Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Radi utvrđivanja kvoruma za rad, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da nemamo kvorum za rad Narodne skupštine i određujem pauzu do 11,30 časova, a kvorum nemamo iz prostog razloga što nisu svi poslanici ubacili svoje idenitifikacione kartice.
Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum i obaveštavam da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Višnja Nežić, Milan Radulović, Goran Ćirić, Miloš Lukić, Stanko Kovačević, Vojkan Tomić, Predrag Bajčetić, Radomir Naumov, Juhas Atila, Dragiša Marinković, Neda Arnerić, Kermeci Karolj, Bojan Kostreš, Vuko Antonijević, Marko Jakšić, Branko Gligorić, Milan Ernjaković, Arsen Kurjački, Željko Tomić, Jožef Kasa, Biači Anton, Nataša Milojević i Dušan Golubović. Pre podne odsutni Čedomir Jovanovići Pal Šandor. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O UREĐENjU SUDOVA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podneo narodni poslanik Dejan Mihajlov. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Vukosav Tomašević, Đorđe Mamula, Slobodan Tomović, Tomislav Nikolić, Aleksandar Vučić, Nataša Jovanović i Gordana Pop-Lazić, kao i amandmane koje je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Narodni poslanik Đorđe Mamula, na sednici Odbora za pravosuđe i upravu, povukao je amandman na član 51. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade Republike Srbije o Predlogu zakona. Podsećam vas da je Narodna skupština, nakon što je zaključen zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmotren i Predlog zakona o uređenju sudova, prihvatila Predlog ovog zakona u načelu. Pošto Vlada Republike Srbije, ni nakon utvrđenog roka koji je istekao danas u 8,00 časova, nije dostavila mišljenje o amandmanima na predloge zakona iz dnevnog reda ove sednice, o kojima je obavljen zajednički načelni pretres, predlažem da Narodna skupština, na osnovu člana 136. stav 5. Poslovnika, odluči da se predlozi ovih zakona razmatraju bez mišljenja Vlade o podnetim amandmanima. Stavljam na glasanje predlog da Narodna skupština razmatra predloge zakona iz dnevnog reda ove sednice - tačke 3, 4, 5, 6. i 7. dnevnog reda, o kojima je obavljen zajednički načelni pretres, a koji su prihvaćeni u načelu - bez mišljenja Vlade o podnetim amandmanima. Za 105, protiv 47, uzdržanih 9, nije glasalo 6, ukupno 167. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog i otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 1. dodaju naslov i novi član 1a. Predlagač je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da li predlagač želi reč? (Ne.) Da li predstavnik Odbora želi reč? (Ne.) Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Odbor nije blagovremeno dostavio amandmane na Predlog zakona. Amandmani, koje nam je Odbor podelio po klupama tri dana posle početka sednice Narodne skupštine, ne mogu da budu uvršćeni u raspravu u pojedinostima o ovom paketu od pet zakona, koji se odnose na sudove, sudije, uopšte na oblast pravosuđa. Predsednik Narodne skupštine ne može da nas pita šta ćemo sa tim amandmanima. Ti amandmani ne mogu da uđu u proceduru u Narodnu skupštinu Republike Srbije, nisu ispunili uslove po Poslovniku. Podneti su nakon početka sednice Narodne skupštine Republike Srbije, ne predstavljaju usaglašavanje već usvojenih amandmana. Postoji samo jedna mogućnost - da nadležni odbori dostave amandmane na Predlog zakona u toku sednice. Ta mogućnost je kad se usvoji više različitih amandmana na isti član predloga zakona i odbor ima pravo da predloži Skupštini svoj tekst, kojim usklađuje prihvaćene odredbe. Ponekada su odredbe u koliziji, kao što se desilo oko Poslovnika. Dakle, nema smisla, gospodine predsedniče, da nešto što nije u skladu sa Poslovnikom uopšte bude predmet rasprave na sednici Narodne skupštine. Ni jedan amandman, dostavljen posle roka, ne može da bude uvršćen u raspravu, zato što osnovne uslove, uslove da ne ponižava Narodnu skupštinu, ne ispunjava. Onaj ko piše amandmane na Predlog zakona, dužan je da ih blagovremeno piše, da ih blagovremeno preda. Danas je trebalo da nas obavestite da su u toku rasprave, ili u toku sednice, kao što je ispravnije, stigli amandmani odbora, koji ne mogu da budu uvršćeni u raspravu. Ako već ima problema sa održavanjem ove sednice, nemojte da ih činite dodatno time što očigledno kršite Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije.
Vi ste se obratili meni kao predsedniku Skupštine. Vi znate da ja ne tumačim Poslovnik, uvek Poslovnik tumači Skupština. Prema tome, ne kršim ja Poslovnik, niti mogu prekršiti Poslovnik time što vodim sednicu na način kako vodim. Ovde imamo predlog Odbora za pravosuđe i upravu, i ukoliko mislite da je došlo do povrede Poslovnika, pretpostavljam člana 136, na šta se Odbor za pravosuđe i upravu poziva, mogu samo to da stavim na izjašnjavanje narodnim poslanicima. O tome ja, naravno, kao ni do sada, nisam odlučivao. Ja Poslovnik samo sprovodim. (poslanik Tomislav Nikolić, sa mesta: Hoću da se glasa o tome). Molim narodne poslanike da se izjasne o prigovoru gospodina Nikolića da je došlo do povrede Poslovnika, člana 136. Poslovnika Narodne skupštine. Molim narodne poslanike da se o ovom prigovoru izjasne. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Glasaćemo, ali vi treba da znate da se o tome ne glasa. Nije to kršenje Poslovnika, to odbacujete kao materijal koji nije u skladu sa Poslovnikom.) Za52, protiv 115, uzdržan jedan, nije glasalo 14, ukupno 182. Konstatujem da je Narodna skupština ocenila da nije bilo povrede Poslovnika. Da li se još neko javlja za reč povodom ovog amandmana? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje i molim narodne poslanike da se izjasne. Za 116, protiv 11, uzdržanih 26, nije glasalo 29, ukupno 182. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Mi smo se ovim predlozima zakona zaista ozbiljno bavili, bez obzira na to što Skupština dugo nije imala stav jesu li ovo ozbiljni predlozi zakona ili ne, i bez obzira na to što je očigledno da Vlada Republike Srbije ima stav da su ovo neozbiljni predlozi zakona. I ako ću nekada podržati Vladu Republike Srbije, učiniću to danas kada kažem da nije pogrešila što nije pregledala amandmane koje je Odbor za pravosuđe dostavio u toku, a posle otvaranja, sednice Narodne skupštine Republike Srbije. Vlada je u pravu što materijalima koji nisu u skladu sa Poslovnikom ne želi da se bavi i ne želi da povredi Poslovnik. Ona to ostavlja ovim legalistima koji vode Narodnu skupštinu Republike Srbije. Baveći se ovim predlozima zakona pokušali smo da amandmanima pokažemo Narodnoj skupštini i javnosti kako bi, u stvari, trebalo da izgleda, po programu Srpske radikalne stranke, uređenje sudova, a u tom uređenju sudova nema mesta za apelacioni sud. Ovo, kada žaba vidi da se konji potkivaju, pa podigne nogu, ne vredi, ona ne može da bude potkovana. Tako i taj apelacioni sud ne može da se uvrsti u sudstvo u Republici Srbiji zato što u okviru svih sudova mogu da se formiraju posebna odeljenja za upravne i privredne sporove, a da se ne osnivaju novi specijalni sudovi, jer nije tačno da oni neće iziskivati nova finansijska sredstva. I nije tačno da će pospešiti rad sudova, da će uneti dinamiku, efikasnost, pravdu i zakonitost; ovim se samo stvaraju čepovi ukojima će se odlivati dragoceno vreme i koji će sprečavati da građani pred sudovima, da privredni subjekti pred sudovima pronađu pravdu koja je ovoj državi i te kako potrebna. Dakle, SRS naravno sada ne može, obrazlažući pojedine amandmane, da izloži čitav koncept koga se pridržavala radeći ozbiljno na ovim predlozima zakona, iako imaju negativan stav Odbora, iako imaju negativan stav Vlade, iako je neprirodno da čitavu jednu granu vlasti uređuje jedna poslanička grupa svojim predlozima zakona, ako znamo da se mesecima Vlada Republike Srbije, Vrhovni sud Srbije, razna pravnička udruženja pripremaju za Narodnu skupštinu Republike Srbije ozbiljan koncept pravosuđa sa svim zakonima koji iz toga proizilaze. Ja bih vas zamolio - a dobro je što je i predstavnik Vlade došao na sednicu - nas poslanike SRS interesuje da li Vlada obustavlja radove na zakonima iz oblasti pravosuđa, da li Vlada stoji iza ovih predloga zakona, hoće li poslanička većina danas glasati za ove zakone, a kroz mesec dana glasati za zakone koje, eventualno, predloži Vlada Republike Srbije. To je skopčano sa velikim mukama i velikim problemima. Istovremeno upozoravam i one poslanike iz opozicije koji misle da će spasiti neke svoje sudije tako što će prihvatiti ove predloge zakona koji ne predviđaju razrešenje svih sudija, pa izbor novih, da je u proceduri postupak kojim će, bez obzira na zakon, sudije biti razrešenje i svakako biti birane nove, podobne, i to po nekom novom političkom rasporedu snaga u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Sada, kada je Vlada odlučila da njen predstavnik prisustvuje jednoj sednici Narodne skupštine Republike Srbije, bilo bi dobro da se ova dilema razreši. Da li Vlada stoji iza ovih predloga zakona, da li Vlada nastavlja sa radom, sa ozbiljnim radom na zakonima kojima će urediti pravosuđe, da li je ovo zamajavanje Narodne skupštine Republike Srbije, a traje već nedeljama, da li će ovi zakoni važiti mesec, dva, pet, godinu dana, da li će služiti samo da se sudije razjure i izaberu neke nove. Zaista bi trebalo uneti ozbiljnost. Ja više neću da prigovaram vreme kada počinje sednica Narodne skupštine jer to više ne vredi da se prigovara, ali bih vas zamolio - sve do danas mi poslanici SRS smo ubeđeni da ovo nisu ozbiljni predlozi zakona. Drugačije bismo zaista o njima govorili ukoliko se ispostavi da su ozbiljni i da iza njih stoji Vlada Republike Srbije, iako ima negativan stav o njima. Hvala.
Reč ima ministar pravde i lokalne samouprave, gospodin Batić.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine predsedniče, mislim da je stvorena bespotrebna fama oko paketa zakona iz oblasti pravosuđa. Pokušaću u nekoliko rečenica da objasnim o čemu se to radi. Ministarstvo pravde i lokalne samouprave, kao resorno nadležno ministarstvo za poslove iz oblasti pravosuđa, još u aprilu mesecu formiralo je radnu grupu koja je trebalo da izradi nacrt zakona o sudovima i sudijama. U toj radnoj grupi bili su, po nama, najkompetentniji stručnjaci iz ove oblasti: predsednik Vrhovnog suda Republike Srbije, magistar Leposava Karamarković; zamenik predsednika prof. dr Zoran Ivošević; predsednik Okružnog suda u Beogradu, gospođa Vida Škero; predsednici mnogih drugih sudova; najugledniji članovi društva sudija; profesor Pravnog fakulteta Vesna Rakić-Vodinelić. Dakle, smatrali smo da treba uključiti one ljude koji neposredno rade u pravosuđu i one ljude koji su pored praktičnih znanja i najbolji teoretski stručnjaci u ovoj oblasti. Na čelu radne grupe bio je moj tadašnji zamenik, gospodin Đorđe Ninković, inače član Demokratske stranke Srbije. Radna grupa je u toku maja meseca, odnosno početkom juna meseca završila radnu verziju zakona o sudovima i sudijama, jednog sistemskog, jednog integralnog teksta koji je praktično obuhvatio ono što je sada sadržano u četiri predloga zakona koji su na dnevnom redu. Ono je bio jedinstven tekst. Počela je i održana je u toku jula, avgusta i septembra jedna široka javna rasprava. Povodom te radne verzije zakona o sudovima i sudijama, svi sudovi, svi kolegijumi sudova uSrbiji, dobili su tu radnu verziju - održan je niz stručnih konsultacija, niz javnih rasprava širom Srbije. Došli su do Ministarstva pravde razni predlozi, primedbe, sugestije, kritike, i kada smo sve to sabrali, pre dvadeset dana je napravljen nacrt zakona o sudovima i sudijama, koji je prosleđen Republičkoj vladi i koji je prihvaćen od strane Vlade Republike Srbije. I onda je taj nacrt upućen na oficijelnu javnu raspravu, koja je trebalo da se završi oko 9-og (dvadeset dana te rasprave je isticalo 9.novembra), znači za nekoliko dana. Poslanička grupa DSS je u skladu sa mogućnostima,ovlašćenjima i kompetencijama iz Poslovnika o radu Republičke skupštine podnela svoje predloge zakona kojima se uređuju pitanja iz oblasti pravosuđa.To je, dakle, pravo svake poslaničke grupe, pa čak i svakog pojedinog poslanika. Vi znate da su, po logici stvari, pošto se ušlo u proceduru, oni bili na sednici Odbora za pravosuđe, Zakonodavnog odbora, mišljenje je dalo Ministarstvo pravde i lokalne samouprave, Republički sekretarijat za zakonodavstvo, i konačno, i sama Vlada. Govorim, dakle, o prvobitnoj verziji predloga koji su ušli u skupštinsku proceduru. Na svim ovim nivoima koje sam pomenuo ta prvobitna verzija je bila odbijena. Međutim, treba prihvatiti nešto što je politička realnost, a politička realnost je da u političkim koalicijama postoje dogovori. Može se oko nekih stvari, koje izgledaju u jednom momentu kao suprotne, postići politički konsenzus, naravno ako ti dogovori i taj konsenzus ne štete interesima onih na koje konkretni zakoni treba da se odnose, i u krajnjoj liniji, ako taj kompromis i taj konsenzus ne škode interesima građana Srbije. Takav dogovor je postignut između poslaničke grupe DOS-a i poslaničke grupe DSS-aoko predloga zakona iz oblasti pravosuđa. Tu ne treba praviti nikakvu famu. Možda je to početak jedne nove prakse, ali je nešto što je primereno parlamentarnom životu, što postoji svuda gde postoje političke koalicije, dakle nešto što je potpuno normalno. Na bazi tog dogovora održan je sastanak radnih grupa Ministarstva pravde i poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije i sve one fundamentalne stvari koje su bile u nacrtu zakona o sudovima i sudijama, radne grupe, tj Ministarstva pravde, odnosno Vlade Republike Srbije ugrađene su u ovaj projekat zakona koje je podnela poslanička grupa Demokratske stranke Srbije. Tako smo došli do jednog integrativnog teksta, koji ne narušava osnovni smisao i osnovnu ideju od koje je polazila radna grupa Ministarstva pravde, odnosno Vlade Republike Srbije, a koja takođe ne narušava smisao ideje od koje je pošla Demokratska stranka Srbije. Radna grupa je prihvatila, a to je kasnije i Vlada prihvatila, mislim oko 59 amandmana, čiji je formalni predlagač Odbor za pravosuđe i upravu, a kojima se modifikuje prvobitni tekst i usklađuje sa onim što se čulo u javnim raspravama i što je bilo krucijalno važno za ideju i inicijativu koju je Vlada Republike Srbije imala u vidu. Dakle, došli smo do jednog sporazuma, došli smo do jednog integrativnog teksta i Vlada Republike Srbije je saglasna da se procedura nastavi izglasavanjem predloženih zakona. U odnosu na amandmane mi smo dali mišljenje...
Gospodine ministre, samo da vas podsetim da je ograničeno vreme rasprave na pet minuta.
Mislim da se to ograničenje ne odnosi na članove Vlade.
U načelu se ne odnosi, a u pojedinostima da - za sve pet minuta.
Završiću odmah, izvinjavam se. Dakle, u odnosu na ovaj zakon koji je trenutno na dnevnom redu, Predlog zakona o uređenju sudova, moram da kažem da Vlada smatra i prihvata amandmane Odbora za pravosuđe i upravu, da ne pominjem članove. Reč je o 13 amandmana, a takođe prihvaćeni su i neki amandmani narodnih poslanika, narodnog poslanika Đorđa Mamule; narodnog poslanika Slobodana Tomovića; Gordane Pop-Lazić; Aleksandra Vučića; i opet Slobodana Tomovića. Dakle, to je mišljenje Vlade. Naravno, predlagač, Odbor za pravosuđe i sam parlament će se izjasniti po pitanju tih amandmana. Naše je mišljenje da ti amandmani mogu biti prihvaćeni. Izvinjavam se ako sam prekoračio vreme, nisam pažljivo tumačio odredbe Poslovnika.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman koji je na član 9. podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Za 26, protiv 139, dva uzdržana, nije glasalo 12, od 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predloženi amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Da li neko drugiod predstavnika želi reč? Izvolite, predstavnik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, gospodin Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Srpske radikalne stranke nije zadovoljna obrazloženjem koje je dao predstavnik Vlade, ministar pravde, i mislim da bi trebalo da ministar pravde vodi brigu barem o tome da sve što ovde uradimo bude u skladu sa zakonom. Pretpostavljam da mu je posao da svi postupci koji se u Srbiji odigravaju, a tiču se pravosuđa, budu u skladu sa zakonom. Prihvatam, vezano za ovaj amandman naravno, da postoje dogovori u okviru ne samo koalicija, nego čak i stranaka koje se nalaze na suprotnim stranama, i to je normalan parlamentarni život. Dogovori moraju da budu blagovremeni. Ovde je jedan dogovor postignut onda kada je vreme za dogovaranje u vezi ovog projekta bilo isteklo. Ova sednica Narodne skupštine Republike Srbije počela je 22. oktobra, poslednji rok za amandmane bio je 19. oktobar. Kada ste se dogovorili trebalo je da se ovi predlozi zakona povuku iz dnevnog reda, da nam ili Vlada ili bilo koji drugi ovlašćeni predlagač dostavi nove predloge zakona, na koje bi Odbor dao amandmane ili bi već bili uvršćeni u predlog koji stiže pred Skupštinu. Ali, upozoravam vas, Odbor za pravosuđe je posle otpočinjanja sednice Narodne skupštine, pre rasprave o ovim zakonima, podneo te amandmane koje ste usaglasili. To više nije mogao niko da učini. Vidite, sada kada traje rasprava o Predlogu zakona, na konkretan predlog zakona Odbor bi mogao da da amandman kojim bi usklađivao neke već prihvaćene amandmane. To je odredba člana 145, potpuno je jasna. U toku pretresa predloga može da se pojavi novi amandman, ali samo ako se njime dokazuje da se usklađuje nešto što je već usvojeno. Ovo što Vlada prihvata da mi ovde povredimo Poslovnik po kojem radimo, to mi narodni poslanici ne bismo smeli da učinimo, ostaće zabeleženo u istoriji. Mi ovim zakonima određujemo kako će da rade sudovi. Mi ovim zakonima određujemo kako će da rade sudije, a zakone donosimo na nelegalan način. Jesmo mi ovlašćeni da donesemo zakone, kao što je sudija ovlašćen da izrekne presudu ili rešenje, ali samo u utvrđenoj proceduri i na zakonom utvrđen način. Nije pravna država samo ponašanje prema zakonu. Pravna država je i donošenje zakona u skladu sa zakonom. Ne mogu ovi zakoni danas da se menjaju amandmanima, kasno je. Služba Narodne skupštine je morala da odbaci amandmane Odbora za pravosuđe kao neblagovremene. Uopšte se ne razmatraju amandmani Odbora za pravosuđe. Molim vas da ne činite tako drastične povrede Poslovnika. Ne pomaže tu mnogo skupštinska većina. Ne mogu skupštinskom većinom da se gaze zakoni. Mogu danas, mogu sutra, za pet dana. Jednog dana neko će da pita - kako se to radilo, zašto ste mimo odredaba Poslovnika uradili to, uradili to. Gde je taj predsednik Odbora za pravosuđe, profesor Pravnog fakulteta? Kako će da uči svoje studente sutra šta je zakon, šta je pravda, šta je pravo? Hoće li on da im kaže - nema veze šta piše u zakonu, kada budete imali skupštinsku većinu radite šta god hoćete i radite na način na koji god hoćete. Onda više nemojte da optužujete bivši režim za te postupke. Tu vrstu postupaka kao kritiku više izbacite iz svog vokabulara. Dame i gospodo narodni poslanici, nemoguće je da ovaj zakon menjamo amandmanima Odbora za pravosuđe. Možemo amandmanima narodnih poslanika, koji su ušli u proceduru i koje bi, eventualno, prihvatio predlagač zakona. Ne možemo ovo da radimo. Nemojte ovo da radimo, javnost gleda. (Predsednik: Vreme.) To što imate većinu ne daje vam pravo. Nemojte da vas sila toliko uhvati. Ništa ta većina ne znači za pet dana, deset, petnaest, godinu ili dve. Ovako drastičnih povreda Poslovnika, kad ste došli na vlast, niste pronašli u prethodnom režimu. Ovo nije bilo moguće u diktaturi, kako je vi nazivate. Ovo je sada moguće u demokratiji. Pa, tu nešto nije u redu, nešto se ne uklapa. Još jednom ponavljam, zbog javnosti koju nije na najbolji način informisao predstavnik Vlade, mi danas razgovaramo o amandmanima koji nisu mogli da uđu u proceduru. O tome će morati da se izjašnjava i neko ko tumači i naš rad. Hvala.
Reč ima ministar pravde.
Samo jedan kratak odgovor uvaženom poslaniku Tomislavu Nikoliću. Vlada je odgovorila na sadržaj, na suštinu, na rešenja, na krucijalne stvari. Vlada ne može da se bavi skupštinskom procedurom. Ne polaže Skupština račune Vladi, nego obrnuto. Dakle, ja nemam ovlašćenja, niti mogu i da hoću, da se bavim procedurom, da li je urađeno proceduralno sve kako treba. Govorio sam da su rešenja, do kojih se došlo usaglašavanjem dve verzije, dve inicijative, dva nacrta, dva predloga, saglasna. Naravno, Skupština i njeni organi tela odlučuju u skladu sa Poslovnikom i time Vlada niti hoće, niti može, niti ima potrebe da se bavi.
Da li ja iz ovoga mogu da zaključim da ste se pozitivno izjasnili o amandmanima Odbora za pravosuđe? (Da.) Da li se još neko javlja u vezi sa amandmanom koji je podneo gospodin Vučić? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 26, protiv 128, uzdržan jedan, nije glasalo 28, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Predlagač je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je odbor pravno moguć.Vlada je prihvatila ovaj amandman.Time je amandman postaje sastavni deo predloga zakona. Na član 12. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Predlagač je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je odbor pravno moguć. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Time je amandman postaje sastavni deo predloga zakona. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Dame i gospodo narodni poslanici, prava je šteta što je sednicu napustio, još uvek aktuelni, ministar pravosuđa gospodin Vladan Batić. Njegovo današnje pojavljivanje na sednici Narodne skupštine, sa zakašnjenjem više od 10 dana, veština je plivanja uz vodu. Jer, kako vaša dosovska štampa piše, Vladan Batić će, od strane nekoga, a možda i predlagača ovog zakona, u dogovoru sa koalicijom i partnerima, biti pušten niz vodu. Njegova nebulozna objašnjenja da je Vlada Republike Srbije prihvatila ili ne prihvatila neke od ovih amandmana... (Glas iz sale: Tema.) Gospođo ili gospođice, to što je tema morate da pogledate prilikom dostavljanja predloga za dnevni red i za sednicu Narodne skupštine iprilikom proučavanja materijala. Nemojte meni da govorite i poslanicima SRS šta je tema, nama koji se ozbiljno pripremamo za sednice, blagovremeno podnosimo amandmane na sve vaše predloge zakona i ozbiljno se spremamo da branimo stav i koncept SRS. Kada je u pitanju amandman na član 12., koji sam podnela, on je u skladu sa insistiranjem srpskih radikala da nikako ne smemo da dozvolimo, a mi se zalažemo za kodifikaciju i unifikaciju pravosudnog sistema po našem programu i našem konceptu, da dođe do stvaranja nekih specijalnih sudova, iako to piše u ustavnom aranžmanu doktorice Zorice Radović. Tako u amandmanu na član 12. tražim da se iza reči: "okružnih", brišu reči: "i trgovinskih sudova", jer smatramo da u okviru redovnih opštinskih i okružnih sudova mogu da se osnuju odeljenja za privredne prestupe i da nema potrebe da se za ovu oblast osnivaju neki posebni sudovi. Naročito zbog toga što ne može predlagač, a to je gospodin Dejan Mihajlov (on je predlagač, opet protivno Poslovniku o radu Narodne skupštine) da nas uveri u to da je neophodno ustanovljavanje specijalnih, posebnih sudova i da za to nisu potrebna dodatna budžetska sredstva, zbog toga što je sasvim očigledno i laiku je jasno da će ogromna budžetska sredstva biti potrebna za osnivanje ovih specijalnih sudova i zbog toga što mi unapred znamo da i kod sadašnje situacije u pravosuđu ministar pravde namerava da uz vašu pomoć, vas koji činite većinsku koaliciju u ovoj skupštini, ostavi bez posla preko 200 sudija u ovoj zemlji. Nije moguće da neko poveruje da i u ovim sudovima neće raditi ljudi moralno-politički podobni za DOS, kao u najcrnje komunističko vreme, još gore nego u vreme Josipa Broza. Nama je apsolutno neshvatljivo da mi ovde raspravljamo o setu zakona, koje je podneo Dejan Mihajlov, u pojedinostima, a da nemamo mišljenje Vlade, da nam upadne kad hoće odlazeći, ili već kako hoćete, ministar pravde, već ćete vi da se dogovorite oko toga, da nam kaže - Vlada je prihvatila ili nije prihvatila, i onda on, kao veliki pravni stručnjak, kao neko ko se razume u Poslovnik o radu Narodne skupštine, kaže - pa, mi ćemo da prihvatimo amandmane koje nam je dostavio Odbor za pravosuđe i upravu, a neko je trebalo, a to je predsednik Narodne skupštine, da ga podseti kada je bio krajnji rok da se podnesu amandmani. Još nešto, u toku rasprave o setu ovih zakona koje je podneo poslanik Dejan Mihajlov videćete da samo od četiri poslanika SRS govore u pojedinostima i imaju amandmane na ove zakone. To je iz razloga što je, po nalogu sekretara Narodne skupštine Georgija Marića, u tri navrata odbijen svaki pokušaj da ovlašćeni predstavnik SRS podnese autentične amandmane svih 23 poslanika srpskih radikala. Zbog toga što se, kao čuveni ekspert iz oblasti grafologije, gospodin Georgije Marić bavio čak i time da li je nečiji potpis autentičan ili nije, pa je dobio dopis od zamenika predsednika naše stranke, gospodina Tomislava Nikolića, gde ga obaveštava da je na taj i taj član podnosilac amandmana taj i taj poslanik SRS. (Predsednik: Vreme.) Međutim, taj ekspert Georgije Marić je rekao - nije to taj radikal, i nadležna služba nije prihvatila amandmane.
Da li se neko javlja za reč povodom ovog amandmana? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13,protiv 124,uzdržanih nema, nije glasao 41,ukupno prisutno 178 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 12. dodaju nov naslov i nov član 12a. Predlagač je prihvatio ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predstavnik Vlade se izjasnio da prihvata amandman i time on postaje sastavni deo Predloga zakona. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Vukosav Tomašević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć.(Povlači ga.) Konstatujem da je amandman povučen. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Vukosav Tomašević. Odbor za pravosuđe i upravu prihvatio je ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko želi reč? (Ne.) Ovde nemamo mišljenje Vlade. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 134, protiv 13, uzdržanih nema, nije glasalo 32, ukupno prisutno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman na član 20.Predlagač je prihvatio ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predstavnik Vlade je prihvatio amandman i time on postaje sastavni deo Predloga zakona. Na član20. stav 2. amandman je podneo narodni poslanik Vukosav Tomašević. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandman želi reč? (Ne.) Da li neko želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 128, protiv 11, uzdržan jedan, nije glasalo 40,ukupno prisutno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član20. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, od samog trenutka od kada su svi ovi zakoni, uključujući i ovaj koji se danas razmatra u pojedinostima, ušli u proceduru ima niz ne samo formalnih neodstataka, nego nedostataka zbog kojih će jednog dana sigurno Ustavni sud suspendovati sve ove zakone. Ali, skupštinska većina danas odlučuje da je crno belo, a belo crno, a mi smo svi zatočenici skupštinske većine, koja očigledno radi šta hoće. Mi smo pokušali u načelnoj raspravi da vas ubedimo da ovi zakoni neće dovesti do toga da vaše pravosuđe bude niti efikasnije, niti racionalnije, da će biti mnogo skuplje za sve koji budu hteli da dostignu pravdu, pa je u tom smislu i moj amandman - jer sam u članu 20. predložila da se posle tačke 7. (a član 20. se bavi nadležnošću okružnog suda) doda sve ono što ste vi predložili kao nadležnost trgovinskog suda. Mi, poslanici Srpske radikalne stranke, smo protiv ustanovljavanja specijalnih sudova, jer to smatramo jako skupim za siromašnu srpsku državu, vodeći računa o tome, ali i o svemu onom što je u nadležnosti tih trgovinskih sudova, kao i koliko će njih biti, i gde će njihova sedišta biti - građanima će biti mnogo skuplje i teže da do pravde, koju pred tim sudovima budu tražili, i dođu. Nas je ovde ministar Batić obavestio da su nacrti svih ovih zakona o sudovima i sudijama postali integralni tekst ovog predloga, (fantomskog), Demokratske stranke Srbije, iako legitimnog predlagača praktično nema, i to smo utvrdili, ali skupštinska većina ni to nije prihvatila - pa s obzirom da su u izradi nacrta zakona o sudovima i sudijama koje je Vlada pripremala, odnosno Ministarstvo pravde,učestvovali i sudija Vrhovnog suda i predsednik okružnog suda i prof. Vesna Rakić-Vodinelić, predlažem zaista da se Dejan Mihajlov izabere na sve ove funkcije jer je očigledno on čovek koji onda treba da bude i predsednik Vrhovnog suda Srbije, i okružnog suda i profesor Pravnog fakulteta. A žao mi je što ministar nije tu da mu kažem da je propustio zaista šansu, koja mu se verovatno nikada više u životu neće pružiti - da on bude taj koji će obrazlagati i braniti ovako važne sistemske zakone. Samo se retkim ministrima pruži prilika da učestvuju u izradi tako važnih zakona kao što su ovi zakoni. On je tu šansu prepustio gospodinu Mihajlovu i očigledno je, da je što je i sam ministar, priznao sve pitanje političke trgovine. Već u načelnoj raspravi smo rekli da će do ponedeljka, odnosno do današnjeg dana, do nastavka sednice, kada treba da se odlučuje o zakonu u pojedinostima, Vojislav Koštunica i Zoran Đinđić pozvati Srbe da izađu na izbore. To je bio predmet trgovine. Ako oni to urade do današnjeg dana, ovi zakoni će proći, a ako ne urade ovi zakoni neće proći. Svi smo svedoci da su u subotu pozvali Srbe da izađu na izbore, iako smo podneli zahtev...
Molim vas da govorite o amandmanima i o zakonu.
O amandmanima i o pravosuđu, gospodine predsedniče.
Ne znam gde ste našli vezu sa izborima na Kosovu.
Dakle, kada se Narodna skupština izjašnjava o tome, mi kao narodni predstavnici jedino možemo da odlučimo, u ime našeg naroda, da li je interes ove države da Srbi izađu na izbore na Kosovu ili ne. Odgovornost je na sebe preuzela i jedna i druga vlada, i predsednik države, a posledice ćemo snositi svi, ali istorijsku odgovornost samo oni.
Da li se još neko javlja ... izvolite. Jeste. Dao sam malo Tomi, ali vi zastupate poslaničku grupu (obraća se poslaniku Vučiću), izvolite, nema veze.
Dame i gospodo narodni poslanici, namera predlagača ovog amandmana je u tome ... (glasovi - loša), namera je dobra, ali vi to ne razumete. Namera je takva da bi trebalo izmeniti kompletnu strukturu koja se predlaže zakonom o uređenju sudova. Dakle, mi smatramo da su nepotrebno specijalizovani sudovi i da bi zato trebalo redistribuirati nadležnost sudova, nešto izmenjeno u odnosu na ono kako smo imali nekada, ali u tom smislu da više nemamo privredne, odnosno trgovinske sudove, a da bi tu nadležnost trebalo da preuzmu okružni sudovi. Pri čemu bi, naravno, neuporedivo veća nadležnost bila opet na opštinskim sudovima, a ne ovakvo skraćenje i davanje prvostepenih postupaka u nadležnost okružnih sudova u najvećoj meri, kao što je to učinjeno predlogom ovih zakona. Dakle, to je namera predlagača ovog amandmana. Naravno, time bi ovaj zakon izgubio smisao, što i jeste naša namera, zato što smatramo ovaj predlog zakona lošim. Zato što ga ne smatramo reformskim, već antireformskim i pozivam vas da prihvatite ovaj amandman narodnog poslanika SRS-a.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 23, protiv 124, jedan uzdržan, nije glasalo 29, ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom amandmanu glasanjem. Za 25, protiv 122, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 30,ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Predlagač je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Predstavnik Vlade je prihvatio amandman. Time je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, već sam o ovome govorio. Dakle, predlog mog amandmana jeste brisanje člana 22, što je pokušaj i želja da imamo isključivo sudove opšte nadležnosti u okviru redovnih sudova, a ne takozvane specijalizovane sudove. Očekujemo i nadamo se da tako možemo neuporedivo bolje zaštititi prava građana, obezbediti im pravo na sudsku zaštitu, nego što je to bio slučaj, ako hoćete, do sada. Smatramo da nema nikakve potrebe za uvođenje specijalizovanih sudova, već da je moguće voditi posebna odeljenja pri redovnim sudovima opšte nadležnosti. Mislimo da bi to bilo neuporedivo ne samo efikasnije i bolje za naše građane, već bi bilo neuporedivo rentabilnije i racionalnije. Naime, ne mogu da razumem tu računicu, po kojoj ćemo stalnim stvaranjem novih specijalizovanih sudova morati da trošimo mnogo više novca i na sudsko osoblje, i na sudije i na sve drugo što ide uz to. Dakle, i što će morati da se izdvaja iz budžeta, a da nikakve olakšice građanima ne dajemo. Zato mi smatramo da je ova računica, koju mi iznosimo ovde i koji mi ovde izvodimo, tačnija i smatramo da bi bilo dobro da se tako nešto prihvati. Još nešto sam dužan, a nadam se da mi neće niko uzeti zbog toga 3.000 dinara iz džepa, u dve rečenice da kažem, pošto neki mnogo vole da izmišljaju, a ne nalaze se u ovoj skupštini kada govore i o rezultatima lokalnih izbora. Srpska radikalna stranka je zabeležila rast u odnosu na septembarske izbore [[žagor u sali]] , ali ne znam što se smeju oni koji su zabeležili 50% pad, zabeležilo smo rast i to skoro u svim opštinama u kojima...
Molim vas da se držite teme, ali i kada iz nje izlazite da iznesete makar činjenice i podatke, a ne snove.
Činjenice i podatke i govorim, nego vi ne umete da računate, jer mi nismo izašli na pola birališta sa kandidatima. Nemojte da računate te kandidate, nego tamo gde smo izašli. To je suština. A to su činjenice i podaci, a to što vi govorite nisu činjenice. Žao mi je što vam to smeta. Hvala.
Samo vi nastavite tako, bićemo zadovoljni. Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 23, protiv 131, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 26, ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman sa ispravkom podneo je Odbor za pravosuđe i upravu. Predlagač je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predstavnik Vlade je prihvatio amandman. Time je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 23. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Odbor za pravosuđe i upravui Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman koji sam podnela na član 23, tražeći da se on briše, tiče se nadležnosti višeg trgovinskog suda. On je samo nastavak doslednosti našeg viđenja ovog zakona, obzirom da sam prethodnim amandmanom, ako ste pratili moj napor da vam ga obrazložim, tražila da sve ono što je stavljeno u nadležnost trgovinskog suda pređe u nadležnost okružnog suda. Znači, bez ovog specijalizovanog suda. Sada tražim da se briše član koji govori o nadležnosti višeg privrednog suda, jer da je onaj amandman bio usvojen, morao bi i ovaj da se briše. Obzirom da se u nadležnost okružnih sudova stavlja odlučivanje o sporovima koji su do sada bili u nadležnosti privrednog suda, drugostepeni organ za rešavanje po žalbama bio bi Vrhovni sud. Ovo je samo produžetak onog amandmana koji sam prethodno obrazložila, koji je skupštinska većina odbila.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 23, protiv 126, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 32,ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Član 24. Predloga zakona kaže da se njime definiše nadležnost upravnog suda Srbije. SRS, dakle, a to je samo produžetak onog amandmana na član 12. koji sam obrazlagala malopre, je za ukidanje tih specijalizovanih sudova. Mi smatramo da nije adekvatno situaciji, a ni onome šta će tek da zadesi budžetske obveznike u Srbiji posle osnivanja ovakvih specijalnih sudova. Prava katastrofa, kada ćete morati do neba da dižete poreze, koje ste već ionako podigli do stepena neizdržljivosti, da biste finansirali osnivanje ovako specijalizovanih sudova. Mi smatramo da treba ukinuti postojeće privredne sudove i da redovni sudovi treba da sude u svojim redovnim postupcima. Dakle, da treba da postoje samo dvostepeni sudovi, a samo izuzetno, kod izricanja najtežih krivičnih dela, trostepeni sudovi. Takođe smatramo da bi odeljenje za upravne sporove, sa već sada angažovanim sudijama, koji dugo godina, a neki i po nekoliko decenija (ako sada nisu na listi za otkaz ministra Batića), rade na upravnim sporovima - da bi oni mogli da zadovolje funkciju tog odeljenja i da je nepotrebno osnivanje posebnog upravnog suda Srbije.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 26, protiv 129, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 25, ukupno 180. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom sam predložio da se doda treći stav, u kome se kaže da će Vrhovni sud Srbije odlučivati o žalbama na presude okružnog suda, kao prvostepenog suda, iz prostog razloga što se mi zalažemo za nepostojanje, odnosno, za neuvođenje novih, tzv. apelacionih sudova, zato što smatramo da će to samo stvoriti nove probleme i, bezmalo, haos u našem pravosuđu. Mislimo da je nepotrebno na ovakav način izuzimati jednu od osnovnih nadležnosti Vrhovnog suda Srbije i ono što bi po prirodi stvari trebalo da mu pripada. Mislimo da je to neuporedivo bolje rešenje, a i samo stvaranje novih apelacionih sudova, kao i specijalizovanih sudova za upravne sporove i trgovinskih sudova, stvoriće dodatne finansijske teškoće, dodatne finansijske probleme, i zato vas pozivam da ovo prihvatite. A vas bih pitao, gospodine predsedniče - mi smo poslali, odnosno uputili, prosleđen vam je tekst naše rezolucije o stanju na Kosovu i Metohiji. Ovo govorim zato što je bilo moguće usvojiti pojedine amandmane Odbora za pravosuđe. Ako je to bilo moguće, mislim da je ovo neuporedivo važnije za naš narod u ovom trenutku i da bi trebalo da vidimo posle koje tačke, ali što pre, tu rezoluciju da stavimo na dnevni red, jer mislimo da je vreme da se Narodna skupština, posebno posle gaženja njene deklaracije, izjasni o tome.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 25, protiv 124, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 30, ukupno 179. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović.
Ovaj amandman i član 26. su vezani, a to se provlači kroz kompletan set zakona, za Zakon o osnivanju visokog saveta pravosuđa, o kome je dosta bilo reči u načelnoj raspravi o predlogu zakona iz oblasti pravosuđa, poslanika Dejana Mihajlova. Srpska radikalna stranka smatra da je apsolutno neprihvatljivo obrazloženje, a i osnivanje visokog saveta pravosuđa, naročito obrazloženje koje nam je dao predlagač, a to je da u postojećem Ustavu (koji vi nameravate da promenite kroz koncept viđenja Srbije i regionalizacije, po modelu dr Zorice Radović) postoje nekakve šupljine po kojima je pravljen, zapravo želi se da se popravi postojeći Ustav, dok se ne donese novi, ovakvim predlogom zakona. Visoki savet pravosuđa, kao nekakvo posebno specijalno ekspertsko telo, navodno nezavisno od zakonodavne i izvršne grane vlasti, treba da predlaže poslanicima, Narodnoj skupštini, sudije za sve sudove u državi i za ove nove, specijalizovane, koje vi osnivate. Sada nas ubeđuje Dejan Mihajlov, i čitava poslanička grupa DSS, kako će to da budu ljudi visokoprofesionalni, visokomoralni itd. Međutim, imajući u vidu na koji način ste vi, poslanici DOS-a, poslanici većinske koalicije, birali sudije pre mesec i nešto dana, mi smo apsolutno sigurni da će to takvo kadrovisanje da se nastavi u ovom specijalnom telu koje želite posebnim zakonom da osnujete, a u članu 26. tražim da se to briše. Mi smo apsolutno sigurni u to da nikako neće to specijalno telo, visoki savet pravosuđa, da bude nezavisan od političkih odluka i od kadrovisanja u okviru većinske koalicije, zbog toga što tamo stoji da su predsednik Vrhovnog suda Srbije i ministar pravde takođe članovi visokog saveta pravosuđa. I sada neko da nas ubedi ovde da Vladan Batić ne obilazi i ne jurca po Srbiji skoro svakoga dana sve opštinske i okružne sudove, gleda koje su sudije podobne, koje nisu. I onda u DOS-ovskoj štampi naslovi, kao što je onog "odlaze režimlije" (verovatno misli na sudije koje su sudile i radile svoj posao unazad 10, 20 i 30 godina). A ko su ti novi koje ćete vi da imenujete, a ko su oni koji su prošli na vašim kadrovskim listama pre mesec dana? Videli smo da su to ljudi koji su jedva, posle ko zna koliko godina studiranja, završili Pravni fakultet. Neki nisu ni jedan jedini dan proveli u sudu, pa su istoga dana imenovani za sudiju i istoga dana čak postavljani za predsednike opštinskih sudova. Oni koji su fizički nasrtali na žene, oni koji su se služili raznoraznim mahinacijama i malverzacijama, a onda treba da prihvatimo vaš predlog da se osnuje nekakvo specijalno telo, nekakav novi politbiro DOS-a, u kome će da sednu jedno do drugog Leposava Karamarković i Vladan Batić, zamislite tu kombinaciju, da gledaju ko su ti ljudi koji su predloženi i da onda daju predlog Narodnoj skupštini. Malo je požurio Dejan Mihajlov sa predlaganjem ovog visokog saveta pravosuđa i sa ovakvim konceptom. Ako je već postojeći Ustav takav, ako je već postojeća uloga Narodne skupštine Republike Srbije kao najvišeg zakonodavnog organa da na predlog Odbora za pravosuđe i upravu, u kome valjda sede neki stručnjaci iz oblasti pravne nauke, pretresaju i usvajaju predloge za predsednike sudova i za visoke pravosudne funkcije u našoj zemlji, kako je onda moguće da nam neko kaže da nam je za to poseban organ potreban i kako je moguće da nas neko ubedi u to da će on biti apsolutno nezavisan, kada znamo da tamo sede svi oni koji su produžena ruka Vlade Republike Srbije i režima DOS-a.
Da li se još neko javlja za reč povodom ovog amandmana? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 23, protiv 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 30, ukupno 180. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo, želela bih da podsetim, ako uopšte ima nekoga iz Zakonodavnog odbora da on ne može da ne prihvati moj amandman, on može samo da kaže da je on pravno moguć ili nije pravno moguć, naučite se već jednom nekim pravilima i počnite da radite u skladu sa tim pravilima. Ovaj amandman, koji se odnosi na član 31, je nastavak mog doslednog pokušaja da svuda tamo gde se pojavljuje apelacioni sud i viši trgovinski sud tražim brisanje ili izmene tog člana. U ovom članu govori se o delokrugu sudskog odeljenja i sednica svih sudija, u drugom stavu piše da odeljenja okružnog suda, apelacionog suda i višeg trgovinskog suda razmatraju i pitanja važna za rad područnih sudova. Obzirom da sam sa dva prethodna amandmana pokušala da vas ubedim da su apelacioni i viši trgovinski sud suvišni, morala sam da intervenišem sa amandmanom i u ovom članu 31, a naravno sudbina ovog amandmana je poznata, isto kao i ona dva prethodna amandmana.
Da li se još neko javlja za reč? Ukoliko ne, stavljam ovaj amandman na glasanje. Za 24, protiv 122, uzdržanih nije bilo, nije glasao 31, ukupnoprisutno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Predlagač je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predstavnik Vlade je prihvatio amandman, time je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
U članu 34, koji kaže da u okružnim sudovima i u apelacionom sudu postoji odeljenje za krivično delo protiv privrede i jedinstva jugoslovenskog tržišta i odeljenje za radne sporove, predvideo sam da se brišu reči "i u apelacionom sudu", iz prostog razloga što bismo voleli da apelacioni sud uopšte ne egzistira i što smatramo da bi to bilo neuporedivo jednostavnije, mnogo racionalnije, rentabilnije, ekonomičnije rešenje za naše pravosuđe, za naš budžet, a ako hoćete i za naš narod u celini. Još jedanput ću pokušati samo da vas ubedim i to na osnovu obrazloženja koje je dao sam predlagač. Sam predlagač je rekao, između ostalog, da ovde nisu problemi isključivo pravničke, već finansijske prirode, gde će biti velikih problema oko stvaranja ne samo dva nova specijalizovana suda, postojanje još jednog ranijeg specijalizovanog suda, već i uvođenje apelacionih sudova, i zbog sudskog osoblja, i zbog novih sudija, i zbog svega drugog što nosi sa sobom te troškove, te smatram da bi bilo mnogo bolje, posebno u ovako teškom periodu kada narod jedva krpi kraj sa krajem, kada se teško živi, da to izbegnemo i da se takve stvari ne stvaraju sada. Posebno zato što i u pravnom smislu to ne predstavlja suštinske reforme, naprotiv, mislim da bi bilo neuporedivo bolje rešenje, da se ovaj naš amandman prihvati i da se izbegne stvaranje apelacionih sudova. Hvala vam.
Da li se još neko javlja za reč? Ukoliko ne, stavljam ovaj amandman na glasanje. Za 23, protiv 123, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 34,ukupno prisutno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. stav 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite.
U članu 36. SRS kroz amandman koji sam podnela izlaže svoj stav da je do sada bilo neopravdano postojanje instituta sudija porotnika. Mi smatramo da to treba da se briše i da se ukinu sudije porotnici zbog toga što se u dosadašnjoj praksi to nije pokazalo kao opravdano jersu oni samo obezbeđivali na neki način javnost tokom suđenja, a nisu, niti bi ubuduće imali ikakav uticaj na donošenje presude od strane nadležnog suda u toku sudskog procesa. Prema tome, mi smatramo da sredstva koja se izdvajaju za sudije porotnike, a njih nije baš tako mali broj, po našim sudovima mogu biti znatno bolje upotrebljena za popravljanje materijalnog statusa sudija, u opštinskim i okružnim sudovima, i da bi tako bila bolje korišćena. Ali taj institut sudija porotnika, pored toga što nije opravdao dosadašnju funkciju, u svakom slučaju ne bi ni postigao to, što je navodno namera predlagača, da sudovi rade efikasnije i bolje, i zbog toga vam predlažem da se prihvati ovaj amandman.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite, gospodin Vučić.
SRS se zalaže za profesionalizaciju sudstva. Naravno, najveći broj sudija porotnika koji je do sada obavljao svoju funkciju su časni i pošteni ljudi, koji se nisu okaljali o zakon, već su pomagali njegovo sprovođenje. Doduše, prvo je trebalo krenuti od glave, promeniti Ustav Republike Srbije, s obzirom da je mesto i položaj sudije porotnika garantovano Ustavom Republike Srbije, to promeniti. Ali, već smo imali neka mnoga druga narušavanja Ustava,i naše Republike i Federacije, i ne bi ovo bilo prvi put i ne bi bilo tako striktno i očigledno kao što je bilo u nekim drugim slučajevima. Smatramo da bi bilo neuporedivo bolje izvršiti potpunu profesionalizaciju sudstva, a time bi i odgovornost i obaveze onih koji sprovode pravosudne funkcije bile još veće nego što je to slučaj danas. I zato vas pozivam da glasate za ovaj amandman.
Da li se još neko javlja za reč? Ukoliko ne, stavljam ovaj amandman na glasanje. Za 24, protiv 124, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 33,ukupnoprisutan 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li gospodin Nikolić želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, iako imam još jedan amandman kada ću imati priliku da govorim o ovom predlogu zakona, hteo bih da ukažem na to šta je meni smetalo u ovom predlogu zakona, zbog čega sam protiv njega i zbog čega smo pokušali amandmanima da i takav predlog zakona - iako smo bili svesni toga da su ga odbili odbori, da ga je odbila Vlada, da mu je sudbina neizvesna, pošto tada niste ovako dobro sarađivali kao danas - ipak popravimo. Dakle, u ovom zakonu ne valja to što se osnivaju specijalni sudovi, što ćete birati sudiju za trgovinski sud, sudiju za apelacioni sud, pa će biti sudija koji se bavi isključivo jednim, odnosno jednom granom pravosuđa, a postaće specijalisti. Mislim da nam to ne treba, da sudija mora da sudi u svakom sporu koji bi se pred njim pojavio. Dalje, članom 20. predvideli ste da okružni sud vodi postupak za izdavanje okrivljenih i osuđenih lica, za izvršavanje krivičnih presuda inostranih sudova. Dalje, čl. 23. i 37. predvideli ste da viši trgovinski sud sudi u prvom postupku, a pošto Vrhovni sud Srbije po članu 37. nema trgovinsko odeljenje, interesuje me ko će u drugom stepenu da rešava o žalbi na odluku višeg trgovinskog suda, koja je prvostepena. O tome predlagač nije razmišljao. Dalje, čl. 71, 72. i 73. predvideli ste sudsku stražu, koja je mimo Zakona o unutrašnjim poslovima. Dozvolili ste sudskom stražaru da upotrebi fizičku silu, gumenu palicu, pa čak i oružje, kada on proceni da na drugi način ne može da se odbije napad na zgradu pravosudnog organa. Mislim da je to nespojivo i sa Ustavom Republike Srbije, ali o tome će sigurno mišljenje dati i oni koji bi trebalo da nas upozore, a ne samo da vam služe i da vam obezbeđuju većinu. Moja poslednja primedba se odnosi na finansiranje pravosuđa i priče o nezavisnom pravosuđu. Znate, sve dok vi imate (čak i ovim predlogom zakona, koji kao ide dalje od svih ostalih) predviđeno da se sredstva za rad sudova obezbeđuju u budžetu Republike Srbije, da o tim sredstvima odlučuje Vlada Republike Srbije - kada nemate pravosudni budžet onda nemate samostalnost sudija - onda nema govora o tome da će sudovi biti nezavisni. Zavisiće od toga koliko će novaca dobijati iz budžeta, a novac iz budžeta dobijaju samo oni koji su u milosti vlasti, milosti onih koji o novcu u budžetu odlučuju. Da raščistimo; niti je ovde bilo stručnosti, niti je bilo tako koncipirano kako nas ovde izveštavaju. Ovo su predlozi zakona Jugoslovenske levice. Nisu predlozi zakona Socijalističke partije Srbije. Pročešljao sam beleške o radu Vlade Republike Srbije, pročešljao sam svoje beleške u Skupštini Srbije iz ranijih perioda, a ove predloge zakona VladeSrbije podneo je ministar pravde Dragoljub Janković, koji je kao član JUL-a bio ministar za pravosuđe. Draga gospodo narodni poslanici, ovo je čist JUL-ov zakon. Ono što JUL nije mogao u vreme kada je vladao Srbijom na jedan način, čini JUL sada kada vlada Srbijom na drugi način, preko Demokratske stranke Srbije, i u to ste upleteni svi vi. Taj ministar se zvao Dragoljub Janković i zato mu je predlog zakona završio u košu. Da je bio iz Socijalističke partije Srbije dragi gospodine Ivkoviću, možda bismo i gledali taj predlog zakona, ali pošto ga je predložio neko izJUL-a, mi smo ga bacili. Vi ga sada vadite, bio je negde u smeću tri-četiri godine. Ideja je dobra, JUL-ovska, a ja vam želim sreću u sprovođenju.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 24, protiv 122, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 36, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. stav 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili amandman. Izvolite gospođo Lazić.
Dame i gospodo, ovaj član 44. koji se nalazi u poglavlju koje se tiče obrazovanja i rukovođenja sudskim odeljenjima nije naročito bitan, da nije stav 2. člana 44. malo kontradiktoran Zakonu o sudijama i vašem zalaganju za to da sudija može da bude čovek koji nema dana radnog iskustva u sudu, a ovde predviđate da, recimo, sekretar Vrhovnog suda Srbije može biti samo onaj koji ispunjava uslove za sudiju apelacionog suda. Sekretar bilo koje institucije, bilo koje privredne organizacije, može da bude diplomirani pravnik sa ovoliko ili onoliko godina radnog iskustva, ali da mu vi ovde gradirate mogućnost da obavlja tu funciju time što će ispunjavati uslove za sudiju apelacionog suda, potpuno je besmisleno, pogotovo što su se i prethodni amandmani odnosili na to da apelacioni sud treba potpuno izbaciti iz koncepta uređenja sudova. Morala sam da intervenišem pre svega iz tog razloga u ovom članu Predloga zakona, a obrazloženje je ovo koje ste čuli. Sudija dakle, i do sada smo videli dok nije donet ovaj zakon, mogao je da bude neko ko nikada nije radio u sudu, ko je 10 i više godina studirao, sa vrlo niskim ocenama, iako je bilo kandidata za iste te sudove, ljudi koji imaju određeno radno iskustvo u nižem ili istom tom sudu -birani su oni koji su moralno - politički podobni, pa čak i u ovom zakonu vi unosite takvu jednu odrednicu. To će biti predmet razmatranja nekih drugih amandmana, da sudije moraju da imaju jedan poseban kvalitet, a taj kvalitet ne može drugačije da se tumači. Kažete - dostojnost. Šta je dostojnost? To je zaista široko pitanje, jer ono što je za vas dostojno, za mene ne mora da bude dostojno. Za mene je recimo nedostojno da Narodna skupština ima za predsednika Dragana Maršićanina, ali ga ima. Nedostojno je da ima za predsednika Vojislava Koštunicu, ali država ima za predsednika Vojislava Koštunicu. Tako će i oni koji budu odlučivali o sudijama, na osnovu nekih svojih merila, odlučivati da li su te sudije dostojne za tu funkciju ili ne.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 23, protiv 128, uzdržanih nije bilo, nije glasao 31, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 22, protiv 123, uzdržanih nije bilo, neje glasalo 35, ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman Na član 51. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili amandman. Izvolite gospođo Jovanović.
Kako su svi ovi zakoni koje je predložio poslanik Dejan Mihajlov konfuzni i međusobno neusklađeni, tako se ta konfuzija pojavljuje i u skoro svim odredbama i članovima, a tako i ovog zakona o uređenju sudova. U članu 51. govori se o delokrugu rada i o nadležnosti sekretara suda, a napisano je tako da nas stavlja u dilemu da li svi sudovi koji imaju preko 20 sudija mogu da imaju sekretara suda ili samo oni koji imaju preko 20 sudija. Uopšte predlagač nije bio do kraja jasan kada je ovako nešto predložio kod delokruga rada sekretara suda. Ovde su jasno navedene odredbe šta sve sekretar suda može da radi, ko ga predlaže, pomaže predsedniku suda, ali nam zaista nije jasno da li sekretara suda mogu imati i oni sudovi koji imaju preko 20 sudija. Zbog čega uopšte da se napravi neki donji limit koliko jedan sud treba i može da ima sudija da bi imao sekretra suda, ako se zakonom već išlo na to da se precizira šta sekretar suda može da radi?
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 47, protiv 110, uzdržan jedan, nije glasalo 23, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 59. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Tomović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, u članu 59. stav 3. predloženog Zakona kaže se da prvenstvo imaju kandidati koji su pravni fakultet završili sa visokim prosekom ocena. Suština mog amandmana jeste da ipak imamo neki kriterijum šta je to što je visok prosek, pa sam ja, predlažući amandman, rekao da to bude 8 i više, s obzirom da se 8,5 već smatra odličnim prosekom. Smatram da neki prosek koji ne bi bio ispod 8 i nije primeren da se pripravnici primaju i kasnije obučavaju za tako važne poslove kao što su u pravosuđu. To je suština. Tu je više stvar tehničke prirode i stvar kriterijuma, nego nešto drugo.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 43, protiv 111, uzdržana tri, nije glasalo 28, ukupno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 59. stav 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne želi.) Da li seneko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 24, protiv 124, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 36, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 66. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Dame i gospodo, ja ću pročitati član 66. čije sam brisanje tražila i obrazložiti zbog čega. "Ministarstvo nadležno za pravosuđe vodi lični list za svakog sudiju, sudiju porotnika i zaposlenog u sudu. Podatke koje lični list sadrži Ministarstvu prosleđuje predsednik suda i odgovoran je za njihovu tačnost, kao i lice na koje se podaci odnose, ako ih je ono saopštilo. Podaci koje sadrži lični list jesu službena tajna i mogu da se koriste samo u svrhu primene ovog zakona i zakona kojim se uređuje položaj sudija", a ja kažem u svrhu raznoraznih ucena. Smatram da je nadležni državni organ za evidenciju svih građana, pa samim tim i sudija, odeljenje MUP-a. Takođe, Zakon o radu reguliše šta sve treba da sadrži dokumentacija o zaposlenom i apsolutno je neprimereno da se uvode ovakvi lični listovi za sve zaposlene u pravosuđu, pogotovo kada se ima u vidu šta sve taj lični list sadrži. Ne mogu sad da pronađem koji je to član, ali, recimo, to je do četvrtog kolena šta vam ko iz porodice radi. Po rešenju iz Predloga zakona, MUP bi trebalo da vrši ove poslove, a ne Ministarstvo pravde, koje bi na taj način imalo mogućnost da ucenjuje sudije, pogotovo što se predlaže da ministar pravde odlučuje o tome šta će sve biti sastavni deo tog ličnog lista. Dakle, on može da zatraži da u tom ličnom listu piše i da li neki sudija voli više crnke ili plavuše, slađu ili gorču kafu, koga ujutru pozdravlja, prema kojoj političkoj partiji ima simpatija, što je krajnji cilj, pretpostavljam, vođenja ovakog jednog ličnog lista. Pošto će te naše buduće nezavisne sudije imati prilično straha u kostima da li će neko drugi do nekih podataka o njima doći, praktikovaće se da svako jutro prvo dođu kod predsednika suda i ispričaju šta su prethodnog dana radili, koga su usput do suda sreli, sa kim i o čemu razgovarali, a onda je na predsedniku suda da sve to lepo, kao nekada UDB, upiše u taj lični list i dostavi ministru pravde. Hoće li ministar pravde to zloupotrebiti? Hoće sigurno. Vidimo kakvu hajku sada vodi protiv 200 sudija redovnih sudova opšte nadležnosti, sudija za prekršaje. Vidimo kako unapred pojedine ljude optužuje za neka krivična dela koja nisu ni u istražnom postupku, a kamoli da su donete presude. Pravosuđe je u opštem haosu, pod velikim pritiskom Ministarstva pravde, odnosno izvršne vlasti, celokupne Vlade. Ovi zakoni samo idu na ruku još gorem položaju sudija. Ne bila im ja u koži, neka se snalaze kako znaju i umeju. Oni koji budu hrabri, izdržaće. Oni koji ne budu, pristupiće sudu sudija, ići će malo sa parama Soroša po Švajcarskoj, Kanadi, Americi, malo do Zlatibora i Kopaonika i valjda tako prevazići ovo teško vreme u kome Srbija živi i radi.
Da li se po ovom amandmanu još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 32, od ukupno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član67 . amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da jeovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč?Izvolite.
U pravu je Zakonodavni odbor kada kaže da je amandman pravno moguć, jer predložena rešenja u zakonu nisu pravno moguća, bar ne u jednom normalnom pravnom poretku. Naime, mi predlažemo ovim amandmanom da se briše član 67. koji govori o sadržaju ličnog lista. Vi znate da je nadležni državni organ za evidenciju svih građana, pa i onih zaposlenihu sudovima, MUP, a Zakon o radu reguliše šta bi sve trebalo da sadrži dokumentacija o zaposlenom. Na ovaj način širimo ono što smo nazivali sporednim zakonodavstvom i u nekoliko zakona regulišemo materiju koja bi bila jedinstveno regulisana pomenutim zakonima. Potpuno je nepotrebno, potpuno neprimereno ni mesto, ni vreme, da se ovako nešto nađe, a posebno je zanimljivo, kada se govori o sadržaju ličnog lista, da se kaže da mora da sadrži spisak krvnih srodnika u pravoj liniji i pobočnoj liniji do četvrtog stepena srodstva, i tazbinskih srodnika u pravoj liniji, koji rade u pravosuđu, državnoj upravi ili advokaturi, podatke o kretanju supružnika u službi itd. Zaista neverovatno! Ne mogu da razumem da neko može za ovakve zakonske norme i za ovako predložena rešenja da glasa. Zato vas pozivam da se prihvati ovo na šta sam ukazao, jer mi ovo već imamo rešeno pozitivnim zakonima, pre svega Zakonom o radu. Zna se ko vodi evidenciju, ne samo o zaposlenima, nego o svim građanima. Ne razumem čemu bi ovo služilo, osim kao pravljenje nekih novih dosijea, kao nešto što bi trebalo da služi kao pretnja i uterivanje straha svima koji su neposlušni. Uopšte ne mogu da shvatim zbog čega bi nekome novi lični listovi, sa ovakvom sadržinom, bili potrebni, osim ako predlagač ne samo što želi da uvodi sporedno zakonodavstvo, želi na takav način i da u potpunosti uvede poslušničku i političku podobnost u naše pravosuđe. Hvala.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Nemamo izjašnjenje Vlade. Da li predstavnik Vlade želi reč? (Ne želi, amandman se prihvata.) Pošto je Vlada prihvatila to postaje sastavni deo ... niste predlagač, ništa. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 44, 108 protiv , uzdržana četiri, nije glasalo 29, od ukupno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član67. stav 2. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Mamula. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predstavnik Vlade želi reč? (Ne.) Da li Vlada prihvata ovaj amandman? (Prihvata.) Znači, konstatujem da ovaj amandman postaje sastavni deo Predloga zakona. Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Tomović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Poslanik (povlači amandman.) Konstatujem da je amandman povučen. Na član 79. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Pošto smo pri kraju ovog predloga zakona koji je jedna grupa pravnih stručnjaka podnela JUL-u, pa onda podnela drugom JUL-u, u julu, pa onda podnela i Vladi Republike Srbije, računajući da tri puta može da naplati jedan isti posao, pošto ste u stanju da raspravljate o amandmanima pravosudnog odbora dostavljenim osam dana po otpočinjanju sednice Narodne skupštine, pitam Narodnu skupštinu - kako može danas ovako mirno da radi i da razmatra zakone, protiv kojih ste, koliko juče, svi bili. Skupštini sam pisao 1. novembra ove godine, blagovremeno, i tražio da Narodna skupština Republike Srbije obezbedi sprovođenje svojih odluka, pa ne verujem da će i ovi zakoni biti sprovođeni zato što ih donosi Skupština čije odluke više niko ne poštuje. Da vas podsetim: 31. maja ove godine jednoglasno, a samo smo dve odluke doneli jednoglasno u ovom sazivu, doneli smo Deklaraciju o Kosovu i Metohiji (ubačenu u dnevni red mimo Poslovnika, i svi smo sa tim bili saglasni), u kojoj smo utvrdili obaveze i Vlade Republike Srbije i međunarodnih organizacija o tome šta će biti ukoliko Hans Hekerup ponudi ustav Kosova i Metohije. Tamo smo rekli da mi ne prihvatamo ustav Kosova i Metohije ...
Gospodine Nikoliću, molim vas da se vratite na temu.
Blagovremeno sam pisao predsedniku Narodne skupštine, zatražio da mi ovde preuzmemo odgovornost za sudbinu Kosova i Metohije, pošto Vlada tada još nije bila jedinstvena u stavu hoće li se na izbore izaći ili ne. U međuvremenu, vaši predstavnici su pozvali Srbe da izađu na izbore na Kosovu i Metohiji i time pogazili Deklaraciju Narodne skupštine od 31. maja ove godine. O tome danas treba da razgovaramo otvoreno, da ne krijemo oči jedni pred drugima, da gledamo jedni druge u oči, da vi koji ste to prihvatili kažete zašto to činite, da mi koji to ne prihvatamo kažemo zašto to ne valja da činimo, i da Narodna skupština Republike Srbije, koja je jedina ovlašćena da svoju deklaraciju menja, ili da prihvati da je neko više ne poštuje, donese odluku o tome hoće li Srbi prihvatiti ustav Hansa Hekerupa, hoće li Srbi izaći na izbore na Kosovu i Metohiji ...
Gospodine Nikoliću, pošto se ne držite teme i pored mog upozorenja, izričem vam prvu opomenu.
Ako se samo na tome završi, evo prihvatam odmah da mi uzmete platu, ali je ovo o čemu vam govorim mnogo važnije. Ako je tako dobro to, na šta ste uputili srpski narod, zašto ne dozvoljavate da se o tome neka reč izgovori u Narodnoj skupštini, da se ta ideja propagira među građanima Srbije, a posebno među Srbima sa Kosova i Metohije. Ako je to sramota i ako ta odluka ne valja, nemojte da me sprečavate novčanim kaznama. Sprečite da se ta odluka dalje sprovodi. Pitajte svoje predstavnike u komitetu DOS-a zašto zovu Srbe da izađu na izbore na Kosovu i Metohiji. To je važnije sada od ovih zakona koje je, tobož, napisao jedan pravnik-pripravnik. U to ne mogu da verujem - da su vam danas ovi zakoni važniji od onoga čime se rešava sudbina i Kosova i Metohije, a ja znam - i srpskog naroda. Dakle, molim vas, pogazite taj svoj poslovnik, još jednom kao i više puta, da otvorimo raspravu o onome što je ovog časa za Srbiju sigurno najvažnije.
Da li se po ovom amandmanu još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman koji je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Za 23, protiv 131, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 25, od ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predloženi amandman. Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Nadam se samo da me nećete reketirati kao prethodnog govornika. Dakle, podneo sam amandman na član 80, koji je bio vezan sa prethodnim amandmanom na član 79. Ovo je naš poslednji pokušaj da dezavuišemo stvaranje novog specijalizovanog suda, upravnog suda i stvaranje novog žalbenog apelacionog suda, pre svega zato što smo smatrali da je trebalo drugačije podeliti nadležnost između opštinskih, okružnih i Vrhovnog suda Srbije i zato što smo smatrali da je neophodno i upravno-pravnu materiju da regulišu odeljenja unutar sudova opšte nadležnosti, dakle opšte nadležnosti, a ne specijalizovanih sudova. Mi se ovim amandmanom, još jedanput zalažemo za objedinjavanje našeg pravosudnog sistema i iskazujemo naše programsko opredeljenje za nepostojanje posebnih, odnosno specijalizovanih sudova. Posle ovoga dolaze završne odredbe i mislim da više nema amandmana na ovaj zakon. U svakom slučaju, pozivam sve one koji bi želeli stvarne reforme u pravosuđu, a ne one koje treba da budu reforme za televiziju i za naše radijske programe i novinske stupce, već ono što će našim građanima obezbediti bolju sudsku zaštitu (nešto zbog čega nećemo imati neuporedivo veće finansijske troškove, kao što ih imamo u Predlogu ovog zakona, kod uređenja sudova), pozivam vas da prihvatite naš amandman, ako već niste želeli da prihvatite raspravu oko predloga naše rezolucije za Kosovo i Metohiju. Hvala.
Da li se još neko prijavljuje za diskusiju po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Za 22, protiv 125, uzdržanih nije bilo, nije glasao 31, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Tomović. Odbor za pravosuđe i upravu prihvatio je ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra isti pravno mogućim. Da li Vlada prihvata? (Prihvata.) Ovaj amandman postaje sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima, da li predlagač želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima.
Stavljam na glasanje Predlog zakona o uređenju sudova, u celini. Za 136, protiv 23, uzdržan jedan, nije glasalo 20, od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o uređenju sudova. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O SUDIJAMA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podneo narodni poslanik Dejan Mihajlov. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Đorđe Mamula, Dragan Tomić, Dragan Todorović, Zoran D. Nikolić, Zoran Radovanović, Đura Lazić, Tomislav Nikolić, Nataša Jovanović, Gordana Pop-Lazić i Aleksandar Vučić, kao i amandmane koje je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Na sednici Zakonodavnog odbora, narodni poslanik Dragan Tomić je povukao amandman na član 64. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade Republike Srbije o Predlogu zakona. Čuli ste i mišljenje predstavnika Vlade o podnetim amandmanima Odbora za pravosuđe i upravu. Pošto je Narodna skupština, nakon što je zaključen zajednički načelni pretres u okviru koga je razmotren i Predlog zakona o sudijama, prihvatila Predlog ovog zakona, u načelu, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada bi se Srbija sada konstituisala, pa da počinje od ovog zakona, ovaj član bi mogao da bude prihvatljiv. Ovaj zakon mora da bude uklopljen u zakone koji već važe u Republici Srbiji. Zakon o tome kolika će plata biti sudiji i da li će mu biti dovoljno da živi i da bude nezavisan, da bude siguran, on i njegova porodica, već postoji. To su plate u državnim organima. Ne možete ovim predlogom zakona da određujete bilo kakve obaveze Zakonu o platama u državnim organima. Jednostavno, sudija će imati toliku platu na koliko bude imao pravo prema Zakonu o platama u državnim organima. Ako hoćete da ovaj član važi, onda mora prvo da se promeni Zakon o platama u državnim organima, da se izbrišu odluke o sudijama, da jedan novi zakon o platama u pravosuđu bude usvojen u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Vi znate da se određuju rasponi plata, kategorije plata a onda ovim zakonom se daju smernice kako će izgledati ti rasponi, kolika će im biti plata. Ovako, da se plata utvrđuje zakonom prema merilima određenim ovim zakonom, ne može. Ne može, plata sudije je jasna, zna se koji su koeficijenti za sudije opštinskih, okružnih sudova. Naravno, apelacioni, trgovinski nisu ni postojali, pa je trebalo odmah menjati i Zakon o platama u državnim organima, zato što ukoliko idućeg meseca izaberete sudije apelacionog suda, oni nemaju platu. Njihova plata nije predviđena nijednim zakonom koji je trenutno na snazi u Republici Srbiji. O svemu tome je trebalo voditi računa, zato je trebalo da imate predlog zakona na kome će da radi Sekretarijat za pravosuđe, da ga uskladi sa svim ostalim zakonima, a ne da ga laici i volonteri, filantropi prave onako kako se njima čini da treba da izgleda jedan predlog zakona. Molim vas da prihvatite ovaj amandman, zato što je nespojivo da dovodite u koliziju dva zakona, posebno ne da ga dovodite u koliziju sa zakonom koji već postoji. Razumem da imamo neki predlog zakona, pa kad ovo usvojimo, da taj predlog zakona amandmanski menjamo, ali ovaj saziv Skupštine je već radio na Zakonu o platama u državnim organima, o tome je trebalo voditi računa.
Da li se još neko javlja za reč povodom ovog amandmana? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 43, protiv 98, uzdžana tri, nisu glasala 32, ukupno 176. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, vi znate da se SRS zalagala za donošenje jedinstvenog zakona koji bi regulisao ovu materiju, jer ovo nije bilo potrebno cepati i deliti na pet partikularnih zakona. Ali, ovde smo, u skladu sa programom SRS, podneli amandman, za one koji nemaju zakon pri sebi, na stav 2. člana 5, u kome se govori da u postupku, pokrenutom zbog krivičnog dela učinjenog u vršenju sudijske dužnosti, sudija ne može biti pritvoren bez odobrenja Narodne skupštine. Mi smo predvideli da ne može biti pritvoren bez odobrenja organa koji ga je izabrao na funkciju, pre svega zato što se mi zalažemo za to da Narodna skupština ne bira sve sudije, već samo sudije Vrhovnog suda a i sudije Ustavnog suda, kao najvišeg suda u Republici, a da sve ostalo - i time bismo obezbedili neuporedivo veću nezavisnost u celokupnom pravosudnom sistemu, da se to ne čini na predlog visokog saveta pravosuđa, ili nekog drugog tela, u kome značajnu ulogu ima i Ministarstvo pravde, odnosno izvršni organi vlasti, već smatramo da je na najbolji mogući način obezbeđena nezavisnost - biraju same sudije Vrhovnog suda, kao ljudi koji uživaju najveći ugled, najveću dostojnost u obavljanju pravosudnih funkcija. Dakle, biraju sudije, kolege, i time im se niko drugi ne može mešati, niko ne može uticati na njihovu odluku, niko ne može donositi drugačiju odluku. Zato smatramo da je ovo rešenje u ovom slučaju bolje i da time postižemo i veću zaštitu, a time Narodnu skupštinu Republike Srbije rasterećujemo jednog posla, koji suštinski ne bi ni trebalo da bude njen.
Da li se još neko javlja za reč povodom ovog amandmana? Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 21, protiv 113, uzdžan jedan, nije glasalo 34, ukupno 169. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović.
Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, ali tako ne smatraju, da je amandman potrebno prihvatiti, poslanici skupštinske većine i oni koji su se pridružili ovakvom predlogu JUL-ovskog zakona. U članu 7. piše, a amandmanom tražim da se taj član izbriše, "sudije imaju, radi zaštite svojih interesa, pravo da se kao sudije udružuju, mogu preduzimati mere radi zaštite i održavanja svoje nezavisnosti i samostalnosti". Sudijska funkcija i uloga sudija je definisana po Ustavu Republike Srbije i zakonima naše zemlje i apsolutno je neprihvatljivo da se ovakva odredba stavi u Zakon o sudijama, zbog toga što mi već imamo na delu nešto što se zove Soroš fond, tzv. udruženje Društvo sudija Srbije. I ako pogledate koliko je članova imalo to Soroš udruženje, koje se direktno finansira iz Soroš fonda i koje propagira sve ono čemu se oštro protivi SRS, ako pogledate koliko sudija je bilo u članstvu tog društva prošle godine, do petooktobarskog puča, a koliko ih je sada, vi ćete videti da je na delu neviđeni teror nad sudijama u opštinskim i okružnim sudovima širom zemlje. Kao što se to radi u opštinskim sudovima u Šumadiji, kao što se to radi u Okružnom sudu Kragujevcu, takva je situacija u celoj zemlji, da se bukvalno na silu teraju ljudi, da bi opstali na toj funkciji, da budu članovi tog Soroš udruženja - Društva sudija Srbije. Vi znate da je jedan od glavnih agitatora tog društva i jedan od glavnih organizatora nekakvih seminara bila i predsednik Vrhovnog suda, gospođa Leposava Karamarković, i znate da smo se tome odlučno usprotivili. Kada sada pogledate kako su pravljene liste nepodobnih, kako Vladan Batić voli da kaže, režimlija, vi ćete verovatno moći da vidite, oni koji to hoće, kao što to hoće poslanici SRS, da su i među onima koji su nepodobni na listi Vladana Batića. A on kaže - nije to ništa, to je tek samo početak, 200, pa idemo redom, čak i one sudije koji nisu članovi tog Soroš udruženja, Društva sudija Srbije,jer takvih je primera i u opštinskim sudovima na području Šumadijskog okruga, gde se na listi za odstrel Vladana Batića, na listi za odstrel DOS-a, upravo nalaze takve sudije koje su sudile po pozitivnim zakonskim normama, po važećim zakonima, a šta vi njima stavljate na teret i zbog čega su oni nepodobni?
Molim vas da govorite o članu 7. i vašem amandmanu.
Ja govorim o članu 7. i o Društvu sudija Srbije, a vi, ako pratite kako povezujem činjenice, stvari i ljude, vi ćete da shvatite.
Pa, sa velikom teškoćom, zato vas i upozoravam.
Ne, gospodine Maršićanin, vi ne možete to da pratite na način koji je primeren predsedniku Skupštine, zbog toga što je vaše ponašanje primereno onima koji se nalaze u cirkusu. Ono što vi radite iza mojih leđa, trenutno, ono što vi radite, kako gledate i posmatrate poslanike dok sede u poslaničkim klupama, zaista je neprimereno. Molim vas da mi ne oduzimate dragoceno vreme i dopustite mi da završim. Dakle, tražimo i predlažemo da se ova odredba zakona, član 7, briše, zbog toga što smatramo da će takvim načinom udruživanja, kao u slučaju Društva sudija Srbije, uglavnom DOS praviti listu podobnih i nepodobnih, ucenjivaće sudije, koji samo treba da se drže visokomoralnih kriterijuma profesionalnosti i da na takav način po Ustavu i zakonima u našoj zemlji presuđuju i donose odluke, "sprovode sudske procese, a ne na način na koji im se diktira iz" Soroš udruženja Društva sudija Srbije.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 41, protiv 105, uzdžanih nije bilo, nije glasalo 22, ukupno 168. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Gordana Pop-Lazić podnela je amandman kojim predlaže izmenu naslova ispred člana 9. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li gospođa Pop-Lazić želi reč? (Ne želi.) Da li neko drugi želi reč? (Ne želi.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 120, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 28, ukupno prisutno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite gospodine Nikoliću.
Kao što sam u prethodnom predlogu zakona pokušao da vam ukažem šta je bitno za nezavisnost sudije, tako mislim da je ovaj član 9. zaistan bitan i odlučujući za to hoće li sudija biti samostalan u svom radu, hoće li se pridržavati zakona, hoće li njegov izbor zavisiti isključivo od naroda koji daje mandat svima nama, pa u neku ruku i sudijama. Dakle, želim da ovim amandmanom sprečim ponižavanje Narodne skupštine Republike Srbije. Ako ostane tako kako je predloženo, onda će Narodna skupština biti samo tehnički organ visokog saveta pravosuđa. Ustav je jasan. Mi smo pokušali ovim amandmanima da čak idemo i protiv trenutnih ustavnih odredbi, a vi to činite svakog dana, a mi da bismo pokazali koncept SRS, morali smo da kažemo i šta bi u Ustavu trebalo promeniti da bi taj koncept bio ostvaren. Naime, sada Narodna skupština bira sve sudije na predlog svog odbora i to je u neku ruku prihvatljivo. Narodna skupština ima svoj, od strane poslanika, formiran pomoćni organ koji pomaže da se opredeljuje. Vi sada uvodite da Narodna skupština, da 250 narodnih poslanika zaseda da bi samo raspravljali o predlogu ne više svog odbora, i ne znam zašto nije predviđena izmena Poslovnika da, ili ukinemo Odbor za pravosuđe ili da mu skinemo nadležnosti koje više uopšte nisu njegove, već prelaze na visoki savet pravosuđa. To je jedan aspekt člana 9. Drugi je u tome, jesu li sudije nezavisne ako ih bira neka druga grana vlasti, pa čak i ako je to zakonodavna, u stvari izvršna vlast, ispoljena, prikazana kroz većinu u ovoj Narodnoj skupštini. Zašto ne bismo mi da Narodna skupština bira isključivo Vrhovni sud Srbije i predsednika Vrhovnog suda, a da Vrhovni sud Srbije bira sve ostale sudije, time bismo postigli nezavisnost sudske vlasti, izvanrednu nezavisnost sudske vlasti, toliku da niko više ne bi mogao da nam zamera. Sudije između sebe odlučuju ko će biti sudija - najviše sudije po rangu, one u koje država ima poverenje iskazano kroz odluku Narodne skupštine Republike Srbije. Vidite, šta je taj visoki savet pravosuđa? Vi u članu 27. Zakona o sudijama predviđate da sudija ne može da bude na primer član političke stranke, uz sve ostalo što ne bi mogao da bude. Ali, ta odluka ne važi za članove visokog saveta pravosuđa i to je baš naglašeno, ne važi za članove visokog saveta pravosuđa koji su advokati ili državni funkcioneri. Kako sada to možete da obrazložite, čime to tumačite? Zašto bi vam bio član visokog saveta pravosuđa, ako je politički orijentisan i deklarisan, ako već sudijama ne date da budu članovi političkih stranaka, to ne razumem. Sudija je čovek, a čovek je biće koje misli. Kako to mislite da sudija ne razmišlja politički, da bude politički idiot? Da ne zna koju bi stranku, odnosno za koju stranku glasa, zašto mu ne zabranite da glasa? Ako sudija ima pravo da izađe na izbore, kako znate da on nije politički orijentisan, da može da bude sudija, zašto mu ne zabranite da bude u organima političke stranke, da bude funkcioner političke stranke, da bude poslanik, zašto mu zabranjujete da bude član političke stranke? Šta ako je sudija, valjda ima pravo da učestvuje u događanjima. To vam ne govorim, vidim kako se pojedinci ovde ponašaju, čuvaju neke svoje sudije, misle da neće biti smenjeni ako ovaj zakon bude usvojen, a grdno se varate, dame i gospodo; sve će vam ih obrisati. To ne govorim zbog sudija radikala, takvih u sudu nema, posebno nema onih koji bi zaslužili da budu oterani sa funkcija. Vi ćete o tome verovatno reći nešto drugo. Ako želite da sačuvate nezavisnost pravosuđa, promenite nešto, i kada promenite, promenite nabolje. To što više neće Skupština da predlaže sudije, njen odbor, nego neko sa strane ko nije iz pravosuđa, to ne govori da ste vi spremni da obezbedite sudijama samostalnost u obavljanju svog posla. To govori samo da hoćete da ih stavite pod još oštriji režim kontrole nad onim što rade. Mislim da sudije to neće izdržati, kao što neke sudije i u dosadašnjem periodu nisu izdržale, kada su im neki drugi naturali ovakav način razmišljanja i borbu za golu egzistenciju. Završavam, izvinjavam se, meni je sudija u Gnjilanu, kada mi je izricao, a rešenje o zatvoru od dva meseca, rekao - izvinite, znam da vi niste nikog tukli ovde u Gnjilanu, ali imam ženu i dva deteta. Ako dovedete sudije u tu situaciju da ljudima izriču presude zato što imaju ženu i decu, pa se brinu hoće li sutra ostati bez hleba, onda niste mnogo promenili u ovom društvu. Hvala vam najlepše.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 20, protiv 122, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 22, ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Dajem pauzu do 15,00 časova. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da utvrdimo da li imamo kvorum za rad Skupštine. Konstatujem da imamo kvorum i nastavljamo sa radom. Na član 11. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Predlagač je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predstavnik Vlade je prihvatio amandmankoji je time postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Podnela sam amandman na član 13. koji se tiče opoziva predsednika Vrhovnog suda Srbije. Vi znate kako je tekao izbor predsednika Vrhovnog suda Srbije Leposave Karamarković, po čijoj preporuci i sećate se koliko je bilo protivljenja nas poslanika Srpske radikalne stranke. Rekli smo da je taj sud u rukama gospođe Karamarković potpuno instruisan da radi onako kako želi ministar pravde Vladan Batić i većinska DOS-ovska koalicija. Međutim, ovde se dešava nešto što je neka vrsta preuranjenosti od kolege Dejana Mihajlova, predlagača ovog seta zakona. Znamo da poslanička grupa Demokratske stranke Srbije i te kako želi da se Ustav promeni po konceptu gospođe Radović. Dakle, on pre promene Ustava oduzima nadležnost Narodnoj skupštini Republike Srbije, koja jedino može, i preko Odbora za pravosuđe i upravu treba, da odlučuje o načinu izbora nosilaca pravosudnih funkcija, o njihovim kvalitetima, preporukama. Ali, na predlog tog istog odbora vi ste, gospodo iz DOS-a, izabrali predsednika Vrhovnog suda Srbije, gospođu Karamarković. Mi smatramo da (to je bila vaša volja, taj izbor, gospođa Karamarković), dok ne dođe do eventualne promene Ustava i kod opoziva, odnosno udaljenja predsednika Vrhovnog suda Srbije ključnu ulogu treba u svemu tome da ima najviše zakonodavno telo, Narodna skupština Republike Srbije, a ne nekakvo veliko personalno veće, koje zaista liči na ono što mi zovemo politbiro DOS-a, što se u narodu odomaćilo. Nešto slično se predlaže kroz visoki savet pravosuđa i smatramo da je kršenje aktuelnog Ustava i zakona, na ovakav način po kojem se oduzima Narodnoj skupštini Republike Srbije pravo da radi i odlučuje o onome što je njena nadležnost,neprihvatljivo i zato je potrebno da prihvatite ovaj amandman.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 24, protiv 122, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 15, ukupno 161 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za46, protiv 110, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 10, ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na član 15. u okviru glave II predloženog zakona o sudijama, koji govori o položaju sudija i stalnosti sudijske funkcije. Vezano za član 12. koji taksativno nabraja slučajeve kada se sudija može udaljiti sa sudijske dužnosti, koji su to razlozi, a to su pre svega momenat kada mu je određen pritvor, kada je pokrenut postupak za njegovo razrešenje ili krivični postupak za delo zbog koga može biti razrešen - članom 15. se predviđa da na takvu odluku o udaljenju ima pravo prigovora velikom personalnom veću u roku od tri dana. Mišljenje SRS-a je, obzirom na razloge zbog kojih može da se donese odluka o udaljenju sudije sa dužnosti, znači obzirom da je u pitanju pritvorili pokrenut krivični postupak, da su to prethodna pitanja koja moraju biti rešena u redovnom postupku i da je prigovor u tom slučaju suvišan. Ne može veliko personalno većeda preuzme na sebe ulogu da meritorno odlučuje da li je neko u pritvoru osnovano ili neosnovano, odnosno kakav će ishod krivičnog gonjenja biti, odnosno da li će biti pravosnažnom sudskom odlukom osuđen za to krivično delo ili ne. Ukoliko su se stekli uslovi da neko bude u pritvoru, ukoliko teče krivični postupak protiv nekog od nosilaca sudijske funkcije, onda zaista nema mesta nikakvom prigovoru bilo kom organu, pa ni tom velikom personalnom veću. Mora da se sačeka odluka suda, pa da se onda odlučuje o tome da li neko može da nastavi da obavlja sudijsku funkciju. Zbog toga tražim da se ovajčlan briše i pozivam vas da, zbog razloga koje sam iznela, podržite ovajamandman.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za49, protiv 115, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 8, ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovajamandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne želi.) Da li se još neko javlja za reč? (Ne). Stavljam amandman na glasanje. Za 50, protiv 110, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 11, ukupno 171 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovajamandman, aZakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Stavljam amandman na glasanje. Za 49, protiv 116, uzdržana dva, nije glasalo 5, ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovajamandman, aZakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Član 21. odnosi se na raspodelu predmeta u sudu. Predlagač smatra da sudije predmete treba da primaju prema redosledu, nezavisno od ličnosti stranaka i okolnosti pravne stvari i da se način raspodele predmeta uređuje sudskim poslovnikom. Znači, ostavljamo sudskom poslovniku da to naknadno reguliše. Tražim da se promeni član 21, tako da glasi: "Sudije predmete primaju u rad prema redosledu prijema i zavođenja u delovodnik."Mišljenja sam da je ovo bolje rešenje, da bi se izbegla eventualna zloupotreba od strane predsednika suda, zamenika predsednika suda ili šefova odeljenja i raspodela predmeta vršila prema ličnosti stranaka i naklonosti sudija, što se u praksi vrlo često dešavalo. Mislim daje ova odredba, koju ja predlažem, mnogo jasnija, da na mnogo jasniji način reguliše raspodelu predmeta u sudu i da ne smemo ovako važno pitanje prepustiti da bude uređeno sudskim poslovnikom. Na ovajnačin sprečiće se, po mom mišljenju, mnoge zloupotrebe. Iz iskustva znamo da, kad god neki važan predmet, sa stanovišta ko su stranke u postupku, dođe u sud, onda se pojedine sudije stavljaju na probu i od toga kako budu radili i kakve presude budu donosili zavisiće i njihov status. A u ovojsituaciji u kojojse trenutno pravosuđe nalazi i kakav je položajsudija, a svakodnevno smo svedoci medijske hajke protiv sudija, ne bismo smeli ovako važnopitanje da ostavimo nedorečenim, odnosno da bude regulisano sudskim poslovnikom i na ovajnačin kako je ovim predlogom definisano. Zbog toga vas pozivam da malo bolje razmislite o predloženom amandmanskom rešenju na ovajčlan i da se izjasnite za ovajamandman.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 47, protiv 110, uzdržana 3, nije glasalo 13, ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovajamandman, aZakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Dame i gospodo narodni poslanici, već ste čuli stav SRS-a po pitanju redosleda prijema i ulaska predmeta u proceduru u sudovima, i naše mišljenje da raspodelu predmeta treba organizovati po redosledu prijema i zavođenja, da ne bi došlo do zloupotreba od strane predsednika suda, zamenika, šefova odeljenja itd. U sklopu takvog našeg zalaganja, za nas je apsolutno neprihvatljiv član 22. Predloga zakona, za koji tražim i predlažem da se briše. Član 22. Predloga zakona kaže: "Od redosleda prijema predmeta može se odstupiti samo zbog opterećenosti ili opravdane sprečenosti sudije. Sudiji predmet može biti oduzet samo ako duže odsustvuje ili odugovlači postupak." Tu se sada otvaraju mnoga pitanja. Najpre, pitanje zloupotrebe ovako komotnog člana 22. Predloga zakona i mogućnosti da se kroz ovajčlan zakona traže mogućnosti da po nečijem nalogu sudija odustane od tog predmeta, da iz nekog razloga on bude neažuran, ako mu pripadne tajpredmet, da bi se prebacio nekom drugom i, na kraju krajeva, te manipulacije i mahinacije preko određenih klanova u sudovima su i do sada bile izražene, pa se i ovakvim članom zakona daje takva mogućnost. Zbog toga smatramo da treba da se izbriše ovaj član zakona kako bi se svaka sumnja otklonila da bi neko mogao u budućnosti da manipuliše, da radi šta hoće ili po nečijem nalogu.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 47, protiv 115, uzdržana dva, nije glasalo 9, ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član23. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?Izvolite.
[[Žagor.]] Nekima je očigledno dosadno što mi ovako često izlazimo za govornicu pa komentarišu sa mesta, ali sekretar Narodne skupštine nas je prinudio na to da samo nas četvoro obrazlažemo prigovore-amandmane poslaničkog kluba SRS, jer se pokazao kao ekspert za potpise narodnih poslanika, nije prihvatio da su narodni poslanici koji su se štampanim slovima potpisali i podnosioci amandmana, onda smo samo nas četvoro potpisali ove amandmane u ime poslaničke grupe SRS i zbog toga nas četvoro obrazlažemo sve amandmane. [[Žagor.]] Gospođo Milka, vi možete da obrazlažete šta ima po buticima u Beogradu, a verovatno o ovoj materiji ne možete mnogo da govorite. U Predlogu zakona o sudijama u članu 23. stoji: "Na godišnji raspored poslova, promenu vrste posla, odstupanje od redosleda prijema predmeta ili oduzimanje predmeta, sudija ima pravo prigovora predsedniku neposredno višeg suda, u roku od tri dana". I protiv ovoga mi nemamo ništa. Međutim, u ovom drugom stavu se kaže: "O prigovoru sudije Vrhovnog suda Srbije odlučuje Veliko personalno veće". Mi smo se i u načelnoj raspravi, a i svi naši amandmani idu ka tom cilju, izjasnili da smo protiv ustanovljavanja velikog personalnog veća, jer se na ovaj način neposredno stvara i birokratija i politizacija pravosuđa. Najmerodavniji koji bi mogao da odlučuje o prigovoru sudija Vrhovnog suda Srbije, po našem mišljenju, je opšta sednica Vrhovnog suda Srbije i u tom smislu je amandman podnet. S obzirom da vi nijedan od prethodnih amandmana koji se odnosio na veliko personalno veće niste prihvatili, pretpostavljam da nećete ni ovaj, ali doslednost u podnošenju amandmana me nagoni da izađem i svaki amandman obrazložim. Hvala [[Milka Marinković, sa mesta - replika.]]
E, sad ćete vi da se čudite ali zaista ovo predsedništvo uopšte nije čulo šta ste rekli, jedino da zamolimo da reprizira situaciju. Baš smo propustili zabavu, ali stvarno ne znamo da li je osnovan zahtev za repliku. Da li ste pomenuti? (Da.) Izvolite.
Pošto je moj lik i delo vrlo često napadan ovde u Skupštini, bez osnova naravno, pogotovu lik, razumem opsednutost pojedinih poslanika, poslanica pre bih rekla, mnome, i to iz čiste ženske ljubomore, ali savetujem da ipak prate, da imaju toliko elementarne koncentracije, da ima još žena u sali i da ne govorim samo ja. Sada nisam ni reč izgovorila povodom ove primedbe koja je čista ženska zavist. Toliko.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 129, uzdržanih nema, nije glasalo 23, ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član24. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da jeovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 49, protiv 116, uzdržanih nema, nije glasalo 12, ukupno prisutno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član12. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Srpske radikalne stranke je u generalnoj raspravi izrekla svoj negativan politički, a ako hoćete i pravnički, stav prema formiranju jednog novog tela pri Vrhovnom sudu Srbije, sa drugačijim ovlašćenjima. Mi ne razumemo zbog čega se uopšte formira veliko personalno veće. Ne razumemo zato što bi opšta sednica Vrhovnog suda Srbije mogla da donosi odluke o svim pitanjima po kojima su nadležnosti, prerogativi, ingerencije prebačene velikom personalnom veću, te sam upravo zato podneo amandman na član 26, gde se kaže da sudija može velikom personalnom veću izjaviti pritužbu ako mu je povređeno pravo za koje zakonom nije predviđen poseban postupak zaštite. Nisam još samo do kraja objasnio zbog čega smo mi smatrali da je bolje da postoji i ostane pravni institut opšte sednice, a ne velikog personalnog veća. Zato što su ograničenja koja postoje u sastavu velikog personalnog veća protivrečna samoj prirodi sudijske funkcije, protivrečna onom što je predlagač zakona u stvari želeo da dobije ovim zakonom i uvođenjem jednog takvog instituta. Mi smatramo da bi bilo neuporedivo bolje da se to čini na opštoj sednici, posebno sa izuzimanjem predsednika Vrhovnog suda, koji ima pravo i obavezu da bude član visokog saveta pravosuđa, ali ne sme da bude član velikog personalnog veća. Zato smo mi podneli amandman u kome tražimo da se reči "veliko perosnalno veće" zamene rečima "Vrhovni sud Srbije", jer smatramo da organ koji bi sudiju imenovao treba da rešava po pritužbi sudija, ako mu je povređeno pravo za koje mu po ovom zakonu nije predviđen poseban vid zaštite, već sam govorio o predlogu Srpske radikalne stranke i onome što je naše zalaganje. Dakle, Skupština bira sudije Vrhovnog suda, a sudije Vrhovnog suda, u tome se ogleda nezavisnost ove grane vlasti, biraju sve ostale sudije. To je suština i to je ono za šta se poslanička grupa SRS zalaže, pa mislim da je ovo jedan, čini mi se, potpuno nepotreban institut, institut koji je stvoren upravo samo zbog činjenice da bi se reklo da postoje neke reforme i da se nešto novo i drugačije zove nekim čudnim imenom, a što većina naroda ili većina građana uopšte ne zna i ne razume, a nema ni potrebe da razume. Drugu svrhu postojanja velikog personalnog veća uopšte ne mogu da razumem. Sve je to moglo da bude rešeno na opštoj sednici Vrhovnog suda Srbije, da bude ako hoćete i koherentnije i usklađenije sa svim ostalim našim zakonima, sa svim ostalim normama iz ovog zakonodavstva i ovog paketa zakona kojeg sada usvajamo. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 23, protiv 148, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 9, od ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno mougć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo, Predlog zakona o sudijama, u delu odnosa sudijske dužnosti i drugih službi, poslova i postupaka, u članu 27. predviđa da sudija ne može biti na dužnostima u organima koji donose ili izvršavaju propise, da su sa njegovom dužnošću nespojive i druge službe, kako je predloženo, poslovi i postupci koji su oprečni dostojanstvu i nezavisnosti sudije ili štete ugledu suda. Po meni, ovakva formulacija deluje dosta uopšteno, nije prepreka i ne predstavlja prepreku učestalom pojavljivanju nekih sudija, a posebno Vrhovnog suda, u nekim od upravnih odbora. Želim da vas upozorim na situaciju koja može da nastane u slučaju da se jedan sudija nađe uupravnom odboru bilo kog organa. Kako bi taj sudija sudio, pod pretpostavkom da se u postupku gde on sudi kao jedna od stranaka, suprotstavljenih stranaka, javi organizacija čijeg upravnog odbora je on član. Da li je to u skladu sa nepristrasnošću tog sudije, da li će on biti objektivan, nepristrasan itd. Slažete se, i mislim da ćete se složiti sa mojim mišljenjem, da je takva situacija moguća i da u cilju predupređivanja takvog ishoda treba jasno formulisati stav u vezi mog amandmana, da se u članu 27. stav 2. posle reči "službe" doda izraz "članstvo u upravnim odborima". Mislim da će usvajanjem ovog amandmana Predlog zakona o sudijama još više dobiti na kvalitetu. Mislim da će ovaj moj predlog imati podršku u vašem mišljenju. Takođe, želim da čestitam svim odbornicima osvojene mandate na jučerašnjim izborima. Hvala.
Zoran Nikolić zastupa poslaničku grupu. (Branislav Ivković, sa mesta: Piše, pročitajte.) U okviru svih ovih tačaka jedan predstavlja poslaničku grupu. Piše, do povratka.
Piše da zamenjuje predsednika kada nije tu.
Dobro, u redu, mislio sam generalno, za sve tačke, u redu. Izvolite.
Da bismo razjasnili dame i gospodo poslanici, znači, gospodin Zoran Nikolić je ovlašćen da zastupa poslaničku grupu kada predsednik poslaničke grupe nije tu. Prema tome, imam pravo da se javim za reč. Mi smo u članu 27. dodali uslov i predlažemo da prihvatite da se podrazumeva da je i članstvo u upravnim odborima takođe oprečno sudijskoj funkciji. Mi imamo primer da u upravnim odborima pojedinih ustanova, na primer Univerziteta u Beogradu, čak i predsedavaju sudije Vrhovnog suda Srbije, pa neka one same razmisle da li im je tu mesto i da li to treba da rade. Zatim, imamo sudiju, novoizabranog, u Vrhovnom sudu Srbije, vrlo aktivnog faktički u političkim strankama i delovanju G-17 ili G-17 plus, a moram priznati, razliku ne znam. Takođe, faktički delovanje političke stranke. I uopšte, moramo priznati da u poslednje vreme imamo izuzetne pritiske na sudije da postanu članovi pojedinih stranaka koje su bitne za odlučivanje o ostanku na sudijske ili tužilačke dužnosti. A pogotovo u poslednje vreme, kada se pokreće hajka za oduzimanje ili razrešenje preko 180 sudija. I na kraju, podržavajući amandman, ne mogu, a da ne prokomentarišem i molim predsedavajućeg da mi to dozvoli: SPS je još 8. septembra uputila svim poslaničkim grupama u ovom parlamentu molbu za podršku, da se sazove vanredna sednica Skupštine Republike Srbije o Kosovu i Metohiji, samim tim u poslednje vreme i o izborima. A pogotovo jer smo videli da Vlada Republike Srbije inicira "Povratak" kao stranku koja zasebno ne izlazi na izbore i znali smo gde to ide. Moram priznati da pored SPS, samo je stranka SSJ-a dala svoje potpise. Mi nemamo još 84 potpisa. Imamo za šta da se uhvatimo da sazovemo vanrednu sednicu i da razgovaramo otvoreno o deklaraciji koja nije ispoštovana ni u jednoj jedinoj rečenici. Hvala lepo.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 44, protiv 119, uzdržanih 5, nije glasalo 16, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 25, protiv 139, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 20, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Koleginica Gordana Pop-Lazić je tražila da se briše član 28. Predloga zakona i to s razlogom, jer se ovaj sledeći 29. nadovezuje kod postupka odlučivanja o nespojivosti funkcije. Mi koji se zaista zalažemo da potpuno nesmetano funkcioniše ta grana, sudska grana vlasti, mi koji se zalažemo za profesionalizaciju našeg pravosudnog sistema, sa pravom tražimo i s razlogom da se briše ovakav predlog i ovaj član Predloga zakona. Ovde se govori, zapravo u prethodnom članu, a onda se nadovezuje u članu 29, koji tražim da se briše, o nespojivosti određene funkcije sa dužnošću funkcije sudije.Mi svi dobro znamo koji su to zakonski uslovi, koje vi DOS-ovci niste poštovali prilikom usvajanja predloga podobnih sudija pre mesec dana, ali koji su to zakonski uslovi koji su potrebni da bi neko konkurisao za sudiju u nekom sudu. Znači, pored položenog pravosudnog ispita, to je radno iskustvo od dve do osam godina u sudu, u zavisnosti od toga na koju sudijsku funkciju se taj neko kandiduje. I sasvim je normalno, ako taj neko, ko je kandidat za funkciju sudije u nekom od sudova, zna, pre svega, da bi savesno i profesionalno obavljao svoju funkciju, postoje neke dužnosti i neke funkcije koje su nespojive sa dužnošću sudije, neprimereno je da se veliko personalno veće bavi time da tom nekom, za koga sud i predsednik suda ustanove da ima nespojivu funkciju, daje upozorenje. Jer, ako se već nespojivost funkcije utvrdi, najnormalnije je da taj neko više ne može da obavlja funkciju sudije, ako je ta njegova funkcija i ta njegova dužnost u kontradiktornosti sa poslom koji treba da obavlja i potpuno nespojiva sa funkcijom koju jedansudija, koji treba da sudi po Ustavu i zakonu, treba da ima. Vi dobro znate i na primeru naše Skupštine kako to funkcioniše - poslanici SRS u više navrata upozore predsednika i sekretara Skupštine da ne mogu da krše Poslovnik o radu Narodne skupštine, da ne mogu da puste u proceduru amandmane odbora, koji inače nije nadležan da ih predlaže, već može da ih usaglašava, i to sa zakašnjenjem od 10 i više dana od roka koji je predviđen Poslovnikom za podnošenje amandmana, i mi to jednom, dva puta kažemo, i nemamo šta više da upozoravamo ni gospodina Maršićanina, ni gospodina Marića. Onda se preduzimaju sve zakonske mere, onda poslanici SRS, koristeći zakon ove zemlje, idu na to da se sa svojih funkcija opozovu i da odgovaraju za svoje postupke, i gospodin Maršićanin i gospodin Marić. Isto vam je sa sudijskom funkcijom i sa nespojivošću tih dužnostii funkcija sa funkcijom sudija, tako da svako od njih unapred treba da zna, kada konkuriše, da ne može da konkuriše ako nije dobro sagledao svoju situaciju, ili ako se ne odrekne neke druge dužnosti, neke druge funkcije. Predlažem vam da svakako ovaj amandman na član 29. prihvatite.
Ima reč narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo već ukazivali na neke nelogičnosti, nekoherentnost i nekonzistentnost samog zakona, odnosno nespojivost pojedinih normi iz ovog zakona sa nekim drugim normama iz istog seta zakona. Doduše, ovde je reč o nespojivosti sa pojedinim normama iz Zakona o visokom savetu pravosuđa,koji ćemo verovatno danas ili sutra usvojiti u pojedinostima. Dakle, radi se o tome da, kada već govorimo o nespojivosti sa obavljanjem nekih drugih službi, plaćenih poslova itd, dakle, sa onima koji su nespojivi sa dužnošću sudije, moram da primetim jednu neverovatnu nelogičnost - kaže se da predsednik suda o takvoj svojoj službi ili poslu obaveštava predsednika neposredno, višeg suda, a predsednik Vrhovnog suda Srbije - veliko personalno veće. E sada, zamislite sledeću situaciju - da predsednik Vrhovnog suda Srbije obaveštava veliko personalno veće, a u obrazovanju, u formiranju velikog personalnog veća, prema Zakonu o visokom savetu pravosuđa, učestvovao je predsednik Vrhovnog suda Srbije. Pa mislim da to elementarna logika potire, da elementarna logika govori da bi ovo bilo nešto što ne bi trebalo i što ne sme da se prihvati, za svakoga ko bi želeo na, čini mi se, jedan razuman način da sluša argumente. Mislim da bismo morali da pokušamo bar. Naravno, ne mislim da sa ovim jednim amandmanom, iako bi se gotovo sve izmenilo samo prihvatanjem jednog od ovakvih amandmana, dakle ne mislim da bi bili svi problemi rešeni. Ali, ovakve nelogičnosti i ovakve kontradiktornosti u samom setu zakona moramo da izbegnemo. Sam predlagač zakona morao je više da vodi računa o tome da su pojedine odredbe nespojive ili kako su u nesaglasju odredbe pojedinih zakona, u ovom slučaju Zakona o visokom savetu pravosuđa i Zakona o sudijama. U svakom slučaju, mislim da je takođe prilično široko određeno kako (ovo se odnosi na prethodni član, ali je vezano za ovaj član), koji su to poslovi i dužnosti nespojive sa sudijskom funkcijom, da prosto dalje i ne znate šta bi sve to moglo da potpada pod to, šta je to što je nedostojno za sudiju, da se time bavi. Tako da mi se čini da oduvek postoji diskreciono ovlašćenje, odnosno diskreciona mogućnost i mogućnost arbitražnog odlučivanja - da li će nešto biti spojivo ili nespojivo sa sudijskom funkcijom, što je takođe trebalo zakonom da bude izbegnuto. Zahvaljujem.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 26, protiv 132, uzdržana dva, nije glasalo 20, ukupno 180. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predlagač želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 44, protiv 102, uzdržan jedan, nije glasalo 34, ukupno 181. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predlagač želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 50, protiv 100, uzdržana tri, nije glasalo 27, ukupno 180. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predlagač želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 23, protiv 125, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 32, ukupno 180. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predlagač želi reč? Ima reč narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS podnela je amandmane na svaki od ovih članova zakona koji se odnose na materijalni položaj sudija, tražeći da ih brišemo, iz prostog razloga što je ova materija već regulisana jednim zakonom, Zakonom o platama u državnim organima, zaposlenih u državnim organima i što bi ovako prihvaćene odredbe bile u suprotnosti sa tim zakonom. Nije ovo prvi put da nam se tako nešto dešava, ali, jednostavno, postoji princip. Ova skupština u ovom sazivu donela je Zakon o platama zaposlenih u državnim organima, gde smo regulisali i plate sudija. I sada dodatno ovim zakonom o sudijama mi ponovo nipodaštavamo sve one pravne norme Zakona o platama i regulišemo na potpuno novi način plate zaposlenih u sudovima, odnosno sudija na različitim nivoima pravosuđa. Član 34. govori o uvećanju osnovne plate sudija i kaže da se istražnom sudiji i sudiji koji isključivo ili pretežno postupa u prvom stepenu u krivičnim stvarima, u okružnom sudu, osnovna plata uvećava za 20% u visini koju odredi visoki savet pravosuđa, i da visoki savet pravosuđa može odlučiti da se osnovna plata u sudu gde se ne mogu popuniti sudijska mesta uveća do 75%. Prvo, smatramo da visoki savet pravosuđa, čak i da ostane ovo ovako u ovom zakonu kako ste vi hteli, ne bi trebalo da bude nadležan za tako nešto. Drugo, smatramo da je ovo rešenje neprihvatljivo, jer ništa nije teži posao krivičara od sudija parničara i da zbog toga ne bi trebalo praviti razliku između sudija, imajući u vidu vrlo teške parnične predmete i brojne zakone koje moraju da poznaju i primenjuju sudije parničari. Obzirom na uslove koje ste predvideli za izbor sudije, a to je da mora da bude diplomirani pravnik, to još niste pogazili, da ima položeni pravosudni ispit, dve godine radnog staža, recimo za sudiju opštinskog suda, a to znači da može biti i sekretar neke škole i da kao takav može da konkuriše za sudiju bez dana radnog iskustva u sudu. Sumnjam da ćemo uopšte doći u situaciju da postoji neko područje suda u kome nećemo moći da popunimo sudijska mesta. Prema tome, ovaj član kao i svi ovi drugi članovi od 30. do 35. potpuno su suvišni i zaista u suprotnosti sa drugim zakonom koji reguliše ovu oblast. Mi zbog toga tražimo, i tražili smo, brisanje svih tih članova. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, želeo bih da ukažem na nešto što je, čini mi se, više načelne, nego partikularne prirode, nešto što je više vezano za grupu ovih članova koji govore o sudijskim primanjima nego što je najdirektnije vezano za ovaj član. Dakle, mi imamo regulisan status plata i primanja sudija, i to Zakonom o platama u državnim organima. Mi sada ponovo uvodimo jedan ledž specialis, naravno po zlatnom pravilu "ledž specialis derogat generali", i to je razumljivo, ali postavlja se pitanje da li nam je to potrebno. Postavlja se pitanje koliko ćemo mi imati ledž specialis-a u svakoj oblasti, a ovde je već, u ovom sistemu pravosudnih zakona, mislim treća ili četvrta oblast gde imamo neku vrstu ledž specialis-a - dakle, izdvajanje iz onoga što je opšti sistem, nešto što postoji već u Zakonu o platama u državnim organima i podvođenje pod neki drugi sistem koji određuje specijalan i poseban zakon. Ja sam ovako rekao zbog nečega što je takođe veoma važno, onoga na šta čini mi se da malo ko želi da ukaže ili malo ko o tome želi da govori, a o čemu je SRS više puta govorila. Naime, mi smo oduvek bili protiv tzv. sporednog zakonodavstva. Uvek smo želeli da imamo što je moguće veću kodifikovanost normi, pre svega zbog zaštite prava građana, ali i zbog svih onih kojima je to potrebno kao profesionalno znanje da bi mogli da primenjuju prava. Naime, mi danas imamo sporedno krivično-pravno zakonodavstvo, a možete pronaći krivična dela u najmanje dvadeset zakona, što je potpuno neverovatno, osim KZ možete u bar još dvadeset zakona pronaći različita krivična dela. Naravno, to je greška i svega od ranije, ali mi se čini da mi sada geometrijskom progresijom hrlimo ka stvaranju još većeg broja zakona koji će predstavljati tzv. sporedno zakonodavstvo, a da ne govorim o građanskim pravnim stvarima gde je to u pojedinim oblastima mnogo gore nego što je u ovom slučaju. Dakle, pozivam vas da ova oblast ostane i molim poslanike da shvate da bi ova oblast trebalo da ostane podvedena pod zakonske norme Zakona o platama u državnim organima, a ne da donosimo i u ovom slučaju jedan poseban ledž specialis, unutar Zakona o sudijama. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite, gospodin Mihajlov.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, još samo jedan detalj, pošto mislim da je važno da se skrene pažnja na materijalni položaj sudija i da je to ovim zakonom na bitno drugačiji način regulisano. Činjenica je da je to ledž specialis, kao što kaže moj prethodnik, u odnosu na zakon koji je regulisao do sada ovu oblast. Mi smo pokušali i ovom prilikom da izjednačimo u toj podeli vlasti izvršnu i sudsku, tako da predsednik Vrhovnog suda Srbije ima zaradu kao predsednik Vlade Republike Srbije, tako se to dalje spušta i to je pokušaj da i materijalno budu izjednačena ova dva vida vlasti u podeli vlasti, kako bi se ublažila ta nesrazmera koja je postojala do sada u materijalnom položaju izvršne i sudske vlasti. Zato je ova oblast ledž specialis u odnosu na postojeći zakon koji je regulisao zarade. Mislimo da će se bitno poboljšati položaj pravosuđa ovakvim predlogom, kao što stoji u tekstu, za koji se nadam da će biti usvojen.
Izvolite, gospodin Ivković.
Poslanici SPS će podržati jedno rešenje koje daje mogućnost da se u materijalnom smislu popravi položaj zaposlenih u pravosudnom sistemu, a takođe daje onima koji rukovode pravosudnim sistemom mogućnost da posebno nagrade ili odvoje veća sredstva za one koji se bave, da kažemo, i težom vrstom posla, u uslovima realizacije teže vrste posla. Ako se neko bavi krivičnim pravom i ako izlazi na uviđaj, zasigurno se nalazi u jednoj težoj poziciji, nego neko ko se bavi najobičnijim parnicama. U svakom slučaju, mi smo za ono rešenje koje omogućuje popravljanje položaja zaposlenih u pravosuđu, jer ih time čini nezavisnijim, i za ono rešenje koje omogućuje da rukovodioci u pravosuđu imaju mogućnost da posebno nagrade ili vrednuju otežane uslove rada. U te otežane uslove rada zasigurno spadaju i tajna objavljivanja krivičnih prijava uoči izbora 4. novembra, i to namenski, od strane kako ministra finansija, tako horski podržano od svih medija, a sve u cilju uticanja na izborne rezultate. Nažalost, po one koji su to učinili, najveći broj odbornika dobila je Socijalistička partija Srbije. Hvala.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 18, protiv 108, uzdržana tri, nije glasalo 47, ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Predlagač je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predstavnik Vlade ga je prihvatio i time je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik Aleksandar Vučić podneo je amandman kojim predlaže izmenu naslova u glavi III. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo, još jednom ću ukazati na ono što je stav poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, a to je da je potpuno nepotrebno uvođenje pravnog instituta velikog personalnog veća, da je mnogo logičnije, mnogo bolje i razumnije rešenje opšta sednica Vrhovnog suda Srbije, kakav smo slučaj imali do sada. Ne treba sve ono što je nekada postojalo, pa makar bilo i dobro, baciti u smeće samo zato što je neko hteo da kaže da je veliki reformator. Posebno zbog brojnih nelogičnosti oko samog sastava velikog personalnog veća; oko toga na koji način funkcioniše; kako predsednik Vrhovnog suda ne može da bude član velikog personalnog veća; devet sudija jeste, a on upravo učestvuje u predlaganju i izboru devet sudija Vrhovnog suda koji kasnije čine to veliko personalno veće. To je nešto što je prilično neverovatno i zato vas molim da ovaj amandman prihvatite. Da ne bismo bili pogrešno shvaćeni, pošto vidim da neki pokušavaju demagoškim floskulama da govore o nečemu što nisam želeo da istaknem, neki navodno mnogo brinu o sudijama, a tobož mi iz Srpske radikalne stranke vodimo računa samo o suvim zakonima i ni o čemu drugom, mislim da to jeste nešto što je vrlo perfidno, ali nešto što nema veze sa istinom. Da bih vam to potvrdio, možete da pogledate šta sadrži kao normu ovaj zakon, upravo članovi o kojima smo govorili - kolika će to biti plata predsedniku Vrhovnog suda Srbije. Ako mislite da je on nezavisan u svom radu, iako će mu plata biti, da prevedemo to na jezik našeg naroda, 330 ili 340 nemačkih maraka, odnosno 10.000 dinara, mislim da neće i da to nisu dobre želje, da to nisu dobra rešenja za sudiju Vrhovnog suda, a kamoli za sve ostale koji će imati neuporedivo niža primanja. Još nešto bih želeo da kažem. Naravno da visoki savet pravosuđa, po Zakonu o visokom savetu pravosuđa i prema svom položaju u Zakonu o uređenju sudova, ima velika ovlašćenja, velika prava, a mešati ga čak i u to da visoki savet pravosuđa daje posebne dodatke na sudijske plate je nešto što je prilično neozbiljno. A takođe i to pokazuje koliko je opasan ovaj izuzetak o kojem sam malopre govorio kada napuštate Zakon o platama u državnim organima i donosite jedan ledž specialis u vidu Zakona o sudijama. Istovremeno se kaže - ako rast troškova života počne da ugrožava nezavisnost sudije. Ko o tome donosi odluku? U kom trenutku je rast troškova života počeo da ugrožava nezavisnost sudije? Koji su to tačni elementi na osnovu kojih to neko može da ustanovi? Koje su to precizne stavke po ovom osnovu i na osnovu kojih možemo da vidimo kada će to visoki savet pravosuđa(ipak je to državni organ, šta god mi mislili, ma kako bio sastavljen i ma na koji način bio izabran), u kom trenutku će on takvu odluku doneti? Postavlja se, sa druge strane, pitanje na koji način će to funkcionisati kroz budžet Republike Srbije. Neće visoki savet pravosuđa sam isplaćivati te plate. Neko mora da isplaćuje, neko mora da isplaćuje te dodatke. U kom trenutku će se šta menjati da bi to moglo i moralo da bude isplaćeno? Upravo zbog svih ovih nelogičnosti, a i zbog razumevanja javnosti, molim da prihvatite ovaj amandman.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 22, protiv 119, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 32, ukupno 273 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije privhatila ovaj amandman. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pokušao bih još jednom, dodatnom argumentacijom, na svoj način da vas uverim da treba izbeći čitavu ovu glavu i konstituisanje velikog personalnog veća u okviru Vrhovnog suda Srbije zato što je malo reći da bismo time povredili i Ustav Republike Srbije. Naime, samo analizom daljih članova ovog predloga zakona, čl. 56, 57. i 60, zaključićete i sami da je besmisleno ustanovljavanje nečega što uopšte nije predviđeno ni Ustavom SRJ i prenošenje nekih nadležnosti Vrhovnog suda Srbije, opšte sednice, na jedno potpuno izdvojeno telo koje će činiti devet sudija. Naime, u članu 101. stav 4. Ustava Republike Srbije kaže se da Vrhovni sud utvrđuje postojanje razloga za prestanak sudijske funkcije, odnosno za razrešenje sudije, i o tome obaveštava Narodnu skupštinu. U članu 56. Predloga zakona kaže se - navršenje radnog veka i razloge za razrešenje utvrđuje veliko personalno veće. Direktno je suprotstavljeno Ustavu Republike Srbije. Čak se za predsednika Vrhovnog suda u stavu 3. otvara mogućnost da postupak za njegovo razrešenje pokreće veliko personalno veće. Šta smo mi radili ovde kada smo birali predsednika Vrhovnog suda Srbije? Dalje, u članu 57. - veliko personalno veće činjenice utvrđuje i odlučuje u postupku zatvorenom za javnost. Na kraju, u članu 60. recimo, pojaviće se u praksi ovakav slučaj - sudija koji poznaje Ustav, veliko personalno veće doneće odluku da postoje razlozi za njegovo razrešenje, i sada se to uvodi kao još jedan postupak, sada bi on trebalo da se žali Vrhovnom sudu ili neposredno višem, kako to ide, pa će onda biti utvrđeno da li je veliko personalno veće u pravu ili ne. Onda kažete - ako se ne žali, predsednik Vrhovnog suda obaveštava Narodnu skupštinu da postoje razlozi za njegovo razrešenje. Sada vas ja pitam: sudija koji poznaje Ustav i zakone odbije ponižavanje da se žali velikom personalnom veću. Ustav kaže, da o tome da li postoje razlozi za njegovo razrešenje odlučuje Vrhovni sud Srbije. Vrhovni sud, to je opšta sednica, a ne veliko personalno veće, i sudija koji je častan čovek i radi 20 ili 30 godina kaže - neću da se žalim devetorici sudija, niti su me izabrali, niti po Ustavu mogu da odlučuju mogu li ja da budem sudija ili ne. Onda utvrdi veliko personalno veće da se on nije žalio, predsednik Vrhovnog suda obavesti Narodnu skupštinu, Narodna skupština razreši sudiju, on se obrati Ustavnom sudu Srbije, posle godinu, dve, pet ponižavanja i maltretiranja, ali kad - tad dočeka pravdu i Ustavni sud Srbije odluči da on nije razrešen na Ustavom predviđen način, a nije čim je ta odluka o njegovom razrešenju potpuno jasna. Znate, da je onaj ko je pisao Ustav hteo da možemo tako lako da se igramo sa sudijama predvideo bi on veliko i malo personalno veće, veće umoljenih, svašta bi on tu predvideo, svega toga bi bilo u pravnoj praksi. Ali, on je rekao: "O tome može li neko i dalje da bude sudija, odlučuje Vrhovni sud Srbije." Tu više nema ni anketnih odbora, ni žrebanja, niti može da dođe do bilo kakvog izuzeća bilo kog sudije Vrhovnog suda u odlučivanju hoće li neko od sudija u Srbiji biti razrešen, zato što za tog sudiju odgovornost snose sve sudije Vrhovnog suda Srbije. Mislim da je toliko nespojivo sa Ustavom Republike Srbije da mi posao namenjen opštojsednici prebacujemo na samo devet sudija, da je o tome morao da nas obavesti Sekretarijat za zakonodavstvo Vlade Srbije. Ubeđen sam da je on obavestio Vladu Republike Srbije da zakoni nisu u skladu sa Ustavom i da smo zato i dobili prvobitno negativno mišljenje Vlade o ovim predlozima zakona. Da upozorim Narodnu skupštinu - nas je Vlada izvestila da zakoni nisu u skladu sa Ustavom, da opšta načela ovih zakona nisu u skladu sa Ustavom Republike Srbije. Danas je Vlada, pretpostavljavam, mada je trebalo da predsednik Narodne skupštine pismeno zatraži stav o amandmanima,ali preko jednog od ministara, izvestila Narodnu skupštinu da su sada ta ista opšta načela ovih zakona spojiva sa Ustavom Republike Srbije i da zakoni mogu da budu prihvaćeni. Mi unosimo neozbiljnost u postupakdonošenja zakona i to će nam se sigurno osvetiti, bez obzira na to na kakvu vi sve podršku u sprovođenju tih zakona računate ili ne. Prošla su vremena kada je ceo svet ustajao protiv odluka Narodne skupštine. Ovog puta vas podržava, čak i kad donosite predloge zakona koje ni JUL nije mogao da progura. Ali, upozoravam vas da razmišljate o tome kako radite. Ništa nije večito, ni vlast ni opozicija.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 21, protiv 128, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 26, ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovajamandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
I ovlašćeni predlagač, gospodin Aleksandar Vučić i zamenik predsednika stranke, gospodin Tomislav Nikolić, su mnogo argumenata izrekli za govornicom u prilog našem zalaganju da se briše veliko personalno veće. Danas se sa pravom postavlja pitanje - zašto se ono uopšte uvodi i kome je ono potrebno? Šta će ovo veće da radi sa svojih devet članova i na koji način će da odlučuje? U članu 38. tražila sam da se "Veliko personalno veće" zameni rečima "Opšta sednica Vrhovnog suda Srbije." Mi smatramo da kao i, institucija koja se uvodi, visoki savet pravosuđa i veliko personalno veće ima za cilj da vrši dalju birokratizaciju u našem pravosudnom sistemu, dalju politizaciju. Samo, bih vas, a pre svega gospodina predlagača Dejana Mihajlova, podsetila na ono šta se desilo 11. oktobra, deset dana pre početka ove sednice i kako ga je o ovakvom predlogu, a naročito velikom personalnom veću,obavestila o svom stavu Vlada Republike Srbije,a to je potpisao podpredsednik Jožef Kasa. Naravno, sve političke trgovine su u igri, možda i neke nove koje su ovde na pomolu, mi to vidimo kroz proces glasanja o amandmanima, o zakonima u načelu, i to je logično, obzirom na činjenicu da znamo i već smo rekli ko je pisao ovajset zakona, dakle JUL još 1996,1997. godine. Podsetiću gospodina Mihajlova, zarad njega samog i celokupne javnosti koja prati ovajprenos, šta je to rekao Jožef Kasa kada je u pitanju veliko personalno veće. Pored mnogobrojnih primedbi koje je Vlada Republike Srbije dala u svom jedinom obraćanju poslanicima,jer povodom naših amandmana, osim onog kratkog ali neuverljivog govora gospodina ministra Vladana Batića, mi nismo dobili nikakvo zvanično obaveštenje Vlade. Mi smo jedino obavešteni 11. oktobra da Vlada ne prihvata ove predloge zakona. Tu gospodin Kasa, u ime Vlade, kaže: "Predlogom zakona ustanovljava se Veliko personalno veće kao teloVrhovnog suda Srbije, koje odlučuje o određenim pitanjima položaja sudija, pri čemu su odredbe nepotpune i za Vladu Republike Srbije u tom momentu neprihvatljive." Šta se u međuvremenu desilo, vi to najbolje znate. Javnost je mogla da prati kako sad sa osmehom trijumfuje gospodin Dejan Mihajlov, koji je ovde samo u svojstvu zvaničnog predlagača, a već smo rekli ko je pisao ove zakone. Međutim, ostaće zabeležen način predlaganja ovih zakona, način ulaska u proceduru amandmana Odbora i, kao najvažnija stvar kada je u pitanju ovajamandman, nepotrebno uvođenje velikog personalnog veća, koje će da odlučuje kao deo DOS-ovske državne mašinerije, koja želi da stavi potpunu kontrolu nad oblašću pravosuđa.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 20, protiv 128, uzdržan jedan, nije glasalo 25, ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovajamandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne želi.) Da li neko drugi želi reč? (Ne). Stavljam amandman na glasanje. Za 20, protiv 121, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 32, ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovajamandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne želi.) Da li neko drugi želi reč? (Ne). Stavljam amandman na glasanje. Za 19, protiv 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 27, ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član41. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u glavi IV o uslovima za izbor sudija, u članu 41. se kaže - za sudiju može biti izabran jugoslovenski državljanin koji ispunjava uslove za rad u državnim organima, koji je završio pravni fakultet, položio pravosudni ispit i dostojan je dužnosti sudije. Moj amandman se u prvom delu ovog člana, u stavu 1, odnosi na to da je trebalo odmah staviti tačku, iza - pravosudni ispit, da bi se obrisao deo koji govori- i dostojan je dužnosti sudije. Jer, u obrazloženju predlagača se kaže da je dostojan uži pojam od ugleda, da je manje laiciziran pojam, ako samo dobro citirao predlagača, da je to pojam koji je više okrenut stručnoj javnosti nego običnim građanima, narodu koji to i ne mora u krajnjoj instanci ili slučaju da razume. Imam nekoliko primedbi, koje bih imao i da je ostala reč ugled, ali manje, jer je to razumljivije za obične građane. Čini mi se da je ovde reč o nečemu što se vrlo široko može tumačiti i za svakoga se može reći da je dostojan sudijske dužnosti, ali i da je nedostojan. Ukoliko to političkom vrhu bude odgovaralo, odnosno onima koji imaju najveći uticaj na tzv. visoki savet pravosuđa, koji smo mi prihvatili, odnosno čije smo formiranje prihvatili usvajanjem seta ovih zakona. Dakle, mislim da se ovim otvara Pandorina kutija, kojom će se na svakojake načine tumačiti odnos prema pojedinim sudijama, da li su one dostojne ili nisu, a zanimalo bi me da vidim ko su ti koji su dostojni. Mi smo u ovoj sali nedavno imali, u ovom visokom domu, slučaj da smo birali sudije koje nisu ni državljani SRJ. Evo, gospodin Pal Šandor je u stanju to da potvrdi u svakom trenutku. On zna šta smo radili u Subotici. Dakle, ni taj uslov nismo ispunjavali. Zamislite kada bismo došli do toga - koji su to kriterijumi dostojnosti sudija,i uvek bi u pravu bilo dobro kada bi zakonopisac, a i mi kao zakonodavci, izbegavali ono što se naziva širokim normama, ono što se naziva normama koje omogućavaju arbitrarnost i prevelika diskreciona ovlašćenja. U drugom delu moj amandman se odnosi na alineju 4. koja se briše. Naime, tu se kaže da je posle položenog pravosudnog ispita potrebno radno iskustvo u pravnoj struci, pa se navode uslovi, od dve do 12 godina, dakle od opštinskog do Vrhovnog suda. Moj amandman je vezan za apelacioni sud i novouspostavljeni upravni sud kao specijalizovani sud, jer, kao što smo već rekli, mi u SRS se zalažemo da takvi sudovi ne postoje, već da bude drugostepena nadležnost podeljena između okružnih i Vrhovnog suda. Apelacioni sudovi nam uopšte nisu potrebni. Svi specijalizovani sudovi u stvari treba da potpadnu pod sudove opšte nadležnosti sa različitim odeljenjima, krivično-pravnim, građansko-pravnim, upravno-pravnim i trgovinsko-pravnim ili privredno-pravnim. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 23, protiv 127, uzdržan jedan, nisu glasala 23, ukupno prisutna 174 narodna poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član42. amandman je podneo narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?Izvolite.
U članu 42. tražila sam da se reči "visoki savet pravosuđa" zamene rečima "Vrhovni sud Srbije". Zaista je neprihvatljivo i neprimereno da predlagač zakona, ma ko da ga je pisao imenom i prezimenom, predloži da izbor sudija oglašava visoki savet pravosuđa. Postavlja se onda pitanje o kakvoj nezavisnosti sudske grane vlasti je ovde reč, kada imamo u vidu ko su, po vašem predlogu i po posebnom zakonu, članovi visokog saveta pravosuđa - ministar, a to je direktno mešanje izvršne vlasti u oglašavanje izbora sudija, i predsednik Vrhovnog suda, koja je takođe vašom voljom izabrana. Dakle, na način na koji je to zamislio predlagač uopšte nema mogućnosti da se dođe do potpune nezavisnosti pravosuđa i do nemešanja izvršne grane vlasti u odlučivanje. A ovo je zaista nešto skandalozno i potrebno je da se poslanici pozitivno izjasne o ovom amandmanu, jer je neprihvatljivo za svakog sudiju koji konkuriše na tu dužnost da visoki savet pravosuđa oglašava izbor sudija.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 23, protiv 115, uzdržanih nema, nije glasalo 35, ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?Izvolite.
I u članu 42. je u poglavlju postupka za izbor sudija naš stav, kao što je moja koleginica već rekla, da izbor sudija treba da oglašava Vrhovni sud Srbije, a ne visoki savet pravosuđa. Dakle, principijelno smo protiv toga. A član 43, koji govori o tome kome treba da se podnesu prijave kada je raspisan konkurs, zahteva intervenciju u tom smislu da se prijave za izbor podnose ne visokom savetu pravosuđa, nego Vrhovnom sudu, naravno, u roku od 15 dana, kako je ovde i predviđeno, od dana objavljivanja u "Službenom glasniku RS". Tu bi trebalo da stoji - i u drugom sredstvu javnog obaveštavanja, pošto u prethodnom stavu to stoji. Međutim, ono što svakako treba da se briše u ovom članu to je stav 3, koji kaže da visokom savetu pravosuđa treba da se dostavi lični list za svakog kandidata koji potiče iz suda. Mi smo već govorili o tome da smo protiv toga da se vodi neka posebna kaznena evidencija i evidencija slična kaznenoj u Ministarstvu pravde za sve zaposlene u sudovima, pa i za sudije naravno. Brisanje ovog stava 3. proističe iz razloga što vođenje ličnog lista za svakog sudiju, pre svega, nije u skladu sa Zakonom o radnim odnosima u državnim organima. Ovaj zakon bismo morali da poštujemo kao opšti zakon koji govori o tome kakva se sve evidencija o zaposlenima vodi i šta je to što u ličnoj dokumentaciji, odnosno u personalnom dosiju svakog zaposlenog u državnom organu mora da postoji. Pored toga, dovode se u neravnopravan položaj kandidati koji dolaze iz pravosuđa i kandidati koji dolaze iz nekih drugih firmi, iz preduzeća iz privrede ili koji su bili zaposleni kod privatnika. Šta sa tim ljudima koji su godinama bili zaposleni, recimo, u nekoj samostalnoj delatnosti, pravnici su po struci, imaju dve godine staža, imaju položen stručni ispit, bavili su se spoljnom trgovinom, bavili se špedicijom, bavili se pravljenjem dugmića ili nekim drugim poslom, koji im je obezbeđivao prihod za život, odnosno kojim su obezbeđivali svoju egzistenciju, i konkurišu za izbor za ovako visoku funkciju. Vi ste predvideli ovim vašim zakonom da takvi mogu da budu sudije. Trebalo bi da se ipak zadržimo na onome da sudija mora da ima neko radno iskustvo koje je stekao u sudu, kao sudijski pripravnik ili kao stručni saradnik, i tako stekao neke reference da bi mogao da konkuriše za tako visoku i važnu funkciju, koju bi trebalo svi da uvažavamo. Varaju se oni koji misle da će ovaj zakon doprineti tome da sudije budu više uvažavane, da će im plate biti veće, a njihov položaj nezavisniji. Predsednik Vlade Zoran Đinđić je izjavio da je njegova plata 10.000 dinara, pa prema tome neka sudije izračunaju kolika će njihova plata biti. Možda je, doduše, Zoran Đinđić slagao, ume on to da uradi.
Da li se još neko javlja za reč? Stavljam amandman na glasanje. Za 21, protiv 123, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 32,ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 24, protiv 121, uzdržan jedan, nije glasalo 30,ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 45. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 21, protiv 124, uzdržanih nema, nije glasalo 31,ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 46. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i pravu i Zakoknodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram da priznam da se nije lako snaći u ovim amandmanima i ovim zakonima. Dakle, u članu 46. u odeljku koji govori o izboru sudija i u kojem se kaže da Narodna skupština može da izabere samo kandidata koga visoki savet pravosuđa predloži, ta norma je direktno suprotna Ustavu Republike Srbije, kao u ledž superior-y, kao najvišem aktu, i stoga ta odredba ne može da ostane i opstane u pravnom prometu. Naime, potpuno je jasno ko je ovlašćen u Ustavu Republike da vrši izbor sudija i ne može biti ograničen bilo kojim drugim telom ili organom, niti izvršnom vlašću, a posebno ne nekim ekspertskim telom ili bilo kakvim drugim orgnizacionim telom, tako je to predlagač nazvao, u obavljanju svojih dužnosti i u obavljanju svojih ovlašćenja. U mom amandmanu se kaže, u stavu 1, da Narodna skupština Republike Srbije bira predsednika i sudije Vrhovnog suda. Ono što jeste dakle naše ovlašćenje, kao Narodne skupštine Republike Srbije, s tim što u skladu sa onim što sam već rekao da jeprogram SRS za obezbeđenje nezavisnosti sudstva. Vrhovni sud Srbije bi birao predsednike sudova i sudije sudova nižeg ranga, na predlog opšte sednice Vrhovnog suda Srbije. Mislimo da bi to bilo najlogičnije i najpametnije rešenje, da bi to bilo najnormalnije. Zaista je gotovo neverovatno i pomalo čudno da predlagač zakona insistira na rešenju da se određene ingerencije i određeni prerogativi vlasti oduzmu Narodnoj skupštini Republike Srbije, a daju nekom drugom telu, koje ni po Ustavu ni po zakonu ne može i ne sme da ima ovakva ovlašćenja i ovakve ingerencije. Još nešto, Narodna skupština Republike Srbije u tom slučaju ima u potpunosti vezane ruke. Znači, svaki put kada dobije određeni predlog ili listu kandidata ili će prihvatiti sve, znači an blok listu, ili će morati da odbije, pa ponovo da čeka predlog visokog saveta pravosuđa, a on može da bude i potpuno istovetan, da nema nikakve razlike. I ako Narodna skupština to odbije, mi nemamo sudije, mi nemamo sudova, mi nemamo ničega. Potpuno je neverovatno da na takav način mogu da budu vezane ruke Narodnoj skupštini Republike Srbije, kao najvišem zakonodavnom telu, kao nekome ko po Ustavu treba da obavlja dužnost izbora najviših pravosudnih funkcija,zato što visoki savet pravosuđa smatra da to ne bi trebalo da se na takav način učini. Ako se nama ne dopada određeni predlog ili određeni kandidati iz mnogo razloga, ako ni zbog čega, onda zbog onoga što sam kritikovao, a to je dostojnost sudijske dužnosti, onda će visoki savet pravosuđa reći: vas 250 tamo koje je narod izabrao, vas 250 koje je narod birao, vi ste budale, a mi smo pametni, pa ćemo mi to sada isto da predložimo, ali to morate da usvojite. Ako to ne usvojite, a vi tamo u Narodnoj skupštini ne znate ništa, mi ćemo celom srpskom narodu i svim građanima da saopštimo kako vi blokirate izbor sudija, kako vi blokirate rad sudova, kako vi nećete u stvari da funkcioniše pravosudni sistem u Republici Srbiji. Više bih voleo da neki koji su dobacivali - opomena, opomena - da su nešto slušali, možda bi nešto i čuli, o čemu je reč, bar u ovim zakonima, umesto što se bave zavlačenjem ruku u tuđi džep.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 26, protiv 129, uzdržanih nema, nije glasalo 23,ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 47. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač želi reč? (Da.) Izvolite.
Iako 80% poslanika DOS-a nije slušalo šta smo govorili u prilog tome šta je zalaganje SRS, jedino pravedno, a to je da Narodna skupština Republike Srbije, ali tek pošto se u tom smislu promeni Ustav, bira članove i predsednika Vrhovnog suda Srbije, a da Vrhovni sud Srbije bira sudije i predsednike opštinskih i okružnih sudova. Nismo bili dovoljno uverljivi, zbog toga što mnogi od vas apsolutno nezainteresovano prate ovu sednicu. Ovde su samo da bi im isteklo vreme do 18,00 časova, uz to onemogućavaju narodne poslanike da iznose svoje primedbe i da obrazlažu amandmane, a očigledno je da je predsednik Narodne skupštine nesposoban da svojim autoritetom uvede red u salu i da možemo da razgovaramo u jednoj atmosferi, koja treba da bude atmosfera Narodne skupštine Republike Srbije. Jer, upravo svojim amandmanom govorim o tome da izabrane sudije, znači posle promene Ustava, na onaj način na koji se zalaže SRS, polažu zakletvu, umesto pred predsednikom Narodne skupštine, pred predsednikom Vrhovnog suda. Ostalo je još u odredbama stupanja sudija na dužnost nejasno - koje su posledice po izabranog sudiju ako ne bude položio zakletvu. Zaista je nemoguće da vi mirno posmatrate, ili uopšte ne posmatrate, ne znate o čemu se ovde radi, da se na ovakav način, kroz ovakav predlog zakona, sadašnje ustavne nadležnosti Narodne skupštine Republike Srbije, kao najvišeg zakonodavnog tela, suspenduju kroz uvođenje specijalnih, posebnih tela, navodno nezavisnih od zakonodavnog i izvršnog dela vlasti.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 26, protiv 126, uzdržana tri, nije glasalo 24, ukupno 179. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predlagač želi reč? Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je zanimljiv član, a glasi: "Zakletva sudije glasi: "Zaklinjem se Svemogućim Bogom da ću svoju dužnost vršiti verno ustavu i zakonu, po najboljem znanju i umeću i služiti samo istini i pravdi". Zakletva (drugi stav) može da se položi i bez reči "Svemogućim Bogom". Ne znam čime bi se posle čovek zaklinjao, kada mu se posle ne pominje ni čast, ni porodica, ni imanje, ni država, ni narod, a sve je to sadržano u reči Bog. Predložio sam veoma slučnu formulaciju, ali mnogo više odbavezujuću, a to je da će sudija na kraju reći: "Kako ja budem ovu zakletvu poštovao, tako mi Bog pomogao". Naravno, na početku nema "svemogućim Bogom". Čuo sam tu tumačenja da to ne liči na sekularnu državu, da mi poštujemo još Francusku buržoarsku revoluciju, koja je odvojila državu od crkve. Međutim, mi uvedosmo veronauku u škole, pa čak zažali i predsednik Vlade što mu dete nije malo manje, pa da ga upiše od prvog razreda na veronauku, da uči veronauku. Postavlja se pitanje - kome bi smetalo pominjanje Boga u zakletvi koju sudija polaže pred predsednikom Narodne skupštine ili predsednik Vrhovnog suda pred celom Narodnom skupštinom? Tu nema verske netrpeljivosti. Sve vere, monoteističke vere, kažu da Bog postoji, sve vere se ravnaju prema tom Bogu, i tu ne bismo mogli da kažemo da sada mi, koji smo u većini u ovoj državi, i mi koji smo u većini u SRS, da sada nekome namećemo nešto što je protivno njegovim stavovima. Možda je trebalo reći - i Centralnom komitetu, pa da zadovoljimo i ove staroverce i novoverce, kojih sada ima i kod predlagača zakona i kod onih koji će ga pomagati, a koji ne veruju u Boga. Ali iskreno da vam kažem, ko ne veruje u Boga, nemoj ni da bude sudija. Jer, onda više neće poštovati nikakve zakone i nikakvu pravdu. Neću da se mešam u to kako mu se Bog zove, na kom jeziku ga poziva, na kom jeziku mu se moli, ali molim Narodnu skupštinu da utvrdi nešto što obavezuje generacije onih koji odlučuju o sudbinama ljudi. Imaćete sudiju koji treba da izrekne mnoge kazne. Nadam se da ni jedan sudija neće izricati smrtnu kaznu. Lično sam protiv smrtne kazne, i tu sam se i našao u SRS, koja se zalaže da se to odmah ukine. Ali, sudija koji izriče teške kazne, rigorozne kazne, mora da pomisli da postoji neko viši, neko jači, neko ko kontroliše naše postupke i neko ko se uglavnom ne sveti nama, nego onima koji su potpuno nevini, onima koji bi ostali iza nas, onima koji nastavljaju našu lozu. Dame i gospodo narodni poslanici, mislio sam prvo da tražim utvrđivanje kvoruma, ali pred ovaj član, evo ne insistiram čak ni na utvrđivanju kvoruma, molim vas da ozbiljno razmislite - hoćete li prihvatiti onaj neprihvatljivi amandman, hoćete li prihvatiti amandman koji više ne može da se podnese, prošao mu je rok, pa isključiti Boga iz zakletve, ili ćete dokazati da postoji nešto čega se i vi, koji ste revolucijom na vlast došli, plašite? Ja vam upućujem, nekima i savet, iz godina, a ne samo iz iskustva - verujte u Boga i plašite se Boga, zato što su vas, izgleda, naučili da ničega ne treba da se plašite. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 41, protiv 81, uzdržana 22, nije glasalo 34, ukupno 178. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Predlagač je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Predstavnik Vlade je prihvatio ovaj amandman. Time je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Mamula. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Đorđe Mamula.
Predlažem da se uskladi sa stavom Odbora i da bude sa pridevom "svojom čašću".
Jeste, to je već prihvaćeno, to je postalo sastavni deo prihvatanjem prethodnog amandmana. Ovo mogu da protumačim kao da predlagač povlači amandman. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, prisustvujemo nečemu što je gotovo neverovatno. Narodni poslanik je izašao za govornicu da promeni tekst svog amandmana, a onda je predsednik Narodne skupštine rekao da to tumači kao povlačenje amandmana. Samo bih rekao, nevezano za sve to, vezano za ono što je Odbor za pravosuđe izmenio, a predlagač prihvatio, a tiče se ovog člana i amandmana koji je upravo na dnevnom redu, da mi se čini da ne govorimo samo o našoj tradiciji, o našoj kulturi, o nečemu što je postojalo, ne samo kao pravoslavni običaj, već običaj svih onih koji veruju u Boga. Želeo bih da govorim o većoj obaveznosti poštovanja prava, pravde, i pravičnosti i istine i neuporedivo većoj i široj moralnoj obavezi sudije koji bi se zakleo bogom nego čašću. Uostalom, imali smo i primere i toliko nečasnih, da bi čudno bilo, da im čast bilo šta predstavlja. Naravno, najveći broj su vrlo časni. Kada ovo kažem, mislim pre svega na Leposavu Karamarković i neke njoj slične. Mislim da bismo time zaista napravili da to bude jedna svečana zakletva, da se svaki sudija sa ponosom seća te svoje zakletve i da mu to predstavlja obavezu u svakom trenutku, u svakom delu dana i noći, svaki put kada svoju dužnost, svaki put kada svoju funkciju obavlja. Nema ni veće časti, ni lepše obaveze, nego da posle tako položene zakletve, u kojoj bi rekao - takomi Bog pomogao, obavlja svoju dužnost i svoju funkciju. Čini mi se zato da bi ovaj amandman trebalo odbiti, a nažalost amandman Tomislava Nikolića nije prihvaćen.
Ako se više niko ne javlja, stavljam amandman na glasanje. Za 16, protiv 105, uzdržanih 20, nije glasalo 34, ukupnoprisutno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da amandman nije prihvaćen, iako zapravo jeste prihvaćen. Na član 49. amandman je podneo narodni poslanik Zoran D. Nikolić. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predlagač želi reč? Izvolite.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, moj amandman odnosi se na član 49. stav 3. Predloga zakona, kojim je predviđeno da sudija višeg suda koji je izabran za predednika nižeg suda, može da zadrži dužnost sudije višeg suda. Smatramo da ova formulacija nije adekvatna i nije u skladu ni sa samim konceptom zakona, obzirom da je u članu 69. istog predloga zakona, u stavu 2, navedeno da kada sudiji višeg suda, koji je izabran za predsednika nižeg suda, prestane dužnost predsednika, ima pravo da nastavi dužnost sudije u višem sudu. Mi se slažemo sa tom idejom, ali smatramo da je celishodnije da se to jezički, gramatički izrazi na način na koji je to opisano u mom amandmanu, tako da član 49. stav 3. sada glasi: "Sudija višeg suda koji je izabran za predsednika nižeg suda, nakon prestanka te funkcije može da se vrati na dužnost sudije višeg suda". Drago mi je što je i Odbor za pravosuđe prihvatio ovaj amandman.
Da li se još neko javlja za reč? Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 124, protiv 27, uzdržan je jedan, nisu glasala 22, ukupnoprisutno 174 narodna poslanika. Konstatujem da je amandman prihvaćen. Na član 49. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predlagač želi reč? Izvolite.
Član 49. je u okviru poglavlja "Zakletve sudije stupanje na dužnost", i pre nego što počnem da obrazlažem amandman na ovaj član, moram da primetim da se neprihvatanjem amandman... (možete da uključite, molim vas, da li smo uključeni, ovde je ogromna galama očigledno, iako ima malo poslanika u sali, nezainteresovanost je velika). Propustili ste zaista priliku da usvojite tekst zakletve koji bi bio primeren i prihvatljiv za sve. Prosto sada ne mogu da predstavim tu sliku u Narodnoj skupštini kada predsednik Skupštine čita tekst zakletve, tu ispred njega su sudije i on kaže - zaklinjem se, a oni ponavljaju - zaklinjem se, svemogućim Bogom, a trojica od deset gutaju knedle, a ona sedmorica kažu - svemogućim Bogom, a onda on kaže - svojom čašću, za onu trojicu koji bi se zakleli u svoju čast, i tako do kraja zakletve. Ovo je zaista nešto neverovatno. Vi se igrate zaista i ovim domom i tekstom te zakletve i svodite na nešto što je improvizacija, a ne nešto što zaista predstavlja jedan čin koji treba u Narodnoj skupštini za sudiju da znači jedan značajan trenutak u njegovom životu, kako bi on dalje nastavio da tu svoju funkciju obavlja onako kako mu i priliči. Sudija stupa na dužnost na svečanoj sednici svih sudija u sudu za koji je izabran i to je svakako u redu. Međutim, u stavu 3. ovog člana predlaže se da sudija višeg suda koji je izabran za predsednika nižeg suda, može da zadrži dužnost sudije višeg suda. Ovo svakako treba brisati jer nije spojivo da predsednik nižeg suda zadrži dužnost sudije višeg suda, i ako govorimo o nekoj nespojivosti funkcije, ovo bi apsolutno bila nespojivost funkcija. Praktično to znači da ako je za predsednika nižeg suda došao sudija, recimo iz okružnog suda ili Vrhovnog suda, da može da zadrži tu dužnost sudije u sudu izkoga je došao. I mogao bi naravno da sudi u tom sudu iz koga je došao za predsednika nižeg suda. Ovo je i protivzakonito i protivustavno i radi se o nespojivosti funkcija u svakom slučaju. Zato predlažem da se odbije ovakav predlog i ovako formulisan član 49. ovog zakona. Postavlja se još jedno pitanje: gde će taj čovek da ostvaruje svoja prava iz radnog odnosa? Da li u onom sudu gde je predsednik suda ili u onom sudu iz koga je došao i u kome još uvek sudi? I da li on treba da se klonira, pa da u isto vreme bude i u jednom i u drugom sudu, ili će ovo biti privilegija za neke sudije ili idete na to da se smanji broj sudija. Ili će predsednici, tj. sudije okružnih sudova ili apelacionog suda i sudije Vrhovnog suda biti i predsednik svih ostalih nižih sudova. Nešto se ovde iza brega valja, a šta, videćmo u praksi kada ovaj zakon budete počeli da primenjujete. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman na član 49. i molim vas da se izjasnite glasanjem. Za 21, protiv 123, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 23, ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 50. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li želite reč?
U članu 50, u sklopu zalaganja Srpske radikalne stranke da je za nas neprihvatljivo postojanje velikog personalnog veća, zatražila sam da se ono izbriše. Međutim, apsolutno je nedopustivo da u trenutku kada vladajuća politička grupacija, i Demokratska stranka Srbije i njen predlagač, žele da Narodna skupština izglasa ovaj set pravosudnih zakona nema kvoruma u sali. Ima nas nekoliko i preko nekoliko, a koliko je to molim vas da utvrdite po Poslovniku, ustanovljavanjem kvoruma.
Prema članu 82. Poslovnika stav 5. - ako narodni poslanik izrazi sumnju u postojanje kvoruma utvrđenog primenom elektronskog sistema za glasanje, predsednik Narodne skupštine stavlja na uvid računarski uvid prisutnih narodnih poslanika. Dobićete uvid. Konstatujem da je elektronski prisutno 146 poslanika. Da li se još neko javlja po amandmanu za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za osam, protiv 104, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 44, od 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 52. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li želite reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 17, protiv 110, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 33, od 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 53. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je isti pravno moguć. Da li želite reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 40, protiv 107, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 18, od 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je isti pravno moguć. Da li želite reč?
Predložila sam mnogo bolje rešenje za član 54. nego što je to dao predlagač, i taj član 54, po amandmanu, koji ne verujem da imate ispred sebe, jer pojedini ne znaju ni koji zakon je iz ovog seta zakona na dnevnom redu i sada kada bismo anketirali poslanike ne bi znali, glasi: "Sudija se razrešava kad je osuđen za krivično delo na bezuslovnu kaznu zatvora, kada nesavesno ili nestručno vrši dužnost ili kada krajnje izgubi radnu sposobnost za sudijsku dužnost." Imajući u vidu značaj sudijske funkcije za predstavnike Srpske radikalne stranke, a verujem da takvo mišljenje ima i ogromna većina našeg naroda, smatram da je ovo rešenje mnogo bolje i da doprinosi očuvanju ugleda sudijske funkcije. Ako vi kažete u vašem predlogu člana 54. da onaj koji je osuđivan na kaznu zatvora do šest meseci može da ostane na funkciji sudije, onda je to prosto neverovatno. Zamislite svi u vašem gradu nekog sudiju, može to da bude i predsednik opštinskog, okružnog suda ne daj bože, da se taj svuče go i takav ide po glavnoj ulici vašeg grada, da prekršajno odgovara mesec ili dva dana, ne znam koliko bi mu već odredio sudija za prekršaje i da ga vi vratite, da taj bude predsednik opštinskog ili okružnog suda. Ili da imamo takve slučajeve da je neko agresivan, nasilan, da remeti javni red, da vozi u alkoholisanom stanju, ali mene to ništa ne bi začudilo, obzirom na to da još uvek imamo u vidu i to će ostati pečat i ljaga vama DOS-ovcima koji ste se bavili takvim kadrovisanjem, da ste u Žabarima predložili za predsednika suda čoveka koji je fizički maltretirao i zlostavljao jednu ženu. Gospođo Mićić, vi koja ste poslanik u Narodnoj skupštini Republike Srbije i potpredsednik Skupštine, a trenutno na mestu predsedavajućeg, treba da mi dostavite listing na uvid i opominjem vas da u poslaničkim jedinicama, a zahtevam da to nadležna služba utvrdi, ima mnogo više identifikacionih kartica nego što je prisutnih poslanika u sali.
Molim službu da dostavi računarski izvod gospođici Nataši Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Za 20, protiv 114, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 27, od 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Mamula. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 119, protiv 28, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 16, od 163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosioc amandmana želi reč? (Ne želi.) Stavljam na glasanje amandman. Za 23, protiv 120, uzdržan jedan, nisu glasala 22, ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman je podneo narodniposlanik Dragan Todorović. Odbor za pravosuđe i upravuje prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra isti pravno mogućim. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Dame i gospodo, suština mog amandmana, koji se odnosi na član 56, o utvrđivanju razloga za prestanak sudijske funkcije, gde se u stavu 2. kaže da postupak za razrešenje pokreću predsednik suda, predsednik neposredno višeg suda, predsednik Vrhovnog suda Srbije i ministar nadležan za pravosuđe, odnosi se na onemogućavanje ministra za pravosuđe da pokreće takav postupak. Zašto? U skladu sa načelom podele vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku, nespojivo je i nedopustivo da se pripadniku i nosiocu izvršne vlasti da mogućnost da pokreće postupak za razrešenje sudija. Mislim da je ovaj amandman vrlo jasan. Zadovoljan sam što su i Zakonodavni i Odbor za pravosuđe podržali moj amandman i pozivam vas da ovaj amandman usvojite.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 118, protiv 27, uzdržanih 5, nije glasalo 15, ukupno 165 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 57. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Nadam se da ćemo do završetka sednice dobiti listing koji smo tražili, da utvrdimo koliko narodnih poslanika ima u sali. Član 57. i član 56, koji mu prethodi, su u okviru poglavlja koje se tiče utvrđivanja razloga za prestanak sudijske dužnosti. Razlozi za prestanak sudijske dužnosti su navršenje radnog veka, što se lako konstatuje na osnovu personalnog dosijea, a vi ste uveli i ove lične listove, pa nije problem da službenici koji te lične listove vode skrenu pažnju nadležnom organu kada je neko navršio dovoljno godina staža da treba da ide u penziju po zakonskom osnovu. Narodna skupština je ta koja bira sudije. Ali, kada se oni razrešavaju, bilo iz kog razloga, onda je za to nadležno veliko personalno veće, po vašem predlogu. Ovo je apsolutno kontradiktorno duhu čak i ovako konfuznog zakona. Mislim da bi predlagač morao da obrati pažnju na ovo i da se, ako je moguće, ispravi, jer smo dovoljno svojih nadležnosti, koje nam je Ustav dao kao zakonodavnom organu, preneli na veliko personalno veće ili na visoki savet pravosuđa, što je stvarno nedopustivo. Ali, kada treba da se razgovara o osnovnim državnim interesima, onda mi to prepustimo Vladi Srbije, Saveznoj vladi, Vojislavu Koštunici, da uz čaj odluče hoće li Srbi izaći na izbore na Kosovu 17. novembra ili neće. Trebalo bi da vodimo računa o čemu ovaj dom treba da raspravlja, da se držimo Ustava i da čuvamo svoje nadležnosti, sve dotle dok taj ustav ne promenimo. Nadam se, ne u onom duhu kako je supruga Vojislava Koštunice, doktor Zorica Radović, zamislila.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 19, protiv 122, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 25, ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Ovim bismo završili današnji rad. Nastavljamo sutra u 10 časova.