Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 101 narodni poslanik, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Miroljub Stanković. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da pozdravim članove Upravnog odbora Advokatske komore Beograda, koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda. (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.) Izvolite. Ko viče Poslovnik? Izvolite. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Selakoviću i poštovani gosti iz Ministarstva pravde, poštovana predsednice Narodne skupštine, javio sam se da reklamiram povredu Poslovnika Narodne skupštine. Smatram da su povređeni članovi od 105. do 118. Poslovnika Narodne skupštine, kojima se propisuju disciplinske mere narodnim poslanicima i članovi 283. i 284. Poslovnika Narodne skupštine koji se tiču prava i dužnosti narodnih poslanika. Narodnom poslaniku Zoranu Živkoviću po deveti put za redom je jutros zabranjeno da prisustvuje sednici Narodne skupštine i da učestvuje u amandmanskoj raspravi o šest predloga zakona koji se danas nalaze na dnevnom redu. Poštovana predsednice Narodne skupštine, Zoran Živković je na sednici Narodne skupštine, na kojoj mu je izrečena mera udaljenja iz velike sale Narodne skupštine, bio izložen samovolji predsedavajućeg Narodne skupštine, zbog čega je narodni poslanik Zoran Živković izjavio ustavnu žalbu Ustavnom sudu Republike Srbije i moje je mišljenje, poštovana predsednice Narodne skupštine, da bismo mi, ukoliko bismo ovde odlučili da Zoran Živković može da učestvuje na današnjoj sednici Narodne skupštine i na svim narednim sednicama Narodne skupštine, uticali na to da se zaštiti dostojanstvo Narodne skupštine u odnosu na dve stvari. Najpre u odnosu na samovolju predsedavajućeg Narodne skupštine, a onda, poštovana predsednice Narodne skupštine, i u odnosu na mogućnost da Ustavni sud Narodnoj skupštini saopšti da deluje nelegalno, poštovana predsednice. To moramo da sprečimo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Vi ste naveli da su povređeni bezmalo svi članovi Poslovnika od 105. do 118, pozivajući se na odredbe drugih članova Poslovnika. Niste u pravu kao i prošli i pretprošli put. Vi znate da je u skladu sa članom 108. o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik, odnosno predsedavajući u tom momentu. Zbog povrede reda na sednici predsednik Narodne skupštine može da izrekne mere opomene oduzimanje reči ili udaljenje sa sednice. Predsedavajući Igor Bečić je izrekao meru udaljenja sa sednice posle izricanja jedan, drugi put i treći put opomene, zbog reči koje je poslanik Zoran Živković uputio njemu sa svog mesta, obraćajući mu se i govoreći - stoko, evo ispravljaju me – stoko jedna, iako ne znam kako može množina i jednina, ali u redu, stvar poslanika kako razume gramatiku. Dakle, član 108. je vrlo jasan da nema nikakve samovolje predsednika nego je tako utvrđeno Poslovnikom. Drugu meru novčanu je izrekao Odbor za administrativna pitanja, a o sprovođenju kazne stara se generalni sekretar, odnosno Generalni sekretarijat i dok ta mera traje poslanik Zoran Živković će biti neko ko će morati da poštuje odluku ovog doma. Što se tiče ustavne žalbe, kažem da mi nismo nadležni da mi prejudiciramo odluke Ustavnog suda po ustavnoj žalbi koju ste podneli. Sačekaćemo odluku, postupićemo po njoj kada je dobijemo, kada bude donesena. Zahvaljujem. Da li želite da glasamo o povredi Poslovnika? (Da.) Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, Marijan Rističević, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103, član 107. i član 113. Dakle, narodni poslanik ima pravo da reklamira povredu Poslovnika, ali pri tome nema pravo da narušava dostojanstvo Narodne skupštine. Sada ja moram da vama predsedavajuća dokažem da je moj prethodni govornik narušavao to dostojanstvo, a jeste, tako što je pozivao na nepoštovanje Poslovnika, na nepoštovanje procedure. To nije ni poslanički, ni poslovnički čestito iz prostog razloga što član 113. govori da mera udaljenja sa sednice primenjuje se za narednih 20 dana zasedanja, znači, rada Narodne skupštine, od dana udaljenja, odnosno za sednicu na kojoj je izrečena ova mera ako sednica traje duže od 20 dana zasedanja rada Narodne skupštine. Dakle, prethodni govornik je narušio dostojanstvo Narodne skupštine, jer je tražio da se ne poštuje Poslovnik, da se ne poštuje procedura zbog navodne protivustavnosti ovog dokumenta, odnosno Poslovnika, i ja ne mogu da verujem, a nije ni akademski čestito da je moj prethodni govornik govorio protiv Poslovnika koji je donela poslanička grupa kojoj on sam pripada, na čijoj listi je izabran, tim pre što ne mogu da verujem da je takva akademska čestitost pristala da bude na listi onih koji su doneli, po njemu, ovaj protivustavni Poslovnik. Dakle, ne mogu da verujem da je to moguće i time narušava dostojanstvo Narodne skupštine, jer poziva da se ne poštuje Poslovnik koje je donela poslanička grupa, navodno da je ugrožena sloboda izražavanja. Time on hoće da kaže da poslanička grupa na čijoj listi je izabran u dužem vremenskom roku, preko 10 godina je u ovom parlamentu narušavala slobodu izražavanja i za mene je to povreda dostojanstva Narodne skupštine. Ne tražim da se o ovoj povredi glasa, ali da se prethodni govornik na to upozori. Hvala.
Zahvaljujem. Da li je potrebno objašnjenje? Ne, hvala vam. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju Nikola Selaković, ministar pravde, Nela Kuburović, pomoćnik ministra pravde, Čedomir Backović, pomoćnik ministra pravde, Jovan Ćosić, načelnik Odeljenja u Ministarstvu pravde i Zlatko Petrović, viši savetnik u Ministarstvu pravde. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNOM BELEŽNIŠTVU Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovana Jovanović, Jovan Marković, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Dragan Šutanovac, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić, Dušan Petrović, Zoran Živković, Vladimir Pavićević i Dragan Nikolić, kao i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Primile ste izveštaje Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovana Jovanović, Jovan Marković, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučkovići Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Koristiću i vreme poslaničke grupe. Amandman o kom je reč menja predloženi zakon o izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu preciziranjem odredbi koje se odnose na prigovor protiv rešenja javnog beležnika i na žalbu protiv rešenja suda. O čemu se radi? Radi se o našem stavu da je važno precizirati uslove i u smislu samog načina odlučivanja u postupcima koje javni beležnik ima, ali i u rokovima koji su za njega i njegove poslove propisani zakonom kada se dogodi da, kao što kažem u prvom stavu, ako javni beležnik utvrdi da nisu ispunjeni uslovi za sačinjavanje, potvrđivanje ili overu isprave, rešenjem će odbiti da preuzme službenu radnju. To je poznat stav i naša je namera, zahvalna sam, ne mogu da kažemo kolegama, pošto po struci niti sam advokat, niti sam pravnica, ali sam zahvalna na sugestijama, na debati i svim dodatnim informacijama koje su nama dali kada je u pitanju ideja o preciziranju prigovora protiv rešenja javnog beležnika, jer u drugom stavu tražimo - protiv rešenja o odbijanju javnog beležnika da preduzme službenu radnju stranka može izjaviti prigovor nadležnom sudu na čijem području se nalazi službeno sedište postupajućeg javnog beležnika u roku od osam dana od dana dostavljanja prepisa rešenja. U trećem stavu ovaj drugi stav je koliko zaštita prava stranke koja dolazi pred beležnika, toliko i jedan svojevrstan način posebnog prostora za kontrolu i za umanjivanje problema koje stranka može da ima u slučaju kada bilo koji drugi organ, nadzora ili komore, ne može da otkrije postupanje ili javnog beležnika koji je predmet, mogućnost za disciplinske mere. U trećem stavu kažemo – sud je dužan da o prigovoru odluči u roku od osam radnih dana od dana dostavljanja prigovora, u četvrtom – ne postupanje sa stavom tri ovog člana smatraće se nesavesnim radom sudije. Dakle, naš zahtev da stranka bude zaštićena pred beležnikom podrazumeva da i beležnik bude zaštićen pred sudom i tome služe rokovi, da svako svoj posao da bi u roku koji mu je zakonski propisan. Javni beležnik je dužan da donese rešenje iz stava 1. ovog člana u pisanom obliku i to u roku od 24 časa i da ga dostavi stranici u roku od 48 časova od dana kada je stranka pristupila javnom beležniku sa zahtevom za preduzimanje službene radnje. Ne postupanje u skladu sa stavom 3. ovog člana smatraće se i disciplinskim prestupom javnog beležnika u smislu odredaba člana 150. ovog zakona koji nije predmet izmena i dopuna, ali se u slučaju usvajanja ovih izmena i dopuna neophodno na njega pozvati. Drugi deo naših izmena i dopuna odnosi se na žalbu protiv rešenja suda. U četiri stava tražimo protiv rešenja suda kojim se usvaja prigovor stranke i nalaže postupajućem javnom beležniku da preduzme traženu službenu radnju, javni beležnik nema pravo žalbe. To je koliko zaštita stranke, toliko i jasna poruka zakonopisca da se vrlo pažljivo postupa pri odlučivanju o odbijanju postupka zahteva koji stranka ima pred javnim beležnikom. Protiv rešenja kojim se odbija prigovor stranka može izjaviti žalbu nadležnom sudu u roku od 15 dana od dana dostavljanja prepisa rešenja. Sud je dužan da o žalbi odluči u roku od 15 radnih dana od dana dostavljanja žalbe. I poslednjem stavu – ne postupanje u skladu sa stavom 3. ovog člana smatraće se nesavesnim radom sudije. U obrazloženju, kako rekoh, precizirali smo dužnost javnog beležnika da u slučaju u kom odbija preuzimanje službene radnje postupa hitno i u tačno određenom, zakonom definisanom roku. Ove naše predložene izmene i sankcije koje su predviđene članom 150. obezbeđuju da građani mogu s poverenjem da pristupaju za obavljanje svojih poslova, kako javnom beležniku, tako i sa svešću da sud postoji da štiti i stranku, dakle građanina kao stranku, i naravno nadležnosti javnog beležnika u postupku u slučaju da stranka ima nameru prevare ili već šta god smatrao da može da uradi u postupanju pred javnim beležnikom. Predloženom izmenom koja je pred nama nije određen rok u kome javni beležnik donosi rešenje kojim odbija preuzimanje službene radnje niti rok u kome dostavlja to rešenje stranci i prema predloženom tekstu je moguće da javni beležnik iz bilo kog razloga ne donese rešenje kojim odbija službenu radnju i tako da defakto onemogući stranku ili da joj oteža dalji postupak predviđenim izmenama i dopunama ovog zakona. Dakle, čitala sam sve stavove oba član zakona kojim želimo da promenimo član 3. da bi bilo potpuno jasno šta je namera nas kao predlagača amandman, jasni rokovi za javnog beležnika, jasna zaštita oročena prava stranke, jasna zaštita prava beležnika da postupa u skladu sa nadležnostima iz zakona koji mu definiše poslove i sudska zaštita u slučaju da postoji spor koji stranka i javni beležnik ne mogu rešiti, stranka iz razloga što je građanin, a beležnik zato što mu nedostaje prostor za rok u kome daje odbijanje rešenja. Šta je Vlada rekla za obrazloženje? Kaže da se ne prihvata amandman iz razloga što se predlaže rok za javnog beležnika za donošenje rešenja o odbijanju preduzimanja službene radnje. Vlada je mišljenja da je prema rešenju iz Predloga zakona javni beležnik dužan da odmah donese rešenje. Baš zato smo podneli amandman. Kada je odmah? To je znate kao kada nas stranci pitaju – kada je vama popodne? Zato što im partneri sa kojima dolaze u susret kažu – javiću ti se popodne. Pa, pitaju kada je popodne i pitaju šta je tood nedelje, i pitaju šta je to ovih dana. To je naš govor kojim pokazujemo da imamo prostora, da nemamo svest o rokovima. Sada Vlada meni kaže da se amandman kojim predlažemo da se rokovi utvrde, to je dobro za stranku, dobro za javnog beležnika, dobro za sud, da ne treba zato što će se to desiti odmah. Volela bih da se do kraja rasprave u pojedinostima razmisli o ovom našem amandmanu, jer da je odgovor da javni beležnik ima u zakonu propisano od odmah, pa je zato nepotrebno precizirati, ja mislim da će proizvesti štete za javnog beležnika i za stranku. Sa punom svešću da će se ove izmene odnositi na jako mali broj slučajeva, ali nije ideja da kažemo – to se neće dešavati, nego je ideja zakona kojom smo uveli notare u sistem da svaki pojedinac bude pod jednakom zaštitom i kao stranka i kao javni beležnik koji vrši ovlašćenja i ima zaštitu suda koji odlučuje konačno o tome šta se dogodilo sa rokovima u kojima je beležnik odbio da pruži stranci uslugu, da li je stranka postupila kako treba, da li je sudija postupao savesno. Ovi su amandmani koji samo poboljšavaju uslove u kojima treba da se odvija rad i javnih beležnika i suda i nas koji pristupamo javnim beležnicima. Moram da kažem da je tužnije što mi Vlada kaže da je u zakonu, da će on to da radi odmah, nego da li će na kraju ipak odlukom većine ili odlukom predstavnika Vlade biti prihvatanja ovog amandmana. On je pravljen, kako me je naučilo da kažem u dobroj veri i sa željom da što manje postupaka između javnog beležnika i stranke ostavimo na tumačenje, pogotovo oko toga da beležnik odlučuje kada je odmah i kada nije odmah. Hvala vam.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Reč ima Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, a posebno pozdravljam i naše goste iz Advokatske komore, kolege advokate i posebno mi je zadovoljstvo što danas prate rad Narodne skupštine, jer je ovo veoma važno pitanje koje je poremetilo funkcionisanje pravosuđa čitavih četiri meseca u našoj zemlji i krajnje je vreme da se razreši do kraja. Moje kolege poslanici iz poslaničke grupe Boris Tadić SDS-ZZS-ZS i ja podneli smo amandmane i na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu i na ostale predloge zakona iz ovog seta koji je danas na dnevnom redu, razmatranje u pojedinostima. Naši se amandmani uglavnom odnose na neka tehnička rešenja. Nismo hteli amandmanima da zadiremo u suštinska rešenja zato što verujemo da su predlozi zakona koji su pred nama zaista napisani u dogovoru koji je postignut između Advokatske komore i ministarstva i da su ispoštovani zahtevi i nađena mera da se zadovolji u meri u kojoj može i jedna i druga strana. Naime, ovaj prvi amandman se odnosi na član 3. kojim se dodaju naslovi iznad novih članova i novi članovi 53a i 53b i koji regulišu prigovor protiv rešenja javnog beležnika i žalbu protiv rešenja suda. Amandmani se odnose u suštini na to što je u stavu 2. člana 53a predviđeno da se protiv rešenja o odbijanju javnog beležnika da preduzme službenu radnju, stranka može izjaviti prigovor nadležnom sudu na čijem području se nalazi službeno sedište postupajućeg javnog beležnika u roku osam dana od dana dostavljanja prepisa rešenja. U stavu 3. kaže – sud je dužan da u postupku odlučuje od osam radnih dana, od dana dostavljanja prigovora. Isti je slučaj i u članu 53b što se tiče računanja rokova. Mi smo amandmanom predložili da se i u stavu 2. člana 53a i u stavu 2. člana 53b doda reč „radnih“, tako da se računaju i rokovi za stranku po radnim danima. Smatramo da se računanjem rokova za stranke po danima, a za sud po radnim danima stavljaju u neravnopravan položaj stranke koje ulože prigovor i sud koji postupa po prigovorima. To može da dovede do određenog stepena diskriminacije. Ako se ovako računa onda u osam radnih dana za sud, svakako će pasti bar jedan vikend, što znači da je to bar deset dana i to znači da rokovi nisu jednaki u stvari. Nama u suštini i nije jasno zašto je za sud predviđeno osam radnih dana, jer se rokovi računaju na dane, a zna ako kraj roka padne u vikend, odnosno u neradni dan, kako se onda to računa i neću sada da pričam uopšte kako se računaju rokovi, ali smo smatrali da u ovom slučaju treba izjednačiti položaj stranke koja ulaže prigovor i postupanje suda u pogledu računanja rokova. Naš amandman je naravno odbijen, a obrazloženje Vlade je da se amandman ne prihvata iz razloga što su rokovi za postupanje suda po prigovoru, odnosno žalbi, koji su propisani Predlogom zakona primereni. Moram da kažem da ovako obrazloženje u najmanju ruku je neprimereno i da ono predstavlja omalovažavanje Vlade, odnosno ministarstva koje je ovo predložilo Vladi i Skupštine i narodnih poslanika i da pokazuje bahat odnos prema narodnim poslanicima i prema ovoj Skupštini, jer obrazloženje uopšte ne zadire u suštini amandmana. Mi nismo u amandmanu rekli da je neprimeren rok za sud nego da treba da se izjednači način računanja rokova za stranku i za sud u istom članu koji se predviđa. Ovo nije prvi put da dobijamo obrazloženja koja ne daju adekvatne činjenice zašto se ne prihvata amandman i koje su tako uopštenog karaktera, fraze koje su napisane samo da bi se nešto napisalo. Zaista, apelujem da se već jednom prekine sa tom praksom. Zahvaljujem na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Hvala uvažena predsedavajuća. Ministre, predstavnici ministarstva, uvažene kolege advokati, narodni poslanici i poslanice iako sam ja načelno i protiv ovakvog amandmana kao i protiv prvog amandmana koji je obrazložila uvažena koleginica Gordana Čomić, moram ovde napraviti jednu digresiju, pa reći da su po jednom pitanju u pravu, a to je ono što su već iscrpno obrazložili, a tiče se da li neki rok treba da bude propisan u roku od osam radnih dana ili samo u roku od osam dana. S tim, što moram priznati da u procesnom pravu Zakona o parničnom postupku, u Zakonu o krivičnom postupku, u Zakonu o izvršenju i obezbeđenju nigde se rokovi ne propisuju u roku od osam radnih dana nego u roku od osam dana. Hvala.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovana Jovanović, Jovan Marković, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Dragan Šutanovac. Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Amandman na član 5. ima u ovom trenutku jednu potpuno novu osobinu nego što je imao u trenutku kada sam ga sa kolegama podnosila. Naime, amandman u istovetnom tekstu podneo je nadležni Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i meni je to drago. Ako treba da se u Danu za glasanje i ne spomene da smo moje kolege i ja podneli ovaj amandman, meni je i to drago, zato što je važnije šta u amandmanu piše. Tekst amandmana koji je podneo Odbor, koji smo dobili pred početak sednice, i tekst amandmana koji smo podneli mi, identičan je. Obrazloženja nam se razlikuju. Ja sad ne znam da kažem koje mi je obrazloženje lepše. Ali, ovo u obrazloženju Odbora ima nešto lepo, a to je da se u obrazloženju Odbora pominje i amandman koji smo podneli, jer je istovetan u tekstu. Šala mala, parlamentarna. Dobro je da je amandman prepisan, napisan sinhrono i uopšte ne ulazim u to, Veseli me, što će biti ovim amandmanom zakon poboljšan i promenjen na bolje. O čemu se radi? U tekstu amandmana koji smo podneli, u prvom stavu, govori se u nekoliko tačaka o sledećem: „U obliku javnobeležničkog zapisa sačinjavaju se: 1. ugovori o raspolaganju nepokretnostima poslovno nesposobnih lica; 2. sporazumi o zakonskom izdržavanju, u skladu sa zakonom; 3. ugovor o hipoteci i založna izjava ako sadrži izričitu izjavu obavezanog lica da se na osnovu ugovora o hipoteci, odnosno založne izjave, može, radi ostvarenja dugovane činidbe, po dospelosti obaveze neposredno sprovesti prinudno izvršenje, bilo sudskim, bilo vansudskim putem.“ U sledećem stavu se kaže: „Pravni poslovi i izjave iz stava 1. ovog člana koji su sačinjeni u obliku javnobeležničkog zapisa, imaju istu dokaznu snagu kao da su sačinjeni u sudu ili pred drugim državnim organom“. Pretposlednji stav kaže: „Ugovori odnosno izjave kojim se menjaju pravni osnovi nastali zaključenjem ugovora ili davanjem izjava iz stava 1. ovog člana zaključuju se, odnosno daju u obliku javnobeležničkog zapisa“. U poslednjem stavu: „Pravni poslovi i izjave iz stava 1. ovog člana koji nisu sačinjeni u obliku javnobeležničkog zapisa ne proizvode pravno dejstvo“. Takav amandman je podneo i Odbor i on će, pretpostavljam, biti usvojen i u Danu za glasanje, ako već nije prošao proceduru sa Odborom za ustav i zakonodavstvo, pa da prihvatanjem od strane ovlašćenog predlagača, Vlade, postane sastavni deo Predloga zakona i bez glasanja. Obrazloženja koja sam komentarisala da se razlikuju, ne razlikuju se puno, jer se radi o suštinskoj stvari, da se predloženim amandmanom briše tačka 2, koja je glasila: „Ugovori o raspolaganju nepokretnostima lica koja ne mogu da vide, čuju, govore, čitaju i pišu“, zato što je predložena odredba u suprotnosti sa odredbom člana 21. stav 3. Ustava Republike Srbije, što se pominje i u obrazloženju amandmana koji je podneo Odbor. Predložena odredba izjednačava lica koja ne mogu da vide, čuju, govore i pišu sa poslovno nesposobnim licima, čime ih diskriminiše, na osnovu fizičkog invaliditeta koji je takav da je to izričito navedeno kao zabranjeno Ustavom Republike Srbije, a lica koja ne mogu da vide, čuju, govore, čitaju i pišu nisu po samom zakonu poslovno nesposobna. Poslovna nesposobnost je potpuno druga tema. Ona, naravno, ne isključuje da bude i poslovno nesposobno lice koje ne vidi, ne čuje, ne govori, ali, ne može se to uzimati kao definicija kojom ćete ih stavljati u status poslovno nesposobnih lica. Ida nije zabranjeno, logično je, ljudski je da to ne radimo. Znači, ta predložena odredba ne može da predstavlja posebnu meru koju Republika Srbija može da uvede radi uspostavljanja pune ravnopravnosti svih lica i to je predviđeno odredbom stava 21. član 4. Ustava Republike Srbije, zato što ova lica koja ne mogu vide, čuju, govore, čitaju i pišu ni u jednom drugom postupku ili pravnoj situaciji nisu izjednačena sa licima kojima je oduzeta poslovna sposobnost i zato ne mogu da budu izjednačena ni u Predlogu izmena i dopuna ovog zakona. Puna ravnopravnost ovih lica u Republici Srbiji obezbeđuje se obavezom svih organa Republike Srbije da ovim licima obezbede tumača preko koga mogu da se sporazumeju, učestvuju u postupku, i to je, naravno, slučaj i sa javnim beležnicima. U odnosu na nepismena lica, ravnopravnost se obezbeđuje čitanjem ugovora na glas, konstatovanjemsprovođenja ove radnje, činjenice da lice koje zaključuje ugovor nije pismeno i konstatovanjem da je stavljen rukoznak, ali da lice koje je u postupku ima potpunu, nedvosmislenu, jasnu svest o obavezama i o postupcima koji su pred njim kao odgovornost ili dobitak pred javnim beležnikom. U skladu sa iznetom i predloženom odredbom, ukoliko se ne usvoji ovaj predloženi amandman, ovaj deo mog obrazloženja neću ni čitati, pošto je, srećom, Odbor odlučio da usvoji amandman u istovetnom tekstu. Ovim amandmanom se briše i tačka 4. – ugovor o hipoteci i založna izjava, ako sadrže izričitu izjavu obavezanog lica da se na osnovu ugovora o hipoteci, odnosno založne izjave, može, radi ostvarenja dugovane činidbe, po dospelosti obaveze neposredno sprovesti prinudno izvršenje, bilo sudskim, bilo vansudskim putem, zato što je predložena odredba u suprotnosti sa članom 67. Ustava Republike Srbije i to je izostavljeno iz prvobitnog i originalnog Predloga izmena i dopuna Zakona o javnim beležnicima, amandmanom koji je usvojio Odbor za pravosuđe, a u istovetnom tekstu podnela ja i moje kolege. Za poboljšanje ovog zakona podnošenjem amandmana založili smo se kolege Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovana Jovanović, Jovan Marković, Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Dragan Šutanovac. Još jednom, pošto je ovo poslednji amandman koji imam podnet na Predlog izmena i dopuna Zakona o javnim beležnicima, želim da javno zahvalim svim poslanicima, prijateljima i ljudima koji svojom dobrom voljom kontaktiraju i nas poslanike i šalju svoja mišljenja, svoje predloge, svoje opaske o tome šta treba uraditi u zakonu. Što naš dijalog bude temeljitiji, više utemeljen na činjenicama i što više budemo čitali, to ćemo bolje razumeti koliko je važno da slušamo i one koji ne sede u ovoj sali, a imaju znanja koja mi možemo iskoristiti. Ja sam im na tome zahvalna, kao što sam zahvalna kolegama iz Odbora za pravosuđe na podnošenju amandmana u istovetnom tekstu i svima nama koji ćemo za ovaj amandman glasati u Danu za glasanje. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsednice. Imajući u vidu da smo na sednici Odbora za pravosuđe, koja je održana neposredno pred današnje zasedanje Skupštine, jednoglasno podržali ovaj amandman Odbora, onda je to potrebno istaći i na današnjoj sednici, da zaista Odbor nije imao nijedan jedini problem i da su svi članovi Odbora za pravosuđe bezrezervno podržali ovakav predlog. Ja ću istaći naročito podršku poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, u tom pravcu da je upravo ovim amandmanom otklonjeno nešto na šta je ukazivao i Zaštitnik građana, odnosno Ombudsman, a to je poštovanje načela zabrane diskriminacije. U tom pravcu zaista moram da istaknem bezrezervno uverenje, pre svega sa stanovišta Advokatske komore, da ni Advokatska komora, a ni Ministarstvo pravde prilikom zaključenja sporazuma nisu imali intenciju da se normira ovakav tekst zakona, koji bi podveo pod sumnju određene kategorije lica, kategorije lica koja imaju takozvani hendikep, da se stave u jedan diskriminatorski položaj. Zaista je bila motivacija sasvim drugačija, a ta motivacija je bila sa daleko većim stepenom pravne sigurnosti i daleko većim stepenom pravne zaštite za takva lica, imajući u vidu da bi ugovori koje one sačinjavaju trebalo da imaju formu javnobeležničkog zapisa, u smislu zaštite interesa tih kategorija lica, a ne u smislu njihove diskriminacije. Međutim, ono što je nesumnjivo tačno, tačno je da ova lica ne mogu biti izjednačena sa kategorijom poslovno nesposobnih lica, niti to hendikepirana lica zaslužuju. U svakom slučaju, podrška ovom amandmanu je nesumnjiva, nedvosmislena i pozdravljamo i Odbor za pravosuđe i poslanička grupa Socijalističke partije Srbije podržava i stav prethodnice, moje uvažene koleginice Čomić koja je istakla ono što zaista i stoji. Hvala.
Zahvaljujem. Olgica Batić, po amandmanu.
Hvala. Mislim da je gospodin Neđo Jovanović, delom dobro obrazložio i naravno, na Odboru smo se saglasili zapravo da ovakav amandman Odbora u sebi sublimira i amandmane koje je podnela grupa poslanika koje je uvažena koleginica Gordana Čomić i navela, iz razloga što smo potpuno saglasni da bi ostajanje ovakvog jednog člana u predloženim izmenama i dopunama, zapravo predstavljalo direktno kršenje Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom, a koje je Republika Srbija ratifikovala još od 2009. godine. Naravno, takva jedna diskriminatorska odredba osim toga, što je samim tim po svom nazivu, dakle diskriminatorska, javni beležnici nikako nisu ovlašćeni, nikako ne mogu biti ovlašćeni da meritorno utvrđuju navedene činjenice, a koje se konkretno navode predlogom zakona koji se ovakvim amandmanom Odbora, ali i amandmanom grupe poslanika DS, otklanjaju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, gospodine ministre, članovi Ministarstva, uvažene kolege koje su diskutovale o tome da je amandmanom Odbora prihvaćen amandman grupe poslanika DS, ispustili su da kažu da istovremeno tim amandmanom Odbora obuhvaćen je i amandman gospodina Đurišića i grupe poslanika koji su podneli, jer istovremeno Odbor je morao proceduralno da ne prihvati amandman gospodina Đurišića i grupe poslanika, jer se radi o istim, a objedinio svojim amandmanom i amandman gospodina Đurišića i grupe poslanika i Gordane Čomić, i grupe poslanika. Tako da je to amandman koji u sebi sadrži i jedan i drugi amandman koji su podnele ove dve grupe poslanika. Treba reći da je ovaj amandman prihvaćen, između ostalog i što su stigli zahtevi od strane organizacija koje štite invalidna lica, lica sa slabim vidom, i td, da ne nabrajam sve. Na taj način smo izašli u susret svim tim organizacijama, a istovremeno i prihvatili amandmane koje su uvažene kolege poslanici podneli, i na taj način smatramo da će tekst zakona biti poboljšan. Siguran sam i da gospodin ministar će prihvatiti u ime Vlade ovaj amandman i da on postane sastavni deo zakona. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovana predsednice. Gospodine ministre, samo želim da kažem da, evo, ovaj amandman i današnji rad pokazuje važnost parlamentarne rasprave. Važnost da se zakoni u parlament dostavljaju na vreme, i da ako vremena ima dovoljno, svaki zakonski predlog može da se poboljša, pa i ovaj. Mi smo za upoznavanje sa ovim zakonom od njegovog dolaska u Skupštinu do početka rasprave i trenutka do kad smo mogli da damo amandmane, imali nešto malo više od 24 sata. I ako su ove predloge izmena i dopuna zakona, da kažem, četiri i po meseca, radile, odnosno nisu toliko radile, ali sigurno jedno dva meseca, radile i usklađivale radne grupe predstavnika Ministarstva pravde, Advokatske komore, znači vrsni pravnici, ipak se pokazuje da su neke stvari, nisu se možda najbolje predvidele i da amandmanima poslanika, u ovom konkretnom slučaju iz dve poslaničke grupe, pa je te amandmane Odbor za pravosuđe objedinio u jedan amandman, mi ćemo unaprediti Predlog zakona u jednoj vrlo značajnoj oblasti. Samo želim da napomenem, ponovo, i da istaknem, zašto je važno da parlament ostvaruje onu ulogu koju radi, da radimo u primerenim rokovima, jer tako ćemo poboljšati zakone i tako će građanima ove zemlje, na kraju biti bolje. Imaće kvalitetnije zakone, zakone koji će bolje da štite njihove interese i da im omogući da na kvalitetniji način ostvare prava. Zato pozivam ministra, da u budućem radu, ako ga bude, pošto vidim da ostavke i dalje nema, prekine sa praksom da nam šalje zakone po hitnom postupku, zakone koje dobijamo 24 sata plus jedan dva sata pre početka rasprave, jer ćemo onda izbeći situaciju da tri četiri puta u roku od nekoliko meseci usvajamo jedan te isti zakon, kao što je ovaj Zakon o javnom beležništvu, o kome danas raspravljamo, je na dnevnom redu treći put, u poslednjih pet, šest meseci. Hvala.
Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Hvala, uvažena gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, pažljivo sam saslušao sve prethodne govornike po ovom amandmanu, i moram da reagujem. Slažem se u jednoj stvari, dakle zaista ovaj predlog izmena i dopuna zakona pisali su vrhunski pravni stručnjaci. Žao mi je što predstavnici udruženja koji su se požalili i uputili dopis nisu konsultovali te pravne stručnjake, jer je diskriminacija lica koja ste pomenuli, bila nešto što apsolutno, apsolutno nije predloženo ozakoni ovom izmenom i dopunom, a reći ću vam i zašto. Ako su pojedinci toliki borci, da li bili iz opozicionih ili pozicionih stranaka, za prava lica koja ne vide ne čuju, i koja su obuhvaćena ovim predlogom zakona, kako to ne reagovaše na Zakon o vanparničnom postupku, gde su pod znacima navoda, diskriminaciji bila izložena ista ta lica. Dame i gospodo narodni poslanici, do 1. septembra ovakav režim je postojao za ova lica pred vanparničnim sudijom u svakom sudu, i oni nisu mogli da sastave ni jedan ugovor o prometnu nepokretnosti bez vanparničnog sudije, čiju ulogu preuzima sada javni beležnik. Da li ste svesni, ja ću ispoštovati i predlog Odbora i sve što Narodna skupština usvoji, ali usvajanjem ovog amandmana, imovinski pravni interesi ovih lica se dovode u lošiji položaj nego položaj u kojem su bili do 1. septembra prošle godine, odnosno do trenutka usvajanja ovog zakona. Jer, vrlo jasno se kaže da je pozitivna diskriminacija dozvoljena u slučajevima kada je to potrebno radi zaštite imovinskih, pravnih i drugih interesa lica koja su mimo svoje volje, u jednom delu u neravnopravnijem položaju. Izvinite što sam duže govorio, toliko mi je ograničeno vreme.
Pustila sam zbog važnosti odgovora. Na član 5. amandman je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Da li neko želi reč?(Ne.) Ministre, potrebno je da se izjasnite da li prihvatate amandman.
Prihvata se amandman Odbora.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogradnović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. U sklopu diskusije koja je bila ranije i amandmana koji su podneti na član 5. pre nego što smo znali za amandman Odbora, naša poslanička grupa je podnela amandman na član 5. kojim se reguliše koji pravni poslovi se sastavljaju u obliku javno beležničkog zapisa. Tim amandmanom smo predložili da se u stavu 1. u tački 1. i 2. reč „ugovori“, zameni rečju „ugovor“, a u tački 3. reč „sporazumi“, da se zameni rečju „sporazum“. Predloženim amandmanom se uvodi rešenje koje je u skladu sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa, jer prema ovim pravilima propisi se pišu u jednini kad god je to moguće, što je u nekim članovima predlagač poštovao, ali nije poštovao u svim članovima. Ovaj naš amandman je usvojen, ali ja ne mogu da izrazim zadovoljstvo što je amandman usvojen, bila bih zadovoljnija kada bi predlagač temeljnije pripermao propise i kada nam ne bi stizali predlozi zakona sa ovakvim tehničkim greškama i kada ne bi stizali u hitnom postupku, jer u roku od 24 sata zaista je teško ispraviti i sve tehničke greške, a baviti se pre svega suštinom. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre gospodine Selakoviću i poštovani gosti i gošćo iz Ministarstva pravde i poštovana predsednice Narodne skupštine, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 7. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu. Pokušaću da obrazložim još jednom ovaj amandman, budući da je Vlada odbila da prihvati naš amandman, ja ću komentarisati obrazloženje Vlade uz dve prethodne napomene, ministre Selakoviću. Molim vas da u dijalogu sa narodnim poslanicima ne koristite argument - a što ne reagovaste ranije? Mi diskutujemo o nečemu kao što ste malopre uradili gospodine Selakoviću, mi diskutujemo o nečemu što je sada na dnevnom redu, nemojte da nas vraćate u prošlost, gledajmo u budućnost gospodine Selakoviću, reagujmo na ono što je sada tema. Gospodine Selakoviću, molim vas, nemojte ovde kada se naljutite zbog nečega da vičete na narodne poslanike i tu bi predsednica Narodne skupštine možda mogla i da interveniše, ako zaključite da zbog nečega niste u pravu, kažite – nisam u pravu, a nemojte umesto toga da se ljutite, gospodine Selakoviću. To su bile dve prethodne napomene. Sada bih pokušao da obrazložim naš amandman na član 7. Evo, u članu 7. mi hoćemo da se menja stav 2. U tom stavu 2. piše – u obliku javno-beležnički potvrđene(solemnizovane isprave), zaključuju se naročito; i sada imamo u tri tačke šta se zaključuje. Mi smo predložili da se taj stav člana 7. ovog Predloga zakona menja i da glasi ovako – u obliku javno-beležnički potvrđene (solemnizovane isprave); i sada sledi naš dodatak za koji smatram da treba ipak da bude prihvaćen - odnosno isprave na kojoj su overeni (legalizovani) potpisi ugovornih stranaka ili jedne stranke u jednostranom pravnom poslu, u skladu sa zakonom kojim se uređuje overavanje, potpisa, rukopisa i prepisa, zaključuju se, odnosno potvrđuju se naročito; i onda slede tri tačke kao što stoji u stavu 2. član 7. To je naš predlog. Mi smo obrazložili naš predlog, ja mislim veoma jasno i zapisali smo u jednoj rečenici sledeće – smatramo da obe forme solemnizacija i legalizacija treba da budu ravnopravno ovde zastupljene, čime se posebno uvažava pravna tradicija naše države i mi smatramo da to jeste jedan veoma važan argument. Vlada je odbila ovaj amandman. Obrazloženje Vlade je sledeće – ne prihvata se amandman iz razloga što se odredba člana 7. Predloga zakona kojim se menja član 93. Zakona o javnom beležništvu, odnosi na potvrđivanje (solemnizaciju) privatne isprave, a ne i na overu potpisa stranaka ne ispravi. Ali, ja vas molim onda, pošto nisam zadovoljan ovim obrazloženjem, da se gospodine Selakoviću možda dodatno precizira kako se ovo obrazloženje može koristiti da se apsolutno poništi naše obrazloženje kojim tražimo da obe forme budu ravnopravne čime se uvažava naša pravna tradicija. Dakle, na osnovu ovoga što ste vi rekli, ja ne vidim snagu argumenta, vidim samo jedan stav kao što smo i mi mogli da kažemo samo stav menjamo to i to. Možda ja ne razumem neke stvari, ja nisam pravnik, ali gospodine Selakoviću, ja sam i u avgustu kada smo razgovarali i početkom novembra kada samo razgovarali o istim stvarima, ja sam vas pokušavao da ubedim u drugi pristup. Govorio sam i tada sa zadrškom, nisam pravnik, a pokazalo se da vi kao pravnik grešite. Ja se sada čudim kako malo opreznije i pažljivije ne pristupate obrazlaganju toga zašto Vlada ne prihvata neke amandmane opozicije? Gospodine Selakoviću, vi ste u obrazloženju ovog Predloga zakona ovde rekli – usvajanjem ovih predloga zakona završava se štrajk advokata, a ja sam vam rekao gospodine Selakoviću, mi veoma cenimo to što su advokati uspeli da se izbore za pravnu sigurnost i vladavinu prava, ali smo i vama gospodine Selakoviću i advokatima poručili da se zakon uvek tiče udovoljavanja interesa adresata, a adresati su ovde gospodine Selakoviću, građani Republike Srbije, to znači da mi treba ovde pažljivo da razmislimo i o tome da li da se usvoje neki amandmani čijom sadržinom se utiče na to da bude bolje ostvaren interes građana Republike Srbije. Gospodine Selakoviću, pazite, vi ste i do sada i naše i predloge advokata uglavnom odbijali, ja mislim, na jedan arogantni način. U načelnoj raspravi, uglavnom ste se makar u odnosu na mojih 11. teza, ovim predlozima zakona, branili ćutanjem, ministre Selakoviću. Kako to ministre Selakoviću? Ovde ste malte ne skoro pa dobili tretman i statut jednog Fojerbaha, a niste se udostojili da odgovorite na te primedbe, da obrazložite malo preciznije zašto ne prihvatate neke amandmane, gospodine Selakoviću i osim toga, vi ste rekli ovde, ja sada to koristim kao argument za usvajanje našeg amandmana na član 7, vi ste rekli ovde, zapisao sam, da vama nije problem da kažete – pogrešio sam; kada pogrešite. Gospodine Selakoviću, da lis te grešili u prethodna četiri i po meseca, molim vas da nam povodom rasprave o amandmanu Zorana Živkovića i mene na član 7. ovog prvog Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu, to kažete? Kažite gospodine Selakoviću – pogrešio sam; a u našoj raspravi ovde i u daljim raspravama, hajde zajednički da se trudimo da se ne prave slične greške i slični propusti. Gospodine Selakoviću, arogantni pristup neće doneti zadovoljenje interesa adresata ovih zakona, odnosno građana Republike Srbije. Taj arogantni način neće ni dalje zadovoljavati naše advokate koji su se borili i ja vas zato pozivam da promenite pristup, a taj pristup menjate na dva načina, ja mislim. Prvo, pokazivanjem jedne odgovornosti i ozbiljnosti u odnosu na pisanje obrazloženja zašto se amandmani ne prihvataju, a možda i važnije, gospodine Selakoviću, tvrdnjom – pogrešili ste. Kažite to konačno ovde. Hvala.
Hvala. Potrošili ste vreme inače za diskusiju. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Pavićević je verovatno u želji da pojača svoju argumentaciju protiv predloga zakona i protiv ministra pravde, gospodina Selakovića, koristio termine teza i ako se ne varam, u prilog svoje argumentacije istakao 11 teza protiv Predloga zakona kojim se menja Zakon o javnom beležništvu i sada je spomenuo Fojerbaha. Ludvig Fojerbah je bio nemački filozof iz 19 veka, a „Teza o Fojerbahu“ je napisao Karl Marks. Sad pitanje je za gospodina Pavićevića, budući da on pripada stranci koja je po ideologiji potpuno suprotna Marksizmu, da li to znači da je kod njega sada došlo do kopernikanskog obrta i da je od jednog liberala, evropejca, građanskog političara, postao zagovornik marksističke filozofije? Da li to znači da ćemo na nekoj od narednih sednica da slušamo tirade o „Kapitalu“, o tome da proleteri svih zemalja treba da se ujedine, o tome da treba srušiti buržoaski poredak u Republici Srbiji?Da li to znači da ćemo u mesto himne „Bože pravde“ čuti predlog da se ovde intonira „Internacionala“, itd? Ono što vi gospodine Pavićeviću ne razumete, a to vam je u predlogu Vlade veoma jasno napisano, odnosno u obrazloženju Vlade zašto ne prihvata vaš amandman, članom 93, odnosno odredbe člana 7. predloga zakona kojima se menja član 93. Zakona o javnom beležništvu, odnose se na potvrđivanje, odnosno na solemnizaciju privatne isprave, a ne na overu potpisa stranaka na ispravi. Drugim rečima, izvinite ako grešim, ali drugim rečima čini mi se da ni vi i gospodin Živković ne razumete razliku između solemnizacije i legalizacije. Solemnizovati, odnosno potvrditi sadržinu jedne privatne isprave znači meritorno se upustiti u sadržinu same isprave, utvrditi da li je tačno ono što u ispravi piše. To je solemnizacija. To je pretvaranje, odnosno davanje karaktera javne isprave jednoj ispravi koja je izvorno privatna. Legalizacija, odnosno overa potpisa znači da javni beležnik samo utvrđuje da je isprava potpisana od onog lica čije se ime i prezime na ispravi navodi. Dakle, solemnizacija je jedan pravni institut, a legalizacija, odnosno overa potpisa je potpuno drugi i potpuno različit pravni institut. Ono što vi takođe, čini mi se, ne znate, solemnizacija kao pravni institut u pravnom sistemu Republike Srbije je postojala i mnogo pre donošenja Zakona o javnom beležništvu, od 2011. godine, i pre ovih izmena Zakona o javnom beležništvu o kojima danas govorimo. Na primer, postojala je u Zakonu o nasleđivanju iz 1995. godine, ako se ne varam. Tim zakonom je predviđeno da ugovor o doživotnom izdržavanju sastavlja sudija. Sudija nakon što sastavi ugovor pročita ugovor o doživotnom o izdržavanju ugovornim stranama i nakon toga se pristupa overi potpisa na tom ugovoru, tako da ovo nije neka ekskluzivna novina u našem pravnom sistemu. Druga je stvar što pojedini poslanici za određene pravne institute ne znaju, ali, znate, ja se svojim neznanjem nikad ne bih hvalio. Pre nego što se upustite u jednu materiju koja nije izvorno vaša, jer vi ste Marksista, a vi se bavite marksističkom filozofijom, vi ste nas podsetili na Marksove teze o Fojerbahu, na načela dijalektičkog materijalizma. Ima jedna lepa knjiga, gospodine Pavićeviću. Takođe ju je napisao Karl Marks, spada u njegove rane radove. Zove se „Sveta porodica“ sa podnaslovom „Kritika kritičke kritike protiv Bruna Bauera i kompanije“.E time se vi bavite, gospodine Pavićeviću. Vi dajete kritiku radi puke kritike. Suštinski se apsolutno niste upustili u sadržinu Predloga zakona, ali slobodno vi nastavite da kritikujete Bruna Bauera i kompaniju, slobodno se vi pozivajte na Marksa. Niste jedini koji se vraćate svojim idejnim korenima.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministre Selakoviću, poštovani gosti i gošćo iz Ministarstva pravde, tri su stvari koje u replici gospodinu Martinoviću sada ovde želim da kažem. Veoma je dobro, i to je prva stvar, što u ovoj Skupštini konačno razgovaramo o političkim idejama u parlamentarnoj praksi. Moje iskustvo u radu i diskusijama sa poslanicima Napredne stranke se stalno vraća neku prošlost, vi, bivši režim, a konačno sada imamo makar i preko Marksa. Druga stvar, gospodine Martinoviću i gospođo predsednice, za Karla Marksa na ovoj strani zadužen je, samo da vas obavestim, gospodin Borislav Stefanović, gospodine Martinoviću, a ne ja. Dodatna informacija, samo da znate, manifest Komunističke partije Karla Marksa najpre je mogao da se kupi za funte, a ne za rublje, gospodine Martinoviću. Na zapadu je to prvo čitano, gospodine Martinoviću. Treća stvar, moramo ovde jednu korekciju. Ne znam zašto vi branite ministra Selakovića, koji se brani ćutanjem u odnosu na ovih 11 teza? Nisam ja rekao da je to 11 teza o lošem predlogu zakona. Ja sam rekao da je to 11 teza o neodgovornom ministru pravde Nikolu Selakoviću, gospodine Martinoviću. Ako već govorimo o političkim idejama u parlamentarnoj praksi, red je ovde da se pažljivo slušamo da precizno saopštavamo ono što je naš stav i naše mišljenje. Molim vas, nisam ja gospodina Selakovića posvetio sa Fojerbahom. Ja sam ovde, gospodo i gospođo predsednice Narodne skupštine, rekao da je gospodin Selaković skoro pa dobio tretman Ludviga Fojerbaha, gospodine Martinoviću, skoro, i to je velika razlika, poštovana gospodo. Hvala.
Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospođo Gojković. Gospodin Pavićević je delimično u pravu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Hvala.) Tamo gde ste u pravu, gospodine Pavićeviću, ja nemam problem da to kažem. Dakle, tačno je da je manifest Komunističke partije objavljen prvo u Londonu i mogao je zaista prvo da se kupi za funte, a ne za rublje. To je tačno. Ono što ste preskočili da kažete to je da je taj komunistički eksperiment ipak prvo isproban u Rusiji, a ne na zapadu. Na zapadu ga nisu prihvatili. Što se tiče Demokratske stranke i gospodina Stefanovića, koga ste spominjali, ajde ja sada da ne budem tumač njihove ideologije, Demokratska stranka je 1989. godine nastala kao klasična građanska politička stranka. Demokratska stranka se i danas poziva na svoje slavne prethodnike, Ljubu Davidovića i Milana Grola. Ako mi objasnite kakve veze Ljuba Davidović i Milan Grol imaju sa komunizmom, evo ja ću priznati da ništa o srpskoj političkoj istoriji ne znam i rado ću doći na vaša predavanja. Samo još jedna napomena, gospodine Pavićeviću. Ovde su pojedini poslanici bivšeg režima spominjali da treba da se donese zakon o zaštiti od straha. Taj predlog zakona je svojevremeno predlagao Dragić Joksimović, poslanik Demokratske stranke u Skupštini Kraljevine Jugoslavije, inače advokat Draže Mihajlovića u postupku koji je vođen 1946. godine. Ako mi objasnite da Dragić Joksimović i Draža Mihajlović imaju veze sa marksizmom, sa tim što je manifest Komunističke partije, objavljen prvo u Londonu, a ne u Moskvi, opet ću vam se izviniti i reći da o srpskoj političkoj istoriji ne znam ništa.
Hvala. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Otvaramo novi krug replika. Vas dvojica ste dosta razgovarali o Marksizmu. Daćemo reč Borislavu Stefanoviću. (Vladimir Pavićević, s mesta: Molim vas, sada imamo jednu dobru debatu.) Nemojte me moliti, molim vas. Želim da se vratimo na zakon, ali moram da dam reč Borislavu Stefanoviću. Otvaramo novi krug replika. Spomenuli ste ga dva puta da je on zadužen za marksizam. Moram da dam reč.
Dobro, nisam se zbog toga javio. Javio sam se na repliku gospodinu Martinoviću. Dakle, nema Demokratska stranka veze s komunizmom, tu ste jako pogrešili, inače se ne bih javio, niti imaju Grol i Davidović itd. Mada, bilo je tu i dr Ribara i gospodina Smiljanića. Bilo je tu raznih ljudi, znate. U našoj stranci se uvek negovala sloboda mišljenja i govora. Ne znam kako je kod vas? Ono što znam jeste da smo mi ponosni na sve te tradicije i na borbu i slobodarstvo, bez obzira na levičarsko opredeljenje. Nemojte brkati te dve stvari. Isto tako, koliko Ljuba Davidović i advokat koji je branio Dražu Mihajlovića imaju veze s komunizmom, zamislite koliko ima veze Vojislav Šešelj sa Nikolom Pašićem. Takva ista veza vam je ovde koliko između Vojislava Šešelja i Nikole Pašića. Evo, ako mi objasnite vezu između ta dva, ili Aleksandra Vučića i Nikole Pašića ili Vebera ili ne znam koga već, ili Lutera. Lutera plus dve godine, pošto ne može nikako da ubode datum. Dakle, ja mislim da je ova rasprava sada otišla u potpuno nepotrebnom pravcu. Ja se radujem i volim da pričam o ideološkom opredeljenju, volim da razgovaramo o vrednosnim stavovima, volim da razgovaramo o političkim platformama i programima naših partija, ali mislim da samo zamaramo građane nepotrebnim stvarima koje sada zaista u ovom trenutku mislim da ih ne interesuje, ali sa velikom radošću ću se uvek odazvati na bilo kakvu razmenu mišljenja u tom smislu, pošto mislim da i te kako šta imamo da kažemo u jednoj drugačijoj Evropi koja se buni i budi, o jednoj drugačijoj Evropi koja sada nastaje dok mi ovde pričamo, a vi i dalje pričate o tradicionalnim podelama.
Hvala. Vratimo se na tekst zakona, odnosno na amandmane. (Aleksandar Martinović, s mesta: Replika.) Reč ima dr Aleksandar Martinović, dve minute i da se vratimo na zakon jer ja mislim da ovo zaista nije interesantno za javnost. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Vi ne, vi ste završili. (Vladimir Pavićević, s mesta: Predsednice, ja nikako da dobijem pravo na repliku.) Sa vama je završena polemika. Sedite, molim vas.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam najbolje razumeo ono što je rekao gospodin Stefanović, dakle, ko je ovde spomenuo i Vojislava Šešelja i Nikolu Pašića i ko je poredio Aleksandra Vučića i Nikolu Pašića, odnosno Aleksandra Vučića i Maksa Vebera. Ja to danas nisam čuo. Vi ste možda čuli. Ono što sam ja hteo da kažem, opet izvinjavajući se unapred, a možda pogrešno tumačim vašu ideologiju, ili da kažem programska opredeljenja DS. Demokratska stranka je nastala 1919. godine. Prvi predsednik je bio Ljuba Davidović, a posle njegove smrti Milan Grol. Milan Grol je bio jedno vreme čak i prvo potpredsednik, pa onda predsednik Jugoslovenske vlade u Londonu. Vi ste obnovili rad, kada kažem „vi“, mislim na DS, u novembru 1989. godine. Nemojte zaboraviti da su tada u DS bili ljudi poput Koste Čavoškog, Nikole Miloševića, Vojislava Koštunice, itd. Dakle, svi ti ljudi po svojim političkim, ideološkim, filozofskim ubeđenjima nikakve veze nemaju sa onim što vi danas pokušavate da se predstavite kao nekakva socijaldemokratska partija. Vi izvorno niste nastali kao socijaldemokratska partija. Imate prvo pravo da promenite vašu ideologiju, ali izvorno vi to niste.
Hvala. Završili smo kratki istorijat političkog života. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veslinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Podneli smo amandman na član 7. kojim se menja član 93, tako da u članu 93. u stavu 2. u tački 1. i 3. reč: „ugovori“ zamenjuje se rečju: „ugovor“. Ovo je po istom principu kao i amandman o kome sam govorila, jer je jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa predviđeno da se u zakonima i u ostalim propisima koristi jednina kad je god to moguće. Mi smo želeli da ovo uskladimo sa jedinstvenim metodološkim pravilima. Javila sam se iako je ovaj amandman usvojen, jer želim da postavim pitanje gospodinu ministru Selakoviću kao predstavniku predlagača. Kada je predlagač usvojio amandmane, verovatno ih je ocenio kao dobre i zar na osnovu ovih amandmana niste mogli da zaključite da naša poslanička grupa, socijaldemokratske orijentacije, zaista želi da konstruktivno učestvuje u radu Skupštine i da podnosi konstruktivne amandmane koji će poboljšati tekstove zakona, jer mi vodimo računa i o državi Srbiji, ali i o svim građanima koji žive u Srbiji i o njihovim interesima? Zato uvek podnosimo amandmane kojima te svoje stavove želimo da izrazimo. Da ste ovako analizirali i naše amandmane koje smo podnosili kada ste prethodnih puta menjali Zakon o javnim beležnicima, mislim da ne bi ni došlo do situacije u društvu do koje je došlo, da ne bi došlo do štrajka advokata, jer smo predlagali upravo izmene koje se sada usvajaju. Ali, tada ste naše amandmane ocenili kao opozicione i kao negativne i niste imali volje da ih ozbiljno razmotrite i da ih usvojite. Zato apelujem da se ubuduće ozbiljnije posvetite analizi naših amandmana, kako ne bi došli u situaciju da se vraćamo na ista pitanja više puta.
Hvala. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem. Na član 8. kojim se posle člana 93. dodaju nazivi članova i članovi od 93a do 93đ podneli smo amandman koji se odnosi na član 93g, gde stav 1. glasi: „Javni beležnik potvrđuje ispravu ako je odštampana na hartiji, napisana u skladu sa službenom upotrebom jezika i pisma i čije margine su dovoljno široke da se može povezati jemstvenikom“. Mi smo uložili amandman tako da tražimo da se ovaj stav 1. menja i da glasi: „Javni beležnik potvrđuje ispravu koja je napisana u skladu sa propisima kojima se uređuje službena upotreba jezika i pisma i odštampana na hartiji tako da se može povezati jemstvenikom“. Predloženim amandmanom se na razumljiviji i jasniji način propisuje kako treba da izgleda isprava koju potvrđuje javni beležnik. Smatramo da se isprava ne može napisati u skladu sa službenom upotrebom jezika i pisma, već samo u skladu sa propisima koji regulišu to pitanje, odnosno regulišu službenu upotrebu jezika i pisma. Takođe, smatramo da je i neprimereno da se zakonom određuje da na nekoj ispravi margine treba da budu dovoljno široke. To je vrlo relevantan pojam šta su dovoljno široke. Ovaj naš amandman je, naravno, odbijen i to sa vrlo kratkim obrazloženjem, da je celishodnije ili jasnije rešenje iz Predloga zakona. Mi vam predlažemo da još jednom razmotrite naš amandman, imajući u vidu da pisci teksta vrlo često ne rade na primeni zakona, a da mi koji sedimo ovde radimo na primeni zakona i radili smo dugo godina unazad. Ja na primer imam iskustvo i u organima uprave, lokalne samouprave i u advokaturi. Mislim da ponekad bolje osetimo šta je lakše za primenu, kako sročiti amandman da bi se lakše primenjivao. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovani ministre Selakoviću, poštovani gosti iz Ministarstva i naročito gošća iz ministarstva, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 8. kojim predviđamo da se menja novi član 93a, b, v, g, d, đ, ministre Selakoviću. U tom članu imamo samo jednu vrstu, možda deluje tehničkog zahteva, ali mislim da je ipak supstantivni. Mi smatramo da redosled reči ovde treba da se promeni i da javni poredak ide pre propisa, a na kraju da idu dobri običaji. Moram ovde da kažem, kao deo argumentacije za usvajanje ovog našeg amandmana, gospodine Selakoviću, da sam ja veliki i dosledni zagovornik koncepcije vladavine prava i verujem da je to ovde i zapaženo, a za gospodina Martinovića, da kažem, i veliki i dosledni zagovornik filozofije slobode poštovana gospodo, na osnovu čega je jednim delom nastao i ovaj amandman. Za sva ova druga pitanja marksizma, marksista, gospodin Martinović da se, kao što sam rekao, javi gospodinu Stefanoviću. Još jedan dodatak gospodine Bečiću, ja inače na Fakultetu političkih nauka jesam jedan od nastavnika, docent, ovde još jednom da kažem, koji je angažovan na predmetu moderne političke ideologije, odnosno na predmetu koji se tiče modernih političkih ideologija. Moram da kažem, radi naše rasprave ovde i preciznosti, i marksizam je jedna važna tradicija u okviru modernih, političkih ideologija poštovana gospodo, ali to ne znači da neko ko kaže da je neka tradicija važna, da automatski postaje zagovornik te tradicije. E, tu je došlo do jednog spora, do jednog nerazumevanja, a čini mi se da nerazumevanje sa ministrom Selakovićem opstaje poštovana gospodo.
Vreme gospodine Pavićeviću. Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman kojima se predlaže dodavanje novog člana 8a. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima ministar Nikola Selaković. Izvolite.
Predlažem da se prihvati, odnosno prihvata se amandman Odbora. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Konstatujem da je amandman prihvaćen od strane predstavnika Vlade. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo podneli jedan amandman kojim smo pokušali da zagarantujemo, da obezbedimo da ministarstvo, odnosno Vlada neće obmanuti advokate. Ja lično i SDS ćemo glasati za ove zakone, podržaćemo ove zakone. Navešću pet razloga zbog čega ćemo to učiniti, ali prihvatanje ovog amandmana dalo bi garanciju da će on imati i punu upotrebnu vrednost. Mi ćemo za ove zakone glasati pre svega iz razloga što će advokati od narednih dana moći opet da se bave svojim poslom, da se bave poslovima koje im je ministar i Vlada Republike Srbije bila oduzela i onemogućila ih da rade, da zarađuju i da služe građanima, naravno, uz naknadu koju za to primaju. Zato su se školovali, završili obično visoke državne fakultete, završili, položili pravosudni ispit i imaju kompetentnost da se bave tim poslovima. Ministar i Vlada su im tu mogućnost oduzeli i ovim zakonima se vraća mogućnost da se oni opet bave svojim poslom i zato ćemo mi glasati za ove zakone. Mi ćemo glasati za ove zakone iz razloga što, predsedavajući molim vas ako prekoračim oduzećete mi od šefa poslaničke grupe vreme. Dakle, glasaćemo za ove zakone iz razloga što će građani narednih dana moći opet sami da sačinjavaju ugovore, što će to moći da rade i advokati i što će građani moći da ovlaste advokate da to rade u njihovo ime, što do sada u najvećem broju slučajeva nije bila mogućnost prema ovom zakonu. Postavio sam više puta pitanje kako je moguće da jedan univerzitetski profesor, recimo profesor prava ne može da sačini jedan ugovor o kupoprodaji, već se to pravo ekskluzivno davalo notarima. Sa treće strane, iz trećeg razloga glasaću za ovaj zakon jer sa usvajanjem ovih zakona priznaće se poraz ministra i Vlade.
Gospodine Veselinoviću molim vas da se vratite na vaš amandman. Nismo na načelnoj raspravi, nego u raspravi po pojedinostima. U ovom trenutku je vaš amandman na član 9.
Zamolio bih vas da me ne prekidate. Kada biste pročitali moj amandman, bilo bi vam jasno o čemu pričam. Dakle, moj amandman je podnet sa ciljem da se obezbedi mogućnost da se ovaj zakon primeni i da ne dođe do zloupotrebe od strane Vlade, odnosno ministra, da se advokati ne bi izigrali. U tom smislu smatram da je važno da prihvatanjem ovih zakona da će se priznati na neki način da ministar nije bio u pravu, da Vlada nije bila u pravu i da je to prvi politički poraz ove Vlade. Ali, da pojasnim tačnu svrhu našeg amandmana, ministre Selakoviću. Dakle, tražili smo od vas ovim amandmanom da u roku od šest meseci obavezno podnesete izveštaj o primeni ovih odredbi koje usvajamo, nadležnom odboru Narodne skupštine Republike Srbije, uz prethodno pribavljeno mišljenje Advokatske komore Srbije ili stava njihovog nadležnog organa. Vi ste ministre u odgovoru rekli da ovakve odredbe obično idu u prelaznim i završnim odredbama. Sa jedne strane ste u pravu zato što nismo imali mogućnost da reagujemo na one članove koji se menjaju zakonom i to znate. Osim toga, u obrazloženju ste napisali da ne prihvatate ovaj amandman jer svakako odbori imaju pravo da raspravljaju o realizaciji zakona, primeni zakona itd. To je tačno gospodine Selakoviću, ali se to ne dešava. To se ne dešava zato što se mnogi zakoni koji su usvojeni u ovoj Skupštini ne primenjuju. Mi smo ovim amandmanom želeli da stvorimo obavezu za vaše ministarstvo da vi nadležnom odboru podnesete izveštaj da li se ovaj zakon primenjuje ili se ne primenjuje. Šta je naš strah gospodine Selakoviću? S obzirom na način kako ste pristupili notarima, kako ste pristupili njihovom imenovanju i svemu ostalom, smatrali smo da je to iz usko stranačkih interesa, celo to postupanje, smatrali smo da je loše što nema odredbi po kojima nema jasnih ograničenja šta notari ne mogu da rade. Da li se može desiti gospodine ministre, a to se ne govori na bazi da slutim nečemu, to se dešava i u uređenijim zemljama od nas, da li se može desiti da notari koristeći svoj službeni položaj, javnu funkciju koju obavljaju, da obavljaju i poslove koji ovim zakonom nisu dati? Recimo, da li je vama nemoguće pretpostaviti da će notar ili neki njegov saradnik sačiniti ili sačinjavati neke ugovore tipa ugovora o prometu pokretnih stvari ili neke druge ugovore i baviti se na određeni način nadri pisarstvom? Opet vam kažem, ima iskustava u zemljama razvijenijih od naše u kojima se to dešava. Ili će možda imati svoju pod navodnicima advokatsku kancelariju sa kojom će čak možda biti i mikro-teritorijalno blizak u kojoj će sačinjavati ugovore na koje će ih notar upućivati. Zbog toga smo mi smatrali da je potrebno da podnosite izveštaj u roku od šest meseci da se ne desi da sve ono što ovde u zakonu nije zabranjeno bude na neki način praktično omogućeno notarima. I šta će uraditi advokati? U tom slučaju biće bez mogućnosti da na svojim telima, Skupštini ukažu da se ovaj zakon primenjuje u određenom delu, a da se u određenom delu ne primenjuje,već da se izigrava. Da li je to namera ili nije namera?Zbog čega nema tih negativnih odredbi? Ja ne znam. Možda kada je zakon donesen za to nije ni bilo potrebe, ali sada kada smo videli kakve su namere vašeg ministarstva i ove Vlade u odnosu na advokate, a u korist notara, smatramo da su ovakve odredbe bile neophodne u ovom zakonu.
Zahvaljujem gospodine Veselinoviću. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo, apsolutno nije tačno da su Ministarstvo pravde i Vlada Republike Srbije doživeli bilo kakav poraz time što su predložili Narodnoj skupštini set zakona od kojih je jedan koji se tiče javnog beležništva. Moram da podsetim poslanike bivšeg režima na jednu elementarnu činjenicu koju svaki pravnik treba da zna, a mislim da će i gospodin ministar samnom da se složi. Država je po definiciji, pa naravno i Republika Srbija kao država, organizacija sa monopolom fizičke prinude, tako se to udžbenički kaže, i država je pravno jača od bilo kog drugog subjekta, uključujući i naše uvažene kolege iz Advokatske komore Srbije i budite ubeđeni da je država mogla ovaj problem da reši i na potpuno drugačiji način. Država je krenula drugim putem. Demokratskim putem. Putem razgovora i sporazuma sa advokatima. Onaj ko se sa nekim sporazume pa dođe u Narodnu skupštinu i kaže – napravili smo sporazum sa Advokatskom komorom Srbije, oni su se saglasili sa izmenama Zakona o javnom beležništvu i sa drugim izmenama zakona, o kojima ovih dana raspravljamo, onda to nije poraz, to je pobeda. Pobeda razuma, pobeda demokratije, pobeda civilizovanog dijaloga, a poražen je bivši režim mnogo puta do sada. Poražen je naprimer kada je usvajan Statut AP Vojvodine. Vi tada niste hteli da razgovarate sa bilo kim. Ko kod je rekao jednu kritičku reč protiv Statuta on je bio… (Janko Veselinović dobacuje.) …pustite gospodine Bečiću, slobodno neka dobacuje gospodin Janko Veselinović, nije to nikakav problem. Dakle, ko god je rekao bilo šta što je suprotno onome što je pisalo u Predlogu statuta AP Vojvodine on je proglašavan neznalicom, ekstremistom, nekim ko pokušava da ukine autonomiju Vojvodine, veliko-Srbinom, pitaj Boga kakve sve ocene nisu davane. Na kraju se ispostavilo da je Statut AP Vojvodine u otprilike 80% svojih odredbi neustavan i to je Ustavni sud vrlo jasno rekao i ostavio Skupštini AP Vojvodine rok od šest meseci da Statut usaglasi sa Ustavom Republike Srbije. Nije mi jasna jedna stvar. Ministar Selaković i Vlada Republike Srbije su pokazali dobru volju da razgovaraju sa kolegama iz Advokatske komore Srbije. Ti razgovori su trajali. Nekada su bili više ili manje mučni, nekada su bili lakši, nekada su bili teži, ali do kompromisa se došlo, do sporazuma se došlo. I sad vi koji ni sa kim niste hteli da razgovarate, vi koji ste bili ubeđeni da ste uvek u pravu, vi koji ste bili ubeđeni da je vaš politički lider polu Bog koji se razume u sve, koji je bio i predsednik države i predsednik Vlade i ministar i predsednik stranke i ko zna šta sve nije bio, koji je ono imao onaj potez „giv mi fajv“ kada dođe na neku međunarodnu konferenciju, sad vi kažete da je ministar pravde poražen. Niko ovde nije poražen. Ministar pravde i Vlada Republike Srbije su pokazali koliko su jaki. Mogli su to da pokažu i na jedna drugačiji način. Budite sigurni. Bilo je hiljadu načina da se advokatima ne izađe u susret i ne bih ja sad da iznosim svoje lično mišljenje. Možda se ministar Selaković sa mnom ne slaže. Evo, imam pravo da kažem svoje lično mišljenje kao pravnik. Ne bi se srušio pravni poredak Republike Srbije i da je Vlada krenula nekim drugim putem. Na primer znam za jednu da kažem pravničku caku, izvinite što koristim taj izraz, kako je svako rešenje Advokatske komore Srbije o suspendovanju advokata moglo da padne pred Upravnim sudom. Podnese se tužba za pokretanje upravnog spora i istovremeno dok se vodi upravni spor podnese se zahtev da se odloži izvršenje rešenja Advokatske komore do donošenja odluke Upravnog suda. Svaki advokat koji je suspendovan od strane Advokatske komore Srbije mogao da nastavi sa svojim radom i Advokatska komora mu nije mogla ništa. Dakle, nemojte vi sada da mislite Vlada je kapitulirala, nije imala kud, savila je kičmu i sad sve što je neko tražio je dobio. To nije tačno. Ono što takođe želim da kažem kao pravnik i opet iznosim svoje lično mišljenje. Znate, ja imam utisak da su poslanici bivšeg režima advokate sveli na agente za prometovanje nekretnina. Kada slušam poslanike bivšeg režima imam utisak da se advokati ničim drugim u Srbiji ne bave sem sastavljanjem kupoprodajnih ugovora. To uopšte nije tačno. Imate veliki broj uglednih advokata i u Beogradu i u Novom Sadu i u Nišu, i u Kragujevcu koji se bave nekim potpuno drugim pravnim predmetima. Jednostavno ljudi ne žele da se bave sastavljanjem ugovora o prometu nepokretnosti zato što su specijalizovani na primer u krivičnim stvarima i njih ove izmene i dopune Zakona o javnom beležništvu, o prometu nepokretnosti, o razgovorima na kraju krajeva Ministarstva pravde i Advokatske komore Srbije, verujte mi, mnogo nisu ni interesovali. Lično znam mnogo takvih advokata, a verujem da ih znate i vi, gospodine Veselinoviću, i čini mi se da vi unižavate advokatski esnaf kada ih svodite na agente koji se bave sastavljanjem kupoprodajnih ugovora o nepokretnostima. Oni to nisu. Opis poslova advokata je mnogo širi. Ono sa čime se takođe ne slažem i to je na kraju krajeva jedno pitanje koje može da se problematizuje i teorijski, a i praktično. Prvo niste u pravu kada kažete da su izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu, o kojima smo raspravljali prošle godine i koje su usvojene, da je advokatima oduzeto pravo da sastavljaju ugovore. Nije. To dakle nije tačno. To je jedna obmana koja se mesecima provlači kroz našu javnost da je advokatima oduzeto pravo da sastavljaju ugovore i da je to pravo monopolizovano u korist javnih beležnika. To je prva stvar koja nije tačna. Druga stvar, koja takođe može da se problematizuje, vi sad kažete – Ministarstvo pravde je, zamislite, oduzelo pravo jednom univerzitetskom profesoru da sastavi ugovor o prometu nepokretnosti. Zar neki univerzitetski profesor nije kvalifikovan da sastavi ugovor o prometu nepokretnosti? Pa, naravno da jeste. Ali, sada ja postavljam jedno drugo pitanje, teorijsko pitanje. Po našem Zakoniku o krivičnom postupku ko jedini može da bude branilac u krivičnom postupku? Advokat. Sad ja vas pitam, čisto teorijski, znam da to nije predmet rasprave, znam da to neće dovesti do izmene Zakona o krivičnom postupku, ali evo jedno teorijsko pitanje. Čekajte, po vašoj logici, zar jedan redovni profesor pravnog fakulteta koji predaje krivično pravo ili krivično-procesno pravo, a nije advokat, ne bi mogao da bude bolji branilac od nekog advokata? Mislim da bi mogao. Ali, evo zakon je predvideo da smo advokat može da bude branilac. Ajde sad da malo okrenemo priču na neku drugu stranu. Sada bih mogao ja vas da pitam, izvinite, da li to znači da postoji monopol advokature na zastupništvo u krivičnom postupku? Čini mi se da postoji i nemam ništa protiv, ali samo hoću da vam kažem da ovi problemi o kojima mi ovih dana govorimo i o kojima se mesecima govori, mislim da jedan dobar deo javnosti i ne razume o čemu se ovde radi, između ostalog, i zbog toga što pojedine stranke bivšeg režima sistematski obmanjuju javnost o tome da je Ministarstvo pravde nekome nešto oduzelo, pa mu sada vraća itd. Celokupna ova materija je prilično kompleksna i prilično složena. Vi pokušavate da je uprostite iz dnevno-političkih razloga, da biste naneli štetuVladi Republike Srbije. Srpska napredna stranka vam to neće dozvoliti. Mi smo argumentima pokazali da ovde niko nije kapitulirao, da ovde niko nije pretrpeo bilo kakav poraz, nego da je Vlada Republike Srbije pokazala nešto što nije pokazala ni jedna vlada do sada, a to je da se razgovara sa esnafskim udruženjima. Nemojte da zaboravite, trenutno se vode razgovori sa jednim drugim esnafom u Srbiji, sa esnafom prosvetara. Možda će se voditi razgovori i vodili su se sa esnafom lekara i u tome ne vidim apsolutno ništa loše. Ono što je bilo loše za vreme bivšeg režima je to što vi ni sa kim niste hteli da razgovarate. Vi ste sve lomili preko kolena. Mislite da je slabost Republike Srbije u tome što je sela, pa razgovarala danas sa advokatima, prosvetarima, lekarima ili ne znam više sa kim. Treba da se razgovara, to je jedna vrednost civilizovanog i demokratskog društva. Ono što još želim da naglasim, to je opet greška bivšeg režima, vi mislite da kada god Vlada Republike Srbije sa nekim razgovara, kad god Vlada Srbije stoički pređe preko nekog udarca ispod pojasa, stizao on sa zapada ili sa istoka, stizao on od unutrašnjih ili spoljnih faktora, vi mislite da je to slabost Vlade. To što Aleksandar Vučić nije npr. komentarisao baš svaku izjavu Kolinde Grabar Kitarović, da li mislite da je to slabost Aleksandra Vučića, slabost Vlade Republike Srbije? To što ne komentarišemo svaki izliv besa, mržnje koja dolazi od stranaka bivšeg režima, da li mislite da je to slabost? Nije, to samo pokazuje jačinu ljudi koji vode Republiku Srbiju, ljudi koji vode Vlade Republike Srbije. To pokazuje da Srbija može da se vodi i drugačije nego što ste je vi vodili, da može da se vodi civilizovano, da može da se vodi demokratski, ali da se uvek pred očima ima onaj vrhunski nacionalni i državni interes. Vlada Republike Srbije je to pokazala i u ovim razgovorima sa advokatima, a da je moglo drugačije, verujte mi, gospodine Veselinoviću, da je moglo, ali je ovo bolje zato što je Vlada pokazala da može i da treba da se razgovara sa svakim, bez obzira da li nam se taj sagovornik uvek dopada ili se ne dopada. To je jedna nova praksa, a kamo lepe sreće da ste je i vi poštovali dok ste bili na vlasti, Srbija ne bi bila u ovakvoj situaciji u kakvoj se sada nalazi. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Martinoviću. Samo momenat, dobićete reč, samo da odgovorim gospodinu Veselinoviću na dobacivanje s mesta. Gospodine Veselinoviću, želeli ste da uskratite prethodnom govorniku pravo koje ste tražili za vas, jer ste rekli da pošto ste u podnesenom amandmanu imali potrebu da zbog izveštaja koji bi trebalo da podnese ministarstvo govorite široko o bilo čemu, vi to isto pravo želeli ste da uskratite sada drugoj strani da obrazloži isto tako široko zašto smatra da ovaj amandman ne treba da se prihvati. (Janko Veselinović, s mesta: Mene ste opomenuli, njega niste. Zato sam reagovao.) Ali sam posle vaše konstatacije da vi morate široko da objasnite zašto mora da se podnese izveštaj, to dopustio i drugoj strani, da ona široko objasni zašto smatra da ovaj amandman ne treba da se prihvati. Zahvaljujem se [[Janko Veselinović, s mesta: Tražio sam repliku.]] Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, povreda Poslovnika.
Hvala predsedavajući. Mislim da ste po povredi Poslovnika trebali da mi date odmah reč. Nije sporno, hteo sam da ukažem i sada ukazujem na povredu člana 106. koja je manifestovana izlaganjem narodnog poslanika dr Janka Veselinovića. Imajući u vidu da je ovo jedna potpuno imperativna norma Poslovnika koja kaže da se govori samo o tački dnevnog reda, dakle, samo o tački dnevnog reda, a umesto samo o tački dnevnog reda govorilo se o mnogo čemu drugom, pri čemu se zloupotrebljavala advokatura u smislu političkih pamfleta i političke retorike. To advokaturi ne treba, advokaturu niko neće prisvajati niti koristiti u smislu zloupotrebe političkih pamfleta, pa to ne mora da čini ni opozicija u konkretnom slučaju. Ono što je najvažnije jeste da je sporazum koji je postignut, verifikacija bez ocene gubitnika i pobednika i advokatura prihvata činjenicu da ni u kom slučaju ne želi slavodobitno raspoloženje posle sporazuma, već isključivo da se sporazum posmatra u funkciji interesa građana. Zato vas molim, gospodine predsedavajući, da ubuduće, ne samo u odnosu na narodnog poslanika Janka Veselinovića, već bilo kog drugog poslanika, imate u vidu činjenicu da odstupamo od amandmana i raspravljamo o nečemu drugom, a zloupotrebljavamo instituciju koja ima ustavno-pravni karakter. Hvala vam.
Zahvaljujem. Izvinjavam se što me je gospodin Veselinović ubedio da ne može drugačije da obrazloži svoj amandman, nego u širem objašnjenju, govoreći o svemu i svačemu da nas ubedi da treba da prihvatimo taj amandman. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Selakoviću, poštovani gosti i gošćo iz Ministarstva pravde, poštovani predsedavajući Bečiću, molim vas da mi omogućite da obrazložim kako je povređen član 103. Poslovnika, a da me ne prekinete pre nego što prođe dva minuta, što obično radite. U stavu 1. člana 103, poštovani predsedavajući Bečiću, piše – narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsednika, u ovom slučaju predsedavajućeg, Narodne skupštine, ako smatra da nije u skladu sa odredbama ovog Poslovnika, a učinjeno je na sednici Narodne skupštine koja je u toku i to neposredno po učinjenoj povredi. Gospodin narodni poslanik Neđo Jovanović se javio malo pre da reklamira povredu Poslovnika član 106. i umesto da objasni kako je gospodin Martinović u svom govoru povredio Poslovnika, a vi niste intervenisali, gospodin Neđo Jovanović se javio na nastup gospodina Veselinovića, koji je govorio pre gospodina Martinovića. Gospodine Bečiću, vaša je obaveza bila da prekinete, evo gospodin Jovanović potvrđuje. Sada gospodine Jovanoviću, a malo pre ste klimali glavom. Vaša je obaveza bila da prekinete gospodina Jovanovića, da mu kažete da ne govori o gospodinu Veselinoviću koji se držao Poslovnika, nego da govori o gospodinu Martinoviću i da gospodin Neđo Jovanović, iako je njegova stranka u ovoj vladajućoj koaliciji, slobodno može da kaže da je jedan poslanik SNS delovao u Skupštini tako da ga vi niste upozorili, čime ste povredili Poslovnik Narodne skupštine, gospodine Bečiću. Molim vas da konstatujete da ste povredili Poslovnik i da na osnovu člana 109. sebi izreknete meru upozorenja, poštovani gospodine Bečiću. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Pavićeviću. Da sam vas ranije prekinuo, rekao bih da niste u pravu zato što se gospodin Jovanović javio mnogo pre gospodina Martinovića, kao i pet drugih narodnih poslanika, ali nisam u tom trenutku primetio da se gospodin Jovanović javlja po povredi Poslovnika, nego sam mislio da se javim po amandmanu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Znači može i sutra?) Gospodine Pavićeviću, dozvolite, vi ste profesor, ugledan profesor, nemojte da dobacujete s mesta. (Vladimir Pavićević, s mesta: Hvala vam za ovo profesor.) Gospodine Pavićeviću, takođe nemam potrebu da ponavljam objašnjenje koje sam dao gospodinu Jovanoviću, da se izvinjavam što me je gospodin Veselinović ubedio da drugačije ne može da obrazloži svoj amandman, osim na takav način što će govoriti o svemu i svačemu da bi mogao da objasni zašto treba Vlada da podnese izveštaj nadležnom odboru. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da.) Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Trudiću se da govorim samo o amandmanu na predloženi član 9, koji je podnela grupa narodnih poslanika. Naime, nemam ništa protiv kada se amandmani podnose, čak, štaviše, meni je drago, budući da uvek polazim da je namera najbitnija i da je namera podnosioca amandmana uvek dobra i uvek u interesu što boljeg zakonskog regulisanja, ali, ovde moram da spomenem da do sada nije bilo prakse da bilo koje ministarstvo bilo kom resornomodboru podnosi bilo koje izveštaje po pitanju analize efekata bilo kog zakona. Ne isključujem da u nekom narednom periodu bi tako nešto možda i bilo celishodno. Osim toga, ovde je spomenuto da se ovakve odredbe obično unose u prelazne i završne odredbe nekog zakona, što apsolutno nije tačno, jer ovakve odredbe i ovakav član nikada ne ulaze u prelazne i završne odredbe, ne samo ovog zakona, nego i bilo kog drugog zakona. U ovom amandmanu se govori o izveštaju o efektima. Mislim da efekte treba procenjivati mnogo pre i podnošenja samog zakonskog predloga. Recimo, žao mi je što naši zakoni ne mogu da sadrže klauzulu o evaluaciji, kao što to, recimo, postoji u Švajcarskoj, gde je predlagač u obavezi da, ukoliko konkretni zakon ne da rezultat na period na koji je donet, bude u obavezi automatski da podnese nov zakon, a ne izmene i dopune. Ovakvim tekstom amandmana ne stvara se obaveza za Ministarstvo, iz jednog jednostavnog razloga. Obaveza za Ministarstvo proizilazi iz onoga što je zaključeno 8. januara 2014. godine, a zove se sporazum stručnih timova Advokatske komore Srbije i Ministarstva pravde Republike Srbije, a gde se kaže da su se članovi stručnih timova sporazumeli da se ubuduće unapredi saradnja Ministarstva pravde i Advokatske komore Srbije, a naročito u pogledu zakonodavne aktivnosti. Meni će biti drago ukoliko ovako nešto zaista ubuduće i bude manir. Osim toga, imam i jednu potpuno načelnu primedbu na ovakav predložen tekst amandmana. Naime, ovde se kaže – član 9. menja se i glasi: „Ministarstvo nadležno za poslove pravosuđa dužno je da u roku od šest meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona podnese nadležnom odboru Narodne skupštine Republike Srbije izveštaj o efektima primene ovog zakona sa prethodno pribavljenim mišljenjem nadležnog organa Advokatske komore Srbije“. Vidite, mi danas raspravljamo o izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu, pa onda na kraju nikako ne može kao institut stajati: „Advokatska komora Srbije“, već bi morala stajati: „Javnobeležnička komora“. To bi bila neka moja logika, a pri tom isključujem ono pravno. Na kraju krajeva, moram da spomenem ono što se ovde dosta puta spominjalo, a što mnogi time licitiraju. Advokatura danas prevazilazi mnogo više od esnafskog udruženja. To je ustavna kategorija. Ustav Republike Srbije je taj koji, ne samo prepoznaje, negoadvokaturi daje legitimitet pružaoca pravne usluge. Zato danas bez kvalitetne advokature nema kvalitetnog pravosuđa. Advokatura je deo pravosuđa i zato kažem da je ona mnogo više nego njeno poimanje samo kao nekog esnafskog udruženja. Na ovom mestu moram napomenuti da smo, recimo, u skorijoj prošlosti imali štrajk advokata u Francuskoj. Trajao je duplo više nego štrajk advokata u Srbiji, ali se završio tako što se izašlo uvek u susret i u najvećoj meri upravo zahtevima advokata. Neću govoriti o onom političkom delu, da se ova stvar mogla i drugačije rešiti, jer to drugačije rešenje vodilo bi nekakvim represivnim merama, a to po našu zemlju apsolutno ne bi bilo dobro, niti po Vladu, a niti po Advokatsku komoru i uopšte po advokaturu kao jednu čestitu, česnu i ugodnu profesiju u Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem, gospođice Batić. Reč ima prof. dr Janko Veselinović. Samo mi objasnite osnov javljanja po replici, da bih procenio da li imate pravo? (Janko Veselinović, s mesta: Replika. Gospodin Veselinović mi se nekoliko puta direktno obraćao.) To nije dovoljno ako nije u negativnom kontekstu. (Janko Veselinović, s mesta: Nekoliko puta mi se gospodin Veselinović obraćao imenom i prezimenom i pogrešno tumačio moje izlaganje.) Govorio je o bivšem režimu. Po tome bi svaki poslanik bivšeg režima mogao da se javi i da traži pravo na repliku. (Janko Veselinović, s mesta: Jedanaest minuta se isključivo osvrnuo na moju diskusiju i govorio je o mom predsedniku stranke.) Ako je o predsedniku stranke, izvolite.
Taksativno ću odgovoriti gospodinu Martinoviću na pitanja koja je postavio. Kada je definisao šta je država odnosno šta je pravo, rekao je da je to aparat sile u rukama države, da je to pravni sistem i pravo. Gospodine Martinoviću, ja sam u školi učio da je država aparat sile u rukama vladajuće klase. To je bila 1985. godina. Malo je anahrona definicija, ali ako bi se sada primenila, ona bi bila ovako – aparat sile u rukama Srpske napredne stranke. Kada je u pitanju sporazum sa advokatima, on je postignut na bazi štrajka od četiri i po meseca. Ono što je predložilo Ministarstvo, jeste tekst koji su dali advokati i zbog toga to jeste poraz ovog Ministarstva i ove Vlade. Na kraju krajeva, da vama advokati veruju, gospodine Selakoviću, pa ne bi oni sedeli tu. Oni bi prekinuli štrajk, gospodine Selakoviću odmah, a ne bi čekali da ovaj zakon stupi na snagu. Oni čekaju da on stupi na snagu. S druge strane, kada je bilo rasprave, gospodine Martinoviću, u načelu o ovom zakonu, neki vaši poslanici su govorili da se ovde u stvari ne radi o volju advokata da štrajkuju, nego da ih na to teraju njihovi predsednici i predsednici regionalnih organizacija. Vaš poslanik koji sedi u drugom redu je to rekao i na taj način je unizio profesiju. Kada je u pitanju to da ste rekli da ja advokaturu želim da pretvorim u zaključivanje ugovora o kupoprodaji, ne, gospodine Martinoviću, ovde se radi o solidarnosti advokata koji su se zbog…
Potrošili ste vreme.
…dela advokata koji se pre svega bave tim poslom solidarisali… [[Isključen mikrofon.]]
Ne možete govoriti tako mnogo, dva je minuta i 20 sekundi. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, pogrešno sam citiran od strane gospodina Veselinovića. Dakle, gospodine Veselinoviću, definicija države iz udžbenika Radomira Lukića glasi – država je organizacija sa monopolom fizičke prinude. Ja sam to rekao. Vi ste pokušali da ispadnete duhoviti, ali mislim da vam to nije pošlo za rukom. Vi ste rekli – država, to je aparat sile u rukama Srpske napredne stranke. Kažite mi, kakvu silu je koristio Aleksandar Vučić, Nikola Selaković ili bilo ko iz Vlade Srbije kada su u pitanju advokati, kojih, uzgred budi rečeno, ovde nema? Vama se ovde priviđaju duhovi. Silu, gospodine Veselinoviću, na veliku žalost građana Srbije, mogli smo da osetimo npr. 2008. godine, kada je brutalno ubijen Ranko Panić. Sada vas ja pitam, kako vas nije sramota da kao poslanik režima koji je na ulicama Beograda ubijao ljude, bacao na njih suzavac, specijalne jedinice terao…
Poslaniče!
… na one koji ne misle isto kao oni…
Poslaniče Martinoviću, nemojte da se pravite da me ne čujete.
…kažete da je Republika Srbija aparat u rukama Srpske napredne stranke koja sprovodi silu… [[Isključen mikrofon.]]
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Pre svega se zahvaljujem predsednici Narodne skupštine što ste opomenuli gospodina Martinovića, ali smatram da ste mu morali izreći opomenu. Dakle, on je na najgrublji mogući način vređao i moje dostojanstvo i dostojanstvo Narodne skupštine, ali i građane koji su, po njemu, glasali za neke ljude koji su sprovodili nasilje. Neću ništa ovog momenta reći o njegovoj partiji, i o nasilju koje ona sprovodila. Zaista, o tome se dovoljno zna. Reći ću, gospodine Martinoviću ono što se tiče građana Srbije koji gledaju ovo i što se tiče advokata i što se tiče onih koje interesuje ova tema, a to je činjenica da ste vi rekli da ste vi mogli da postupite i na drugačiji način, a to jeste neka vrsta pretnje. Koji je to drugačiji način, osim da se izađe iz ovoga sporazuma. Koji bi to drugačiji način mogao biti primenjen prema advokatima? Vi ste rekli da nikada gospodin Vučić nije reagovao na istupe Kolinde Grabar Kitarović.
Kakve sad to veze ima molim vas?
Rekao je to, rekao je. Replika, rekao je to. Nije morao, gospodine Martinoviću da reaguje Vučić, reagovala je njegovo službeno glasilo, njegovo…
Nemojte molim vas, poslaniče, budite korektni.
Naravno, ja bih voleo da se priča o temi, da se ne priča uvek da se zamenjuje teza da se priča o bivšem režimu. Mi danas raspravljamo…
Tako je, i o predsednici druge države i tako da to ostavimo mi po strani i da se vratimo. Hvala vam, što ste skrenuli pažnju na to. Morate da objasnite. Samo molim vas da ne spominjete ličnosti koje nisu vezane za našu državu, ako je to moguće nekako. Aleksandar Martinović, replika.
Poštovana predsednice, vi kao vrstan pravnik znate, kao što znam i ja kao što zna gospodin Veselinović, država je po definiciji suverena. Suverenost znači da ste na neki način neograničeni, da ste jači od bilo koga, bilo koje organizacije koja deluje na vašoj teritoriji. To je definicija suverenosti, ali da se ne upuštam sada u teorijske opservacije. Ponovo ste me pogrešno citirali gospodine Veselinoviću, morate malo pažljivije da me slušate. Ja sam rekao doslovno, da Aleksandar Vučić, nije reagovao baš na svaku izjavu gospođe Kolinde Grabar Kitarović, na neke jeste, ali na ogromnu većinu nije. Na primer, nije reagovao na izjavu kada je gospođa Grabar Kitarović, rekla da će Republika Hrvatska kada ona bude izabrana za predsednika sarađivati sa susednim državama kao što je Vojvodina i Srbija.
Izvinjavam se, to je rekla kada je već izabrana i molim vas samo da budemo precizni.
Aleksandar Vučić na to nije reagovao, nego je rekao, ne upuštam se u sve izjave gospođe Grabar Kitarović, čestitam joj na izboru i nadam se da će Republika Srbija i Republika Hrvatska nastaviti da vode politiku dobrosusedskih odnosa iako je vrlo jasno stavio do znanja da mu mnoge izjave gospođe Kolinde Grabar Kitarović, ne odgovaraju, da potkopavaju dobro susedtske odnose Srbije i Hrvatske, da potkopavaju teško stvoreni mir između dve države. Dakle, morate pažljivije da slušate ono što govore poslanici SNS, a ono što sam rekao stoji i dalje i ja stojim iza toga. Režim kome ste vi pripadali ubio je…. [[isključen mikrofon]] Ranka Panića.
Hvala. (Borislav Stefanović, s mesta: Po Poslovniku.) Izvolite, ali vi niste baš bili uopšte uključeni u njihovo repliciranje.
Hvala gospođo predsednice, povređen je član 107. Znači, vi ste po meni morali sada pošto je kolega ponovio i rekao je - stojim na onome što sam rekao.
Isključila sam mu mikrofon, niste čuli.
Da, ali dovoljno se čulo ovde niste primetili da je režim ubio Ranka Panića.
Ja sam isključila mikrofon, nije izgovoreno.
Dva puta su optuženi ljudi da su ubili nekoga što znači da su smišljeno namerno izvršili krivično delo ubistva. Zna se ili se ne zna, ali će se znati ko je konkretno odgovoran za to krivično delo na tom konkretnom događaju koji je tada organizovao gospodin Vučić i Tomislava Nikolić. Znači, molim vas…
Šta vi sada mislite o vašim rečima, da ste jednako uzvratili, pa da kaznim obojicu.
Ne, nego postoji odgovornost koja mora da se utvrdi kroz postupak, a ne da se ovde govori da je neko nekog ubio. Pazite, drugi put. Znate šta bih ja dobio da sam to rekao u Skupštini. Ne opomenu, nego tri. I, vi to vrlo dobro znate.
S moje strane ne bi dobili.
Dobro ne sa vaše, ali od gospodina Bečića bi to brzometno, on po dve opomene daje. Ne možete tako gospođo predsednice. Molim vas, dakle, ovo ne samo da je dostojanstvo narušeno, nego najgrublja stvar da nekome kažete gledajući u nas. Bivši režim, zna se da smo za njega to mi iz DS ili iz SDS ili iz SPS ili iz Rasimove partije, mi smo bivši režim. Znači, mi smo ubili Ranka Panića. Pa, to je sramota. Još kaže kako vas nije sramota što ste ga ubili. Pa, čekajte, mislim da u ovoj situaciji vaša reakcija je bila čini mi se primerena u smislu prekida, ali, mislim da ste zakasnili jer se dva puta čulo. I to ipak zaslužuje određenu čini mi se meru koja bi se prema tom poslaniku primenila. Da se taj snažan dizbalans izrečenih opomena opoziciji i poziciji malo promeni u korist istine.
Zahvaljujem se. Ne možete gospodine Martinoviću dobiti reč jer ovo je povreda Poslovnika. Znači, ne možete vi da odgovorite na ovo. Član 107. govori o dostojanstvu Skupštine. Učinila sam sve više puta danas, u stvari u ovih nekoliko minuta koliko sam preuzela predsedavanje da se vratimo i da počnemo da pričamo o temi, da ne pričamo o nekim drugim temama. Suviše daleko smo otišli. Ovo je sednica izuzetno važna za državu, za advokaturu, za pravosuđe, za javne beležnike da bi mi toliko otišli daleko i pričali baš o svemu što nas politički opterećuje. To ćemo da ostavimo za neki drugi put i nećemo ovde izricati opomene i optužbe ni za koga, jer mi nismo ovde ni sudnica, ni nešto drugo što bi rekao narod. Prema tome, vratićemo se i daću reč Neđi Jovanoviću i pretpostavljam da želi o amandmanu.
Zahvaljujem se predsednice. Samo bih se nadovezao na stav uvažene koleginice Batić kada govorimo o amandmanu, imajući u vidu da je amandman praktično neprimenjiv i to apsolutno neprimenjiv iz više razloga. Prvi razlog je što se normiranje nekakve obaveze prema ministarstvu nadležnom za poslove pravosuđa i stavljanjem roka od šest meseci ne može normirati u ovom zakonu. To je pod jedan. Pod dva, ni u kom slučaju se ne može ovde pojavljivati Advokatska komora Srbije. Zašto? Pa, ni u Zakonu o advokaturi ne postoji apsolutno nigde ustrojena niti propisana nadležnost Advokatske komore Srbije da daje nekakva mišljenja o pozitivnim ili negativnim efektima primene Zakona o javnim beležnicima. To bi bila apsolutno nonsens, odnosno jedna potpuno pravna besmislica. S druge strane, da li se na taj način daje advokaturi određena jurisdikcija da odlučuje o tome šta je dobro, a šta loše. Pa, šta bi u tom slučaju bilo ukoliko bi advokatura rekla ne dajemo negativno mišljenje, ne slažemo se sa tim i onda dolazimo u jednu situaciju koja je pravnički posmatrano apsurdna. Zbog toga je ovaj amandman praktično apsolutno neprimenjiv i kao takav ga ne treba prihvatiti. Zahvaljujem se.
Reč ima Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani gospodine ministre, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, zaista smatram da ovaj amandman treba odbiti, kao reče i kolega reče i moj kolega Neđo Jovanović, prvo iz praktičnih razloga, jer se on ne može ni primeniti i nije mu to bio cilj amandmanu niti namera. Namera amandmana, videli ste iz obrazloženja njegovog predlagača, između ostalog predlagač nije imao cilj, dakle, ovaj o kome sam rekao, već da iznese tezu i da napadne ministra i Vladu da su oni doživeli politički poraz. Poštovani građani Srbije, upravo notarijat je zaživeo u Srbiji zahvaljujući, gospodine ministre, vama jer je trebao zaživeti još za vreme bivšeg režima, a nije zaživeo, a njegovi predstavnici danas, vas ovde napadaju za ono što su oni trebali napraviti, a nisu. Prosto je čudno da nemaju ili ne pokazuju niti malo trunke političke korektnosti, moralne odgovornosti, a neki boga mi nemaju ni akademske čestitosti. Što se tiče Privredne komore i ona se ovde spominje zahvaljujući vama gospodine ministre je formirana notarska komora, to sva gospoda poslanici znaju iako je trebala biti formirana za vreme bivšeg režima, a nije, a neki njegovi predstavnici sede među nama danas, a nemaju ili ne pokazuju niti malo političke korektnosti moralne odgovornosti, a neki ni akademske čestitosti. U tom smislu predlažem da se ovaj amandman odbije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac.
Hvala. Uvažena predsednice, poštovani ministre, drage kolege, smatram da predloženi amandman treba da se odbije iz prostog razloga što je u pretpostavci ovog amandmana praktično prevara. Znači, polazimo od toga da će neko u nekoj situaciji iskoristiti, recimo, princip koji je važio za prethodni režim, a to je princip - majka i ćerka firma, pa će neke notarske kancelarije sarađivati na nekorektan i nepošten način sa advokatskim kancelarijama, mislim da objašnjenje ovog amandmana predstavlja veliku uvredu i za advokate i za notare. Ono što je važilo za prethodni režim, a to je, da jedno misle, drugo rade, treće, već ne znam šta, ne važi za ovu Vladu. Vlada i Ministarstvo pravde su seli, partnerski dogovarali i dogovorili, kada se nešto dogovori, dogovor se poštuje. Prethodni režim ne zna šta to znači, ne zna šta znači poštovanje i iz poštovanje dogovora, tako da objašnjenje ovog amandmana, a ja ga posmatram, znači, ne kao pravnik nego u svojstvu građana koje ovo interesuje. Znači, nemojte očekivati takve partnerske odnose koji nisu korektni ni od strane advokata, ni od strane notara. Prethodni režim je veliki novac prelio iz državnog u privatni sektor upravo po principu funkcionisanja majki i ćerki, i firmi. To smo dobro osetili na svojoj koži, a ova Vlada tako ne radi, tako neće da primenjuje i tako neće da posluje. Ja znam da je prethodni režim bio majstor iluzionizma. Znači, majstor imaginacija, pa smo to videli i danas da im se priviđaju advokati kojih gore na galeriji nema. Današnja Vlada tako ne radi, ponavljam dogovaraćemo se, radićemo pošteno, čestito i rešavati probleme. Sada smo rešili problem advokata, rešićemo problem prosvetara, a zamislite mene kao lekara da mi je neko zabranio iz Lekarske komore zato što je proglašen štrajk da u situaciji gde moram da spasem ljudski život, to ne uradim. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. S obzirom na tok rasprave, želim da koristim vreme poslaničke grupe kada je reč o amandmanu, ponese to ljude, tempo rasprave i pričati o raznim stvarima da razniji ne mogu biti. Deo amandmana koje su podnele kolege Marko Đurišić, Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, Blagoje Bradić i Dušan Petrović, je Vlada praktično prihvatila, jer je deo amandmana podneo narodni poslanik Dragan Nikolić, o tom se amandmanu radi. Ponavljam, razumem, ponese to čoveka. Zašto je ovaj amandman vredan prihvatanja ili razmišljanje o glasanju? U svom prvom stavu, zbog toga što kolege narodni poslanici traže da Ministarstvo koje je nadležno za poslove pravosuđa, bude dužno, da u roku od šest meseci od dana stupanje na snagu ovog zakona, podnese nadležnom Odboru Narodne Skupštine izveštaj o efektima primene ovog zakona sa prethodno pribavljenim mišljenjem, nadležnog organa Advokatske komore Srbije. Zašto kažem da treba razmisliti o glasanju za ovaj amandman? Zbog toga što postoje argumenti koji su snaga u diskusijama narodnih poslanika, koji su rekli to da posebno naglašavate, da Ministarstvo treba da podnese izveštaj, a inače je regulisano Zakonom o Vladi, Zakonom o Narodnoj skupštini, Zakonom o Ministarstvima. Ali, to bi bio dobar povod da porazgovaramo zašto ministri ne podnose svoje tromesečne izveštaje, zašto sa svojim tromesečnim izveštajima ne dolaze na odbore. Zašto ministri smatraju da Narodna skupština nije dostojna sednica gde bi oni branili svoje izveštaje, jer to se ne dešava. Šteta je zajednička. Ako neko misli da će za društvo u celini biti bolje ili za Vladu, ako ovakvih izveštaja ne bude, taj je jako u krivu. Naš posao je da slušamo izveštaj koji nam ministri podnose. Ja u nekoj, skoro pa emocionalnoj ravni ne razumem ministre koji imaju ovako široku podršku u brojevima u Narodnoj skupštini, koji imaju legalnu podršku u izbornom rezultatu, da ne koriste ono što je ustavna i zakonska obaveza i Narodne skupštine i njih, i da podnose izveštaje u Narodnoj skupštini. To zaista ne razumem, osim da postoje razlozi koji meni nisu dostupni, a neću da špekulišem. Dakle, sve to što se kaže, u redu je da se podnese izveštaj, ali nemojte to da stavljamo u zakon, jer to je regulisano drugim zakonima, sa čim se ja slažem i to je jak argument, dovodi nas do situacije da nema toga što je deregulisano u drugim zakonima. Zašto je argument moguć i na strani toga da Ministarstvo, odnosno nadležni ministar donose izveštaj o tome šta se dešava sa primenom ovog zakona? Zato što izmene i dopune Predloga zakona pred nama nisu deo strategije i volje Ministarstva pravde, niti Vlade Republike Srbije. Oni nisu ni deo strategije i volje samostalnog plana donošenje zakona Narodne skupštine. Oni nisu u Skupštini ni za to što bi možda bili na nacionalnoj agendi akcionog plana usvajanja zakona kojima smo se obavezali da ćemo iz usvojiti kada su u pitanju evropske integracije. Zakoni su pred nama, jer je postojao kontekst i rezultat su tog konteksta. Ja ga ne kvalifikujem vrednosno. Ja se zalažem za dijalog, i ako mi bude dozvoljeno u oceni toga ko je pobedio i ko je izgubio, ja bih rekla da smo izgubili svi, a advokati su najmanje izgubili, ali to možemo vrednosno da se složimo ili ne. Izgubili smo mi kao društvo za ova četiri i po meseca. Dakle, ti zakoni su pred nama, zato što postoje ova četiri i po meseca iza nas i da nema tog konteksta, ne bi bilo ni ovih predloga zakona. U tom smislu je potpuno logična ideja kolege poslanika, hajde da vidimo za šest meseci, da li smo dobro procenili i odredbe koje stoje. Još jednom se zahvaljujem Odboru za pravosuđe što je prihvatio jedan moj amandman u kombinaciji sa amandmanima drugih narodnih poslanika, jer smo nešto dobro uradili, i ministra koji je taj amandman prihvatio sa svojim obrazloženjem. Ima čovek pravo na to da ima nelagodu kod takvog prihvatanja. O tome se radi kada je u pitanju dijalog o rešenjima. Umesto toga, ako je izbor ono što smo slušali kao raspravu, onda ja moram da izrazim svoju bojazan da ćemo za četiri i po meseca ovde sedeti sa nekim drugim zakonom koji će pred nama biti ne zato što Vlada hoće, ne zato što neki ministar hoće, ne zato što je na akcionom planu evropskih integracija, ne zato što je zajednički dogovor Narodne skupštine, nego zato što smo ispustili iz ruku neki kontekst i zbog toga što se nevoljno kroz dijalog dogovaramo. Ovaj amandman je u korist dijaloga među nama. Ja znam da većina neće biti za, ali savesti svoje radi i svojeg zagovaranja za dijalog, želim da ostane trag u stenogramu, moje zalaganje da na ovaj amandman mislimo već šest meseci. Hvala vam.
Reč ima Neđo Jovanović.
Opet po amandmanu. Očigledno je da postoji nerazumevanje kada se ističu činjenice i argumenti kojima se dovodi u sumnju opravdanost amandmana. Nije ovde sporno podnošenje izveštaja od starne ministarstva nadležnog za poslove pravosuđa. Sporna je legitimacija Advokatske komore Srbije ili advokature u ovom amandmanu. Nema apsolutno mesta za legitimaciju Advokatske komore u smislu davaoca mišljenja. To može po nekoj prirodi razmišljanja ili zdravoj logici da bude Komora javnih beležnika, ali ne može ni u kom slučaju da bude advokatura. Advokatura ovde nema šta da traži, da participira na bilo koji način, pa ni sa davanjem mišljenja i u tom pravcu je amandman apsolutno neprihvatljiv i u tom pravcu je reagovala i koleginica Batić kada je rekla – nije smislen amandman. Nije smislen i zbog toga ne može da se prihvati. Hvala.
Hvala. Dragan Nikolić traži repliku. Kaže da ste ga pogrešno protumačili. Dužna sam da mu dam reč.
Gospođo predsednice parlamenta, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, narodna poslanica me je u prethodnom izjašnjavanju pomenula kao predlagača ovog amandmana. Pomenula je moje ime, ne znam kako je došlo do te zabune, pretpostavljam slučajno ili njenom omaškom. Ne mislim da je to iz neke zle želje i namere, ali s obzirom da javnost Srbije je obaveštena da sam ja podnosilac ovog amandmana, hoću da kažem da nisam i da ovakav amandman ne bih podržao nikada, a još manje ga podneo zato što je potpuno neprimenljiv jedan deo, a to je da Advokatska komora ima nekog uticaja davanja mišljenja, jedino to može da radi Notarska komora i to je potpuno jasno svima koji su studirali pravni fakultet, a kamoli neko ko je malo više završio od svega toga. Prema tome, zbog javnosti Srbije, hoću da kažem da ovo nije moj amandman i da sam ja protiv njega i glasaću u danu za glasanje protiv ovog amandmana. Hvala.
Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem, očigledno je nesporazum. Možete pogledati u stenogram. Drugi stav ovog člana je da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja. Ja sam rekla da je ovaj stav prihvaćen zbog toga što ste vi podneli amandman na član 9. koji glasi da umesto osmog dana ide rečima - narednog dana. Možete pogledati u stenogramu. Nemam nikakvu lošu vrednosnu ocenu tog što ste vi podneli amandman, nego je bilo u prilog da je jedan stav ovog amandmana prihvaćen. Vaše je pravo da podnosite amandman. Ja ću inače glasati za taj amandman vaš, pošto je prirodan, s obzirom na kontekst u kojem je ovaj zakon na dogovor Advokatske komore i ministarstva donet. U tom smislu sam komentarisala i ono što spravom kolege zovu nemanje legitimacije. Imaju legitimaciju da dođemo do ovog zakona ali nemaju legitimaciju da posle učestvuju u primeni. Nije dobro. Nije dobro za dijalog u budućnosti.
Nemate pravo na repliku. Dakle, ništa nije bilo sporno. (Dragan Nikolić, s mesta: Ne tražim ništa.) Marko Đurišić, po amandmanu.
Naš amandman ima dva dela, dva stava. Vidim da se, i drago mi je zbog toga, oko ovog drugog stava svi slažemo, uključujući i Vladu koja je prihvatila amandman kolege koji je predložio samo taj drugi deo a to je deo oko stupanja na snagu ovog i svih drugih zakona. Nama nije bilo jasno zašto se suprotno ustanovljenoj praksi ovi zakoni donose sa odredbom da stupaju na snagu osam dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“, s obzirom na to da su oni doneti ovde u parlament, kao što smo više puta čuli, kao dogovor predstavnika Ministarstva pravde i Advokatske komore, a posle četiri i po ili više meseci štrajka advokata i blokade srpskog pravosuđa. Nije nam bilo jasno zašto kada i u mnogim drugim, po nama, potpuno neopravdanim slučajevima zakoni su stupali na snagu istog dana po objavljivanju, sada je trebalo da se poštuje taj ustavni rok od osam dana. Drago mi je zbog toga. Rekao sam i u načelnoj raspravi da mi nije bilo jasno zašto to stoji i zašto se čeka još osam dana, jer je odluka Advokatske komore posle sporazuma sa Ministarstvom pravde bila da po stupanju na snagu će prestati štrajk advokata. Usvajanjem ovog dela amandmana ćemo taj štrajk skratiti makar za osam dana. Prvi stav našeg amandmana je želja da nam se nikad više ne desi ono što nam se desilo, a to je da imamo štrajk i blokadu pravosuđa četiri i po meseca, da nam se to ne desi ni u jednom drugom slučaju, ni u jednoj drugoj grani, da ne donosimo zakone i menjamo zakone dan pre nego što treba da stupi na snagu odnosno da se uvede notarski sistem 31, to je bio 1. septembar prošle godine. Trideset prvog avgusta mi smo usvojili izmene i dopune zakona, nekoliko zakona kojim je menjan i Zakon o javnom beležništvu i te izmene su prouzrokovale štrajk, izmene koje su donete bez rasprave stručne, bez mogućnosti da svi kažu svoje mišljenje, direktno posledica bahatosti, nestručnosti ministra, dobili smo štrajk i blokadu pravosuđa četiri i po meseca. Naša želja je bila da vidimo da li ove izmene koje trebamo danas da usvojimo će dovesti do toga da se, prvo, štrajk prekine i pravosuđe odblokira, a kasnije da vidimo da li smo usvojili najbolja moguća rešenja i da li je sistem notara za koji mi smatramo da je jako bitan i potreban Srbiji, zaživeo na pravi način. Da postoje problemi, očigledno postoje u donošenju i pripremi samog sistema stupanja na snagu, a i u njegovoj realizaciji, jer smo ovde izmenama iz novembra meseca recimo značajno smanjili prihode notara na račun države, iako nas je ministar samo dva meseca pre toga ubeđivao da je rešenje po kome država ništa sem PDV neće dobijati dobro i najbolje moguće, pa je posle dva meseca ipak rekao – ne, treba od nagrade ipak 20% da pripadne državi. Govorili smo mnogo toga i o tome koliko će građani plaćati ove usluge i zato mislimo da je izveštaj važan i da ne bi bio problem, bilo bi lepo ako u redovnom izveštaju ministra dobijemo i ovaj deo. Ako se ovaj amandman ne prihvati, očigledno da neće, ali je činjenica, ne znam konkretno za ministra kako on izveštava parlament, znam za neke druge ministre da uopšte ne poštuju obavezu da tromesečno izveštavaju parlament i mi smo želeli da tu obavezu iz Poslovnika koju očigledno neki ministri ne poštuju, uvedemo zakonom kako bi ojačali i da čujemo makar jednom za šest meseci kako ide sprovođenje ovih zakona. Smatramo da je to dobro za parlamentarizam u Srbiji, da je to dobro za građane i žao nam je što ovaj amandman neće biti prihvaćen. Hvala.
Reč ima Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, gospođo predsedavajuća, ja sam pažljivo pročitao ovaj amandman i naprosto sam iznenađen tumačenju od određenih kolega ovog amandmana. Oni su govorili da postoji neki dvodelni amandman čiji je jedan deo usvojen, a drugi nije. Baš nisam pravnik, ali bih zamolio gospodina Martinovića da mi to pojasni, kako može jedan amandman da bude usvojen u jednom njegovom delu. To je gotovo nemoguće, posebno što nije napravljena neka ispravka amandmana, ali možda ovi koji su doneli ovaj Poslovnik, možda ti dugogodišnji potpredsednici Skupštine, narodni poslanici imaju malo veće iskustvo nego ja, pa su mogli da zapaze i da se amandman može usvojiti u jednom njegovom delu, a u drugom ne može. Zašto ovaj amandman nije prihvatljiv postoji još jedan veoma bitan razlog. Jedan je ta dvodelnost, a drugi razlog je što on u svom sadržaju propisuje ministarstvu u Vladi Republike Srbije koje se bavi poslovima pravosuđa da u roku od šest meseci podnese izveštaj Narodnoj skupštini. Za mene bi to bilo prihvatljivo da ne stoji u istom delu tog amandmana, po prethodnom mišljenju organa Advokatske komore Srbije. Dakle, ministarstvo, odnosno deo Vlade Republike Srbije koji suvereno, zahvaljujući prenosu suvereniteta sa građana, upravlja državom i upravlja pravosuđem, dakle, onobi moralo da bude teledirigovano, da bude na končiću organa jednog udruženja građana. Advokatska komora Srbije mislim da je registrovana kao udruženje građana, a neka me gospodin Martinović ispravi ako to nije tačno. Dakle, verujem da nikome ko je poslanik u tako dugačkom roku, nikome ko je dobronameran, nikome ko je profesor na pravnom fakultetu, odnosno ko je profesor prava na određenom fakultetu, ne pada na pamet da jedno ministarstvo obaveže da u svom podnošenju izveštaja mora da pribavi prethodno mišljenje organa jednog udruženja građana. To je za mene neshvatljivo, posebno zato što je među predlagačima, već sam rekao, iprofesor prava koji predaje pravo svojim studentima na određenom fakultetu. Analogno tome, mogao je neko danapiše da ministarstvo podnese izveštaj po prethodnom mišljenju fudbalskog kluba. Dakle, i fudbalski klub je jedno udruženje građana, pa mogli ste napisati i da ministarstvo mora da podnese svoj izveštaj po prethodnom izveštaju vatrogasaca. Znači, ito je udruženje građana i gotovo je neprihvatljivo da vi Vladi, odnosno ministarstvu koje se bavi poslovima pravosuđa naredite da izveštaj moraju da podnose, to je prihvatljivo, Narodnoj skupštini, ali da prethodno traže mišljenje jednog udruženja građana. Iz tog razloga ja mislim da nije prihvatljivo, a ni zdravorazumno prihvatiti ovaj amandman. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Žao mi je što ministar nije tu. Koristiću vreme ovlašćenog predstavnika, to jest šefa poslaničke grupe. Ovaj amandman je dobar. Mi ga podržavamo, naravno. Smatramo da bi on uneo dovoljno reda u, inače, po nama,- nepovoljnu praksu, odnosa izvršne vlasti i Skupštine Srbije. Takođe, moram da kažem da svi amandmani koje smo podneli, koje je opozicija podnela u ovom procesu su išli u pravcu daljeg preciziranja, poboljšavanja i drago mi je da su neki, doduše, po drugom formu prihvaćeni kao amandmani odbora, ali ono što smo dalje čuli je pokušaj da se sve ovo predstavi na jedan neodgovarajući način. Dakle, slušali smo, između ostalog, u reakciji na naše amandmane i nastupe predstavnika vladajuće većine da se moglo pribeći nekim drastičnim merama, nekim merama koje su bile na raspolaganju, ali nisu iskorišćene. U tom smislu zaista moram da se osvrnem, i da kažem da je dobro da ministar Selaković i Vlada nisu pribegli tim merama, da je tačno da su mogli daprimene mnogo oštrije mere, mere koje su neprihvatljive, koje su necivilizovane, koje su protivne vladavini prava i demokratskim društvima. Mogli su da uz pomoć Vlade uvedu vanredno stanje u Srbiji, mogli su da ukinu advokaturu, mogli su da uvedu državnog advokata, mogli su da uvedu oružane snage u parlament, mogli su mnogo toga lošeg, hoću da kažem, i onda kada se razgovara o amandmanima, kada se razgovara o političkom, ako hoćete i stručnom porazu ministra Selakovića u Skupštini Srbije, onda se izađe kao kontra argument u onom tokom prvog dana - a šta vi radite u Vojvodini, vi nemate legitimitet, a u drugom danu kažete – mogli smo mi mnogo toga lošeg, pa nismo. Sada mi iz opozicije i građani Srbije treba da se utešimo što nije pravljena, a razmišljano je da se pravi paralelna advokatska komora. Sada treba da budemo srećni, uvaženi kolega, što nije kroz, kako ste sami rekli, pravne cake, koje su moguće, ja ne kažem da nisu moguće, dakle, vi ste mogli da defakto sve oni koji su kršili odluke advokatske komore, dakle esnafskog udruženja koje je jedino ovlašćeno da daje potvrdu da je neko pripadnik advokatske struke u Srbiji, da ljudi koji su se oglušili na demokratski način donete odluke, kršili obustavu rada advokata…
Ljubazno vas molim da se vratite na član 9. jer pričamo o pojedinostima, a vi malo dajte završnu reč, a ima vremena za završnu reč.
Ja pokušavam da sublimiram. U suštini, ovaj amandman, kao i svi ostali koji su podneti, su išli u pravcu daljeg poboljšanja ovaj sporazuma koji je postignut i kojim je ministar prihvatio skoro sve zahteve advokatske struke, čime je doživeo politički poraz, zbog čega treba da podnese ostavku, a ne da nam pričate ovde… Recite vi nama zašto ovaj amandman nije prihvatljiv i zašto ovaj amandman ne može da se prihvati, a prihvaćeni su drugi iz opozicije koji su građani sa hendikepom omogućili da ne budu diskriminisani u očima Ustava Srbije, na primer. Doduše, to je urađeno kroz jednu od caka, kako kaže gospodin s druge strane. Prema tome, ja mislim da nema objašnjenja zašto se sada mora čekati osam dana da se nešto primeni, zašto se ne precizira kada ćemo imati tromesečne izveštaje koji su neophodni, pri čemu ministar Selaković možda je tu najmanje neažuran u celoj Vladi, kako ja imam informacije, koji nisam član odbora, ali s druge strane imate ministre koji se nikad nisu pojavili u Narodnoj skupštini i apsolutno ih nije briga za tri meseca. Zna se kome oni podnose izveštaj. E taj kome podnose izveštaj, taj čovek je skupljač svih informacija i svih odluka u ovoj zemlji i onda vi meni kažete da to ne liči na ono o čemu vi sanjate? E to mene brine, ti vaši snovi. Oni ne smeju nikada da se obistine u Srbiji, jer vaša java donela je već dovoljno nevolja građanima Srbije. Hvala.
Sve je to u redu, ali morate o amandmanu govoriti. Sada sam bila maksimalno tolerantna. Vama neću dati pravo na repliku. Prelazimo na amandman koji će objasniti stvari. Vi ćete se javiti u okviru toga. Previše smo se zadržali. Repliciramo oko amandmana koji nije prihvaćen, a prihvaćen je drugi koji rešava stav 2. ovog amandmana. To je moja dispozicija, da vam dam sada reč. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Nikolić. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima dr Aleksandar Martinović. Prvo će dobiti on reč, pa onda gospodin Dragan Nikolić, jer sam obećala.
Hvala, gospođo predsednice. Dobro je što je Vlada prihvatila ovaj amandman. On popravlja tekst Predloga zakona, ali da ne bi bilo nikakvih nedoumica oko toga kakvi su stavovi SNS, pošto su od strane gospodina Stefanovića krajnje pogrešno interpretirani. Niko od nas nije rekao da je Ministarstvo pravde imalo mogućnost da preduzme drastične mere. Ja sam rekao da su postojale drugačije mere na raspolaganju Ministarstvu pravde. Drastične mere je primenjivao bivši režim. Da je bivši režim nekom nesrećom ponovo na vlasti, odnosno ljudi koji su ga predstavljali, ja pretpostavljam kako bi oni rešili problem i advokata i prosvetara i lekara. Možda bi poslali specijalne jedinice, možda bi specijalna policija čizmama izgazila nekog advokata i problem je rešen, ali Vlada koju vodi Aleksandar Vučić to nije uradila. Da su postojali drugi takođe civilizovani i pravno mogući načini rešavanja ovog problema, jesu. Što se tiče opaski oko stupanja na snagu ovog Predloga zakona, evo ja se zaista trudim iz petnih žila, ali nikako ne mogu da pohvatam konce i da pohvatam logičku vezu između dva potpuno oprečna stava. Najpre pre nekoliko dana imali ste kanonadu napada zašto neki zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja, pa je onda to neustavno, pa se dovodi u pitanje pravna sigurnost, pa je to kršenje pravnog poretka, pa nema prakse u civilizovanom i demokratskom svetu. Nema argumenata, naravno, potpuno pogrešnih, koji nisu upotrebljeni da se ta odredba napadne. Danas slušamo potpuno drugačiju priču. Danas je civilizovano, demokratski, u skladu je sa Ustavom, odgovara interesima građana. Dobro je za sve da ovaj zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“ Republike Srbije. Ako mislite da se ozbiljno bavite politikom, morate imati makar elementarnu doslednost u svojim stavovima. Ne može pre tri dana, kada Vlada predloži da zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja, to da bude necivilizovano, protivustavno i nedemokratski, a danas kada predlaže osmog dana od dana objavljivanja onda je to ponovo po vama necivilizovano, nedemokratski, krše se prava građana, krše se prava advokata, itd. Dakle, između ta dva stava nikakve logičke veze nema, sem što vi sada pokušavate na svaki mogući način da nanesete neki politički udarac Vladi, ministru Selakoviću i da na silu dokažete da je Ministarstvo pravde navodno pretrpelo nekakav poraz. Srpska napredna stranka ponavlja po ko zna koji put, niko ovde nije poražen. Mi smo vam pokazali kako treba da se razgovara sa svim organizacijama koje predstavljaju određene kategorije građana Republike Srbije. Advokati su građani Republike Srbije. Naravno da sa njima treba da se razgovara. I poljoprivrednici su građani Republike Srbije i sa njima treba da se razgovara i sa prosvetarima, sa kojima se takođe razgovara i sa lekarima i sa svima drugima. Ali, problem je što u vreme kada ste vi imali odgovornost za vršenje vlasti, tih razgovora nije bilo. Izvorni Zakon o javnom beležništvu je donet 2011. godine i mnogi loši zakoni su doneti za vreme bivšeg režima, doneti su pre 2012. godine. Gospodin Selaković i mnogi drugi ministri u Vladi Republike Srbije su sada u prilici da predlozima zakona pokušaju da poprave ono što je izvorno loše. Čuli ste, sigurno, za onu čuvenu sentencu Valtazara Bogišića – što se grbo rodi, vreme ne ispravi. Evo, sada ministar pravde pokušava ono što je grbavo rođeno da ispravi i mi svi zajedno koji ćemo za ove predloge zakona da glasamo. Nije politički moralno da kažete – ova Vlada i ovaj ministar su odgovorni za blokadu pravosuđa, ova Vlada i ovaj ministar su odgovorni za štrajk ili obustavu rada advokata, kako se to već naziva, a imate Zakon o javnom beležništvu koji je donet 2011. godine. Ovde nam se spočitavalo kako mi, navodno, lažemo da je 2008. godine jedan čovek ubijen, da je ubijen Ranko Panić. Izvinite, to je tačno. Ali, naše pitanje…
Poslaniče, neću vam dozvoliti da ulazite u to.
Evo, završavam.
Ne, samo o amandmanu.
Evo, završavam. Naše pitanje je – od 2008. godine do 2012. godine imali ste mogućnost da utvrdite ko je odgovoran za ubistvo Ranka Panića… [[Isključen mikrofon.]]
Isključila sam vas. Ne dozvoljavam vam. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić, kao podnosilac amandmana. Izvolite.
Gospođo predsednice parlamenta, poštovani ministre Selakoviću, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, hteo sam da dam skromni doprinos sporazumu koji je postigla republička Vlada preko Ministarstva pravde, odnosno njenog stručnog tima i onoga što su sa druge strane bile moje cenjene kolege advokati, odnosno njihov stručni tim. Moj skromni doprinos je bio u tom smislu da sam primetio da u članu 9. ovog Predloga izmene i dopuna Zakona u javnom beležništvu stoji da zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“ i onda sam odlučio da dam amandman, deleći mišljenje i svih poslanika iz poslaničke grupe SNS, da ovaj zakon stupi narednog dana nakon dana objavljivanja u „Službenom glasniku“. U tom smislu sam verovao i u kompetentnost ministra pravde, verovao sam u njegovu kooperativnost i verovao sam u njegovu želju da ovaj kompromis koji je postignut između Ministarstva pravde i nas advokata dobije jedan šlag na čitavoj torti, na čitavom tom sporazumu, a to je da stupi odmah narednog dana od dana objavljivanja. To je veoma bitno zbog toga što će Komora advokata Srbije preko svog upravnog odbora doneti odluku da počne sa radom, da advokati počnu da ulaze u sud, da se vrate svojim normalnim aktivnostima, a da će istoga dana kada krenu da rade biti u primeni i ovaj zakon i set pratećih zakona, koji su takođe danas na dnevnom redu. U tom smislu se zahvaljujem ministru pravde gospodinu Nikoli Selakoviću, zahvaljujem mu se kao narodni poslanik što je prihvatio moj amandman, zahvaljujem mu se kao advokat jer je omogućio da mi slobodno počnemo da radimo i ispunio je svoj deo dogovora. Zahvaljujem mu se i u ime svih građana Republike Srbije, jer je svima zaista preko glave ove obustave rada. Mnogi nisu mogli da ostvare svoja prava do kojih im je, naravno, stalo. Hoću da poručim da ćemo od ponedeljka svi biti u sudnicama. Ono što se postavljalo više puta danas, a i ovih dana, to je kapitulacija, jedna teza koja je potpuno besmislena. Kada uđete u razgovore i sporazume, neko to smatra porazom. Ja sam ubeđen da to što neko traži ostavku, a u isto vreme su advokati prećutno rekli da ne traže više ostavku, niti smenu ministra pravde, želim da obavestim i te poslanike i javnost Srbije da ja znam kada će vremenski prestati da bude ministar pravde gospodin Nikola Selaković. Drage kolege poslanici, sačekajte, budite strpljivi, 2018. godine sigurno će prestati mandat gospodinu Nikoli Selakoviću, 2018. godine neće više biti ministar pravde, a do tada će imati punu podršku svih poslanika SNS. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Prešli ste na vreme poslaničke grupe.
Tačno je, u najvećem broju zakona koji su donošeni u ovom sazivu, skoro 50% zakona koje smo doneli prošle godine, rok stupanja na snagu je bio sledeći dan. Gotovo u svim slučajevima mi smo bili protiv toga i davali smo amandman da se to izmeni, da se stavi ustavno određeni rok od osam dana. Zašto sada to nije slučaj? Zato što smatramo da je ovo taj poseban slučaj koji je predvideo Ustav, kada postoje opravdani razlozi da zakon stupi na snagu dan po objavljivanju u „Službenom glasniku“, zato što je četiri i po meseca blokirano pravosuđe u Srbiji radom ministra pravde, koji je izmenio zakone o prometu nepokretnosti dan pre nego što su notari stupili na snagu. Da bi se prekinuo taj štrajk, smatrali smo da ovaj zakon i svi sledeći zakoni koji su deo ovog paketa treba da stupe na snagu danom objavljivanja u „Službenom glasniku“, što ne znači da sledeći put kada donesete neki zakon sa kojim ste došli u parlament zato što je Vlada zakasnila da reaguje na vreme, pa onda hoćete taj rok da skratite zbog vaše nemarnosti i nesposobnosti, da mi nećemo reagovati i tražiti da stoji ustavni rok od osam dana. Ovde, zbog nestručnosti i bahatosti ministra, imamo blokadu pravosuđa četiri i po meseca i smatramo da je potrebno da se pravosuđe odblokira što pre, da građani mogu pred sudom da zaštite svoja prava i da postoje opravdani razlozi da ovaj zakon i ostala četiri zakona koje danas razmatramo stupe na snagu sledećeg dana po objavljivanju u „Službenom glasniku“. Ne vidim tu političku nedoslednost, jer mi čitamo sadržinu zakona, gledamo kontekst u kome se zakone donose i svaki put se odnosimo u odnosu na to, a ne po automatizmu. Hvala.
Hvala. Dr Aleksandar Martinović, o amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, u načelnoj raspravi smo mogli da čujemo da je Ministarstvo pravde kapituliralo, da je kako su rekli poslanici bivšeg režima Mišković pobedio, a kao dokaz te pobede navodno je trebalo da posluži odredba iz Predloga zakona da zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja, ne bili se navodno po njihovim rečima rastegao postupak protiv Miroslava Miškovića. To su bili argumenti iz načelne rasprave, ako se ne varam. Vlada Republike Srbije je prihvatila amandman gospodina Dragana Nikolića da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Onda ste tražili da ministar podnese ostavku, da se izvini, da pitaj Boga šta uradi. Da li ćete vi sada da se izvinite građanima Republike Srbije zato što ste ih obmanjivali da je Ministarstvo pravde kapituliralo pred Miroslavom Miškovićem, protiv koga vode se odgovarajući sudski postupci, evo sada se ispostavlja da to nije tačno. Dakle, zakon će stupiti na snagu narednog dana od dana objavljivanja. Šta je sada sa kapitulacijom? Šta je sada sa tvrdnjom da je Mišković pobedio Selakovića, da je pobedio Vučića, da je pobedio državu? Sada se ispostavlja da niste bili u pravu, blago rečeno niste bili u pravu. Razumem da neko ko je bio na vlasti pa je izgubio da ga to boli. Razumem, ali ne razumem da se zbog te boli obmanjuju građani i da se stvara pogrešan utisak kako je bilo ko u državi Srbiji jači od države Srbije. To je opasna teza. Niko nije jači od države, niko, pripadao ovoj ili onoj komori, bio pripadnik ove ili one profesije. Ako je ovde iko pobedio, pobedila je država. Zahvaljujem ministru Selakoviću što je omogućio da država pobedi i nadam se da će država Srbija pobeđivati i u nekim novim bitkama koje očekujem. Hvala.
Marko Đurišić o amandmanu.
Jeste Vlada, mi smo izrazili to kao pitanje da li je Vlada u interesu Miškovića stavila rok od osam dana i mi smo dali amandman da taj rok bude sledećeg dana. U redu je ako je Vlada sada prihvatila taj amandman i time želi da pokaže da nije ona u stvari radila u interesu Miškovića. Ali, očigledno da nisu radili ni advokati u interesu Miškovića ova četiri i po meseca dok su štrajkovali, a bili su direktno optuživani od ministra, od članova Vlade, od kolega poslanika da rade u interesu Miškovića. Da svi mi koji govorimo da su advokatu u pravu smo Miškovićeve sluge. Zato smatramo da je donošenjem ovog zakona Vlada kapitulirala.
Samo o amandmanu. Želite o amandmanu? Repliciranja nema, vama se nije obratio, govorio je o amandmanu, nije tražio repliku. (Aleksandar Martinović, s mesta: O amandmanu.) O amandmanu želite? Ne, moram da vodim sednicu, ne mogu da ispunjavam želje.
O amandmanu, uz naravno rizik koji prihvatam da mi oduzmete reč. Nije ništa sporno. Ali, prosto da ne bi ostalo nedorečeno…
Pa kada vam budem oduzela reč…
Dobro. Zahvaljujem se. Prosto da ne bi ostalo nedorečeno, ovde su se koristile vrlo generalne procene. Vlada je rekla, ministar je rekao, svi advokati su u službi Miroslava Miškovića, svi advokati su Miškovićevi plaćenici. Svi poslanici bivšeg režima su Miškovićevi plaćenici. Sada neću da govorim u ministrovo, ja ću da govorim u svoje lično ime, jer sam dao izjavu koja je direktno prenošena u centralnoj informativnoj emisiji Televizije B92. Dakle, govorim u svoje lično ime. Rekao sam – gospodin Dragoljub Đorđević je ranilac jednog od optuženih u postupku koji se vodi protiv Miroslava Miškovića i drugih. To je činjenica. Tu činjenicu ne može da opovrgne apsolutno bilo šta. Niti sam rekao da su svi advokati u službi Miroslava Miškovića, ni da su svi poslanici Demokratske stranke i SDS ili bilo koje druge partije u službi Miroslava Miškovića, rekao sam – gospodin Dragoljub Đorđević je zastupnik, odnosno branilac jednog od optuženih u postupku koji se vodi protiv Miroslava Miškovića. Mislim da je taj čovek četvrti optuženi, neću da mu spominjem ime nije korektno. To je činjenica. Ko iz te činjenice izvlači kakve zaključke, to je njegova stvar. Ali, prosto stvari tako stoje.
Hvala. Reč ima Dragan Nikolić, o amandmanu.
Moj amandman je bio potpuno jasan i o njemu je moglo samo da se kaže – glasaćemo zato što je to prihvatljivo za nas ili nećemo glasati i dajemo argumente zašto smo protiv toga. Pokušaj da se vraćamo u četiri i po meseca i šta se to tamo dogodilo, ko je šta rekao, ko je kome spočitavao, da li se to generalno odnosilo na sve advokate, evo nije se odnosilo na mene. Ja sam advokat više od 25 godina i nijednog trenutka se nisam osetio prozvanim od strane ministra Selakovića, vezano za ono što je rekao. Naravno da ministar ima određena saznanja i da ima određenih službi koje znaju ko šta i kako radi u ovoj državi, ali mi nismo ljudi koji hoćemo da se stave i ostanu u blatu ili glibu, da stalno gledamo iza sebe i u retrovizor, nego smo rekli da hoćemo da idemo napred. Ovakav sporazum koji ste napravili je nešto najbolje što ste uradili za zadnjih šest meseci. Cenio sam svaki zakon i predlog zakona koji ste doneli u ovu Skupštinu, uvek sam ga podržavao, davao određene amandmane i ovog puta vam se zahvaljujem što ste prihvatili ovaj amandman koji sam dao. Time ste nama advokatima omogućili da donesemo odluku da krenemo od ponedeljka da radimo na zadovoljstvo svih građana Srbije. Ubeđen sam da ste ovo uradili u ime građana Srbije koji su vas u martu izabrali, nas za poslanike, a onda da mi glasamo za vas prenoseći legitimitet tog naroda. Pošto mislite na građane Srbije zato je rejting stranke svakog dana sve veći i prešli smo 60%. Hvala.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona i u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o prometu nepokretnosti, u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministre Selakoviću, poštovani gosti iz Ministarstva pravde i poštovana gošćo iz Ministarstva pravde, Zoran Živković i ja smo podneli amandman na član 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o prometu nepokretnosti. Mislim da je ovaj dijalog koji je vođen preko amandmana obrazloženje za odbijanje ovog amandmana slika i prilika apsurda u kojem ne razumem zbog čega ministar Selaković. Pokušaću da argumentujem to poštovana gospodo. Mi smo predložili da se menjaju stavovi 1. i 2. izmenjenog člana 4, a u članu 1. Predloga zakona. Dve stvari smo imali na umu. Jedno je usaglašavanje sa izmenjenim članom 7. izmena i dopuna Zakona o javnom beležništvu, pod uslovom da je taj naš amandman prihvatio ministar Selaković, računali smo da će prihvatiti. Druga stvar je da se njime posebno uvažava pravo na tradicije naše države. Amandman je odbijen, a u obrazloženju za odbijanje amandmana ministar Selaković u ime Ministarstva pravde se poziva poštovana gospodo, na pravnu sigurnost. Sada, ja bih razumeo da je ministar Selaković u obrazloženju rekao – veoma mi je važan princip pravne sigurnosti pod uslovom da je prethodno ministar Selaković pre dva dana u Skupštini rekao – u prethodna četiri i po meseca pogrešio sam upravo oko pravne sigurnosti. Ali ne može bez ovog stava da se pogrešilo sada da dođe isti čovek i da kaže – pozivam se na pravnu sigurnost, gospodine Selakoviću.
Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministre Selakoviću, poštovana gošćo iz Ministarstva pravde i poštovani iz Ministarstva pravde, podneli smo narodni poslanik Zoran Živković i ja amandman i na član 2. ovog Predlog zakona i u obrazloženju smo jasno napisali zašto smatramo da sadržina člana 2. treba da se menja onako kako smo mi predložili. Moram poštovanom ministru Selakoviću još jednom ovde da napomenem da ovaj argument pravne sigurnosti zaista jeste zaista važno. Oko njega je vođena borba u ova četiri i po meseca, poštovana gospodo i ministre Selakoviću. Mislim da je neophodno da to čujete ovde, pa makar i od jednog narodnog poslanika. Vaš autoritet bi bio učvršćen, vaš lični autoritet time što biste pred narodnim poslanicima ovde rekli i vrlo jasno saopštili da ste pogrešili krajem avgusta, da ste pogrešili krajem novembra i da sada uvidevši da ste grešili tokom ova četiri i po meseca pristupate jednom zajedničkom radu, oblikovanju najbolje sadržine predloga zakona koji se danas nalaze kao tačke dnevnog reda na našem zasedanju. Ukoliko to ne uradite, gospodine Selakoviću, vama će da ostane autoritet koji vam daje institucija, ali je nezgodna situacija za jednog odgovornog čoveka da lični autoritet zbog ovakve jedne omaške, gospodine Selakoviću, ne može u ovakvim uslovima da prati autoritet koji mu daje institucija i ja vas pozivam još jednom da razmislite i o ovom amandmanu, ali i o sopstvenom autoritetu u odnosu na delanje u ova četiri i po meseca, poštovani ministre.
Hvala. Reč ima Olgica Batić.
Hvala. Što se tiče amandmana o kom trenutno govorimo mislim da nema osnova da se isti prihvati iz razloga što se kao i u prethodnom amandmanu, koji je podnosilac obrazložio, bez obzira na sam tekst amandmana, u to neću zalaziti i neću posebno obrazlagati, pošto svako isti može i da pročita, ali permanentno se brkaju dva instituta – institut solemnizacije i institut alegalizacije. Osim toga, ukoliko se već ima ono što ste vi želeli postići za cilj podnošenjem ovakvog amandmana, onda ste tu doslednost trebali da iskažete kada smo prethodni put, raspravljajući o izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu, kada je moj uvaženi kolega Neđo Jovanović govorio i solemnizacija i legalizacija, onda ste trebali da prihvatite takav stav i da podržite sve ono što je on rekao pre nego što je stupio uopšte i na snagu Zakon o javnim beležnicima, pa ste onda isto tako trebali da potvrdite njegov stav da treba opstane i solemnizacija koja je tada predviđena i legalizacija. Podnošenjem ovakvog amandmana očigledna je nedoslednost u prethodnom stavu i današnjem. Hvala.
Zahvaljujem gospođice Batić. Reč ima Vladimir Đukanović.
Hvala uvaženi predsedavajući. Nisam mislio uopšte da se javljam, ali sam jednostavno morao zato što zarad javnosti ovo mora da se zna. Podnosilac amandmana, razumem, možda nije, ne možda nego sigurno nije pravnik, ali podnositi amandman a tako pobrkati termine, institute, i to je uvažena koleginica Batić veoma lepo primetila, da neko meša legalizovanje i solemnizaciju, a da nam drži slovo i već ne znam šta ovde i da još poziva na ostavke, to je zaista nešto što je neprimereno i molim vas da reagujete ubuduće, da ako se neko javi, odnosno posebno podnosilac amandmana ako se javi po amandmanu da onda i priča po amandmanu, jer da je išta rekao o amandmanu javnost bi već tada videla koliko je neznanje u pitanju. Ovako, neko se javi i priča šta mu padne na pamet i vi ste dužni kao predsednik parlamenta da ga opomenete jer reč jednu nije rekao o amandmanu. Ponavljam, da je rekao nešto o amandmanu koji je napisao javnost bi videla koliko je neznanje prisutno kod njega. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Za reč se javila narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Gospodine predsedavajući, podneli smo amandman na član 4. kojim se menja član 14. zakona i predložili smo da se izvrše jedne izmene u stavu 1. Da bi bilo jasnije moram da pročitam stav 1 – javni beležnik koji potvrđuje (solemnizuje) ugovor o otuđenju nepokretnosti iz javne svojine dužan je da primerak ugovora dostavi nadležnom pravobraniocu u roku od 15 dana od dana potvrđivanja ugovora. Mi smo predložili da ove reči – u roku od 15 dana od dana potvrđivanja ugovora, budu zamenjene rečima – odmah po potvrđivanju ugovora. S obzirom da je predlagač već u ranijim članovima predvideo da se prepis ugovora o prometu nepokretnosti odmah dostavi sudu radi evidentiranja, ne vidimo razlog zašto bi se u ovom slučaju toliko čekalo sa dostavljanjem ugovora javnom pravobraniocu, odnosno zašto se ovde ostavlja duži rok od 15 dana. Takođe je kraći rok i za dostavljanje overenih ugovora poreskoj upravi i smatrali smo da javnom pravobraniocu treba da se dostavi u kraćem roku. Amandman je odbijen uz sledeće obrazloženje – ne prihvata se iz razloga što je rok za dostavljanje potvrđenog ugovora o otuđenju nepokretnosti iz javne svojine nadležnom pravobraniocu primeren i ne predstavlja prepreku za postupanje pravobranilaštva u cilju zaštite javne svojine. Isti rok je predviđen i u članu 14. stav 1. važećeg Zakona o prometu nepokretnosti. Ovim amandmanom upravo menjamo taj stav 1. člana 14. koji se menja članom 4. Predloga zakona, tako da ovo obrazloženje zaista ne razumem, odnosno razumem, ali mislim da nema smisla i zato bih još jednom apelovala, gospodine ministre, da više obratite pažnju na naše amandmane, jer, kao što sam već rekla danas u diskusiji, zaista amandmanima pokušavamo konstruktivno da poboljšamo tekst. Ne podnosimo amandmane samo iz opozicione ostrašćenosti da napadamo predloge zakona. Naprotiv, vodimo računa o interesima građana i trudimo se da amandmanima zadovoljimo i zaštitimo sve interese građana. Da više obraćate pažnju na naša izlaganja i naše amandmane, onda biste i ranije prihvatali amandmane. Slučajno ovde kod sebe imam transkript sa sednice od 29. avgusta prošle godine kada je razmatran Zakon o izmenama i dopunama Zakona o prometu nepokretnosti i kada je uvedeno da ugovori o prometu nepokretnosti zaključuju se u obliku javno beležničkog zapisnika za čije sastavljanje je isključivo nadležan javni beležnik na čijem području se nalazi nepokretnost i da je jedino takav ugovor validan. I u diskusiji smo u načelu i u diskusiji o amandmanima smo se borili protiv toga i u diskusiji sam ukazivala da treba prihvatiti naše amandmane i omogućiti da javni beležnik overava sve ugovore, i ugovore advokata jer su advokati i stručni da rade taj posao i na kraju plaćaju porez. Ne bave se svi prometom nepokretnosti, ali jedan dobar deo advokata se bavi i da je neophodno zaštiti iz tog razloga tu struku. Već tada sam ukazala na to da postoji i tradicija kako ovde u Beogradu, tako i u Vojvodini, a pretpostavljam i u celoj Srbiji, znam tamo gde živim, da porodice imaju svoje porodične advokate, da firme imaju svoje advokate koji im obavljaju sve poslove, pa i poslove nepokretnosti i upravo zato smo se zalagali da se vrati mogućnost da advokati sastavljaju ugovore o prometu nepokretnosti. Trebalo je četiri i po meseca protesta da bi se vi vratili na to što smo vam u avgustu govorili. Zato vas molim da ubuduće obratite pažnju na naše amandmane i da imate malo više sluha na ono što vam ukazujemo da se ne bi svakih par meseci vraćali na ista pitanja.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite, profesore Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Selakoviću, poštovani gosti iz Ministarstva pravde, i naročito poštovana gošćo iz Ministarstva pravde, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću vama se sada zahvaljujem na ovom „profesore“, još jednom, iako ja još nemam taj status, ali budući da ste vi imali i na prethodnim sednicama ove vidovnjačke komentare, pretpostavljam da vi naslućujete šta sledi u mojoj karijeri na univerzitetu. Dva su argumenta koja koristim sada ovde da pokušam da ubedim narodne poslanike, pa i ministra pravde, gospodina Selakovića, da prihvati naš amandman na član 6. ovog predloga zakona. Najpre, gospodo, ovde je i povodom prethodnih amandmana bilo reči o tome, a ovaj se tiče iste stvari, da mi mešamo dve forme – solemnizaciju i legalizaciju. Ne mešamo,poštovana gospodo. Ja sam, obrazlažući amandman na član 7. Predloga izmena i dopuna Zakona o javnom beležništvu, saopštio da mi smatramo da ove dve različite forme, poštovana gospodo, treba da budu ravnopravno zastupljene. Samo sam razumeo koleginicu Batić kada je diskutovala, koja nije zamerila na nerazumevanju formi, nego na doslednosti u odnosu na naše rasprave koje su prethodile. Prema tome, poštovana gospodo, molim pre svega poslanike SNS da prate, da čitaju i da se ne usuđuju da opominju narodne poslanike, za koje se pokazalo nakon četiri i po meseca da su bili u pravu krajem avgusta, da su bili u pravu početkom novembra, da se ne usuđuju da te narodne poslanike nazivaju neznalicama, jer je vreme pokazalo, poštovana gospodo, da smo upravo mi bili u pravu a da je većina glasala za nešto što nije bilo pravično, poštovana gospodo i gospodine Bečiću.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Ja ne znam zašto ste se prepoznali u tome – neznalice? Razumem da ste rekli i lepo ste se ogradili da niste pravnik, ali, evo, pošto čitam sve amandmane, pa i ovaj koji je podnet, iako baš nema nešto mnogo veze, ali bih zamolio uvaženog kolegu da nam pojasni sam amandman, pošto ni malo pre nismo čuli nijednu jedinu reč o amandmanu. Voleo bih da nam, kada se javi sledeći put, obrazloži amandman, a ja sam ubeđen da ni on nema pojma šta je napisao. Hvala vam.
Zahvaljujem. Niste dobili reč [[Vladimir Pavićević, s mesta: Pa, replika. Postavio mi je pitanje.]] Ne možete dobiti repliku, gospodine Pavićeviću. (Vladimir Pavićević, s mesta: Molim vas da se konsultujete sa ministrom pravde...) Molim vas, gospodine Pavićeviću, profesore Pavićeviću, ovo je upravo moja žal za tim da mi, bojim se, gubimo dobrog profesora, a dobijamo lošeg političara. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Povreda Poslovnika, gospodine predsedavajući. Reklamiram član 107. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Smatram, gospodine Bečiću, da vi niste kompetentan, ni po zvanju, ni po struci, da ocenjujete rad gospodina Pavićevića. On radi na univerzitetu, vrlo je kompetentan.
Gospodine Veselinoviću, kada sam ja ocenjivao neki rad? (Janko Veselinović, s mesta: Molim vas da mi omogućite da obrazložim amandman.) Ne mogu da vam dopustim, zato što ne govorite istinu. Nisam ocenjivao ničiji rad. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre gospodine Selakoviću, poštovana gošćo iz Ministarstva pravde i poštovani gosti iz Ministarstva pravde i, naravno, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, upravo ste povredili dva člana Poslovnika Narodne skupštine, član 103. i član 108. Poštovani predsedavajući Bečiću, sada neću čitati sadržinu ta dva člana. Verujem da vam je sadržina oba člana veoma poznata i zato se pitam kako, gospodine Bečiću, dok predsedavate Narodnom skupštinom, ne primenjujete sadržinu i ova dva člana Poslovnika Narodne skupštine? Članom103. predviđeno je da jedan narodni poslanik kada se javi po povredi Poslovnika ima pravo, gospodine Bečiću, to je njegovo ili njeno pravo, da obrazloži povredu Poslovnika u dva minuta. Vi ste obavezni, gospodine Bečiću, kao predsedavajući, da saslušate tog poslanika koji je dobio pravo da reklamira povredu Poslovnika. Šta ste vi uradili, gospodine Bečiću? Vi ste dali pravo i priliku gospodinu Veselinoviću da obrazloži kako ste povredili odgovarajući član Poslovnika, a onda ste ga posle nekoliko sekundi, gospodine Bečiću, prekinuli i time sprečili jednog narodnog poslanika da objasni povredu Poslovnika.
Kao što ću sada vas prekinuti, gospodine Pavićeviću. Profesore Pavićeviću, da ste bili pošteni, vi bi pročitali ovaj član, gde se kaže što se može govoriti najduže do dva minuta. O tome – zna se ko procenjuje. Gospodin Veselinović je počeo da govori, nije rekao istinu i ja sam ga u tom trenutku prekinuo, dao objašnjenje i samim tim je njegovo javljanje po povredi Poslovnika završeno, kao i vaše, gospodine Pavićeviću. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, podneo je amandman na član 6. Izvolite, gospodine ministre, da li želite da se izjasnite po ovom amandmanu? Reč ima ministar Nikola Selaković.
U ime Vlade, prihvatamo amandman Odbora.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik gospodin Marijan Rističević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, gospodine ministre, poštovani gosti iz ministarstva, reklamiram član 105, poslednji stav, član 109. drugi i treći stav. Gospodine predsedavajući, ubuduće da na to obratite pažnju, zato što vam se to dešava tokom celog zasedanja, odnosno od početka ovog saziva. Poslednji stav člana 105. glasi: „Niko ne sme da priđe govornici dok mu predsednik Narodne skupštine to ne odobri“. Nadam se da slušate, gospodine Bečiću. Takođe, član 109. stav 1, stav 2, stav 3. kažu – opomena se izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole predsednika Narodne skupštine, koji govori pre nego što je zatražio i dobio reč. Gospodine predsedavajući, gospodin Pavićević uporno to radi tokom celog ovog saziva i tokom celog ovog zasedanja i tokom cele ove sednice. On ustane, bez vaše dozvole priđe govornici, tj. ustane i počne da govori, bez vaše dozvole uzme reč, govori pre nego što ste vi to odobrili. To je suprotno odredbama člana 105. i člana 109. i molim vas da u skladu sa članom 109, st. 1, 2. i 3. izreknete opomenu gospodinu Pavićeviću ubuduće, da takvo ponašanje, ukoliko sam ustane, priđe mikrofonu, odnosno govornici, uzme neovlašćeno reč, a da mu vi to niste dozvolili. Ako bi svi radili ono što radi gospodin Pavićević, onda bi svi stajali, svi grajali, svi govorili pre nego što vi to odobrite. To je nedopustivo ponašanje za običnog poslanika, recimo, zemljoradnika, a kamoli za jednog docenta i male su šanse da od njega bude profesor. Hvala.
Zahvaljujem se. Gospodine Rističeviću, mi to u parlamentu vidimo svaki put. Pretpostavljam da gospodin Pavićević smatra da silom svoje stranke može tako da se ponaša i da snagom svoje stranke istog trenutka kada poželi može sam da uzme pravdu u svoje ruke, reč i sve ostalo. Tako da, iz tog razloga, vidite, vrlo često ne možemo da ga sprečimo. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Ja sam se javila na amandman mog uvaženog kolege i, naravno, meni lično najinspirativnijeg podnosioca amandmana, gospodina Pavićevića, ali niste mi dali tada reč iako sam se javila, pa ne znam da li mogu sada pošto smo već prešli na amandman koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu?
Nisam razumeo. Da li želite da govorite po ovom amandmanu?
Po amandmanu, ali pitali ste ministra da li prihvata amandman Odbora i prešli ste. Ja sam se javila po amandmanu gospodina Pavićevića i iz nekog razloga reč nisam dobila.
Već sam bio prešao na ovaj amandman. U pravu ste, možda nisam video da ste se javili.
Pošto niste videli, onda ćete mi dozvoliti?
Nažalost, prešli smo na drugi amandman. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ja sam saglasan da se prihvati amandman.) Evo vidite, gospodine Rističeviću, kako snagom svoje stranke gospodin Pavićević uzima i reč i pravdu u svoje ruke. Zahvaljujem. Na član 7. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Dragan Nikolić i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogadnović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Vlada i Odbor za pravosuđe državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandmane. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su ovi amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da su ovi amandmani postali sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Hvala. Danas je 21. januar 2015. godine i on će svakako biti upamćen u političkoj istoriji Republike Srbije, modernoj političkoj istoriji, jer je ovo prvi ozbiljan poraz vladajuće koalicije, odnosno Srpske napredne stranke. Ono što smo mi ovim amandmanom hteli, jeste da se šteta od posledica te loše vlasti ne povećava, zato što nije uopšte sporno da je usled opravdanog četvoroipomesečnog štrajka advokata došlo do materijalne štete koja se meri više… (Vladimir Đukanović, s mesta: Jel ovo po amandmanu?)
Gospodine Veselinoviću, poslanici me sa pravom opominju da vi ne govorite o amandmanu.
Ja tražim da se rok primene zakona sa osam dana pomeri na jedan dan i govorim da se smanji šteta.
Taj amandman je prihvaćen.
Pa kakve to veze ima što je prihvaćen?
Vi nama sada objašnjavate zašto smatrate da Vlada…
Zašto je trebao da bude prihvaćen. Molim vas da mi vratite vreme, gospodine Bečiću. Imam pravo da obrazložim i amandman koji je prihvaćen.
Da, ali o ovom amandmanu.
Imam pravo da obrazložim…
Ali ne na način na koji ste krenuli, da govorite o svemu i svačemu. Izvolite.
Da li ste mi vratili vreme?
Vratiću vam vreme. Izvolite.
Dakle, usled štrajka advokata napravljena je ogromna materijalna šteta… [[Isključen mikrofon.]]
Ne govorite o amandmanu. Zahvaljujem. Reč ima gospođa Čomić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem, predsedavajući. Grubo ste prekršili član 27. prekidajući narodnog poslanika bez obrazloženja i ponavljajući presedan koji ste tokom vođenja sednice vi uveli. Rekli ste da ste ga prekinuli zato što govori o svemu i svačemu. Pre nepunih 120 minuta ili više rekli ste da drugi poslanik ima pravo da govori o svemu i svačemu zato što je i jedan drugi poslanik govorio o svemu i svačemu. Odlučite se, ne može oba. Ne može predsedavanje Narodnom skupštinom da zavisi od vašeg ličnog stava, koliko god vi unosili šarma u taj lični stav. Narodni poslanik ima pravo da u dva minuta obrazloži amandman koji je podneo. Ako smatrate da se u ta dva minuta on ne drži dnevnog reda, onda ste dužni da ga podsetite na član 106. Nedopustivo je da ulazite u polemiku sa narodnim poslanicima u odnosu na sadržaj njihovih obrazloženja amandmana koje su podneli zato što vas to zabavlja. To izaziva incidente. Vi tokom poslednjih dvadesetak minuta predsedavanje sednicom Narodne skupštine pretvarate u izazivanje incidenta. To je nepotrebno jer smo se ovde svi sastali da rešimo jedan veliki problem koji traje četiri i po meseca i svako od nas ima pravo da obrazloži svoj amandman. Niko od nas nema obavezu da trpi samovolju predsedavajućeg, a svi imamo obavezu da poštujemo sve odredbe Poslovnika Narodne skupštine, pa tako i vi. Tako da, ne želim da se izjasnite, ali vas molim da počnete da se pridržavate Poslovnika.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Moram da dam objašnjenje. Sada se vraćam u prošlost i sećam se mnogo samovolja u ovom parlamentu od strane nekih predsedavajućih. Pokušavam da ne ličim na njih. Takođe, gospođo Čomić, upravo sam uradio to što ste vi rekli. Pre toga sam se i izvinio narodnim poslanicima zato što me je jedan narodni poslanik ubedio da može da govori o svemu i svačemu u obrazloženju svog amandmana. Sada pokušavam da ne bude isto. Opomenuo sam po tom članu narodnog poslanika da ne govori o temi i o svom amandmanu. Onog momenta kada je nastavio da ne govori o temi i o svom amandmanu, onda sam ga prekinuo. Zahvaljujem, gospođo Čomić. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, gospodine ministre Selakoviću, ja sam dao ovaj amandman, a vi ste mogli da ga ne prihvatite. Vlada Republike Srbije je mogla da ga ne prihvati, jer on ne predstavlja dogovor koji ste postigli sa Advokatskom komorom Srbije. Mogli ste da ne prihvatite i da ostane onako kako ste dogovorili između dva stručna tima. Mogli ste, a niste. Odlučili ste da izađete u susret, da pružite ruku, da pokažete svoju kooperativnost, da pokažete da vam je stalo do građana Republike Srbije, da vam je stalo da jedan od stubova države, a to je pravosuđe, profunkcioniše, da nastavi da radi tamo gde je stalo.
Gospodine Nikoliću, ne govorite o amandmanu. Molim vas, vratite se na amandman ili završite izlaganje.
Pričam o amandmanu, o prihvatanju…
Ne govorite o amandmanu. Molim vas, ili se vratite na amandman ili završite izlaganje.
Prihvaćen je amandman i ja pričam o tome da je Vlada mogla, a nije morala. Samo da završim još jednom rečenicom…
Zahvaljujem, gospodine Nikoliću. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. (Dragan Nikolić, s mesta: Da li mi dozvoljavate da završim još jednom rečenicom?) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Nikoliću, ja sam dobio reč, ne znam da li da vi insistirate dalje da govorite…
Gospodine Pavićeviću, javili ste se po vašem amandmanu i molim vas da govorite o amandmanu.
U redu, poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću. Poštovani ministre Selakoviću, poštovana gošćo i gosti iz Ministarstva pravde, ovde je bilo velikih dilema i kod narodnih poslanika iz Srpske napredne stranke, a uključila se i narodna poslanica Olgica Batić, koja je imala, ja mislim, dosta razborit komentar i ja je pozivam da nastavimo našu raspravu, iako gospodin Bečić nije sklon tome da se ovde vodi jedan dijalog, pa da dođemo do najboljih rešenja, kao što je rekla gospođa Čomić. Poštovana gospodo, mi smo predložili da se u članu 7. posle stava 1. dodaje stav 2. Mislim da je ovo veoma važno, pa vas zato, ministre Selakoviću, naročito molim za jednu pažnju sada. Stav 2. glasi - Poslove overavanja potpisa iz člana 4. stav 1. ovog zakona, imamo sada jedan naš dodatak poseban, tri godine nakon imenovanja ukupnog broja javnih beležnika u skladu sa zakonom koji uređuje javno beležništvo, vrše i mesno nadležni osnovni sudovi, ako im se ugovorne strane sporazumno obrate u pisanom obliku. Mi smatramo da ovakvo jedno rešenje može samo da doprinese opštem dobru, ministre Selakoviću. Vi ste nama u obrazloženju napisali da se amandman ne prihvata iz istih razloga kao i amandman na član 1. Ali, amandman na član 1. nije u vezi sa sadržinom ovog amandmana, gospodine Selakoviću. Molim vas, da još jednom razmislite o tome, da uvidite svoju grešku i kada je uvidite gospodine Selakoviću, da kažete, da ste pogrešili ministre. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 3. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI I DOPUNI ZAKONA O VANPARNIČNOM POSTUPKU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Dragan Nikolić, dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Primili ste izveštaj Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Dragan Nikolić i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandmane. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da su ovi amandmani postali sastavni deo Predloga zakona. Prvo, predlagač amandmana narodni poslanik Dragan Nikolić.
Hvala predsedavajuća. Ono što sam hteo malopre da kažem, reći ću sada. Zahvaljujem se u ime svih advokata u Srbiji Ministarstvu pravde Republike Srbije koje je imalo sluha da prihvati moj amandman i da zakon stupi na snagu nakon dana objavljivanja u „Službenom glasniku“. Ono što je tehničke moguće, a to je ako danas usvojimo, a sigurno ćemo usvojiti ovaj set zakona, da nakon toga predsednik Republike gospodin Tomislav Nikolić potpiše ove zakone, da oni sutra budu objavljeni u „Službenom glasniku“, što znači da bi advokati mogli da počnu da rade u Srbiji, u petak. To je moja preporuka koju činim sa ove govornice Upravnom odboru Advokatske komore Srbije. Vi ste garantovali svojom čašću i svojim obrazom da će to tako biti. Pružili ste ruku i dali ste više nego što se od vas tražilo, a to mogu samo moćni i veliki. Zašto su ostale kolege dale ovaj amandman koji je identičan sa mojim amandmanom? Mislim, na kolegu Đurišića i ove ostale. Zbog toga što sam ja dao amandman 19. januara u 13.15 časova, pokazujem i to može da zabeleži kamera. Pošto je neko video, a pošto ovo nije neka tajna, setio se šta i kako, dosetio se, znao da će ovo biti prihvaćeno i onda su u pet minuta do 16.00 časova, odnosno u 15.55 časova dali svoje amandmane. Toliko o iskrenosti i o želji nekih da dođe do mira, da dođe do toga da profunkcioniše pravosuđa. Siguran sam da su predlagači ovog amandmana koji je identičan sa mojim, a koji su dali dva i po ili tri sata nakon mene to uradili potpuno neiskreno i znam da im je krivo do neba, što ste napravili sporazum sa advokatima i krivo im je do neba što će advokati početi da rade, što će sudnice ponovo da funkcionišu i što će se nastaviti normalno da se živi u ovoj Srbiji, na njihovu veliku žalost, a na radost građana Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Nikoliću. Reč ima takođe predlagač amandmana Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujemo gospodine predsedavajući. Prvo moram da odgovorim prethodnom govorniku, odnosno vama da kažem da mu prenesete da ni u kom slučaju…
Molim vas, samo u sklopu obrazlaganja ovog amandmana jer niste dobili pravo na repliku.
Govorim o amandmanu da ni u kom slučaju nismo imali prilike niti smo dobili, niti smo imali prilike da vidimo amandman koji je on podneo, podneli smo ga mi iz sopstvenog ubeđenja i uverenja. Da li smo u principu uvek protiv hitnog postupka, osim kada postoje izrazito opravdani razlozi? Jesmo. Da li smo u principu protiv stupanja na snagu narednog dana od dana objavljivanja, osim kada postoje izrazito opravdani razlozi? Jesmo. Procenili smo da u ovom slučaju postoje opravdani razlozi i za jedno i za drugo i zato smo podneli amandman kojim smo predložili da stupi zakon na snagu i ceo ovaj set zakona koji se odnosi na regulisanje odnosa između ministarstva i advokata, da stupi na snagu narednog dana od dana donošenja. Nismo nikoga kopirali, to je naše ubeđenje. Nemamo potrebu da prepisujemo. Dovoljno imamo znanja i dovoljno imamo kreativnosti da sami proučimo zakone i da sami sastavimo amandmane. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA PORODIČNOG ZAKONA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Dragan Nikolić, Marko Đurišić, dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu , kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 6. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Dragan Nikolić i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandmane. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da su ovi amandmani postali sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O NASLEĐIVANjU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Dragan Nikolić, Marko Đurišić, prof dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu , kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 8. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Dragan Nikolić i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Vlada i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandmane. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da su ovi amandmani postali sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 6. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O ORGANIZACIJI I NADLEŽNOSTI DRŽAVNIH ORGANA U POSTUPKU ZA RATNE ZLOČINE Pošto je Narodna skupština obavila pretresu načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine u danu za glasanje odlučivati samo oPredlogu zakona u celini. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine određujem danas, sredu, 21. januar 2015. godine, sa početkom u 14,00 časova dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Zahvaljujem.
Poštovani narodni poslanici pre nego što pređemo na odlučivanje potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Skupštine postoji u danu za glasanje ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 174 narodna poslanika odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu u načelu. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 184, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo troje od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da su sastavni delovi predloga zakona postali amandmani na član 7. koji su zajedno podneli narodni poslanici: Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović, na član 9. koji je podneo narodni poslanik Dragan Nikolić i amandmani Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu na član 5. i kojim se posle člana 8. dodaje novi član 8a. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovana Jovanović, Jovan Marković, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 176 od ukupno prisutnog 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutna193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovana Jovanović, Jovan Marković, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković i Dragan Šutanovac. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 177 od ukupno prisutna 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 180 od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 181 od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 182 od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 178 od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 192, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 193, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom beležništvu. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prometu nepokretnosti, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 193, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan, od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani na član 7. koje su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanik Dragan Nikolić i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović, kao i amandman Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu na član 6. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 180 od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 181 od ukupno prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 15, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 179 od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - šest, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 188 od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 12, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 182 od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga, da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dananjegovog objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 190, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo četiri od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prometu nepokretnosti, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 192, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo dva od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prometu nepokretnosti. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o vanparničnom postupku, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 193, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani na član 3. koji su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanik Dragan Nikolić i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga, da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dananjegovog objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 191, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo tri od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o vanparničnom postupku, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 193, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o vanparničnom postupku. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Porodičnog zakona, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 192, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani na član 6. koji su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanik Dragan Nikolić i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga, da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dananjegovog objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 193, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Porodičnog zakona, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 194, protiv - niko, uzdržanih - nema, nema onih koji nisu glasali, od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Porodičnog zakona, većinom glasova. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o nasleđivanju, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 193, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani na član 8. koji su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanik Dragan Nikolić i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić i Dušan Petrović. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga, da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dananjegovog objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 194, protiv - niko, uzdržanih - nema, nema onih koji nisu glasali, od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o nasleđivanju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 193, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o nasleđivanju. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, Narodna skupština će, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine odlučivati samo o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga, da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dananjegovog objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 190, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo troje od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona o dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 182, protiv - pet, uzdržanih - nema, nije glasalo sedam od ukupno prisutnih 194 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su ukazali narodni poslanici. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj, ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 19. januara 2015. godine, u 16 časova i 20 minuta, ukazao je na povredu člana 103, a u vezi sa članom 157. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv - tri, uzdržanih - nema, nisu glasala173 od ukupno prisutnih 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Borislav Stefanović, na sednici 19. januara 2015. godine, u 16 časova i 27 minuta, ukazao je na povredu člana 87. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv - tri, uzdržan - jedan, nije glasalo170 od ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 19. januara 2015. godine, u 18 časova i 07 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – deset, protiv - tri, uzdržanih - nema, nije glasalo168 od ukupno prisutnog 181 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 19. januara 2015. godine, u 18 časova i 56 minuta, ukazao je na povredu člana 107. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv - tri, uzdržanih - nema, nije glasalo168 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, na sednici 19. januara 2015. godine, u 18 časova i 58 minuta, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv - četiri, uzdržanih - nema, nisu glasala 164 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 19. januara 2015. godine, u 19,00 časova, ukazao je na povredu člana 108. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – deset, protiv - četiri, uzdržanih - nema, nisu glasala164 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 19. januara 2015. godine, u 19 časova i 24 minuta, ukazao je na povredu člana 109. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – deset, protiv - dva, uzdržanih - nema, nisu glasala164 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, na sednici 19. januara 2015. godine, u 20 časova i 38 minuta, ukazao je na povredu člana 108. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – deset, protiv - tri, uzdržanih - nema, nisu glasala 163 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 21. januara 2015. godine, u 10 časova i 10 minuta, ukazao je na povredu članova od 105. do 118. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv - pet, uzdržanih - nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 21. januara 2015. godine, u 11 časova i 52 minuta, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv - četiri, uzdržanih - nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutno 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.