Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 125narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su u sali prisutna 84 narodna poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da prisustvuje narodni poslanik Dragoljub Kojčić. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POŠTANSKIM USLUGAMA (nastavak u pojedinostima) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na član 2. predloženog zakona. Dobila sam obrazloženje od Vlade Republike Srbije, o čijem radu je veoma dobro poznat stav Srpske radikalne stranke, imamo kritički stav i jako loše mišljenje. Dokaz za to je rad Ministarstva gospodina Ilića i obrazloženje koje je, u najmanju ruku, uvredljivo za mene kao narodnog predstavnika, i za građane Srbije, da se bilo koji organ Vlade, a naročito Vlada Republike Srbije i nadležno ministarstvo na takav način dopisuju sa nama poslanicima, odnosno daju nam odgovor na podneti amandman. Amandman je odbijen zbog toga što Vlada Republike Srbije kaže da bi prihvatanjem mog amandmana, zamislite, molim vas, dovelo do državne izolacije. Opet ponavljam, amandman na zakon o poštanskim uslugama i prihvatanje amandmana narodnog poslanika Nataše Jovanović dovelo bi do državne izolacije. Pitam vas, da li ste vi poprimili manire Vuka Draškovića, koji je potpuno sluđen čovek i više ne zna šta priča, što smo mogli da vidimo juče putem svih medija, šta je kao ministar inostranih poslova govorio u sedištu NATO pakta. Pitam vas da li takvo obrazloženje Vlade ima nekakve veze, ili ste poprimili manire Ričarda Baučera, onog koji je u ime američke administracije otpozdravio vama u Vladi Republike Srbije, kada je rekao da se zbog, kako oni kažu, nesaradnje sa Haškim tribunalom, a traže da se četvorica srpskih generala i svi viđeniji Srbi isporuče antisrpskom Haškom tribunalu, uskraćuje izvesna pomoć od 10 miliona dolara, namenjena, uglavnom, za Kandićke, Biserko i ostale iz takozvanih nevladinih organizacija. Šta sam tražila amandmanom? (Sa mesta: Tema.) Taj što sa mesta viče "tema", "tema", neka se spremi za ovu temu, neka se urazumi, opameti i neka shvati da mu predsednik stranke, a u pitanju je Srpski pokret obnove, Vuk Drašković nije normalan čovek i da se stidi ogromna većina građana što je takav ministar inostranih poslova, što nas tako bruka i što prima platu ovde i u NATO paktu, i od Amerikanaca, da radi to sve što radi protiv interesa srpske države i naroda. Što se tiče teme, želela sam, dame i gospodo poslanici, u članu 2. da se ovim zakonom direktno ne implementiraju međunarodni sporazumi, konvencije i ugovori. Za sve ljude koji iole prate oblast međunarodnih sporazuma, ratifikacije konvencija i ugovora, takvo iskustvo imam kao učesnik rada u radu Savezne skupštine, koja je sada Skupština državne zajednice, jasno je da naša država, kada se izvrši ratifikacija određenog sporazuma, odnosno ugovora pribegava tome, naravno, jer je to i sama potpisala, da određene odredbe primeni i da to poštuje. Moja namera je bila da to ne bude striktno uvršteno u ovaj zakon o poštanskim uslugama, jer se to podrazumeva u onom delu gde su ti ugovori i sporazumi potpisani. Zbog toga što sam razumno to obrazložila u svom amandmanu, želeći da se mi striktno držimo naših pozitivnih zakonskih propisa, onoga na koji način mi treba da ustanovljamo naše zakone iz bilo koje oblasti. Dakle, u pitanju je i principijelni stav Srpske radikalne stranke i nešto što je za nas bolje u budućnosti, a doživela sam takvu uvredu, da mi na ovakav način odgovara Vlada Republike Srbije i kaže – "došlo bi do državne izolacije"; i zamislite, molim vas, ne bi mogla da ide pošta van naše zemlje, nego bi samo poštari raznosili pisma od Kragujevca do Beograda i od Subotice do Pirota. Ko iole normalan može da poveruje u ovakvo obrazloženje? To bi zaista teško pogodilo neke, naročito one koji su spremni da i dalje rovare i da fotokopiraju falsifikovana dokumenta u prilog Karli del Ponte i Haškom tribunalu, da šalju kamione i tovare lažne dokumentacije, kako bi se Srbi čerečili i slali u antisrpski Haški tribunal. Mislim da svi vi treba da obratite pažnju, naročito vi koji ste u Odboru, koji je razmatrao pitanje mog amandmana i drugih amandmana, da se ubuduće ovako nešto ne dešava i da se na ovakav način predstavnici Vlade, odnosno resorno ministarstvo ne obraćaju poslanicima, jer to ne samo da nema nikakve veze sa istinom, već je istina sve ono što sam vam rekla malopre, a sa čime je naš narod u ovim teškim trenucima suočen. A ne da ovakvim obrazloženjima narodni poslanici, zbog toga što traže nešto što je bolje i što je normalnija praksa u našem zakonodavstvu, na ovakav način budu, blago rečeno, žigosani. Hvala.
Da li još neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo, pokušaću da obrazložim na svoj način amandman koji je podnela gospođica Nataša Jovanović. Mislim da ima smisla i da ga treba prihvatiti. Član 2. Predloga zakona glasi: "Poštanske usluge se obavljaju na osnovu ugovora, u skladu sa zakonom, opštim uslovima za obavljanje poštanskih usluga, posebnim uslovima za obavljanje poštanskih usluga i drugim aktima poštanskih operatora, kao i na osnovu međunarodnih konvencija, ugovora, sporazuma i drugih međunarodnih akata". Amandman koji je podnet od strane gospođice Nataše Jovanović predviđa da se zadnji deo teksta, koji se odnosi na "međunarodne konvencije, sporazume i ugovore" briše. Da podsetim, Predlog zakona je ovde podnela Vlada. Skupština će ga verovatno usvojiti. Opšte uslove propisuje agencija, koju ćete takođe ovde izglasati. Posebne uslove propisuje poštanski operator. Svi ti akti, i zakon, i posebni i opšti uslovi se donose na osnovu, pored ostalog, i tih međunarodnih konvencija, ugovora, sporazuma itd. Prema tome, nema potrebe da tako eksplicitno stoje navedeni u ovom zakonu međunarodni ugovori, sporazumi, konvencije i drugi međunarodni akti, ako sve te akte već koristimo da bismo doneli zakone, da bismo doneli ove uslove, bilo opšte, bilo posebne, koji se usvajaju za obavljanje poštanskih usluga. Smatramo da ovo ima smisla i da predlagač treba da razmisli da prihvati ovaj amandman. Radi se o našem domaćem zakonodavstvu. Pravimo zakone za naše uslove, koristimo i neke međunarodne ugovore, sporazume itd, ono što je pozitivno u njima, što nama treba iskoristićemo, ali nećemo navoditi te sporazume u tekstu zakona. Molim vas još jednom da razmislite da se ovaj amandman prihvati. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Krasić, izvolite.
Ako pođemo od teksta vaše Ustavne povelje, vi ste u jednom članu naveli da međunarodno pravo i one obaveze koje je preuzela državna zajednica i bivša SRJ, bivša SFRJ, imaju primat u odnosu na naše unutarnje pravo. Ako je to tako, onda se to proteže praktično nad celokupnim unutarnjim pravom Republike Srbije. Ali, mi nismo podneli amandman zbog toga, nego smo podneli amandman zato što se u članu 2. nalazi nešto što bi moglo da se okarakteriše - babe i žabe. Taj član, odnosno rečenica, počinje rečima - poštanske usluge se obavljaju na osnovu ugovora. Znači, cilj ovog člana jeste da definiše šta je pravni osnov za poštansku uslugu, a taj isti član se završava - kao i na osnovu međunarodnih konvencija, ugovora, sporazuma i drugih međunarodnih akata. Početak se odnosi na pravni osnov odnosa pošiljaoca i onoga koji pruža poštansku uslugu, a kraj se odnosi na pravni osnov saradnje između pružalaca poštanskih usluga, odnosno domaćeg pravnog lica koje se bavi tim poslom i nekog pravnog lica koje se bavi tim poslom u inostranstvu. Vi niste shvatili da ste u članu 2. pobrkali lončiće i temu pravni osnov na osnovu čega se pružaju pravne usluge na relaciji pružalac, pa što ne reći, i fizičko lice koji je pošiljalac ili primalac, na kraju ste završili sa odnosom između dva, ako mogu tako da kažem, operatora, onih koji sarađuju. U tom smislu Nataša Jovanović je potpuno u pravu kada kaže da uvredljivo deluje vaše obrazloženje zašto neki amandman ne prihvatate. Pošto se ova formulacija, kao fraza i kao jedna floskula bez ikakvog utemeljenja, pojavljuje u gotovo svim našim propisima koji se predlažu Narodnoj skupštini, mislim da bismo morali da obavežemo Vladu da nam uradi jedan dokument. Imamo tu tačku, šesta ili sedma, o nekom planu harmonizacije, o nekom zakonu, ali očigledno da to nije dovoljno. Mora da izađe sa jednim jasnim stavom - šta sve oni podrazumevaju pod ovakvim frazama? Šta ovakve fraze znače za konkretan život u Republici Srbiji, i u pogledu prava i u pogledu obaveza, i u pogledu realnog stanja i u pogledu mogućnosti, i u pogledu perspektive, jer posle ovakvih fraza koje se dižu na nivo iluzija, verujte, sudar sa stvarnošću je toliko bolan da i ne čudi što sa 60 i nešto posto građana koji su nekad izlazili na izbore dolazimo u situaciju da možda ni 30% građana Republike Srbije ne pokazuje interesovanje za politički život. Jednostavno, primorani su ljudi da trpe sve i svašta ili su možda ti građani na vreme primetili da se radi o običnim frazama koje ništa ne znače, o običnim podmetačinama, mentalnom uvrtanju i nekim drugim manipulacijama. U tom smislu je podnet amandman, da se predlagači otrezne, pogledaju i da se orijentišu u vremenu i prostoru. Ne može sve da se stavi u zakon. Ako vam je toliko stalo do te međunarodne saradnje, što niste to izveli kao poseban član? Ovako ste napravili jedan miks koji, u krajnjem slučaju, ništa ne znači. Da ste ovo stavili u osnovna načela na osnovu kojih se pružaju poštanske usluge, pa da se donekle shvati, ali u okviru pravnog osnova između onoga ko pruža uslugu i onoga koji je pošiljalac ili primalac, vi ste ubacili nešto što uređuje odnos između dva pružaoca usluga, sa inostranim elementima.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Rajko Baralić. Vlada je prihvatila amandman. Odbor za saobraćaj i veze nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS amandman je na član 3. stav 1. tačka 2) podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić i ovim amandmanom traženo je da se u tački 2) brišu reči - po pristupačnim cenama. Nejasno je zašto je Vlada uopšte ovako nešto stavila u Predlog zakona. Takođe je nejasno kako je Odbor za saobraćaj mogao da odbije ovakav amandman, jer samo po sebi, kada kažete da će neka usluga biti po pristupačnim cenama, to apsolutno ništa ne znači. Ono što je nekome danas u Srbiji pristupačno jednoj kategoriji građana, drugoj kategoriji građana nije. To sve zavisi od ličnih primanja i od ličnih afiniteta, tako da, kada u zakon unosite reči koje ništa ne znače, bolje je da to ne radite. Bolje je da prođe bez toga, jer se ovako čini da je to samo neko obećanje, da praktično želite unapred da se operete u javnosti, da kažete - jeste, uvodimo više operatora, sve će to biti divno i krasno i svako će moći sebi to da priušti. Znate da je iz dana u dan u Srbiji sve više siromašnih ljudi, sve više onih koji ove usluge neće moći sebi da priušte. Ovde nikakvih objektivnih i konkretnih merila - da li će i šta će biti pristupačno - nema. Takođe, ne vidi se ni ko će određivati šta će biti pristupačno, da li će to određivati direktori u PTT-u, neko u agenciji, član agencije, da li će to određivati savet koji će rukovoditi agencijom. Dakle ovo je ubačeno potpuno nepotrebno. Pominje se još u nekoliko članova - pristupačne cene, ali sve u svemu, nikakve konkretne veze niti sa zakonom, niti sa nečim drugim nema. Dobro bi bilo da je tu ministar, pa da nam on objasni šta ovo znači, da eventualno prihvati ovaj amandman, ali izgleda da se duže zadržao na ovom sastanku sa MMF-om, izgleda da je lično došao i da je dosta toga imao da nam kaže. Molim vas da još jednom razmislite o ovom amandmanu, jer zaista, kao i prethodni amandman koji je dala gospođica Nataša Jovanović i koji predstavlja nesumnjivo pravno poboljšanje, ovo su amandmani kojima se apsolutno ne dira u suštinu zakona, već se samo pravno popravlja i skraćuje. Mislim da bi ovo svakako trebalo da prihvatite. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Zoran Krasić, pa nakon toga narodni poslanik Jovanović. Izvolite.
Ovo bi moglo da se protumači kao neuspeli pokušaj prevoda nečega što u terminologiji zapadne Evrope znači reč "pristupačno". Da ste upotrebili bilo koju drugu reč, koja bi možda mogla da bude sinonim za ovu reč, to bi bilo donekle razumljivo i prihvatljivo. Da ste rekli, garantovana cena, kontrolisana cena, tarifom određena cena, beneficirana cena, to bi se prihvatilo. Ovako kada se navede da je u pitanju sastavni deo pojma univerzalne poštanske usluge, nisu samo poštanske usluge koje se konstantno obavljaju na celoj teritoriji Republike Srbije pod jednakim uslovima za sve korisnike propisanog kvaliteta. Znači, sastavni deo tog pojma univerzalne poštanske usluge jeste i pristupačna cena. Verovatno se misli na cenu koja bi bila dostupna svakom korisniku poštanske usluge. Znači, onome koji šalje, koji prima, kada krenemo od najprostije usluge, od jednog običnog pisma i od jedne razglednice. Kada date ovako neodređeni pojam i onda još na neodređeniji način pokušate to da definišete, a to ste pokušali i u članu 12, i moram da vam kažem i u članu 66. stav 1. tačka 11), gde ste rekli da je u nadležnosti te nove vaše agencije i određivanje tarifne stavke za univerzalnu poštansku uslugu. Znači, ta pristupačna cena nalazi se u tarifnoj stavci. Ako se nalazi u tarifnoj stavci, onda je to propisana cena, a ne pristupačna cena. U definiciji te univerzalne poštanske usluge i veliki nedostatak vašeg predloga zakona je što niste naveli koje su to usluge, običnim jezikom, dakle, prihvatljivim i razumljivim za sve nas u pogledu pojmova razglednica, pisama, vrednosnih pisama, da to bude ljudima jasno, jer ste ovako iza nekih rezervisanih, nerezervisanih i drugih usluga prikrili, odnosno pošli od toga da sada svi kada odu u poštu znaju da li se radi o univerzalnoj ili o nekoj drugoj specijalnoj vrsti poštanske usluge. Vidite, da ste rekli po propisanoj ceni, da ste upotrebili neki termin, po subvencioniranoj ceni, tim pre što ste u okviru pojma univerzalne poštanske usluge u članu 2. stav 2. jedno naveli, a u članu 12. ste rekli, dakle, koja se obavlja u kontinuitetu na teritoriji Republike Srbije. I sada se vraćamo na ono o čemu smo juče pričali. Znači, to je posao iza nadležnosti države. U tome se ogleda javno ovlašćenje koje vi prenosite javnom preduzeću koje treba da vrši poštanske usluge. Država prenosi svoju odgovornost i svoje ovlašćenje. Vlada Republike Srbije garantuje da se te usluge obavljaju na celoj teritoriji kontinuirano, u skladu sa ovim propisima gde je rok dostave dva dana, pet dana, kako se postupa sa izgubljenim, sa zaturenim, sa neuručenim pošiljkam, u kojim rokovima. I nigde nema odredbe kako to država ovim zakonom garantuje nešto što Ustav propisuje, a to je tajnost pisma. Dakle, to se svakom građaninu garantuje kao njegovo pravo. Nije valjda da ste to pravo smestili u tehničke normative? Ako ste sve smeštali u tehničke normative, onda nam ovaj zakon nije potreban. Sada pošta ima svoje opšte uslove na koje, naravno, saglasnost daje Vlada Republike Srbije, njima propisuje te takozvane standardizovane ugovorne odnose, po pristupu gde kada stranka dođe i traži određenu uslugu, odmah se po opštim uslovima zna koje su obaveze pošiljaoca, primaoca i onoga ko vrši tu uslugu od jednog do drugog mesta. Znači, ovaj termin "pristupačne cene" verovatno je neuspeo prevod nečega što u našem jeziku ništa ne znači. Da vas upozorim, na sličan način je postupano i kada je donet Zakon o javnim nabavkama. Tek posle dva meseca su ustanovili da su pogrešili prilikom prevoda sa slovenačkog jezika. Verovatno je i ovde u pitanju neka greška u prevodu.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Pokušaću da još malo nekoliko reči kažem u vezi ovog amandmana. Mislim da ima smisla da se ovo prihvati, jer se radi o pukom prepisivanju. Iza obrazloženja koje smo dobili od Vlade Republike Srbije zbog čega se ovaj amandman ne prihvata, jasno je da je doslovno prepisana jedna direktiva Evropske unije o poštanskim uslugama. Možda to u Evropi ima smisla, međutim, mislim da kod nas nema smisla da stoji ovako u zakonu, taj termin, odnosno reč "pristupačne cene". Nejasno je ko će i na osnovu čega, na osnovu kojih parametara da utvrdi koje su to cene pristupačne za građane Srbije, za korisnike poštanskih usluga. Znamo da su socijalne razlike izuzetno velike između pojedinih kategorija naših građana i samim tim su i ove cene takođe različite, pa su tako i pristupačne različito našim građanima. Ako pođete sa aspekta juče pominjanih direktora u ovom javnom preduzeću koji, kako reče ministar, imaju enormno visoke plate, onda za njih mogu biti pristupačne i neke cene koje će biti za druge građane izuzetno visoke. Morate da znate da je ogroman broj korisnika poštanskih usluga, ogroman broj tih ljudi ne primaju uopšte zarade, nezaposleni su, otpušteni su ili primaju neke minimalne zarade, a moraju da koriste usluge pošte. Da li će za njih cene koje će neko propisati ovde biti pristupačne ili neće, veliko je pitanje. Zato mi smatramo da je trebalo ovu reč izostaviti, a ako bismo hteli da budemo dosledni i da reč "kvalitet" analiziramo u potpunosti, onda ta reč podrazumeva i cenu. Znači, ako se pri definisanju univerzalne usluge kaže da ona mora biti dostupna pod jednakim uslovima za sve korisnike u okviru propisanog kvaliteta, onda to pored ostalog podrazumeva i cenu, jer kvalitet sa sobom nosi i cenu. Onda je ovo jedno dupliranje i nepotrebno je unositi posebno ovo - pristupačnu cenu, a pogotovu što je ta cena, dakle, to je pojam koji je nedefinisan. Još jednu stvar želim da kažem kao primedbu, malo je čudno ovo što je Vlada napisala u obrazloženju ovde. Kažem, iako je jasno da je predlagač prepisao bukvalno i doslovce direktivu Evropske unije o poštanskim uslugama, ovde stoji u obrazloženju Vladeda se amandman ne prihvata iz razloga što je definicija univerzalne poštanske usluge iz direktive o poštanskim uslugama Evropske unije u potpunosti usaglašena sa definicijom iz Predloga zakona o poštanskim uslugama. Na osnovu ovog obrazloženja ispada da su Evropljani od nas prepisivali ovu definiciju i da su oni svoje propise usaglašavali sa našim propisima, prosto da čovek ne poveruje.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine zameniče, mi smo ranije tvrdili da u Predlogu zakona ne treba da se nalaze oni pojmovi koji nisu merljivi. Imali smo zakone gde se kaže da će se u neki savet ili u neki organ, za koji je nadležna Narodna skupština Republike Srbije, birati ljudi od izuzetnog ugleda, potvrđenog ugleda. To se ne može definisati. Ono što se ne može propisati jasnim kriterijumima ne treba da se nađe u zakonu. Amandman gospođe Pop-Lazić ide u tom smislu. Termin "pristupačna cena" potpuno je neprecizan da se nađe u zakonu. Znači, pristupačna cena se ne može ničim definisati, a da pri tom bude merljiva i da bude pristupačna svim građanima pod jednakim uslovima. Ono što je za nekoga pristupačno, za drugog nije. Dakle, SPS će podržati ovaj amandman zato što postoji praksa u parlamentu protiv koje se borimo da se ne može normom propisati nešto što nije jasnim kriterijumima utvrđeno ranije. Razumem obrazloženje koje je napisano da je direktiva Evropske unije u tom smislu, ali ovo može da bude izvor zloupotrebe. Znači, ništa ne znači pristupačna cena. Kada 2009. godine bude potpuno demonopolizovano tržište poštanskih usluga, onda će naravno pojam pristupačne cene kod univerzalne usluge definisati onaj operator koji se izborio za to tržište na način koji, pre svega, odgovara njegovom shvatanju ovog posla, a rekli smo šta pošta i usluge koje ona vrši predstavljaju za građane. Samo kratko, na osnovu ovoga što je gospodin Krasić rekao kod člana 6. Izvinjavam se, nije vezano za ovaj amandman, a odnosi se na tajnost pisma. Malo se poklanja pažnje svemu ovome, čak i u nekim drugim oblastima. To sam ovde govorio kod Zakona o telekomunikacijama. Danas ako uzmemo 5. oktobar 2000. godine kao nekakav reper, tako ga ne doživljavam, ali očigledno veliki broj vas to tako shvata, danas u svakoj glavnoj telefonskoj centrali u Srbiji nalazi se prostorija koja se naziva SUP-ov razdelnik. Ključ od te prostorije imaju operativci Službe državne bezbednosti. U tu prostoriju dolaze po nečijem nalogu i presreću veze. To isto, poštovane dame i gospodo, može da se dogodi sa pismom, da to ne elaboriram, jer ne želim da kompromitujem jednu važnu profesiju i jednu važnu organizaciju. Zato ovoj temi treba da bude posvećena posebna pažnja i sa tim u vezi podržavam ono što je rekao gospodin Krasić, jer istinsko zalaganje za demokratiju, između ostalog, podrazumeva i ove dve stvari, da nema presretanja elektronskih veza, da postoji pravo nepovredivosti pošte, pisma itd, da postoje neka druga prava koja se garantuju Ustavom i koja treba da budu potvrđena demokratskom praksom. Zato kod svakog od ovih zakona treba da se vodi računa o tome, a ovo što sam govorio o SUP-ovom razdelniku neka članovi Odbora za bezbednost pitaju, na prvoj sednici Odbora koja bude zatvorena, kako ova stvar funkcioniše. Funkcioniše kao i uvek, nažalost, sluša ko koga hoće. Da li sa sudskim nalogom uvek? To je pitanje za neke druge. Oni koji su civilna kontrola u toj službi neka ustanove. Odgovorno tvrdim da praksa ima sasvim drugačije iskustvo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović i povukla taj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 3. stav 1. tačka 20). Ovim amandmanom tražio sam da se nakon reči "poštanski operator je domaće ili strano" ubace reči "pravno lice koje je neposredni davalac poštanskih usluga". Iz meni nepoznatih razloga Vlada, nadležni ministar i skupštinski Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili ovaj amandman. Najnesuvislije obrazloženje dala je Vlada odbijajući ovaj amandman. Naime, oni su rekli da će, ukoliko se odredi da poštanski operatori mogu biti samo strana ili domaća pravna lica, to suziti broj potencijalnih subjekata koji bi mogli da se bave pružanjem poštanskih usluga i da u tom slučaju preduzetnici ne bi mogli da se bave poštanskim uslugama. Postavlja se pitanje šta je interes ove vlade prilikom donošenja ovog zakona? Ovo je zakon kojim se ukida monopol u ovoj izuzetnoj važnoj oblasti, ali isto tako postavlja se pitanje da li paralelno sa ukidanjem monopola u ovu oblast treba uvesti red ili treba dovesti do haosa. Moje mišljenje je da je neki minimum koji je neophodan, ako se ima u vidu da je poštanski operator davalac poštanskih usluga sa obavezom pružanja univerzalne poštanske usluge, da se time bave pravna lica. Da li se želi da imamo sutra pet ili deset hiljada subjekata koji će se baviti pružanjem poštanskih usluga? Da li nama treba hiljade operatera od danas do sutra, koji će se tim poslom baviti ad hok ili želimo da to budu pravna lica koja podrazumevaju da će se time baviti u nekom kontinuitetu, da će obezbediti određeni kvalitet usluga, da će pružiti određenu zaštitu, pre svega našim građanima. Kada se pogledaju načela koja ste odredili, na kojima se zasniva uređivanje odnosa u oblasti poštanskih usluga, kao što je npr. obavljanje univerzalne poštanske usluge propisanog kvaliteta, postavlja se pitanje da li to može da obezbedi preduzetnik. Ako pogledamo drugo načelo zaštite interesa korisnika poštanskih usluga, postavlja se opet pitanje da li se ta zaštita može obezbediti ukoliko poštanskim uslugama može da se bavi preduzetnik. Zatim, obezbeđivanje maksimalnog kvaliteta, stvaranje uslova za zadovoljavanje potreba, nepovredivost poštanskih pošiljaka i tajnost podataka. Na koji će način Vlada, agencija, na koji će način savet brinuti i štititi nepovredivost pisama, što je ustavna kategorija? Na koji način vi mislite da obezbedite kvalitet? Na koji način mislite da obezbedite kontinuitet? Ne znam da li bilo gde u svetu postoji neka zemlja u kojoj preduzetnici mogu da se bave obavljanjem poštanskih usluga. Mislim da je zaista minimum da budu bar registrovani kao pravna lica i da samim tim to podrazumeva onda i neku ozbiljnost u tom radu, kvalitet u radu i kontinuitet. Molim vas da još jednom razmislite o ovom amandmanu.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ustavom Republike Srbije je definisano pravo, pa čak i sloboda informisanja, i to na jedan dobar način, da svako fizičko lice može da bude izdavač novine. Kada je 2003. godine ovde usvajan novi Zakon o javnom informisanju, a onda je izričito u zakonu u nekoliko članova zapisano da se poslom izdavanja novina mogu baviti samo pravna lica. Najočiglednija suprotnost jednog zakona sa Ustavom Republike Srbije je sadržana u tim odredbama Zakona o javnom informisanju. Pričam o javnom informisanju da bih napravio paralelu sa pružanjem poštanskih usluga iz jednog prostog razloga što je informisanje jedan od demokratskih stubova, nema slobode čoveka ukoliko postoji cenzura ili zloupotreba sredstava javnog informisanja. Odbijajući ovaj amandman Vlada je napisala da ona podrazumeva i preduzetnike u ovom članu 3. tačka 20. gde kaže, poštanski operator je domaće i strano lice koje je neposredni davalac poštanske usluge. Pod domaće i strano lice Vlada, kaže, podrazumeva pravna lica i preduzetnike. Mi amandmanom tražimo da se precizira da to bude pravno lice i ne kršimo nijednu odredbu Ustava Republike Srbije, niti se bilo kome onemogućava vršenje privredne delatnosti ili neke delatnosti na tržištu Republike Srbije, već organizacioni oblik može biti uslov za obavljanje neke delatnosti, kao što je i u drugim delatnostima propisano da neke ne mogu da obavljaju samostalno fizička lica niti preduzetnici, nego moraju da budu privreda društva. Ide se toliko daleko, pa se kaže da mora da bude akcionarsko društvo. Da li može neki preduzetnik da se bavi poslovima koje rade banke? Ne može. Rečeno je, mora pravno lice i mora da ima oblik akcionarskog društva. Zašto je ovde potrebno da to rade samo pravna lica? Kada je u pitanju definicija – poštanski operator. Iz prostog razloga što ste vi isti koji predlažete ovaj zakon u istom članu u tački 30) zapisali šta podrazumevate pod poštanskom mrežom, i kažete ovako – poštansku mrežu sačinjavaju jedinice poštanske mreže i resursi koji poštanski operater koristi u obavljanju poštanskih usluga. Kako preduzetnik može da ima jedinicu koja pruža poštanske usluge i da ima razgranatu poštansku mrežu. Nemoguće je. Ako ste smatrali da na ovaj način treba da zadovoljite jednu potrebu, gde je PTT u nekim selima sasvim opravdano u kućama kod nekih seljaka otvarao svoje šaltere i jedinice. To je drugo pitanje koje se ne rešava ovom definicijom. Ako ste mislili pod ovim ove provajdere koji se prikače i koriste i sa kojima su uvek u sukobu ovi iz pošte, onda je to drugo pitanje, to je onda potpuno drugo pitanje. Ne shvatam zašto niste prihvatili ovaj amandman. Mi vam ovim amandmanom samo ukazujemo na ono što ste napisali u članu 3. tačka 1), šta je poštanska usluga koja obuhvata prijem, sortiranje, prenos i izručenje poštanskih pošiljki. U ukupnosti to su poštanske usluge, segmentirano to je nešto pojedinačno. Nije valjda moguće da će naša pošta da prikuplja, a preduzetnik da sortira. Nekada davno je bilo, kada krene nova godina, razglednice, pa onda preko studentske zadruge obezbede i to oni sortiraju po onim blokovima, ali to je prošlost. Zašto insistirate na tome da se u rečima domaće i strano lice nalazi i pravno lice i preduzetnik. Čim ovoliko uporno branite ne radi se o tvrdoglavosti, nego se radi o nečemu što verovatno još nismo pronašli između redova Predloga zakona. Možda je u ukupnosti svih svojinskih i drugih problema sa kojima je opterećena naša pošta, a koja je čak i promenila boju, nekada je bila žuto-crna, a sada ono crno naginje na modro.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Milajić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milajić. Izvolite.
Dame i gospodo, članom 8. ovog predloga zakona predviđeno je korišćenje poštanskih usluga putem punomoćnika i da punomoćje može biti overeno od nadležnog državnog organa ili od poštanskog operatora. Institut punomoćja može nastati na osnovu ugovora, zakona, statuta pravnog lica ili sudskom odlukom. Institut punomoćja po svojoj pravnoj prirodi je institut vezan za određena lica i spada u tzv. vrstu pravnih poslova intuitu personae. Punomoćje podrazumeva da se prenose ovlašćenja na punomoćnika i da on preduzima određene pravne radnje, a što ovde više spada u nalog nego u klasično punomoćje, jer ovde nema preduzimanja pravnih radnji, nego preuzimanje faktičke radnje, preuzimanje određenih poštanskih pošiljki i pismena. Amandmanom SRS dodaje se stav 4. koji predviđa da se punomoćje koje nije overeno od strane poštanskog operatora mora deponovati kod poštanskog operatora. To je, pre svega, učinjeno iz razloga da bi se precizirao ovaj član 8. odnosno da bi se pravno-tehnički uredio član 8. ovog zakona. U praksi se pojavljuje problem uredne dostave pismena i pošiljki, a pre svega preporučenih pošiljki od strane sudskih organa, državnih organa, od strane pravnih lica. Kod pravnih lica pravni zastupnik je obično direktor preduzeća i česta je pojava u praksi da direktor preduzeća u trenutku dostave preporučene pošiljke nije u prostorijama preduzeća, gde bi trebalo da se izvrši dostava. Pečat preduzeća nosi sa sobom. Prijem pošiljki vrši neko od službenika u samom preduzeću, a nije ovlašćen za prijem preporučeni pošiljki. Pojavljuje se problem u sudskom, upravnom ili prekršajnom postupku, problem valjanosti dostave, da li je dostava pošiljki izvršena na pravno valjan način ili nije, a što je opet skopčano sa odugovlačenjem raznih sudskih postupaka koji se vode. Smatramo da treba prihvatiti ovaj amandman, jer samo precizira institut punomoćja i uredne dostave pismena.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Ilić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 9. stav 2. Predloga zakona o poštanskim uslugama. Amandman glasi: "U članu 9. stav 2. umesto reči "Republička agencija za poštanske usluge" treba da stoji – "ministarstvo nadležno za poslove poštanskih usluga". SRS je protiv osnivanja agencija, jer ministarstvo je i kadrovski i materijalno osposobljeno, a i nadležno je za te poslove. Istovremeno, agencija zahteva angažovanje novih sredstava u budžetu Republike, a po Predlogu zakona poštanski operatori će morati da izdvajaju deo prihoda za finansiranje agencije, a što će se negativno odraziti na kvalitet usluga. Konkretno, kada je ovaj zakon u pitanju, više je razloga zbog kojih SRS smatra da je agencija nepotrebna i da iziskuje samo dodatna sredstva, a u ovom slučaju i sredstva poštanskih operatora, koja bi inače mogla da imaju korisniju namenu. U članu 9. stav 2. pojavljuje se Republička agencija za poštanske usluge i to, po prvi put, u ovom zakonu. Javlja se tako što se pojašnjava uloga agencije kao organa koji, eto, treba da propiše čak i minimum radnog vremena. Ništa bez agencije, a agenciju, kao nezavisan regulatorni organ, ministar će direktno iz Ministarstva, sa radnim osobljem, bukvalno preseliti u PTT, pošto je juče izjavio da će osoblje agencije sačinjavati zaposleni iz njegovog ministarstva i da će ih plaćati pošta. Tako se ministar rešio plaćanja dela zaposlenih u ministarstvu, a radnike agencije prebacio u PTT, da tamo dočekaju za koju godinu da ih neko proglašava tehnološkim viškom. Zato SRS smatra da poslove koje sada pripisuju republičkoj agenciji za poštanske usluge treba da vrši ministarstvo nadležno za poštanske usluge.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ako ste predvideli da radno vreme treba da odredi ta vaša nova agencija i da je to toliko značajan posao od javnog interesa, zašto radno vreme niste odredili odgovarajućim članom Predloga zakona? Mislim da je u prethodnom zakonu navedeno od kada do kada pošte moraju da budu otvorene, upravozbog toga što treba kontinuirano na celoj teritoriji Republike Srbije da se obavlja određena delatnost i da se pruže određene usluge, i zato što država garantuje, ona to ili zakonom propiše ili da saglasnost na neki od opštih akata javnog preduzeća koje je formirala za obavljanje tog posla. Ne znam odakle ovoliko bogatstvo ideja da u odgovorima, odnosno u stavovima Vlade povodom naših amandmana iznosite neke stvari, kao npr. pored ovog paušalnog pozivanja na neke direktive itd, nezavisno regulatorno telo, juče sam vam pričao da to ništa ne znači, vi ste naveli da Vlada Republike Srbije takođe smatra da je rešenje dato u Predlogu zakona o poštanskim uslugama u skladu i sa rezolucijom o pridruživanju EU, donetoj na prvoj sednici Drugog redovnog zasedanja u 2004. godini u Narodnoj skupštini Republike Srbije, održanoj 13. oktobra 2004. godine. Pitajte sve poslanike ovde da li su oni, prilikom glasanja o ovoj rezoluciji o pridruživanju, glasali za agenciju za poštanske usluge. Tvrdim vam da niko nije glasao zbog agencije za poštanske usluge, koja će naknadno da se izdvoji cepanjem postojećeg Zakona o poštanskom saobraćaju. Ovakvim obrazloženjem vi dovodite u neprijatan položaj one ljude koji su glasali za ovu rezoluciju. Da ste vi pre glasanja o rezoluciji naveli da, glasajući za ovu rezoluciju, to znači da će se formirati 350 agencija, 450 kancelarija, 670 ispostava, da će da se razvuče, da će to toliko da košta, da će ovo da pojeftini, da će ovo da poskupi, da će ovoliko ljudi da ostane bez posla, niko vam ne bi digao ruku za tu rezoluciju u Narodnoj skupštini. Pored toga, kaže: "Ako bi predloženim amandmanom ministarstvo nadležno za poštanske usluge, kao organ izvršne vlasti, preuzelo funkciju nezavisnog regulatornog tela ..."; mi ovim amandmanom ne dajemo vama funkciju nezavisnog regulatornog tela, nego vas samo vraćamo u kolosek da nadležni državni organ treba da radi poslove iz nadležnosti države. Kaže: "Moglo bi doći do jačanja monopolističkog položaja operatora". Vi ste zaboravili, Javno preduzeće poštanskog saobraćaja je preduzeće Republike Srbije. Osnivačka, svojinska prava u ime Republike Srbije vrši Vlada. Vlada postavlja upravni odbor, Vlada preko upravnog odbora svog Javnog preduzeća za poštanski saobraćaj i na drugi način učestvuje i u "Telekomu" i u "Mobtelu" i da ne ređam dalje čitav sistem zavisnih preduzeća. Ako mislite da treba da se rasturi to preduzeće, onda to brzo uradite, nemojte ovako. Ovako je nelogično. Sada Vlada nama odgovara, ukoliko bi se prihvatio amandman, osnažilo bi se državno preduzeće. Amandman, kojim tražimo od države da državni organ radi državni posao, sa javnim preduzećem nema apsolutno nikakve veze. Ovde se radi o jednom prirodnom monopolu. Ako želite u taj prostor da uključite i druge koji su sposobni da tako kvalitetno rade taj posao, onda je drugi put, nije put spali, pa valjda će nešto da nikne. To je počelo 2001. godine, kao, Srbija se budi, kreće, a da bi ona krenula, treba sve da se sprži. Svi koji su tako razmišljali, u zadnjim redovima su. To mogu samo jedanput da kažu, da nešto preduzmu u tom cilju dva-tri meseca, i odmah ide kao bumerang osuda građana, ne kao birača, nego onih ljudi koji moraju da trpe ove bravure i ove ekskurzije kako da se pridružimo nečemu što niko ne zna ni šta je, ni kako je. Znači, nemojte da vređate poslanike pozivajući se na rezoluciju i nemojte da dižete ruke od preduzeća za koje ste nadležni.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Đorđević.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 9. od strane poslaničke grupe SRS je razilaženje naše koncepcije u odnosu na koncepciju Vlade Republike Srbije, koju je podnela Narodnoj skupštini na usvajanje. Gospodin Ilić, nadležni ministar, ministar za kapitalne investicije, juče je u svom izlaganju rekao za ovom govornicom da je ono što je novo u ovom predlogu zakona, a što je jedan od osnovnih razloga zašto se taj zakon predlaže Narodnoj skupštini i zbog čega zakon treba da se usvoji, formiranje agencije za poštanske usluge, kao nezavisnog nestranačkog tela. Uslov je da u agenciji budu stručni i nestranački članovi. Prvo, SRS se ne može složiti sa koncepcijom formiranja agencije. Kao što smo i za prethodne vaše predloge zakona podnosili amandmane, tako smo i na ovaj predlog zakona o poštanskim uslugama. U osnovi se razlikujemo i smatramo da nadležno ministarstvo treba da radi ove poslove, a da ne treba da se formira neka agencija ili za neke prethodne zakone direkcija itd. Ono što je suština ovog predloga i što je ministar rekao da je uslovda u toj agenciji, kako ste vi zamislili, budu stručni i nestranački članovi – ne mogu da budu, pre svega, nestranački i nezavisni; jer samom činjenicom da ćete ih vi ovde izglasati voljom većine koju imate u ovoj skupštini, to znači da su oni zavisni od većine u ovoj skupštini, od onih stranaka koje čine Vladu Republike Srbije. Znači, oni će biti zavisni od DSS i svih ostalih patrija koje se nalaze u toj koalicionoj vladi. Ta priča ne može da stoji. Mi se ne slažemo sa ovim konceptom i na članu 9. se vidi osnovna razlika, odnosno zašto je iu osnovi svih naših amandmana formiranje agencije nepotrebno. Mislimo da treba nadležno ministarstvo da se bavi ovim poslovima. Posebno oko plata članova saveta agencije, koje će biti veće, recimo, u proseku će biti osam prosečnih plata u Srbiji, što znači da će članovi saveta, praktično, možda imati i deset puta veće plate. To je i sam ministar rekao u jučerašnjem izlaganju. To govori o prirodi ovog zakona. Zato smatramo da Vlada nije pokazala ni malo želje, nije prihvatila amandmane SRS. Ide se nekim putem koji nije dobar. Ovaj zakon se donosi sa ciljem da se donese na brzinu, a razlozi za donošenje zakona su vama veoma jasni, a i nama su jasni. Građani Srbije će imati više štete nego koristi od ovog zakona, ako gabudete izglasali.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović. Izvolite.
Ovo je prvi član u kome se pominje agencija za poštanske usluge. Mi smo intervenisali amandmanom, jer je naša koncepcija bitno drugačija. Naravno, do kraja ovog teksta biće još mnogo članova u kojima se pominje agencija i puno naših amandmana. Mi ćemo, naravno, reagovati po svim tim amandmanima i dati još argumenata u prilog našoj koncepciji, odnosno još argumenata kojima želimo da dokažemo, ne većini koju imate u ovom parlamentu, već građanima Srbije, koliko su te agencije, odnosno većina agencija, koje su do danas ovde izglasane, štetne po Republiku Srbiju. Naime, ovde je predlagač rekao da je agencija nezavisno regulatorno telo i da mora biti nezavisno, jer jedino tako može da se garantuje da neće biti više monopola, već da će biti tržište poštanskih usluga liberalno. Juče sam rekao i ponavljam, kako će to telo biti nezavisno ako članove saveta agencije predlaže Vlada? Prosto ne mogu da verujem da će Vlada predložiti nekoga ko bar nije naklonjen nekoj od stranaka koje pripadaju vladajućoj većini. Ako nije formalno član neke od tih stranaka, mora biti simpatizer neke od njih, odnosno politički naklonjen nekoj od njih. Prema tome, nema reči o nezavisnosti. To telo će Vlada predložiti i to telo će usvojiti skupštinska većina, odnosno izglasati ga i izabrati ovde u parlamentu. Znači, to telo će biti politički vezano za skupštinsku većinu, odnosno za Vladu. Takođe, u obrazloženju stoji, ovo je ponovo prepisano iz direktiva Evropske unije o poštanskim uslugama, da je ovo rešenje u saglasnosti sa Rezolucijom o pridruživanju Evropskoj uniji, koju je ovaj parlament usvojio prošle godine. Kada smo već kod pridruživanja Evropskoj uniji, moram da vas podsetim da je u jučerašnjim vestima na našim medijima rečeno da je juče ili danas došao u Srbiju novi komesar Evropske unije za pridruživanje, ili kako se već zove, koji je rekao da će tek od 2009. godine Srbija, možda, biti na putu za pridruživanje Evropskoj uniji. Do 2009. godine po Predlogu zakona ovaj posao oko liberalizacije tržišta mora da bude završen. Do 2009. godine i onaj minimalni monopol koji će imati javni operator biće jednostavno isključen. Znači, neće više biti nikakvog monopola. Od 2009. godine svi operatori će biti ravnopravni na tržištu, što se tiče ovih poštanskih usluga. Takođe, u obrazloženju stoji, ukoliko bi, što je gospodin Krasić napomenuo, Ministarstvo obavljalo ove poslove, došlo bi do jačanja monopolističkog položaja operatora koji je u vlasništvu države. Postavljam pitanje, da li je cilj ove države da jačaju oni operatori koji nisu u njenom vlasništvu, ili je, možda, neki cilj koji ovde nije direktno napisan, ali se između redova može pronaći, da neki krugovi bliski vlastima preuzmu taj monopol u obavljanju poštanskih usluga. Mislim da je to osnovna intencija ovog predloga i da treba dobro razmisliti kada se radi o ovoj agenciji. Ministarstvo ima dovoljno kadrova, dovoljno snage, dovoljno stručnih ljudi, koji mogu da obavljaju ove poslove sasvim korektno i sasvim solidno. Videćete kasnije u drugim članovima koliko argumenata ima za ovu našu tvrdnju. Mi ćemo jedan po jedan amandman ovde obrazlagati i iznositi. Molim još jednom predlagača da razmisli o ovome, jer nije dovoljno i neće nam trasirati put ka Evropskoj uniji samo puko prepisivanje evropskih propisa. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Darko Glišić. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Lazar Čavić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj uvaženi kolega, gospodin Darko Glišić, podneo je amandman na Predlog zakona o poštanskim uslugama, koji glasi: "U članu 12. stav 1. reči "po pristupačnim cenama" se brišu. Kao i u amandmanu na član 3. stav 1. tačka 2) i ovde se samo ponavlja definicija univerzalne poštanske usluge. Znači, koji je to minimalni skup poštanskih usluga? Tu gradaciju je trebalo uneti u zakon, da ne bi došlo do paušalnih procena od strane operatora. Nivo naših ekonomskih pokazatelja, mislim na standard, ne može ovaj član da ispuni onako kako je ovde rečeno. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Marković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u jučerašnjoj raspravi u načelu, poslanici Srpske radikalne stranke, poslanički klub Srpske radikalne stranke je rekao, ukoliko usvojite amandmane poslanika Srpske radikalne stranke, nismo rekli da ćemo glasati za zakon – vi ćete glasati i izglasati zakon, jer pretpostavljam da ćete nakrpiti većinu, obzirom da vas sada nema ni polovina od onoga koliko vas treba – nego da će taj zakon bar malo biti primenjiv i bar malo ličiti na zakon. Narodni poslanik Darko Glišić podneo je amandman da se u članu 12. stav 1. reči "po pristupačnim cenama" brišu. Voleo bih da neko i nama narodnim poslanicima ovde u skupštinskoj sali i građanima Srbije kaže šta je to termin "pristupačna cena"? Ko je taj ko će određivati "pristupačnost cene"? Imamo u ovom zakonu dalje da će to biti agencija, da će onda određivati cenu. Koji su to aršini kojima će se pristupačnost cene određivati. To je nešto što je za ministra, što je za njegov kabinet, nešto što je za predsednika Vlade pristupačno. Za građane Srbije, koji već četiri godine trpe gladni, goli i bosi, skoro milion ljudi je na birou i ne prima ništa, i jedan dinar je "nepristupačna cena", jer ni taj jedan dinar nemaju. Naravno, poštanske usluge moraju da se plate. Normalno je da cena mora da bude određena. Suludo je, da ne kažem neku težu reč, u zakon, u pravni akt ubaciti termin "pristupačna cena". Da bi zakon ličio na zakon, smatram da ovaj, a i sve amandmane Srpske radikalne stranke treba usvojiti. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Rajko Baralić. Vlada je prihvatila amandman. Odbor za saobraćaj i veze nije prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 14. kojim tražim da umesto reči - Republička agencija za poštanske usluge stoji - Ministarstvo. Sigurno je da će Vlada Republike Srbije i parlamentarna većina izglasati ovaj predlog zakona o poštanskim uslugama, jer nešto mora da se radi. Uopšte nije bitno i primarno da li je to od koristi za građane Srbije ili nije, da li će bilo kakvog reda da uvede u sferi poštanskih usluga. Jednostavno, Skupština Republike Srbije o nečemu mora da raspravlja. Poslanička grupa SRS je iznela svoj stav po pitanju agencija i mnogo puta smo zagovarali koncept SRS koji ne sadrži agencije. Nameće se pitanje - da li su agencije racionalno rešenje, zašto te poslove ne obavlja ministarstvo, kada je već kadrovski i materijalno za to osposobljeno. Da li je osnivanje agencije svrsishodno, kada se zna da je to novo opterećenje budžeta Republike Srbije? Postavlja se pitanje kome je interes i zašto da se budžet optereti novim bespotrebnim nametima. Da li će poštanski operatori imati motivaciju za kvalitetno pružanje usluga ako se nudi u Predlogu zakona da će i oni morati da izdvajaju deo svojih prihoda za finansiranje nečeg što SRS smatra nepotrebnim, neracionalnim, besmislenim, a to je agencija. Kakva će biti motivacija poštanskih operatora? Verovatno će biti oduševljeni i jedva će čekati da zakon zaživi u praksi. Imamo jedan primer, možda je pomalo anahron, ali je aktuelan zbog određene grupe ljudi koji rade na buvljacima, rade za vreme hladnoće, u neodgovarajućim uslovima. Drugo je pitanje za one ljude koji su se obogatili ovakvim ili onakvim načinom, pa imaju butike u kojima je toplo. Primera radi, na buvljaku uvedene fiskalne kase, dođu ljudii žale se, sirotinja puka, uboga, pa kaže - mi ne možemo ni da pritisnemo, toliko su nam se ruke smrzle da ne možemo ni da radimo sa tom fiskalnom kasom. Ali neko nije imao sluha za to. Vrlo često Skupština Republike Srbije donosi zakone koji, umesto da stvaraju boljitak u pojedinim sferama društva, stvaraju haos i ogorčenje građana. Vlada Republike Srbije bi morala da ima malo više sluha za stanje u zemlji i da uvaži ono što je od vitalnog značaja za narod i državu. Rešavanje problema u sferi poštanskih usluga je potrebno, ali nije primarno. Kamo sreće da ova skupština raspravlja o problemima od kojih zavisi opstanak naroda i države.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo smo kod člana 14. već došli u situaciju da ponovo moramo da kritikujemo zakonske projekte i predloge koje predlažete unazad nekoliko meseci. Uhvatila ovaj skrpljeni DOS neka agencomanija, jer u svakom zakonu se formira agencija, svako ministarstvo za svaki posao formira agenciju i u te agencije se zapošljavaju članovi stranaka. Prihvatam da ljudi moraju da zbrinu svoje članstvo, i njihovo članstvo trpi opštu nestašicu i opštu socijalnu bedu koja je zahvatila Srbiju, ali nemojte baš u svaki zakon. Ova agencija koju predlažete zaposliće neprofitabilno nekoliko hiljada ljudi sigurno u Srbiji; umesto u ovome, radiće u agenciji. SRS i narodni poslanik Dragan Čolić u ime SRS je predložio da se u ovom članu, a poslanici SRS u ostalim članovima, agencija briše i da ministarstvo dalje vodi poslove, a ministarstvo ima i stručne i osposobljene kadrove da poslove mogu da obavljaju. To što se radi konkretno o ministarstvu kada ste delili - kad dahije dele blago, pa su apetiti kandidata za ministra porasli, a nisu imali dovoljno kadrova u svojoj ili u bratskim strankama, pa su onda spajali po četiri vrlo bitna ministarstva, velika i od vitalnog interesa za Srbiju, spajali po četiri ministarstva u jedno, pa to ministarstvo ispalo preglomazno, to je problem one poslaničke grupe i one stranke koja je to ministarstvo uzela. Prestanite sa pravljenjem neprofitabilnih institucija u kojima ćete zapošljavati birokratiju, koja će se širiti tako što će od jednog birokrate za mesec dana postati dva, od dva četiri itd. Već sam jednom rekao u svojoj diskusiji, birokratija se širi kao ameba, razmnožava se bespolno, deobom. Nemojte opterećivati ovu Srbiju, ionako jedva diše.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS na Predlog zakona o poštanskim uslugama podneo sam amandman na član 16. To je oblast koja uređuje univerzalne poštanske usluge. Ovim amandmanom u članu 16. stav 2. menja se i glasi: "Javni poštanski operator je dužan da obezbedi gustinu pristupnih mesta koja odgovara potrebama korisnika, a u skladu sa tehnološkim i ekonomskim razvojem." Zašto sam podneo ovaj amandman? Podneo sam iz razloga što je ovaj član nedefinisan, nedorečen, nejasan, konfuzan, a zakon kao opšti pravni akt, kao i svi njegovi članovi, mora biti tačan, precizan, definisan i primenljiv u praksi, pa stoga predlažem da Vlada prihvati ovaj amandman koji sam podneo na Predlog zakona. U stavu 2. člana 16. stoji da i druga lica na osnovu ugovora, u ime i za račun poštanskog operatora, mogu obavljati određene usluge iz domena univerzalne poštanske usluge. Postavlja se pitanje - koja su to lica, koje su to usluge koje mogu da se daju na osnovu takvog ugovora, u čije ime i za čiji račun i kakva je svrha licence za javne poštanske operatore, jer je to jako konfuzno i nedefinisano. Inače, Vlada Republike Srbije u obrazloženju, gde nije precizno definisano, dostavila je da se amandman ne prihvata iz razloga što se izostavljanjem dela člana kojim se omogućava da javni poštanski operator može ugovarati obavljanje određenih poštanskih usluga u njegovo ime i za njegov račun sa drugim licem ne prenosi pravo obavljanja univerzalne poštanske usluge. Znači, nije tačno definisan, nego se paušalno donosi, što ne može činiti Predlog zakona kvalitetnim. Stoga predlažem da se ovaj amandman SRS prihvati. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Jovanović, izvolite.
Dame i gospodo, mislim da bi stvarno trebalo da se razmisli dobro o ovom amandmanu jer ima smisla i mislim da ne bi bilo dobro da ostane ovo rešenje koje je predloženo u tekstu Predloga zakona. Naime, ovde se kaže u stavu 2. člana 16. da druga lica mogu na osnovu ugovora u ime i za račun javnog operatora obavljati određene poslove, određene usluge iz domena univerzalnih poštanskih usluga. Čini mi se da je ovo možda sa namerom urađeno da se na mala vrata provuku neki drugi u obavljanju poštanskih usluga, da se uvuku ljudi koji su u vezi sa onima koji izdaju dozvole, uslove, da bi došli do dela kolača koji se zove tržište poštanskih usluga. Mislim da je ovo prostor za korupciju i iz tih razloga mislim da treba ovaj amandman prihvatiti. U obrazloženju Vlade stoji jasno da se ovim članom koji je predviđen u Predlogu zakona omogućava da javni poštanski operator može ugovarati obavljanje određenih poštanskih usluga u njegovo ime i za njegov račun sa drugim licima. Postavlja se logično pitanje, čemu onda dozvole? Ako u Predlogu zakona stoji da se poštanske usluge mogu obavljati samo na osnovu dozvola, odnosno dozvola koje izdaje agencija, onda se postavlja pitanje čemu te dozvole ako će javni operator moći da angažuje na osnovu ugovora neko lice, znači i preduzetnika, za obavljanje nekih poštanskih usluga. Onda je smisao dozvola izgubljen i onda je besmisleno pričati o dozvolama. Jasno stoji u Predlogu zakona da za obavljanje univerzalnih usluga treba da se dobije licenca, a za obavljanje ovih nerezervisanih usluga da se dobije odobrenje. Znači, neka vrsta dozvole mora u svakom slučaju da postoji, a ovim stavom drugim člana 16. ostavlja se mogućnost javnom operatoru da angažuje po osnovu ugovora druga lica za obavljanje nekih poštanskih usluga. Tim licima dozvola ne treba i jasno je da je to prostor za korupciju, jer će te poslove dobijati ona lica koja su u određenoj sprezi sa rukovodiocima ovog poštanskog operatora. Mislim iz tih razloga da bi ovaj amandman trebalo prihvatiti ili bar precizirati da može javni operator obavljati po osnovu ugovora, davati neke poslove, ali ne obavljanje nekih poštanskih usluga, znači, da se razlikuju neki poslovi u okviru poštanskih usluga, ali ne obavljanje usluga za koje je predviđeno izdavanje dozvola.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Mi ovim amandmanima pokušavamo da ubedimo poslanike da je ovo u suštini jedna papazjanija, jedan zbir rasutih pojmova i oblasti koji kada se skupe ne daju ništa, te u tom kontekstu je i ovaj amandman na član 17, kojim sam tražio da se stav 3. briše, odnosno da se reči "Republička agencija za poštanske usluge" zameni rečju "Ministarstvo". Prva dva stava regulišu vreme kada se obavljaju poštanske usluge, a ne manje od pet dana u nedelji. Drugi stav se odnosi na eventualni prekid i obustavljanje vršenja poštanske usluge i treći stav se odnosi na situaciju kada nastupe posebne okolnosti i posebni geografski uslovi. Tada postoji mogućnost da republička agencija za poštanske usluge uredi drugačije obavljanje univerzalne poštanske usluge. Da bi se u ovoj papazjaniji definicije shvatilo šta je univerzalna poštanska usluga, koristiću se argumentacijom koja stoji u Predlogu zakona. Univerzalnu poštansku uslugu obavlja javni poštanski operator, a drugi poštanski operateri mogu obavljati univerzalnu poštansku uslugu, osim rezervisanih na osnovu licence. Znači, javnom poštanskom operatoru nije potrebna ni dozvola ni bilo šta, on po svom statusu ima i dozvolu i licencu, i može nezavisno ovo da radi, i on poseduje tu mrežu. U članu 17. se navodi poseban geografski uslov, a on je sadržan i u članu 18, gde je rečeno šta se podrazumeva pod uže, šire i najšire dostavno područje, u zavisnosti od toga da li je u pitanju tačka 1), 2) ili 3) menjaju se i rokovi, odnosno periodi u kojima treba da se izvrši dostava. Uopšte, u ovoj papazjanijinavodi vas na razmišljanje kada u članu 3. tačka 20) stoji da je poštanski operator, pa sada nezavisno od našeg amandmana, domaće ili strano lice koje je neposredni davalac poštanskih usluga. Znači, kada uporedite sve ovo što sam naveo u pojmovnom smislu videćete da tu postoji razlika. Ovaj amandman se tiče ovog nezavisnog regulatornog tela i koristi se ta floskula kao kod radiodifuznog saveta. Delatnost medija, elektronskih medija i delatnost ili poslovi u okviru poštanskog saobraćaja su nespojivi. Radio-difuzija, mediji, to je jedan od stubova na kojima se zasniva demokratija, pa i sloboda svakog građanina i pojedinca, njegovo pravo da dobije blagovremenu, tačnu i nepristrasnu informaciju, da pruži informaciju, a ovde nema toga. Ovde je u pitanju jedna usluga koja se može šire posmatrati kao privredna delatnost. A zašto nezavisno regulatorno telo? Da bi se ukinuo kod radiodifuznog saveta politički monopol u medijima, ovde se ukida jedan prirodni monopol pogrešnim sredstvima, a istovremeno postoji obaveza održavanja tog preduzeća. Namerno nisam naveo ono što ste napisali u članu 15. stav 2, ko ima ekskluzivno pravo da koristi reč "Pošta". Bolje bi bilo da vi povučete ovaj zakon, jer toliko ima nepreciznosti, nekonzistentnosti i loših rešenja, gde je veća šteta od ovog zakona, nego od sanacije naše pošte u postojećim uslovima. Vodite računa o tome. Ne valja klati vola od 500 kilograma zbog dva kilograma džigerice, a vi radite upravo to.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Rajko Baralić. Vlada je prihvatila amandman, Odbor za saobraćaj i veze nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u svakom članu gde se pominje reč "agencija" stajaće amandman SRS da se reč "agencija" zameni rečju "ministarstvo" iz razloga koje sam, braneći jedan od amandmana, maločas rekao. Razlozi su apsolutno isti i obrazloženja mogu da budu apsolutno ista. Republička agencija za poštanske usluge je parazitska organizacija koju vi tovarite na grbaču srpskog naroda. Ovo će, normalno, morati da poveća cene poštanskih usluga. Samim tim će, normalno, moći da skoči plata svih onih koje ćete zaposliti u agencijama i samim tim će normalno građani Srbije biti, za svaku dopisnicu, za svako pismo, za svaki telegram, za svaku uslugu koju pruža pošta, siromašniji za koji dinar. Samo se pitam hoćete li i ovu agenciju reklamirati na onim žutim stranama vašeg registra poštanskih i telefonskih brojeva. Mnogo ste počeli da mi žutite, gospodo iz ministarstva.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 21. stav 2. zakona o poštanskim uslugama. U Predlogu zakona stoji: "Tarifne stavove utvrđuje Republička agencija za poštanske usluge". Predlažem da se reči "Republička agencija" brišu i da se zamene odgovarajućim ministarstvom. Naime, SRS nije samo zbog toga protiv ove agencije što se to zove agencija, što su moje kolege već do sada više puta istakle, nego zbog toga što se formiranjem te agencije nameće velika obaveza građanima Srbije, odnosno za izdržavanje tih agencija. Neću napadati agenciju iz onih razloga iz kojih su već moje kolege to učinile, samo ću da vas podsetim da je juče ministar u obrazlaganju Predloga zakona rekao da u agenciji treba da bude zaposleno 18% od ukupno zaposlenih, slobodno mogu da kažem, u četiri ministarstva. To je jako veliki broj. Ova agencija neće postati efikasnija i operativnija sa par zaposlenih, nego 18% od ukupnog broja zaposlenih u četiri ministarstva, iako to sada jeste jedno ministarstvo. Za investiciona ulaganja za početak rada ove agencije potrebno je 2.500.000 dinara i za operativni rad potrebno je 1.900.000 dinara, a to je ukupno 4.400.000 na mesečnom nivou. Mi bismo pre bili spremni da prihvatimo, što je juče jedan kolega narodni poslanik zatražio od ministra, da se napravi jedna pošta u Čačku, ali ne mora samo u Čačku, može i u drugim mestima, da se poboljšaju uslovi, da se ta sredstva usmere tamo. Pretpostavljam da je juče većina poštara očekivala da će već danas dobiti nove uniforme, i naravno i novu obuću, jer je ministar tako obećavao. Neće, sva sredstva koja budu prikupljena preko ove agencije ići će u džepove onih koji budu zaposleni tamo, ovih 18% iz ministarstva i verovatno još jedan određeni broj, koji će biti zaposlen, stranačkih aktivista. Videli ste, a mogli ste i da pročitate u jednom od dnevnih listova, da je resorni ministar uspešno izmirio kuma i kumu. Očekujemo da će verovatno na nekoj od narednih sednica predložiti agenciju za pomirenje kumova. Možda to i ne bi bilo loše.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović, kao i na član 22, ali su oba amandmana povučena. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, podneo sam amandman na član 42. koji ukazuje na svu besmisao donošenja jednog ovakvog zakona. Članom 42. predviđena je obaveza svih korisnika poštanskih usluga da postavljaju poštanske sandučiće. Prvi stav tog spornog člana 42, za koji sam tražio da se briše, glasi: "Na dostavnom području jedinice poštanske mreže investitori, odnosno vlasnici stambenih zgrada, stanova i poslovnih objekata dužni su da na ulazu u stambenu zgradu, poslovni objekat, dvorište ili na drugi način, u dogovoru sa javnim poštanskim operaterom, postave kućne sandučiće. Održavanje kućnih sandučića je obaveza vlasnika odnosnih objekta". To je suština jednog ovakvog člana 42. koji obavezuje korisnike poštanskih usluga da moraju da imaju poštanske sandučiće. Postavljam pitanje, šta ako nemaju? Da li to znači da njima pismo, čestitka ili neki drugi vid poštanske usluge neće da bude uručen? Da bi u toj besmislenosti išli još dalje i ostavili sumnju i mesta zloupotrebama, to se vidi iz stava 2. člana 42. koji glasi: "Kućni sandučići moraju da budu projektovani prema tehničkim uslovima koje propisuje Republička agencija za poštanske usluge i postavljeni na način koji omogućava sigurno uručenje poštanskih pošiljaka". Postavlja se pitanje da li su u pitanju samo dimenzije, da li će da bude određena boja i da li će agencija, jer takvi kakvi ste u kontinuitetu radite ono što je isto radila i prethodna vlada, da napiše u toj svojoj odluci ko će da bude proizvođač poštanskih sandučića. Prethodna vlada je to radila prilikom fiskalizacije, kada su uveli obavezu fiskalnih kasa u sve objekte koji se bave nekakvim vidom prodaje ili usluge, pa su tri ili četiri puta menjali odredbe kakve tehničke karakteristike treba da imaju te fiskalne kase, pa su primoravali građane i ostale učesnike u poslovnim transakcijama da po dva-tri puta kupuju jednu stvar koja košta od 350 evra pa naviše, a da ne pričamo ko je tu maznuo najviše novca i ko je jedini mogao da ima monopol za uvoz takvih kasa. Ovde, doduše, nije tako skupa stvar, ali vi kakvi ste možda ćete da kažete da i poštansko sanduče košta 350 evra, pa ćete onda da menjate malo dimenzije, pet santimetara gore, pet santimetara dole, pa da ih dva-tri puta građani nabavljaju. Kada vam to dosadi, onda ćete verovatno boje da menjate i tako u krug, dokle god se ne ispune sve moguće želje i ambicije pojedinaca i vaših sponzora koji idu uz ovu vlast.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS amandman na član 42. podneo je narodni poslanik Veroljub Arsić. Čudno je to kako ova vlada ima potrebu da neke stvari koje nisu uopšte za regulisanje zakonom reguliše zakonom, kako je bilo neophodno da se npr. u članu 2. određuje da će se poštanske usluge obavljati na osnovu međunarodnih konvencija i ugovora, sporazuma i drugih međunarodnih akata, iako je svakome ko je prošao barem pored pravnog fakulteta jasno da se ova materija reguliše nekim drugim zakonima i da ovim odredbama svakako nije mesto u ovom zakonu, niti one imaju bilo kakvo dejstvo. Jer ukoliko se to na drugi način, višim pravnim aktima, reguliše ove odredbe ostaće bez ikakvog uticaja, dok sa druge strane pokazali ste veliko interesovanje da se neke stvari, koje bi trebalo eventualno da budu naknadno regulisane pravilnicima, a čuli smo od nekih govornika iz vladajuće koalicije kako Slovenci, bože moj, imaju 24 pravilnika, kao što su dimenzije sandučića, stavite čak i u zakon. Član 42. upravo i reguliše ko je dužan da održava sandučiće, ko je dužan da ih postavi, kakvi treba da budu i postavlja se pitanje šta će i koja će sankcija biti za one koji ne obezbede da njihovi sandučići budu te veličine, boje i svih karakteristika kakvih po vašem mišljenju treba da budu. Da li za njih neće važiti ona načela koja ste regulisali u članu 4, da li ćete za njih obezbediti poštanske usluge ili ne. Znajući kako ste se ranije ponašali, sve nas ovo suviše podseća na neke druge situacije u kojima ste otkrivali zlatne koke, odnosno otkrivali način da dođete do novca velike većine građana, a to su milioni poštanskih sandučića. Ukoliko od svakoga otmete po 2, 3, 5 ili 10 evra, to su zaista izuzetno velike sredstva. Da li ćemo imati ponovo situaciju koju smo imali kada ste uveli obavezu fiskalnih kasa, da li će nam se ponoviti situacija kada je Mlađan Dinkić prodavao kioske za menjačnice, koji su morali svi da budu jednoobrazni. Imamo nekoliko grobalja tih kioska sada u Beogradu, a u međuvremenu se situacija promenila. Tada su menjačnice samo na taj način mogle da budu otvarane. Skupo ste naplaćivali te kioske, a već samo nekoliko meseci kasnije građani su bili prinuđeni da te menjačnice zatvaraju, a da kioske bacaju na đubrište. Da li će nam se i sa ovim poštanskim sandučićima ponoviti situacija, da li će opet neki novi Čume, Peconi ili bilo ko sličan biti ovlašćeni proizvođač poštanskih sandučića, od kojih će na nameštenim tenderima, naravno, posle morati svi i celokupna Srbija da kupuje. Šta će se dešavati ne znam, ali mislim da ovo nije nešto što je potrebno i što treba da se reguliše zakonom, već da je ove detalje i finese mnogo bolje regulisati naknadno pravilnicima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jovanović.
Dame i gospodo, kada sam pročitao član 42, jasno je da je predlagač puno gledao američke akcione filmove, pa verovatno ponesen time uneo tu obavezu i u ovaj zakon, da svako dvorište ima sanduče i za poštu i da u svakoj kući, zgradi postoji taj sandučić itd. Nije to loše i lepo bi bilo da imamo u svakom dvorištu i u ulazu sandučić za poštu, i poštar dođe i ubaci pošiljku, ne javlja se domaćinu i ne ulazi u kuću. Međutim, čini mi se da to baš i nije materija za ovaj zakon. S druge strane, kada se pročita stav 2. nekako se nameće zaključak da je ovo više smišljeno da bi se agenciji neki posao dodelio, tek da se opravda njeno postojanje. Drugim rečima, u drugom stavu ovog člana stoji da republička agencija za poštanske usluge propisuje tehničke uslove prema kojima će se izrađivati ovi poštanski sandučići. Zamislite koji će to projekti biti. Zamislite projekat jedne agencije, državne, propisuje kako će da izgleda jedan sandučić u koji će se ubaciti pismo. Mislim da je osnovno pitanje koje se ovde nameće u stvari da li je ova materija bitna i da se nađe u ovom zakonu, odnosno da li joj je mesto u zakonu. Pitanje je osnovno, koji je to mehanizam kojim će se ova obaveza nametnuti građanima Srbije, kako ćete primorati ljude u selima da naprave te sandučiće i da ih stave na svoje kapije. Kako ćete primorati ljude u zgradama koji nemaju sandučiće da ih naprave i da ih postave. Šta ćemo sa onim, a pogledajte po Beogradu samo koliko je takvih stambenih zgrada, u kojima postoje takvi sandučići, u kakvom su danas stanju; više od polovine tih sandučića je polomljeno i nije upotrebljivo više. Nije suštinsko pitanje da li to treba ili ne, suštinsko pitanje je mehanizma kako to i na koji način obavezati građane Srbije da ovo sprovedu i da urade. Pre je mesto jednoj ovakvoj odredbi u Zakonu o izgradnji objekata, a ne u ovom zakonu. Znači, da se obaveže investitor kada gradi objekat da mora da predvidi i to. Staviti to ovde i još dati taj posao agenciji i da ona projektuje, a verovatno da ona na neki način usmerava investitore i građane od koga da kupuju i nabavljaju, i ko će da proizvodi te sandučiće itd. Pitanje je da li je ovo još jedan prostor za nekakve mahinacije, malverzacije, ili kako već hoćete, nešto što je već viđeno i na nekim drugim stvarima za ovih nekoliko godina. Mislim da je mesto jednoj ovakvoj odredbi u drugom zakonu, Zakonu o izgradnji objekata prvenstveno, a ne u ovom zakonu o poštanskim uslugama.
Reč ima narodni poslanik Željko Ivanji.
Jednostavno, pored ovog niza amandmana koje ste dali, moram da na ovaj odgovorim. Ukoliko ne bi bilo propisano, da tako kažem, standardizovano poštansko sanduče, postavlja se pitanje kako bi operator, a bio javni ili neki drugi operator, pružio uslugu krajnjem korisniku. Kao što znate, isti je princip i kod telefonskih aparata, recimo, nije obaveza Telekoma da nabavlja telefonske aparate svojim korisnicima. Takođe, želim da vas podsetim, telefonski aparati moraju biti atestirani, a to je stvar Zajednice JP PTT. Da li su aparati atestirani i da se to sprovodi, to je drugo pitanje. Pitanje poštanskih sandučića i u kojem su oni sada stanju, to je pitanje kulture stanovanja i to je problem zašto su oni uništeni i zašto su u nekim zgradama, ne znam, spaljeni, a to je problem i samog kućnog saveta i vlasnika objekta. To je odraz kulture stanovanja koja je derogirana. Zašto je derogirana? Zato što je sistem vrednosti u našem društvu pao do te mere da ne vodimo računa gde živimo, kako živimo, šta je oko nas, kako da primimo tu uslugu, odnosno pismo, a zna se ko je doveo do toga i do te derogacije sistema vrednosti i do potpunog uništavanja kulture stanovanja u Srbiji. To je onaj koji je vladao u poslednjih deset godina i koji je ovu našu domovinu doveo do toga da ne vidimo ni ko je naš najbliži komšija, ni gde živimo, ni kako živimo, ni gde odlažemo smeće, ni gde dobijamo uslugu koju nam korisnik pruža. Hvala.
Replika, narodni poslanik Jovanović.
Za razliku od vas, Srbija je nama otadžbina, a ne domovina. Što se tiče sandučića poštanskih, nisam rekao da sam protiv sandučića. Lepo je to, rekao sam. Mene interesuje samo mehanizam kojim ćete ovo sprovesti. Da li je dovoljno samo to ovde napisati da je to obaveza svih građana, šta će biti sutra kada će ti građani Srbije ovaj posao sprovesti u delo. Da li smo negde upisali rok u kome smo morali raditi. Podrazumeva se da taj posao moraju obaviti građani koji već imaju kuće i stanove, a ne samo oni koji tek treba da to izgrade. Svi korisnici poštanskih usluga, a to znači svi građani Srbije, moraju imati poštanske sandučiće u zgradama, u dvorištima, znači, tamo gde stanuju. Koji je mehanizam, kako ćete obavezati te ljude? Nije dovoljno samo napisati u ovom predlogu zakona. Koje su to mere koje ćete preduzeti, da li ćete ići od kuće do kuće, slati neku inspekciju, propisivati neke kazne? Znači, mehanizam je bitan. Zato pričam da je logičnije bilo da ovo stoji u Zakonu o izgradnji objekata, ne ovde, da investitor pri izgradnji mora u projektu da planira i ovu meru, pored ostalih koje su tamo propisane. Znači, govorimo o mehanizmu, a ne o tome da li smo za sandučiće ili protiv. Valjda je to jasno.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatiliamandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo, ministar Velimir Ilić nam juče reče da mora da napusti Skupštinu jer ide na sastanak sa MMF, ali nam nije rekao da taj izgleda nije došao sam, pa je onda i danas zauzet razgovara sa tim nekim koji je došao sa tim MMF. Ali, ministar izgleda i ne mora da prisustvuje ovoj sednici, zato što narodni poslanici ovde izigravaju portparole Vlade. Prosto mi je neverovatno da narodni poslanik izađe i kaže - posle ovoliko vaših amandmana, sada moram da vam odgovorim. U redu je da po amandmanu, a postoji i poslovnička obaveza i mogućnost, i u redu je da svaki poslanik komentariše amandmane, ali da baš mora da nam odgovori, kao da to govori u ime Vlade, to mi baš nije najjasnije. Što se tiče amandmana na član 44. koji je podneo narodni poslanik Branislav Blažić, u ime poslaničke grupe SRS, amandman je u skladu sa načelnim stavom srpskih radikala, a to je da ova skupština ne treba i ne sme da razvlašćuje ministarstva, ne sme ono što je u nadležnosti ministarstva da se prenosi na kojekakve agencije. Tim pre što je jedna stranka, koja je u Vladi, u svom predizbornom programu rekla i kada smo počeli rad u ovom novom sazivu, predstavnici te stranke su tvrdili da će da stave van snage neku uredbu koja je predvidela mnogo agencija, da neće formirati nove agencije, ali mi u svakom zakonu imamo nove i nove agencije. Zaista, građani Srbije treba da znaju šta znače te agencije i zašto miiz SRS mislimo da te agencije ne treba da postoje. Prvo, zato što postoje nadležna ministarstva, što postoji delokrug rada ministarstva, što u ministarstvu ima dovoljno zaposlenih da obavljaju sve te poslove. Ako ovi poslovi pređu na agenciju, onda se postavlja pitanje šta će tamo ministarstvo, šta će ti ljudi da rade, jer nema samo ovaj zakon agenciju, nego svaki zakon ima agenciju, ima komisiju, ne znam kako ih sve ne zovete. Onda postojanje ministarstva postaje potpuno besmisleno. Drugo, te agencije zaista puno koštaju. Potpuno nelogično se utvrđuju plate za predstavnike tih agencija, koje su mnogo veće od plata onih koji formiraju te agencije, zapošljavaju se ljudi. Naravno, mi mislimo da treba da se zapošljavaju nezaposleni, mi mislimo da ne treba da dobijaju otkaze oni koji već rade, ali to ne može da se radi na ovaj način. Mora da se otvara proizvodnja, da se otvaraju fabrike, da oživi privreda i da se tamo zapošljavaju ljudi, da se zapošljavaju tamo gde mogu da zarađuju. U agencijama se zapošljavaju stranački aktivisti, poslušnici. To je ono što nije u redu. Kakav je bio do sada sistem popunjavanja tih agencija? Mi sada imamo dosta iskustava sa tim agencijama i možemo o tome potpuno argumentovano da govorimo. Imamo agencije koje postoje, formirane su, a ništa ne rade. Imamo krnje agencije koje ne mogu da rade jer niste mogli da se dogovorite da ispostavljate ljude u te agencije. Imamo agencije koje rade, pa su napravile papazjaniju od onoga što rade. Dakle, ni jedno dobro iskustvo iz postojanja ovih agencija za ovo vreme, od 2000. godine, od kada su agencije postale "modni hit", ništa dobro, ništa konkretno nije urađeno, samo su još jedan veći teret na grbači onih koji popunjavaju budžet, a zna se da budžet popunjavaju građani Srbije. Zato smo mi iz SRS predložili i ovaj amandman i niz amandmana, kojim predlažemo da ostavite ministarstvu da radi ono što zaista jeste nadležnost ministarstva. Ovi poslovi moraju da se obavljaju u državi i treba da se obavljaju, ali nemojte više agencije, nemojte da stvarate nove mogućnosti zloupotreba. Znate, u agencije zapošljavate nazovistručnjake, ljude koji su po desetak godina studirali, koji su jedva pozavršavali fakultete i oni sad slove za, bože moj, neke eksperte, neke stručnjake. Kada se kaže "agencija", pa neko misli - bože, kakav li je stručnjak u toj agenciji, a ono tamo neko ko je jedva završio fakultet. Nemojte to da radite. Nije ovo prvi put. To vam svaki put ponavljam i svaki put ću vam ponavljati kada govorimo o amandmanima na zakone koje vi predlažete. Kad god nas niste poslušali, kad god niste prihvatili naše amandmane, imali ste probleme u primeni tih propisa, imali ste obavezu da vrlo brzo izlazite sa izmenama i dopunama, ali govorićemo o tome kad budu oni čuveni zakoni o agenciji za privatizaciju. Biće još o tome reči.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, pretpostavljam, gotovo sam siguran da je ministar ovde, da ga nije zadržao juče na prijateljskom ručku MMF, video sam ovde kad se izljubio sa MMF, pretpostavljam da je on tu, sigurno bi prihvatio ovaj amandman, a svi amandmani vas upućuju na to, gospodo iz ministarstva, da ovaj zakon povučete iz procedure, da ga uredite, da bar liči na zakon i da ga onda donesete pred narodne poslanike, da o njemu raspravljamo i da glasamo. Narodni poslanik iz SRS je podneo amandman da se reč "agencija" zameni rečju "ministarstvo". Gospodo iz ministarstva, nemojte molim vas više trošiti i vaše i naše vreme i vreme Srbije. Povucite zakon, dovedite u red, nemojte osakatiti poštu koja je, bar do donošenja ovog zakona, kako-tako funkcionisala. Sa ovim neće moći nikako. Na kraju, kada je gospodin narodni poslanik našao za shodno da nam posle toliko amandmana odgovori, mislio sam da će, kao evropejac, kao kulturan čovek, da nam odgovori poštom, preko ovlašćenog i licenciranog operatora, u poštansko sanduče. Odmah mi je otvorio jednu dilemu. U zakonu kaže "korisnik poštanskih usluga", pa on objasni da mora da ima poštansko sanduče. Moja porodica je tročlana. Supruga prima neke prospekte, ja primam uglavnom poreska rešenja i ostalo, sin prima ljubavna pisma. Hoće li ova agencija i ovaj ovlašćeni operator da nas teraju sada tri sandučeta da postavimo, jer smo svo troje korisnici poštanskih usluga? I na kraju, hajde i da kupujemo te poštanske sandučiće, ali koalicioni partner našeg ministra, Bogoljub Karić, zatvorio je onu fabriku poštanskih sandučića u Vitomirici kod Peći. Tome ima već 10 godina, ukoliko se ne varam. Doduše, on je to uzeo od zajma za preporod Srbije. Trebalo je da napravi 75 fabrika, a izlio je 75 temelja i samo tu fabriku je napravio, osim ako ministar ne nađe nekog licenciranog, ovlašćenog, koji će da otvori novu fabriku i da pravi poštanske sandučiće. Ako nam ovako odgovarate, gospodine poslaniče, bolje da nam odgovorite poštom.
Replika - Željko Ivanji. Izvolite.
Što se tiče predizbornih obećanja, neće biti agencija osnovanih uredbama Vlade, obećanje je ispunjeno, jer se agencije ne osnivaju uredbama Vlade, već zakonom. Znači, osnivaju se na preporuku Svetskog poštanskog saveza i u skladu sa direktivama Evropske unije. Kao što sam rekao, mi kao osnivači Svetskog poštanskog saveza smo dužni da se ponašamo po nekim preporukama Svetskog poštanskog saveza i Evropske unije, jer smo, na kraju krajeva, odgovorni i svesni naše pozicije, kao osnivača Svetskog poštanskog saveza. Sa ponosom možemo reći da smo mi, kao osnivači Svetskog poštanskog saveza, zlatnim slovima upisani na zgradi sedišta Svetskog poštanskog saveza. Jednostavno piše "Srbija" zlatnim slovima, kao osnivač Svetskog poštanskog saveza. To je velika čast za ovu zemlju i govori o njenoj politici u pretprošlom veku. Što se tiče toga zašto odgovaram ispred Vlade? Naravno da ne odgovaram ispred Vlade. Kao čovek koji je izuzetno involviran u ovu temu i dosta je dobro poznaje, ne mogu da odolim, a da ne izađem i da ne repliciram na nešto što je potpuno iracionalno. Ukoliko vi kažete, danas je ponedeljak, a danas nije ponedeljak, nego utorak, onda sam i ja prozvan da kao racionalan čovek izađem i kažem, ne, niste u pravu. I tako ću uvek raditi na nešto što zaista ne predstavlja racionalnu primedbu na zakon. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ako se već priča o racionalnosti, a kreće se od atestiranja kućnih telefona i sandučića, mene čudi da vi kao veoma pronicljivi, imali ste već dosta tih ideja oko kioska, niste smislili da napravite neku agenciju koja bi licencirala i atestirala poštanske sandučiće, pa da svi građani, lepo svako svoje sanduče pod mišku, pa kod eksperata iz G17 plus, da oni to atestiraju za neku pristojnu nadoknadu, pa da vide da li je to dobro ili nije. Kada već govorite o vlasti u prethodnih 10 godina i onima koji su do nečega doveli, vi treba kao racionalan čovek, ako jeste, bar se tako predstavljate, da znate da od tih prethodnih 10 godina vi evo već petu vladate. Razmislite koga za šta optužujete.Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, ovlašćeni predstavnik. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, pošto je očigledno da u sali nema dovoljan broj poslanika, molim vas da utvrdimo kvorum, da bismo nastavili rad.
Hvala. Molim vas da utvrdimo kvorum. Ubacite kartice u vaše identifikacione jedinice. Pošto je očito da nemamo kvorum, određujem pauzu do 14,35 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo popodnevni rad. Po službenoj evidenciji sednici prisustvuju 144 narodna poslanika. Molim da na početku utvrdimo kvorum. Molim poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Zahvaljujem. Konstatujem da imamo kvorum za rad. Stali smo kod amandmana na član 44. koji je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Stefan Zankov. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, gospodine Zankov.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam podneo na član 62. Predloga zakona o poštanskim uslugama samo je jedan u nizu amandmana SRS kojima pokušavamo da ubedimo skupštinsku većinu da ova rešenja, koja su u ovom predlogu zakona predviđena, nisu dobra. Konkretno, radi se o amandmanu o agenciji. Sam član 62. kaže: "Ovlašćenja i nadležnosti u oblasti poštanskih usluga ostvaruju Vlada Republike Srbije, ministarstvo nadležno za poslove poštanskih usluga i Republička agencija za poštanske usluge." Ovim amandmanom sam predložio da se briše ovaj deo - Republička agencija za poštanske usluge. Radi se o dva koncepta vršenja vlasti ili načina vladanja u Republici, jedan koji propagirate vi koji predstavljate skupštinsku većinu i Vlada, i pokušavate, s obzirom na dosadašnja iskustva sa tim agencijama, da to provedete u praksi, a drugi je onaj princip za koji se zalažemo mi iz SRS, da izvršnu vlast u zemlji predstavlja Vlada i nadležno ministarstvo. Potpuno je neracionalno, to ste čuli i od mojih prethodnika, da se posao, samim tim i odgovornost, prebacuje sa ministarstava na razne agencije koje predstavljaju paraministarstva, parainstitucije, kao u dosadašnjim zakonima u kojima su razne agencije osnovane. Verujem da će većina u Skupštini da glasa za ovakav predlog, jer će i svoje kadrove da zapošljava u tim agencijama. Međutim, to će dodatno da opterećuje budžet Republike, što nije dobro. Jedino što ćemo dobiti na ovaj način jeste još veća birokratizacija vlasti. Interesantno je da je Vlada Srbije, koja je predlagač ovog zakona, pre mesec dana povećala plate članovima Vlade za po tri puta, pravdajući to velikim obavezama, odgovornošću itd. a paralelno sa tim istovremeno sve te obaveze, poslove prebacuje na neke druge organe. SRS je na svaki član ovog predloga zakona u kome se pominje agencija podnela amandman kojim traži da se to zameni rečju "ministarstvo" ili da se briše, zavisno od člana do člana, iz jednostavnog razloga da bi što više ljudi čulo naš koncept za koji smatramo da je neuporedivo bolji. Pozivam vas da još jednom razmislite o ovom pitanju. Zahvaljujem na pažnji.
Da li još neko želi o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 65. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, gospodine Jojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, neću obrazlagati ovaj amandman iz razloga što su poslanici SRS dali veoma valjano obrazloženje i detaljne razloge zbog čega ovaj zakon treba odbiti i ne prihvatiti. Dame i gospodo, nama se nameće stalno, godinama, da mi treba da usklađujemo naše zakonodavstvo sa evropskim i svetskim standardima. U obrazloženju ovog predloga zakona, na poslednjoj strani, 10, poslednji stav, predlagač ističe pozitivno mišljenje o ovom zakonu i njegovoj usklađenosti sa zakonodavstvom EU i preporukama Svetskog poštanskog saveza, dali su i predstavnici Svetskog poštanskog saveza. Pri svojoj poseti našoj zemlji veoma detaljno su razmotrili ovaj zakon i dostavili radnoj grupi svoje sugestije tokom dva sastanka. Radna grupa je usvojila sve sugestije koje su bile u skladu sa našim zakonodavstvom i sa našim sistemom i uvrstila ih u konačnu verziju. Kao narodni poslanik imam pravo, a ujedno i dužnost, da zatražim od predlagača ovo mišljenje, jer u ovo ne verujem. Predlagač je bio dužan da narodnim poslanicima uz predlog dostavi bar jedno mišljenje iz jedne zemlje Evropske unije, pa i preporuke Saveta bezbednosti. To nam nije dostavljeno. Imamo pravo i dužnost prema biračima da zahtevamo da nam predlagač uz ove predloge brojnih zakona koje podnosi da valjano obrazloženje i čvrste argumente na osnovu čega predlaže i na čemu se ovo temelji. Dame i gospodo, što se tiče odredaba člana 65. na koje se odnosi ovaj predlog zakona, šta on govori. Dakle, koje posledice će ovaj predlog zakona imati po naše građane i poreske obveznike? Mi imamo inflaciju birokratije. Namnoži se birokratija za poslednje četiri godine da će Srbija imati više činovnika nego što će imati ovaca. Dakle, to će poreske obveznike mnogo da košta. Svedoci smo koje posledice i koje uzroke je prouzrokovao PDV. Reći ću vam da je koalicija na vlasti u Pančevu podigla komunalne usluge, grejanja, vode, takse i drugo do nebesa. Reći ću vam da je koalicija demokratske proevropske orijentacije povećala cene korišćenja građevinskog zemljišta i garažnih mesta čak 850 puta. Kažu da je to zbog toga što je donet zakon o PDV-u, vidite da to nije. Zbog toga mi srpski radikali predlažemo vladajućoj koaliciji da ne predlaže ovakve zakone, koji će direktno da utiču na džep poreskih obveznika i na cene usluga i roba. Prema tome, mi smatramo da su te agencije parainstitucije koje će biti, kažu, samostalne, nezavisne, a nikome nisu odgovorne. Mi smatramo, kao što su poslanici SRS istakli, da ove poslove kao poslove od posebnog državnog interesa mora da obavlja državni organ, a to je Vlada, odnosno njeno resorno ministarstvo.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 66. amandman je podneo narodni poslanik Rajko Baralić. Vlada je prihvatila amandman, Odbor za saobraćaj i veze nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da ja amandman pravno moguć. Dakle, ili da se Odbor izjasni ili će o tome morati da se glasa, nema razloga da se diskutuje. Na član 66. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Koprivica. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć.
Poštovani narodni poslanici, u ime SRS podneo sam amandman na član 66. Predloga zakona o poštanskim uslugama. Moj amandman glasi: "U članu 66. stav 1. umesto reči "Agencija" treba da stoji "Ministarstvo". Stav 3. se briše. Dakle, SRS smatra da umesto reči "Agencija" treba da stoji: "Ministarstvo" i to su moje kolege detaljno objasnile. SRS se zalaže za ukidanje agencija i protivi se formiranju novih agencija, jer agencije dodatno stvaraju probleme, pa SRS smatra da poslove iz člana 66. treba da vrši Ministarstvo koje bi poslove obavljalo efikasnije i bez dodatnih troškova. Ako usvojite ovaj moj amandman, neće biti izdvajanja novih sredstava iz budžeta, a po Predlogu zakona sada se obraćam poštanskim operaterima. Gospodo, vi ćete morati da izdvajate deo svojih prihoda za finansiranje agencije, što će se negativno odraziti i na poslovanje i kvalitet usluga. Zato, apelujem na vas, poštovani narodni poslanici, da ovaj moj amandman usvojite. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 66. amandman je podneo narodni poslanik Boško Ristić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam podneo na član 67. može se odnositi na prvih 66 članova, odnosno na prvih 108 članova ovog zakona. U članu 67. dolazimo do suštine ove kritike koje su poslanici SRS do sada izneli. Agencija ima svojstvo pravnog lica, koje stiče upisom u registar. Agencija posluje po propisima o javnim službama. Organ Agencije je Savet, dakle, direktorijum koji donosi sve odluke iz nadležnosti agencije. Agenciju predstavlja i zastupa predsednik Saveta itd. U jednom od članova posle 67. određene su materijalne prinadležnosti ovih izabranih bogova koji će sutradan vladati u oblasti poštanskih usluga i kaže, predsednik saveta ima primanja u visini od 10 prosečnih ličnih dohodaka. Prosečan lični dohodak u Srbiji je sada negde oko 16.000 dinara, ne znam tačno, pa puta 10, to vam je 160.000 dinara, pa puta nekoliko članova, ne samo da ćete onih nekoliko hiljada, onih koji su vam lepili plakate u predizbornoj kampanji, nagraditi na ovaj način što ćete ih ugurati u ovu agenciju širom Srbije, nego ćete i one koji su se posebno istakliu predizbornim aktivnostima nagraditi na taj način što ćete im dati 16 prosečnih ličnih dohodaka. Dame i gospodo narodni poslanici, DOS-ovska vlast ovog krnjeg DOS-a, kao i onog prethodnog DOS-a, toliko je osiromašila ovu Srbiju, preko milion ljudi je zahvaljujući potezima jedne, druge ili ove treće vlade ostalo bez posla, bez hleba, bez socijalnog i penzionog osiguranja, ali će zato, obzirom da nisu u vašim strankama, i dalje ostati, i još jedno 400.000 do kraja godine planirate. Uostalom, koalicioni partner našeg ministra je u toj predizbornoj kampanji govorio da će da poskida sve lance i katance da zaposli 500.000 ljudi, a i od ovih 2.000 koliko ima u "Telekomu" Karić, a i od onih 2.000 koje ima u svojim preduzećima, otpustio je pre neki dan 50%. Toliko o tome. Nemojte se igrati, gospodo iz Ministarstva, povucite ovaj zakon. Samo ćete natovariti na grbaču srpskom narodu nove dažbine, a nikakvog poboljšanja i nikakve koristi od ovog zakona neće biti.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 68. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 69. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Penezić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanikTomislav Penezić.
Dame i gospodo, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 69. Dobio sam odgovor koji glasi - amandman se ne prihvata iz razloga iz kojih nije prihvaćen amandman na član 9. To, po meni, nema nekakve velike veze. Velika je razlika između članova 9. i 69, što znači da ovaj amandman ima nešto u sebi posebno, specifično, o čemu bih želeo da govorim. Naravno, u amandmanu se kaže da se član briše i, čim se briše, time je sve rečeno. Međutim, moram da obrazložim. Ovde se radi o savetu agencije, a u članu 9. o agenciji, mada je to usko povezano. Savet agencije je nekakav vrh te agencije i uz njega ide još nešto što treba naglasiti, ako ne zbog ove sale i zbog većine koja će ovo, naravno, da odbije, jer kada sam pisao amandman bio sam veliki optimista, a kako su diskusije tekle optimizam je splašnjavao i kako se ministar oglasi postadoh totalni pesimista, ništa od toga. Međutim, objašnjenje je sledeće i više se odnosi, zahvaljujući izlaganju ministra sinoć, na njegov govor, a vezano za ovo. Reče ministar da će savet da bude sastavljen od pet članova, da će biti nestranački. Stvarno ne znam da li ovde iko veruje da neko može da bude postavljen, a da nije stranački opredeljen. Znači, reče ministar i ode. Drugo, ministar reče da ono što piše ovde ne važi. Reče da to nije deset prosečnih ličnih dohodaka i ovima drugima dole osam, nego da je to na osnovu nekog amandmana, mislim Rajka Baralića. Izvinjavam se ako ga pogrešno prozivam. Kaže se da je svedeno na tri dohotka. Međutim, nisam pisao amandman na amandman Rajka Baralića, nego sam pisao amandman na Predlog zakona. Čudi me da se novine nisu oglasile baš o ovome, čak nisam pročitao ništa, a znali su za mnogo manje naše grehove, što smo hteli da usvojimo zakon o Narodnoj skupštini, da se i ja nađem među onih 250, nažalost moram to da kažem, koji su označeni kao stoka bez repa. Dakle, agencija po agencija, savet po savet, deset i osam ličnih dohodaka, pa vi izbrojite. Sve to ide na teret radnika, ako radnika uopšte bude i bilo. Ono što je na kraju za mene poražavajuće, ministar na kraju reče da se biraju na šest godina i nesmenjivi su. Tu me dotuče. Ja sam se borio za to da ih ne postavimo uopšte, a on kaže da su nesmenjivi. Zato vas molim, pošto imam još jedan amandman, znam da ovaj nećete usvojiti, ali onaj drugi pokušajte da razumete, a pokušaću da vam ga objasnim malo bolje, pa ga prihvatite.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milka Silajev i Željko Ivanji. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Odbor za saobraćaj i veze nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko o ovom amandmanu želi reč? (Ne.) Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na postojanje agencije i saveta i sa par reči pokušao bih da objasnim ekonomski aspekt ovih amandmana i zalaganje SRS da se stvarno prekine sa uvećanjem javne potrošnje. Vlada je prilikom usvajanja budžeta obećala da ćemo da smanjujemo javnu potrošnju, međutim očigledno da zakonima koje nam dostavlja to i ne radi. Ne samo što javna potrošnja utiče direktno na standard građana, već i indirektno preko inflacije, a to danas tvrde svi ozbiljniji ekonomisti u ovoj zemlji, utiče na privrednu aktivnost. Likvidnost naših preduzeća je na dosta niskom nivou. Kao ilustraciju ovoga o čemu govorim reći ću da i platni promet kod banaka, kada su u pitanju privredna društva, znatno opada iz meseca u mesec, što najbolje govori u prilog tvrdnji da ubuduće možemo da očekujemo još slabiji standard građana, pad kupovne moći i verovatno nedostatak novih radnih mesta, koja su ovoj zemlji i te kako potrebna. Generalno govoreći, krajnje je vreme da Vlada pređe sa reči na dela, da prestanemo sa uvećanjem javne potrošnje i da pokušamo da građanima, odnosno da Vlada pokuša da građanima Srbije ostvari ono što je obećala, a to su nova radna mesta, bolji standard. Ovim putem se ne ide, uvećanjem javne potrošnje sigurno se ne ide ka tim ciljevima. Čini mi se da, što se agencije tiče, imaćemo priliku da vidimo da će onaj višak i ono restrukturiranje samog ministarstva, odnosno reorganizacija ministarstva, koja je najavljena, u stvari znači da će zaposleni iz ministarstva, koji su višak, preći u agenciju, tako da mislim i na ovaj način obmanjujemo građane i stvaramo samo privid reformi kojih stvarno nema.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 71. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Nedeljković. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Na član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milka Silajev i Željko Ivanji. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Odbor za saobraćaj i veze nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko o ovom amandmanu želi reč? (Ne.) Na član 72. amandman je podneo narodni poslanik Milan Stevović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Na član 73. amandman je podneo narodni poslanik Rodoljub Gačević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Rodoljub Gačević.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 73. govori o poslovima predsednika saveta. Poslanici SRS su protiv formiranja agencije, a samim tim protiv njenih organa. Mi smo protiv formiranja agencije kao jedne parazitske organizacije koja je, po pravilu, izmišljena organizacija, izmišljena administracija, stvara sebi sve više izmišljenih i bespotrebnih poslova i time postaje prenapregnutija i složenija, a time i skuplja. Građani će to preko poreza plaćati, a administracija će po pravilu uvek nalaziti nepotrebne poslove da bi sebe opravdala, pa će građani ići od šaltera do šaltera i čekati u redovima da bi završili neki običan posao, a uvek je to da nema jedan dan šefa, mora se doći drugi dan da bi se to potpisalo, neki ugovor i slično, i time će građani imati dodatno opterećenje. Ubacivanje ovako izmišljene organizacije u okviru poslova nadležnosti ministarstva stvara se linija razvodnjavanja odgovornosti, koja je u principu da se prenosi odgovornost sa jednog na drugi organ, a što bi rekli u narodu, pop đaku, đak crkvenjaku, a na kraju odgovornost razvodni do tih granica da je to odlična prilika da se stvaraju korupcija, mito, kojekakve negativne pojave u društvu. A tome bi naravno ovakva organizacija pogodovala, pa se preko toga stvaraju i zataškavaju kriminalne afere, kao što i sam ministar Velja Ilić juče reče, ovo je bila odlična prilika i odličan način kako da se finansiraju kojekakve izborne kampanje, a što će verovatno i u narednom periodu tome i poslužiti.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Rodoljubu Gačeviću. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 74. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Đorđević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Đorđević.
Dame i gospodo narodni poslanici, dragi građani Srbije, u ime poslaničke grupe SRS, podneli smo amandman da se član 74. Predloga zakona o poštanskim uslugama briše. Pročitaću ga: "Finansiranje Agencije vrši se u skladu sa finansijskim planom koji za svaku godinu donosi Savet. Finansijskim planom utvrđuju se ukupni prihodi i rashodi Agencije, uključujući i rezerve za nepredviđene izdatke, kao i elementi za celovito sagledavanje politike zarada i zaposlenosti u Agenciji. Finansijski plan se donosi najkasnije do 15. decembra tekuće godine za narednu godinu. Na finansijski plan iz stava 1. ovog člana saglasnost daje Vlada. Svi obračuni prihoda i rashoda Agencije podležu godišnjoj reviziji od strane nezavisnog ovlašćenog revizora. Obračuni se obavljaju najkasnije tri meseca po završetku finansijske godine. Nezavisnog ovlašćenog revizora određuje Savet Agencije, u skladu sa zakonom. Za prvu godinu rada Agencije, sredstva se obezbeđuju iz budžetske rezerve u vidu kratkoročne pozajmice, u skladu sa zakonom, a na osnovu finansijskog plana na koji saglasnost daje Vlada, kojim se utvrđuje i dinamika vraćanja sredstava u budžet iz redovnih prihoda Agencije." Suština naših amandmana, koje smo podneli Narodnoj skupštini na Predlog zakona o poštanskim uslugama, koncepcijski je u tome da je ministarstvo to koje treba da bude nadležno za ovu oblast, a ne formiranje agencije, kao što je to predviđeno Predlogom zakona. Kao što su moje kolege ponavljale za ovom govornicom, možda to vama izgleda dosadno, vidim da ne slušate, ali suština je u tome da ćete iz budžeta Republike Srbije izdvojiti verovatno sredstva koja će ići na štetu građana Srbije. Suština naše koncepcije je u tome da se donose zakoni koji imaju ekonomsku opravdanost i da budu u skladu sa preporukama Saveta Evrope, ali ne da budu na štetu građana Srbije, kako vi to stalno radite. Sama činjenica da je ministar nadležan za ovu oblast, gospodin Ilić, rekao u jučerašnjem izlaganju oko plata, recimo, Saveta Agencije, i ono što smo rekli da će se velika sredstva izdvajati i da će članovi Saveta imati preko 150.000 dinara platu, govori mnogo o ovom predlogu zakona. Mi se ne slažemo sa ovom vašom koncepcijom koju ste predložili Narodnoj skupštini. Svesni smo da ćete doneti ovaj zakon voljom većine, ali taj zakon ćete doneti na štetu svih građana Srbije. Suština našeg izlaganja ovde je da se građanima obratimo i da im kažemo šta se sve u ovoj skupštini radi od strane vladajuće većine. Vi se niste ni jednog momenta oglasili na naše amandmane, pa čak i na amandmane koji predviđaju da se zakon primenjuje, recimo, od osmog dana od dana donošenja u Narodnoj skupštini, ne želeći da ih prihvatite zato što nemate fleksibilnost vlasti koju bi morali da imate. Ova skupština je formirana na osnovu glasova građana Srbije i suština Predloga zakona treba da bude da se donosi u interesu građana Srbije i da bi oni živeli bolje. Ako budete nastavili da radite ovako, građanima Srbije, kao i svima nama u ovoj državi, neće se pisati dobro. Suština našeg amandmana je u tome što smo imali u vidu ne samo koncepciju, nego i ekonomski momenat u kome se danas Srbija nalazi. Ovaj zakon nema ekonomsku opravdanost, kao i zakon koji je bio prethodna tačka dnevnog reda, zakon o železnici. Povećavate broj administrativnog aparata, a u ovoj oblasti radi preko 18.000 radnika. Šta ćemo sa socijalnim programom za te radnike, za koje predviđate da ćete ih otpuštati itd, itd.
Zahvaljujem se gospodine Đorđeviću. Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo poslanici, obraćam se predstavniku Vlade, s obzirom na to da Velimir Ilić, ministar koji nam je predložio ovaj zakon, nije ovde. Kao i svi ostali i ja sam saznala da je profesor Velimir Simonović, naš uvaženi kolega, podneo amandman kada je video da je Vlada predložila zakon po kome predsednik saveta – kako to stoji u članu 75. koji je sledeći, ali vezan je za amandman na član 74. gospodina Đorđevića i tu se utvrđuje finansijski plan– ima 10, a član saveta osam prosečnih mesečnih zarada u privredi Republike Srbije. Privreda je u katastrofalnom stanju i ovaj prosek zarada se utvrđuje na osnovu privredne aktivnosti i relativno stvarnog stanja. To je pitanje kako to Republički statistički zavod radi i obračunava. Za informaciju i za one građane koji ne znaju, ali uglavnom svi znaju, mnogima je, milionima je to nedostižna cifra, taj prosek od 15.000 dinara mesečno. Profesor Simonović je videvši to verovatno želeo da u skladu sa svojom savešću apeluje na vas, podneo je amandman, ali žalosno je što ne želite da prihvatite nijedan amandman SRS. Mi ukazujemo na to da je potpuno bespotrebno da postoji agencija i ne da se smanji taj broj, nego da ne postoji savet, a naročito zbog toga što rad ove agencije ne možemo ni mi, srpski radikali, a ni vi ostali da kontrolišemo. To nikako ne ide u pravcu smanjenja javne potrošnje, a što ste vi obećali građanima, već njenog povećanja i kada znate da se time građani Srbije dodatno iritiraju, jer ni kod mene u Kragujevcu 40.000 ljudi nema posao i po celoj Srbiji stotine hiljada ljudi čeka zaposlenje, neprihvatljivo je da se na ovakav način, raskalašno, ponaša Vlada, kao pijani milijarder, da rasipa pare na sve strane i osniva potpuno bespotrebne agencije, jedan aparat koji se samo množi. Mi smo to govorili o agencijama od zakona do zakona, a setite se samo Zakona o privatizaciji i prve osnovane agencije koja je formirana u Srbiji. Ukazivali smo na to od aprila meseca 2001. godine. Ako pogledate malo po arhivi i vidite, oni su govorili, to je sistemski zakon, neophodna je agencija, ona i ljudi koji su zaposleni u njoj, iako mi ukazujemo da je to glomazan aparat, kontrolisaće, a sada sferu poštanskih usluga. To nije moglo da naiđe na opravdanje kod zaposlenih u Srbiji. Vidite sa čime se vi suočavate zbog toga. Prethodna DOS-ovska garnitura, koja je zbog takvog ponašanja raskalašnosti i zbog činjenica da je prihvatila takav model da se ustanovljavaju agencije i proizvode za sve i svašta, oterana je voljom građana sa vlasti. U nasleđe vam je ostavila jednu od agencija. Vi mislite da nećete imati problem sa zaposlenima u poštama širom Srbije i da ta agencija i da taj savet neće dobijati pritužbe od ljudi koji su zaposleni u ovoj sferi. Kao što je u Agenciji za privatizaciju, a ona je zatrpana i ne reaguje u najvećem broju slučajeva, to zna i gospodin Novaković, koji je predsednik Odbora za privatizaciju, na mnogobrojne zloupotrebe koje su se desile u procesu privatizacije. Oni se pojave, dođu na sednice Odbora, tako će da dođu i ovi, uopšte ne poštujući ono što im govore narodni poslanici. Vi ste ti koji ćete da ih osnivate ovakvim zakonom, a mi imamo iskustvo da se ti ljudi pojavljuju, i direktor Đorđević i drugi predstavnici iz Agencije, kada je u pitanju privatizacija, uopšte ne konstatuju ni poslanike, ni ljude koji dolaze iz raznih preduzeća. Kažu oni - oglasićemo se mi za sedam dana. Prođe i po nekoliko meseci, mi tražimo obnovu postupka, to znam i zbog kragujevačkog PKB i aranđelovačkog "Venčaca". Svako od vas ima poneki primer iz svog grada. Prouzrokovaćete velike probleme i, pre svega, gnev zaposlenih u ovoj službi. Znate, nekada je zaista bila stvar prestiža da neko radi u Pošti, odnosno u "Telekomu". Ti ljudi su imali koliko-toliko pristojne plate i mnogo bolje plate u odnosu na cene životnih namirnica i troškova, nego što je to slučaj otkako ste vi, odnosno prethodna garnitura na vlasti, a dajete mogućnost, kroz osnivanje agencija, onima koji, navodno, treba da kontrolišu njihov rad, da imaju mnogo veće plate nego ti ljudi koji ceo svoj životni vek provode u poštanskoj službi.
Za repliku se javio narodni poslanik Velimir Simonović.
Verovatno koleginica nije bila u sali kada sam juče govorio o zakonu. Tačno sam rekao da nisam autor tog amandmana. Mi jesmo u Odboru raspravljali o članu 75. i da su to velike plate, ne samo ja, nego i drugi članovi Odbora, ali amandman su podnele kolege Zoran Anđelković i dr Žarko Obradović. Taj amandman je prihvaćen, a juče sam ga citirao, iako nisam njegov autor, da bi poslanici znali da član 75. ne glasi tako kako je predvideo predlagač zakona. Vi radikali, ne znajući to, uporno govorite o tim platama, iako je prihvaćen amandman i te plate su znatno smanjene.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 75.amandman supodneli zajedno narodni poslanici Zoran Anđelković i Žarko Obradović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto je o tome bilo ovde rasprave, dozvolite da pročitam amandman, jer je celo pre podne bilo rasprave. U tom amandmanu se kaže da plata predsednika saveta ne može biti veća od plate predsednika radnog tela Narodne skupštine, a plata članova saveta ne može biti veća od plate narodnog poslanika u Narodnoj skupštini, isplaćene u prethodnom mesecu, u odnosu na to što je bilo predviđeno zakonom - 10 prosečnih plata za predsednika saveta. To bi značilo 150.000, a ovako će biti trideset i nešto. Na član 75. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 75. kojim se predlaže brisanje tog člana. Pre svega, mi kritikujemo predlog Vlade, a ovde ne komentarišemo kakav su amandman podneli narodni poslanici. Pošto je tokom rasprave često pominjan član 75, sada ću ga pročitati u verziji kako ga je predložila Vlada Republike Srbije, da bi ga čuli i građani Srbije. Član 75. kaže: "Plata predsednika Saveta iznosi 10, a plata članova Saveta osam prosečnih mesečnih zarada u privredi Republike Srbije, prema poslednjim objavljenim podacima republičkog organa nadležnog za poslove statistike". Ovaj amandman se može dvojako obrazlagati, a sve u smislu da je potrebno brisati ovaj član 75. Pre svega, zato što je savet, o kome se govori u ovom članu, organ agencije o kojoj je do sada mnogo toga rečeno. Dakle, ako agencije nemaju svrhu postojanja, automatski proizilazi da i savet ne treba da postoji. Savet, sam po sebi, dobio bi ovim zakonom neslućeno velika ovlašćenja, uzdiže se u rang organa koji bira Narodna skupština Republike Srbije, a sve to da bi nadgledao, predstavljao i zastupao agenciju, koja je samo prekriveni način da se troše uzaludno narodne pare. Sa druge strane, u članu 75. gotovo neverovatna činjenica: predviđa se plata koja je osam do deset puta veća od prosečne plate u privredi Republike Srbije, za predsednika saveta i članove saveta. Dakle, imamo finansiranje nečega što je apsolutno nepotrebno. Sve poslove koje će, eventualno, početi da obavlja agencija, moglo je da radi ministarstvo, koje je kadrovski i materijalno osposobljeno za taj obim poslova. To što je drugim amandmanom na ovaj član, kako nam je juče a i danas rečeno, umanjen iznos visine plate predsednika i članova saveta, ničim ne opravdava Vladu, jer je njena prvobitna namera bila kao u Predlogu zakona. Taj savet, ako se uopšte bude birao u Skupštini, sigurno će biti po volji skupštinske, odnosnovladajuće većine. O nekoj nezavisnosti u obavljanju funkcija nema ni govora. Dakle, brisanjem ovog člana činite dobro Srbiji i ne rasipate uludo novac poreskih obveznika Srbije.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 75. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Stanojević. Taj amandman je povučen. Na član 76. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Radić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Narodni poslanik Ivan Radić.
Dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se, ako me sećanje dobro služi, da su na početku mandata poslanici vladajuće većine, a i članovi Vlade, upravo sa ove govornice govorili da će Vlada, prilikom predlaganja novih zakonskih rešenja, prekinuti praksu prethodne vlasti da se formiraju agencije za sve i svašta. Kako je vreme prolazilo, evo, nakon samo godinu dana, ne mogu da se setim ni jednog zakona a da se u njemu nije predvidelo formiranje neke agencije. Tako je slučaj i sa ovim zakonom o poštanskim uslugama. Mislim da su moje kolege narodni poslanici iz poslaničke grupe SRS dovoljno rekli zbog čega smo mi protiv formiranja ovih agencija, da u ovom trenutku Srbiji takva tela nisu potrebna, da ona predstavljaju samo dupliranje administracije, da poslove koje ste predvideli da rade agencije, sasvim stručno i kompetentno mogu da obave i nadležna ministarstva. Povrh svega, u ministarstvima ima veliki broj zaposlenih, tako da bi te poslove mogli da obavljaju veoma lako. Međutim, činjenica je i ovo sve nam govori samo to da je ovoj vladi, isto kao i onoj prethodnoj, gazda isti i da oni samo služe za ispunjavanje zahteva koji se pred njih stave. Ne bih da govorim o tome zašto su agencije loše. Kažem, dosta su o tome rekle moje kolege poslanici. Meni je samo zasmetalo, kao i mojim kolegama, to što ste članovima ovih agencija, odnosno saveta agencije predvideli toliko velike novčane nadoknade, toliko velike plate, od osam do deset prosečnih ličnih dohodaka u privredi Republike Srbije. Trenutno to iznosi oko 150.000 dinara. Možda mi se čini da je to i malo za onog ko treba da odrediveličinu i boju poštanskog sandučeta.
Zahvaljujem, gospodine Radiću. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 77. amandman je podneo narodni poslanik Igor Bečić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Na član 79. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Rankić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Branislav Rankić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, već samo na članu 80, videli ste da ima mnogo amandmana u kojima Srpska radikalna stranka zahteva da se reč "agencija" menja u "ministarstvo" ili "nadležno ministarstvo". U članu 80. stav 2. moj amandman traži da se umesto reči "Agencija" stavi reč "Ministarstvo". Pokušaću da vam navedem najmanje dva izuzetno valjana razloga zašto treba prihvatiti ove amandmane i, napokon, da Ministarstvo povuče zakon ili da prihvati amandmane koji dovode do toga da se praktično ne formira agencija. Prvi je što je najveći broj narodnih poslanika ispustio iz vida da već imamo jednu agenciju. Ona se zove Republička agencija za telekomunikacije. Bićete saglasni s tim da telekomunikacije predstavljaju, takođe, poštanske usluge i ta agencija je sama po sebi dovoljna. Pošto ovde u prelaznim i završnim odredbama nigde ne piše da će stupanjem na snagu ovog zakona prestati da funkcioniše Republička agencija za telekomunikacije, a već je imamo, mi zbog ovako obimnog dnevnog reda i zbog ovako čestih sednica nismo često u stanju da pratimo sav materijal koji nam dolazi. Uspeo sam da dođem do ovoga što su poslanici dobili, verovatno najveći broj njih nije pogledao, od 13. januara sa sednice Vlade, što je potpisao Miroljub Labus. Na Bogojavljenje, 19. januara, primljen je u Skupštini Republike Srbije, gde se zahteva, ima oznaku "hitno", da Skupština razmotri predlog o imenovanju predsednika i članova Upravnog odbora Republičke agencije za telekomunikacije. Ako sad ovim zakonom formiramo još jednu agenciju, republičku agenciju za poštanske usluge, doći ćemo u situaciju da, možda, u nekom narednom zakonu, koji će biti zakon o izmenama i dopunama postojećeg Zakona o poštanskim uslugama, recimo, formiramo agenciju za transfer novca u okviru poštanskih usluga, i tome neće biti kraja. To je jedan veoma važan razlog zbog kojeg ovo treba da prihvatite. To me podseća na period kada je nekadašnji Zakon o udruženom radu velike sisteme, koji su dobro funkcionisali, rascepkao na takozvane osnovne organizacije udruženog rada ili OOUR-e. Stariji poslanici će se tog perioda setiti, kada je jedan od OOUR-a iz Subotice imao tri zaposlena. Zvao se OOUR "Zaštita", od čega je jedan bio stražar, jedan je bio direktor i jedan zaposleni je bila sekretarica, s tim što je direktor ujedno bio i šef partijske organizacije tog OOUR-a. To je igra sa ovim sistemima koje imamo. Molio bih vas, kada budete glasali, da amandmane Srpske radikalne stranke, koji tretiraju agenciju, usvojite, da izbegnemo formiranje još jedne agencije. Rekao bih da je drugi valjan razlog što, i ako prihvatite ovaj zakon u ovom tekstu i ovako kako je ponuđen od strane Vlade, nećete moći formirati agenciju. Prvo, članovima 67. i ostalim predviđeno je da se formira savet. Pogledajte, recimo, član 69, gde se u zadnjem stavu kaže: "Predlog za izbor članova Saveta, Vlada utvrđuje na osnovu kandidature koju podnose Ministarstvo, odgovarajuće naučne institucije, kao i registrovana udruženja poštanskih operatora i/ili korisnika". Iz iskustva, setite se samo nacionalno-prosvetnog saveta. Vi znate da je trebalo da se formira posle usvajanja Zakona o osnovama osnovnog i srednjeg obrazovanja i vaspitanja. Još uvek nije formiran nacionalno-prosvetni savet, zato što neke institucije nisu bile zainteresovane da predlože svoje članove tog saveta. Ovde ćete imati isti problem. To je drugi valjan razlog zbog kojeg ovo treba prihvatiti. Problem je utoliko veći što ćete, ako prihvatite ovaj zakon u neizmenjenom tekstu, imati situaciju kad ne formirate savet, da ćete praktično zakon doneti potpuno uzaludno. On neće moći da ima svoju primenu. Posebno bih zamolio da ovome obrati pažnju predstavnik ministarstva, da ne bismo došli u situaciju da formiramo još jednu agenciju zakonom, a da u praksi ona neće zaživeti, što bi, naravno, bilo bolje sa stanovišta Srpske radikalne stranke, ali nije dobro, jer to krnji ugled Skupštine, koja danonoćno radi, a na kraju donosi zakone koje vi niste u stanju da primenite. Ne morate da prepisujete po svaku cenu zakone i da ih prevodite za one za koje nisu obavezni. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Rankiću. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 81. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Ima reč narodni poslanik Aleksandar Đorđević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman na član 81, gde u st 1. i 2. umesto reči "Agencija" treba da stoji reč "Ministarstvo". Član 82, recimo, u stavu 2. kaže: "Troškove za izdavanje dozvole određuje Savet Agencije, s tim što ti troškovi ne mogu preći iznos od 200 evra u dinarskoj protivvrednosti". Ako ste hteli da kontrolišete priču, savet je savetodavno telo. Ono može da predlaže, ne može da određuje. To je suština. Suština celog Predloga ovog zakona je u tome što nadležno ministarstvo treba da bude nadležno za ovu oblast. Agencija kao nova forma izdiže se i stavlja se u ravan sa nadležnim ministarstvom. Poslanička grupa Srpske radikalne stranke je iznela svoj stav po pitanju formiranja agencije u oblasti poštanskih usluga i smatramo da se dijametralno razlikujemo od koncepcije koju ste vi predložili Narodnoj skupštini. Razloge koje ste naveli, da treba da se uzmu u obzir preporuke i odluke koje su donete na Kongresu u Seulu itd, ali suština je formiranje agencije na nivou Vlade. Mi smatramo da je to nepotrebno i da nadležno ministarstvo treba da radi te poslove oko izdavanja dozvola operatorima. To je suština ovoga što smo mi za ovom govornicom danas govorili i zašto smatramo da ovaj predlog zakona nije dobar.Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Aleksandru Đorđeviću. Da li se po ovom amandmanu još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 82. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Ima reč narodni poslanik Zlatan Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo, mi pomalo rizikujemo da budemo dosadni. Ceo dan pričamo o ovoj agenciji, ali verujte da je to naša iskrena namera i ubeđenje da je agencija suvišna. Na nebrojeno primera smo danas dokazali i pokazali sve argumente koji idu u prilog našoj tezi. Ponovo ću ukazati na nekoliko osnovnih argumenata zbog kojih mislimo da ne treba ići na formiranje ove agencije, da sve ove poslove može da vrši ministarstvo i da na taj način treba koncipirati ovaj zakon. Prvo, u članu 66. dat je opis poslova koje agencija obavlja, ali je na kraju, u zadnjem stavu, rečeno da su prvih 12 tačaka povereni poslovi, koje agencija obavlja kao poverenik. Prosto se nameće zaključak zašto ministarstvo poverava neke poslove? Ako pogledate koji su to poslovi, videćete da su to najvažniji i najznačajniji poslovi, to je izdavanje dozvola i donošenje opštih uslova itd. Znači, najvažniji poslovi su povereni. Izvorni poslovi agencije po ovom zakonu su neki sporedni poslovi, koji su ovde objašnjeni, dati u tačkama 13) do 21). U članu 67, takođe se odnosi na agenciju, kaže da agencija može za obavljanje stručnih poslova da angažuje druga domaća ili strana pravna ili fizička lica. Ako je agencija stručno telo, kako se ovde pledira, onda zašto da ona angažuje neka druga stručna lica, pogotovo strana lica. Znamo da je to izuzetno skupo, ali kasnije se vidi iz ostalih članova zakona sa kojim sredstvima agencija raspolaže, pa onda nije ni sporno da se angažuju pravna i fizička lica, jer ima novca dovoljno da se sve to može finansijski pokriti. U članu 74. govori se o obavezi agencije da izvrši reviziju, odnosno obavezi da svi obračuni prihoda i rashoda podležu reviziji, ali se kaže da tu reviziju mora izvršiti nezavisna kuća, nezavisni revizor, pa se u drugom stavu kaže da tog nezavisnog revizora određuje savet agencije. Kako je ta revizija objektivna ako savet agencije angažuje kuću koja vrši reviziju u agenciji? Ne može se govoriti o objektivnosti takve revizije. Takođe, već je pominjan član 65. o platama. Samo da repliciram uvaženom gospodinu Simonoviću, ovde govorimo o nameri predlagača, ne o onome što je kasnije ispravljeno amandmanima poslanika, već o nameri predlagača. Predlagač je bio dovoljno svestan da može da izračuna koliko je to 10 puta 15.000 i svesno je išao na to da to unese u ovaj predlog. Znači, namera predlagača nije bila dobra i trebalo je sam da otkloni taj nedostatak, a ne da čeka da poslanici intervenišu amandmanima. Na kraju, član 82. o kome sada govorimo, predlažemo njegovo brisanje zato što se opet pominje agencija. Međutim, ima tu još spornih stvari. Ako vi ovako ovo usvojite, sporno je što se troškovi za izdavanje dozvole ovde izražavaju u evrima. Gospodo, mi smo u Srbiji, imamo svoju valutu, dinar. Zašto izražavate u jednom zakonskom tekstu bilo kakve troškove u evrima. Da li se vi koji držite u svojim rukama sve finansije, monetarnu politiku, plašite neke inflacije ili ne znam čega, pa ste izrazili te troškove za izdavanje dozvola u evrima? Zatim, sporan je i treći stav koji govori o godišnjoj naknadi za obavljanje poštanskih usluga, gde se pominje da su operatori dužni da 0,5% od godišnjeg prihoda izdvajaju za agenciju. Zamislite koliki su ti prihodi agencije, ako svi operatori u Srbiji moraju 0,5% svojih prihoda prebaciti na račun agencije. Razumljivo je da onda agencija ima sasvim dovoljno novca da može da angažuje koga hoće, na način na koji hoće, za obavljanje raznoraznih poslova u agenciji. Znači, imaće sasvim dovoljno novca da sve te obaveze isfinansira. Na kraju, gospodine predsedavajući, izražavam sumnju u postojanje kvoruma i želim da se to utvrdi da bismo mogli nastaviti rad.
Zahvaljujem gospodinu Jovanoviću. Sada ćemo da utvrdimo kvorum. Pozovite sve koji bi hteli da rade da uđu u salu. Pošto nemamo kvorum, nastavljamo u 17,20 časova.
Dame i gospodo, nastavljamo rad. Molim vas da pre nastavka utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Zahvaljujem. Posle narodnog poslanika Zlatana Jovanovića, da li još neko želi reč o amandmanu na član 82.? (Ne.) Poslanik Leila Ruždić - Trifunović je povukla svoj amandman na član 82. Na član 85. amandman je podneo narodni poslanik Igor Mirović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da ja amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 86. amandman je podneo narodni poslanik Miljko Četrović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da ja amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 93. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da ja amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 97. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da ja amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 98. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da ja amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 99. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Stanojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da ja amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 100. amandman je podneo narodni poslanik Dragutin Perić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da ja amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na zakon o poštanskim uslugama i to na član 100. iz razloga što, kako stoji u članu 100, Vlada podnosi Narodnoj skupštini predlog za izbor članova Saveta Agencije u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Ovaj amandman koji sam podneo prati amandman na član 9. Takođe, na taj član je poslanička grupa SRS podnela amandman, jer smatramo, pošto postoji resorno ministarstvo koje je zaduženo za oblast poštanskih usluga, da je sasvim suvišno da se vrši izbor saveta agencije, iz razloga što to poprima odlike da se na ovaj način stvara jedan paradržavni organ, te da nema potrebe za postojanje saveta, iz razloga što sve poslove može da obavlja resorno ministarstvo koje je nadležno da uređuje ovu oblast. Takođe, bilo bi pogrešno i iz razloga što članom 66. ministarstvo poverava određene poslove agenciji to jest savetu, pošto je članom 67. predviđeno da sve odluke iz nadležnosti agencije donosi savet agencije. Dakle, za to nema opravdanja iz razloga što je resorno ministarstvo sasvim u stanju, i tehnički i operativno, da obavlja poslove. Zatim, postoji i jedna nelogičnost da čak određene poslove iz člana 66. agencije, to jest pošto sve odluke iz nadležnosti agencije donosi savet, postavlja kao izvorne poslove savetu agencije. Iz ovih razloga, predložio sam da se ovaj član 100. predloženog zakona briše, a sve u skladu, pošto moj amandman prati amandman na član 9, da sve ove poslove može da obavlja postojeće ministarstvo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 101. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Simonović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Somonović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman SRS je na član 101. Predloga zakona o poštanskim uslugama. Taj član glasi: "Savet agencije konstituisaće se u roku od 45 dana od dana izbora članova. Savet je obavezan da na konstitutivnoj sednici izabere predsednika i zamenika predsednika Saveta, donese poslovnik o svom radu i akt o sistematizaciji poslova i zadataka". Čitava jedna dobro plaćena služba za rad ove agencije. Svako ministarstvo, pa i Ministarstvo za kapitalne investicije u svom sastavu ima određenu službu koja je potpuno u stanju, kako kadrovski, tako i tehnički, da odgovori poverenim zadacima. Šta je ustvari cilj formiranja ovakvih i ove same agencije? Cilj je da se podmire i namire politički koalicioni partneri kako bi se izašlo u susret nekom političkom miru svojih političkih poluistomišljenika.To i ne bi bio neki veliki problem da sredstva koja već obrazlažete ovde u obrazloženju nisu dodatna, odnosno da ih ne treba izdvojiti za rad ove agencije, a sredstva nisu tako mala. Četiri i po miliona na mesečnom nivou, negde preko 50 miliona na godišnjem nivou, pa kada saberemo to za više agencija, to je mnogo sredstava do sada u ovim formiranim vašim agencijama. Ako znamo da Srbija ima silne probleme, da ima toliko nerešenih pitanja, onda je logično postaviti pitanje zašto se ova sredstva namenski ne izdvajaju za isplatu penzija poljoprivrednicima, za oporavak nekih poljoprivrednih kombinata, a tu bih uzeo kao primer jedan kombinat, a to je PKB Boleč ili Grocka, koja je nekada bila izuzetno poznata u svetu po svojim proizvodima, a sada je potpuno rasulo, jer su još uvek na čelu te kompanije Dosovi direktori itd. Moram zaključiti da su ove agencije, pa i ova agencija, čist politički potez vladajuće garniture. Obrazloženje koje je ministar juče dao kako se agencije formiraju, da ne dođe do zloupotreba, da se smanji manevarski prostor raznih službi koje su, po proceni ministra, podložne korupciji itd, odgovorno tvrdim da će ova agencija, koja je politički motivisana i postavljena, biti više podložna uticaju vladajuće garniture, pa i korupciji, jer će morati da sluša onoga ko je izabrao. Iz tih razloga SRS ne može i neće podržati ovakva rešenja, koja vuku dodatne troškove iz budžeta Republike Srbije i takođe su podložna raznim mahinacijama.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 102. amandman je podneo narodni poslanik Milomir Dunjić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veće nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 103. amandman je podneo narodni poslanik Srđo Komazec. Vlada i Odbor za saobraćaj i veće nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč?Reč ima narodni poslanik Srđo Komazec.
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na Predlog zakona o poštanskim uslugama tako što sam predložio da se član 103. briše. Član 103. Predloga zakona o poštanskim uslugama glasi: "Finansijski plan za prvu godinu rada Agencije, Savet Agencije doneće u roku od 30 dana od dana svog konstituisanja. Podzakonska akta, u skladu sa ovim zakonom, Savet Agencije doneće u roku od šest meseci od dana svog konstituisanja. Do donošenja akta iz stava 2. ovog člana primenjivaće se važeći propisi, odnosno opšta akta koja nisu u suprotnosti sa ovim zakonom". Naime, ovim predlogom zakona, to jest članom 103, predviđen je način finansiranja i rad agencije, kao i način funkcionisanja agencije i donošenje akta agencije. SRS smatra da su agencije suvišne i preskupe, da u praksi nisu pokazale rezultate, da ne mogu da se finansiraju iz sopstvenih izvora, već dodatno opterećuju budžet, pa iz tih razloga smatram da agencije nisu potrebne, a da njihov posao treba da obavljaju odgovarajuća ministarstva. Jer ako osnivamo agencije, osnovano se postavlja pitanje šta rade ministarstva. Zato smatram da je ovaj moj amandman dobar i celishodan i smatram da ga treba usvojiti, pa se iz tih razloga nadam da će u danu određenom za glasanje poslanici Skupštine prihvatiti ovaj moj amandman.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 104. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Penezić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veće nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć.Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Penezić.
Malopre, kada sam završio priču o onom amandmanu, rekao sam da ćete verovatno ovaj amandman usvojiti. Prvo da kažem da je Odbor za saobraćaj i veze u prethodnom zasedanju Skupštine prihvatio ovaj amandman, pa je onda došlo do onog "zimskog raspusta", pa se zakon preneo na ovo zasedanje i u međuvremenu novo zasedanje Odbora odbilo je ovaj amandman, nije ga prihvatilo, pa vas savetujem, da vam ne bih oduzimao vreme, da vratite prethodnu odluku, prihvatite amandman i da sa tim završimo. Pošto znam da nećete, moram da vam objasnim šta u stvari ovim amandmanom tražim. Na ovaj amandman dobio sam opet odgovor isti kao na broj 69, gde se kaže da je amandman u skladu sa amandmanom na član 9. Kažem vam da to nema nikakve veze, osim što se tamo pominje savet o kojem sam malopre govorio i upravo tu želim da napravim jednu izmenu. Zamolio bih vas za malo pažnje, da čujete šta se menja, i mislim da ću vas ubediti da je moj amandman ispravan. U članu 104. poštanski operatori, mada nisam siguran da su ovo operatori, možda su operateri, nisam siguran, koji u vreme stupanja na snagu ovog zakona obavljaju poštanske usluge, obavezni su da usklade svoje poslovanje i obavljanje delatnosti u oblasti poštanskih usluga sa odredbama ovog zakona u roku od jedne godine, u zakonu stoji, od dana izbora članova Saveta Agencije. Tu sam promenio - od dana stupanja na snagu istog. Menja se samo to da se uskladi u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Znate da imamo loše iskustvo sa ostalim savetima, recimo Nacionalni prosvetni savet, pa Radiodifuzni itd. Ko zna koliko će trajati da se ovaj savet stvarno formira. Prema tome, ako se zakon usvoji, godinu dana imaju rok da usklade svoje poslovanje. Mislim da tu nema ništa loše, niti sam negirao postojanje saveta, kao u prošlom članu. Samo vas upućujem da je ovo efikasnije, jedna odrednica koja nešto znači. Još nešto je ovde izmenjeno. U stavu 2, zahtev za izdavanje licence, ovde se menja reč licence u dozvole za obavljanje poštanskih usluga. Znate da smo te licence davno odbacili, mi srpski radikali, i da upotrebljavamo domaće reči, da je tu sasvim dovoljna dozvola. Na kraju ovog stava 2. opet se ponavlja izbora članova Saveta Agencije i isto se ponavlja od dana stupanja na snagu ovog zakona. Razmislite, mislim da ovde ne tražim ništa nemoguće, ne negiram ono što ste o agenciji i savetu pisali. Ovaj amandman je već bio prihvaćen, pa glasajte za ovaj amandman.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POSREDOVANjU – MEDIJACIJI Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Marko Krstin, Željko Tomić i Gašo Knežević. Primili ste izveštaj Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave, po poslaničkim grupama, sledeće: Srpska radikalna stranka jedan sat 38 minuta 24 sekunde, Demokratska stranka Srbije jedan sat tri minuta 36 sekundi, Demokratska stranka – Boris Tadić 44 minuta 24 sekunde, G17 plus 37 minuta 12 sekundi, Srpski pokret obnove – Nova Srbija 26 minuta 24 sekunde, Socijalistička partija Srbije 26 minuta 24 sekunde i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi po pet minuta, saglasno članu 89. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine. Istovremeno, koristim priliku da vas obavestim da su za ovu tačku ovlašćeni predstavnici SRS Sreto Perić, ispred DSS Jovan Palalić, ispred G17 plus Miroslav Živković, ispred SPO – NS Bogoljub Pejčić. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 136. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača Zoran Stojković, ministar pravde, želi reč? (Da.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pred vama se nalazi jedan zakon, relativno kratak, sa ne mnogo odredbi, ali izuzetno značajan za pitanje valjanog i funkcionalnog rada pravosuđa. Iskreno mi je žao što zakon nije bio na dnevnom redu Skupštine u prethodnoj godini, jer bismo tada dobili ono što ovim zakonom hoćemo. Pored novog Zakona o parničnom postupku i Zakona o izvršnom postupku, reč je o zakonu koji treba da reguliše tzv. mirno rešenje sporova i da dobijemo kompletnu celinu u građanskoj-pravnoj materiji, to jest da damo valjan oslonac sudovima da u jednom valjanom i brzom postupku zaštite prava građana. Pored ovog, mi smo razlog za donošenje ovog zakona našli i u našim obavezama koje smo prihvatili potpisivanjem Konvencije za zaštitu ljudskih prava i određenog broja standarda i preporuka Saveta Evrope koje smo dužni da ispunimo. Usaglašavajući naše zakonodavstvo i u ovom domenu, morali smo ovaj zakon da donesemo. Kažem, na taj način ne da dobijemo celinu u parničnom postupku, onom tzv, već da dobijemo i usaglašavanje sa standardima i preporukama Saveta Evrope. Sam zakon je kratak. On jasno definiše materiju u kojoj će se primenjivati i govori o zaštiti onih osnovnih načela, a pre svega ravnopravnosti, neutralnosti posrednika. Daje definiciju šta je posredovanje, ko je posrednik i garantuje diskretnost postupka, zaštitu interesa stranaka u ovom postupku. Zakon je koncipiran tako da imate mogućnost medijacije pre pokretanja postupka, u toku parničnog i u toku celog parničnog postupka. Odmah da kažem da na ovaj zakon, a zbog čega sam posebno zadovoljan, nije bilo mnogo amandmana. Od tih amandmana dva smo odmah prihvatili vezano za tzv. medijaciju pre pokretanja parničnog postupka. Imajući u vidu same odredbe zakona, mislim da je tu dovoljno jasno da u suštini ovaj zakon daje jednu mogućnost izuzetno značajnu za naše građane. Svi podaci do kojih sam došao, a pri poslednjoj poseti Sloveniji konstatovao sam da po njihovim podacima medijacija daje izuzetne rezultate, od 27 do 30% postupaka završava se i pre pokretanja parničnog postupka. Znači, izbegava se spor. Postupak medijacije je brz, dosta jednostavan, a posrednik mora da bude neutralan. Dobijene odluke mogu sutra da služe kao izvršni akti, u tom smislu daje se izuzetno skraćivanje postupka, smanjenje troškova i u suštini, ono što je najbolje kao rešenje u svim ovim slučajevima, da stranke mirno dogovorom reše svoj sporni odnos. Neću vam oduzimati više vremena. Vidim da je već došlo skoro do kraja, pa ću samo zamoliti da se za ovaj zakon glasa, kako bi on što pre stupio na snagu, imajući u vidu one prelazne odredbe i da skoro istovremeno stupi sa zakonima o parničnom i izvršnom postupku, i da sudovi kada počnu da sude, odnosno da primenjuju izvršenje, imaju jednu celinu pred sobom i celovit postupak po kome će postupati. Još jednom, hvala vam na strpljenju.
Hvala vama. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč, Odbora za pravosuđe i upravu, Jovan Palalić, predsednik Odbora? (Ne.) Zakonodavnog odbora, Miloš Aligrudić, predsednik Odbora? (Ne.) Hvala. Mislim da bi bilo korektno da, pre nego što ponudim reč predsednicima, odnosno predstavnicima poslaničkih grupa, prekinemo rad, pošto je ostalo malo vremena, pa da bismo mogli o tome da razgovaramo ujutru. Nastavak u 10,00 časova. Hvala vam. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 137narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 90 narodnih poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju narodni poslanici Dragoljub Kojčić, Miroslav Markićević i Velimir Stanojević. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POSREDOVANjU - MEDIJACIJI (nastavak ) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Izvolite, reč ima Jovan Palalić.