Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 132narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno daje u sali prisutno 97 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nenad Bogdanović, Milena Stanković, Rajko Baralić, Balint Pastor i Rajko Đurić. Saglasno članu 84. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu zakazao za utorak, 25. septembar 2007. godine, dakle u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 84. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri Predlog odluke iz dnevnog reda, koji su u zahtevu za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije utvrdila 124 narodna poslanika. Dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, koje je sazvano na zahtev 124 narodna poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 166. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje Devetog vanrednog zasedanja, sa unapred određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Deveto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, određen je sledeći D n e v n i r e d: 1. Predlog odluke o izboru guvernera Narodne banke Srbije. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZBORU GUVERNERA NARODNE BANKE SRBIJE Primili ste Predlog odluke, koji je podneo Odbor za finansije Narodne skupštine Republike Srbije. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje za poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predstavnik predlagača - narodni poslanik Branislav Jovanović, član Odbora, želi reč? Da, izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo poslanici, u svojstvu izvestioca Odbora za finansije želim da kažem da je jedini kandidat na Odboru za mogućeg guvernera Narodne banke bio gospodin Radovan Jelašić i da je na kraju, većinom glasova, prihvaćen predlog poslaničke grupe G17 plus da se za guvernera Narodne banke Srbije izabere gospodin Radovan Jelašić. Gospodin Radovan Jelašić rođen je 1968. godine u Baji u Mađarskoj. Diplomirao je 1992. godine na Ekonomskom fakultetu u Beogradu i magistrirao finansije 1995. godine na Univerzitetu Ilinois u Čikagu, u SAD-u. Bankarsku karijeru otpočeo je u Deutsche Bank u Frankfurtu, gde je četiri godine radio kao regionalni menadžer u Odeljenju za centralnu i istočnu Evropu. Od 1990. godine, kada prelazi u "McKinsey&Company" u Frankfurtu, radi na projektima u bankarskom sektoru u Nemačkoj, Poljskoj i Bugarskoj, vezanim za kreditiranje, privatizaciju, preuzimanje kompanija, organizaciono restrukturiranje i izradu strategije za hipotekarno poslovanje. Na funkciji viceguvernera Narodne banke Jugoslavije/Srbije radi od decembra 2000. godine do jula 2003. godine. Za to vreme rukovodi razvojem i sprovođenjem restrukturiranja bankarskog sektora, reformom sektora kontrole, pregovorima o svim programima vezanim za finansijski sektor sa Međunarodnim monetarnim fondom, Svetskom bankom i Evropskom unijom, reorganizovanjem sektora za informacionu tehnologiju, osnivanjem odeljenja za finansiranje srednjih i malih preduzeća i organizacijom tehničke pomoći u Narodnoj banci. Posle odlaska iz Narodne banke Srbije u julu 2003. godine, 1. februara 2004. godine zasniva radni odnos kao savetnik u HVB banci u Beogradu. Narodna skupština Republike Srbije imenuje ga za guvernera Narodne banke Srbije 25. februara 2004. godine, a na tu funkciju stupa 1. marta iste godine. Oženjen je, otac troje dece: Marka, Đorđa i Ilije. Jezici, pored maternjeg srpskog, govori tečno mađarski, engleski, nemački, a dobro se služi i ruskim.
Po Poslovniku se javio narodni poslanik Vladan Batić. Obaveštavam vas da je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Takođe vas obaveštavam da ćemo nastaviti rad po ovoj tački dnevnog reda i nakon 18,00 sati. Narodni poslanik Slobodan Maraš je izdvojio mišljenje na sednici Odbora za finansije. Dobićete reč, ali je po Poslovniku tražio reč narodni poslanik. Izvolite, narodni poslanik Vladan Batić po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu odredbe člana 226. Poslovnika. Pitanje za vas, gospodine predsedniče. Na sednici od 12. septembra ove godine upravo sam postavio pitanje kada će se, shodno Ustavnom zakonu, na dnevnom redu naći izbor guvernera Narodne banke Srbije i izbor sudija Ustavnog suda Srbije. Gospodine predsedniče, evo vašeg odgovora: ''Što se tiče izbora guvernera Narodne banke Srbije, on će takođe biti na narednoj sednici. Nadam se da ćemo narednu sednicu početi sa dve veoma važne stvari iz Ustavnog zakona, a to je izbor guvernera Narodne banke Srbije i izbor sudija Ustavnog suda, a pre toga moramo da donesemo zakone koji će definisati njihov posao.'' Gospodine predsedniče, vi ste izbor guvernera, kao što ovde u stenografskim beleškama piše, i sudija Ustavnog suda, vezali za donošenje zakona koji uređuju ovu materiju. Nemamo zakona o Narodnoj banci Srbije, nemamo izabran Savet Narodne banke Srbije, a sada preko reda, brže-bolje, zbog koalicione trgovine, bira se guverner Narodne banke Srbije, jer je to očito ultimatum od strane jednog koalicionog partnera. To je jedna stvar. Druga stvar, u čitanju biografije gospodina Jelašića nisam razumeo da li je on magistrirao u Novom Sadu ili u Sjedinjenim Američkim Državama, jer je gospodin izvestilac rekao da je magistrirao u Sadu, valjda su to Sjedinjene Američke Države. Trebalo bi da znamo o čemu se radi. Još nešto, kada je već pominjana biografija Radovana Jelašića, zašto ne rekoste i sledeće, da je Radovan Jelašić napustio Deutsche Bank 1998. godine, nakon što je od strane interne kontrole ove banke uhvaćen u zloupotrebama prilikom privatizacije jedne cementare u Češkoj Republici. Jelašić je imao konflikt interesa, jer je istovremeno bio angažovan kao konsultant na strani kupca, mada je Deutsche Bank zastupala prodavca, Vladu Češke Republike. Kako bi se izbegla afera, Jelašić je podneo ostavku, a potom se zaposlio tamo gde ste vi rekli, u Međunarodnoj konsultantskoj kompaniji "McKinsy". Radio je u HVB banci. To je ona banka preko koje su Mlađan Dinkić i Bojan Zečević prali pare, o čemu postoji potpuni izveštaj UBPOK-a, ali to nikada nije procesuirano pred nadležnim pravosudnim organima.
Da li narodni poslanik Slobodan Maraš, koji je izdvojio mišljenje na sednici Odbora za finansije, želi reč? Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, na jučerašnjoj sednici Odbora za finansije, kao predstavnik LDP, izdvojio sam svoje mišljenje, odnosno glasao sam protiv predloga da Radovan Jelašić bude ponovo guverner NBS. Postoje tri osnovna razloga. Prvi razlog je, pre svega, to što je izbor guvernera postao podela političkog plena. To se jasno vidi iz mnogo aspekata. Jučerašnja, na brzinu zakazana sednica Odbora, njeno kašnjenje, pritisci koji su se dešavali i u krajnjoj liniji to da niko nije želeo da bude izvestilac o tome, dovoljno govori samo za sebe. Ova vlada, kao i vladajuća većina, zaista su pokazale da se samo oko jedne stvari brinu, a to je podela političkog plena. Mi četiri meseca čekamo da se ovo pitanje nađe na dnevnom redu ispred Skupštine, odnosno ispred nas poslanika, što je u skladu sa Ustavnim zakonom. Već je jednom u junu propao pokušaj da se ovo pitanje nađe na dnevnom redu, zato što nije bilo dogovora u okviru vladajuće koalicije. Međutim, kako saznajemo iz medija, postignut je dogovor oko upravnih odbora. Znači, politički plen je počeo da se deli na način na koji je predviđeno - evo vama upravni odbor NIS-a, vi ćete dobiti EPS, ovi će dobiti NBS. Mi nemamo problem da ste vi bilo koga predložili kao vladajuća koalicija, ali ne na ovaj način. Da je Radovan Jelašić predložen za guvernera zato što je najbolji, bilo bi za nas takođe prihvatljivo, odnosno da ste bilo koga predložili zato što je najbolji. Ali, zato što je ovaj plen pripao jednoj partiji u okviru vladajuće koalicije, to je za nas potpuno neprihvatljivo. I sam je guverner Radovan Jelašić, nakon održanih izbora, citirao tadašnjeg tehničkog premijera i sadašnjeg premijera gospodina Koštunicu i rekao da je to deo političkog dogovora. Toliko o nezavisnosti ove funkcije. Drugi razlog je dosadašnji rad gospodina Radovana Jelašića, koji je svoju nezavisnost dokazao baš pred prethodne izbore, kada je pokazao, pre svega, zavidnu dvoličnost. Kritikovao je Vladu Koštunice, kritikovao je ministra finansija Dinkića, zbog toga što su podigli zarade u javnom sektoru, ali u isto to vreme on je faktički pomagao Ministarstvu finansija i sav teret je prebacio pre svega na građanstvo i na privatne preduzetnike, odnosno na privatni sektor. Sam potpredsednik Vlade sadašnje, gospodin Đelić, takođe se više puta negativno izražavao o radu i monetarnoj politici. To je isto učinio i ministar Milosavljević, koji je za rad guvernera Jelašića rekao da je politički zavisan, i to zavisan od predsednik G17, Mlađana Dinkića, koji ga je opet sada predložio na to mesto. Mi se slažemo sa kritikama da je monetarna politika bila veoma restriktivna, da ovaj nizak kurs dinara odgovara uvozničkom lobiju, na čijem čelu je gospodin Mišković, i mi pretpostavljamo da je to ključni razlog zbog čega je gospodin Radovan Jelašić ponovo predložen za mesto guvernera. Treće, što smatramo kao veliku zamerku, to su brojne afere u kojima je učestvovao gospodin Jelašić. Podsetiću vas samo na aferu koja se vezuje za kupovinu kuće. Ne ulazimo u to odakle pare itd, ali svi smo bili svedoci toga da je Radovan Jelašić tajio porez, da je prikazao falsifikovani ugovor i da je četiri puta manje platio porez nego što je bio obavezan po zakonu, iz prostog razloga što je i poreska uprava tada bila pod patronatom, odnosno deo Ministarstva finansija, na čijem čelu je bio takođe Mlađan Dinkić. Imamo takođe jednu aferu koja je uzburkala svu javnost, to je hapšenje viceguvernera Dejana Simića, koji je, po tvrdnjama mnogih, bio samo kurir do Radovana Jelašića. Da li je to tako, mi ne znamo, iz prostog razloga što se vrši opstrukcija tog postupka, ali ostala je sumnja. Pošto vreme ističe, samo sam hteo da zamolim građane da promisle na jednu temu, da li bi takvom čoveku poverili svoj novčanik, odnosno vas poslanike da zamolim da i vi razmislite da li možemo novčanik Srbije da damo u ruke takvom čoveku.
Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Da, reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS.
Poštovane kolege, poštovani građani Srbije, razmišljajući kako da naslovim ovo obraćanje vezano za guvernera dvoumila sam se između dva naslova: jedno je - guverner kao sistemsko pitanje, onako kako je to Dinkić definisao u vreme kada se razgovaralo o Vladi, drugo je - istorija onih koji su nam od Mekkinsija (McKinsy) doputovali u Srbiju stvarajući enormno bogatstvo za sebe, a siromašeći sve nas, bez razlike kojoj političkoj stranci pripadamo. Sličnost između Đelića i Jelašića možda upravo jeste u putu od Mekkinsija do Srbije. Samo je Jelašić krenuo iz Frankfurta, Đelić iz Francuske. Jedina razlika. U vreme donošenja Ustava gospodin Dinkić – a ova priča o guverneru je u stvari priča o ideologiji stranke G17, zasnovana na pohlepi i nezakonitom sticanju novca – izrekao je sledeće: ''Ako se bude išlo na izbor guvernera, uopšte nećemo dozvoliti da se Vlada formira. Za nas je to sistemsko pitanje, koje je važnije od toga da li će G 17 plus biti u Vladi ili ne.'' Zašto je guverner Srbije, zašto je gospodin Jelašić kao član G 17 važniji od Ustava i od bavljenja politikom G 17? Možda to objašnjava i ovo dugo vreme stavljanja na dnevni red izbora guvernera i neuspeo pokušaj koalicionih partnera da mu skrate mandat, povežu ga sa starim i daju mu samo godinu i po dana da dovrši poslove, sa nadom da ćemo zaboraviti: način kako su ugašene četiri velike banke, način kako je preko Malog kolektiva osnovana Nacionalna štedionica, u nadi da ćemo zaboraviti gde su i pod kojim uslovima devizne rezerve, u nadi da ćemo zaboraviti aferu sa koferom i da ćemo zaboraviti kako je, zloupotrebom diskrecionih prava, taj isti guverner sprečavao ulazak nepoželjnog ruskog kapitala na ovo domaće srpsko tržište. Priča o guverneru, a tada viceguverneru, Jelašiću, počinje ponovo onim slavnim ''Službenim listom SRJ'' - Međunarodni ugovori,kada je 2001. godine u septembru gospodin Jelašić dobio nalog, koji je zdušno realizovao, kao privatizaciju velikih banaka. Čitam vam sa strane 31, Međunarodni ugovori broj 8, tehniku sadržanu u dve rečenice - odabrani broj velikih banaka privatizovaće se po principu od slučaja do slučaja, i to metodom brze likvidacije i ''isecanjem''. Reforma bankarskog sistema, po narudžbi velikih međunarodnih finansijskih institucija, koje su pokrivale više od 90% privrede Srbije, obeležila je dolazak gospodina Jelašića u Srbiju. Početkom 2002. sledila je temeljna destrukcija i, umesto najavljene sanacije, koja se po računicama kvazieksperata pokazala suviše skupom, računalo se da je likvidacija jeftinija nego sanacija banaka. Ti troškovi su ono, što želim da građani čuju, prebačeni na poreske obveznike Srbije, a privredne organizacije, naša preduzeća su ostala bez garanata, finansijera i kreditora za poslovne poduhvate. Po principu - ubij poverioca, uništene sučetiri velike razvojne banke, kojima su dugovali veliki privredni sistemi i onaj nikada dovoljno pominjan Sartid, koji je, tako očišćen od obaveza, mogao bi biti prodat ili predat, bolje reći, američkim prijateljima, u vreme međusobnog uzvraćanja usluga za 21,3 miliona dolara. Raščišćen je prostor na finansijskom tržištu za nove banke sa stranim kapitalom, a neki kolektivi ili da doslovno čitamo firma Mali kolektiv, već poznatog gospodina Hamovića npr, iz zemlje i inostranstva su u prostorijama likvidiranih banaka organizovali bankarsku aktivnost, uz malu pomoć prijatelja, koji su im obezbedili ne samo sredstva, ne samo prostore bivšeg SDK npr, nego i unosne poslove, a to su poslovi sa isplatom stare devizne štednje. Javnost je vrlo smišljeno i namerno zamajavana pričom, i to je veliki teret gospodinu guverneru, da je osnovni problem u 8.000 ljudi koji su u jednom danu ostali bez posla, želeći da zaboravimo razmere krađe izvedene uništavanjem bankarskog sistema. Preostale domaće banke su doživele nov udar. U pregovorima u Parizu dogovoreno je da se otpiše desetogodišnja kamata za koju je garant bila država. Te obaveze nisu smanjene prema bankama, samo je država iskoristila situaciju, vrlo perfidno i smišljeno, i pretvorila sve to u svojinski ulog Republike Srbije. Tako su, posle dužeg perioda, u najvećem broju banke postale ponovo državne banke i u narednoj fazi su prodate stranim bankama. O tome koje su banke bile kupci, po kojim cenama su prodate, ko je i koliku proviziju uzeo, uverena sam da će jednog dana guverner, koga danas predlažete, i oni koji ga podržavaju morati da daju odgovor građanima Srbije. Domaći finansijski sistem je tada potpuno dotučen, ali to nije bilo dovoljno. Išlo se na dalje udare na pojedine privatne banke, koje nisu mogle da se spasu nikakvim sudskim odlukama. Da li neko od vas shvata koliko je opasnog činjenja bilo u ponašanju gospodina guvernera kada je sve stvari iz temelja pomerio i okrenuo naglavačke. Promet hartija od vrednosti i akcija je izmešten sa berze, koja je po definiciji mesto gde se trguje. Premestio ih je na Centralni registar. S druge strane, one organizacije koje moraju da se bave trgovinom, poput berze, dozvolile su ili bile prinuđene, da se trgovina akcijama odvija potpuno mimo berze i to neposrednim pogodbama kupaca i prodavaca. Samo veliki broj malih akcionara zna koliku je štetu zbog toga pretrpeo i samo sudovi znaju koliko se postupaka pred njima vodi ili će se tek voditi zbog ovakvog činjenja. Tako je počela velika tranziciona prevara, koja se nastavila rasprodajom srpskih preduzeća po bagatelnim cenama, pri čemu je strancima ustupano i domaće tržište i otvoren je potpuno i raščišćen put za domaći bankarski sistem. Dragi građani, cenzus za osnivanje banke bio je samo pet miliona dolara. Sve te strane banke, koje su dale pet miliona dolara, na kraju sledeće poslovne godine imale su aktivu vrednu više od 800 miliona evra. Sa pet miliona dolara uloga ostvarile su nove vrednosti sa 800 miliona evra. To je zasluga, između ostalog, i gospodina Jelašića, sa ekipom Dinkić i Đelić, sa kojom radi svih ovih godina zajedno. Proces zatvaranja domaćih banaka se nastavlja. A nigde u svetu ozbiljna država ne može da prepusti u ruke stranih banaka finansiranje privrede, jer banke drže krvotok privrede i ekonomije. Odlično znaju dobri studenti ekonomije šta znači ako vam banka otežano daje kredite, ako upravlja vašim razvojem, kako može da kanališe razvoj privrede jedne zemlje. Možda bi neko rekao da je trebalo da dobijemo jeftiniju ponudu, kvalitetniju uslugu, niže kamate. To bi po prirodi stvari trebalo da bude rezultat konkurencije. Vi ste svedoci, kao i ja, da te strane banke uglavnom finansiraju stanovništvo, i to za kratkoročnu potrošnju, pod višestruko višim kamatama nego iz zemalja iz kojih dolaze. Ekonomisti, takođe, dobro znaju da je značajan deo deviznih rezervi, kojima se hvali gospodin Jelašić, u stvari sterilisan kapital poslovnih banaka, odnosno kada iz centrale svoje iz zemlje iz koje dolaze daju 10 dinara kredita, one moraju da polože 4 dinara u depozit kod Narodne banke, a nama se guverner hvali da su to devizne rezerve. Samo da građani odluče, da imaju mogućnost da vrate te kredite, tog istog momenta bi 40% deviznih rezervi bilo istopljeno u jednom jedinom momentu. Takođe, treba da kažemo da je zasluga guvernera i to što je zaduživanje raslo brže od direktnih stranih investicija. Vrlo perfidno i smišljeno se ili podsticalo zaduživanje, ili se ćutalo šta i do čega može da dovede takvo zaduživanje. Međutim, stečaj zatvorenih banaka još nije okončan. Izveštaj o bilansima za svaku pojedinačnu banku mora da sadrži podatke o sredstvima koja su se nalazila na računima u inostranstvu, gde su i pod kojim uslovima deponovana ta sredstva i gde se kriju sredstva od prodaje imovine tih banaka. Da li vi mislite, gospodo iz G 17, da ćemo mi da zaboravimo da su se koplja lomila i životi ulagali na kocku oko mesta predsednika upravnih odbora u Agenciji za sanaciju, stečaj i likvidaciju banaka, da ste joj menjali pravne sledbenike, da znamo gde su se držala sredstva. Da li građani misle da je ovo visoka ekonomija ili politika? Daprevedem šta to znači za obaveznike Srbije. Gubitak od 30 milijardi dinara, koji je ostvarila Narodna banka Srbije, ponavljam, 30 milijardi dinara, to je po kursu od 80 dinara - 376 miliona evra vrednosti. Da li znate koliko je to Beočinskih fabrika cementa? Da li znate da je za 21 milion prodat jedan Sartid, 15 Sartida vrednosti je izgubljeno u ovomgubitku i u ovoj cifri Narodne banke. Do ove cifre se došlo zato što imamo nekredibilnu monetarnu vlast, koja je optužena za korupciju. Normalno, ta se korupcija ne dokazuje lako, jer vešti ljudi kriju tragove, a zbog diskrecionih prava kojima guverner raspolaže ne može baš da se razluči koja je odluka motivisana ličnim interesima, a koja potpada pod diskreciona prava. Ali, da li je moguće da nam guverner, koga ponovo predlažete, svojevremeno odbije rusku grupu Konvers, automatski, kada je htela da preuzme Kulsku banku, sa obrazloženjem da Konvers grupa ima nizak kreditni rejting. Njihov kreditni rejting je bio bb minus, kao i međunarodni rejting Srbije. Ali, o dvostrukim aršinima govori sledeća stvar. Jelašić je na položaj guvernera došao kao najavljeni direktor HV banke, o kojoj je kasnije trebalo da odlučuje nepristrasno. Upravo toj banci, dragi građani Srbije, dao je saglasnost za obavljanje kastodi poslova, odnosno procesa saldiranja i čuvanja hartija od vrednosti, iako je mesec dana pre toga NBS odbila da izda takvo ovlašćenje HVB banci zato što nije imala uslove jasno predviđene regulativom. Po dolasku gospodina Jelašića na mesto guvernera, papir je dobijen bez problema. Kako je moguće da predlažete guvernera koji je dozvolio Evroaksis banci da, bez ikakvih posledica, prekrši ugovor o vraćanju 28 miliona deviznih rezervi, bez monetarnog odbora i sam odlučio da se toj banci ne postave dodatni uslovi. Na primedbu da o tome odlučuje monetarni odbor, on je rekao da monetarni odbor nije zabavište i da on odluke donosi sam. O tome svedoče njegovi saradnici. Devizne rezerve, kojima se hvali, jesu postigle ekspanzivan rast, a da li su one rezultat izvoza ili je reč o onim sredstvima koje oni naši građani koji žive u inostranstvu dostavljaju kao doznake svojim rođacima ovde i da li je reč o onom nestabilnom delu koji se zove deo deviznih rezervi koje banke moraju da polože na račun NB. Ali, kao i uvek, najteža stvar dolazi na kraju. Oni koji danas predlažu gospodina Jelašića za guvernera, DS, gospodin Đelić, koji je izrekao tvrdnju da je 155 miliona evra uludo bačeno i potrošeno za skupu i neodgovarajuću monetarnu politiku, a danas stoji iza toga predloga, samo dokazuje da putevi novca u stvari dovode i do političkog dogovora i da kada se oko novca dogovorite problema nema. Ali, ima problema, guverner je priznao da ima 376 miliona evra gubitka, u aprilu 18. je održao konferenciju na kojoj je priznao da će imati 10 milijardi dinara gubitka i da će morati da bude dokapitalizovana Narodna banka. On je to tvrdio u aprilu, kada je završni račun već bio urađen, ovde piše da ima 30 milijardi, tri puta više. Zašto je gospodin Đelić pristao, da li misli da smo zaboravili izjave, da li misli da najveća zloupotreba državnih sredstava, sa emisijom blagajničkog zapisa, može da bude zaboravljena? Da li mislite da građani ne znaju da izračunaju, ako su u prvoj polovini godine prodali milion evra, po kursu od 87 dinara, kupili blagajničke zapise, držali ih šest meseci, na kraju godine su ponovo mogli da kupe za te dinare koje imaju, milion evra po kursu od 78, i da imaju čistu zaradu 200 miliona evra. Problem je što je ta zarada ostvarena na teret građana Srbije, jer novac nije materija koja može da se stvori u jednom džepu, a da iz drugog džepa ne bude izvađena. Ovo je samo jedan od primera i jedan od dokaza kakvu pogubnu politiku, vrlo smišljenu, u interesu najužeg kruga saradnika gospodina Dinkića vodi gospodin Jelašić. A ono što su zahtevi za proverom načina štampanja gotovog novca, načina prevoza gotovog novca, zloupotrebe ovlašćenja u samoj Narodnoj banci, i za to će jednoga dana doći sednica na kojoj će tema biti zloupotrebe u Narodnoj banci. Za takvog guvernera srpski radikali nikada neće glasati.
Hvala. Reč ima šef poslaničkog kluba LDP, narodni poslanik Čedomir Jovanović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, još jedna ozbiljna rasprava upravo je započeta na jednako loš način kao i prethodne, što postaje pravilo rada Narodne skupštine Republike Srbije. Mi iz LDP-a smo ne više iznenađeni, ali moram reći da smo zapanjeni neodgovornošću onih koji su potpisali Predlog odluke o izboru guvernera NBS, a da pri tom nisu osetili nikakvu potrebu da taj svoj predlog obrazlože. To je postalo pravilo rada ove skupštine, a to pravilo nije dobro i ono ugrožava same temelje društva o kome mi moramo da vodimo računa. Postavlja se pitanje na kojem mestu se donose odluke ako se ne donose u Skupštini tokom rasprave. Koji su motivi presudni ako se o njima javno ne govori i da li uopšte možemo da vodimo ozbiljnu raspravu o izboru guvernera NBS bez predstavnika Vlade, bez reči predlagača, uz nemušto obrazloženje izvestioca Odbora za finansije, koji je birokratski sročene tri rečenice neuspešno prepričao. Mi nismo zadovoljni načinom na koji je vladajuća koalicija pristupila ispunjenju obaveza koje proizilaze iz Ustavnog zakona i prvo o tome treba da govorimo, a tek onda da porazgovaramo o ličnosti kandidata. Ukoliko je kandidat pristao na ovakva pravila ponašanja, onda je samim tim dovoljno rekao o sebi. Sudbina guvernera NBS je definisana obavezama koje proizilaze iz Ustavnog zakona. Taj Ustavni zakon nije usklađen i iza njega nije stala ona parlamentarna većina koja danas staje iza predloga za kandidata Jelašića. Nova većina je formirana na drugim principima od one koja je formirana kada se glasalo o Ustavnom zakonu, između ostalog kroz definisanje obaveze ne o pukom imenovanju guvernera NBS, već o izboru guvernera NBS. Nekoliko puta smo ukazivali na potrebu poštovanja Ustavnog zakona. Jedno od obrazloženja je bilo da nema potrebnih zakona i zbog toga nemamo danas Ustavni sud, nema potrebnih zakona i zbog toga danas nemamo tužioce, nema potrebnih zakona i zbog toga do sada nismo imali guvernera NBS. Ali, odjednom taj poslednji razlog više nije tako važan. Zakon o Narodnoj banci Srbije je prestao da bude imperativ u procesu izbora guvernera. Šta je to važnije od zakona? Voleli bismo da nam neko odgovori na to pitanje. Nema premijera, nema nijednog ministra, nema predstavnika parlamentarne većina koja je stala iza kandidature gospodina Jelašića. Ako Jelašić sam ne može da izvuče zaključke iz tako ogoljenih činjenica, koje dokazuju da oni koji ga predlažu nisu spremni nijednu reč da kažu u njegov prilog, onda mi kao poslanici moramo da postavimo pitanje: šta se, zapravo, nalazi u pozadini ovog političkog marifetluka, jer je, zapravo, reč o tome. Ovo nije ozbiljan posao, ovo je lakrdija. Zašto ne dobijamo zakon o NBS, ako je zakon bio preduslov izbora guvernera? Zato što se Srbija nalazi u političkom matu. Srbija je žrtva tročlane koalicije stranaka koje jedna drugu međusobno ucenjuju. Mi smo tokom prethodne nedelje, a i vi ste tu, gospodine predsedniče, možete me ispraviti ukoliko grešim, a siguran sam da ne grešim, ako predsednik nije tu, tu su neke druge kolege, raspravljali, između ostalog i o pripremi nove sednice. Razgovarali smo o dnevnom redu. Kao poslanici smo se složili, smatrajući da je to naša obaveza, sa planom koji je bio potpuno drugačiji od ovog o kome mi danas razgovaramo. Pominjan je izbor sudija Ustavnog suda, pominjan je zakon o Ustavnom sudu, zakon o Narodnoj banci i izbor guvernera Narodne banke. Odjednom, preko noći, samo jedna tačka dnevnog reda. Počeli smo danas da radimo u 14,00 časova. Zbog čega? Političke ucene ne mogu biti osnov za donošenje tako krupnih odluka kakve su one koje prate imenovanje guvernera NBS. Mnogo toga se može reći o gospodinu Jelašiću, ali mi bismo analizu njegovog rada, pre svega, iskazali kroz tri dimenzije: njegovu profesionalnu, njegovu političku i njegovu ličnu. I ne sa ambicijom da svakog ko se pojavi kao kandidat pred parlamentom uništimo u raspravi, već sa ambicijom da svojim odnosom prema tom poslu definišemo pravila koja će ubuduće i te kako obavezivati one koji pred parlament izlaze sa svojim kandidatima i one koji očekuju podršku parlamenta za svoj izbor. Što se tiče profesionalnih referenci gospodina Jelašića, on ih ne ispunjava u meri u kojoj je to neophodno za našu podršku. On nije izabran za guvernera NBS 2004. godine kao nestranačka profesionalna ličnost. On je postao guverner NBS u procesu obračuna sa politikom i Vladom koju je simbolizovao Zoran Đinđić. On je vraćen na mesto guvernera NBS da bi stranka G17 plus dokazala da je to institucija koja će postojati onoliko koliko postoji i ona i da niko drugi nema pravo na tu instituciju osim nje. Nažalost, tako se ponašate do danas. Vi na to imate pravo, ali oni koji vam dopuštaju da to pravo ostvarite, čine veću grešku od vas, i nas oni, pre svega, interesuju. Nas interesuje drugi deo vladajuće koalicije, koji formiraju DS i DSS. Kada bi pokušali da kažemo u ovoj raspravi nešto kritički o gospodinu Jelašiću, a da to ne bude ponavljanje onoga što su rekli predstavnici DS i DSS, bili bismo neuspešni. Sve ružno o gospodinu Jelašiću rekli su oni koji ga danas predlažu za guvernera, da li tokom njegovog rada na mestu viceguvernera NBJ, kada ga je omalovažavao gospodin Koštunica, kroz one njegove čuvene opaske u predsedničkoj kampanji 2002. godine, o tamo nekim ekspertima koji su se pojavili niotkudai preuzeli sudbinu Srbije u svoje ruke, ignorišući njene interese. Ili o svemu onome što su govorili predstavnici DS, suprotstavljajući se izboru Jelašića 2004. godine, pominjući njegov neodgovoran odnos i kršenje zakona u aferi koju je neko nazvao afera "vila", pa posle toga afera "kofer", pa da se zaustavimo samo na raspravi koja je obeležila Ustavni zakon i sve vas držala do ranih jutarnjih sati, zbog svađe i nespremnosti unutar koalicije da se prihvati obaveza izbora novog guvernera. Gospodin Jelašić nije sproveo reforme u sektoru koji je vodio. On je administrirao tim sektorom. Možemo reći da je povremeno u svom poslu bio dobar. Verovatno bi bio i bolji da je imao podršku Vlade. Često je Vladu kritikovao, ali šta se u međuvremenu promenilo pa sada prihvata podršku onih koje je kritikovao, onih koje je osuđivao za inflatorni budžet, onih koje je osuđivao za odbijanje restrukturiranja javnih preduzeća, onih koje je kritikovao zbog odbijanja privatizacije NIS-a i EPS-a? Šta se u međuvremenu desilo, pa je odlučio da prihvati njihovu podršku? Šta se to desilo na drugoj strani, pa je odjednom DS odlučila da podrži guvernera, koga je prethodno optužila za zloupotrebu i štetu nanetu u iznosu od 400 miliona evra? O tome ovde treba da razgovaramo. Treba da se pojavi predstavnik predlagača i da kaže "mi smo tada pogrešili, ponovo smo pročitali dokumenta i videli da je gospodin Jelašić zapravo bio u pravu i zato ga mi danas podržavamo". Ili gospodin Jelašić treba da dođe i da kaže ili vi koji ga predlažete iz G17 plus da kažete da je shvatio da je grešioi sada traži novu šansu. Ne, to su dva paralelna sveta. Ko plaća cenu toga, čuli smo u prethodnoj diskusiji. Cenu plaća društvo, građanke i građani. Nema grinfild investicija u sektoru bankarstva. Nijedna banka nije došla ovde i počela normalno da radi. Pri tom je morala da prođe netransparentanproces privatizacije, kroz dogovore sa NBS i sa Ministarstvom finansija. Kroz partnerstvo Dinkića i Jelašića, sve banke u Srbiji su privatizovane u prethodnih sedam godina. Kroz kakvu javnu proceduru, kada je nije bilo ni u jednom trenutku? Korporativni kapital, osiguravajuća društva, dva najveća - DDOR i "Dunav", u gorem položaju 2007. nego 2004. godine. Ko je za njih odgovoran? Narodna banka. Šta je uradila? Ništa. Odložena je privatizacija DDOR-a, u trenutku u kome je to bilo neminovno, zbog obaveza koje oni koji su privatizaciju odložili imaju prema našim tajkunima. DDOR je bio završio proces privatizacije. Decembar je bio mesec za završetak tog posla. Taj posao nije završen, odložen je zbog izbora, ali je završen drugi - privatizacija Bora. Videli smo kako - neuspešno. Vlada je imala dvostruke principe. Šta zameramo gospodinu Jelašiću? Zameramo mu što je pristao na ta pravila ponašanja. Guverner mora imati hrabrosti i snage da bude autentičan. Vodi najskuplju monetarnu politiku, najskuplju monetarnu politiku u Evropi vodi NBS. Ne mislim da to radi zato što želi. Na to je prinuđen. Zbog čega? Zbog neodgovorne fiskalne politike Vlade. Umesto da promeni tu vladu, odnosno da se od nje distancira, on prihvata podršku te vlade. Mi smo najsiromašnije evropsko društvo, sa najskupljom politikom centralne banke. Obavezne rezerve, o kojima se toliko puta ovde govorilo, najviša stopa u Evropi. Inflacija, koja je jedan od prioritetnih poslova guvernera NBS, druga u Evropi. Ako govorimo o političkom karakteru i svemu onome što je guverner Jelašić uradio u periodu svog mandata, onda moramo biti fer prema njemu i reći da je on pokušavao da oslobodi dnevnopolitičkih uticaja centralnu banku. Pokušavao je to od 2004. godine, upozoravao, kritikovao Vladu, predlagao alternativne mere, ali je iz čitavog tog posla izašao kao gubitnik. Nije bio uspešan, nije ograničio fiskalnu potrošnju, nije ubrzao restrukturiranje preduzeća, nije uneo novu dinamiku u proces privatizacije, nije odbranio definisani kurs i ciljanu inflaciju. Bio je neuspešan. Zbog toga ga mi kritikujemo. Ako govorimo o onome što je nezaobilazno tokom rasprave o njegovom izboru za guvernera, to je svakako i način na koji se on odnosio prema građanima Srbije, prema našem društvu. Verujem da je u ovoj sali više poslanika koji su bili predmet nekih afera od onih koji to nisu bili, ali nema nijednog koji nije odgovorio na pitanja koja su mu postavljena. To pravo je sebi dao gospodin Jelašić. Ni na jedno pitanje nije ponudio odgovor, a očekuje od nas da ga podržimo. Ni izvestilac Odbora za finansije nam nije ponudio odgovor u njegovo ime, a nema ni predlagača da mu postavimo pitanje - s kim je to mislio da se poigra kada je falsifikovao kupoprodajni ugovor o kući? Najmanje je važno što je kuća na Dedinju. On je guverner. Guverner nema pravo na takvo ponašanje. On je to sebi dopustio. Njegov vice guverner je završio u zatvoru. Protiv njega je podneta krivična prijava, podignuta je optužnica zbog korupcije. Ni jedno "izvinite građani Srbije zbog toga što se desilo", nijedna smena. Umesto toga, prvo je unapređen, govorim o gospodinu Simiću, da bi danas obavljao poslove direktora u Sektoru za stanovništvo banke, čiju je privatizaciju praktično sproveo gospodin Jelašić. Mislim na OTP banku. Mi ne možemo da glasamo za takvog guvernera i ne očekujemo da parlamentarna većina, posle ovih naših kritika, promeni mišljenje o njemu, ali minimum onog što zahtevamo od gospodina Jelašića je da, pre nego što podrškom slepe parlamentarne većine stupi na dužnost, ponudi odgovore na pitanja koja se otvaraju u ovoj raspravi. Ko nije bio u pravu - on kada je kritikovao Vladu ili Vlada kada je kritikovala njega? Ako su svi bili u pravu, šta je prethodilo tom zaključku? Zašto je pristao na ovako jadan proces u kome sada učestvuje, a da pri tom nije izborio nezavisnost centralne banke kroz valjan zakon o Narodnoj banci Srbije. Već je i sada jasno da će on biti guverner, kao što je Milutinović bio predsednik Srbije, ili Zoran Lilić. Centralnu banku i monetarnu politiku zemlje vodiće savet. U savetu će sedeti predstavnici parlamentarne većine, koji će ovde biti izabrani, a guverner će služiti za ukras i za potpis. Takva centralna banka ne postoji nigde u Evropi. Ne postoji ni u jednoj uređenoj zemlji sveta, pa ne treba da postoji ni u Srbiji 2007. ili 2008. godine. Spremni smo da odamo priznanje gospodinu Jelašiću za svaki njegov dobar potez. Imali smo razumevanja za njegove kritike, ali su one bile incidenti, a ne izraz ozbiljne namere, da se pritiskom na Vladu koriguje fiskalna politika i na takav način zaštiti tranzicija u našem društvu. Sve što je uradio zapravo je bilo rezultat ličnog marketinga, želja za ličnom promocijom i ignorisanje suštinskih potreba ove zemlje. Saglasnost koju je dao na ovako kompromitujući postupak izbora, kojem trenutno prisustvujemo, između ostalog je toliko jasna da više nema potrebe govoriti o njemu, njegovom profesionalnom kredibilitetu i spremnosti da štiti dignitet institucije koju će formalno voditi kao novi guverner. Mi glasamo protiv gospodina Jelašića zbog toga što smo protiv koalicije Tadića, Koštunice i Dinkića, protiv privatizacije našeg društva, feudalizacije, zato što smo protiv ekonomije sovhoza, kolhoza, zato što želimo tržišnu ekonomiju, modernizaciju, reforme, zato što želimo guvernera koji je sposoban da radi svoj posao, a ne guvernera koji je sposoban da sprovodi ono što se tri stranke između sebe dogovore, zaboravljajući pri tom činjenicu da te tri stranke vode ovu zemlju o kojoj bi morali da razmišljaju.
Reč ima narodni poslanik Suzana Grubješić, predsednik poslaničke grupe G17 plus, predsednica.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, o izboru guvernera ću izneti činjenice, a sve drugo možemo u toku rasprave. Činjenice su sledeće: član 5. Ustavnog zakona predviđa izbor guvernera Narodne banke Srbije, te tako mi danas na osnovu predloga skupštinskog Odbora za finansije Narodne skupštine Republike Srbije raspravljamo o predlogu da se za guvernera Narodne banke Srbije, sa mandatom od pet godina, s pravom ponovnog izbora, izabere Radovan Jelašić. Novi Ustav Srbije, takođe, kaže u članu 95. da je Narodna banka Srbije nezavisna institucija i da njenim radom rukovodi guverner. Zakon o Narodnoj banci Srbije, u članu 3, kao osnovni cilj Narodne banke Srbije navodi postizanje i održavanje stabilnosti cena i očuvanje finansijske stabilnosti. Isti zakon, u članu 16, kaže da za rad guvernera može biti birano lice koje ispunjava opšte uslove za rad u državnim organima, ima visoku stručnu spremu, odgovarajuće radno iskustvo u oblastima ekonomije, finansija i bankarstva i koji se istaklo kao stručnjak ili naučni radnik u tim poslovima. Radovan Jelašić ispunjava sve zakonske uslove, što je i ranije potvrđeno njegovim izborom za viceguvernera, a potom i guvernera Narodne banke Srbije, 25. februara 2004. godine, te ga za ponovni izbor, pre svega, kvalifikuju i preporučuju rezultati koje Narodna banka Srbije ostvarila od početka 2004. godine do danas. Da krenemo redom. Kao što rekoh, osnovni cilj Narodne banke jeste očuvanje cenovne stabilnosti. Otkad znam za sebe, inflacija u ovoj zemlji, koja se nekada zvala Jugoslavija, a sada Srbija, bila je normalna pojava. Tako sada zvuči normalno kada se kaže da ukupna inflacija merena u periodu avgust 2007. na avgust 2006. bila svega 6,3%, a bazna inflacija svega 3%. Poslednji put inflacija ispod sadašnje bila je daleke 1963. godine. Sa stanovišta visine inflacije, Srbija je upravo tamo gde joj je i mesto, među najboljima u regionu, ali za razliku od naših komšija, to je postignuto sopstvenom valutom, jakim srpskim dinarom. Narodna banka Srbije, na čelu s guvernerom Jelašićem, uspešno je ostvarila i novi okvir monetarne politike. To je targetiranje inflacije. Za tu meru su stigle pohvale od onih koje ne možete sumnjičiti da su pristrasni i blagonakloni prema potezima koje preduzimaju fiskalna i monetarna vlast u Srbiji. Tu su pre svih Međunarodni monetarni fond, Svetska banka i međunarodno finansijsko tržište. Ali, najbitnije od svega je podrška građana Srbije. Urađene je maksimalna liberalizacija deviznog tržišta. Obim trgovine devizama između banaka, koji je 2005. godine iznosio dve milijarde dolara, utrostručen je 2006. godine, a u 2007. će najverovatnije postiću sumu od 14 milijardi dolara. Kurs se formira na međubankarskom tržištu, bez ikakvog upliva Narodne banke Srbije. Devizne rezerve su rekordne, iznose 12,4 milijarde dolara, udvostručene su tokom 2006. godine. Nova štednja u bankama je krajem 2003. godine iznosila svega jednu milijardu evra, da bi krajem 2006. godine bila 3,4 milijarde evra, a trenutno iznosi preko četiri milijarde evra. Finansijski sektor. Ajmo da vidimo banke i bankarski sektor. Bilansna suma bankarskog sektora je više nego utrostručena za tri godine. Krajem 2006. godine dostigla je preko milijardu dinara. Za tri godine krediti su porasli za 224% samo od domaćih banaka i dostigli su nivo od 545 milijardi dinara. Prosečna ponderisana kamatna stopa na kredite smanjena je sa 19%, koliko je iznosila sredinom prošle godine, na 9,75% u avgustu 2007. godine. Svojim doslednim reformama, Narodna banka Srbije je doprinela da za akcije u bankama pojedini investitori plate i po šest do sedam puta veću vrednost od knjigovodstvene, što je značajan prihod u državnom budžetu po osnovu privatizacije državnog vlasništva u bankama. U bankarskom sektoru je za tri godine broj zaposlenih povećan za trećinu. Trenutno u bankarskom sektoru radi 30.000 ljudi, dok je nakon zatvaranja četiri velike državne banke broj zaposlenih iznosio 14.000. Istovremeno, broj poslovnih jedinica je povećan za 47%. Danas ih ima 2.158 širom Srbije. Nijedan drugi sektor u Srbiji ne raste ovom brzinom. Donet je novi Zakon o osiguranju depozita. Potpisani su memorandumi o saradnji sa šest centralnih banaka, vezanih za kontrolu banaka. U cilju jačanja transparentnosti bankarskih usluga uvedena je obaveza iskazivanja cene kredita u obliku jedinstvene efektivne kamatne stope. Oblast osiguranja; tržište osiguranja je zakonski organizaciono preuređeno. Zatvorena su 24 nesolventna i nelikvidna osiguravajuća društva. Značajno je unapređen kvalitet usluga tih društava, obezbeđena sigurna naplata šteta. Za svega dve godine ukupna premija je povećana za 70 posto. Tehničke rezerve, koje garantuju sigurnost, povećane su za čak 150 procenata. Broj zaposlenih u osiguravajućim društvima je povećan za 45 procenata. Izdato je pet novih licenci za osiguravajuća društva. Najzad, nakon 15 godina, pokrenut je međunarodni kurs za aktuare. Dobrovoljni penzijski fondovi; doneta je celokupna regulativa, postavljen je novi sektor za nadzor i izdato sedam licenci. Međunarodni odnosi - uspešno je završen trogodišnji aranžman sa MMF. Dobili smo dodatni otpis dugova u iznosu od 700 miliona dolara. Prevremeno je vraćen celokupan dug MMF u iznosu od jedne milijarde dolara. Do pre godinu dana Srbija je bila najveći dužnik MMF. Posle više od jedne decenije rešeno je pitanje duga prema Londonskom klubu poverilaca, uz otpis od 1,7 milijardi dolara. Na ostatak duga otplaćujemo do 2010. godine kamatu od svega 3,75 posto na godišnjem nivou. Trenutno ukamaćujemo dolarska sredstva po stopi od 5,3 posto. Dakle, više dobijamo nego što plaćamo za dug. Guverner Jelašić je bio jedan od glavnih pregovarača ovako povoljnog aranžmana. U godišnjem izveštaju NBS i mišljenju nezavisnog revizora za 2006. godinu, koji je 28. juna dostavljen svim narodnim poslanicima, odnosno, bolje rečeno, dostavljen u skupštinsku službu, a ne znam da li je dostavljen svim narodnim poslanicima, nema ni jedne primedbe. To znači da NBS posluje transparentno i profesionalno i da je novac poreskih obveznika na sigurnom mestu. Guverner Jelašić je inače i predsednik Kluba centralne Azije, Crnomorskog regiona i balkanskih zemalja, kluba koji obuhvata 19 zemalja. Uz sve prethodno rečeno, nadam se da i ova činjenica govori u prilog izbora Radovana Jelašića za guvernera NBS.
Po Poslovniku, narodni poslanik Ivan Andrić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, imajući u vidu važnost ove tačke i uopšte teme o kojoj danas govorimo, i neprikladno ponašanje vladajuće većine, o čemu su svi prethodnici dali svoj sud, a takođe uzimajući u obzir predstavnika poslaničke grupe predlagača, koji nije dao odgovor ni na jedno postavljeno pitanje koje su predstavnici opozicije danas izneli, rasprava je tek počela, mi imamo čitav niz pitanja koje imamo da postavimo njemu, a u skladu sa članovima 98, 87. Poslovnika Narodne skupštine, dajem predlog da se sednica prekine dok gospodin Jelašić ne dođe ovde, da bi mogao da nam da sve potrebne odgovore na pitanja. To ćete učiniti tako što ćete, u skladu sa članom 87, iskoristiti svoje pravo predsedavajućeg i pozvati gospodina Jelašića da dođe ovde i, takođe, tražim da se Skupština o ovome izjasni. To je član 98.
Nije obaveza da prisustvuje kandidat, ovo je izbor guvernera NBS. Hvala vam. Po Poslovniku, narodni poslanik Ivan Andrić.
Molio bih Skupštinu da se sada izjasni o tome, s obzirom na to da se moj predlog odnosi na sad, na tok sednice koja sada traje. Ne prihvatam objašnjenje da bi se o ovom predlogu moglo glasati na kraju sednice, već tražim da se Skupština izjasni sada o tome.
Skupština će se u danu za glasanje izjasniti o povredi Poslovnika koju ste demonstrirali. Molim vas da napustite govornicu za početak i da odete na mesto. Po Poslovniku, narodni poslanik Ivan Andrić.
Gospodine Albijaniću, stvarno vas molim da me ne vređate tim pogledom i takvim tonom. Ja vas nisam uvredio. Druga stvar, ne znam u čemu leži vaša snaga, osim da ste član G17 plus. Još jednom vam kažem, to što vama možda zvuči logično, nije logično da se Skupština o ovom izjasni u danu za glasanje. Moj se predlog odnosi na sada, na ovaj trenutak. Dakle, mi postavljamo pitanje u vezi sa temom koja je jako važna. Nas svi ignorišu. Mi ne dobijamo odgovore. Izlaze predstavnici vladajuće koalicije i čitaju nekakve referate, ne razumevajući čak ni šta u tim referatima piše. Mi imamo konkretna pitanja. Ova sednica sada ima dva toka pred sobom. Molim vas da konstruktivno prihvatite moj predlog ne da se izjasni u danu za glasanje nego sada, ovog trenutka. Za to postoje poslovničke mogućnosti. Dakle, tražim da gospodin Jelašić dođe, kao neko ko je prihvatio na sebe tu čast ili, kako god, obavezu, da bude kandidat za guvernera i da odgovori na konkretna pitanja, obzirom da niko drugi neće na ta pitanja da nam odgovori. Da li sam sada bio dovoljno jasan? Vi možete sve, gospodine Albijaniću, vi imate većinu, ali nadam se da ste svesni da preuzimate odgovornost za dalji tok sednice tada.
Hvala vam, gospodine Andriću. Na osnovu člana 87. Poslovnika, na sednicama Narodne skupštine, pored narodnih poslanika, učestvuju članovi vlade, ovlašćeni predstavnici drugih predlagača zakona i direktor Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo, kao i druga lica koje predsednik Narodne skupštine pozove. Dakle, pošto je tačka izbor guvernera, ponovo kažem da nije obaveza prisustva. Prosto, nastavljamo sednicu normalnim tokom. Po Poslovniku, narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe LDP.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pomoći ću vam, gospodine Albijaniću, i zamoliću vas da doslovno primenite član Poslovnika koji ste upravo citirali, i podsetiću vas na jedno od lepih pravila koje smo mi uspostavili u periodu vlasti koju je formirala parlamentarna većina vlade Zorana Đinđića. Naime, tokom leta 2003. godine, u onom spornom izboru guvernera, makar jedna stvar je bila pozitivan izuzetak, a to je spremnost kandidatkinje za guvernera, gospođe Kori Udovički, da odgovori na sva pitanja poslanika. Ona je učestvovala u raspravi i odgovorila na sva pitanja koja su joj poslanici postavili. Vi imate poslovničku mogućnost da pozovete Radovana Jelašića na ovu sednicu, tim pre što je on još uvek osoba koja obavlja poslove guvernera, pa i po tom osnovu može da učestvuje u ovoj raspravi i ponudi odgovore na pitanja koja su ovde postavljena. Na takav način može, recimo, nama da omogući da mi u njemu vidimo ono što sada vidi parlamentarna većina, a mi ne - stručnu i profesionalnu osobu spremnu da radi tako ozbiljan i odgovoran posao, kao što je posao guvernera. Ovako mi vidimo jednog partijskog činovnika, koji je došao voljom partije 2004. godine na funkciju guvernera. Kada je ta partija izgubila političku podršku i on je izgubio bilo kakve pozicije u okviru nove vlasti, da bi se sada na njih vraćao zajedno sa svojom oronulom strankom. Dakle, neka dođe ovde gospodin Jelašić, pa neka odgovori na pitanja koja mu se postavljaju, umesto nemuštih odbrana koje čujemo iz te slabašne grupe poslanika stranke G17 plus; znači, umesto referata neka dođe ovde pa neka ponudi odgovore na sva pitanja koja su sporna i pitanja koja su preduslov bilo kakve ozbiljne rasprave i glasanja o njemu.
Hvala, gospodine Jovanoviću. Ponavljam da predsednik Narodne skupštine poziva ko može da prisustvuje sednici. S druge strane, takođe vas obaveštavam da, ako je na dnevnom redu skupštine izveštaj o radu NBS, svakako treba pozvati guvernera da tome prisustvuje, a sada je na dnevnom redu izbor guvernera NBS, po predlogu Odbora za finansije Skupštine Srbije. Prema tome, stvar je jasna. Izvolite, gospodin Maraš po Poslovniku. Gospodine Čanak, malo strpljenja, molim vas.
Gospodine predsedavajući, potpredsedniče Albijaniću, javio sam se po Poslovniku, član 31 - potpredsednici Narodne skupštine pomažu predsedniku Narodne skupštine u vršenju poslova iz njegovog delokruga. U članu 27. stoji da predsednik Narodne skupštine vrši poslove predviđene Ustavom, predsedava sednicama Narodne skupštine, stara se o primeni Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. To znači da nemate prava da dajete zajedljive komentare jednom od prethodnika iz poslaničke grupe LDP i ne možete se ponašati kao da je ovo tema da menjamo članove nekog od skupštinskih odbora. Ovo je veoma značajna tema, ovo je tema koju građani Srbije s nestrpljenjem očekuju i ovo je tema na kojoj mora biti prisutan onaj koji je kandidat. Tačno je da stoji u našem poslovniku da on nije obavezan da bude ovde, ali hajde da budemo odgovorni, hajde da pozovemo onoga ko je kandidat, u krajnjoj liniji, ako treba, da se nama obrati, ali moramo mu postaviti neka pitanja. Ne možete vi odgovarati umesto njega. To je super i lepo sve napisano, ali to nije suština ove priče. Molim vas da prekinete sednicu, pozovete kandidata, ništa mu se ovde neće desiti. Ovo je Narodna skupština Republike Srbije. Moramo da mu postavimo neko pitanje. Ne znam zbog čega se vi bojite. Ne znam zbog čega na svako pitanje odgovarate tišinom. Hajde, dovedite ovde kandidata.
Narodni poslanik Suzana Grubješić, predsednik poslaničke grupe G 17 plus, po Poslovniku.
Evo, samo sećanja radi, ovde ima dovoljan broj narodnih poslanika koji će potvrditi ono što ću reći. Kori Udovički je sedela napolju dok je trajala rasprava o njenom izboru. Vrata je otvorio narodni poslanik Srđa Popović, kada je izabrana, tada je ušla. Kako je izabrana - ajte, nemojte, upravo, nije uopšte ni izabrana. Nemojte da se podsećamo kako je izabrana i da pravimo paralele sa Radovanom Jelašićem. Hvala.
Narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku, zatim narodni poslanik Ivan Andrić.
Gospodine Albijaniću, prekršili ste član Poslovnika i to onaj na koji se pozvala gospođa koja je bila pre mene ovde. Samo da vas podsetim, radi stenograma, ona se uopšte nije pozvala ni na koji član Poslovnika. (Predsedavajući: Koji član sam prekršio?) To ćete vi da čitate. Taj član ćete vi da čitate, na koji se ona pozvala, vi pročitajte, pošto vam dođe onaj Pera kog ste tražili juče. Znači, ako je u pitanju neko iz G 17, on može da se prošeta i da kaže ovde šta god hoće i nema obavezu da kaže - pozivam se na član Poslovnika taj i taj. (Predsedavajući: Pod istim uslovima kao i vi, gospodine Krasiću). Ne, niste vi dobro informisani. Izašao sam zbog toga, a da bih vam pomogao da ne činite dalje povrede Poslovnika, moram da vam skrenem pažnju da je predlagač za saziv, za pozivanje poslanika na današnju sednicu, gospođa Nada Kolundžija. Naravno da je pobegla. Ali, izvestilac u ime Odbora za finansije koji ima status predlagača, izvestilac je praktično predstavnik predlagača, te ovu vašu bananu posadite ovde i kako ko izađe da on ustane i da kaže - niste u pravu zbog toga i toga, da se bori za predlog, a ne da bude cela Srbija žrtva jedne političke perverzije koja se zasniva na tome da Mlađan Dinkić kaže - imam tri svoja stuba od kojih ne odstupam: jedan je Jelašić, drugi je ovaj banana i treći je ovaj iz pošte. Ako mi dirnete jednog od te trojice, pade Vlada. On uslovljava ne samo Vladu, nego sve u Srbiji. To treba da se osudi. Zato, po Poslovniku, u ime predlagača, predstavnik u prvi red ovde da se crveni, da javnost Srbije vidi ko zastupa Jelašića ovde.
Narodni poslanik Ivan Andrić, po Poslovniku, a zatim narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da vi kao da niste shvatili šta smo mi predložili. Dakle, gospodin Jelašić kao da nema predlagača. Nemojte ignorisati stvarnost, pogledajte prve redove ovde, nema nikoga. Znači, vi kažete - Odbor za finansije je predlagač. Gde je predsednik Odbora? Gde je bilo ko ko će da nam objasni, da nam odgovori na pitanja, a ne da nam na bilo šta pročita referat koji je dobio od nekog službenika iz G 17 plus? Mi nemamo sumnje u to da G 17 plus zna da piše referate, ali imamo sumnje u mnoge druge stvari. S obzirom da je institucija guvernera Srbije jako važna stvar, da vi kao poslanička grupa imate tu snagu, obraz, strpljenje, šta? Da izdržite ovde do 6, dok ne prestane prenos, pa da onda samo izglasate negde noću guvernera? Mi na to ne pristajemo. Još jednom vam kažem, iskoristite vaše pravo koje je ujedno i vaša obaveza, gospodine Albijaniću. Čak je i predsednik Skupštine pobegao. Ostali ste samo vi iz G 17 da branite Jelašića. Vi imate 14 ili 20 poslanika, očekujete da mi prihvatimo vaše argumente bez pogovora. Molim vas, iskoristite ovo, neka dođu predstavnici vladajuće većine, neka dođe sam čovek koji se kandiduje za guvernera, neka odgovori na pitanja koja poslanici imaju da mu postave. To što je on ignorisao do sada svako pitanje i nije dao odgovor ni na jedno od pitanja koja su mu se postavila, ne znači da može da prođe kroz ovu skupštinu. Gospodine Albijaniću, nemojte zloupotrebljavati svoj položaj, koji vam je slučajno pripao, a to je da predsedavate ovom sednicom. Dajte na glasanje. Zašto se i toga plašite? Neka narodni poslanici odluče o tome. Time ćete vi skinuti odgovornost sa sebe. Nemojte da mislite da mi ne znamo da su čak i poslanici vladajuće većine pobegli zbog ove tačke dnevnog reda i da ovde sede samo poslanici opozicije. Molim vas, stavite na glasanje, imajte bar toliko snage u sebi da bar ovu skupštinu donekle poštujete i da probamo da zajedno izađemo iz ovog problema koji ste, ne vašom voljom, doneli pred nas. Vi ste očekivali da ova sednica teče tako što ćemo mi da pričamo do 6, onda će prenos da prestane i onda ćemo svi da odemo kući i vi ćete noću da se okupite i da izglasate guvernera. Tako ste izabrali sve institucije u ovom društvu. Hvala.
Hvala. Po Poslovniku, narodni poslanik Čedomir Jovanović, a zatim narodni poslanik Željko Ivanji.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, član 101. Pokušaću još jednom da vam pomognem, gospodine Albijaniću, tako što ću vam predložiti da primenite Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije i omogućite parlamentu da u pristojnijoj atmosferi potvrdi odluku koja je doneta na drugom mestu. Na ovakav način se ne bira direktor nijedne banke u Srbiji. Izboru prethodi javna procedura, promovisanje kandidata, rasprava o programima. Konačno, tu veliku ulogu igra i Centralna banka, koja daje svoju saglasnost. Sve je potpuno drugačije od procedure po kojoj mi biramo guvernera Narodne banke Srbije. Ako je neko dao saglasnost na izbor guvernera, neka taj neko izađe za skupštinsku govornicu i kaže zašto je to uradio, šta je to podržao u programu gospodina Jelašića. Mi o tome želimo da razgovaramo, želimo da postavimo guverneru pitanje kako će izgledati 2008. godina, godina u kojoj će se poremećaji na globalnom tržištu preneti definitivno i na ovo naše unutrašnje, kakvu će politiku voditi Centralna banka, da li je napravljen neki dogovor sa predlagačima, da li će 2008. godina biti godina štednje ili će biti godina u kojoj će Narodna banka raditi svoj posao i posao nesposobne Koštuničine vlade. To je važno. Najmanje su nam potrebni referati. Rekli smo vrlo jasno, ima dosta toga što cenimo u radu gospodina Jelašića, ali upravo to je dokaz da on nije bio dosledan guverner, on je bio neuspešan guverner. Mi sada biramo novog, a nema programa. Da li ste čuli bilo kada za izbore koji su održani, a da nije predstavljen izborni program? U jednopartijskim društvima se promovišu programi. Za šta mi glasamo? O tome se radi. I tražimo od parlamentarne većine da uozbilji ovu raspravu. Ima ovde dovoljno odgovornih ljudi. Ako pravimo takvu lakrdiju od izbora guvernera, šta će onda biti sa svim drugim nosiocima funkcija? Po čemu smo mi onda ljudi koji zaslužuju to veliko pravo i čast da mogu za sebe da kažu da predstavljaju interese građanki i građana Srbije? Čije interese predstavljaju oni koji su odlučili da biraju guvernera, a da pri tom čoveku ne dozvole da kaže svoj program ili da makar oni u njegovo ime saopšte taj program, ili da kažu šta je bilo presudno, na kojim principima je napravljena ta iznenadna podrška. Vi nam umesto toga kao odgovor nudite izjašnjavanjem u danu za glasanje. Ako na tim fantazijama vi gradite svoju koaliciju, ne očekujte od nas da mi na to pristajemo. Ne mislite valjda da ćemo zvati Jelašića da dođe ovde da govori pošto se završila rasprava? Ako ste odlučili da građankama i građanima Srbije uskratite pravo da čuju njegov program i na takav način mislite da ćete pobediti opoziciju ili LDP, koja svoju kritiku upravo gradi na nepostojanju programa koji je potreban Srbiji, onda se varate. Ovo je samo još jedan šamar toj instituciji koja je toliko ponižena, toliko puta do sada ponižena da joj ovo nije bilo potrebno.
Reč ima narodni poslanik Željko Ivanji, po Poslovniku.
Povređen je Poslovnik, član 104. stav 1. "Narodni poslanici su dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine". Da bi ispoštovali dostojanstvo Narodne skupštine, onda se morate sa uvažavanjem odnositi prema Narodnoj skupštini. Šta to podrazumeva? Prvo, dostaviti izveštaj o finansiranju političkih stranaka, što niste do danas uradili. Drugo, da li je Sekula Pijevčević finansijer vaše stranke, dakle direktor Kreditno-eksportne banke, koja je zatvorena odlukom Narodne banke Srbije. Na Zlatiboru možete da sretnete možda vuka, ali Sekulu Pijevčevića možete samo ukoliko se zovete Čedomir Jovanović, pa da se još sa njim i slikate u nekom kafiću tamo.
Narodni poslanik Dušan Bajatović, po Poslovniku.
Ne znam da li da se javim po istom osnovu kao ovi iz G17 ili kao kolega iz SRS, član 226. Jedna stvar me zanima, gospodine predsedavajući. Lepo je što mi ovde iznosimo prljav veš jedni o drugima, ali još uvek ne vidim ovde zapisničara iz Javnog tužilaštva za sve ovo što mi pričamo. Doduše, nismo ni zakonski odgovorni. (Srđan Milivojević, sa mesta: Ima TV prenos.) Ima TV prenos? To nije dovoljno, gospodine Milivojeviću. Mora po službenoj dužnosti ovde da sedi čovek i da sve ovo što se iznosi bude procesuirano u Specijalnom sudu, inače smo neozbiljni. Mi kao zakonodavna vlast treba da obezbedimo. Hteo sam da kažem, gospodine Tomislave Nikoliću, da se u ovoj skupštini mnogo toga izgovara na račun pojedinih ljudi. Trebalo bi da sedi zapisničar ovde iz Specijalnog suda i da te predmete kao zapisnike sa Skupštine nosi da postupaju po službenoj dužnosti. O tome sam govorio, ali nema. Gospodine predsedavajući, interesuje me jedna stvar, u rukama držim akt upućen Narodnoj skupštini, datiran sa 28. junom 2007. godine, koji kaže da se u skladu sa članom 79. stav 2. Zakona o Narodnoj banci Srbije, "Službeni glasnik" taj i taj, dostavlja godišnji račun Narodne banke Srbije za 2006. godinu sa izveštajem ovlašćenog revizora. U potpisu predsednik Saveta Narodne banke Srbije, gospodin Bjelica. Postavljam pitanje kako mislite da ovaj akt, koji je od ozbiljnog interesa za poslove kojima treba da se bave poslanici Narodne skupštine Srbije, a između ostalog možda nisam stigao da ga pregledam, možda je ovaj izveštaj za kandidata sjajan, a možda je i katastrofalan, ima nekih 256 stranica, kako mislite, ako nam je ovo podeljeno jutros, da narodni poslanici uopšte ovo pogledaju, a raspravljamo o kandidatu, o ličnosti koja je već bila guverner Narodne banke Srbije. Prema tome, mnogo biste nam pomogli da je ovaj akt, koji je Skupštini dostavljen 28. juna 2007. godine, skrivan u skupštinskoj službi do danas, dostavljen poslanicima na vreme, jer bismo na taj način mogli mnogo kvalitetnije da raspravljamo, a o tome kada dobijem reč, o tome kako je Narodna banka i o tome kako je guverner Narodne banke, gospodin Jelašić, u stvari obavljao svoj posao.
Molim da se pripremi odgovarajući odgovor iz Skupštine. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe SRS, po Poslovniku, član 104.
Dame i gospodo narodni poslanici, postavlja se pitanje, kada čujemo sve one koji prigovaraju na povrede Poslovnika, zbog čega smo pogazili Ustavni zakon za sprovođenje Ustava kod izbora guvernera NBS. Ako je predviđeno da u drugom zasedanju posle konstituisanja Skupštine biramo guvernera i ako danas birate istog čoveka, zašto to nije obavljeno na drugom zasedanju posle konstituisanja Narodne skupštine i izbora Vlade? Malo bih predistorije da vam dam. Kada smo pisali Ustav Republike Srbije, predviđeno je u članu 95. koji ima tri stava, u jednom da Srbija ima Narodnu banku, u drugom da Narodnom bankom rukovodi guverner, u trećem da se o Narodnoj banci donosi zakon. Onda je u Ustavnom zakonu za sprovođenje Ustava predviđeno da u drugom zasedanju posle konstituisanja biramo guvernera zato što je rečeno da Jelašić mora da bude smenjen. Sada se postavlja pitanje, posle svega što znamo o Jelašiću i posle svega što su izjavljivali čelnici DS i DSS o Jelašiću, da vas npr. podsetim šta je Đelić rekao u aprilu ove godine - nećemo dozvoliti da nas Dinkić ucenjuje kako bi sačuvao svog guvernera i nećemo dozvoliti da G17 plus od 2000. godine u kontinuitetu neprekidno drži NBS. Onda je Jelašić rekao da se nada da neće predmet političkih dogovora biti izbor guvernera, pa ga je čak toliko bilo sramota što ga G17 plus predlaže, da je javno izjavio da nije član nijedne političke stranke. To valjda da bi opravdao zalaganje G17 plus za njegov izbor. Sada pitam vas iz G17 plus: zašto se toliko zalažete za jednu nestranačku ličnost? Zašto se toliko zalažete za nestranačku ličnost Radovana Jelašića? (Nadica Momirov, sa mesta: Zato što je najbolji.) Ti lepa bela gospođo niti znaš ko je on, ni kako se zove, a samo znaš da je najbolji, pa ipak duguješ ovde obrazloženje u čemu je najbolji. Možda je on u nečemu najbolji što vi znate gospođo, a mi ne znamo, pa nam onda lepo recite u čemu je najbolji, jer čovek koji napravi toliki gubitak Narodnoj banci enormnim kamatama, omogućivši time samo određenim pojedincima i određenim bankama da se obogate, a vi nam ne rekoste ko je to učestvovao u transakcijama koje su oštetile Srbiju, sigurno ne može da se kaže da je najbolji guverner Narodne banke. Možda je najbolji u izboru placa na Dedinju, možda je najbolji u prevari poreske službe oko vrednosti tog placa. Da vas podsetim, ne ode u zatvor niko iz Poreske uprave koja je procenjivala njegovu kuću. Čudnovato da je to tada vodio G17 plus ili više u Srbiji ništa nije čudno. Dakle, predstavnik G17 plus, Radovan Jelašić, treba da bude ovde u sali, treba da odgovori na primedbe poslanika, ukoliko to može, posebno na ove najozbiljnije, da učestvuje u pljački Srbije za račun jedne političke stranke i da cela Srbija grca zato što ta politička stranka ucenjuje celu Srbiju: ili Jelašić ili Srbija. To ne može da se trpi, dame i gospodo narodni poslanici. Pregovarajte vi koliko hoćete, ali ne ucenjujte Srbiju. Uveli ste princip da je idealno da osvojiš 5% glasova, jer kada osvojih 5% glasova imaš narodnu banku, imaš Ministarstvo finansija, možeš da imaš i kapitalne investicije, možeš da imaš šta god hoćeš, jer ti si osvojio 5% i svi treba da te cene. Hoćemo da ovde čujemo Radovana Jelašića, pa i oko tih vaših zasluga u gašenju nesolventnih i nelikvidnih osiguravajućih društva. Što vam onda sudovi poništavaju ta rešenja Narodne banke? Mogu da vas ubedim kako je Radovan Jelašić u stvari radi za novac i kako vi prodajete good well, dobru volju. Vi zatvarate osiguravajuća društva i pravite tržište svojim pulenima iz stranih osiguravajućih društava. Vama ništa domaće ne valja, vi iz G 17 plus. Sve domaće banke vi ste zatvorili ili možda Jelašić nije bio u pravu kada je pisao guverneru Dinkiću i opominjao ga da je pljačka ono što se radi preko Moskve, preko jedne male bančice kriminalaca u kojoj Narodna banka drži svoj depozit. Je li to taj Jelašić ili ovaj sada koji više o tome ne govori ni reči? Vi ste zatvorili banke, vi ste zatvorili osiguravajuća društva, ali gle čuda, ne sve banke i ne sva osiguravajuća društva. Dve istovetne banke. Jedna može da bude noćas zatvorena, a druga sutra prodata za 300 miliona evra, zato što ste vi u Zakonu o narodnoj banci predvideli da Narodna banka kontroliše osiguravajuća društva. Ima li toga igde u svetu? Osnovali ste Agenciju za radio-difuziju, a niste osnovali agencije za osiguravajuća društva. Ono što je najvažnije. Ne, nego će guverner svojim aktom, podzakonskim aktom, i da vas podsetim 90 je bio rok za usaglašavanje svih propisa sa Ustavom Republike Srbije. Narodna banka nema ni zakon o Narodnoj banci, a kamoli propise koje sada donosi - na osnovu kog zakona. Ova farsa sa izborom guvernera, u kojoj učestvuje i DS, vidim diskutovaćete za, a sve se nadate, preći ćemo ih u Zakonu o Narodnoj banci, Savet guvernera će biti nadređen guverneru Narodne banke. To su prevare, to su obmane kojima se vi jedni drugima u Vladi bavite i zbog kojih trpi cela Srbija. Zato se pokrijte ušima vi iz G17 plusa, a da obećam građanima Srbije: pljačkaši će biti u zatvoru kad pobedimo.
Po Poslovniku, narodni poslanik Slobodan Maraš, zatim narodni poslanik Ivan Andrić.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se u vezi povrede člana 101. Vi, gospodine predsedavajući, mene niste očito dobro razumeli. Ovde smo rekli da ne postoji ni jedan razlog zbog čega bi kandidat za guvernera trebalo da se plaši da dođe da odgovori na pitanja koja mu postavljaju poslanici, pre svega, opozicije, a nadam se da će i poslanici vladajuće većine postaviti neko pitanje, na koje bi mogao da nam odgovori kandidat za guvernera. Još jednu stvar sam hteo, nisam dobro razumeo, a to se pre svega odnosi na gospodina iz G17. Da li ste vi spominjali Sekulu Pijevčevića, koji je uhapšen u okviru tzv. stečajne mafije? To je onaj gospodin koji je poslao kofere nakon ucene od strane guvernera, kako je on izjavio pred sudom. Guverner Radovan Jelašić ga je ucenjivao, a on je poslao preko svog posrednika, odnosno gospodina Simića, viceguvernera, koga je sam Jelašić predložio, kofer sa 100 hiljada, a očekivala se isporuka. Jeste li na njega mislili? Vas još jednom da zamolim, gospodine predsedavajući, da se držite Poslovnika, da ne upadate poslanicima u reč sa doskočicama i da ne zabavljate Skupštinu, nego da radite svoj posao.
Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić, po Poslovniku.
Član 104, zato što je govornik iz vaše stranke, gospodine Albijaniću, uvredio Narodnu skupštinu zamenom teza. Dakle, nije uvreda ove institucije to što kandidat za guvernera nema program, ne želi da se pojavi, a na sva pitanja vladajuća većina odgovara ignorisanjem, nego je uvreda ove institucije kada opozicija ukaže na to. Neće moći tako, gospodine, ne znam iz kog ste upravnog odbora, mislim iz Pošte, ali, eksperti, za ovom govornicom morate da budete malo drugačiji. Sa druge strane, taj gospodin Pijevčević, o kome ste govorili, Sekula Pijevčević, siguran sam da on nije finansijer naše stranke, ali sam takođe siguran i za to da se čovek nalazio u zatvoru zato što nije hteo da bude finansijer vaše stranke, i to leži u pozadini njegovog hapšenja i ''stečajne mafije'' ipozadini afere ''kofer''. Verujem da vi ništa o tome ne znate, jer ste vi iz Pošte, ali to je jedan od razloga zbog kojeg mi tražimo da to potvrdi ili demantuje čovek koga samo vaša poslanička grupa kandiduje za guvernera. Još jednom vas molim, gospodine predsedavajući, stavite ovo na glasanje, pustite Narodnu skupštinu da se izjasni o tome da li onaj čovek, koji hoće da bude guverner, ima želju da odgovori na pitanja koja mu poslanici, ljudi koji su izabrani građani ove zemlje, imaju da mu postave.
Narodni poslanik Željko Ivanji po Poslovniku, replika, zatim Vladan Batić.
Zato što sam iz Pošte, zato i govorim o ovoj temi i zato sam upoznat do detalja o tim poslovima koje je Sekula Pijevčević radio, i bivša direktorka Poštanske štedionice, koja je njegova kuma, i Goran Kljajević, i Bogoljub Karić, koga sam raskrinkao. Zato sam ponosan na to što sam u Pošti i što sam došao u poziciju da razbijem to društvo. Ono što je takođe bitno, nemam ništa protiv ni gospodina Čedomira Jovanovića, ni protiv vas gospodine Andriću, iako mi je Čedomir Jovanović dobacio u prolazu da sam budala, ali imam protiv ukoliko jednog nedeljnog popodneva, kada šetam ćerku pored 25. maja, vi sa besnim motorima i gomilom telohranitelja prolazite biciklističkom stazom. Protiv toga imam i tu sam lično ugrožen od vas. Ne osećam ništa drugo i nemam ništa lično protiv vas.
Narodni poslanik Vladan Batić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, član 226, pitanje za ministra finansija, tražim objašnjenje, odnosno obaveštenje, a nema nikog, nažalost. A moram da priznam da ništa nisam razumeo prethodnog govornika. Trudio sam se, ali ne vredi. Ne ide. Evo šta je pitanje, za koje tražim objašnjenje - koliko se država Srbija zadužila od 2006. godine? Da li je taj dug bio 3,6 milijardi? Da li su se od toga 1,6 milijardi zadužile banke, po preporuci guvernera Jelašića, u inostranstvu, unele milijardu i šesto miliona u zemlju, kupile dinare i dinarima kupile blagajničke zapise? Kamata na blagajničke zapise je bila 18 do 24%, a projektovana inflacija 6,6 ili 8%, nije bitno, a u vreme otkupa kursa evro je bio 86-87 dinara. U vreme dospeća blagajničkih zapisa bio je 76-77 dinara. Da li znate koliki su gubici za Srbiju, odnosno kolika je zarada za te lopuže iz tih banaka: 305 miliona evra samo u 2006. godini. Počelo je to i u 2005. godini, delimično i u ovoj godini, gubitak je preko 500 miliona evra. To je bilans delovanja Radovana Jelašića. Pošto njega nema, pitam ministra finansija - gde Narodna banka, ako to sme da pita ministar finansija Radovana Jelašića, drži devizne rezerve? Koliko deviznih rezervi zemlje je u Evroaksis banci u Moskvi i ko je najveći akcionar u Evroaksis banci u Moskvi? Vojin Lazarević. Šta je sa milijardu i po od prodaje Mobtela? Gde se te pare nalaze? U Evroaksis banci u Moskvi. Ko obrće na berzi te pare? Vojin Lazarević. To je domet delovanja Radovana Jelašića. Taj čovek treba da je odavno u zatvoru, a ne da bude predložen za guvernera Narodne banke. Da li je deo deviznih rezervi bio pretvoren u američke obveznice? Koliki su gubici za državu u američkim obveznicama? Najzad, kakva je to veštačka odbrana deviznog kursa dinara, bez proizvodnje, bez izvoza? Da li znate koliki je u ovoj godini spoljnotrgovinski deficit? Između 8 i 9 milijardi. To je čak 4,5 puta više nego u vreme Slobodana Miloševića. To je domet delovanja Radovana Jelašića. Žao mi je, ali ako neko ima takav želudac da glasa za tog čoveka da bude čuvar državnih para, okreću se u grobu Lazar Paču i oni časni ljudi pred kojima je kralj Petar drhtao, Pašić drhtao, kada da su tražili kredite i kada su brinuli o narodnoj kasi. Hvala.
Molim da se pitanje prosledi Ministarstvu finansija, ministru. Reč ima narodni poslanik Nenad Čanak, predsednik poslaničke grupe Vojvođanski poslanici LSV-SVM.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedavajući, ova tema koju smo dotakli danas je ponukala mnoge moje prethodnike govornike da kažu niz fakata, niz činjenica, pretpostavljam da niko, ni zbog vremena ni zbog drugih razloga, nije mogao da dotakne baš sve aspekte zašto je ''za'' ili ''protiv'' izbora gospodina Radovana Jelašića za mesto guvernera Narodne banke Srbije. Primetio sam da, uprkos iscrpnim podacima koje je gospođa Tabaković dala, koji su fakti koje smo svi znali, niko nije primetio jednu sitnicu, mi treba da biramo čoveka koji nešto već jeste. Kada se bira neko na neku funkciju, ta funkcija mora biti upražnjena. Funkcija guvernera Narodne banke Srbije nije upražnjena. Na njoj se nalazi Radovan Jelašić. On će biti dva puta biran za istu stvar. Tačno, on bi morao podneti ostavku ili na neki drugi način biti oslobođen te funkcije, da bismo mogli da pristupimo glasanju oko njegovog izbora. Međutim, onog momenta kada bi prestao da obnaša tu vrlo značajnu funkciju, jednu od najznačajnijih u zemlji, pretpostavljam da bi u tom trenutku bio u poziciji da mora da da odgovore za rad dosadašnji, a to je očigledno bolna tema o kojoj ovde razgovaramo. Njegov prethodnik, gospodin Mlađan Dinkić, još pre nekoliko godina, kada sam vršio funkciju predsednika Skupštine AP Vojvodine, prilikom mog najljubaznijeg pitanja - zašto je bilo potrebno zatvoriti vojvođanske banke, zatvarati banke po Vojvodini i Srbiji? Prva stvar koja je urađena je bilo ukidanje Trezora Narodne banke u Novom Sadu. Kada sam postavio to pitanje telefonski, sutradan me je u novinama dočekala izjava guvernera Dinkića da je to sramota kako se politika meša u struku. Ako ste, gospodo, toliko stručni, zašto tražite od ljudi koji su u politici da vas biraju? Neka vas onda struka izabere, jer to su u stvari paradoksi o kojima ovde razgovaramo. Razgovaramo o paradoksu da se od nas očekuje da verujemo na reč nekome da je stručan, a da izveštaj o njegovoj struci nikada nismo bili u poziciji da vidimo. Dolazimo u poziciju da treba ovaj visoki dom, tj. dom koji bi trebalo da je visok, a trebalo bi da je visok po svom autoritetu svih onih koji su glasali za ljude koji sede u Skupštini, umesto da se ti, koji treba da budu najponiznije sluge građana koji su glasali za poslanike Narodne skupštine, pojave ovde i odgovaraju vrlo ljubazno na svako pitanje koje im se postavi, njih je sramota da dođu u Narodnu skupštinu. O ovome govorim samo zato, da bismo se razumeli, da ovde nema razloga govoriti o Radovanu Jelašiću, ali ima razloga govoriti o stanju u društvu, o stanju u državi i o stanju u kome se Srbija trenutno nalazi. Ovo što mi sada radimo je samo kompromitacija parlamentarizma kao takvog. To što mi ne možemo da dovedemo ovde kandidata za guvernera Narodne banke Srbije, govori o tome da ova skupština nema nikakvu vlast, nego služi za izglasavanje volje izvršne vlasti parlamentarnom većinom koja je sklopljena pogodbama, u koje spada i ovo. Znači, pogodba da će Radovan Jelašić biti guverner Narodne banke Srbije. Samim tim je potpuno licemerno govoriti o njegovoj stručnosti, govoriti o njegovim rezultatima ili čemu takvom, kada ovde nemamo nikoga ko bi nam dao odgovor na jedno jednostavno pitanje - koliko pasoša ima Radovan Jelašić? Hajde da vidimo koliko pasoša ima Radovan Jelašić, koliko državljanstva ima Radovan Jelašić? Gde je radio Radovan Jelašić pre nego što je došao na mesto guvernera Narodne banke i gde će otići kada prestane da bude guverner Narodne banke? Razmišljam ovako, ako nam u ovom predlogu koji smo dobili sa odlukom koja glasi - bira se Radovan Jelašić za guvernera Narodne banke Srbije, a ne prestaje mu mandat, ništa se ne događa, samo se bira. A kaže ovde - posle odlaska iz Narodne banke Srbije, u koju je došao 2000. godine, a prema dokumentaciji koju imam, on je 2000. godine došao u Srbiju uopšte; znači, 2003. godine, a to vam piše u materijalu, on je zasnovao radni odnos kao savetnik u HVB banci u Beogradu. Sada postavljam pitanje - zar nije logično da onaj ko može da odredi, svim ovim diskrecionim pravima o kojima je ovde bilo reči, koja će banka moći ili neće moći da ima povlašćeni položaj, zar neće on ugrejati sebi jedno pristojno direktorsko mesto za budućnost time što će banka u kojoj će biti posle isteka mandata dobiti nekakav privilegovani položaj. Meni to nekako na to zvuči i meni sve ovo zvuči upravo na tu sramotu, da svi mi treba da se bavimo kakav je Radovan Jelašić, a on je potpuno nebitan. O čemu se radilo u Narodnoj banci, a Narodna banka nije htela kao institucija proteklih sedam godina da kaže o čemu se tu zaista radi. Kada je birana Kori Udovički za guvernera NBS, moram podsetiti da je zahtev LDSV bio samo jedan, da od četiri viceguvernera jedan bude iz Vojvodine. Tačka. To je bio sav naš zahtev. Ni da bude član stranke LDSV, niti da ne bude, niti da bude ovo ili ono, da bude stručnjak ko god hoće izabere, ali da znamo šta se događa u tom važnom sektoru za vojvođansku privredu. Odgovor je bio - čućete sve kada budem izabran. U tom se i desilo ono što se desilo. Upravo zbog toga podvlačim da je očigledno da je godinama već Narodna banka ključ nekih stvari o kojima svi mi ne znamo, a ne znamo zato što je to deo tih pogodbi, koje su od ove skupštine napravile mašinu za glasanje, koje su od Srbije napravile feudalnu državu, sa podeljenim feudima, tebi Narodna banka, tebi ovaj veliki kompleks, tebi onaj, tebi putevi, tebi energetika i samo jedan drugoga da ne diramo, a sve u nekakvim širim i višim interesima. Interes je bio prošle godine, gospodo i dame, da se donese novi Ustav Srbije, je li tako bilo? Ovde seda oni koji su glasali za taj ustav, i šta je dobra bilo od tog ustava, da li je nešto dobro bilo kada je već na prvoj sednici pogažen, jer je tim ustavom i Zakonom za sprovođenje Ustava jasno definisano da Kosovo nije u Srbiji. Nije, jer nije dat datum kada će se na Kosovu održati izbori, a ceo Ustav je, bože moj, bio zbog Kosova. Sada imamo ovu vladu, ova vlada koja je bila mrtvorođenče, o tome sam govorio i ranije, samo je sada počela da smrdi. Znači, ta vlada sada pokušava sa svojim naknadnim feudalnim rešenjima, gde više ne mogu ni u oči da nas pogledaju. Podsetiću vas, Vojislav Koštunica je čak smogao snage, u svojoj nejakosti, da dođe ovde pa da krije oči, a ovaj nevoljnik čak ne sme ni da dođe, da ne bi morao da odgovori na jednostavno pitanje - a čemu sve to služi osim da nastavite da se talite, da između sebe delite funkcije, da između sebe delite sinekure, da između delite upravne odbore. Jer u politici ste već sve izgubili, sve za šta ste tvrdili da se borite, izgubili ste sve za šta ste tvrdili da se zalažete i zbog čega ste bacali pod noge principe elementarnog civilizovanog funkcionisanja države. Jer, institucija je ono što razlikuje pleme od države, institucija je ono što razlikuje državu navrat-nanos skupljenog stada kojim upravljaju čopori. A Srbija je danas upravo to zbog ovakvog načina na koji se dovodimo pred svršen čin i treba da poslužimo za podsmeh svima onima koji kažu - opet će po Poslovniku da se raspravlja ovo ili ono, a od tih poslovničkih rasprava nema ničega osim što se i dalje urušava parlamentarizam u ovoj zemlji. Nemojte se čuditi sutra kada nas budu pitali, sve nas poslanike u ovoj skupštini, šta ste vi uradili da do parlamentarizma zaista dođe. Da li ova skupština ima snage da sad svi izađemo iz sale i kažemo da nećemo da radimo dok ne vidimo te koji traže od nas da ih biramo, dok ne tražimo da nam Vlada, koja je navodno izvršni organ ove skupštine, ne položi račune za ono što radi? Nismo dobijali ni izveštaje o tim pregovorima o Kosovu, a to je bio glavni razlog zbog čega je sve rađeno. U ovoj zemlji više nema razloga, postoje samo izgovori. Upravo zbog toga vas pitam, dame i gospodo, šta će ova skupština i šta će ova vlada uraditi povodom najavljenog marša neonacista kroz Novi Sad 7. oktobra ove godine, na rođendan Himlerov, na rođendan komandanta SS-a, na rođendan najvećeg krvnika Srba i srpskog naroda, svih građana koji su ovde živeli? Kakvi su to srpski patrioti koji će u nacističkim uniformama marširati Novim Sadom, koji će umesto sveća za slavu da zapale sinagogu. Da li je to ono za šta su se generacije ovde borile i ginule, da li je to Srbija za koju svi ovde u ovoj sali tvrde da se zalažu? Šta će se uraditi po tom pitanju, zašto nema ministra policije da odgovori na to? Kako je moguće da se legalno prijavi skup neonacista u Novom Sadu, gde su hiljade Novosađana bačene od njihovih kolaboracionista pod led, gde su hiljade Srba ubijeni u Žablju i Čurugu od strane istih takvih, gde su hiljade Jevreja poslati da izginu u Buhenvaldu, Mathauzenu i Aušvicu od strane istih takvih? I to se dozvoljava, i ova skupština se bavi Radovanom Jelašićem, kome bi bilo najlogičnije da se izglasa oduzimanje svih pasoša, da ostane i posle svog mandata ovde da položi račune posle mandata, a ne pre mandata obećanja, da ostane ovde i da vidimo gde će se i u kojoj banci zaposliti i da vidimo da li će moći da podnese sve ono što mu se natovarilo na leđa pre svega njegovom zaslugom proteklihgodina. Zbog čega nemamo snage za to? Lično sam se uvek zalagao za to da se zabrani SRS, ali kada je većina rekla ne, u tom slučaju ne. Postavljam pitanje, hoćemo li sada svi mi da dozvolimo teror većine koja će nam uraditi to da Radovani Jelašići, plaćenici raznoraznih banaka, ne mogu da pobrojim gde je sve čovek radio, sednu na kormilo NBS i prilagode Srbiju u bankarskom smislu svojim potrebama sutrašnjih sinekura. Da li je to ono što ćemo dozvoliti? Možda će nas prinuditi, ali neću da pristanem na to da sam to uradio bez da kažem reč protiv, bez da iznesem elementarno pitanje. Ako ne budemo od ove zemlje napravili Srbiju u kojoj vredi živeti, onda se nemojte čuditi što u njoj u sledećih 30 godina niko neće ostati. Ova zemlja je već najstarija po proseku starosti stanovništva na planeti zemlji, izuzimajući Japan. U Japanu je starost odraz načina života i dobre zdravstvene brige, ovde je starost populacije posledica toga što nema omladine. I nemojte zaboraviti, ako se ne suprotstavimo Radovanu Jelašiću, s jedne strane, neonacistima s druge strane, ako se ne suprotstavimo svemu što od ove zemlje pravi ruglo, a to ne počnemo ovde na ovom mestu, u ovoj skupštini, u ovoj skupštini koja mora da bude glavno sidro parlamentarizma i demokratije u ovoj zemlji, jer ako ova skupština to nije, nema ko da bude. Jer, iznad ove skupštine više u ovoj državi nema nikoga, osim možda poneke banke, osim možda ponekog društva tajkuna, koji novcem poreskih obveznika ove zemlje kupuju svoj sutrašnju poziciju u Srbiji, kao vlasnika Srbije, kada prestanu da budu njeni vladari. Imamo li pravo na to da pristanemo? Ja na to neću da pristanem. Zahvaljujem.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe SRS, DS, G17 plus, SPS, LDP, vojvođanski poslanici. Reč ima narodni poslanik Laslo Varga, a zatim narodni poslanik Vesna Pešić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, SVM će podržati izbor gospodina Radovana Jelašića za guvernera NBS. Mi smatramo da je NBS jedna od retkih institucija koja je od petooktobarskih promena dobro radila. Ovo političko prepucavanje koje celo poslepodne traje je za nas irelevantno. Za nas jedino merilo uspešnosti NBS predstavlja višegodišnja stabilnost dinara. Mislim da je to nesporno i mislim da je ova činjenica - stabilnost dinara - veoma važna za egzistencijalnu sigurnost građana Srbije. Naravno, baca ogromnu senku na izbor gospodina Jelašića činjenica da je on stranački kandidat, ali očigledno, na našu žalost, Srbija u 2007. godini daleko od nekih demokratskih ideala. Na kraju, još jednom da ponovim, mi ćemo podržati njegov izbor iz razloga koje sam naveo.
Reč ima narodni poslanik Vesna Pešić, a zatim narodni poslanik Željko Ivanji.
Poštovane poslanice, poštovani poslanici, poštovani predsedavajući i poštovani građani koji pratite ovu nesrećnu sednicu, gde pokušavamo mi ovde, kao manjina, da se pobrinemo o ovoj našoj državi, u kojoj je ovde neodgovorna većina, kao deo njihove uzajamne trgovine, a među njima ima i onih koji se predstavljaju kao vrhunske srpske patriote, a hoće od jedne od najeminentnijih i najvažnijih institucija za našu državu da naprave najobičniju prčvarnicu. To je zaista neverovatno. Moram da kažem da se čudim, pre svega, DS koja prihvata ovakve ucene i da je danas nas dovela dotle da mi moramo ovde da iskazujemo jedno elementarno i čuđenje i gađenje nad ovim što se danas u parlamentu dešava. Kada se bira guverner, već je dovoljno rečeno da je to regulatorna institucija, da to mora biti nezavisna institucija u kojoj ne može nijedna politička stranka i politika da ima uticaja. To je potpuno jasno. Ali, moramo da kažemo da taj koji rukovodi Narodnom bankom mora da bude i čovek koji je ugledan, ali ne samo ugledan u nekom užem smislu reči, nego to mora biti čovek koji uživa ugled svih nas. Zaista nije dobro, kada je reč o guverneru, da se većinom nameće guverner, da nema saglasnosti oko toga. Tvrdim vam sa ovog mesta, kada je reč o guverneru, da je Odbor za finansije mogao da pozove i neke druge ljude da učestvuju u takmičenju za izbor guvernera. Zašto na predlog jedne političke stranke, kada imamo i Veljka Dugalića, imamo Boška Živkovića, imamo i druge eminentne stručnjake i ugledne ljude u ovom društvu koji su mogli ovde da budu u konkurenciji, i da odbor jednoglasno donese odluku i da nam predloži obrazloženog kandidata, zašto taj kandidat treba da bude guverner Narodne banke. Bez konsenzusa, ovakvim nametanjem, a mi vrlo često govorimo kako nam se stvari nameću, pa nam nameće i međunarodna zajednica, a mi ovde prisustvujemo tome da sada parlamentarna većina, samo zato što ima većinu, nameće ovako pogrešno rešenje danas za Srbiju. Iz svega ovoga što je rečeno i što mi znamo, Radovan Jelašić ne uživa ugled da bude na ovom mestu. Dovoljno je za bilo kog i najnižeg državnog činovnika da mu se vuku bilo kakve afere, bilo kakve vile, bilo kakve mahinacije, da je možda bilo reči i o tome da se izigravalo plaćanje poreza, da se prikazivala manja cifra prilikom kupovine kuće. To je bila ona čuvena afera vile Jelašić, nikada nije bila objašnjena, nikada nismo dobili dokumentaciju. Kažem vam, i da je to portir u državnoj ustanovi ne može da ima bilo kakvu aferu, da nešto prlja njegov moralni lik. A mi treba da biramo nekoga ko je na mestu gde se traži apsolutno moralni lik, sem stručnosti i moral. Znači, niko koima bilo kakvu mrlju ne može da računa na bilo kakav predlog stranke da može da dođe na ovakvo mesto. Ako mi pređemo preko toga, neću da govorim da je pukao parlamentarizam, jer mi ovde ne možemo da se borimo sa nametanjem većine, nije parlamentarizam nametanje većine, nego rasprava i nalaženje najboljeg rešenja za našu državu i naše građane. Mi moramo ovde da služimo javnom interesu. Gospodo, što smo mi poslanici nemoćniji da se izborimo za interese građana i da kažemo da ovakvi likovi ne treba da budu guverneri Narodne banke, poručuje građanima koliko su i oni nemoćni. Koliko mi ne možemo da se izborimo, toliko i oni ne mogu da se izbore. To treba da zapamte i da znaju šta se danas u Skupštini dešava. Osvrnuću se, sem moralnog lika, koji je ovde zaista ključan i veoma važan, da kažem gde su te patriote kada su u pitanju ovakve institucije? Kako mi u svetu nastupamo, na šta mi ličimo? Pogledajte, molim vas, ugledni stručnjak. Da li taj ugledni stručnjak, za koga se u uslovima kaže da treba da bude ugledni stručnjak, gde je on ugledni stručnjak, gde se pokazao kao ugledni stručnjak? Takođe, mora ozbiljno da se uzme i kriterijum, kada je reč o stručnosti, sada prelazim na to, kaže "objavljeni naučni radovi". Da li je mogao gospodin Radovan Jelašić da nas udostoji ili da neko iz njegovog poslaničkog kluba izađe i da kaže gde su ti radovi, da vidimo šta je napisao, koliko radova ima, gde su njegova mišljenja, gde su ekspertize i njegova gledišta kao stručnjaka dokazani? Na kojim međunarodnim konferencijama je učestvovao, gde je izlagao svoje ideje? Da ne kažem da nas je ovde danas ponizio zato što nije došao, da čujemo za narednih pet godina kako će izgledati monetarna politika Srbije. Ne samo da odgovori na naša pitanja, koja su bila veoma teška i komplikovana, nego da kaže i to kako će voditi monetarnu politiku, da znamo šta nas čeka sledećih pet godina. Na to se ovde prave šale, vređaju se posle toga poslanici, izvlači se tamo koješta, umesto da se daju ozbiljni odgovori na ovako ozbiljnu temu. Ne znam da li mi možemo, kao poslanici, više da snosimo odgovornost za ovo što se dešava u Skupštini Srbije. Da izvršna vlast, da li smo mi samo oni koji pečatiramo to, udaramo pečate, pa neka ide kako ide, od državne revizije, nije važno što je ona politička institucija, nije važno što neko ne ume ni biografiju da napiše. A vidimo ovde na osnovu čega se validuje njegova stručnost i njegovi naučni radovi. Zašto to stoji u uslovima? Da je on stručan, da on ima naučne radove, ovde bi bila biografija od pet stranica, a ne da može da stane na pola stranice. Gospodo, shvatite da mi vršimo jednu odgovornu dužnost ovde. Pre svega se obraćam DS, koja je, kažem, za nas veliko razočarenje, ali zato se nadam da će birači umeti da pamte ovo i da kažnjavaju takve stranke koje prelaze preko interesa građana i preko javnog interesa. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Željko Ivanji, a zatim narodni poslanik Dušan Bajatović.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, prošlo je vreme kada su ljude kvalifikovali za neku funkciju objavljeni radovi ili knjige, sada je vreme kada ljude kvalifikuju rezultati koje su ostvarili. Ono što je najvažnije, to je da G17 plus i građani Srbije imaju potpuno poverenje u Radovana Jelašića. Ali, to poverenje mora svoju potvrdu dobiti i sutra, u saradnji NBS i Vlade Republike Srbije, jer bez pune i aktivne saradnje nosilaca fiskalnih vlasti, nijedan plan monetarne kontrole, usmeren na postizanje stabilnih novčanih tokova, ne može biti nikada uspešan. Sveti cilj NBS jeste postizanje i održavanje stabilnosti cena, jer bez mudre monetarne politike, koja obezbeđuje nisku stopu inflacije, niko u ovoj državi ne može biti uspešan i niko ne može živeti od svog rada. Neka je Vladi to uvek na pameti, ali neka je i izvozničkom lobiju jasno da zaradu mogu da steknu samo od kvalitetnog i konkurentnog proizvoda, a ne od slabog dinara. I sada im poručujem da naš dinar nećemo dati. Mi smo na njega ponosni, posle mračnog perioda kada je nemačka marka bila sve, kada je dinar nesuvislo štampan kako bi marke bile izvučene iz džepova nas, koji smo bili sirotinja, sa ciljem da završe u džepu lopova, koji su održavali socijalni mir na taj način. Danas, u 2007. godini, postavljam pitanje - da li smo obećali jednocifrenu inflaciju? Odgovor glasi - jesmo; inflacija je bila 5,9%. U 2007. godini će biti od tri do pet posto, u 2008. godini će biti od dva do četiri posto. To je obećanje koje dajemo ovom prilikom. Kako smo uspeli u tome? Uspeli smo zato što smo vodili fiskalnu politiku koja je to omogućila, od PDV-a do fiskalizacije. To je vetar koji je Narodnoj banci Srbije omogućio da punim jedrima prođe kroz konstantne napade onih kriminalaca koji su zapravo bili nezadovoljni odlukama o oduzimanju dozvola za rad njihovih kvazibanaka, koje su bile mašine za pranje novca, kojima se stalno pokušavalo da se kupi Srbija. To su pare kojima su kupovani poslanici i kupovana preduzeća, kupovani ljudi i kupovane političke stranke. Obračunaćemo se sa kriminalom. Za koju nedelju, predaćemo ovde u Skupštini zakon koji će omogućiti zaplenu imovine kriminalcima. Izmenićemo Zakon o privatizaciji kako bi kriminalcima bilo onemogućeno da kupuju ono što smo krvavo stvarali godinama. Zašto smo predložili Jelašića za guvernera Narodne banke? Zato što je referentna kamatna stopa Narodne banke Srbije za samo devet meseci ove godine sa 20% pala na 9,5%, i to zahvaljujući niskom nivou inflacije, stabilnosti dinara na deviznom tržištu, stabilnom rastu privredne aktivnosti; zato što su devizne rezerve danas 13,59 milijardi dolara, a 2000. godine su bile 300 miliona dolara; zato što je prosečna neto zarada 2000. godine pokrivala prosečnu potrošačku korpu sa 33,7%, u 2006. godini sa 84,2%, a danas sa 97,7%. Zato što je nivo devizne štednje danas 5,5 milijardi dolara, zato što je zatvoreno 30 kvazibanaka, a od 7.000 ljudi, koji je zbog toga ostao bez posla, danas radi 30.000; zato što je unapređen sektor osiguranja, uz učešće od 2% u bruto društvenom proizvodu i rast premija po glavi stanovnika sa 38 evra u 2004. godini na 65 evra u 2006. godini; zato što danas imamo sedam penzionih fondova. Zato što Narodna banka vodi računa o građanima Srbije, preduzimajući mere koje omogućavaju nerealno zaduživanje građana i zato što pruža pomoć građanima u ostvarivanju njihovih prava, na taj način što je formirala poseban centar za zaštitu korisnika finansijskih usluga. Zato smo predložili Jelašića za guvernera i zato mu građani Srbije daju još jedan mandat. Hvala.
Narodni poslanik Čedomir Jovanović, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se po članu 101. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, stav 1, u kome se između ostalog kaže da pravo na reklamiranje povrede Poslovnika imam u slučaju pogrešnog protumačenog izlaganja poslanika. Prethodni poslanik poslaničke grupe G17 plus je na maliciozan način prokomentarisao diskusiju poslanice LDP, gospođe Pešić. Uopšte ne mislim da postoji potreba da branim gospođu Pešić od tako nekorektnog tumačenja njenog izlaganja, ali ću samo zbog javnosti Srbije reći da je gospođa Pešić citirala član 16. Zakona o Narodnoj banci Srbije, u kome se u stavu 2. kaže da za guvernera može biti birano lice koje ispunjava opšte uslove za rad u državnim organima, lice koje ima visoku stručnu spremu, odgovarajuće radno iskustvo u oblasti ekonomije, finansija i bankarstva i lice koje se istaklo kao stručnjak ili naučni radnik u tim oblastima. Upravo citirajući član 16. Zakona o Narodnoj banci Srbije, gospođa Pešić je pružila još jedan argument u prilog raspravi koja je pokrenuta protiv naše volje i koja je direktna pozicija namere parlamentarne većine da ponižava Skupštinu Srbije i time krhku demokratiju u našem društvu. Želeli smo da čujemo gospodina Jelašića ili ozbiljnog predstavnika gospodina Jelašića u raspravi u ovom parlamentu. Ne želimo da slušamo referate koje jedni čitaju, a drugi pišu. Upravo zbog toga ukazujemo na pogrešne i za nas neprihvatljive argumente koji prate celodnevnu raspravu o guverneru Jelašiću. Da li je moguće razgovarati o izboru guvernera Narodne banke, a da se pri tom zaboravi jezik uvrede, koji je karakteristična za srpsku politiku, i da li, u nedostatku bilo kog drugog argumenta, zapravo ovde u parlamentu su počeli da žive argumenti koji su uništili reforme u Srbiji 2003. godine, isključivo zbog ambicije Mlađana Dinkića i stranke G17 plus da se, ne birajući sredstva, vrati na vlast. Mislim da ste u međuvremenu i vi toga postali svesni i da se danas ne bi ponašali onako kako ste se ponašali 2003. godine, ali nažalost, tu cenu plaća Srbija u mnogo većoj meri nego jedna stranka ili bilo koji njen član. Želimo da ova rasprava teče argumentovano i dali smo svoj doprinos upravo tome. Gospođa Pešić je citirala zakon koji su predlagači bili dužni da poštuju, pa da između ostalog, nama kao poslanicima i predstavnicima građana koji su za nas glasali, kažu kakav je to naučni doprinos kandidata za guvernera Radovana Jelašića.
Po Poslovniku, narodni poslanik Paja Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram 104. član našeg Poslovnika, gde se kaže da se mora voditi računa o dostojanstvu Narodne skupštine. Jedan od prethodnika je izašao i rekao ovoj skupštini da je prošlo vreme kada su ljude kvalifikovali radovi i knjige, već rezultati rada. Ova skupština neće sebi to dozvoliti, bar poslanici SRS, na ovako vulgarno govorenje i iznošenje stavova, u cilju odbrane nečega što je teško braniti. Da se razumemo, knjiga i jedan rad ne može da se okvalifikuje nego da je to rezultat nekog rada. Vi taj rad možete ceniti ili da ne cenite, ali kada vam je ukazano da jedna ovako tanka biografija ne dolikuje jednom ovako uglednom mestu, onda budite bar malo dosledni pa pogledajte šta je u tom malom tekstu napisano: "i magistrirao finansije 1995. godine na Univerzitetu Ilinois u Čikagu." Magistrirati to je akademski stepen naučne titule, je l' tako? Šta to znači kad neko magistrira? On se kvalifikovao da može naučnim metodom da posmatra pojave iz oblasti kojom se bavi. Prema tome, nemojte pričati takve stvari. Ova skupština ceni one koji pišu knjige, koji imaju akademske titule i danas bez znanja nema ničega, a pogotovo nema bez stalnog usavršavanja tog znanja i permanentne edukacije. Ko je lokomotiva koja vuče? Upravo nauka, naučnici. Lepo bi bilo da na ovakvu funkciju, kao u drugim zemljama razvijenog sveta, govorite da ste za evroatlantske integracije, stoje i akademske titule iza ljudi i ne mora da bude stotinu radova, ali desetinu stručnih radova. Samo toliko, da vam bude jasno šta mi radikali smatramo.
Reč ima poslanik Dušan Bajatović.
Poštovane kolege, gospodin Albijanić mi je uzeo deset sekundi na ispravljanje mikrofona, čisto da znate. (Predsedavajući: Gospodine Bajatoviću, izvinjavam se, ponavljamo.) Vi ste iz G17, u redu je. Šalim se, izvinjavam se za ovu opasku. Hteo sam da počnem sa tim, kad čovek ovde dnevnopolitički govori, mogao bi da kaže - možda i nisam čovek, ja sam socijalista, nije ni važno. Kad ovde čovek dnevnopolitički govori, onda bi trebalo za ovom govornicom da kaže sledeću stvar, što se vi bavite tom biografijom gospodina budućeg guvernera Narodne banke Srbije, i bivšeg guvernera, jer da je čovek napisao šta je sve radio ne bi se njime bavila Skupština nego verovatno Dragan Jočić. Prema tome, nije logično da tu piše sve šta je radio. Pa, zato što je ministar unutrašnjih poslova, ako neko ne zna. S druge strane, opet narod kaže, zašto mu tražite sve te radove. Da biste bili ekspert veoma je važno da pre toga ništa niste radili i da imate, recimo, završen neki kurs. Pa, dobro, kursadžije ili tako nešto. Ali, neću tako da govorim, postoji jedna mnogo ozbiljnija stvar. Mislim da je gospodin Jelašić, bez obzira što je učestvovao u mnogim stvarima, u stvari samo figura. Centralno pitanje, gospodo poslanici i gospođe poslanice, jeste čiji je kandidat Radovan Jelašić za guvernera Narodne banke? Vlade Republike Srbije? Nije. Prošao je proceduru na Odboru za finansije, ali niko ozbiljan neće da ga brani. Gospoda iz G17 PLUS su ga branili, ali on je rekao da nije njihov član. Čiji je kandidat Jelašić? Jelašić je kandidat MMF za guvernera NBS. Izvinjavam se gospodi iz vladajuće stranke što ne mogu da razdvojim ovde ulogu G17 od ostalih. Mene ne interesuje da li je njih ucenjivao Mlađan Dinkić ili ih nije ucenjivao. Metodologija njihovog dogovaranja je očigledna. Kao što je svima poznata poslovica - možeš kako hoćeš, samo ne možeš dokle hoćeš. Šta je danas MMF? MMF je danas jedna finansijski nesolventna institucija, koja je praktično proterana iz svih država, ponavljam, iz svih država u kojima je sprovodila tranzicione procese. Gde god je radio MMF, tamo su reforme propale, gospodo. Onih koji su pobegli od uloge Međunarodnog fonda u svojoj državi, na primer Slovenija, ne daj bože da spominjemo Kinu jer se ne možemo meriti, ti imaju uspešnu i privatizaciju, i tranziciju, i uspešnu privredu danas. Postoji jedno poslaničko pitanje koje bih hteo da postavim u okviru ovog svog izlaganja, a jeste - da li u NB zaista sede ljudi koji su predstavnici MMF u bilo kojoj formi? Mene interesuje da li ova nezavisna institucija vodi onu politiku koja odgovara Srbiji ili ne vodi onu politiku koja odgovara Srbiji. Prema tome, od toga treba poći. Na osnovu Vašingtonskog sporazuma, šta je politika koju zagovara MMF? Liberalizacija, stabilizacija, privatizacija? O lopovskoj, burazerskoj ili već, ne znam kakvim sve imenima krštenoj, ili kakvim epitetima pridodavanim, privatizaciji svi smo ovde pričali. Ne samo što je ona socijalno nepravedna, nego je bila i ekonomski neefikasna i stvarno je stvorila elitu bogatih ljudi, za koje se postavlja pitanje da li oni mogu, treba da budu ekonomska elita Srbije. Što se tiče stabilizacije, a kasnije ću pričati kako građani razumeju domete rada NBS, tačno je da je evro stabilan, ali je isto tačno da je evro potcenjen. Šta je istina? Istina je da danas u Srbiji zaista preveliku ulogu ima uvoznički lobi. Nema ozbiljnog ekonomiste, nema veze kome i kojoj školi ekonomskoj pripada, koji vam neće reći da je u Srbiji stimulisan uvoz a destimulisan izvoz. Je li to ono što mi hoćemo? Ako ćete se braniti inflacijom u Miloševićevo vreme, teško da će vas građani razumeti. Građani razumeju da projekat privatizacije i stabilizacije ima za rezultat milion nezaposlenih, da Srbija nije ekonomski efikasno društvo, da imamo 1,4 miliona penzionera koje vlast posmatra kao trošak. Hoćete dalje da pričamo o tome šta građani razumeju iz izveštaja koje vi podnosite u procentima, ciframa i gde se mi poredimo sa svetom, a daleko smo od sveta i po kulturi, i po tehnologiji i po proizvodima, a bojim se i po kvalitetu političke elite. Prema tome, gospodo iz vlasti, pre svega se obraćam vama, ovde je teško razdvojiti da li je ovo rešenje gospode iz G17 ili vi svi ovo prihvatate. Ako ćete sa 126 glasova ovo da prihvatite, onda morate prihvatiti i odgovornost za jedan takav potez. Dalje, nikako ne mogu da se složim oko reformi bankarskog sistema. Neću ponavljati argumente koje su ovde dali neki drugi, ali ću izneti jednu tvrdnju. U ovu zemlju su, zahvaljujući malom cenzusu od pet miliona dolara, ušle samo one banke koje su se dogovorile sa vlašću. Tačno je iznela gospođa Jorgovanka Tabaković da su one izašle na 800 miliona evra. Ali, šta to znači? To znači da nema ozbiljnih banaka. To znači da su formirani balkanski oligopoli. To znači da je NBS centralizovala bankarske poslove. To znači da će previše dugo vremena bankarske stope biti jako velike za privredu, a naročito za poljoprivredu potpuno destimulativne. Jasno je zašto su oni išli na stanovništvo. Stanovništvo je željno svega. Dugo godina je vladalo ratno stanje. Posle toga DOS, narod osiromašio, opljačkan, sve je to u redu, ali sa čime ćemo pokrenuti privredu. Ova banka ne radi prema privredi. Vi morate imati mehanizam da utičete na razbijanje bankarskih oligopola. To ne možete NIP, za koji se nadam da će biti razvojni a ne politički, a već sad sumnjam da će biti razvojni. To morate tako što imate domaće banke. Šta je urađeno sa domaćim bankama. Ne samo što su na nakaradan i na krajnje sumnjiv način oterane u stečaj, a bilo bi zanimljivo da se pogledaju bilansni papiri tih banaka, nego je uništen mehanizam kojim bi naša država, ukoliko bi te banke bile u njenom posedu, mogla da utiče na kamatne stope. Zaista se postavlja jedno pitanje i želeo bih da bude postavljeno i kao poslaničko. da li je tačno da, recimo, približno ovome, u Beogradskoj banci danas na računu postoji 11 milijardi dinara, da sa njim raspolaže neki pojedinac, po zahtevu ministra finansija ili nekog drugog ministra. Jedanaest milijardi dinara su jako velike pare za našu privredu, a voleo bih da se isto zna za bivšu Investicionu banku, pa i Jugobanku, Beobanku, kako god hoćete, da ne brojimo sve te banke. Molim vas, neka to bude poslaničko pitanje. Možda ljudi zaista imaju odgovor zašto su te četiri banke upropašćene. Da li je moguće da sedam godina nije završen postupak stečaja ili je pre toga moguća politička volja da država prosto nema mehanizam, jer na taj način oni koji to rade imaju jasno objašnjenje zašto ne mogu na dobar način da intervenišu na finansijskom tržištu i da pomognu pre svega domaću privredu. Isto se odnosi i na stepen zaštite domaće proizvodnje, ali pošto to u ovom momentu nije tema, zaista se postavlja pitanje da prilikom primene ovih preporuka koje dolaze iz EU mi možemo da zaštitimo, recimo, našeg poljoprivrednog proizvođača koji je izložen dampiranim proizvodima iz EU. Ovde se postavlja i sledeće pitanje - zašto neke banke, poput Siti banke, Dojče banke, Frankfurtske banke, pa i neke dobre ruske banke, ne mogu da dobiju licencu? Zato što bi time bio poništen dogovor srpskih oligarha, političkih moćnika, od kojih mnogi sede u Vladi Republike Srbije, i malih banaka, da im ne spominjem imena, jer nemate kome drugom da se obratite, o bankarskim oligopolima, zato su kamatne stope u Srbiji tako visoke. Moram da kažem i da sam veoma zadovoljan što ovde neki, koji su prodali ideje 5. oktobra ili ih izneverili, kako god hoće, danas jedni o drugima jako lepo pričaju, kako su to lopovi, kako su to kriminalci, kako su to međusobno suprotstavljene strane, iznose jedni o drugima prljav veš. Isto tako, hoću da pitam... tako je, gospodine Todoroviću, zato sam i tražio da ovde sedi zapisničar iz Specijalnog suda i da postupa po službenoj dužnosti. Recimo, samo jedan primer, zaista ne bih da vređam ženu, možda ona super radi, ali viceguverner se zove Ana Gligorijević, filolog. Molim vas, vodi samo tri sektora u NBS - Sektor za devizne poslove, međunarodnu saradnju, poslove trezora. Inače, od finansijske struke ima završen kurs u Vašingtonu, Institut MMF-a, tehnika finansijske analize i planiranja. (Zoran Krasić, sa mesta: Na kom jeziku?) To bi bilo na engleskom, gospodine Krasiću. Inače, postoji jedna opravdana sumnja, kao što je bio slučaj i sa CEFTA-om, da je najvažnije da vi poznajete engleski ili možda neki drugi međunarodni jezik, iz prostog razloga što, šta se onda dešava - stigne vam ono što treba da uradite, vi to prevedete na srpski i saopštite našoj dragoj javnosti sve što treba. Da ne bih i svojim kolegama uzimao previše vremena, nužno je što pre doneti zakon o Narodnoj banci, promeniti ova ovlašćenja guvernera, hitno da se napravi restitucija domaćeg bankarskog sistema. Oni su, naime, i Komercijalnu banku počeli da rasprodaju, o Vojvođanskoj banci neću ni da govorim, koja je trebalo da ostane da radi, sve one banke koje su bile domaće i trebalo da ostanu, oni su ih takođe privatizovali. Prema tome, nema mehanizma. Mora se, gospodo, što pre napraviti domaća razvojna banka, sa pristojnim kapitalom, koja će uticati ne samo na kamatne stope, nego biti državni mehanizam za regulisanje kamatnih stopa u celini. Imam jedan predlog za gospodina Jelašića. Pitali su me novinari - šta biste vi preporučili gospodinu Jelašiću, kada bude izabran, da uradi? Zaista imam preporuku - neka da ostavku.
Reč ima narodni poslanik Žarko Korać, po Poslovniku, a zatim Nadica Momirov, po Poslovniku.
Poštovani gospodine potpredsedniče, poštovani narodni poslanici, pozivam se na član 104. Ovde je danas, nije ništa neuobičajeno, otvoreno pitanje načina kako se razgovara ovde u Skupštini i moram da kažem da je tumačenje da postavljanje pitanja o biografiji i ličnosti čoveka koji se bira za guvernera Narodne banke Srbije je protumačeno kao uvredljivo za Skupštinu, za javnost koja ovo gleda. Mislim da je to zaista pogrešno. Guvernera Narodne banke Srbije bira Narodna skupština, što pokazuje ogroman značaj te funkcije. Drugo, on se bira na period od pet godina, znači, znatno duže nego što sebiraju poslanici, koji se teoretski biraju na četiri godine, što znači, ako bude izabran, on će sasvim sigurno biti guverner duže nego što je mandat ove skupštine. Konačno, to mesto ima veoma važnu funkciju, ne samo u okviru monetarne politike jedne zemlje, nego uopšte ekonomskih tokova, pa čak i društvenih i političkih, i otvaranje tih pitanja je posao ove skupštine i njena dužnost. Moram da kažem da nema nikakvih razloga da se bune pojedini i da ovako reaguju, potpuno neprimereno, pojedini poslanici iz stranke G17 plus, neka od pitanja koja su se ovde čula jesu otvorena u javnosti. To ne znači da svako pitanje koje je otvoreno u javnosti poslanik nužno mora da prenese ovde u skupštinsku salu i javno da postavi, ali neka može. Ovde su postavljena dva pitanja. Jedno je da guverner nije dao uverljivo objašnjenje neke finansijske transakcije vezane za kupovinu njegove kuće, odnosno, radilo se o tome da li je plaćen adekvatan porez. Drugo, snosi li on moralnu odgovornost za činjenicu da je njegov viceguverner, izabran na njegov predlog, uhapšen, pritvoren, pušten i da se tu vodi jedan sudski proces. Uzgred, taj čovek je, koliko znam, ispravite me ako grešim, neposredno pošto je pušten iz pritvora, bio savetnik u toj istoj banci, što je zaista jedinstven slučaj, ukoliko je ovo tačno. Drugim rečima, radi se o instituciji, a ne o gospodinu Jelašiću. Završiću s time da čovek koji je više od 10 godina bio u Americi na čelu federalnih rezervi, gospodin Grinsman, svakako je bio najuticajnija ličnost u Americi kada se govorilo o monetarnoj politici i znam, kada je on govorio, cela Amerika je bukvalno čekala da vidi šta će on reći o projekciji njegove inflacije i ekonomskog razvoja SAD. Mi ovde branimo, postavljanjem ovih pitanja, instituciji. Tačno je da je gospodin Jelašić danas kandidovan i da je on do sada bio guverner, ali naša je moralna obaveza da ova pitanja postavimo upravo zbog značaja ove funkcije. Molio bih, kada se ova pitanja postave, da nemamo kao kontrareakciju zaista uvrede i pitanja koja zaista nisu relevantna za ovu temu. Vi ih postavite nekom drugom prilikom, niko vam ne oduzima to pravo. Ali sada, kada se ova pitanja otvaraju, u vašem je interesu da se pruži ubedljiv odgovor na ova pitanja. Za kraj, ako je bilo postavljeno pitanje nekakvog poreza prilikom transakcije kuće, zaista je neobično da niko nije dao ubedljivo objašnjenje da li je to bila jedna zloupotreba ili se radilo o tome da su mediji nekorektno interpretirali. Zahvaljujem se i izvinjavam se što sam produžio.
Narodni poslanik Nadica Momirov, po Poslovniku.
Reklamiram član 104. Poslovnika - narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine i da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem, a u vezi sa onim što je izjavio gospodin Bajatović, odnosno postavio je pitanje - ko predlaže gospodina Jelašića, odnosno, otkud ova tačka dnevnog reda na današnjoj sednici. Prvo, član Ustava 95. kaže - Narodna banka Srbije je centralna banka Republike Srbije, samostalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine, kojoj i odgovara. Narodnom bankom Srbije rukovodi guverner koga bira Narodna skupštine. Vama je po Poslovniku poznata procedura predlaganja kandidata za guvernera, što je urađeno. A ovde imamo saziv, tako da na osnovu člana 106. stav 3. Ustava Republike Srbije, podnosimo zahtev za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini i molimo da, na osnovu člana 166. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, odredite vreme održavanja vanrednog zasedanja, gde su potpisani mnogi poslanici iz nekoliko poslaničkih grupa. Molim vas da se sa uvažavanjem odnosite prema nama koji smo predložili ovu tačku dnevnog reda.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dušan Bajatović.
Hvala, gospodine predsedavajući. Javio sam se samo u vezi sa tim pošto me je gospođa ili gospođica Momirov loše interpretirala. Dakle, nije sporno ko je predložio Jelašića u formalno-pravnom smislu. Nije meni sporan ni član Ustava, ni procedura u Skupštini, ni hitna procedura, ni što sam jutros dobio izveštaj Narodne banke, ništa to nije sporno. Postavio sam suštinsko političko pitanje i voleo bih da me ubedite da nisam u pravu. Po mom shvatanju, Jelašić nije kandidat ni Vlade, ni Odbora, ni G17; on je kandidat MMF-a. Izneo sam razloge zašto Srbija treba da izađe iz te pozicije. Svugde, iz Poljske, iz kompletne Južne Amerike, iz svih zemalja u Evropi iz tranzicije MMF je proteran. Sede još samo po kancelarijama u delu Vlade i u Narodnoj banci. To je moj politički stav, o tome imam informacije i ako bude trebalo, hajde da ukrstimo koplja oko toga. Molim vas, procedura jeste ispoštovana u smislu da smo do kandidata došli u nekoj predloženoj proceduri, ali je politički krajnje sumnjivo kako smo do kandidata došli.
Po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Krasić.
Naravno, to je član 104. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, znate o čemu se radi, gospodine Albijaniću, pa da vam to ne objašnjavam. Mislim da je gospodin Bajatović stvarno u pravu i ako nam je stalo do dostojanstva zakonodavnog tela, onda bi mi stvarno morali da dobijemo odgovore. Svi oni koji su potpisali da se hitno održi ova sednica, pobegli su iz sale. Evo, DS se svela na pet-šest, DSS na tri-četiri, Nova Srbija na nekoliko, G17 uredno sa napisanim govorima, ne sporim, to je njihovo pravo, znam da su vežbali u Subotici. Gospođa Momirov je vežbala kao pretpostavljeni za repliku Zoran Krasić. To znam, to godinama vežbaju oni, ali nije to bitno. Pred ogledalom, na mikrofon, vežbaju oni. Nije to problem, to je njihov individualni izbor. Ali, mi stvarno treba da dobijemo odgovor ko predlaže ovog čoveka. Zvanični predstavnik predlagača pobegao jadnik, ne sme ni da se slika ovde. Doduše, i njemu će da ripnu kraci za koji dan u Nišu. Šta da radimo? Demokratska stranka pobegla, kaže - s tom bandom nemam veze. DSS, neće ni da čuju. Objasnite čemu onda služe narodni poslanici. Gospodin Bajatović je potpuno u pravu. Da li iza ovog kandidata stoje vanzemaljci? Kada smo dolazili u Skupštinu nama su podelili letke. Kaže - Srbija na prvom mestu. Ili, ko je Radovan Jelašić. Da li je Srbija banana republika u kojoj svaki međunarodni prevarant može da se dokopa visoke državne funkcije i srpskih para. Ovde ima državljanstvo, odluka itd. Evo vam, gospodine Albijaniću, da imate. E sada, ovo banana republika; pa banana njega zastupa ovde. On je izašao i pročitao onu biografiju. Predlažem da se ova sednica prekine.
Gospodine Krasiću, molim vas da se sa uvažavanjem odnosimo jedni prema drugima i prema Narodnoj skupštini.
Nije prošlo tri minuta i ne možeš da me prekidaš. Vodi računa o tom poslovniku. Predlažem da oni koji su zaduženi da sprovedu Ustavni zakon da se hitno organizuju, dogovore šta će i kako će, jer očigledno se ovim predlogom vređa Narodna skupština. Mi smo sve i svašta ovde doživljavali, jedan upada u dva u jutru u farmerkama, drugi dođe ovde pa zeva, pa se kliberi po ceo dan. Dosta, bre, ljudi, prekinite više. Kada sam već izašao, moram da skrenem pažnju svima, godinu i po dana čekam odgovor na pitanje gde se državne rezerve Republike Srbije nalaze, u kojoj banci, pod kojim uslovima. Samo da podsetim da smo pre dva meseca i gospođa Jorgovanka Tabaković i ja, ovde sa ove govornice, verovatno dvesta puta postavili pitanje, šta je to urađeno sa blagajničkim zapisima, ko je pokrao pare, ko je napravio deficite. I nema ga ovde ministar finansija da mu postavim pitanje, kako ga nije sramota, nikada neće moći da napravi suficit kao njegov prethodnik. Zato, gospodine Albijaniću, zovite predsednika, organizujete normalan rad u Narodnoj skupštini i prekinite sa ovim omalovažavanjem cele države Srbije.
Reč ima poslanik Dragan Vujadinović.
Poštovane dame i gospodo, kolege poslanici, govoriću kao što sam uvek govorio i kao što sam sugerisao kolegama s leve i desne strane da govore, da o ekonomiji i ekonomskim temama govorimo ciframa. Drugo, ni u kom slučaju neću govoriti o personalnom rešenju, bez obzira da li u pozitivnom ili negativnom smislu. Znači, tiče se institucije Narodne banke i tiče se makroekonomske politike Vlade. Dalje, neću govoriti o dobrim osobinama, o dobrim parametrima, zato što institucija i postoji da ostvaruje rezultate, neke standardne učinke. Pojedinac i institucija postoje da bi ostvarili nešto što se očekuje, što se planira. U tom smislu devizne rezerve, kamatne stope i svi ostali pozitivni pokazatelji su morali i podrazumevalo se da se ostvare. Govoriću, i mislim da to svaka problemska rasprava, bez obzira da li dolazi sa leve ili sa desne strane, treba da sadrži, o problemskom smislu, o lošim, po mom mišljenju, pojavama koje su karakterisale našu makroekonomsku politiku. Dakle, ne vezujem za pojedinca, već za instituciju, za Savet Narodne banke i za Vladu Republike Srbije. Sve tri pojave ću vezivati terminski za 2006. godinu. Prva tačka, kurs i spoljnotrgovinski deficit. Najpre cifre. Prvog januara 2005. godine - kurs 79,08. U maju mesecu 2006. godine, posle 17. meseci - 88,50 prodajni. Na kraju prošle godine 79, posle 24 meseca. Danas, 25. septembra, kurs je 79 dinara. Trideset tri meseca su prošla, kurs je nominalno isti, a u tom intervalu zvanične stope inflacije, one koje je objavio Zavod za statistiku su: 2005. godina - 17,7, 2006. godina - 6,6 i 1. septembar 2007. godine oko 7%. Ukupno kumulativna stopa rasta cena domaćih je 1,34 koeficijent, odnosno 34%. Prema tome, gospodo, neto izvoznici, oni koji su više izvezli nego što su uvezli danas dobijaju isto dinara kao pre 33 meseca, a u međuvremenu su njihovi imputi porasli u proseku 34%, neki daleko više. Toliko o izvozničkom lobiju. Kakav izvoznički lobi? Ja sam predstavnik jedne fabrike velikog neto izvoznika. Kada je počeo ovaj, ničim izazvan, jak dinar, mi smo imali platu u Srbiji veću za 12% od proseka Republike, sada imamo platu manju za 25%. Razlika je preko 30%. Ono što je jak dinar doneo, ono što imamo kao posledicu jeste deficit spoljnotrgovinskog bilansa. Deficit spoljnotrgovinskog bilansa je jedna od kategorija parametara koja je praktično direktno uzrokovana od strane kursa evra prema dinaru. To je ono što sam lično, kao neko ko se bavio našom ekonomskom stvarnošću, osetio. Ispred firmi koje su neto izvoznici, pisali smo poslednjih 20 meseci upozorenja Vladi Republike Srbije da makroekonomska politika umesto da stimuliše neto izvoznike, ona je njih napravila žrtvama ekonomskog trenutka. Zašto? Zato što je jak dinar protivteža velike javne potrošnje. I to je gospodin Jelašić govorio, više puta je to govorio, ali praktično je makroekonomska politika napravila rezultantu, umesto da se dođe do smanjenja javne potrošnje praktično je inflacija čuvana, ciljana inflacija je čuvana jakim dinarom, odnosno nerealnim kursom dinara u odnosu na evro, i time je smanjila izvoznu konkurentnost. Gospodo, Nikola Sarkozi, predsednik Francuske, oštro zamera evropskoj centralnoj banci zato što je evro prejak u odnosu na dolar i time smanjuje izvoznu konkurentnost. Dakle, makroekonomska politika Vlade u idućoj godini, a to ćemo videti u budžetu, mora preokrenuti stvari. Umesto jakog dinara i smanjivanja izvozne konkurentnosti naše privrede i velikog spoljnotrgovinskog deficita, koji iza toga sledi, mora se ići na kresanje javne potrošnje, a na ravnotežni kurs evra... (Predsedavajući: Molim vas malo da čujemo govornika.) ...odnosno evro koji će stimulisati privredu. Zaključak je da mi u budžetu za 2007. godinu očigledno nemamo prostora za promenu makroekonomske politike. Kurs će i dalje biti jak, zato što praktično je zbog ugovora, zbog povećanja javne potrošnje, zbog povećanja plata nema prostora za smanjenje javne potrošnje. Ali, budžet za 2008. godinu, ministar finansija je već nagovestio da će doći do promene ravnoteže, da će se ići na realan kurs, a na drugoj strani da će se bazna inflacija, odnosno projektovana inflacija braniti kresanjem javne potrošnje, koja je nepodnošljivo visoka. Ona dolazi preko 46- 47% bruto društvenog proizvoda. Druga tačka, gde je već govoreno, državne obveznice, odnosno prodaja državnih papira u 2006. godini, već je više govornika ukazivalo na tu tačku. Mi imamo definitivan propust u 2006. godini, kada je referentna kamatna stopa Narodne banke iznosila od 18 do 24%, istovremeno kada je planirana inflacija od 6,6% i kada je došlo do apresijacije dinara od 10%. Znači, jedan nespretan potez, u najmanju ruku nespretan potez Narodne banke. A za taj nespretan potez, mislim da nije odgovoran, bez obzira šta kolega Todorović govori, mislim da nije odgovoran pojedinac, odgovorna je politika Vlade i Savet Narodne banke. Da se radilo o nespretnom potezu pokazuju parametri u 2007. godini. Gospodo, referentna stopa Narodne banke je 9,75 sada, a stopa inflacije oko 7%. To pokazuje da je referentna eskontna stopa Narodne banke uvek na dva-tri posto iznad ciljane stope inflacije i to treba održati. Treća tačka, krediti poslovnih banaka. Mislim i tu da je Narodna banka i makroekonomska politika mogla drugačije da postupi. Sa propisivanjem velikih obaveznih rezervi poslovnik banaka praktično ništa se nije desilo, već se zaduživanje pravnih lica vršilo iz inostranstva, zato što su obvezne rezerve kamatne stope inostranih banaka bile niže, tako da se krajnji dužnici zaduživali u inostranim bankama. Koleginica mi nešto sumnjičavo pokazuje. Konačno, mislim da što se tiče makroekonomske politike Centralne banke i Vlade ovih nekoliko tačaka, a toje referentna stopa Narodne banke, koja je već praktično usklađena, ona iznosi 9,75 u odnosu na inflaciju od sedam-osam procenata, ali pre svega politika kursa, to je pitanje na kome mi kao poslanici moramo ceniti budžet 2008. godine. Moramo po njemu zaključiti da li je došlo do promene u makroekonomskoj politici u onoj meri gde privreda Srbije to zahteva. Inače, mi sa kursom evra, odnosno dinara prema evru na ovom nivou i sa nepostojanjem mera makroekonomske politike, koje bi supstituisale izvoznicima ono što gube na kursu, mi ćemo zaista doći u poziciju da će se spoljnotrgovinski deficit stalno povećavati. Završavam diskusiju; spoljnotrgovinski deficit u ovom momentu prognoza je da će biti oko 8 milijardi dolara, to je opasnih oko 15% bruto društvenog proizvoda. U tom smislu, makroekonomska politika Vlade i Centralne banke se mora menjati, počev najdalje od 2008. godine, jer sa produžavanjem politike prejakog dinara i smanjivanjem izvorne konkurentnosti naš spoljnotrgovinski deficit će preći opasnu zonu visine bruto društvenog proizvoda. U tom smislu moja poslednja poruka jeste - mi treba da glasamo ubuduće i da govorimo o promeni makroekonomske politike u sferi monetarne politike, a da je personalno rešenje stvar, kao što ste i sami rekli, političkog dogovora između stranaka koje sada trenutno predstavljaju vladajuću koaliciju.
Reč ima narodni poslanik Saša Valjarević, a zatim narodni poslanik Nebojša Zdravković.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo danas na ovoj sednici imamo predlog za guvernera Narodne banke, ali to je iz drugog pokušaja. Na prvoj sednici, koja je održana u junu, vladajuća većina nije imala politički dogovor i nije dala poverenje današnjem predlogu, da za guvernera Narodne banke bude predložen Radovan Jelašić. Međutim, posle četiri meseca, verovatno političkim dilovima, iznašlo se rešenje da se predloži Radovan Jelašić ponovo i posle pola sata čekanja na Odboru za finansije nekako su uspeli da izglasaju da Radovan Jelašić bude današnji kandidat. Zarad građana Srbije, s obzirom da stranka koja predlaže ovog kandidata, a to je G 17 plus i njihov predsednik, inače aktuelni ministar, Mlađan Dinkić, prozvao je sve poslanike Narodne skupštine da su oni krivi da svojim neradom doprinose da Vlada ne može da funkcioniše i da zbog toga ne počinje Skupština Srbije na vreme. To je možda mogao da kaže za vladajuću koaliciju, odnosno članove sadašnje vladajuće koalicije iz DOS-a, iz DS-a, DSS-a i G17. Inače, članovi Odbora za finansije iz SRS su i u pauzi, kada Skupština nije funkcionisala, dolazili na sednice, međutim, vladajuća koalicija nije imala tada politički dogovor i nije imala kvorum da bi donela odluku o predlozima i za državnu revizorsku instituciju, a i za kandidata za guvernera Narodne banke. Tako da građani Srbije znaju da izjava Mlađana Dinkića apsolutno ne stoji, da su poslanici SRS i ostalih opozicionih stranaka dolazili na sve sednice, a da iz vladajuće koalicije nisu, jer verovatno nije bio postignut politički dil. Ovaj politički dil, koji je rezultirao da ponovo bude predložen Radovan Jelašić, vidi se i na samoj sednici, koja je imala takav tok da nisu uopšte komentarisali u vezi predloga, već su jednostavno po nalogu stranaka glasali da on bude prihvaćen kao kandidat. Što se tiče Radovana Jelašića, koji je bio viceguverner kada je Mlađan Dinkić bio guverner Narodne banke, koji su doveli do toga da se uništi kompletan bankarski sistem Republike Srbije, koji su posle toga osnovali Nacionalnu štedionicu, prikazali je kao domaću banku, gde su dobili ekskluzivno pravo da vraćanje stare devizne štednje ide preko te banke, pa se postavlja pitanje zašto se dozvolilo da se dokapitalizacijom izgubi većinski deo države u kapitalu Nacionalne štedionice i da se ona posle proda Grcima. Znači, to je smišljeno urađeno, uništen je kompletno domaći bankarski sistem. Sve zgrade SDK i sve njihove ispostave u svim gradovima je dobila tada Nacionalna štedionica, a posle toga je prodato jednoj grčkoj banci. To su uspesi Mlađana Dinkića, koji su rezultirali zajedno sa sadašnjim guvernerom, predloženim Radovanom Jelašićem, da su desetine hiljada radnika, tada domaćih banaka, ostale bez posla. Kako funkcioniše privreda u našem društvu, vidimo da od 2000. do 2007. godine imamo milion nezaposlenih, da ove banke koje su sada otvorile svoje ekspoziture ili svoja sedišta u Srbiji zapošljavaju vrlo mali broj ljudi, tako da ono o čemu su oni pričali kada su zatvarali domaće banke, da će biti svi uposleni, nije uopšte tačno. Bilo je dosta eksperata i stručnjaka u Srbiji koji su mogli da konkurišu za ovo mesto. Međutim, verovatno da bi G17prikrio sve svoje malverzacije koje je radio Mlađan Dinkić dok je bio guverner, a posle nasledio i Radovan Jelašić, morali su da predlože njega. Đelić pre formiranja ove vlade je govorio, kada je bio kandidat za premijera, da neće dozvoliti ucene G 17 plus da se Radovan Jelašić zadrži na mestu guvernera Narodne banke Srbije, međutim i tada je popustio. On je ostao guverner. Vidimo da i sada ucenjivanje od strane G17 i dalje funkcioniše uspešno, mada, kažem, prvi put nije bilo uspešno u julu, kada nije dobio saglasnost svojih koalicionih partnera, ali je dobio saglasnost juče na Odboru za finansije. Čuli ste malopre od kolega kada je bila maltene skoro prazna ova leva strana s moje strane, od strane njegovih koalicionih partnera koji su trebali da podrže gospodina Jelašića da nikog maltene nije bilo u sali, jedan ili dva poslanika iz vladajuće koalicije. To samo pokazuje koliko oni uopšte podržavaju današnjeg kandidata. Inače, današnji kandidat, Radovan Jelašić, ne zaslužuje uopšte da bude predložen na ovako visoku i važnu funkciju za državu Srbiju, da bude guverner Narodne banke Srbije, jer znamo da je u ovom proteklom mandatu imao niz afera koje su stajale iza njegovog imena i prezimena. Podsetiću vas od afere ''Kofer'', kao što je malopre kolega pomenuo, kada je viceguverner Simić bio uhapšen, kada je bilo pomenuto ime i kada je bio prozvan guverner Narodne banke Srbije Radovan Jelašić, da je taj novac bio namenjen za njega. Kako objasniti kada dozvolu za otvaranje banaka potpisuje guverner, ne može da potpiše viceguverner, nego guverner potpisuje, a zna se da je Kreditno-eksportna banka, koja je dala taj procenat ili mito da bi dobila dozvolu, preko, sigurno, Simića pokušala to da prosledi sadašnjem guverneru. Pošto se vi, gospodo, zalažete za evropske integracije i želite da nam prikažete kako hoćete demokratski da vladate, taj isti guverner je trebalo momentalno da podnese ostavku i da odgovara za stanje u Narodnoj banci Srbije, jer ne može tako nešto da se desi pod okriljem tako važne institucije za funkcionisanje ove države, a da ne odgovara čelni čovek, a to je guverner Narodne banke. Osim te afere pominjala se afera, a bilo je čak govora da će biti pokrenut postupak protiv guvernera u vezi kupovine vile na Dedinju. Međutim, o tome su pisali svi mogući mediji, a od toga nije bilo ništa. To je bilo prolazno, brzo se zaboravilo i, gle čuda, ponovo nam predlažu takvog kandidata da bude kandidat za guvernera Narodne banke. Malopre je kolega govorio o kursu. Jeste, kolega, kurs je već tri godine na 79-80 dinara. Međutim, i vi verovatno ne verujete u to da je to realan kurs dinara u Srbiji, što i nije. Svi pokazatelji govore da ovaj kurs nije realan i da se sa ovim kursom upravo forsira uvoznički lobi, a reći ću vam i zašto. Zato što i u budžetu, koji je usvojen ove godine, van svih rokova koji postoje u Zakonu, najveći deo prihoda u budžetu je od dažbina naplaćenih od uvoza strane robe. Mi znamo da u Srbiji je privreda u totalnom kolapsu, da od 2000. godine, posle ove pljačkaške privatizacije, nijedno industrijsko preduzeće više ne funkcioniše. Sva roba se sada uvozi i mi više nemamo domaću proizvodnju. Ove male privatne proizvođačke firme koje se otvaraju, nisu dovoljne da bi pokrile ili da bi se izborile sa ovim uvozničkim lobijem. Znamo da mnogi politički moćnici koji su bili u prethodnoj vladi, koji su i sada u ovoj vladi i koji su sad u čelnim ministarstvima jesu ti koji podržavaju uvoznički lobi u vezi uvoza kompletne robe koja je na teritoriji Republike Srbije. Nije uopšte tačna vaša konstatacija da je on očuvao ovaj kurs, jer ovaj kurs uopšte nije realan prema situaciji koja je, a što se tiče monetarne politike naše zemlje. Jedina dobra stvar koju možemo reći za Jelašića je što je u intervjuu lista ''Pravda'' pre tri dana kritikovao rad ove vlade i uopšte ministara finansija i ostalih čelnih ljudi ove države da ne vode dobru monetarnu politiku ove države i da je projektovana inflacija, koja je bila za ovu godinu 6,5%, probijena i da nam se ne piše dobro. To je, dakle, jedina pozitivna stvar kada je Jelašić dao taj intervju i da će opet na teret građana Srbije sprovesti preko poslovnih banaka da se kao spreči inflacija. On ne može da utiče na Vladu i sigurno kada ga Vlada predlaže on mora da bude slepi poslušnik i da izvršava sve one naloge koje mu Vlada zadaje.
Za reč se javio narodni poslanik Nebojša Zdravković, a neka se pripremi narodna poslanica Aleksandra Jerkov.
Gospodine potpredsedniče, poštovani narodni poslanici, možda ni u jednoj drugoj zemlji pitanje guvernera Narodne banke nije toliko usko povezano sa monetarnom politikom kao što je slučaj kod nas i to ne bez razloga. Guverner o kome je reč, gospodin Radovan Jelašić, personifikuje politiku koja podrazumeva Srbiju uključenu u svet, modernu zemlju, dostojnu poštovanja, sa stabilnim dinarom i povoljnim ekonomskim ambijentom za strana ulaganja i domaću privrednu inicijativu. Verujem da to i vi znate. Zato, apelujući na vaše opredeljenje da gradite modernu i stabilnu Srbiju, molim vas da pitanju guvernera Narodne banke za trenutak ne prilazite sa uskostranačkih pozicija. Ako se učinak nečijeg rada meri po rezultatima, što bi trebalo da je merilo svačijeg rada, ondagospodin Radovan Jelašić ima čime, i te kako, da se pohvali. Ove godine ukupna inflacija biće oko 6%, a bazna oko 3%, s tim što postoji mogućnost da će rast cena biti niži i veoma mali rizik da će se premašiti te stope, ali će, naravno, monetarna politika reagovati tako da ograniči njihov eventualni uticaj. Inače, što ono najbolje govori o sposobnostima guvernera Jelašića, NBS je svoj cilj, postizanje bazne inflacije od 4 do 8% u 2007. godini, zacrtala još tačno pre godinu dana. Održivost niske i stabilne inflacije zahteva da se odluke donose na bazi očekivanog, a ne na bazi ostvarenog kretanja cena. Siguran sam da vas raduje što je za 2008. projektovan cilj da bazna inflacija bude od 3 do 6%, u 2009. godini da bude između 2 i 5%, a 2010. godine između 2 i 4%. Verujem da je nama svima cilj, u ovom visokom domu, da Srbija ima modernu monetarnu politiku, koja će ostvariti preko potrebni ambijent za ukupne reforme, za kojima nažalost vapi svaki segment našeg društva. Mislim da NBS upravo to čini, gradi savremenu instituciju centralne banke, koja će sutra biti spremna za pridruživanje evropskoj porodici. Zato, poštovane kolege narodni poslanici, u interesu onih koji su nas birali da ih predstavljamo u ovom visokom domu, u interesu budućnosti naše dece, podržimo guvernera Jelašića, pre svega u striktnom poštovanju osnovnog cilja koji je zakon i postavio NBS, a to je postizanje i održavanje stabilnosti cena. Podržimo jednu profesionalnu, odgovornu i modernu monetarnu politiku, onu monetarnu politiku koja obezbeđuje nisku stopu inflacije, jer danas nema zemlje ni u našem okruženju, ni u Evropu koja ima visoku inflaciju. Naravno, treba da podržimo i nezavisnu centralnu banku. To ne znači da Narodna banka ne treba da koordinira sa Vladom, naprotiv, najbolji rezultat se može postići ukoliko se zajednički radi na postizanju i održavanju niske stope inflacije. Ali, nezavisnost centralne banke podrazumeva se da se Narodna banka neće baviti direktno ni socijalnom, ni kvazirazvojnom politikom, ni zapošljavanjem, izvozom ili regionalnim razvojem, a ponajmanje izbornim tajmingom, već da će voditi monetarnu politiku koja obezbeđuje stabilnost cena i da će se preko toga postići svi ovi navedeni ciljevi koje sam upravo nabrojao. Na kraju, svima nam je poznato u kakvom trenutku živi Srbija. Teškoće su velike, ali je važno kakve su nam i perspektive. Sa monetarnom politikom, koju na najbolji način ostvaruje NBS sa gospodinom Radovanom Jelašićem na čelu, jasni su putokazi: uključenje u svet, stvaranje ambijenta za ulazak stranih investicija. Jer, kao što neko reče, sposobnost stvaranja novca je mnogo značajnija nego da imate novac. Da je tako svedoče i primeri naših suseda Rumunije i Bugarske, koje su zahvaljujući sprovedenim reformama, posebno u oblasti monetarne politike, postali punopravni članovi EU, na čemu im čestitamo, ali se istovremeno zalažemo za preko potrebne reforme, koje će Srbiju uvesti u društvo modernih evropskih država. Izazovi koji stoje pred Srbijom su zaista veliki, ali naše obaveze i odgovornosti da nađemo dostojan odgovor teškoćama pred kojima se nalazimo. Verujemo da je monetarna politika, koju je uspešno sprovodio i za koju se zalaže guverner Jelašić, najbolji je odgovor tim izazovima. Hvala.
Hvala narodnom poslaniku Nebojši Zdravkoviću. Po Poslovniku, narodni poslanik Slobodan Maraš, pa po Poslovniku narodni poslanik Vladan Batić. Neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Marton.
Poštovani potpredsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se u skladu Poslovnika i hteo sam da postavim vama, gospodine predsedavajući, jedno pitanje. Da li ste možda pozvali kandidata za guvernera, gospodina Jelašića, da dođe ovamo, ili imate možda saznanje da li ga je neko pozvao od onih koji su pre vas sedeli na tom mestu. (Predsedavajući: Upravo je potpredsednik Albijanić na konsultacijama sa predsednikom.) Hteo sam da vas pitam, ukoliko ga niste pozvali, zašto nije pozvan, a ukoliko ne može on da dođe, voleli bi ako može da dođe neko od onih ko ga je predložio, da nam odgovori na neka pitanja. Ili ga je možda predložio neko treći, možda na primer šef uvozničkog lobija, osoba koju smo više puta ovde spominjali, znači gospodin Mišković, vlasnik Delte, možda ga je on predložio. Ako nije on, ko ga je predložio, da vidimo ko ga je predložio i da on dođe ovamo da nam odgovori na neko pitanje. Očekujem od vas, gospodine potpredsedniče, da založite svoj autoritet da pozovete gospodina Jelašića da dođe ovamo da nam odgovori na neka pitanja.
Hvala na poverenju. Reč po Poslovniku ima narodni poslanik dr Vladan Batić.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, odredba člana 226. Poslovnika. Da živimo u nekoj srećnoj zemlji, danas bi u parlamentu te zemlje bio praznik. Bira se čovek koji na jednoj od najodgovornijih funkcija u jednoj ozbiljnoj državi i ovde bi se sve poslaničke grupe dogovorile oko te ličnosti, a to bi morala da bude ličnost najviših stručnih kvalifikacija i najviših moralnih vrednosti. Nažalost, ne živimo u srećnoj zemlji. Da živimo u nekoj normalnoj zemlji, vodila bi se polemika između predstavnika vlasti i opozicije u parlamentu, ali polemika o finesama i detaljima monetarne politike, koju treba da reprezentuje guverner Narodne banke te zemlje. Mi očito ne živimo ni u srećnoj, ni u normalnoj zemlji, i zato ovde polemišemo o čoveku koji je kandidat za guvernera Narodne banke, dakle za jednu od najodgovornijih državnih funkcija, a ne ispunjava nijedan od dva osnovna kriterijuma koji su neophodni za obavljanje jedne tako značajne funkcije. Niti je stručan i kompetentan, niti je čovek visokih moralnih vrednosti. Moje pitanje je, između ostalog, bilo, da li je moguće da raspravljamo uopšte da na mestu guvernera bude čovek koji je utajio porez, i to svi mi znamo, to čitava javnost Srbije zna, svi građani znaju, ali pošto je to rezultat nekakvog koalicionog dogovora i koalicione trgovine - nikom ništa. Podsetiću vas na taj detalj, bez obzira što me te pikanterije ne interesuju. Ne može se više kupiti ni plac na Dedinju od 15,5 ari za 380.000 evra. To bi bilo krivično delo čak da je učinio anonimni pojedinac, i on bi se verovatno našao na udaru zakona i verovatno bio na optuženičkoj klupi ili u zatvoru. Ali, kada to uradi čovek koji je guverner Narodne banke i sada ponovo kandidat za guvernera u još jednom mandatu, to je u realnom svetu nezamislivo. Setite se one silne medijske polemike, da su se javljali biznismeni Nebojša Mišić, Zoran Drakulić i mnogi drugi, da su tom vajnom guverneru nudili dvostruki iznos novca, ali njemu je pomogao neko i iz uprave prihoda, a i on i uprava prihoda pod pokroviteljstvom iste političke stranke. I - nikom ništa. Sada svi žmure, ali pošto je to pitanje savesti ili savesnosti, ne možemo polemisati o tuđoj savesti, a da se ne upitamo za sopstvenu savest. Zbog toga se, gospodo, uvažene kolege iz DS, obraćam vama, ne drugima, nego kolege poslanici DS, koja je to granica, koji je to moralni rubikon, koja je to etička barijera koja se može preći zarad amnestiranja ili aboliranja onih koji treba da budu na optuženičkoj klupi? Gospodine Vujadinoviću, izuzetno vas respektujem, ali niste smeli da govorite u uvijenoj formi. Rekli ste sve najgore, a nije personalno rešenje. Pa, svaku funkciju obavlja čovek, pojedinac sa imenom i prezimenom. Moje pitanje vama je, kao ekspertu, hoćete li da glasate za Radovana Jelašića ili ćete se povinovati partijskoj disciplini? Gospodin Slobodan Gavrilović je u svojoj knjizi napisao štošta o Radovanu Jelašiću. Gospodo, vaš Dragoljub Mićunović takođe. I, da vas podsetim, da je portparol vaše stranke tada, ne znam da li je i danas, gospodin Đorđe Todorović, rekao - prvo, sramotno je da u vreme, kada većina građana jedva spaja kraj s krajem, guverner kupuje vilu; stvarno mislim da je red da nam guverner kaže koliko je stvarno platio i odakle mu toliki novac, ističe portparol DS-a Đorđe Todorović. Dakle, tako ste govorili u ono vreme, a danas ćutite. Neki od vas su bili u onom pokretu čiji je moto bio "samo vas gledamo", a sada samo žmurite na oba oka.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marton.
Poštovani predsedavajući, poštovane poslanice i poslanici, na dnevnom redu današnjeg zasedanja Narodne skupštine je izbor guvernera NBS. Poslanici LSV neće podržati ovaj predlog i glasaćemo protiv gospodina Jelašića. Radovan Jelašić je na čelo NBS došao februara 2004. godine. Poslanici Skupštine su tada taj izbor smatrali nezakonitim ili prvim pojavnim oblikom nelegalnosti legalista. Kao što znamo, bila je to kapara za koaliciju, kao što su tada neki poslanici govorili. Prošao je mandat te vlade, održani su novi izbori i Radovan Jelašić je ponovo kandidat za guvernera NBS. Letos, na sednici Odbora, nije bilo potrebnog broja glasova da se Jelašić predloži za kandidata i svima je to jasno ukazivalo na to da koalicioni partneri nisu baš prezadovoljni predlogom da guverner produži svoj boravak na ovu za Srbiju veoma važnu funkciju. Nedavno je veb-sajt "Poslovni dnevnik" preneo izjavu potpredsednika Vlade Republike Srbije, Božidara Đelića, u kojoj on zahteva promenu monetarne politike zemlje i optužuje NBS za visoke troškove od 400 miliona evra, koliko Srbiju košta održavanje projektovane inflacije. Dakle, postoji očito neslaganje među koalicionim partnerima. Potpredsednik Đelić je ipak, kao što vidimo, pristao na ostanak Jelašića na funkciji, ali valja pomenuti da se u Vladi Srbije priprema novi zakon o NBS, koji se sprema bez konsultacija sa NBS i kojim se u velikoj meri smanjuju ovlašćenja najvažnije finansijske institucije u zemlji. Koliko je poznato nama u LSV, Predlogom zakona predviđa se formiranje Veća guvernera, sa ciljem smanjenja uticaja Radovana Jelašića. Veoma je važno istaći da bi veće imalo ovlašćenja da određuje uslove za prestanak mandata guvernera i ocenjivanja njegovog rada. Dakle, jasno je da nema opšte saglasnosti u vladajućoj koaliciji oko izbora čelnog čoveka NBS, ali jasno nam je kako ova koalicija radi. Možda nekima u vladajućoj koaliciji smeta i umešanost Jelašića u "aferu kofer" i činjenica je da je baš on na mesto viceguvernera NBS predložio Dejana Simića, koji je uhapšen u ovoj aferi. Setimo se i "afere vila" kada je, kao što je poznato, Jelašić kupio, po nikad razjašnjenim okolnostima, vilu od 180 metara kvadratnih i 15 ari zemlje na Dedinju, zvanično za 380.000 evra, odnosno za svega 25 posto realne cene koštanja kuće i celog imanja. Podsetio bih i na to da je Jelašić bio i veliki kadrovik u prethodnoj Koštuničinoj vladi i da je njegovo delo imenovanje Mirka Petrovića za generalnog direktora "Dunav osiguranja", iako je on, od pet propisanih uslova, ispunjavao samo jedan. Kao poslanik iz Vojvodine, voleo bih da je Jelašić imao mali odnos prema institucijama Vojvodine, jer je bio veoma redak gost naših pokrajinskih institucija. Ovo su samo neki od razloga zbog kojih LSV neće podržati ovaj izbor i pozivamo one koji su ga žestoko kritikovali pre nekoliko godina - DS, a i sada to rade, samo malo tiše, da i oni pritisnu crveno dugme i ne podrže ovaj izbor. Na kraju, poslanici LSV, da podvučem, ne glasaju za gospodina Jelašića.
Za reč se javio narodni poslanik Slobodan Maraš, po Poslovniku.
Poštovani potpredsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se u skladu sa povredom Poslovnika, odnosno u skladu sa članom 98. Želim da vas još jednom opomenemo da prekinete sednicu i da pozovete kandidata za guvernera, gospodina Jelašića. Ne bi želeli da ovo ispadne jedan vid opstrukcije. Jednostavno, mislimo da je kandidat za guvernera, zbog značaja funkcije, neophodno da bude ovde prisutan i da odgovori na mnoga pitanja koja su postavljena. Mi smo izrazili svoj stav govoreći da ćemo glasati protiv, pre svega zbog toga što je deo političke pogodbe, znači iz političkih razloga. Druga stvar je stručnost, a treća stvar je to što je umešan u veliki broj afera. Malopre je kolega Marton iz kluba vojvođanskih poslanika spomenuo da je gospodin Jelašić veoma malo obraćao pažnju na Vojvodinu. Ne bih mogao da se složim s vama, kolega, iz prostog razloga što se gospodin Jelašić veoma angažovao u dve institucije, odnosno dve banke kada je u pitanju Vojvodina: Vojvođanskoj banci, gde je svim silama pokušavao da uvede OTP i nakon toga Kulskoj banci, gde je uspeo da uvede OTP i da stavi za jednog od direktora svog odličnog saradnika, kurira u akciji "kofer", gospodina Simića. Moram da istaknem, kada je u pitanju Vojvodina, on je bio angažovan samo po tom pitanju, znači da u Vojvođansku ili Kulsku banku uvede OTP.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Ranđelović. Malopre sam rekao da je potpredsednik Albijanić na potrebnim konsultacijama, uskoro će stići.
Poštovani predsedavajući, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici i narodne poslanice, samo bih se nadovezao na diskusiju kolege Slobodana Maraša. Poslanici LDP su postavili više pitanja na koja nisu dobili odgovor. Meni je jako žao što je prethodnik uvaženog predsedavajućeg sebi dozvolio luksuz da flagrantno krši Poslovnik, i to članove 87, 99, 100, 101, 104. i 226, a da i ne pokuša da nam da odgovor zbog čega je to uradio. Dao je sebi i pravo na luksuz da tumači pravo i time uvredi sve nas koji se bavimo pravnom naukom. Dajući svoje viđenje tumačenja prava, zaboravio je da postoje pravni instituti, kao što je celishodnost, dobri običaji i jedan pravni institut koji se zove javno slušanje ili javno saslušanje, zavisi od prevoda. Dao je sebi za pravo da kaže da je apsolutno nepotrebno da ovde među nama sedi guverner Jelašić i da nam da potrebna objašnjenja. Sada nije prisutan i očigledno je da ćemo mi biti uskraćeni za potrebna objašnjenja i da ćemo biti uskraćeni za sve ono što smo tražili i od predsedavajućeg i od predlagača. Zato molim sadašnjeg predsedavajućeg da učini sve da se zahtevima poslanika LDP izađe u susret i da se prestane sa flagrantnim kršenjem Poslovnika.
Reč ima narodna poslanica Miroslava Pejica, a neka se pripremi narodni poslanik Žarko Korać.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče, poštovano predsedništvo, mislim da je malo državnih funkcionera na našoj političkoj sceni u prošlosti koji su tako profesionalno vršili svoju dužnost, kao što je guverner NBS, gospodin Radovan Jelašić. On je uspeo da uticaj politike potpuno odvoji od rada NBS. Podsetiću samo da je NBJ oktobra 2000. godine imala 360 miliona dolara deviznih rezervi, a zaključno sa 31. 12. 2006. godine, NBS je imala 12 milijardi dolara, što je 33 puta više. Htela bih da podsetim da su devizne rezerve eks-Jugoslavije bile 10,3 milijardi dolara u vreme raspada, pomena radi. Vraćanje stare devizne štednje, jačanje bankarskog sistema, vraćanje poverenja naših građana prema bankama, sigurno su zasluge Vlade Republike Srbije i, naravno, aktuelnog guvernera NBS, gospodina Radovana Jelašića, na čijem se čelu nalazi od 1. marta 2004. godine. Kao odraz monetarne stabilnosti, obim dnevnog prometa na međubankarskom deviznom tržištu za poslednjih godinu dana u Srbiji je povećan 2,5 puta, a u avgustu je iznosio 174 miliona dolara. Iako je ovaj nivo prometa relativno mali u odnosu na tržište u nekim od članica Evropske unije, ohrabruju visoke stope rasta dnevnog prometa, što ukazuje da se međubankarsko devizno tržište u Srbiji ubrzano približava razvijenom deviznom tržištu. Svedoci smo i da je guverner Jelašić za nešto više od tri godine, koliko je na čelu Narodne banke, držao čvrst kurs dinara i stabilnost dinara. Politika stabilnog dinara je veoma važna, jer ne samo da sprečava inflaciju, nego i dovodi do smanjenja kamatnih stopa na kredite, koje su se tokom prošle godine smanjivale. Nema razloga da ne verujemo rečima guvernera da će devizno tržište biti dodatno liberalizovano tokom ove godine. Za svaku je pohvalu i namera da se putem mehanizma supervizije više usmeravaju krediti prema privredi, a manje prema građanima, kako bi manje novca išlo u potrošnju. Upravo je guverner Jelašić, gledajući kreditni portfelj banaka, jedini smogao hrabrosti da kaže da i dan-danas ljudi u Srbiji imaju iste potrošačke manire kao što je to bilo 80-ih godina, ali plate dugo još neće biti kao što su bile 80-ih, i da ovo zaduživanje, u koje građani sada hrle, neće pojesti inflacija kao u vreme 90-ih, jer je sve indeksirano. Naš građanin treba sam da proceni da li želi da živi u nekoj monetarnoj bajci, da dobije više dinara a da mu obaveze konstantno rastu ili da kaže da je bolje da sve to spusti na mnogo niži nivo i da se više bavi poslom, a ne time da li će na jednom mestu uzeti zajam od 2,5 ili 2%. Dakle, ove dugove ovog puta neće pojesti inflacija. Namerno ističem ovaj segment kao primer odgovornog ponašanja jednog državnog funkcionera. Kao što reče u jednoj prilici novinar Miša Brkić, za guvernera Jelašića ne može se reći da je politička opozicija srpskoj vladajućoj koaliciji i da tako oštro javno upozorava Vladu i njene ministre kada su u pitanju njihovi politički ciljevi i ambicije. Njegova upozorenja, bar se tako do sada pokazalo, imala su u stranačkim krugovima visoku specifičnu težinu i tumačena su kao zabrinutost odgovornog državnog činovnika kome je na čuvanje poverena nacionalna valuta. Pošto mu to i piše u opisu radnog mesta, Jelašić je svoj posao shvatio i kao obavezu da, kad god je ugrožena stabilnost cene i valute, javno progovori o merama i učincima onih koji su do toga doveli. Upravo iz ovih navedenih razloga odgovorno tvrdim da je Radovan Jelašić očigledno stručan, jer je očuvao stabilnost dinara, finansijsku stabilnost, vratio poverenje bankama i funkcionisanje kreditnog biroa. Ali, da li zadovoljava apetite nekih i da li možemo postati normalna država, u kojoj će se neke stvari vrednovati po rezultatu a ne po političkoj pripadnosti, ostaje da pokaže vreme koje je pred nama, pred odgovornosti svakog od nas i odgovornosti ove skupštine. Hvala.
Hvala vama. Po Poslovniku, narodni poslanik Miličković. Izvolite, Milisave, a potom dr Vladan Batić.
Dame i gospodo, isprovociran govorom svoje prethodnice, javljam se po Poslovniku i članu 225. i 226, i tražim sledeće objašnjenje i obaveštenje. Da li su Mlađan Dinkić i guverner Jelašić zadužili državu Srbiju za milijardu i 650 miliona evra tokom 2006. godine? Da li su taj novac pretvorili u dinare po kursu od 85 dinara za jedan evro, a zatim ga plasirali u blagajničke zapise Narodne banke Srbije, koji su tada donosili kamatu od 22-24%? Da li je taj novac, koji je Narodna banka Srbije dobila od blagajničkih zapisa, Jelašić koristio da bi oborio kurs evra, a da li je za to i korišćen novac od privatizacije? U trenutku kada su oni naplatili novac i kamatu od blagajničkih zapisa, jedan evro je koštao 79,01 dinar i na ovaj način su strane banke u Srbiji, za kratko vreme, ostvarile zaradu od 305 miliona dolara. Iz ovoga se može zaključiti da je Jelašić jedan običan lobista stranih banaka koje, zahvaljujući njemu i visokim kamatama na blagajničke zapise, pljačkaju poreske obveznike. Ova pljačka, poštovani građani, mnogo je veća od suma koje se pominju u kiparskoj aferi. Obzirom da nema ko da mi da ovo objašnjenje, molim vas da ovo moje pitanje tretirate kao poslaničko pitanje. Hvala.
Dr Vladan Batić. Izvolite. Takođe po Poslovniku. Neka se pripremi gospođa Borka Vučić. Naravno, pre toga gospodin Slobodan Maraš, po Poslovniku.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, imamo još nekoliko pitanja za nadležne u policiji i tužilaštvu u vezi sa delovanjem ili bolje rečeno likom i delom Radovana Jelašića. Dakle, šta se dogodilo sa krivičnom prijavom advokata Aleksandra Lojpura protiv Radovana Jelašića zbog reketiranja jedne banke za dva miliona evra? To je prvo pitanje. Zašto je obustavljena istraga u čuvenoj aferi "kofer"? Odgovor - zbog Radovana Jelašića. Dejan Simić je u celoj toj priči kolateralna šteta, ali pošto i kolateralna šteta ima jezik, onda je posle završetka istrage i ukidanja pritvora vraćen na mesto savetnika u Narodnu banku, a zatim je pod pokroviteljstvom Radovana Jelašića gospodin Dejan Simić, što je jedinstven slučaj - dajte mi takav primer, da se čovek goni za krivično delo, gde se može izreći kazna od preko 5 godina zatvora, da može uopšte da zasnuje radni odnos - pri tom zasnovao radni odnos na mestu direktora u OTP banci, koja je inače nastala spajanjem i privatizacijom Cepter, Niške i Kulske banke. Naravno, pošto je Radovan Jelašić promoter banaka koje dolaze uglavnom sa teritorije Mađarske, onda se ponovo vraćamo na temu pranja para preko računa HVB banke u Segedinu, preko računa Hipo-hejvort kompani, plastika Zorana Mitrovića, koji je pred UBOPOK-om iscrpno dao podatke šta se dogovorio sa Bojanom Zečevićem i Mlađanom Dinkićem oko pranja para u toj banci. Naravno, šef UBOPOK-a Mladen Spasić je čitavu priču zataškao. Konačno, opet pitanje za kolege poslanike iz Demokratske stranke - gospodo, moram da vas podsetim da je moj uvaženi kolega, sadašnji ministar pravde, Dušan Petrović, 30. maja 2005. godine, u intervjuu za Kurir, rekao da se mora ispitati do detalja poreklo imovine... Mićune, i vi bi trebalo da kažete nešto o Radovanu Jelašiću, ali ovde sa ove govornice. (Predsedavajući: Izvolite, gospodine Batiću.) Biranim rečima, kojim ste ga inače ranije pominjali. (Predsedavajući: Molim gospodina Batića da se koncentriše na poslanike.) Gospodine potpredsedniče, vi ste dozvolili ovde neku veselu atmosferu, za koju nisam ja kriv. (Predsedavajući: Ja sam slab prema gospođi Vučić i gospodinu Mićunoviću, izvinjavam se. To sam davno rekao.) Ne bih da se bavim vašim slabostima, nego da nastavim. Dakle, Dušan Petrović je pomenuo sve što se tiče Jelašića i Dinkića, i Labusa, i to je učinio Milan Marković, i to je učinio Božidar Đelić, i sad puj pike ne važi, to su divni i časni ljudi, sve im je oprošteno, jer ste sad ortaci. To ste govorili za Velju Ilića, pa ste sad s njim u Vladi, pa za Jočića, pa sa njim u Vladi, pa za Radeta Bulatovića, pa on je i dalje šef Državne bezbednosti, pa za Dejana Mihajlova, za Balinovca, za Jocića, za Šarančića i sada za Jelašića. Gde su granice? Šta je cena vlasti? Vlast je prolazna, fotelje kratko traju. Treba se držati svojih principa i stavova, uverenja i načela iz svog programa, koji je zacrtao Zoran Đinđić. Žao mi je što ste od toga odustali.
Hvala, gospodine Batiću. Reč ima narodni poslanik gospođa Borka Vučić, neka se pripremi narodni poslanik Žarko Korać. Izvinjavam se, Borka izvinite, Slobodan Maraš, po Poslovniku, pa Vjerica Radeta.
Poštovani potpredsedniče, poštovano predsedništvo, gospodine Albijaniću, da li ste nam doneli informaciju sa sastanka na kom ste bili, vezano za to da li ćete prekinuti ovu sednicu i pozvati da nam u skupštinske klupe dođe gospodin Jelašić? Gospodin Jelašić, za koga smo od dobrih građana dobili jednu informaciju malopre, a voleo bih da dobijem odgovor na nju, da li se protiv gospodina Jelašića, kandidata za guvernera Narodne banke Srbije, vodi istražni postupak, odnosno da li se u Prvom opštinskom sudu, zbog neizvršavanja odluke suda, vodi istraga protiv gospodina Jelašića. Bitno je da građani čuju zbog čega želimo ovde da ga vidimo. Kao takva osoba, koja se nalazi pod istragom, ne može da bude guverner Narodne banke Srbije. Ovo nije hir. Ovo je potreba građana da znaju istinu i voleo bih da dobijem odgovor da li je to tako. Takođe, hteli smo da spomenemo još nešto, da je u toku privatizacija dve banke. Ovo će verovatno biti interesantno gospodi iz patriotskog bloka i još nekima. Znači, u pitanju je privatizacija Kosovsko-metohijske banke i Kredit banke. To je jedan posao koji je započet i koji gospodin Jelašić želi da završi. Zbog čega? Zbog podele plena, kao i svaki put do sada prilikom privatizacije određenih banaka. U pitanju je samo plen, u pitanju je podela novca. Zbog toga očekujemo odgovore na ova pitanja. Zaista mislimo da bi krajnje vreme bilo da gospodin Jelašić dođe ovde kao kandidat za guvernera Narodne banke Srbije. Građani moraju da znaju istinu. Ovo je jedino mesto odakle mogu da čuju istinu. Ako mi grešimo, priznaćemo da grešimo, ali isto tako želimo da čujemo odgovore na pitanja koja smo postavili. Još jednom molim da mi se odgovori - da li se vodi istraga u Prvom opštinskom sudu u Beogradu protiv Radovana Jelašića zbog toga što ne izvršava odluku suda.
Hvala, gospodinu Marašu. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo, intervenišem po članu 104. Poslovnika Narodne skupštine. Svi narodni poslanici koji su danas govorili sa ovog mesta, ili gotovo svi, insistirali su da dođe kandidat za guvernera Narodne banke, gospodin Jelašić, da bude ovde prisutan, da može da odgovori na određena pitanja narodnih poslanika koji žele da mu postave pitanja, ili u najgoroj varijanti, bilo je predloga da, ako Jelašić ne može da bude tu iz nekog razloga, onda da bude bar predstavnik predlagača, to je predstavnik Odbora za finansije i da on, ukoliko je to moguće i ako je u stanju, odgovori na neka od tih pitanja, jer je logično da predstavnik predlagača može da odgovori na svako pitanje. Malopre, gospodine Mrkonjiću, vi ste pokušali da napravite šalu na račun Narodne skupštine. To nije u skladu sa Poslovnikom, pogotovo članom 104. Poslovnika Narodne skupštine. Na primedbu jednog narodnog poslanika, više puta izrečenu, da insistira da gospodin Radovan Jelašić dođe u ovu salu, vi ste rekli - sad je otišao Mića Albijanić na konsultacije, sad će on da dođe i kaže šta su se dogovorili. Ako je to tačno, onda se ja vama izvinjavam što sam rekla da ste pokušali da se našalite, ali očigledno da jeste, pošto je gospodin Albijanić u međuvremenu došao u salu, tu sedeo minut i po ili dva, krenuo iz sale, zamolila sam ga da se vrati, da čuje ovo što hoću da mu kažem, odnosno što želimo da ga pitamo. Ako je tačno, gospodine Albijaniću, da ste bili na konsultacijama sa Jelašićem ili sa nekim ko jenadležan za Jelašića, onda izvolite, kažite nam šta ste se dogovorili, kada možemo da očekujemo gospodina Jelašića, da li uopšte možemo da ga očekujemo, da već nije počeo ovaj postupak o kome je gospodin Maraš malopre govorio, možda je gospodin Jelašić već smešten tamo gde mu inače jeste mesto. Ako i to znate, kažite nam da ne vodimo raspravu ukoliko ona nema smisla. Dakle, gospodine Albijaniću, zahvaljujući gospodinu Mrkonjiću moraćete da nam kažete gde ste bili, šta ste se dogovarali, šta ste se dogovorili, ili ste možda bili u Matematičkoj gimnaziji, gde predajete četiri časa nedeljno, a na ime toga, da biste vi bili smešteni u tu Matematičku gimnaziju, sa ta četiri časa, jednom od profesora koji je već tu zaposlen, smanjen je fond časova.
Hvala puno. Reč ima narodni poslanik Borka Vučić, neka se pripremi narodni poslanik Nadica Momirov.
Kolege i koleginice narodni poslanici, moraću da budem malo objektivnija od svih vas zato što sam imala prilike da gospodina Jelašića, koji je sada kandidat za guvernera, sretnem u bankarstvu '99. godine, kada je on imao prvu godinu svog bankarskog rada. To je bilo u Dojče banci i veoma mi je drago što sam u ovoj kratkoj biografiji baš pročitala to za šta se pripremao gospodin Jelašić '99. godine, u toj banci gde sam i ja bila onda u svojstvu predsednika te Beogradske banke, koja se danas pominje u takvom svetlu, a koja je onda bila 17. banka među 500 najvećih, a sedma banka u Evropi. Ja se njega ne sećam. On me je na to podsetio kada je bio u kriznom štabu i, nažalost, takvog sam ga upamtila. Znači, iz biografije gospodina Jelašića se vidi da se on za ovu funkciju već pripremao u ovoj banci. Kaže da je u Frankfurtu proveo na poslovima bankarskih projekata, na sektoru u Nemačkoj, Poljskoj, Bugarskoj, vezanih za kreditiranje, privatizaciju, preuzimanje kompanija, organizacione i restrukturne promene, izradu strategije za hipoteku itd. To iskustvo otprilike po ovoj biografiji iznosilo je preko godinu dana. Moja zemljakinja je sada pomenula da je to jedini guverner koji je u jednom kratkom periodu u jednoj zemlji pokazao velike rezultate. Morala bih da kažem da sam imala mnogo kontakata sa guvernerima, baš onih velikih zapadnih zemalja, Kine i Japana, istočnog bloka, i nisam nikada srela guvernera, a imala sam prilike, išla sam na 17 sastanaka MMF-a i Svetske banke, po svetu i kod nas 1979. godine, profil ovakvog guvernera, stručno, profesionalno, nisam srela. To bih htela mojoj zemljakinji da kažem, pošto je u svom izlaganju to iznela. Želela bih da vam kažem nešto o gospodinu Jelašiću i to sam dužna. On je možda bio jedini od ovih koji je posle delatnosti kriznog štaba navalio na banke, ne samo Narodnu banku, govorim o poslovnim bankama, Beogradskoj, Investicionoj, Jugobanci, Beobanci, on je sa nama imao te kontakte za sprovođenje procesa likvidacije ovih banaka. Moram da kažem da je on jedini bio pripremljen stručno i da je to naučio negde, znači negde gde je tada bio. Prema tome, nije došao potpuno nespreman. Videli ste sa kojim je kvalifikacijama došao. Htela bih da podvučem da je on jedini primer da je koristio jednu instituciju da nekada dođe na konsultaciju i to veoma dugačku konsultaciju vezano za iskustva jedne banke na otkupu naših dugova u periodu sankcija. Moram da kažem da je taj sastanak bio veoma interesantan i nikada više. Tom prilikom potvrđeno je moje ubeđenje da čitavo rukovodstvo novo, koje je došlo u bankarstvu i našoj privredi, nije imalo nikakvog obzira na kontinuitet u ekonomiji i u razvoju bankarstva. Smatram da je gospodin Jelašić taj koncept, prethodni kolega je o tome govorio, ne bih se zadržavala na tome, da je sve to posledica makroekonomskog projekta koji se realizuje i u našoj zemlji. Smatram da je to osnovni problem i da je on apsolutno pripremljen isključivo za to. Prema tome, moje iskustvo i moje zapažanje bilo je takvo da sam stvarno, razmišljajući o gospodinu Jelašiću, želela da kažem da je on jedan čovek na tom sektoru sa aspekta bankarskog stručnjaka, sa aspekta onoga ko treba da bude nezavisan, nedovoljno zreo, jer to iskustvo nema. Ne mogu da govorim o tome jer stvarno nemam podataka. To se rešava po jednom drugom kanalu. Htela bih da kažem da stvarno mislim da je to osnovni problem. On je mogao, imao je mogućnosti da produži taj svoj kontakt sa bankarima i onima koji su mu mogli u onom momentu pomoći da se nešto možda učini, da se dalji razvoj naše privrede nastavi u jednom kontinuitetu. Jasno je objasnio da zastupa onu politiku, ima takvu direktivu u smislu diskontinuiteta i da sve počinje od nule. Mislim da je to najveći problem. To je bilo u bankarstvu, sve se počinjalo od nule, pa i ove četiri razvojne banke, koje su uglavnom njegovom stručnom sposobnošću i onim što je video u svetu, moglo pokazati da su stvarno od te četiri banke, u onom periodu se događalo u celom svetu i u najrazvijenijim zemljama, Italiji, Nemačkoj, pa i u Americi, integracija banaka. Pokušavala sam o tome nešto da razgovaram, koje su donosile ozdravljenje ekonomije i koje su donosile reprogram, koje su donosile sanacije, konsolidacije itd. Najviše mu zameram u onom periodu kada je na tome radio još u okviru kriznog štaba, posle postao i guverner, on i čitava ta ekipa je bila okrenuta ka tome da sve to ne valja, podataka o tome nije bilo, a danas se svašta govori o tim bankama. Te banke i danas sedam godina postoje, imaju svoje račune, imaju svoja sredstva, oročavaju svoja sredstva kod drugih banaka koje su došle, onih 20 ili 23 koliko ih ima, i moja je ocena da je pokazao da nije dovoljno zreo bankarac i nije mogao da se uklopi u ono što je u tom momentu moglo da napravi mnogo bolje efekte i rezultate. Zbog toga sam kada sam videla da je kandidat za guvernera bila veoma iznenađena, ali to je tako. Ono što je krupna stvar i što se može zameriti svakome ko se priprema za jednu ovakvu funkciju, to je da je ipak trebalo da bude sa nama danas ovde. Više bi njemu možda pomoglo nego nama, više bi možda ona pitanja koja su ovde veoma osetljiva, moral i tako dalje, bila drugačije posmatrana i možda bi doneli neku drugu sliku. No, na Odboru za finansije imala sam prilike da vidim kako će to da se završi. Koalicioni partneri su glavni, ovde je dogovor napravljen. Sistem je takav da guverner mora da se postavi, sa tim se potpuno slažem. Ne može ostati guverner neregulisan i dalje. Ono što bih želela da podvučem to je to, mi ne možemo dati realnu ocenu o gospodinu guverneru ako nemamo završni račun. Mi nemamo izveštaj. Nisam videla nijedan izveštaj, mada sam sve pogledala, od Saveta guvernera. Postoji Savet guvernera i na Odboru za finansije je pomenuto da je jedan član Saveta dao ostavku, čini mi se da ih ima pet, tako reći da taj savet i ne radi. Mi nismo videli ni jedan izveštaj merodavan, onako kako se on podnosi po našim postojećim propisima, da bi mogli nešto da ocenimo. Dok ne ocenimo završne račune od 2001. do 2006. godine, koliko ih nemamo, ne samo završne račune, nego i njihovu reviziju, onda ćemo možda imati potpuno pravu sliku o čemu se tu radi. Moram da kažem da ne verujem u niz podataka, monetarna politika je ovde bila mnogo istaknuta i ne bih htela o tome da govorim, ali moram da kažem da je devizna rezerva meni veoma sumnjiva, da strukturu devizne rezerve posle nekoliko pitanja nismo dobili. Znamo da su doznake iz inostranstva preko tri, četiri i ne znamo koliko je jer ih nemamo, on je to povremeno davao, da one u stvari pokrivaju naš deficit platnog bilansa. Prema tome, takvu ocenu, dok nemamo izvršenu reviziju, teško je da govorimo o nečemu drugom. Zameram Narodnoj banci i njemu kao guverneru na odnosu prema dijaspori, čiji je doprinos ne samo doznake, koje su stvarno velike i koje pokrivaju puno puta razne potrebe u inostranstvu, zameram i to što još uvek imamo nerešenih problema sa dijasporom. Jedan od tih problema bio je i ovde. Zameram mu što nikada nije hteo da primi predsednika, niti članove Fonda dijaspore za maticu. To je Fond, koji ste imali prilike kada smo imali amandman da rešavamo, veoma značajan za nas, to bi bio lep investicioni fond. Taj fond je nerešen ravno šest-sedam godina. Prema tome, odnos guvernera prema nekim najkrupnijim pitanjima nije bio takav kakav je trebalo i mogao da bude, s obzirom da je to jedno značajno pitanje vezano za sektor deviznog poslovanja. Isto, bilo je dosta promena viceguvernera, koji su sada članovi monetarnog tela, ali mi nemamo dovoljno pregleda da ocenimo ove realne podatke. Zbog toga moram da vam kažem da sam mnogo razmišljala i slušala od naših koji su nas birali, od našeg naroda, zašto nema još neki kandidata za guvernera. Kaže - mi nemamo kandidata. Kako nemamo? Nije red da ja pomenem. Znam veoma ugledne ljude, profesore, privrednike ili ekonomiste, kao recimo gospodin Dunjak Nenad, profesor Univerziteta, kao što je Oskar Kovač, kao gospođa Ćurčin, Danica Popović itd. Hoću da kažem da se meni ne sviđa i stvarno treba podvući da je nekako, ako već biramo guvernera na ovakav način, da se to ništa ne radi u svetu, jer se guverner uvek unapred usaglasi, jer je on takav, ali je naš vanserijski i ne možemo da ga uporedimo sa drugima. Prema tome, zaključkom bih završila da velika greška njegova je bila u tom diskontinuitetu i u privredi i u finansijama. Veliki problem sa kojim ćemo se sretati, bez obzira da li će guverner danas ili sutra biti potvrđen od Skupštine, jer to je na kraju pred Skupštinom, mislim da je veoma važno da se zna da budući guverner treba da ima ovo u vidu, a to je kontinuitet u finansijama i privredi. Ali, ono što je mnogo, mnogo važnije, što pre treba završiti završne račune i izveštaje o finansijskom poslovanju, tada ćemo moći mnogo više i mi da pokažemo šta Skupština može na tom planu da uradi.
Prekidamo današnji rad. Nastavak je sutra u 10,00 sati. Startujemo sa narodnim poslanikom Žarkom Koraćem. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 110narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 96 narodnih poslanika odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nenad Bogdanović, Milena Stanković i Rajko Baralić. Prelazimo na 1.tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZBORU GUVERNERA NARODNE BANKE SRBIJE (nastavak jedinstvenog pretresa) Reč ima narodni poslanik Miloljub Albijanić, neka se pripremi narodni poslanik Žarko Korać.