu on načeluje. V tem mandatu smo z njegovega Ministrstva za pravosodje sem v Državni zbor v zakonodajno proceduro dobili že 56 zakonov. Samo na tej in prihodnji seji Državnega zbora bomo obravnavali 16 zakonov, ki prihajajo z njegovega ministrstva. Med njimi nekatere res zelo zahtevne in komplicirane zakone, kot je, da naj samo omenim Kazenski zakonik. Mnogi od teh zakonov tako ocenjujemo mi in tako ocenjuje tudi stroka, pomenijo dodatno novo obremenitev sodišč. Čeprav minister za pravosodje ves čas govori, kako je uspešen na tem področju, da se zaostanki na sodiščih zmanjšujejo in da je program Lukenda uspešen. Vendar rezultati se utegnejo pokazati tudi drugačni, zlasti če bodo vsi ti zakoni, o katerih zdaj razpravljamo, stopili v veljavo. Jaz vidim problem v tem, da se skozi to inflacijo zakonodaje pravna država v bistvu razgrajuje in da se pravni red v naši državi destabilizira. Na področju pravosodja je mogoče ugotoviti, da je minister oziroma ministrstvo s svojimi predlogi in ukrepi že povzročilo zelo veliko škodo. Naj samo spomnim, da je prvič v zgodovini te države nastala situacija, ko je sodstvo tako rekoč ves čas pred odločitvijo ali bo celo stavkalo. Zdaj se je minister za pravosodje lotil odvetništva, ki protestira zaradi teh grobih posegov v neodvisnost in samostojnost odvetništva, tožilci pa kakor slišimo, odhajajo sami iz tožilskih vrst. Vso to problematiko in vso to situacijo pa očitno naj bi sanirala vse večja represija, ki jo minister Šturm ponuja skozi svojo zakonodajo, ki jo tukaj predlaga. Mislim, da se nahajamo v zelo resnih razmerah, kar zadeva pravno državo v Sloveniji, in da pol leta, niti ne pol leta pred, državnozborskimi volitvami se soočamo s temi razmerami. In zato bi bila koristna razprava v Državnem zboru, da bi nekoliko upočasnili tempo sprejemanja teh zakonov in da bi vendarle si pridobili čas, da o teh resnih zakonskih posegih v resno zakonodajno materijo vendar lahko še nekoliko z razmislekom pozneje posegamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kovačič, v imenu poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala lepa. Minister je zelo jasno odgovoril na poslansko vprašanje kolegice Beblerjeve. Nikakor ne gre za neko inflacijo predpisov, ki se obravnavajo in sprejemajo v Državnem zboru, pač pa gre za to, da je to ministrstvo v tem mandatu dejansko podedovalo na svojem področju zelo neurejeno in neusklajeno stanje. In zaradi tega je bilo potrebnega kar precej dela. In znotraj tega dela je bilo treba kar precej energije vložiti v to, da se pripravlja zakonodaja, ki žal v prejšnjem obdobju ni bila pripravljena in sprejeta. In enostavno število zakonov, ki se s tega področja v Državnem zboru obravnavajo, so ravno posledica tega, da stanje ni bilo takšno, kot bi moralo biti, ko je to ministrstvo prevzelo svoj mandat. In nič drugega. Zato ne vidim nikakršne potrebe po tem, da govorimo o nečem, česar ni. Ne gre za nikakršno katastrofično stanje, kot se skuša prikazati, ampak gre enostavno za to, da se veliko dela, kajti ko se je to delo prevzelo, je bilo stanje neurejeno in je pač zato moralo ministrstvo vložiti toliko več dela in posledično temu imamo tudi v parlamentu več dela s sprejemanjem zakonodaje, ki je potrebna. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok, v imenu poslanske skupine NSi.
Hvala lepa. V Novi Sloveniji predloga kolegice ne bomo podprli. Veliko zakonov, ki jih je Ministrstvo za pravosodje, minister dr. Lovro Šturm predlagal Državnemu zboru, je v glavnem v izboljšanje, ne more biti kritika dela ministrstva. Prej bi razumeli, da mora biti kot pohvala. Razumemo pa, da nekateri želijo, da vse ostane tako, kot je bilo, marsikaj na področju pravosodja v preteklosti zelo krivičnega, za marsikoga v tej državi. In ko se sedaj ti zakoni spreminjajo, v Novi Sloveniji dejansko vemo, da to nekaterim kolegom poslancem iz SD, ki so nasledniki neke stranke, ki je uveljavljala tako zakonodajo, seveda ne "paše". Kar se tiče odhodov iz vrst tožilcev ali pa, če hočete, iz vrst sodnikov ali pa kakih drugih služb na tem področju, je pač tako, da v demokratični državi vsak lahko izbira, kako dolgo bo delal na nekem delovnem mestu in se sam odloča. Če se pač odloči, da bo na nekem drugem delovnem mestu bolj uspešen, da mu tam tisto bolj odgovarja, seveda lahko gre. Nihče mu nima pravice tega preprečiti. In tudi v Novi Sloveniji ne vemo, zakaj bi jim preprečevali, če hočejo iti. Veliko ljudi je, ki čakajo in si želijo delovnih mest tudi v tožilstvu. In ni to takšen poklic, ki bi se ga človek ne mogel naučiti, če ima voljo in če hoče. Kar se pa tiče, ne vem, neke represije, ki jo vedno poudarjate skozi sprejemanje te zakonodaje, bolj ali manj usklajujemo zadeve z načeli v Evropski uniji. Ali hočete potem povedati, da je Evropska unija neka država, ki temelji na represiji, ali pa trdite, da v Sloveniji sprejemamo drugačno zakonodajo, kot je znotraj Evropske unije. Res pa je, da smo v tistem času, ko je vladala vaša predhodnica, v tej državi imeli veliko represijo. To pa drži. In je ta represija marsikomu pognala strah v kosti na takšen način, da ga je strah še danes. To pa je dejansko resnica. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Beblerjeva v lastnem imenu, prosim, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Ne morem replicirati tistim, ki so ravnokar govorili, zato ne morem izraziti nekakšne zaskrbljenosti, ker je nekatere še danes strah. Ampak dobro je. Moram pa ugovarjati, da je bilo v prejšnjem mandatu vse neurejeno na področju zakonodaje, ki zadeva pravosodje. To ne drži. Naj spomnim kolege, da ravno v prejšnjem mandatu je Državni zbor veliko zakonov zaradi svoje obveze, da jih uskladi s pravom Evropske unije, sprejel in nikakor ni mogoče trditi, da je bilo stanje na tem področju neurejeno. Seveda pa ni mogoče trditi, da ni bilo potrebe po tem, da bi marsikaterega od zakonov v tem mandatu spremenili. O tem smo si lahko samo na jasnem. Jaz protestiram samo proti temu, da se na tako lahkoten in površen način loteva spremembe zakonodaje, ki je fundamentalna za področje pravosodja in za področje uresničevanja in varstva človekovih pravic in temeljnih svoboščin. In skozi to zakonodajo, to smo ugotavljali tudi včeraj, se dejansko krepi represivnost naše družbe in sprašujemo se, ali je to dejansko potrebno danes tukaj v naši družbi. Jaz in mnogi moji kolegi smo prepričani, da to ni potrebno, zato želimo tudi o tem razpravljati, da zaustavimo to vehemenco ministra in Ministrstva za pravosodje zdaj v nekaj mesecih pred volitvami, kajti, kot bi rekel nekoč naš kolega, nehigienično je, da se v zadnjih mesecih pred volitvami sprejema tako fundamentalna in tako zahtevna zakonodaja s tako resnimi posledicami. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Potrč, imate besedo.
Hvala lepa. Kolegice in kolege, ki vehementno, ampak iz neznanja, govorijo o tem področju zakonodaje, bi spomnil, da so vsi zakoni, ki smo jih v tem mandatu sprejemali in spreminjali, največkrat pa spreminjali, bili sprejeti v samostojni neodvisni Sloveniji. Nobeden od teh zakonov nima nobenega nasledka v prejšnjem režimu, ne glede na to, ali je bil popolnoma nesprejemljiv ali tudi v kakšnem momentu dober. Drugo. Prav je povedati, da naša stranka nikoli ni imela ministra za pravosodje in da je bila v tem času pol mandata v vladi, pol mandata pa v opoziciji. In da ste mnogi, ki danes govorite, kaj je bilo vse narobe, bili v koaliciji in imeli tudi pravosodne ministre. Zato take pavšalne ocene nikomur ne koristijo, kažejo samo na to globoko neznanje in na željo po politizaciji razmer. In ker so različne ocene o tem, kaj je bilo potrebno storiti in kaj ne, bi bilo korektno, da smo vsi pripravljeni, da o odgovoru gospoda ministra opravimo razpravo, sprejmemo odprto sceno, povemo vsak svoje argumente, ugotovimo, ali je bilo 54 zakonov, kolikor jih je minister vložil, res nujnih, ali je bilo res nujno, da so se ti nekateri zakoni spreminjali vsaka pol leta, in to na točkah, ki so bile pred pol leta sprejete, potem pa kasneje spremenjene. Veliko vprašanj je, o katerih bi se dalo govoriti, in jaz pričakujem, da boste predlog gospe Darje Lavtižar Bebler podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kovačič, prosim.
Hvala lepa, v svojem imenu. Ne bom podprl predloga. Bi pa to obrazložil tudi s tem, da se mi zdi, da vendarle nima gospod Potrč in njegovi somišljeniki monopola nad znanjem, ko tako lahkotno očitajo vsem drugim neznanje. Ravno, če bi to znanje obstajalo, potem stanje takrat, ko je to ministrstvo prevzelo mandat, ne bi bilo tako neurejeno in neusklajeno, da je sedaj potrebno toliko več dela in toliko več priprave zakonov, ki jih potem mi sprejemamo. Moram pa mogoče vseeno potegniti nazaj prejšnjo misel, ko sem rekel, da je bilo vse neurejeno in neusklajeno. Ne. To je pretirana izjava. Ni bilo vse neurejeno in neusklajeno. Pač pa je bilo veliko neurejenega in neusklajenega. Lahko tudi konkretno povem. Podedovano ni bilo samo veliko sodnih zaostankov. Mislim, da je to en ključnih razlogov, zakaj je potrebno toliko novel zakonov. Torej, ogromno sodnih zaostankov je terjalo hitro ukrepanje. In hitro ukrepanje pomeni tudi to, da so se vlagale novele, ki so prispevale k temu, da so se sodni zaostanki začeli zmanjševati. Današnje stanje je bistveno boljše, kot je bilo takrat, ko je ta Vlada prevzela mandat. Seveda pa je marsikaj neurejenega in neusklajenega, kar je bilo podedovanega, tudi bilo potrebno poleg sodnih zaostankov reševati. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Horvat. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Saj bi se strinjal s tem predlogom kolegice Beblerjeve, ko želi razpravo tudi o očitkih, ki letijo na ministra za pravosodje dr. Lovra Šturma o njegovi hiperaktivnosti, ki jo sam razumem v pozitivnem smislu. Ampak poglejte. V tem trenutku smo dejansko v fazi, ko je v državnozborsko proceduro vloženih toliko in toliko zakonov. Kaj pravzaprav zdaj narediti? Predlagam, da gre ta procedura naprej, da te zakone ovržete. Pridete s svojimi predlogi in tako izboljšate slovenski pravosodni sistem. In iz vsega tega ne morem tega predloga podpreti, ker je pravzaprav skregan s Poslovnikom Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj vas je pa že malo preveč. Zato odpiram prijavo. Gospod Dušan Kumer, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Zelo kratek bom. Korigiral bom nekatere, ki toliko nazaj diskutirate o tem kaj se je podedovalo in kaj ne. Opozoril bi vas vse skupaj, ko očitate SD-ju oziroma ZLSD-ju to oblastno funkcijo, da smo zdaj le padli skupaj SDS po času trajanja v koaliciji na peto mesto in da so pred nami in SDS-jem še štiri stranke. In ena od teh, ki ima daljšo dobo, je tudi NSi oziroma njena predhodnica SKD. Tako da, ko že govorite o tem, kdo je za kaj odgovoren v teh sedemnajstih letih, bodite precizni. Ni pravičnih in nepravičnih zakonov. So samo. Obrazložitev glasu. Seveda. Ali lahko obrazložim?
Moram biti dosleden in pustiti, tudi gospoda Kumra do konca. Ker sem vas opozoril na začetku vseh teh glasovanj, kaj je obrazložitev glasu.
Še samo nekaj bom rekel. Priti s takim številom popravkov tik pred volitvami, pol leta pred volitvami in celo s temeljnim zakonom, to je Kazenskim zakonikom, pa res nekaj ne "štima". Tudi ta tri leta na tem ministrstvu stvari niso bile "poštimane", da je tri leta pa pol potrebno bilo čakati, da se je zdaj prišlo s to inflacijo, s to hiper belo knjigo, ki jo je treba opraviti do meseca junija. Tako, da tudi ta tri leta pa pol lahko imamo kritičen pogled na delo pravosodnega ministrstva in ministra.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl.
Vprašanje, ki je bilo tukaj, kaj narediti. Pavzo si vzemite. Imejmo razpravo v Državnem zboru o vprašanju poslanke. Slišimo argumente stroke, ki jasno pravi, če seveda spreminjate celoten pravni red za delovanje pravosodne veje oblasti, potem bo to nedvoumno vplivalo na destabilizacijo in na zmanjšanje pravne varnosti. Sodniki, tožilci se morajo pripraviti. Da seveda ne govorimo o tem, da ta ista stroka pravi, da so zakoni napisani rokohitrsko. Jaz sem včeraj govoril o tem pri enem zakonu o - ne vem - kateri tarifi. Sploh ne gre za prilagajanje evropskemu pravnemu redu. Gre za neko pripisovanje dela nemškega pravnega reda. Ali smo se mi kam priključili? Zato seveda je edino pametno, spoštovani vodja Poslanske skupine Nove Slovenije, kaj narediti, pavzo vzemite!
Hvala lepa. Gospod Drago Koren.
Hvala za besedo. Najprej moram samo reči, niso vsi zakoni takšni. Se pravi, sprejeti v samostojni Sloveniji, da bi to bil argument, da jih ni potrebno spreminjati, čeprav zame to ni bistvo. Mislim, da smo govorili, da imamo v obravnavi tudi Zakon o sodnih taksah, ki je iz leta 1978. Kolikor jaz vem, takrat še ni bilo samostojne Slovenije. Reči moram še eno stvar. Jaz mislim, da so zakoni, ki so vloženi, dobri in da je bilo veliko dela, tudi večletnega dela vloženega v pripravo tega zakona. Največjo napako, ki bi jo zdaj storili, bi bila ta, da bi si zdaj vzeli pavzo. Sicer pa, ali se nam je poslanski mandat že končal? Ali davkoplačevalci zdaj plačujejo teh nekaj mesecev zastonj za našo pavzo? Lepo vas prosim! Ali smo toliko odgovorni, da delo, ki je že bilo opravljeno, naredimo do konca?
Hvala lepa. Gospod Aleš Gulič, prosim.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi. O tej zadevi smo sicer govorili že včeraj v okviru razprav. Jaz bom seveda predlog cenjene kolegice Darje Lavtižar Bebler podprl. In sicer zaradi tega, ker imam izkušnje iz Odbora za notranjo politiko. In vemo približno, koliko je teh izdelkov, ki prihajajo z Ministrstva za pravosodje, koliko je njih popravkov, koliko je popravkov popravkov. Zanimivo pri tem je, da celo vladna služba za zakonodajo pošilja signale seveda o tem, kako so te zadeve nedorečene in slabo pripravljene. Da ne govorim o Službi za zakonodajo Državnega zbora, ki seveda tako - bom rekel - v eni tretjini pri najboljših predlogih zakonov popravlja posamezne člene. Pri večini seveda pa se odstotek teh popravkov giblje tam med sedemdeset in osemdeset, ponekod celo čez. Zanimivo seveda je tudi to, da potem, ko je nek zakon ali pa novela sprejeta, čez mesec ali dva dobimo ponovno popravke, ki so pravzaprav vezani na prej zavrnjene amandmaje ali kaj takšnega. Se pravi, gre za popolno zmedo in predvsem zapostavljanje pasti za tiste, ki bodo seveda prišli kdaj kasneje v položaj, da bodo morali o tem odločati. Govoriti o tem seveda, da Slovenija do prihoda ministra Šturma niti ni poskušala biti pravno urejena in pa pravna država, je pa seveda popoln nesmisel. Šele zdaj se dogajajo zadeve, ki res smrdijo po neustavnosti, po nehumanosti in predvsem po tem, da je seveda nekje zadaj za tem, čemur reče gospod Šturm, da prisega na ustavo, da je še neka druga volja, ki je nad Ustavo. Zaradi tega bom to podprl. Naj se vendarle enkrat razjasni.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo. Kdo? Gospod Pukšič. Samo eno roko sem še videl. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Jaz kolegice poslanke ne bom podprl pri njenem predlogu. Iz preprostega razloga, ker je zakonodajo na pravosodnem področju resnično potrebno, torej je bilo resnično potrebno marsikaj narediti in marsikaj je bilo narobe. Če se kolega Potrč in ostali temu smejijo, se verjetno sami sebi in sebi v brk lahko smejijo. Saj so v času - kot ste prej že govorili o zgodovini, od leta 1992, 1994, ko ste bili v Vladi in ko je bila ministrica Meta Zupančič - takrat spreminjali Kazenski zakonik in Zakon o kazenskem postopku, ki je izvirni greh za današnjo tajkunstvo, korupcijo, krajo in nekaj bogatih, nekaj bogatih posameznikov v tej državi. Tako, da se ni moglo niti obsoditi oziroma bili so obsojeni tako Uroš Aljančič kot Pavel Koder. Vendar gospod sodnik Šubic te sodbe ni napisal. Napisal je pa ni zato, ker ste prav vi nekateri poslanci, ki danes tukaj sedite, spremenili takrat Kazenski zakonik in Zakon o kazenskem postopku, ki je te svinjarije, stoletne kraje te države omogočal. Gospod Potrč! To ni za smejati! To se je za razjokati!
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za 19, proti 42. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlog ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Boruta Sajovica bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kulturo dr. Vaska Simonitija na poslansko vprašanje mag. Boruta Sajovica v zvezi z ureditvijo spomenika državnega pomena. Gospod Sajovic. Izvolite! Imate obrazložitev.
Hvala lepa. Spomeniki državnega pomena so za vsako državo pomembna stvar. Če gre pa za taborišče Mathausen edino koncentracijsko taborišče na tleh današnje Slovenije v času okupacije, pa je zgodba še posebej pomembna. Ker se je iz te zgodbe in pa na trpljenju Slovencev, Francozov, Poljakov in pa Rusov razvilo seveda tudi dolgoletno in pa ugledno sodelovanje. Jaz moram reči, da zdaj, ko prihajajo tujci iz drugih držav skozi predor na Ljubelju in vidijo stanje tam, s tem niso najbolj zadovoljni. In seveda apeliral sem na ministra Vaska Simonitija, da temu državnemu spomeniku nameni več pozornosti, več sredstev, da bo letos, ko predsedujemo Evropski uniji, tam seveda taka prireditev, kot se spodobi. Kajti po tej skrbi do dediščine koncentracijskega taborišča nas bodo očitno prehiteli tudi sosedje Avstrijci, ki so to zgodbo koncentracijskega taborišča na svoji strani tajili več kot štirideset let. In tudi na predlog, da bi v objektu na samem mejnem platoju, kjer je bila prej carinarnica in pa policijska postaja, naredili spominsko sobo tega taborišča. To se pravi, na sami lokaciji, kjer so se ti tragični krvavi dogodki dogajali. Mislim, da pri ministru ni naletel na pozitivni odziv. Zato mislim, da je v tem oknu in pa v enem od ogledal Slovenije potrebno opraviti razpravo v Državnem zboru in pa stanje na samem taborišču spraviti v red. V nasprotnem primeru bomo o tem prisiljeni obvestiti tudi francosko ambasado in pa brez dvoma povprašati tudi za mnenje zunanjega ministra Dimitrija Rupla, kaj bo svojim evropskim kolegom v času predsedovanja povedal na to temo. Hvala lepa.
Hvala. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Gospod Školč, prosim, da drugič nekoliko prej dvignete roko, ne takrat, ko že pritisnem. Izvolite. Obrazložitev v osebnem imenu.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poglejte, nobenih težav ni bilo z dajanjem glasu, dokler je sejo vodil gospod podpredsednik. Vzel si je dovolj časa, da je tudi pogledal. Ampak, to niti ni važno. Zahvaljujem se, da ste mi dal besedo. Rad bi ta zbor opomnil, da v času, ko je kolega Sajovic zastavil to vprašanje, ni bilo videti, da bi bil minister z vsemi svojimi močmi prisoten pri tej seji. Zato mislim, da je dobro, da mu damo še eno priložnost, da lahko natančno odgovori na zastavljeno vprašanje.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 19, proti 43. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlog ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Milana M. Cvikla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Andreja Bajuka na poslansko vprašanje mag. Milana M. Cvikla v zvezi s finančnimi vidiki uvedbe vinjet v sistem cestninjenja. Obrazložitev glasu. Gospod Cvikl, izvolite! V imenu poslanske, izvolite.
Hvala lepa. Ker seveda je bila v torek prazna dvorana, naj vendarle pojasnim, da so temeljni razlogi, zakaj potrebujemo razpravo o odgovoru ministra za finance v tem, da je minister za finance sam povedal, da bomo v Državnem zboru skoraj o tem razpravljali. In sem ministra za finance vprašal, s kakšnim dokumentom Vlada razpolaga, da je dve in pol leti po tistem, ko je bil 15. aprila 2005 objavljen dokument Urada za makroekonomske analize in razvoj, ki je povedal, da uvedba vinjet za prehodno obdobje ni - poudarjam - ni ekonomsko upravičena. Kateri alternativni dokument, katere izračune imata Vlada in minister za finance? Na to mi seveda ni odgovoril. Razen, da je rekel, da bodo to plačali tujci. Slovenija je uvedla pred nekaj meseci schengensko mejo. Očitno bomo sedaj namesto schengenske uvedli vinjetno mejo. Če je res, da so se v dveh in pol letih tako spremenile razmere, da je mogoče spremeniti sistem cestninjenja v sistem vinjet, in če ste se odločili, če se Vlada odloča, da bo nekomu, ki se - recimo - vozi 120, 130 kilometrov na uro čez cestninske postaje in na leto plačuje 1.100, 1.200 evrov. Če ste se odločili, da boste njim za 19-krat zmanjšali ceno s 1.200 na 55 evrov, predlagam, da razpravljamo o tem, zakaj mu ne bi cene zmanjšali na nič, zakaj bi sploh kaj plačal. Ker če je tako enostavno, da bodo tujci plačali - in teh tujcev naj bi bilo za 3 milijone vinjet - zakaj se Slovenci ne bi vozili po avtocestah zastonj in bi to plačali samo tujci? In o tem moramo razpravljati. Ne obstaja nobena študija. Minister za finance ni znal povedati, katera je ta študija. Ta študija je pa temeljna zato, ker je Dars dobil od slovenske države, od slovenskega Državnega zbora za nekaj milijard evrov garancij. In če Dars ne more izkazovati ustrezne višine cestnin, bodo garancije zapadle. In takrat bomo seveda v Državnem zboru morali zagotavljati denar v proračunih za odplačilo porabljenih sredstev. Zato menimo, sam menim, da bi bilo dobro, da o tem razpravljamo v Državnem zboru, preden bo Vlada prišla s spremembami zakona, in da to opravimo na naslednji seji ob prisotnosti ministra za finance. Verjetno tudi ministra za promet. Tudi predsednik Vlade očitno nekaj o tem ve glede na to, kako je odgovarjal gospodu Tanku, in se soočimo. Naj dajo številke na mizo in ugotovimo, kako je po dveh in pol letih naenkrat uvedba vinjet za prehodno obdobje ekonomsko upravičena, če še zmeraj obstaja dokument, ki pravi, da ni ekonomsko upravičena. Podpisan je pa glavni ekonomist Vlade, dr. Janez Šušteršič.
Hvala. Vidim še roko za obrazložitev glasu. Gospod Zagorac, izvolite. V imenu poslanske skupine?
V svojem imenu, če lahko.
V svojem imenu, ja, izvolite.
Hvala, spoštovani gospod predsednik. Sam bom predlog kolega Cvikla podprl. Mislim, da ga ne bo junaka v tej hiši med poslanci, ki si bo dovolil, ko bo Vlada prišla z Zakonom o novem sistemu cestninjenja, o takoimenovanih vinjetah, in si bo upal pritisniti na tipko "proti". Nenazadnje mene stane, recimo, ki se vozim iz Maribora v Ljubljano tedensko. Jaz bom zelo vesel, če boste gospodu Jerovšku povedali, da mi dovoli predstaviti svoje stališče ali lahko govorim kar tako malo.
Res je. Prosim, samo gospod Zagorac ima besedo. Prosim, da se umirite.
Hvala. Spoštovani gospod predsednik! Mene stane tedenska vožnja v Ljubljano 55 evrov. Zdaj me bo to stalo na leto. Jaz se v tem smislu zahvaljujem, seveda tako Vladi kot tudi ministru, ampak ena izguba 48-ih tednov krat 55 evrov na enega voznika bo nastala. Ta izguba bo od nekod se morala pokriti. Gre za prehodno odboje dveh let. Mene bi resnično zanimalo, in minister za finance, ko sem poslušal odgovor na vprašanje kolega Cvikla, je bil zelo skeptičen. In bi bilo prav, da o tem razpravljamo, še preden zakon pride. In druga stvar, ki bi jo rad v smislu vinjet povedal. Še več takšnih zakonov se mi zdi, da lahko pričakujemo pred volitvami. Mislim, da bodo dobrodošli tudi za ljudi. Ampak predvsem ena stvar je pa dejstvo. Komurkoli od nas velike besede o proračunskem suficitu ne pomenijo kaj dosti. Dejstvo je, da sta se jajca in kruh podražila. Hvala.
Hvala. Ker je več rok, odpiram prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. In prosim, da vsi, ki to želite, se prijavite. Gospod Kokalj, izvolite. Imate besedo.
Jaz mislim, da je ta razprava o tem, da bi Vlada morala dodatno obrazlagati predlagani sistem, popolnoma deplasirana. Jaz mislim, da predstavniki, ki so to zahtevali, so s svojo politično oblastjo v prejšnjem mandatu pravzaprav zakuhali sistem, ki ga sedaj imamo. Postavili so gradnjo avtocest iz javnih sredstev. Se pravi, iz poroštva države in umetno naredili preko Darsa in pobiranje cestnin dodatne davke. Bodimo čisto odkriti. In ta zadeva se vleče v sedanjosti. Ta Vlada poskuša to stvar na nek način reševati in bolj pravično obremenjevati ljudi, ki uporabljamo avtocesto vsak dan, pa nismo toliko oddaljeni, da bi morali plačevati cestnino. Jaz bom na slabšem. Ampak jaz ne nasprotujem tej rešitvi, ker se mi zdi vsaj nekoliko bolj pravična. Se mi zdi pa da tudi ni pošteno, da nekateri, ki eksistencialno morajo plačevati vsak dan cestnino in jih to zelo veliko stane, so zato pravzaprav finančno zelo, zelo udarjeni. Mislim, da je to neka poteza. Mislim pa, da je zadeva zamujena. Sam sem pristaš pobiranja uporabe avtocest pri registraciji vozila, in sicer diferencirano glede na to, koliko je kdo oddaljen in koliko kdo uporablja avtoceste. To bi bil konsistenten - po mojem - sistem dolgoročno. Ampak problem je sedaj to popravljati, ker je bila zadeva že v prejšnjem mandatu zavožena. Zato mislim, da je razprava predvsem v smeri deplasiranja in politizacije pravzaprav škodljiva.
Hvala. Gospod Grims.
Hvala za besedo. Poglejte. Kdor je samo enkrat doživljal tako, kot smo vsako poletje doživljali na Gorenjskem, da so turisti, tujci, domačini majhne otroke nosili iz avtomobilov, jih polivali z vodo v tisti vročini. Kdor je gledal, koliko ur se je izgubilo tam pred tistimi cestninskimi postajami, pa je to samo ena. Veste koliko jih je v Sloveniji?! Kdor je gledal, koliko izgubljenih ur je bilo v čakanju v neskončnih kolonah, potem šele lahko ocenjuje, kaj pravzaprav uvedba vinjet v resnici pomeni. In vsi takile parcialni predlogi seveda osvetljujejo samo en majhen del in ponavadi tudi iz enega zelo jasno izraženega zornega kota, ki ga je gospod, ki je to vprašanje postavil, tudi zelo jasno predstavil. Ampak, v celoti gledano pa je sedanji sistem cestninjenja bil, prvič - krivičen, drugič - skrajno neekološki. Že sama izgradnja cestninskih postaj je vzela ogromno najboljše zemlje. Poleg tega pa je omenila še ekološko obremenitev okolja zaradi vseh, ki so tam čakali in čakali, zlasti v poletnih konicah, potem ko se je končala vojna na Balkanu in se je promet v smeri sever-jug znova krepil iz leta v leto. In tukaj je bilo treba na en način to stvar presekati. In hvala bogu, da se je našlo eno rešitev, ki je izvedljiva, uresničljiva in ki obenem v resnici ne pomeni kakršnekoli dodatne pasti za vse tiste, ki financirajo izgradnjo avtoceste, saj izračuni kažejo, da lahko na ta način celo pridobimo več, kot pa se je pridobilo z dosedanjim sistemom cestninjenja.
Hvala. Gospod Veber.
Hvala za besedo. Podprl bom razpravo o posledicah uvedbe vinjet. Naj vas spomnim, da smo Socialni demokrati v vsej zgodovini izgradnje avtocestnega omrežja in razvoja cestninskega sistema zagovarjali takšen cestninski sistem, ki omogoča cestninjenje po prevoženem kilometru. Žal nismo bili uspešni pri tem utemeljevanju. Vendar žal tudi nikoli v zgodovini parlamentarizma nismo vodili ta resor. In seveda nismo uspeli udejanjiti tega načina cestninjenja. Želim pa opozoriti na to, da je sedanja Vlada brez spremembe Resolucije o izgradnji avtocestnega omrežja spremenila način financiranja avtocest. Torej, nimamo osnovnega dokumenta usklajenega s tem, kar se danes v Sloveniji dogaja. Če bi sprejeli rebalans Resolucije o izgradnji nacionalnih avtocest na način, da se v resoluciji oziroma v rebalansu resolucije natančno opredeli posledice zadolževanja pri izgradnji avtocest, se danes ne bi pogovarjali o tem, ali bomo v prehodnem obdobju, za prehodno obdobje uveljavljali vinjete ali bo to cestninjenje v prostem prometnem toku. Zelo jasno je, da za prehodno obdobje strošek uvedbe vinjet ni upravičen. Osem milijonov evrov samo zato, da bomo natisnili vinjete, ko potrebujemo veliko denarja za glavne in regionalne ceste danes, ne jutri bi bilo veliko ekonomično je, da bi teh osem milijonov evrov vložili v glavne in regionalne ceste, ne pa v tiskan papir, od katerega bomo naredili še večjo škodo. In očitno je razprava res potrebna na to temo. Tako, da sem hvaležen, če boste podprli predlog kolega Cvikla, da se res pogovorimo o tem.
Hvala. Gospod Cvikl.
Hvala lepa. Najprej zadeva ni bila zavožena. Jaz se ne spomnim, da bi župan Vodic predlagal, naj bo cestninska postaja pred Vodicami, potem bi seveda ljudje v Vodicah tudi plačevali. Povedati je treba naslednje, da bo s sistemom, ki bo uveden, naenkrat tristo do štiristo tisoč državljanov Republike Slovenije, ki je kupilo hiše točno na določenih lokacijah oznavajoč, kje so cestninske postaje, sedaj moralo plačevati več. Pa to še niti ni tako hudo. Hudo je to, da boste tisti, da bo gospod poslanec, ki mu bomo za dvajsetkrat zmanjšali prispevek, da bodo to financirali. Kdo? Tiste mamice in dedki, ki so se v nedeljo peljali na Brezje, ker so za to plačali en evro.
Prosim, da se umirite in da ne odgovarjate na vsako provokacijo.
Hvala lepa. In kdo bo to plačal? Poglejte! Kdo bo to plačal, gospod Grims? Tisti ljudje, ki čakajo na slovenskih avtocestah kot na parkiriščih. Tistim boste zaračunali petintrideset evrov parkirnine, ker stojijo od Maribora do Gruškovja in od Karavank do Vodic. Vi res mislite, da bodo ti ljudje to mirno plačali. Če je temu tako, če ti ljudje res lahko to plačajo, predlagam, da se Slovenke in Slovenci vozimo zastonj. Pa vse zaračunamo tujcem. Veliko bolj enostaven model.
Gospodje, sami vidite, da to ni več obrazložitev glasu, ampak je polemika, kjer se javljajo nove roke. Zadnjič dajem prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prosim, ne spreminjate inštituta obrazložitve glasu v polemiko. Prijava za obrazložitev glasu v lastnem imenu, zadnja. Gospod Gantar, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bom gotovo podprl predlog, da se opravi razpravo o tej temi, ker je pomembna in ker je levji delež odgovornosti padel na nas. Ker bomo morali sprejeti takšno ali drugačno spremembo zakona. Sam vedno zagovarjam cestninjenje po načelu: Plačaj, kolikor porabiš oziroma kolikor prevoziš. Hkrati pa tudi. Gotovo je jasno, da je sedanji sistem cestninjenja ponekod odprt, ponekod zaprt. Ni dober, da se je gostota prometa povečala in da zato je treba sistem nadgraditi in razviti v cestninjenje v prostem prometnem toku. Predlog, ki ga Vlada daje, je vse kaj drugega kot to in gre nazaj. S pavšalom želi Vlada socializirati po družbi - če smem reči - stroške prevoza. In na ta način tako, da bodo plačevali več tisti, ki uporabljajo avtoceste manj, in manj tisti, ki ceste uporabljajo več. To je v nasprotju s sicer deklarirano politiko regionalizacije Slovenije in tako naprej. Hkrati bomo imeli na 400 kilometrih avtocest dva režima cestninjenja: za tovornjake sedanji in vinjetni. Kar pomeni, da bodo cestninske postaje ostale. Pomeni, da bodo tovornjaki še vedno ustavljali in speljevali. In prav tako avtomobili, ker bodo morali zmanjšati hitrost na cestninskih postajah na 40 km/uro. Nič od tega, kar ste povedali, ne drži. Vse je čisto navadna propaganda. O tem je treba jasno razpravljati v tem Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Anderlič.
Glasoval bom za to, da se opravi razprava o odgovoru ministra na zastavljeno vprašanje. Danes je bil to tipičen primer, kako se zlorablja ta institut. Jaz se čudim vsem predsedujočim, da ne usmerjate obrazložitev glasu ali pa tudi predlogov, ki jih dajejo posamezni poslanci in poslanke, ko pravijo, nisem zadovoljen z odgovorom, dajmo narediti širšo razpravo o stvari, samo o odgovoru na zastavljeno vprašanje je mogoče v okviru tega instituta poslovnika razpravljati. Ker jaz sem takrat bil tukaj, ko je gospod Cvikl postavil to vprašanje in je bilo zelo jasno vprašanje postavljeno. Gre za ekonomski učinek. Vprašanje je bilo: Kako se bo to poznalo v proračunu, kaj je s to študijo, kje je nova študija, na čemu utemeljujete te poteze in te odločitve? Tega odgovora resnično ni bilo. Jaz bom o uvedbi vinjet, če bo do njih prišlo, in o spremembi zakona namreč, ki bo to omogočal, razpravljal takrat. Resnično bi pa bilo smiselno razpravljati o odgovoru na to vprašanje. Zato, ker je več kot očitno, da niti enega utemeljenega razloga z vidika makroekonomskih posledic za državo. Da ne govorim o bodočem potrebnem pobiranju dodatnih dajatev. Najsi bo od udeležencev v prometu ali pa kako drugače iz davkov pokrivati tiste zablode, ki bodo povzročene s to spremembo, s to uvedbo vinjet. Zato bom glasoval, da se samo o tem delu opravi razprava.
Hvala. Gospod Moge.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Naj povem, da bom ta predlog podprl. In se strinjam z vami, gospod predsednik, da se inštitut obrazložitve glasu zlorablja za razprave in vse druge stvari. Sam se bom tako odločil zaradi tega, ker se mi zdi pametno. Lahko bi imeli polzaprt ta cestninski sistem. Lahko bi imeli cel zaprt cestninski sistem. Lahko bi imeli elektronsko cestninjenje in lahko bi imeli vinjete. Zdi se mi, da bi bil najbolj pošten in najbolj pravičen elektronski sistem. Toda, da bi se izognili temu, da moramo stati na vsaki cestninski postaji, bi bilo po mojem dosti bolj pravično, če bi kot Hrvatje napravili za prehodno obdobje, dokler ne pridemo do elektronskega, zaprt cestninski sistem. Ta bi bil po mojem najbolj pravičen. Kajti, poglejte! Sam dobim na ta način, približno 100 evrov porabim za cestninjenje, ko se vozim naokoli po Sloveniji. Porabim 1.200 evrov. Vladi ali pa državi bom zdaj 50 evrov plačal. Tako, da mi država poklanja pri moji poslanski plači, ko imam 3 do 4.000 evrov čistega, kar domov prinesem v žepu, mi Vlada s tem daje še 1.100 evrov dodatka. In mislim, da tak sistem ni pravičen niti pravilen. Zdi se mi pa, da, če bi Vlada naredila, preden bo te stvari sprejela pa potem prišla s spremembo zakona, ena od razprav v Državnem zboru o tem, da bi se odločili, kaj je smotrno, da bi prišli do nekega konsenza, in bi s tem napravila več. Tako pa zaradi tega, ker sam - na primeru vam povem - dobim od Vlade - poudarjam - 1.100 evrov. In koliko je takih prebivalcev v Republiki Sloveniji. Ta izbrani sistem je izbran po mojem res zato, kar mediji velikokrat opozarjajo, da je to eden izmed predvolilnih bombončkov, ki jih Vlada daje ljudem pred volitvami. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Gulič.
Spoštovani gospod predsednik, cenjene kolegice in kolegi! Mislim, da bi bilo smiselno opraviti razpravo, kakor je to predlagal kolega Cvikl zaradi tega, ker konec koncev: Kako bo zadeva finančno izpeljana, kako bodo davkoplačevalci obremenjeni v enem obdobju, kako potem o drugem, ko se bo ugotovilo, da zadeve ne gredo tako, kot je bilo zamišljeno? Je vprašanje, na katerega je treba odgovoriti z nekim ali diagnostičnim ali pa simulacijskim sistemom. Tega nisem videl in tudi ne verjamem, da je že postavljeno. Zato ima gospod minister in pa njegovi ljudje čas, da to pripravijo. Da gre za veliko predvolilno zgodbo, je verjetno vsem jasno. Na ta način smo mnogi potisnjeni v to, da zadevo na načelni ravni sprejmemo, ker vendarle mnogim, vsaj dnevnim migrantom lajša njihove stroške potovanja. Drugo vprašanje je pa, kako se bo to poznalo v globalu. Se pravi, kako bo to plačano, kdaj bo plačano in kdo bo plačal. Očitno je ali pa vsaj tako kaže čez prst, da se bo zadeva plačevala šele po oktobru 2008 z nekimi podražitvami, izravnavami, spoznanji o zmotah itd. Mislim, da je dobro, da gospod Bajuk to pove prej. Pa se bomo lahko odločali veliko bolj pošteno, z več argumenti in tudi z več podatki o tem, kaj storiti. Hvala lepa.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za 23, proti 37. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Milana M. Cvikla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije dr. Žige Turka in ministra za finance dr. Andreja Bajuka na poslansko vprašanje mag. Milana M. Cvikla v zvezi z objavo javnega naročila za postavitev davčnega informacijskega sistema. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
V torek sem oba ministra vprašal v zvezi s postavljenim, najprej pisnim poslanskim vprašanjem. Potem sta ta dva v torek odgovarjala še na javno poslansko vprašanje. Temeljna dilema, ki je bila, ali je pri razvoju davčnega informacijskega sistema korektno podpiranje domače ali tuje industrije. Razpis je bil pripravljen za tujega dobavitelja. Vendar v skladu z današnjo odločitvijo državne revizijske komisije, ki je ugodila domačemu pritožniku, podjetju Hermes Soft Lab, da Davčna uprava, DURS, mora vsebinsko obravnavati njihov revizijski zahtevek razpisov za farmacijski sistem, umikam proceduralni predlog, da bi Državni zbor na naslednji seji razpravljal o tem. Jaz mislim, da je Državna revizijska komisija že naredila tisto, kar smo sami poslanci opozicije zahtevali. Ugodila je. In to mislim, da je tudi sporočilo ministru za finance, ministru odgovornemu za usklajevanje razvoja in tako naprej in pa tudi sami Davčni upravi Republike Slovenije, da ponovno razmisli, ali je dobro, da bi imeli davčni informacijski sistem, ki bi bil podoben floridskemu davčnemu sistemu. Ali ne bi bilo boljše nadgraditi to, kar imamo s pomočjo domače industrijske in informacijske tehnologije. To je vsebina ugodenega zahtevka na Državno revizijsko komisijo. Tako, da to pozdravljam. Zato tudi ni vsebinske potrebe po razpravi o tem, ker je naš cilj že dosežm. Umikam proceduralni predlog, da bi v skladu z drugim odstavkom 246. člena o tem odločali. Hvala lepa.
Hvala. Slišali ste. Predlog je umaknjen. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga Kazenskega zakonika v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: predlog Kazenskega zakonika je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Gospod Gulič, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik. V Liberalni demokraciji Slovenije predloga Kazenskega zakonika, kakršnega je poslal v obravnavo Ministrstvo za pravosodje, ne bomo podprli. Razlogov je več, ampak najpomembnejši je ta, da gre v bistvu za nepotrebno in na noben način upravičeno dejanje, neupravičeno spremembo. V vsej rabi Kazenskega zakonika se doslej ni pokazalo, da bi bilo kaj narobe z njim. Tudi tiste ustavne presoje, ki so jih bili posamezni členi deležni v tem času, niso potrdile, da bi bil v neskladju z Ustavo Republike Slovenije. Po drugi strani se je na javni razpravi pokazalo, da je tista strokovna javnost, ki ima ime, ki ima reference, zelo z dvomom sprejemala ta predlog oziroma mu je celo nasprotovala. Tisto, kar je bilo pa v prid temu zakonu, je bilo pa zelo, zelo nenavadno pripeljano v ta prostor slovenske demokracije. Od približno 30-ih razpravljavcev je bilo 12 tistih, ki so podpirali ta zakon. Vse je pripeljal gospod minister dr. Lovro Šturm z Ministrstva za pravosodje. Tako so se potem kresala mnenja uglednih strokovnjakov s pravne fakultete, iz različnih inštitutov, z referenti dve in pa pripravniki na tem ministrstvu. Jaz mislim, da tudi to kaj govori o tem, kako minister Šturm pelje svoje predloge v ta Državni zbor in jih poskuša na vsak način uveljaviti, da bi razgradil ta sistem, ki sorazmerno dobro deluje. Obenem pa seveda ob ta zakon pripelje še nekaj drugih zakonov in pravzaprav obrne pot sprejemanja zakonodaje tako, da so najprej sprejeti delni ali pa področni zakoni, potem pa na osnovi tega šele sistemski. Se pravi pot, ki je narobe. Seveda, ki hoče obiti nekatere čisto normalne principe demokracije. Nič novega sicer boste rekli. Ampak vseeno. Tudi če bo stotič, bomo temu nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Lavtižar Bebler, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V Poslanski skupini Socialnih demokratov tega predloga Kazenskega zakonika ne moremo podpreti in ga ne bomo podprli. Mi od vsega začetka nasprotujemo najprej že načinu, kako se je ta Kazenski zakonik pripravljal, in tudi temu, kako se je pripravil oziroma v kakšni obliki se je predložil. Mi smo prepričani, da bi kazalo Kazenski zakonik dopolnjevati in spreminjati v tistih delih, kjer pač je to potrebno storiti zaradi usklajevanja z mednarodnimi pogodbami, ki smo jih ratificirali. Ali pa zaradi tega, ker je pač nekatere stvari prerasel čas, in jih je treba na novo in drugače urediti tudi v Kazenskem zakoniku. Nasprotujemo tudi temu, da je ministrstvo najprej naročilo posebno raziskavo pri Inštitutu za kriminologijo na pravni fakulteti z namenom, da bi ta raziskava pokazala, v katerem delu je Kazenski zakonik treba popraviti in kako ga je treba popraviti. Kaj pa je tisto, kar je smotrno, da ostane? Ne da bi ministrstvo počakalo na zaključek te raziskave in s tem seveda tudi opravičilo davkoplačevalski denar, ki ga je tej posebni skupini za ta trud plačalo, je oblikovalo posebno novo skupino treh. Se pravi skupino samo treh ekspertov in jim naročilo, naj pripravijo nov, povsem nov celoten Kazenski zakonik. V tem gradivu, ki smo ga mi dobili za razpravo, je pa seveda veliko stvari, ki so popolnoma nesprejemljive za demokratično državo, za državo, ki temelji na vladavini prava in ki tudi v praksi dejansko želi utrjevati in se zavzemati za človekove pravice in temeljne svoboščine. Ne samo, da je v celotnem Kazenskem zakoniku zelo veliko členov, ki so zelo sporni, formulacije netočne, nekonsistentne. Največji problem tega Kazenskega zakonika je ta, da se spreminja v splošnem delu cela vrsta temeljnih inštitutov kazenskega prava. Od vprašanja kazenske odgovornosti, od vprašanja, izločitve relativnih zastaralnih rokov. Od tega, da se izločujejo vsa kazniva dejanja medicinske narave, da se izločuje mladoletniška kriminaliteta in tako naprej in tako naprej. Da ne naštevam. Skratka, to je blamaža za to državo in za ta Državni zbor, ko bi sprejel takšen tekst, ki nam je bil zdaj ponujen v razpravo in sprejem. Zato Poslanska skupina Socialnih demokratov nikakor ne bo in poudarek je tudi na tem - ne more sprejeti. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 21. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Gospa Lavtižar Bebler. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Poslanska skupina Socialnih demokratov ravno tako ne more in ne bo podprla tega predloga zakona. Za ta predlog zakona velja, da je v bistvu nasledek tistega prejšnjega, se pravi Kazenskega zakonika. Poleg tega pa se v tem zakonu uvaja nekaj stvari, ki so zelo sporne. Uvaja se - recimo - pravosodna policija, ki se ji dodeljujejo zelo dvomljive pristojnosti in se ji širijo pristojnosti. Ti bodo denimo zapornika, ki bo na begu, lahko lovili po terenu, vstopali v stanovanja brez sodnega naloga in tako naprej. Da ne naštevam naprej. Vse to pa govori o tistem, o čemer se vi sicer ne strinjate, da se skozi posamezno zakonodajo krepi represija v tej državi in da za to ni nikakršnega dejanskega razloga v tej družbi. In zato mi tega predloga zakona ne moremo in ne bomo sprejeli.
Hvala. Gospod Gulič.
Že prej pri Kazenskem zakoniku sem povedal, da gre za postopke, ki so nenavadni in ki ne prinašajo nekaj, kar bi lahko človek racionalno sprejemal. Gre bolj pravzaprav za verjeti ministru ali ne. Glede na to, kako je že počel to skozi celoten mandat, mu pač ne verjamemo. Ne verjamemo več in njegove sladke besede prepričujejo v to, da ima vedno kaj za bregom. Tako je bilo tudi s tem zakonom. Ne bom se več oglašal pri naslednjih predlogih, ki prihajajo s tega ministrstva. Zaradi tega, ker gre za isti princip. Najprej dobimo nek hčerinski zakon. Potem je ta hčerinski zakon osnova za tisti, ki bi moral biti osnovni zakon. Pravi, tako pač je. Nam je postopek šel v to smer. Sicer ste sami zahtevali. Se pravi, edno neki prazni izgovori in veliko hitenje, velika ihta na nek način razgraditi sistem, kakršen obstaja, oziroma postaviti čim več. To je hudobija, čim več težav za tiste, ki bodo nasledili to Vlado. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Širca.
Jaz sicer se nisem želela oglašati. Sem že predhodno glasovala proti. Ampak nimam problema z obrazložitvijo, zakaj bomo v poslanski skupini in zakaj bom sama glasovala proti. Hkrati z mojo obrazložitvijo lahko podaljšam še za nekaj minut radoživost tega Državnega zbora, ki očitno matičnega zakona Kazenskega zakonika, ki ste ga ravnokar poslali v nemogoče, nemogoče drugo branje. Ker ne razumem, da je mogoče lahko popravljati tako zgrešeni koncept z amandmaji, ki je posledica Kazenskega zakonika. tudi tega zakona ne bom podprla. Jaz dvomim, da je koalicija prebrala Kazenski zakonik. Glede na to, da smo danes že pri predhodnih razpravah slišali, da zakon ne rešuje tisto, kar je nekoč v preteklosti bilo storjenega, napačnega, ko se je Kazenski zakonik leta 1994 sprejel in ko je dopuščal, da se danes uvajajo metode lopata. Prav tega dela se Kazenski zakonik in vaš minister ni lotil in ga tudi ni saniral. Zakon, o katerem sedaj glasujemo, je izpeljanka velike napake, napake pisanja in sprejemanja Kazenskega zakonika, ki ima temeljite posege v sistem, v vsako poro družbe, čisto vsako, in ki ga nekatere druge družbe bolj tenkočutno obravnavajo. Saj dopuščajo, da lahko velja tudi sto let. Mi se pa po desetih oziroma dobrih trinajstih letih že spuščamo v njegove reforme, češ, da se je sistem v tej Sloveniji tako spremenil, da pri tem potrebuje ključne spremembe. Tam, kjer bi morali tako rekoč laboratorijsko, s pinceto segati po materiji, segate oziroma ministrstvo oziroma Vlada sega z lopato. Zelo, zelo slabo!
Hvala. O zakonu glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 17. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij, redni postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 17. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o odvetniški tarifi, redni postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o odvetniški tarifi je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Gospod Koren, izvolite.
Hvala za besedo. Sam in tudi poslanska skupina bo tudi za ta zakon dala pozitivno mnenje, da je primeren za nadaljnjo obravnavo. Predvsem se nam zdi pomembno to, da se na področju odvetniških tarif stvari uredijo bolj pošteno. Predvsem tako, da bodo sodni postopki oziroma postopki sporov med ljudmi, ki se pojavljajo, da se bodo ti spori reševali, kar se da hitro. Zelo pomembno se nam zdi, da bo odvetnik nagrajen predvsem zato, če bo uspel doseči izvensodno poravnavo ali sodno poravnavo ali če že pride do sodne odločitve, da se bo ta hitro zaključila. Jaz mislim, da je to za slovenske ljudi, za slovenske prebivalce pomembna stvar. Kajti velikokrat se je do zdaj dogajalo, da so ljudje porabili in izrabili ogromno sredstev za sodne postopke tudi za odvetnike, pa vendar niso uspeli v razumnem roku priti do rešitve svojega problema svojih težav. Prepričani smo, da bo ta novela prispevala tudi k temu, da se bodo sodni zaostanki na sodiščih začeli hitreje zmanjševati. Hvala.
Hvala. Gospod Kovačič.
Hvala lepa za besedo. Glede na potek razprave kaže, da opozicijske poslanske skupine ne bodo podprle predlagani zakon. Za razliko od njih bo Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke ta zakon podprla. Razlog za to je pa zelo preprost. Ta zakon namreč omogoča bolj ekonomične sodne postopke. Omogoča hitrejše sodne postopke in omogoča cenejše sodne postopke. Še posebej pa bi poudaril pomemben razlog, ki terja sprejem oziroma podporo temu zakonu. To pa je, da bodo stranke, ki uporabljajo odvetnike v postopkih, da bodo vnaprej vedele, kakšni bodo stroški, ki jih bodo imele s tem, ko bodo angažirale odvetnika. Kajti doslej teh podatkov niso vedele vse do konca postopka. Sedaj bo to znano že vnaprej ne glede na to, koliko vlog bo odvetnik vlagal, koliko obravnav bo in koliko časa bo postopek trajal. In prepričani smo v Slovenski demokratski stranki, da so ti razlogi, ki so zelo preprosti, ampak tako pomembni, da je ta zakon potrebno podpreti. Hvala.
Hvala. Gospa Lavtižar Bebler.
Hvala za besedo. Poslanska skupina Socialnih demokratov tega zakona ne bo podprla. Ne bo ga podprla iz dveh načelnih razlogov. Prvi, manj pomemben, je ta, da je stopil ta predlog zakona v proceduro, preden bi bil sprejet zakon o odvetništvu, ki ga je predlagala Vlada, in ki bi šele napotoval na ta zakon o odvetniški tarifi. Drugi pomembnejši razlog pa je res načelne narave, in sicer da po ustavi je odvetništvo kot del pravosodja samostojna in neodvisna služba. S tem, ko hoče država sprejeti zakon, ki bo uredil odvetniško tarifo, pa negira to ustavno določilo. S tem zanika dejstvo, da je po naši ustavi odvetništvo samostojna in neodvisna služba. Iz tega zlasti načelnega stališča in razloga Poslanska skupina Socialnih demokratov tega predloga zakona ne bo podprla in tudi tega predloga sklepa ne.
Hvala. Javil se je še gospod Moge, v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tudi v Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije tega zakona ne bomo podprli. Prvi je formalnega razloga. Mene je sram kot poslanca, da danes sprejemamo, da je primeren zakon, ki ima osnove v zakonu, ki ga bomo šele kasneje sprejemali, in bo ta zakon osnova, da lahko ta zakon sprejemamo. Hkrati je pa tudi njegova vprašljivost v ustavi. Druga stvar. Pri nas ocenjujemo in izračuni kažejo na to, da bo ta zakon prinesel manjšo pravno varnost revnih ljudi v Republiki Sloveniji, ki si zaradi 4. člena, zaradi nagrad, ki jih lahko odvetniki sklepajo, tega ne bodo mogli privoščiti. In bodo takrat, kadar bo država njim zagotavljala pravno varnost, da jim bo najela odvetnika, najela take odvetnike po tako nizkih tarifah, da ti verjetno ne bodo imeli nobene motivacije več, da bi te zagovarjali tako, kot bi jih morali. Po drugi stani bo ta zakon, tudi če bo sprejet v takšni obliki, oškodoval ljudi, ki imajo popolno prav, pa gredo v pravdo, če dobijo 100% tisto pravdo, nikoli ne bodo dobili po tem zakonu povrnjenih tistih stroškov, ki so se jih dogovorili z odvetnikom. Pomeni, če hočem jaz v neki pravdi zagotovo uspeti, pa hočem imeti kvalitetnega odvetnika, dam premoženje temu odvetniku po 4. členu in tega denarja nikoli ne bom dobil vrnjenega. In še, kar nas pa najbolj boli v Liberalni demokraciji Slovenije, je pa naslednje. Mi mislimo, da odvetniki pomagajo soustvarjati pravno državo, ne pa, da so sovražniki te naše pravne države, kajti pomagajo ljudem, ki so v stiski. In niso odvetniki po ocenah predlagalcev tisti, ki so glavni krivec za to, da naš pravni sistem ne deluje tako, kot bi moral. Daleč od tega je. Mi mislimo, da so odvetniki koristni in mislimo, da je krivda na drugi strani, da tisti, ki bi morali soustvarjati pravni red, ki bi morali soustvarjati učinkovita sodišča, da so tisti tokrat prst uprli čisto v neko drugo stranko. Zaradi tega, kot sem že povedal, v Liberalni demokraciji Slovenije tega predloga zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 22. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predem preidemo na mandatno-volilne zadeve, prehajamo na nadaljevanje prekinjene 3. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o prenosu nalog v pristojnost pokrajin - druga obravnava. Gre za ponovni poskus tretjega glasovanja, pri katerem so nekatere poslanske skupine napovedala obstrukcijo, zato bom za trenutek počakal. Hvala. Ostale prisotne prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Prehajamo najprej na odločanje o vloženem amandmaju. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin: SDS, NSi in SLS k 406.b členu. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na svoji naslednji seji. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada Republike Slovenije. Glasujemo. Glasovanje ni uspelo zaradi premajhne navzočnosti. Prijavljenih je bilo samo 45 poslank in poslancev, zato prehajamo na drugi poskus glasovanja o predlogu sklepa, da Vlada Republike Slovenije pripravi predlog zakona za tretjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA - MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Za trenutek bomo počakali, če se nam želijo pridružiti tudi drugi poslanci in poslanke. Lahko nadaljujemo? Prehajamo na obravnavo predlogov predsednika Republike Slovenije za izvolitev štirih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Predsednik Republike Slovenije dr. Danilo Türk je z dopisom z dne 13. marca 2008 predlagal Državnemu zboru, da za sodnike Ustavnega sodišča Republike Slovenije izvoli dr. Mitjo Deisingerja, prof. dr. Ernesta Petriča, gospo Jasno Pogačar in gospoda Jana Zobca. Besedo dajem predstavniku predlagatelja dr. Eriku Kerševanu za dopolnilno obrazložitev predloga. Izvolite, dr. Kerševan.
Spoštovane gospe poslanke, spoštovani gospodje poslanci! Ogromno truda je bilo s strani vseh nas vloženega v reševanje nesprejemljivega položaja, v katerem se je znašlo Ustavno sodišče potem, ko že skoraj polovica ustavnih sodnikov, torej skoraj polovica ustavnih sodnikov nima več mandata in ko je že dva meseca prazno eno mesto ustavnega sodnika. Odlašanje s tem, da se poskuša razrešiti sedanja nesprejemljiva situacija, ne bi prispevalo k zagotavljanju ustavnega reda. Ustavno sodišče predstavlja vrh pravosodja in je zato potrebna posebna skrbnost pri zagotavljanju njegovega nemotenega delovanja in učinkovitosti. Pri volitvah ustavnih sodnikov je zato treba pozabiti na morebitne druge kriterije in vztrajati pri strokovnosti. Ustavno sodišče je glede na kompleksno situacijo, ki je bila posledica neuspešnih volitev že prej predlaganih kandidatov za sodnike Ustavnega sodišča in seveda odstop ustavnega sodnika prof. Grada, bilo soočeno z nejasno prihodnostjo. Zaradi tega je bil s strani predlagatelja vložen velik napor in skrajna resnost pri tem, da se je lahko pridobilo kandidate, ki po svojih strokovnih referencah in kriterijih ustrezajo visokim standardom, ki se za sodnika Ustavnega sodišča zahtevajo: dr. Mitjo Deisingerja, prof. Ernesta Petriča, gospo Jasno Pogačar in gospoda Jana Zobca. Predlagani kandidati so vrhunski pravni strokovnjaki, ki so bili izbrani z različnih pravnih področij, katerih delo je potrebno na Ustavnem sodišču, torej kazensko, civilno, mednarodno in upravno pravo. Ob tem pa je treba poudariti dejstvo, da gre za odlične pravne strokovnjake, saj ni mogoče resno trditi, da vrhovni sodniki niso pravni strokovnjaki, da doktorji pravnih znanosti predstavljajo drugorazredno izbiro, da strokovno stališče, ki odstopa od nekaterih drugih pravnih stališč, nekoga diskvalificira v pravni stroki ali da je mogoče vrhunskega pravnika oceniti le na podlagi števila objavljenih člankov. Pri vseh kandidatih je pomembna namreč širina pravnega razmišljanja in sposobnost razumevanja potreb po varstvu temeljnih ustavnih načel in pravic posameznikov. Tu pa ne more biti relevantna delitev na sodnike in nesodnike. Zato samo dejstvo, da je tak pravni strokovnjak v svoji pravni karieri opravljal funkcijo vrhovnega sodnika, le-tega ne sme in ne more diskvalificirati kot kandidata za sodnika Ustavnega sodišča, saj takih strokovnjakov na Ustavnem sodišču ne more biti nikoli preveč. Predložen je torej dober in strokovno uravnotežen predlog vrhunskih pravnih strokovnjakov, ki jim je že bila izražena široka podpora poslanskih skupin. Na tem mestu je torej podana priložnost, da predsednik republike in Državni zbor skupaj ustvarita novo poglavje v zgodovini naše državnosti, s tem da dokažeta, da je mogoče na podlagi medsebojnega spoštovanja in skupnega delovanja razrešiti tudi sedanjo nesprejemljivo situacijo in zagotoviti polno sestavo Ustavnega sodišča Republike Slovenije, ki bo tako lahko učinkovito opravljalo svojo funkcijo v korist vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Predloge je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku, gospodu Francu Sušniku, za predstavitev poročila komisije. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane gospe in gospodje! Predsednik Republike Slovenije je na podlagi 163. člena Ustave Republike Slovenije posredoval Državnemu zboru predloge za sodnike Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Predsednik Republike v svojem predlogu navaja, da sta bili pri oblikovanju predloga kot temeljni vodili upoštevani vrhunska pravna usposobljenost kandidatov ter ustrezna zastopanost različnih pravnih področij. Pri tem so trije predlagani kandidati, dr. Deisinger, gospa Pogačar in gospod Zobec, izbrani iz vrst sodnikov Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, saj lahko opravljanje funkcije sodnikov Ustavnega sodišča pomeni nadaljevanje oziroma zaključek kariere izvrstnega sodnika, ki je na podlagi svojega znanja in izkušenj pridobil celovit vpogled v potrebe in možnosti pravnega varstva človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki jih zagotavlja naš ustavni red. Kandidat prof. dr. Petrič je član komisije Organizacije združenih narodov za mednarodno pravo, kot profesor mednarodnih odnosov in mednarodnega prava pa je vrsto let razvijal akademski vidik pravnih znanosti, ki ga je obogatil s svojimi izkušnjami na področju diplomacije. Za predlagane kandidate je posredovana tudi podrobnejša utemeljitev oziroma predstavitev njihovega dosedanjega strokovnega dela. Vsi predlagani kandidati s kandidaturo soglašajo. Predsednik Republike na podlagi predstavljenih izkušenj in strokovnih kvalitet meni, da bi predlagani kandidati odlično opravljali funkcijo sodnikov Ustavnega sodišča in s tem preprečili nadaljnje težave ali celo zaplete, ki se pojavljajo zaradi nepopolne sestave Ustavnega sodišča. Zato predlagam nam poslankam in poslancem Državnega zbora, da jih izvolimo za sodnike Ustavnega sodišča. Mandatno-volilna komisija Državnega zbora Republike Slovenije je v skladu s svojimi pristojnostmi v pripravah na odločanje v Državnem zboru o predlogih predsednika Republike za izvolitev štirih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije razpravljala na 39. seji 20. marca 2008. Ugotovila je, da so vsi predlogi posredovani v skladu z zakonom, da je predlog predsednika republike pripravljen v skladu z 9., 11., 12., 13. in drugim odstavkom 14. člena zakona o Ustavnem sodišču. Državni zbor pa bo na podlagi 163. člena Ustave Republike Slovenije, prvega odstavka 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču ter 112. člena Poslovnika Državnega zbora odločil o predlogu predsednika Republike Slovenije za izvolitev predlaganih kandidatov za sodnike Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Na tej podlagi in po razpravi je Mandatno-volilna komisija Državnega zbora Republike Slovenije z večino opredeljenih glasov sprejela, da se dr. Mitjo Deisingerja, prof. dr. Ernesta Petriča, gospo Jasno Pogačar in gospoda Jana Zobca izvoli za sodnike Ustavnega sodišča Republike Slovenije, kar predlaga Državnemu zboru. Glede na vse povedano še enkrat ponavljam, da Mandatno-volilna komisija Državnega zbora predlaga Državnemu zboru, da odloči o predlogih predsednika Republike za izvolitev predlaganih kandidatov za sodnike Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jože Tanko bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani. Lep dober večer vsem. Pred nami so volitve štirih ustavnih sodnikov, ki nam jih je v izvolitev posredoval predsednik republike, dr. Türk. Tri kandidate volimo zato, ker Državni zbor ni izvolil ustavnih sodnikov v mandatu prejšnjega predsednika, enega pa zaradi odstopa izvoljenega ustavnega sodnika. Potrebno je opozoriti, da bi na zadnjem tajnem glasovanju za ustavne sodnike lahko dobili še tri kandidate, vendar se tisti, ki so dr. Drnovšku obljubili podporo svojih poslancev, niso držali besede in so jim bile pomembnejše nenujne obveznosti v lokalnih in drugih okoljih. Na ta neresen položaj oziroma odnos in nespoštljiv odnos do predlagatelja je opozoril tudi predsednik Ustavnega sodišča, tedanji, dr. Čebulj. Ustavni sodniki, ki jim je potekel mandat, so bili zaradi tega postavljeni v neobičajen in nenačrtovan položaj. Vsi trije so se odločili nadaljevati z delom do izvolitve novih ustavnih sodnikov, s čimer so omogočili Ustavnemu sodišču, da je delo potekalo nemoteno. V imenu poslanske skupine s jim zahvaljujem za njihovo odločitev in za razumevanje in pa tudi se jim zahvaljujem za njihovo delo v tej cenjeni ustanovi. Predlog, ki ga je poslancem poslal predsednik republike dr. Türk, je po mnenju naše poslanske skupine primeren. Veliko o kandidatih povedo že reference in njihove dosedanje zaposlitve, saj so in še vedno opravljajo pomembne in odgovorne funkcije v pravosodju ali diplomaciji. Svoje prispevke imajo objavljene v strokovni literaturi, nekateri so aktivno sodelovali pri pripravi zakonov, eden od njih pa je sodeloval pri umeščanju in utrjevanju Slovenije na svetovnem zemljevidu. V svoji dosedanji praksi so razreševali številne praktične probleme. Gre za uveljavljene, strokovne, družbenoodgovorne in delovne kandidate. V poslanski skupini smo z vsemi kandidati že pred formalno vložitvijo predlogov v Državni zbor opravili pogovore, kajti v poslanski skupini smo se odločili, da se ne bomo odločali po občutku ali na osnovi medijskih objav ali drugih zapisov, ampak bomo svoje stališče oblikovali šele po pogovoru s kandidati in prepričan sem, da smo pravilno postopali. Na predstavitvah so se kandidati izkazali kot odlični poznavalci razmer v pravosodju, pojasnili so svoje poglede do vloge Ustavnega sodišča, veliko je bilo povedanega o razmerah v pravosodju in na Ustavnem sodišču, danih pa je bilo tudi nekaj predlogov za odpravo najbolj izstopajočih problemov. Kljub temu, da smo v tem mandatu popravili Zakon o Ustavnem sodišču, se obremenitev Ustavnega sodišča bistveno ne zmanjšuje. In strinjali smo se, da je z naslednjimi popravki potrebno na tem področju bistveno globlje zarezati v zakonodajo, da se bo Ustavno sodišče ukvarjalo predvsem z najzahtevnejšimi pravnimi vprašanji in dilemami, ki določajo pravne oziroma tudi zakonodajne standarde. Ustavno sodišče ni samo sodnik v pojasnjevanju oziroma odločanju o zahtevnih ustavnopravnih zadevah oziroma pravnih dilemah. Ustavno sodišče je tudi v poziciji, ko ima možnost oziroma pravico, da kriva in oblikuje pravo. S tem ko poseže v zakonsko normo, ko odpravi ali razveljavi rešitev, ko popravi odločitev zakonodajalca, ali pa ko predpiše način, ali smer reševanja zahtevnega vprašanja, vsakič poseže tudi v zakonodajno sfero, poseže v pristojnost druge neodvisne veje oblasti, ki mora mnenje pri svojih odločitvah tudi upoštevati. Imamo primere, ko je to zelo težko storiti, saj za izpeljavo posameznih odločb ni možno dobiti vedno zadostnega političnega soglasja v Državnem zboru. Imamo tudi primere, ko so bili za določene stvari izpeljani referendumi in rešitve, ki so bile tam predlagane, niso dobile niti zadostne podpore oziroma so bile z izrazito večino zavrnjene. To ne pomeni, da teh odločb ne želimo realizirati, ampak želimo poudariti, da se Državni zbor najde tudi v nerešljivem položaju in takšnih situacij si v poslanski skupini ne želimo. Poslanci bomo podprli vse štiri predloge kandidatov, ki jih je posredoval predsednik dr. Danilu Türk. Kljub temu, da je glasovanje tajno, upam, da bomo danes v celoti popolnili sestavo Ustavnega sodišča. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanke in poslanci, svetovalec predsednika republike. Veseli smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov, da smo ob 19. uri lahko začeli z razpravo o imenovanju oziroma izvolitvi štirih sodnikov Ustavnega sodišča. Če bi namreč veljal program, ki je bil pripravljen v Državnem zboru, potem bi bila zdaj ura 12 in več. Moram reči, da me je skrbelo, da ob vsem velikem pomenu in velikih besedah, ki jih namenjamo izvolitvi ustavnih sodnikov v Državnem zboru, programiramo delo na ta način, da nam je temeljni kriterij, kdaj bo koalicija lahko zbrana, da se bo opravilo glasovanje, sicer najbrž in doslej nikoli nismo volitve ustavnih sodnikov dajali na čas, ki je bil tokrat programiran, namreč začetek glasovanja je bil programiran za 21. uro in 45 minut. Mislim, da je prav povedati, da se bo videl tudi v tem primeru odnos vodstva Državnega zbora in koalicije do tega pomembnega vprašanja. Drugo. Nas veseli, da se je koalicija, o tem je bilo javno govora, soglasno odločila podpreti vse štiri kandidate. To je gotovo pomembno sporočilo predsedniku države, ki je glede na dosedanje izkušnje v delovanju Državnega zbora vedel, da so lahko izbrani le tisti, ki jim bo večina v koaliciji dala podporo. Noben drug, ob najmanj 49 glasovih, ki jih koalicija ima, ne more dobiti potrebne večine, pa kakorkoli kdo sprevrača matematiko oziroma računstvo. Predsednik države se je odločil, tako razumemo iz predloga, da je izvolitev ustavnih sodnikov v tem času zdaj prioritetna naloga. Zato se je moral posvetovati s poslanskimi skupinami in zato je moral izbrati kandidatko in kandidate, ki so po vnaprejšnjih obljubah imeli možnosti za izvolitev. Jaz upam, da je ta izbor takšen, da bo ta temeljna želja predsednika države izpolnjena. Vemo namreč, da pri prvem predlogu ni mogel preseči vseh problemov, s katerimi smo se ob dosedanjih volitvah ustavnih sodnikov srečevali, in da ne bo mogel predlagati kandidatov, s katerimi bi bili v celoti vsi zadovoljni. Tudi mi v Poslanski skupini Socialnih demokratov nismo zadovoljni z vsemi kandidati in kandidatko. Konkretne ocene ne želimo zaradi korektnega odnosa do kandidatov sporočati javno, smo jih pa odkrito sporočili predsedniku republike v razgovorih, ki smo jih z njim imeli. Bilo bi nam žal, če do izvolitve ne bi prišlo, vendar nam polna obljuba koalicije zagotavlja, da do izvolitve lahko pride. Naj ob tem povem samo še eno misel. Želimo, da bi se Ustavno sodišče zasedlo, želimo, da bi uspešno delovalo, za nas pa je, glede na izkušnje, ki jih imamo, poleg nesporno pomembnega strokovnega kriterija in strokovnosti pomembno tudi, kakšnih osebnih lastnosti je posamezen kandidat, osebnih lastnosti, ne političnega prepričanja, ker te osebne lastnosti lahko vplivajo na takšno ali drugačno delovanje. Tam, kjer je naše prepričanje, da osebne lastnosti vzbujajo dvom v objektivnost delovanja, je naša odločitev do predloga kritična. In to je tudi razlog, da vseh kandidatov ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Jožef Školč bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kolegi, spoštovane kolegice. Današnji postopek oziroma ta faza kaže predvsem na to, da je potrebno zelo natančno premisliti tisto razmerje, ki je med predlagateljem in Državnim zborom in pelje k izvolitvi oziroma neizvolitvi ustavnih sodnic in sodnikov. Naj takoj na začetku povem, da je za ta izpraznjena mesta, po moji in presoji mojih kolegov, Državni zbor že imel na razpolago za določene pozicije zagotovo boljše izbire. Da do teh boljših izbir ni prišlo, zagotovo ni pomembno samo to, kar smo slišali, da ni bilo vseh, ki so v tej dvorani nujno prisotni, ampak je bila to po moji presoji odločitev koalicije. Tudi danes bo to tako. Kar se samega postopka tiče je bil absolutno korekten in na mestu in v tem postopku smo lahko sporočali tiste pomisleke, ki smo jih ob določenih kandidaturah imeli. Spraševali smo po določenih podatkih in ravno tako smo imeli možnost soočiti se s kandidatko in kandidati. Treba je vedeti, da na del pomislekov, za katere se je kasneje izkazalo, da jih nimamo samo mi, ampak jih v javnosti sporočajo tudi drugi, ki jih skrbi zasedba in ustroj Ustavnega sodišča, da za del teh pomislekov predsednik meni, da niso na mestu. Danes je njegov predstavnik prvič, bom rekel, polemiziral s tistimi, ki so določene stvari postavljali pod vprašaj. Da ne bo nesporazumov, smo se odločili, da se ne bomo skrivali za tisto, kar se reče "glasovanje po svoji vesti", in smo natančno povedali tako predsedniku kot na Mandatno-volilni komisiji in bomo tudi tukaj, da bomo dva kandidata podprli, dveh pa ne. Pomisleke smo imeli na začetku okrog vseh kandidatov. Vsi ti postopki so nas pripeljali do tega, da so določeni zadržki tudi odpadli. Kako smo presojali oziroma se odločali za podporo kandidatov? Šli smo na to, kar je bilo tudi danes rečeno, da se od ustavnih sodnic in sodnikov pričakuje, da so vrhunski pravni strokovnjaki. Seveda se o tem lahko vodi velika polemika. Zagotovo pa se da to presojati bodisi skozi njihovo prisotnost v akademskih polemikah, prispevkih na to temo, bodisi po brezprizivnih sodbah, ki jih kot sodniki sprejemajo. Na tej točki smo ocenili, da gospa Pogačarjeva ima relativno malo sodniških izkušenj, čeravno so bile te predstavljene kot ključne. Šest let je sodnica in nobenih strokovnih resnih objav. Ravno tako menimo, da ostajajo tudi zadržki, ki lahko nastanejo, kako se bo kdo obnašal v določenih situacijah. In tu smo sporočili zadržke o gospodu Deisingerju in on naše podpore ne bo užival, pač se mi ne zdi korektno pred tem zborom razpravljati. Odgovornost za bodoče odločitve ob pomislekih, ki jih ima, ima pa tudi s tem predsednik republike, ne več samo Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo prestavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Naj za uvod te kratke predstavitve stališča Poslanske skupine DeSUS najprej povem, kakšna je sploh naša drža do dveh pomembnih institucij, o katerih danes govorimo. Ena je Ustavno sodišče in druga je predsednik države, ki predlaga ustavne sodnike. Mi imamo do Ustavnega sodišča resen odnos, zelo spoštljiv odnos tudi takrat, kadar se eventualno naši interesi ne ujemajo z njihovimi odločitvami, pa vendar te odločitve je treba respektirati. To govorimo predvsem zavoljo tega, ker to ni zmeraj v Državnem zboru tako sprejeto in ker vemo, da je odnos do odločb Ustavnega sodišča kdaj pa kdaj takšen, da bi se mu morali vendarle izogniti, če bi to le šlo. Odnos do predsednika države je prav tako spoštljiv, ne samo do institucije, tudi do osebnosti. In tudi kar se tega tiče, je poslanska skupina v prejšnjih poizkusih imenovanj oziroma izvolitev sodnikov ravnala tako, kakor bo ravnala sedaj. Zaupa v presojo, zaupa v premislek in tudi v pogovore, ki jih je opravil s kandidati in s poslanskimi skupinami oziroma z njihovimi vodji. To torej napoveduje, da bo Poslanska skupina DeSUS predlog gospoda predsednika podprla. Prav je, da ob tem izrazimo svojo skrb v zvezi z razmerami na tem področju, ki so skrb vzbujajoče. Najslabše pri tem verjetno je, da mi nismo edini, ki ocenjujemo, da se razmere vsaj v zadnjem obdobju še poslabšujejo. Tudi s pomočjo nekaterih, morebiti preveč nonšalantnih, ohlapnih, premalo resnih potez, ki smo jih zagrešili v Državnem zboru. Da so razmere zelo težke, govorijo verjetno tisoči nerazrešenih primerov, govorijo pomisleki v zvezi s tem, kakšna je sestava, ali je dovolj kvalitetna ali ne, govorijo pomisleki o tem, ali je ugled Ustavnega sodišča načet ali ne. Skratka cela vrsta je razlogov za to, da smo lahko zaskrbljeni. In upajmo, da se bo ta zaskrbljenost z današnjimi oddanimi glasovi nekoliko zmanjšala. Predlog, ki je predstavljen, je za nas sprejemljiv. Lahko bi bil tudi drugačen. Lahko bi bil tudi boljši. Vendar ni tako, da bi lahko izbrali samo najboljše, kajti s početjem v Državnem zboru se je verjetno marsikateremu potencialnemu ustavnemu sodniku porodila misel, da to ni zanj, da ni ustrezno. Videli smo, da nekateri vrhunski tudi zapuščajo delo ustavnih sodnikov. Tudi to je slabo. Kar zadeva naše poslanske skupine, naj za konec ponovim, mi bomo podprli vse štiri predlagane kandidate in kandidatko. Podprli bomo vsakega posebej z večino, ne bo pa vsak izmed njih dobil vseh štirih oziroma danes vseh treh glasov. Upajmo torej, da bomo to pot prvič uskladili naše napovedi. Mislim na Državni zbor in vse posamične poslanske skupine s početjem, ki se bo zgodilo takrat, ko bomo anonimno zaokrožili, da bodo napovedi danes vendarle tudi pokazale rezultate v izvolitvi vseh štirih kandidatov za Ustavno sodišče.
Hvala. Zaključili smo s predstavitvijo stališ poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima [[...]]Proceduralno. Izvolite gospod Grims.
Hvala za besedo. Poglejte, jaz sem trdno prepričan, da je sledil predsednik države svoji ustavni pravici in oblikoval predlog po svojih najboljših pomoč. Z velikim presenečenjem pa sem poslušal besede predstavnika Socialnih demokratov, ki je, če prevedem to iz stare partijske latovščine v slovenščino, napovedal, da bodo vsaj katerega od kandidatov, verjetno pa vse, rušili in se pri tem zgovarjali na pozicijo kot [[...]]
Gospod Grims, proceduralni predlog.
Če dovolite, da dokončam. Saj iz tega bo izšel. In da se bodo pri tem znova zgovarjali na pozicijo, kar so že prej počeli tudi pri predlogih gospoda Drnovška. Tisto, kar pa je zdaj drugače, pa je dejstvo, da je predsednik tukaj prvič v tej vlogi, da je bil na novo izvoljen, izrazito strankarsko podprt in da bi bila ta dvojna igra, to sprenevedanje te stranke očitno, vsem predlagam, da se predložijo dokumenti, ki bodo pričali, kako je bil sedanji predsednik kandidiran in izvoljen in seveda podrt v volilni kampanji, da bo jasno, za kakšno igro pravzaprav gre.
Prosim, gospod Grims, to je bila zloraba poslovnika. Prosim, da se vzdržite zlorab. Sledi razprava poslank in poslancev. Gospod Jerovšek imate besedo. [[Ga ni.]] Gospod Rugelj želi besedo. Prijavljen je, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem zadovoljen, da je gospod predsednik države našel dobre kandidate in da jih je znal tudi na pravilen način predstaviti in predlagati tukaj v Državnem zboru. To pomeni s pogovori, s pogovori s poslanskimi skupinami in tudi sami kandidati so se tukaj predstavili. Če bi v preteklosti poslušal opozicijo, bi nekdo rekel: "Saj ne vem, če še v Sloveniji sploh imamo kaj dosti kandidatov za ustavne sodnike." Kot se je pokazalo, jih imamo. Tokrat so drugi, povsem sprejemljivi. Še na mandatni komisiji smo to ugotovili. Jaz mislim, da je poteza predsednika zelo dobra, kajti neodgovorno je pošiljati kandidate v Državni zbor, preden se prepričaš, ali imajo ti kandidati v Državnem zboru resnično podporo ali nimajo. Mi vemo, kaj se je zgodilo v preteklosti. Čeprav mogoče opozicija vali krivdo tudi na nas, kako je kdo glasoval na tistem tajnem glasovanju. Jaz sem že povedal, na tajnem glasovanju tisti kandidati, ki v preteklosti niso dobili podpore, zagotovo lahko trdim, da od tistih članov oziroma tistih poslancev opozicije zagotovo niso dobili glasov, ki jih ni bilo tukaj. Ito je bilo približno 15 poslancev opozicije. Mi vemo, da je pa kandidatom nekaterim zmanjkalo, ne vem, nekaj glasov. Tako je to bilo čisto manipuliranje opozicije ob takšnem tajnem glasovanju. Če še enkrat na kratko rečem. Jaz mislim, da kljub temu, da me je to presenetilo, da se opozicija ne strinja z mnenjem predsednika in da pravi, da ima mogoče predsednik drugačno mišljenje o osebnostnih lastnostih teh kandidatov. Jaz mislim, da bi morali v prvo postaviti glavno stvar, in to je strokovnost. In tega bi se morala tudi opozicija zavedati. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Zagorac, takoj vas bom prekinil, če ne bo proceduralni predlog. Prosim, najprej proceduralni predlog, potem obrazložitev.
Vam garantiram, spoštovani gospod predsednik, da obrazložitev sploh ne bo potrebna. Jaz bi predlagal, če bi lahko zbrali vsi toliko modrosti in dali posebno nagrado gospodu Grimsu, ker bo omogočil, da ne bo ustavne krize v tej državi. Hvala.
Zopet zloraba, čista zloraba poslovnika. Gospod Sajovic. [[Se odpoveduje.]] Gospod Školč. [[Se odpoveduje.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja o predlogih predsednika republike za izvolite štirih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije. V skladu s 163. členom Ustave Republike Slovenije ter prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču Republike Slovenije o izvolitvi Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Pri delu komisije bo sodeloval tudi namestnik generalnega sekretarja. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so Franc Jazbec, Matjaž Han, Rudolf Moge in Martin Mikolič. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Ali kdo temu predlogu nasprotuje? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Glasujemo. Glasovanje o volilni komisiji teče. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bodo poslankam in poslancem vročene štiri glasovnice, tako da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na vsaki glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna, neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču Republike Slovenije bo vsak predlagani kandidat izvoljen, če bo zanj glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 19.45 in bo trajalo do 20.05. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 20.30.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo sejo zbora. Nadaljujemo s prekinjeno 29. točko, to je s predlogom predsednika Republike Slovenije za izvolitev štirih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije dr. Mitje Deisingerja. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne 27. marca 2008. Razdeljenih je bilo 73 glasovnic, oddanih je bilo 73 glasovnic, neveljavna je bila ena glasovnica, veljavnih je bilo 72 glasovnic. "Za" je glasovalo 49 poslancev, "proti" je glasovalo 23 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil z večino glasov vseh poslancev izvoljen za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije dr. Mitja Deisinger. [[Aplavz.]] Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije prof. dr. Ernesta Petriča. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne 27. marca 2008. Razdeljenih je bilo 73 glasovnic, oddanih je bilo 73 glasovnic, neveljavni sta bili 2 glasovnici, veljavnih je bilo 71 glasovnic. "Za" je glasovalo 52 poslancev, "proti" je glasovalo 19 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil z večino glasov vseh poslancev izvoljen za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije prof. dr. Ernest Petrič. [[Aplavz.]] Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije Jasno Pogačar. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne 27. marca 2008. Razdeljenih je bilo 73 glasovnic, oddanih je bilo 73 glasovnic, neveljavne so bile 3 glasovnice, veljavnih je bilo 70 glasovnic. "Za" je glasovalo 51 poslancev, "proti" je glasovalo 19 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bila z večino glasov vseh poslancev izvoljena za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije gospa Jasna Pogačar. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije gospoda Jana Zobec. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne 27. marca 2008. Razdeljenih je bilo 73 glasovnic, oddanih je bilo 73 glasovnic, neveljavna je bila 1 glasovnica, veljavnih je bilo 72 glasovnic. Za je glasovalo 57 poslancev, proti je glasovalo 15 poslancev. Na podlagi izida glasovanje je bil z večino glasov vseh poslancev izvoljen za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije gospod Jan Zobec. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] Prosim izvoljene sodnike, da se nam pridružijo. Prvi bo zaprisegel dr. Mitja Deisinger. Prosim gospoda Deisingerja, sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije, da priseže pred Državnim zborom.
Spoštovani. Prisegam, da bom sodil po ustavi in zakonu in po svoji vesti in si z vsemi svojimi močmi prizadeval za ustavnost in zakonitost ter za varovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Gospodu dr. Mitji Deisingerju, sodniku Ustavnega sodišča Republike Slovenije, iskreno čestitam.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. To, kar sem prisegel, bom na Ustavnem sodišču tudi opravljal. Hvala lepa. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Profesor dr. Ernest Petrič ni prisoten, zato bo pred Državnim zborom prisegel kasneje. Sedaj prosim gospo Jasno Pogačar, sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije, da pride in priseže pred Državnim zborom.
Prisegam, da bom sodila po ustavi in zakonu in po svoji vesti in si z vsemi svojimi močmi prizadevala za ustavnost in zakonitost ter za varovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Hvala lepa. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Gospe Jasne Pogačar, sodnici Ustavnega sodišča Republike Slovenije, iskreno čestitamo. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] Prosim gospoda Jana Zobca, sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije, da priseže pred Državnim zborom.
Prisegam, da bom sodil po ustavi in zakonu in po svoji vesti in si z vsemi svojimi močmi prizadeval za ustavnost in zakonitost ter za varovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Gospodu Janu Zobcu, sodniku Ustavnega sodišča Republike Slovenije, iskreno čestitamo. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] Prehajamo na predlog Sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo. Sodni svet je Državnemu zboru predložil šest predlogov za izvolitev kandidatk in kandidata v sodniško funkcijo na sodniška mesta petih okrajnih sodnic na okrajnem sodišču v Kopru, Novem mestu, Domžalah in Mariboru ter okrožnega sodnika na delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani. Želi besedo predstavnik Sodnega sveta? [[Ga ni.]] Želite? [[Ne.]] Predloge je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala ter predložila predloge sklepov. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Ane Petkovšek na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Kopru. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Nine Strmole Štravs na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Kopru. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Romane Rački Strmole na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Novem mestu. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo mag. Antona Lisca na sodniško mesto okrožnega sodnika na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih 53 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepov o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Mateje Jerak na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Domžalah. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Edite Taler na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Mariboru. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Sedaj prehajamo na obravnavo predloga sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Mandatno-volilna komisija je posredovala svoj zapisnik. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospa Jeraj. Izvolite.
Lani je bila sprejeta sprememba Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki je določila drugačno sestavo Sveta Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij. Skladno s spremenjenimi pravili in iztekom mandata dotedanjim članom so bili izvedeni potrebni postopki za imenovanje nove sestave Sveta FIHO. S strani Mandatno-volilne komisije, ki je pisno pozvala vse upravičene predlagatelje, so bili le-ti opozorjeni, da je spremenjeni zakon uveljavil določilo, da so člani Sveta Fundacije lahko le dvakrat zaporedoma imenovani na to funkcijo. Takšno argumentacijo je podala Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju, ki pravi, da je omejitev dvakrat zaporednega imenovanja po vsebini vezana na opravljanje funkcije člana Sveta Fundacije od ustanovitve Fundacije. Mnenje Zakonodajno-pravne službe so upravičeni predlagatelji skupaj s pozivom, da predlagajo kandidate tudi prejeli. Kljub opozorilu s strani Mandatno-volilne komisije so bili predlagani tudi trije kandidati, ki so že dva mandata opravljali funkcijo članov Sveta, kar je ugotovila komisija in sprejela sklep, za katerega smo glasovali tudi v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke, da se predlagatelje pozove, da posredujejo nove predloge, tako da bodo imeli v Svetu Fundacije svojega predstavnika. V poslanski skupini smo glasovali za tiste kandidate, ki jih je predlagalo večje število humanitarnih organizacij, in za tiste, ki jih je predlagal Nacionalni svet invalidskih organizacij Slovenije in drugi predlagatelji in so izpolnjevali zahtevane pogoje.
Hvala. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Dovolite mi, ker bo v korist dela te seje, da hkrati povem naše stališče pri obeh predlogih, se pravi, tako za Fundacijo za šport kot za invalidske in humanitarne organizacije. Pri obeh predloga za imenovanje ne bomo podprli. Menimo, da je pripravljen v nasprotju s temeljnimi načeli ustave, predvsem z razumevanjem in uporabo 155. člena Ustave, ki govori o retroaktivnosti. Res je, da je o tem svoje mnenje s podpisom Boža Strleta, namestnika vodje, dala naša Zakonodajno-pravna služba, res pa je, da ga je dala na 15 straneh in upal bi si trditi, zelo neargumentirano. Izhaja namreč iz povsem drugačnih opredelitev, kot so zapisane v ustavi. Predvideva namreč, da omejitev dvakratnega zaporednega imenovanja je po vsebini vezana na Svet Fundacije od ustanovitve, da ne pomeni zmanjšanja pravic za nazaj. Izrecno pravi, da tega v zakonu ni treba navesti, kar je izrecno nasprotno ustavni normi, ki zahteva, da mora biti povedano, da se uporablja tudi za nazaj, kateri so javnopravni interesi, da se tako uporablja. Nič tega v mnenju Zakonodajno-pravne službe ni. Res pa je, da se je za tako solucijo odločila naša Mandatno-volilna komisija, vendar na seji šele po glasovanju, pred tem pa najbrž predsednik sam, ko je pisal predlagateljem, da morajo pri predlaganju kandidatov upoštevati načelo, da ne more biti predlagan nihče, ki bi imel tretji mandat. Po naši oceni je bila to samovoljna odločitev, ki ni bila z ničemer podprta, in mi se sklicujemo na mnenje, ki ga je v zvezi s tem dal Inštitut za primerjalno pravo, ki izrecno navaja štiri pogoje, ki morajo biti izpolnjeni, da bi se izjemoma lahko za nazaj uporabljale posamezne določbe zakona. In sicer, pravi: Prvič: "Izjema od načela prepovedi retroaktivnosti je lahko določena samo v zakonu in ne v kakšnem drugem aktu." Drugič: "Le posamezne določbe zakona in ne zakon v celoti ima lahko učinek za nazaj." Tretjič: "Le zakon lahko določi retroaktivno veljavo posameznih določb, pri tem pa mora biti v zakonu dovolj natančno navedeno ali opredeljeno, da določbe veljajo za nazaj." Kdor pozna vsebino zakona ve, da takšnih določb v zakonu ni, ne piše, da lahko veljajo za nazaj. In četrtič: "Retroaktivna veljava je mogoča, če to zahteva javna korist in če to ne posega v pridobljene pravice." Nobene utemeljitve, da to zahteva javna korist ali je poseg v pridobljene pravice ali ne, pa sta izrecno različni mnenji Inštituta za primerjalno pravo in naše Zakonodajno-pravne službe. Mi menimo, da je odločitev naše Mandatno-volilne komisije samovoljna, da o dveh različnih pravnih mnenjih ne bi smeli glasovati. Gospod Tanko, glasovali smo in glasovali tako, kot se običajno glasuje ob vsem velikem razumevanju koalicije, ste enotno glasovali za dogovorjene odločitve in imamo danes predloge, v katerih so za mesta, kjer so bili predlagani kandidati s tretjim mandatom, napisane pikice. Se pravi, še nikoli doslej, kar se jaz spomnim, nismo imenovali takšnega sveta katerekoli od fundacij, ki bi del članov imel, ostalo bi bile pa pikice in kjer bi z glasovanjem določili, kakšno je korektno strokovno mnenje, ki ga moramo upoštevati. To je bil sistem dela Mandatno-volilne komisije v tem primeru, običajen za delo tega Državnega zbora. Mi z njim ne soglašamo, zato se bomo pri tej odločitvi vzdržali. Hvala.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije posameznim kandidatom, ki so bili izbrani ne nasprotujemo. Seveda pa smo ogorčeni in razočarani nad postopkom, kako je do te izbire prišlo. Ne gre se izogniti vtisu, da gre tu za politizacijo, da določeni ljudje, ki so do zdaj delo opravljali kvalitetno, uspešno - tako v korist invalidskih, humanitarnih, kot pa tudi športnih organizacij. Slabo je za vladavino prava in pravne države takrat, kadar se mnenje ene inštitucije, to je v tem primeru naše Zakonodajno-pravne službe postavi nad mnenje Inštituta za primerjalno pravo, mnenje pod katerega so se podpisali tako eminentni strokovnjaki, kot je direktor tega inštituta, prof. dr. Lojze Ude in pa tisti, ki je v tej zadevi poročal, eden od najbolj znanih in pa eminentnih slovenskih pravnikov prof. dr. Bojan Bugarič. Brez dvoma gre za retroaktivnost in pa napačno razlago teh predpisov in pa enostavno nedopustno vmešavanje v politiko na področje prava, tja, kjer politika naj bi ne imela vstopa. Samim izbranim kandidatom ne nasprotujemo in pa želimo, da svoje delo uspešno opravljajo v korist vseh. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo ima gospod Sušnik. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. V prid korektnosti je treba navesti, da je bilo po dveh stališčih, v stališčih dveh poslanskih skupin navedeno neko mnenje, ki ga pri tej točki enostavno ni bilo, to vam, kot predsednik Mandatno-volilne komisije zagotovim, ne gre oziroma ustreznost vrednotenja mandatov, glede na določilo zakona, na katerega ste se sklicevali v primeru fundacij za financiranje invalidskih organizacij in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji ni bilo posredovano. To je preprosto dejstvo. Meni kot predsedniku ni ostalo drugega, kot da sem v postopku priprave sklepa komisiji predlagal edino sprejemljivo solucijo, ki je šla v to smer, da se tiste predlagatelje, katerih predlogi niso bili v skladu s spremenjeno zakonodajo, ki niso bili v skladu s 15. členom zakona, da se te predlagatelje pozove, da v roku štirinajst dni podajo nove predloge in Mandatno-volilna komisija bo v skladu s sprejetim sklepom in dogovorom predlagala temu Državnemu zboru, da se sklep v tem delu dopolni. Mislim, da s tem ni kvalificiranim predlagateljem, ki lahko predlagajo Svet Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v ničemer kratena možnost sodelovanja v tem svetu. Gre preprosto za to, da verjamem, da bodo upoštevali voljo zakonodajalca in predlagali tiste svoje predstavnike, ki v Svetu Fundacije do sedaj niso delovali oziroma niso v Svetu Fundacije delovali dva mandata. Se nam pa zdi potrebno, glede na to, da petletni mandat v Svetu Fundacije poteče 8. februarja 2008, da se to čim prej uredi, da bo Svet Fundacije ne glede na ta manjko lahko normalno deloval. In zaradi tega je na moj predlog Mandatno-volilna komisija Državnemu zboru predlagala takšno solucijo. V nobenem primeru ne gre za očitano samovoljo predsednika Mandatno-volilne komisije. Jaz se nisem sam odločil o načinu imenovanja, ampak sem to odločitev prepustil Mandatno-volilni komisiji, ki je odločila, tako kot je, iz predloga sklepa razvidno.
Hvala. Besedo ima gospod Sajovic.
Pravna država mora delovati na vseh področjih družbenega življenja. Tako seveda ni zakona, ki bi bil drugačen za športne organizacije pa mnenja kot tudi za področje invalidskih organizacij. Jaz sem vesel, da smo prejle popolnili Ustavno sodišče. Očitno bo imelo dovolj dela tudi na tem področju, ki ga pravkar obravnavamo, in brez dvoma bo k tej pravni dilemi reklo zadnje, takrat pa, upam seveda, da se boste držali tistega, kar velja v vseh urejenih pravnih državah, da se odločbe Ustavnega sodišča spoštujejo in izvršujejo, ne pa komentirajo, kar je v tej državi v tem mandatu bila tudi že praksa, in da tudi na tem področju ne bo prihajalo do kakšnih pravnih zmot, s katerimi smo se pa že srečali. Hvala.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo predloga sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Besedo dajem predsedniku, gospodu Francu Sušniku, za dopolnilno obrazložitev predloga. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije med drugim v 6. členu določa, da morata Državni zbor Republike Slovenije in Vlada Republike Slovenije imenovati nove člane Sveta fundacije za financiranje [[...]]samo trenutek [[...]]športnih organizacij [[...]] [[Smeh v dvorani.]]
Kar mirno, gospod Sušnik, bomo počakali, nič hudega. Izvolite.
[[...]]športnih organizacij v Republiki Sloveniji, v roku 6 mesecev po uveljavitvi tega zakona. Do imenovanja novih članov Sveta Fundacije opravlja vse naloge Sveta Fundacije dosedanji Svet Fundacije, ki mu poteče mandat, kot sem že povedal, 8. februarja 2008. Na tej podlagi je Mandatno-volilna komisija že na 37. seji dne 23. januarja 2008 sprejela Sklep o začetku kandidacijskega postopka za predlaganje kandidatov za člane Sveta Fundacije. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije v 1. členu določa, da se v Zakonu o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije tretji odstavek 10. člena spremeni tako, da se glasi: "Svet Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji ima 17 članov, ki jih imenuje in razrešuje Državni zbor Republike Slovenije, in sicer," zdaj pa tisto, kar je najpomembnejše, "7 članov na predlog Skupščine olimpijskega komiteja Slovenije, Združenje športnih zvez izmed nacionalnih športnih zvez članic Olimpijskega komiteja Slovenije, Združenje športnih zvez, enega člana na predlog Univerze v Ljubljani, Fakultete za šport, enega člana na predlog Javnega zavoda za šport Republike Slovenije Inštituta za šport, enega člana na predlog Združenja občin Slovenije, enega člana na predlog Skupnosti občin Slovenije, šest članov na predlog Strokovnega sveta Vlade Republike Slovenije za šport izmed predlogov različnih športnih organizacij, ki delujejo v javnem interesu, od tega dva člana iz občinskih športnih zvez, enega člana iz športnih zvez, ki niso članice Olimpijskega komiteja Slovenije, združenje športnih zvez in tri člane izmed športnih organizacij, ki niso predlagane od drugih upravičenih predlagateljev. To podrobno navedbo zakona sem vam citiral zato, ker sem želel posebej poudariti, da pri oblikovanju sklepa lahko upoštevamo samo predloge kvalificiranih predlagateljev in da tu nekega večjega manevrskega prostora ni. Na 39. seji dne 20. marca 2008 je Mandatno-volilna komisija pregledala prispele predloge za člane Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, ugotovila je, da so v predvidenem roku predloge posredovali vsi upravičeni predlagatelji, predlagatelji pa so posredovali tudi predloge kandidatov, kot se na njihov predlog imenuje v sestavo Sveta Fundacije. Mandatno-volilna komisija pa je ugotovila, da so štirje od predlaganih kandidatov doslej, ki so jih predlagali kvalificirani predlagatelji doslej že dvakrat zaporedoma opravljali funkcijo člana Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, kar je v nasprotju s 13. členom Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ter teh predlogov po odločitvi z glasovanjem ni upoštevala. Sprejet je bil sklep, da predlagatelje, to je Skupščino Olimpijskega komiteja Slovenije - Združenje športnih zvez, Strokovni svet Vlade Republike Slovenije za šport za enega kandidata ter Olimpijski komite Slovenije - Združenje športnih zvez za tri kandidate pozove, da posredujejo nove predloge kandidatov v roku 14-ih dni. Na podlagi teh predlogov bo Mandatno-volilna komisija naknadno predlagala Državnemu zboru dopolnitev Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Na osnovi vsega, kar sem povedal in tudi na osnovi razprave pri prejšnji točki predlagam Državnemu zboru, da sprejme Sklep o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji.
Hvala. Sledi predstavitev stališč Poslanskih skupin. Gospod Borut Sajovic - se odpoveduje. Gospa Alenka Jeraj, izvolite. Predstavila bo stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Lani je bila sprejeta sprememba Zakona o lastninskem preoblikovanju loterije, ki je določil drugačno sestavo Sveta fundacije za šport. S tem se je razširila možnost predlaganja članov sveta na več športnih organizacij oziroma nacionalnih športnih zvez. Po spremembi so možnost predlaganja pridobili tudi ekipni športi: košarka, rokomet, ki prej te možnosti niso imele oziroma je to zanje naredil Olimpijski komite. Le-ta še vedno predlaga 7 od 17-ih članov, ki jih imenuje in razrešuje Državni zbor. V naši poslanski skupini menimo, da je prav, da ima možnost predlagati kandidate v Svet Fundacij čim več športnih organizacij, da tako zajamemo čim več segmenta športa v Sloveniji. Skladno s spremenjenimi pravili in iztekom mandata dotedanjim članom so bili izvedeni postopki za imenovanje nove sestave in Mandatno-volilna komisija je pisno pozvala vse upravičene predlagatelje, da podajo svoje kandidate in jih ob tem opozorila, da so pozorni na spremenjeni zakon oziroma da je ta uveljavil določilo, da so člani Sveta Fundacije lahko le 2-krat zaporedoma imenovani na to funkcijo. Kljub opozorilu s strani Mandatno-volilne komisije so bili predlagani tudi kandidati, ki so že dva mandata opravljali funkcijo člana Sveta, kar je ugotovila komisija in sprejela sklep, za katerega smo glasovali tudi v naši poslanski skupini, da predlagatelje pozove, da posreduje nove predloge. Ob tem je najmanj nenavadno, da je predlagatelj Olimpijski komite svojemu predlogu priložil tudi pravno mnenje v zvezi z določilom, da tisti, ki so že dva mandata zaporedoma opravljali funkcijo člana Sveta fundacije za šport ne morejo ponovno kandidirati. To mnenje se bistveno razlikuje od mnenja Zakonodajno-pravne službe, ki je bilo posredovano predlagateljem. V SDS menimo, da je prav, da ima čim več športnih organizacij možnost predlagati kandidata in je prav, da funkcije po desetletju in več zasedejo novi ljudi. Nihče ne oporeka vlogi in delu, ki so ga nekateri opravili v preteklosti, ne le od ustanovitve Fundacije za šport, ampak v okviru drugih organizacij tudi pred tem in so bili več kot desetletja tisti, ki so delili javna sredstva, namenjena športu. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani tudi, da je v slovenskem športu veliko sposobnih ljudi, predstavnikov različnih športnih organizacij in panog in navsezadnje je tudi prav, da se da priložnost mladim, novim, aktivnim članom na področju slovenskega športa. Zato smo prepričani, da predlagatelji ne bodo imeli težav pri predlaganju novih kandidatov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo glasovali za kandidate, ki so bili predlagani in so izpolnjevali vse zahtevane pogoje. Veseli nas, da so bili predlagani in na seji Mandatno-volilne komisije potrjeni priznani športni delavci, predsedniki nacionalnih športnih zvez, doktorji, dekan fakultete za šport in drugi. Prepričani smo, da bodo potrjeni tudi na današnji seji. V naši poslanski skupini jih bom ponovno podprli, kar bo omogočilo konstituiranje sveta fundacije za šport in prineslo nov veter v jadra slovenskega športa, ki nas ves čas razveseljuje z uspehi športnic in športnikov, na katera smo upravičeno ponosni.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Gospod Sušnik. [[Se odpoveduje.]] Gospod Sajovic. [[Se odpoveduje.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 2. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na Predlog sklepa o spremembah in dopolnitvah Sklepov o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij v zvezi z domnevnim oškodovanjem državnega premoženja pri prodaji deležev Kapitalske družbe d.d. in Slovenske odškodninske družbe d.d. v gospodarskih družbah in sicer tako, da zajema preiskava vse prodaje, ki so sporne z vidika skladnosti z zakoni in drugimi predpisi ter z vidikov preglednosti in gospodarnosti. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na Predlog sklepa o spremembah in dopolnitvah Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev in oceno dejanskega stanja, ki je lahko podlaga za odločanje o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij v Vladi Republike Slovenije, na Ministrstvu za pravosodje in Vrhovnem Državnem tožilstvu Republike Slovenije v zvezi z izvrševanjem nadzora po Zakonu o državnem tožilstvu. Za spremembo zakonodaje in za druge odločitve v skladu z ustavnimi pristojnostmi Državnega zbora. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na ugotovitev prenehanja mandata članov Programskega sveta RTV Slovenija, konstituiranega v letu 2006. Predlog sklepa je v seznanitev zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prisotnih od prijavljenih k razpravi ni. Mandatno-volilna komisija je v seznanitev zboru predložila naslednji sklep. Državni zbor republike Slovenije ugotavlja, da je gospod Anton Mito Trefalt podal izjavo o odstopu s funkcije člana Programskega sveta RTV Slovenija, imenovan na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija, zato mu na podlagi tretjega in četrtega odstavka 18. člena Zakona o RTV Slovenija preneha mandat na funkciji člana Programskega sveta RTV Slovenija, konstituiranega v letu 2006. Mandat na funkciji mu preneha z dnem sprejetja tega sklepa. S seznanitvijo zbora o predloženem sklepu ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Sedaj prehajamo na Predlog odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o notranji organizaciji, delovnih mestih in nazivih v službah Državnega zbora. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prehajamo na odločanje o Predlogu odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o notranji organizaciji, delovnih mestih in nazivih v službah Državnega zbora. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za 45, proti 4. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Sedaj prehajamo na obravnavo ugotovitve prenehanja funkcije predsednice Komisije Državnega zbora Republike Slovenije po Zakonu o preprečevanju korupcije. Poslanki Barbari Žgajner Tavš je z dnem 14. marca 2008 prenehalo članstvo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev. Državni zbor se zato na podlagi 112. in 201. člena Poslovnika Državnega zbora seznani z naslednjim sklepom. Ugotovi se, da je poslanki Barbari Žgajner Tavš prenehalo članstvo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev, zato ji z dnem seznanitve na seji Državnega zbora preneha funkcija predsednice Komisije Državnega zbora Republike Slovenije po Zakonu o preprečevanju korupcije. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o izvolitvi predsednice Komisije Državnega zbora Republike Slovenije po Zakonu o preprečevanju korupcije. Predlog je v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina Lipa. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepov o izvolitvi predsednice Komisije Državnega zbora Republike Slovenije po Zakonu o preprečevanju korupcije. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 37. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala za prisotnost in potrpežljivost ter lahko noč.