(Povreda Poslovnika.) Dame i gospodo narodni poslanici, razumem potrebu predsednika Skupštine da dokaže da je sposoban da vodi Narodnu skupštinu, ali ne može da je vodi povredama Poslovnika kao što je olako i učinio zatraživši da služba prebroji poslanike koji se nalaze u sali. Ne znam na osnovu kog člana Poslovnika ste to uradili, gospodine predsedniče, s obzirom na to da imate ista prava kao i svi ostali narodni poslanici; a posebno pravo kada se vidi da elektronski sistem za glasanje pokazuje da kvoruma nema, otkud vam pravo da tražite da se prebrojavate. Najpre je trebalo ustanoviti da elektronski sistem nije ispravan, onda bismo mi možda tvrdili da jeste, o tome bi se vodila rasprava, pozvali bismo stručnjaka da utvrdi da li elektronski sistem radi ili ne radi. Ali, jednostavno, kada vidite da nema dovoljno poslanika DOS-a, čak ni sa fiktivnim karticama koje su u gornjem delu sale neprekidno u poslaničkim jedinicama, na silu prebrojavate poslanike opozicije koji nisu dužni da vam obezbede kvorum. Znate, kvorum treba da obezbedi onaj kome je stalo da danas zakon bude izglasan. Nama nije stalo da bilo koji zakon koji vi predložite bude izglasan i zbog toga vam ne obezbeđujemo kvorum. Ali, ovo je samo zbog javnosti, dobacujte koliko god hoćete, vas nema nikada dovoljno u sali da se održava sednica Narodne skupštine. To je problem ove države. To ne može da se svali na opoziciju, to je greh onih koji su u vlasti. Zato, gospodine predsedniče, manite te manire, pokušajte da sprovedete svoju odluku da kažnjavate narodne poslanike koji vam ne dolaze na sednice, priznajte da onaj sastanak sa šefovima poslaničkih grupa, vaših, nije urodio plodom i nemojte da obezbeđujete kvorum preko poslanika opozicije. To ne radi nijedan parlament u svetu.
Kako niste ukazali na član na koji se odnosi povreda Poslovnika, nemam šta ni da stavim na glasanje. Vi vrlo dobro znate da o ovom pitanju mesecima vodimo raspravu na sličan način, vodimo neke prazne razgovore. Radi se o činjenici da su narodni poslanici dužni kada su u sali da ubace identifikacione kartice. Svi narodni poslanici to ne čine. Ja nemam ništa protiv da predstavnici, poslanici opozicije ne budu u sali, i da uđu u salu kada se od strane skupštinske većine obezbedi kvorum. Pa, izvolite, sedite u hodniku i čekajte, ali ne možete sedeti ovde i zamlaćivati Skupštinu svakodnevno sa istim stvarima. Nemam ništa protiv, izađite napolje i sedite napolje, ili uđite unutra i ubacite identifikacione kartice. (Gordana Pop-Lazić, sa mesta: Ti si zamlata.) Možete vi meni dobacivati, sram vas bilo, to su vaše obaveze po Poslovniku i u tom delu Poslovnik nije izmenjen iz vremena kada ste ga vi donosili. Prema tome, možete džabe da se bečite na mene, to je jednostavno tako. U sali ima 146 narodnih poslanika u ovom momentu i mi sada vodimo raspravu o tome da li ima kvoruma ili nema kvoruma. Izvolite, povreda Poslovnika.
Ja bih vas zamolio, gospodine predsedniče, da birate izraze i da ne koristite izraze koji vređaju dostojanstvo Narodne skupštine, a posebno da ih ne koristite kada ih upućujete jednoj ženi, jer je to sramota. To samo govori o tome koliko ste vi kvalitetan čovek. Makar koliko da vam je suprotstavljena kao narodni poslanik, poštujte to što se radi o jednoj dami. Svoje izraze ostavite za svoju kuću, za svoju političku stranku, za ulicu, za kafanu. Ovde se izriču opomene narodnim poslanicima ni zbog čega, bez ijedne uvredljive reči. Kada skrene sa teme vi izreknete opomenu koja kažete da sada i košta, a vi ste ovde u dva navrata, pročitajte stenogram, koristili nepristojne izraze, nedopustive za predsednika Narodne skupštine, upućene narodnom poslaniku Gordani Pop-Lazić. Tražim da Skupština stavi na glasanje da vam izrekne opomenu za ponašanje sa predsedničkog mesta.
Po kom članu Poslovnika? Nema tog člana. (Tomislav Nikolić: Nemoj da se bečiš na mene nego vodi sednicu.) Pitam po kom članu Poslovnika. Uzgred budi rečeno, neko je gospodin, neko je dama, ne po tome šta mu piše, zaokruženo M ili Ž tamo u krštenici, nego po tome kako se ponaša. Obaveštavam da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nada Kolundžija, Vasilije Pavićević, Radmilo Milošević, Miloš Lukić, Višnja Nežić, Nenad Lemajić, Slobodan Tomović, Marin Krešić, Branimir Trajković, Dejan Mihajlov, Mihajlo Jagodić, Branko Bešević, Miloš Radivojčević, Ratimir Svirčević, Karolj Pal, Živica Predojev, Branislav Pomoriški, Bojana Aleksić, Milutin Prodanović i Boško Ničić. Obaveštavam vas da su pozvanida sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PREVOZU U DRUMSKOM SAOBRAĆAJU Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Srđan Petrović, Dragan Marković, Živko Selaković, Goran Vesić, Tomislav Nikolić, Nataša Jovanović, Gordana Pop-Lazić, Aleksandar Vučić, Vojkan Tomić, Đura Lazić, Golub Rajić, Jovan Todorović, Miomir Ilić i Zoran D. Nikolić, Rade Bajić, Slobodan Pavlović, Miloš Nešović i Joca Arsić, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za saobraćaj i veze i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Da li ima predloga za produženje vremena rasprave u načelu? Ukoliko nema, konstatujem da radimo po vremenu utvrđenom Poslovnikom. Molim poslaničke grupe, ukoliko to nisu učinile, da dostave spisak narodnih poslanika, govornika o ovom zakonu u okviru rasprave u načelu. Da li ima još neko da podnese spisak? Ukoliko nema, otvaram načelni pretres. Da li predlagač želi reč? Reč ima ministar Marija Rašeta-Vukosavljević.
Dobar dan pre svega svima, ovo je prvi od zakona iz oblasti saobraćaja koji će biti u Republičkoj skupštini i mislili smo da u njihovu promenu krenemo izmenom postojećeg Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. On je preko leta u stvari bio najurgentniji, ali nismo stigli na dnevni red. Zakonima o prevozu u drumskom saobraćaju iz 1990. i 1994. godine, koji su prestali da važe njihovom izmenom 1995. godine, bilo je predviđeno da republički, odnosno pokrajinski organ nadležan za sprovođenje zakona i vršenje nadzora nad sprovođenjem zakona mogu da kontrolišu prevoz koji se odnosi na međunarodni, međurepublički,republičko-pokrajinski i međumesni linijski saobraćaj. Sva ova ovlašćenja u to vreme bila su preneta republičkoj inspekciji iz jednog prostog razloga što na saveznom nivou u to vreme nije postojala inspekcija za drumski saobraćaj. Međutim, važećim zakonom je izvršeno usklađivanje sa saveznom regulativom i tom prilikom je republičkoj inspekciji zakonom utvrđeno samo ovlašćenje isključivo u oblasti obavljanja unutrašnjeg drumskog saobraćaja na teritoriji Republike Sribje. Iz ovoga, naravno, jasno proizilazi da inspekcija Republike Srbije nema zakonom utvrđene mogućnosti da kontroliše saobraćaj koji dolazi iz druge republike. Pri tome, moram još jednu stvar da kažem, a to je da republička inspekcija Crne Gore ima apsolutno mogućnost da kontroliše međunarodni, međurepublički i međumesni saobraćaj, čime je inspekcija Republike Srbije naravno stavljena u podređeni položaj. Materija međurepubličkog prevoza nije regulisana ni saveznim, ni republičkim zakonom do sada. Republičko ministarstvo je uputilo saveznom ministarstvu zahtev da se ta oblast reguliše sa predlogom da se kao posebno poglavlje ugradi u Zakon o međunarodnom prevozu u drumskom saobraćaju, na šta smo dobili eksplicitan odgovor da je to isključivo nadležnost Republike. Takođe, privredne komore poslednjih 10 godina faktički vrše usklađivanje redova vožnje u međurepubličkom saobraćaju, iako je od 1995. godine došlo do brisanja odredaba 3. i 4. člana 220. tada važećeg zakona, kojim su one u stvari imale to pravo. Govorim o privrednim komorama Jugoslavije, Srbije i Crne Gore, koje sada vrše faktičko usklađivanje redova vožnje. Ovo što sam do sada rekla odnosi se na pravnu regulativu.Međutim, tu postoji niz saobraćajno-bezbednosnih razloga zbog kojih se ova oblast mora definitivno regulisati. Pre svega, postoji veliki broj divljih prevoznika koji nisu obuhvaćeni faktičkim usklađivanjem redova vožnje privrednih komora koje to sada vrše, a pošto republička inspekcija nema mogućnosti kontrole, jednostavno nismo u stanju da zaštitimo ekonomske interese prevoznika koji imaju regulisane svoje redove vožnje i koji su registrovani kod privrednih komora. Druga pojava koja postoji, to je pojava kabotaže, to je novi izraz u ovom zakonu, a predstavlja u stvari obavljanje međumesnog prevoza u unutrašnjem drumskom saobraćaju onda kada se vrši međurepublički saobraćaj. Znači, onaj koji prevozi, recimo iz Crne Gore, ima utvrđenu liniju, vrši prevoz ujedno i na teritoriji Srbije između mesta, a ta mesta nisu u njegovom redu vožnje i u njegovom rasporedu planirana da budu uvršćena. Na taj način u stvari on direktno nanosi štetu našim prevoznicima na teritoriji Republike Srbije. Treće, neuređenost međurepubličkog prevoza utiče na ugrožavanje bezbednosti saobraćaja na putevima na teritoriji Republike Srbije, zato što naši inspektori nisu u mogućnosti da izvrše kontrolu utvrđenih zakona i propisanih uslova za obavljanje javnog prevoza i prevoza za sopstvene potrebe. Sve ove navedene pojave predstavljaju u suštini oblike "sive ekonomije" u korišćenju saobraćajnog tržišta Republike Srbije, čime se nelegalno odlivaju sredstva koja pripadaju budžetu Republike Srbije. Još jednu stvar smo predvideli ovim zakonom, tj. izmenama zakona, a to je pružanje mogućnosti i izjednačavanje svih inspektora, kako gradskih tako i na lokalnom nivou, da vrše kontrolu saobraćaja i kontrolu putnika.Toliko od mene za sada. Hvala.
Da li se izvestioci nadležnih odbora javljaju za reč? (Ne.) Predsednici poslaničkih grupa? (Da.) Izvolite, gospodin Pavlović, gospodin Marković.
Gospodine predsedniče Narodne skupštine, uvažena gospođo ministre, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama je zakon o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, koji je Narodnoj skupštini podnela Vlada Republike Srbije. Dakle, radi se o izmeni i dopuni zakona koji je donet 1995. godine, kao prelazno rešenje u doba dok su vladale sankcije prema našoj zemlji. Doduše, Vlada Republike Srbije i Ministarstvo za saobraćaj i telekomunikacije su obećali, a mi smo sa pravom očekivali novi zakon o prevozu u drumskomsaobraćaju, koji bi odgovarao uslovima privređivanja u sadašnjem i budućem vremenu i bio u pravom smislu reči reformski zakon, sa kojim ćemo najzad napustiti sadašnji prevaziđeni sistem organizacije prevoza u drumskom saobraćaju i uhvatiti korak sa Evropom, kako to naša vlada inače zagovara i u drugim oblastima. Očekivali smo,dakle, zakon koji će postaviti nove osnove organizacije prevoza u drumskom saobraćaju, bez administrativnih stega, bez centralizovanog odlučivanja i kontrole, koji su se u dosadašnjoj praksi pokazali neefikasnim. Međutim, dobili smo Predlog izmena i dopuna samog Zakona o prevozu u drumskomsaobraćaju, kojim se u organizaciji prevoza, a mislim u prvom redu na javni prevoz putnika, još više udaljavamood Evrope, pa i naših najbližih suseda i u kome nema ni nove politike ni nove strategije razvoja saobraćaja. Osnovna karakteristika Predloga zakona je da u celini odiše represijom i da je najveći deo izmena i dopuna u cilju davanja većih ovlašćenja i olakšanja rada inspekcijskih organa i uvođenja enormnih kazni za učinjene prekršaje. Dakle, kaznene mere, koliko mi znamo, nema skoro nijedna zemlja u Evropi. Za neke propisane mere problem predstavlja i mogućnost njihove selektivne primene, na šta ukazuje dosadašnja praksa sa nizom očiglednih i poznatih primera koje znaju, naravno, i predlagači. Ovakve represivne mere, koje se predlažu ovim izmenama i dopunama Zakona, ne postoje ni u jednojdrugoj oblasti saobraćaja, a kamoli u nekojdrugojprivrednojdelatnosti. Ovim se, po mom mišljenju, pravi i opstrukcija novog Zakona o privatizaciji, jer pod ovakvim zakonskim uslovima za obavljanje prevoza u drumskom saobraćaju neće biti ni ulaska stranog kapitala u preduzeća koja se bave ovim delatnostima, a posebno prevozomputnika. Dakle, umesto da reformišemoovu oblast privređivanja,mislim u prvom redu na prevozputnika, da stvorimo što povoljnije uslove za privatizaciju, predlaže se ovim zakonskim izmenama da se daju veća ovlašćenja inspekciji,stvara se mogućnost vršenja pritisaka i potpune kontrole od strane državnih organa. Po mom mišljenju, osnovno što treba da bude definisano ovim izmenama i dopunama Zakona je da se urede međusobni odnosi u okviru delatnosti, kao i da se utvrdi status ovih delatnosti u okviru naših zajednica. Postojeća zakonska rešenja i novi predlozi u ovim izmenama su takvi kao da sva preduzeća koja se bave javnim prevozom putnika imaju status javnih preduzeća. Ako bi tobila ideja jednogpredlagača, Vlade ili ministarstva, onda se to mora u redovnojzakonskojproceduri obaviti, a onda u tom slučaju je jednostavno ugraditi odredbe o inspekcijskom i drugom nadzoru. Uostalom, da podsetim da postoji i republički Zakon o javnim preduzećima, u kojem su mnoge stvari definisane, a mogle bi se primenjivati i u ovom slučaju. Nema sumnje, to je i gospođa ministar sada rekla, a to uostalom piše i u Predlogu zakona i u obrazloženju, da je veliki realan problem prevoza u drumskom saobraćaju nedostatak adekvatne pravne regulative za prevoz putnika i roba između Republike Srbije i Republike Crne Gore. On je zahtevao svakako, hitno rešenje. To se i predlaže ovim predlogom zakona, uvođenjem pojma - međurepublički prevoz, u tački 13. člana 1. kao dopuna. Mi kao poslanička grupa naravno podržavamo jedino tu stvar u ovim izmenama i dopunama, mada moram da kažem da po našem mišljenju ima i određenih ustavnih problema u vezi sa ovomtemom. Nije tema sada ustavna rasprava o ovomzakonu; možda je prilika da kažem da i u drugim primerima zakona koje smo doneli, i koje ćemo verovatno i doneti, ne možemo mi sada ispitati ustavnost, jer mi Ustavni sud nemamo. Pročitao sam da je to sramota za državu i da jedini valjda u ovom delu Evrope nemamo Ustavni sud. Lično mislim da su za tu stvar najodgovorniji oni koji treba da predlože, a to su predsednik Republike Srbije gospodin Milutinović i aktuelna vlast DOS-a, koji ne mogu očigledno da se personalno sporazumevaju o tome. O tome verovatno nekom drugom prilikom. Sve ostale predložene mere koje su date u obrazloženjudopuna su manje bitne, i po našem mišljenju bilo je bolje da smo sačekali donošenje novog zakona, koju bi celu problematiku rešio na novim osnovama. Ako je već predložen ovakav nivo izmena i dopuna Zakona o kome mi danas raspravljamo, postavljamo pitanje zašto se nije, recimo,predložilo uvođenje licenci za prevoznike, kako za preduzeća tako i za preduzetnike,a tako i za vozila.Ako je možda pojam licenca bio sporan, ima kod nas i drugih, kao što je: dozvola, uverenje, odobrenje itd. Normalno je da se za dobijanje licence moraju ispuniti određeni uslovi. U sadašnjem zakonu za obavljanje delatnosti javnog prevozapropisani su uslovi koje je trebalo preispitati , precizirati, a mnoge i brisati, jer se u praksi pokazalo da su čisto formalistički, a naročito u vezi sa obezbeđivanjem parking prostora, redovnog održavanja i kontrole tehničke ispravnosti vozila. Retki su slučajevi da se vozila parkiraju na onom mestu gde je određeno ugovorom, a još ređi su slučajevi da se redovno održavanje i kontrola tehničke ispravnosti vozila vrše na ugovoreni način. Stoga mislim da bi za dobijanje tih licenci, uverenja itd., trebalo propisati sasvim drugačije uslove, koji će odražavati stvarnu mogućnost i osposobljenost za obavljanje ove delatnosti. Šta je to što bi trebalo da budu dopunski argumenti? Prvo, dobar poslovni ugled, a tu mislim na ugled koji moraju da imaju i preduzeća,i direktor preduzeća, i preduzetnici i ovlašćena lica koja su odgovorna za saobraćaj. Drugo, odgovarajućafinansijska sposobnost - prevoznik treba da ima kapital i rezerve, na primer od 10.000 maraka u dinarskojprotivvrednosti za prvo vozilo i 5.000 za svako naredno, da finansijska sposobnost podrazumeva redovnost u plaćanju poreza, doprinosa itd. Treće, da direktor, preduzetnik i ovlašćeno lice odgovorno za prevoz moraju imati odgovarajuću stručnu spremu, da moraju imati u vlasništvu ili u dugoročnom zakupu određeni brojvozila, da vozno osoblje ispunjava uslove u pogledu stručne osposobljenosti, da ima odgovarajući parking-prostor itd. Postupak dobijanja licenci i pribavljanja dokumenata o ispunjenosti ovih uslova mogao je biti utvrđen, definisan i razrađen u okviru ovih izmena i dopuna, a ako ništa drugo onda bi to, po mom mišljenju, mogla da bude jedna poruka da se uredi u nekomnovom eventualnom zakonu. Kako sam obavešten u neposrednim kontaktima koje sam imao sa gospodinomDuletom, pomoćnikom ministra saobraćaja, ta stvar je najavljena, pa ćete verovatno, gospođo ministre, u zaključivanju da tu stvar i pomenete. Neka ovo bude prilog naše poslaničke grupe - šta bi tu još trebalo staviti. Postojeći Zakon o prevozu u drumskom saobraćaju je svojim rešenjima centralizovao odlučivanje i nadzor na republičkom nivou. Ovim zakonom o izmenama i dopunama, to se vidi iz obrazloženja, napravljen je pomak u tom smislu decentralizacije i to kada je u pitanju nadzor, koji je u jednom segmentu obuhvatio lokalni saobraćaj, a poveren lokalnoj samoupravi, što je dobar pravac. Ali, navešću i primer taksi prevoza koji ukazuje na potrebu za daljom i još većom decentralizacijom. Zašto? Uslovi za obavljanje taksi prevoza su propisani zakonom, a opština i gradovi su mogli to samo bliže regulisati. Međutim, praksa je pokazala da je potrebno omogućiti da opštine i gradovi, posebno veliki gradovi kao što su Beograd, Novi Sad, Niš, Kragujevac itd, mogu da propisuju i druge uslove u skladu sa svojim potrebama, što sada nije moguće. Jedan od najvećih problema u linijskom saobraćaju putnika, a to znaju svi, i predlagači, i korisnici i preduzeća, je povlašćeni položaj autobuskih stanica. Postojeća rešenja u Zakonu o prevozu u drumskom saobraćaju, a i ovim izmenama i dopunama se ne predlaže ništa novo, ništa bolje i ništa više, omogućavaju autobuskim stanicama da ostvare monopolski položaj, što je protivzakonito i protivustavno. Ovaj problem je naročito izražen kod autobuskih stanica u manjim i srednjim gradovima, čiji su vlasnici domicilni prevoznici, koji visokim cenama svojih usluga žele da onemoguće konkurenciju, a izbegavanje korišćenja autobuskih stanica je nemoguće jer inspekcija s pravom traži da se one koriste. Ovaj problem je zahtevao detaljno sagledavanje i na osnovu toga iznalaženje optimalnog rešenja, koje bi bilo pretočeno u predlog ovih izmena i dopuna Zakona. Da bi potvrdio napred navedene tvrdnje o represivnosti nekih odredaba Zakona o izmenama i dopunama Zakona, ilustrovaću to sa tri primera. Prvo, odredbom člana 44. stav 3. tačka 4) Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, koja se sada članom 19. Predloga o izmenama i dopunama Zakona (odnosno to je sada član 44a stav 5.) nešto i proširuje, daje se apsolutna vlast inspektoru drumskog saobraćaja, koji ima mogućnost da za svaki najbezazleniji prekršaj isključi vozilo iz saobraćaja na 48 sati, a u ponovljenom slučaju, opet za bilo koji prekršaj, i na pet dana. Takvih zakonskih rešenja nema ni u jednom propisu koji reguliše drugu vrstu saobraćaja ili bilo koju drugu privrednu delatnost. Kada bi se ova odredba zakona primenjivala onako kako je napisana, odnosno kako se ponekad i sprovodi, za kratko vreme bi bila isključena skoro sva vozila kojima se obavlja javni prevoz, a sada po predlogu i prevoz za sopstvene potrebe. Do toga ne dolazi jer inspektori postupaju selektivno, pa za isti učinjeni prekšaj nekog isključe a nekog ne, što je dodatni argument o opravdanosti ovakvih odredbi koje se ne sprovode u zakonu. Kada bi se izvršila, na primer, nenajavljena dnevna kontrola vozila na bilo kom putu, pokazalo bi se da se iz saobraćaja može isključiti i 90% autobusa i kamiona, i to vrlo često, uglavnom zbog nebitnih odstupanja od zakona, kao što je na primer: slova kojima je ispisana firma nemaju propisanu visinu; ili - zbog nekog drugog sitnog nedostatka u putnom nalogu. Ovakve odredbe treba da se primenjuju samo u onim slučajevima kada neko obavlja prevoz a na to nema pravo, ako neko obavlja prevoz a nije registrovan za obavljanje te delatnosti, ne ispunjava uslove za njeno obavljanje, odnosno nema licencu ili obavlja linijski prevoz putnika a nema registrovani red vožnje za tu liniju. Ova odredba omogućava, radi ilustracije, i jedan ovakav slučaj: autobus sa 50 putnika, koji je na relaciji Beograd-Bar, svrati radi odmora i osveženja putnika na Zlatibor i zadrži se, recimo, pet minuta duže nego što je predviđeno redom vožnje; dolazi inspektor za drumski saobraćaj i isključuje ga na 48 sati, a možda i na pet dana, što je po zakonu moguće. Apsurdno je, svakako, nema dileme. Drugo, ništa manje nisu represivne ni odredbe člana 20. Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, a sada dopunjenog člana 9. Predloga o izmenama i dopunama istog zakona, kojim se omogućava da se red vožnje briše iz registra ako se prevoz ne obavlja tri, pet ili deset dana. I do sada je pristup u primeni ovih odredbi zakona bio selektivan. Nekim prevoznicima je red vožnje bio brisan zbog neodržavanja ili neotpočinjanjaprevoza u julu 2000. godine, kada, svi znamo,nije bilo goriva i nije bilo uslova za vožnju. Gubljenje reda vožnje, dame i gospodo, je velika kazna za prevoznika i često nenadoknadiva šteta, ali je još veća za građane i korisnike, jer ako nema opravdanja za neobavljanje prevoza, prevoznik ne može da obavlja prevoz ni ostalih 362 dana u toku godine, a niko drugi ga u tome ne može zameniti. Uostalom, ovakve mere ne postoje ni u drugim oblastima saobraćaja, jer da postoje danas u Srbiji železnica uopšte ne bi radila, niti bi JAT leteo na svim linijama, ili da se zakon primenjuje na gradski ili prigradski prevoz u Beogradu, a važi i za njega, do sada bi bili svi redovi vožnje izbrisani i imali bismo Beograd bez saobraćaja. Treće, posebna priča celog Predloga zakona su odredbe (povodom članova od 20. do 26. Zakona) kojim su predložena, odnosno izvršena povećana novčanih kazni za privredne prestupe i prekršajeuspostavljene i postojećim zakonom, ali i za one koje se uspostavljaju izmenama i dopunama ovog zakona. Činjenica da ta povećanja u odnosu na postojeće kazne iznose čak odpet do 50 puta, ili to dođe od 500 do 5000%, što je neodmereno, neprimereno, neopravdano, neosnovano i bez obzira na opravdanje, koje naravno predlagač ima pravo da daje, ne može se nikako održati. Imajući sve ovo u vidu, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SPS ne može podržati ovakav predlog zakona. Mi smatramo da treba da se napravi novi zakon koji bi uvažavao sve relevantne činjenice i bio zaista i ekspertni, i reformski i evropski. U slučaju da zakon ostane u proceduri, mi svakako mislimo da će to tako i biti, mi smo kao poslanička grupa SPS podneli 17 amandmana od ukupno 35 koliko ih ima, kojima smo pokušali da poboljšamo i ovakva zakonska rešenja, ukoliko se bude išlo na njihovo usvajanje i mi ćemo o tome razgovarati kada budemo vodili raspravu u pojedinostima. Konačan stav naše poslaničke grupe zavisi od odnosaposlaničke većine prema našim predlozima amandmana. Hvala, a predsednika molim da konstatujem da sam potrošio 16,30 minuta i da za drugo javljanje imam još 3,30 minuta.
Reč ima narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva.
Gospodine predsedniče, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Stranka srpskog jedinstva neće glasati za ovaj zakon, jer su u ovom zakonu predviđene velike kazne, a prevoznicima nismo stvorili uslove da mogu da plate te kazne. Podsetimo se da su autobusi u veoma lošem stanju, da je prosečna starost preko 12 godina, da pojedini autobusi izgledaju kao iz serije "Ko to tamo peva", samo još peć treba da se ubaci unutra, da je bezbednost putnika ugrožena zbog toga što su autobusi tehnički neispravni, a neispravni su zbog njihove starosti. U ovom zakonu nije predviđeno da se na neki način pomogne prevoznicima da dođu do nekih novih vozila, a moramo da konstatujemo da je veliki broj autobusa došao u Jugoslaviju, ali su svi ostali u Beogradu. Ni jedan autobus nije otišao u Niš, u Jagodinu, u Trstenik ili u Pirot. Mislim da od sledeće ture, ako možemo tako da je nazovemo, ili pomoć koja bude došla u Jugoslaviju, zamolio bih ministra da se potrudi da neki autobus ode i u unutrašnjost. Takođe, u ovom zakonu nije predviđeno da se pomogne seljacima. Uvek moram da pričam o tome, jer živim na selu i znam kako je na selu. A, kako pomoći seljacima - da nasipamo seoske puteve pored njiva, jer i oni ugrožavaju saobraćaj kad svojim traktorima izađu na glavni put, iznesu blato, onda se desi da dođe do saobraćajne nesreće, što možemo svakog dana da pročitamo u dnevnoj štampi. Znači, moramo da vodimo računa i o seljacima, jer i oni imaju obavezu da,kada registruju svoja vozila, odvajaju jedan deo za Ministarstvo za saobraćaj. U ovom zakonu nije striktno navedeno, a svaki dan imam kontakt sa pojedinim taksistima, koji kažu da u Beogradu postojiveliki broj divljaka, oni ih tako zovu. Oni kupe tablu koja košta 100 maraka, taksimetar 200 maraka i uzimaju posao onima koji legalno plaćaju porez. Tu je trebalo biti izdvojeno da takvi taksisti, odnosno prevoznici, tzv. divljaci, ukoliko se uhvate u vršenju usluga, plate velike kazne. Zatim, u ovom zakonu nije predviđeno (a mislim da ministar hoće, imam obećanje i na zadnjoj sednici Odbora) da Ministarstvo za saobraćaj pomogne, preko opština, za one putnike koji putuju u međugradskom opštinskom saobraćaju. Konkretno, za đake čije su kuće udaljene po 10-15 kilometara, da Ministarstvo pošalje dopis svim opštinama da oslobode tu decu da ne plaćaju autobuske karte, pošto znamo da su plate njihovih roditelja veoma niske. To nedostaje u ovom zakonu. Takođe, u ovom zakonu nedostaje drumski i teretni saobraćaj. Znamo da je prosečna starost kamiona preko 15 godina, da su to neki prevoznici koji već 15 godina rade taj posao, izdržavaju svoje porodice, a nisu u situaciji da mogu da kupe neko novo vozilo. Ministarstvo treba da posreduje, ako ništa drugo, da im pomogne da obezbede neko novo vozilo,kako bi mogli i dalje da žive od te delatnosti. Stranka srpskog jedinstva neće glasati za ovaj zakon. Nadamo se da će novi zakon doći u Skupštinu do kraja godine i da u tom novom zakonu biti predviđene sve ove stvari koje sam naveo i predložio. Još nešto bih vas podsetio - danas je u Jugoslaviju došlo 64 države. Održava se Svetsko prvenstvo u kik boksu, prvi put Svetsko prvenstvo od kad postoji SRJ, pa vas sve pozivam da budete naši gosti. To prvenstvo će otvoriti predsednik Vlade Zoran Đinđić, a danas u 11 sati predsednik Vojislav Koštunica primiće delegaciju predsednika federacija, koji su naši gosti već od juče u Jugoslaviji. Prvenstvo se održava do 25. Znači, danas se otvara. Finalne borbe su u subotu i nedelju od 19,00 časova. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Srđan Petrović, a zatim Stanko Kovačević.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, poštovana gospođo ministre, sigurno je da je ova tema interesantna i da veliki broj problema stoji u ovoj materiji drumskog saobraćaja, a na to su ukazali i moji prethodnici. Sigurno je da sve te stvari treba da se reše u jednom celokupnom sistemskom zakonu vezanom za ovu oblast. Međutim, ovaj zakonski predlog, koji je danas pred nama, nema tu ambiciju. On rešava jednu prazninu u zakonu koja je nastala neusklađenošću među propisima na saveznom i republičkom nivou, i sigurno da je on neophodan. Možda je malo zakasneo. Trebalo ga je doneti letos, sigurno, kada je ovaj prevoz bio intenzivniji. Ali, u ovom slučaju nikad nije kasno. Mislim da je on potreban. On je zahtev prevoznika. U svakom slučaju, trebalo bi da se podrži do donošenja novog sistemskog zakona, u kome će biti regulisana materija do kraja. O tome će govoriti kolege poslanici iz mog poslaničkog kluba. Kažem, zahtev prevoznika, neophodna stvar. Uvodi se ta republička inspekcija, koja će moći da kontroliše tuprazninu nastalu u međurepubličkom prevozu. Znači, iz svih tih razloga, mislimo da je ova izmena zakona neophodna. Poslanička grupa DSS će glasati za ovaj zakon.
Reč ima narodni poslanik Stanko Kovačević, a zatim narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Poštovani gospodine predsedniče, gospođo ministre, kolege i koleginice poslanici, poštovani građani, poslanička grupa PDS-a podržaće ovaj zakonski predlog, ne samo zbog toga što ga predlaže ministarstvo iz demokratske Vlade Srbije, čiji smo mi akteri, nego zbog toga, kako naše kolege poslanici u raspravi juče ili prekjuče rekoše, što je ovaj zakonski predlog tipičan tzv. tehnički zakonski predlog. Ne bi trebalo da ima mnogo razloga za preteranu raspravu i nadmudrivanje, jer nije reč o reformskom zakonu, kao što pojedine kolege poslanici imaju običaj da karakterišu neke zakonske predloge. Dakle, reč je o tehničkom zakonu koji mora da uskladi prava i obaveze nadležnog republičkog ministarstva i republičkih kontrolnih organa sa saveznim Zakonom o javnom prevozu u drumskom saobraćaju i da istovremeno stavi u istu poziciju republičke organe Republike Srbije sa nadležnim organima Republike Crne Gore, jer su organi Republike Crne Gore svojim zakonom, praktično, preuzeli mnogo više prava i nadležnosti nego što bi imali u skladu sa saveznim zakonom. Takođe, ovaj zakon bi morao da ima veoma pozitivan uticaj i na povećanje bezbednosti u javnom saobraćaju, jer smo svedoci da je u poslednje vreme došlo do naglog porasta veoma teških saobraćajnih nesreća, sa teškim posledicama, pa se nadamo da će biti i pozitivnog uticaja. Ovde je bilo primedaba da ovaj zakon daje enormno visoke kaznene odredbe. U jednom drugom zakonskom aktu, kada smo takođe raspravljali o primedbama na enormno visoke kaznene odredbe, rekao sam da je uvek manjak sopstvene svesti o potrebi poštovanja zakonskih i tehničkih propisa morao biti nadoknađivan visinom represija. Naš čovek je takav, naši rukovodioci takvi, naše privredne organizacije su takve da su uvek spremne da izbegavaju svoje obaveze po tehničkim i zakonskim normama, a da se nadaju da za to neće snositi nikakve reperkusije. Iz tih razloga ima određenih opravdanja i za ovako visoke kaznene odredbe. Na kraju, ponovo da naglasim, poslanička grupa PDS-a, koja radi u sastavu DOS-a, u načelu će se izjasniti za Predlog ovog zakona.Hvala.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, a zatim narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se ne nalazi tehnički zakon. Nije tačno da je zakon bio potreban za letnju sezonu. Da je bio potreban, ne bi stigao u Skupštinu 24. jula, krajem leta, nego bi došao negde u martu, februaru, računajući skupštinsku proceduru, da stigne za leto u kome dolazi do problema koje ovaj zakon pokušava da otkloni. Šta je svrha donošenja ovogzakona - mislim da je ovim predlogom zakona Vlada Srbije reagovala na ponašanje svojih prijatelja iz Vlade Republike Crne Gore i da je počeo "utuk na utuk", iako iz Crne Gore samo dva prevoznika obavljaju saobraćaj na teritoriji Republike Srbije. Nekome je palo na pamet da treba da se još više razdvojimo, da nije dovoljno što se svađamo preko medija i da nije dovoljno što i jedni i drugi dovode iste evropske komisije, koje jednima kažu - otcepite se, a drugima kažu - nećemo dozvoliti otcepljenje, nego da krenemo i zakonskom regulativom, da dovedemo građane u situaciju da nam oni iz Crne Gore budu već sada neka druga država, kao što smo mi iz Srbije njima u Crnoj Gori. I to je jasno iz člana 1. Predloga zakona, na koji sam podneo amandman, u kome se u član 2. postojećeg zakona dodaje tačka 13. i definiše međurepublički prevoz, pa kaže: "To je prevoz pri čijem se obavljanju prelazi granica između Republike Srbije i Republike Crne Gore". Ovo je prvo zakonsko uvođenje termina granica između dve republike SRJ. Onaj ko piše Predlog zakona, vrlo dobro treba da zna šta je granica i šta podrazumeva granicu, i nije mi čudno što je to zakonodavac napisao, zato što je Vlada DOS-a mesec i po dana posle konstituisanja uvela granicu u Brodarevu, između Republike Srbije i Republike Crne Gore, rigoroznu, klasičnu - obezbeđenje granice, carinski organi, policija, kontrola prevoza putnika i robe. Nemojte da prejudicirate odluke, ne sme niko da nazove mesto gde se iz Srbije prelazi u Crnu Goru granicom. Može da nazove administrativnom granicom, može na neki drugi način da definiše to mesto, jer istina je da republičko zakonodavstvo sve više razdvaja dve republike, ali da baš mi prvi krenemo, a ovaj zakon (pokušaću to i da vam dokažem) kreće, pokazuje da Srbija treba da bude ili bez Crne Gore ili sa Crnom Gorom, u onom odnosu u kome je i sa Mađarskom (Glas iz sale: I saIrakom.) Kamo sreće da je sa Irakom, ali to samo može da dobacuje neko ko je totalno glup. Kamo sreće da niste predvideli zabranu kabotaže članom 11 - znači kada autobus krene iz Budimpešte do Beograda, zabranjeno mu je od Subotice do Beograda da prima putnike; kada autobus krene iz Herceg Novog do Beograda, zabranjeno mu je od Brodareva da prima putnike na teritoriji Republike Srbije; kada autobus krene iz Pirota, njemu je dozvoljeno, i u Beloj Palanci, i u Nišu, i u Jagodini (gde god ima autobusku stanicu, jer ste predvideli da to može da bude samo na stanicama), njemu je dozvoljeno da prima putnike koji putuju na relacijama u okviru teritorije Republike Srbije. U čemu je razlika, dame i gospodo narodni poslanici, kako to autobus iz Pirota ne ometa prevoznika iz Niša, ne ometa prevoznika iz Paraćina, ne ometa prevoznika iz Ćuprije, iz Jagodine, a ometa ga autobus "Tare" sa Cetinja? Zar nismo jedna država? Da nije te granice, ovakvo pitanje sebi ne biste postavljali uopšte, za vas bi bilo potpuno jednako da li je autobus krenuo iz Pirota, ili je krenuo sa Cetinja, a dobićemo verovatno od Skupštine Vojvodine predlog zakona u kome će kabotaža biti zabranjena i na teritoriji Vojvodine za autobuse koji iz Srbije krenu do Subotice, a možda ćete vi pre njih da kažete - autobus koji ide iz Subotice za Niš ne može da vrši kabotažu od Beograda do Niša. To su te podele, to se tako razvija i raste, i to ne može da se spreči, ne može da se zaustavi. Ovom predlogu zakona to je osnovna svrha, sve drugo je stvar tehnike, stvar principa o kojima bismo mogli da raspravljamo. Ali, o ovom principu ne želimo sa vama da raspravljamo. A ko je taj ko može da podrži Predlog zakona, u kome ustanovljavamo granicu između Crne Gore i Srbije, mi prvi, da im pokažemo šta da rade na referendumu. U članu 18. se kaže da republički inspektor za drumski saobraćaj ima pravo i dužnost da u vršenju inspekcijskog nadzora pregleda vozila kojima se obavlja prevoz u drumskom saobraćaju. Ja to ne razumem. Drugi deo rečenice razumem - kontroliše dokumentaciju, ali kako republički inspektor za saobraćaj pregleda vozilo? Imamo li mi MUP? Ako neko treba da izvrši pregled vozila, samo MUP može da ga pošalje na vanredni tehnički pregled. Šta inspektor gleda - da li je čisto vozilo, da li je nekome u vozilu bilo muka, da li je pio alkohol u vozilu, da li puše duvan? Na šta se odnosi ovaj pregled vozila? Zna se ko vrši pregled vozila. Tačka 6. - utvrđuje identitet putnika i lica - pa ne može, ljudi (pričamo o Predlogu zakona, a šta će biti sa amandmanima, videćemo), opštinski inspektor da uđe u autobus i da kaže - vadite lične karte, dobiće po nosu. To mora da radi MUP. Član 44a, tačka 5. kaže: - opštinski inspektor ima pravo da isključi vozilo kojim se vrši javni prevoz i prevoz za sopstvene potrebeprotivno odredbama zakona. Molim vas, to je strašna, to je rigorozna odluka, da vi isključite prevoznika iz saobraćaja, tim pre što mu članom 44v nalažete da mora i da čuva vozilo koje je isključeno iz saobraćaja, pa sada on mora, recimo, iz Subotice da pošalje u Paraćin makar trojicu ljudi koji će danonoćno da čuvaju vozilo, jer je obavezan po zakonu. Ali, vi nigde ovde, u odredbi ovog člana zakona, ne kažete kojom odredbom zakona, kada prevoznik prekrši, može da bude vozilo isključeno iz saobraćaja, nego samo ako postupa protivno odredbama zakona. Odredbama zakona predviđeno je da u tačno određeno vreme stigne na autobusku stanicu, da sa nje krene, a znate koliko je blokada bilo kada lokalni prevoznici samo postave dva autobusa na izlaz iz stanice, i onaj ko je stigao sa strane ne može da izađe. Prođe pet minuta, dođe opštinski inspektor, koji to čeka (kao što su inspektori iz Narodne banke čekali da zatvore Astra banku, a vi to samo tako i radite) i odmah isključuje autobus iz saobraćaja. Da li će taj čovek da propadne, da ide u stečaj, da likvidira, vas to dalje ne interesuje. Od člana 21. pa nadalje, predviđeno je rigorozno povećanje novčanih s tim što nisam video kaznu za kršenje člana 6, gde se posle tačke 3. dodaje tačka 4, koja glasi: "Međurepublički prevoz - između naseljenih mesta na teritoriji Republike Srbije i Republike Crne Gore korišćenjem autobuskih stanica, bez mogućnosti korišćenja autobuskih stajališta". Pošto je to odredba koja zabranjuje, gde je sada kaznena odredba za tu tačku 4, kako će biti kažnjen prevoznik koji stane na autobusko stajalište? S druge strane, a zašto da ne stane na autobusko stajalište, pošto je ono bezbedno, jer da nije bezbedno, ne bi bilo stajalište, mora da bude izvan kolovozne trake, mora da bude posebno obeleženo, da se autobus bezbedno isključi i bezbedno uključi. Zašto to ne bi mogao da bude i prevoz? Zato što, recimo, na teritoriji grada Beograda vi imate mnogo stajališta i vi sami znate da mnogi autobusi, zavisno iz kog pravca dolaze, bar na dva mesta u Beogradu na stajalištima dozvole putnicima kojima je to mnogo bliže da izađu - idu, recimo, na VMA, pa izađu na Autokomandi, ili već kako to biva. UBeogradu se teško završava posao ako niste stigli na vreme. Zašto da svi idu na autobusku stanicu? Sa autobuske stanice nemate polaske za sve delove grada. Neko će da ide u Gradski zavod za zaštitu zdravlja, neko će na Karaburmu, neko će ko zna gde, nema prevoza za sve te delove, još ako je u špicu, a jeste, pošto je to oko šest ujutru, taj ne može da obavi posao. Autobus prolazi pored bolnice, ima stajalište, zašto ne bi stao ako je u pitanju čovek od 70 godina, težak bolesnik, zašto kazniti onoga ko stane na autobusko stajalište? Kome on to smeta? I sada, evo završavam, član 29: "Privredna komora Srbije utvrdiće opšte uslove prevoza za međurepublički prevoz u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona." Šta je zakon, ako nisu opšti uslovi prevoza? Da li to komora sada piše nove zakone? Zakonom se definišu opšti uslovi prevoza, a komora to može posle da razrađuje i to neobavezno. Otkud nama pravo da mi dajemo javno ovlašćenje komori da praktično napiše novi zakon. Šta god bude uradila komora, dato je u ovlašćenju ovim članom da napiše jedan opšti akt. Molim vas, opšte akte koji se tiču prevoza možemo i mi da donesemo zakonom, i onim zakonom koji nam nedostaje u putničkom saobraćaju. Zbog toga ćemo biti protiv Predloga ovog zakona.
Da li se još neko od predsednika javlja za reč? Narodni poslanik Čedomir Jovanović, poslanička grupa DOS.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da je potrebno ubrzati naš rad i stoga ću pokušati da u najkraćim crtama argumentima obrazložim podršku koju mi dajemo ovoj zakonskoj inicijativi za koju je jasno bila mnogo konkretnija jedinstvena odluka kada je predložen; ali, ne radi se samo o konstataciji kojom se poslužio moj prethodnik, navodeći da je zapravo u skupštinsku proceduru ovaj zakon ušao u julu mesecu. Sticajem okolnosti upoznat sam sa činjenicom za koju smatram da je važno da je saopštim i vama - zakon je kroz komunikaciju sa saveznim ministarstvom, takođe resornim, dakle za saobraćaj, pripreman početkom marta meseca, a potom u aprilu, ali zbog problema koji su prisutni u funkcionisanju savezne administracije taj zakon formalno je izašao pred Republičku vladu u julu mesecu. Mi potom, kao skupština, nismo bili u stanju da odgovorimo toj zakonskoj inicijativi, onako kako to možemo da učinimo sada. Mislim da je jasno da se svi slažemo oko potrebe zakonskog regulisanja onog segmenta ovog zakona kojim je ta obaveza do sada bila neregulisana, pre svega mislim na taj međurepublički odnos i činjenicu da je 1995. godine, ukidanjem postojećeg zakona, zapravo stvoren pravni vakuum. To je jasno i mislim da tako nešto niko od nas ne spori. Ono što su problemi, koji su istaknuti ovde u izlaganju prethodnih predstavnika poslaničkih grupa, jesu visine kazne i neke politizacije koje same po sebi ne smeju dovesti ovaj tehnički zakon u pitanje i, naravno, sumnja u njegov reformski karakter. Rekli smo da je to zakon koji je proistekao pre svega iz nužde naših potreba da regulišemo zakonom jedan segment našeg privrednog života i aktivnosti. Zbog toga ovaj zakon zaista nema reformski karakter koji neophodno mora imati. Zbog toga je ovo, zapravo, zakon o izmenama i dopunama zakona. Ono što će na dnevnom redu parlamenta sasvim sigurno biti u vremenu koje je pred nama jeste zakon koji će imati prateću podršku, pre svega zakona o koncesijama. Bez zakona o koncesijama mi ne možemo doneti suštinski reformski zakon o drumskom saobraćaju, a zakon o koncesijama se mora doneti kroz saradnju sa federalnom skupštinom koja opet trpi dosta zbog nefunkcionalnosti savezne države. Dakle, to su sve poteškoće koje mi moramo uvažiti, ukoliko želimo da se rešavaju problemi koji su dnevni. Ti problemi će u prvoj fazi biti rešeni ukoliko povećamo disciplinu onih učesnika u drumskom saobraćaju koji se tretiraju ovim zakonom. Pažljivo sam saslušao gospodina Nikolića i moram da konstatujem da postoji velika razlika između njegovog zalaganja i kritike ovog zakona i onog što su Srpska radikalna stranka, čini mi se i Socijalistička partija Srbije, učinile kada su predlagale svoje zakonske verzije kojima se reguliše ova oblast drumskog saobraćaja. Pred sobom imam Zakon o prevozu u drumskom saobraćaju koji je resorno ministarstvo uradilo 1999. godine, i to je radio ministar Srpske radikalne stranke. Podržavam ideju rigoroznih kazni za one koji ne poštuju propise u saobraćaju, jer mislim da je cena koja prati neopravdanu liberalizaciju i nesankcionisanje saobraćajnih prestupa previsoka. Svedoci smo zaista radikalnog nepoštovanja saobraćajnih propisa i gotovo svakodnevnih udesa koji su, pre svega, posledica kršenja postojeće zakonske regulative. U ovom zakonskom predlogu koji smouradili, mi smo istovremeno pokušali da pomirimo dve krajnosti:činjenicu da ne živimo u ekonomski uređenom društvu koje može dopustiti prevozniku da u potpunosti ostvari sva ona prava koja prate njegov status, a između ostalog i izađe u susret nekim našim zahtevima. Zbog toga smo mi sa jedne strane povećali donju granicu sankcija za nepoštovanje propisa, a sa druge strane spustili gornju. Uporednom analizom zakona iz 1995. godine i ovog sada zakona, videćete da su za oko 40% u proseku kazne niže. Niže su zbog toga što mi ne mislimo da državu finansiramo i popunjavamo budžet kroz takav sistem naplaćivanja kazni i sankcionisanja prekršaja, ali istovremeno smatramo da je potrebno zadržati tu represivnu meru i da je ta razlika moguća i realno saglediva kroz tih 40%, koje smo mi učinili kao ustupak onima koji će biti sankcionisani, ali kroz naše insistiranje na apsolutnom poštovanju ovog zakona. Dakle, donja granica je podignuta, a gornja je spuštena. Što se tiče problema sa granicom između Republike Srbije i Republike Crne Gore, to je republička granica. Kada govorimo o drumskom saobraćaju, onda bi bilo dobro da zaboravimo političke kontekste koji su nam opterećenje u svakodnevnom funkcionisanju parlamenta. Pred sobom takođe imam Zakon o prevozu u drumskom saobraćaju kojim se kaže u članu 7. da međurepublički prevoz jeste zapravo prevoz pri čijem se obavljanju prelaze granice između Republike Srbije i Republike Crne Gore. To je Nacrt zakona resornog ministarstva iz 1999. godine koji nije prošao, i jedne i druge opozicione poslaničke grupe. Ne sumnjam da ste vi tada takođe težili očuvanju zajedničke države, kao što mi to pokušavamo danas. Mislim da je potrebno u zakonskom smislu konstatovati da postoji republička granica, granica u primeni propisa i jedne i druge republike, i stoga mi moramo pronaći kvalitetan odgovor na tako nešto. Što se tiče kazni koje su pominjane, sumnji u opravdanost njihovog iznosa,moram reći da je najveća kazna od 80.000 dinara, a da u Nacrtu zakona, to je u zakonu iz 1995. godine, mi imamo mnogo veće kazne,ukoliko koristimo kao reper u tom sistemu vrednosti nemačku marku. U ovom nacrtu iz 1999. godinezaista imate u članu 100. kaznu od 60.000 do 300.000 dinara, a onda u članu 101. od 40.000 do 200.000 dinara, pa u članu 102. od 20.000 do 100.000 dinara. Dakle, svaka vlast je pokušavala da takvom vrstom represije zaštiti učesnike u javnom saobraćaju, odnosno sankcioniše nepoštovanje propisa koje samo po sebi ima suviše ozbiljne posledice. Mislim da možemo razgovarati o amandmanima kojim će se korigovati te nelogičnosti na koje je ukazao i gospodin Nikolić i koje se tiču, pre svega, prava inspekcije koja obavlja kontrolu u drumskom saobraćaju. To je sasvim jasno reklo resorno ministarstvo na nadležnom skupštinskom odboru. Dakle, mi smo spremni za korekciju ovog zakona, u onom pravcu u kojem će se uvažiti neke logične inicijative. U onom smislu u kome vi od nas očekujete da mi po političkim pritiscima popustimo u nečemu što je po našem mišljenju neophodno i što je nužno, to neće biti slučaj. Pozivam vas na korektnu saradnju i ukazujem na to da ste i vi sami kao vlast donosili, u onom segmentu u kome ste kritikovali ovaj zakon, znatno rigoroznije kaznene odredbe. Mi to ne moramo, budžet popunjavamo iz drugih sredstava, ali vas opominjem da time ne trpi ni jedna ni druga poslanička grupa, da se time sankcionišu pre svega oni koji dovode u pitanje nečije živote ugrožavajući javnu bezbednost u saobraćaju.
Da li se još neko od predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Po Poslovniku? Narodni poslanik Branislav Ivković, replika. Osnov za repliku?
Dame i gospodo poslanici, dobar dan i poštovanje, pošto se prvi put danas javljam. Predsednik poslaničke grupe DOS-a gospodin Čedomir Jovanović je ukazao na Nacrt zakona o drumskom saobraćaju. Taj nacrt zakona nije prošao Vladu Republike Srbije i, prema tome, on nije ni dobio podršku Vlade Republike Srbije. Sigurno je da su i različiti stavovi ministara i članova Vlade, u to vreme više partija, uticali da ne prođe Vladu Republike Srbije, ali kada sam se već javio za reč da kažem da nekako ne ide objašnjenje da zakon nije mogao doći u proceduru ranije, ako znamo da smo imali vanrednu sednicu Skupštine Republike Srbije, gde je očigledno DOS-ovska većina više želela da raspravlja o Poslovniku i imunitetima poslanika nego o ovom zakonu, o kojem tek sada raspravljamo. Raspoloženje u tom pravcu očigledno i danas postoji. Drugo, Zakon o koncesijama postoji na nivou Republike Srbije i čak oni koji pokušavaju da nađu dlaku u jajetu kažu da mogu da se izvrše samo kozmetičke promene, jer je Zakon o koncesijama onakav kakav treba, a Zakon o koncesijama je usaglašen sa Zakonom o stranim ulaganjima na nivou savezne države. Što se tiče samog zakona, može se reći i to da nismo mogli afirmativno da čujemo ništa, čak ni od predstavnika poslaničkih grupa koji taj zakon brane.
Narodni poslanik Tomislav Nikolić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, nije korektno da se neki radni materijal iz Vlade ovde iznosi kao stav političkih stranaka. Sve što je stiglo u Skupštinu kao predlog zakona možete da citirate i imate pravo. Nacrte zakona, a vidim da se ovaj zakon u velikoj meri toga pridržavao, nemojte da citirate. U to vreme nisam bio član Republičke vlade i ne znam zašto taj zakon nije prošao, ali ova odredba o granici sigurno ne bi prošla stranački filter, barem naš, u to sam ubeđen. Ali, gospodin Jovanović je rekao da su kazne bile rigorozne i pomenuo da je ovim predlogom zakona najviša kazna 80.000 dinara. Nije tačno, gospodine Jovanoviću, 400.000 dinara je najviša kazna po ovom predlogu zakona. Da je 80.000 - zaista ne bih prigovarao na visinu kazni, a ako onaj ko je pisao zakon ne zna gde je to - član 21. prva rečenica. Kada smo već kod tih koncesija, voleo bih da što pre donesete zakon o koncesijama. Mene na primer mnogo interesuje na koji način je posao oko grebanja i asfaltiranja autoputa od Smedereva prema Beogradu ustupljen nekoj firmi, kada znam da savet Direkcije za puteve, koji mora da donese odluku kome se radovi ustupaju, uopšte nije doneo takvu odluku i kada znam da je ta odluka bila nezakonita. Mislim da se tu radi o poslu koji je mnogim ljudima doneo milione, i mnogo bi bolje bilo kada bismo imali prave podatke o tom poslu nego što nam se ovde jedan tehnički zakon u nevreme iznosi pred Skupštinu. Zaista su ti prevozi završetkom letnje sezone prestali i više je sporadično putovanje između Republike Crne Gore i Srbije, toliko da Srbija to može da podnese.
Narodni poslanik Čedomir Jovanović, drugo javljanje, kao predsednik poslaničke grupe.
Moram da iskoristim svoje poslovničko pravo s obzirom da smo menjali Poslovnik. Tačno je i ja sam pogrešio, 400.000 dinara je maksimalna kazna, s tim što se ona ne odnosi na preduzeća i pravna lica koja učestvuju u saobraćaju, već na pojedinca koji potpuno prekrši zakon i, onako kako je kolega malopre rekao, potpuno ilegalno se bavi javnim prevozom. Napravio sam propust, ali mislim da ćete razumeti, nije bilo u nameri nekog karikiranja činjenice, već prosto taj član zakona nisam razmatrao na način na koji sam analizirao sve druge. Postoji kaznena odredba od 400.000 dinara za pravno lice, odnosno za pojedinca koji prekrši sve zakone, znači ne samo Zakon o drumskomsaobraćaju, već i sve druge, i pojavi se u javnom prevozu mimo propisa.
Da li se još neko od predstavnika ili predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? Ako ne, prelazimo na raspravu po redosledu narodnih poslanika, prema prijavama za reč u načelnoj raspravi. Reč ima narodni poslanik Vukosav Tomašević, a posle njega narodni poslanik Živko Selaković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo poslanici, kolega Petrović je već saopštio stav poslaničkog kluba Demokratske stranke Srbije oko ovog zakona i to neću ponavljati. Hoću da iskoristim prisustvo gospođe ministra i ljudi iz nadležnog ministarstva da ukažem na nešto što bi, po našem mišljenju, trebalo regulisati zakonom, na nešto što je pravna praznina u postojećem zakonu, a što život nameće kao potrebu koju valja regulisati ovom vrstom zakonodavstva. Evo o čemu se radi: u brdsko-planinskom delu Srbije postoji potreba da se ozakoni kombi-prevoz. Postojećim zakonom takva varijanta prevoza nije dozvoljena. Imamo dosta planinskih sela sa 50 do 100 domaćinstava ili žitelja, gde jedan deo tih ljudi svakodnevno saobraća ili komunicira sa centrom opštine. Lokalni prevoznici koji imaju lokalni prevoz nemaju zbog malog broja tih putnika nemaju interes da šalju tamo autobuse. Zbog toga se ti ljudi tamo zlopate, često pešače kilometrima. Rešenje je bilo da se ozakoni varijanta kombi-prevoza, pa da ljudi koji za to imaju interes kombi-vozilima ili mini-busevima odlaze do tih sela, naselja, pokupe 10-tak ljudi koji svakodnevno putuju do grada i da jednostavno njima učine uslugu, a otvore sebi mogućnost za delatnost. Kada idemo u ta planinska sela ljudi nam stalno ukazuju na takvu potrebu. Znam da su pojedinim skupštinama opština, pa i u Prijepolju gdeživim, podnošene inicijative građana u tom smislu, ali pošto zakon ne daje takvu mogućnost to je nemoguće u ovom trenutku realizovati. Pojavljuju se onda ljudi koji to rade na divlje, pa se teraju sa policijom i to nije dobro. Mislim da se može otvoriti zakonska varijanta, dakle prigradski ili linijski prevoz, to će bolje znati stručnjaci i pravnici. Dakle da se otvori mogućnost da neko ko poseduje ili ko hoće da kupi kombi-vozilo ili mini-bus registruje to kao delatnost, registruje liniju; imaće određene termine polaska, povratka i to je onda korist za ljude koji tamo žive, a i za ljude koji bi na taj način regulisali svoju delatnost. Ovakva praksa postoji već više godina u Crnoj Gori i, po mom saznanju pokazala se kao vrlo dobra u brdsko-planinskom delu Crne Gore. Iz tog razloga apelujem na zakonodavca da prilikom pripreme nove verzije zakona, a čuo sam da se ona radi u ministarstvu, razmotri i ozakoni ovu varijantu prevoza, iz prostog razloga što to život zahteva i životna praksa nameće.
Reč ima narodni poslanik Živko Selaković, a posle njega narodni poslanik Dušan Golubović.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, a sada gospođu ministar ne mogu da pozdravim, otišla je, verovatno me čuje gore u kabini. U uvodnom izlaganju ministra, gospođe ministra, u stvari sam samo potvrdio ono što sam želeo da kažem - i sama je rekla da je zakon o drumskom saobraćaju došao nekako u koliziju republičkih i saveznih propisa. U vezi toga, izneću moje mišljenje odnosno zapažanje, sugestije i primedbe na ovaj predlog zakona. Zakon o drumskom saobraćaju jeste veoma važan pravni dokument, ako imamo u vidu stanje saobraćaja u svim većim gradovima kod nas, a posebno stanje na našim putevima i svakodnevne saobraćajne udese, nesreće i slično. Stoga smatram da u ovojoblasti treba nešto preduzeti u poboljšanju saobraćaja u celini, ali načinom rešavanja ovog problema i redosledom prioriteta mislim da se u ovomslučaju pošlo obrnutim redom kada je u pitanju saobraćaj, zakon o saobraćaju uopšte. Naime, prvo treba doneti zakon o bezbednosti saobraćaja (jer se dešavajusvakodnevne pogibije na našim putevima i drumovima, a sve je to prouzrokovano lošim važećim propisima), pa tek onda ovajzakon o prevozu u drumskom saobraćaju, o kome danas raspravljamo. Eventualnom izradom ovog zakona koji sam pomenuo svakako se ne sme zaobići angažovanje stručnjaka iz ove oblasti, a neophodno je uključiti ljude iz gradskog i republičkog sekretarijata za saobraćaj, pripadnike saobraćajne policije (i to iz resora bezbednosti saobraćaja), kao i sve predstavnike asocijacija koje se bave prevozničkom delatnošću lica koja se bave ispravnošću vozila, kao iauto-kuće ovlašćene za tehnički pregled, i druge stručne ljude iz ove oblasti. Što se tičeponuđenog predloga o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, poslaničkagrupa SSJsmatra da je ovajpredlog zakona, kao i svi do sada koji su na brzinu donošeni i usvojeni, kao što je paket poreskih zakona, zakon o sudskim taksama i sl. klasičan i oprobani način da se što brže na teret naroda,sada već i po finansijski posustalih preduzeća napuni državna kasa, o čemu nesumnjivo govori i ovoliko drastično povećanje kazni, to jest kaznenih odredaba ovih predloga. Naime, želim i to da podvučem, nema sumnje da su pojedine kazne zanemarujuće i da baš tako niske podstiču raznorazne špekulacije i haos u saobraćaju. Nesumnjivo ih treba redigovati, u skladu pre svega sa zdravim razumom, a ne da za pojedine kaznegrađani moraju da odvajaju po celu mesečnu platu,za neke i po nekoliko mesečnih plata, kako se predviđa PredlogomzakonaoizmeniZakona o drumskom saobraćaju.Isti je slučaj i sa preduzećima - ovakvim visokim kaznama neka preduzeća će se dovesti u takav položaj da će morati da prave druge finansijske prekršaje, da bi plaćala kazne predviđene ovim zakonom. Znači, ići iz jednog prekršaja u drugi prekršaj. Na kraju, uz sve ovo što sam izneo, nameće se potreba, kako sam već rekao, da se ovajpredlog povuče iz procedure i pristupi izradi kompletnog zakona o saobraćaju, to jest zakona o bezbednosti saobraćaja, kao i ovog o drumskomsaobraćaju, o kome danas razgovaramo. Ovajpredlog ponuđenog teksta poslanička grupa SSJ ne može podržati zbog previsokih kazni, što je izgleda jedina i glavna materija bila u ovom predlogu dopuna Zakona o drumskomsaobraćaju. Kao i obično, i ovoga puta naš predlog o povlačenju ovog predloga zakona verovatno neće biti prihvaćen, jer je glasačka mašinerija u većini. Stoga je poslanička grupa SSJ za raspravu u pojedinostima dostavila i nekoliko amandmana u vezi korigovanja u pravcu smanjenja visini kazne. O tome sam već govorio. Nažalost, i od ovoga najverovatnije neće biti ništa prihvaćeno. Ja bih iskreno voleo da sam pogrešio uunapred datojprognozi. Pošto imam još malo vremena, želeo bih da istaknem i to - prilikom dolaska na ovu sednicu obavio sam konsultacije sa stručnim ljudima iz ove oblasti. Prvo su poručili da su nezadovoljni što, recimo, ovako važan predlog zakona uopšte nije ni došao kod određenih institucija koje se bave saobraćajem, da oni to pogledaju. A da ne govorim da nisu bili angažovani na izradi ovog predloga zakona. Isto tako želim da podvučem, da je recimo ovajpredlog zakona manje-više baziran, kako sam rekao, na kazni. Smatram da je prioritetnije uraditi zakon o bezbednosti saobraćaja gde će se regulisati ispravnost autobusa, spona itd. a da ne govorim sve šta prati neispravnost vozila koja ulaze u naš saobraćaj. Recimo, da navedem: autobus na liniji Beograd- Leskovac nema tablu da ide preko Niša i Velike Plane ili Jagodine. Za to je predviđeno 50 i više hiljada dinara kazne. Smatram da je ovo nebitno u odnosu na ono što sam govorio o samojbezbednosti saobraćaja. Posebno želim da istaknem (a obavio sam i razgovor sa predstavnicima auto i taksi prevoznika koji godinama kukaju i traže da se na nivouRepublike uredi zakon o javnomprevozu) - kada će već jednom Ministarstvo saobraćaja shvatiti da treba taksistima i svim ostalim prevoznicima teretnog i putničkog saobraćaja već jedanput vozilo priznati kao osnovno sredstvo za rad. Jednom prilikom sam to rekao - anomalija i sramota je da je taksimetar priznat kao sredstvo za rad, a vozilo nije. Samim tim,poslanička grupa SSJ veomakonstruktivno prilazi svakomzakonu, a pokazali smo da nismo protiv tek da bismo bili protiv kada smo podržali i Zakon o agencijama. Znači, mi želimo da učestvujemo u radu parlamenta, da doprinesemo donošenju što boljih zakona, te i ovoga puta smatrajte da je ovo iskreno, dobronamerno što ja, u ime poslaničke grupe SSJ, predlažem da se ipakovajpredlog zakona povuče i da se za jedno dogledno vreme pristupi kompletnom zakonu o saobraćaju, računajući zakon obezbednosti saobraćaja i ovajzakon o kome danas govorimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dušan Golubović, a posle njega narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, ovde se danas govori o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, koji treba samo da premosti jedan vremenski period (nadam se vrlo kratak, mi smo to na Odboru za saobraćaj pričali) do donošenja novog zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. Inače, koliko znam, izrada novog zakona je u završnoj fazi i on će uskoro poći na javnu raspravu, na Vladu i konačno će doći ovde kod nas u skupštinsku proceduru. Moram reći, mada možda nekima i ne deluje tako, ovaj zakon spada u izuzetno značajne zakone i to ću samo ilustrovati jednim primerom. Naime, našu zemlju očekuje jedan dinamički razvoj koji će, nadam se, biti što brži. U tom svetlu Srbija treba da bude jedan od ključnih tranzitnih koridora između Evrope i Bliskog Istoka. Tu, pre svega, mislim na zemlje Evrope i Bliskog Istoka. Mi možda nikada nećemo biti vodeća turistička sila, ali tranzitna zemlja možemo biti i sve to treba iskoristiti. Iz tog razloga veliki novac se može sliti u kasu republičkog budžeta, a pre svega od brojnih prevoznika koji će krstariti našim putevima. Normalno, za to su nam potrebni i dobri putevi, a pre svega mislim na auto-put, o čemu je ovih dana nešto govoreno, Budimpešta - Beograd, ali su nam potrebni i dobri zakoni iz ove oblasti. Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, izneću samo neke od osnovnih stvari koje su možda ključne, jer se ovde radi samo o izmenama. Ponavljam da je u pripremi novi zakon za koji se nadam da će biti moderniji i kvalitetniji. Znači, već su prethodnici govorili da imamo određene novčane korekcije. Pre svega, kod novčanih kazni moram da napomenem da se ništa nije menjalo zadnjih pet godina, ako se ne varam, od 1995. godine. Uvedeni su i definisani novi tehnički pojmovi i izrazi, i ono što je najbitnije ili najznačajnije: precizirana su prava, dužnosti i ovlašćenja republičkog inspektora za drumski saobraćaj. Pri tome, mislim na Republiku Srbiju, jasno su definisani i poslovi gradskih, odnosno opštinskih inspekcija, koji se opet odnose na prevoz u drumskom saobraćaju, ali i na lokalu. Ono što je zapravo ključno za donošenje ovog zakona je da se međurepublički prevoz na teritoriji Republike Srbije obavlja bez nadzora republičke inspekcije od 12. novembra 1995. godine, znači od stupanja na snagu još uvek važećeg Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. Ponavljam - taj zakon je još uvek važeći, dok ga mi, nadam se, danas ne promenimo. U međuvremenu, druga federalna jedinica - Crna Gora je svojim zakonima to regulisala. Njihovi republički inspektori već godinama obavljaju kontrolu međurepubličkog prevoza u Crnoj Gori. Znači, što bi rekli pravnici, ovde se pojavljuje jedna pravna praznina, koja svakako ide na štetu pre svega Republike Srbije. To znači da dolazi do pojave sive ekonomije i do odlivanja para, koje bi trebalo da se sliju u republički budžet. Navešću samo jedan primer, to je neki podatak koji se pojavljuje pošto privreda ne registruje sve kroz privrednu komoru, da otprilike divljih prevoznika ima negde duplo više nego registrovanih prevoznika koji cirkulišu između dve federalne jedinice. Ljudi koji se više bave ovim poslom mogu i pretpostaviti kolika je to suma para koja se faktički odliva mimo budžeta Republike Srbije. Ovo je osnovni razlog zbog koga ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju je danas u skupšitnskoj proceduri, jer mi ispravljamo time ovaj propust koji postoji još od 1995. godine. Napominjem da je prethodni zakon, ako se ne varam iz 1994. godine, imao to regulisano, pa se Ä95. godine desilo ono što se desilo, što znači da je ovo osnovni razlog: da republički inspektori vrše kontrolu međurepubličkog drumskog saobraćaja. Tu nema više šta mnogo da se priča. Poslanici Demokratske stranke Srbije će glasati za ovaj zakon, normalno uz par amandmana koje je predložio gospodin Srđan Petrović. Međutim, ukoliko se ne varam, Vlada je prihvatila te amandmane, tako da to i neće biti u proceduri. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslani, gospođo ministre, drago mi je što vas posle 10 meseci, od kada ste izabrani za ministra, konačno vidim u ovoj skupštinskoj sali kada je Skupština u zasedanju. Možete da se pravdate, verovatno da ste do sada bili zauzeti izgradnjom mostova kod Novog Sada. Pa, eto, malo je para zapelo - napravili ste novi zakon i odredili ste nove kazne. Tako, po vašem zakonu, recimo, radnik kada dođe na posao u svoju matičnu firmu, presvuče se, obuče radno odelo, krene na svoje radno mesto koje se nalazi na terenu, naiđe vaš inspektor, zaustavi vozilo, uzme spisak, utvrdi da polovina radnika nema lične karte i za to naplati firmi 120.000 dinara. To tako piše u vašem zakonu. Možete da vrtite glavom koliko god hoćete. Što se tiče mostova - pare tražite od onih koji su srušili te mostove, a ne otimajte od naroda. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Uvaženo predsedništvo, gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, na dnevnom redu Skupštine Republike Srbije je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, a kao razlozi za njegovo došenje navode se određene pravne praznine i neusklađenosti saveznih i propisa Republike Srbije i Crne Gore, kao i pitanje zakonske regulative kada su u pitanju inspekcijska ovlašćenja. Ovo svakako ukazuje na to da Zakon treba nadograditi a, isto tako, i pojava velikog broja prevoznika, pogotovu divljih, pojava kabotaže i neuređenost međurepubličkog prevoza, što sve utiče na bezbednost saobraćaja. Donošenjem ovih izmena i dopuna Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, kako se kaže u obrazloženju, suzbila bi se siva ekonomija u korišćenju saobraćajnog tržišta Republike Srbije i republička inspekcija bi trebalo da puni republički budžet. Ministarstvo saobraćaja i telekomunikacija je najavljivalo novi zakon,svakako sam očekivao taj novi zakon, koji bi odgovarao današnjim kao i budućim vremenima, i išao ka Evropi. Međutim, ponovo od Vlade eksperata dobijamo samo izmene i dopune koje su vrlo represivne, a najveći broj izmena i dopuna se odnosi na uvođenje ogromnih kazni za učinjene prekršaje i davanje većih ovlašćenja republičkoj inspekciji. Ovaj zakon nudi izuzetno represivne mere. U našem okruženju takvih nema. Mislim da će se ovo vrlo loše odraziti i na privatizaciju, i čudno je da sada, po donošenju Zakona o privatizaciji, umesto da u ovoj oblasti stvaramo što povoljnije uslove, mi onemogućavamo državnim organima da oni što bolje rade i da bolje vrše kontrolu. Činjenica je da ovu delatnost treba urediti i u okviru društvene zajednice,određene odnose u okviru delatnosti, kao i stvoriti regulativu za prevoz između republika Srbije i Crne Gore, što svakako podržavam, a sve drugo bi trebalo rešiti u okviru novog zakona koji bi po svim osnovama rešavao ovu problematiku. Propisane uslove iz sadašnjeg Zakona za obavljanje javnog prevoza treba preispitati i precizirati i to pre svega kada je u pitanju parking prostor, redovno održavanje i kontrola tehničke ispravnosti vozila, ali isto tako treba propisati i određene uslove koji će odražavati stvarnu mogućnost i osposobljenost za obavljanje ove delatnosti. Pravna i fizička lica koja žele da se bave ovom delatnošću moraju da ispunjavaju određene uslove. Da li je to poslovni ugao, da li je to finansijska sposobnost, da li stručna osposobljenost, posedovanje određenog broja vozila, posedovanje parking prostora ili autobuskih stanica - sve to treba rešiti zakonom, a verovatno bi moglo da bude rešeno i nekim podzakonskim aktima. Predloženi zakon svojim rešenjima još više centralizuje odlučivanje i nadzor na republičkom nivou, što svakako nije dobro. Obećavana je decentralizacija, a u ovim izmenama i dopunama lokalnim samoupravama se poverava samo lokalni prevoz, mada pored toga što propisuju uslove za obavljanje taksi prevoza moraju da imaju još veća ovlašćenja u ovoj oblasti. Povlašćeni položaj autobuskih stanica u ovom predlogu, kao i po dosadašnjem Zakonu o prevozu u drumskom saobraćaju, omogućava vlasnicima monopolski položaj, što je protivustavno. Ovo je izraženo u gradovima gde se naplaćuju stanične usluge, često izuzetno visoke, a njih i nema. Autobuske stanice su, i pored naplate korišćenja,neugledne, prljave i prevoznici ih izbegavaju. Ovaj izuzetno represivan Predlog zakona u drumskom saobraćaju je vrlo teško amandmanima popraviti, jer je cilj njegovog donošenja regulisan pre svega u članovima 18. i 19, gde se povećavaju prava, dužnosti i ovlašćenja republičkog inspektora za drumski saobraćaj. Takođe, odredbama u članovima od 21. do 26. vrši se enormno povećanje visina novčanih kazni za privredne prestupe i prekršaje, tako da se one uvećavaju po deset i više puta, što je stvarno preterano, i ko će to plaćati? U članu 27. mislim da nije dat objektivan rok za obavljanje međurepubličkog prevoza putnika po postojećim redovima vožnje koji su registrovani i overeni u Privrednoj komori Jugoslavije. Rok treba promeniti, jer je predloženi vrlo blizu. Član 2. ovog zakona treba brisati, jer je apsurdno da se posebno zabranjuje korišćenje vozila koje je u vršenju inspekcijskog nadzora isključeno iz saobraćaja. Pa, valjda se to podrazumeva. Takođe, članom 6. je propisana zabrana korišćenja autobuskih stajališta u obavljanju međurepubličkog prevoza, a u cilju sprečavanja kabotaže. Ali, šta sa onim opštinskim mestima koja nemaju autobuske stanice - kako da se tu obavlja prevoz? U ovom predlogu zakona posebno je interesantan član 18. koji, pored svega ostalog, omogućava republičkom inspektoru da može i da utvrđuje identitet putnika i lica, korisnika prevoza, kontrolom ličnih karata, identifikacionih isprava i drugih odgovarajućih isprava. Pa, da li je to neki novi vid demokratije? Zbog svega iznetog do sada, socijalisti ne mogu podržati ovaj zakon. Ukoliko se prihvate naši amandmani, zakon će biti svakako kvalitetniji. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đuro Popović, a posle njega narodni poslanik Branislav Blažić.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, uvažena gospođo ministre, raspravljajući u načelu o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, ponovo smo u prilici da konstatujemo da predlagač - Vlada Republike Srbije nastoji da važeće zakone oblikuje shodno zapadnoevropskom zakonodavstvu. Tome ne može biti zamerki. Međutim, i u zapadnoevropskom zakonodavstvu postoji vreme edukacije. Na primer, kada je 1978. godine u Francuskoj uveden zakon o upotrebi sigurnosnog pojasa, ovaj zakon se počeo primenjivati tek od 1. januara 1979. godine. Znači, nakon godinu dana. Za to vreme je saobraćajna policija edukovala vozače i na taj način ih je pripremala na represivne mere. Zakon mora da se postavi po vertikali, tako da mora imati vreme edukacije, pravnu normu i represivne mere. Iz mnogo razloga je očigledno da se u donošenju paketa zakona koji su pred nama ili će biti predmet naših rasprava, ne vodi računa o realnosti, odnosno stvarnim mogućnostima pravnih i fizičkih lica u našoj zemlji. Baš kao što je očigledno da ekonomski napredak Srbije nije moguć preko noći, tako jeneosporno da i promene u zakonodavstvu moraju, u većoj meri, da budu postepene i primerene stvarnim mogućnostima, pogotovu u domenu kaznenih odredbi i u Zakonu o čijim izmenama i dopunama raspravljamo. Baš se o tome posebno vodilo računa u amandmanima Stranke srpskog jedinstva koji su potekli iz naše poslaničke grupe. Ovim amandmanima je predloženo razumno smanjenje predloženih drakonskih kazni. Pri tome su naši predlagači iskazali svoje puno uvažavanje neophodnosti povećanja novčanih kazni, u odnosu na kazne predviđene sada važećim Zakonom, a s obzirom na stanje u saobraćaju, kao i nepoštovanje propisa u ovoj oblasti. Primera radi, zahtevamo da se predloženi iznos u članu 21. stav 1. Predloga zakona "od 100.000 dinara" zameni iznosom "od 30.000 dinara", a umesto "400.000 dinara"da kazna bude "200.000 dinara". I u ovom i u drugim slučajevima odgovoreno nam je na amandmane istom formulacijom; opštom i nedovoljno argumentovanom. Da rezimiram - kazne su u mnogi slučajevima uistinu drastične i pogodiće neminovno izvršioce, odnosno radnike, bez obzira što novo slovo zakona tereti pravne subjekte, odnosno u njima odgovorna lica. Uostalom, ovo što rekosmo već je predviđeno važećim Zakonom o obligacionim odnosima, član 171. stav 2. ovog zakona, s tim što je u praksi ređe primenjivano. Ako se ima na umu šta se sve predlaže budućim zakonom o radu, ovo o čemu ćemo raspravljati za koji dan, izvesno je da će na pleća radnika pasti da snose i kazne, nedosledno poštovanje izmenjenog i dopunjenog zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. To podrazumeva novčane iznose ravne sadašnjim jednogodišnjim, pa i višegodišnjim primanjima jednog radnika, uz evidentnu mogućnost da izgube svoj posao. Teško je da se negde u svetu može pronaći nešto slično, u odnosu na visinu kazni i primanja zaposlenih. Svi koji smo u poslaničkim klupama, dospeli smo u ovaj visoki dom voljom naroda, odnosno većinskim glasovima birača. Ova većina ne može da prihvati rešenja koja nam je ponudila Vlada Republike Srbije, u pogledu više kaznenih odredbi, u zakonskom aktu koji bi trebalo da usvojimo danas. Iz tog razloga, predlažem da se u ovom slučaju Predlog Vlade Republike Srbije povuče iz procedure na doradu ili barem da, poštovane kolege poslanici, sada prihvatimo naše amandmane, kao i amandmane drugih poslanika, koji idu u prilogu donošenja primerenijih, odnosno realnijih izmena i dopuna Zakona o pravozu u drumskom saobraćaju. Iz svega navedenog, Stranka srpskog jedinstva neće podržati ovaj predlog Vlade Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić, posle njega narodni poslanik Sreten Mitrović.
Dame i gospodo, ponovo imamo isti, sličan zakon, bar kada je u pitanju način pripreme, kao što smo i do sada imali određene izmene i dopune postojećih zakona, gde su se i po 40-50 puta povećavale kazne. Već smo u prethodnim zakonima sličnu priču imali, a obrazloženje je uvek isto - biće kad bude, sada je ovo tako, ali se priprema neki sistemski zakon koji će radikalno izmeniti tu problematiku u nekoj oblasti. Znači, ništa se suštinski ne menja. Ali, ovaj zakon pokazuje nešto što se možda razlikuje u odnosu na prethodne svu dubinu krize u kojoj se Savezna država nalazi. Ovaj zakon je napravljen, u stvari, da se na neki način oponaša, ili da se pravi utuk na utuk prema Vladi Republike CrneGore. Ko ima štete, a ko koristi od toga - štete, normalno, imaju građani, koji se ne vide u ovom zakonu; i sva ta dosadašnja prepucavanja su išla na štetu građana, a u obrazloženju stoji da se štiti ekonomski interes domaćih prevoznika. Ekonomski interes domaćih prevoznika može da se štiti na drugi način, ali nikako na ovaj način, na štetu građana koji ne mogu sada da uđu, recimo, u autobus koji dolazi iz Crne Gore, samo zbog toga što je on iz Crne Gore. I, ono što je suština čitave priče, to su te kaznene odredbe koje su drastično povećane, ali neće biti sprovodive, jer je to apsolutno isključeno i nemoguće u nekim stvarima. Evo samo jednog primera - ako autobusko stajalište ne ispunjava propisane uslove, kazna je 30.000 do 120.000 dinara. Ako krenete to da sprovodite, nijedno preduzeće i pravno lice, možete sve da ih pozatvarate, neće biti u stanju to da plati.
Reč ima narodni poslanik Sreten Mitrović.
Poštovano predsedništvo, poštovana gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, danas je na dnevnom redu Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o drumskom saobraćaju, za koji smo očekivali da treba da afirmiše značaj saobraćajne infrastrukture, kao uslov ubrzanog ekonomskog razvoja zemlje za koji je Evropa zainteresovana. Od Ministarstva za saobraćaj i telekomunikaciju smo očekivali novi zakon o prevozu, zakon koji će odgovarati sadašnjem i vremenu koje nam dolazi i koji će u uslovima privređivanja biti u pravom smislu zakon koji će odgovarati evropskom standardu. Međutim, predloženi predlog zakona još više se udaljava od očekivanih reformi. Osnovni utisak i najveći deo izmena i dopuna ovog zakona je u davanju većih ovlašćenja inspekcijskoj službi i uvođenje većih kazni za učinjene prekršaje. Izmena i dopuna zakona u ovim uslovima može vršiti opstrukciju Zakona o privatizaciji, jer pod ovakvim zakonskim uslovima, za obavljanje prevoza u drumskom saobraćaju, neće biti ulaska stranog kapitala u preduzeća koja se bave ovom delatnošću, prvenstveno prevozom putnika. Ovaj predlog zakona ne doprinosi poboljšanju prevoza građana koji koriste javni prevoz, iako znamo da javni prevoz koriste uglavnom građani lošeg materijalnog stanja. Ovim predlogom i organizacijom kompletnog saobraćaja ništa ne obećava njegovo poboljšanje. Jedan od tekućih problema u prevozu u drumskom saobraćaju je nedostatak bilo kakve regulative za prevoz između Republike Srbije i Republike Crne Gore, i on zahteva hitno rešavanje, a pozitivno je što će se ovim predloženim zakonom to rešiti. Međutim, dame i gospodo, s obzirom da dolazim sa područja Kosova i Metohije, moram neke sugestije i možda molbe da uputim Ministarstvu za saobraćaj - a to nije vezano sa zakonom, pošto znamo da se danas na prostoru Kosova i Metohije ne primenjuju zakoni Srbije, da je i kompletan saobraćaj obustavljen na prostorima Kosova i Metohije - da Ministarstvo za saobraćaj učini sve da se regulišu one linije i onaj saobraćaj koji je nekada funkcionisao, posebno na delovima centralnog Kosova, a koji danas ne funkcioniše zbog svima nama znane bezbednosti. Zbog onih ljudi koji su ostali na Kosovu i Metohiji, zbog obaveza i povezivanja sa svojom maticom, treba predstavnici našeg Ministarstva saobraćaja sa predstavnicima UNMIK-a i KFOR-a da nađu zajednički jezik da se omogući slobodan prevoz putnika, kao što je omogućeno ono što je bilo u interesu UNMIK-a, za prevoz glasačkog materijala, jer sam imao prilike da vidim, u vreme mog dolaska na Skupštinu, da je put bio toliko bezbedan kada su dolazili listići za one koji su glasali u centralnom delu Srbije. Drugo što bih zamolio, da se i dokumentacija, odnosno isprave omoguće, da Srbi na Kosovu i Metohiji koriste isprave, sve one isprave koje se koriste po zakonu Srbije. Mi dole moramo duple tablice da imamo (evo, ja ću vam pokazati kako izgleda tablica koju moramo da koristimo za registraciju vozila, jer sa ovom tablicom ne možemo da vozimo van administrativnih granica), znači, moramo da registrujemo vozilo i po srpskom zakonu, i po zakonima koje je sproveo dole UNMIK, znači, dupla registracija. Prema tome, nadam se da će Ministarstvo i po ovom pitanju preduzeti određene mere da se i ovo uskladi sa našim zakonima. Što se tiče diskusije - toliko, ali na osnovu onoga što primećujem u sali poslanici bi mogli da slušaju ono što mi diskutujemo, jer vidim da u sali ima dosta kartica, a da poslanici nisu prisutni, pa molim da se utvrdi kvorum.
Držeći se čiste procedure, narodni poslanik Sreten Mitrović morao je da navede po kom članu Poslovnika traži utvrđivanje kvoruma. Narodni poslanik Sreten Mitrović ima i šaptača u redovima, ali ja bih ipak volela da čujem član Poslovnika i stav člana po kom osnovu traži kvorum.
Član 118. kaže da su narodni poslanici dužni da identifikacione kartice nose sa sobom, pri izlasku iz sale. Prema tom članu, s obzirom da poslanici ostavljaju kartice u sali, a nisu prisutni, molim da se utvrdi kvorum.
Ja bih molila da se odlučite - da li hoćete da se uklone kartice ili da se utvrđuje kvorum? Ako hoćete da se uklone kartice, onda ste citirali član Poslovnika, a ako hoćete da se utvrdi kvorum, niste citirali član Poslovnika. Molim službu Narodne skupštine da ukloni identifikacione kartice na svakoj poslaničkoj jedinici gde ne sedi narodni poslanik. Molim narodnog poslanika Sretena Mitrovića da ipak citira član Poslovnika po kome traži kvorum. (Ne želi narodni poslanik, zahvaljujem). Molim sekretara Narodne skupštine da obavesti Službu da izvrši svoju poslovničku obavezu o uklanjanju kartica. Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković (nije prisutan). Reč ima narodni poslanik Božidar Vujić. (Poslanik Tomislav Nikolić traži reč, po Poslovniku.) S obzirom da sam dala reč narodnom poslaniku Božidaru Vujiću, kada završi svoje izlaganje, narodni poslanik Tomislav Nikolić dobiće reč u vezi sa povredom Poslovnika. (Narodni poslanik Žarko Obradović traži reč, po Poslovniku.) Narodni poslanik Žarko Obradović je takođe tražio reč o povredi Poslovnika, i dobiće je kada narodni poslanik Božidar Vujić završi svoje izlaganje.
Poštovana gospođo predsedavajuća, ne poštujete Poslovnik koji ste vi doneli, i to član 82 - i za vašim predsedništvom se nalazi kartica viška, i vidite i vi sami da je prekršeno; međutim, dobro je to što ga kršite, videće to i narod. Štosetičeovogazakona, više poslanika iz nekoliko DOS-ovskih stranaka za ovom govornicom izreklo je - nije ovo ni sistemski, nije ovo ni reformski, ovo je, pre svega, tehnički zakon. A zašto nije sistemski, zašto nije ni reformski, kada je očito dacelu oblast saobraćaja, koja je bremenita problemima,treba kroz niz sistemskih, reformskih zakona pravno i normativno regulisati i urediti? Verovatno samo zbog toga što DOS, koji je navodno prepun eksperata, u ovoj oblasti tih eksperata nema. On je, kažu, tehnički. Tehnički - zato što se donose, u stvari menjaju, kazne za učinjene prekršaje. Te kazne koje ovaj zakon sada predlaže i koje ćete vi DOS-ovci usvojiti jesu drastične,pre svega one su drakonske. Tehnički, kako vi kažete, jeste zbog toga što se daju navodne ingerencije inspekcijskim službama i to sve one koje ni po pravu, a ni po logici ne bi trebaloda imaju. Toliko o ekspertima iz DOS-a, ... kao i o tvrdnjida je ovo reformski zakon i to zato što on prvi, od niza zakona koje u stvari navodno hoće da radi DOS, redefiniše odnose između Srbije i Crne Gore. Kako Crna Gora do danas niti zna kada, niti zna kako da formuliše i da sprovede svoj referendum, jer ste vi navodno iz DOS-a eksperti,javili ste se da im kroz ovaj zakon, kroz granicu, date inicijalnu kapislu kako da sprovedu svoj referendum, kako da sprovedu secesiju i separatizam. Zato ja, kao član Srpske radikalne stranke, neću da glasam za ovaj ekspertski zakon, navodnog, DOS-a.
Molila bih narodne poslanike da ne dobacuju ni u mimohodu, ni iz klupe, nego ako žele reč, i po povredi Poslovnika, da je traže. Pošto smo u prethodnom delu sednice imali dve prijave za povredu Poslovnika od strane narodnog poslanika Tomislava Nikolića i narodnog poslanika Žarka Obradovića, da bi imali kome da se obrate, s obzirom na uvid na elektronskom sistemu identifikacije, molim Narodnu skupštinu da utvrdimo kvorum. Dajem pauzu do 15,00 časova i molim narodne poslanike da budu sa svojim identifikacionim karticama u 15,00 časova u sali.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo da nastavimo sa radom Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Đura Lazić, a posle njega narodni poslanik Joca Todorović.
Poštovano predsedništvo, uvaženi ministre, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, u ovom predlogu zakona o drumskom saobraćaju vidim nameru Vlade da koliko- toliko poboljša situaciju u drumskom saobraćaju, ima nekih pozitivnih stvari, vidi se ta dobra namera. Međutim, u toj nameri da se poboljša situacija i zavede red u drumskom saobraćaju mislim da se malo preteralo, posebno u delu davanja prevelikih ovlašćenja republičkom saobraćajnom inspektoru. Jeste da je bilo potrebno uvesti tu funkciju, odrediti ljude koji će obavljati te poslove kako treba da se obavljaju, ali davati tolika ovlašćenja republičkom inspektoru saobraćaja, u onom delu u članu 18. u stavovima 5. i 6, mislim da je besmisleno, da je apsurdno. Zato sam podneo amandman na ovaj predlog zakona, da se stav 6. ovog člana briše. No, o tome ću malo više kada bude rasprava u pojedinostima. Takođe imam primedbu na deo zakona koji se odnosi na sankcije, odnosno odredbe od člana 1. do 25. vidim kao represivne mere i to prevelike represivne mere. Stičem utisak da je drastično povećanje kaznenih mera u skladu sa opredeljenjem ove vlade da liberalizuje cene u svim oblastima, jer ako se ima u vidu drastičan skok cena komunalija, struje, osnovnih životnih namirnica - sve što postoji poskupelo je nekoliko puta, a ovde u ovim segmentima vidimo povećanje cena od 10, 40 i 50 puta. Dakle, nije u pitanju 50% nego 50 puta. Recimo, samo stav 1. člana 25. potvrđuje da se kazna povećava za 50 puta. U tom povećanju cena, odnosno kazni trebalo je imati malo mere. Uvažavam neke sugestije, i pravo da vam kažem pristalica sam toga da treba pooštriti kaznene mere u cilju bezbednosti saobraćaja, ali sa ovoliko drastičnim povećanjem kaznenih mera ne bih se složio. Na kraju, hteo bih da pitam gospođu ministra kako ćemo ovaj zakon sprovoditi na Kosovu i Metohiji, kada UNMIK, odnosno raniji šef UNMIK-a Kušner, donoseći svoje uredbe, praktično je totalno poništio sve zakone Republike Srbije i SRJ na tim prostorima. Čakovih dana administratori UNMIK-a donose odluke o zabrani funkcionisanja skupštine opštine u srpskim opštinama. Ko će sprovoditi ove naše zakone u tim delovima Srbije, kako ćemo kontrolisati vozila koja dolaze sa Kosova i Metohije ili koja idu tamo, kako će se kontrolisati ta roba, koju će funkciju imati republički saobraćajni inspektor recimo ako imamo u vidu da je UNMIK doneo odluku da izdaje posebne registracije na Kosovu i Metohiji - KS. U ovoj situaciji su Srbi i nealbanci dovedeni u strašno nepovoljnu situaciju. Oni moraju, da bi obezbedili koliko-toliko bezbedan prolaz na tom slobodnom kretanju, da registruju vozilo sa tim registracijama UNMIK-a, da bi dolazili u centralnu Srbiju, u ostali deo SRJ. Kako će sa tom registracijom da prolaze? Znači, moraju da imaju registraciju matične države. Tamo će, koliko imam informacija, posle Nove godine ukinuti te registracije. Sada te ljude dovodimo u situacijuprvo da plaćaju dvostruko registraciju vozila, da li se radi o putničkim vozilima, da li o teretnim ili autobusima, svejedno, ali je situacija takva. Dakle, imamo jednu vrlo neizvesnu situaciju, pa me interesuje šta nadležno ministarstvo konkretno oko ovoga planira, da li preko Koordinacionog centra ili kako da usaglasi tu situaciju, jer je neophodno da se na neki način taj narod koji je sada u vrlo teškoj situaciji koliko-toliko zaštiti i omogući mu se izbegavanje dvostrukog plaćanja tih obaveza.
Reč ima narodni poslanik Joca Todorović, a posle njega narodni poslanik Aleksandar Vučić. Joca Todorović nije tu, Aleksandar Vučić nije tu. Sledeći je narodni poslanik Miloš Nešović.
Poštovani gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, cenjena ministre Rašeta, očekivao sam da će Ministarstvo saobraćaja i telekomunikacija Republike Srbije predložiti Skupštini celovit zakon o prevozu u drumskom saobraćaju, međutim, dobili smo Predlog izmene i dopune Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. Takođe sam očekivao da će taj novi celoviti zakon biti primeren sadašnjem i budućem vremenu, sadašnjoj našoj privredi i potrebama celokupnog stanovništva Republike Srbije, da ćemo sa tim zakonom izaći iz sadašnje organizacije u prevozu u drumskom saobraćaju, da će to biti reformski zakon i da ćemo se takođe sa tim zakonom približiti Evropi. Međutim, prema datom Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju u organizaciji prevoza još smo se više udaljili od Evrope, ali mislim da smo se udaljili još više od našeg najbližeg okruženja. Osnovni utisak, pri čitanju ovih izmena i dopuna Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, jeste da on odiše represijom i da je u najvećoj meri prilagođen radu inspekcijskih službi i povećanju enormnih kazni za učinjene prekršaje. Ovakve restriktivne mere koje se predlažu, mislim da ne postoje ni u jednojvrsti saobraćaja, samo u prevozu u drumskom saobraćaju. Mislim da će ovakav zakon, odnosno ovakav Predlog izmena i dopuna Zakona, biti opstrukcija Zakona o privatizaciji, jer neće postojati zainteresovanih preduzeća i kompanija iz međunarodne zajednice koje će prihvatiti da se bave ovom delatnošću pod ovim uslovima. Dakle, umesto da reformišemo ovu oblast, da je približimo Evropi, da stvorimo što povoljnije uslove za privatizaciju, donosimo zakon za što lakši rad finansijskih odnosno inspektorskih organa. Istina je jedna, da ovde imamo, i u prethodnom zakonu koji je donet 1995. godine, dve nerešene stvari, to se mora reći, a to je da postoji jedna pravna praznina, kod prevoza u drumskom saobraćaju između Republike Srbije i Republike Crne Gore, što je, po mommišljenju, trebalo mnogo ranije rešiti. Takođe, jedna novina za koju mislim da je dobra, ali je treba takođe proširiti - radi se o tome da se deo aktivnosti inspekcijskih organa, odnosno nadzora inspekcijskih poslova spušta na nivo opština, opštinskih uprava, gradskih uprava i to je u pitanju linijski i vanlinijski prevoz stvari, vanlinijski prevoz putnika, prevoz za sopstvene potrebe lica i auto taksi prevoza. Očekivao sam da će se u novom zakonu o prevozu u drumskom saobraćaju uvesti licence, kako su i prethodni diskutanti govorili, kako za preduzeće, tako i za preduzetnika, ali takođe i za motorna vozila kojim bi se regulisalo sledeće: mislim da bi se licencom (ili kako je već govoreno ovde, ugovorom, sporazumima) regulisao dobar poslovni ugled preduzeća, preduzetnika i odgovornih lica za prevoz u drumskom saobraćaju; zatim, odgovarajuća finansijska sposobnost preduzeća ili preduzetnika; odgovarajuća stručna sprema direktora preduzeća, preduzetnika i odgovornih lica za prevoz; brojvozila u zakupu ili u ličnojsvojini, kako je takođe regulisano jednim delom u starom zakonu. Vozno osoblje mora ispunjavati određene uslove u pogledu stručne osposobljenosti; treba definisati kvalitet vozila u pogledu komfora za prevoz putnika, a ne samo u pogledu tehničke ispravnosti (kada ovo govorim, mnogi od nas se verovatno voze autobusom, koji ne liči ni na šta). Mislim da je trebalo da se to ovim novim zakonskim projektom, znači zakonom o prevozu u drumskom saobraćaju, reguliše. Ono što posebno želim da istaknem - podneo sam i dva amandmana kada su u pitanju kaznene mere - kaznene mere po nekim pitanjima su uvećane od 5-50%, a mislim da je to mnogo. Ja ću o tome govoriti kada budem govorio po pitanju amandmana. Hvala vam lepo.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović, a posle njega narodni poslanik Rade Bajić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam zašto, ali kako koji ministar iz Vlade dođe u ovu skupštinu ponaša se kao pevač novokomponovanih narodnih pesama. Koriste istu terminologiju - oni imaju materijale, imaju projekte, a nabaviće i zvučni stalak, pa će izdati kompakt disk, možda snimiti i reklamni spot. Reklamne spotove doduše već snimaju. Za ovo kratko vreme ću skrenuti vašu pažnju samo na odredbe bivšeg člana 13. Inače, član 13. reguliše prevoz robe u drumskom saobraćaju. Ako se izbrišu iz tog člana reči - otpravnica i sl., ostaje da će robu u drumskom saobraćaju pratiti tovarni list. Zar vi nikoga u celom Ministarstvu saobraćaja niste imali da vam kaže da je tovarni list dokument koji prati robu u železničkom saobraćaju? Sada imate dve mogućnosti - ili ćete po autoputevima postaviti šine ili ćete ovu glupost u zakonu ispraviti. (To zaista ne razumem, više se razumem u novokomponovane narodne pesme, a pogotovo one tamo iz vlaškog kraja, jer oni pevaju iz klupa, ne pevaju za govornicom.) Dakle, tovarni list ostaće da prati robu. Međutim, ovo sada dolazi u koliziju sa Zakonom o trgovini. Ako vas tržišni inspektor zaustavi i ne nađe otpravnicu i sl. koja stoji u Zakonu u trgovini, onda će vam normalno oduzeti robu, bez obzira šta ovajvaš zakon o saobraćaju kaže. Probajte to da ispravite u ovom tehničkom, apsolutno, što bi rekla deca, nevaljašnom zakonu.
Reč ima narodni poslanik Rade Bajić, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Poštovane kolege narodni poslanici, kao što moji drugovi iz SPS-a rekoše, mi smo danas očekivali jedan zaista celovit zakon, kada je u pitanju uređenje odnosa i uslova koji su potrebni za organizovanje drumskog prevoza. Međutim, uobičajeno je izašlo iz vladine radionice samo nešto došljunkano kada je u pitanju stari zakon. Dakle, samo kozmetičke promene. Kada su u pitanju uslovi, nisu definisani nikakvi novi uslovi koji bi funkcionalno poboljšali zakon koji se odnosina organizovanje drumskog saobraćaja. Dakle, ništa novo, samo nešto dopisano, što nije bitno, a i ono što je bitno od uslova jednostavno ili nije prihvatljivo ili nije jasno. Kada su u pitanju izmene i dopune ovog zakona, možemo reći da gau stvari karakterišu pojačane mere represije, pojačana centralizacija, a isto tako davanje ovlašćenja.... (Predsednik: Ja vas molim za malo mira u sali.) Mislim zaista da nije trebalo nastaviti rad. Dakle, davanje većih ovlašćenja inspekcijskim organima.Kada to kažem onda to moram i argumentima da dokažem. Kako drugačije objasniti, kada su u pitanju represije, da se uvode tri nova člana kada je u pitanju inspektor drumskog saobraćaja, kome se daju neograničena ovlašćenja, tako bih rekao, da prema svom slobodnom sudijskom uverenju kažnjava najbanalnije prestupe, prestupe koji se ne odnose na bitne funkcionalne stvari kada je u pitanju organizacija prevoza, već - ako produžiš parkiranje na mestu, na kome si se zaustavio pet minuta; ako recimo imaš naslov firme na kamionu ili autobusu koji se po visini slova ne uklapa u neki propis, odnosno tu može da izrekne kaznu u smislu da isključi autobus na 48 sati ili u još gorem slučaju pet dana. Zamislite sada kakva je tu uloga data inspektoru saobraćaja, da može selektivno kažnjavati kako mu se prohte. Normalno da se tu odmah javlja podloga za korupcijske radnje. Kada su u pitanju uslovi, očekivali smo nove uslove koji će precizirati obavljanje ove delatnosti, jer uslovi koje sada imamo, a pogotovu kada se radi o obavezi obezbeđivanja parking prostora, održavanja vozila i kontroli tehničke ispravnosti vozila. Znate iz prakse da su se ugovori uglavnom kupovali i da prevoznik nikada nije koristio ono što je u ugovoru pisalo: da održava vozilo na određenom nivou, da vrši tehnički pregled ispravnosti vozila na određenom mestu. Dakle, on je samo to fiktivno uneo u ugovor, a radio je kako on smatra da treba da radi. Jednostavno, tu ništa nije urađeno. Ostaće tako kao što je bilo. Ili, jedan drugi primer. Domicilni prevoznici su uglavnom bili vlasnici autobuskih stanica u malim gradovima i mestima. Usluge tih stanica su bile ili vrlo male ili nikakve. A, ako ih prevoznici nisu usput koristili, uvek je postojala opasnost da ga saobraćajni inspektor kazni ito žestoko, a pogotovu sada kada mu je povećana mogućnost za kažnjavanje, dakle da drastično izvrši naplaćivanje kazni za nešto što uopšte nije pruženo kao usluga. Ako su već u pitanju uslovi koji su morali da se navedu u ovom zakonu, mi smatramo da je potrebno pre svega da se vidi: koja je njegova finansijska mogućnost finansijski uslovi; zatim, uslov dobrog domaćina, direktora preduzeća i prevoznika - jer je neshvatljivo da, ako je protiv nekoga vođen krivični ili prekršajni postupak, ili je plaćao mandatne kazne u više navrata, da on i dalje obavlja prevoz pod istim uslovima. Sa druge strane, ne zna se koja je njegova materijalna sposobnost i on bi morao da podnese ako ništa drugo, najmanje završni račun za prethodnu godinu; zatim, potvrdu o osnovnim sredstvima koja poseduje; potvrdu da je isplatio porez; da je izmirio obaveze za penzijsko - invalidsko osiguranje u zadnja dva-tri meseca; da redovno izmiruje obaveze prema državi; i tek onda da ima bonitet prevoznika. Najveća je greška što su regulisane kazne tako što su enormno povećane. Neko je rekao da je maksimalna kazna bila u visini od 80.000 dinara. Utvrđuju se sada tu maksimalne kazne od 400.000. Ima čestih slučajeva za kazne od 100.000, 120.000 ili 200.000. Ako uzmemo da je ranije marka bila mnogo manja, odnosno imala manju vrednost, neka je bila i tri dinara, a sada je 30, znači to je 10 puta povećanje vrednosti marke, a kazne su otišle 40 puta. Ako je kazna sa 500 dinara povećana na 20.000, to je 40 puta povećanje kazni. Da li su izmene i dopune ovog zakona zbilja nastale samo zbog toga da se povećaju represije i da se ubere što veći prihod od kazni? Po ovome što je ovde prikazano, mislim da jesu. Iz svih tih navedenih razloga mi iz Socijalističke partije smatramo da je ovaj zakon necelovit i da ga jednostavno ne možemo prihvatiti kao takvog. Bez obzira u kojoj meri se budu prihvatili naši amandmani, mi smatramo da ovakav zakon ne treba da ugleda svetlo dana. Protiv smo ovakvog predloga zakona.
Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, zadržaću se na članu 1. tač. 13) i 14). Tačku 13) bi trebalo brisati jer ne bi trebalo da postoji nikakva granica između Crne Gore i Srbije. Kod tačke 14), a vezano za lokalni saobraćaj, trebalo bi prvo da se urade lokalni putevi, onim istim buldožerima kojima ste 5. oktobra došli na vlast. Čini mi se, po selima i varošicama tim putevima se ne može do grada doći jer su propali i uništeni. Vi tu infrastrukturu za godinu dana vaše vladavine niste popravljali. Dame i gospodo, vi uvodite nove inspektore koji u stvari treba da zamene policiju, što znači da MUP gubi svoju ingerenciju zbog koje u stvari postoji. A, kada je reč o kaznama, vi opet vršite udar tim kaznama na radničku klasu, jer želite one koji upravljaju vozilima, tim visokim kaznama da oterate sa posla, odnosno vi želite da zatvorite mnoga autosaobraćajna preduzeća. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo ministre, predloženim izmenama i dopunama Zakona o saobraćaju učinjene su samo kozmetičke prepravke postojećeg zakona, i to uglavnom restriktivno, uvođenjem novih ovlašćenja inspekcijama, uvođenjem novih kazni i nedoslednim prihvatanjem predloženih amandmana na ovaj utvrđeni predlog. Ne bih mogao nešto novo da kažem posle izlaganja mog uvaženog kolege Slobodana Pavlovića, koji je ovu materiju iscrpno i kompetentno obrazložio, ali ću ukazati na nekoliko aspekata. Pre svega, mislim na deo uvođenja prava inspekcijskih organau opštinama da vrše kontrolu primenjivanja ovog zakona od strane pravnihsubjekata u saobraćaju. Ovakvim ovlašćenjima koja su data inspekcijskim organima, po ovim izmenama i dopunama zakona neće moći sve opštinske inspekcije da odgovore, koje rade na terenu, a prihvatile su ovlašćenja, jer za ova ovlašćenja njima fali malo više kompetentnosti. U stvari, po ovlašćenjima koja im daju ove izmene i dopune Zakona, oni bi morali, u najmanju ruku, da budu saobraćajni inženjeri, kombinovani sa ovlašćenjima koja ima MUP. Tu pre svega mislim na član 44. tačku 6), gde se daju ovlašćenja da se vrši i pregled ličnih isprava, pored ostalih isprava učesnika u saobraćaju. To ovlašćenje jedino ima MUP Srbije - da vrši identifikaciju građana i proveru njihovog identiteta, a ta ovlašćenja ne može da ima saobraćajni inspektor. Amandmanom koji je predložen, i prihvaćen od strane Vlade, ovo se nedosledno menja. Menja se utoliko što se dopunjava da će vršiti, pored ovoga, i pregled ostalih isprava u putovanju, verovatno se misli na putne isprave, putne karte itd, ali se zaboravlja da je bilo kvalitetnijih amandmana koji su predviđali brisanje ili izmenu ovog člana, koji su daleko dosledniji i precizniji u rešavanju ove materije. Što se tiče kazni, ovde je dosta toga rečeno. (Predsednik: Vučurović, Lazić, molim vas, nemojte se dovikivati s kraja na kraj sale. Zaista ću morati ili da dam pauzu i posle te pauze da izričem opomene za ometanje govornika, ali zaista ovako ne može da se radi. Petnaest puta vas molim da se saslušamo. Stvarno nema smisla. Ili se umirite ili dajem pauzu, a posle toga ću svakome ko ometa govornika izricati opomene po Poslovniku. Stvarno ne može ovako da se radi. Izvinite, gospodine poslaniče, nastavite.) Što se tiče kazni, pokušano je da se obrazloži da kazne nisu tako velike, međutim jedan od mojih prethodnika je pomenuo da su te kazne i pedesetostruko veće, a može se videti iz predloženog rešenja da su one ne samo 400.000, već i 200 i 120, zavisi od nepoštovanja članova zakona za koje se ove mere izriču. Potpuno se slažem da treba biti restriktivan kada se tiče neispravnosti vozila, vršenja obaveznih pregleda drumskih vozila učesnika u saobraćaju, koja ugrožavaju bezbednost putnika i bezbednost drugih učesnika u saobraćaju. Ali, mislim da je preterano sa ovom lepezom kazni koje se predviđaju, kako to slikovito reče jedan od mojih prethodnika, da se i za neadekvatne natpise firme na prevoznom sredstvu može vršiti kažnjavanje i isključenje iz saobraćaja. Kada smo kod isključenja iz saobraćaja, ovde se predviđa mogućnost da se vozilo isključi 48 sati, a pri tome se oduzimaju dokumenta i tablice, a potom da može biti isključeno i na više dana, odnosno do pet dana. Ne znam kako. Ako su oduzeta dokumenta i skinute tablice, kako će tajbiti i dalje učesnik u saobraćaju, a usput na teret poslodavca vršiti obezbeđenje tog vozila. Mislim da su takva rešenja neprihvatljiva. Na kraju, mislim da ovim restriktivnim merama neadekvatnovraćamo ono što su naša prevozna preduzeća, bar kada je u pitanju putnički saobraćaj i prevoz putnika, u periodu iza nas uspešno obavila uz izuzetne napore u obezbeđivanju rezervnih delova (zbog sankcija), u obezbeđivanju goriva, nemogućnosti privređivanja zbog uslova u kojima se privređivalo. Ona ne zaslužuju ovakve restriktivne mere i ovakve izmene i dopune, ovog zakona u ovom pravcu.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo, kao što je većina govornika već rekla - ovaj zakon nije reformski, nije sveobuhvatan, ne donosi ništa novo, bar ništa dobro. Uglavnom, sve što je novo, to je negativno, odnosno loše. Ja ću se osvrnuti na dve stvari koje su po mom mišljenju, a i mišljenju moje poslaničke grupe, u ovom predlogu izmena i dopuna zakona loše. Prva stvar je nivo nadležnosti i prava republičke saobraćajne inspekcije, koja je regulisana članom 18. ovog predloga. Naime, u stavu 2. tačka 6. kaže da republički inspektor za drumski saobraćaj ima pravo i dužnost da utvrđuje identitet putnika i lica koja su korisnici prevoza, i to kontrolom ličnih karata. Mislim da je ova mera prestroga, odnosno mislim da se ne može dati saobraćajnim inspektorima ovakvo ovlašćenje. Bilo bi logičnije da se na neki način obezbedi koordinacija MUP-a, da se obezbedi asistencija policije kada se vrši kontrola putnika. Druga stvar su kaznene odredbe ovog zakona. Već je ovde rečeno da su kaznene odredbe prestroge, da su kazne uvećane višestruko. Primera radi samo, ovo je za rubriku verovali ili ne, neke kazne su uvećane čak i 50 puta. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, rekli bismo - već viđeno. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju na teritoriji Republike Srbije je zapravo posledica onoga što se desilo ne znamo kada u parlamentu separatističke vlasti, na predlog separatističke vlasti Mila Đukanovića, u Crnoj Gori. Takvih i sličnih slučajeva je bilo ranije, pogotovo kada ste zbog takvog i sličnih ultimatuma odlagali popis stanovništva. Mi zaista možemo da očekujemo da neće Vlada Republike Srbije da izlazi ubuduće sa ozbiljnim zakonskim predlozima, a naročito ovakav predlog zakona ne može do kraja jasno da definiše, sadržajno, sve ono što je potrebno u oblasti drumskog saobraćaja, već da ćete da se usklađujete zbog toga što je nekada, prošle godine ili već kada, vlast u Crnoj Gori donela zakon koji važi na toj teritoriji, a vi ga sad, otprilike isti, preslikavate. Možda ne u svim odredbama, to verovatno gospođa ministar zna. Sa druge strane, SRS smatra da se nesposobnost aktuelne savezne vlasti, a samim tim i celokupnog DOS-a koji učestvuje u radu savezne vlade i vlast je u SRJ, ogleda u nemogućnosti da Savezni inspektorat za drumski saobraćaj uopšte postoji i da funkcioniše na jedinstvenoj teritoriji naše zemlje. Kasnije, kada budemo govorili o amandmanima, ukazaću na restriktivnost ovog zakona i te sve odredbe. Ali, ono što je tačno su reči jednog privatnika iz Kragujevca, koji je rekao: "Ako krenemo da plaćamo ovakve kazne, možemo da zatvorimo firme".
Reč ima narodni poslanik Branko Ružić, posle njega narodni poslanik Petar Jojić.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, povodom Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju nema mnogo novog da se kaže, ukoliko se uzme u obzir sam manir predlagača koji je, nažalost, postao neizostavno pravilo. Sve se svodi na koncept predlaganja zakonskih rešenja od strane, kako oni sami za sebe vole da kažu, ekspertske vlade, koji je, suštinski, koncept sadržan od represivnih mera koje su imanentne svim zakonskim predlozima, uz, naravno, kozmetičke promene koje treba da, navodno, spolja proizvedu utisak da se radi o nekom novom rešenju. Zaista smo očekivali jedan reformski evropski predlog zakona, nakon zakonskog rešenja iz 1995. godine koje je bilo prelazno i doneseno shodno uslovima u kojima se država u to vreme nalazila. Znamo da smo tada bili pod režimom sankcija tzv. međunarodne zajednice. Osnovna karakteristika ovog predloga zakona sadržana je u članovima od 20. do 26, to su kaznene odredbe i kazne koje su, praktično, uvećane u rasponu od 50 od 5.000 procenata. Takođe, ovim predlogom se otvara mogućnost selektivnog postupanja nadležnih inspekcija pri identičnom prekršaju, što u svakom slučaju ne dovodi do adekvatnog rešenja. Kod određenih saobraćajno-organizacionih rešenja se kao primer miže navesti član 31a koji je uveden u ovom novom predlogu zakona.Postavlja se pitanje zašto prevoznici koji obavljaju vanlinijski prevoz ne mogu da ukrcavaju i iskcravaju putnike na autobuskim stanicama, već to treba da čine po gradskim ulicama, čime ugrožavaju bezbednost učesnika u saobraćaju i stvaraju probleme građanima, odnosno ugrožavaju životnu sredinu. Dakle, imamo buku, izduvne gasove, prljanje itd. Takođe, organizacije ili preduzeća saobraćaja nisu imala mogućnosti da se potpuno upoznaju sa izmenama i dopunama zakona i daju svoje mišljenje na predložena rešenja. Traženo je od strane ovih preduzeća i organizacija da se uradi novi zakon, koji pruža daleko bolje uslove za rad i poslovanje saobraćajnih preduzeća. Međutim, sada se donose izmene i dopune zakona, bez učešća preduzeća, koja u postojećim katastrofalnim uslovima treba da sprovode zakon i uspešnije rade. Očekivalo se, takođe, da zakon definiše javni prevoz putnika, taksi delatnost, opšte uslove prevoza i probleme rada autobuskih stanica, nova koncesiona rešenja i drugo, a ne da glavni akcenat ima višestruko povećanje kaznenih odredbi, koje ne služe za stvaranje reda, već za zastrašivanje i pljačkanje siromašnih saobraćajnih preduzeća. Daju se takođe prava Republičkoj inspekciji da vrši nadzor u međurepubličkom saobraćaju, koji je u nadležnosti saveznih organa i saveznih zakona, jer se radi o prevozu između federalnih jedinica, za šta, naravno, nije nadležna Republika. U osnovi, izmene i dopune zakona razbijaju saveznu nadležnost i stvaraju nove namete na saobraćajna pareduzeća, ne ulazeći u kvalitetno nova rešenja i probleme. Smatram da takve izmene i dopune Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju nisu potrebne i smatram da nam je potreban jedan novi zakon, koji bi uvažio sve relevantne činjenice i zaista pružio adekvatna i prava rešenja. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, očekivao sam da ćemo imati uređeno zakonodavstvo iz ove oblasti, a posebno zakonodavstvo koje se tiče prevoza u drumskom saobraćaju. Ono što je karakteristično u ovom predlogu zakona, vidi se da se ide samo na parče, mi nemamo jedan kodifikovani zakon, koji bi mogao da uredi ovu oblast u celini. Dalje što je bilo nužno učiniti, to je da nemamo ovde prisutne sve institucije i stručnjake iz ove oblasti, da daju svoj doprinos da se izradi jedan valjani zakon. Ovde nije učestvovao, koliko znam, MUP, a pre svega Uprava za bezbednost saobraćaja, koja je trebalo da da najveći doprinos. S druge strane, ne vidim ovde da su usaglašeni ovi propisi sa saveznim propisima. Data su ovlašćenja inspekciji da vrše kontrolu, čak i legitimisanje lica u prevozu, drumskom i autobuskom, što apsolutno ni po jednom zakonu na to nemaju pravo. Postavlja se pitanje: da li će biti ti inspektori uniformisani ili ne, jer se postavlja i pitanje - ko će dati nekome civilu ličnu kartu, kada taj nema obeležja službenoga lica, a dok se on legitimiše, može dobiti čak i batine. To se u praksi često dešava. Kako će taj inspektor moći da izvrši kontrolu i legitimisanje 50 putnika u autobusu i da traži lične karte? On na to nema pravo. Za to su jedino ovlašćeni organi unutrašnjih poslova, pre svega radnici iz Službe javne i državne bezbednosti. Mislim da ima toliko primedbi, da se ja u njih ne mogu stručno upuštati, jer ne vidim ovde neki autoritet, koji je izašao sa predlogom izmena i dopuna ovog zakona. Ne meri se učinak jedne vlade time koliko je donela zakona, uredbi i propisa, nego se meri učinak i kvalitet vlade samo utoliko koliko je ona izradila i potom Skupština usvojila dobrih zakona. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Stevan Kesejić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o prevozu u drumskom saobraćaju, kao i do sada doneseni zakoni, najbolje ilustruje da ministri u Vladi Republike Srbije rade "ko u klin, ko u ploču", ili još bolje, ilustracije radi, da se u Vladi donose takvi zakoni koji su nužni ovom narodu, po onom starom hitu: "ŽenÄ me babo, ilÄ tamburu kupi, u nešto se udarati mora". Zakon o privrednim komorama, koji smo juče usvojili, zahvaljujući DOS-ovskoj većini i određenim poslanicima opozicije, govori najbolje u prilog tome. Zakon koji je danas na dnevnom redu, dakle, Zakon o prevozu u drumskom saobraćaju, je u velikoj koaliziji sa jučerašnjom tvrdnjom ministra Vlahovića, koji je rekao da privredni subjekti ne moraju biti članovi privrednih komora, a u ovome zakonu se govori o tome, odnosno u obrazloženju ovog zakona, da prevoznici, ukoliko nisu registrovani u privrednim komorama, oni su divlji prevoznici i, naravno, podležu sankcijama. To znači da se ministri u Vladi Republike Srbije, možda nikako ne viđaju, kao što ne viđaju ni ove narodne poslanike, pa se čak ne mogu ni dogovarati, ni usklađivati za te zakonske pakete. Ali, vrlo su radi da kažu da su doneli 40, 50 zakona, bitno je da su zakoni doneseni, a da li će biti primenjivi ili ne, to je manje važno. Zbog toga smatram, a i zbog velikih dažbina koje se ovim zakonom spominju, da će biti potrebno da se pojavi Marko Kraljević, da uzore drumove i da janičare protera sa ovih srpskih drumova.
Ima reč narodni poslanik Milorad Mirčić.
Dame i gospodo narodni poslanici, obrazloženje ovog predloga izmena i dopuna zakona jasno govori o čemu mi ovde treba da raspravljamo. Treba da raspravljamo o tome da li će republička inspekcija, pošto u obrazloženju kaže da se rešavaju republički odnosi, da li će inspekcija Srbije imati pravo da uđe u autobus u Brodarevu ili će do kraja Brodareva ulaziti inspekcija Crne Gore, a od Brodareva ima pravo inspekcija Srbije. Drugi krupan zadatak, koji treba ova izmena i dopuna da učini, to je da se reše republičko-pokrajinski odnosi, a to je ono što smo imali priliku, većina nas, da gledamo ranije, iz ranijeg perioda, da nema pravo republička inspekcija od polovine pančevačkog mosta da kontroliše prevoz putnika, jer je to pod ingerencijom pokrajinske inspekcije. To su ključni problemi, a problemi sa kojima se narod suočava, sa kojima se suočava ova Srbija, ti problemi mogu da sačekaju. Bilo bi dobro da je iskorišćena ova prilika, evo ovako, čisto neka mala pomoć od nas srpskih radikala, da ste iskoristili u Ministarstvu specijalne odnose koje ima Republika Srbija sa Republikom Srpskom, da drumski i putnički prevoz Republike Srpske stavite u kategoriju kao domaći prevoz. Onda bi mi, srpski radikali, pozdravili i rekli - evo, bar se nešto promenilo sa ovim izmenama i dopunama zakona. Znamo mi, ne smete vi više ni da kažete - Republika Srpska, smatrate i tretirate ih kao strance, kao da dolaze iz Albanije, zato što vam je Montgomeri podvukao da to više ne sme da se govori, a kamoli u predlog izmena i dopuna da se stavi.
Ima reč narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, očekivani novi zakon nije baš reformski, on je samo poboljšao deo ove materije. Gde su vam eksperti? Očekivali smo da će ovaj zakon vremenski pre biti predložen i dat u proceduru zbog letnje sezone. Divljanja u ovoj oblasti su velika i česta. Ove izmene i dopune nisu baš prava rešenja. Treba radikalno ovu oblast regulisati zakonom, ne ovim, već novim, koji će biti u skladu sa vašim obećanjima. Ovim predlogom se samo popravljaju određene stvari, a ne rešavaju suštinski. Ima nelogičnih komentara u ovom zakonu, a vezani su za rad inspekcijskih organa. Na primer, član 45, rigirozna odluka da inspektor isključuje i čuva vozilo.Zatim, u članu 29, Privredna komora Srbije utvrdiće nove uslove. Pa čemu onda ovaj zakon ako Privredna komora treba to da dograđuje i dorađuje. Ovo nije tehnički zakon, nije potreban za neku sezonu, već je svrha donošenja ovog zakona vrlo jasna: treba da se utvrde granice između Crne Gore i Republike Srbije, i šire.A mi srpski radikali smo protiv tih granica. Dosta nam je nesloge i nejedinstva, pa nije potrebno ni ovim zakonom da se ta nesloga i nejedinstvo poveća. Nekome je palo na pamet, što se uređuje ovim zakonom da prevoznici ne mogu da prevoze putnike na celoj dužini puta, odnosno na celoj dužini linije. To nema nigde.
Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, a posle nje narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođi Milki ću nakon što iznesem ovo što sam imala da kažem odgovoriti da, ukoliko me ona smatra Kosovkom devojkom, ja se time ponosim. Verujte mi, to bi za mene bio veliki kompliment da me tako doživljavate. Vreme, molim vas, od ovog trenutka. Gospođo ministre, mene kao srpskog radikala apsolutno deo vašeg obrazloženja u ovom zakonu, zadovoljava naročito ovaj deo gde kažete da ste od Saveznog ministarstva tražili da donese posebni savezni zakon o međurepubličkom prevozu i da smatrate da se radi o prevozu koji se obavlja između federalnih jedinica, za šta ne mogu biti nadležne republike članice. To je vaš stav koji je apsolutno jasan. Naime, međurepublički prevoz mora biti jedinstveno uređen, a inspekcijski nadzor može vršiti savezna inspekcija, koja jedina može imati ovlašćenja da vrši nadzor na celoj teritoriji. To je istina i sa tim moramo svi da se složimo, tako je i po Ustavu i to je jedino logično. Međutim, šta se dešava? Sada nesposobnost da funkcioniše na saveznom nivou, DOS rešava tako što saveznu nadležnost, odnosno od savezne nadležnosti uzima deo nadležnosti i prebacuje na Republiku. To je za nas apsolutno neprihvatljivo jer smo mi pre svega za jedinstvenu državu. U Crnoj Gori, republički inspektor, jer je Crna Gora donela svoj zakon o drumskom saobraćaju, imaju nadležnost ne samo u međumesnom, međurepubličkom, nego i u međunarodnom saobraćaju. Znači, savezna država nije u stanju da obavlja ovaj deo svoje nadležnosti na celokupnoj svojoj teritoriji, odnosno na delu svoje teritorije u Crnoj Gori. Molim vas, DOS je na vlasti i na saveznom i na republičkom nivou, isti taj DOS, a vi ne možete da se dogovorite da se krećete u okviru Ustava i zakona, već ste počeli, kao i Milo Đukanović u Crnoj Gori, da grabite nadležnosti od savezne države, kako biste je učinili potpuno neopravdanom, neefikasnom, a samim tim i suvišnom. Ovim zakonom ste vi nama pokazali šta su uzroci donošenja ovakvog jednog zakona, a koje su posledice. Posledice su katastrofalne. One vode još većem udaljavanju republika članica federacije.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković, a posle njega Goran Cvetanović.
Dame i gospodo, srpski radikali očekuju da svaki vladin predlog koji bude usvojen u Narodnoj skupštini donese boljitak Srbiji, da zakoni koji se predlažu iz oblasti ekonomije dovedu do smanjenja poreza i doprinosa, kako bi se privredi omogućilo da efikasnije radi, da zakoni iz oblasti socijalne zaštite donesu boljitak onim kategorijama ljudi koji će koristiti prava iz tih zakona, ali smo već navikli da sve što predloži ova vlada i dalje donosi nešto što je loše Srbiji - smanjenje standarda i uslova za rad. Mi bismo, naravno, voleli da podržimo neki predlog Vlade, ali sve češće nam predlažete takve zakone sa kojima apsolutno ne možemo da se složimo, za koje mislimo da će biti štetni ukoliko budu usvojeni. Gospođo ministre, ili gospođo ministarka, kako kaže naša potpredsednica ili potpredsednik Mićić, samo bih vam jedno pitanje postavio: ako se Privrednoj komori Republike Srbije dozvoli i da pravo da odredi opšte uslove za međurepublički prevoz, znači li to da je Privredna komora vladin organ,vladino radno telo ili izvršni organ Vlade? Ukoliko dozvolimo republičkim inspektorima za drumski saobraćaj da smeju legitimisati putnike, hoće li oni biti policajci ili parapolicajci?
Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović, a posle njega narodni poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju je pre svega karakterističan po represivnim merama, te se u njemu predlaže rigorozno povećanje kazni. Ako pogledate, u članu 21. kazna iznosi 400.000 dinara, u članu 22. iznosi 200.000 dinara, tj. u prvom slučaju kazna četiri puta veća od sada važeće kazne, a u drugom slučaju kazna je veća čak 20 puta u odnosuna već propisanu. Potrebno je povećati iznos kazne zbog inflacije koja sada sledi, ali za prekršaje i ne u ovim enormnim iznosima predviđenim u Predlogu zakona. U članu 18. tačka 6. navodi se da republički inspektor za drumski saobraćaj može da vrši, odnosno treba da vrši, to mu je obaveza, legitimisanje putnika, što je moguće jedino od strane organa MUP-a. Ne sumnjam da naš ministar ima dobre veze saljudima koje obezbeđuju druga lica, naročito u Vladi Republike Srbije, i da možda na taj način može da ima adekvatne savete kako da vrši legitimisanje putnika. Sigurno će to svoje pravo i te svoje veze u Republici, odnosno u Vladi da iskoristi, ali zaista ne znam kako može da realizuje na kraju to što je isplanirala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, bledo i neuverljivo obrazloženje predlagača Zakona o drumskom saobraćaju nije me ubedilo da glasam za usvajanje ovog zakona. Mnogo je nedostataka, mnogo odredbi koje će uneti konfuziju u sferu saobraćaja. Drastično povećanje kazni otežaće iovako nezavidan položaj prevoznika u drumskom saobraćaju u uslovima velike ekonomske krize. Mnogi od njih muku muče kako bi obnovili zastarele kamione, autobuse, na kojima su vidljivi tragovi vremena. Nemaju mogućnosti za kupovinu novih, a nemeće se novi problem, rigorozno povećanje kazni. Država je dužna da omogući što bolje uslove za rad, a ne samo da pokazuje jako izraženu želju da na račun svojih građana popuni rupe u budžetu. Vlada Republike Srbije, motivisana odnosom vlada republika Crne Gore i Srbije, pokušava da, osim granice koju je postavila kod Brodareva, utiče na formiranje javnog mnjenja povodom budućeg referenduma u Crnoj Gori i da razdvoji dve republike. Kakva je to zakonska regulativa o drumskom saobraćaju koja, pod izgovorom da štiti jadnu inspekciju koja je navodno u poodređenom položaju, otvara sezonu lova na prevoznike iz Crne Gore. Protiv sam bilo kakvog razdvajanja Srbije i Crne Gore, ma kakvo ono bilo i ma kako se ono zvalo. Šta ima tu privredne komore da regulišu, da utvrde opšte uslove prevoza na teritoriji Republike Srbije. Da li će Privredna komora posle eventualnog usvajanjaizmena Zakona o drumskom saobraćaju doneti novi zakon? Kako će građani Srbije reagovati kada im lokalni inspektor bude utvrđivao identitet, kada im bude tražio ličnu kartu kao da je inspektor MUP-a, a ne saobraćaja? Ko može da vrši pregled vozila i putnika, ko može da vozilo uputi na tehnički pregled? Ima dosta članova zakona koji su nejasni, nedorečeni i koji će uneti konfuziju u sferu saobraćaja. Imala je gospođa ministar dovoljno vremena da napiše kvalitetan Predlog zakona o drumskom saobraćaju, ne samo za letnje ili zimske prilike, i sa njim da izađe pred Narodnu skupštinu. Svi ovi nedostaci koje sam naveo su očigledno želja predlagača da deli dve republike, da deli jedan narod, srpski, na Srbe i Crnogorce i to me navodi da glasam protiv prihvatanja ovog zakona.
Da li se još neko javlja za reč? Ukoliko ne, zaključujem načelni pretres i stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, u načelu. Za 96, protiv 50, uzdržan jedan, nije glasalo 17, ukupno 164 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona u načelu. Po Poslovniku, gospodin Ivković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ipak nas je narod poslao ovde da radimo ozbiljno i da radimo ozbiljan posao. Pogledajte na ekranima ko je sve glasao i pogledajte mesta od četvrtog reda ovde do poslednjeg reda, od drugog reda ovde do poslednjeg reda i videćete da ni blizu broj prisutnih nije blizu kartica. Prema tome, prema članu 82. zahtevam od predsedavajućeg, radi nas, radi naroda koji nas je birao, da se lepo konstatuje koliko nas zaista ima u sali, a koliko je glasalo i da se zna da ima bar 30 glasova lažnih.
To naravno ne možemo da uradimo. Jedino mogu da zamolim službu da prođe salom i izvuče kartice iz poslaničkih klupa, tamo gde nema prisutnih poslanika. Molim službu da, u skladu sa Poslovnikom, sa mesta gde nema poslanika izvuče identifikacione kartice. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, sada imate svega 130 prisutnih. Saberite broj glasova "za" i broj glasova "protiv" i biće veći od broja 131, a vama narod još ulazi. Kako se vi osećate kao predsedavajući?
Ja razumem na šta vi hoćete da skrenete pažnju, ali sada to ne možemo jednostavno rešiti. Ako se slažete, predlažem vam da sledeći put pre glasanja predložite da se stvari dovedu u red, a zatim da se pristupi glasanju, jer sada je nemoguće stvari isterati. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona, pošto su ga prihvatili Vlada i Odbor za saobraćaj i veze, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Pavlović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, nisam iskoristo malopre pravo da se javim po drugi put kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe; ali, pre nego što budem objasnio u čemu je ideja i suština amandmana koji sam podneo na član 1, da dam jedan opšti komentar da je na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o drumskom saobraćaju, kao što ste mogli da vidite, podneto 40 amandmana. Od tih 40 amandmana prihvaćen je sasvim opravdano prvi amandman narodnog poslanika Tomislava Nikolića i prihvaćena su četiri amandmana narodnog poslanika Gorana Vesića. Njega nema ovde i ništa lično nije, principijelno govorim. Uzmite izveštaj i pročitajte. Dakle, ništa lično i nema veze sa imenom Gorana Vesića, ali govorim o tome da je od 40 amandmana prihvaćeno 5, a od tih 5 četiri amandmana su Gorana Vesića, a ostalih 35 amandmana koje su podneli poslanici Socijalističke partije Srbije, Srpske radikalne stranke i Stranke srpskog jedinstva su odbijeni od strane Vlade Republike Srbije i odbora, među kojima čak i amandmani koje je podneo i predsednik matičnog odbora, gospodin Marković. Principijelna je stvar, i to potvrđuje ono što smo prilikom usvajanja drugih zakonskih projekata stalno govorili, da se često ili najčešće usvajaju amandmani koje predlože narodni poslanici parlamentarne većine, a da se najčešće predlozi i amandmani koje podnose poslanici iz parlamentarne manjine ne primenjuju. Sigurno je, i svi smo se složili, da nisu ti amandmani uvek bili loši, nego više puta nije bilo razumevanja da se prihvate naši amandmani, koji su često bili vrlo korektni i vrlo konstruktivni. Što se tiče amandmana na član 1, u mom izlaganju povodom načelne rasprave ja tu stvar nisam posebno potencirao zbog toga što sam imao amandman, ali su o toj stvari govorila pre mene tri poslanika Srpske radikalne stranke. Članom 1, dame i gospodo, kao što ste videli, dodaje se u članu 13. tačka 13. - međurepublički prevoz, i rečeno je da je to prevoz pri čijem se obavljanju prelazi granica između Republike Srbije i Republike Crne Gore. U tom momentu kada se čitalo ličilo je da se radi o granici između dve samostalne države. Amandmanom narodnog poslanika Tomislava Nikolića ta stvar je izbegnuta, pa se kaže da su to administrativne granice. Ta stvar može da se smatra prevaziđenom, ali je najavljivala nešto zbog čega sam podneo amandman da se u članu 1. tačka 15. koja glasi - BIS prevoz jeste obavljanje međumesnog i međurepubličkog prevoza sa dva ili više autobusa istog prevoznika, po istom redu vožnje na celoj liniji, i da se briše tačka 16. - kabotaža, kako je napisano to je prevoz putnika ili stvari između naseljenih mesta na teritoriji Republike Srbije koji obavlja domaći prevoznik ili prevoznik koji ima poslovno sedište na teritoriji Republike Crne Gore, u obavljanju međurepubličkog prevoza. Kao odgovor na mojpredlog amandmana, Zakonodavni odbor je rekao da je to pravno okej, da je pravno moguće, a matični odbor za saobraćaj je odbio da prihvati amandman zbog toga što ga Vlada nije prihvatila. Vlada Republike Srbije nije odgovorila. Znači, amandmannarodnog poslanika Slobodana Pavlovića na član 1. Predloga zakona, koji glasi kako sam i naveo, odbija se iz razloga što obavljanje prevoza sa dva ili više autobusa po jednom redu vožnje ostavlja prostor za potrebe prevoznika na tajnačin što drugi, odnosno treći autobus kojimse bisira (molim vas, u tome je čitava priča), ako nisu obavezni da imaju red vožnje, mogu da menjajutrasu na istom redu vožnje i time ugrožavaju druge prevoznike. U momamandmanu ja sam upravo i napisao da je nepotrebno zadržavati tačku 15. zakona sa... (Predsedavajuća: Pet minuta.) ... sa istim sadržajem, jer ni sadašnjim zakonom nije zabranjeno obavljanje prevoza sa dva ili više autobusa po istom redu vožnje. Ono što je posebno (smatrao sam i smatram i sada) necelishodno je da se u zakon uvodi izraz i terminologija koja se koristi u žargonu vozačko-kondukterskom - BIS polazak,jer je to na neki način šatrovački. Radi ilustracije, recimo, legenda naše narodne muzike Miroslav Ilić odlično interpretira pesmu, publika aplaudira, pozdravlja na bis, on peva ponovo.Nećemo valjda u zakonu o estradi da opisujemo da postoji bis pevanje ... (Predsedavajuća: Šest minuta.) U vezi sa tačkom 16. - kabotaža - predložio sam da se izbriše i vrlo precizno objasnio. Obzirom ...
Gospodine narodni poslaniče, vreme za raspravu o amandmanima je pet minuta. Sada je šest minuta i dvadeset sekundi.
Završiću odmah, kao predstavnik predlagača imam li pravo, završiću za trideset sekundi. Dakle, gospodin Čeda Jovanović je rekao da imaju razumevanja za amandmane, ali ne iz političkih razloga niti pod političkim pritiskom. Moj amandman i moja ideja nisu politički motivisani, a jesu motivisani time da se ne prave razlike u ovom trenutku kada se rešava, izvinite, sudbina savezne države. Ja sam napisao da ne treba da se prave razlike dok su barem Srbija i Crna Gora u istoj državi. Neću da kažem da će se ovim zakonom rešiti problemi odnosa, ali u nedavnom izdanju lista "Politike", žao mi je što nema gospodina Maršićanina, dao je izjavu da organi Republike Srbije ne treba da preduzimaju ni minimalne radnje kojima bi mogli da se ugroze dijalog i rešavanje odnosa između Republike Crne Gore i Srbije u sastavu SRJ. Meni se čini da je ovo taj korak i zbog toga sam predložio da se tačka 16. briše. Hvala i zahvaljujem na strpljenju.
Ako ste govorili kao predstavnik poslaničke grupe, onda zaključujem da predsednik poslaničke grupe Branislav Ivković nije u sali, da je došlo do zloupotrebe kartica u redu broj 8. (Slobodan Pavlović: Pročitajte ovlašćenje.) Razumeli smo se. Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Da.) Narodni poslanik Čedomir Jovanović, pa narodni poslanik Tomislav Nikolić, pa narodni poslanik Branislav Ivković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ne radi se o omalovažavanju predlagača ovog amandmana, odnosno o nekorektnom stavu prema predlogu samo zbog toga što potiče od predstavnika opozicije. Baš naprotiv, mislim da čak i one konstatacije kojima se primećuje da se amandmani poslanika opozicije dupliraju amandmanima predstavnika parlamentarne većine, koji se potom usvajaju, ispunjavaju svoj efekat jer se koriguju naši stavovi. To je naše poslaničko pravo i mi ćemo to pravo primenjivati i ubuduće, s tim što mislim da ste i vi sami svedoci činjenice da se dosta često u parlamentu usvajaju vaši amandmani. Ovde nema nikakvog nekorektnog odnosa prema opoziciji. Prosto, vi od nas tražite da mi negiramo realnost. "BIS prevoznik" i "kabotaža" su zapravo samo konstatacija realnosti. Mi izlazimo u susret. Nama su potrebni funkcionalni zakoni, a ne zakoni koji će sami po sebi ignorisati realno stanje i onda prisiliti ljude koji se bave tim poslom da ulaze u ilegalnu sferu svog poslovnog angažmana. Dakle, BIS prevoz je obavljanje međumesnog i međurepubličkog prevoza sa dva ili više autobusa istog prevoznika po istom redu vožnje na celojliniji. O čemu se zapravo radi? Radi se o situacijama u kojima se, pojavljuje veći brojputnika od kapaciteta prevoznika koji je predviđen za tajred vožnje i koji se, sam po sebi, po istom principu samo duplira. To je u funkciji putnika i to odgovara prevozniku i zašto tako nešto ne omogućiti i ne predvideti zakonom. Kabotaža je takođe nešto što je naša realnost i mislim da je dobro što mi to tretiramo zakonom, jer onda umanjujemo prostor za zloupotrebu i za izbegavanje zakona. Mislim da ćemo razgovarati i o svim drugim vašim inicijativama. Amandman kojim se termingranice pojašnjava pojmomadministrativne granice za nas je prihvatljiv i mi ćemo to vrlo rado učiniti, s tim što, ponavljam još jedanput, nismo želeli da politizujemo ovajzakon, jer je naša realnost upravo granica Republike Crne Gore i RepublikeSrbije koje još uvek čine SRJ.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja mislim da je amandman dobar zato što je trebalo naći prikladniju reč. Predlagač zakona je u pravu što je hteo da definiše jedan odnos između prevoznika i putnika, a to je da ih ima više, da može da uključi još jedno vozilo, ali je reč zaista gruba i morao bih da kažem da je reč iz žargona. Nije reč koju biste mogli da pronađete u pravopisu srpskog jezika. Ozbiljniji problem je kabotaža. Tu se slažem da treba definisati prevoz putnika, bez obzira na to da li je sedište onoga koji prevozi u Srbiji ili CrnojGori u međurepubličkom prevozu. Nesamo što ste definisali pojam kabotaža nego ste odmah rekli i građanima Srbije i građanima Crne Gore - ako uđete u autobus na teritoriji Republike Srbije, moći ćete da uđete samo u autobus koji pripada prevozniku iz Srbije i kome je i početna i krajnja stanica na teritoriji Republike Srbije. To znači, akoautobussa Cetinja krene iz Cetinja u Beograd, on bi trebalo da ima neki dogovor, izgleda, kao što smo nekada radili sa Mađarima pod sankcijama. Ima dogovor sa prevoznikom iz Srbije da onog časa kada ulazi u Srbijuputnici pređu u autobus prevoznika iz Srbije, kome će pisati na polaskuBrodarevo-Beograd. Onda može tajautobus i da staje na stanicama ida uzima putnike i da putnici izlaze. Ako krene sa Cetinja, od momenta kada uđe u Srbiju ne može više da prima putnike. Mogu putnici da izađu, jer su uzeli kartu sa Cetinja, recimo, do Gornjeg Milanovca. Ali, u Gornjem Milanovcu ne sme niko da uđe u autobus, zato što će ova besmislena odredba o zabrani kabotaže biti shvaćena politički, hteli vi to ili ne. Ja sam slušao dok ste bili u opoziciji stalno priče o tome da Milo Đukanović beži od diktatorskog režima u Beogradu, da vuče demokratske poteze, da čuva svoju državu, da čuva građane Crne Gore od strašnog pritiska koji stiže iz Beograda, da je potrebno samo da se promeni vlast u Beogradu, pa će onda Srbija i Crna Gora odmah izgladiti odnose. Evo, vlast je promenjena pre više od godinu dana, a odnosi ne samo da nisu izglađeni, nego smo na nekoliko meseci od referenduma za otcepljenje Crne Gore.Ovo je gurkanje, ovo je odgurivanje Crne Gore na svojevrstan način. Kao što je granica koja je bila postavljena u Brodarevu i koja i dan danas funkcioniše - guranje Crne Gore, tako vam je to i ovaj zakon, i ovaj spor oko toga može li JAT da sleće u Tivat, da li duguje aerodrom JAT-u ili duguje crnogorski prevoznik aerodromu, i tu su odnosi potpuno nedefinisani. Više bih voleo da smo to jednom konačno definisali nego da se ovim zakonom bavimo, ali sad - šta je tu je. Mislim da možete da izbegnete negativne konotacije, negativni utisak. Nemojte da se pravdate time da je ovo odgovor na ponašanje Crne Gore. Da smo mi, dok smo vršili vlast, svaki put odgovarali na ponašanje Crne Gore na isti način, odavno ne bi bilo Savezne Republike Jugoslavije. Srbija je veći član naše federacije. Srbija mora malo i da trpi. Nemojte da vam to bude teško. Interes je tako velik da Srbija može i da se uzdrži i da ne mora da odgovara adekvatno na svaku meru jednog manjeg partnera, koga treba ubediti da mu je interes da ostane u zajedničkoj državi, ukoliko uopšte želi da ima državu. Bolje bismo ih ubedili ako bismo im ukazivali na primer Makedonije, ako ih pitatekako će im izgledati država kroz godinu ili dve, nego tako što im pokazujete kako, evo, čim oni neku meru uvedu i mi smo dovoljno pismeni da tu meru uvedemo.
Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković.
Zahvaljujem se, gospođo predsedavajuća, mada je verovatno u vašim rečima bilo ironije kada ste rekli da nisam prisutan u sali, oko kartice, upravo zbog toga što sam prozivao jednu vrlo neprijatnu situaciju u ovoj sali, a to je činjenica da je zbir glasova za i protiv kod usvajanja Zakona u načelu bio za 25 manji od stvarnog broja kartica i prisutnih u sali kada sam na to upozorio. Znate, nisam ja tužibaba Jeca itd. Radi se o sledećem, draga gospodo, mi smo ovde u Skupštinu izabrani .... [[Žagor.]] Ovde opet neke tetke peglaju, molim vas, dokle će to? (Negodovanje.) Pitajte decu štaznači taj izraz. Molim vas, mi smo izabrani da radimo ozbiljne stvari, da usvajamo zakonske projekte koji opredeljuju građanima Srbije način i stil života, i u privredi i u ličnom životu. I, šta se događa? Sede za šankom ljudi, a neko za 10 pritišće ovde. Znači, to je neozbiljnost. Onda dajte da samo predsednici poslaničkih grupa pritišću ovde, a vi svi ostali ste roboti, izađite lepo u restoran, uzmite dnevnice, završite posao. (Negodovanje.) Hteo bih da se vratim na amandaman narodnog poslanika Slobodana Pavlovića. Ne znam koliko znate, ali upravo danas u Skupštini Republike Crne Gore odbijen je Predlog zakona liberala o referendumu. Znači, jačaju snage zrelih ljudi koji razmišljaju o značaju opstanka Savezne Republike Jugoslavije. Kako mi danas sa izrazom"kabotaža" odgovaramo tim snagama? Mi tim snagama, sa izrazom"kabotaža", koji verovatno niko živ ne razume, odgovaramo na sledeći način - putnik koji sedne u Podgorici u autobus za Beograd ne može da siđe u Čačku, ili Užicu, ili Gornjem Milanovcu. To vam otprilike tako izgleda. Zašto to da radimo? [[Žagor.]] Ako su Crnogorci, molim vas ..... (Glasovi:Nije tačno.) Zbog dobacivanja - nije tačno - reći ću šta sam pročitao. Pročitao sam da na međurepubličkoj relaciji ne može prevoznik da prevozi unutar Republike Srbije između dva grada. Ako se to na srpski prevede, onaj ko kreće iz Podgorice za Beograd ne može da uzme putnika u Užicu i da ga preveze do Čačka. Zbog čega? Ako je to uradio Milo Đukanović u Crnoj Gori, iako to ne znam, zašto to mi da radimo. Zbog čega? Vrlo je osetljiv politički trenutak i predlažem da se usvoji amandman gospodina Slobodana Pavlovića koji će dopustiti da na međurepubličkim relacijama i prevoznik iz Crne Gore može da uzme putnika i da ga preda, kao i prevoznik iz Republike Srbije, da ne bismo davali argumentaciju upravo u političkoj konotaciji da velika Srbija diktira ponašanje. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović - koje je javljanje? Replika, pogrešno je protumačeno izlaganje.
Poštovane kolege, slažem se da je pojam kabotaže i BIS-a možda i suviše uzak i profesionalno mimo našeg uobičajenog rada, ali potpuno ste pogrešno protumačili kabotažu. (Glasovi: Sabotažu.) Ne, ne radi se ni o kakvoj sabotaži. Pokušaću da vam praktično objasnim o čemu se radi, s obzirom da je ovo stvarno tehnički zakon. Mi smo, kao parlament Srbije, dužni da stvorimo takav tržišni ambijent u kome ćemo štititi interese prevoznika sa prostora naše republike, ne ugrožavajući interese bilo koga drugog. Dakle, nije tačno da iz autobusa koji je pošao iz Podgorice ne može da se izađe u Gornjem Milanovcu, Čačku ili u Valjevu. Ti autobusi samo ne mogu da preuzimaju putnike na teritoriji Srbije, jer mi kao parlament moramo doneti zakon koji je u funkciji Republike Srbije i prevoznika koje ovaj zakon tretira. Mi ne ugrožavamo ničije pravo, ali nema puno logike u parlamentarnoj odluci kojom će se dopustiti da na 500 km druma 100 km puta bude na raspolaganju prevoznicima iz Srbije, a 400 km puta prevoznicima iz Crne Gore. Oni koji žele drugačiji odnos moraju taj odnos graditi na tržišnoj logici. Mi smo spremni za nešto tako. Ali, u ovom trenutku mi štitimo interese prevoznika iz Srbije, tako što ne dopuštamo zakonski da se stavi znak jednakosti između 100 km druma u Crnoj Gori i 400 km druma u Srbiji. Kabotaža je stručna ali je ona proistekla iz ekonomske logike. Neprihvatljivo je za nas da unutrašnji prevoz na prostoru Srbije trpi zbog toga što putnike preuzimaju prevoznici sa prostora Crne Gore. Slažem se da o tome možemo da razgovaramo, ali kada se ukinu i sve druge prepreke koje u ovom trenutku postoje, svi drugi limiti kojima se sužavaju prava, i time i ekonomske slobode, prevoznika sa prostora Srbije. Mi smo dužni da odnos između Srbije i Crne Gore postavimo na realne osnove. Svako drugo žrtvovanje i jednog i drugog interesa je žrtvovanje koje može imati kratak efekat. Ali, to je strateški lošije, jer komplikujemo odnose i dovodimodo situacije u kojoj danas mi živimo. Dakle, sređeni odnosi između Srbije i Crne Gore su naš ideal, ali do njih se ne stiže kroz ekonomsku štetu jedne ili druge republike, već, naprotiv, kroz stvaranje zajedničkog interesa koji je prihvatljiv i za jednu i za drugu stranu. Kabotaža je možda stručna, ali ste vi pogrešno to protumačili i ja zbog toga molim ovaj parlament da podrži naš stav.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite. Da li je to bila replika na repliku?
Poštovani gospodine predsedavajući, vama nije jasno, ali ovde se pored kabotaže (glasovi - sabotaže) pominjao - k - od strane poslanika i zaista vama nije lako sedeti i voditi sednicu sa ovakvim ljudima koji prvo brukaju svoje roditelje i njihov metod vaspitanja. (Negodovanje.) Izvinjavam se damama. Ne mislim na muškarce. Da mi zaključimo - prvo, meni nije jasno kako je gospodin Čedomir Jovanović dobio reč, jer nije bila replika, njegovo ime nije pomenuto, niti je pomenuta partija - poslanička grupa, čiji je on predsednik. Ali, u svakom slučaju, ako je dobio reč vrlo se dobro razumelo i ono što je on rekao. Oni koji su sa sedištem u Crnoj Gori stavljaju se u nepovoljniji položaj u odnosu na prevoznike Srbije, a mi pokušavamo da sačuvamo saveznu državu - Jugoslaviju i da građanima Republike Crne Gore i Republike Srbije objasnimo da žive u jednoj državi. Samo se o tome radi i ni o čemu drugom.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić - po Poslovniku.
Vidim da mnogi od vas znaju šta ću da kažem, ali treba reći zbog javnosti. Ovde je pozvana Narodna skupština da se izjasni za jednu jako lošu i definiciju i obrazloženje. Mi smo ovde čuli da treba da se primeni odnos reciprociteta između Srbije i Crne Gore, koliko kilometara ima u Crnoj Gori, da brinemo o tome da je četiri puta više u Srbiji. Nemojte, savezni Ustav SRJ, član 13, kaže: "SRJ je jedinstveno privredno područje i ima jedinstveno tržište. U SRJ privređivanje se zasniva na zakonitostima tržišta". Nemojte sada da uvodite odnos veliki brat - mali brat, pa koliko robe iz Crne Gore, toliko mi u Crnu Goru. To ne radite ni sa Nemačkom. Naš deficit u odnosu na Nemačku je strašan. Nemojte da glasate protiv ovog amandmana, vodeći se činjenicom da treba prema Crnoj Gori da se ponašamo kao prema nekom ko je mali, pa koliko mu mi damo. Glasajte vi protiv amandmana ako vam savest tako nalaže, ali Ustav SRJ govori nešto drugo. Ovo ne može da bude obrazloženje za neprihvatanje ovog amandmana.
Što li ste Poslovnik nosili sa sobom? Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 43, protiv 99, uzdržana četiri, nije glasalo 14, ukupno 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Golub Rajić. Vlada, Odbor za saobraćaj i veze i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju podneo sam amandman na član 2. gde sam predložio da se ovaj član briše, smatrajući da je on potpuno nepotreban, jer kako se inače može koristiti vozilo kome su prilikom inspekcijske kontrole oduzeti saobraćajna dozvola i registarske tablice. U do sada važećem zakonu, to je član 3. koji kaže da se prevoz u drumskom saobraćaju obavlja vozilima koja ispunjavaju uslove utvrđene propisima o bezbednosti saobraćaja na putevima i propisima o standardima za pojedine vrste vozila. U stavu 2: "Vozila kojima se obavlja javni prevoz i prevoz za sopstvene potrebe, moraju se redovno održavati i kontrolisati, radi obezbeđivanja njihove stalne tehničke ispravnosti i bezbednog korišćenja u saobraćaju". U Predlogu izmena i dopuna ovog zakona sada se dodaje stav 3. koji kaže: "Zabranjeno je, za vreme trajanja isključenja, koristiti vozilo koje je u vršenju inspekcijskog nadzora isključeno iz saobraćaja". Smatram da je ovo suvišno jer se to tako i podrazumeva - da za vreme isključenja vozilo ne sme da se koristi. Na to ukazuje i član 19. ovog predloga zakona, to je član 44a, gde se u tački 5. kaže: "U vršenju inspekcijskog nadzora republički inspektor za drumski saobraćaj je dužan i ovlašćen da isključi vozilo kojim se vrši javni prevoz i prevoz za sopstvene potrebe protivno odredbama zakona, odredi mesto parkiranja i oduzme saobraćajnu dozvolu i registarske tablice". Pa, kako se onda može koristiti vozilo? Stoga mislim da vladino objašnjenje koje je dato u odbijanju ovog amandmana nije argumentovano, jer kako je moguće da se za jedno vozilo koriste tablice i saobraćajna dozvola od drugog vozila - jedino ako inspektor ne radi savesno i po zakonu.
Reč ima gospodin Nikolić.
Obično se kaže da od viška glava ne boli. Ali, ovaj amandman treba prihvatiti, ako ni zbog čega drugog, a ono zbog obrazloženja Vlade Republike Srbije, kojim se amandman odbija. O čemu se radi? Predviđeno je članom 2. da se za vreme trajanja isključenja vozila zabrani korišćenje tog vozila. Pazite, kad mu isključi vozilo i oduzme registarske tablice i saobraćajnu dozvolu, zaista me interesuje zašto mu sada kažete da je dalje zabranjeno da on to koristi. Pa, naravno da je zabranjeno. Sada vi idete dalje, kaže - koristiće tablice i dozvolu od vozila koje mu je, recimo, nesposobno za put, neispravno, pa će na onaj kamion ili onaj autobus sa koga su mu skinute tablice, staviti tablice od drugog kamiona, uzeće saobraćajnu dozvolu od drugog kamiona i voziće taj auto drumovima. Kada bi to bilo dozvoljeno, pa da vi sad to zabranite, ali to je zabranjeno drugim zakonima. Zabranjeno je da vi sa jednog vozila stavljate tablice na drugo vozilo i da koristite saobraćajnu dozvolu od nekog drugog vozila. Svako ko vas zaustavi na putu i uporedi tip automobila, broj motora, broj šasije, automatski će vas isključiti iz saobraćaja. Recimo da je to dozvoljeno, a vi baš hoćete da taj auto ne može da ide putevima, pa da kažete da je zabranjeno tom autu. Ali, njemu je zabranjeno, čim su mu skinute tablice i saobraćajna dozvola, onda pada pod udar drugih zakona; s tim što za ovaj član 2, kojim ste zabranili da se taj auto koristi, u kaznenim odredbama niste predvideli kaznu. Samo prenormirate stvar. Sad kažete da je zabranjeno taj auto koristiti, ja kažem da je zabranjeno i drugim zakonima. Ali, ako je ovim zakonom zabranjeno, koja je kazna po ovom zakonu? Da li će prevoznik izgubiti dozvolu na tri meseca, na šest meseci, na godinu dana? Nema kaznene odredbe za nepoštovanje ovoga, nego će biti kažnjen po drugom zakonu, po Zakonu o bezbednosti saobraćaja itd. Mislim da je bespotreban ovaj član 2. i da treba prihvatiti amandman.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 29, protiv 101, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 16, ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Rade Bajić. Vlada, Odbor za saobraćaj i veze i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, gospodine Bajiću.
Obzirom da se zaista radi o samo neznatnoj razlici u interpretaciji mog amandmana i dela teksta koji je unet u zakon, ja povlačim amandman na ovaj član.
Konstatujem da je narodni poslanik Rade Bajić povukao amandman na član 5. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Golub Rajić. Vlada, Odbor za saobraćaj i veze i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosioc amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, podneo sam amandman na član 6, gde sam predložio da se tačka 4. menja i da glasi: "Međurepublički prevoz između naseljenih mesta, od kojih se najmanje po jedno nalazi na teritoriji Republike Srbije, odnosno Republike Crne Gore". U obrazloženju koje sam dao, mislim da ne treba međurepublički prevoz uslovljavati korišćenjem samo autobuskih stanica, jer mnoga opštinska mesta u obe republike nemaju autobuske stanice. Ovaj član 6. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju bolje definiše član 14. važećeg, do sada važećeg zakona, koji reguliše kako se obavlja linijski prevoz; i to: 1) gradski prevoz, 2) prigradski prevoz, 3) međumesni prevoz, i sada se dodaje 4) međurepublički prevoz između naseljenih mesta na teritoriji Republike Srbije i Republike Crne Gore, korišćenjem autobuskih stanica, bez mogućnosti korišćenja autobuskih stajališta. Predložio sam da ovo bude drugačije formulisano, da ne bude uslovljeno korišćenje autobuskih stanica, jer puno opštinskih mesta ih nema. A i zadnji stav važećeg zakona kaže da opština, odnosno grad, određuje stajališta koja mogu da se koriste za linijski prevoz putnika. Obrazloženje Vlade za odbijanje ovog mog amandmana, da bi njegova sadržina omogućila zloupotrebe u postupku registracije i overa redova vožnje u međurepubličkom linijskom prevozu, mislim da ne stoji, jer je smisao amandmana bio da posedovanje autobuskih stanica ne sme biti uslov za međurepublički prevoz, pošto autobuske stanice vlasnicima omogućavaju monopolski položaj, a to je protivustavno. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 28, protiv 94, uzdržanih nema, nije glasalo 24, ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Rade Bajić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Rade Bajić.
Na član 7. podneo sam amandman da se stav 2. briše. Normalno, kada opozicija podnese neki amandman, treba mnogo obrazloženja i mnogo argumenata da bi se prihvatio, ali to se obično ne prihvata, i vrlo je ovde simptomatično obrazloženje Odbora, kad je to odbio. Naime, stav 2. glasi: "Vreme polaska iz početne i krajnje stanice, odnosno autobuskog stajališta i vreme dolaska i polaska na svim autobuskim stanicama i autobuskim stajalištima na liniji, mora biti usklađeno sa vremenom vožnje primerenim za bezbedno odvijanje saobraćaja". A obrazloženje glasi: "Amandman se odbija iz razloga što je odredbom člana 7. stava 2. predviđen novi element za sadržinu obrasca reda vožnje". A gde je taj element u stavu 2, da li ga je neko pročitao i da li ga neko zna? Kao uslov za registraciju i overu reda vožnje u međumesnom i međurepubličkom linijskom prevozu putnika, a u funkciji povećanja bezbednosti saobraćaja u obavljanju te vrste prevoza, pošto je ovo regulisano članom 220. Zakona o bezbednosti saobraćaja, smatrao sam da ovde uopšte ne treba da stoji ovaj član 2, jer je tamo precizno regulisano, a ovde je dato paušalno, pa obrazloženje uopšte nema nikakve veze sa stavom 2. člana 7.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 34, protiv 102, uzdržana dva, nije glasalo 10, ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Đura Lazić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Đura Lazić.
Poštovane kolege narodni poslanici, mojim amandmanom, koji se odnosi na član 8, predlažem da se stav 1. briše. A stav 1. glasi: "U članu 16. stav 1. tačka se zamenjuje tačkom i zapetom i dodaju se reči: a međurepublički prevoz ako ima i zaključen ugovor o zajedničkom obavljanju međurepubličkog prevoza sa prevoznikom iz Republike Crne Gore". Po meni, ovaj stav treba brisati, ne treba da stoji u zakonu, zbog toga što bi ovakvim rešenjem došli u situaciju da prevoznici iz Republike Srbije budu ucenjivani od strane malog broja prevoznika iz Republike Crne Gore. Ako ovaj stav ostane, mi praktično učvršćujemo tu međurepubličku granicu. Mislim da ovaj stav ne bi imao svrhe i ne bi bio u interesu prevoznika i iz jedne i iz druge republike, iz Srbije i iz Crne Gore. Izvinjavam se, u ovom amandmanu takođe sam predložio da se u stavu 4. brišu reči "ugovor o zajedničkom obavljanju međumesnog i međurepubličkog prevoza", a obrazloženje je isto kao i kod prethodnog stava.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 38, protiv 105, uzdržan jedan, nije glasalo 6, ukupno 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miomir Ilić i Zoran D. Nikolić. Vlada, Odbor za saobraćaj i veze i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? Ima reč narodni poslanik Miomir Ilić.
Poštovani narodni poslanici, predložio sam da se ovaj član briše, a obrazloženje je sledeće - u članu 20. postojećeg zakona stoji da će se "polazak iz reda vožnje u međurepubličkom prevozu brisati iz registra i u slučaju kada organ, odnosno udruženje prevoznika, nadležni za registraciju i overu reda vožnje u Republici Crnoj Gori, izvrši brisanje reda vožnje, odnosno polaska iz reda vožnje." Odredbe ovog člana su neprihvatljive, jer dozvoljavaju da se redovi vožnje brišu iz registra na osnovu različitih kriterijuma. Kriterijumi moraju biti ujednačeni, dogovoreni i sigurno fleksibilniji, nego u republičkom saobraćaju (misli se na Republiku Srbiju), pogotovu što najveći broj autobuskih linija između Republike Srbije i Republike Crne Gore ima sezonski karakter. Na početku i na kraju sezone nije ih lako utvrditi, jer su podložni mnogobrojnim nepovoljnim uticajima. Iz tog razloga smatram da je ovaj član ovde neumesan, u Predlogu zakona, i da ga treba brisati. Obrazloženje koje je dala Vlada pri odbijanju ovog amandmana kaže da se ne mogu prihvatiti ovi razlozi, jer se prevoznici u međumesnom linijskom prevozu putnika stavljaju u neravnopravan položaj u odnosu na prevoznike u međurepubličkom linijskom prevozu putnika u slučaju brisanja polazaka iz reda vožnje. Mislim da je ovo neumesno obrazloženje i da ovo treba brisati iz razloga što i u međumesnom linijskom saobraćaju na teritoriji Republike Srbije ovaj zakon sada nije primenljiv. Nije primenljiv iz tog razloga što mi sada teritoriju Republike Srbije imamo kao jednoobraznu, ali od pre nekoliko dana imamo Hekerupovo Kosovo, pa će međumesni i linijski saobraćaj biti na teritoriji Republike Srbije u istom takvom položaju kao što je u ovom slučaju predloženo u ovom zakonskom predlogu. Smatram da amandman treba prihvatiti i ovaj član Predloga zakona brisati. Saglasno članu 82. Poslovnika o radu, molim predsednika Skupštine pre odlučivanja o amandmanu da utvrdi kvorum.
Molim vas da utvrdimo kvorum. Ajmo šetnja, ajmo da se prebrojimo. Molim službu da prebroji prisutne. Nemamo kvorum. Prekidamo sednicu i nastavljamo u ponedeljak u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvujz 143 narodna poslanika. Molim vas da utvrdimo kvorum za rad. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Mihajlo Jagodić, Stevan Lilić, Milutin Prodanović, Miloš Lukić, Višnja Nežić, Dušan Budišin, Zoran M. Nikolić, Dragor Hiber, Miloš Lučić, Sava Popadić, Jakov Stamenković, Išpanovič Ištvan, Živica Predojev, Juhas Atila, Biači Anton, Kermeci Karolj, Branislav Pomoriški, Zoran Bošković, Petar Mišić, Vladan Jovičić, Nebojša Leković i Milija Jovanović. Gordana Čomić je najavila zakašnjenje. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpresednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PREVOZU U DRUMSKOM SAOBRAĆAJU (pojedinosti) Nastavljamo pretres po amandmanu koji su zajedno podneli narodni poslanici Miomir Ilić i Zoran D. Nikolić na član 9. Podsećam vas da je u ime podnosilaca amandmana u pretresu o amandmanu učestvovao narodni poslanik Miomir Ilić. Da bismo znali o čemu se radi, predložio bih da, ukoliko smatra da ima potrebe, ponovo obrazloži amandman. Nema potrebe. Da li neko drugi želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 41, protv 101, uzdržanih nema, nije glasalo 13, ukupno prisutno 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Da ne bih zaboravio, da vas obavestim da će se sednica Odbora za omladinu i sport održati u pauzi sednice u 14,00 sati na II spratu. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Todorović. Vlada, Odbor za saobraćaj i veze i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?