Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine ministre, pravosuđe u Srbiji mora da bude efikasno i dostupno građanima. Za URS izmene seta pravosudnih zakona su samo kozmetičke izmene. Bez sveobuhvatne analize u pogledu troškova, efikasnosti i posebno dostupnosti građanima čitav sistem se vraća na staro.U raspravi je navedeno da će nova mreža sudova dovesti do znatnih ušteda. Gospodine ministre, pitam vas da li ste vi uradili analizu troškova, kolike će konkretno biti uštede i da li se te uštede vide kroz planirani budžet za 2014. godinu? Kada je efikasnost sudova u pitanju, takođe vam postavljam pitanje kada će se videti prvi efekti ovih zakona i kada će u Srbiji prošlost biti to da parnice prosečno traju sedam godina ili da se desi, kao pre neki dan, da zastari prijava protiv Dušana Bajatovića, direktora „Srbijagasa“? Znam da vi niste lično odgovorni što je prijava protiv gospodina Bajatovića zastarela, ali ste vi negde najodgovorniji da napravite sistem u kojem se ovakve stvari više neće dešavati. Što se tiče dostupnosti pravde građanima, u obrazloženju Predloga zakona vi ste doslovno naveli da se očekuje ostvarivanje prava na jednak i jednostavan pristup sudu. Ovo će biti najveći problem i desiće se upravo suprotno. Novom mrežom sudova otvara se tridesetak novih osnovnih sudova, što je dobro, međutim, gasi se veliki broj sudskih jedinica i to će predstavljati veliki problem da pravda bude dostupna građanima. Evo, navešću vam primer Vojvodine, jer ja živim u Vojvodini. Osnovaće se sedam novih sudova i mi iz URS to pohvaljujemo. Međutim, ugasiće se 18 sudskih jedinica. Ako znamo da u četiri opštine i ranije nije bilo sudskih jedinica, sada ćemo doći u situaciju da bukvalno u pola opština u Vojvodini nećemo imati ni sudove, ni sudske jedinice. U ovih 18 opština u kojima ste ukinuli sudske jedinice živi oko 350.000 građana i oni od 1. januara neće imati adekvatan pristup pravdi. Oni će morati da putuju više desetina kilometara kako bi npr. obavili ostavinsku raspravu, kako bi ostvarili pravo na neisplaćene zarade, na alimentaciju ili dobili starateljstvo nad decom. Najveći broj građana upravo se obraća osnovnim sudovima i njihovim sudskim jedinicama kako bi ostvarili svoje osnovna prava i interese. Građani će zbog ovakve mreže imati velike troškove da bi ostvarili svoja prava i interese. Na primer, majke iz Kovačice moraće po nekoliko puta da odlaze u Pančevo, koje je udaljeno više od 30 kilometara kako bi dobile potvrdu na osnovu koje mogu da ostvare pravo na roditeljski dodatak. Imam utisak da će sav teret nove mreže sudova pasti upravo na građane. Na primer, kako se desilo da Odžaci, opština sa 30.000 stanovnika, ostane bez sudske jedinice? Da li to znači da će jedna majka koja hoće da ostvari pravo na alimentaciju ili na starateljstvo nad svojim detetom, morati da putuje nekoliko puta do Sombora, koji je od Odžaka udaljen 37 kilometara ili radnik iz Odžaka koji je nezakonito dobio otkaz ili mu nije isplaćena plata, moraće do Novog Sada da putuje skoro 50 kilometara. U južnom Banatu, gde ja inače živim, ukinute su tri sudske jedinice – u Plandištu, Alibunaru i Kovačici. Alibunar i Kovačica su udaljeni preko 30 kilometara od Pančeva i sada će morati tamo da idu da bi ostvarili svoja prava. Hoću da vas pitam koliko, na primer, u Alibunaru radi sudija, koliko njih živi u Alibunaru i da li to znači da će sada te sudije morati, zajedno sa građanima, da putujuu Pančevo i da li će to predstavljati dodatne troškove? Svi su u Srbiji svesni potrebe ravnomernog regionalnog razvoja Srbije i to da svi delovi Srbije imaju jednake šanse, pravo na razvoj, da imaju približno jednake uslove za život, dostupnost obrazovanju, različitim ustanovama, zdravstvu, pravdi. Nažalost, predlog ovog zakona uopšte ne doprinosi ravnomernom regionalnom razvoju, naprotiv, samo produbljuje te razlike. Zato su URS podneli niz amandmana kojima ćemo prvenstveno tražiti vraćanje sudskih jedinica u određene opštine, da bi pravda bila dostupna građanima. Gospodine ministre, kada iz jednog mesta ode učitelj, ode lekar, ode sudija, i sami ste rekli, ta mesta izgube dušu. Za učiteljima, lekarima i sudijama odlaze i ljudi, jer u tim mestima ne vide svoju perspektivu za dalji život. Nama će, ako ovako nastavimo i nastavimo da donosimo ovakve zakone, bukvalno ostati samo prazne teritorije bez ljudi. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre, uvaženi predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, sama činjenica da već treći dan raspravljamo o ovom setu zakona, kao i činjenica da je veliki broj narodnih poslanika uzeo učešće u načelnoj raspravi o ovoj temi, ali i činjenica da je značajan broj amandmana podnesen po ovim zakonima, jasno govori o tome da u zemlji Srbiji vlada veliko interesovanje kada razgovaramo o pravosuđu. I nije samo to veliko interesovanje zastupljeno kod narodnih poslanika. Odavno nisam imao priliku, kada raspravljamo o nekom zakonu, da dobijem više poziva kao narodni poslanik od građana širom naše zemlje, od predstavnika lokalnih samouprava, ali i od predstavnika privrede, od onih koji žele da investiraju u našu zemlju i koji su zainteresovani kakvo ćemo mi pravosuđe imati u narednom periodu. Jasno je da bez dobrog pravosuđa nema ni razvoja ni napretka naše zemlje, nema ni nama neophodne modernizacije. Jednom rečju, mogu da kažem da pored jedne velike želje za zaposlenjem, u zemlji Srbiji vlada jedna velika želja za pravdom. Danas se srpsko pravosuđe suočava sa nizom problema i to nije nikakva novost. Nije to moja ocena, kao opozicionih poslanika, to je ocena svih onih koji se svakodnevno susreću i koji imaju neki odnos sa srpskim pravosuđem, ali i relevantnih međunarodnih organizacija. Gospodine ministre, znamo da ste dosta toga nasledili iz prethodnog perioda i svi se sećamo te neuspešne reforme, ali, s druge strane, svesni smo i da ne postoji čarobni štapić za rešavanje problema u srpskom pravosuđu i da to nije problem koji će biti rešen preko noći, već je to jedan postupak i proces koji traje. Naravno, da bi taj proces bio dobro priveden svom kraju, mi moramo postaviti dobre temelje. Ono što karakteriše ove vaše predloge, a najviše rasprave je upravo bilo o zakonu o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava, jasno ukazuje na činjenicu da ste pokušali da nađete jedno izbalansirano rešenje, da bi zadovoljili više parametara i kako bi izašli pred nas narodne poslanike i svi zajedno doneli najbolje rešenje za naše pravosuđe. Na prvom mestu – parametar dostupnosti pravde i naša obaveza koju imamo prema svim našim građanima da im pravda bude dostupna na pravi način, i onom građaninu i meštaninu nekog zlatiborskog sela u istoj meri kao i građaninu beogradske opštine Vračar ili Stari grad. Jasno je da ste ovim zakonima pokušali da povećate i poboljšate efikasnost srpskog pravosuđa, ali je takođe jasno da ste morali voditi računa i o finansijskim efektima. Ono gde stavljam primedbu i zamerku, čini mi se da jedan parametar i jedan kriterijum niste dovoljno uzeli u razmatranje, a taj parametar se tiče jednog ogromnog problema sa kojim se danas suočava zemlja Srbija – problem surove centralizacije naše zemlje. Danas je Srbija jedna od najcentralizovanijih zemalja u Evropi i ta centralizacija ostavlja traga na sve sfere našeg života. Neko će reći – nije to danas najveći problem zemlje Srbije, ali ja ću reći da su svi oni problemi koje nismo ozbiljno shvatali i koje smo rešavali ad hok i lomili, donosili odluke preko kolena, došli jednog dana na naplatu. Upravo ova bezdušna centralizacija koja danas vlada u Srbiji može jednog dana, i siguran sam, ako ne pristupimo na pravi način rešavanju ovog problema, doći na naplatu, kao što su nam na naplatu došli i mnogi drugi problemi. Zašto ovo govorim? Govorim upravo iz razloga što smatram da ukidanje pojedinih sudskih jedinica ne ide na ruku smanjenju te velike centralizacije, kao što rekoh, jedne bezdušne centralizacije u našoj zemlji. Sve više naših građana iz rubnih područja naše zemlje napušta svoja ognjišta, napušta svoja sela, varošice, seli se ka gradovima, ka većim centrima. Na taj način imamo teritorije bez stanovništva, ali, sa druge strane, imamo prenaseljene gradove, gde ta prenaseljenost stvara ogromne probleme. Kada danas razgovarate sa ljudima iz tih varošica, iz tih manjih opština, oni će vam reći da je ključni problem nedostatak posla. Sa druge strane, takođe će reći da je odlazak određenih institucija iz njihovog mesta, iz njihove opštine, ogroman problem i jedan jasan signal da država na neki način ne računa na te opštine. Kada sam razgovarao pre neki dan sa ljudima iz Nove Varoši, a siguran sam da dobro poznajete problematiku Nove Varoši, jedan meštanin mi je rekao – da, sada nam odlazi i sudska jedinica iz Nove Varoši, država je digla ruke od Nove Varoši. Ne sme država da digne ruke ni od jednog mesta u ovoj zemlji, ni od jedne opštine, ni od jedne varošice i siguran sam da to dobro znate. Siguran sam da ćete, kada budete razmatrali amandmane, to imati na umu. Zakonom o sedištima i područjima sudova predvideli ste povećanje broja osnovnih sudova sa 34 na 66, ali ste zato ukinuli 43 sudske jedinice i to u centralnoj Srbiji 25 i u Vojvodini 18. Predlažete da se u prelaznom periodu formiraju prijemne kancelarije sve do trenutka kada notaritj. javni beležnici započnu svoj rad. Nisam siguran da i vi verujete da će javno beležnička služba i njihova implementacija u pravosuđe Srbije od samog početka delovati i reagovati na pravi način. Znate koliko je do sada imalo problema u implementaciji javno beležničke službe, ali ne mogu da verujem da će od samog početka to delovati da se možemo osloniti na to. Takođe se postavlja pitanje tarifa javnih beležnika i možda bi bilo zanimljivo da nam kažete koji će finansijski efekat biti na naše građane kada javni beležnici budu obavljali za njih veoma važne potrebe? Svima je jasno da danas nije lako naći dobro izbalansirano rešenje i izbegavajući da budem puki kritizer, izbegavajući da se rukovodim jeftinim lokalnim patriotizmom, moram da ukažem na neke primedbe i na neka loša rešenja u ovom zakonu. Tiču se ukidanja sudskih jedinica u pojedinim mestima. Sve ovo o čemu ću sada govoriti jesu predlozi ljudi iz lokalnih samouprava. Poslanička grupa URS pred ovom Skupštinom prezentuje zahteve lokalnih samouprava, zahteve građana iz tih mesta. Od 1966. godine u Batočini postoji Opštinski sud za teritoriju opštine Batočina i Lapovo. Teritorija u kojoj gravitira preko 30 hiljada stanovnika. Prethodnom pravosudnom reformom koja se očigledno više bazirala na kvantitetu nego na kvalitetu, posle 33 godine postojanja ukinut je Opštinski sud i od 1. januara 2010. godine u tom gradu je osnovana sudska jedinica koja funkcioniše u okviru suda u Kragujevcu. U sudskoj jedinici u Batočini danas radi četiri sudije i 15 ostalih lica. Sudska jedinica ima osam opremljenih sudnica, tri kancelarije za pripravnike i volontere, opremljenu pisarnicu sa posebnim kancelarijama, prostor za sudsko obezbeđenje, prijemni hol i ono što je najvažnije godišnje se u okviru ove sudske jedinice obradi između šest i šest i po hiljada predmeta. Predlogom Zakona o sedištima i područja sudova i javnih tužilaštava predviđeno je ukidanje ove sudske jedinice, te su odbornici lokalnog parlamenta jednoglasno povodom ovog predloga zakona doneli zaključak i uputili ga upravo nadležnom ministarstvu tražeći od resornog ministarstva da sudska jedinica u ovom mestu bude zadržana, jer se gašenjem institucija zaista rađa i opravdan strah posebno u malim sredinama, tako da počinje polako da se gasi život u jednom mestu. Sličan zahtev su uputili i predstavnici lokalne samouprave i građani Boljevca. Opština Boljevac je jedna od najrazuđenijih opština u republici koja se prostire na 827 kvadratnih kilometara sa oko 14 hiljada stanovnika. Demografska slika Boljevca i onako loša, sa pretežno staračikim domaćinstvima izraženom migracijom mladih ljudi u veće kulturne i obrazovne centre, pa bi odlazaka po pravdu Zaječar, koji je od centra opštine udaljen 40 kilometara, a od udaljenih sela Krivi Vir, Ruište i Bačevica i preko 60 kilometara, predstavljao atak na ionako tešku socijalnu, materijalnu situaciju građana Boljevca. Sličan slučaj je i sa opštinom Svrljig. Na samom kraju ovog mog govora reći ću nešto o opštini Nova Varoš, s obzirom da dolazim iz Zlatiborskog okruga. Opština Nova Varoš prema najnovijem popisu ima 16.750 građana. Nije mali broj u opština u Srbiji koje su sa približno istim ili manjim brojem stanovnika a za koje se Predlogom zakona o sedištima i područja sudova i tužilaštva predviđa osnivanje osnovnog suda ili sudske jedinice. Pošto se u Novoj Varoši predlogom novog zakona ukida sudska jedinica, a odstupljeno je od ciljeva strategije, to znači da građani opštine Nova Varoš da bi došli do svoje pravde moraju da putuju i po 120 kilometara da bi došli u osnovni sud Prijepolje. Primera radi, mesna zajednica Draglica koja se graniči sa opštinom Čajetina udaljena od Prijepolja 60 kilometara. Mesna zajednica Bela Reka, Tisovica, Kućani, Milojkovica …. (Predsedavajući: Gospodine Mitroviću, vreme.) Udaljeni su od Prijepolja u jednom pravcu oko 50 kilometara. Zajedničko za sve ove predloge koji stižu…. (Predsedavajući: Gospodine Mitroviću, već sam vam dva minuta produžio, molim vas.) Zajedničko za sve njih jeste zahtev da kada budete razmatrali amandmane obratite pažnju i mi iz URS želimo da vas ohrabrimo da donesete povoljnu ocenu po ove opštine. Hvala.
Poštovani narodni poslanici pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Narodni poslanik Borislav Stefanović želi reč. Imate još tri minuta i 10 sekundi.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, kolege narodni poslanici, tri minuta ne može biti dovoljno nažalost da se predstave svi negativni aspekti predmetnih zakona koji su doneti u Narodnu skupštinu i stanje je vrlo nisko i loše stanje našeg pravosuđa u ovom trenutku. Ono što moramo da kažemo kao sublimaciju svega što smo do sada izrekli o predlozima koji su došli u Narodnu skupštinu je sledeće – naše pravosuđe je nažalost i dalje sporo i neefikasno. Naše pravosuđe danas nije smanjilo troškove. Naše pravosuđe danas se stavlja mnogo više u funkciju slušanja, razumevanja i primene bolje izvršne vlasti. Naše pravosuđe je danas kroz ove predloge, činjenično stanje jeste da 50 opština i mesta u Srbiji više neće dobiti sudsku jedinicu niti sud, čime će u velikoj meri biti onemogućen pristup pravdi građana Srbije bez velikih troškova. Ono što ste vi uspeli za vaših više od godinu i po dana ministrovanja jeste da je stanje u našem pravosuđu nažalost pogoršano, da imamo veliki broj zastarelih predmeta, uključujući i one najzvučnije kao što je „Jugoskandik“, a vidimo da je zastarela i prijava protiv gospodina Bajatovića. Nikada više sudija nije bilo u sudskom sistemu Republike Srbije pošto ste vratili preko 600 sudija sa članskom kartom SNS, a efikasnost je niska. Oko troškova pošto ste rekli da se troškovi smanjuju, moram da kažem da po budžetu koji ste predvideli za 2014. godinu zbog građana Srbije, za funkcionisanje sudova ste predvideli više od milijardu dinara za budžet 2014. godine. Za osnovne sudove za troškove putovanja ste predvideli 6 miliona dinara, a bilo je pet miliona dinara. Za osnovne sudove ukupno ste predvideli skoro 10 milijardi dinara u odnosu na 8 milijardi i 900 miliona koliko je bilo pre toga. Pričali ste o racionalizaciji, pričali ste o smanjenju troškova, pričali ste o prošlosti. Nažalost, sadašnjost vas apsolutno demantuje u smislu da uopšte imate kapacitet da ostvarite neki pozitivan rezultat u budućnosti. Vi ste u svakom slučaju na ovaj način odvoji ogroman broj građana Srbije od dostupnosti pravdi. Mesta u Srbiji ste odvojili od onoga za šta ste se sami zalagali, a to je da imaju sudsku jedinicu ili sud u svom mestu. Time ste ušli u duboku kontradiktornost sa vašim rečima i vašom politikom. Vi ste gospodine ministre pokazali šta je to naprednjačka pravda i pravosuđe i pokazali ste da ne razumete potrebe građana i pokazali ste nažalost građana da osim velikih reči rezultati su vam više nego tanki. Hvala.
Pošto se niko od ovlašćenih predstavnika više ne javlja, dajem reč ministru Nikoli Selakoviću.
Hvala uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, kako simbolično zvuči usamljen jedan aplauz na bujicu praznih i besmislenih reči koje mogu da se čuju. Budite toliko pristojni pa saslušajte pristojno kao što ja mogu da slušam neistine, notorne neistine i besmislice koje mogu da budu izrečene na moj račun i na moj rad. Nekada se pitamo kako neko ima moralno pravo da govori o nekim stvarima. Kaže izreka – brate moj, u mom oku vidiš trun, a u svom ne vidiš balvan. Tako je i u ovom slučaju. Jedno strukovno udruženje je izašlo sa procenom pre nekoliko dana da je nakaradno sprovedenim izborom ili kako neko kaže reizborom nosilaca pravosudnih funkcija u Srbiji koji je izvršen krajem 2009. godine, pričinjena je šteta u vrednosti oko 15 miliona evra. Petnaest miliona evra za koje je moglo da bude otvoreno oko 15 hiljada novih radnih mesta. Petnaest miliona evra za koje je moglo da bude sređeno da ne kažemkoliko sudova, tužilaštava, škola, bolnica. Petnaest miliona evra koje će građani Srbije, koji sa mukom u ovim teškim uslovima pune budžet RS morati da plaćaju zbog brljotina koje je neko namerno ili nenamerno, verujem da će se utvrditi, pravio u svom radu, zbog čega je neko prvi put u Evropi 30% nosilaca pravosudni funkcija ostavio na ulici a da ih nije udostojio obrazloženja zašto to radi. Petnaest miliona evra toliko koštaju da se urade u ovom trenutku dve zgrade za smeštaj nekoliko sudova i tužilaštava u Beogradu. Toliko koštaju da mogu da se opreme, recimo, dva nova zatvora u Srbiji, koja bi mnogo više pospešila rad. Ali, kao što malopre rekoh, 15 hiljada novih radnih mesta za 15 miliona evra. Petnaest miliona puta to treba napisati, zapisati i ponoviti, a ne jednom, i imati obraza i govoriti o nečemu nakon toga. Jedan naš veliki pesnik je rekao za nekoga - nije taj najjači zato što je mnogo hrabar, nego zato što se ničega ne stidi. Iako sam planirao da govorim znatno kraće u završnoj reči o raspravi u načelu, moram da se osvrnem na ovo, jer kada neko 100 puta ponovi neistinu, verovatno teži ka tome da to postane istina, pa tako i ovde. Vrlo je nisko i loše stanje u pravosuđu Srbije, tako je. Neverovatno kako logički akcenat citiranja one ekspertize Venecijanske komisije nikako nije bio upravo na tome, iako je nekome kozmetika većinom u glavi, a Venecijanska komisija se ne bavi kozmetikom. Ona kaže – da, većinom jesu tehničke izmene zakona i, normalno, tamo gde su napravljene tehničke greške, tamo treba praviti i tehničke izmene, ali mislim da su dva poslanika jedne opozicione stranke vrlo maliciozno, sa namerom da prikažu kako Ministarstvo radi loše i bavi se samo ispravljanjem nekih tehničkih nedostataka, citirali ekspertizu Venecijanske komisije i u njoj sledeće reči – prilično tehničke prirode. Dakle - izmene su prilično tehničke prirode, izgledaju da nisu velike, s obzirom na teško stanje u kojem se srpsko pravosuđe nalazi. E to je logički akcenat izveštaja Venecijanske komisije – s obzirom na teško stanje. Zašto je teško stanje od pre pet godina preraslo u još teže stanje? Da to stanje nije bilo teško, verovatno mi ne bismo došli na vlast i verovatno biste vi još uvek bili na vlasti, ali s obzirom da su građani Srbije i te kako prepoznali ko je radio loše, znali su to da ocene i na izborima. Dakle, oni koji su bili majstori kozmetike priviđa im se kozmetika, pa često znaju da održe govor kao pred ogledalom, pričajući o svojim manekenskim osmesima i kabinetskom hrabrenju. (Poslanici DS dobacuju s mesta: Kakve su to reči?) Vrlo primerene. (Janko Veselinović, s mesta: Predsedavajući, da li slušate šta govori?)
Molim vas, nemojte da dobacujete. Izvolite.
Izvinjavam se ako se neko nalazi prozvan, verovatno zbog toga što mu savest toliko ne dozvoljava da ne bude prepoznat u ovim rečima, ali ja imam obavezu i prema sebi i prema Vladi ispred koje govorim i prema građanima Srbije da kažem stvari onakve kakve jesu i da ih pristojno nazovem pravim imenom. Ovde je postavljeno pitanje od poslanika jedne druge stranke i ja to moram otvoreno da kažem, zato što je reč bila o prilično neprincipijelnom izlaganju. Rečeno je – izmene su kozmetičke. Opet kozmetika. Dalje - da li su uređene analize troškova i da li će u narednom budžetu biti vidljive finansijske uštede? Takođe, rečeno je da je predložena mreža loša, da lišava mnoge građane i naseljena mesta sudskih jedinica i pristupa pravdi. Vidite ovako, ovaj Predlog zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava Vlada je podnela Skupštini u aprilu mesecu ove godine. Tada su pripadnici te stranke bili deo vladajuće većine. Apsolutno niko od njih, niti od njihovih predstavnika tada u Vladi Republike Srbije nije ustao i rekao nešto ovako. Neki od njih su sa obe ruke glasali, što se kaže, za ovakav Predlog zakona i u tom delu je Predlog zakona ostao potpuno identičan onakav kakav je bio u aprilu ove godine. Da li su rađene finansijske analize? Svakako. Tamo gde smo imali materijala da ih radimo radili smo ih. Katastrofalna je situacija što u najvećem broju sudskih jedinica nisu vođene nikakve evidencije trošenja novca i niste mogli da uradite nikakvu analizu finansijsko-materijalnog poslovanja. Bez takvih analiza ne bismo ušli u ovakav projekat. Takve analize su u dva navrata predstavljene i evropskom komesaru za proširenje i nakon toga je pozdravljeno suočavanje sa ovim narednim stvarima koje treba da se rade. Pokrenuto je pitanje troškova i opet neko ko je vrlo vešto pokušavao da obmane javnost. Neko kaže – znate, povećali ste troškove u narednom budžetu, a obećali ste štednju. A znate, 1. oktobra je počeo da se primenjuje novi Zakonik o krivičnom postupku, koji je predložila prethodna vladajuća većina, ona ga usvojila, a u finansijskim efektima tog zakona je navedeno – ne znamo koliki će biti, ali ćemo uz primenu da procenjujemo koliko će novca da se troši, pa ćemo toliko predviđati. Pa, normalno da je predviđeno više novca u narednom budžetu. Od čega mislite da rade javna tužilaštva i sudovi? Od čega mislite da se sprovodi tužilačka istraga kojom sada treba tužioci da se bave, a ne sudije? Naravno da tu treba da bude predviđeno više novca. Da li sam ja srećan zbog toga što se u tom delu troškovi povećavaju? Nisam, ali sam zadovoljan zbog toga što ćemo na ovoj strani, koja se tiče funkcionisanja mreže sudova, troškove smanjiti. Sve drugo je vrlo neprincipijelno i prilično demagoški. Nije tačno da je odvojen veliki broj građana od pravde. Ako neko nešto želi da iskritikuje, onda je sasvim fer, džentlmenski i korektno da od početka uzme i sasluša neko obrazloženje, neko izlaganje, pa da čuje da sam kao ovlašćeni predstavnik predlagača nekoliko puta ponovio da insistiramo na uvođenju prakse održavanja sudijskih dana. Iznošene su statistike koje su opet bile nepotpune. Ako kažete da u jednoj sudskoj jedinici ima 6.500 predmeta, a pri tome prećutite da od tih 6.500 predmeta oko 4.800 predmeta jesu izvršenja na osnovu verodostojne isprave. Dakle, nešto čime se sada bave svakog dana sve više i više privatni izvršitelji. Onda to nisu klasični parnični predmeti. Onda to nisu radni sporovi. Onda to nisu bračni i porodični predmeti, nego ih ima znatno manje. Iako je bila rasprava u načelu, a očekujem mnogo više rasprave te vrste u pojedinostima, navedeni su primeri određenih opština gde je moguće da je napravljena greška u predlogu, ali zato i jeste Narodna skupština najviši organ vlasti u Republici Srbiji, zato Narodna skupština nije korito reke koja samo treba da proteče kroz nju i zato i postoji rasprava u načelu i u pojedinostima i mogućnost da se interveniše u predlog zakona i da se on ispravi. Juče je jedan poslanik rekao – shvatite naše primedbe kao dobronamerne. Takve ih i shvatam. Kada god su takve, uvek su i prihvaćene. Pogledajte da li je iz nekog resora u prethodnih 15 meseci prihvaćeno toliko amandmana koliko je u slučaju zakona koje je predlagala Vlada ispred Ministarstva pravde i državne uprave. Mislim da je to dobro i mislim da se time odvajamo od neke stare prakse gde je upravo Skupština bila samo korito kroz koje je reka mogla da proteče i nikada više se ne vrati u nju. Ovde je zakonodavna vlast i kao takva i treba da postoji. Dakle, sudijski dani treba da budu organizovani. I da, postoji razlika između sudskih jedinica koje su planirane da se ugase. Recimo, ovde je pomenuta opština Sečanj. Juče sam govorio, opet ću da pomenem. U Sečnju ima posla za 1,01 sudiju, a tamo je trenutno raspoređeno dvoje sudija. Znači, jedan sudija se tamo plaća, a da nema posla. Zar nije jeftinije poslati jednom u dve ili jednom u tri nedelje sudiju u to mesto, zakazati ročišta, održati ih, nego da plaćate tri nedelje u praznom hodu funkcionisanje cele sudske jedinice. Kao i što svi mogu da vide da po ovim predlozima zakona sudska jedinica više nije ono što je bila, odnosno što jeste sada po postojećim zakonima, već faktički predstavlja sud bez pratećih administrativnih službi i rukovodstva, ali, sud u kome mogu da se sude sve materije. Da li ovo znači, da li ovaj predlog mreže, ukoliko bude usvojen znači da će se za ostavine, neostvarene zarade, alimentacije, ovde je rečeno da li će iz Odžaka, značiti da će majka morati da putuju 37 kilometara u Sombor da bi mogla da ostvari pravo na alimentaciju? Pa neće, zato što će taj sudija doći onoliko koliko predmeta bude. Doći će u Odžake, održati ročište, ako treba tu i presuditi, objaviti presudu i stvar će biti završena. Istina je, i ja svoje reči ne potirem, da, kada iz jednoga grada ode učitelj, kada ode lekar, kada ode sudija, kao da ste mu uzeli i dušu i pamet i savest. Nažalost, mi imamo sve više opština iz kojih su otišli ili odlaze i učitelji i lekara i onda tu treba da ostane da radi sud. U jednom trenutkupod znacima navod, sud, jer to nije sud, već okrnjena sudska jedinica. U jednom trenutku kome da sudi? Da li možda mrtvima? Da li je državi stalo do toga mesta? Jeste, ali nikoga nisam čuo da kaže iz toga mesta su prvo otišla preduzeća, otišao je kapital, otišli su radnici, otišle su pare i kada je počeo da odlazi kapital, počeli su da odlaze ljudi, a kada odlaze ljudi i firme koji su subjekti prava onda onaj koji treba da odlučuje o pravima ostaje bez svoga posla. Nažalost, ali je tako i u selu u kome ljudi umiru i u kome se deca više ne rađaju, više ni pop neće da živi, nego dolazi iz susedne eparhije i da sveti vodicu i da krštava, ako se nekad desi da krštava i venčava ali uglavnom da sahranjuje. To je žalosna i teška sudbina Srbije danas. Da li je ovo zakovan predlog? Nije. On može da bude promenjen vašim amandmanima, on može da bude promenjen i poboljšan i amandmanima odbora, ali on treba da bude korigovan ekonomskim razvojem Republike Srbije. Kada u manje sredine budu počeli da se vraćaju investitori, da se otvaraju nova radna mesta, da mladi ljudi tu formiraju porodice, onda će i sudovi imati šta da rade. Nama se većinom ova mreža ne sviđa, ali ona je slika i prilika današnje Srbije. Ne želim više mnogo da vas zadržavam, ali zaista, da li neko ko je naneo toliku štetu srpskom pravosuđu, Republici Srbiji, onima koji to pravosuđe čine, može da bude najglasniji u kritikovanju stanja u kome se pravosuđe nalazi. Moje mišljenje je da ne treba da se čuje. Verujem, uveren sam da veliki broj građana Srbije to mišljenje deli. Juče je zaista iznet sijaset neistina. Ne znam da li na svaku od njih treba reagovati, ali ću reći nešto. Postavljeno je pitanje. Nekoga ću citirati, kaže – zašto gospodine ministre niste preispitali zašto su oni koji su odlukama Ustavnog suda vraćeni bili neizabrani? Ponoviću po ne znam koji put – zato što dovodimo u pitanje izbor svakoga od onih koji je izabran, jer ako je jedno telo biralo sudije, pa omašilo kod 600 sudija, objasnite mi kako je to pogodilo kod onih 1.200? Kako je to pogodilo kod onih 1.200? Gde je tu elementarna logika? Kaže – nikad više sudija u Srbiji. Ko je to rekao, taj je sve obmanuo. Nije tačno. Ako pogledate brojčano, broj sudija u Srbiji danas i u Srbiji pre pet godina je približno isti. Gotovo identičan broj, ali opet to neko ne želi da kaže. Zašto? Da bi mogao da obmanjuje javnost. Zašto da obmanjuje javnost? Zato što su i posle odlaska sa vlasti 16 meseci tih istih, iz dana u dan posledice njihovog delovanja u pravosuđu sve veće i veće i sa njima je teško boriti se. Da li je to neki alibi onima koji danas obavljaju vlast? Nije alibi i ne treba da bude. Treba biti do tog nivoa minimalno korektan pa to reći - 15.000.000 evra štete samo u pravosuđu. Gde to ima? Zašto je nastala šteta? Zašto su isplaćivane plate ljudima koji nisu radili? Hoće li to neko da objasni? Da ne pričamo o tome koliko se trošilo na putovanja. O tome tek da ne pričamo? Kao u srednjevekovnoj Engleskoj, putujući kraljev sud. Šteta što niste išli, možda biste ostali na vlasti da jeste. Dakle uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, izvinjavam se što sam oduzeo više vremena nego što sam planirao. Ali, znate, bolje da pitam vas, a vi bolje da se naučite da ne dobacujte kada neko govori i da budete do te mere pristojni i korektni, makar da opravdate naziv stranke u kojoj jeste, u onoj minimalnoj meri šta demokratija znači. Izvinjavam se ako sam previše vremena oduzeo, već se u raspravi u načelu iskristalisalo gde su moguće manjkavosti naročito Zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava. Ostajem pri onome što sam rekao da zakone treba menjati postupno i pažljivo, da iako je neko očekivao revolucionarni postupak. Ponavljam, više sam za evoluciju nego za revoluciju, a uveren sam da ćemo u raspravi u pojedinostima zajedničkim naporima uspeti da one nedostatke ovih predloga zakona koji su identifikovani i oko kojih je nekoliko različitih poslaničkih grupa bilo vlasti, bilo opozicije diskutovalo i skrenulo na njih pažnju, da ćemo doći u situaciju i da te nedostatke ispravimo. Hvala vam na konstruktivnoj raspravi. Hvala onima koji su govorili i za zakon i protiv zakona. Jer, da nije onih koji govore protiv zakona onda ne bi ni parlamentarna procedura imala nekog velikog smisla. Zahvaljujem.
Samo da pitam, da li neko želi povredu Poslovnika. Reč ima Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, član 107. – dostojanstvo Narodne skupštine. Ne možete gospodine predsedavajući dopustiti da se na ovakav način ministar obraća narodnim poslanicima, nije to nivo na kome treba da se raspravlja o ovako važnim predlozima zakona. Ministar je u ovoj skupštini gost, ne može da vređa narodne poslanike, da govori kako narodni poslanici nemaju obraza. Nema obraza onaj ko je 22 godine gospodine ministre govorio da treba ratovati i da treba protiv međunarodne zajednice, sukobljavati se. Taj nema obraza. A što se tiče 15 miliona štete … [[isključen mikrofon]]
Gospodine Jovanoviću, ne dozvoljavam vam repliku. Moje je isključivo pravo da vas upozorim, bolje da vas upozorim, nego da vam sada izričem opomenu, jer zloupotrebljavate Poslovnik. Da li još neko želi povredu Poslovnika? Replike nema, pošto je ovo bila završna reč. Izvolite, možete povredu Poslovnika.
Član 106. i član 108. Dakle, vi ste gospodine predsedavajući dozvolili ministru da u jednom momentu zaista izađe iz okvira i pristojnog i civilizovanog razgovora. Mislim da ovo što smo čuli ovde danas je zaista ispod svakog nivoa i nije čak ni dostojno “Kombank arene“, a ne Narodne skupštine. Mislim da, razumem ako neko je u situaciji da bude ministar u Vladi, da se bavi slovenskom antitezom, kao njihov predsednik, da se bavi „kolariću paniću“, sam se zapetlja, pa se otpetlja. Sam sebe pita, pa sam sebi odgovara. To nije replika, ali je činjenica, objašnjavam vam kontekst kako nam se ministar obratio. On nije ministar za mere i metale i za vage, da on meri koliko ko ima podršku i koliko je jak i da nas vređa pri tome i ko ima manekenski osmeh. Ministar Selaković priča o manekenskom osmehu. Razumete, to ne može u Narodnoj skupštini. Može da kaže da ne govorimo istinu, može da kaže da nije tačno to što kažemo. Može da kaže da grešimo, može da nas ispravi, može da da svoj argument, to razumem. Ali, da kaže da smo mi smešni, da nemamo obraza, da meri naše aplauze ovde, da mi govorimo besmislice. Mi ne možemo da dajemo aplauz, šokirani smo onim što govorite ministre. Ja znam da vi volite jedan drugi obraz, ali nemojte na to da se podsećamo danas ovde. Osnovna je stvar, umesto da ste izrekli ovakve kvalifikacije opoziciji, trebali ste građane da upoznate sa činjenicom da odluka Ustavnog suda ne završava proces po pitanju reizbora i da ispitate ko su vam te sudije koje ne smeju da vrše tu funkciju, a ne da govorite o troškovima. Koliki će biti vaši troškovi? Hvala.
Molim vas, moram da konstatujem, smatram da nije došlo do povrede Poslovnika i moram da konstatujem da vaše izlaganje na kraju je bilo veoma negativno u odnosu na postojeći zakon. To je vaše pravo. Ja ne sporim to. Znači, ne sporim to je vaše pravo i na to imate pravo. Ali, takvo izražavanje je proizvelo jasno i odgovarajući odgovor. (Narodni poslanik Borislav Stefanović, sa mesta: To nije tačno.) Znači, moje mišljenje je takvo, i smatram da nije došlo, niti je ministar imao nameru da bilo koga uvredi, nego jednostavno je odgovarao na probleme koje ste vi pokrenuli u smislu ovog zakona. Vi imate pravo da se izjasnite da li je došlo do povrede Poslovnika, odnosno da se Skupština izjasni. Da li želite to? (Ne.) Hvala. Povreda Poslovnika, Ana Novković. Izvolite.
Reklamiram član 27. Mislim da ste zaista trebali da opomenete gospodina ministra da ne etiketira naša izlaganja, on može da kaže da grešimo, da pobije činjenice, iznese nove argumente. Verujem da on više voli da sluša hvalospeve na svoj račun, ali prosto mi iz opozicije imamo pravo da ukažemo na neke činjenice. Ne znam zašto se ministar oseća negde prozvan, govorim u ime 350.000 građana Vojvodine, koji će na neki način biti odvojeni od pravde. Veliki broj građana i Kovina, i Alibunara, i Kovačice mi se obraćao. Prosto sam imala potrebu i obavezu da iznesem probleme koje će oni imati. Ovo su samo bile dobronamerne kritike, pozivam ministra, da kada budemo raspravljali o amandmanima vodimo konstruktivne rasprave na nivou argumenata i bez etiketiranja. Hvala.
Molim vas, ne zloupotrebljavajte Poslovnik. Znači, imate pravo da reklamirate povredu Poslovnika, ali nemate pravo da korišćenjem povrede institucije, povrede Poslovnika vršite repliku. To što ste vi sebe prepoznali to je druga stvar, ali ministar nije nikog iz vaše stranke poimenično ni prozvao, čak ni stranku nije prozvao. Molim vas, u tom smislu smatram da nije došlo do povrede Poslovnika. Vi imate pravo da se izjasnite da se Skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika. Da li želite? (Ne.) Hvala. Srđan Milivojević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, reklamiram dva člana Poslovnika koje smo povredili svi zajedno u ovoj sali, ali to je član 108, koji kaže – da se o redu na sednici Narodne skupštine stara predsednik Narodne skupštine i član 32, koji kaže – da potpredsednik Narodne skupštine, koji zamenjuje predsednika na sednici Narodne skupštine ima ovlašćenja predsednika Narodne skupštine, ali se ne kaže da imate veća ovlašćenja, nego baš ova ovlašćenja koja ima i predsednik. Evo u čemu se sastoji povreda. Mi smo ovde narodni poslanici, nas su birali građani Republike Srbije, a mi smo birali Vladu Republike Srbije i Vlada Republike Srbije i njen predstavnik, bio on ministar, predsednik, potpredsednik, prvi potpredsednik, kada dođe u ovu salu nama polaže račune, a ne mi njemu. On mora da vodi računa da je on izabran u ovom parlamentu voljom većine i voljom narodnih poslanika, koji predstavljaju građane Republike Srbije. Kada nama kaže da smo mi nepristojni, onda tu poruku šalje svakom biraču koji je za nas glasao. Narodni poslanik u ovoj sali uvek ima veća prava od ministra. To što narodni poslanik može da kaže, govori u ime građana koji su ga izabrali, ne u ime političke stranke. Ministar govori u ime Vlade. I na kraju, ja nikada svoj bezobrazluk ne bih menjao za nečiju pristojnost. Hvala.
Mogu da se složim u delu vašeg reklamiranja Poslovnika u pogledu prava i obaveza i poslanika i ministra. Međutim, ne vidim da je ministar imao uopšte namere da bilo koga vređa, naprotiv obrazlagao je, maltene pojedinačno primedbe na zakon koji su poslanici davali, da li se to nekome sada sviđa ili ne, to je drugo pitanje. Vi imate pravo da tražite da se izjasnimo. Milivojeviću, da li želite da se u danu za glasanje izjasnimo? (Da.) Marijan Rističević, povreda Poslovnika.
Hvala gospodine predsedavajući, pre svega želim da reklamiram član 103, 108. i 109. Član 103. kaže da poslanik ima pravo da reklamira povredu Poslovnika, član 108. i 109. daje određena ovlašćenja predsedavajućem, koji može da ih koristi, ali ne mora. U Poslovniku ne piše da ne mora, ali pre svega želim da protestujem zato što se za vreme izlaganja ministra dobacivalo iz klupa onih koje predvodi profesor Pravnog fakulteta, pa bi trebali da znaju i u svom obraćanju prema ministru, govorim gde je povređen Poslovnik. Svaki akt pa i Poslovnik, još od Deklaracije o pravima čoveka i građanina iz 1789. godine, kaže da prava jednog pojedinca ne mogu biti na uštrb prava drugih. Tako i ovde ukoliko se poslanici na odgovarajući način obraćaju ministru, on svakako ima ista prava da se isti način tim istim poslanicima obrati. Što se tiče dobacivanja iz sale, iz određenih klupa, predvođeni profesorom pravnog fakulteta, mislim da je to vrlo loš primer za njegove studente, za poštovanje Poslovnika i smatram da ste mogli, a da niste morali da izreknete opomenu. Moje poštovanje zaslužujete time što niste izrekli opomenu opoziciji, a sećamo se svih nekih prethodnih saziva, kada su oni vrlo često i vrlo rigorozno upotrebljavali takve odredbe Poslovnika koji su oni napisali, a ne mi. S toga ja ne tražim da se u danu za glasanje o ovome glasa i puno poštovanje prema vašem strpljenju za opoziciju koja je iskoračila iz svih svojih prava, barem po mom mišljenju. Hvala.
Prihvatam vaše reklamiranje Poslovnika u tom smislu, ali ako bih se striktno pridržavao Poslovnika, onda bi od vas ovde koliko vas ima 90% dobili opomene. Ako se govori o dobacivanju onda to jednako važi i za levu i za desnu stranu, a ni leva, ni desna strana, ni sredina nije baš imuna od dobacivanja, zato vas molim da u tom smislu vi meni pomognete i nemojte tražiti primenu sankcija prema drugome zaboravljajući sebe. Hvala vam što ne tražite da se izjasnimo u danu za glasanje. Reč ima Borislav Stefanović, povreda Poslovnika i molim vas da prekinemo više. Izvolite.
Ja vas takođe molim predsedavajući. Znači, član 103, član 104, član 107. ponovo. Molim vas predsedavajući, ima jedna stvar koja je ostala ne razjašnjena, na koji način vi kao predsedavajući znate šta ministar Selaković misli i koje su mu namere. Na osnovu toga što vi znate koja je njegova namera, vi nama objašnjavate šta je on u stvari hteo da kaže time ste prekoračili ovlašćenja predsedavajućeg, a dobili ovlašćenja vidovnjaka. Dakle, ja vas molim da to ne shvatite zlonamerno, samo pokušavam da vam objasnim da ste tu napravili grešku, možda nehotice. Druga stvar, zbog dobacivanja, dakle u okviru ovih članova, jedan poslanik konstantno, to su vam juče rekli, dobacuje. Vi se ne osvrćete na to. Čovek prosto ne može da izdrži da ne dobacuje i dobacuje i viče sve vreme svaki put kada govori neko iz DS. Molim vas da primenite taj aršin. Prihvatam odgovornost dela naših poslanika, ali vas molim, pogledajte malo na tu desnu stranu sa koje sigurno čujete šta čovek viče sve vreme. Ako ne može da se kontroliše, neka ga tamo stave u neki okvir nečega, neka razgovaraju sa njim. Hvala.
Počeo bih od ovog drugog dela. Već sam odgovorio, slična je bila opaska i gospodina Rističevića i potpuno se slažem. Za mene je stvarno neprihvatljivo da poslanici dobacuju sa mesta, pogotovo što često puta budu i uvredljive, doduše, uvek ne mogu ni čuti jer pratim izlaganja, ali ja vas molim, stvarno mogu to tako da primenim i da počinjem da opominjem, izričem opomene, ali mislim da to nije cilj, više volim da mi kao ljudi ovde se međusobno stvarno poštujemo i uvažavamo. Što se tiče prvog dela, najmanje želim da tumačim stav ili mišljenje ministra. On je ovde zadužen da obrazlaže zakon i da ga brani. Ja sam samo zaključak izveo na osnovu slušanja rasprave kako opozicije, pozicije, tako i ministra u pogledu ovog zakona. Moj je zaključak ono što sam rekao na osnovu mog viđenja ove rasprave i ništa drugo i stvarno ne mislim i ne želim nikada da tumačim tuđe misli, što ne bi bilo ni pristojno. Ako ste tako shvatili, ja se stvarno u tom smislu izvinjavam. Završavamo danas sa radom, zaključujemo zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačke 1, 2, 3. i 4. dnevnog reda. Prekidamo rad sa Četvrtom sednicom i sa radom nastavljamo sutra 7. novembra 2013. godine u 10,00 časova. Ujedno vas obaveštavam da će Peta sednica koja je zakazana u 13,00 časova početi u predviđeno vreme. Hvala. [[Sednica prekinuta u 12,25 časova.]]
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA PRIVREMENE STENOGRAFSKE BELEŠKE Peta sednica Drugog redovnog zasedanja (neredigovane i neautorizovane) Narodne skupštine Republike Srbije 6. novembar 2013. godine (Sednica je počela u 13.15 časova. Sednicom predsedava dr Nebojša Stefanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Potrebno je da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 134 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Jovana Mehandžić Đurđić, Gordana Čomić, Bauer Ivan i Neven Cvetićanin. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predlog akata iz predloženog dnevnog reda. U sazivu ove sednice koji vam je dostavljen sadržan je predlog dnevnog reda sednica. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o davanju saglasnosti na odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2013. godinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 1. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Predsednik Narodne skupštine predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o utvrđivanju sastava parlamentarnog Odbora za stabilizaciju i pridruživanje, koji je podneo Narodnoj skupštini 5. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 152, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnih 163 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, u celini. D n e v n i r e d 1. Predlog odluke o utvrđivanju sastava parlamentarnog Odbora za stabilizaciju i pridruživanje. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Prva tačka dnevnog reda - PREDLOG ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA PARLAMENTARNOG ODBORA ZA STABILIZACIJU I PRIDRUŽIVANjE Primili ste Predlog odluke koji je podneo predsednik Narodne skupštine. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 193, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe, a što ste dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o utvrđivanju sastava parlamentarnog Odbora za stabilizaciju i pridruživanje. Da li predlagač želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Sanja Čeković.
Gospodine predsedniče, poštovane kolege, potrebu formiranja Odbora za stabilizaciju i pridruživanje poslanički klub Zajedno za Srbiju apsolutno podržava i smatramo da je u ovom trenutku neophodno imati takav odbor koji će pomoći Srbiji da što pre i na što bolji način, kvalitetniji način završi sve što su naše obaveze prema Evropi. Ono što mi ne možemo podržati i zbog čega ću tražiti da mi objasnite, kao predlagač, šta se desilo, a to je da poslanički klub Zajedno za Srbiju, koji broji sedam poslanika, nema svog predstavnika u odboru koji ima 15 članova. Zašto nemamo predstavnika? Kojim aršinima, kojom matematikom, kojim količnikom ste delili i da li smatrate da poslanički klub Zajedno za Srbiju ne bi dao svoj doprinos u ovom izuzetno važnom odboru? Zamolila bih vas da mi date odgovor, pa će od vašeg odgovora zavisiti i moja dalja diskusija. Hvala.
Reč ima predsednik Skupštine, dr Nebojša Stefanović.
Voleo bih kada bi ovaj odbor brojao mnogo više članova, pa da možemo da stavimo mnogo veći broj poslanika. Međutim, pošto se odbor formira analogno, odnosno po analogiji sa skupštinskim radnim telima, mi smo kada smo formirali, odnosno uspostavili sastav odbora vodili računa da sve poslaničke grupe srazmerno svojoj snazi u Narodnoj skupštini budu zastupljene u ovom odboru. Urađen je bio matematički količnik kao i u svim drugim odborima, kao i u svim drugim radnim telima, kao i u skupštinskim odborima, stalnim odborima Narodne skupštine. Postoji mogućnost da u budućnosti razgovaramo, pošto ne postoje precizne odredbe kako on funkcioniše. Imali smo prilike da u prethodnom periodu u nekim odborima pravimo korekcije. U ovom trenutku u stalnim skupštinskim odborima nemamo većinu većine, što je poslanička obaveza. Jednostavno smo smatrali da to nisu u ovom trenutku prioriteti Narodne skupštine. Ovo je važan odbor, slažem se sa vama, i predlažem da u narednom periodu tražimo, kada kažem narednom periodu mislim u skorije vreme, zajedničko rešenje kako da veći broj ljudi, koji hoće da se uključe i da rade u ovom odboru, uključimo i da pokušamo da napravimo jednu takvu vrstu dogovora. Međutim, relativno brzo smo morali da reagujemo zato što je prva sednica, zajednička sednica odbora sa parlamentarcima EU, već 15. novembra, da bismo mogli da omogućimo donošenje određenih pravilnika i drugih podzakonskih akata koji će omogućiti da rad odbora bude kvalitetan. Uradili smo ovo na ovakav način, kažem, opet u skladu sa dosadašnjom parlamentarnom praksom. Kažem, postoji raspoloženje, verujem većine narodnih poslanika, da sednemo da razgovaramo. Ako postoji mogućnost da se to poboljša na bilo koji način, da to učinimo.
Reč ima narodni poslanik Sanja Čeković.
Očekivala sam da će vaše objašnjenje biti takvo da mi neće dati odgovor. Mi u ovome vidimo da vi prosto niste želeli da sve poslaničke grupe uključite u rad ovako važnog odbora. Ne znamo da li ste raspodelili na veće Evropljane, manje, srednje, niže, više, ali ni jedan razlog da poslanički klub ZZS ne bude u sastavu ovog odbora ne postoji, ni jedan razlog. Gospodine predsedniče, količnik sa 15 članova od 250 poslanika se vrlo lako izračuna. Mi u ovom trenutku ne želimo da utičemo na nijednu poslaničku grupu da se oseća neprijatno jer ima svoje članove. Mi želimo da kažemo vama da niste postupili demokratski i onako kako treba da postupi predsednik parlamenta koji poštuje sve poslaničke grupe na jednak način. Ovaj parlament ne postoji od kako ste vi predsednik parlamenta, postoji dugi niz godina i u najtežim vremenima 90-tih godina mi koji smo tada bili poslanici smo uspeli da se sa jakom većinom izborimo da ispoštujemo svaku poslaničku grupu. U ovome vidim vašu lošu nameru i vaš nekorektan odnos prema nama, a ne znam čime smo mi to izazvali. U vašu dobronamernost ne verujem. Verujem u nešto što se zove nedemokratski princip prilikom podele članova odbora u okviru ovog odbora.
Reč ima predsednik Skupštine Nebojša Stefanović.
Shvatam da su oni koji nemaju svoje predstavnike u odboru nezadovoljni tom činjenicom i to je legitimno pravo. Još jednom, ne radi se o bilo kakvom pokušaju da se u ovom odboru bilo ko isključi iz rada. Na kraju krajeva, narodni poslanici su potpuno jednaki i u ovom sali i na svakom drugom mestu i u radu ih niko ne može sprečiti, one koji žele da rade, naravno. Oni koji ne žele da rade, na to niko ne može ni da ih natera. Što se tiče odbora, primenjeno je sve ono što se u dugoj demokratskoj, parlamentarnoj praksi od 90-tih primenjivalo, sve se primenilo i u sastavu ovog odbora, potpuno ista pravila koja su primenjena i kada su se sastavljala radna tela Narodne skupštine u ovom, prethodnom i mnogim drugim sazivima u kojima su mnoge stranke koje su učestvovale u radu od 90-tih davale svoj doprinos se primenilo i ovog puta. Shvatam da neko ne može biti zadovoljan ako nema dovoljan broj narodnih poslanika, pa time ne može ni učestvovati ravnopravno sa nekim ko ima veći broj narodnih poslanika, ali je to demokratija. To je demokratija, da se poštuje snaga narodnih poslanika, jer kad bi sve poslaničke grupe bile ravnopravne, onda ne bismo mogli nikada da izaberemo Vladu. Vladu bira najveći broj narodnih poslanika, više od 126. U ovom trenutku imaćemo predlog koji će biti pred narodnim poslanicima. Vi ste mogli da reagujete i amandmanski, a niste to učinili. Niste predložili bilo kakvu izmenu ovog predloga, a imali ste pravo na to. Da ste predložili, možda bi se Narodna skupština o tome izjasnila. Ovako nema o čemu da se izjasni. Cenim vaše retorske nastupe, ali praktično niste uradili ništa da promenite ovu odluku. Prema tome, mislim da ne možete biti nezadovoljni, odnosno bar niste formalno pokazali da ste nezadovoljni. Onaj ko je nezadovoljan nečim, bilo kojim predlogom zakona, uloži amandman, pa onda Narodna skupština o tome odlučuje većinom glasova. U ovom smislu stvarno ne mislim da sam bilo šta uradio da naškodim bilo kome. Na kraju krajeva, Narodna skupština će se o tome izjasniti kada bude glasala o ovom predlogu.
Reč ima gospođa Čeković.
Vaše objašnjenje me učvrstilo u činjenici da nemate demokratske principe. Vi mene sada vraćate na broj poslanika, kao da mi nismo videli predlog da su poslaničke grupe koje imaju isti broj poslanika ili za razliku jedan, dva, dobili člana odbora i vraćate me u neku priču u kojoj neću da učestvujem. Ne želim u ime poslaničkog kluba ZZS da se zameram ni jednom poslaničkom klubu, a po predlogu se vidi da ovde članove nemamo mi i da nema članove LSV, što je svakako njihova odluka kako će se poneti. To što vi meni kažete da mi možemo da budemo posmatrači u odboru koji će raditi, to nije ništa novo. Odboru mogu prisustvovati svi poslanici. Predsedniče, gde vam je ta demokratska volja da ispoštujete sve poslanike i poslaničke grupe? Vraćanje na priču da smo mogli amandmanski da reagujemo, pa može amandmanom, može mojim govorom, može našim neglasanjem, ali gde je tu vaša volja? Gde je tu vaš dopis poslaničkom klubu ZZS, gde kažete – gospodo iz poslaničkog kluba, mi imamo 15 članova, ne možete dobiti ovo, koeficijent je toliki, dođite da razgovaramo, pa ćete deliti člana, imaćete zamenike itd? Niste me ubedili, niste verovatno ubedili ni većinu poslanika, jer po principu u Srbiji ko dobije, taj se ne ljudi, a ko ne dobije, taj se ljuti. Loši su vam principi, gospodine predsedniče.
Reč ima predsednik Skupštine Nebojša Stefanović.
Možda to negde može ovako ili onako. U Narodnoj skupštini kada se nešto menja, mora da se predloži amandman. Ne može da se menja tako što će neko izjaviti volju na sednici Narodne skupštine. To je zakon, takav je Poslovnik. Poslovnik kaže da se nešto menja amandmanom. To je nešto u šta ne bih dalje ulazio. Ovo je najširi konsenzus koji smo uspeli da postignemo u ovom trenutku. Ako bude načina i prostora da se ne ugroze, jer svaki poslanički klub ima pravo da se odrekne svojih članova u korist nekog drugog i to neću osporavati, ali ovo je princip po kome smo uspostavili rad svih drugih odbora i na ovakav način ćemo uspostaviti rad ovog odbora. Sve ostalo, ako bude dogovora, ne mogu da utičem na poslaničke grupe da ne iskoriste svoje pravo. Oni na to imaju pravo i svako ko ima pravo koje mu proističe iz načina formiranja i drugih odbora, ima pravo da koristi, kao što ima pravo i da ga se odrekne. Ja na to ne mogu da utičem. Mogu samo da postavim jasna pravila, procenat koji je uspostavljen, odnosno količnik koji je uspostavljen na osnovu broja narodnih poslanika kojima poslanička grupa raspolaže. To je, nažalost, model od 15 poslanika koji su članovi. Nemam 20, već 15.
Gospođo Čeković, daću vam još ovog puta repliku. Mislim da više nema svrhe.
Količnik je količnik, a vi sada nama ponovo spočitavate amandman. Zašto se vi kao predsednik Skupštine niste obratili poslaničkom klubu ZZS i rekli – pripada vam, ne pripada vam, izvukli taj količnik, pa onda o njemu da raspravljamo? Prosto, ta mazna diskusija sa kojom vi hoćete mene da ubedite prosto ne ide. Volja, demokratski principi su srušeni u određivanju članova ovog odbora i to je fakat. Na to ste uticali vi. Ja razlog ne znam, ali jedna cela poslanička grupa je preskočena. Petnaest se deli na sve brojeve, pa kada se ti brojevi dobiju, onda se oni opredeljuju. Da ne bih sada ulazila u detaljisanje po ovom predlogu, jer ponavljam, mi nemamo ništa protiv ostalih poslaničkih grupa i protiv poslanika. Imamo protiv vašeg nedemokratskog principa. Dakle, ulogu predsednika parlamenta u rasporedu članova Odbora za stabilizaciju i pridruživanje niste uradili na demokratski način, kako dolikuje predsedniku parlamenta.
Reč ima predsednik Skupštine Nebojša Stefanović.
Da li je povređena demokratska volja, odnosno demokratski princip odlučiće većina narodnih poslanika. To ne može odlučiti nijedan narodni poslanik sam za sebe, kao ni o povredi Poslovnika. Dakle, ako većina narodnih poslanika bude prihvatila ovaj princip, verujem da će oni onda biti za to da je onda ispoštovana demokratska volja. Ako ne budu prihvatili, možda će prihvatiti i stavove da to nije bio demokratski princip, ali o tome će odlučiti većina narodnih poslanika.
Završavamo sa replikama. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić.
Zahvaljujem, gospodine presedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je ovo izuzetno važna tema i nadovezao bih se na diskusiju koleginice Čeković. Mislim da je ovo bila prilika aktuelnoj vladajućoj većini da demonstrira demokratski kapacitet, da ne bi došli u situaciju da amandmanima menjamo sastav ovako važnog odbora. Kao prvo, ne slažem se da je to uopšte bilo moguće, s obzirom da je principijelno svaka poslanička grupa trebala da predloži ili člana ili zamenika, iz razloga što ovo prevazilazi neke partikularističke i usko stranačke interese i tema je koja se tiče svih nas. Konsenzus, dogovor i kompromis su veoma važne tekovine te iste EU, a ako ovaj odbor služi tome da se pridružujemo evropskoj zajednici, onda mislim da bi to trebali uzeti u obzir. Što se tiče nas iz Vojvodine, izuzetno je žalosno da mi uporno pokušavamo da artikulišemo pitanje Vojvodine unutar institucija i unutar sistema i da to radimo na demokratski način, ali kada posle toga sami idemo u Brisel, onda….
Izvinjavam se, gospodine Stojšiću, ali molim narodne poslanike da se umire. Moram da priznam da od galame ne čujem čoveka. Molim vas za malo tišine i parlamentarizma, da čujemo čoveka šta priča. Kako da reagujem na bilo šta kada ga ne čujem? Nastavite i izvinjavam se, u isto vreme.
Pozdravljam to što će na čelu ovog odbora biti gospodin Andrić, koga izuzetno cenimo. Mislim da će dobro raditi taj posao. Taman kada smo se ponadali da, eto, opozicija će dobiti priliku da unutar ovog odbora učestvuje i da neki doprinos, i kolege iz SVM su takođe dobile dva mesta tako što je SNS im ustupila dva mesta, što takođe pozdravljam, da makar neko iz Vojvodine će imati svoje predstavnike, ali mislim da ovo ne treba da bude nacionalno ili manjinsko pitanje, iako ne vidim zbog čega neko iz Sandžaka takođe nije ovde, zbog čega neke druge manjinske stranke nisu dale predstavnike. Kada pričamo sa kolegama iz Brisela, mislim da to treba da radimo maksimalno ozbiljno i da artikulišemo sve probleme koji mogu nastati unutar tog procesa pridruživanja. Ako ovako nastavimo, da jedini ključ bude to da li će većina u parlamentu nešto izglasati ili ne izglasati, mislim da nećemo daleko stići. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 98? (Ne) Zaključujem jedinstveni pretres. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 6. novembar 2013. godine, sa početkom u 13.40 časova, kao Dan za glasanje o tački dnevnog reda Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tački dnevnog reda sednice, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 146 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA PARLAMENTARNOG ODBORA ZA STABILIZACIJU I PRIDRUŽIVANjE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o utvrđivanju sastava parlamentarnog odbora za stabilizaciju i pridruživanje. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – tri, uzdržanih - dva, nisu glasala tri od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o utvrđivanju sastava parlamentarnog odbora za stabilizaciju i pridruživanje. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje jedine tačke dnevnog reda sednice i odlučivanje o njoj, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Nastavak Četvrte sednice je sutra u 10.00 sati. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 116 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 90 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Pošto je danas dan za traženje obaveštenja, da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287. Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.