Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovani ministri u Vladi Srbije, ja smatram da je pitanje budžeta uvek jedna slika načina upravljanja državnim poslovima, poštovana gospodo. Narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu, kojim predlažemo da se taj član briše, poštovana gospodo, jer smatramo da upućivanje u Narodnu skupštinu Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu jeste jedna slika lošeg upravljanja državnim poslovima. Ja ću pokušati u sedam minuta, poštovani gospodine Bečiću, da obrazložim narodnim poslanicima ovde posebno zašto smatram da treba da se prihvati ovaj naš amandman i nadam se da će narodni poslanici, nakon ove argumentacije koju ću da izložim, i sami zaključiti u danu za glasanje da treba da se briše član 1. i član 2. i član 3. i član 4. ovoga Predloga zakona, ali sada se usmeravam samo ka članu 1. Poštovana gospodo, naše osnovno pitanje kada smo razmišljali o ovom Predlogu zakona, kada smo analizirali njegovu sadržinu, bilo je, i pre svega se sada usmeravam, što se tiče naših gostiju danas u Skupštini, ministru Vujoviću, kada se pristupa rebalansu. Ovde mi je veoma važno da povodom našeg amandmana na član 1. pokušamo da dođemo do toga kada se pristupa rebalansu budžeta. Dva su osnovna uslova ili dve su prilike koje mogu da budu osnov, ja smatram, da se pristupi rebalansu budžeta. Jedna stvar, gospodine Vujoviću, jeste da postoji neka teška kriza i u okruženju, da kažemo da postoji neki embargo, da postoji neka kriza poput one od 1929. do 1933. godine, pa da onda, usled te jedne teške krize, mi moramo da pristupimo rebalansu budžeta ili, poštovana gospodo, rebalansu pristupamo kada je evidentan promašaj kreatora budžeta. Budući da nemamo takvu vrstu krize sada oko sebe, takvu koja bi upućivala na ovo što sam malopre pomenuo, ostaje nam da zaključimo da mi danas, u decembru mesecu, na kraju godine pravimo rebalans za tekuću godinu, dakle za 2014. godinu, zato što je neko promašio procene kada je kreirao budžet, poštovana gospodo. Ako se saglasimo oko toga da je napravljena strašna greška prilikom kreiranja budžeta za 2014. godinu, a mi smo, poštovana gospodo, o tome ovde raspravljali pre dva meseca, kada smo upozoravali gospodina Vujovića da nije bio primeren pristup ni tada u našoj raspravi, onda nam, narodni poslanici, poštovane kolege, ostaje da zaključimo da je ova Vlada Srbije, čiji je predsednik gospodin Vučić, pogrešno kreirala i procenila ono što će da se dešava i pogrešno pripremila budžet. Ako je to tako, poštovana gospodo, onda Vlada Srbije treba da odgovora za takvu vrstu promašaja i to je jedna stvar. Druga stvar, gospodine Vujoviću, kada smo i prošli put pre dva meseca ovde razgovarali o prvom rebalansu, jer ovo je drugi u ovoj godini, mi smo tada vama saopštili, poštovani gospodine Vujoviću, da budžet ne sme da se pravi za od pre podne do posle podne. Budžet nije bilo kakva vrsta zakona, poštovana gospodo. On mora da važi za celu godinu. Njega ne možemo da menjamo kada nam se prohte, kada ima neki hir nekoga, pa da kaže – hajde da menjamo Zakon o budžetu. Ponavljam, ako to radimo, to je slika lošeg upravljanja državnim poslovima. Pazite, ne samo to, nego kada smo dva dana u načelnoj raspravi pominjali ovo kao jedan argument zašto ne smemo na ovaj način da govorimo o drugom rebalansu, mi smo dobili odgovor od predsednika Vlade, poštovana gospodo, da ako bude neophodno, ako se tako proceni, sledeće godine imaćemo četiri, pet rebalansa. Poštovana gospodo, pa to je neverovatno neozbiljni pristup. Ovde se, poštovani gospodine Vujoviću, pozivalo na to da postoje pohvale izvesnih ambasadora, izvesnih međunarodnih organizacija, pominjalo se to da nemački ambasador npr. ima samo reči pohvale, ali gospodine Vujoviću, pa ja verujem da vi znate kada i koliko puta se u poslednjih 20 godina npr. u Nemačkoj desio rebalans budžeta. Voleo bih da čujem odgovor na to pitanje, pa da vidimo da li je moguće i jedinom da se menja budžet u toku jedne godine, a ne po tri, četiri, pet puta ili ove 2014. godine, kao što vidimo, dva puta. Treći argument, poštovana gospodo, i meni je veoma važno da se usaglasimo mi narodni poslanici oko ovoga, tiče se značaja i smisla Zakona o budžetu, poštovana gospodo. Ja sam i u načelnoj raspravi pominjao ovde, to je nama važno, član 99. Ustava Srbije govori o tome koliko je važan Zakon o budžetu za našu državu. Ovde imamo jedan pristup izvršne vlasti, koji potpuno zanemaruje takvu vrstu značaja ovog Predloga zakona. Ako se menja svaki čas, na svaka dva meseca ili kako se najavljuje za sledeću godinu, po četiri, pet puta Zakon o budžetu, to je za mene, poštovana gospodo, znak jedne nekompetentnosti ljudi koji se bavi upravljanjem državnim poslovima i ovo za nas, i ova rasprava danas i od pre dva dana, treba da bude jedan alarm da se probudimo ovde, da vidimo sa kim se ovde ima posla i da ne dozvolimo, pre svega mi narodni poslanici, da se povređuje načelo vladavine prava, bez kojeg nema ni jedne reforme u našoj državi, da se povređuje Ustav, i pre svega, poštovana gospodo, dostojanstvo Narodne skupštine, ponavljam još jednom, kao centralne političke institucije u našem političkom sistemu i pozivam poslanike da glasaju za usvajanje ovog amandmana. Hvala.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, šef poslaničke grupe SNS.
Samo sa jednom stvari mogu da se složim, samo sa jednom rečenicom mogu da se složim, a to je da vidimo, dame i gospodo, s kim ovde imamo posla. S kim ovde imamo posla videli smo pre nekoliko dana kada nas je kolega Živković, jedan od predlagača ovog amandmana, prvenstveno vas, gospodine predsedavajući, a na taj način i sve narodne poslanike, a na taj način i sve građane Republike Srbije, nazvao „stokom“. Tada smo videli, tada su svi ljudi u Srbiji videli s kim imaju posla i koja je odgovornost DS koja je takve ljude uvela u Narodnu skupštinu i dala im pravo i priliku da vređaju građane Republike Srbije, da vređaju dostojanstvo Narodne skupštine, nazivajući Narodnu skupštinu, građane Srbije, sve nas narodne poslanike, vas gospodine predsedavajući, „stokom“. To je nešto sa čim ću se složiti sa gospodinom predlagačem amandmana, da smo videli s kim imamo posla. S druge strane, deficit budžeta je boljka sa kojom se bore mnoge uređene države. Cilj je smanjiti deficit budžeta, cilj je razmišljati o godinama u budućnosti, o suficitu, o boljoj ekonomiji, o većim prilivima, manjim troškovima, a sada smo ovde izloženi kritici i gospodin Vujović i Vlada Republike Srbije, koja je smanjila deficit budžeta za 1% otprilike, gospodine Vujoviću, mislim da se ne varam. Sada, za mere zbog kojih bi u svim uređenim državama bilo odato priznanje, rečeno – bravo ljudi, smanjili ste rashode, povećali prihode, povećani prihodi od akciza na gorivo, na rezani duvan, fiskalna politika koja je strožija, bolja kontrola, borba protiv sive ekonomije, veći prihodi budžeta, veći prihodi, smanjeni troškovi, ostvarili ste uštedu. Tom uštedom, podsetiću predlagače amandmana, podsetiću sve vas, isplaćene su zaostale, nataložene subvencije poljoprivrednim proizvođačima. Na ovaj način i to ne u malom iznosu, 4.033.000.000 dinara, na ovaj način, ovakvom diskusijom, ovakvim amandmanima isti oni koji nas nazivaju „stokom“ su bili protiv toga da oni vredni, marljivi ljudi, koji i dan danas nemaju vremena da nas gledaju, sada su na njivi i u štali, da dobiju taj novac. Ovakvim amandmanima, ovakvim diskusijama vi ste protiv tih ljudi, protiv poljoprivrednih proizvođača, zato što ste protiv Vlade koja je imala veće prihode, manje rashode, koja je ostvarila ta sredstva i dala ga onima kojima je dugovala, ali dugovala ne svojom voljom, dugovala zbog onih koji su vas uveli na listu, koji su vas uveli u parlament, koji su vam dozvolili da narodne poslanike, da Narodnu skupštinu, da građane Srbije nazivate „stokom“. I ne samo za poljoprivredne proizvođače, ta sredstva, taj 1% smanjenog deficita zbog kojih ova Vlada Republike Srbije i gospodin Vujović kao ministar finansija dobijaju priznanje od međunarodnih institucija, a vidim da vam sada ni te međunarodne institucije nisu dobre samo zato što hvale i samo zato što prepoznaju pozitivne mere i sve ono što čini Vlada Republike Srbije. Odjednom i MMF nije dobar, jer ne grdi, ne kritikuje, hvali. Ni Fiskalni savet nije dobar, ni Ambasada Nemačke nije dobra, ni Nemačka nije dobra, niko nije dobar ko prepoznaje kvalitet i ko prepoznaje energiju i ko prepoznaje hrabrost u ovoj Vladi Republike Srbije da sprovede i uradi ono što je neophodno, a što ste vi zabrljali. Sada, ja vas molim i ovo bi moglo da uđe u udžbenike parlamentarizma, ali još više u udžbenike neke ekonomske politike, da se kritikuje Vlada koja je smanjila deficit, da se kritikuje Vlada koja je napravila uštede, da se kritikuje Vlada koja je povećala prihode, ali ne povećavanjem poreza, već boljom fiskalnom politikom, naplatom akciza, borbom protiv sive ekonomije, da se kritikuje Vlada zato što radi svoj posao i kritikuje se država zato što pokazuje snagu i uređenost države, da se kritikuje Vlada koja vraća dugove koje ste vi ostavili, pa sada napravili dugove, a onda kažu – zašto ih plaćate, zašto ste smanjili deficit? Naravno da ćemo naredne godine imati pa makar i jedan mesečno rebalans budžeta, ali sa ovim razlogom. Nije vam smetalo 2010. godine kada je rađen rebalans 29. decembra, nije vam smetalo, ali ne zato što je smanjen deficit, već zato što su povećani rashodi, a smanjeni prihodi, u totalno obrnutom smeru je išlo. Tada vam nije smetalo. Tada je to bilo dobro, a sada vam smeta smanjenje deficita. To ne postoji u logici, osim u političkoj mržnji koja vas vodi i sada i koja vas je vodila i pre neko veče kada ste nas nazivali „stokom“. Protiv ste poljoprivrednih proizvođača kojima je četiri milijarde ova Vlada Republike Srbije isplatila ono što ste im vi ostali dužni. Protiv ste izmirivanja akumuliranih obaveza viših sudova, osnovnih sudova, veštačenja, advokati po službenoj dužnosti. Dve milijarde i 756 miliona dinara vaših obaveza je isplaćeno, vaših dugova zbog kojih kritikujete ovu Vladu Srbije što isplaćuje vaše obaveze. Izmirenje obaveza MUP-a svojim zaposlenima za neplaćeni prevoz, zaostale jubilarne nagrade. Smeta vam i to, 1.688.000.000 miliona dinara, veći prihod od akciza za gorivo i duvan, veći prihod i naplata PDV-a, fiskalna disciplina, sve ono što država jeste. Protiv ste isplate dodatnih sredstava Ministarstvu rada za socijalne programe, dodatnih sredstava Ministarstvu finansija za 50 miliona dinara za ostale troškove i zaduženja. Da li može neko ko se ovde zakleo na Ustav Srbije da će štiti interese građana Republike Srbije, a da toliko zbog političke mržnje bude protiv građana Srbije, da toliko zbog političke mržnje, kaže da je ova vlada neozbiljna zato što smanjuje deficit, a ona vlada koju ste podržali i pomogli da uđe u parlament je povećala taj deficit, umesto da ga smanjuje? Podržali ste Vladu koja je od 2008, a 2008. godine u budžetu za 2008. godinu 200 miliona evra za kamate. Odmahujte glavom, ali brojke su neumitne. Dve stotine miliona evra 2008. godine, a 2015. godine 1.200.000.000 evra samo za kamate. Zabrinuti ste nad sudbinom prosvetnih radnika. Nije adresa za prosvetne radnike Nemanjina, ni Vlada RS. Adresa za proteste prosvetnih radnika, koje duboko razumem, je Banovina u Novom Sadu, Krunska ulica, sedište DS. Ono koliko moramo da isplatimo naredne godine samo po osnovu kamata je 3,5% BDP. Više nego izdvajanja i za osnovno i za srednje i za visoko obrazovanje. Eto, gospodo prosvetni radnici, ko je pojeo vašu budućnost, ko je pojeo vaše plate. Šta je napravljeno? Zaduženja, da. Gde su nove vrednosti? Šta ste napravili od svega toga? Koje puteve, koju infrastrukturu, koja radna mesta, šta je napravljeno? Računate i u investicije, preuzimanje privatne kompanije od privatne kompanije. Direktna investicija - prodaja Miškovićeve imovine. Kako je moguće da tolike strane investicije od 2008. do 2012. godine, umesto da… Strane investicije su direktno proporcionalne broju radnih mesta, a mi smo navodno imali već investicije, a 400.000 ljudi je ostalo bez posla. To ne mogu da razumem. To nijedan zdravorazuman čovek ne može da razume. Prema tome, ova vlada RS ima svu podršku i parlamenta i SNS. Nastavite da smanjujete deficit, nastavite da sprovodite teške mere koje su nam nametnute, a ovakve stvari mislim da će ući u udžbenike loše parlamentarne prakse, da će ući u udžbenike, ne znam kako da ih nazovem, iz ekonomije da se kritikuje Vlada koja je smanjila deficit umesto da dobije aplauz i nagradu što zaslužuje.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Dobićete repliku, gospodine Pavićeviću, mada, mogao bih da kažem da se obraćao predlagačima amandmana, a ima više predlagača, niste jedini. Izvolite, gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću, poštovani ministri u Vladi Srbije i poštovani gosti iz različitih ministarstava Vlade Srbije, neophodno je, ja mislim, da reagujem na, po mom sudu sada, jedan neprimeren nastup gospodina Babića, poštovani gospodine Bečiću. Gospodin Babić je u svom govoru, od jedno desetak minuta ovde, pominjao mržnju, razne termine koji mogu da budu asocijacije na mržnju. Pominjao je to da sam ja nekada bio na vlasti. Govorio je meni kao predlagaču ovog amandman. Pominjao je to da sam ja odgovoran za neke budžete prethodnih vlada ovde, poštovana gospodo. Pominjao je stanje u Banovini i to vezivao za mene, poštovana gospodo, i moram sada ovde da kažem. Poštovana gospodo narodni poslanici, ja verujem da nema nijednog građanina u našoj državi koji ne zna da ja nikada nisam bio ni u jednoj vladi, ni u jednoj vlasti i prvi put kada imam priliku da zastupam interese građana, i to radim, ja mislim, sa jednim usmerenjem ka opštem dobru, jeste sada učestvovanje kao narodnog poslanika u ovom sazivu Narodne skupštine. To znači, poštovana gospodo, da gospodinu Babiću nisu važne primedbe ili argumenti koje mi nudimo za usvajanje amandmana na član 1. ovog predloga zakona, nego se gospodin Babić bavi svim drugim stvarima. Šta je nama ovde važno, poštovana gospodo, povodom ovog našeg amandmana? Nama je važno da se kaže da to čuju narodni poslanici, da čuje ministar Vujović i drugi ministri, da svi građani Srbije znaju da slika usvajanja izmena Zakona u budžetu jeste slika vlasti koja ne zna šta hoće, poštovana gospodo narodni poslanici. Hvala.
Zahvaljuje, gospodine Pavićeviću. Ako bi pažljivije slušali, čuli biste da sam pre toga rekao da su predlagači istovetnih amandmana na član 1. tridesetak narodnih poslanika, tako da se gospodin Babić obraćao predlagačima amandmana, iako se vi prepoznate u svakoj rečenici gospodina Babića, mislim da niste u pravu. Izvolite, replika gospodin Babić.
Gospodine Pavićeviću, nigde vi niste birani po imenu i prezimenu, ali ste izabrani po listi i na listi DS. Izabrani ste na listi čiji lider i dan danas, silujući demokratiju, zadržava vlast u istoj toj Banovini, sedi u Banovini, zadržava vlast u Vojvodini sa 6% podrške. Bili ste na listi u kojoj je bivši predsednik stranke ostavio dug i ostavio deficit budžeta Grada Beograda na 20,5%. Istorija ne pamti takvu ekonomsku gromadu i takvu politiku gde ostavljate Grad Beograd gori nego Detroit, 20,5% deficita i tada vam to nije smetalo, ali vam smeta i da dođete u parlament i da predsedavajućeg, da Narodnu skupštinu, da sve građane RS nazivate „stokom“. Nije vam smetao deficit Beograda od 20,5%. Ne smeta vam silovanje demokratije od 6% podrške u Vojvodini, a da se drži kompletna vlast. To vam ne smeta, to je u redu, to je demokratski, to je ispravno, a kada Vlada smanji deficit, kada Vlada radi svoj posao, kada Vlada dobije podršku i od MMF-a i od ambasada i od svih država, e to vam smeta.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, kao predlagač amandmana.
Hvala poštovani predsedavajući, gospodo ministri, mi smo podneli ovaj amandman u želji da spasemo ovu vladu od same sebe, ali kako je ministar Vujović rekao, rebalans se donosi da bi se izvršilo usklađivanje izdataka sa onim elementima ostvarenja koja nisu mogla da se predvide. Ne znam šta nije moglo da se predvidi u oktobru, a sada se vidi, ali smo nešto od toga čuli u raspravi. I ono što nigde ne stoji, ni u rebalansu, ni u obrazloženjima za odbijanje ovog amandman je ono o čemu se ovde govori, a to je da su neke uštede napravljene u budžetu. Nikakvih ušteda u budžetu nema. U obrazloženju za odbijanje ovog amandmana napisali ste – mere, sprovedene na rashodnoj strani, odnose se na smanjenje rashoda i izdataka za koje je ocenjeno da se do kraja godine neće izvršiti u planiranom iznosu. Nikakvog povećanja prihoda u rebalansu nema. Nikakve uštede nema. Postoji samo ono što niste stigli da potrošite. Ono što niste stigli da potrošite, jer niste umeli dobro da planirate, jer imate loš Zakon o javnim nabavkama, pa gama nož ne možete godinu dana da kupite i onda kažete kako nismo potrošili milijardu dinara. Ništa niste uštedeli. Znači li to ministre da taj gama nož se neće kupiti sledeće godine? Da li znači da milijardu skinete sa eksproprijacije, a da sledeće godine se neće platiti ta eksproprijacija, ili nije moglo da se stigne zbog spore administracije i da se te pare potroše u ovoj godini? Rekla je ministarka, 300 miliona za poljoprivredu, nismo stigli. Nismo stigli da potrošimo, bile su poplave, bile su javne nabavke. Niste stigli da potrošite. Pogledajte šta je rekla ministarka pre dva dana. Ništa od ovoga niste uštedeli. Vi niste potrošili pare. Niste dobro planirali budžet i nema nikakvih ušteda. Nema povećanja prihoda i nemojte da pričate tu priču. To ne stoji u ovom papiru. Nigde. Da li se povećava prihodna strana u rebalansu? Ne. Gde je to povećanje naplate akciza i poreza u ovom rebalansu? Nigde. Gde je smanjenje deficita? Nigde. Ostaje 225 milijardi deficita za 2014. godinu. To niste smanjili ovim rebalansom. To niste dirali. Sami ste rekli. Pare koje nisu potrošene, ovde tako i piše, u planiranom iznosu, prebacuju se za neke druge namene. Nigde nema planiranog smanjenja deficita. Na kraju tamo što stoji 225 milijardi, toga ovde nema. Pokažite mi taj član kojim se to menja i kojim se to reguliše, pa ćemo odustati od naših amandmana, a nemojte da govorite ono što ne stoji ovde u papirima. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nije baš sve tako kako to predlagači ovog amandmana pričaju, jer da pregledaju Zakon o budžetu za 2014. godinu znali bi da u jednom delu zakona piše – ukoliko se ostvare veći prihodi u budžetu od poreza i akciza, umanjiće se deficit i nije potrebno to da stoji u ovom rebalansu. To piše i u Zakonu o budžetu za 2015. godinu. Piše u svim zakonima o budžetu. Da su ih čitali, to bi znali, a ne samo da su pisali amandmane – briše se. Druga stvar, Zakon o javnim nabavkama, koji je takođe spomenut i koji jeste dobrim delom implementiran u Zakon o budžetu, izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2014. godinu. Kako je to bilo pre stupanja na snagu ovog zakona o javnim nabavkama koje je predložila poslanička grupa SNS, a ova Skupština usvojila. Pre donošenja tog zakona 45% javnih nabavki radilo se u pregovaračkom postupku, a pregovarački postupak je bio da dva mangupa sednu i dogovore se koliko će da koštaju javni radovi i to brane podnosioci ovog amandmana. Kažu – to je super, zato što smo imali takav Zakon o javnim nabavkama donet od strane podnosilaca ovih amandmana. Imali smo rebalans budžeta u kome se povećavao javni dug i koji su oni predlagali. Tada je to moglo, tada je to bilo normalno. Ja ne mogu da shvatim da neko za ono što je dobro za građane Srbije, što je dobro za državu Srbiju kritikuje. Ne mogu da shvatim takve kolege narodne poslanike. Mogao bih da razumem da su očekivali da rezultati budu bolji, da su očekivali više od ove Vlade, ali da sve što god ova Vlada uradi, a dobro je za građane i državu, nailazi na nož kritike. To ne mogu da shvatim. Isto i ovaj drugi deo podnosilaca amandmana koji kaže da nikad nije učestvovao u Vladi Republike Srbije. Roditelje ne biramo, rođake ne biramo, ali društvo biramo. Bio je na listi tih koji su doveli Srbiju u jednu ovakvu situaciju da sada 2014. godine isplaćujemo subvencije u poljoprivredi nastale 2008, 2009, 2010, 2011. godine, jer Bože moj, moralo je da se krade tada na javnim nabavkama, a ne da se isplaćuje poljoprivredi.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala predsedavajuća. Znate, jedan dnevni list danas je napisao da je Skupština stočna pijaca. Jedan dnevni list je danas objavio, naravno, povezaću sa amandmanom, ne brinite, izjavu onoga ko je ovde dao da je to stoko jedna bilo blago. Molim građane Srbije da to provere.
Poslaniče, molim vas da se vratimo na amandman, baš zbog ove situacije koja je.
Upravo zbog toga i govorim. Ovi finansijski geniji koji su naša javna preduzeća koja su imala monopolski karakter, doveli do minusa. Voleo bih da mi neki finansijski genije objasni kako EPS može da bude u minusu, a bio je pod njihovom vlašću. Oni koji su ispumpali 50 i nešto milijardi evra za 10 godina iz Srbije, na „of šor“ kompanije i ko zna gde, oni danas prigovaraju ovoj Vladi sa ovakvim budžetom gde se pokazuje da je država uštedela neki novac i vraća njihove dugove. Mi to moramo da slušamo. Inače, ne radi se to slučajno uvažena predsedavajuća, njih ne zanima odgovor. Lepa vest ovde ne postoji. Niko neće da kaže da je ova Vlada otvorila 9000 novih radnih mesta, kroz razna preduzeća koja su ovde došla da investiraju. Gospodin Stefanović ih je ovde nabrajao. Niko neće da kaže da je smanjena zaposlenost u odnosu na onaj period kada su oni bili vlast. Niko neće da kaže da nam je poreska naplata nikada bolja, a njihovi finansijski geniji u poreskoj upravi su napravili takav kriminal da smo imali skandal od sive ekonomije. Ostavili su nam državu bez ikakvih resursa, ali njih odgovor ne zanima. Njih samo zanima da nabacuju teme i da se ne dobije nikakav odgovor, kako bi se stvaralo anarhično stanje u društvu, kako ništa ne valja. To je cela poenta ove priče. Možete sto puta da im iznesete neki argument i da kažete, čekajte ljudi ta „Er Srbija“ danas ostvaruje profit, to je dug od JAT-a što ovde otplaćujemo. Ta Železara, pa vi ste nam je ostavili u dugovima, vi ste se hvalili da ste za jedan dolar preuzeli Železaru, ali sa svim onim dugovima koje je ostavila ta američka kompanija. Ali , to ne vredi, to niko neće da čuje, bitno je nabacivati i nabacivati teme i stvarali konstantan haos. Volim prosvetne radnike najviše na svetu, to su ljudi koji uče našu decu. Verujem da ogroman broj njih shvata da sa suve drenovine ne može ništa da se iscedi, ali neko ovde namerno te štrajkove pravi u to u situaciji kada treba da se zaključe ocene đacima, da bi izazvao revolt i roditelja i samih đaka. Na tom štrajku prosvetnih radnika se ne nosi neka parola za platu, nego – revolucija je jedina solucija. Pa šta hoćete, da nam pravite revolucije ako nam kažete da je – stoko jedna, bilo blago, hoćete opet da zapalite Skupštinu, hoćete da nas bijete? Naravno, u svim tekstovima se sve to relativizuje, otprilike svi smo krivi što nam je neko rekao da smo stoka. Nismo svi krivi, nego je – stoko jedna, rekao onaj preko puta. Još nam kaže da je to bilo blago. Izvinite, neću na to da pristanem, ova Vlada, ova država je nešto uradila. Ako neko hoće haos da izaziva, permanentan i da nam govori kako apsolutno ništa ne valja, a svi ekonomski pokazatelji pokazuju nešto sasvim drugačije, a sve međunarodne institucije kažu da raste, izvinite red bi bio da negde mora i da im se odgovori i da im se kaže da to što čine ne valja. Nadam se da će građani Srbije to apsolutno prepoznati već u nedelju i u Mionici i u Lučanima. Mislim da će im taj rezultat zaista biti takav da će neke od njih zaista zaboleti glava. Hvala.
Reč ima ministar Dušan Vujović.
Evo, pokušaću u dve minute da kažem osnovne misli. Sa današnjim danom na osnovu ostvarenja prihoda i rashoda budžeta deficit je 161 milijarda dinara. Do kraja godine je ostalo, kao što znate, sedam, osam… Sa današnjim danom, gospodine, pokazujem vam brojeve iz Trezora, ostvarenje budžeta je 161 milijarda. Sada ću vam reći broj, a koji iza toga stoje. Nemojte da mi uzimate vreme vašim gestikulacijama, molim vas. Ja to vama nikada ne radim. Znači, PDV 10 milijardi više, 408, odnosno 398 planirano, akcize 10 milijardi manje bez poslednje uplate, koja očekujemo da će biti veća od tih 10 milijardi pošto se obično preplaćuje poslednja uplata u decembru, zbog prevođenja akciza iz skladišta, zbog očekivanog povećanja akciznih stopa prema zakonima koji su ranije doneti. Carine - jedna milijarda više, porez na dohodak građana - jedna milijarda više, ostali porezi - 0,3 više. Gađamo sto posto očekivane prihode i pored toga što je ostvarena niža dinamika i nominalnog i realnog rasta društvenog proizvoda od one koju smo planirali u rebalansu, što niste propustili da naglasite u svakoj diskusiji u svemu ostalom. Prema tome, iako imamo problem sa privrednim rastom, iako imamo problem sa rastom poreske osnovice, mi smo boljom naplatom poreza ostvarili jednaki rezultat, što je u svakoj ekonomskoj analizi realno povećanje, kada se kontroliše za elemente koje ne kontrolišemo, odnosno za elemente koji nisu pod uticajem Vlade, ostvarili smo veće prihode. Na strani rashoda – imamo manje rashode na plate 7 milijardi, na robe i usluge 9 milijardi, što je bio cilj. To što smo ostvarili više, to je potvrda tog cilja.
Vreme, ministre.
Na kamate tri milijarde, moram da pročitam brojeve do kraja, subvencije tri milijarde, transfer lokalnim organima 5 milijardi, socijalno 16, sve zajedno 48, plus 15 milijardi od 48…
Vreme, zbog planiranja trajanja sednice, moramo da se pridržavamo Poslovnika, baš svi danas.
… 63 milijarde sa uštedama…
Hvala ministre, zaista molim vas nemojte da dođemo u situaciju…
… prema tome, mi planiramo da od 10 milijardi prebacimo iz ušteda u plaćanje starih obaveza, kao što sam rekao…
Ministre, zahvaljujem. Moram da vam kažem, pravila Poslovnika dve minute po amandmanu, samo jednom, ukupno imate tri sata. Ograničeni su i poslanici. Zaista moram da vodim računa o vremenu, da bi uradili ovako obiman dnevni red. Ja se izvinjavam, nije zla namera, ali mora tako. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ovde je izrečena jedna velika neistina od strane predlagača, uvaženih predlagača koja glasi otprilike – da je ovim rebalansom budžeta narušeno dostojanstvo građana. Sada na stranu to što je jedan od predlagača amandmana bio bivši premijer, što sličan amandman su dali, odnosno u istovetnom tekstu dali neki drugi, koji su vršili vlast i zemlju zadužili toliko da imamo za tri godine da platimo 401 milijardu samo kamate, na dugove koje je ostavila bivša vlast. Dakle, oni stalno govore kako se dug, ako ga vraćamo nominalno bi trebalo da umanjuje, ali zaboravljaju cenu kapitala - kamate koja u poslednje tri, četiri godine bila od 2012. godine, od promene vlasti, bila ukupno 401 milijarda 263 miliona i 065 hiljada. Dakle, toliko je nova vlast morala da izdvoji da bi vratila kamate na dugove koji su ostali za bivšeg režima. Dakle, dugovi su jedno, pozajmiš 100 evra i vratiš 100 evra, tako oni to predstavljaju javnosti. Ako ste se zadužili da vratite naš dug, ako ste se zadužili 100 evra, onda ste trebali da vratite 100 evra našeg duga, za toliko dug da se umanji. Pri tome ste zaboravili cenu kapitala, s obzirom da oni ne znaju kako se novac zarađuje, već samo kako se troši, zaboravili su cenu kapitala koja se zove kamata i za koje je trebalo izdvojiti u prethodne tri godine od 2012. godine, sredine, ukupno zajedno sa ovom projekcijom budžeta za 2015. godinu trebalo je 401 milijarda dinara. To je 3,5 milijardi evra i naravno da postoje neke druge stavke koje se zovu dugovi. Ti dugovi, recimo dugovi JAT-a koji su dospeli za naplatu, dugovi prema poljoprivrednicima koji su bili u momentu 2012. godine neisplaćeni za 2011. godinu u visini od 8 milijardi. To su sve zaboravili i sada Skupština i Vlada, koje vraćaju dugove i kamate koje su dospele za plaćanje još za vreme bivšeg režima, oni koji vraćaju dugove JAT-a, oni koji vraćaju dugove poljoprivrednicima nisu dostojanstveni. Mislim da bi predlagač amandmana trebao da razmisli nešto o svojim amandmanima, s obzirom da ukoliko bi bili usvojeni u rebalansu budžeta poljoprivrednici, odnosno svi drugi dugovi koji treba da se isplate član bi otprilike, glasi ovako – ukoliko, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, ukoliko usvojimo ovaj amandman od uštede koja će se plasirati, naravno, iz budžeta prema građanima, opet prema potrošnji, da bi oni opet kupovali zemljoradnici nešto i tako opet punili budžet…Dakle, poštovani građani od ove uštede koju je Vlada ostvarila, koju je namenila za isplatu dugova prema svojim građanima, od ove uštede bi usvajajući amandman uvaženih kolega poslanika, bi građani, odnosno dobili ovo i svi oni poverioci kojima država duguje bi dobili ništa. Dakle, to je predlog uvaženih predlagača i mislim da su kvalifikacije koje su izrekli gospodin Babić i gospodin Arsić veoma blage, ja se u potpunosti slažem sa njima i mislim da što su roditelji rekli ranije - biraj društvo, nemoj da društvo bira tebe. To se odnosi na jedno od ova dva uvažena predlagača ovog amandmana. Hvala.
Reč ima Dragan Šormaz.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja mislim da je ovaj amandman greška i zato ga ne treba prihvatiti. Mislim da je kolega koji je obrazlagao amandman pogrešio. To se videlo i u izlaganju ministra, ali znate, grešiti u politici nije isto kao kada ste kuvar pa pogrešite pa u čorbu umesto soli stavite šećer, pa se prospe i ajmo ponovo. Znate, kada političar pogreši izbijaju ratovi i ljudi ginu. Kada političar pogreši vodi se pogrešna ekonomija u zemlji pa imamo recesije, pa imamo lošu situaciju ekonomsku, pa imamo zaduživanja, pa onda neko drugi mora da usvaja budžet u kome mora da predvidi milijardu i 100 miliona evra samo za vraćanje kamata za kredite skupe koje je podizao političar koji je grešio. Uvaženi kolega koji je predlagač ovog amandmana je član stranke čiji je predsednik nedavno izabran na mesto predsednika te stranke po drugi put, hajde da kažemo Tadićeva stranka, ima jedno ime pa drugo ime itd. Čak je i na Skupštini gospodin Tadić rekao da je grešio. Pre par dana sam ga gledao na nekoj televiziji i kaže da je grešio. Znate, jedno je kada vi, ponavljam, grešite pa snose posledice vaše greške vaša porodica ili vi sami, ali kada greši neko ko vodi državu, onda imamo posledice da zbog te greške imamo veći broj nezaposlenosti pa za četiri godine 400 hiljada ljudi izgubi posao, pa zbog te greške danas moramo da imamo mere zato što neko nije hteo da reaguje dok je bio na vlasti pa pogrešio, nije hteo da reaguje ili nije znao 2008. godine, pa se danas smanjuju plate i penzije zaposlenima u javnom sektoru u Srbiji za 10%. Znači, Srbija više nema niti vremena niti luksuza da trpi nečije greške. Hvala bogu, mi sada imamo Vladu koja ispravlja te greške, ali i radi na tome da u narednom periodu bude bolje. Tako da ovaj amandman koji je greška naravno da moramo da odbijemo i ne treba da ga prihvatimo i neće ga prihvatiti poslanici koji su članovi SNS. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, po Poslovniku.
Replika, direktno navođenje imena poslaničke grupe.
Poslaniče, samo malo. Digli ste Poslovnik i tražili ste po Poslovniku.
Da skrenem pažnju.
Nemojte mi skretati pažnju, ja vrlo dobro pazim. Znači, prevarom ste došli do reči.
Nemojte tako, to nikada ne bih uradio, poštovana predsednice.
Tako je. Podigli ste Poslovnik i prevarili predsedavajućeg da vam da prednost po Poslovniku. Replika, ako tražite repliku, znači, predsedavajući ocenjuje da li će vam dati reč. Izvolite sedite i javite se po replici. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Na osnovu čega, pošto je poslanik izneo svoje mišljenje i ujedno spomenuo ime vašeg predsednika i ništa više? (Marko Đurišić, s smesta: Uvrdljivo se izrazio.) Nije se uvredljivo izrazio ni o vama, ni o vašoj partiji, ni o predsedniku. Izneo je činjenično stanje kao što se iznosi i vaše mišljenje o drugim strankama. Da li je tako? [[Marko Đurišić, s mesta: Ne znam, ne date mi repliku. Da li ne mogu da dobijem repliku?]] Ne možete da dobijete repliku. Javili ste se da diskutujete po amandmanu. Sačekaćete Gordanu Čomić, pa ćete dobiti reč kada ide drugi krug gde su se javili isti poslanici koji su već govorili jednom o amandmanu. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Želela bih da iskoristim dva minuta zbog toga što sam podnosilac amandmana, ako je tako u redu? Jeste, hvala. Amandman kojim predlažem da Skupština ukloni sve članove zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu ima ista obrazloženja po kojima potvrdu nalazimo u onome o čemu je ministar govorio, sa jednom malom digresijom, pošto je ministar za sebe tvrdio da nije političar. Znate, ako dobijete posao zbog politike, ako posao obavljate donoseći političke odluke, ako morate da se usaglasite sa osnovnom strategijom i planom rada politike i ako sve to liči na političara, onda ste političar. To bi bilo dobro da svi razumemo što pre, zato što je to dobro po sve. U rebalansu koji je nazvan tehničkim, ne znam zašto i kako, ali dobro, i koji u suštini, po rečima ministra, važiće sedam dana zato što primenjuje Zakon o budžetu za 2014. godinu i videvši prihode od PDV-a i akciza stavlja ih na prihodnu stranu, za to vam ne treba rebalans. Imate član u budžetu, koji ja želim da brišem, i u budžetu za 2015. godinu, koji sam želela da brišem u svakom prethodnom budžetu zbog toga što smatram potpuno ne primerenim da se u Zakon o budžetu stavlja član – ukoliko se nešto desi onda će biti raspoređeno ovako i onako. To je ozbiljan udar na ovlašćenja Narodne skupštine, jer o rasporedu sredstava mora isključivo da odlučuje Narodna skupština. Dakle, površnost i nepažljivost, uobičajena i potpuno razumljiva. To ne govorim kao kritiku, to je opis stanja. Budžetski ciklus, fiskalni ciklus u Srbiji, već 15 godina traje oko 90 do 105 dana i vi tu kao političar teško da ćete napraviti neke ozbiljne izmene, ali to nije razlog da se ne sasluša šta sve može da se uradi da se smanji ta nepažljivost i površnost predlagača budžeta, ko god bio, i zato ste političar. Namera da se, osim po postojećem Zakonu o budžetu za 2014. godinu, višak sredstava od PDV-a i akciza raspoređuje za smanjenje deficita, jeste vaša namera da se menjaju pozicije. To je rebalans, pa je rebalans. On ne izgleda tako kako inače izgledaju izmene i dopune Zakona o budžetu i u nekoliko se razlikuje od predloga koji ste na internet stranici Ministarstva finansija objavili, ali dobro. Vaša je apsolutna volja da pozicije unutar budžeta smatrate da nisu dobro isplanirane ni Zakonom o budžetu, ni rebalansom Zakona o budžetu i da podnosite još jedan rebalans, ali je vaša obaveza zato što ste političar da umesto da se kao ministar pridružite opštem stavu da je dobro braniti uspehe ove Vlade rečima „ua opozicija“, da razgovarate o načinu na koji je rebalans napravljen, o razlozima zašto je rebalans napravljen i o vašem pravu da ga kao takvog predlažete. I u Zakonu o budžetu sam ponovila ovo što sam dala kao obrazloženja za brisanje odredbi o rebalansu i zato vas pozivam da najozbiljnije o tome porazgovaramo, jer od toga da se viče „ua opozicija“ neće biti koristi ni za vaše uspehe kao političara, a ni za razumevanje svih onih koji nas gledaju o čemu se u stvari radi kada je izmena i dopuna Zakona o budžetu za 2014. godinu u pitanju. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospođo predsednice. Ovde su iznesene neke stvari koje zaista nisu utemeljene u realnosti, bile su navijačke, bile su takve da nemaju nikakve veze sa istinom. Vrlo rado ću kolegama i da podelim ovo, ovo su grafikoni koje je pokazivao i gospodin Vučić pre nekoliko dana i umesto svi kao država da se obradujemo tome, da se obradujemo što je u periodu januar-novembar prihod od akciza za naftne derivate 8% veći nego u istom periodu 2013. godine, iako ne postoji značajan porast potrošnje, da je naplata akciza na duvanske prerađevine u kontinuitetu bila viša od ostvarivanja iz istog perioda 2013. godine, to je sledeći grafikon, i to za preko tri milijarde dinara, da ukupna naplata PDV-a u oktobru i novembru beleži rekordne rezultate u 2014. godini, a na nivou cele godine su veći i bolji rezultati naplate PDV-a, to je s jedne strane. Ne vidim nikakvo razumno objašnjenje da država koja radi svoj posao, koja sprovodi strogu fiskalnu politiku, koja se bori sa sivom ekonomijom, koja radi one stvari koje je neophodno da uradi, čiji se rezultati pokazuju na ovim grafikonima koje je pokazivao i gospodin Vučić pre dva dana, koje ja imam, koji su dostupni i javnosti. Ne znam zbog čega to nekoga iritira u ovoj sali i ko žmuri pred tim podacima, ko okreće glavu, ko zabija glavu u pesak pred takvim podacima. Istina, sa druge strane, tu je gospodine Vujović uspeo da pokaže gde je država štedela, ali ja ću vam pokazati kako neko može da ne štedi. Na ekonomskoj klasifikaciji 422, a to su putovanja, u Predlogu Zakona o budžeta za 2015. godinu za premijera Vlade, gospodina Aleksandra Vučića, predviđeno je dva miliona i 700 dinara, za celu godinu dva miliona i 700 hiljada dinara. Međutim, dame i gospodo narodni poslanici, po budžetu AP Vojvodine, koji je usvojen juče u toj istoj banovini gde prosvetni radnici treba da traže svoju platu i gde građani Vojvodine treba da traže sva ona izgubljena mesta i izgubljenu perspektivu, usvojen je budžet, pa imamo istu ekonomsku klasifikaciju 422 i to za predsednika AP Vojvodine sa 6% podrške, za gospodina Pajtića. Za gospodina Pajtića, predsednika DS, te stranke koja je Grad Beograd ostavila sa deficitom od 20,5%, predviđeno za putovanja 15 miliona i 200 hiljada dinara, šest puta više nego što je predviđeno budžetom za 2015. godinu za putovanja premijera Vlade Aleksandra Vučića, šest puta više troškova. Pitam – na koje će to čvarke da ide, a videli smo da posećuje takve svinjokolje gospodin Pajkić? Gde će to ići za 15 miliona i 200 hiljada dinara? Šta će to obilaziti? Šest puta više, ne za 6%, ne za 60%, šestu puta više nego što ste predvideli budžetom gospodine Vujoviću, koji će se danas, siguran sam, usvojiti u Narodnoj skupštini Srbije. To su uštede koje DS nikada nije umela ni da predvidi, ni da sprovede.
Reč ima narodni poslanik dr Boban Birmančević.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministri, poštovani gosti iz ministarstava, poštovane kolege, poštovani građani, već jedan sat razmatramo prvi amandman o rebalansu budžeta. Pre dva dana, u načelnoj raspravi koja je trajala 16 sati, bio sam prisutan skoro svih 100% i mogu reći da opozicija, odnosno pripadnici bivšeg režima nisu izneli nijedan pravi argument kojim bi osporili i ovaj rebalans i budžet, koji će biti razmatran nešto kasnije. Rebalans budžeta, prosto rečeno, je korekcija budžeta i, jednostavno, i zakonom i Ustavom i ekonomskim teorijama je predviđena i ne znam zašto neko osporava rebalans budžeta koji je, u ovom slučaju, neophodna mera i za svaku pohvalu, i Ministarstva i Vlade. Šta god i kako god neko nešto pričao, ovaj rebalans budžeta hoće da vrati dugove koji su se nagomilali dugi niz godina i o kojima niko nije vodio računa, odnosno, nisu vodile računa vlade u prethodnom periodu. Vraća se na pozicijama dve milijarde i 76 miliona samo dug sudovima, gde je, između ostalog, vraćanje obaveza nagomilanih za sudske veštake, za sve one troškove koje imaju sudovi i koji su dugi niz godina jednostavno stavljani na stranu, kao da nikada i niko to neće platiti, zaduženje koje ima MUP Srbije prema „Telekomu“, prema EPS-u, koja iznose po 700 miliona dinara i ostali troškovi. Jednostavno, kao da nije bilo obaveze plaćanja, a to je neko morao platiti. Evo, na kraju, plaća ova Vlada a preko ove Vlade plaćaju i građani. Šta god pričali, ovaj rebalans je posledica toga da je povećana prihodna strana. Prihodna strana samo u oblasti PDV-a je povećana za 10 milijardi i to su cifre koje niko ne može da ospori i ne znam zašto pokušavaju da ospore nešto što je evidentno i može se naći na svim sajtovima Ministarstva ekonomije? Ono što je najbitnije, ovo svakako nije politička odluka i saglasan sam sa koleginicom Čomić samo u delu da svakako da o budžetu, o usmeravanju sredstava, treba da odlučuje Narodna skupština i upravo ovaj rebalans budžeta i jeste ovde, da bi se to pravo koje ima Narodna skupština upravo i primenilo u praksi. Amandman u kome se navodi da se briše ovakav rebalans budžeta je toliko neozbiljan da dovoljno govori sam za sebe i o predlagačima, kao i o samom osporavanju ovog člana i ovakvog rebalansa budžeta. Naravno da se ovaj amandman mora odbiti i odbiće se, to je sigurno. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Ja vas molim da ovo vreme računate kao vreme predsednika poslaničke grupe i ono vreme više, kad sam se prvi put javio, da se od tog vremena računa.
Nisam vas razumela?
Kao predsednik poslaničke grupe i prvi put sam govorio tri i po minuta, pa onih minut i po više. Hvala vam. Ja nisam čuo ni od koga, pa ni od ministra, gde se u ovom Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu 2014. godine menja prihodna strana? Toga u zakonu nema. Zato sam vam ja ministre i pokazivao. Vi ste nama govorili neke cifre. Ja sad mogu vama da verujem ili ne verujem i jedino tako mogu da se odnosim prema njima, jer toga nema nigde na papiru. Nigde ne mogu da vidim te izveštaje iz Trezora. Imate samo vi i poslanici vladajućih stranaka. Nama to dali niste. Ovaj put ću vam verovati. Ali, govorim vam o zakonu koji danas treba da usvojimo. Tu se ta razlika na prihodnoj strani ne vidi. Ne vide se uštede. Vi ste napisali – smanjuju se izdaci za koje je ocenjeno da se do kraja godine neće izvršiti u planiranom iznosu. Niste rekli – uštedeli smo negde ili smo povećali prihode, pa ćemo sad drugačije da planiramo rashode. To niste rekli. To se ne nalazi ovde i ja o tome govorim. Vi ste sada rekli – naplaćen će biti PDV 10 milijardi dinara više nego što je planirano budžetom za 2014. godinu. Već naplaćen. To je dobro. Mene to raduje. Ali, ja vam onda postavljam pitanje: s obzirom da je PDV planiran praktično samo jednu milijardu više u budžetu za 2015. godinu, u odnosu na 2014. godinu, znači da ste opet loše planirali. Vi to dobro znate. Dobar budžet je onaj koji je realan i koji je dobro isplaniran. A vi ga, evo, sami ste sada to rekli, očigledno niste dobro planirali. Jer, ako je u ovoj godini naplaćeno nekih 410 milijardi od PDV-a, vi ste budžetom za 2015. godinu planirali 399 milijardi. Znači da će biti manje naplaćeno u 2015. godini. Ja sumnjam da će biti manje, samo će zbog inflacije biti više PDV-a nego što je bilo u 2014. godini, ili ćemo u suprotnom imati dramatičan pad potrošnje, a što će verovatno i da se desi zbog mera kojima su smanjene plate i penzije. Ali, ja vama govorim o onome o čemu danas raspravljamo, a što piše u ovim papirima. Tu ne piše ništa o povećanju naplate PDV-a, ništa o povećanju naplate akciza. Piše samo da ćemo pare koje su loše isplanirane i nisu potrošene u ovoj godini, sada potrošiti na nešto drugo. I to je jedina istina. Ako hoćete, izmenite ovaj zakon, stavite tu da ste više naplatili i da ćete od tih para drugačije potrošiti sredstva u budžetu za 2014. godinu. Ja samo to hoću od vas – da čujemo ovde da nije bilo dobro planirano, da čujem od vas da li će se gama nož kupiti sledeće godine za tih milijardu dinara, koliko nije potrošeno u ovoj godini, da li će se eksproprijacija platiti u iznosu od milijardu dinara, koliko nije plaćeno ove godine? Ja to hoću da čujem. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Dakle, pozvao bih da svi zajedno, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman, kao i sve ovakve amandmane, i one koji su predati konkretno po ovom članu u istovetnom obliku od strane više grupa uvaženih kolega, ali i one koji se odnose na druge članove ovog zakona, a opet su u istovetnom obliku, ne samo međusobno, već kao i ovaj, svakako odbijemo. Iz kog razloga? Pre svega razlozi za brisanje člana jedan ili bilo kog drugog, kao što smo bili u prilici da čujemo danas konkretno, vrlo su opšti, vrlo načelni i svode se na sve ono što smo već imali prilike da slušamo na sednici koja je trajala 16 časova ovde. Samim tim, svode se na ono što je verovatno i prikazano u nekim od pisanih obrazloženja, na želju predlagača da zakon bude odbačen u celini. Samim tim i odgovor mora da bude iste prirode. Dakle, odgovor mora da se zasniva na motivaciji da se zakon prihvati kompletno, a samim tim i da se sačuva svaki njegov član. Ukazao bih na to da, uz sve ovo što smo bili u prilici da čujemo danas, nismo čuli nijedan suštinski razlog zašto bi trebalo odbaciti zakon u celini, zašto bi trebalo obrisati ovaj ili bilo koji drugi njegov član. Čuli smo da postoje zamerke na proceduru, čuli smo da postoje zamerke na obrazloženja data usmeno, što od strane uvaženih ministara, što od strane drugih kolega narodnih poslanika, ali da li smo čuli i jedan jedini razlog zašto ne treba uraditi rebalans na predloženi način? Nismo ni jedan. Da li smo čuli jedan razlog zašto ne treba uraditi rekalkulaciju u smislu da se oslobode sredstva za rashode i izdatke koji neće biti realizovani? Nismo. Čuli smo zamerku na komentar da li je tako nešto moglo ili nije moglo da bude predviđeno u oktobru mesecu. Evo, ja moram da ponovim, naravno da nije moglo. Nije to mogao da predvidi niko, i šta je tome dokaz? Pa činjenica da same kolege sa suprotne strane sale, sami predlagači amandmana u oktobru mesecu nisu ni na jedan način intervenisali u smislu zamerke – rashodi i izdaci neće biti takvi, a bili smo u prilici svi zajedno ovde da čujemo, da posvedočimo da su imali sopstvene ideje kako bi neke stvari trebalo da budu organizovane kroz tadašnji rebalans, kako bi neka sredstva trebalo opredeliti za nove, druge stvari. Imali su razmišljanja u tom smeru. Tada nismo čuli ni jedan jedini komentar. Ne, ljudi, to je moguće. Kako je moguće? Pa tako što vam neće rashodi i izdaci biti kao planirani. Je li to dokaz da niko u sali nije predvideo stvari? Jeste, dovoljan dokaz sam po sebi. Nismo čuli ni jedan jedini argument zašto na taj način oslobođena sredstva, sredstva od rashoda i izdataka, ne treba iskoristiti za stvari koje su nesporno dobre. Na primer, za sanaciju preuzetih obaveza kod sudova, pa npr. za subvenciju u poljoprivredi, pa npr. za dalje rešavanje statusa radnika u preduzećima u restrukturiranju itd. Pričali smo o tome mnogo danas. Ni jedan jedini argument zašto to ne treba da uradimo. Iskreno, dame i gospodo, ne čudi me što ga nismo čuli. Nismo ga čuli iz jednostavnog razloga što takav argument ne postoji. Ako je to sve tako i ako kompletnu priču treba svesti na opšte političku priču a nemamo razloga da ne postupimo u novom formiranju strukture budžeta na način na koji je predložena, biću slobodan da ipak predložim da zaboravimo na to što smo kao argumentaciju za odbacivanje zakona i danas čuli, da razmislimo još jednom, podvučemo crtu i pošteno kažemo da ovo zaslužuje da bude urađeno na način na koji je predloženo. Zato i ovaj amandman, još jednom, i ovakve danas svakako da odbijamo. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marjanović i Aida Ćorović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč želi dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, uvaženi ministri drugih ministarstava, koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, kao poslanik stranke Zajedno za Srbiju i član naše poslaničke grupe SDS – Zeleni Srbije, u ime svoje poslaničke grupe insistiram i apelujem na narodne poslanike da prihvate ovaj amandman, a građanima Srbije ću ukratko objasniti zbog čega se ne slažem sa predloženim zakonom koji ide na rebalans od pre dva meseca u 2014. godini. Naime, ovde smo slušali od predlagača u načelnoj raspravi, a i u dosadašnjoj današnjoj raspravi da se javila velika ušteda u budžetu, da taj novac pred kraj godine treba da se aktivira i normalno je da će da aktiviraju tamo gde jedino mogu da aktiviraju, a to je na plaćanje dugova. Znači, bilo koje investicije, bilo koje ozbiljnije zahvate u plasiranju tog novca je nemoguće uraditi deset dana pre kraja budžetske godine. Jedino je moguće plaćati stare dugove. Čiji su to dugovi ne znam, ali znam da ova Vlada, ova skupštinska većina je do sada imala šest budžeta, što budžeta, što rebalansa, ako je to dug od pre četiri godine, ja to prihvatam, ali ne znam zašto ga niste rešavali do sada, nego ga sada rešavate. Ali, to nije tema. Tema je ovaj rebalans. Gospodine ministar je rekao da je napravljena velika ušteda u budžetu, što apsolutno nije tačno. To nije tačno. Ovde imamo na delu neizvršavanje budžeta. Višak novca na aproprijacijama koje su bile opredeljene krajem 2013. godine kada je usvajan budžet, to nije uspelo da se realizuje, a to je nesposobnost administracije i taj novac sada treba da se plasira da ne bi propao. Neće propasti, ali će se drugačije aktivirati, što sada nemam dovoljno vremena da objašnjavam. Ono što je interesantno, da sve ono što je moglo da se uradi rebalansom od pre dva meseca je tada govoreno da će biti realizovano i da je to nešto što je super i razvojna komponenta. Ja u ovom rebalansu ne vidim razvojnu komponentu. Vi ovde smanjujete tamo gde treba da bude realizacija tog razvoja, to je recimo poljoprivreda. Niste aktivirali 300 miliona dinara. Šta je tu razvojno? Tu nema razvoja. Niste uspeli da realizujete javnu nabavku u Ministarstvu zdravlja. Je li to razvoj? To nije razvoj, dragi prijatelji. Ono što je problem, to je nemogućnost otvaranja novih radnih mesta ove skupštinske većine i Vlade i ne pojačavanje dohodovne strane budžeta. Nije problem u rashodima. Treba ih racionalizovati, ali treba ih smanjiti na najmanju moguću meru, ali ispod određene kvote, ispod određenog nivoa vi ne možete više da smanjujete rashode. Problem je da treba da se bavite prihodima. Ovi rashodi ne bi bili problem u Republici Srbiji da je prihodovna strana kakva treba, a mi govorimo o uštedi gde imamo debalans, gde imamo nedostatak novca u iznosu od dve milijarde evra. Kakva crna ušteda? Ušteda je kada vi imate dovoljno prihoda, realizujete sve budžetske pozicije i preskoči novac. Ako ste to napravili, a to ćemo videti kroz završni račun, onda ću reći – svaka čast, ministre, svaka čast, Vlado, uspeli ste da uradite uštedu. Ovo je nerealizovanje budžeta. Zahvaljujem se.
Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani gosti, ministri u Vladi Republike Srbije, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman kojim predlažemo narodnim poslanicima da se briše član 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu. Mi smo u obrazloženju ponudili jedan stav, evo u jednoj rečenici da kažem, i dva dodatna argumenta. Mi smo napisali da smatramo da nije primereno da se o Predlogu izmena i dopuna Zakona o budžetu za 2014. godinu, uključujući i izmene predviđene članom 2. ovog Predloga zakona, raspravlja na ovoj sednici Narodne skupštine. Mi smo, poštovana gospodo, ponudili dva dodatna argumenta za prihvatanje našeg amandmana. U prvom argumentu mi kažemo, gospodine Vujoviću, drugi rebalans za manje od dva meseca je signal da postoje sistemski nedostaci u planiranju i realizaciji budžeta Republike Srbije. Nikakvim rebalansom rebalansa, rebalansa, rebalansa, rebalansa neće se rešiti pitanje ovih sistemskih nedostataka u planiranju i realizaciji budžeta. Druga stvar, mi smo smatrali sledeće – kada se na kraju godine predlaže ovaj rebalans koji smo imali pre dva meseca, to je onda za nas, poštovana gospodo, jedan znak da se na amaterski način bavimo najvažnijim pitanjima u našoj državi, a Zakon o budžetu je, poštovani gospodine Vujoviću, kako i u Ustav u članu 99. kaže, jedan od najvažnijih naših zakona. Mi smatramo da se iza ovog pristupa, iza ovog načina krije jedna vlast, gospodine Vujoviću, a vi ste deo te vlasti, koja ne zna šta hoće.
Vreme ste potrošili. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Amandman predlaže, naravno, da se iz teksta zakona brisanjem ukloni član 2, sa istim obrazloženjem. Dakle, kada nam ministar obrazlaže zašto je izmena i dopuna Zakona za budžet 2014. godine dobra, ministar kaže – super je što imamo više prihoda koje, po Zakonu o budžetu, ako su od akciza, moramo da stavimo u deficit, a sada je još bolje što smo videli da nismo dobro odlučili o tome na šta ćemo trošiti po rebalansu budžeta za 2014. godinu i po budžetu za 2014. godinu. To je suština rebalansa. Čekaj, nismo dobro odlučili za ovu poziciju za ovu namenu koliko ćemo da potrošimo, pa ćemo da tražimo jer smo se sada bolje setili. Samo zato podnosim ove amandmane jer smatram da je to tradicionalna površnost i nepažljivost iz mnogo raznih razloga, za koju odgovornost ne snosi ova Vlada. Vrlo dobro mogu da pročitam i da vidim šta eventualno ova Vlada radi dobro, kao što vrlo dobro i pažljivo čujem sve pokušaje nanošenja radosti za sve što Vlada radi dobro, toga me se manite. Ono što Vlada radi dobro, kazaćemo, to su evropske integracije, briselski sporazum i pokušaj da se tu napravi rezultat, ali o ovome na ovaj način ne može da se vodi rasprava od koje će ministar, kao političar, imati koristi pri donošenju rebalansa budžeta, ja procenjujem, već u martu mesecu. Sva namera da se to sakrije ili prikrije, oboji bilo kakvom drugom pričom je legitimna svakome od nas, ali suština je da su Vlada i ministar za budžet 2014. godine i za rebalans budžeta rešili – ovde ćemo da trošimo. Dva meseca kasnije su rešili – nećemo ovde da trošimo, nego na neko drugo mesto. To je sve legitimno, ali su moji amandmani sa ciljem da se u Skupštini otvori dijalog o načinu kako preživljavamo fiskalne cikluse tokom godine. Od toga ministar može da ima samo koristi i zaista da napravi korist za Vladu, a ova institucija da bude uvažena i da obavi posao za koji je i formirana. Hvala vam.
Reč ima dr Marko Atlagić.
Poštovana predsednice, poštovani gospodo ministri predstavnici Vlade Republike Srbije, predlažem da se amandman odbaci, pogotovo onih predlagača koji su napisali „briše se“. Da ne kažem da sam pomalo i šokiran sa obrazloženjem i prvog, i drugog amandmana, jer su izrečene od nekih predstavnika iste reči, pogotovo kada se donosi rebalans budžeta. Pa, je navedeno kada se loše upravlja državom i kada je velika ekonomska kriza kao što je bila 1933. godine. Ovom predlagaču predlažem da ovo iznese na svom fakultetu, svojim studentima i objavi u časopisu svog fakulteta. Zaboravio je i taj predlagač, odnosno predlagači, ili ne znaju da se rebalans donosi i kada se ostvaruju prihodi budžeta veći od planiranog kao što je u ovom bio slučaj, što je za svaku pohvalu, jer je Vlada svojim pozitivnim merama i zakonima o kojima smo mi, gospodo narodni poslanici, ovde glasali, pridodali ostvarenju viška prihoda u odnosu na plan itd. Dakle, zato nije umesno, i smatram da je čak i neodgovorno prozivati Vladu zato, već dati joj pohvalu. Nije korektno prozivati Vladu bez razloga i nije etički odgovorno i nije akademski čestito. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, silnih sam se stvari naslušao, evo, za nešto malo više od sat vremena koliko raspravljamo ovde o pojedinostima, izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2014. godinu. Jednom sam i rekao da samo neznalice mogu da zovu nešto rebalans rebalansa zato što su to izmene i dopune zakona, ali, evo, to im opraštam. Svaki zakon ima svoje ciljeve pa i Zakon o budžetu. Sada neko hoće da kritikuje Vladu Republike Srbije što je ostvarili bolje rezultate nego što je sebi postavila ciljeve. Postavljam pitanje, a šta se dešavalo kada se u isto ovo doba godine donosio rebalans za vreme bivšeg režima i poslanika, koji kritikuju iz bivšeg režima ovaj rebalans, kada se povećavao javni dug? Ovo je dva puta bolji uspeh nego što je bio neuspeh te Vlade. Priče kako se ništa ne primećuje na prihodnoj i rashodnoj strani, a mislim da smo to već objasnili. U Zakonu o budžetu za 2014. godinu piše – ukoliko budžetski prihodi i drugi prihodi budu veći od planiranih, smanjiće se deficit. Ne treba to dva puta da se napiše. Pošto su velike priče ovde bile kako ne znamo da planiramo prihodnu stranu budžeta, ja sam vrlo spreman, pozvaću i sve narodne poslanike bivšeg režima da organizujemo jednu javnu raspravu, javno slušanje sa direktorom poreske uprave, da predoči narodnim poslanicima kakvu smo poresku upravu zatekli? Koliko je bilo predmeta gde je izvršen inspekcijski nadzor ali nikad nisu dovedeni do kraja? Kako će da se ispostavi da su to ljudi jako bliski vlasti i da je poreska uprava za vreme bivšeg režima bila ništa drugo nego generator sive ekonomije. Sad, znali smo da smo državu zatekli u razorenom stanju ali nismo imali predstavu u našim najgorim, najcrnjim mislima, nije bilo realno koliko je zaista državna uprava i pogotovo poreska uprava, koliko su bili razoreni da bi tajkuni, koji su finansirali narodne poslanike bivšeg režima, mogli da budu u sivoj zoni. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Da) Reč im dr Dušan Vujović.
Hvala. Ja imam vrlo ograničeno vreme, znači pokušaću da budem vrlo brz i koncentrisan u svojim komentarima. Prvo, moram da vam kažem jednu stvar. Mi ovo radimo upravo zato što respektujemo vaše pravo gospođo Čomić ovde nema nje, njoj direktno odgovaram. Znači, parlament traži da nam da saglasnost na svaku promenu, svake aproprijacije, zato i podnosimo ovaj predlog izmena i dopuna Zakona o budžetu za 2014. godinu da bismo dobili vaše odobrenje. Prema tome, ne možete da kritikujete ono što mi upravo tražimo, to stvarno nije konzistentno. Tražimo da se plate stari dugovi, 2,7 milijardi koji su vezani za sektor sudstva, širi sektor, da ne detaljišem, znate detalje piše u predlogu. Četiri milijarde stara dugovanja u poljoprivredi koji se godinama, tri, četiri godine i više vuku, to su neplaćene nadoknade poljoprivrednim proizvođačima najčešće u najnižim dohodovnim grupama. Treće, dajemo 1,3 milijarde MUP-u da plati svoje zaostale dugove, pretežno zaostale dugove prema „Telekomu“. Oni koriste usluge „Telekoma“ ekstenzivno, kao što znate i možete da pretpostavite i da plati svoje dugove EPS-u. Ne možemo da očekujemo da sređujemo situaciju u „Telekomu“, EPS-u, a da oni imaju beskonačne dugove od javnih preduzeća i države. Poslednje, jedina dopunska kategorija u svemu ovome je 500 miliona za otpremnine, ministarstvo gospodina Vulina, za otpremnine koje nismo mogli da planiramo, jer niko ne može da zna koliko će ljudi da se prijavi. Prema tome, imali smo planirana sredstva. Dodajemo 500 miliona na osnovu procena koje su rađene prošle nedelje. Znači, to su najnoviji podaci. To je prvo, kako smo došli do tog predloga. Efekat ovoga na deficit je nula, pošto se on ostvaruje preraspodelom sa kategorija koje kao što smo napisali u obrazloženju nećemo uspeti da iskoristimo do kraja godine obzirom na zakonske okvire i obaveze. Te kategorije su vrlo detaljno precizirane u dokumentu koji je prethodio ovome. Vreme je stvarno nedovoljno, ali moram da dodam još samo jednu rečenicu. Samo da kažem, ponavljam, situacija izvršenja je 167 milijardi sa današnjim danom deficita, 225 je bilo planirano, to je 64 milijarde manje. Malopre sam rekao na kojim elementima su ostvarene te uštede, ne mogu da ponavljam. Samo da znate, na platama sedam milijardi, robe i usluge devet milijardi, kamate tri milijarde, subvencije tri milijarde.
Hvala ministre. Vreme. Moram vam oduzeti od sledećeg amandmana, bune se poslanici. Znači, pravila su pravila.
Previše je pitanja. Još jednom se izvinjavam.
Sasvim verujem, ali i poslanici bi voleli da da duže govore, ali ne mogu. Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović.
Poštovane koleginice i kolege, ne sumnjam u dobru nameru kolege iz opozicije kad predlažu ove amandmane, ali njihova argumentacija me ne ubeđuje da te amandmane treba prihvatiti. Voleo bih da svi budu kratki, jasni i blago rečeno pristojno da se izražavaju, ovako kao što je kolega Arsić objasnio u svom nastupu. Tako da i nama koji nismo stručnjaci za finansije i budžet to bude jasno. Pozdravljam svaku uštedu i nadam se da će ti novci biti iskorišćeni u najboljoj nameri za svrhe koje su neophodne. Danas sam prolazio Birčaninovom ulicom kada sam dolazio ovde u Skupštinu i nešto me zapanjilo. Institut za urologiju je jedna cenjena ustanova, ima fasadu koja u najmanju ruku može da bude tragična, odnosno može da nanese posledice onima koji prolaze tom ulicom. Te uštede koje budemo napravili mogu da se iskoriste i za to da se ta zgrada dovede u red, jer je to zgrada i u centru grada, a i to je zgrada u kojoj su radili najpoznatiji svetski urolozi kao što su profesor doktor Sava Petković, profesor dr Vlada Petronić, a danas kolega Džamić sa njegovim timom. Nadam se da ćemo uspeti da dovedemo ovu raspravu u jednu normalnu proceduru i da ćemo uraditi onako kako je najbolje za građane Srbije, a to smo se obavezali i našom zakletvom. Hvala.
Reč ima dr Ninoslav Stojadinović. Izvolite.
Uvažena predsednice, gospođo Gojković, gospodine Vujoviću, ministri u Vladi, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, nekoliko stvari u ovom rebalansu, nekoliko činjenica nije sporno. Za svaku pohvalu je što se poslednjih meseci oseća efikasnije ubiranje poreza, akciza, i naravno očekujemo da će to biti i u narednoj godini. Ali, nažalost, to i je i danje ispod onog projektovanog ubiranja koje smo diskutovali decembra prošle godine, znači za ovogodišnji budžet. Drugo, nije sporno da višak sredstava koji se pojavljuje ne može da se da prosveti ili nekom drugom, jer sada je situacija kritična, u cajtnotu smo, jedino može da se usmeri na eliminisanje nekih potraživanja itd. Međutim, tvrdnje nekih kolega da smo dramatično uspešniji, da je Vlada dramatično uspešnija u odnosu na ono što je planirano rebalansom, prošlim, i budžetom, apsolutno ne stoji. Ako idemo njihovom logikom, Vlada bi bila najuspešnija da ništa od predviđenih projekata nije realizovala. Ako se nije realizovalo nešto u poljoprivredi, ostala su sredstva, usmerićemo gde može. Ali, da li je to uspeh? Ako se u drugim oblastima nisu projekti realizovali, to nisu uštede, to su nerealizovana sredstva koja usmeravamo da bi se neka potraživanja smanjila. Zato apelujem na kolege narodne poslanike, uvažićemo neke stvari, podržavamo nešto, hvalimo bolje ubiranje poreza i akciza i PDV, ali nemojmo da hvalimo nerealizovane projekte. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Nekoliko stvari bih rekla o ovom amandmanu. Najpre, ja sam i pre dva dana rekla, ovaj predlog zakona nije pripremljen u skladu sa Poslovnikom. Da ste vi poštovali član 153. Poslovnika, mi danas ne bismo mogli o ovome ni da raspravljamo, nego biste vi to lepo uputili Vladi nazad na doradu da pripremi predlog zakona onako kako to Poslovnik nalaže, pa tek o tome možemo da razgovaramo. Molila bih gospodina Vujovića, da objasni kolegama Babiću i Arsiću, rečenicu koju je izgovorio, a ja sam je zapisala, - efekat ovog na deficit je nula. Dakle, kada gospodin Babić govori da mi ovde treba da slavimo što se deficit smanjuje, on ili ne govori istinu, ili ne razume, ili vi molim vas, da mu objasnite, da mi zapravo deficit nikakav ne smanjujemo. Ako ćemo smatrati da je uspeh to što je Vlada nešto planirala, pa nije uspela da realizuje, dajte onda odustanite odmah od svega pa ćete biti najuspešnija Vlada na svetu. Nema povećanja prihoda, nema smanjenja deficita. To što gospodin Babić smatra da će uspeh biti ako mi sledeće godine svaki mesec, čemu se on nada, budemo donosili rebalans budžeta, to zapravo pokazuje njegovo duboko nerazumevanje toga šta je budžet. Svaki zakon koji dolazi svakih mesec dana na izmene i dopune, bilo koji zakon, a posebno Zakon o budžetu, daje nam povoda da ozbiljno razmislimo o stručnosti onih koji su ga pravili. Dakle, vi ste nešto planirali, niste uspeli to da realizujete. Realizovaćete verovatno naredne godine i sada mi treba da slavimo što vi niste uspeli nešto da realizujete i da budemo srećni zbog toga i da nam još gospodin Babić objašnjava da mi smanjujemo deficit, a vi ste upravo rekli, ponoviću rečenicu – efekat ovog na deficit je nula. Molim i kolegu Babića i Arsića da pogledaju u beleškama čim budu gotove ili neka objasne gde se to smanjuje deficit i gde se to povećavaju prihodi i koji je to uspeh u tome kad nešto planirate a ne uradite. Hvala.
Reč ima dr Dušan Vujović.
Zbog vas i zbog gledaoca da objasnimo jednu stvar. Govorim o predlogu izmena i dopuna zakona o budžetu za 2014. godinu. Rekao sam vrlo eksplicitnu rečenicu koju ste ponovili. Ovo nema nikakav efekat na deficit, ovo su kategorije, a o smanjenju deficita, radi se o procenama koje će se videti u izvršenju, prema tome, to su dve tvrdnje koje se odnose na dve stvari. Znači, ovih devet milijardi koje se nalaze u Izmenama i dopunama Zakona imaju svako povećanje, ima protivvrednost u smanjenju troškova, tj. aproprijacija i efekat ovog zakona, izmene i dopune zakona je nula. Međutim, na osnovu podataka o realizaciji budžeta i anticipiranih podataka o izvršenju, mi se danas nalazimo na 161 milijardi, preostaje nam sedam milijardi po procenama trezora do kraja godine troškova, ako odobrite ovih devet, bićemo na 177 milijardi. To je za 23 plus 25, to je za 48 milijardi manje od deficita koji je bio u rebalansu i tu će se videti ova druga rečenica o smanjenju deficita koja nije predmet ovog zakona, to je predmet analize. Mi vam kažemo, ako ne usvojimo ovih devet milijardi, onda će suficit biti još veći, 54, a ne 45. Prema tome, mislim da sam objasnio sada suštinu.
Hvala. Reč ima Veroljub Arsić.
Da li po redovnom javljanju ili replika zato što me je više puta spomenula?
Da.
Replika. Evo ja ću da budem kratak. Prvo, u članu 3. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu čije je brisanje traženo, predviđa se brisanje da se poljoprivrednicima ne isplate zaostale subvencije. Takođe da se u Ministarstvu pravde ne isplate zaostale obaveze vezano za advokate po službenoj dužnosti, isto tako da se ne isplate zaostale dnevnice i putni troškovi i dugovanja MUP prema Telekomu Srbija, koje je takođe javno preduzeće. O tome se govori u ovom članu. Ali da se vratimo, pošto je ovo replika i na izlaganje jednog od podnosilaca, kao što ste čuli premijera u raspravi u načelu, planirani budžetski prihodi od akciza u decembru mesecu 2014. godine za prvih 15 dana bili su 20 milijardi dinara. Prethodne godine je bilo, PDV, ja se izvinjavam, prethodne godine je bilo 19 milijardi, a ostvareni su u iznosu od 22 milijarde. Tu se vraćamo na onaj deo priče da nismo znali ni u našim najcrnjim, najgorim slutnjama koliko je razorena naša državna uprava koju smo zatekli 2012. godine. Čini mi se da to nikako neće da prihvatite kao istinu i kao realnost. Baš bih voleo da vidim koliko je ostvarenje budžeta planirano a izvršeno u decembru 2011. godine. Hajde da se kladimo da je tim Zakonom o budžetu i planom u stvari to bila šarena laža, nešto što je trebalo da prevari građane kako država rukovodi i zna šta radi.
Hvala. Zoran Babić, replika. Izašla je poslanica Jerkov, da znate.
Divna je ovo parlamentarna praksa, da se nešto kaže pa se ne sasluša odgovor. Mislim da je vređanje parlamenta kada o ekonomskim stvarima, o stvarima budžeta, pridiku dobijamo od onih koji su u gradu Beogradu napravili deficit od 20,5%. Divno je kada pridiku o finansijama i o budžetu i ekonomiji dobijamo od onih koji su juče usvojili budžet AP Vojvodine, kojim su predvideli samo za jednu malu stavku, samo za jednu malu ekonomsku klasifikaciju putovanja, ekonomsku klasifikaciju 422, za Bojana Pajtića, predsednika Vlade AP Vojvodine, sa 6% podrške, onoga ko samo se kreće i putuje po banovini, zgradi banovine, šest puta više sredstava nego što je predviđeno budžetom Republike Srbije za putovanja predsednika Vlade Republike Srbije i ti i takvi koji šest puta više za sebe uzimaju i predvideli su za putovanja, a napravićemo danas analizu stavku po stavku, i ugovore o delu, i sve ono što ne 6%, ne 60%, šest puta više troše na sebe, na svoje sekretarice, na svoje službene automobile, na svoje dnevnice. Ti i takvi su došli ovde da nam pričaju kako treba. Ti takvi, sa 20,5% deficita budžeta grada Beograda, razorili ste Beograd gore nego Detroit i sada ste došli da pričate ovde da li treba praviti uštede ili ne treba i da li su dovoljne. Kako znate da se ponašate prema uštedama, tako ste i juče uslovili u Vojvodini šest puta više za putovanja. Za koga i šta je Bojan Pajtić u Vojvodini? Hvala.
Hvala. Reč ima podnosilac amandmana Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Gospodo ministri i gospođo ministarko, koleginice i kolege, dragi građani Srbije, sasvim je evidentno da skupštinska većina neće prihvatiti naše amandmane. Iz ove diskusije to vidimo. Čak, šta više, mi se okrivljujemo i za ovo što se javljamo oko ovog drugog rebalansa budžeta za budžet 2014. godine, gde je gospodin ministar napokon rekao da ovde nema nikakve uštede nego ide preraspodela, prenamena sredstava isplaniranih za 2014. godinu, da ne bi propala, a iz prostog razloga skupštinska većina, tj. Vlada, nije uspela da realizuje ono što je ova Skupština donela kroz budžet za 2014. godinu. To je činjenica i to naročito na stavkama koje su trebale da budu razvojne, koje su trebale da budu pokretač i motor razvoja Republike Srbije, mislim na poljoprivredu, mislim na investicije. Par kolega iz struke je pomenulo gama nož u kliničkom centru. Čak je jedan kolega pomenuo da je mogao taj novac da se koristi na drugi način, tj. da se zgrade u kojima se leče naši sugrađani upristoje i da izgledaju bolje, a ne ovako, oronule kao što su po neke širom Srbije, ne samo u Beogradu. Ono što je evidentno to je da, po rečima gospodina ministra, mi imamo porast naplate poreza, što je dobro, ali nam fali nešto. Mi nećemo nikako izaći iz ove disproporcije budžeta dok ne budemo povećali porez na zaradu. Na svakih 10.000 radnih mesta otprilike porez je negde okvirno oko milijarde. To gospodin ministar mnogo bolje zna od mene, može da me ispravi ako grešim. E, sada, vidite koliko milijardi imamo deficit, toliko nam radnih mesta fali, a ono što se vidi, a o tome ćemo pričati kada pričamo o budžetu za 2015. godinu, na toj poziciji mi imamo smanjenje planiranih prihoda, a onda govorimo ovde, gospodo, o razvoju, govorimo o nečemu što je motor, pominjemo gradove. Evo ja uvaženom kolegi da pomenem grad Niš, iz koga ja dolazim, a tu su i narodni poslanici iz grada Niša. Budžet za 2014. godinu je bio 10,5 milijardi, realizacija 6, maksimum 6,5. Pa to je 40% deficita. U gradu Nišu imate planiranih 58 miliona od prodaje zemljišta. To je za nove investicije. Da li znate šta je realizacija? Nula. U gradu Nišu imate realizaciju pozicije od 25% za naknadu koja se dobija kod dozvole za izgradnju, četvrtina planiranih prihoda. U gradu Nišu imate realizaciju naplate poreza 50% na devetomesečni presek, a porez je povećan od 50% do 500%. Eto to je razvoj, a mi pričamo ovde i objašnjavamo građanima Srbije, tj. skupštinska većina, da je uspeh drugi rebalans na budžet iz 2014. godine. Pa, nije uspeh, to je nužda. Niste uspeli da realizujete ono što ste vi doneli kao budžetski zakon. Tačka. Nema razgovora, to je činjenica. To piše u papirima. Mi pitamo zašto ste tako loše planirali? Vaš je nož i kolač. Možete da ga sečete kako hoćete, a onda smo mi krivi što ga isečete nakrivo. Pa nemojte tako. Ja se nadam da ćete napokon prihvatiti ovaj amandman i odbiti predlog ministarstva, jer ovo što ministarstvo odbija… Amandmane ne odbija ministarstvo. Ono daje mišljenje. Vi ga odbijate ili prihvatate. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, jeste da nije tema budžet grada Niša, ali, zarad istine, oni koji ga sada napadaju, 2011. godine su za 2,5 milijarde zadužili grad Niš. To su dugovi koje su ostavili nekim drugim gradonačelnicima grada Niša da se to vrati. Sada se kritikuje nešto, a ja bih samo da podsetim da su ovu državu zaduživali svakog dana, a rezultate zaduživanja nisam video. Zaduživali su državu da bi kupovali vlast, da bi kupovali glasove. Radili su javne radove koji nisu bili u budžetu planirani. Dugove smo zatekli ne samo u Nišu. Zatekli smo dugove u celoj Republici Srbiji i ne vidim te silne puteve zbog tih zaduženja, ne vidim te silne pruge, ne vidim te silne fabrike zbog kojih smo zaduživali državu. I nije tačno da na 10 hiljada zaposlenih ima samo jedna milijarda prihoda za državu. Uzmite digitron i olovku i izračunajte prosečnu platu u Republici Srbiji u realnom sektoru, pa ćete videti da je to značajno više. Svi zaboravljamo da kažemo da kada u realnom sektoru koji se bavi proizvodnjom zaposlite određen broj radnika, povećava se i broj radnika u drugim delatnostima, a mi smo do 2012. godine izgubili 400 hiljada radnih mesta i sada nas ti koji su radili na tome da se izgubi 400 hiljada radnih mesta, koji pune budžete, uče kako treba da planiramo budžet, ti koji su napravili od državne uprave privatna preduzeća, od državnih preduzeća privatnu svojinu, kao što je bila azotara iz Pančeva, pa su ispumpavali njihovi ministri robu koju država subvencioniše da bi njihovi prijatelji mimo zakona i pravilnika stavljali razliku novca u džep i sada nas oni uče kako treba budžet da se pravi. Pa, od vas, gospodo, svi iz bivšeg režima, koji sve znate, a mi smo polupismeni, nije teško biti bolji. Verujte, da ništa ne radimo bićemo bolji, jer sve što god ste radili, sve ste upropastili, i Republiku Srbiju, i Autonomnu pokrajinu i svaku lokalnu samoupravu gde ste bili na vlasti.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. (Blagoje Bradić, s mesta: Replika.) Gospodine Bradiću, da li vas je pomenuo kolega Arsić? (Blagoje Bradić, s mesta: Kolega poslanik mi se obratio četiri puta.) Nije vas na bilo koji način pomenuo. Ako mislite samo što je pomenut Niš da vam to daje pravo… (Blagoje Bradić, s mesta: Pominjao je bivši režim i grad Niš.) Gospodine Bradiću, pominjali su mnogo puta Vrbas, ja nisam imao pravo da se javim za repliku. (Blagoje Bradić, s mesta: Pa što se ne javite?) Nije dovoljno, gospodine Bradiću. Nije problem, ako želite, ja ću dati repliku, ali nije dovoljno pominjanje nekog grada da bi vi imali pravo na repliku. Izvolite, gospodine Bradiću.
Zahvaljujem. Dakle, tih dve i po milijarde ste potpuno u pravu, gradska uprava je to podigla u proteklih osam godina i to je otišlo u investicije. Sve ono što se slikate po Nišu, sve ono što obilazite, to je iz tog vremena, a što govorite o zapošljavanju, da vam kažem, gradska uprava i opština grada Niša su u momentu dok je predsednik Vlade gospodin Vučić govorio o tome da ne sme da bude zapošljavanje u javnom sektoru, naročito u gradskim upravama, lokalnim sredinama, zaposlila preko 400 ljudi. Taj podatak imate oko vas, pitajte. Nemojte mene da gledate. Ja sam jedan ovde iz Niša, zapravo, dvojica nas je iz Niša i kolega iz DS, trojica. Ima vas iz Niša tu osam u poziciji, pa kolege će da kažu koliko se to ljudi zaposlilo, a te evidentne podatke dobićete preko RFZO-a i Fonda PIO, gde tačno u dan imate kad je ko zaposlen. Znači, to nisam ja izmislio, apsolutno. To nema veze sa realizacijom budžeta. Ja govorim o realizaciji budžeta, stručnosti, viziji i onome što treba da bude boljitak. Normalno je da želim da moj grad, ma ko vodio, napreduje, pa ja živim u tom gradu. Ali, grad Niš je postao tužan grad. Pitanje ko će da gasi svetlo kada svi izađu iz grada? A, želim da uspete, želim da uspete jer ste planirali 21 milijardu projekta za sledećih pet godina, 150 projekata godišnje. Znate li koliko ste za dve i po godine ostvarili projekta? Nula, nijedan. Pa, kako ćete da ih napravite? Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Bradiću. Sami ste u vašem obraćanju dali odgovor na pitanje koje sam postavio. Znači, sami ste rekli da ima 11 poslanika iz Niša i da vi nemate ekskluzivno pravo da zastupate Niš. Sada sam vam dao pravo na repliku, iako niste imali, ali vas molim da sledeći put ne tražite repliku kada nemate pravo. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite.
Ja sam više puta rekao da sa zaslugama bivšeg režima mi ne želimo da se kitimo. Kada spominjemo 400 radnika da smo ih mi zaposlili, jeste za vreme naše vlasti, ali od direktora koji su bili iz bivšeg režima u Nišu. Dok se menjala vlast u Nišu, dva direktora u komunalnom preduzeću i u toplifikaciji su zaposlili po 200 radnika. Nemojte da krivite neke druge za ono što ste vi radili. Mi vaše zasluge nećemo, vaše rezultate ne želimo, loši su. Mi kada bi tako vladali, mi bi se stideli. Ima još jedna stvar. Pošto je toliko dugo, ovi iz bivšeg režima su bili u gradu Nišu na vlasti, postavljam jedno prosto pitanje – koliko je ljudi za vreme njihove vlasti zaposleno u realnom sektoru, a koliko je ljudi za vreme njihove vlasti u realnom sektoru izgubilo posao? To se meri desetinama hiljada i ja se tim stvarima nikako ne bih hvalio, zato što posao lokalne samouprave nije samo da asfaltira ulice i da pravi infrastrukturne objekte, već da stvori uslove da se privreda na lokalnom nivou razvija, a tu su rezultati kod vasne nule, nego debeli minusi.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević, kao podnosilac amandmana. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovani ministri u Vladi Srbije i poštovani gosti iz različitih ministarstava u Vladi Srbije, ja nikada ne gubim veru u to da će snagom argumenta narodni poslanici u ovoj Narodnoj skupštini ipak odlučiti da glasaju za amandman koji smo mi podneli na član 3. ovog Predloga zakona. Ako možda snaga argumenta ne vredi za gospodina Babića, možda će vredeti gospodinu Orliću ili gospodinu Mrdaković, npr. ili ako ne vredi gospodinu Arsiću, možda će vredeti gospođi Obradović ili gospodinu Giriću. Ja imam dva argumenta za usvajanje ovog našeg amandmana na član 3, poštovana gospodo. Evo ga prvi argument. Mi smatramo da Predlog izmena i dopuna Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu, koji je u Narodnoj skupštini primljen 20. decembra, poštovana gospodo, mi smatramo da je to znak da planovi Vlade Republike Srbije, predviđeni zakonom koji je usvojen 26. oktobra 2014. godine nisu bili precizni i potpuno i umesto da sada ponovo verujemo Vladi, koja je, potvrđuje sama ovde, već jednom pogrešila, ja smatram da Vladu treba da opomenemo time što ćemo odbaciti predlog koji je Vlada uputila u Narodnu skupštinu. Druga stvar, poštovana gospodo, ovde postoji jedno nerazumevanje, ja mislim, između ljudi koji nastupaju u ime izvršne vlasti i predstavnika većine, koji to podržavaju. Gospodin ministar Vujović kaže – deficit ovim izmenama ostaje na nuli, a gospodin Babić kaže – deficit se smanjuje. Pa, smanjuje li se deficit ili ostaje u smislu promena na nuli? Ako se ništa ne menja, to znači 8%, svaki procentni poen 300 miliona evra, poštovana gospodo, deficita je ovim predlogom izmena Zakona o budžetu. Argumenti su nam snažni. Nadam se da će gospoda prihvatiti ove argumente i glasati za usvajanje amandmana koji smo Zoran Živković i ja podneli na član 3. Predloga zakona. Hvala.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Ninoslav Stojadinović, po amandmanu.
Poštovani predsedavajući, gospodine Vujoviću, uvažene koleginice i kolege, već nekoliko diskusija odnosi se na vezu budžeta na nivou Republike Srbije i realizacije budžeta u lokalnoj samoupravi. Ja smatram da to povezivanje nije bilo u najmanju ruku neophodno i da smo na neki način izašli iz teme. Ali, kada je već pokrenuto, podsetio bih da je prekjuče jedan od kolega iz vladajuće koalicije rekao da je Srbija jedan veliki sistem, citiraću, od 160 opština, mada tu ima malo više opština, gradova itd, i ove republičke Vlade, pa treba sve sagledati kao celinu. Kada se radi o gradu Nišu, odakle ja dolazim, naravno, analogija postoji između Republike i grada, zna se ko kritikuje, ko hvali bivšu vlast, ja sam slobodan, jer nikada nisam bio deo bilo koje vlasti u gradu Nišu, da kažem da analogija i ovde može da se uspostavi. Naravno, ako se ništa ne radi, ako nema projekata, po logici nekih kolega iz vladajuće većine, grad će biti uspešniji. Međutim, to nije tačno. Grad Niš je mrtav grad. Tužno je proći gradom u kome nema investicija, u kome nema preduzeća koja rade, nema realnog sektora i nema smisla pozivati se stalno na bivši režim, koji sam ja kritikovao kada je bio u funkciji, jer dve i po godine, skoro tri godine nema bukvalno nijedne nove investicije. Aktuelno gradsko rukovodstvo se bavi samim sobom. Nije u stanju čak ni da dostojno obeleži državne praznike, verske praznike. Niš će biti mrtav grad i u novogodišnjoj noći. Ja molim da, kada diskutujemo o ovim temama, slažem se i apelujem da ne izlazimo iz glavne teme, a to je rebalans budžeta za 2014. godinu i budžet za 2015. godinu, ali da ipak vodimo računa kada diskutujemo o uspesima, neuspesima na nivou lokala. Hvala.
Zahvaljujem, profesore Stojadinoviću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Videli smo kako to izgleda kada podnosilac amandmana, koji je obrazložio ovaj amandman, izneo dosta neistine, a onda izašao iz sale. Odgovor nema ko ni da čuje, ali to je dokaz kako se… Izvinjavam se, vratila se upravo gospođica koja je predložila amandman, ali to je odnos prema ovako važnoj temi, koja je esencijalne važnosti za građane. Čuli smo niz neistina i uvek je opoziciji problem da prizna činjenice i one rezultate koje je ova Vlada postigla. Zamislite samo situaciju u kojoj je 2008. godine neko morao da uradi sledeće, a to je da zabrani zapošljavanje u javnom sektoru, s obzirom da su najavili veliku svetsku ekonomsku krizu, a ujedno rekli da će to biti šansa za Srbiju i da ćemo mi tu napraviti prosperitet i podići standard građana. Ništa se od toga nije desilo. Istina je, koju predstavnici opozicije ne žele da prihvate i priznaju, da je 2008. godine nezaposlenost bila 14%, 2012. godine 26,7%. Danas je nezaposlenost u Srbiji 17,7%. Ako me pitate da li je to idealno, nije idealno, ali Vlada sa ovim merama štednje, fiskalne konsolidacije, domaćinskog trošenja sredstava, brzim reagovanjem, želi da uspostavi takav sistem koji će u narednom periodu Srbiju svrstati u red razvijenih zemalja u regionu, a možda čak i u Evropi. Zamislite da je neko krenuo u borbu protiv sive ekonomije u Srbiji, koliko bismo novca više imali u budžetu i 2010, 2011. i 2012. godine? Da je neko poželeo u jednom trenutku da se obračuna sa korupcijom u našoj zemlji, a ne samo da je podstiče tako što se određenim ljudima, koje zovemo tajkuni, omogući da na osnovu svih nas građana Republike Srbije steknu ogromno bogatstvo, a da građani od toga nemaju apsolutno ništa. Uštede, pa sam budžet kaže, a juče se usvojio budžet AP Vojvodine, da gospodin Pajtić šest puta više novca troši na putovanja od kabineta predsednika Vlade Aleksandra Vučića. Pa, i to vam nešto govori i to vam pokazuje kako se građani, kako se Vlada AP Vojvodine odnosi prema građanima, sa sve podrškom od 6%, sa sve onom koalicijom i pomaganjem one stranke, SRS, koju su sijaset puta optuživali za vraćanje u devedesete i ne znam ni ja šta. To je odnos kada želite da sačuvate vlast po svaku cenu. Gospodine Vujoviću, ponosan sam što branite i obrazlažete ovaj budžet i sasvim sam siguran da svi ministri koji su učestvovali u ovome, na čelu sa predsednikom Vlade, ne misle o trenutnom interesu ni države, ni nekih pojedinaca, nego o interesu budućih generacija, svih onih mladih ljudi koji žive u ovoj zemlji, koji žele pošteno da rade, da zarade svoj novac, da zasnivaju porodice, da ostanu u našoj zemlji, jer ih je ova država i školovala i uložila u njih. Ubeđen sam da, iako je sada teško, iako svi osećamo taj gorak ukus u ustima jer nije lako ni smanjiti penzionerima penzije, ni zaposlenima plate jer su i te kako male, ali to je hrabrost koju drugi nisu imali. Hrabrost, pa čak i da platite određenu cenu, zbog onih generacija koje će doći i koje će živeti u ovoj zemlji. Hvala vam na tome što mislite o njima, jer da su neki drugi mislili, danas ne bismo ni raspravljali o ovim temama, ne bi se bavili ovim problemima. Kada govorimo o investicijama, šest puta više troškova za putovanja predsednika Vlade AP Vojvodine, a koje su to investicije koje su donete u poslednjih godinu dana? Nismo videli ni jednu. Videli smo samo saopštenja gde treba sve da se degradira što je urađeno u ovoj zemlji, pa kažu – donosite rebalans budžeta da biste vratili dugove Er Srbije. Kako ih nije sramota? To su dugovi JAT-a, JAT-a koji su vodili 12 godina, koji je napravio na stotine miliona evra gubitke, a danas nešto što treba da zaživi u ovoj zemlji, sa čime treba svi da se ponosimo kada odete i na minhenski i frankfurtski i bilo koji aerodrom pa vidite red aviona gde piše Er Srbija, onda im i to ne valja i to kritikuju, iako je to profitabilno preduzeće koje pre svega popravlja imidž u svetu, a i doneće i u 2015. godini sredstva za naš budžet. To je sramota. Opozicija ima jednu taktiku koja je potpuno jasna, a to je, sve što valja, sve što krene napred treba što brže uništiti, što brže urušiti, samo da bismo zadržali 6% podrške i samo da bismo zadržali fotelje u AP Vojvodini i još u nekoj opštini, ukoliko je to moguće. Gospodo, takvom se politikom nećemo rukovoditi, takvu politiku nećemo voditi. Hvala vam još jednom što mislite na buduće generacije i sav mlad svet koji živi u našoj zemlji.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu da budu, kada je u pitanju budžet Republike Srbije, i budžeti lokalnih samouprava zato što postoje transferi iz budžeta Republike Srbije prema lokalnim samoupravama. Na te transfere ćemo se vratiti malo kasnije. Takođe, može da se govori i o zaduženjima lokalnih samouprava, jer njihova zaduženja ulaze u konsolidovani deficit Republike Srbije. To je ono što pokušavamo konačno da uvedemo u naš budžetski sistem, da se tačno zna koliko država duguje, koliko lokalne samouprave, koliko javna preduzeća. Zarad istine, od 2003. do 2012. godine, grad Niš se zadužio za 27 miliona evra plus kamata. (Jovan Marković, s mesta: Kada?) Od 2003. do 2012. godine. Ovi sada iz bivšeg režima, bez obzira da li je to DS ili neki drugi vid njihove stranke koji se nalazi ovde u parlamentu, ni to im nije bilo malo, nego su transfere iz budžeta Republike Srbije, koji su bili na mesečnom nivou 120 miliona, sveli na 55 miliona. Pogodite zašto? Zato što su falsifikovani podaci o stanju gradske privrede. Pazite dokle su ovi koji nas nazivaju polupismenima, a sebe elitom, oni koji su intelektualci, a mi prostaci ili stoka, falsifikuju izveštaj o stanju privrede, smanjuje transfere iz Republike prema svojoj lokalnoj samoupravi, kako bi prikazali svojim građanima da nisu izgubili posao, iako sede kući, iako ne primaju platu, da mogu da školuju decu, a ne da ih šalju u inostranstvo, nego da će da im obezbede posao u njihovim lokalnim samoupravama, samo da bi još koju godinu vladali. Kada su videli da vlast gube, jer građane više ne mogu da prevare, šefa odborničke grupe stranke bivšeg režima zapošljavaju u javnom preduzeća, pa im zapošljavaju i bliske porodične rođake, supruge, decu, pa im i to bude malo, pa im zapošljavaju i dalje rođake, a onda to što su oni radili kažu – to je uradila nova vlast, pa se čude što im građani više ne veruju. Voleo bih da, pošto stalno mašete tim papirima, da izvadite rezultate na izborima ove godine, pa mi mašite malo tim papirima, da vidite koliko vam građani veruju i nemojte više nama da mažete oči, jer mi vas mnogo dobro znamo, mnogo bolje nego građani. Doduše, oni su više propatili od vas. Ne prihvatamo opravdanje – mi smo platili političku cenu. Postavljam pitanje lošoj vlasti – koju su cenu su platili građani iz Srbije? Plaćaju je i dan danas, plaćaju vašu vlast kroz manje penzije, kroz manje zarade u javnom sektoru. Koju još političku cenu vaših grešaka treba da plate naši građani? Zato vas toliko i kažnjavaju. Samo nastavite tako. Mislim da će na sledećim izborima biti jako teško u ovim poslaničkim klupama naći poslanike bivšeg režima, koji sebe nazivaju intelektualcima, a nas polupismenom stokom.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite gospodine Toškoviću. Ponovo se prijavite, isključili ste mikrofon. Izvadite karticu i ponovo je stavite. Probajte sada. Obrisaću listu da pokušate ponovo. Pokušajte ponovo. Morate da pređete na drugu jedinicu. Izvolite gospodine Toškoviću.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, ne mogu da shvatim da bivši režim ne može da shvati da su ostavili zgarište jedno 2012. godine i da ova sad aktuelna vlast teško može da tu kuću podigne bez ikakvih problema. Da ste dobro planirali, da ste dobro radili za poslednjih 12 godina, verovatno bi bili opet na vlasti, ali vam narod nije verovao, tako da ovi amandmani ne mogu da se prihvatite iz dva, tri razloga. Prvi je ovaj koji sam rekao i drugi je kada bi između dva amandmana, tri amandmana, bio jedan pa se briše, onda bi verovatno moglo da se prihvati i taj amandman, jer ne bi suštinu rebalansa kvario, pa bi se možda moglo razmišljati o prihvatanju tog amandmana. Ali, kada se svi, odnosno, hoćete da se povuče Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rebalansu, onda to ne može tako. Jednom za uvek shvatite da ne može svaki čovek da donese niti rebalans, niti budžet, a da ne napravi neku omašku, a da mu neki drugi ne bi dao primedbu na tome. Prema tome, ni ovaj rebalans nije onakav, a da se ne može kritikovati, ali samo konstruktivno, ali u ovom trenutku je jedini mogući, dakle, kritikujete zato što je ostalo nekih sredstava, pa nijedan projekat nije urađen, a da nije ostalo ili manjkalo sredstava i ta sredstva moraju da se iskoriste. Na koji način, na najbolji način koji je predložio ovaj rebalans budžeta. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Toškoviću. Reč ima ministar, dr Dušan Vujović. Dva minuta. Izvolite.
Želim da iskoristim priliku da kažem pravi kontekst, znači, prvo i osnovno svi se sećaju iz parlamenta i mislim da se naši građani sećaju da je rebalans budžeta bio planiran na 225 milijardi deficita. Taj deficit je bio rezultat očekivanih prihoda okruglo, čini mi se zaokruženo 900 milijardi i troškova rashoda milijardu i 125, otprilike. U realizaciji ostvarujemo skoro stoprocentno ostvarivanje, odnosno nešto manje preko 100% prihoda i bitno manje rashoda. Pročitaću da svima bude jasno – 63 milijarde su manji rashodi po našim procenama, i to 7 milijardi za plate, 9 milijardi za robe i usluge, 3 milijarde za kamate, 3 milijarde za subvencije, 5 milijardi za transfere lokalnim nivoima samouprave, 16 milijardi transferi PIO i RSZ, zbog smanjenih plata, zbog smanjenih osnovica i tačno 15 milijardi neizvršenja projekata, tj. kapitalnih rashoda, ali, svega 15 od 63, to je manje od jedne četvrtine. Prema tome, tri četvrtine ušteda su ostvarene zbog mera štednje koje smo već prethodnim budžetom predvideli, priznajem nismo predvideli dovoljno dobro, bolje smo izvršili, nego što smo predvideli. Takođe, priznajem, ostvarujemo iste prihode, iako je osnovica smanjena. Imate pad društvenog proizvoda, imate cene koje su 2,1%, odnosno na 4,5% planirane u budžetu. Prema tome, mi ostvarujemo kada biste korigovali za te iznose, ostvarujemo bolje prihode nego što smo planirali. Zajedno to daje 64 milijarde ušteda. Ove cifre koje sam pročitao zaokruženo 64 milijarde, upravo toliko smo ispod ostvarenja deficita. Sa današnjim danom 161 plus 64, daje 225 po staroj matematici. Prema tome, mi to ostvarujemo i u to nisu uračunati rashodi do kraja godine za ovih preostalih sedam dana, u to nisu uračunati rashodi na ove ponuđene dopunske, vraćanje dugovanja iz prošlosti koje predlažemo ovim izmenama i dopunama Zakona. Znači, ne menjamo deficite, samo u okviru toga želimo da platimo stare dugove, da bismo u narednoj godini mogli da krenemo od nule i u poljoprivredi i u reformi „Telekoma“ i u reformi svih drugih javnih preduzeća. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Boban Birmančević.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, poštovane kolege, poštovani građani, član 3. kao i prethodni članovi, da najavim i budući članovi, naravno će biti u amandmanu „briše se“ i jednostavno argumenti na koje se pozivaju predlagači amandmana, jednostavno nisu argumenti, nego više liče na političku priču, a non-stop potenciraju na tome da to ne treba da bude povezano sa politikom i njihovo osporavanje u tome veruju ili ne veruju ministru, možemo da verujemo ili ne možemo da verujemo, možda su u svom ranije iskustvu sa ministrima imali ministre kojima nisu verovali, koji su ih lagali, a ovo je ministar koji će ova sredstva koja su taksativno navedena u rebalansu, pa i u budžetu za 2015. godinu, ponoviću, ima 1.787 strana, sve je jasno i transparentno, možda i više nego što treba, ali ne postoje argumenti koji će osporavati to što je rekao ministar, jer u roku od sedam dana, ponoviću, to sam saglasan sa kolegama iz bivšeg režima. Ovaj rebalans budžeta se usvaja za sedam dana u roku od sedam dana sve ove mere u članovima 1, 2, 3. i 4. Zakona o rebalansu budžeta za 2014. godinu biće sprovedene u delo i evo ministar će na nekoj od konferencija za novinare reći da građani sve što smo rekli o rebalansu budžeta urađeno je na takav i takav način, prebačena su sredstva i ponoviću, to sam rekao u prethodnom javljanju, neverovatno je da neko traži da se brišu članovi rebalansa budžeta kojima se vraćaju dugovi koji su nagomilavani dugi niz godina i ne postoji ni jedan argument koji bi objasnio zašto je dobro da se nešto briše, a usmereno je na to da se određena sredstva na način, bilo koji način da je u pitanju, to su sredstva koja su odvojena i koja su se pojavila i mogu se iskoristiti za zatvaranje dugova, koji dugi niz godina opterećuju ministarstva i otežavaju rad sudova, ministarstava i indirektno javnih preduzeća. Pripadnici bivšeg režima, kada ih tako nazovemo, oni pitaju – a zašto smo mi pripadnici bivšeg režima. Ja ću im vrlo jednostavno odgovoriti – zato što su to tako građani hteli i na izborima izglasali. Možda za ovo kratko vreme ova Vlada nije mogla da pokrene sve, ali je pokrenula mnogo i dovoljno da građani shvate da ih više ne vode tajkuni i kriminalci, nego Vlada poštenih i časnih ljudi i da jednostavno predvodi ih lider kome veruju, ne samo građani Srbije, veruju i prijatelji i neprijatelji i zemlje u okruženju, zemlje svih vodećih svetskih država i jednostavno treba da nam bude čast da u ovom trenutku imamo takvog lidera za predsednika Vlade. Ono što je bitno još reći, kako je radila prethodna vlast, odnosno bivši režim, da to nije dobro, da Demokratska stranka nije mogla da vodi ni svoju stranku kako treba, a kamoli državu, jasno pokazuje podela koja je nastala i u toj Demokratskoj stranci više nisu ostali njihovi lideri. Podelili su se u toliko stranaka, više ni oni nisu sigurno koliko ih ima. To samo dovoljno govori o tome kako je i ko radio i kome i koliko treba verovati. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Birmančeviću. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim učenike Ekonomsko-trgovinske škole „Slavka Đurđević“ iz Jagodine koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije velike sale. Molim aplauzom da pozdravite goste. Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, po Poslovniku. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo, predstavnici Vlade, povređen je član 107. i apelujem, gospodine predsedavajući, da pokušate danas da poslanike, pre svega većine držite na temi. Tema nije DS, tema nije ni SRS. Ja sam demokrata od 1996. godine. Vi ste gospodine bili radikal. Teški radikal i niko vas to ovde ne pita. Ja vam molim, znam da ste umorni, i znam da vam ovo sve teško pada, i da neki kapaciteti, koje ste uložili, često vas prevazilaze, ali učinite napor da i današnja sednica ne dobije epitet kao ona što je bila pre dva dana, jer politički kukavičluk vlasti se u tome ogleda što ne pričaju o temi dnevnog reda, već upravo o stvarima koje nisu na dnevnom redu - da li je to DS, da li je budžet Vojvodine, da li je Bojan Pajtić, da li su čvarci, da li su bazeni. Kažem još jednom, ako niste u stanju dajte nekome da to radi, jer nemamo želju da današnja sednica bude kao ona od pre dva dana. Zahvaljujem.
Meni je drago gospodine Šutanovac ako ste izrazili takvu želju. Voleo bih samo da doprinesete tome da ova sednica bude u duhu ovog visokog doma i pravcu amandmana, u stvari rasprave po pojedinostima. Nemojte se sekirati. Ja sam veoma odmoran i uvek spreman vama da udovoljim. Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Reklamiram član 107. Naravno, povreda dostojanstva uvaženi predsedavajući, jer ovde da nekoga kvalifikujete da li je teško ili lako voleo neku opciju ili bio u nekoj opciji zaista nema nikakvog smisla. Mislim da ovde moramo da raspravljamo o tome kako je neko vodio ili vodi državu, a razumem gospodu od preko puta, jer kada se o tome raspravlja, naravno da im nije prijatno, s obzirom da je ova država opustošena njihovom vlašću tako da razumem i ovako nervozne reakcije malopređašnjeg govornika. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, dame i gospodo ministri, reklamiram član 107. stav 2, recimo - na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnom poslaniku ili drugom narodnom poslaniku, korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život. Prethodni govornik, gospodin Šutanovac, rekao sam – Šutanovac, mi se obratio i pokazao rukom da sam težak radikal. Gospodo iz SRS ovde vas ima, kada sam ja to bio član SRS? Možda sam ja u svojim govorima previše radikalan i nanosim previše štete rejtingu DS koja se još samo tako zove. Dakle, možda iz tog razloga i gospodin Šutanovac procenio da sam ja radikal, jer sam po pitanju grehova i štete koju je DS napravila ovom narodu previše radikalan kad govorim o činjenicama koje ovde nikada nisu demantovane. Ako je mislio da sam bio pripadnik SRS, nisam. Mada tvrdim da štetu koju je ovoj državi napravila Demokratska stranka, SRS u 90-im godinama zajedno sa SPS-om i sa JUL-om ni 10% takve štete nisu napravili koliko je napravila DS divljom predatorskom privatizacijom koja je gutala žive ljude, radna mesta, posao, hleb porodicama itd. Ako će ga to obradovati, ja kao osnivač Narodne seljačke stranke sa jedinim članstvom u Narodnoj seljačkoj stranci ću vrlo rado preći i u Radikalnu stranku samo da budem protiv njih. Hvala.
Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika ili povreda Poslovnika.) Gospodine Šutanovac, da li želite repliku ili povredu Poslovnika? Izvolite gospodine Šutanovac.
Ne znam da li imam pravo na repliku, pošto sam pomenut u više navrata kao Šutanovac.
Povreda Poslovnika. Ne može replika na povredu Poslovnika.
Zato vas i pitam. Znači, dozvolite da vas pitam. Ako ne date repliku, i ako sam pomenut…
Ja bih vam rado dao, gospodine Šutanovac, ali po Poslovniku ne mogu da dam repliku na povredu Poslovnika.
Član 107. Poslovnika o radu Narodne skupštine, gospodine predsedavajući. Kada sam pokazao ovako u sali ne znam zašto se prepoznao gospodin Rističević.
Gospodine Šutanovac, molim vas samo neki drugi član, pošto ste to malopre reklamirali.
Ne, ne. On je sada prekršio član 107. Znači, ne mogu da ja sada drugi član na osnovu neke priče od ranije.
Samo predsedavajući može da prekrši Poslovnik.
Jel mogu da završim?
Možete, gospodine Šutanovac, ali vas molim zbog Poslovnika da samo navedete neki drugi član.
Zbog čega?
Ne može Marijan Rističević kao poslanik da prekrši Poslovnik. Mogu ja kao predsedavajući.
Vi ste ga prekršili time što ste…
Vi ste se već pozvali na 107.
Da vam kažem. Po ovom Poslovniku svaki poslanik može do dva minuta da obrazloži povredu Poslovnika.
I da navede član.
107. Ako dozvolite da obrazložim, možda ćete u 118 sekundi i vi da shvatite, ali me pustite da obrazložim.
Ja sam vas samo zamolio da navedete drugi član Poslovnika, jer po Poslovniku ne mogu da vam dam na isti član, ali ako želite, izvolite, gospodine Šutanovac.
Ne možete da mi date na isti član ukoliko se radi o istom licu, odnosno poslaniku, pa ne može više nas na isti član. Ovo je prvi put da ja ukazujem na povredu člana 107. koju ste vi izvršili prilikom govora…
Drugi put.
…poslanika Marijana Rističevića. Ako poslanik Rističević kaže da je neko ovde gutao ljude treba da reagujete. Je li tako? Ako neko kaže da je SRS zajedno sa SPS-om učinila manje štete od bilo koje demokratske vlasti, vi kao bivši radikal treba da reagujete, jer šteta koja je učinjena Srbiji i dan danas se plaća… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Šutanovac, ne vredi. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da.) (Dragan Šutanovac, s mesta: Dva minuta imam po Poslovniku.) Zahvaljujem. Gospodine Šutanovac, verujte, ne želim da vam dam treću opomenu, niti će se to desiti. Ne vredi da insistirate. (Dragan Šutanovac, s mesta: Zbog čega sam opomenut?) Reč ima Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Uvaženi predsedavajući, reklamiram član 103. stav 2. – narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazano. Sa tim u vezi ukazujem i na povredu člana 109. jer ste bili dužni da mu date opomenu. Ukazao bih i na 107. ali se već neko pozivao zato što je ovo najgore kršenje dostojanstva parlamenta gde imamo poslanika koji se nije čak udostojio ni da pročita Poslovnik. To je ono što je najgore. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Đukanoviću. Ponoviću da ne želim da dam treću opomenu. To bi bilo oduzimanje reči, udaljenje iz parlamenta, a ne želim to gospodinu Šutanovcu. Nastavite samo vi u tom pravcu. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević po amandmanu. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, ja sam se bio prijavio po amandmanu pa sam jedno tri puta brisan. Opravdano sam bio da se restartuje sistem. Na član 3. amandman moje cenjene kolege iz opozicije su podnele i on glasi ovako – briše se. Član 3. posle njihove intervencije ukoliko bi usvojili ovaj amandman glasio bi ovako… Znači, ukoliko bi bio usvojen taj član niko ne bi mogao da pročita šta u tom članu piše. Pri tome se pozivaju na snagu argumenata. Ne razumem koja je snaga argumenata u čistom listu papira? Možda je to akademski čestito, možda doprinosi uštedi papira? Ta snaga argumenata, kako je rečeno, kao neka čestitost, kao etička odgovornost i šta je već nabrojano, je izrečena vrlo glasnim rečenicama. To što je neko govorio glasno, to ne znači da mu je argument jak, već naprotiv, to znači slabost argumenta i slabost predloga koji glasi – briše se. Ovde smo takođe čuli od cenjenih kolega iz Niša, gospodina Bradića posebno, da je Niš mrtav grad. Vi, gospodine Bradiću, iz Niša, treba da znate da je 2012. godine Niš zatečen kao veoma razvijen i veseo grad u kome sve funkcioniše. Sve je štimalo. Privreda je bila toliko razvijena da građani Niša nisu 2012. godine znali šta će sa tim novcem. Gospodine Bradiću, ako je neko kriv, krivi su građani Niša. Ja se sećam jedne gromade, grad Niš je imao premijera, malo gradova u unutrašnjosti dobije priliku da ima, recimo, saveznog ministra, da ima posle toga premijera. (Dragan Šutanovac, s mesta: Vreme.) Koristim vreme poslaničke grupe.
Gospodine Šutanovac, molim vas, zamolite gospođu Čomić da vam protumači Poslovnik. Gospodin Rističević se javio po amandmanu, ima neograničeno vreme. Gospođo Čomić, nisam mislio ništa loše, nego vi dobro poznajete Poslovnik, pa sam hteo da zamolim da objasnite gospodinu Šutanovcu. Gospodin Rističević se javio po amandmanu, ima neograničeno vreme poslaničke grupe. (Marko Đurišić, s mesta: Nema neograničeno vreme, ima tri sata.) Tri sata, morate priznati da je u ovom trenutku neograničeno. Ne očekujem da će gospodin Rističević govoriti tri sata. Tako da, gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete i nemojte da prekidate govornika. Izvolite, nastavite, gospodine Rističeviću.
Gospodine predsedavajući, neću tražiti da mi vratite ovo vreme koje sam izgubio. Koristim vreme poslaničke grupe, nisam predlagač amandmana, ja komentarišem amandmane sa pravom da koristim vreme poslaničke grupe. Mislim da to nije sporno. Rekao sam da je divlji predatorski kapitalizam ustanovljen privatizacijom, gutao žive ljude. Govorio sam o sistemu, a ne o tome da je neko ovde progutao žive ljude. Ljudi su izgubili poslove, nestalo je 400 hiljada radnih mesta, a vi, gospodo Nišlije, imali ste premijera, imali ste, a možda bolje da niste. Da je taj premijer dizao industriju u Nišu, da nije dizao vinograde na foru po Fruškoj Gori, već da je dizao grad Niš, grad Niš bi 2012. godine bio zatečen veoma razvijen, sa razvijenom industrijom. Umesto toga, vi ste razvijali vinarski posao na Fruškoj Gori. Vaš premijer je toliko obradovao građane Niša da je na kraju u ime te radosti pobegao iz Niša i naselio se u Vračar. Nisam ja kriv što vaši premijeri iz grada Niša napune svoje džepove kroz subvencije za vinograde i potom se upute na Vračar, uzmu stanove od 200 kvadrata i zaborave grad Niš. Ako vam je neko kriv, gospodine Bradiću, onda vam je kriv bivši premijer, sugrađanin iz Niša koji je umesto da podiže Niš podizao vinograde po Fruškoj Gori, od tog novca kupio stan na Vračaru, zbrisao i sada piše amandmane – briše se, briše se, briše se, sve se briše dok on ne zbriše. Takođe, moram da kažem, članom 3. je predviđeno da se seljacima isplate dugovanja od četiri milijarde. Brisanjem tog člana to glasi ovako – seljaci bi dobili ovo, znači, prazan list papira. Da li to znači da kolege iz opozicije su protiv toga da se dugovi koji se provlače još iz 2011. godine isplate seljacima? Znate li vi šta znače seljacima četiri milijarde dinara, koje treba da dobiju rebalansom budžeta? Znate li vi da su to ljudi koji ne znaju šta je letovanje, zimovanje, bolovanje? Znate li vi da su to ljudi koji u traktore koji su stari po 30 godina sipaju dizel, pune budžet, sedaju na traktore u starosti od 70, 80 godina, da bu poorali, da bi prehranili ovu državu? Znate li vi da oni zajedno sa radnicima mučenicima, braćom po muci, znoju i žuljevima, nose ovu državu? Vi ste protiv da se njima nadoknadi šteta od četiri milijarde? Za mene je to ne razumljivo. Za mene je ne razumljiva svaka vrsta destrukcije i opstrukcije, ali biti protiv toga da se takvim mučenicima, sa žuljevitim rukama, sa oguljenom kožom sa leđa sto puta, da se njima ne isplati zaostala subvencija još iz 2010, 2011. godine, to za mene je malo više od destrukcije i opstrukcije. Neko želi da uništi sopstvene seljake, a ovde se poziva na narod. Nemam ništa protiv, autogol koji je opozicija dala sebi meni koristi. Na kraju, molim vas da nam oprostite što ćemo vam vratiti vaše dugove, da nam oprostite sve naše greške, mislim da smo zaslužili. Hvala.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, gospođa Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Povredu Poslovnika učinili ste u vezi sa članovima 106, 107. i 108. Naime, primenjujući član 106. u svom drugom i trećem stavu, koji kaže – niko ne može da prekida govornika, niti da ga opominje, osim predsednika Narodne skupštine u slučajevima predviđenim ovim Poslovnikom, a za vreme govora u 3. stavu narodnih poslanika ili drugih učesnika u pretresu nije dozvoljeno dobacivanje, odnosno ometanje govornika na drugi način, kao i svaki drugi postupak koji ugrožava slobodu govora. Prekršili ste, primenjujući ta dva stava, 1. stav člana 107. - da je govornik na sednici Narodne skupštine dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine i član 108. stav 1. - o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine, jer ste sebi dozvolili da se obraćate narodnoj poslanici, izgovarajući moje ime i izgovarajući o tome šta ja znam i šta ja ne znam. Odakle vam pravo da uvodeći u red poslanike koji krše Poslovnik, tako nonšalantno i kršeći član 108, smatrate da imate prava da dobacujete drugim narodnim poslanicima, koji niti krše Poslovnik Narodne skupštine, niti na bilo koji drugi način ometaju red koji ste vi dužni da čuvate na sednici Narodne skupštine? Ukoliko vas zabavlja da prozivate narodne poslanike, to mogu da razumem, ali je onda moja obaveza da vas podsetim na članove Poslovnika koje ste dužni da poštujete. To šta ja znam ili šta ja ne znam, možete od mene saznati uvek po zahtevu za bilo koju sugestiju, za bilo koju procenu koju imam. To da sebi dozvoljavate da prozivate bilo koga bilo kada je ugrožavanje dostojanstva Narodne skupštine. Mogu samo da vas zamolim da to ne činite i naravno da ne želim da se Skupština izjašnjava. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Moram da objasnim. Pošto ste vi sve naveli ono što sam učinio, iz Poslovnika i citirali ste, gospodin Šutanovac je dobacivao i prekidao narodnog poslanika u govoru i govorio da je vreme mu isteklo, ja sam samo rekao da pogleda Poslovnik, da se gospodin Rističević javio po amandmanu gde ima vremena da govori, a ne kao podnosilac amandmana samo dva minuta. Jedino suvišno mogu da prihvatim gde sam zamolio vas kao nekog ko vrsno poznaje Poslovnik, a očigledno ga gospodin Šutanovac ne poznaje, da rastumačite gospodinu Šutanovcu da gospodin Rističević ima pravo da govori više od dva minuta. Ništa više, ništa manje od toga. Nije problem gospođo Čomić, neću više vas zamoliti, kao vrsnog poznavaoca Poslovnika, da nekome pomognete u tumačenju Poslovnika. Smatrao sam da to unutar vaše poslaničke grupe možete da učinite, ali ako vi to ne želite, neću vam to nikada više preporučiti ili zamoliti nekoga da se kod vas informiše o poznavanju Poslovnika. Zahvaljujem se, gospođo Čomić. Rekli ste da se Skupština ne izjašnjava. Reč ima dr Blagoje Bradić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Gospodo predstavnici Vlade, ministri, koleginice i kolege, građani Niša, drage Nišlije, dakle, ovde je kolega iz skupštinske većine pričao o gradu Nišu kao da je taj grad u periodu između 2001. i 2012. godine maksimalno unazađen i pominjao je neke kredite, ali je verovatno dobio loše podatke iz grada Niša. Evo, ja ću vam dati relevantne podatke kako biste bili informisani šta se to radilo u gradu Nišu. Dakle, nije 21 milion samo kredit. U gradu Nišu od 2001. do 2012. godine je ušlo 35 miliona evra, što kroz donacije, što kroz kredite, ali krediti nisu korišćeni za pokrivanje budžetskog deficita i za isplatu plata, nego su korišćeni za infrastrukturu. Pa, tako imate kredit KFW-a, zamena azbestnih cevi u gradu Nišu u vodovodu, tako da grad više nema azbestne cevi, i to košta 40 miliona evra gradski budžet godišnje. Takođe, imate zamenu dotrajalih toplovodnih trasa niške toplane, pa imate konverziju niških toplana sa mazuta na gas. To sve košta i to je sve kredit. Imate i izgradnju stadiona u gradu Nišu za milijardu i sto. Imate i izgradnju hale od 670 miliona, pa imate donaciju Republike, škola u naselju Branka Bjegovića, od 200 miliona. Nešto što je vrlo interesantno, a što treba vama da bude kao pouka, Republika je u tom trenutku, u tom periodu pomogla grad Niš sa milijardu. Hajde vi, gospodo iz ministarstava, kažite koliko ste vi za dve i po godine dali gradu Nišu, da pomognete mog kolegu i prijatelja, gospodina Perišića koji je gradonačelnik Niša? Koliko ste mu dali novca mimo obaveznog transfera od 650 miliona godišnje? Koliko ste uložili u grad Niš? Koliko ste pomogli vašem gradonačelniku da smanji nezaposlenost? On sam to ne može. Grad Niš nema novac bez Republike. E, to su pravi podaci o kojima treba da pričamo. Zahvaljujem se.
Molim sve poslanike, vas gospodine Bradiću i ostale poslanike, da mi ovde ne usvajamo budžet grada Niša [[Blagoje Bradić, s mesta: Ovo je bila replika.]] Razumem da je bila replika, ali mi ovde ne usvajamo budžet grada Niša, nego budžet Republike Srbije i molim vas da o tome i diskutujete. Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljubica Mrdaković Todorović.
Hvala predsedavajući. Javljam se po amandmanu. Smatram da predloženi amandman treba odbiti. Naime, namera Vlade kao predlagača ovih zakona je napredak i boljitak države i društva, što je svima ovde kristalno jasno. Inače, predlagači amandmana u naletu kreativnosti i opozicione inspiracije jedino što znaju i umeju je da predlože – briše se. Pitam se da li je to zenit u njihovoj kreativnosti, da li je to maksimum koji mogu da ponude građanima, ili pak skupštinsku govornicu koriste za ličnu afirmaciju i promociju, budući da su svesni da će predloženi zakoni biti usvojeni jer nude boljitak građanima? Što se tiče grada Niša, o domaćinskom poslovanju i ponašanju, to su već sve građani Niša ocenili na izborima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, po amandmanu.
Predlagač amandmana je rekao sledeće, da oni imaju snažnu argumentaciju zašto podnose ovakav amandman – briše se. Onaj ko ima snažnu argumentaciju ponudi alternativu, a mi ovde nismo čuli apsolutno ništa šta je to što drugo nude ako ovo ne valja. To je ključna razlika između nas ovde i njih. Mi kada podnosimo amandman nudimo alternativu šta je to kao bolje rešenje. Ako idete principom – briše se, to može svako, ali šta onda nudite građanima, osim što želite ovako da izvršite neku vrstu samoreklamerstva zato što imate besplatnih dva minuta televizijskog prenosa? Malo pre sam slušao ovo vezano za Niš, obnovljen stadion, obnovljeni vrtići, hala itd. Sve je to jako lepo, mada, za tu halu su bile razne malverzacije, pa između ostalog i rukometno evropsko prvenstvo kako se odigravalo, to je zaista posebna priča …
Molim vas, gospodine Đukanoviću, nemojte i vi o Nišu.
Moram samo nešto da kažem. Sve je to lepo što se obnavlja, ali recite nam koju ste to novu vrednost stvorili, koju ste to fabriku otvorili u Nišu? Mi smo ipak jedan „Džonson elektrik“ doveli tamo, pa 1.000 ljudi se zaposlilo, pa će nešto i da se proizvodi, a to je ono što je Srbiji preko potrebno i ono što poboljšava budžet. Administraciju i usluge je jako lepo razvijati, ali ako nemate proizvodnju i ako nemate novostvorenu vrednost, džabe vam sve to, a mi upravo idemo na taj princip da probamo da dovedemo investitore koji će nešto novo da stvore. Zato nam ide bolje i zato se ova država polako, polako podiže i zato je snaga naših argumenata mnogo jača nego ovih što samo predlažu da se nešto briše bez ikakve argumentacije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, dame i gospodo ministri, ako prekoračim dva minuta, to mi odbijte od vremena poslaničke grupe. Što se tiče mog amandmana, njega sam dobio od Kompenzacionog fonda. Kompenzacioni fond se stara o sistemu javnih skladišta i stara se o dva zakona, jedan je Zakon o javnim skladištima, a drugi je Zakon o predžetvenom finansiranju. Dakle, on je veoma bitan i predlogom mog amandmana se omogućava da se Kompenzacioni fond finansira sumom za ovu godinu od 10 miliona, a u sledećem budžetu 30 miliona dinara, što nije neka velika cifra s obzirom na posao koji oni obavljaju. Ovaj posao koji oni rade je veoma bitan za poljoprivrednike zato što se kroz javna skladišta postojećim rodom, ubranim rodom koji seljaci uskladište u javnim skladištima, može finansirati poljoprivredna proizvodnja, odnosno na osnovu robnih zapisa koje izdaju javna skladišta stiče se pravo da banke to uzmu kao kolateral i da dele kredite i da se time zasniva nova poljoprivredna proizvodnja, a ponekad da se unapređuje prerađivačka industrija. Ukoliko Kompenzacioni fond ne bude funkcionisao, to može da uruši sistem javnih skladišta. Takođe, može da se desi i da se pod znak pitanja dovede zakon koji smo usvojili pre negde 20 dana, Zakon o predžetvenom finansiranju poljoprivredne proizvodnje, gde će se nekim budućim rodom kroz sistem javnih skladišta i Kompenzacioni fond nekim budućim rodom finansirati poljoprivrednu proizvodnju. Na takav način smo stekli uslovi da se finansira poljoprivredna proizvodnja iz prethodnog roda i iz budućeg roda i to je postalo kompatibilno. Nedostatkom sredstava za Kompenzacioni fond ta njegova uloga se gubi, a uveliko se ugrožava i bankarski sistem, s obzirom da su robni zapisi na osnovu prošlogodišnjeg roda već emitovani, ti krediti su povučeni i ukoliko se ovaj sistem uruši, onda to može da predstavlja problem. Naše je da čak u budućnosti da razvijemo do poslednjeg mesta javna skladišta, da ih umnožimo i da svi zemljoradnici u Srbiji na konto svog roda koji zalažu kroz javna skladišta i robnim zapisima mogu da kreditiraju sami sopstvenu proizvodnju ili da na konto budućeg roda takođe finansiraju poljoprivrednu proizvodnju, da pred njima budu obe mogućnosti. Ukoliko ne obezbedimo sredstva za rad Kompenzacionog fonda, bojim se da će se to urušiti. Slažem se da mi Kompenzacioni fond nije dao potpuno tehnički ispravan amandman, pa molim ministra finansija da Vlada i Ministarstvo finansija nađu model da zaključkom Vlade iz nekih budžetskih rezervi isfinansiraju Kompenzacioni fond i da ne dopuste da se ovo uruši, s obzirom da će to ostaviti posledice i po same banke, po poslovanje, po kreditiranje itd. Na kraju želim da kažem da su zemljoradnici zaslužili ovakvu pažnju, da im se omogući da na takav način finansiraju svoju proizvodnju, da oni nisu krivi za urušavanje ove države, da ovu državu nisu upropastili nepismeni, već oni pismeni, da ovu državu nisu upropastili ni radnici ni farmeri, nego razno-razni šarmeri. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marjanović i Aida Ćorović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade, kao kada smo govorili i u raspravi i u načelu, odvajanja zakona koji su u suprotnosti sa Zakonom o budžetskom sistemu danas ne idu u skupštinsku proceduru i pošto smo imali samo dva dana da se spremimo na dve i nešto hiljade stranica, kao kada smo govorili pre dva dana – Vlada Republike Srbije krije od građana zbog čega donosi rebalans budžeta za 2014. godinu. Glavni argument jeste da se na taj način smanjuje budžet, zato što je uspešno Vlada odradila sve svoje zadatke pa će onda određena sredstva koja su nađena kao suficit biti prenesena u sledeću godinu. Znate šta? Hiljadu puta smo pokušali da pomenemo ono što je istina, da Vlada Republike Srbije krije od građana zbog čega u panici i po hitnom postupku donosi 12 zakona koji su najznačajniji za život građana u 2015. godini. Jedan od njih jeste da se Srbija svaka tri sata zadužuje za milion evra. To nije smanjenje deficita, gospodine Vujoviću. Vlada jednostavno ne ume da sprovede reforme. Ona ne ume da se izbori protiv šverca, protiv sive ekonomije i protiv utaje poreza. To su reforme koje Vlada 2014. godine nije uspela da sprovede i zbog toga nam se ne piše dobro u 2015. godini. Uspeh ovog rebalansa, kako ste rekli, jeste smanjenje deficita, a možemo iz stenografskih beleški da vidimo da ste rekli da je uticaj na deficit nula, kada je u pitanju rebalans sa budžet 2014. godine. Jednostavno, Vlada Republike Srbije ima nesposobnost da sprovede projekte i realizuje projekte u 2014. godini koje prebacuje za realizaciju u 2015. godinu, što samo govori o tome kada ste rekli da se nadate da će biti mnogo rebalansa u 2015. godini kao što je ovaj iz 2014. godine. Bojimo se da će Srbija i građani Srbije biti ti koji će na svojoj koži i na svojim leđima nositi pogubne stvari ove Vlade Republike Srbije, Vlade u trećem mandatu, a Srbije u recesiji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Čuli smo da neko nešto krije, ali ja ne znam šta se krije u Srbiji kada je sve dostupno javnosti, dostupno građanima Srbije i pre svega dostupna je informacija da je teško i da se plate i penzije smanjuju baš zbog prethodnog govornika i njegove stranke koji su na svaki mogući način, krijući šta rade, uzimali novac od tajkuna, bili na platnim spiskovima tih istih, usvojili rebalans budžeta 2009. godine trgujući sa Srpskom radikalnom strankom, krijući to od očiju javnosti, da su svaki budžet usvajali pred Novu godinu nekoliko sati, ne deset ili 15 dana, nego nekoliko sati. Krili su sve moguće afere u gradu Beogradu, s obzirom da je gospodin predsednik Gradskog odbora Beograd. Krili su Bulevar kralja Aleksandra, krili su grad od kartona od milion evra, most od 500 miliona evra, krili su autobuse stranih proizvođača koji su pretplatili tri puta više, sve su to krili. Na kraju su čak sakrili i završni račun koji su morali da predstave građanima Beograda i Srbije, a to je da je deficit u gradu Beogradu iznosio 20,5%, što je istorijski deficit u istoriji od kako je neko vodio grad Beograd. Sve su to sakrili, uništavajući 160 preduzeća koja su danas u restrukturiranju i 500 propalih privatizacija i Banku za razvoj AP Vojvodine, i to su sakrivali. Sve su krili. Šta to krije Aleksandar Vučić? Šta to krije SNS ili Vlada Republike Srbije? Ne krije ništa. Baš zato što ne krijemo ništa, baš zato što ne krijemo i onda kada je teško i onda kada treba smanjiti i penzije i plate i ukinuti sve troškove i sve privilegije, zato SNS-Aleksandar Vučić ima podršku preko 50% građana Srbije. Zato što ne krijemo ništa. Da vi niste krili takve stvari, možda biste danas vodili ovu zemlju, ali sasvim sigurno, pošto ste govorili istinu 12 godina, pošto ste sve transparentno radili, imate 6%. Zato i danas kada imate tih 6%, ne želite da sakrijete vaš strah da sa 6% želite da vladate u AP Vojvodini jer vam je najbitnije da imate kombinacije, najbitnije vam je da pravite koaliciju sa onima sa kojima nikada niste mogli koaliciju da pravite.
Gospodine Jovičiću, molim vas, samo se malo vratite na amandman.
Vraćam se na amandman i završavam, predsedavajući. Zaista mi je žao što neko ko je možda nova generacija DS govori ovako ostrašćeno, umesto da kaže nešto što bi Srbija mogla da uradi, da da neki dobar savet ili predlog, optužuju se oni koji nešto žele da urade od ove zemlje, a bio je član one stranke koja je ruinirala budžet Beograda, Srbije i što je najveći greh, uništila budućnost mladih ljudi u ovoj zemlji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, replika.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, nisam ja ostrašćen, nego ožalošćen zato što Srbija ide u pravcu gde će građani na svojoj koži ne samo ovogodišnjim smanjenjem plata i penzija, nego plate i penzije će na tom nivou ostati i 2015, pa i 2016, pa i 2017. godine, a kako stoje stvari, evo, gospodin Vujović klima glavom, i 2018. godine. Kada će to građanima Srbije biti bolje, kada ste obećali 2014, a sada pomerate rok za 2018. godinu? To je manir ove Vlade. Pre nekoliko dana smo imali prilike da vidimo, kada je u pitanju i gospodin Blagojević, kao direktor i šef Kancelarije za obnovu, ova Vlada je toliko lažnih obećanja dala da prosto ne mogu sva da stanu, pa čak kada bi na 1.700 strana umesto budžeta bila obećanja Vlade iz predizborne kampanje, bilo bi preko 3.000 strana lažnih obećanja. Vi ste, gospodine Bečiću, pustili gospodina Jovičića da kaže da je Beograd i DS u Beogradu nešto krila. Kako je moguće da sakrijemo obrenovački most, da sakrijemo most na Adi, da sakrijemo most Zemun-Borča, nazvan Pupinov most, tolike vrtiće, tolike bulevare, tolike škole, tolika obdaništa, tolike bolnice, tolike parkove i sve ono što je Beograd učinilo mnogo boljim nego što jeste? Od kada ste došli na vlast u Beograd, u mase plata i pored smanjenja su povećane za 1%, pa me baš zanima kako ministar Vujović može to da objasni.
Vreme.
Završavam. Kako se 10% smanjuju plate u Beogradu, a masa se povećava plata za 1%? Zahvaljujem.
Hvala. Replika.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Prethodni govornik je rekao - kako podići plate, odnosno kako i penzije ne smanjivati itd. Da vas pitamo, sigurno bismo uzeli jedno deset milijardi evra kredita koje bismo natovarili na leđa budućih generacija, naših generacija, koje neće moći da vrate. S obzirom da je ovo ozbiljna Vlada i odgovorna Vlada, na čelu sa Aleksandrom Vučićem, mi to nećemo uraditi, pa makar i ne pobedili na sledećim izborima. Što se tiče mostova, velikih parkova i trgova u Beogradu, iskreno, niste ih sakrili, to se može videti. Ali, ono što ste stavili u vaše džepove, to ste sakrili. To se sakrili na jedan tako dobar način jer most koji vredi 150 miliona, kao što je ovaj kineski koji je dva put veći, kako ovaj na Adi košta 450 miliona? Kako ste smeli da uzmete autobuse od 320 hiljada evra po komadu, kada imate našeg proizvođača za 120 hiljada evra? Pa do toga da je gospodin Šapić, zajedno sa bivšim gradonačelnikom napravio, grad od kartona koji je zarastao u korov, koji ne donosi nijedan jedini dinar ni budžetu ni građanima Republike Srbije za milion i nešto evra. Hoćete da mi kažete da su to rezultati? Ako su to rezultati, mi ne želimo to da gradimo i da radimo jer na taj način pljačkamo građane Republike Srbije. Ono što ova Vlada bude radila i gradska uprava, to će biti iz sredstava grada i Republike, ali u onoj ceni prema tome što uzimamo ili gradimo koliko vredi, a ne tri ili četiri puta više. Najlakše je tako se obogatiti, ali to nije odgovorno i nije pošteno. Što se tiče grada Beograda, grad Beograd je imao deficit od 20,5%, a danas ima 10%. Sledeće godine će spustiti na 7%, a možda i na 5%. To je odgovorna politika, politika koja je istinita i jedina moguća, kako bi naša generacija, svi mladi ljudi u ovoj zemlji imali pristojnu budućnost.
Hvala. Reč ima dr Dušan Vujović. Vi hoćete da replicirate. Poslovnik ima prednost. Izvolite. Izvinjavam se ministru.
Gospođo predsednice, drago mi je da ste se vratili na svoje radno mesto, mislim da možete da doprinesete da više ne dođe do kršenja člana 107.
Nisam odlazila sa svog radnog mesta.
A građani Srbije prepoznaju poslanike samo kada sede u klupama, na to radno mesto sam mislio, ne na ono što obavljate mimo. Dakle, kada poslanik,
Izvinite koji član, samo da vas pratim?
Član 107. Kada poslanik kolegama kaže da su stavili u džepove neki novac, vi ste dužni da reagujete. Vi ste jedna od osoba koja se sumnjiči da je stavila neke pare u svoj džep. Kada bi mi vama to rekli, siguran sam…. Evo, vidite kako reagujeu kolege. Dakle, ja vas molim, pošto smo imali jednu sednicu koja je bila bez vas, i koju smo radili na ivici incidenta sve vreme, ja vas molim da pokušate da objasnite većini, da to što imaju više vremena treba da iskoriste za dobrobit građana Srbije, a ne za optužbe prema opoziciji, koja već tri godine ne vodi ovu Republiku. Meni je iskreno žao, što ne postoji ni jedan projekat koji je ova Vlada započela i završila, što se kiti tuđim perjem, i što nikako da prihvati odgovornost za rukovođenje državom, već isključivo i jedino, optužbe na neko bivše vreme u kome i danas rezultate koje imate zahvaljujući isključivo i jedino upravo tom bivšem vremenu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, poslaniče. Član 107. - dostojanstvo Skupštine, me smatram da sam povredila zato što ne reagujem, kako ste i sami primetili na iznošenje, ne znam ni sama da kažem, nekih vaših opservacija poslanika iz vaše poslaničke grupe, da sam se ogrešila o kriminal i korupciju. Znam ko treba da ispita. Prema tome, nisam ja na tome da reagujem ili da ne reagujem. Pridružujem se vama, treba sve da se ispita, ja sam tu. Prema tome, vrlo sam raspoložena da ispitamo sve slučajeve, a da ja ne reagujem. Profesionalno se ne bavim time. Profesionalno pokušavam da vodim sednicu i da raspravljamo o budžetu za 2015. godinu. Sada da vidim ko se prvi javio po Poslovniku. Babić, vi, svi po Poslovniku. Molim vas, hoćete da pustite Janka Veselinovića, oni su vrlo senzibilni i smatraju da ih predsedavajući, bilo ko, da ih ugrožava u njihovim pravima. Izvolite, povreda Poslanika. Poslaniče Šutanovac, hoćemo li da glasamo? (Dragan Šutanovac, s mesta: Ne.) Zahvaljujem. Izvolite, Veselinović.
Predsedavajuća, posle senzibilnosti, sigurno niko ne može da se poredi sa vama, naročito sa predsednikom Vlade, to je pokazao pre dva dana, ali, reklamiram član 106. Poslovnika Narodne skupštine, i vi dobro znate da ste ga povredili. Naime, tokom poslednjih pola sata, sat vremena, govori se o budžetu AP Vojvodine i o budžetu grada Beograda. Ne govori se o budžetu za 2015. godinu i rebalansa budžeta za 2014. godinu, i još jedanaest ili 10 propratnih zakona. Dakle, pored svih ovih budžeta koje ste nam dostavili i propratnih zakona, vi nas terate, odnosno dozvoljavate da se priča o budžetu Grada Beograda, i AP Vojvodine. To je nažalost bio slučaj kada je bila tema rasprava u načelu. Dakle, pričalo se o budžetu AP Vojvodine, i ako to nije bilo na dnevnom redu. Vi to dozvoljavate i dalje, a ja znam zbog čega. Zato što vama ne odgovara da se priča o ovom katastrofalnom budžetu i rebalansu budžeta. Dakle, postoji jasan razlog, ali ja vas molim da to ne činite. Vidite, na kraju dolazite i vi na dnevni red, i ne znam ko sve, sasvim neosnovano. To nije tačka dnevnog reda. Molim vas da se vratimo na dnevni red i da pričamo o katastrofalnom rebalansu budžeta i katastrofalnom budžetu.
Poslaniče, nisam povredila član 106. izašla sam kada se pričalo o Nišu, iz klupa poslaničkih kojima vi pripadate. Ušla sam kad se pričalo o Beogradu. Ako ćemo po pravdi treba da se priča o amandmanu na član 4. „briše se“. Niko to nije pričao. Niko, od kako sam izašla ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u Službenom glasniku Republike Srbije. Prema tome, molim vas da pričate o ovoj rečenici i zašto „briše se“. Tako bi to trebalo da izgleda, ali to tako u našem parlamentu ne izgleda i niko se toga ne pridržava. Ne bi trebalo, ako smo mi zaduženi, pa primenimo Poslovnik, drže se konferencije za štampu. Prema tome, vrlo smo ograničenih manevarskih mogućnosti da dovedemo dnevni red u tokove koji su potrebni i pričamo isključivo sada o rebalansu, a posle o budžetu. Ako ćemo istine radi, a to što sam ja na dnevnom redu, možete o meni koliko god hoćete, ja zaista nemam ništa protiv. Uvek postoji za i protiv istina i izmišljotina, meni je svejedno, zaista. Molim vas, recite što ste ustali. (Balša Božović, s mesta: Ne radi sistem.) Ne radi sistem. Evo, sistem će proraditi. Molim službe koje se bave tim delom posla da rade svoj posao danas i vode računa o sistemu, ne mogu da vodim računa i o tehnici. Povreda Poslovnika, gospodin Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospođo predsednice. Povređen je član 108. Ne želim da se glasa naravno o tome, stav 1. Složiću se u jednoj stvari, želim da se govori i SNS želi da govori i o budžetu i o rebalansu budžeta zato što želimo da pokažemo svu razliku između budžeta koji ćemo usvojiti danas u odnosu na budžet AP Vojvodine koji je usvojen juče u kojem je Bojan Pajtić za sebe prigrabio samo za putne troškove sedam puta više sredstava nego što je to predvideo ovaj i ovakva štedljivi budžet za predsednika Vlade Srbije, gospodina Aleksandra Vučića, sedam puta. Želim da razgovaramo o budžetu i SNS želi da pokaže svu razliku između politika koje su vođenje do 2012. godine, nažalost, politika koja se vodi sada u Vojvodini sa putnim troškovima koji su sedam puta veće nego što su predviđene za predsednika Vlade Srbije, gospodina Aleksandra Vučića. S druge strane, gospođo predsednice, nemojte da dozvoljavate da se Poslovnik zloupotrebljava, jer kada kolega kaže – strpali ste novac u džepove, niko se ne oseti prozvanim zato što mi primamo platu za ovaj posao koji radimo. I to je neka vrsta strpavanja novca u džep, ali zašto se baš bune oni koji su strpali, strpali novac u džep. Ali, ne samo u džepove, već i na bankovne račune i na sva ostala mesta. Zašto se samo oni bune. Zašto oni takvi odmah kažu – aha, ali vi ste, ne znam ni ja šta. Zašto preuzimaju posao koji moraju da rade istražni organi, pravosudni organi, a ne politika i političari. Prošlo je vreme kada je politika i političari naručivali, a uz njih i tajkuni, naručivali i suđenje i presude i hapšenja i puštanja i zakone koje su donosili. Prošlo je to vreme. Obavestite onda te poslanike koji još uvek im je glava u takvim vremenima. Zahvaljujem se. A što se tiče ovoga, želimo da se razgovara o budžetu i o svim različitostima u odnosu na budžet koji je usvojen za AP Vojvodine.
Hvala, niste tražili objašnjenje, jer nemam odgovor ako se neko prepoznao. Reč ima dr Dušan Vujović, kao predstavnik predlagača po Poslovniku bi trebalo nešto da kaže. Izvolite.
Hvala lepo. Ovo je, ako sam dobro čuo, amandman na član 4. Član 4. glasi – da zakon stupa na snagu dan posle usvajanja. To je usaglašeno sa prirodom ovog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2014. godinu. Posle mnogo diskusija ovde nisam čuo ni jednu jedinu reč o predlogu, a predlog glasi ovako – Pošto postoje neiskorišćene poziciji i pošto postoje dugovi koji se godinama provlače, a mi smatramo da su opravdani i voleo bih da se diskusija malo bavi predlogom, da li su ti dugovi, da li je opravdano vraćati te dugove ili ne, a dugovi su sledeći. Višim sudovima milijardu 169 miliona, osnovnim sudovima milijardu 587 miliona. Obe cifre uključuju plaćanje pruženih usluga advokata koji su branili naše građane po službenoj dužnosti često i socijalne slučajeve, često ljude koji su bili optuženi za teška dela i morali su da imaju odbranu po službenoj dužnosti. Prema tome, negirati ljudima koji su prihvatili da rade po zakonu nešto što im je traženo, mislim da bi bilo amoralno. Mi takve veličine u budžetu ne možemo da predviđamo, jer su to veličine koje se potpuno dešavaju po drugim kriterijumima. Naša obaveza je da to platimo pogotovo dugove koji se godinama vuku, ukupno, dve milijarde 756 miliona. Drugo, Uprava za agrarna plaćanja duguje četiri milijarde i 33 miliona poljoprivrednicima na ime naknada, subvencija, dotacija i svega ostalog. Ponovo, dugovi su tu više godina, tri, četiri, pet godina i iz godinu u godinu se prebacuju. Mislimo da je ovo prilika da se ti dugovi vrate i da se u narednoj godini pođe od nule u definisanju nove, revidirane, efikasnije i ciljno orjentisane politike subvencija u poljoprivredi koja će biti usklađena sa evropskim standardima i po obimu i po ciljevima i po ostvarivanju rezultata. Samo da kažem još tri cifre. Milijardu 170 miliona MUP-u za plaćanje zaostalih usluga Telekoma i EPS-a i 500 miliona dopunskih sredstava za socijalne programe, otpremnine radnika koji su prihvatili neke od ponuđenih programa preko Ministarstva privrede, odnosno preko Ministarstva za rad i socijalnu zaštitu. Hvala lepo.
Hvala. Ali, po amandmanu se javljaju poslanici koji su se javili, po amandmanu. ( Balša Božović, s mesta: Replika.) Niste dobili repliku. Da li se neko javlja od ovih poslanika na listi po amandmanu da bi znala kako da radim, svi ili ima izuzetaka? Neđo Jovanović se javlja po amandmanu.
Hvala predsednice. Ja sam se odavno prijavio da diskutujem po ovom amandmanu i istovremeno da ukažem, zbog čega je poslanička grupa SPS podržala Predlog rebalansa budžeta, naročito imajući u vidu činjenice koje su sada upravo istaknute, a sa druge strane bez upuštanje u neke mistifikacije da li je nešto prikriveno ili nije prikriveno. Konkretno, radi se o izmirenju obaveza, a da bi se te obaveze izmirile, druga mogućnost nije postojala. Što to znači? To znači da bez rebalansa ovog budžeta sigurno dug pravosuđa prema advokatima koji su postupali ekstroficio, po službenoj dužnosti, u predmetima u kojima u najvećoj meri se podrazumeva krivična materija, a to su odbrane po službenoj dužnosti, kao i predmetima gde takođe mogu postupati na teret budžeta. Postavlja se pitanje na koji bi to način te obaveze advokatima mogle da se izmire, da nije donet ovaj rebalans. Podsetiću na činjenice koji niko ovde, a naročito ne građani, ni pravosuđe, ne mogu dovoditi u sumnju. Prvo, sudovi već odavno ne naplaćuju takse. Prihod budžeta po tom osnovu u zadnjih nekoliko meseci ne postoji. Sudovi ne rade zbog problema koji su uzrokovali protest advokata. Za to vreme, prihod budžeta po osnovu uplate taksi se znatno smanjio. Sa druge strane i oni sudovi koji su bili najefikasniji u naplati sudskih taksi, a to su privredni sudovi, zato što stalno ističem da je privredno pravosuđe elitni deo pravosudnog sistema Republike Srbije, nisu u mogućnosti da tu svoju obavezu naplate takse izmire. Šta bi bilo kolege narodni poslanici, a vi to dobro znate, gospodine Vujoviću da se kroz ovaj rebalans ne izmiruju obaveze. Advokati bi podneli predloge za izvršenje ili bi podneli tužbe za izmirenje duga. Na taj način bi se blokirala budžetska sredstva, troškovi bi se uvećali, kako ja to često kažem, multiplicirali, zbog toga što bi tada bili troškovi sudskog postupka, troškovi novih taksi. Da li je to način da se obaveze izmiruju? Naravno da nije i zbog toga je SPS snažno podržala budžet, rebalans budžeta upravo kada su ove obaveze u pitanju, bez namere da minimiziram i one druge obaveze koje ste vi napomenuli kao nešto što je imperativ za državu. Moram samo da podsetim da ove obaveze prema advokatima, pošto sam i sam advokat, nisu od juče, nisu od pre dve godine, nego znatno duže i te su se obaveze prenosile iz godine u godinu i zbog toga su došle do akumulacije na ovakav način i zbog toga je došlo do toga da budžet bude opterećen sa enormno visokim ciframa koje ste vi pomenuli, a ja ih neću ponavljati. Vreme je da se izmiruju. Advokatura očekuje do kraja ove godine da se te obaveze izmire, ako ne u celosti, onda u znatno većem delu, zbog toga što će u protivnom doći do težih posledica, a te teže posledice se mogu izbeći i mi ćemo ih izbeći usvajanjem rebalansom budžeta, kako je to naš ovlašćeni predstavnik Dejan Radenković predočio podrškom prilikom glasanja o rebalansu budžeta. Zahvaljujem se.
Vi ste trebali da dobijete reč, sačekaćemo. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znači da kolega koji je podnosilac ovog amandmana to što priča brzo, da priča tačno. (Balša Božović, s mesta: Ja?) Najviše me je iznenadila briga za građene Srbije, pa neka brine o onih 400.000 ljudi što su ostali bez posla. Najviše me je iznenadilo to da neko kaže da Vlada Republike Srbije ovim rebalansom hoće nešto da sakrije, a mi smo ih pobedili na izborima i to ubedljivo, zato što nismo pričali šarene laže kakvo je stanje u državi…
Poslaniče, replika ili amandman? I vama se izvinjavam?
Amandman, ali i on je pričao o svom amandmanu, pa je moja diskusija prilagođena diskusiji podnosioca amandmana.
Dobro.
Mi nismo građanima pričali o šarenim lažama, nego o istini. Za razliku od njih, mi imamo hrabrosti da kažemo građanima kakva je istina, u kakvom stanju se nalazi država, u kakvom stanju se nalazi naša budućnost. Kada je neko pred same izbore govorio da je statistički Srbija izašla iz krize, da samo to građani nisu to osetili, ali samo što nisu, u ovoj Skupštini se često kaže da je to nedostatak političke hrabrosti. Jako me čudi što zamere kada im se kaže da je laganje građana, pretvaranje da oni rade, a ne znaju da rade, da primaju plate, a ne primaju plate, da ostaju bez posla, da im se zatvaraju fabrike. Kako se to zove? To se zovi politički kukavičluk. Što se ljute na premijera što im je to rekao? Što se ljute na nas koji govorimo istinu i ništa ne krijemo od građana Srbije i uvek ćemo govoriti istinu kakvi god da su rezultati te Vlade, zato što građani ne žele da ih neko ubeđuje da im je bolje nego što jeste, zato što građani hoće da znaju šta ih čeka i zato što znaju šta ih čeka, tome i poklanjaju poverenje. Ne može više posle 14 godina bajki, šarenih laža, pričama o boljem životu, nikoga više da prevarite u Srbiji. Zato imate rezultat koji je jedva iznad cenzusa i nemojte više molim vas o tome da pričate kako ste zabrinuti za sudbinu građana. Vidimo po rezultatima koliko je fabrika zatvoreno i koliko je građana ostalo bez posla. Kada tako brinete, ko Boga vas molim, nemojte više na taj način. Nemojte zato što ostadoše ti ljudi i bez kože na leđima od vaše brige.
Dr Vladimir Pavićević, kao podnosilac. Obrisaću listu, svi su po amandmanu, on je podnosilac koji još nije govorio, a obrisaću listu zato što ne mogu da mu dam reč. Molim vas, dve sekunde da me poštujete i da se ne javljate osim gospodina Pavićevića. Gospodine Balša Božović, hoćete molim vas da izađete iz sistema? Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Udovički, poštovani gospodine Vujoviću i poštovani gosti iz ministarstava u Vladi Republike Srbije, Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 4. ovog Predloga zakona kojim predlažemo da se sadržina člana 4. briše. Moram ovde samo dve stvari da navedem kao argumentaciju za prihvatanje našeg amandmana. Najpre, čuo sam od nekoliko narodnih poslanika, npr. gospođe Mrdaković, čini mi se i gospodina Mijatovića, možda i gospodina Arsića, da im nije jasno koja je argumentacija za prihvatanje ovog amandmana. Poštovana gospodo, mi smo napisali jedno vrlo, ja mislim, dobro obrazloženje na osnovu kojeg smatramo da treba da bude prihvaćen ovaj amandman. U obrazloženju se pozivamo na četiri tačke. U te četiri tačke četiri argumenta. Ja mislim snažna argumenta, da se prihvati ovaj amandman i molim sve narodne poslanike, ukoliko nisu imali priliku da pročitaju ovo obrazloženje u četiri tačke da pročitaju, čini mi se da to može da bude korisno u razmatranju i mogućnosti da se glasa za naš amandman. Druga stvar, ja sam razumeo gospodina Vujovića kada je ovde govorio, on kaže – napravljena je ušteda, ali kada je objašnjavao kako je napravljena ušteda, ja sam razumeo da on smatra i da ovde to i brani, da je ušteda, između ostalih načina, napravljena i time što su smanjene plate, npr. nastavnicima. Čekajte gospodo, ja bih očekivao da jedna Vlada pripremi jednu politiku, pa da onda kaže evo rezultat ove politike je ušteda, a ne da se uštedom nazove smanjenje plata nastavnicima. Gospodo, obrazovanje treba da bude investicija a ne ušteda, poštovana gospodo, koja pripremate predloge budžeta i za 2014. i za 2015. godinu. Otud ne treba da vas čudi što je posledica rebalansa i štrajka prosvetnih radnika sada, nastavnika koji rade u školama, pa ako vi njima kažete da mi štedimo na vama i to je naš najveći uspeh, pa šta oni drugo da rade nego da pruže neku vrstu otpora, poštovana gospodo. Hvala.
Zahvaljujem [[Balša Božović, s mesta: replika.]] Sami sebi dajete repliku? (Balša Božović, s mesta: Ne, molim vas.) Reč ima dr Janko Veselinović, podnosilac, po amandmanu.
Poštovana predsedavajuća, od vremena šefa poslaničke grupe. Ja bih jednostavno zamolio, kada je ovaj amandman u pitanju, da predstavnici stranaka na vlasti ne koriste demagogiju, jer rekao bih u najmanju ruku da je nepristojno da oni govore o zaštiti interesa advokata, pa oni su uništili advokate, ne samo ove, nego sve koji u narednom periodu žele da se bave advokaturom.
Hajdemo sad lepo o amandmanu.
Gospođo predsednice Narodne skupštine, Majo Gojković…
Poslanik Jovanović, ako ste mislili na njega je takođe advokat, prema tome pustite poslanike da koriste svoje pravo i da govore, a nemojte vi govoriti ko će iz koje profesije da dobije reč.
Pa ostavite vi mene da ja kažem šta…
Šta hoćete? Evo, izvolite, recite šta hoćete.
Po amandmanu, dakle radilo se o želji da se briše taj član. Gospodin, kolega Neđa Jovanović, koga ste pomenuli, je govorio o brizi države za advokatima, da im plati ono što im je dužna, iz nekog prethodnog perioda, pa je on potegao i na period od pre pet godina.
Član 4. briše se, kada će stupiti zakon na snagu. To ste vi sada rekli da ćete da govorite o tom amandmanu. Pomozite mi da razumem.
Da, dakle ovim amandmanom odnosno Predlogom izmena i dopuna budžeta, se na bilo koji način ne poboljšava položaj advokata i ova kratkoročna mera jeste kap u moru, odnosno bolje bi bilo da je država rešila problem advokata tako što bi stavila van snage ovaj katastrofalan zakon o notarima, odnosno da bi im vratila deo posla koji imaju i kako bi mogli od tog posla da žive, nego da ovim demagoškim merama popravlja ono što se popraviti ne može.
Izvinjavam se gužva je ovde. (Balša Božović, s mesta: Replika, dva minuta.) Daću vam samo polako, toliko ljudi se javilo i pokušavam redom, da nikog ne uvredim, da idem po redu, kako se ljudi javljaju jer dugo čekaju. Reč ima Gordana Čomić.
Koristim vreme poslaničke grupe zbog komentara ministra da nije jasno zašto se podnosi amandman kojim se briše član 4. Zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu, koji glasi da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“, dakle ministre ne od dana usvajanja nego objavljivanja. Razlika postoji i postoje ustavne obaveze vezane za tu razliku kada će stupiti zakon na snagu. To je logičan amandman, posledični amandman našeg stava kojim bi trebalo da u dijalogu između izvršne vlasti i poslanika bude bez svake sumnje jasno da mi smatramo da Vlada ima prava da pre dva meseca odluči – potrošićemo za ovo, ovo i ovo, da nakon dva meseca kaže – e nećemo potrošiti za ovo, ovo i ovo, nego ćemo isplatiti advokate, vratiti dug poljoprivrede, platiti troškove MUP prema EPS i ostalog, to je Vladino pravo. Ono što vam sporim da to zovete reformskim, da to zovete uštedama u deficitu jer ćemo to zajedno videti u analizi i ono što vam sporim je da se držimo čvrsto, svi zajedno, potpuno pogrešnog pristupa u debati o budžetu da je Vlada uvek u pravu i da su poslanici u vek u krivu, što može da se desi, ali čak i kada se desi, nije razlog da ne bude rebalansa jer ja kao što vi imate procenu da će biti manje osam milijardi ili dve milijarde, faktičkog smanjenja deficita analizom izvršenja, ja imam isto pravo da vam onda kažem kao argument, ne umete dobro da procenite na šta da trošite pre dva meseca i onda vam je argument da to što niste umeli da dobro procenite pre dva meseca, sada je argument da se procenjuje dobro. Moja ponuda je da prestane takav način rasprave o izvršenju budžeta i o razlozima za manje prihode jer je moja procena da ćemo imati rebalans i budžeta koji je sledeća tačka dnevnog reda. Ne sporim pravo, daleko bilo, mada se ovde u raspravama najviše spori pravo nekome na kritiku. Čak se čulo da je povreda Poslovnika ako kritikuješ vladu i ako kritikuješ ministra, to je jako zanimljiv pristup. Samo nudim jedinim načinom koji imam, a to je podnošenjem amandmana „briše se“ za svaki pojedinačni član, da koristimo sav kapacitet koji ima Skupština i da u godinama pred nama, to su tri važne godine i 2015, 2016. i 2017. godina, važne sa gledišta evropskih integracija, važne sa gledišta plana za konsolidaciju, da napustimo taj recept, Vlada je u pravu zato što je Vlada, poslanici opozicije nisu u pravu zato što su opozicija. To nikome neće doneti koristi. Hvala.
Hvala. Reč ima Neđo Jovanović, ali daću vam po amandmanu, jer sam ja spomenula vaše ime.
Spomenuto je od strane prethodnog govornika.
Nije, ja sam spomenula, on je rekao kako ste vi spomenuli, pa je ponovio vaše ime. Nema osnova za repliku, dajem vam po amandmanu da diskutujete, ako želite, ako nećete po amandmanu…
Da.
Hvala.
Hvala, predsednice. Pre svega, hvala vama što ste reagovali, ali ja moram opet da ukažem da nema potrebe da mene neko brani od mene, niti mene da brani od advokata, jer ja sam advokat. Time što sam advokat i te kako sam nastrojen da štitim interese advokata. To sam sada i učinio, ali sam učinio podržavajući u ime poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije rebalans budžeta. Podsećanja radi, nisu samo dugovi prema advokatima dugovi koji proističu još iz 2010. i 2011. godine, dakle pre 2012. godine, nego su to dugovi prema veštacima, to su dugovi i prema drugim učesnicima srpskih postupaka. Gospodine Vujoviću, i te kako dobro znate da su veštaci uskraćeni za ogroman iznos naknada na koji imaju pravo za ono što rade, a to je donošenje nalaza i mišljenja u sudskim postupcima. Nisu samo advokati ovde poverioci. Poverioci su i ostali učesnici i zato je neophodno da se obaveze prema njima izmire. Ja tražim da to bude što pre. Kao socijalista i član Socijalističke partije Srbije u poslaničkoj grupi naravno da podržavamo svi ono što ste uradili, ali i te kako imamo pravo, a ja naročito, imajući u vidu iz kog esnafa potičem, da tražim da te obaveze budu odmah i to što pre izmirene. Ja vam se zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem. Konkretno, po amandmanu, gospođo predsednice, u prilog apelima da se rasprava vodi na taj način, a i kolega narodnih poslanika među kojima ima i predlagača amandmana, mada je interesantno da su se oni sami najmanje ponašali na taj način danas, da se ne zadržavamo na ovoj opasci. Amandman na član 4. prvog Predloga zakona o kom raspravljamo danas, puna tri časa i pola četvrtog od kako smo počeli raspravu na ovu temu, otkako sam prilikom rasprave o amandmanu na član 1. ukazao na suštinski problem današnje rasprave, barem one koju vode predlagači amandmana i demonstriranog pristupa. Mi nismo čuli ni do tada, zbog čega sam intervenisao, a nažalost ni od sada, u ova puna tri časa i pola četvrtog nijedan jedini razlog zašto treba odbiti ovaj rebalans, zašto je nešto u sadržaju ovog rebalansa sporno. Mi smo samo slušali načelne priče o tome zašto nije dobro da mi uopšte razgovaramo o rebalansu, a da li je nešto sporno u predloženom tekstu? Neće biti. Da je bilo sporno, čuli bismo to danas. Voleo bih da to čujemo u nastavku rasprave po amandmanima na ovaj zakon, ali, izvinite mi na tome, osećam skepsu unapred. Nismo čuli do sada i ne verujem da se neki novi razlog pojavio u međuvremenu. Doduše, pogrešio bih da ne napomenem da nismo čuli jedan polurazlog. Pomenuto nam je danas da bi bilo dobro da odbijemo ovaj zakon u celini, odnosno da usvojimo sve amandmane sa tekstom „briše se“ i na taj način eliminišemo zakon. Zašto? Zato što ćemo time, kako beše formulacija, kazniti i upozoriti Vladu. Zbog čega? Bilo nam je najavljeno, čućemo dva argumenta. Kao prvi predstavljena je tvrdnja da postoji otvoreno pitanje da li ovo što sada kaže Vlada u ovoj kalkulaciji, u ovom rebalansu tačno. To nije sigurno, pošto nije se pokazalo možda kao tačno ono što je bilo prikazano u oktobru. Sada predlagač amandmana koji je ponudio ovakvo obrazloženje ne ponudi nijedan jedini dokaz, ali konkretan materijalni dokaz, a zašto ovo što je prikazano u tekstu ovog zakona o izmenama i dopunama ne bi bilo tačno. Da li bi neko ko ima argument, pri tome je politički radnik, propustio priliku da ga iskoristi? Da li bi neko ko može da stane iza svojih reči materijalnim i konkretnim dokazom propustio da to uradi ako to ima u rukama? Siguran sam da ne bi. Pa, zašto to onda ne uradi, zašto ne pokaže u čemu je problem, šta je sporno, gde to Vlada nije u pravu, gde to Vlada greši kada predloži ovakav tekst i ovakvu kalkulaciju? Ostaje obrazloženje samo zato što nema šta da kaže. Drugi argument nismo ni čuli. Pozivanje na četiri tačke ne govori baš ništa u kontekstu ovoga o čemu pričam ja sada, šta je sporno u vezi sa tekstom i predloženim rešenjima rebalansa. Da li smo danas čuli da je ukazano na jednu jedinu materijalnu grešku u prikazanim umanjenjima koji se mogu postići na ime rashoda koji neće biti realizovani, da se kaže – evo na ovoj poziciji nije dobro zato i zato? Nismo. Da li smo čuli jedan jedini predlog kako bi to na taj način oslobođena sredstva mogli da upotrebimo bolje, efikasnije, korisnije? Da li smo čuli šta bi to bilo korisnije, koji bi to iznos bio bolji od predloženog bilo za subvencije za poljoprivredu, bilo za amortizacije na ime zaduživanja, bilo za regulisanje statusa radnika u firmama u restrukturiranju? Ni jedan jedini predlog. Kada podvučem crtu na sve to, dame i gospodo, ja mogu samo da zaključim sledeće – da smo puna tri časa i pola četvrtog danas proveli u raspravi koju su inicirali predlagači amandmana samo zbog potrebe da se puna tri časa i pola četvrtog sluša načelna, verbalna osuda Vlade, da se slušaju komentari na temu da li su reforme reforme, da li su efikasne, da li je Vlada u pravu ili nije, a nijedne jedine reči o sadržaju rebalansa. Na to su predlagači imali pravo kroz stvaranje prostora za sebe u vidu podnošenja amandmana. U redu, pošto su vrlo lepo iskoristili to svoje pravo puna tri časa i 30 minuta načelne političke priče o Vladi, reformama itd, ja bih pozvao da u nastavku rada danas pokažemo malo više ozbiljnosti, malo više zrelosti i ponašanje prikladno onome što radimo, na primer, time što nećemo odbiti ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona, već ćemo ga podržati, na primer tako što ove amandmane nećemo da usvojimo. Hvala vam.
Reč ima dr Kori Udovički. Izvolite.
Ja bih da iskoristim ovaj amandman da odgovorim na nešto što smo više puta čuli u ovoj skupštini povodom ovog rebalansa. Čuli smo da se nešto krije. To nije tačno. Sve je jasno i transparentno rečeno i saznaće se i u izvršenju budžeta. Drugo, čuli smo da ovde nije reč o uštedama. Jeste reč o uštedama. Međutim, postoji još jedan prigovor koji se često ovde čuje, a to je da je ovo sve dokaz da Vlada zapravo nije planirala kako treba svoje izdatke. Posebno je poslanica govorila o tome da treba da se spremimo za naredne tri godine. I ja želim na to da skrenem pažnju. Istina je da su deset i više godina budžeti u Srbiji išli po inerciji. U pitanju je bilo da li ćemo samo malo više da popustimo ili malo manje da popustimo pritiscima manje-više proporcionalnim i ponavljali smo svoje ponašanje i svoje trošenje iz godine u godinu. Ovaj rebalans budžeta je početak jednog velikog preokreta u kome ćemo menjati ponašanje na terenu. Znači, to vam je kao da poredite kretanje i predviđanje kretanja automobila koji se kreće pravolinijski, istom brzinom, potpuno predvidivo ili predviđate gde će se naći automobil koji mora da skrene, menja brzinu itd. Svakako će predviđanje troškova u budžetu biti daleko teže i samim tim i manje precizno u budućnosti nego što je bilo prethodnih deset godina, zato što ćemo predviđati kako radimo nešto što je novo i nešto što je drugačije i nešto što je mnogo bolje i održivije po Srbiju. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu, narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Hvala. Ja bih vas podsetio, predsedavajuća, a i sve kolege, amandman na član 4. koji inače govori o tome kada bi zakon trebalo da počne da važi, glasi „briše se“. To je amandman. Možda je neko trebalo da ponudi alternativu, pa da kažu da bi zakon možda trebalo neki drugi dan da počne da važi, ali čak se nisu ni to udostojili da urade. Ovde smo čuli neverovatne stvari, i o advokatima, i o prosveti i o ne znam čemu više, samo nismo čuli da nam neko kaže razlog zašto bi, recimo, ovaj zakon trebalo da počne da važi neki drugi dan. To pokazuje samo politikanstvo onog ko podnosi ovakav amandman. Kada smo već kod svega ovoga, ja moram da kažem da naši južni susedi, govorim o Grčkoj, članici EU, bila je toliko hrabra, imali su i nemire na ulicama i svašta, morali su da snize platu u javnom sektoru do 40%. Zamislite, a pošto se često preko puta uvažene kolege pozivaju na Fiskalni savet, Fiskalni savet nam je predlagao da, recimo, ukinemo 40% radnih mesta u javnom sektoru. Da li biste onda to uvažili od Fiskalnog saveta kada bi Vlada tako nešto promenila? Nisam siguran, ali ovde je važno napraviti demagogiju i stalno stvarati tenziju i napadati Vladu. Da vam nešto kažem, ovde neko priča, kako se mi ne znam iza čega krijemo, ne, ne krijemo se, mi smo predložili, odnosno ova Vlada je predložila smanjenje plata i penzija i prosvetnim radnicima i ne stidimo se toga, trebalo bi da se stidite vi koji ste doveli do toga da to mora da se uradi. Pričamo o advokatima, u redu, ljudi, ako hoćete izvodite revolucije, blokirajte državu, nije problem, samo kažite ljudima zašto ste onda doneli Zakon o notarima 2011. godine, ako sada baš ti vaši advokati, koji inače uglavnom vode ove kancelarije koje su kod vas dobijale poslove u raznim privatizacionim slučajevima, dobijali su tada poslove, pa onda kažite ljudima zašto baš oni traže da se ukinu notari? Pa, vi ste doneli taj zakon 2011. godine. Nije sporno, možemo mi na protestima prosvetnih radnika da vidimo i parole „studentski front“, samo ne znam kakve to veze ima, i mogu da prave „Fejsbuk“ stranice sa naslovom „Revolucija - prosvetni radnici“, pa Čegevaru da stave nije sporno, sve to može. Samo kažite građanima šta nudite umesto ovoga, a to nikako da čujemo osim demagogije - smanjujete plate. Pa, da smanjujemo zato što nemamo odakle da damo, zato što ste nas opustošili i zato što ste državu ostavili u potpunom haosu. Nažalost, moramo ovo da uradimo i ponovićemo po ko zna koji put. Dragi građani Srbije, mi naredne godine moramo da vratimo milijardu i 300 miliona evra kamata za one kredite koje ste nam vi ovde ostavili, gde ste uzimali za po 7%, 8%, 9% kamatu, te kredite. Izvinite što to moramo da vratimo i što moramo da vratimo sva ta dugovanja, jer to je naša obaveza koju ste nam vi ostavili, jer ste vi to podizali da bi podizali plate i da biste kupovali glasove na izborima, a mi to radimo drugačije. Želimo da stvorimo novu vrednost i želimo da ova država krene konačno napred. Izvinite, što moramo ljudima da smanjimo i platu i penziju i ne krijemo se iza toga, prosto, kažemo da je to nešto na šta smo prinuđeni. Ako mislite da smo toliko ludi da nam je to baš drago što moramo da radimo, ne, nije nam drago, ali ne vidimo drugi put i ne vidimo drugi izlaz. Zaista bih vas zamolio da prekinete sa ovakvim politikanstvom, nego dajte da krenemo da pričamo o argumentima. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem.
Po amandmanu.
Ne, replika.
Kome replika?
Čekam dve replike.
Može neposredno. Prošlo je 45 minuta od te neposrednosti. Izvolite, pričajte po amandmanu. Ubeđena sam da vi vešto znate sve da kažete.
Trideset sekundi po amandmanu?
Nije 30 sekundi, nego vreme koje imate.
Zahvaljujem. Ovaj amandman koji smo predložili - briše se iz prostog razloga što mnoge stvari nisu sprovedene, a rekli ste da ćete ih sprovesti i to samo pokazuje da Vlada nema kapacitet da projekte sprovede u delo. S druge strane, na sve one stvari koje su rekle kolege iz SNS, rekao bih samo da kada govorimo o neispunjenim obećanjima, o tome da je DS kriva za bilo šta, a tiče se rebalansa budžeta u 2014. godini, podsetiću samo na 100 milijardi evra investicija, gospodine Arsiću, kanal do Egejskog mora, bolji život u 2013. godini. Umesto toga, zato smo predložili amandman – briše se, zato što smo dobili recesiju nakon tri godine vlasti, zato što smo dobili zaduživanje milion evra na tri sata, gospodine Vujoviću, smanjene plate i penzije, penzije neustavno, stopa kriminala kao 90-ih, 50.000 partijskih kadrova je zaposleno, a 40.000 građana je ostalo bez posla. Vi panično donosite ove zakone zato što znate vi, ali građani ne, šta ih čeka u 2015. godini. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Mene je gospođa Udovički pokrenula da pokušam da nam neke stvari pojasnite, pošto ste i vi i gospodin Vujović ste došli iz jedne međunarodne organizacije koja radi po određenom sistemu. Zanima me da li imate iskustva da se u UN u poslednjem kvartalu rade dva rebalansa budžeta? Postoji nešto što se zove PPBI, planiranje, budžetiranje i izvršenje. Svaka ozbiljna institucija to uradi na početku godine ili na kraju godine za sledeću godinu, kontroliše i najkasnije do septembra završava rebalans. Mogućnost manipulacije u zemljama EU je zabranjena tako što u poslednjem kvartalu nema rebalansa. Promašili ste, žao mi je i treba da kažete otvoreno – pogrešili smo, ispravljamo greške, a ne da nas ubeđujete ovde da sad izmišljamo neku toplu vodu, rupu na saksiji koju već nismo uradili. Pošto ste radili zajedno u međunarodnoj instituciji, gospođo Udovički, recite da li ste ikada imali priliku da u UN čujete da se u decembru vrši rebalans rebalansa budžeta jer je ušteđen novac negde? Naprosto, nije ušteđen. Povećanje prihoda tako što ste smanjili plate i penzije, pa kako to niste planirali? To je ad hok po vama, ad hok da se uzme 10% plate ili penzije. To je loše planiranje, na svakom ispitu bi pali. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, pa ministar.
Hvala. Smatram da treba što više dati vremena da predstavnici opozicije pričaju, jer onda građani zaista vide pravu sliku, da ne postoji nikakva argumentacija. Definitivno, ako napravite određeni prihod koji je povećan i želite da napravite rebalans budžeta da biste vratili neke kockarske dugove iz prošlosti, šta je u tome loše? To je samo odgovorna politika, jer ne želite da se zadužujete dodatno, nego da iz tih sredstava povratite ono što su drugi upropastili i šta god da mi ovde kažemo, koliko god argumenata da iznesemo, jedna ista ploča se vrti sa druge strane, a to je Vlada da nije uradila ništa, da ovaj rebalans ne valja, da ovaj budžet ne valja itd. Ali, građani Republike Srbije i, ponavljam, svaki policajac, vatrogasac, pa čak i prosvetni radnik u našoj zemlji i penzioner znaju da Srbija ne može da isplaćuje ni plate ni penzije iz kockarskih kredita koji su uzimani u prošlosti, jer ako je to recept da idemo napred, onda generacije i mladost u Srbiji nemaju šta da očekuju, ništa osim novih zaduživanja, novih otpuštanja i ruinirane privrede koju smo zatekli, samo da je još više produbimo. Ova politika je odgovorna politika koja ne obećava med i mleko za razliku od one koju smo čuli 2008. godine, koja je u svetskoj ekonomskoj krizi, u takvim uslovima i situaciji nudila bolji život, nove investicije, 200.000 radnih mesta, 1.000 evra po glavi stanovnika za akcije, razne projekte koji nisu zaživeli, osim tih projekata, tačnije, nismo dobili te projekte, dobili smo ogromne dugove. Sada se iz njih nekako čupamo, vadimo na jedan odgovoran način, ali pre svega istinit, tako da ljudima, građanima predstavimo kakvo je stanje u Srbiji. Ako pitate SNS da li radi nešto zarad lične popularnosti, pa ne radi. Svako bi na ovakvim merama gubio glasove i popularnost, ali za razliku od jedne laže politike i bajki koje smo slušali godinama, istinita i odgovorna politika preovlađuje i pobeđuje i raste popularnost, jer građani žele, pre svega, da im se kaže istina i šta je to što ih očekuje, a mi nismo rekli da ih očekuje 1.000 evra prosečna plata u 2015. godini. Mi nismo rekli da će nezaposlenost u 2015. godini biti 1%. Nismo rekli da ćemo uraditi svetska čuda, ali smo rekli ono što moramo uraditi kako ne bismo bankrotirali, zahvaljujući bajkama koje smo slušali, vešto ste ih spinovali, bavili ste se svim i svačim, ali niste suštinom. Bavili ste se formom, imali ste takve predstavnike i lidere. Šta je sada problem? Zbog toga ste kažnjeni politički i mislim da je zaista suludo da sad vi predlažete koncept preporoda i razvoja Srbije, a ni u jednoj rečenici nismo videli nikakav plan i program, osim paušalnih ocena i neistine. Videli smo, pošto sam čitao vaš program, to me je i te kako zainteresovalo, da se razvijaju porodične firme. Slažem se da treba da se razvijaju porodične firme, ali u prošlosti su se razvijale samo porodične firme vaših funkcionera i to ste uspešno radili i taj koncept niste mogli da preslikate na privredu Srbije, pa da se razvijaju i nečije druge firme od građana i ljudi koji žele da žive u ovoj zemlji. Druga tačka je bila – oformite razvojnu banku Srbije. Malo je bila „Razvojna banka Vojvodine“, očigledno plitko za nečiji džep. Sada moramo da krenemo na razvojnu banku Srbije. Ako su to planovi i programi, nema veze, iznesite taj koncept, pa neka građani to ocene. Ne kažem, možda biste trebali te planove da revidirate i nove generacije tu malo da uključite, a ne samo da slušate i da kopirate ono što je u prošlosti bilo veoma loše.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Hvala lepo. Mislim da je ponavljanje majka učenja i zato ću morati da ponovim neke stvari. U obrazloženju zakona, na početku sam rekao koje kategorije predlažemo da se finansiraju iz rebalansa. Objasnio sam kontekst i efekte na budžet. Efekti su nula, zato što se koriste pozicije koje inače ne mogu da budu iskorišćene do kraja godine, pošto je ostalo svega sedam dana. Traži se stupanje na snagu odmah, to je ova tačka po kojoj diskutujemo, zato što nema vremena. Inače bi to bila Pirova pobeda. Dobili bismo zakon koji postaje efektivan posle 1. januara, kad sredstva više ne mogu da se iskoriste, ona nestaju 31. decembra, kao što znate. U budžetskim sistemima drugih zemalja, ne želim ovde da držim objašnjenja, možemo posebnu sednicu da napravimo, u većini zemalja se prilagođavanja vrše u okviru fleksibilnosti koja je dozvoljena zakonima, ekvivalentima zakona o budžetskom sistemu. Ona je kod nas svedena na minimum. Svedena je na minimum na traženje deputata, na traženje narodnih poslanika. Mi ovo podnosimo upravo zato da bi vi imali mogućnost da o tome diskutujete i da se sa tim saglasite ili da to odbijete. Molim vas da komentarišete konkretne predloge. Ja znam da sam deo političke matrice i da se sve dešava u političkim dimenzijama, ali, imajte malo uvažavanja prema ličnosti i predlogu onoga što se ovde stavlja na sto. Nisam čuo nijednu jedinu rečenicu o konkretnim predlozima na šta da se sredstva preusmere. Ako imate to da sporite, sporite. Da imate i 250 mesta u parlamentu, ja bih tvrdio da je ovo dobro trošenje budžetskih sredstava i da imamo poziciju, pošto smo bolje ostvarili sve elemente, 64 milijarde manje na strani troškova, 64 milijardi manji deficit. Posle svih ovih trošenja i očekivanih rashoda, očekujemo da će deficit biti manji za 45 ili 50 milijardi. Mi smo time, u odnosu na ono što smo svi zajedno videli na početku oktobra, da smo uvažili neke vaše predloge, deficit bi bio i veći od toga, a mi ostvarujemo deficit koji će biti manji. Smanjiti deficit je uspeh.
Vreme.
Smanjivati ga za naredne tri godine i ući u zonu održivog deficita je još veći uspeh. Mi sebi postavljamo dosta visoke kriterijume u svemu tome. Sve međunarodne institucije, svi profesionalci to ocenjuju. Vaše paušalne ocene o tome da je nešto ovde amaterski, stvarno moram profesionalno da odbijem to, stvarno je politikanstvo koje prevazilazi ono što sam mogao da očekujem uopšte u ovom parlamentu.
Zahvaljujem, gospodine ministre.
Apsolutno nemate osnovu za takve optužbe. Molim vas da komentarišete ono što piše u zakonu, a ne ono što se vama čini da je ono što piše i da je ono što predlažete. Vaša želja da građanima Srbije predstavite ovo kao nešto konfuzno je potpuno netačna i neosnovana. Ovde nema grešaka. Ovde ima ušteda. Ovde nema manipulacije. Ima dugova iz prošlosti koje smo dužni da vratimo, da bismo izašli na čisto tle, da bismo mogli da planiramo bolju budućnost. Prema tome, vraćanje dugova je sveto pravilo. Niko vam neće verovati ako ne vratite dugove. Mi ih nismo vraćali u prethodnim periodima, ja nisam bio ministar, zato što nije bilo prostora, a ne zato što nismo shvatali da su oni opravdani i da su oni naša moralna, finansijska i svaka druga obaveza. Prema tome, kad se izmire stare obaveze, kad se ostvare ona plaćanja koja su neophodna i koje ljudi od nas očekuju, onda ćemo moći da krenemo sa boljom perspektivom u budućnost. Očekujem da deficit bude manji, očekujem da se prihvati ovo, jer imamo dovoljno poslanika koji će glasati za ovaj predlog. Ali, ono što je jako važno, to je da građani shvate da ovo nije samo pitanje preglasavanja, ovo je pitanje suštine. Mi ovo predlažemo iz principijelnih razloga. Nismo predložili druge stvari, želimo da krenemo u novu godinu sa čistim računima i da budemo u poziciji da možemo da ostvarujemo ovaj plan u narednoj godini i u naredne dve godine posle toga, do 2017. godine. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović, po amandmanu.
Replika.
Na čije izlaganje?
Na nekoliko poslednjih izlaganja.
Ne možete tako. Možete reč da dobijete samo po amandmanu, ako želite. Po Poslovniku, reč ima Marko Đurišić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, prethodni govornik je govorio skoro četiri minuta. Znate da po Poslovniku ima pravo dva minuta. Tako da vas molim da poštujete Poslovnik i da svakome dajete da koristi vreme u skladu sa Poslovnikom. Ja verujem da je ministar imao potrebu da nama ponovo drži neko predavanje ovde, ali neka to uradi u ovih planiranih dva minuta, u skladu sa Poslovnikom. Slažem se, ministre, da mi treba da vodimo raspravu o onome što u zakonima piše. I to govorimo svo vreme koliko traje rasprava o ovom zakonu. U ovom zakonu ne piše da je smanjen deficit. Vi ste rekli da su efekti ovog zakona nula. Možemo to da tumačimo na razne načine. Vi tumačite da je nula u odnosu na promene prihoda i rashoda, da sve ostaje na nuli. Možemo i na drugi način da tumačimo tu nulu ili da tu ocenu možda dajemo za rad Vlade? Ono što mi hoćemo, to je da raspravljamo o sadržini ovog zakona. U ovom zakonu svega toga o čemu mi ovde slušamo, o raznim promenama, o boljitku, o napretku, nema. Imamo ono što ste rekli u obrazloženju ovog odbijanja svih naših amandmana na ovaj zakon, a i na sve druge zakone. Konkretno, ovde piše da su ovo sredstva koja su planirana a nisu izvršena i da sada hoćete da promenite njihovu namenu. Mi se politički ne slažemo i mislimo da je loše, jer to pokazuje da ova Vlada ne može da isplanira budžet, a to onda dovodi u pitanje budžet za 2015. godinu. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Vrlo dobro znate, a to je prekjuče bila praksa, da se nekad da duže vreme, a i ministri se retko javljaju, pogotovo imaju manje vremena po amandmanima, ali, oduzeo sam to vreme od ukupnog vremena koje ima ministar. I vi ste prekjuče dobili duplo vreme, tako da nije u redu da to sada prigovarate. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, povređen je član 107. Poslovnika, stav 1. – dostojanstvo Narodne skupštine. Kakvo je to ophođenje prema ministru? Ministri su došli ovde, članovi Vlade, članovi kabineta gospodina Vučića, da razgovaramo, da razmenjujemo stavove, da dolazimo do najboljeg rešenja. Kakvo je to omalovažavanje ovde, nazivajući ministre da su došli da nam drže predavanje? To je omalovažavanje Narodne skupštine. I stalno, celog dana, u manjku argumenata od prethodnog govornika i danas i pre dva dana, stalno – dajte da pričamo, hoćemo da pričamo, evo, ništa niste uradili, a onda kada dođu članovi kabineta, kakvi su stavovi? Kakve su zamerke? Nemušte i nikakve. I onda takvim omalovažavanjem Narodne skupštine neko želi da prikrije da je, recimo, samo za jednu stavku, 422, za putne troškove Bojana Pajtića se više troši sredstava nego što je predviđeno i za predsednika Vlade Aleksandra Vučića i za ministarku bez portfelja zaduženu za evropske integracije, i to gde su u nadležnosti evropske integracije, valjda tačka stajanja za sve politike, a zna se kakvi su troškovi i šta je predviđeno u tim stvarima i u opisu. Ali više za Bojana Pajtića. Ne znam koje poslove ima, ali ima više nego pola kabineta Aleksandra Vučića za putovanje, on sam za sebe. Valjda da se prikrije tako nešto. Molim vas, nemojte da dozvolite narodnim poslanicima da ruše ugled Narodne skupštine omalovažavajući ministra, a na taj način omalovažavajući i Narodnu skupštinu.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Povreda Poslovnika, narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Član 108. Sada ću vam reći kroz predlog kako ste prekršili član 108. Dakle, ne dozvoljavate replike, to je vaše pravo, a samim tim umanjujete demokratski kapacitet ovog doma, a s druge strane je ministar Vujović izjavio kako svakako postoji većina da se izglasa i rebalans i budžet i svi ostali zakona, pa šta onda dalje ima da pričamo i da držimo politikantske govore.
Gospodine Božoviću, molim vas, to nije rekao ministar Vujović. Donećemo stenogram, ako želite da se uverite. Ali, tako nešto nije rečeno.
Pogledaćemo stenogram. Dakle, to je omalovažavanje ovog doma, iz prostog razloga što su i poslanici opozicije predstavnici građana, a ne samo poslanici vlasti. Dakle imam jedan predlog da mi za sve ubuduće rasprave lepo vama iskucamo na A4 i govore i replike i po povredi Poslovnika, pa unapred odlučite šta je vama prihvatljivo i po čemu možemo, a po čemu ne da govorimo. Zato što ovo, verujte mi gubi smisao, jer član 108. govori da se o redu na sednici stara predsedavajući ili predsednik Skupštine, ali ne možemo da dođemo do reči, niti da obrazložimo povrede Poslovnika, niti da govorimo i da kritikujemo Vladu, što je naša suštinska uloga ovde danas. Vi nam to ne dozvoljavate iz prostog razloga što vam se nešto sviđa, a nešto vam se ne sviđa. Neko kaže kršimo Poslovnik zato što kritikujemo Vladu ili premijera, ili ministra Vujovića. Kada rade loše moramo da ih kritikujemo, ne može da ćutimo, građani su nas zbog toga i stavili u ovaj dom. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Imali smo prilike da vidimo u prethodnoj raspravi, pogotovo kada sam ja bio predsedavajući, da svaki put kada ste se argumentovano javili za repliku da ste dobili repliku. Kada je vaše ime pomenuto, i ako je pomenuto blizu negativnog konteksta dobili ste repliku. Molim vas nemojte sada da govorite da to nije tako. Takođe ste upravo obrazložili u dva minuta povredu Poslovnika koja i nije bila. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo, povredili ste Poslovnik u članu 106. jer niste opomenuli kolegu Babića da kada se javio po povredi Poslovnika da se koncentriše na povredu Poslovnika.
Ako vi to učinite, ja ću biti srećan.
Usrećiću vas. Ako neko misli da će današnji dan da prođe tako što će da dezavuiše javnost, govoreći o tome da je razdeo troškova putovanja kod predsednika Vlade pokrajine Vojvodine, veći od razdela… Sekund. To je sve izgovorio gospodin Babić. Od razdela kod gospodina predsednika Vlade Srbije. (Zoran Babić, s mesta: Šest puta veći.) Šest puta ću da vam kažem. Šesti put mi dobacujete.
Gospodine Babiću, molim vas nemojte da dobacujete gospodinu Šutanovcu.
Gospodine Vujoviću, vama da kažem, ja sam rekao da ovaj budžet nije dobar. Nije dobar zato što postoje velike manipulacije unutar njega. Recimo troškovi putovanja premijera su sakriveni u troškovima ; Ministarstva odbrane zato što … [[Isključen mikrofon.]]
Upravo činite ono što ste osporili prethodnom govorniku, da ne koristi povredu Poslovnika za repliku. Vi ste me upozorili da to više ne dozvolim. Upravo sada to više ne dozvoljavam. (Dragan Šutanovac, s mesta: Imam pravo da obrazložim.) Osporili ste to pravo drugom poslaniku, jer ste rekli da treba da ga opomenem, da ne sme da koristi povredu Poslovnika po replici, da govori o temi koja nije povreda Poslovnika. Sve ste to rekli i na kraju se obraćate ministru Vujoviću i replicirate ministru Vujoviću. (Dragan Šutanovac, s mesta: Jel sam bio u pravu?) Evo, kažem vam da sada upravo postupam po onome što ste mi rekli. Ne dozvoljavam da se više koristi povreda Poslovnika za repliku. (Dragan Šutanovac, s mesta: Znači kršili ste malopre Poslovik.) Nisam rekao da sam kršio, nego sada pažljivo slušam i ne dozvoljavam da to kao neko ko sada govori to radite. Zahvaljujem što ste me posavetovali. (Dragan Šutanovac, s mesta: Jel sam vas učinio srećnim?) Da li želite da se izjasni Skupština o povredi Poslovnika? Ne. Reč ima narodna poslanica Vesna Marjanović.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Član 107. ne znam da li je uvaženi kolega šef poslaničke grupe od juče imao vremena da pročita reakcije javnosti na njegovu dosta sličnu izjavu koju je maločas dao u vezi sa odbranom … [[Isključen mikrofon.]]
Gospođo Marjanović, ja vas opet molim da ne koristite povredu Poslovnika za repliku i da replicirate gospodinu Babiću. Tome je sada upozorio gospodin Šutanovac. Striktno ću da primenjujem Poslovnik, da ne dozvoljavam da se povreda Poslovnika koristi kao replika. Ako želite da mi objasnite kako sam povredio Poslovnik, izvolite, ali ne da replicirate gospodinu Babiću. Izvolite.
Povredili ste Poslovnik već drugi put. Povredili ste ga juče, ali tada nisam imala prilike…
Koji član?
Član 107. rekla sam. Zato što ne razumete da poslanici nisu ovde da brane Vladu, nego da brane parlament i pravo poslanika da govore, a posebno pravo opozicije da kritikuje Vladu. Parlament u Srbiji nikada nije bio onoliko snažan koliko treba da bude, ali ovo što se dešava u poslednja dva dana je zaista nečuveno. Ako već ne opominjete poslanike što kritikuje poslanike, jer kritikuju Vladu, što bi bila vaša obaveza i dužnost, ne samo po Poslovniku, nego i Ustavu i zakonu, ja vam zaista toplo preporučujem da razgovarate sa vašim kolegama i da mi objasnite šta je uloga parlamenta i šta znači podela vlasti u jednoj demokratskoj zemlji? Hvala.
Zahvaljujem gospođice Marjanović. Ja sam kao i vi dugo poslanik i to što ste sada rekli razumem ovako, opozicija kritikuje Vladu, pozicija brani vladu. To je pravo i pozicije i opozicije. Zašto vi sada sebi tražite pravo da kritikujete Vladu, a osporavate pravo pozicije da brani Vladu? (Vesna Marjanović, s mesta: Neka brane Vladu, ali neka ne napadaju nas.) Ne razumem gospođice Marjanović. (Vesna Marjanović, s mesta: Ne razumem ni ja.) Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres predloga zakona u pojedinostima … (Janko Veselinović, s mesta: Kako smo završili? Mi nismo svoj amandman obrazložili.) Gospodine Janko Veselinoviću, da bi neko želeo nešto da obrazloži mora da se prijavi. Kako da znam da želite da obrazložite ako se niste prijavili u sistem? (Janko Veselinović, s mesta: Rekli ste da je sistem pun.) Ne znam kada sam to rekao? Ja to nisam rekao gospodine Veselinoviću. Nije problem, ako niste skoncentrisani i ako ne znate da smo na ovom amandmanu, vratiću se na amandman i dozvoliti vam da obrazložite. Opet vam kažem da ste morali da se prijavite u sistem ako ste želeli da obrazložite vaš amandman. Reč ima ministar u Vladu gospođica Jadranka Joksimović.
Uvaženi narodni poslanici, ja se slažem da nije uloga parlamenta ni predstavnika ni jedne stranke u parlamentu da samo brani Vladi. Daleko od toga da sedimo ovde da bi samo poslanici jedne ili druge stranke opozicije ili pozicije branili ili napadali Vladu. Zato smo tu, sedimo i zaista osećam potrebu da kažem nešto vezano i za ovaj amandman između ostalog. Prema tome, kada pričamo realno da ne bi morali poslanici samo da brane Vladu, u 2015. godini izdaci budžeta za otplatu kamata će iznositi 132,6 milijardi, a ove godine su ti rashodi bili 112,5 milijardi. Dakle imamo povećanje. To jeste ozbiljno opterećenje budžeta za 2015. godinu i to su veoma velika izdvajanja za otplatu obaveza prema inostranstvu koja su posledica našeg velikog javnog duga. Taj javni dug nije nastao sam od sebe. Sa tim problemom tih velikih godišnjih anuiteta za otplatu dugova sve vlasti, dakle i buduća vlada, i ova Vlada i svaka buduća vlada će se susretati u narednim godinama i to je ozbiljno ograničenje planiranja bilansa državne kase. To je faktor na koji, ja mislim, možda će ekonomisti bolje od mene to interpretirati, ali mislim da je to nešto na šta ne možete previše uticati. Osim na činjenicu da planiramo i nalazimo načine da sve više te dugove pokrivamo originalnim prihodima budžeta, a ne dodatnim zaduživanjem. To je valjda smisao. Dakle, prihodima budžeta originalnim sve manje kreditnim zaduženjima. Mislim da je to jedan od ciljeva fiskalne konsolidacije, da se zaustavi rast javnog duga, a onda nadamo se, kroz nekoliko godina i učešće javnog duga u BDP će početi da se smanjuje. To je cilj. I ako rebalans rebalansa znači da pronalazimo sredstva koja možemo da lociramo za smanjivanje tih anuiteta godišnjih koji će opterećivati državnu kasu Srbije još sigurno, možda i više od 10 godina, mislim da to nije loše. To je stav Vlade i zbog toga je, ako postoji rebalans rebalansa, nisam videla da ta sintagma ima ironično značenje, razumela sam da time pokušavamo da smanjimo obaveze koje država ima prema lošim kreditima. Te loše kredite su uzimali drugi. Dakle, između ostalog vi ste bili u tim vladama. To je deo odgovornosti. Ja ne znam zbog čega je problem ako se ukaže i ako se pogleda, prosto, činjenicama u oči. I u redu je kritika, u redu je da se ne slažete sa predlogom budžeta. Ali, dakle, smanjivanje zaduženja prema inostranstvu, ne samo prema inostranstvu, brojnim drugim kreditima koji su uzimani, ja mislim da je to dobra politika. Hvala.
Zahvaljujem gospođice Joksimović. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Gospodine Šutanovac, molim vas, samo momenat. Molim vas, samo momenat da sa gospodinom Veselinovićem razjasnim nešto. Vi ste, gospodine Veselinoviću, sada doveli mene u zabludu kao predsedavajućeg i rekli ste da niste obrazložili vaš amandman, niste govorili po ovom amandmanu. Govorili ste dva minuta u 12 časova i 27 minuta. (Janko Veselinović, s mesta: Kao šef poslaničke grupe. Rekao sam da koristim vreme kao šef poslaničke grupe. Govorio sam o amandmanu kolega.) Čekajte, govorili ste o istom amandmanu kao o amandmanu kolega, ali niste govorili o istom amandmanu kao o amandmanu svom, vaše poslaničke grupe. (Janko Veselinović, s mesta: Govorio sam o tom amandmanu kao o amandmanu kolega, a nisam kao o svom.) Pa, tehnički to može ali mislim da, gospodine Veselinoviću, ipak ste pokušali mene kao predsedavajućeg dovedete u zabludu, jer onda bi vam dao isto vreme, kao ono vreme koje imate kao podnosilac amandmana. (Janko Veselinović, s mesta: To vreme i tražim.) Znači, pa, to vreme vam je skinuto, dva minuta kao podnosilac amandmana. (Janko Veselinović, s mesta: Onda mi dajte vreme poslaničke grupe.) Daću vam, ali morate da priznate da ste ipak govorili po amandmanu u 12 časova i 27 minuta dva i po minuta iako ste rekli da niste. (Janko Veselinović, s mesta: Da li ćete mi dati vreme?) Hoću, ali sada ste me naterali da se vratim na ovaj amandman sa tvrdnjom da niste govorili po ovom amandmanu, a vi ste govorili. (Janko Veselinović, s mesta: Nisam govorio. Govorio sam, ali ću vam objasniti.) Jeste govorili gospodine Veselinoviću. Uredu je, nije problem sada ali jeste govorili i mene ste kao predsedavajućeg doveli u zabludu. Gospodine Šutanovac, po kom osnovu tražite reč? (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika. Direktno obraćanje, gospođo ministarka. Ona kaže – vi ste bili ministar u Vladi. Ovde nema nijednog ministra u Vladi koja se zaduživala.) Nijednog trenutka se nije vama obratila. Reč ima gospođa Joksimović. Izvolite. Samo da razjasnim da li misli na vas.
Ja se izvinjavam, vi uzmite zapisnik. Ja se nisam obratila nijednom ministru, bivšem ministru u bilo kojoj Vladi. Ja sam rekla - - vi, govoreći o opoziciji koja nastupa danas ovim amandmanima. Ako ste se vi prepoznali ja to razumem, ali ja vas zaista nisam pomenula. (Dragan Šutanovac, s mesta: Rekli ste – vi ste bili ministar.) Ja rekla - vi ste bili ministar? Vi stvarno… Molim vas da služba da. Ja to nisam rekla. Vrlo dobro znam šta sam rekla.
Gospodine Šutanovac, ja sam već prekjuče rekao da vi na sam pomen ministra odmah se prepoznajete. Na svaki vojni pozdrav vi se prepoznajete ali jednom zaboravite, prošlo je to kada ste bili ministar, možda ćete ponovo nekada biti ali sačekajte to vreme. Gospodine Veselinoviću, jeste li sada po Poslovniku ili…? Izvolite, prof. dr Janko Veselinović, po Poslovniku.
Predsedavajući, član 27. i 107. Dakle, vi ste povredili i Poslovnik u smislu da menjate predsednika Skupštine i povredili ste dostojanstvo Narodne skupštine i moje lično dostojanstvo. Dakle, poslanici DS su imali istovetan tekst po datom amandmanu i obrazlagali su taj svoj amandman na svoj način. Došlo je i do rasprave drugih poslanika i ja sam se uključio kada je govorio gospodin Neđo Jovanović. Ja nisam obrazložio svoj amandman i razlog zbog čega sam ja podneo amandman. To se nikad nije desilo da vi ne dozvolite da onaj ko je podneo amandman obrazloži svoj amandman. Dakle, ja nisam obrazložio svoj amandman i rekao sam da se javljam i da trošim vreme šefa poslaničke grupe.
Gospodine Veselinoviću, prirodno je da se prvo neko javi da obrazloži svoj amandman. Takođe, kada sam vas pitao da li ste govorili po ovom amandmanu, vi ste rekli – ne, a sada opet kažete da jeste i po istovetnom tekstu jeste…
Nisam obrazlagao amandman.
…ali niste po onom papiru koji ste vi predali, koji je istovetni tekst, nego jeste po amandmanu koji je predala DS.
Nije istovetan tekst. Istovetan je dispozitiv, nije istovetno obrazloženje.
Ne vredi gospodine. Gospodine Veselinoviću, ja smatram da ste vi mene kao predsedavajućeg obmanuli, jer sam na direktno pitanje da li ste govorili po ovom amandmanu, vi ste rekli – ne.
Ja smatram da ste vi obmanuli javnost i poslanike. Zbog toga sam se javio da obrazložim Poslovnik.
Ja to tvrdim i dalje. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da.) Zahvaljujem. Reč ima, takođe ponovo, gospodin Janko Veselinović, po amandmanu. Nećete da govorite? Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima Narodna Skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na Drugu tačku dnevnog reda - Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Vladimir Pavićevi, dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi, Šaip Kamberi, Zoran Živković, Biljana Hasanović Korać, Marijan Rističević, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Bojan Kostreš, Nenad Čanak, akademik Ninoslav Stojadinović, Đorđe Stojšić, Nada Lazić, Snežana Malović, Ivan Jovanović, Vesna Marijanović, Gordana Čomić, Vesna Martinović, Slobodan Homen, Olena Papuga, mg Dejan Čapo, Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović, Balša Božović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić, Dušan Petrović, Goran Bogdanović, Ivan Karić, Ljiljana Malušić, Jovan Marković, Marija Obradović, Marijana Maraš, Dragan Nikolić, Dubravka Filipovski, Stefana Miladinović, dr Aleksandra Tomić, Jovana Jovanović, Dejan Nikolić, mg Aleksandra Jerkov, Goran Ćirić, Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Zoltan Pek i Anamarija Viček. Narodni poslanik Branka Karavidić pisanim putem povukla je amandman koji je predložila da se član 18. Predloga zakona briše. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet, kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Da li neko želi reč? Marko Đurišić po Poslovniku. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, član 27. predsednik Narodne skupštine stara se o primeni ovog Poslovnika. Ja sam pažljivo slušao vaš uvod i nigde nisam pročitao da je na ovaj amandman, na ovaj zakon podnet i amandman Vlade. Zašto to govorim? Mi smo ovde dok smo sedeli u sali dobili papir na kome piše da je amandman Vlade sa datum 19.12. da je primljen u Skupštinu 19.12. u 14,00 časova. Taj amandman se nigde nije pojavio, ni na Odboru za finansije, ni na Odboru za ustavna pitanja. Postavljam pitanje – da li je ovo falsifikat? Kako je moguće da 24. 12. u 12,00 časova dobijemo papir na kome piše – amandman Vlade koji je navodno predat Skupštini 19.12. u 14,00 časova? Molim vas gospodine predsedavajući da prekinemo sednicu da vidite ko falsifikuje dokumenta. Ovo je vrlo ozbiljan slučaj. Možete da pogledate u E parlamentu, zaveden je ovaj papir između dva dokumenta koja su ušla u proceduru danas. Znači, neko hoće da falsifikuje amandman Vlade sa potpisom predsednika Vlade. Molim vas kao predsedavajućeg da po članu 27. postupite, da se postarate da ova Skupština radi u skladu sa zakonom i Poslovnikom, da istražimo ko je falsifikovao ovaj papir ovde koji je nama podeljen kao amandman Vlade i da je navodno zaveden 19.12. u 14,00 časova, a do malopre nije došao u posed nijednog poslanika, nije razmatran na Odboru za finansije, nije razmatran na Odboru za ustavna pitanja. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Sada sam obavešten od zamenika sekretara da je to amandman … (Veroljub Arsić, s mesta: Poslovnik.) Dozvolite da završim, koji je bio normalno u proceduri, da je bio u kabinetu i da je greška što nije naveden u sinopsisu i samim tim nisam znao ni da ga pročitam.
Reklamiram povredu člana 55. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije zato što je Odbor za finansije dao mišljenje na sporan amandman, tako da su ove prozivke bez ikakvog osnova. Tehničke greške ne mogu da budu da se nešto krije, jer se ovim amandmanom tehnički usklađuje zakon. Znači, ništa se ne menja, za razliku od toga da je bivši režim falsifikovao izbor za predsednika Vrhovnog Kasacionog suda. Jeste bio falsifikat i neka mi gospoda nađu izvornik u Skupštini Srbije o izboru Nate Measrević za predsednika. Hajde, nađite ga. Pa ste onda išli na direktnu primenu Ustava. Ustav se primenjuje preko zakona. Sada pravimo priču oko tehničkog usklađivanja amandmana koji je već prošao na Odboru za finansije. Dobićete izveštaj. Da ste zatražili izveštaj dobili biste. Dobićete ga. (Marko Đurišić, s mesta: Ja sam već morao da ga dobijem, nemam šta da tražim. Niste ga pročitali ovde. Ovo je falsifikat.)
Gospodine Đurišiću, nemojte da replicirate iz klupe, sa poslanikom koji izlaže.
Gospodine predsedavajući, ja vas molim, znači, da predstavnike bivšeg režima više ne prekidate. To što oni glasova mogu da nam daju, pa to ne možemo mi sami da zaradimo ovde.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Ne možete da iznosite te tvrdnje, gospodine Đurišiću samo na osnovu toga što u pripremljenom sinopsisu nemam taj podatak da pročitam. Mogao sam i da ga ne pročitam svojom omaškom, ne možete na osnovu toga, nečega što sam ja ili pročitao ili ne pročitano da tvrdite to što ste izneli. Dobili smo informaciju, pošto ste rekli da nije prošao Odbor za finansije, dobili smo informaciju od predsednika Odbora za finansije da je to bilo na sednici Odbora za finansije, takođe sam informaciju od službe dobio da je to prošlo proceduru koja piše u tom mišljenju, tom amandmanu i da je taj, takođe, ja sam ga video, sada sam se setio da sam video taj amandman u kabinetu kada je stigao, tako da, jednostavno, gospodine Đurišiću, ne možete da iznosite takve paušalne tvrdnje i optužbe koje ne stoje. Pošto je gospodin Šutanovac nestrpljiv da dobije reč, uzdražaću se daljeg komentara. Pre nego što dam reč gospodinu Šutanovcu, poštovani narodni poslanici saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština donese akta iz dnevnog reda ove sednice. (Janko Veselinović, s mesta: A posle ponoći?) Ne sekirajte se gospodine Veselinoviću, završićemo to mnogo ranije nego što vi želite da se završi. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac, povreda Poslovnika. Izvolite.
Povređen je Poslovnik očigledno u članu 107, odnosno 27. i 107. Mislim da na ovaj način ne možemo da nastavimo vođenje ove sednice danas ili ne možemo u sledećih nekoliko sati dok ne dobijemo izveštaj odbora i za finansije i za ustavna pitanja. Tražimo da vidimo i zapisnik sa tih sednica, ko je bio prisutan na tim sednicama, da dobijemo stenografske beleške i da onda možemo da nastavimo. Vi gospodine Bečiću niste ništa pogrešili, vi samo očigledno niste saučesnik u nečemu što se trenutno dešava u parlamentu Srbije, a to je dezavuisanje, potpuno dezavuisanje ove sednice. Niko ovde nije dužan da traži izveštaj odbora, već su službe dužne da ga dostave, da vidimo kada je razmatrano, kako i takođe da se proveri da li u spisima Skupštine je ovaj amandman zaveden kada su i ostali. To sve može da se uradi u narednih par sati. Pošto ste doneli odluku da radimo dok ne završimo, molim vas da date pauzu da nadležne službe to ispitaju što je moguće pre, bez obzira da li se radi o tehničkom amandmanu ili ne. Gospodine Vujoviću, verujem da vi ne žurite, ovo je stvar koja je važnija i od vas i od zakona, ovo je stvar da vidimo da li se neko drznuo da falsifikuje u Skupštini Srbije. Nije ovo prvi primer, imali smo situacije i raznih falsifikata. Da ne bi opet bila neka lična karta, da ne bi bilo neko prisustvo nekog partijskog poslanika, mislim da je najbolje da date pauzu.
Isteklo je vreme, gospodine Šutanovac. Da dam objašnjenje, vrlo dobro znate, a moliću sada službu i neću više moliti neke druge narodne poslanike, nego službu da izvrši jednu malu obuku poznavanja Poslovnika, jer vrlo dobro znate da po Poslovniku odbori i ne moraju da se izjasne i da ne morate da imate izveštaj odbora. To je pravilo koje se trudimo, koje smo doneli i koje se trudimo da uvek ispoštujemo, ali po Poslovniku to ne moramo. To vrlo dobro znate, gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Mi smo dobili izveštaj, ali nema ovog amandmana.) Vrlo dobro znate da ne mora da postoji mišljenje odbora. Da bih ispravio grešku koju sam izneo, ponoviću ovu rečenicu. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetom amandmanu. Pošto je Narodna skupština obavila načilni pretres saglasno članu 157. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres predloga zakona u pojedinostima. Primili ste izveštaje. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pa, nismo.) Ako niste, primićete do početka rasprave, do nekih amandmana. Gospodin Arsić kao predsednik Odbora za finansije će da se potrudi da taj izveštaj što pre stigne. Samo da utvrdim ko je po redu po Poslovniku. Gospodine Đurišiću, imali ste priliku da se izjasnite po povredi Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Član 108. u prvom stavu – o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine, a u vezi sa članom 55. koji u prvom stavu u drugoj tački govori o tome da Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava razmatra i republički budžet. Vrlo pažljivo sam pratila objašnjenja koja ste dali i činjenicu da je amandman koji je zaveden 19. decembra u E-parlament maločas uvršten. Moja molba za primenu stava 1. člana 108. je i vama da se obratite i ministru, jer ja izveštaj ni jednog od nadležnih odbora nemam, a kada sam pogledala amandman, nije dobro sabrano. Ovde imate problem sa nekih 33 ili 35 miliona. Ne bih tvrdila ovo da imam izveštaj, jer bi mi Odbor rekao da je u redu. molim vas, samo pet minuta pauze, sedam minuta. Tako sam isto i za prošlogodišnji budžet kada sam podnosila amandman, jer je za „Srbijagas“ dat ruski kredit u evrima, pa sam molila samo da napravite pauzu, jer nema ruskog kredita u evrima, oni su u dolarima, pa smo imali problem i produženje. Tako da, molim vas samo da ili nam se dostavi izveštaj gde je bez ikakve sumnje zbir dobar nakon podnošenja ovog amandmana ili da dozvolite i predsedniku odbora i ministru da se to proveri, jer ja izveštaj nemam. To je moja molba.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Zahvaljujem. Molim službu da što pre dostavi izveštaje odbora. Takođe, molim ministra da proveri ovaj podatak. U ubeđenju da je ovo potpuno ispravno, očekujem da u narednim minutima to stigne. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dok je govorio kolega Šutanovac vi ste prekršili Poslovnik, zato što ga niste opomenuli da uvažava narodne poslanike i da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. On je u svom izlaganju mene kao predsednika Odbora nazvao falsifikatorom. Ništa drugo. (Dragan Šutanovac, s mesta: Što i jeste.) Pošto to gospodine Šutanovac i sada dobacuje…
Gospodine Arsiću, dozvolite samo. Gospodine Šutanovac, ja znam da je vaša želja da isprovocirate udaljenje sa sednice. Ja to ne želim da učinim, nemojte da tražite to od mene. Možete da upućujete pretnje, možete da upućujete kritike… (Marko Đurišić, s mesta: Ko vam preti?) Dozvolite, gospodine Đurišiću. Ja sam rekao da može to da radi prema predsedavajućem, ali nemojte da optužujete druge narodne poslanike i nemojte da optužujete u ovom slučaju predsednika Odbora za finansije. Izvolite, gospodine Arsiću.
Na stranu što je mene nazvao falsifikatorom, nazvao je i stručne službe Narodne skupštine falsifikatorima, obične činovnike u ovoj Narodnoj skupštini. Javiću stručnim službama koje rade u Odboru za finansije da, osim izveštaja o tom spornom amandmanu, dostave i evidenciju prisutnih narodnih poslanika koji su prisustvovali sednici Odbora sa njihovim potpisima.
Gospodine Šutanovac, nemojte da remetite rad Skupštine. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ja remetim?) Da, zato što ste došli i prišli predsedavajućem stolu, a to ne možete da činite bez poziva predsedavajućeg. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ministru sam prišao.) Ne možete da priđete ni ministru bez poziva predsedavajućeg. Vrlo to dobro znate po Poslovniku. Vama hitno treba malo poduke iz Poslovnika.
Kada izveštaj o evidenciji prisutnih narodnih poslanika sa 34. sednice Odbora za finansije, koja je održana danas u 13.00 časova, bude stigao u ovu salu, očekujem da se gospodin Šutanovac izvini. Ne mora meni, jer mi njegove uvrede ništa ne znače, ali neka se izvini barem stručnim službama koje rade u Skupštini, koje je takođe nazvao falsifikatorima.
Zahvaljujem. Imam pred sobom izveštaj Odbora od 24. decembra, gde se kaže da je Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, na sednici održanoj 24. decembra, razmotrio Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu u pojedinostima, koji je podnela Vlada. Odbor je, u skladu sa članom 164. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, razmotrio amandman koji je na Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu podnela Vlada. Tako da, sve ono što ste rekli nije tačno. Reč ima gospodin Đurišić, po Poslovniku.
Poštovani predsedavajući, uhvaćeni ste i nemojte da se pravdate. Povređen je član 107, dostojanstvo Narodne skupštine.
Gospodine Đurišiću, mene niko nije uhvatio.
Sačekajte da završim. Izveštaj o kome govorite je u 13.12 časova danas zaveden, kada ste se setili da nešto nije u redu i pokušali da ovaj amandman uvedete. Jutros na Odboru za finansije, evo ga izveštaj od 08.48 časova ujutru, nema tog amandmana. Na Odboru za ustavna pitanja u 09.43 časova nema tog amandmana. Taj amandman je stigao danas posle deset, jedanaest, dvanaest sati, kada nije mogao da uđe u proceduru. Mogao je da uđe do početka rasprave 22. u 10.00 časova ujutru. Taj amandman ne može da bude raspravljan ovde jer nije podnet blagovremeno. Molim vas da, u skladu sa članom 163. Poslovnika, obavestite podnosioca da amandman kao neblagovremen ne može da uđe u proceduru. Nemojte da ovde stavljate sumnju da je neko pokušao da falsifikuje i da zloupotrebi proceduru i da bacimo senku na budžet. To je jedino što mi želimo. Nemojte da pravite skandal tamo gde nema mesta za to. Imaćemo četiri ili pet rebalansa, kako je najavio premijer, pa ćemo ispraviti ove stvari. Ako ovo uradite, ako ovo progurate na silu, pa gde je onda granica? Čemu Poslovnik? Čemu zakoni? Ja vam govorim, imam sada sve papire kod sebe, nemojte da pokušavate da ovu stvar progurate. Hvala.
Gospodine Đurišiću, ako imate sve papire, lepo imate i amandman koji je zapremljen 19.12.2014. godine. Ako je u administraciji napravljen propust, pa istovremeno kada su stavljeni amandmani nije stavljen i taj amandman, ne možete to da tumačite kao falsifikat. To se mnogo puta dešavalo do sada u Skupštini. Na nekoliko sednica odbora su se prihvatali ili odbijali amandmani i raspravljalo se o amandmanima, tako da nemojte sada da koristite nešto i izmišljate stvari koje ne stoje. Gospodine Bogdanoviću, nemojte da dobacujte. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, po Poslovniku. (Marko Đurišić, s mesta: Da se izjasni Skupština o ovome.) Skupština će se izjasniti o povredi Poslovnika. Izvolite, gospodine Božoviću.
Član 107. Prekršili ste dostojanstvo iz prostog razloga što ste, evo upravo sada, između ostalog, gospodinu Đurišiću rekli da govori neistinu i da pokušava da obmanjuje javnost, što nije istina. Evo, sada smo dobili izveštaj od Doma Narodne skupštine. Odbor je, u skladu sa članom 164. stav 1. Poslovnika, razmotrio amandman na Predlog zakona o budžetu i predlaže Skupštini da prihvati amandman na član 1.
To sam ja malopre pročitao, gospodine Božoviću.
Jutros, kao što je kolega Đurišić rekao, ovog amandmana nije bilo. Članovi Odbora koji su prisustvovali znaju i svedoci su da ovog amandmana nije bilo. Čak ne piše ni kada je Odbor doneo tu odluku u ovom izveštaju koji smo dobili, a mislim da je tu i pred vas stavljen. Mislim da je ovo kršenje ne dostojanstva Narodne skupštine, nego dostojanstva građana koji su predložili narodne poslanike da sede u ovom domu. Ovo je zaista katastrofa. Uhvaćeni ste u nečemu što pokušavate da predstavite kao našu grešku. Ne, ovo je vaša greška. Ukoliko želite, neka neko zumira i možemo da građanima ovaj izveštaj damo. Dakle, pokušavate mimo svake procedure da uvrstite nešto što ne može jer nije bilo na Odboru za finansije. Poslanici opozicije su, ako niste zaboravili, članovi tih odbora, bili su prisutni i svedoci su. Možemo ovu stvar, kako da vam kažem, evo, predložite vi šta hoćete da uradite da ne narušite dostojanstvo Narodne skupštine. Pauza od pet minuta dok se ne konsultujemo kao šefovi poslaničkih klubova. Zahvaljujem.
Gospodine Božoviću, da ste me pažljivo slušali, shvatili biste ono što sam govorio. Prvo, imate izveštaj i ja sam i rekao da nije bio na jednoj sednici, a da je bio na drugoj, zato što je taj amandman kada je stigao zadržan u kabinetu da se pogleda i nije otišao kao materijal za prvu sednicu. Ali, posle kada se videlo da taj amandman nije prošao na prvoj sednici, onda je stavljen na drugoj sednici Odbora za finansije. Vrlo dobro znate kada ima puno amandmana da može biti nekoliko sednica odbora. Takođe, vrlo dobro znate da odbor ne mora da da ni svoje mišljenje i da može da se raspravlja bez mišljenja odbora. Gospodine Stojadinoviću, ako želite da dobacujete, idite u klupu, javite se za reč i možete da kažete šta želite. Mislim da je tu sve jasno. Imate izveštaj Odbora, dobili ste ga u međuvremenu, imate kada je amandman podnet. Pročitao sam i jedno i drugo, tako da mislim da ovde ne stoji ono što govorite, ali nastavite vi sada na jednoj ideji gospodina Đurišića, zato što nisam u prvobitnom sinopsisu imao upisano i nisam pročitao. Na toj prvobitnoj ideji vi sada gradite priču, nastavljate na tome. Izvolite, niko vas ne sprečava u tome. Reč ima gospođica mr Aleksandra Jerkov.
Hvala vam, gospodine Bečiću. Reklamiram članove 161. i 162. Osim toga što sad pomalo mimo logike pokušavate da nas ubedite da je Odbor raspravljao o svim amandmanima na jednoj sednici, pa o ovom baš na drugoj sednici, molim ministra da sabere brojeve koji se nalaze u amandmanu. Naši amandmani koje su podneli poslanici DS, deo njih je odbijen zato što su, kako je to Vlada rekla, tehnički neispravni. Problem sa ovim amandmanom je što je isto tako neispravan i on ne bi mogao uopšte da bude predmet rasprave zato što se u prvom stavu oduzima 321.503.000 dinara sa jedne aproprijacije, a dodaje se 356.503.000 na drugu, tako da nedostaje 35.000.000 dinara. Neka ministar objasni, neka sabere, nemoguće je da smo mi ovde koji smo imali dva dana da pročitamo budžet spremniji za raspravu od vas koji ste, kako je premijer Vučić rekao, ga pripremali pet meseci.
Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Bez pretenzije, potrebna je konsultacija da ustanovimo u čemu je greška. Samo sekund, samo da kažem nešto da biste imali informaciju, da vi takođe gledate, ako okrenete 145. stranu budžeta, 463 aproprijacija, po sredini strane, tu je napisano tih 35.000.000 koje postoje u tekstu. Samo kažem, radi se o tih 35.000.000 razlike koje sistem izgleda nije povukao. Znači, to je napisano, ali izgleda je došlo do neke greške. Ne znam o čemu se radi. [[Dragan Šutanovac, s mesta: Moramo pauzu da napravimo.]] To i predlažem.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Ovo je sada nešto drugo o čemu govorimo. Mi sada govorimo o mogućnosti tehničke greške u amandmanu. Mi ćemo zbog toga da damo pauzu, daću pauzu kao predsedavajući, da se proveri da li postoji tehnička greška u amandmanu, ali ne pauza zbog nečega što je govorio gospodin Đurišić… [[Smeh u sali.]] Možete da se smejete koliko god hoćete. Vi ste sada sa vaše prvobitne tvrdnje da je falsifikat amandmana, da nije dostavljen na vreme, iako vidimo da je dostavljen 19. Tvrdnja je da amandman nije stigao na vreme pre početka rasprave i sve ostalo. Vi sada prelazite na tehničku grešku u amandmanu. Gospodine Šutanovac, molim vas, neću dozvoliti da pretvarate, možda ću i onu svoju odluku promeniti. Ne želim da dozvolim da pretvarate Skupštinu u nešto što nije. Postoji mogućnost da postoji tehnička greška u amandmanu. To će da se proveri, ali sa amandmanom je sve u redu, sa momenta predaje amandmana, prolaska kroz Odbor za finansije i sve ostalo. Zahvaljujem. Dajem pauzu 15 minuta. (Graja u sali.) Ako ste šibicar, navikli ste da svi budu šibicari. Nije to baš tako.
Pauzu smo završili. Molim vas, da nastavimo sa radom. Ministre, hoćete vi sada da govorite ili kada dođemo na amandman? Samo mi recite na koji član? Nije amandman na član 1. Dobro, samo dozvolite da mi ministar to kaže, budite ljubazni. Eto, odlično, pročitala sam ja taj amandman. Znači na stav 4. Imamo do stava 4. koliko hoćete, poštovani poslaniče, koji mi ne verujete. Svi su na član 1. tako da nismo u docnji da damo ministru reč kad god hoćemo, dokle god raspravljamo o budžetu, a na član 1. posebno. Opet sam u pravu. Hvala kolega. Znači možemo da nastavimo raspravu. Hoćete ministre odmah ili ovako kako sam zamislila. Možete dati objašnjenje pa ćemo se možda i vratiti. Izvolite.
Poštovani poslanici, želeo bih da predložim izmenu u amandmanu na član 1. amandmana Vlade. Došlo je do tehničke greške i jedna cifra u tom predlogu amandman treba da se promeni. To je cifra u stavu, u paragrafu, odnosno u pasusu 1, na kraju, cifra 9011718000, treba da se promeni u 9046718000. Razlika od 35 miliona evidentirana je u budžetu na strani 145, pod redom 463, aproprijacija 463, to je transfer ostalim organima vlasti, 35 miliona. Kao što piše u obrazloženju, reč je o istom elementu, ekonomska klasifikacija 463, transferi ostalim nivoima vlasti. Molim vas da prihvatite ovu ispravku u amandmanu Vlade RS na član 1. Hvala. (Janko Veselinović, s mesta: Molim vas, po Poslovniku.)
Kakav sad Poslovnik? Izvolite. Pa rekla sam izvolite, a sad, to što vi to ne razumete. A niste u sali? A tražite Poslovnik? Sad vam neću dati reč. Tražili ste Poslovnik dok niste bili prisutni u sali. Ne. Znači, ne želite da prisustvujete sednici, ne registrujete se i dobacujete predsedavajućem Poslovnik. Ne. Ne, ne, niste bili u sali. Izvolite, Aleksandra Jerkov, Poslovnik.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Povređen je član 161. stav 2. - Amandman se podnosi predsedniku Narodne skupštine u pisanom ili elektronskom obliku počev od dana prijema predloga zakona. Pretpostavljam da se pravila za ispravku amandmana, kao i za sve narodne poslanike, odnose i na članove Vlade. Nemojte molim vas, da ministar nama, amandman koji se misteriozno pojavio pred poslanicima pre 20 minuta, sada radi ispravku na ovakav način. Očigledno, Vlada nije spremna za ovu sednicu. Nisu pripremili ni rebalans na način koji ih to Poslovnik obavezuje, ne podnose amandmane onako kako to Poslovnik predviđa. Mi smo danas imali strašan propust Odbora za finansije. Mislim da se pokazuju prvi loši rezultati toga što vi zaista Skupštinu tretirate kao neku usputnu stanicu, gde je nama Odbor za finansije na nekoj brzinskoj sednici, na kojoj je razmatrao jedan amandman, predložio kao Narodnoj skupštini da prihvatimo amandman za koji je kasnije utvrđeno da je netačan. Pa, možda da je Odbor za finansije malo seo pa pročitao taj amandman, možda bi video da je netačan. Ne, prihvata se sve što Vlada predlaže bez obzira na rokove, bez obzira na Poslovnik, bez obzira na sva pravila koja postoje. I mi prosto tako ne možemo da funkcionišemo. Ukoliko Vlada želi da podnese ispravku amandmana neka to učini na način na koji to čine i narodni poslanici kada podnose ispravke amandmana. Pri tome, neka nam objasni ili nam možete vi objasniti kako je moguće da se amandman zagubi i da pet dana niko ne zna gde je taj amandman, da ga narodni poslanici ne dobiju, da ga niko ne vidi i da se onda nakon pet dana u toku sednice misteriozno pojavi i to netačan. Hvala vam.
Igor Bečić kao potpredsednik i predsedavajući pre pauze vam je dao objašnjenje i vaši navodi nisu istiniti. Dakle, u skladu sa Poslovnikom jeste podnet amandman, ali kako je moguće da se zagubi, mislim da vi to znate, da se greške dešavaju u ovim službama. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ispravka amandmana.) Ovlašćeni ispred predlagača, ministar Vujović ima pravo da iznese to. Kako će Skupština reagovati i u raspravi kada dođemo do amandmana to je stranica ovde po sinopsisu 16, raspravljaćemo o tome, a videćemo kako ćemo glasati. Znači, to je pravo od ovlašćenog predlagača da iznese svoj stav, mišljenje i objasni šta je želeo amandmanom koji je podneo 19. Znači, sve na vreme. A da li može i da se zagubili ili da se ne zagubi, mi smo ovde dugo parlamentarci. Zaista može da se zagubi. I procedura nije ničim prekršena, a raspravljaćemo o tome kada dođemo na taj član i amandman koji je podnet na taj član. Znači, mi smo tek na početku rasprave Zakona o budžetu. Ne znam kako je došlo do rasprave ranije i zašto smo preskočili svih ovih nekih 20 amandmana pre ovoga. Povreda Poslovnika, Marko Đurišić. Izvolite. Samo trenutak, da li želite da se glasa o povredi Poslovnika? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Da.)
Povređen je član 163. stav 3. - Generalni sekretar Narodne skupštine će obavestiti podnosioce neblagovremenih amandmana o tome da nisu podneti u roku predviđenim ovim Poslovnikom. Znači, ovaj amandmana Vlade na koji smo reagovali, reagovali smo zato što predsedavajući nije rekao da je taj amandman podnet kada je nabrojao sve podnosioce amandmana na otvaranju, na raspravi u pojedinostima na Zakon o budžetu Republike Srbije. Ukazujemo vam na sledeće. Ovaj amandman se pojavio volšebno oko jedan sat pred nama poslanicima da je zaveden 19. decembra u 14,00 sati. Znači, niko ga do tada nije video, ni Odbor za finansije, ni Odbor za ustavna pitanja. Znači, Odbor za finansije tek posle jedan sat raspravlja o njemu, a Odbor za ustavna pitanja nije ni raspravljao o njemu. Znači, ovaj amandman je neblagovremene. To je dokaz i na elektronskom parlamentu. Ovaj amandman je zaveden, odnosno ušao je u elektronski parlament 24. decembra 2014. godine. Zašto je ovo važno, poštovana predsednice? Ovu sednicu kada ste zakazali, zakazali ste je tako što je saziv za sednicu došao u elektronski parlament u nedelju 21, u osam sati i 58 minuta, sa početkom za ponedeljak, u 10 sati. Znači, 25 sati pre. U pisanom obliku smo ga dobili u pola jedan u nedelju. Znači, bilo je verodostojno ono što se nalazi u e-parlamentu i to je bilo verodostojno da bi se ispoštovao rok iz Poslovnika za zakazivanje ove sednice. Mi se nismo javili ovde u ponedeljak ujutru da kažemo – zakazali ste sednicu pre 24 sata, nego smo poštovali ono što je u e-parlamentu. Ja vas molim da poštujete sada ovo što je zavedeno. Ovaj amandman je zaveden 24-og, tj. danas. Znači, ne razumem zašto se insistira da se umesto da raspravljamo o budžetu, mi raspravljamo o tome što neko hoće da falsifikuje potpis premijera države.
Poslaniče, mogu da vam oduzmem samo vreme od vaše grupe. Vi, pričate li, pričate. Po Poslovniku treba da vodite računa.
Ne možete od grupe, ja govorim o povredi Poslovnika.
Molim vas da vodite računa, imate dve minute.
Vi me prekinite, naravno, ako sam prekoračio.
Prekidam vas, 37 sekundi, 38 sekundi. Ako ćemo da vodimo računa o pravilima, hajde o svemu. (Marko Đurišić, sa mesta: Vaša je dužnost da vi vodite računa.) Nije moja dužnost da ja čitam odredbe Poslovnika i da vas stalno opominjem da i vi malo vodite računa o Poslovniku. (Marko Đurišić, sa mesta: Ja sam na radnom mestu.) Vi ste na radnom mestu, koliko i ja. (Marko Đurišić, sa mesta: Ja sam više, sigurno sam više.) Vi ste više? Volela bih da budete više prisutni i u sali, to bi bilo moje zadovoljstvo da vas češće viđam, da ne moramo da proveravamo to ko kada dolazi, zato što smo mi poslanici. Da vam odgovorim na vaše primedbe, nemoguće je da vas generalni sekretar obavesti o nečemu što nije učinjeno. Ako je učinjeno po proceduri, kako da vas obavesti da nije učinjeno po proceduri. Nema logike. (Marko Đurišić, sa mesta: Ne mene, nego podnosioca amandmana.) Dobro, vi ste se javili, ili podnosioca amandmana. Kako da mu izmisle grešku kada nije bilo greške? Ako smo rekli da je zagubljeno, onda je nemoguće da službenici unose, ukucavaju u elektronski sistem ili da štampaju. Zašto vi sprečavate da se priča o budžetu? Vi kažete, pa vi sprečavate, zašto nam onemogućavate da pričamo o budžetu, nego da pričamo o ovome, jer vi držite stalno Poslovnik gore i to je nemogućnost da pričamo o budžetu, nego mi pričamo o Poslovniku. Ali, Poslovnik ima mali broj odredbi i to će da prođe. Mi moramo da pričamo o budžetu, zbog građana Srbije. Mi možemo o Poslovniku koliko god možemo, ali oni žele da vide kako će živeti u 2015. godini, a odredbe Poslovnika, pravo da vam kažem, ako razgovarate sa njima, oni to ništa ne shvataju šta se time postiže. Znači, niste u pravu. Ne može generalni sekretar da vas obavesti o nečemu što nije učinjeno, kao poslanika, a ne može ni podnosioca amandmana, niti Vladu Republike Srbije. Vlada je uradila sve perfektno, po proceduri i o tome ćemo raspravljati kada dođemo na taj amandman, ako dozvolite da pričamo o budžetu. Ja razumem i opstrukciju i sve. Ako se vi pozivate na raspravu o budžetu, onda nam dozvolite da pričamo o budžetu. To je neka moja mala molba, mala molba poslanicima da kažu svoje mišljenje o budžetu, a ne o Poslovniku. (Marko Đurišić, sa mesta: Čim se ispoštuje procedura.) Izvolite, da li ćemo da glasamo o tome u danu za glasanje? (Marko Đurišić, sa mesta: Da.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veselinović, koji član sada? (Janko Veselinović, s mesta: Član 27. i 101.) Ja se vama izvinjavam, izvolite. Član 27. i 101, samo vi iznosite.
Po svemu sudeći, sada vi niste ovde. Poštovana predsedavajuća, član 27. i 101. Dakle, imamo jednu situaciju koja je pravno-formalno neodrživa. Dakle, imamo u proceduri amandman Vlade koji je, kada je u pitanju Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, apsolutno nemoguć i on mora biti odbačen, jer je neblagovremen. Zakazan je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Iz ove situacije možemo izaći samo ukoliko Vlada i Skupština nađu zajednički jezik kako ovo pitanje da prevaziđu. Pokušali ste sa prevarom. To nije bilo pravno korektno.
Vređate me kao predsedavajuću.
Ne vas, ne mislim na vas lično.
Član 27. se odnosi samo na mene. Gospodin Vujović nije predsednik Narodne skupštine.
I član 101. zato što tražim pauzu.
Bila je pauza, više nema pauze.
Zakazan je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, sačekajte da Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo dobije novi predlog ili ispravke budžeta. Dakle, nema mogućnosti da se sada podnose novi amandmani, niti ima mogućnosti da se daju ispravke na nevažeći amandman koji nije ušao u proceduru kako treba. Dakle, ne može se podneti ispravka na amandman koji nije ušao u roku. Zbog toga svaka rasprava o drugim amandmanima bi bila prejudiciranje, jer ne znamo kako će izgledati budžet, ne znamo da li će biti ovaj amandman prihvaćen. U tom smislu, dajte pauzu da uđemo u neku normalnu proceduru i da ovaj zakon o budžetu bude legalan, jer ovako ćete imati nelegalan zakon o budžetu i vi ćete zajedno sa svima ostalima koji budu u tome učestvovali imati pravnu, ali i političku odgovornost.
Zahvaljujem. Političku odgovornost utvrđuju građani na izborima, ne utvrđujemo mi jedni drugima, to znate kao profesor Pravnog fakulteta. Što se tiče člana 27, dozvolite mi da se ja staram i o sednici i o Poslovniku. To bih vas molila. Molila bih vas takođe da nam dozvolite da raspravljamo o budžetu i ostali poslanici, nema samo 48 poslanika ovde, ovde ima 250 poslanika koji žele da rade. Imamo dovoljno vremena dok ne dođemo do tog amandmana da raspravljamo. Znači, amandman se ničim ne kosi, a u ostalom imamo i pravnih instrumenata i ako dođe do neusaglašenosti amandmana jednih drugih, ko zna šta će biti usvojeno na glasanju, nemojte da prejudicirate bilo šta. Ja ne mogu da prejudiciram, a kamoli vi koji ne dozvoljavate da se raspravlja nešto da bi došli do tog amandmana. Verujte mi, sve je urađeno po proceduri i možete mi i nokte čupati da nešto drugo izjavim, niste u pravu. I vi znate da niste u pravu, nego su to samo nekakva nagađanja. Shvatam vašu poziciju. Ne želite da pričamo o budžetu, želite da skrenete pažnju, opet nekakve senzacije, ne znam ni ja šta, da punimo u negativnom smislu naslovne stranice kako se u parlamentu ne radi ništa ozbiljno, nego samo senzacije i od čega se sigurno ne živi, ali od glasanja i povredi Poslovnika se možda živi. Da li hoćete da glasamo o povredi Poslovnika? (Da) Ja tvrdim da niste u pravu i to ćemo videti kako će poslanici reagovati glasanjem. Drugog nema, samo glasanje u demokratiji za ili protiv ili uzdržan. (Janko Veselinović, s mesta: Tražim da se glasa.) Izvinjavam se narodnom poslaniku Zoranu Babiću, verujem da imate razumevanja za mene, izvolite.
Naravno, gospođo predsednice. Član 108. Naravno da neću tražiti da se o njemu izjašnjava, ali koristiće, da se o radu na sednici Narodne skupštine stara predsednik Narodne skupštine. Molim vas i apelujem da konačno počnemo da razgovaramo o dokumentu koji je najvažniji akt jedne zemlje za narednu godinu, akt koji reguliše život i stanje, trošenje, prilive u javnim sredstvima. Žao mi je što oni koji su tako bučni bili u toj argumentaciji, sada ćemo im pokazati da ne treba nikako da uđu u ring, u politički ring. Rado bih da znam, a znam da je Vlada na vreme 19. decembra uputila u proceduru amandman, da je on stigao u Skupštinu. Da li je postojala namera ili ne i zbog čega se tako nešto desilo, voleo bih da znam i voleo bih da oni koji su odgovorni za tako nešto i odgovaraju, ali bih ukazao i na razliku. Ovo nije skupština Bodrumska. Ako se ovde zagubio, kako rekoste, zagubio se jedan amandman. U Bodrumskoj skupštini su se zagubili poslanici, pa su se pronašli u Bodrumu, pa su glasali iz Bodruma… (Jovan Marković, s mesta: Za koga su glasali?) Pa nije to bilo jedini put i nije važno za koga gospodine Jovane, nego šta ste radili. Šta ste radili i ko je bio u Bodrumu i ko je bio šef poslaničke grupe Demokratske stranke, čini mi se Bojan Pajtić? On je još tada navikao na prevare. Pa on je još tada radio na prevarama kojima i sada zadržava vlast u Vojvodini za 6%. Pa znate koja je razlika kada se zagubi jedan papir u odnosu kada se zagube poslanici u Atini, u Solunu, u Bodrumu, glasaju telefonski ili neko je drugi glasao umesto njih?
Hvala. Član 108. – o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Ja vas molim poslaniče, da se ja ne izjašnjavam, ja sam bila advokat u tom slučaju koji ste navodili, nemam pravo da se izjasnim o tome. Da li želite da glasamo, kazne da izričem, trudiću se da ne izričem. (Zoran Babić, s mesta: Ne.) (Janko Veselinović, s mesta: U štrajku ste.) Šta ste rekli? (Janko Veselinović, s mesta: U štrajku ste.) Ja trenutno mirujem, ja ne kršim zakone nikada. Povreda Poslovnika, dr Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 107. Bivši režim pokušava po ko zna koji put da obmane građane Republike Srbije i sada u nedostatku ekonomskih i finansijskih argumenata protiv Predloga budžeta, koriste se lažima i mistifikacijama. Amandman je podnet u roku. Amandman je podnet 19. decembra. Momenat predaje amandmana je blagovremen. Amandman se računa da je blagovremen ako je podnet na Pisarnicu Narodne skupštine i on je na pisarnici predat 19. decembra. Zašto nije podeljen poslanicima? Da li je za to odgovorna Vlada? Da li je za to odgovorna poslanika grupa SNS? Nije. Kada spominjete Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, gospodine Veselinoviću, trebali biste to da znate kao moj zamenik u tom odboru, Odbor će da razmotri amandman Vlade. (Marko Đurišić, s mesta: Što nije do sada?) Zato što je amandman predat blagovremeno i ne računa se blagovremenost amandmana kada on uđe u tzv. e-parlament, nego kada se preda na Pisarnicu. Budući da ste vi doktor pravnih nauka, trebali biste da znate, na primer, iz upravnog postupka…
Poslaniče, ne ulazimo u replike molim vas.
U redu, evo obraćam se vama gospođo Gojković, vi ste uvažena pravnica i imate mnogo advokatskog iskustva. Kažite, da li sam u pravu kada preporučenu pošiljku predate pošti, dan predaje pošti računa se kao dan predaje organu kome ste uputili neki podnesak, da li je tako? Tako je urađeno i sa ovim amandmanom. Dakle, amandman je podnet blagovremeno na Pisarnicu 19. decembra i mi ćemo se o tom amandmanu izjašnjavati i na sednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i naravno ovde na plenarnoj sednici kada dođe vreme za glasanje.
Hvala. Da li želi te da glasamo?
Ne.
Dragan Šutanovac, po Poslovniku? (Dragan Šutanovac, s mesta: Odustajem, ne mogu više.) Odustajete. Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman na član 1. predviđa dodatne prihode u budžetu za 2015. godinu i to po poziciji neporeskih prihoda, dakle 2 milijarde dobiti Narodne banke za koju smatram da nismo dobili objašnjenje i obrazloženje zašto je od 2013. godine prestalo da se uplaćuje u budžet Republike Srbije. Podsetiću, 2010. godine, 5,9 milijardi je bio profit Narodne banke, od toga je uplaćeno 4,2 milijarde u budžet Republike Srbije. Godine 2011. taj profit je bio skoro 4 milijarde, tačnije 3,98 milijardi. Predvideo sam ova sredstva na poziciji Ministarstva privrede, podrška malim i srednjim preduzećima. Gospođa Tabaković je boravila ovde u Narodnoj skupštini na raspravi prilikom seta zakona o Narodnoj banci i rekla je da nije odgovornost monetarne politike zato što nema profita, odnosno zato što Narodna banka ima gubitak od 44 milijarde i posredno optužila fiskalnu politiku za taj gubitak. Sada pitam vas, gospodine Vujoviću, da li je fiskalna politika odgovorna za taj gubitak ili je Narodna banka loše plasirala sredstva? Zašto nemamo uplatu profita Narodne banke u ovoj i nećemo imati u narednoj godini i koji su to faktori stabilnosti, odnosno nestabilnosti na evropskom tržištu uticali, oni koji nisu bili 2010, 2011, 2012. godine, a bili su 2013. i 2014. godine? Javnost bi to želela da zna, mi bi želeli da znamo kao narodni poslanici i da li je loša fiskalna politika i loša politika bivše Vlade Aleksandra Vučića, bivšeg režima i sadašnjeg, uticala na to? Hvala.
Reč ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto se spominje Narodna banka u ovom izlaganju kolege, mislim da je Narodna banka i guverner, da su detaljno obrazložili zašto je Narodna banka iskazala gubitak i da to nema nikakve veze sa fiskalnom politikom koju je vodila Vlada ni sa poslovnom politikom koju vodi banka, Narodna banka ili kako god hoćete, centralna banka. Nije Srbija kriva ni guverner što je došlo do poremećaja na svetskom tržištu i hartije od vrednosti i cene zlata, koje takođe ne želimo da prodajemo, kao što je to uradila Hrvatska, pa sada imaju manjak zlatnih rezervi. Postojala je još jedna procedura da smo mi što se Narodne banke tiče, imali pad kursa dinara u 2013. godini koji se naravno odrazio na devizne rezerve iskazane u dinarskom delu. Sada je obrnut proces, ne vidim šta je tu čudno. Narodna banka kao centralna banka ima svoj prioritetni, primarni zadatak, a to je inflacija na teritoriji Republike Srbije. Zadati cilj ne samo da je ostvaren, nego je prebačen. Znači, inflacija je manja u 2014. godini nego što je to planirano i to je mnogo važnije nego što podnosilac amandmana ovde hoće da kaže, da se Narodna banka vodi na onaj način koji nije dobar za nju. I te kako je dobar, jer se inflacijom štiti cela privreda i građani. Ko to ne može da shvati, ja ne mogu da mu pomognem.
Reč ima dr Dušan Vujović. Izvolite.
Posle diskusije kolege Arsića, vrlo malo mogu da dodam. Želim samo da napomenem da je Narodna banka nezavisna u svom delovanju i ovde mislim da govorite isključivo o tome da li mi realno u budžetu planiramo eventualne prihode od rezultata poslovanja Narodne banke. Mi smo stavili ono što mislimo i ako bude pozitivno, rado ćemo to evidentirati u budžetu i podeliti te vesti sa vama u nekom budućem rebalansu ili izvršenju budžeta u narednoj godini. Što se tiče veze između monetarne i fiskalne politike, ona je složena. Nama bi bilo lakše da sprovodimo fiskalnu politiku da je monetarna politika relaksiranija, isto tako ako fiskalna bude uspešnija, kao što je napisano u sporazumu na profesionalnom nivou, znači Staf sporazum između Fonda i države Srbije. Ako se ostvare uspesi u fiskalnoj politici, otvara se prostor za relaksiraniju monetarnu politiku. Znači, ta veza postoji i prepoznata je u zvaničnim dokumentima. Ja ne znam na koje veze vi mislite. Bilo bi možda dobro da se napravi otvorena rasprava u parlamentu gde bi gospođa Tabaković ravnopravno sudelovala u svemu tome, možemo o svemu tome da razgovaramo, ali mislim da je danas tema budžet i stavka koja u budžetu predviđa efekat poslovanja Narodne banke na prihode budžeta Republike Srbije. Mi smo stavili konzervativnu cifru, nula, i to je stavljeno i u rebalansu. Ako Narodna banka ostvari bolji rezultat, rado ćemo to prepoznati i sa vama podeliti. Hvala.
Zahvaljujem. Red ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine ministre, na odgovoru. Naravno da treba da se otvori rasprava, pošto imamo potpuno dijametralno suprotna obrazloženja nego što je imala gospođa Tabaković. Što se tiče kolege iz vladajuće većine, ja samo da kažem da uvek je neko drugi kriv, čini mi se, za sve ono što je loše - ili je kriv neki tamo režim bivši ili je kriva finansijska situacija u EU ili u Argentini ili u Zimbabveu. Nikad nema toga da je kriva većina, vlast koju vrši, pre svega, SNS. Kada se preuzima odgovornost i za fiskalnu i za monetarnu politiku? Koje su komponente razvoja? Šta nudite da zaposlite ljude – „Er Srbija“, fabrika čipova. To ne funkcioniše tri godine. To je potpuno jasno. Dajte neki odgovor, dajte neko rešenje, da pričamo o ozbiljnim stvarima, a da se pozivamo večito da je neki drugi kriv, mislim da neće od toga imati ni građani, ni niko ovde u sali. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
E pa jeste problem u prihvatanju odgovornosti, jer godine koje su spominjane kao plodne godine Narodne banke i njihovog guvernera su bile da je prodato u 2010. godini milijardu i po evra, a da je evro skočio 10 dinara. U 2012. godini prodato je milijardu i po evra. Evro je opet skočio 10 dinara. Četiri i po milijarde evra od 2008. godine do 2012. godine je prodato deviznih rezervi i to je za njih uspeh? Prodajete devizne rezerve da biste iskazali dobit? To je sramota. Koliko ste odbranili kurs? Sa 80 na 119,80 dinara, 50% je skočio. Prihvatite konačno tu jednu odgovornost. Makar jednom kažite vaše prave rezultate, a ne da uvijate u neku formu. Ne možete da prihvatite da je neko bolji od vas. Žao mi je, narod ne misli tako.
Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Zaista ne nameravam da branim nikog ranije, niti to želim, ali hoću da kažem 700 miliona za nova zapošljavanja u Narodnoj banci su od 2013. godine. Dakle, to nije nešto što je bilo ranije, to je novo i to je, između ostalog, razlog za, doduše, mali procenat od toga, ali sve to kad se pogleda na nivo centralne države dolazimo do razloga zašto država emituje obveznice i emituje po kamatnoj stopi daleko većoj nego što uspeva da obezbedi tu kamatu za plasmane. Potpuno jasno. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
To o čemu moj kolega priča izgleda da je na ovom svetu samo njemu jasno i nikome više.
Hvala. Na član 1. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gordana Čomić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. U članu 1. menja se stav 1. koji u originalnom predlogu teksta budžeta glasi: „Ovim zakonom uređuju se prihodi i primanja, rashodi i izdaci budžeta Republike Srbije za 2015. godinu, njegovo izvršavanje, obim zaduživanja za potrebe finansiranja deficita i konkretnih projekata i davanje garancija, upravljanje javnim dugom, korišćenje donacija, projektnih zajmova, korišćenje prihoda od prodaje dobara i usluga, budžetskih korisnika i prava i obaveze korisnika budžetskih sredstava“. Predlog mog amandmana je da stav 1. glasi: „Ovim zakonom se uređuju prihodi i primanja, rashodi i izdaci budžeta Republike Srbije za 2015. godinu, izvršavanje budžeta, obim zaduživanja za finansiranja deficita budžeta, finansiranje konkretnih projekata, davanje garancija, upravljanje javnim dugom, korišćenje donacija, projektnih zajmova, korišćenje prihoda od prodaje dobara i usluga budžetskih korisnika i uređuju se prava i obaveze korisnika budžetskih sredstava“. Obrazloženje zašto Vlada odbija ovaj amandman je što je u predlogu celishodnije rešenje. Ako pročitate još jedanputa ili ako smo uspeli da se slušamo, onda vidite da je moja namera bila da se uredi tekst, bez ikakvih izmena u odnosu na to šta je to čime se definiše tema koja se uređuje ovim zakonom i ne postoji apsolutno ništa celishodnije u predloženom tekstu, ali dobro. Ja razumem potrebu da se po svaku cenu odbije amandman, čak i kada se samo stavi zarez tamo gde treba i složi rečenica da ima smisla. Ne zameram ja odbijanje amandmana, ali želim da, uz sadržaj ovog prvog stava, kažem svoje opaske koje se odnose na sve ono što proističe iz prvog stava, na prihode i na primanja, na rashode i izdatke budžeta Republike Srbije za 2015. godinu i da izrazim svoje žaljenje što je politička odluka da se o pravim promenama razgovara i odlučuje kasnije. Na moguće iznenađenje ministra, u meni bi imali direktnu podršku u debati, u dijalogu, da sam i jednom rečju čula konkretno kada će se i u kom vremenskom roku razgovarati kako o restrukturiranju javnih preduzeća, odnosno o primeni Zakona o javnim preduzećima, na koji način ćemo odlučivati o višku zaposlenih, jer je to strašno važna tema. Oni nisu broj, oni su ljudi koji imaju znanja takva da nam nedostaje ljudi sa nekim znanjima i to su važne stvari za debatu o budžetu za 2015. godinu. To je težak posao i tiče se kako rashoda izdataka budžeta, tako i korišćenja prihoda od prodaje dobara i usluga budžetskih korisnika. Ja znam da ne može sve odjedanput, mada bih stavila to u dilemu, s obzirom na podršku koju ministar ima za stvari koje moraju da se urade. Najlakše je smanjiti plate i penzije i uvrstiti u budžet 2015. godine, smanjene rashode za plate i penzije. Nema ništa lakše. Ono što je teško i teško je zajedno, nema veze da li ste vladajuća većina ili ste opozicija, promeniti način na koji su u našem sistemu javna preduzeća, jer ćete tamo imati organizovan odbor i to snažan organizovan otpor. Umesto da tražite saveznika za evropski profil trogodišnje strategije, vi tražite da ja bez reči pristanem da je obrazloženje za odbijanje amandmana da je vaše rešenje celishodnije. Nije i to je u redu, to je politička komunikacija oko amandmana koja se podrazumeva, ali ja hoću da iskoristim ovaj stav da vas zamolim, ne tražim ni da mi odgovorite, ni da prihvatite amandman, bilo bi pismenije, ali sve je u redu, nego da vas zamolim da nađete vremena, zajedno sa ministrom privrede, da u toku 2015. godine u Skupštini razgovaramo o svim preprekama da se zaista uradi reforma javnih preduzeća, da se primeni Zakon o javnim preduzećima i da se razgovara o kriterijumima kako ćete smanjiti ukupan broj zaposlenih. To je ono što će u 2016. godini napraviti zaista promenu u budžetu. Nećemo imati efekte od smanjenja plata i penzija, ali imamo to kao odluku zato što je to lako i zato što je to nešto oko čega nemate snažan, organizovan otpor, kao što je to slučaj sa dva velika posla koja vas čekaju pa vas čekaju do kraja mandata. Bilo bi mi drago da se bar na kraju mandata razume da mi, narodni poslanici, želimo da se na dobrim planovima, na dokazivim predlozima napravi zajednički dogovor. Na vama je da odlučite hoće li toga biti ili ne.
Reč ima dr Dušan Vujović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Samo jedna rečenica na amandman. Amandman je bio – izvršavanje budžeta, u originalnom tekstu stoji: „njegovo izvršenje“. Pravo da vam kažem, ja ne bih ulazio u to. Suština je ista. Možda je jezički verovatno preciznije ovo što ste vi predložili, ali, prihvatimo da ljudi ne vole da se podnose i prihvate amandmani koji ne menjaju ništa suštinski. Ali, to nije predmet mog javljanja. Hteo sam da vam se zahvalim na izvanredno dobrom predlogu koji zadire u suštinu našeg predloga, budžet je samo deo tog predloga, i da iskoristim elemente u budžetu koji upravo to obećavaju. Ako pogledate stranu 7. budžeta, to je član 3b, u prvom delu se nalazi čitav niz strukturnih zajmova Svetske banke koji ovde nisu zbog para, sve zajedno 625 miliona dolara, ali ono što je suština a to je da tu postoji zajam koji je direktno usmeren: jedan - na podršku reformi i sistema plata u javnom sektoru; drugi – zajam za razvoj i restrukturiranje preduzeća DPL, znači, strukturni zajam, to je upravo ovo što će se odnositi na postojeća javna preduzeća i za ova koja su Agenciji za privatizaciju i van toga i treći zajam - program razvoja javnih finansija. Znači, imamo tri instrumenta koji nam nisu tu toliko zbog para, mada su to najpovoljnije pare da se finansira deficit i da ne moramo da zavisimo od skupih kredita na finansijskom tržištu, nego da se strukturnim matricama razvoja podrže reforme koje su nam neophodne da sami sebi postavimo ambiciozne zadatke, da ih razradimo i da idemo u njihovu realizaciju. Prema tome, biće mi zadovoljstvo da, kad ti zakoni budu dolazili na ratifikaciju, da razgovaramo o toj razvojnoj dimenziji i načinu na koji mi želimo da oročimo i preciziramo te mere, baš zato što su one jako teške, što zahtevaju promene zakona, zahtevaju promenu korporativne strukture, efikasnosti, performansi u javnim preduzećima. Znači, vrlo ozbiljno o tome razmišljamo i to smo stavili u kredite i već ih dogovaramo. Prema tome, hvala vam na tom pitanju i kažem da ćemo to raditi u tom kontekstu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Samo par reči, vrlo kratko, po samom amandmanu konkretno. Ako sam dobro razumeo, motiv je pre svega u jezičkim razlozima. Predlaže se rešenje koje bi trebalo da je stilski bolje, gramatički kvalitetnije od onoga što je predloženo za tekst ovog stava. Ako sam u pravu, upravo bih iz tih razloga predložio da ne usvojimo amandman, odnosno da zadržimo originalno rešenje, jer nedostaje tačka posle numeričke oznake godine u originalnom tekstu amandmana. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Takođe, predlažem da se amandman odbije. Ne radi se samo o utvrđivanju gramatičkih, pravopisnih ili nekih drugih navodnih preciznosti. Ovde se radi o nekim stvarima koje su pomalo i demagogija i to smo mogli da čujemo u obrazlaganju. Neko nam je ovde rekao – najlakše je da smanjite plate i penzije, pa to tako stavite u budžet. Kada je to tako lako, što to niste uradili? Postavljam pitanje, kada je to tako lako da se izvede da smanjite nekome plate i penzije, što to niste uradili, nego ste dizali kredite da ljudima podignete plate i penzije i doveli ste zemlju do ekonomskog kolapsa? Nemojmo se time služiti. Mi ovde preuzimamo potpunu odgovornost za ovo što ovde donosimo. Opet ću ponoviti. Ako vi mislite da smo svi mi ovde ludi i blesavi i da nam je jako lepo što smanjujemo ljudima plate i penzije, pa nije nam lepo, ali nismo mi do toga doveli, do toga ste doveli vi. Vi bi možda trebalo da se zbog toga stidite, a mi, nažalost, moramo to da uradimo jer će zemlja ekonomski da krahira. Nemojmo ovde da prosipamo demagogiju. Mi ljudima kažemo iskreno šta mora da se uradi. Ljudi ako nisu zadovoljni time, neka slobodno, kao što neko najavljuje, izvedite revoluciju, radite šta god hoćete, samo vas molim da ponudite ljudima alternativu odakle ćete to uzeti sa drugog mesta da im nadomestite platu ili penziju. Ništa više, samo to kažite građanima. Čini mi se da nemate odgovor zato što jedino što ste znali, to je da podižete nenormalne kredite po nenormalnim kamatama i da zadužujete državu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Koristim priliku da podnesem usmeni amandman. Pošto je ministar učesnik sednice, a svi učesnici sednice su ravnopravni, a narodni poslanik je s pravom primetio da nema tačke posle broja 2015, ja ulažem usmeni amandman u obliku tačke posle broja 2015, tek toliko da se razumemo da smo jednaki ovde u pravima i obavezama kao učesnici sednica i da smatram da je u redu da se, s obzirom na ovu primedbu, više ne radi lektorisanje teksta, niti usklađivanje sa Zakonom o budžetu kada se jednom glasa i usvoji, kako je to uobičajeno sa predstavnicima Vlade. Nije šala, ali je neodoljivo. Ne zahtevam odgovor, pošto će to i ovako biti predmet u Danu za glasanje, kada se može izvršiti zastoj da bi se uvrstila ispravka amandmana, potrebna, da bi budžet bio usvojen u odgovarajućem zbiru. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Gospodine ministre, moram da izrazim čuđenje što niste prihvatili moj amandman. Moj amandman predviđa da se PDV u narednoj godini naplati u iznosu od 440 milijardi dinara. Vlada je odbila ovaj amandman sa obrazloženjem da je broj koji se planira predlogom budžeta u skladu sa politikom, stanjem u privredi i slično. Međutim, danas smo čuli od ministra da će prihod od PDV-a biti ove godine najmanje 410 milijardi, umesto 398 planiranih. Znači da je ovaj moj predlog od 440 nekih 7% veći. Ja sam, čini mi se, veći optimista od ministra, jer ja mislim da je to realno. Zašto, između ostalog, mislim da je ovo realno, gospodine ministre? Ovaj iznos od 440 milijardi dinara je usvojila ista ova skupštinska većina pre godinu dana u budžetu za 2014. godinu. Imali smo u 2014. godini poplave koje su nas onemogućile da ostvarimo toliki prihod. Ja se nadam da vi niste sledeće godine predvideli poplave i da je moguće ostvariti ono što je Vlada predložila pre godinu dana, manje-više ista, skupštinska većina manje-više ista usvojila na predlog ministra koji je isto tako bio genijalan kao vi, kako danas kažu. Usvojili ste 440 milijardi, kolege poslanici, pre godinu dana, planiran je prihod od PDV-a. U 2014. godini smo ostvarili 410. Znači, ja predlažem 7% više od onoga što je ostvareno u 2014. godini. Imaćemo inflaciju od 2,7%, kako je planirano. Imaćemo i neke kursne razlike. Nećemo imati poplave. Sve je to bolji život građana koji ćemo imati, valjda, tako nam je rekao premijer, već krajem 2015. godine. Sve to može da uđe u ovu optimističnu prognozu da će biti PDV naplaćen u iznosu od 440 milijardi. Ne razumem zašto niste prihvatili ovaj predlog? Hvala.
Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Za razliku od mnogih drugih, ja delim vaš optimizam i voleo bih da možemo da stavimo takvu cifru. To bi bilo svima olakšanje. Međutim, procedura kojom se ustanovljavaju elementi budžeta i prihodi i rashodi ima neka svoja pravila. Ovde je pravilo i ovde, moram da vam kažem, ne radimo to sami. To radimo zajedno sa jednim ozbiljnim makrotimom, na osnovu, čini mi se, realno pravljenih modela i u sadejstvu sa Fondom. Logika je sledeća – pošto ključni elementi na kojima se PDV alimentira, a to je uvoz i to je neto domaći PDV, koji je bruto PDV minus povraćaj, zbog očekivanog pada realnog društvenog proizvoda od 0,5%, kao što je napisano, očekivane niske stope inflacije i očekivanih kretanja, odnosno pada realne potrošnje, koja je glavni izvoz neto PDV-a, mi smo išli sa konzervativnom cifrom koju već ostvarujemo ove godine. Drugim rečima, ako budemo uspešni, kao što mislim da ćemo biti uspešni i ako ovo ostvarimo, vrlo lako ćemo to uključiti i poboljšati rezultat. Mi ne želimo sebe, jer ćemo da pratimo i mi i MMF i cela međunarodna zajednica kako ostvarujemo budžet. Moram da vam kažem, to je ta asimetrična situacija. Za nas je mnogo bolje da ostvarujemo jednak ili bolji rezultat od onoga koji planiramo, a on će se pratiti mesečno i kvartalno, nego da optimistički stavimo stvari kod projekcije društvenog proizvoda i kod projekcije pojedinih elemenata prihoda, da kaskamo za tim i da imamo stigmu da ne ostvarujemo ono što smo planirali. Za razliku od nekih drugih stvari, čim ostvarujemo rezultat, ovo se smatra mekanom merom, čim ostvarujemo rezultat, možemo da uključimo i da onda kroz rebalans tražimo od vas mandat kako da taj višak podelimo, bilo da vraćamo dugove, bilo da pokrenemo one delove koje sada nismo uspeli.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Bilo bi mi drago da je predlagač ovog amandmana, baš po pitanju PDV, bio optimista dok su bili na vlasti, ali je tada naplata PDV i poreskih prihoda bila kriminalna, katastrofalna i, između ostalog, zato je država danas u jako teškom stanju. Ovde su dijagrami. Posebno u oktobru i novembru ove godine imamo fantastičan porast naplate PDV. Konačno je poreska uprava krenula da radi svoj posao. Naravno da uvek morate da uzmete nešto sa rezervom zato što je u ovoj državi bilo veoma pohvalno da ne platite porez ili, što bi narod rekao, da zavrnete državu, posebno ako ste bili povezani sa vlasti, ali tome je došao kraj. Međutim, pošto smo imali takvu ustaljenu praksu, morate da izrazite ovakvu jednu rezervu. Meni je drago ako ste vi optimista. To znači da verujete u ovu Vladu da će krenuti sa još boljom naplatom poreskih prihoda, ali ako gledamo rezultate iz oktobra i novembra ove godine, verujem da nas očekuje ovo što ste vi ovde projektovali, ali ipak da ostavimo to sa rezervom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Znači, meni je drago što smo svi mogli da čujemo šta očekujemo u sledećoj godini: pad potrošnje, pad BDP i malu inflaciju. Dobro je da građani to znaju. Znači, nema tog boljeg života. Verujem da je on moguć kada bi se bolje radilo, kada bi radila poreska uprava kako je radila ranije, kada su bili mnogo veći prihodi od PDV, kao u 2013. godini. Vaš premijer govori o tome, ako mislite i želite uspeh, morate u njega da verujete. Ne znam kako ova Vlada želi da ostvari uspeh i bolji život ako ne veruju u to. Da li je ovo alibi da za nekoliko meseci dođete da radite rebalans i da kažete – imamo veće prihode zato što ste ih sada svesno planirali na nižem nivou? Znači, vi ste ih planirali na nižem nivou, nego što sada znate da će biti naplaćeno u 2014. godini. Rekli ste 410 milijardi je naplaćeno do danas, a vi projektujete 399 milijardi. Vi svesno stavljate manje prihode da bi nam za nekoliko meseci došli ovde slavodobitno i rekli – imamo veće prihode. Mislim da je to neodgovorno i ako se bude takva rasprava vodila, a siguran sam da će biti, jer je zato umanjena ova cifra, imaćemo ovaj stenogram i ono što ste rekli u ovoj raspravi danas. Ponavljam, budžet mora da bude realan i dobro planiran. Ako vi namerno nešto isplanirate loše, nemojte da nam dođete za nekoliko meseci i da kažete – bolje je. Planirate da bude lošija naplata nego što je u 2014. godini. Mislim da je to neodgovorno.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu samo da čestitam ministru i Vladi Republike Srbije na tome što su oprezni, oprezno planiraju budžet Republike Srbije u onim okvirima za koje procenjuju da su realni. Ovi koji napadaju ovaj budžet zaboravljaju da su prethodni budžeti, kada su realni poreski prihodi bili u pitanju, bili predimenzionirani i lagali su i građane i drugu javnost kako je Srbija poreski sposobna zemlja, a onda su nam pred novu godinu davali rebalanse, ne gde su smanjivali deficit, nego koji su uvećavali. Sada to hoće da i mi radimo. Po tome se i razlikujemo, gospodo iz bivšeg režima. Mi smo oprezni. Ovaj budžet je najgori scenario koji može da nas zadesi dok je ova Vlada, ali taj najgori je 25 puta bolji, najmanje, od vašeg najboljeg scenarija koji smo doživeli. Nemojte nas više da učite. Naučili smo na vašim greškama dovoljno i nemojte da nas terate da vaše greške ponavljamo. U tome je razlika između vas i nas.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Naravno da je budžet realna i planska kategorija. Kada govorimo o budžetu, onda moramo da znamo da ukupni prihodi u ovom budžetu rastu za 3%, da poreski prihodi rastu za 3,35% i tačno je da će BDP biti u minusu od 0,5%, stopa inflacije 2,7%, na početku godine 2%, na kraju godine 4%, biće 2,7% prosečno. Imaćete pad nezaposlenosti. Imaćete tri ključna makroekonomska parametra, ako pođemo od pretpostavke da će rast biti veći od 0,5%, odnosno manji od minus 0,5%, što je realno, stabilna. U takvim uslovima sasvim je normalna konzervativna metoda planiranja budžeta. Danas ceo dan slušamo o rebalansu rebalansa rebalansa budžeta. Dame i gospodo, uzmite malo teoriju i pogledajte da ne postoji rebalans budžeta. Kada se jedanput budžet usvoji i kada se raspravi o budžetu, raspravlja se o budžetu. Nema rebalansa rebalansa. Ovo što ćemo usvojiti jeste budžet, nije rebalans budžeta. Kada govorite o prihodima, onda svakako treba da znate da država Srbija ovaj prihod uzima od svojih građana i to jesu poreski prihodi koji potiču za javni sektor i da bi bilo strašno pametno, gospodine ministre, kao što smo uradili sa rashodima za zaposlene, definišemo koliki je iznos budžeta Republike Srbije u odnosu na BDP. To bi bila jasna karakteristika koliko budžet, javni rashodi na nivou Republike mogu da koštaju sve građane u državi Srbiji. Konzervativni mehanizam planiranja rashoda i planiranja prihoda svakako govori o jednom potpuno drugačijem načinu razmišljanja i funkcionisanja oblasti javnih prihoda u državi Srbiji. Ako to podržava MMF, ako to podržava Fiskalni savet i Svetska banka, onda je potpuno nebitno da neko iz političkih razloga smatra da može nešto drugačije.
Reč ima ministar Dušan Vujović.
Želim da napravim jednu dopunu. Znači, mera realnosti projektovanja prihodne strane budžeta meri se pre svega učešćem prihoda u društvenom proizvodu i poreskim teretom koji taj budžet postavlja. Obavezali smo se da nećemo povećavati stope poreza, da nećemo povećavati stope akciza, da ćemo samo pokušati boljom naplatom, pre svega borbom protiv sive ekonomije i širenjem polja ekonomskih aktivnosti koje su predmet oporezivanja, da povećamo rezultate. Ako budemo u okviru tih parametara ostvarivali bolje rezultate, kao što rekoh, ta sredstva su na raspolaganju da ih koristimo. Ako bismo pošli logikom preoptimističkog planiranja prihoda, onda bismo sebi postavili vrlo preambiciozne ciljeve sa stanovišta deficita. Logika nije uvek logika koju ima parlament ili političari ili očekivanja koja imaju ljudi. Ovde je logika da se ne obavežete na više od onoga što možete da uradite, zato što će se deficit pratiti. Ako pogledate vaš predlog ovde gospodine Đurišiću, on glasi – prihodi će biti 969, pri istim rashodima deficit će pasti na 113, što se onda prevodi u to da će vam neko očekivati mesečnu dinamiku od devet miliona ili koliko, a to vrlo, vrlo visok teret za nas. Prema tome, pri čemu, ako se ovo što vi govorite ostvari onda nema nikakvih problema da mi dođemo u parlament i kažemo – razlika je, da tražimo rebalans, zato što su vam gori deficit, a mnogo je lagodnije da dolazimo posle prvog kvartala i kažemo – ispunili smo uslove sa fondom u maju mesecu, prošli smo taj test, imamo višak prihoda, kako da ga upotrebimo na najbolji način da rešavamo strukturne probleme da tu pozitivnu petlju napravimo u budžetu. Znači, vrlo je različito da sebi to stavimo unapred. Ja mislim da je nerealno da mi možemo da ostvarimo 113 milijardi…
Vreme. Zahvaljujem.
… Samo zbog toga idemo na konzervativnu procenu, a ...
Zahvaljujem ministre, vreme. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Reč ima narodni poslanik Goran Bogdanović.
Poštovani narodni poslanici, poštovani ministri, ja se nadam da ovaj moj amandman neće izazvati replike, salvu replika kao što je izazvao gospodina Đurišića, jer prosto ne znam kakva je bila reakcija vladajuće većine ako bih, ne daj Bože, predložili, ne punjenje budžeta, nego na koji način bi se taj budžet trošio i bili veći rashodi. Znači, pre svega cilj podnošenja ovog mog amandmana je predlog za što boljom naplatom akciza na duvanske prerađevine i bolju naplatu kod ostalih akciza. Kada sam predlagao ovaj amandman, kada sam pisao, upoređivao sam budžet iz 2014. godine i ovaj budžet. Do duše taj budžet je pisao prethodni ministar finansija i video sam da je tada bio predlog mnogo veći za punjenje budžeta i naplate akciza. Tako da, bukvalno sam istovetne brojeve stavio iz tog budžeta i došli smo do stava da 21,3 milijarde dinara bi imali veće prihode na osnovu punjenja, tj. naplate tih akciza. Naravno motiv za ovakav amandman bio je isto i priče i izjave i premijera i vas gospodine ministre unazad nekoliko nedelja, pa ako hoćete i meseci, da je poreska uprava poboljšala naplatu akciza, da je uložila značajne napore na presecanju šverca duvanom. Međutim, kada sada pogledamo razlog zbog čega nije prihvaćen ovaj amandman, moram da budem iskren da pomalo i sumnjam u sve te izjave, jer ako je sve to tako, a kažem vam, ja sam poverovao u to, ne vidim razlog zbog čega je odbijen ovaj amandman. Takođe, svi smo mi svedoci da puno akcizne robe danas imate, nažalost prodaje se, ne samo na ulici, nego i u maloprodajnim objektima. Pogledajte samo koliko je šverca cigaretama, koliko se švercuje sa alkoholnim pićima i drugom akciznom robom. Mislim da Ministarstvo finansija i sve inspekcijske službe treba da daju još više, maksimalni napor da spreče ovakav vid šverca i da na ovaj način što više doprinesu punjenju budžeta. Znači, pre svega, ponavljam, namera moja i mojih kolega koji će posle mene govoriti je na koji način da povećamo prihod u budžetu i kako da smanjimo budžetski deficit, a samim tim i fiskalni deficit. Hvala.
Reč ima Vladimir Đukanović. Izvolite.
Ja hoću da verujem, a i verujem da je uvažen podnosilac amandmana ovo stvarno u dobroj nameri podneo i vidi se da čak i korektno razmišlja. S tim što, ipak moram da se složim sa obrazloženjem Vlade i hvala vam što ste nam pružili priliku da, eto, možemo i da se pohvalimo nekim rezultatima. To je ono što inače u medijima ne možemo da vidimo iz ne znam kog razloga. Očigledno ovde kada se vrše izuzetno dobre aktivnosti poreske uprave posebno oko zaplene rezanog duvana, odnosno kada se sprečava šverc duvana to izgleda nije tema. Tema je da se priča o nekim zaista morbidnim stvarima, a evo danas je recimo bila jedna zaplena, imali smo prilike da to čujemo, od 500 tona u Ljuboviji vezano za duvan. Takođe, nedavno je u Kovinu četiri i po tone zaplenjeno. Tako da se zaista radi izvanredno i samim tim naravno da su prihodi mnogo veći, a verujem da sa ovakvom projekcijom koje je ministarstvo dalo, odnosno sama Vlada da će se tu zaista ići mnogo bolje. Ali molim zaista, medije apelujem to su neke lepe vesti za ovu državu da konačno počinjemo da uspostavljamo neki sistem da nekada nešto pozitivno i o tome napišu, da ne moraju samo da pišu o tome da je Skupština stočna pijaca, kao što smo danas imali u jednim dnevnim novinama, nego prosto možemo da nekada napišemo i nešto lepo da država radi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem gospođo predsednice, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, kolege iz moje poslaničke grupe i ja, ocenjujući da je ponuđeni predlog budžeta nezadovoljavajući, dali smo nekoliko varijanti kako da se izmeni član 1. koji reguliše od čega se budžet sastoji. U svom amandmanu ja sam predložila da se izvrši povećanje ukupnih prihoda budžeta kroz povećanje naplate poreza od najvećih poreskih dužnika, aktivnih privrednih subjekata pri čemu je uračunata naplata od svega 50% ukupnih njihovih dugovanja i to za prvih 93 poreskih dužnika od ukupno 435 koliko ih je na tom spisku, što iznosi 45 milijardi dinara prema podacima poreske uprave, a spisak je sačinjen 30. septembra 2014. godine, ove godine. Koliko imam saznanja, skoro polovina ovih poreskih dužnika od prvih 93 su sada u postupku restrukturiranja ali zato ima još 300 i nešto njih koji su na tom spisku i koji duguju. Pored toga, predlaže se i povećanje naplate poreza na dohodak građana i poreza na dodatu vrednost u iznosu od 64,7 milijardi dinara uz istovremeno smanjenje prihoda po osnovu smanjenja zarada u javnom sektoru na iznos od 12 milijardi dinara, što je na nivou efekta ušteda od solidarnog poreza. Ujedno se predlaže i povećanje iznosa zarada i doprinosa na nivo pre smanjenja kao i povećanje transfera sredstava zaposlenima u APV pri čemu se na ovaj način umanjuje budžetski deficit. Znači, predloženo je nekoliko mera. Povećanje naplate poreza na dohodak građana i PDV i povećanje zarada na nivo sa solidarnim porezom koji je bio pre ovog zadnjeg smanjenja. Osnov za to je da se izvrši naplata od poreskih dužnika koji su najveći dužnici i zbog kojih je i veliki deficit. Međutim, očigledno da je naveći problem da se ovo realizuje neefikasna poreska uprava. Ova vladajuća koalicija upravlja Srbijom već dve i po godine u ovoj ili onoj kombinaciji ali za sve te dve i po godine slušamo samo konstatacije kako su zatekli poresku upravu u katastrofalnom stanju, a ništa nisu preduzeli od toga da se izvrši reforma poreske uprave i da se naplate porezi i pogotovo dužnika koji najviše duguju. Jedino što je donet Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji koji opet ne može da se primeni do kraja jer nisu stvoreni uslovi. Da li ne postoji politička volja ili hrabrost da se izvrši naplata poreza koja bi u velikoj meri doprinela punjenju budžeta? Ja to ne mogu da procenim ali neka o tome razmisle oni koji treba da brinu o tome. Zahvaljujem na pažnji.
Reč ima Goran Mladenović. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, uvaženi ministri Vlade Republike Srbije, Zakon o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu, kojim utvrđujemo prihode i primanja izdatke i rashode u budžetu za narednu godinu, predstavlja hrabru i odvažnu koncepciju budžeta za sledeću godinu i potrebno je ovaj predlog budžeta podržati u celini bez potrebe za usvajanjem bilo kakvih amandmana, bilo na strani prihoda bilo na strani rashoda ove budžetske projekcije za 2015. godinu. Kada to kažem onda se ova moja primedba odnosi, između ostalog, i na amandman koji je predložen od strane gospođe Biljane Hasanović Korać, kojim se predlaže povećanje ukupnih prihoda budžeta od najvećih poreskih dužnika u iznosu od 45 milijardi dinara, kao i povećanje poreza na dohodak građana i poreza na dodatu vrednost u zemlji za iznos od 44,7 milijardi dinara, uz istovremeno smanjenje prihoda po osnovu smanjenja zarada u javnom sektoru na iznos od 12 milijardi dinara, čime se dalje predlaže vraćanje iznosa zarada i doprinosa na nivo pre smanjenja, kao i povećanja transfera sredstava zaposlenim u AP Vojvodine. Ovaj amandman ne treba prihvatiti iz više razloga. Kao prvo, na poslednjoj sednici Narodne skupštine dobili smo obećanje od ministra privrede, gospodina Vujovića, da će u toku 2015. godine biti predložen zakon o finansiranju AP Vojvodine, a mi narodni poslanici obavezujemo se da taj zakon usvojimo u kome će biti rešena sva sporna pitanja koja se tiču transfera novčanih sredstava AP Vojvodine. Tako da amandman koji se odnosi u delu transfera sredstava zaposlenim u AP Vojvodina je nepotreban i suvišan. Kao drugo, vraćanjem zarada na nivo pre smanjenja otvara pitanje povećanja budžetskog deficita, što je u suprotnosti sa politikom Vlade, što bi dovelo u pitanje reforme i što dovodi u pitanje svakako stabilizaciju javnih finansija koje se predlažu ovim konceptom budžeta. Ovo iz prostog razloga što povećanje prihoda na način na koji predlažete je verovatnoća realizacije nesigurna i neizvesna, a sa druge strane vraćanje zarada na prethodni nivo na rashodnoj strani bilansirano na strani prihoda je sigurna i izvesna. Ovaj amandman je opasan i otvara pitanje rasta budžetskog deficita i na taj način otvara pitanje teških mera koje smo do sada preuzeli, njihove efikasnosti, efektivnosti, kao i mera koje moraju biti preduzete u periodu koji je pred nama. Kao treće ne vidim ni jedan razlog, a da bi bilo koji stanovnik bilo koje teritorije bio izuzet od smanjenja zarada i doprinosa, bez obzira da li živi u Vojvodini, Šumadiji, istočnoj Srbiji. Ako su mere Vlade Republike Srbije prihvaćene na jugu Srbije, gde je najniži životni standard, ako se sa merama Vlade Republike Srbije i sniženjem zarada i doprinosa slažu stanovnici opština Trgovišta, Lebana, Bojnika, Bosilegrada, Surdulice, Vladičinog Hana, ako se slažu četrdesetak opština koje spadaju u red najnerazvijenih, zašto se sa ovim merama ne bi složili i stanovnici, žitelji AP Vojvodine? Iskoristio bih ovu priliku svakako, s obzirom da razgovaramo o amandmanu koji se odnosi na prihode i rashode i koji utiče svakako na budžetski deficit da lično predložim Ministarstvu privrede i ministru privrede jednu meru koja bi bila od opšteg zadovoljstva za sve u državi Srbiji. Naime, radi se o Zakonu o uslovnom otpisu kamate i mirovanju poreskog duga, koji je donet kao „leks specijalis“ 2012. godine, za pravna i fizička lica kojima je predviđeno da pravna lica plaćaju svoje tekuće obaveze u periodu od 1. novembra 2012. godine do 31. decembra 2013. godine, a fizička lica plaćaju svoje tekuće obaveze u periodu od 1. novembra 2012. godine do 31. decembra 2014. godine. Da nakon isteka tog perioda se pristupi otplati glavnice i to od 2013. za pravna lica, odnosno od 2014. godine istekom za fizička lica na 24. jednakih rata, nakon čega bi kamata bila otpisana za njihova dugovanja. Za ovu meru prijavilo se 2012. godine mnogo pravnih i fizičkih lica, i činilo se da će biti naplaćen veliki deo potraživanja koja su u tom momentu izgledala nenaplativim. Međutim, zbog dužine vremenskog perioda na koji se ta mera odnosila. Gotovo 90% fizičkih i pravnih lica je ispalo iz sistema. Dešavalo se da u toku jednog meseca ne plate jednu ratu po osnovu tekućih obaveza ili ne plati jednu ratu po osnovu glavnice i automatski ispada iz stanja mirovanja. Na ovaj način propuštena je prilika da se naplate nenaplativa potraživanja. Svoja potraživanja ti poreski obveznici više i ne plaćaju. Jednostavno, nisu u mogućnosti zato što kamata prevazilazi iznos glavnice, a u nekim slučajevima i glavnice i kamate u celini. Država je uskraćena za prihod, a ovo se odnosi na poreska davanja na lokalu, tako da i lokalne samouprave na ovaj način su dosta izgubile, a poreski obveznici su ostali opterećeni poreskim dugom i poreskim obavezama. Ako imamo u vidu tezu da je dobar porez samo naplativ porez, predložio bih donošenje novog zakona o ustavnom otpisu kamate i mirovanju poreskog duga, s tim što bi se on odnosio na kraći vremenski period. Šest meseci do godinu dana da se izmire tekuće obaveze i glavnica, a nakon toga da se jednokratno izvrši otpisivanje pripadajuće kamate. Ovo povećava prihode u budžetu lokalnih samouprava, prihode u budžetu RS, a na ovaj način relaksiramo naša fizička i pravna lica i kažem da je ovo jedna od mera koja bi išla na opšte zadovoljstvo svih u državi, države Srbije, lokalnih samouprava, fizičkih, pravnih lica, našeg stanovništva i naše privrede. Smatram da je ovo jedan od načina da povećamo realno prihode našeg budžeta, da smanjimo budžetski deficit, a nikako usvajanjem predloženog amandmana uz dužno poštovanje gospođe Biljane Hasanović Korać. Hvala vam.
Ministri, morate da se dogovorite. Samo jedan dva minuta ima pravo. U Poslovniku piše, moram da ponovim, jedan jednom dva minuta. Ko želi od ministara?
Ovako, želim pošto dobijam tri predloga koja su očigledno vrlo konstruktivna, da ponovim kako računamo ono što se prihvata kao konzervativna procena prihoda, a kako mi na to gledamo kao tzv. „apsajd“. Znači, šta znači ta „soft“ mera? Mekane mere i realnost. Porez na novostvorenu vrednost, akcize i sve slične poreze koji su vezani za ekonomsku aktivnost računamo u odnosu na one parametre koje mi uz kontrolu svih ostalih vrlo konzervativno projektujemo. Šta to znači? To znači da stavljamo cifre koje su možda čak i manje od vaših realnih očekivanja zato što sebi ne želimo da stavimo nerealne obaveze. Poređenje jedno, kao skok u vis, zašto biste stavili prvu visinu koju treba da savladate na 220 centimetara i to srušite i onda vam je propalo sve? A ako ostvarujete to postepeno, vi sebi uopšte ne ukidate mogućnost, ne kažem ja da 440 nije ni dobro ni nerealno, ali u situaciji u kojoj vam pada cena goriva, koje je jedan od značajnih izvora PDV, u situaciji u kojoj vam stagniraju određene cene, u kojoj projektujemo stagnaciju i pad potrošnje i rast izvoza, meni se vaš predlog sviđa i ja bih voleo da mogu da očekujem 40% veći neto domaći PDV. Mislim da to nije realno u situaciju u kojoj očekujemo rast izvoza pa će povraćaj biti veći, u kojoj nam padaju PDV na benzin i na ostale proizvode. Prema tome, ako se to dogodi, vrlo lako ćemo to prilagoditi i uključiti u proces. Drugo, jako važno. To je ona strana…
Vreme.
… gde veći prihodi prosto traže veće rashode. Neko će reći – zašto biste vi spustili deficit na 110 ili 112? To je 10 milijardi mesečno, to je nerealno. Hvala.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik akademik Ninoslav Stojadinović.
Poštovana predsednice, gospođo Gojković, uvaženi ministre Vujoviću sa kolegama, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, moj amandman je nastavak u seriji ovih amandmana u kojima pokušavamo da popravimo predlog budžeta. Odnosi se na st. 3. i 4. Automatski se i stav 2. mora promeniti. Znači, što se tiče prihoda, predlažemo povećanje poreza na dobit pravnih lica. Koleginica je govorila o tome. Znači, potenciram bolje ubiranje poreza. Ima puno poreskih dužnika i vi to dobro znate i samo 50%, prvih 93 bi nam donelo 45 milijardi dinara. Dalje, porez na dohodak građana i PDV takođe mogu da donesu blizu 45 milijardi dinara. Tačnije, 44,7, a ohrabreni smo podacima koje su izneli i premijer Vučić i ministar Vujović da poslednjih meseci ide izuzetno dobro povećanje, odnosno ubiranje poreza. Maločas je ministar Vujović izrazio bojazan zbog smanjenja zarada, da će to dovesti do smanjene potrošnje, pa i PDV neće u toj meri da se poveća. I to smo imali u vidu, pa smo smanjili za 25,7 milijardi prihod od smanjenja zarada u javnom sektoru. Tačnije, predlažemo da se to vrati na ono smanjenje, takozvani solidarni porez, jer je na neki način progresivno i pravičnije. Ilustracije radi, po sadašnjem smanjenju merama štednje svi mi sa najvećim primanjima, tu sam i ja, preko 100.000, primamo više nego kada je solidarni porez bio. Predsednik države, premijer, ministri, svi primamo više. Pravičnije je da bude progresivno i zato to predlažemo i u okviru…
Potrošili ste vreme poslaničke grupe.
Zahvaljujem.
Hvala vam. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Ako budem prekoračio, koristiću vreme šefa poslaničke grupe. Poštovana predsednice Skupštine, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, vrlo je jasan cilj koji imamo mi iz naše poslaničke grupe. Cilj je da iduće godine, od 1. januara, vratimo plate i penzije na nivo koji je bio pre njihovog smanjenja, da vratimo plate prosvetnim radnicima, lekarima, vojnicima, policajcima, profesorima na univerzitetu i ostalima kojima ste uzeli te plate, smanjili i da vratimo penzije. To je, verujte mi, veoma lako. Čak i vaša nesposobna Vlada to može da uradi, a duboko sam ubeđen da je nesposobna. Šta treba da uradite? Prema ovom amandmanu koji sam podneo, treba da povećate naplatu PDV-a za 5 do 6% i uštedećete nekih 40-50 milijardi. Kolege su podneli i druge amandmane kojim bi se uvećao prihod, a time bi rešili i neka druga pitanja. Evo, sada mi se javljaju vojni beskućnici koji godinama čekaju i vaša obećanja i predizborna da ćete rešiti njihovo pitanje, kao i brojna druga pitanja, samo uz mali napor, tako što biste konačno imenovali direktora Poreske uprave. Baš je bilo zanimljivo slušati premijera Vučića koji je govorio o jednoj vrlo čudnoj pojavi, da ljudi bolje rade kada su u v.d. stanju, pa je izvesnog gospodina koji je sada v.d direktor Poreske uprave pohvalio kako radi jer je verovatno u strahu da možda neće biti imenovan za direktora. To je nova stvarnost u teoriji i praksi upravljačkog menadžmenta, odnosno u nečemu što se zove vođenje sistema ili vođenje države. Možda će to neko patentirati, ali i taj v.d direktor, ako je tako efikasan, mogao bi da organizuje tu Poresku upravu, ako treba poveća broj poreskih inspektora, pošalje ih na teren i mesečno vrši analizu efekata, pa se ne bi dešavalo da svakog dana imamo sve više onih koji odlaze u sivu zonu. Zašto? Zato što su njihove kolege u sivoj zoni, ništa im se ne dešava, imaju veću zaradu i na šteti su ljudi koje sam spomenuo, prosvetara, ljudi u javnim službama, profesora, mladih ljudi koji odlaze preko granice. Deset hiljada mladih ljudi je otišlo skoro sa severa Bačke. Kako ćemo to nadoknaditi, da li imate odgovor na to? Otišli su zato što ne vide perspektivu, zato što ne vide mogućnost da će se u 2015/2016. godini živeti bolje, zato što vi to sami kažete u ovom budžetu. Vi sami kažete da ne možete. Evo, pitam gospodina Vujovića - da li je tačno, gospodine Vujoviću, ako me ne vara računica, da smo mi u 2013. godini imali veću naplatu fiskalnih prihoda nego što ih planirate u 2015. godini? Dakle, povećali ste poreze, povećali ste akcize i planirate manje ubiranje prihoda sa te strane nego 2013. godine.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Mogu sve da prihvatim, ali da vojni beskućnici zovu predlagača ovog amandmana, to mi je kao Hari Poter istinito. Zato što su trebali da mu se jave 2012, pa 2011, pa 2010. godine i u svim onim godinama kada su vodili ovu državu, a vojni beskućnici su i dalje ostali vojni beskućnici. Što se tiče te ideje da se poveća naplata PDV za 4 do 5% i da će rešiti to sve probleme, ja kažem da neće, ali ću vrlo rado u ova dva minuta pokazati gde su nestale plate prosvetnim radnicima, lekarima, gde su nestale penzije penzionerima. Imam jasnu analizu budžeta predloženog za 2015. godinu u odnosu na izvršenje za 2011, odnosno za 2012. godinu. Recimo, na osnovu Kancelarije za evropske integracije, troškovi putovanja za 2015. godinu su sedam miliona, a predlagač amandmana je potrošio u 2011. godini 10 miliona. U istoj toj Kancelariji za evropske integracije 2015. godine je predviđeno 13 miliona i 700 dinara, a u budžetu za 2011. godinu je potrošeno 51 milion dinara. Poštovani penzioneri, vidite kako nestaju vaše penzije po razno-raznim ugovorima i za razno-razna putovanja, pa i za ova Pajtićeva putovanja. Ne znam gde će da putuje sa 15 miliona. Dalje, Služba za upravljanje kadrovima, usluge po ugovoru – dva miliona i 526 hiljada dinara predviđeno je za 2015. godinu, a u budžetu za 2012. godinu potrošeno je 32 miliona dinara. To je samo 16 puta više. Avio služba Vlade, troškovi putovanja za 2015. godinu su devet miliona dinara, a 2012. godine je potrošeno 20 miliona i 400…
Vreme, gospodine Babiću.
Evo, još jednu stvar. Recimo, samo za tu Avio službu Vlade javljaću se ja temeljno, ovde ima desetine i desetine papira oko toga. Usluge po ugovoru – 20 miliona predviđeno za 2015. godinu, a predlagač amandmana, taj koji se toliko brine za prosvetne radnike, potrošio je 62 miliona dinara 2011. godine. Gospodo prosvetni radnici, gospodo penzioneri, lekari, svi oni kojima su smanjene plate, smanjene su plate baš zbog predlagača amandmana i evo gde su potrošili i kako su potrošili.
Zahvaljujem. Molim da se odbije 48 sekundi od vremena poslaničke grupe. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Gospodine Veselinoviću, po kom osnovu? Vi ste izazvali repliku. (Janko Veselinović, s mesta: Da li mogu da odgovorim? Ja sam predlagač amandmana.) Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Mogu da pokažem koliko je stambenih potreba vojnih beskućnika rešeno za četiri godine. Pet hiljada stambenih jedinica je izgrađeno i dodeljeno stanova, a od kada ste vi došli na vlast nažalost nijedan. Zbog toga sam ja dobio poruku od vojnih beskućnika iz Vojvodine, koji znaju kako se radilo tada, a kako se radi sada. S druge strane, kada je u pitanju ubiranje poreskih prihoda nemate nijedan argument. Svi fiskalni prihodi su pali. Imamo skalu pada ubiranja, iako su osnovice povećane, odnosno poreske stope povećane. Šta to znači? To znači da manji broj korisnika, a kada je u pitanju PDV to su obični građani kojima ste smanjili plate i plaćaju još veće poreske obaveze, manji broj obveznika poreza plaća još veći porez, a vi to nažalost koristite u pogrešne svrhe, na način da, kako vi kažete, ovih dana finansirate JAT. Ne finansirate vi JAT, vi ste dali određena značajna sredstva umesto u plate, dali ste stranom ulagaču. Možda je to i dobar posao i možda Srbija od toga neće imati štete, ali ja bih kada je tu gospodin Vujović ga upitao još nešto, tiče se ovoga. Gospodine Vujoviću, sećate se kada smo pre četiri-pet meseci pričali o famozno nestalom ugovoru sa Etihadom.
Vreme.
Završavam. Rekli ste da ga niste mogli naći. Pre neki dan je gospodin Vučić izgovorio jednu reč, da je u međuvremenu strani investitor odustao. Mi smo na prvi o tome čuli. Da li je to tačno?
Reč ima dr Dušan Vujović, ali vi ste gospodine Vujoviću, već govorili po ovom amandmanu. Ne možete. Nije u redu gospodine Veselinoviću na ovakav način da dobacujete. Ako vi nemate ništa protiv, dao bih reč gospodinu Vujoviću. Izvolite.
Hvala. Samo zbog informisanja javnosti. Evo cifre. Znači, u 2013. godini i u 2014. do 23. decembra, znači još nedelju dana je ostalo, ukupni poreski prihodi bili su 723 milijarde, sada su 754 milijarde. Znači više. Ukupni prihodi, sve zajedno bili su 812, sada su 856. Mogu u detaljima. To su ostvareni. Stvarni rezultati. To su zvanični podaci. Pazite, bilo je 380 milijardi PDV neto. To je uvoz i neto domaći, sada je 408. Znači, sve ključne kategorije su veće – ostvareni. (Janko Veselinović, s mesta: Planirani.)
Molim vas nemojte gospodine Veselinoviću da dobacujete.
To je ostvarenje. Šta je ostvarenje? Ostvarenje 2013, cela godina i ostvarenje 2014. od 1. januara do 23. decembra, znači biće još veće. Sve su kategorije veće. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima šef poslaničke grupe DS, gospodin Borislav Stefanović. Izvolite gospodine Stefanoviću.
Hvala gospodine predsedavajući. Neću stvarno više javljati, samo koristim repliku zbog spominjanja DS. Dakle, zaista neću da izazivam polemiku i svađu, apsolutno. Moram samo istine radi da kažem sledeće činjenice. U svakom slučaju Srbiji, zemlji u kojoj je ovako teška ekonomska situacija i opao standard građana, svaki milion koji se ovde baca u lice građanima Srbije izaziva opravdanu srdžbu kod građana zato što svaka cifra koju čuju danas je, na neki način, loša i provokativna, sa koje god strane da dolazi. Ali, moram istine radi da kažem da nije korektno neke stvari prikazivati onakvim kakve nisu, samo ministar Vulin, kao i svaki ministar u Vladi, kao i vi ministre Vujoviću, ima svoj budžetski fond za putovanja. Samo ministar Vulin ima preko 40 miliona dinara. Gospodin Vučić, predsednik Vlade isto ima troškove svojih putovanja, to je u redu, ali recite da postoji značajan deo tih troškova koji su sakriveni, jer vojska ga obezbeđuje i vojska ga prevozi. Dakle, samim tim vi ne čitate ispravne cifre gospodine Babiću, ali to je toliko tercijalan problem, kada znam da je Srbija kroz svoje ingerencije, kroz svoje potrebe, kroz svoju površinu, kroz broj stanovnika, višestruko zahtevnija po budžet, koji plaćaju građani Srbije i samim tim milijarde su u pitanju troškova u odnosu na desetine miliona u pokrajini. Ne znam šta hoćete da dokažete? E, to je ono što ne razumem, da Pajtić ima manje putovanja, pa ima višestruko manje nego predsednik Vlade, višestruko, ali to nije poenta. Dokazali smo vam kroz cifre da se moglo uštedeti na jednom mestu da se ne bi smanjile plate i penzije. To je po meni suština. Sve ovo ostalo mislim da zaista ne vodi nigde, jer znate vrlo dobro da troškovi putovanja premijera nisu predstavljeni u tim brojevima, gospodine Babiću, uz svo uvažavanje. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Reč šef poslaničke grupe SNS, gospodin Zoran Babić. Izvolite.
Svaki dinar je bitan i važan. Mogu da čitam i mogu da gledam budžet, ne mogu da gledam neke druge dokumente i nešto skriveno. Nema skrivenog. Nema više troškova ispod crte. To je i MMF rekao uostalom. Ono što može da se poredi a upoređuje se 422 troškovi putovanja predsednika Vlade Republike Srbije 2.700.000 dinara, troškovi putovanja predsednika Vlade APV Bojana Pajtića 15.200.000 dinara, šest puta više. To je ono što se poredi. Gde ide? Kako ide? Zašto troše? Zašto ne štedi? Koje su njegove ingerencije bar u međunarodnim okvirima? Ali na šta nisam dobio odgovor? Nisam dobio odgovor na ono što je već bilo. Evo, idemo dalje. Ministarstvo unutrašnjih poslova, troškovi putovanja 880.000.000 dinara predviđeno za 2015. godinu, budžetom za 2011. odnosno 2012. godinu milijardu i 100 miliona. Isto ministarstvo, isti ljudi, trista miliona dinara manje. Usluge po ugovoru predviđeno za 2015. godine pet miliona 670 hiljada dinara, tako se pokazuje kako se štedi, budžet koji je izglasala 2011. godine, odnosno 2012. godine 297 miliona, 60 puta više. Pa koliko je to penzija otišlo na ugovore u MUP? Hoćemo dalje. Može, evo recimo Uprava za izvršenje krivičnih sankcija. Idemo mestimično, mnogo papira ovih ima. Čitaću svaku stavku.
Vreme gospodine Babiću.
Evo, samo kratko ću. Usluge po ugovoru predviđeno 29 miliona, ranije trošeno 35. Specijalizovane usluge, ne znam koje su to specijalizovane usluge u Upravi za izvršenje krivičnih sankcija, za 2015. godinu 17,5 miliona dinara, a 2011. godine, odnosno 2012. godine 39,5 miliona dinara, to je duplo više. Koliko je penzija otišlo na taj način?
Dobili ste tek toliko koliko je dobio više i gospodin Stefanović. Izvolite gospodine Šutanovac.
Po Poslovniku. Gospodine Bečiću, prekršili ste nekoliko članova, 107. i 106. Znači, prvo, danas nije tema budžet pokrajinske Vlade. Drugo dozvolili ste… (Zoran Babić, s mesta: A to je bilo juče.) Dobacuju sada.
Molim vas gospodine Babiću nemojte da dobacujete. (Zoran Babić, s mesta: To je u vašem maniru, gospodine Šutanovac.)
Nisam ja gospodin Šýtanovac, možda u vašem kraju tamo tako, ali ja sam Šutanovac. (Zoran Babić, s mesta: Nisam odrastao na Mirijevu.)
Molim vas gospodine Babiću.
O tome gde ste odrasli, loše ponašanje najbolje govori, najbolje. Dakle, sve vreme se zamenjuju teze. Dozvoljavate predstavnicima vlasti da pričaju stvari koje nisu na dnevnom redu i nakon toga još ima date produženo vreme. Znači, dali ste pre pola sata ministru četiri minuta, imali smo razumevanja. Onda je došla vaša koleginica predsednica parlamenta i naše poslanike seče na dva minuta. Onda gospodinu Babiću dajete dva i po minuta. O čemu se radi? Dakle, trošak 422, nikada Vlada Srbije nije imala ovako veliki kao danas, sto, odnosno 65 milijardi usluge po ugovoru, 135 miliona evra. Trideset hiljada plata mesečno će dobijati neki partijski aktivisti po vašem predlogu budžeta. Mi smo se gospodine ministre složili. Jedna je stvar da li je budžet strukturiran dobro, druga je stvar da li je dobar ili loš. Mi smatramo da je loš zbog toga što po pojedinim pozicijama imate katastrofu, smanjujete penzije i plate onima koji rade, a upošljavate one koji će doći na privremene radove kroz kampanju itd. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Šutanovac, ali budite toliko korektni da kažete da sam i šefu poslaničke grupe, vaše grupe (Dragan Šutanovac, s mesta: Sedam sekundi.) Nije baš tako, gospodin Stefanović je rekao da završi rečenicu, dobio je isto mogućnost da završi rečenicu koliko god to trajalo. Takođe ste isto javili po povredi Poslovnika, a onda ste replicirali ministru. Molim vas, ako imate primedbe… (Dragan Šutanovac, s mesta: Uradio sam isto što rade i kolege iz SNS.) Molim vas ako imate primedbe…. (Dragan Šutanovac, s mesta: Što ne zamolite isto i gospodina Babića to isto. Nemojte da me molite čitav dan. ) Molim vas, ako imate primedbe na Predlog zakona, javite se po amandmanu i iznesite te primedbe. (Dragan Šutanovac, s mesta: Naravno, da imam primedbe) Izvinite, javili su se ministri, ministar Stefanović, ministar Vulin, ali Poslovnik ima prednost. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Član 107. Ja znam da bi neko želeo ovde da je drugačiji raspored i narodnih poslanika, da je drugačija struktura narodnih poslanika, ali to ne određuje gospodin Šutanovac, to određuju građani Republike Srbije na izborima. Ali da do te mere ide to određivanje, pa da se govori, i da mi se nameće šta mogu, a šta ne smem da kažem, da može da se govori kako je, bože moj, mnogo novca dato po ugovoru o delu ovim budžetom, a da je neko hipersenzitivan istog trenutka kada ja uporedim iste te podatke, iste te specijalizovane ugovore, iste te ugovore o delu, iste te putne troškove sa onim vremenom kada je gospodin Šutanovac glasao za ovaj budžet, na Vladi, ne u Skupštini je strašno, nedopustivo i pokazujem i potvrđujem i dokazujem ono što je i rekao gospodin Vučić, pre nekoliko dana, 50-60% su manji troškovi i na putovanja i na ugovore o delu u odnose na vreme kada ste trošili besomučno zadužujući našu državu. Uostalom, pogledajte, sedam milijardi dinara država manje troši za robu i usluge, ali vi želite da navijački, onako, kao na nekom stadionu, ali vrlo grubo i vrlo neutemeljeno u istini da iznosite neke stvari a kada vam se činjenično, brojka po brojka, stavka po stavka dokazuje kako ste trošili, šta ste radili, onda se nameće da ne smem da govorim. Ne smem ni da uđem u Skupštinu, gospodine predsedavajući. Ako pitamo gospodina Šutanovca, ne verujem da bi mogao da uđem i na Bubanj Potok. Kao da je Srbija samo Beograd, kao da Srbija nije i Šumadija i Kragujevac, i Vrnjačka banja i Subotica i Prijepolje. Ovo je Narodna skupština Republike Srbije, obavestite ga molim vas.
Vreme. Zahvaljujem, gospodine Babiću. Gospodine Šutanovac, izvolite.
Poslovnik, član 107. Uvaženi kolega Babić očigledno želi da napravi neku distinkciju u odnosu na centralnu Srbiju i na Beograd. Trebali bi da znate da sam ja poreklom iz Toplice, da mi je majka sa Kopaonika, ja sam rođen u Beogradu, teško da vi možete da volite Srbiju više od mene, ili ja da želim da je volim više od vas. To naprosto ne može tako.
Gospodine Šutanovac, molim vas.
Zašto me sad prekidate? Svima dajete dva minuta, pa pustite me da završim. Ali neka pogrešim ja….
Dobićete dva minuta, ali molim vas, niste pomenuti. Dozvolite, vi me upozoravate da ne dozvoljavam da se po Poslovniku replicira.
Ali zašto mene uvek opomenete?
Ja vas molim. Vi ste pomenuti, imate pravo na repliku, dobićete repliku i govorite dva minuta, ali nemojte da zloupotrebljavate Poslovnik. I neću dozvoliti da se više zlopupotrebljava javljanje po Poslovniku. Ponovo se prijavite, imate dva minuta, repliku pošto ste pomenuti, i onda replicirajte, ali nemojte da zloupotrebljavate Poslovnik. Izvolite gospodine Šutanovac.
Suštinski se mi ovde razlikujemo. Suštinski. Zato što vi smatrate svojim uspehom, smanjenje deficita koji će platiti zaposleni i penzioneri. To je potpuno drugačije shvatanje politike u odnosu na ono što smo mi radili. Moguće da je po pojedinim pozicijama trošak u neko naše vreme bio veći, ali zaboravljate najvažniju stvar, pa vi ste ljudima smanjili plate i penzije, povećali sve poreze, zadužili se za 7,5 milijardi i danas nam kaže ministar finansija da se u sledeće tri godine nastavlja pad životnog standarda, gde će biti pad BDP i izvestan pad kupovne moći. Znači, tri sledeće godine, vi treba da vodite ovu državu tako što ćete pričati šta je bilo 2008. godine. Džabe. Ne pomaže. Nisam pomenuo nikoga, da budem jasan. Pošto, ako poštujete Poslovnik zanimaće me kako će neko dobiti repliku. Dakle, gospodine ministre, pre svega vama, nažalost budžet je loše struktuiran. Znači, loše stuktuiran. Isuviše puno troškova ima na tačkama na kojima ne treba da ih bude. Uprava za zajedničke poslove će imati 12 miliona evra za raspolaganje za softvere. Jel znate šta će da radi kolega Atlagić, koliko sutra, prekosutra? Pa to je tako kolega, za vas kad se čuje softver, računar, to je…
Molim vas, samo nemojte da se obraćate drugom poslaniku.
Pa ne, zato što je pre neki dan o softveru pričao čovek koji se o tome verovatno malo razume, govorio koliko je to koštalo, 11-12 puta više se sada odvaja. Razumete? Znači, loša je struktura na budžet i to niste vi krivi. Naprosto, to je politika.
Tema, gospodine Šutanovac, samo moram da vas upozorim da ističe vreme.
Sve ono što ste rekli, ono što ste govorili, da vi niste političar, ovo je politička stvar. Vi ste možda napravili procenu prihoda, procenu rashoda, ali unutar budžeta je katastrofa.
Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Reč ima ministar u Vladi, gospodin dr Nebojša Stefanović.
Nemojte tako gospodine Martinović. Gospodin Martinović ima jednu primedbu. Bilo je tamo velikih majstora za softvere i ti veliki majstori za softvere pokazali su nam u prethodnih šest, sedam godina, kao što su bili veliki majstori za neke druge stvari, kako se uspešno razara ekonomija jedne zemlje. U pravu su neki poslanici kada kažu - mi zaista imamo drugačije shvatanje politike, i ova vlada potpuno na drugačiji način vodi politiku. Ne vodi politiku na tome da se zadužuje na način da otpušta radnike iz privatnog sektora, da uništava privatne kompanije, da ih prodalje u bescelje, da stotine hiljada ljudi ostanu na ulici, a da onda imamo podatak prvi put 2013, kada smo uspeli da merimo broj zaposlenih u javnom sektoru, da imamo 780.000 zaposlenih u javnom sektoru, 780.000. Imamo podatak da je DS zaposlila bar 280 od tih 780.000. Pa to ne može niko da izdrži, pa ne može da izdrži. Ne možemo mi da zaposlimo sve njihove partijske funkcionere. Apsolutno ne možemo. Ja znam da sada, kada se konačno država konsoliduje, kada pokušavamo da napravimo budžet koji može da izdrži sve terete koje nam je ostavila, i kaže – zašto se uvek vraćamo? Pa moramo ljudima da objasnimo kako je razorena država. Nije je razorio Aleksandar Vučić. Razorili su je oni ljudi koji su neodgovornom politikom od 2008. do 2012. zadužili Srbiju, hvale se povećanjem plata, ali je to povećanje plata bilo na račun zaduživanja koje sada treba da vraćaju sledeće generacije. E to je problem bio. Agregatna tražnja apsolutno nije manja i slušao sam ovde danas i o troškovima putovanja i video sam jedan amandman koji se tiče MUP-a. Prosto moram da objasnim ljudima da troškovi putovanja u MUP-u su npr. transport ljudi u kopnenu zonu bezbednosti. Tražite da više ne šaljemo žandarmeriju u kopnenu zonu bezbednosti? Jel tražite da više ne šaljemo ljude da štite bezbednost ove zemlje? Onda tako recite. A ne da se to vodi, da se ljudima objašnjava, bog zna kako, stavka 422 – putni troškovi. Valjda se to neko vozika. To je transport ljudi koji štite ovu zemlju. Mi smo smanjili te troškove u odnosu na prethodne budžete za skoro 20%, a zadržali smo efikasnost MUP-a, mislim da ti rezultati koje postižemo to i pokazuju. Dakle, ne znam šta je cilj ovakve rasprave, valjda da se prikriju sve te stvari iz prošlosti, ali isto tako vidim i očekujem da, kada se iznesu neki argumenti samo očekujemo ili će da nam se preti ili će nam neko reći „stoko jedna“. Ne znam šta od ta dva da očekujem.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. (Marko Atlagić, s mesta: Replika, čekam već 10 minuta.) Samo malo, pošto imamo više prijavljenih, samo malo. Samo malo gospodine Atlagiću. Pa da, ali ne možete da se javite po Poslovniku. Možete da dobijete repliku ako ste pomenuti. Pa dobićete repliku, nije problem, samo da dođete na red. Reč ima, pre vas, prednost ima ministar. Reč ima Aleksandar Vulin, izvinjavam se, prvo po Poslovniku. Izvinjavam se, gospodin Pavićević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovana gospodo ministri Vlade Republike Srbije, malopre je povređen Poslovnik u članu 108. u kome u prvom stavu piše da se o redu na sednici Narodne skupštine stara predsednik, odnosno predsedavajući Narodnom skupštinom. Poštovana gospodo, da bi predsedavajući ili predsednik mogao da se stara o redu, neophodno je da poznaje pravila koja su zapisana u tom Poslovniku, a da se svi mi ovde pridržavamo tih pravila, poštovana gospodo. Prema tim pravilima, naši gosti u Narodnoj skupštini, a ministri u Vladi Republike Srbije su danas naši gosti u Narodnoj skupštini, imaju pravo da po jednom amandmanu u odgovoru na nastup jednog narodnog poslanika, poštovani gospodine Bečiću, govore dva minuta i to jednom. Dosledno smo se pridržavali ceo dan tog pravila, a vi ste sada gospodine Bečiću dozvolili gospodinu koji je malopre ušao u ovu Skupštinu, ceo dan nije bio ovde, da govori tri minuta, da govori o nekim stvarima gospodine Bečiću koje se ne tiču onoga što je sadržina amandmana na član 1, koji je ovde malopre predstavljen. Ja smatram da je očigledno da ste vi prekršili Poslovnik Narodne skupštine, gospodine Bečiću. Mi, narodni poslanici, a vi ste jedan od narodnih poslanika ovde, moramo striktno da se pridržavamo procedure i pravila. Jedino tako ćemo pokazati našim gostima danas i svaki put kada dođu ovde da je najvažnija stvar koje moramo svi da se držimo i u zakonodavnom telu i u izvršnoj vlasti, ono što je zapisano u članu 3. našeg Ustava, gospodine Bečiću, čega se Vlada ne pridržava, a to je načelo vladavine prava, poštovana gospodo. Hvala.
Gospodine Pavićeviću, ali niste u nastavku pročitali, u tom članu, da po dva minuta, ukupno tri sata. Znači, ako se neko od ministara, radi kvaliteta rasprave, u ovom slučaju gospodin dr Stefanović se prvi put javio, možemo, kao i nekim drugim narodnim poslanicima smo tolerisali danas da bude malo prekoračeno vreme ako doprinosi to kvalitetu rasprave. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ne doprinosi.) Dobro, vi to mislite. Drugi narodni poslanici misle da doprinosi i oni će da daju svoje mišljenje kada budemo glasali o povredama Poslovnika. (Vladimir Pavićević, s mesta: Da se glasa.) Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Vulin. (Vladimir Pavićević, s mesta: Nema pravo.) Gospodine Pavićeviću, nemojte određivati meni kao predsedavajućem. Pa, ima pravo. Znači, prvi put se javlja gospodin Vulin i ima pravo da obrazloži ovaj amandman. Izvolite, gospodine Vulin.
Znate kako, bila je noć…
Izvinjavam se, gospodine Vulin, imate i dodatno, svejedno ste imali pravo na repliku . Izvolite, gospodine Vulin.
Vidite, nije obaveza svih ministara u ovoj Vladi da sede u parlamentu, ali je obaveza svih poslanika da sede u parlamentu sve vreme. Kao što vidimo, ovde opet ima više ministara u Vladi nego poslanika opozicije. Ali, mi ćemo, naravno, sa zadovoljstvom, iz poštovanja prema svom parlamentu, biti ovde i pokušavati da odgovorimo na svako pitanje, ali nemojte nam zabranjivati onda da odgovorimo na vaše pitanja. Ovde su se pominjali troškovi putovanja. Već smo jednom govorili o tome, ali valjda je bila noć pa je malo ko gledao, pa bi gospoda da pokušaju još jednom da pričaju o tome, pa da im damo još jednom potpuno isti odgovor koji je jedini tačan. Ministarstvo koje vodim, između ostalog, ne samo što ima neuporedivo manji budžet za putovanja nego recimo Bojan Pajtić, ali ministarstvo koje ja vodim učestvuje u 35 poglavlja u Briselu, 35, i pretpostavljam da to smatrate dobrim. Smatrate dobrim odlaziti tamo i boriti se za interese naše zemlje i za otvaranje nekog poglavlja. Naravno, u ovu cifru ulazi i svaka markica za svaku sekretaricu i za svakog zaposlenog i to su naši troškovi putovanja. Budite precizni kada govorite o tome. Nemojte pokušavati da pravite ono što zaista nije, a da ne govorimo o tome što smo mi, u mom ministarstvu, čak sebi ukinuli dnevnice i kada idemo u inostranstvo i u zemlji. Vaši su me poslanici kritikovali zbog toga smatrajući da to nije u redu, ali mi smo ukinuli dobrovoljno, mi smo ukinuli sami sebi dnevnice da bismo štedeli. Nisam siguran da se u pokrajinskoj ili nekoj drugoj administraciji takve stvari dešavaju. To je isto kao kad je jedan poslanik ovde pokušavao da napadne naše ministarstvo zbog…
Vreme, gospodine ministre.
U redu. Nastaviću. Hvala.
Zahvaljujem. Tražite reč po povredi Poslovnika, ili po amandmanu? (Balša Božović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Ja vas molim gospodine Božoviću da se ne javljamo više po povredi Poslovnika. Nije u redu zbog građana, zbog kvaliteta, zbog važnosti ove rasprave. Imate pravo da se javite po amandmanu. Komentarišite i dajte svoje argumente za prihvatanje nekog amandmana, ili podršku nekom amandmanu, ali nemojte da se javljamo po Poslovniku i da se ovo pretvori u repliciranje gde građani neće imati priliku da čuju ono što je važno za njihovu budućnost. Izvolite, ali ovo je molba, ako može.
Zahvaljujem predsedavajući. Ja vas takođe molim da vi ne kršite Poslovnik o radu, pa se nećemo javljati po povredi Poslovnika.
Kažite koji član i kako sam prekršio?
Član 108, o redu na sednici Skupštine stara se predsednik Narodne skupštine.
To i činim.
Zbog povrede reda na sednici, predsednik Narodne skupštine može da izrekne mere. Dalje sve znate. Malopre je ministar Vulin objašnjavao šta su obaveze narodnih poslanika u ovom domu, a vi ga niste prekinuli i rekli mu da samim tim, kao što je moj pređašnji kolega, gospodin Pavićević i rekao, član 3. Ustava, vladavina prava, koja je pretpostavka Ustava, se samim tim krši. Podela vlasti jasna postoji, zna se ko koga bira i ko kome odgovara. S tim u vezi vas molim da poštujete zakone, Ustav i Poslovnik ovog doma. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Gospodin Vulin je imao pravo na repliku. U replici može da replicira onome ko je izazvao repliku. (Balša Božović, s mesta: Može da nam govori šta su naše obaveze.) Ako budemo tumačili svaku reč, ne može niko od vas da se javi jer u svakom izlaganju svakoga od vas, svakog poslanika, mogu da nađem neku reč koja može da se tumači ovako ili onako. Molim vas da se vratimo na amandmane i da razgovaramo o amandmanima jer smatram da je to veoma važno za građane Srbije. Reč ima Aleksandar Vulin, replika. Izvolite.
Evo, ja želim da se izvinim. Izvinite što sam vam rekao da bi bilo dobro da poslanici opozicije sede u klupi kao poslanici većine. Izvinite, molim vas, što ste za svoju platu trebali da budete ovde. Izvinite, nemojte da se ljutite, nikada to više neću uraditi. U ministarstvu koje ja predvodim ljudi sede ili rade osam sati onoliko koliko treba da sede i rade i malo je opravdanja da odu sa svog radnog mesta. U redu, vi imate opravdanje, izvinite molim vas, pogrešio sam, ne morate uopšte da budete u parlamentu, ne morate da sedite nigde, ne morate ništa da radite, to je sve vaše pravo, stvarno se izvinjavam, više mi se ovo neće ponoviti.
Zahvaljujem gospodine Vulin. Reč ima dr Marko Atlagić, replika. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pošto sam spomenut od bivšeg ministra odbrane iz bivše vlade u negativnom kontekstu i pošto je izneo netačne podatke, a dozvolite da demantujem, a vi vrlo dobro znate gospodo narodni poslanici da ja ne uzimam podatke sa ulice i štampe, već od državnih institucija. Možda ja i ne znam podatak, ali znam, citiram, da je bivši ministar odbrane u bivšoj vladi Republike Srbije na čelu na kojem je bio prethodni govornik, odnosno poslanik, nažalost nema ga sada ovde među nama, on to često kaže pa pobegne, prilikom nabavke mobilnog sistema radio-relejnih veza preko „Jugohemije“ na kursnim razlikama oštetio je budžet Srbije za oko 270 miliona dinara, završen citat, izveštaj državnog revizora. Drugo, isti ministar odbrane u bivšoj Vladi bivšeg režima, a sedi među nama danas ovde kao narodni poslanik i maltretira nas od jutros, citiram: „Platio za nadogradnju softvera…“
Molim vas, gospodine Atlagiću, prilagodite vašu repliku. Poslanik koga spominjete nije tu, pa sačekajte kada se vrati.
Platio za nadogradnju softvera za VMA 850.000 evra. To je čak četiri puta više nego što je taj kompjuterski program koštao da je kupljen novi. Milionsko popravljanje softvera proglašeno je vojnom tajnom, a čini mi se, imam dobre podatke, nije bio u upotrebi čak 2013. godine. Ovo radi tačnosti i javnosti.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ono što pripadnici bivšeg režima kriju kao zmija noge jeste činjenica da ih je još u maju mesecu 2011. godine Međunarodni monetarni fond javnim pismom, koje je objavljeno u dnevnom listu „Politika“, jasno stavio do znanja da će politika koju vodi Vlada Mirka Cvetkovića Srbiju odvesti u ćorsokak. Dana, 9. februara 2012. godine, MMF je zamrznuo aranžman iz predostrožnosti sa Srbijom, između ostalog i zbog toga što nije uspeo da ubedi Vladu Republike Srbije vezano za preterano visoke garancije javnim preduzećima. Ja neću čitati celokupno pismo MMF-a, mislim da za to i ne postoji potreba, ali nekoliko osnovnih stvari prosto građani moraju da znaju. Voleli mi ili ne voleli MMF, mislili o njemu ovo ili ono, činjenica je da je ono što je u ovom pismu napisano potpuno tačno i da su prognoze MMF-a bile tačne. U tom pismu, između ostalog, stoji da je tokom više od proteklih deset godina dohodak po stanovniku u Srbiji sa gotovo dvostruko višeg iznosa u odnosu na druge zemlje u istočnoj Evropi opao na samo polovinu sume koju u ovom trenutku postižu te države. Dakle, govorim o 2011. godini, u godini apsolutne vlasti Demokratske stranke, kada su vladali državom Srbijom, kada su imali apsolutnu vlast u Pokrajini, kada su imali vlast u većini lokalnih samouprava u Srbiji.
Gospodine Martinović, samo mi povežite to sa ovim amandmanom.
Da, apsolutno je sve povezano sa amandmanom. Dalje, u pismu MMF-a iz 2011. godine lepo stoji ono što gospoda iz bivšeg režima ne žele da priznaju. To kažu ljudi iz MMF-a, zamislite, Albert i Jeger i Bogdan Lisovolik. To ne kaže Zoran Babić, to ne kaže Aleksandar Vučić, to kažu ljudi iz MMF-a. Kaže - Pre 20 godina Srbija je kao Republika bivše Jugoslavije izvozila oko 70% svoje proizvodnje. Danas izvozi samo 25% svega što proizvede. Međutim, transformisanje srpske privrede iz njenog sadašnjeg neodrživog modela rasta zasnovanog na predimenzioniranom javnom sektoru, koji favorizuje potrošnju i uvoz u model rasta kojim dominira privatni sektor, koji favorizuje štednju i izvoz, složen je i često politički nepopularan zadatak. Danas nam je jedna poslanica bivšeg režima rekla – lako je smanjiti plate i penzije i to ubaciti u budžet. Nije, to je vraški težak posao. Trebalo je da dođe SNS na vlast pa da povuče taj politički nepopularan potez. Da je to tako vidi se dalje iz ovog pisma. Zamislite, Albert Jeger i Bogdan Lisovolik daju krvnu sliku tadašnjih lidera Republike Srbije. Kaže – činjenica je da su srpski političari više nego spremni da obećaju stanovništvu prečicu do boljeg životnog standarda kroz nerealna i fiskalna obećanja, posebno obećavajući neodrživo visoke plate u javnom sektoru i penzije ili suviše niske poreze. Ovakva vrsta fiskalnih obećanja posebno je primamljiva u predizbornim periodima. Evo, slušaju nas građani Republike Srbije. Da li je zabeleženo u političkoj istoriji Srbije da je predsednik jedne političke stranke, mislim na Aleksandra Vučića, u izbornoj kampanji rekao – ljudi, pa moramo da smanjimo plate i penzije, bankrotiraćemo za najviše godinu dana, moramo da smanjimo predimenzionirani javni sektor, udavićemo državu, neće moći da funkcioniše? Jedini političar koji je to uradio je Aleksandra Vučić. Nismo mi bili ti koji smo predimenzionirali taj javni sektor. Nismo mi nerealno povećavali plate i penzije. Mi sada nosimo teret nečega što je neko drugi uradio. Nema težeg zadatka od ovog, a problema u državi je toliko da je malo ne jedan, ne sto, ne hiljadu Vučića da te probleme reši. Ovaj gospodin što je pobegao sa lica mesta kada je izazvao saobraćajni udes rekao je da je za atmosferu…
Gospodine Martinoviću, nemojte, molim vas, da ulazimo u polemiku. Obrazložite amandman.
Obrazlažem amandman. Izvinite ali ne dozvoljavam da mi lekcije o moralu i o tome šta treba da se radi drže ljudi koji beže sa lica mesta, koji su slupali službenu „Škodu Super V“, ako se ne varam, i otišli sa lica mesta i onda kažu da za lošu atmosferu u Narodnoj skupštini kriv je niko drugi nego Aleksandar Vučić. Evo, ja ću iskoristiti priliku što je ovde prisutan gospodin Nebojša Stefanović. Gospodine Stefanoviću, juče je usvojen budžet AP Vojvodine. Ovde sede poslanici čiji je predsednik Bojan Pajtić. Od 2011. do 2013. godine prilikom realizacije projekta za potrebe smeštaja i boravka dece ometene u razvoju u opštini Novi Bečej adaptacija jednog dvorca zvanog „Heterlend“, pribavljena je protivpravna imovinska korist jednom privrednom društvu iz Novog Sada u iznosu od 541.000 evra i jednom drugom privrednom društvu oko 113.000 evra. U Pokrajinskom sekretarijatu za nauku i tehnološki razvoj AP Vojvodine, kada su u pitanju projekti namenjeni navodno tehnološkim pripremama i izgradnji novih kapaciteta u oblasti novih tehnologija u opštinama na teritoriji AP Vojvodine, od 114 projekata najmanje 55 su utvrđena kao apsolutno sporna, kao projekti u kojima su zabeležene očigledne zloupotrebe i mahinacije. Fond za razvoj AP Vojvodine, ta kasica prasica DS u vreme predizbornih kampanja, od 1.059 kredita najmanje 209 kredita smatraju se sumnjivim i spornim potraživanjima. Hoćemo li da pričamo malo o Razvojnoj banci Vojvodine, pa da građani vide zašto smo preduzeli ovako teške mere?
Gospodine Martinoviću, ne mogu vam dopustiti više da govorite ako to ne stavite u kontekst ovog amandmana.
Završavam, samo još dve rečenice. Stavljam u kontekst amandmana. Znate, jako je teško nositi na svojim leđima nečiji tuđi teret. Mi to radimo. Reći ću samo još dve rečenice. Hoćete li da pričamo malo o Razvojnoj banci Vojvodine? Od 2010. do kraja 2012. godine… [[Isključen mikrofon]]
Gospodine Martinoviću, neću dozvoliti više. Na takav način ne možete da nastavite. Replika dr Nebojša Stefanović. (Janko Veselinović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Po Poslovniku, narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, član 27. i član 106. Dakle, vi uporno kršite Poslovnik. Dozvoljavate predstavnicima pozicije, konkretno poslanicima SNS, da govore mimo tačke dnevnog reda. Od jutros je ovde na dnevnom redu budžet AP Vojvodine. Ja vas zaista sad, ne zato da bih izazvao pažnju na bilo koji način, molim da napravite pauzu i da pozovete gospodina Bojana Pajtića da sedne tu u klupe, da pozovete eventualno i gospodina Malog, gradonačelnika Beograda i da mogu da se obraćaju i da kažemo sem budžeta Republike Srbije za 2015. godinu, sem rebalansa rebalansa, kako neki kažu, za 2014. godinu, razmatraćemo i budžet AP Vojvodine još jednom da bi dali njegovu verifikaciju. [[Isključen mikrofon.]]
Dovoljno je, gospodine Veselinoviću. Morate to prvo da kažete vašim poslanicima, jer oni su pre podne utrošili pričajući o budžetu grada Niša i pričamo o svemu, a ne pričamo o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu. Ja vas molim da se vratimo svi na raspravu o budžetu za 2015. godinu, budžetu Republike Srbije. Sada ću dati repliku gospodinu dr Nebojši Stefanoviću, pošto je omogućena replika zbog pominjanja njegovog imena. Sve ostalo vraćamo se na budžet. Izvolite.
Moram da kažem da možda ne treba da budete tako oštri prema nekima od kolega, recimo, ja mislim da ovaj predlog da se pozove Bojan Pajtić uopšte nije loš. On bi mogao da da odgovore na mnoga pitanja koja interesuju građane Srbije, a i neki narodni poslanici su pokrenuli te teme, tako da to uopšte nije loš predlog da se pozove, da se raspravi sa njim kako su razni fondovi davali kredite raznim preduzećima i sve ostalo. (Janko Veselinović, s mesta: Sačekajte da ga pozovemo.) Ja samo obrazlažem zašto mislim da je dobro recimo, ovo što ste vi predložili, ništa više od toga. Ovo što je rekao gospodin Martinović, ja nisam do sada dobio dokumentaciju, pa vas molim samo da mi prosledite ovo što ste vi imali. To je veoma uznemirujuće i zabrinjavajuće ako se takva zloupotreba zaista dešavala i policija će to da istraži. Moram da vam kažem da smo zbog sličnih stvari pokrenuli istragu više fondova, sekretarijata itd. na teritoriji AP Vojvodina, upravo zato što postoji dovoljno indicija da je bilo nekih radnji za koje ne bih sada da kvalifikujem ta dela, ali svakako da nisu bile u skladu sa zakonom. Međutim, mi ćemo, naravno, obavestiti javnost kada bude vreme šta smo sve otkrili, šta je sve urađeno. Ono što je potpuno nepobitno, to je ono što je, da kažem i u periodu prethodne Vlade započeto, a to su razotkrivanja, mislimo one Vlade u kojoj je Aleksandar Vučić bio prvi potpredsednik zadužen za borbu protiv korupcije i kriminala. Ono što se dešavalo sa „Razvojnom bankom Vojvodine“ i to je skandalozno, jer smo tu kao država izgubili 400 miliona evra, što je jedan od razloga zbog čega je budžet o kome danas raspravljamo ovakav kakav je. Da nije bilo takve tačke, da takvog dogovora između političara i tajkuna nije bilo, mi bismo danas imali uporedivo lakšu situaciju i makar 400 miliona evra više da damo građanima Srbije.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, po Poslovniku.
Član 107, gospodine Bečiću. Predlažem da, kao što je svojevremeno, vi to znate iz istorije, uveden spisak zabranjenih knjiga koje određeni vernici nisu smeli da čitaju, da za poslanike bivšeg režima na ulazu u Narodnu skupštinu uvedete spisak zabranjenih reči, npr. „Razvojna banka Vojvodine“, to ne sme da se spominje u Narodnoj skupštini, Vlada AP Vojvodine, to ne sme da se spominje u Narodnoj skupštini, Fond za kapitalna ulaganja, ni slučajno da se spominje u Narodnoj skupštini. Ovolike sume proneverene, opljačkane, otete, to nikakve veze nema, građani Srbije, sa budžetom Republike Srbije za 2015. godinu. Dakle, napravite spisak zabranjenih reči koje mi iz SNS ne smemo da koristimo zato što se poslanici bivšeg režima nalaze prozvanim, a ima ih, njihovih prstiju i u „Razvojnoj banci Vojvodine“ i Fondu za kapitalna ulaganja i u Pokrajinskom sekretarijatu za nauku i tehnološki razvoj, gde god zagrebete, prsti bivšeg režima.
Gospodine Martinoviću, smatram da nisam prekršio Poslovnik, jer takav dopis još nisam dobio. Ako budem dobio, staviću to u proceduru. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, po amandmanu.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, verovali ili ne, još uvek govorimo o amandmanu koji sam ja podneo, a on se ticao mog predloga da se povećaju poreski prihodi tako što bi se više ubralo poreza onih koji su u sivoj zoni i na taj način omogućilo se vraćanje plata na onaj nivo koji je bio pre umanjenja plata i penzija i nijedan argument nisam čuo protiv toga. Niko mi nije rekao da ta sredstva ne mogu da se uberu, niko od ministara. Zbog toga očekujem da taj amandman prihvatite. Jedino što sam čuo jeste da gospodin Jeger, neki dan sam čuo i ambasador jedne zemlje, druge, treće, da ih ne pominjem, podržavaju sve ovo, ali oni, nažalost, ne primaju platu prosvetnog radnika, ne primaju platu policajca i to se njih ne tiče u tom smislu. Mogu oni da kažu šta god hoće, ali oni nisu u koži čoveka koji je primio pet, šest, sedam hiljada platu manju ovog meseca. S druge strane, ono što je malopre rečeno da je gospodin Vučić obećao smanjenje plata, rekao bih, nije to baš tako eksplicitno rekao, ali to je jedino obećanje koje je on ispunio građanima.
Zahvaljujem. (Aleksandar Martinović, s mesta: Replika.) Po kom osnovu? [[Zoran Babić, s mesta: Zar mislite da ne treba replika, pominjanje SNS, Aleksandra Vučića?]] U pravu ste da treba replika, ali po kom osnovu može da replicira gospodin Martinović? (Zoran Babić, s mesta: Kao zamenik šefa poslaničke grupe.) Ali, vi ste prisutni. (Narodni poslanik Zoran Babić vadi karticu iz elektronskog sistema i kaže: „Evo, nisam tu“.) Tako može. Reč ima dr Aleksandar Martinović, kao zamenik šefa poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam vrlo jasno rekao od kad potiče pismo MMF-a, od maja meseca 2011. godine. Mi sad usvajamo budžet za 2015. godinu. Ono što SNS pita poslanike bivšeg režima, političke genijalce koji nam govore kako nismo trebali da smanjujemo plate i penzije, zašto te 2011. godine niste preduzeli makar deo tih teških i bolnih mera, pa danas ti ljudi za kojima lijete krokodilske suze ne bi bili u poziciji da su im smanjene plate i penzije? I našim roditeljima i našim rođacima, prijateljima i nama samima smanjene su i plate i penzije i niko nije srećan zbog toga. Vi se danas podsmešljivo odnosite prema MMF. Svojevremeno je MMF bio za DS najreferentnija ekonomska institucija u svetu. Ali, tužno je što je MMF te 2011. godine bolje znao od Vlade Mirka Cvetkovića šta će nam se desiti ako se na vreme ne preduzmu mere. Mi se nalazimo sad u ovoj teškoj ekonomskoj situaciji zato što na vreme nisu bile preduzete mere na koje vam je skretana pažnja još 2011. godine. Ponavljamo još jednom, u februaru 2012. godine MMF je ukinuo, odnosno obustavio aranžman iz predostrožnosti…
Vreme.
… zato što ste davali suviše velike garancije javnim preduzećima, a danas nam držite lekcije o tome kako mi navodno dajemo garancije „Srbijagasu“ u drugim javnim preduzećima. Iz budžeta se vidi da to nije tačno.
Zahvaljujem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.) Zbog čega sada? (Vladimir Pavićević, s mesta: Dozvolite da vam objasnim.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodo ministri, povređen je član 103. Poslovnika Narodne skupštine u kojem piše kada jedan narodni poslanik ima pravo da reklamira povredu Poslovnika, što ja sada radim, gospodine Bečiću. Šta se malopre desilo, gospodine Bečiću? Vi ste dali reč mimo Poslovnika gospodinu Martinoviću. On je mogao da govori samo pod uslovom da gospodin Babić nije bio u sali, jer je on šef poslaničke grupe SNS. Svi vidimo da je gospodin Babić bio u sali i da je još uvek u sali. Molim vas, ako, gospodine Bečiću, vi niste sigurni da li je ovo gospodin Babić, molim vas da se utvrdi identitet ovog gospodina ovde, da proverimo da li je ovo gospodin Babić ili vi smatrate, gospodine Bečiću, da se gospodin Zoran Babić transformisao u poslaničku karticu, pa to što on npr. ne drži poslaničku karticu u jedinici znači da to nije gospodin Babić. Gospodine Bečiću, molim vas, ovo se zaista tiče dostojanstva Narodne skupštine našeg zakonodavnog tela, a za koji stalno ovde ponavljam da predstavlja svetilište našeg političkog života. Zamislite, gospodine Bečiću, šta sada misle građani i vide da je gospodin Babić tu. Gospodin Babić kaže – nisam tu. Da li je ovo duh? Ko je ovaj gospodin? Gospodine Bečiću, utvrdite ovde. Druga stvar, molim vas kada se obraćate gospodinu Stefanoviću kome dajete reč, molim vas, da budete pažljivi sa onim „doktore“.
Gospodine Pavićeviću, mislim da ovo nema smisla. Prvo, poštujte Poslovnik. U Poslovniku stoji da je poslanik dužan kada uđe u salu da ubaci karticu. Vi ne ubacujete karticu kada se utvrđuje kvorum, ja vas ne vidim, iako sedite u sali, niste ubacili karticu. Ne mogu da koristim to što ste vi u sali. Ako niste ubacili karticu, ja vas ne vidim u sistemu. Gospodine Pavićeviću, isti aršini moraju da budu u oba slučaja. Ja ću vas ujutru, prilikom utvrđivanja kvoruma, ako ste vi u sali, a niste ubacili karticu, a nećete ubaciti karticu zato što ne želite da date kvorum, isto pitati da li je to vaš duh u sali ili ste vi. Gospodine Pavićeviću, u Poslovniku stoji da ste dužni da date kvorum, da ubacite karticu kada uđete u salu, a vi to ne činite. Ja vas ne vidim u sistemu. Vas, takođe, nema, iako fizički vidim da ste u sali. Gospodin Babić se odjavio, izvadio je karticu, krenuo je da izađe iz sale, da li je on izašao ili ne, ja ga ne vidim u sistemu i ne mogu da računam na poslanika koji nije u sistemu. Nemojte, ako već implicirate, ako se javljate za povredu Poslovnika, onda bar budite pošteni da ne radite to isto zbog čega tražite povredu Poslovnika. Reč ima dr Nebojša Stefanović, replika.
Hteo sam samo vama da se obratim, gospodine Bečiću. Dobro smo prošli. Mogli su opet da vam kažu – stoko jedna, kao što je to rekao Zoran Živković vama pre samo dva dana, mogli su da vam kažu još nešto gore. Srećom nisu, a rekli su vam, videli smo svi, bili smo u ovoj sali, prikazano je na televiziji. Srećom, danas vas bar niko ne naziva „stokom“. Imali smo sreće.
Zahvaljujem se, gospodine Stefanoviću. Neko je pokušao to da objasni tako što je kolektiv nazvao tako, a ne znam kako se to radi u jednini. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika.
Povređen je Poslovnik, gospodine predsedavajući, član 107. – dostojanstvo Narodne skupštine. Kada se vređa kolega transformisanjem u neke kartice, mislim da je to povreda dostojanstva Narodne skupštine. Međutim, ovde je mnogo gore nepoštovanje dostojanstva kada se priziva Vlada, prizivaju se ministri, priziva se predsednik Vlade, a onda kada dođu i kada prisustvuju sednicama Narodne skupštine, poštujući Narodnu skupštinu, poštujući ono što ona znači, a onda kažu – zašto govore ministri, zašto govori predsednik Vlade. Dogovorite se već jednom, da li hoćete ministre u Narodnoj skupštini ili nećete, hoćete da govore ili da ne govore? Da li treba pikado svakome da damo i metu na svakog od ministara, pa da li bi onda bili srećni? Sa druge strane, slažem se u jednoj stvari. Da, Narodna skupština jeste svetilište, ali to svetilište je zagađeno izjavom Zorana Živkovića kojom je častio vas, prvenstveno, gospodine predsedavajući, sve nas, građane Republike Srbije, nazivajući nas „stokom“. U svetilište se ne dolazi sa takvim jezikom. U svetilište se ne dolazi sa takvim izjavama. Da, jesam za poštovanje procedure, gospodine predsedavajući, ali molim vas da pitate gospodina Pavićevića – kojom procedurom se unosi sendvič u Dom Narodne skupštine, u salu, kojom procedurom se doručkuje i ruča u ovoj sali i na taj način zagađuje ovo svetilište demokratije, a što jeste Narodna skupština?
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Meni je žao što je gospodin Živković dao onu drugu izjavu, jer bih voleo da je to rekao samo meni. Kada je pokušao da se pravda i da kaže da je nazvao sve nas tim imenom, žao mi je, jer zbog građana, svih narodnih poslanika, voleo bih da je to rečeno samo meni. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću, gospodo ministri, smatram da je povređen član 109. Poslovnika Narodne skupštine. Ponudiću sada dva argumenta. Želim da se izjasnimo u Danu za glasanje da li je povređen Poslovnik. Najpre, gospodine Bečiću, gospodin Babić se javio po Poslovniku, a nakon toga je koristio vreme, koje je dobio, ne da objasni kako je povređen Poslovnik, nego da priča o onome što je njemu palo na pamet. To je jedna stvar, gospodine Bečiću. Druga stvar kojom je prekršen Poslovnik, gospodin Babić se obratio vama da pitate mene – po kojoj proceduri se u skupštinsku salu unose sendviči? Gospodine Bečiću, molim vas, da po Poslovniku prenesete gospodinu Babiću da sam jednog dana ovde, ceo dan, od jutra do mraka diskutovao po jednoj tački dnevnog reda i da je jedan narodni poslanik SNS ponudio da se meni donese sendvič ovde. Neka gospodin Babić proveri sa svojim poslanicima, sa svojim zamenikom šefa poslaničke grupe – po kojoj proceduri se to donosi sendvič u veliku salu Narodne skupštine, poštovana gospodo i gospodine Bečiću? Molim vas da se sada ovde zadržimo, da ponudite ozbiljno obrazloženje zašto niste intervenisali malo pre, saopštili gospodinu Babiću da je prekršio Poslovnik i izrekli mu izvesnu meru, za početak upozorenje, a nakon toga, kao što radite nama iz opozicije, gospodine Bečiću, i to nepravično, meru opomene, a onda, ako se zasluži, a to se proceni ovde, i meru udaljenja sa sednice. To bi značilo, gospodine Bečiću, pridržavanje Poslovnika, zakona, Ustava i vladavine prava.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Ne mogu da izreknem meru za upozorenje meni da ne postoji pravilnik o unošenju hrane u salu. Kao što znate, pomenutog dana, kada ste se požalili da neko želi da vam unese lanč paket, ja sam zabranio da se to učini. Gospodine Pavićeviću, budite iskreni i recite da sam tog trenutka rekao da ko pokuša da uđe u salu sa sendvičem da će dobiti opomenu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Gospodinu Babiću to kažite.) Ne, ne. On me je samo upozorio da ne postoji pravilnik o unošenju… (Vladimir Pavićević, s mesta: Gospodinu Babiću to kažite. Ja znam, ali gospodin Babić ne zna.) Vidim da ne znate zato što miris hrane non-stop dopire iz vaših klupa. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika.
Jako kratko, gospodine predsedavajući. Član 108. Mene su zamolile ove divne žene koje rade na održavanju Doma Narodne skupštine, koje vredno dolaze sat vremena pre nas, ostaju satima posle nas, stvarno su rekle da u tim klupama, gde sedi gospodin Pavićević, ne znaju šta da rade sa mrvama, pokvarili su se usisivači od tih kesica, papira, salveta, od tih mrva. Molim vas u njihovo ime, nemojte više to da radite i da na taj način zagađujete Skupštinu.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. Ako dozvolite da vam kažem da o redu u Narodnoj skupštini se stara Administrativni odbor, pa vas molim da propišete na pravi način, da tražite da se poštuju odluke Administrativnog odbora. Molim vas, suviše je važna tema da bi na ovakav način nastavljali raspravu u Narodnoj skupštini. Još jednom molim narodne poslanike da ću biti prinuđen da dam pauzu, ako ne nastavite da govorite o amandmanu. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, ako želi da govori o amandmanu. Izvolite.
Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe DS, za podršku amandmanu koji je podneo narodni poslanik Janko Veselinović, pošto je to jedan od amandmana koji su kolege iz njegove poslaničke grupe podnele zato da se pokaže koliko je lako bilo odlučiti o tome da se smanje plate i penzije i koliko je teško ikome objasniti i opravdati takvu odluku, a da nije najlakša od svih koja može biti doneta kada je u pitanju štednja i kada je u pitanju neophodan drugačiji pristup i izradi budžeta i trogodišnjem planu budžeta Republike Srbije. Bez obzira kakav stil mi koristili, jedni bili za smanjenje plata i penzija, a drugi kao mi i kolega Janko Veselinović protiv smanjenja plata i penzija, jer ih sa dobrim razlogom smatramo najlakšom mogućom odlukom, dakle bez obzira kakav stil koristili, bez obzira koliko pokušavali da prikažemo da je to neminovnost jer Vlada ne zna šta drugo da uradi, da je iznudica, da niko ne bi ali eto, bez obzira sa koliko rečenica očito pokazivali da bauk Bojana Pajtića kruži SNS i argumentacijom, bez obzira koliko kreativno tumačili Poslovnik gde bi imao svako od nas pravo da kaže za šta za, a za šta je protiv, ostaje dobar amandman narodnog poslanika Janka Veselinovića koji bar malo menja na bolje lošu odluku koju je bilo najlakše doneti i reći – sada smanjujemo plate i penzije, jer takva odluka osim što ju je lako doneti, je odluka kojom treba u stvari da se na neki način pošalje poruka javnim preduzećima gde postoji ozbiljan organizovani otpor i za šta sam već rekla ministru da ima puno razumevanja za debatu o tome jer je problem ozbiljan, prepreka velika i onima koji treba da budu odlukom Vlade, ministarke Kori Udovički i ministra Vujovića višak, dakle vrlo ozbiljne odluke, ova odluka koju je bilo lako doneti služi da se pošalje poruka – kad mogu tako lako da smanje plate i penzije, onda mogu i ovo da urade. To je pravo, legitimno, za političku komunikaciju kao što je naše legitimno pravo da tražimo da se kroz dijalog i kroz razgovor o temi koja je na dnevnom redu, suprotstavi nesporno pravo jednih da budu za smanjenje plata i penzija, a Vlada je za i nesporno pravo drugih da budu protiv, a ja sam protiv i zbog toga podrška amandmanu kolege Janka Veselinovića o bar jednoj promeni alokacije i pozicija, da bi se ova loša odluka ili njeni štetni efekti bar malo smanjili.
Na član 1. amandman sa ispravkom podnela je narodna poslanica Branka Karavidić. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić.
Poštovana gospodo ministri, mi smo amandmanom predložili povećanje ukupnih prihoda u budžetu tako što smo planirali povećanu naplatu poreza na dohodak građana i PDV. Istovremeno smanjili smo prihode na osnovu smanjenja zarada u javnom sektoru na iznos od 12 milijardi, što je u stvari na nivou efekata solidarnog poreza. Ujedno se predlaže vraćanje iznosa zarada i doprinosa na nivo pre smanjenja, a razlika u prihodima u odnosu na Predlog zakona o budžetu se preraspoređuje na subvencije u oblasti turizma. Napominjem da cifre koje se pominju u našem amandmanu su uzete iz Predloga budžeta za 2014. godinu. To su te iste cifre koje je Vlada pre godinu dana ovde nama dala. Dakle, akcenat je stavljen na efikasni rad poreske uprave i na povećanje naplate prihoda na dohodak građana i povećanje naplate PDV. Predložili smo i vraćanje zarada na nivo solidarnog poreza, što za sobom povlači i smanjenje prihoda po osnovu smanjenja zarada, vraćanje iznosa na zarade, na doprinose na nivo pre smanjenja. Povećao bi se i porez na dohodak građana. Vraćanjem zarada kupovna moć građana bi bila veća i to bi povećalo potrošnju, samim tim bi se povećao i prihod od PDV. Naravno sve ovo bi moglo da se ostvari snažno insistiranjem na većoj efikasnosti poreske uprave. Još nekoliko bitnih podataka koje smo ovih dana čuli me uverava da je moguće prihvatiti ovaj moj podneti amandman, a to je informacija da je naplata PDV gotovo rekordna odnosno kako neko kaže – nismo je imali u skorije vreme.
Vreme.
Pretpostavljam da će se ovakav trend nastaviti u 2015. godini, te su možda na sumnji i prihodi od PDV ocenjeni.
Zahvaljujem. Samo da vas obavestim da vaša poslanička grupa više nema vremena, tako da je ovo prekoračenje gde može opet neko da se javi za povredu Poslovnika. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Pavićević. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Vidite, najlakše bi bilo da smo uradili isto ono što su uradile vlade pre nas, a to je da se lepo zadužimo za nekoliko milijardi i odložimo problem za par godina, povećamo plate i penzije i budemo srećni. To je najlakše. Najteže je bilo reći ono što se mora reći – istina. Situacija je takva kakva jeste, ovo su mere i ovo je način. Te mere i taj način je opet urađen tako da zaštiti najsiromašnije, jer 60% penzionera nije ni dotaknuto, najniže zarade nisu ni taknute. Ali dobro, najlakše je reći – evo mi ćemo da vam povećamo plate i penzije. Bio bih najsrećniji kada bi se administrativnom merom usvajanjem amandmana povećale plate i penzije i napunio državni budžet – bravo. Rešeno, dogovoreno. To naravno nije moguće. Ekonomski govoreći, hoćete da povećate plate i penzije, a u isto vreme hoćete da povećate PDV. Dakle, ono što oduzmete od plata, što ste dali i platama i penzijama oduzećete im na PDV. Šta smo dobili time? Radi se to i na drugi način. Povećate inflaciju, pa povećate koliko hoćete plate i penzije, ali od inflacije zaista obezvredite i ono što imamo. Dakle, nije stvar presipati iz šupljeg u prazno, stvar je ostvariti konkretne mere uštede, stvar je doći do situacije takve kakva ona jeste i rešavati je. Najlakše je sada govoriti, svima ćemo povećati plate i penzije. Što to niste radili? Zašto se niste odgovorno ponašali kada ste bili u poziciji? Koliko decenija je potrebno da biste dokazali šta znate? Koliko decenija je još potrebno da bi ste nas doveli u tu zemlju dembeliju o kojoj ste sve vreme ovde govorili? Neke stvari jednostavno nisu moguće. Hajde da budemo realni, da budemo praktični i da govorimo onako kako je moguće. Hvala.
Gospođo Branka Karavidić, niste pomenuti, mi smo prošli vaš amandman tako da nemate mogućnost da se javite. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, veoma je važno da ozbiljno raspravljamo o jednom ozbiljnom zakonu. Više puta sam ovde rekao, ali mislim da je važno još jednom, član 99. Ustava kaže – Narodna skupština usvaja budžet, završni račun na predlog Vlade. Posebno da se usmerimo na amandmane kojima, pretpostavka je, treba da se popravi jedan loš predlog Vlade. Ovaj Predlog budžeta je poštovana gospodo, žao mi je što ministar Vujović nije sada ovde, ne znam da li će umesto njega ministar Vulin ili dr Stefanović da govore, ali evo, podneli smo amandman na član 1. i imam tu tri zapažanja koja su važna. Prvo zapažanje, na prihodnoj strani tabela 2 kaže – prihod od smanjenja zarada u javnom sektoru. Poštovana gospodo valjda se to zove smanjenje rashoda, a ne prihod od smanjenja zarada u javnom sektoru. Druga stvar pošto je gospodo, mi smo primetili u tački 1. i tačka 4. – subvencije. Ogromne subvencije i dalje po našem sudu, za privredu, za železnicu. Mi smo ovde preporučili da se 14 milijardi smanji od subvencija za privredu i za železnicu i da taj novac, ako već mora da se raspoređuje, da ide za bolju privredu, što je nama važno i za kulturu. Ministar Tasovac takođe nije tu, njega kultura ne interesuje kao ni sloboda govora i izgleda. Poštovana gospodo, mi smo takođe predložili, pošto je gospodin Lončar ovde govorio da je Fond za zdravstveno osiguranje u višku, a sada Fondu za zdravstveno osiguranje je 32 milijarde 900. Treba nam tu jedan preraspodela radi pravednijeg budžeta poštovana gospodo.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Reč ima dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Hvala, gospodine Bečiću. Opet smo imali sreće. Mogli su da nam kažu da smo stoka, a nismo i već to smatram nekim napretkom u diskusiji. Što se tiče ovih konkretnih stvari, pa izvinite, pa da nije Aleksandar Vučić zadužio „Železnice“, da nije Aleksandar Vučić zadužio privredu Srbije, da nije Aleksandar Vučić otpustio sve one radnike od 2008. do 2012. godine? Pa, te subvencije za „Železnicu“ održavaju te ljude koji tamo rade i njihove porodice. Te subvencije pomažu da pronađemo strateške partnere ne bi li te firme jednog dana mogle da se prodaju, ne bi li došli do zdravije ekonomije. Naravno da Vlada pokušava da racionalnom potrošnjom pokaže da ne može, naravno, da se daje subvencije svima i mi smo drastično smanjili subvencije, ali preduzećima koja su od strateškog interesa za Republiku Srbiju to mora da se nastavi bar još u ovom pokušaju. Mislim da nakon toga više neće biti takve vrste subvencionisanja. Što se tiče privrede, ja mislim da je ovakav, samo ovakav pristup budžetu u kome ćemo reći odgovorno i konkretno šta je to što Vlada može da uradi, koliko novca moramo da uštedimo i da taj budžetski deficit svedemo na nešto što je održivo i realno, jedino tako građanima Srbije moramo da kažemo da ćemo prekinuti sa lažnom politikom bezgraničnog zaduživanja, rasprodaje svega i svačega, a onda da to otplaćuju neka naša deca ili unuci u budućnosti. Ovo je jedini način da imamo zdraviju ekonomiju i zdravije društvo. Hvala.
Zahvaljujem dr Stefanović. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Nemate mogućnost za repliku. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe DS za podršku amandmanu koji je podneo narodni poslanik Vladimir Pavićević. Kao i u prethodnom slučaju valja podeliti koji argument i razlog zašto smatramo da treba pažljivije metodološki koristiti i razmisliti još jednom o odluci da se sav novac koji je zbog te najlakše odluke, koja je doneta – smanjujem plate i penzije, tretira kao ne poreski prihodi. Ja mogu to da razumem. To je jedan od alternativa ali smatram i da je trebalo pažljivo saslušati narodnog poslanika Vladimira Pavićevića, prvenstveno zbog toga što se kao argument da to sad mora, nema ništa bolje, a to jeste najlakše i to mi svi ovde znamo i vi znate da svi znamo, koristi da penzije od 25 hiljada neće biti smanjene. Znate, one su 25 hiljada zato što su povećane 2008. godine. Dakle, ima se kriterijuma nekakvih u toj odluci koju je najlakše sprovesti, a to je - smanjim njima plate i penzije, a onda će ovi ostali, koji su stvarno velika i tvrda prepreka nečemu što je zajednička volja za redom, dobiti jasnu poruku pa će se prepasti. Tih milion i šezdeset hiljada penzionera imaju 25 hiljada zato što su im povećane penzije 2008. godine. Dakle, kada se govori o načinu da se sav novac koji će biti ušteđen, uslovno govoreći, odnosno neće biti isplaćen zbog toga što su plate i penzije smanjene. Kada se govori o tome, onda treba spomenuti da je postojao kriterijum zašto nećemo da idemo na veće smanjenje plata i penzija. Tako bi mi voleli da se razgovara o kriterijumu zašto su oni ne poreski prihodi. Ja nisam protiv. Dakle, potpuno razumem i nisam ubeđena ni amandmanom kolege Pavićevića da bi drugačija metodologija proizvela ikakvu drugu posledicu na budžet. Mislim da je važno da ljudi od kojih tom odlukom, koja je doneta sa lakoćom, uzimate mesečno 10%, da oni znaju gde će tih 10% završiti jer i na prethodnoj tački o rebalansu to je isto delimično bio novac koji je novac onih koji su imali solidarni porez. Važno je, potpuno jasno i bez ikakve sumnje ljudima objasniti šta se dešava sa tim novcem. To je jedini razlog zašto dajem podršku amandmanu koji je podneo narodni poslanik Vladimir Pavićević. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Za reč se javio dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Evo, ne duže od 20 sekundi. Jeste tačno da su te penzije povećane 2008. godine, ali na takvim osnovama da 2012. godine smo morali da prodajemo sve iz kuće, figurativno rečeno, da bi to moglo i još smo došli do ivice propasti da te penzije više jedva da mogu i da se isplaćuju. Došli smo do toga da je nažalost lošom politikom zaduživanja i povećavanja kada nije bilo ekonomske osnove, a da ne pričam o prebacivanju ogromnog tereta iz privatnog sektora u državni, tada je došlo i do najvećeg zapošljavanja u državnom sektoru. Tako je uništena budžetska podloga Republike Srbije nažalost. Ja bih voleo da ova Vlada može da kaže – hajde da povećamo za 100%, za 200%, za 300% ali to bi bilo neodgovorno i mi bi uzeli budućnost građanima Srbije na takav način. Samo je u tome suštinska razlika.
Zahvaljujem dr Stefanović. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe DS. Sada se uzima sadašnjost i to je upravo razlog zašto ja insistiram na tome da se vodi dijalog o tome koju odluku je lakše, koju odluku je teže doneti. Da ste, kao što niste, prvo krenuli od najteže moguće a to je od javnih preduzeća i od kriterijuma za to ko može ko ne može da bude zaposlen u javnom sektoru, ja sam duboko protiv licitiranja sa brojkama jer imate neverovatno sposobnog, čestitog sveta neophodnog administraciji, neophodnog državnoj upravi i ukoliko popustite i kao i u slučaju plata i penzija pričate – jaoj, to je strašno teško, nije tačno. Najlakše je, pa počnete da pričate da samo treba otpustiti iz javnog sektora, na isti način ćete ugroziti ono što dobro radi ova Vlada, a to su evropske integracije, pripremljenost za pregovore i volja da tokom sledeće godine i dve godine unapred stvarno uradimo ono što je došlo vreme da se uradi, a to je potpuno nov pristup kontroli javnih finansija. Na vama je izbor, apsolutno. Ili možemo da se bavimo političkim folklorom ili možemo zaista da imamo dijalog o važnim stvarima koje Srbija treba da podnese u godinama koje dolaze. Govoriti o bankrotu, govoriti strateški vrlo jasno i legitimno samo da je neko drugi kriv i time smatrati da smo rešili problem koji je očit u nivou ličnog standarda i pri tome tražiti da se sve to radi sa radošću nije dobro ni po koga. Moja podrška amandmanima kolege Veselinovića i kolege Pavićevića služi samo tome da neko bar pokuša da proveri ovo što govorim, pa da se, nadam se, u mesecima koje dolaze ipak sretnemo u kakvom dobrom dijalogu. Hvala vam.
Reč ima dr Nebojša Stefanović.
Ne radi ova Vlada sa radošću. Radi sa jednim drugim osećajem, a to je osećaj odgovornosti zato što smo čekali dugo, godinama da neko to uradi. Ko je sprečavao direktore javnim preduzeća prethodne Vlade da smanji taj birokratski aparat, da izbaci nepotrebno, da sačuvana one koji su esencijalni, da pokuša da uradi reforme? Niko. Niko ih nije sprečavao, samo to jednostavno nisu želeli da rade. I danas imamo i gomilu lokalnih samouprava, imamo javna preduzeća po pokrajini, nisu mnogo bolja ni ova republička, ali, hajde da kažemo da su potpuno ista, potpuno se slažem sa vama. Po prvi put imamo volju Vlade da stvari menja, jasno izraženu volju i, kažem, ne radimo ovo sa radošću. Aleksandar Vučić vam je rekao, svestan činjenice da ćemo mi na ovom izgubiti politički rejting, ali ovo je prosto moralo da se uradi. Konačno je došlo vreme da te stvari uradimo. Jednostavno, zato smo i došli pred parlament da tražimo podršku za teške mere koje nas ne raduju, ali koje odgovorno donosimo očekujući da će ove mere učiniti dobro za RS i njene građane u budućnosti. Mislim da je to važna poruka i ovog budžeta.
Zahvaljujem se dr Stefanoviću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Vladimir Pavićević, s mesta: Kao ovlašćeni predstavnik.) Ne možete, gospodine Pavićeviću. Nažalost, ne možete. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Možda biste vi želeli da budete gospodin Živković, ali nažalost niste. Da li želi neko reč? (Da.) Narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Mi smo, pre svega, novac za nabavku softverskih licenci u okviru Uprave za zajedničke poslove republičkih organa prestavili kao nešto što suviše mnogo košta, posebno u vremenima koja su krizna i kada gospodin Vujović kaže da moramo da štedimo. To su milioni i milioni u pitanju. Pre svega smo ta sredstva opredelili za budžetski fond za vanredne situacije, iz prostog razloga što smo poučeni iskustvom šta se dogodili u majskim poplavama i kako bi u narednom periodu, ne daj Bože ako se nešto isto ponovi, imali budžet koji bi u određenoj meri tu stvari sanirao. Ono što je za nas veoma značajno da istaknemo, jeste što se na neracionalan način određena sredstva troše. O tome je dosta toga rekao i Fiskalni savet. Imali smo priliku danas da čujemo kako se premijer Srbije zahvaljuje Fiskalnom savetu na pozitivnoj oceni budžeta, koju je kritikovao u svakoj stavci svog izveštaja. Samo neke od njih su da je uzrok recesije u Srbiji, posle treće godine vlasti vaše Vlade, fundamentalan. U pitanju je loš privredni ambijent. U pitanju je pad domaće traženje zbog, s jedne strane, velikog gubitka radnih mesta, preko 40 hiljada ljudi je ostalo bez posla, a sa druge strane zbog smanjivanja plata i neustavnog smanjivanja penzija. Zatim, javna preduzeća koja predstavljaju gubitaše, preko 67 milijardi je opredeljeno za preduzeća kojima faktički nema spasa, od „Srbijagasa“, JAT-a, „Galenike“ i mnogih drugih koji predstavljaju…
Vreme, gospodine Božoviću.
Nije još uvek isteklo vreme. …koji predstavljaju preduzeća koja u ogromnom broju zapošljavaju partijske kadrove Srpske napredne stranke.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Reč ima ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Samo da primetim da mi imamo konstantan problem sa orijentacijom. Dakle, da li hoćete da ukidamo subvencije ili hoćete da ne ukidamo subvencije? Da li smatrate da se ne otpušta dovoljan broj ljudi ili smatrate da treba otpustiti manji broj ljudi? Stalno imamo taj odnos u kome se kritikuje i jedno i drugo, i levo i desno, te se hvali Fiskalni savet kada od nas traži veći broj otpuštanja, a onda se Vlada kritikuje što nije izvršila dovoljan broj otpuštanja. Kritikujemo se ovde što smo omogućili socijalni program. Pa čekajte, 14 godina preduzeća u restrukturiranju postoje i niko nije ni pokušao da reši taj problem. Evo, mi taj problem rešavamo. Kamo sreće da ga je neko rešio pre nas, Srbija bi bila zdravija i bolja zemlja. Dakle, ne bi bilo loše da se opredelimo precizno da li smo za koncepciju ukidanja svega, gašenja svega, ili smo za koncepciju očuvanja svega što je do sada postojalo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Nebojša Stefanović.
Hoću da se nadovežem na sve ovo što je rekao kolega Vulin. Suštinsko pitanje je - kako su ove firme došle u položaj da danas bez subvencija i dotacija ne mogu da isplate ni plate? Kako su došle do toga? Kako se desilo to da „Železnica“ danas ne može da isplati plate za svoje zaposlene? Koja je to Vlada uradila? Koje su vlade odgovorne za to? Ova sada, u ovih poslednjih osam meseci, ili ona prethodna u dve godine? Vi znate da to nije tačno. Događalo se, nažalost, u prethodnom periodu, od 2000. do 2014. godine, odnosno od 2012. godine, imali ste ozbiljnu priliku da reformišemo javni sektor na ozbiljan način, pogotovo u javnim preduzećima. Ta prilika je tada drastično promašena. To danas na neki način umanjuje snagu argumenata kada tražite da se to uradi. Mogli ste, a prosto niste. To jeste problem. Znači, Vlada Republike Srbije sada na ozbiljan način hoće da reformiše javni sektor i pokušavamo da zaštitimo i radna mesta. Ono što je dobro, to je da već osmi mesec za redom imamo, i drago mi je da su to ljudi počeli da primećuju, smanjenje nezaposlenosti u Srbiji. Ono je bilo na 25,6% u aprilu 2012. godine, a danas je na 17,5%, posle samo dve godine i nešto rada. To je ozbiljan rezultat ove Vlade. Isto hoćemo da uradimo i sa javnim sektorom. Hoćemo da pomognemo da ova preduzeća nađu strateške partnere, da ovi ljudi nastave da primaju plate, jer naš cilj je da ljudi ostanu na poslu, da se ljudi zapošljavaju. Ovih osam meseci to nepobitno i dokazuje.
Zahvaljujem. (Balša Božović, s mesta: Replika!) Nemate pravo na repliku, gospodine Božoviću. (Balša Božović, s mesta: Zašto?) Niste pomenuti. Može samo gospođa Čomić. (Balša Božović, s mesta: Gospodin Stefanović je rekao – vi niste uradili, pretpostavljam da je mislio na mene.) Nije, verujte da nije. Gospođo Čomić ima reč kao ovlašćeni predstavnik. Izvolite.
Predstavnica poslaničke grupe Demokratske stranke. Preduzeća u restrukturiranju postoje po propisima od decembra 2007. godine. Ako od 2007. do 2014. godine ima 14 godina, onda je to uverljivost kojom inače ministar Vulin nas snabdeva podacima. Hvala vam.
Gospodine Aleksandar Vulin ima reč, replika.
Ta preduzeća se sistematski i planski uništavaju od 2000. godine. Na to sam mislio, ako vam je lakše. To što ste ih nazvali preduzećima u restrukturiranju, gle čuda, iz političkih razloga, da biste skupili još neki glas, kao što ste dizali plate i penzije, e to već govori o vama, i zato ste izgubili izbore. Zato što je došlo vreme da se računi plate, i ni za šta drugo. Tako da, nemojte uopšte oko toga. To vam je kao kad vi kažete kako smo mi smanjili subvencije, a od 2005. do 2013. godine subvencije su bile 100 evra po godini. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Vulin. (Balša Božović, s mesta: Replika!) Gospodine Božoviću, stvarno nemate mogućnost za repliku, imate ovlašćenog predstavnika, ima vreme. Reč ima Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, dodatno, ja sam sumnjala da li ministar Vulin kada deli podatke zna o čemu priča, s nadom da zna. Međutim, sada on van svake sumnje stavlja u priličnu sumnju svaki podatak koji deli sa nama, jer preduzeća u restrukturiranju postoje od decembra 2007. godine. Svaki naknadni pokušaj da se o tome napravi folklor ili komentar na bilo koji drugi proces je neubedljiv i nedostojan ministra koji ovde sedi, zato da bi javnosti i narodnim poslanicima dao podatke koji su od poverenja, validni i koje možemo da koristimo kasnije. Ako je ministra ponelo, ja to razumem, to biva, ali nije u skladu sa obavezama kojima se član Vlade obraća narodnim poslanicima. Dostupni su propisi o odluci o preduzećima u restrukturiranju, dostupni su propisi o produžavanju, nažalost, tu se slažem i sa ministrom Sertićem, a tek sa ministrom Vujovićem, rokova predviđenih prvim propisima za preduzeća u restrukturiranju, ima spisak i ima nažalost preko 95 hiljada ljudi koji se nalaze u tim preduzećima u restrukturiranju. Veselje s kojim ministar ovde deli podatke bez ikakvog osnova nije dobro ni po ministra, ni po Narodnu skupštinu, ali svakom svoje. Čovek je stil. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima dr Nebojša Stefanović, ministar u Vladi. Izvolite.
Ne ulazeći u semantiku, ne ulazeći kako je nešto izrečeno, ostaju činjenice koje nepobitno govore o jednom, a to je da smo nekada imali železnicu koja je bila dobra, ne možda najsjajnija u Evorpi, a danas imamo železnicu koja je došla dotle da u poslednjih godinu ili dve dana jedva, ne jedva, nego ne preživljava bez državnih subvencija. Samo se postavlja pitanje – kako smo, čijom tom velikom mudrošću, čijom velikom zaslugom dođosmo dotle? Da li će se nazvati neko preduzeće preduzećem u restrukturiranju, da li neće, ali suština je da je neko to preduzeće upropastio. Neko ga je uništio. Neko ga je doveo dotle da ono više ne može samo da opstane. To je suština zbog čega su ljudi ostali na ulici, zbog čega danas povlačimo teške mere, zbog čega to niko pre nas nije imao hrabrosti da uradi. To je suština ovog budžeta. To je lajt motiv koji se provlači kroz sve ovo. Suviše je lako reći, napisati amandman i kazati – dajte još para. Mnogo je to lako reći. Nema ih. Nema ih zato što su se neki ljudi u prošlosti neodgovorno ponašali, ne samo prema budžetu, ne samo prema javnim preduzećima, nego prema svemu što su dotakli. To je problem u Srbiji. Danas treba da skupimo svu moguću snagu pošto nijedna Vlada ne misli da je bogom dane, gde će trajati večno. Trebamo da skupimo svu moguću snagu da ovu zemlju pokrenemo da napravimo potrebne uštede, da pokušamo da pronađemo strateške partnere, ali da ekonomiju postavimo na zdrave osnove. Kao što je rekao i predsednik Vlade, kao što je rekao i moj kolega ministar Vulin, ono što zaradimo to možemo da potrošimo, što nismo zaradili, žao mi je, ne možemo potrošiti.
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Vulin.
Znate, preduzeću restrukturiranju su postala preduzeća u restrukturiranju i zato što su temeljno uništena i zato što su ih uništili oni koji su tada vladali ovom zemljom. Nikako drugačije. I naravno zato što nisu imali ni trunke hrabrosti da počnu da rešavaju problem preduzeću u restrukturiranju i onda to dođe danas na nas. Ali, evo jednog sjajnog predloga. Mi imamo predstavnike raznih opozicionih partija koje su na vlasti u jednom važnom delu naše zemlje. Eto, im prilike da u svim javnim preduzećima na prostoru AP Vojvodine odmah sprovedu teške odluke, ne ove lake koje smo mi sproveli, već teške odluke da sprovedu. Ne znam šta ih sprečava, sprečavala ih je nešto svih ovih decenija, evo prilike da sada uradi da pokažu kako oni to znaju. Još uvek imaju priliku da pokažu koliko su izvanredni na vlasti i da reše problem prekobrojno zaposlenih u javnim preduzećima, da reše problem preteranih troškova, neefikasnosti, svega ostalog. Eto, prilike da pokažu koliko su bolji od nas.
Zahvaljujem gospodinu Vulinu što ste samo minut od replike koristili. Izvolite, gospođa Čomić. Povreda Poslovnika.
Zahvaljujem. Povredili ste član 108. i član 27. koji govori o tome koliko svaki učesnik sednice ima na raspolaganju da govori. Dva minuta iskoristio je jedan ministar, vi ste dali reč i ministru da koristi još vreme. Nemam ništa protiv…
Gospođo Čomić, ako ste čuli dao sam pravo na repliku gospodinu Vulinu i od toga je iskorišćeno samo minut.
Prvo na repliku se naglasi da se daje pravo na repliku, a ovo je bilo davanje reči. Proveriću u stenogramu. Nemam ništa protiv da date svakom ministru po dva minuta i da kreativno…
Ako ste čuli čak sam se i zahvalio ministru Vulinu što je iskoristio samo od replike minut vremena.
Molim vas predsedavajući da dozvolite da iskoristim svojih dva minuta.
Čisto vam dajem informaciju možda koju niste imali.
Sedim u skupštini i sedela sam i ovde kada sam vam na najdobronamernije mogući način davala sugestije o amandmanu, ispravci amandmana. Sedela sam i ovde kada sam vas najljubaznije molila da izostavite šaljivo spominjanje drugih narodnih poslanika i sada sedim ovde i pažljivo sam slušala, dali ste reč jednom ministru, pa drugom ministru bez ijednog obaveštenja narodnim poslanicima da jedan od ta dva ministra koristi pravo na repliku. Kao što je svaki učesnik na sednici dužan da vam obrazloži zašto dobija pravo na repliku, ministri i narodni poslanici imaju jednaka prava i jednake obaveze na sednici Narodne skupštine. Što se mene tiče ni da glasate o ovome i dajte svakom bar po dva minuta, ako ja mogu da biram ministar Vujović i ministar Sertić, jer to daje bolje poruke za one koji nas gledaju, ali vaše je pravo da o tome odlučite. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Prelazimo na član 1. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima ministar Željko Sertić.
Ne znam kako pravila idu, ali želeo sam samo da dam informaciju s obzirom da je malo pre bilo spomenuto nekoliko puta pitanje oko javnih preduzeća. Već sam pre dva dana govorio o ozbiljnosti Vlade da reši probleme pre svega u javnom sektoru. Moj deo posla je vezan za javna preduzeća i želeo bih parlament i sve poslanike da informišem o najnovijim podacima koje smo danas dobili. Dakle, u odnosu na 2014. godinu koja se za nedelju dana završava imamo dosta precizne podatke o trošenju sredstava. Plan koji smo napravili sa javnim preduzećima u 2015. godini, dakle, plan koji će morati da ispoštuju u odnosu na realizaciju 2015. godinu, uštede su 35 milijardi dinara. Samo na jedan podatak ću vam dati koji je ovako za medije vrlo interesantan. Na sponzorstvima, na donatorstvima, službenim putovanjima, nepotrebnim edukacijama, ugovorima koji su nepotrebni i nisu u skladu sa realizacijom programa ušteda je 400 miliona dinara. Dakle, javna preduzeća će morati to da ispoštuju, to je naš sledeći zadatak da ih pratimo iz meseca u mesec. Ovo su ozbiljne cifre. Dakle, gotovo 300 miliona evra imamo uštedu, odnosno smanjenje gubitaka. Nažalost, imali smo u 2013. godini 51 milijardu gubitaka, videćemo šta će iskazati cifre za ovu godinu, ali nam je plan da možda optimistično u dve godine, ali u tri godine sigurno dovodimo javna preduzeća u neka u nulu, ona koja nisu na tržištu i koja ne mogu, a ona koja mogu da rastu, svakako da izlaze, ali da ukupni zbir bude iznad nule. Dakle, da smanjimo gubitke koje trenutno imamo, užasne, koji strašno utiču na naše bilanse. Tako da evo ova informacija mislim da je značajna za sve. Hvala vam lepo.
Hvala vam gospodine Sertiću. Na član 1. amandman je podnela Vlada. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman sa ispravkom je podneo narodni poslanik Aleksandar Senić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo, mi smo podneli amandman na član 2. Predloga zakona o budžetu i tu imam dve stvari da kažem. Moram da primetim da stvarno mi nije jasno zašto ovaj amandman nije usvojen i evo da pokušam da obrazložim gospodi ministrima, evo, pre svega Vujoviću i Sertiću. Pazite, u stavu 2. piše sledeće – planirana primanja po osnovu zaduživanja veća su od sredstava potrebnih za finansiranje deficita, otplatu duga i nabavku finansijske imovine u iznosu od tri milijarde i dalje piše koliko dinara. Onda pazite ima zapeta, gospodine Vujoviću i kaže – što predstavalja pozitivnu promenu stanja na računu. Mi smo smatrali sledeće. Ovo sve što ide posle zapete, što predstavalja takvu vrstu promene stanja na računu je višak u ovom stavu. Meni to deluje kao kada na primer jedan student ili studentkinja piše eseje, napiše rečenicu i umesto da stavi tačku stavi zapetu i doda - što znači da sam dobro napisao ovaj deo eseja. Dakle, smatram da je to neka vrsta ohrabrivanja onoga ko piše ovo, jer mi se čini da ovaj tekst treba da bude informativan i analitički, ali ovo što predstavlja, mislim da je to ovde višak, poštovana gospodo. Moram samo ovde da dodam što se tiče subvencija. Ne mislimo vi gospodine Vujoviću da se brišu sve subvencije. Naš predlog je da za Železnicu umesto planiranih 11 milijardi i 700 ide 7 milijardi i 700. To znači da subvencije treba još da se smanje. Nije dovoljno ovo realno oko 20 ili skoro 20 odsto što je urađeno nego te subvencije i za privredu i za Železnicu moraju da budu dodatno smanjene. Nije mi stvarno jasno zašto nije prihvaćen ovaj amandman na član 2. koji smo podneli u ime Nove stranke. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Reč ima ministar u Vladi, dr Dušan Vujović.
Stvarno ne želim da ulazim u detalje ovakvih objašnjenja pošto one nisu popularne među građanima i razumljive, ali ovo ako uzmete više para nego što iznosi deficit, otplata duga, to samo znači da ćete povećati nivo likvidnosti, ništa drugo. Znači, samo ćete za ove tri milijarde povećati nivo likvidnosti. Ako vam treba za bilo koje plaćanje, jer nivo likvidnosti to nisu troškovi, to je samo trenutno povećanje, ništa drugo. To je stanje na računu, ništa drugo. Jezik je takav, to je standardni jezik. Ako treba objašnjenje, u obrazloženju piše obrazloženje toga. Možemo da pojašnjavamo dalje da li je nivo takve likvidnosti potreban ili ne, to je nešto drugo. Samo da ponovim kada sam već uzeo reč, molim vas, da čujemo predloge, prvo da čujemo predloge da li se slažemo oko dijagnoze, pa onda predloge oko toga koje lekove predlažemo. Znači, nisam političar, ponavljam iako se nalazim u političkoj debati ovde, ali mene manje interesuje ko je kriv, a više me interesuje da vidimo koji su putevi izlaska iz ove situacije. Prema tome, to je nešto gde možemo da se složimo. Tu se mnogo lakše složiti. Mi predlažemo kombinaciju četiri stuba, četiri tipa mera: smanjenje rashoda, vrlo bolno. Zapitajte se zašto bi neko, gde je ovde motiv da radimo nešto što je jako bolno, jako nepopularno. Ljudi to prihvataju isključivo zato što je to prvi korak koji bez kašnjenja stupa u dejstvo. Javna preduzeća, ja se sa vama slažem, su veći i krupniji problem, ali on traži najmanje godinu dana samo da se izvrši reorganizacija korporativnih preduzeća, da oni sledeće godine tek u planovima rada pokažu bolje performanse i onda godinu dana kasnije, preko dividendi dodaju budžetu. Znači, efekte možemo očekivati krajem 2016. i 2017. godine. To je skoro dve godine od sada. Takav je ciklus. Tako to ide. Po našem zakonu preduzeća iskažu dobit u jednoj godini, pa onda plate u novembru mesecu. Mi ovog novembra dobijamo rezultate iz 2013. godine. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala predsedavajući. Moram da priznam, ja više ne znam za šta se mi ovde napadamo. Ako se predlaže da se dodatno smanje subvencije u železnici. Nemam ništa protiv. U redu. Ali onda to neminovno dovodi do otpuštanja radnika u železnici, a vi nas ovde sve vreme kritikujete što će po ovom budžetu da bude možda otpušten jedan deo ljudi. Dajte dogovorite se za šta ste. Da li ste za to da se otpusti neki deo ljudi, da li ste za to da se smanji, da li ste možda za to da se ukine železnica? Pa nismo mi krivi što je železnica danas u ovakvoj situaciji nego ste vi zapošljavali sve moguće partijske kadrove u toj železnici. Stranka na čijoj ste listi gospodine. Dajte dogovorite se, za šta napadate Vladu. Ja razumem šta vi želite. Vi želite, kada vam je povoljan fiskalni savet, onda se pozivate na fiskalni savet, kada je to nepovoljno, onda nećete. Cilj vam je zapravo da se stvori jedna anarhija od napada, da vas odgovor ne zanima uopšte. Vama je cilj da se stvori totalno nezadovoljstvo u narodu, prouzrokovano zaista nekakvim besmislenim nekada napadima. Evo, što ste sad prokomentarisali i podneli amandman vezano za zaduženja. Kažite građanima zaduženja koja mi sada i uzima su 500 puta povoljnija nego ona vaša. U vašem periodu ste uzimali kredite sa kamatama od po 9% a mi danas i ako uzimamo negde kredit, uzimamo jedan ili 2% sa grejs periodom na 20 godina. Prema tome, mi nekada i poklonjen novac dobijamo. Hajde da kažemo građanima zaista onako kako jeste. Evo, izjasnite se. Da li ste za to da se radnici otpuštaju, da li niste, za šta ste zapravo i za šta vi nas ovde napadate? Bilo bi dobro da se konačno sami sa sobom dogovorite. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri podržao bih ovaj amandman mog uvaženog kolege živahnog predavača na Fakultetu političkih nauka, toliko živahnog da igra po stolu, ali da se toga setio 2007. godine. Dakle, ja bih prihvatio da se ukinu subvencije, ali kako se nisu setili 2007. godine da ukinu subvencije bivšem premijeru i kandidatu za premijera sa liste na kojoj je predlagač izabran. Da vas podsetim da je taj što nas je nazvao „stokom“ a kada neko kaže stoka tu misli na množinu, nije mislio samo na predsedavajućeg, već na sve nas koji smo bili sa ove strane u sali. Kako se nije setio, kada je taj premijer eks premiejr kandidat za premijera na poslednjim izborima sa njihove stranačke liste, kako se nije setio da bude protiv subvencija kada je ovaj povukao 60 miliona dinara? Za tih 60 miliona dinara mi možemo sada da isplatimo subvencije za 3.000 krava, koje će nam svake godine davati u mleku i mesu 60 miliona dinara, a od onih subvencija koje je dobio bivši premijer i kandidat za premijera sa njihove liste na poslednjim izborima, od tih subvencija, sem što on ima stan na Vračaru, ni jedan drugi seljak nema ništa. hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Nebojša Stefanović.
Hvala. Gospodine Rističeviću, samo da vam dam jedno pojašnjenje. Zato se ti ljudi zalažu za povećanje subvencija u poljoprivredi, dakle ne zbog poljoprivrednih proizvođača, nego zbog tih određenih ličnosti koje treba da dobiju dodatne subvencije, ali mislim da je to suština bila raznih amandmana koje smo ovde videli, a činjenica da ste potpuno u pravu da se to dešavalo tokom cele 2007. godine i nadam se da mojim javljanjem nisam izazvao pravo na repliku da mi odgovorite, ali u svakom slučaju, nadam se da sam vam dao dovoljno objašnjenja.
Zahvaljujem. Mislite da imate osnov za repliku? Izvolite.
Ja neću dugo, ja ću da zahvalim ministru unutrašnjih poslova zato što mi je pojasnio koja je razlika između seljaka i seljaka iz grada. Ovi prvi su profesionalni seljaci, a ovi seljaci u pokušaju, zato ja molim ministra da povede računa, ta njegova služba u saradnji sa tužilaštvom, da se jasno razdefinišu ti koji su bili seljaci i ovi koji su bili seljaci iz grada u pokušaju na privremenom radu, dok nisu uzeli subvencije i od toga kupovali stanove po Vračaru od više stotina hiljada evra. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Mi u poslaničkoj grupi SPS, pre svega podržavamo stav koji je pre nepunih 30 sekundi izneo upravo gospodin Vujović, a to je kako identifikovati problem a nakon identifikacije problema pronaći adekvatno rešenje kako bi se taj problem prevazišao a istovremeno omogućilo ono što se budžetom i predviđa, a to je u svakom slučaju bolji život od 2016. godine. Ono što je veoma važno istaći, već kada se govori o amandmanu a naročito o projekciji budžeta, jeste činjenica da pored onoga što je krajnje transparentno navedeno, kako u pogledu prihodovne, tako i u pogledu rashodovne strane, naravno budžeta koji razmatramo, jeste i činjenica da moramo i te kako voditi računa o onome što podrazumeva investiciona ulaganja koja podrazumevaju istovremeno i mogućnost afirmacije svega onoga što je krajnji cilj budžeta. Posebno se postavlja pitanje afirmacije investicija gde se kao investitor pojavljuje država. Ja bih zamolio, gospodine Vujoviću, čisto radi podsećanja i radi javnosti da se ukaže na činjenice koje su nesumnjive, koje niko ovde ne može da dovede u sumnju, gde se to država pojavljivala kao investitor i gde je budžet, na neki način, upravo po tom osnovu konsolidovan. Poći od situacije iz grada iz kojeg ja dolazim, a to je Užice. Tu je država reagovala u trenutku, kako je ovde jedan predstavnik iz opozicione stranke rekao da je potrebno formirati jedan poseban budžet, mislim da ne. Država je reagovala na krajnje adekvatan način kada je to bilo najteže, kada je grad Užice zadesilo nešto što bilo koju sredinu teško može da zadesi, a to je problem sa vodosnabdevanjem. Država je odreagovala tako što je preuzela odgovornost za osposobljavanje sistema vodosnabdevanja i to o svom trošku na teret budžeta i na taj način su građani Užica i dan danas omogućeni da koriste vodo sistem, odnosno da imaju vodu. Upravo s tog razloga, mislim da bi isuviše politička priča bila ako bi se u budžetskoj strukturi ili projekciji morali da vezujemo za takve događaje. Dalje, država je, kada je Užice u pitanju investitor buduće fabrike vode. Ja vas molim, gospodine Vujoviću, pošto to nisam mogao naći u Predlogu budžeta, naravno da i ne mogu naći, da proverite preko svojih kolega u resornim ministarstvima da li je u budžetskoj strukturi ono što je veoma važno obuhvaćeno, obuhvaćen i deo novčanih sredstava koja se vezuju za investiciju u pogledu izgradnje fabrike vode, čime bi se kompletno regulisao sistem vodosnabdevanja, jedan egzistencijalni odnosno gorući problem grada Užica rešio. Sledeći investicioni deo gde se država pojavljuje i formalno-pravno legitimiše kao investitor, pa vas zato molim da i to pronađemo u projekciji budžeta, jeste osnivanje univerziteta u Gradu Užicu, i to je deo koji se odnosi na učenički i studentski standard. Gospodine Vujoviću, nešto što podrazumeva političko pitanje, treba razdvojiti od ekonomskih i to veoma vitalnih činjenica a jedna od najvitalnijih jeste da taj grad koji je nekad bio univerzitetski grad to ponovo postane. Meni je žao što večeras sa nama nije ministar Verbić, da kompetentno odgovori na ovo pitanje imajući u vidu da je budžet Grada Užica, projektovan, na neki način kako je to moralo da se uradi a refleksija na tu projekciju je upravo budžetska struktura iz budžeta o kome mi razgovaramo i koji razmatramo. Ako je Grad Užice mogao da obezbedi i da projektuje u budžetu 15 miliona dinara za osnivanje Univerziteta, zbog čega to država na bilo koji način ne afirmiše realizaciju tog koncepta do kraja? Zbog čega država ne staje iza jednog koncepta koji je itekako značajan, značajan za celu zapadnu Srbiju, značajan i za one koji gravitiraju zapadnoj Srbiji i Bosni i Crnoj Gori i značajan za fluktuaciju ljudi i promet roba i usluga? Sve se to vraća u budžet i sve to na neki način doprinosi konsolidovanju finansijskog stanja Republike Srbije. Zašto sam ovo naveo? Zbog toga što građani Užica od nas očekuju, narodnih poslanika iz Užica i mene i mojih kolega iz SNS i DS, da se na ova pitanja odgovori, ali da se odgovori kompetentno i adekvatno zbog toga što i ove pozicije u budžetu koje mi danas imamo, imaju i te kako značaj i ulogu na ove dve investicije. Naravno, ja sam istakao dve najvažnije investicije u Užicu, ima ih i više, ali bih voleo da mi kažete i vi i vaše kolege, da li u bilo kojoj aproprijaciji koja se ovde navodi, bilo kom razdelu, postoji ono što očekuju Užičani, Požežani, Prijepoljčani, građani zlatiborskog, moravičkog okruga, svih onih koji gravitiraju ka zapadnoj Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Pavićević, vi želite repliku na izlaganje gospodina Jovanovića? (Vladimir Pavićević, s mesta: Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri u Vladi RS, red je i ja da dobijem pravo na repliku. Reč je o amandmanu koji sam ja podneo. Ovde drugi narodni poslanici, ministri imaju pravo na više replika, a ja nemam pravo na repliku a treba da obrazložim svoj…
Ali nemojte uzalud da trošite vreme, dobili ste pravo na repliku.
Dali ste mi, dali ste mi priliku. Samo da pojasnim, poštovana gospodo, evo i dr Stefanoviću, koji se izgleda razume u subvencije veoma, ali i gospodinu Vujoviću, pre svega. Pazite šta je naša ideja.
Gospodine Pavićeviću, vi ste dobili repliku na izlaganje gospodina Jovanovića, i da se obraćate meni u vezi izlaganja gospodina Jovanovića.
Da pojasnim. Evo gospodinu Jovanoviću, onda sada Neđu, da pokušam da dodatno obrazložim svoj amandman. Dakle, poštovani gospodine Jovanoviću, odnosno gospodine Bečiću da prenesite gospodinu Jovanoviću …
Gospodine Pavićeviću, morate da se meni obraćate u vezi izlaganja gospodina Jovanovića.
Evo, gospodine Bečiću, obraćam se vama, ali malo da pogledam gospodina Jovanovića, da zna da njemu repliciram. Pazite, nije dovoljno, mi smatramo, da se subvencije smanje za realno skoro 20% poštovana gospodo, gospodine Bečiću. Smatramo da subvencije za privredu, za narednu godinu treba da budu za 10 milijardi manje, jer šta onda mi time pokazujemo? Time pokazujemo da hoćemo da se upustimo u rešavanje problema sa kojim se suočavamo. Ne možemo mi sada iz godine u godinu da stalno govorimo o tom problemu u smislu – a ko je napravio taj problem, a pre koliko je to godina, a ko je kriv za to? Pa pazite, ovde vlast treba da postoji, a politika tome služi, poštovana gospodo, da se problemi rešavaju. Subvencije treba da budu manje, i tih 10 milijardi, mi smatramo treba da se preusmere ka poljoprivredi, ako je već neophodno da postoje subvencije, jer to može da bude opravdano, poštovana gospodo. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Željko Sertić.
Bilo bi sjajno kada bismo mi imali našu privredu danas, u 2014. godini, na takvom nivou da ne moramo da privlačimo strane investitore i na taj način da dajemo podsticaje, da imamo javna preduzeća koja su u plusu i da imamo sve naše opštine i sve druge budžetske korisnike na najvišem mogućem nivou, da mogu da grade i da prave sve one potrebe koje zaista realno postoje. Nažalost, tako nije i nažalost, moraćemo u nekom narednom periodu još da se bavimo budžetima određivanjem nivoa subvencija. Za nas je jako važno da one budu svake godine manje i manje, da onaj deo privrede koji je do sada dobijao subvencije, da završimo proces privatizacije i da proces privatizacije obezbedimo kroz taj proces da i u tom delu subvencija koje su postojale, budu znatno manje. Sa druge strane, postoje preduzeća svuda u Evropi i u Svetu, kao što su železnice koje dobijaju subvencije od države. Ne možete preko noći da ugasite neke firme, da ljude ostavite na ulici. To nije socijalna priča, ali ako postoji, pre svega putnički saobraćaj u „Železnici“, koji je subvencionisan, ali ne na način da se kupuju skupi automobili, da se grade hoteli ili nešto drugo. Tačno se zna gde subvencija ide, a šta su razvojni projekti i šta je to i na koji način se troše pare koje država daje bilo nekom preduzeću određenom, bilo nekoj grupaciji koja je na taj način definisana u budžetu. Dakle to je proces koji traje, ali ono što je važno, ovaj budžet po prvi put definiše okvir i po prvi put imamo ozbiljno smanjivanje i subvencija i davanja države, pričamo pre svega o privredi, ali u toj privredi danas mi nemamo mogućnost da prekinemo preko noći i da napravimo uštede možda i veće nego što je potrebno, kako bi smo prebacili na neke druge budžetske pozicije.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Uvaženi predsedavajući, mene ovo podseća na sledeću situaciju. Recimo, ubica izrešeta čoveka i on ipak ostane, daje znake života, lekar pokušava da mu spasi život i onda je lekar kriv ako on ne daj Bože umre, a ne ubica. Otprilike to je ovako kada nam kažu – nemojmo da pričamo šta je bilo ranije, nego rešavajte sada problem. Ovaj budžet je napravljen tako da rešava problem. Ako govorimo, pošto neko tvrdi da treba da se sada prebace subvencije u poljoprivredu, pa ja baš mislim način subvencionisanja poljoprivrede do sada je bio katastrofalan, samo je tajkunima pogodovao i dobro je što Vlada Srbije je konačno uradila nešto što je veoma važno, a to je da onima koji zakupljuju državno zemljište ne daje sada subvencije zato što je to bila čista tajkunska mera i tajkuni su od toga živeli i tako su uništavali malog seljaka. Ove subvencije koje se ovako daju u poljoprivredi, ovo nisu smanjene, ovo su suštinske realne subvencije da bi mali poljoprivrednik dobio subvenciju su izvanredne, a ono kako su oni radili i razvijali tajkune i potpuno nam upropastili poljoprivredu, e to je baš bilo nešto što je pogrešno. Mi smo imali katastrofalan koncept subvencije u poljoprivredi gde dinar nije dolazio do malog poljoprivrednika i zato to naravno valja da se kaže ljudima, a ovo što se tiče „Železnice“, pa znate, ako bi ste gledali ekonomsku logiku, tu „Železnicu“ bi davno trebalo zatvoriti, ona ne donosi nikakav profit, a to nije moguće, to nije normalno zato što je železnica potrebna i vojsci, potrebna je sistemu odbrane, potrebna je još mnogo čemu. Nigde u svetu na kraju krajeva železnica što se tiče putničkog saobraćaja ne donosi rentabilnost. Ako je vaše rešenje da zatvorimo „Železnicu“, onda zaista svaka vam čast.
Zahvaljujem gospodine Đukanoviću. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodne poslanice Gordana Čomić i Vesna Martinović. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Amandman se odnosi na 5. i 6. stav člana 2. koji i ne prvi put u budžetu u predlogu teksta glasi – ukoliko na kraju 2015. godine bude postojala pozajmica sa konsolidovanog računa trezora u zavisnosti od uslova na finansijskom tržištu, može se preneti u narednu godinu. Ono što ja predlažem zajedno sa koleginicom Vesnom Martinović je sredstva pozajmice sa konsolidovanog računa, trezora, mogu se na kraju 2015. godine preneti u narednu godinu u skladu sa uslovima na finansijskom tržištu. Slična stvar i sa stavom 6. koji se odnosi na sredstva iz privatizacije. Dakle, u predlogu teksta kaže – Ukoliko se u toku godine obezbede primanja od privatizacije, proporcionalno će se smanjivati. Ono što ja predlažem je – sredstva po osnovu privatizacije upotrebiće se za proporcionalno smanjivanje kreditnih izvora i emisije državnih hartija od vrednosti na domaćem i međunarodnom finansijskom tržištu iz stava 1. ovog člana. Vrlo sam sklona da vrlo ozbiljno podržim ideje koje sam čula samo od ministra Vujovića i ministra Sertića, a koji se, molim da mi predsedavajući uvaži ovo, jeste kolokvijalni izraz, ali zbog kratkoće vremena, za ovo šišanje po budžetu kada treba uraditi razne nemoguće stvari da bi što više očistili budžet koji sada izgleda odlično kako je izgledao pre četiri, osam godina i da ne govorim o 2001. godini. U tom smislu su ovi moji jezički amandmani. Ja vas najljubaznije molim da pogledate amandman i na član 1. i da pogledate i amandman na 5. i 6. stav člana 2. zbog toga što nama je potrebna i promena u jeziku kada govorimo o finansijama. Što više fokusiranih kratkih rečenica, jasnih uputstava i biće nam zajedno lakše da objasnimo ljudima koliko su velike promene pred nama. Jako mali broj ljudi zna, bez obzira na vaš trud, kolike su dramatične promene pred nama u 2016, 2017. i početkom 2015. godine. Skratite rečenicu, napravite je jednostavnijom. Fokusirajte se na izraz - sredstva postoje, sredstva su prebačena na poziciju; sredstva su sa konsolidovanog računa trezora prebačena su. Da može, ja bih ovo potpuno izostavljala, ali znam da u ovoj fazi ne može. Kada 2017. budemo stigli do potpuno novog pristupa u slučaju ovakvih alokacija i pozicija, izgledaće drukčije, ali, evo, ovo je moja molba da pokažemo da ni meni ni vama nije važno ko je pisao amandman i ko je pisao budžet, nego nam je važno šta piše u budžetu i šta piše u amandmanu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Pravo da vam kažem, rekao je ministar svojevremeno da je ovo neviđeni budžet. Ja ovo stvarno nisam video koliko pratim budžete i generalno koliko pratim normiranje. Evo, kolege pravnici neka me isprave. Član 2, na koji se odnosi amandman koleginice, kaže: „Planiranje primanja po osnovu zaduživanja veća su od sredstava potrebnih za finansiranje deficita, što predstavlja pozitivnu promenu stanja na računu“. Dakle, u članu 2. budžeta se kaže: „Što predstavlja pozitivnu promenu stanja na računu“. Ovo je zakon. Ovo nije čitanka, niti literalni sastav. Kako je mogao neko da stavi, kako se zaneo, pa iz obrazloženja, što je eventualno moglo da bude, stavi to u dispozitiv - što predstavlja pozitivnu promenu stanja na računu? Na koji način se ova primena ovog člana zakona može realizovati? Dakle, kako možete realizovati neku maksimu koja je ništa drugo nego ulepšavanje teksta?
Zahvaljujem. Reč ima dr Dušan Vujović.
Prvo, nezavisno od toga da li smo u razmatranju ovih amandmana ih prihvatili ili ne, prihvatamo suštinske vaše sugestije, pažljivo čitanje teksta i veoma sam vam zahvalan za to i mislim da treba svi da radimo na tome da budžet bude sa najmanje reči, a da kaže najviše. Prema tome, tu se potpuno slažemo i uradićemo sve što je u našoj moći da prilikom pisanja svakog narednog budžetskog ili bilo kog drugog ekonomskog teksta zakona, predloga, to poštujemo. Drugo, mislim da se ponekada u tzv. stručnom jeziku koriste neki termini koji se u struci prihvataju kao jasno definisani, a možda građanstvu i formalno-pravno nisu najbolji termini. Ovde bi ova formulacija trebala samo da znači povećanje stanja. Stanje na računu je, naravno, dinarski iznos nekog stanja, a pozitivna promena stanja znači ako je došlo do porasta dinara na računu. Znači, stanje na računu je neka situacija u datom trenutku, neki iznos dinara. Prema tome, to je samo to trebalo da znači. Hvala na upozorenju. Mislim da je dobro upozorenje. Hvala. Nije vrednosni stav, nego je čisto pravac promene.
Po kom osnovu se javljate, gospodine Pavićeviću?
Molim vas da mi date pravo minut jedan, neću dva.
Evo, izvolite, uključio sam mikrofon da bih razumeo. Objasnite mi zašto mislite da imate pravo na repliku pošto nije vaš amandman, niste podnosilac amandmana, niko vas nije spomenuo. Po kom osnovu tražite reč?
Ja sam sada razumeo da je gospodin Vujović rekao da ovaj deo rečenice nakon zapete, koji glasi: „što predstavalja pozitivnu promenu stanja na računu“ ne mora nužno da bude deo ovog stava i da je njemu to prihvatljivo.
Gospodine Pavićeviću, nemojte na ovakav način. Vi ste se u nekoj rečenici prepoznali, što nema veze sa vama, nego to možda što ste pročitali je čime ste se prepoznali?
To je pažljivo čitanje predloga zakona, gospodine Bečiću. Svaka rečenica je važna.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać i Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Podneli smo amandman na član 3. stav 3. u kome se iznosi stanje javnog duga, tako da predlažemo da se reči: „31. oktobar 2014. godine“ zamenjuju rečima „30. novembar 2014. godine“. Smatramo da u članu 3. treba izvršiti izmenu kako predlažemo budući da je predlagač podneo Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2015. godinu 16. decembra 2014. godine. Amandman se ne prihvata iz razloga što se Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2015. godine pripremao u novembru mesecu 2014. godinu, tako da je presek stanja javnog duga rađen na dan 31. oktobra 2014. godine. Davanje podataka o javnom dugu sa stanjem duga na dan 31. oktobar 2014. godine bi bilo u redu da je Predlog budžeta podnet u skladu sa budžetskim kalendarom 1. novembra 2014. godine. Poseban je problem što se na ovoj istoj sednici razmatra i rebalans budžeta za tekuću godinu, za koji je ministar Vujović rekao da se tim rebalansom iskazuje stanje na dan 19. decembra 2014. godine. Dakle, imamo Predlog budžeta za 2015. godinu sa stanjem javnog duga na dan 31. oktobar 2014. godine, a rebalans za 2014. godinu prikazuje stanje na dan 19. decembra 2014. godine, u kom su onda iznosu u budžetu za 2015. godinu iskazane obaveze za koje smo u međuvremenu saznali da su smanjene. Budžet je stigao pre rebalansa budžeta. Ovo je samo jedna od nejasnoća i kontradikcija u ovom predlogu.
Zahvaljujem. Reč ima dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Meni je drago da narodna poslanica veoma pažljivo prati ovu raspravu. To i jeste suština ove rasprave u Narodnoj skupštini o budžetu. Međutim, pošto smo se dotakli malo i rebalansa, da se vratim onda na to. Vi ste ga pomenuli u vašem izlaganju, pa mislim da je u redu da se vratimo na pitanje rebalansa. Ja se nadam da ćemo imati više Vlada i da ćemo svake godine imati više ovakvih događaja kao što je rebalans budžeta, kojim se faktički vraća novac Republici Srbiji, u kome mi štedimo, u kojem smo dodatnim naporima svih ministarstava uspeli da manje potrošimo i da taj novac vratimo Republici Srbiji. To je bila suština rebalansa budžeta. Nismo potrošili novac. Borili smo se za uštede, borili smo se da novac ostane građanima Srbije, da taj novac vratimo, da pokušamo da vratimo dugove Republike Srbije, to uradili i čini mi se da smo svi napravili dobar posao za ljude koji žive u ovoj zemlji. Naravno, bili su dosta dugi razgovori sa MMF-om i dosta toga je rečeno u načelnoj raspravi, ali da podsetimo da je MMF kao jedna od, složićete se, najkonzervativnijih finansijskih institucija, kada je MMF rekao da je ovo dobar budžet, da je to nešto što možemo da ostvarimo, pa i Fiskalni savet je rekao dosta dobrog o ovom budžetu, to pokazuje da je Vlada Republike Srbije na dobrom putu. Ja ovu vašu diskusiju smatram kao podršku za sve što je dobro urađeno u ovom budžetu, na čemu vam se zahvaljujem. Drago mi je da su građani Srbije videli da Vlada može na ozbiljan i odgovoran način da napravi budžet, da napravi rebalans kojim vraća građanima Srbije nešto. Ja se nadam da ćemo i u 2015. godini imati bar jedan rebalans u kome ćemo pokazati da smo mogli dodatnim merama još više da uštedimo i da pokušamo da dodatnim merama vratimo više novca u budžet, da smanjimo deficit i da imamo zdraviju Srbiju. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima dr Dušan Vujović. Izvolite.
Samo kratko objašnjenje, pošto ovo kada slušamo interpretaciju deluje dosta zbunjujuće. Znači, da pojasnimo. Stanje duga na 31. oktobar 2014. godine je stanje koje je bilo sastavni deo instrukcije i sastavni deo budžeta, a to je sadržano na vrlo detaljnom nivou od strane 8. do strane 41. predloženog budžeta. Ova druga stanja duga o kojima govorimo, to je jedna cifra koja se koristi kao okvir. Ovakvo detaljno stanje duga se ne radi svaki dan. Tridesetprvi oktobar je poslednji ceo mesec koji je bio na raspolaganju pre izdavanja instrukcija i ulaska u proces pripreme budžeta. Nismo mogli da se vraćamo i da tražimo stanje duga 30. novembra, pošto bismo onda morali permanentno stalno sve da preračunavamo. Razlike nisu velike, ali metodološka instrukcija je takva da uzmemo poslednji ceo mesec pre početka konačne faze pripreme budžeta i instrukcija. Prema tome, nema tu nikakve dileme. Razlike su minimalne i radi se, pojaviće se sada ponovo stanje duga u fiskalnoj strategiji, koju ćete dobiti za par dana i tu će biti ponovo stanje drugačije od ovoga. Znači, mi ovim polazimo kao aproksimacija kojom ulazimo u pripreme budžeta. Nema drugog objašnjenja. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Vujoviću. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Mislim da nema dovoljno osnova za repliku, ali ipak ću vam dati repliku, ali bih vas molio da ne iskoristite čitava dva minuta.
Samo da pojasnim ministru Stefanoviću, pošto je on odgovorio na moje izlaganje. Mi ne podržavamo ovakav budžet, zato smo i uložili ovoliko amandmana. Mi smatramo da neke stvari treba da budu drugačije. Podržavamo, naravno, sve što je dobro za građane Srbije, sami ste se ispravili, ja sam na to reagovala, tada sam se prijavila, niste uštedeli. Vi niste stigli da potrošite sve i sada preusmeravate ta sredstva. Da bude jasno, nema ušteda. Ovo što je objasnio ministar Vujović i meni je jasno u suštini, ali je problem što je budžet kasnio, pa nije stigao 1. novembra kada je trebalo, nego je stigao krajem decembra.
Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Hvala vama u svakom slučaju na onom delu podrške, gde podržavate ono što je dobro urađeno. Ja sam potpuno siguran da vi podržavate to što smo mi uštedeli 65 milijardi dinara rebalansa. To je sjajna stvar i hvala vam na toj podršci. Ja sam uveren da će i to građani Srbije umeti da cene, ali mislim da tih 65 milijardi pokazuje koliko je Vlada pokazala odgovornosti u 2014. godini, da je dodatnim merama štednje uspela 65 milijardi dinara da usmeri tamo gde su one najpotrebnije, a da smo očuvali nivo socijalnih davanja, da smo povećali zaposlenost u Srbiji, da otvaramo nova radna mesta. Mislim da je to sve što govori u prilog da ova Vlada dobro radi. Da li mislimo da je sve idealno? Ne mislimo. Mislimo da treba još mnogo više da se radi, tim kursom i nastavljamo. Zato je i budžet za 2015. godinu takav. Jeste da nije stigao u parlament u dan kada je trebalo da stigne, ali to je zbog teških i ozbiljnih razgovora sa MMF-om, sa ozbiljnim svetskim institucijama. Želeli smo da svi naši strani partneri, naši kreditori, svi oni koji pomažu da Srbija ima zdraviju privredu, vide koliko Vlada napora ulaže da ovaj budžet bude zaista održiv, da ne bude šarena laža, nego da bude nešto što će biti u 2015. godini realizovano. Koliko mogu da vam kažem i u ime Ministarstva koje vodim, trudićemo se da i dodatnim merama uštedimo na svim pozicijama, a da to neće smanjiti bezbednost Republike Srbije, da neće ići na uštrb pripadnika Ministarstva, a da možemo za neki dinar da smanjimo potrošnju i da vratimo to u budžetu. Ja se nadam da ćemo to imati prilike da vidimo i u rebalansu za 2015. godinu.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Po amandmanu. Samo bih podržao narodnu poslanicu Hasanović Korać iz prostog razloga što je u pravu. Gospodine Vujoviću, voleo bih da mi vi odgovorite na ovo, a ne gospodin Stefanović, koji se ne razume baš u ovu oblast. U pitanju je ovde Fiskalni savet koji je dao svoje komentare na budžet, pa čak i komentare na rebalans rebalansa za 2014. godinu. Javne investicije su nedopustivo niske i predstavljaju veliko ograničenje privrednog razvoja. Dalje, iz godine u godinu planira se porast kapitalnih rashoda ih budžeta, a izvršenje podbacuje čak i za 10, 20 milijardi, baš kao što je tvrdila gospođa Hasanović Korać. Dakle, niste potrošili novac za investicije i projekte jer niste bili u stanju da ih realizujete do kraja. Sada taj novac tvrdite da ste uštedeli, što nije istina, već Vlada nema kapacitet da za ono za šta je opredelila sredstva, ta sredstva i utroši. To je cela stvar. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Dušan Vujović, replika jer je direktno postavljeno pitanje.
Ponavljam još jednom. Prvo, elementarna stvar, ušteda je kada povećate razliku između prihoda i rashoda, ali i kada smanjite deficit. Smanjiti deficit znači uštedeti. Ako ste planirali deficit od … Gospodine, molim vas, nemojte da gestikulirate, dekoncentrišete me. To stvarno nije u redu, ja to vama ne radim. Nemojte da pravite gestikulacije koje omalovažavaju čoveka koji govori. Ja vama ne gestikuliram dok govorite.
Molim vas, ministre, iskoriste svoje vreme za odgovor.
Koristim vreme, između ostalog, da pošaljem poruke koje su važne. Zahvaljujem se za svaki dobar i konstruktivan predlog. Rekao sam jedanput, imali smo projekciju deficita od 225 milijardi. Ostvarili smo prihode u milijardu koliko smo planirali i pored toga što su realna privredna kretanja bila lošija od projektovanih, pa samim tim i osnovica za poreze i sve prihode je bila lošija. Prema tome, u prihodima u odnosu na poresku osnovicu smo prebacili plan i po svim važnim elementima, kao što je PDV i ostalo, smo prebacili plan. Drugo, na strani rashoda su ostvarena smanjenja koja sam detaljno rekao, neću da ih ponavljam, ukupno 48 milijardi na strani tekućih rashoda i 15 milijardi na strani kapitalnih rashoda. Koliko je to stvar kapaciteta Vlade? Koliko je to stvar raznih preduzeća, raznih agencija i ostalih tela koja u ovoj zemlji daju pravila i sprovode pravila javnih nabavki, realizacije investicionih projekata i ostalog je posebna tema, ali je to ostvareno na osnovu onoga što se dogodilo poslednja dva i po meseca, odnosno do 19. decembra. Zbog toga smo smatrali da nema svrhe više držati sredstva na računima koji do kraja godine neće biti ostvareni. Zbog toga smo predložili rebalans, da se ta sredstva upotrebe na plaćanje onih starih dospelih dugova, što je jedino što može da se uradi u poslednjih sedam dana, inače bi nas ti dugovi čekali u narednoj godini. Da to nismo uradili, pare bi se na tim računima ugasile 31. decembra. Rezultat ovih transakcija, stanje deficita, 161 milijarda 19. decembra, sa preostalim rashodima od 7 milijardi i predloženim rebalansom budžeta, izlazimo negde na 175 do 180 milijardi, što će biti sve zajedno 45 milijardi manje od deficita. Prema tome, manje potreba za pozajmljivanjem i manji rast duga…
Vreme.
…što sve znači uštedu…
Ministre, zahvaljujem, probili ste vreme. Moramo da vodimo računa. Imamo jako puno amandmana. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Nemate pravo. Složili ste se, a još nismo imali replike na slaganje. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović, zato što ste ga spomenuli u prvoj rečenici imenom i prezimenom i pežorativno.
Ono što je važno za građane Srbije da znaju, a to je da smo u prvih 15 dana decembra značajno povećali naplatu PDV-a. Dakle, u decembru prvih 15 dana 2013. godine imali smo 19 milijardi naplaćenog PDV-a, u prvih 15 dana decembra 2014. godine 22 milijarde, znači, tri milijarde na taj iznos je ozbiljna cifra. Kada budemo završili godinu, dakle, videćemo da li je tim tempom, ja se nadam da će tim tempom naplata ići, možemo da kažemo da smo značajno povećali naplatu PDV-a, nismo smanjili agregatnu tražnju i pokazali da ova Vlada zna šta radi. Istovremeno, ono što mogu da vam kažem iz domena posla koji ja obavljam, i danas imamo gotovo tonu duvana, švercovanog duvana koji je zaplenjen. Već samo u ovom mesecu imamo skoro 20 tona. Imamo ozbiljno povećanje naplate akciza, između ostalog, i zahvaljujući poslu koje radi Ministarstvo unutrašnjih poslova. Mislim da se na takav način vrlo ozbiljno radi da se povećaju prihodi. Zato smo uštedeli u rebalansu, jer smo pokazali da umemo da povećamo prihode, da smanjimo rashode i pored onog što je rekao i ministar Vujović, vezano za projekte, i na ovaj način smo pokazali kako se domaćinski upravlja. Naravno, nisam tako stručan kao vi, ali ja ću vas svakako predložiti da budete član Fiskalnog saveta. Siguran sam da će vaše znanje značajno pomoći Republici Srbiji.
Gospodine Božoviću, imate 57 sekundi da govorite o amandmanu. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Replika? Ne znam po kom osnovu? (Balša Božović, s mesta: Replika. Sada me je spomenuo.) Da li želite da iskoristite svojih poslednjih 57 sekundi da govorite o amandmanu? (Ne) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Po amandmanu, gospođo predsednice. Dakle, vrlo kratko. Pozvao bih da završimo polako sa raspravom po ovom amandmanu i ujedno dajem komentar i za predlagača i za kolege koji podržavaju ovaj amandman. Amandman koji predlaže da se u članu 3. stav 3. reči: „31. oktobar“ zamene rečima: „30. novembar“, naravno, ne može da bude prihvaćen zato što je u tekstu data i cifra duga na datum koji je stavljen u originalni tekst, iako se taj iznos makar za jedan jedini dinar promenio na bilo koji način, a naravno da jeste, usvajanje ovog amandmana bi rezultovao da imamo faktički pogrešno stanje u tekstu. Hvala vam najlepše.
Jeste se predomislili, poslaniče Božoviću? Javili ste se ponovo. (Balša Božović, s mesta: Ostao sam u sistemu.) Izađite iz sistema. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Složio bih se sa kolegom Orlićem da ovaj amandman ne možemo prihvatiti. Žao mi je što neko govori o investicijama i kako ne želi da potroši novac po svaku cenu neke investicije. Mi smo videli u slučaju prethodnih 12 godina da je 50 milijardi evra ušlo u ovu zemlju, a da gotovo od investicija nismo videli ništa. Ako ćemo na taj način da investiramo ili da sprovodimo investicije u našoj zemlji, onda bolje da uštedimo taj novac dok ne smislimo kako da ga uložimo na jedan odgovoran način. Kada vidimo sve ove analize i kada vidimo šta radi Ministarstvo unutrašnjih poslova i Ministarstvo finansija, kada uozbiljujemo našu finansijsku politiku, gde se borimo protiv sive ekonomije, gde se borimo protiv korupcije koja je najveća pošast u ovoj zemlji u poslednjih 25 godina, zar to nisu konkretni rezultati? Neko ko je 50 milijardi evra proćerdao kaže da je stručan i omalovažava druge govornike i ministre i poslanike da ne znaju o čemu pričaju. Rezultati govore sve. Rezultati da se borimo protiv sive ekonomije, da porez mora da se plaća kako bismo mogli da investiramo iz sredstava naše zemlje, jer ako uspostavimo sistem i uozbiljimo ekonomski sistem, onda možemo da podignemo i penzije i plate, ali na zdravim osnovama, a ne osnovama kao što je to bilo u prošlosti. Najlakše se zadužiti i pobediti na nekim izborima na osnovu toga, a danas pogledajte u kakvoj smo situaciji zbog takve pogubne politike. Kao što vidite neki političari u Nišu i danas vređaju SNS, iako imaju samo svega 6% podrške građana, iako govore da će sigurno ostati na vlasti do 2016. godine i pokušati na sve moguće načine da upropaste i ono malo privrede što je u AP Vojvodini ostalo. E, to je licemerno, i to je bezobrazluk. Povucite se ako nemate podršku, idite u opoziciju na svim nivoima, sprovedite neku ili napravite neku novu politiku sa nekim novim ljudima i onda se vratite kada budete imali podršku građana Republike Srbije. Srpska napredna stranka ni po koju cenu neće ostati na vlasti, ukoliko nema podršku građana Republike Srbije i nama je najveći reper za ono što radimo, što jeste odgovorna politika, kako nas ocenjuju građani Republike Srbije. Oni veruju Aleksandru Vučiću, veruju ovoj Vladi da će izvesti Srbiju na pravi put, a to možemo samo ako se ponašamo odgovorno i ozbiljno, kao što ovi ljudi pričaju istinu, odgovornu istinu, istinu koja možda i boli, jer nije bajna i nije sjajna, ali sam sasvim ubeđen da će, pre svega, mlađa populacija u našoj zemlji, oni studenti koji su završili fakultete, srednje škole, obični mladi ljudi koji žele da ostanu u ovoj zemlji, dobiti šansu da već za godinu, dve dana rade u ovoj zemlji pošteno i čestito, da zasnivaju svoje porodice, a ne da odlaze iz ove zemlje, kao što je odliv mozgova bio najveći u periodu 2000. godine do 2012. godine. To je naš cilj i mi ćemo biti posvećeni tom cilju, bez obzira što je bujica napada, bez ikakvih argumenata, upućena prema Vladi Republike Srbije. Znajte da ćemo istrajati u tom putu i da ćemo na kraju napraviti rezultat.
Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gosti iz Vlade Republike Srbije, ceo dan danas smo koristili da objasnimo da je ova rashodna strana budžeta u suprotnosti sa proklamovanom reformskom politikom Vlade. Naš amandman na član 4, gospodine Vujoviću, isključivo se tiče jezika. Molim vas da me saslušate sada pažljivo, jer mislim da ovaj amandman treba da prihvatite. Ovde je rečnik i gramatika srpskog jezika. U ovom domu mi vodimo računa i o jeziku koji se koristi. U stavu 4, čisto radi jedne preciznosti, a i stilski, gospodine Vujoviću, kaže: „U finansijskoj perspektivi EU za period od 2014. do 2020. godine Republika Srbija će učestvovati“ i sada piše gde će sve učestvovati, u osam programa itd, ali, gospodine Vujoviću, dalje u istoj toj rečenici i u narednim rečenicama ne koristi se futur, nego se koristi prezent, iako se odnosi na futur, pa kaže: „Republika Srbija obezbeđuje“, na još jednom „obezbeđuje“, na još jednom mestu „nastavlja“. Smatram, poštovani gospodine Vujoviću, da ako primenjujemo jedan kriterijum za korišćenje vremena, jedne reči, dajte da se u jednom stavu dosledno pridržavamo tog kriterijuma. Ako smo rekli na više mesta prezent „obezbeđuje“, „obezbeđuje“, „nastavlja“, hajde onda i ovde u drugom redu, u prvoj rečenici, u četvrtom stavu da kažemo „učestvuje“ umesto „će učestvovati“. Smatram da bi to bilo ovako stilski, jezički dobro. Smatram da ovaj amandman treba da prihvatite. To nije ništa strašno, gospodine Vujoviću. Nova stranka jeste podnela oko 800 amandmana do sada, a svega 10 je usvojeno, ali nema nikakvog razloga da ovo ne bude naš 11. usvojeni amandman, gospodine Vujoviću. Hvala.
Reč ima ministar Vujović.
Prihvatamo.
U zapisnik ulazi da ministar prihvata amandman. Na član 4. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Gordana Čomić i Vesna Martinović. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Amandman koji je nakon priličnog promišljanja, koliko je vreme dozvoljavalo, podnet, ali ipak radi se o stavu 8. o članu 4. koji govori o obavezi nacionalnog IPA koordinatora da podnosi izveštaj jednom godišnje Narodnoj skupštini. To je jedna od većih novina u budžeta, jedan od ozbiljnijih poslova koji nas čeka u 2015. godini, s obzirom da IPA dva ima potpuno drugačiju strukturu i način na koji se ostvaruje dobijanje sredstava iz evropskih fondova u odnosu na to kakvo smo iskustvo imali u prethodnih šest godina. Moram da pohvalim i činjenicu da Srbija sa tri ili četiri vlade, za tih šest godina, ima iskorišćenje od 98%. Nebitno je kojim tehnikama, ali mi smo zemlja koja pregovara, koja ima prethodno IPA iskorišćenje 98%. Strašno je važno da IPA 2014-2020. godinu zaista iskoristimo u tom procentu. U tom smislu je moj amandman, ovako kako je podnet, da izveštaj bude podnošen dva puta godišnje. Alternativa je bila po potrebi. Ja ne volim te reči kada može da se bira u zakonu. Razumem zašto se odbija amandman, ali mislim da je važno da se čuje javna reč o tome koliko je važno da se što više informacija ima o IPA dva, koliko je važno da je ovo član budžeta koji je evropski, jer je zahtev EU da se nacionalni IPA koordinator, u ovom slučaju, ministarka Joksimović pred Skupštinom pojavljuje i da podnese izveštaj i koliko je važno da dokažemo ono što ljudi po Evropi veruju, a to je da je Srbija administrativnim kapacitetima spremna. Neće biti lako. Ovo će biti najteži posao povlačenja dovoljnog procenta sredstava iz IPA fondova i zbog toga je samo moja želja da se što više svetla baci na taj posao i da se o tome vodi što više računa. U tom smislu imam pitanje da li je Ministarstvo finansija izabrano, odnosno imenovano lice za IPA, pošto je to na javnim slušanjima pre koji mesec bilo dilema, da li imamo ili ne? I, nije posao ministra finansija, ali moja molba da na sednicama Vlade podrži davanje odgovora na moje poslaničko pitanje o izboru direktora Kancelarije za evropske poslove. Strašno mi je važno da završimo arhitekturu po kojoj se Srbija predstavlja tokom pregovora i da dokažemo da smo vredni dobrog mišljenja, koje kada su pregovori u pitanju postoje. Ako bude jednom godišnje, onda ćemo stvarno zamoliti i ministarku Joksimović i vas da dogovorimo i posebne protokole o tome da Skupština bude mesto iz kojeg će ljudi najviše moći da čuju o tome šta se dešava sa monitoringom na IPA sredstva, bez obzira u kojoj je fazi, da li u fazi da konkurišemo ili u fazi kad je već stigla do primene. Hvala vam.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Balša Božović ima reč.
Zahvaljujem predsednice. Ovaj amandman smo podneli iz razloga što želimo bolju preraspodelu u ove rashodne strane. Dakle, milioni su utrošeni, npr. za Kancelariju za Kosovo. Trideset i četiri milijarde dinara na Kancelariju za Kosovo i Metohiju, mislim da je to nešto što je van svake pameti. Neustavan kosovski dodatak koji je Ustavni sud proglasio neustavnim, i dalje se isplaćuje. I dalje je, gospodine Vujoviću, u budžetu za 2015. godinu preko 60 milijardi za javna preduzeća. O tome smo danas govorili. Govorili smo o 19 milijardi dinara više za otplatu kamata na osnovu kredita koje je ova Vlada uzela u poslednjih dve i pô do tri godine. Radi se o sedam milijardi evra novog zaduživanja. To je milion evra na svaka tri sata, Srbija se zaduži za jedan milion evra. Nasuprot tome, Demokratska stranka predlaže da se obezbede tri milijarde za prosvetne radnike, kako bi obustavili štrajkove u osnovnim i srednjim školama širom Srbije; šest milijardi koje nedostaju, odnosno kojih je manje za poljoprivredu nego što je to bilo u 2014. godini; zdravstvenim radnicima, takođe; Fondu za mlade talente i, takođe, da se povećaju javne investicije. Javne investicije su nešto veće u narednoj godini ali su one zbog prilagođavanja direktivama Evropske unije i obaveznih minimalnih rezervi nafte nešto veće. I dalje nisu dovoljne. Jedno konkretno pitanje, gospodine Vujoviću, za vas. Da li imate planove za efikasnije javne investicije ili organizacione promene u državi koje bi ukazale na efikasnije izvršenje kapitalnih rashoda, kao što to nije bio slučaj u 2014. godini, pa smo morali da donosimo rebalans rebalansa budžeta. Zahvaljujem.
Aleksandar Vulin se prijavio.
Samo malo pojašnjenje, pošto sam se ja nekad bavio Kancelarijom za Kosovo i Metohiju. Treba svi da znamo da Vlada Republike Srbije obezbeđuje nadoknade za oko 40.000 davanja svakog meseca na Kosovo i Metohiji. Bez toga život Srba na Kosovu i Metohiji jednostavno ne bi bio moguć. Vi vrlo dobro znate da je na nivou čuda da, recimo, neko ko živi u Orahovcu ili Velikoj Hoči pronađe posao van svoje sredine. To je potpuno nemoguće. Mislite li da postoji albanski butik koji prima Srbe iz Orahovca da rade kod njega? Dakle, dok god je takvo stanje, a ono traje, Vlada Republike Srbije ima dužnost i obavezu da brine o Srbima na Kosovu i Metohiji, i ona to na ovaj način radi. Dakle, najveći deo tog budžeta, siguran sam da se preko 90% tog budžeta, odnosi isključivo na plate, socijalna davanja i na razna druga, opet, neposredna davanja za Srbe na Kosovu i Metohiji. Tako da, to zaista ne bi trebalo ni dirati.
Ministar Dušan Vujović je hteo da odgovori, a ja sam ga uporno preskakala. Izvinjavam mu se.
Ako mogu da odgovorim na prethodni predlog. Nemam ništa protiv predloga da se to radi dva puta godišnje, ali mislim da to ne bih mogao bez detaljnije konsultacije, ne samo sa ministarkom Joksimović, nego i sa svim ljudima koji na tome rade, pošto ne znam raspoloživost podataka i ljudi da to dva puta godišnje rade. Bolje da radimo jednom godišnje kvalitetno, da vam na vreme dostavimo izveštaj i sve to diskutujemo, nego da se obavežemo na nerealne rokove u kojima ćemo imati jako mnogo praznih polja. Zbog toga i iz predostrožnosti bi mi bilo draže da ne prihvatim ovaj amandman pošto ne znam kakve to obaveze izaziva. Kod ovog drugog predloga, mi smo ovde primetili da ste u pretposlednjoj stavci smanjili, u vašem predlogu, sa milijardu i 358 na milijardu, vidimo da je ukupna svota ostala ista. Nismo uspeli da nađemo gde se druga svota menja u toj prvoj koloni. Ako možete da nam pomognete, imajući u vidu i ovo što je ministar Vulin rekao, oko nekih kategorija, jer ovde se radi o tome da su mnoge stvari već u toku, već ugovorene, već postoje obaveze, tako da nekad nije lako menjati, bez obzira da li tu postoji osnova i dobra želja da se to uradi ili ne.
Gospodine Božoviću, po amandmnau? (Balša Božović, s mesta: Ne, ministru da odgovorim.) Neverovatno, kako hoćete malo da uzmete vremena. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. (Janko Veselinović, s mesta: Nemojte da vam Vulin daje naloge.) Poslaniče Veselinoviću, nemojte mi dobacivati. Meni niko ne daje naloge, niti predsedavajućima, oni međusobno imaju pravo da pričaju, ako što vi pričate međusobno.
Hvala predsedavajuća. Drago mi je da je neko podneo ovakav amandman da čisto pojasnim malo građanima. To je kada neko hoće da uzme od ljudi sa KiM da bi tajkunima dao novac. Kaže da se preusmeri u poljoprivredu. Ja ću sad ponovo da pojasnim građanima Srbije, to je veoma važno. Nisu subvencije u poljoprivredi smanjene zato što neko želi da oduzima od poljoprivrednika. Naprotiv, smanjene su da se ne bi tajkunima dalo, zato što se više ne daju subvencije onima koji će da iznajmljuju zemlju, a to su najčešće radili oni koji su bili i te kako partijski povezani sa vama, koji su imali tzv. konzorcijume i koji su na razne načine dolazili do naših poljoprivrednih kombinata. To je dobra mera i zato je dobro ovakvo rešenje koje se inače predlaže jer će mali poljoprivrednik moći konačno da dobije tu subvenciju koja je njemu potrebna i na pravi način da je iskoristi. Ono što gospodine Vujoviću primećujem, video sam u vašem obrazloženju kao odgovor za ovaj amandman, u obrazloženju Vlade, to su tzv. sredstva koja su opredeljena za softvere. Razumem potrebu da mora da se državna uprava osavremeni i da dobije nove softvere, međutim, imamo jedan veliki problem totalno neintegrisanih softvera u našoj državnoj upravi i to je neko namerno radio, posebno recimo u poreskoj upravi, gde imate trenutno čak četiri softvera, potpuno neintegrisana jedni sa drugim. To je neko namerno radio kako bi uveo potpuni haos, kako ne bismo mogli da imamo nikakav uvid u to ko koliko duguje i zato se siva ekonomija itekako razvijala. Čini mi se gospodine Vulin, ispravite me, da ste i vi negde izjavili da između ostalog Fond PIO nema integrisani softver sa poreskom upravom i nemate nikakvu pravilnu evidenciju onih ljudi koji su u PIO. Voleo bih da nam to pojasnite. Ovde se takođe predlaže i mislim da je ovo demagogija ili greška u samom amandmanu, a to je da se za policiju poveća u 2015. godini ni manje ni više, nego za 100 miliona dinara da se izvrši nabavka potrebne opreme. Govori se o automobilima. Voleo bih zaista da naša policija dobije tako savremena vozila, ali 100 miliona dinara, od koga ćete to uzeti pa da date tako policiji, jer ovde je predviđeno 30 miliona dinara, a neko traži 130 miliona. Gospodine Stefanoviću, vi ste tu i mogli bi da nam pojasnite od koga ćemo to uzeti, kao što neko traži 100 da se naša policija opremi. Uglavnom, ne valja prosipati demagogiju, valja biti potpuno realan, hvala.
Reč ima ministar Stefanović.
Gospodine Đukanoviću, ovo što ste pitali zaista je u ovom budžetu predviđeno 30 miliona. Naravno, mi smo pre nekoliko dana na moj predlog otpisali negde oko 1100 automobila iz MUP-a, koji su stari, rashodovani, automobili koji se nisu koristili, automobili po raznim policijskim upravama koji su više koštali u smislu održavanja nego što je bilo kakva njihova upotrebna vrednost. Ne sporim da, naravno, policiji treba bolja oprema. Konačno je stigao prvi deo novih uniformi i dele se sada po policijskim upravama. Isto tako ćemo iskoristiti i domaćinski se truditi da koristimo novac građana da obnavljamo tehniku koja se koristi u MUP. Slažem se sa vama još u jednoj stvari. Pošto je to pomenuto, mi smo rebalans budžeta nedavno radili da bismo uštedeli 65 milijardi. Dakle, povećavajući naplatu PDV, povećavajući borbu protiv sive ekonomije, mi smo štedeli novac, domaćinski se odnosimo prema njemu. Smanjili smo sve stavke i u MUP, iako ne smatram, naravno, da je bezbednost skupa i uvek moramo da vodimo računa. Vi ste i član Odbora za odbranu i unutrašnje poslove i znate šta se sve radi i koji su sve izazovi pred Republikom Srbijom. Nadam se samo da ćemo imati ozbiljne investicije, da ćemo imati efikasne investicije, ali samo da ne budu onakve kakve su bile od 2008. do 2012. godine, kada su neki kriminalci, odnosno, pardon, fina gospoda koja je opljačkala naša preduzeća i našu državu, kada su te investicije, rekao sam da neću te ljude više nazivati kriminalcima, fina gospoda koja je uzela novac naših građana. Nadam se da ćemo imati mnogo ozbiljniju i već imamo, ali da ćemo svake godine imati sve ozbiljniju državu koja će novac građana koristiti tamo gde je najpotrebnije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala uvažena predsedavajuća. Pre svega, ministre Vulin, žao mi je što vidimo odnos opozicije prema našim sugrađanima na teritoriji Kosova i Metohije. Smatram da naš narod i u granicama Republike Srbije, a i šire moramo uvek pomagati kada im je teško. Ništa bolji odnos nije ni prema sugrađanima u Beogradu, jer mladi kolega je pomenuo investicije i da moramo povećati sredstva za mlade talente. Evo, npr, neka gospodin Bojan Pajtić šest puta smanji troškove za svoja putovanja i da to pokušamo da preusmerimo za mlade talente u AP Vojvodini. Nije to mala suma novca. S druge strane, 140 miliona evra je deficit u Beogradu, 20,5%. Od jednog budžeta od oko 700 miliona evra vi ste napravili deficit od 20,5%. Istorijski deficit kada govorimo o gradu Beogradu. Onda govorite o investicijama. Godine 2007/2008. Beograd je imao i suficit. Pošto ste veliki stručnjaci i ceo dan držite predavanja kako treba raditi i dokle smo stigli u reformama, kako ste uspeli u gradu Beogradu da napravite deficit, vi ste predstavnik gradskog odbora, 20,5%? Kako ste uspeli jedan „Parking servis“ kao javno preduzeće da dovedete u situaciju da bude neprofitabilno, odnosno da ima veliki deficit? „Gradska čistoća“, koja je u vaše vreme kupovala zgradu „Ineksa“ da bi imali određene kancelarije, danas je nekoliko stotina miliona dinara u plusu. To je odgovorna politika, politika za koju su glasali građani Srbije i građani Beograda, a vi govorite o mladim talentima. Za vreme DS sve što je vredelo iz ove zemlje je otišlo. Srpska napredna stranka neće dozvoliti da više bilo ko od novih mladih talenata koji se školuju u našoj zemlji odu iz naše države, jer su nam potrebni baš zbog tih investicija koje vi pominjete, ali ne pljačkaških privatizacija i pljačkaških investicija gde ste gurali novac u poljoprivredu, a posle tajkuni isti izvlačili, nego realnih investicija koje će biti za dobrobit građana Srbije, koje će biti za dobrobit čitave naše zemlje, jer samo tako možemo konačno postati uređena i moderna zemlja, baš onakvi kakvi nismo bili za vreme DS.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsednice, na ova dva minuta. Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam da li gospodin Jovičić zna da je u poslednje dve godine 80.000 ljudi napustilo Srbiju. Pretpostavljam zato što su u njoj mogli da nađu posao, neki mladi ljudi zato što su u Srbiji mogli da sebi stvore uslove za budućnost, da zasnuju svoje porodice, ili zato što ste već tri godine na vlasti, pa je Srbija u recesiji? To znači da će u 2015. godini mnogi ljudi ostati bez svojih radnih mesta. To znači da će u 2015. godini mnogi mladi ljudi biti u situaciji da ne mogu da nađu posao i da vežu svoju budućnost za zemlju. Kada je u pitanju Beograd, koliko se sećam, a bili smo zajedno u toj Skupštini grada, imali ste suficit od četiri milijarde dinara, na kraju 2013. godine četiri milijarde suficita. I to kao i danas suficit, pa radite rebalans rebalansa zato što niste uspeli da potrošite pare. Ne samo da ne umete da te pare prikupite sa prihodne strane, nego sa rashodne ne znate da ih potrošite. To je ono što su osnovne zamerke Fiskalnog saveta kada je u pitanju rast. Ovde je predviđen rast investicija od 5% kao veoma škakljiv, kao veoma neizvestan. Dakle, svaka stavka u ovom budžetu je pred pucanjem. Dovoljno je samo jedna sitnica da iskoči iz sistema i sve da se sruši kao kula od karata. Onda ćemo imati situaciju da Vlada Srbije predstavlja jedan veliki „Titanik“ gde će ministri obući svoja najlepša i najbolja odela i zajedno sa građanima potonuti kao gospoda. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović [[Aleksandar Jovičić, s mesta: Izvinite, replika.]] Ne mogu, pošto se javio po Poslovniku. Izvolite.
Poštovana predsednice, javio sam se po Poslovniku baš zbog govora poslanika koji traži opet reč. Radi se o povredi člana 106. Opet se priča mimo dnevnog reda, a ja sam danas već jednom predložio, čak se ministar Stefanović sa mnom složio, što nije tako često da se mi slažemo, da bi bilo dobro da u Skupštinu pozovemo i predsednika Vlade Vojvodine, gospodina Pajtića i gospodina Sinišu Malog, gradonačelnika Beograda, pošto se više priča o budžetima AP i Beograda, nego o budžetu Republike Srbije, a ja mislim da to nije tema dnevnog reda. Imam još jedan predlog za vas, predsednice. Pošto je tu gospodin Vulin, a pošto mi imamo i drugu pokrajinu i sada je gospodin Vulin govorio o tome, a on ima dva ministra u vladi Hašima Tačija, odnosno Ise Mustafe, proverio sam, njihovi budžeti su veći od pokrajinskog budžeta Vojvodine, pa bih hteo da čujemo i o tome nešto.
Koji je to član? Ne mogu da se snađem.
Član o tome što se ne priča o tački dnevnog reda, nego se priča o budžetima lokalnih samouprava i pokrajina. Rekao sam član 106.
Napravićemo pauzu.
Da pozovemo premijere i jedne i druge pokrajine?
Ne, nećemo pozvati nikoga, nego ćemo napraviti pauzu, slažem se delimično sa vama, da bi pričali o dnevnom redu, odnosno o Predlogu zakona o budžetu.
Drago mi je da se i sa vama konačno slažem.
Slažem se, poslanici su otišli u poslednjih sat vremena u neke druge teme, a trošeći svoje poslaničko vreme grupa i skoro ga više ni nema. Tako da, za dobrobit poslanika koji će sigurno želeti da pričaju malo i o budžetu, možemo da napravimo pauzu ili da se složimo da nastavimo isključivo o budžetu, da se odjave ovi poslanici jer imaju sigurno nameru da pričaju opet o budžetima gradova AP Vojvodine. Molim vas, pošto imamo sto i nešto amandmana, da ukrstimo naše argumente povodom sledećih članova i amandmana na te članove. Moram radi vođenja sednice da kažem da ministri ne žele da usvojimo tu sugestiju, pa ću im dati repliku, ali ne želim da stalno ide povreda Poslovnika na račun predsednika i predsedavajućih. Ko želi prvo repliku? Reč ima dr Nebojša Stefanović.
Hvala. Gospodin Veselinović je rekao da se mi ne slažemo tako često, a ja bih rekao da je on uvek dobro sarađivao sa Ministarstvom unutrašnjih poslova i ne mislim da se ne slažemo često. U svakom slučaju, mislim da su stvari koje su se ticale grada Beograda, juče sam dao jedan primer za Adu Ciganliju, a danas ću vam dati drugi primer. U Javnom komunalnom preduzeću „Čistoća“ u Beogradu do promene vlasti imali ste 1500 radnika koji su bili zaposleni preko ugovora ili Omladinske zadruge, a danas imate manje od 1000, pri čemu efikasnost tog preduzeća nije ni na koji način smanjena. Naravno, vama je jasno da od tih 500 razlike, bar dve trećine nisu nikad dolazile na posao već su bile partijski kadar koji se tako udomio i primao platu. E, to su stvari koje smo promenili. Zato je rebalans ušteda, zato postoje ljudi koji hoće na odgovorni način da se bore za ovu zemlju. Zato mislim da je ova Vlada na dobrom putu i zato građani Republike Srbije na svim izborima, gde god ih imaju, nažalost u Vojvodini neko misli da treba da ih drži u poziciji da bez obzira da li ima većinu parlament u Vojvodini, uredu je. Da li ima legitimitet? Nema. Na svim izborima koji građani imaju, jasno se opredeljuju. Evo, imaćemo priliku uskoro u dve opštine Mionice, Lučani, videćemo šta će građani reći u tim opštinama. Da li misle da je politika koju država vodi dobra ili nije, a što se tiče SNS nama je legitimitet bio uvek najvažniji i mnogo važniji od bilo kakve formalne podrške. Hvala vam.
Vreme za repliku, dve minute. Zahvaljujem. Aleksandar Jovičić, mogu po amandmanu, da nastavite, to mogu. Reč ima Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Kada govorimo o budžetu, pošto mi ne date repliku, kada govorimo o budžetu važno je naglasiti i ja se ne bih složio sa gospodinom, kolegom koji je malopre reklamirao Poslovnik, da nije važno govoriti o budžetima lokalnih samouprava. Da, važno je. To čini život. Mesna zajednica, opštine, gradovi, pa tek republika. Ukoliko ne vodimo dovoljno računa o tim budžetima i kako se raspoređuju sredstva, nećemo ništa uraditi. Zato je to još jedan odnos SNS i drugih, prema lokalnim samoupravama. Što se tiče grada Beograda, s obzirom da usvajamo i taj budžet koji je vezan za ovaj budžet, pošto kažete da pričamo o budžetima, grad Beograd reč suficit nije koristio već šest, sedam godina. Slušati o tome da je grad Beograd imao bilo kakav suficit je zaista skandalozno. Ne postoji suficit, postoji deficit od 20,5%. Tačno. Znači, deficit koji je napravljen jednom neodgovornom politikom, a ta sredstva smo mogli usmeriti ka mladim talentima, ka razvijanju naše privrede u lokalnim samoupravama u 17 beogradskih opština, mogli smo napraviti određene pomake u ekonomiji u Beogradu ali nismo. Bavili smo se drugačijom politikom, tačnije jedan stranka koja kaže – niste uspeli da potrošite pare? Nismo, ali ste vi zato uspeli da potrošite do zadnjeg dinara. Samo je pitanje na kakav i na koji način. Mi kada trošimo sredstva, trošićemo na odgovoran način. Zato i pravimo uštede, uštede i što se tiče goriva, i službenih automobila, nepotrebnih putovanja, a onda posle vidimo da neko ima šest puta veći budžet za putovanja i nemamo ništa protiv, ali da vidimo da li će taj neko da donese šest puta više investicija. Ja sam ubeđen da neće. Evo, ni u Nišu nije doneo nikakvu investiciju, nego je otišlo ono što ceo svet hvali i MMF i Svetska banka i „BRD“ i sve relevantne institucije koje se bave finansijama, otišao je da kaže da to nije uredu, sam protiv svih. Ako za to trošimo sredstva onda smo u problemu. Slažem se da uvek može bolje, ali smatram da je ovaj budžet realan budžet. Ne postoji lep ili manje lep budžet, postoji realan ili nerealan. Za razliku od svih budžeta u prethodnom periodu, prethodnih godina, ovaj budžet je realan, koji donosi stabilnost našoj zemlji. Stabilnost koja nam je preko potrebna kako bismo u narednim godinama investirali u prave projekte, projekte ne po onom principu da neko investira nekog tajkuna, izvuče novac i zatvori radnju. Više ne želim time da se bavimo. Ova Vlada je usvojila i set zakona koje valja ponovo pomenuti i Zakon o radu, Zakon o stečaju i privatizaciji, olakšice za svakog zaposlenog radnika da se vrati porez poslodavcu, to su konkretne stvari koje čine život. Još jednom ponavljam, ne slažem se sa argumentacijom da se ne treba baviti lokalnim budžetima. Treba, život je na selu, život je u svakoj mesnoj zajednici, jer to čini jednu državu. Hvala.
Zahvaljujem. Šta kažete poslaniče? Nije to bila replika, on je koristio vreme poslaničke grupe, oni imaju najviše. Znate, ja slušam jednu i drugu stranu. Šta ima veze sa amandmanom, ne mogu baš da pohvatam sve, ne žele moju sugestiju da usvoje da pređemo striktno o amandmanu. Balša Božović, na primer ustane, a nije dobio reč. Teško je biti predsedavajući u ovakvoj atmosferi. (Balša Božović, s mesta: Nisam razumeo, mislio sam da je replika.) Ne razumem ni ja štošta. Ustali ste poslaniče, zašto? Da li ste tražili reč? Nemate pravo na repliku, poslanik je izložio svoj stav o ovom amandmanu i o tome što govori. Uporno vam dajem reč da i vi u vremenu u kome imate izložite svoj stav. Izvolite, ali vi uvek sednete, a šta sada ja da radim? Reč ima narodni poslanik Žarko Mićin. Izvolite.
Poštovana predsednice Skupštine, dame i gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da amandman nije prihvatljiv, jer se njime menjaju elementi budžeta, predloženog budžeta za 2015. godinu, a mi po prvi put imamo budžet koji predviđa povećanje prihoda od čak 27 milijardi dinara, sa 897 na 924 milijarde dinara pri čemu je ovo povećanje zasnovano na realnim osnovama, jer su se u ovoj godini značajno povećali poreski prihodi do npr. PDV i akciza. Takođe, po prvi put se predviđa i ušteda od 27 milijardi dinara i budžetski deficit je niži u odnosu na planiranim rebalansom u oktobru za čak 70 milijardi dinara. Međutim, treba da vidimo zašto uopšte mi moramo da planiramo deficit za 2015. godinu. Dakle, predamnom imam zakone o budžetu od 2008. godine do 2012. godine. U 2008. godini smo imali planirani budžetski deficit od 14 milijardi i 828 miliona dinara. Međutim, u 2012. godini isti taj budžetski deficit je 115 milijardi 676 miliona dinara. Dakle, za više od 101 milijardu dinara se povećao budžetski deficit za četiri godine. Zato mi danas, zbog loše politike Vlade od 2008. godine do 2012. godine, moramo da predvidimo ovakav budžetski deficit. Takođe, ono što je interesantno jeste pogledati rashode za plate zaposlenih od 2008. godine kada su bili predviđeni u iznosu od 141 milijardu dinara, a već 2012. godine u iznosu od 173 milijarde dinara, što je čak za 32 milijarde dinara više. Toliko o tome ko je zapošljavao, partijski zapošljavao u javni sektor. Čuli smo iz opozicije da poreski prihodi i nisu nešto povećani. Međutim, čini mi se da neko nije čitao budžet, jer ako pogledamo opet budžete od 2008. godine do 2012. godine poreski prihodi su se od 2008. godine do 2012. godine povećali za 82 milijarde dinara, dok za samo dve godine, odnosno od 2012. godine do 2014. godine povećali su se za 81 milijardu dinara. Dakle, mi smo za dve godine povećali poreske prihode onoliko koliko su oni povećali za četiri godine. Budžet za 2015. godinu je realno planiran, transparentan i definisan u skladu sa politikom štednje i reformi koje sprovodi Vlada Republike Srbije i upravo zato, iz tih razloga, smatram da ne treba prihvatiti nijedan amandman opozicije kojim se menja ovako dobar budžet. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li se neko javlja za reč? (Ne) Na član 5. razdele 16. i 15. amandman je podnela narodni poslanik Branka Karavidić. Da li se neko javlja za reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Poštovani gospodine ministre, ideja ovog amandmana je da se u tabeli kojom se prikazuje pregled kapitalnih izdataka za budžetske korisnike za ovu i naredne godine uradi neka preraspodela. Obzirom da je izgradnja Južnog toka neizvesna, mi smo predvideli da se razdeo u Ministarstvu finansija koji opredeljuje sredstva za aproprijaciju zemljišta za izgradnju kapitalnih objekata za 2015. godinu u visini od dve milijarde prebaci budžetskom Fondu za vanredne situacije. Mi smo svi svedoci da su nas ove godine zadesile i katastrofalne majske poplave. Zatim, je bilo i nevremena početkom zime u istočnoj Srbiji, te zaista mislim da bi bilo neophodno da se budžetski Fond za vanredne situacije, da mu se suma poveća za kupovinu, odnosno za kupovinu imovine, dobara, za spašavanje građana i naravno sve to kao zaštita, odnosno za otklanjanje posledica od vanrednih situacija. Mislim da je ovaj fond iz godine u godinu prosto zanemaren, i njega se setimo samo onda kada nas neka od tih pošasti pogodi. Zato sam bila malo radoznala, pogledala sam 16 i 617 stranu, koja se odnosi na kapitalne objekte, u čiju korist će se vršiti eksproprijacija, tu sam videla da se radi o Koridoru 10 i Koridoru 11.
Hvala. Vreme. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Branka Karavidić. Želite reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem. Član 6. govori o budžetu AP Vojvodine. U članu 6. u stavu 2. u alineji 1. posle reči „transferi“ dodaje se reč „svi“, alineja 4. posle reči „Vlada“, briše se tačke dodaju se reči – „u saradnji sa Vladom AP Vojvodine“. Naime, kada se članu 6. određuje budžet AP Vojvodine, odnosno visina koja pripada, kaže se, znači u stavu 2. u alineji 1 . znači „transferi za sve poverene poslove u skladu sa zakonom kojim se utvrđuje nadležnost AP Vojvodine“. Mislim da je bitno da ovde stoji ova reč „svi“. I u alineji 4. posle reči „Vlada“ briše se tačka, i dodaju se reči – „u saradnji sa Vladom AP Vojvodine“, što će reči da namenski kapitalni transferi za projekte koje utvrdi Vlada, naravno u saradnji sa Vladom AP Vojvodine. Hvala.
hvala. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanike Marko Đurišić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Biljana Hasanović- Korać. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović - Korać.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Amandman koji sam podnela na član 6. sastoji se iz dva dela. U prvom delu predlažem da se u stavu 2. briše alineja 3. A član 6. reguliše budžet AP Vojvodine, i u skladu sa tim što predlažem da se briše alineja 3, predlažem da se i doda član 6a, koji bi glasio – „budžetu jedinica lokalne samouprave pripadaju namenski i nenamenski transferi jedinicama lokalne samouprave u skladu sa zakonom kojim se uređuje finansiranje lokalne samouprave“. Smatram da je potrebno na isti način, kako je to učinjeno u pogledu AP Vojvodine, uraditi i pitanje transfera jedinicama lokalne samouprave. Kolega Marko Đurišić u svom amandmanu koji je bio pre ovog, je predložio da se briše alineja 3, ja sam dodala još i da se doda član 6a, iz razloga što se na ovaj način veštački uvećava pokrajinski budžet. Ustvari, stavljeno je da pokrajinskom budžetu pripadaju sredstva koja su namenjena za transfer opštinama. Ova sredstva pokrajina mora da prenese opštinama, dakle ne može da ih koristi za druge namene, i ispada da je pokrajinski budžet samo protočni bojler za ova sredstva. Zato vojvođanske opštine moraju da dobijaju sredstva ovako, zašto ne bi mogli da dobijaju i one direktno iz republičkog budžeta, kao i sve ostale opštine u Srbiji.
Zahvaljujem. Vreme vam je potrošeno. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Senić. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Gospodine ministre, ovim amandmanom rešavamo čisto tehničku pojedinost u članu 6. jer ste predvideli da se u članu 2. stav 3. alineja 3. kaže „zakon o finansiranju lokalne samouprave“. Mi predlažemo da se kaže – „zakonom kojim se uređuje finansiranje lokalne samouprave“, jer se u praksi nikada ne navodi tačan naziv zakona, jer je moguće da se zakon promeni, pa time i njegov naziv, zato ste stavlja opisno određenje, da se kaže zakon koji uređuje određenu materiju ili oblast.
Prihvatamo amandman.
Ministar prihvata amandman. Hvala. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, u ovom stilu nadam se da ćemo nastaviti dalje i da ćete prihvatiti sledeći amandman. Molim vas da pažljivo zajedno pogledamo ovaj stav na koji sam ja podneo amandman, gde se kaže – „sredstva za plate za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine iz stava 2. alineja 2. ovog člana isplaćuju se u visini i po dinamici koju utvrđuje Vlada“. Moj amandman je bio da se „sredstva za plate za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine iz stava 2. alineja 2. ovog člana, isplaćuju u odgovarajućem iznosu najmanje jednom mesečno, a u skladu sa propisima o radu“. Zaista ne znam šta je bila namera zakonopisca kada nije predvideo rok u kome će plate biti isplaćene i kada je rekao u visini i po dinamici koju utvrđuje Vlada Srbije. Dakle, plate prosvetnih radnika u Vojvodini, zavisiće od volje ministra, da li će one biti isplaćene ili neće biti isplaćene. Ne znam čemu to, i šta je problem da se prihvati odredba, a najmanje jedanput mesečno. Zar, neće najmanje jedanput mesečno biti isplaćivane plate prosvetnim radnicima u Vojvodini i zar će mimo umanjenja plate biti i kašnjeanja plata? Šta predstavlja ova odredba u dinamici koju odredi Vlada? Da li nešto naslućujemo da će biti i kašnjenja plata prosvetnim radnicima u Vojvodini. Drugo pitanje, gospodin Vulin je tu, ne znam zbog čega se ovde ne pominje druga autonomna pokrajina, ali to da ostavimo za neki drugi.
Ministar Vulin ima reč.
Nemam nikakvu dilemu da Vlada Republike Srbije treba da nastavi sa finansiranjem života i rada Srba na KiM. Kada ste pominjali Srbe sa KiM, koji su u Vladi na osnovu odluka koje smo povukli iz Briselskog sporazuma, to nisu krpene lutke, one ne pripadaju meni, ne pripadaju vama, oni pripadaju Srbiji i Srbima. Oni se i tamo nalaze zato što je Vlada Republike Srbije, i zato što Srbija smatra da treba da budu tamo. Oni su sa liste „Srpska“, ne sa bilo koje druge liste. I, nemojte da svađate Srbe sa KiM to je stvarno pogrešno.
dr Janko Veselinović ima reč. Ne znam, pitam za osnov javljanja.
Replika, ako kratko mogu da odgovorim gospodinu Vulinu.
Nije vas spominjao. On je odgovorio na pitanje. Vi ste rekli ako može da mi odgovori, to i to. (Janko Veselinović, s mesta: Rečenica jedna, ako je moguće…) Verujem, svi bi tražili još po rečenicu, po rečenicu i onda Poslovnik ne bi važio. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Ovo je jedan vrlo zanimljiv amandman, mislim da se neko šali sa nama. Ovde se od nas traži da mi definišemo u budžetu, zamislite da će ljudi u AP Vojvodini primiti platu svakog meseca. To je valjda nešto što se podrazumeva i nešto što se Zakonom o radu i nekim drugim propisima definiše. Jedino ako baš ako neko nema neki ekskluzivitet prema AP Vojvodina, pa sad nešto se posebno traži za ljude koji tamo žive. Ali, znate i u Mionici i Lučanima ljudi bi tražili onda, zamislite, takvu ekskluzivu da primaju platu svakog meseca. Hajde, nemojte više da se šalite nego da budemo ozbiljni, ovakvi amandmani stvarno su nešto što izvrdava ruglu sam predlog budžeta i mislim da ovo zaista nije korektno što se radi. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Đukanoviću. Gospodine Veselinoviću, ponovo se javljate, po kom osnovu? (Janko Veselinović, s mesta: Replika na moj amandman.) Da li stvarno mislite da je nešto važno što treba da kažete? (Janko Veselinović, s mesta: Da, mislim da je važno.) Izvolite. Gospodine Božoviću, kad neko nema pravo na repliku, zaista moram da pitam. Ali, ako je toliko važno, stvarno nije problem.
Predsedavajući, vi procenjujete da li ćete dati pravo na repliku i zaista to jeste vaše diskreciono pravo. Zahvaljujem vam se što ste procenili da treba da odbranim svoj amandman do kraja. Naime, ovaj amandman nije šala, zato što se u članu, odnosno u stavu koji predlažem da se menja, kaže da se sredstva za plate za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodine iz stava 2. alineja 2. ovog člana isplaćuju u visini i po dinamici koju utvrđuje Vlada. Da nema onoga: „po dinamici koju utvrđuje Vlada“, da je tačka posle reči: „u visini“, to ne bi bio problem. Međutim, čemu to – u dinamici koju isplaćuje Vlada? Ako se podrazumeva da će plate biti redovno isplaćivane, onda nema potrebe, suvišno je to – u dinamici koju određuje Vlada. I zbog te bojazni, a kaže se: „Koga su zmije ujedale i guštera se boji“, ja smatram da bi ova jedna garancija mogla da obezbedi da će radnici u obrazovanju u Vojvodini primati plate isto kao i radnici u Beogradu i drugom delu Srbije na vreme, makar jednom mesečno. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Veselinoviću. Reč ima dr Nebojša Stefanović.
Gospodine Veselinoviću, vi znate, a i vi primate platu iz dva dela. Dakle, po dinamici koju je utvrdila Republika Srbija, vaša plata se isplaćuje, koliko se ja sećam, 5. i 20. u mesecu. Dakle, vi primate zaradu koja je jedinstvena za sve narodne poslanike, ali iz dva dela. To je dinamika koja je utvrđena. Ovaj zakon ne ulazi u to. On samo to definiše kao stavku, a drugim zakonima se dalje uređuje. Ovaj zakon ne može ni da derogira te zakone. Dakle, samo je u tome stvar. Prosvetni radnici će dobijati platu kao i prosvetni radnici u bilo kom drugom delu Srbije ili u svakom radu, samo će to biti dinamika, da li je 1. i 15, ili 5. i 20, ili nešto drugo, ali će oni mesečno primati svoju zakonom garantovanu platu.
Zahvaljujem, dr Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, kao ovlašćeni predstavnik, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu da kažem da mi već počinje da smeta ta lažna briga za neke građane. Podnosilac ovog amandmana me prvo vređa kao narodnog poslanika. Nisam ja narodni poslanik teritorije Srbije bez autonomnih pokrajina, pa i bez Vojvodine. Ja sam narodni poslanik u Narodnoj skupštini Republike Srbije, za čitavu njenu teritoriju. Vodim interese o građanima Srbije na čitavoj teritoriji. Onda izmišljamo priče kako se neko, bože moj, brine da nešto zaposlenima na teritoriji AP Vojvodine ne nedostaje. Mi ćemo, koji nismo sa teritorije autonomne pokrajine, da ih pokrademo. Čuvajte se vi od onih koji vrše vlast u AP, ti su se i pokazali i dokazali. Za zaposlene u prosveti, zašto ne kažemo da su ti poklanjali iz „Razvojne banke Vojvodine“ četkice za zube za kredite koje su davali učenicima. To je bila njihova briga. Mi iz SNS ne gledamo na građane Srbije da li su iz Vojvodine, iz Beograda ili iz nekog drugog kraja. Oni su iz Srbije. Nemojte da se brinete. Pokazali ste nam dosad kako ste brinuli o svim građanima. Mi to radimo mnogo bolje od vas i budite sigurni - nikada nećemo da napravimo vaše greške.
Zahvaljujem, gospodine Arsić. Na naziv iznad člana i na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li se neko javlja za reč? (Ne) Na član 7, razdele 3, 15, 16, 17, 21, 23, 24, 28. i 30. amandman, sa ispravkama, podneo je narodni poslanik Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima mr Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri, uvaženi gospodine Vujoviću, ja želim da vam se prvo zahvalim što ste u dosadašnjoj raspravi uspeli da budete iznad mnogih rasprava koje su navodno trebale da pomognu danas i vama i Vladi kako bi se ovaj budžet usvojio, a u stvari pokazivali su možda svu površnost govornika koji u stvari ne poštujući ono što je bilo pre njih, pokušavaju da bacajući ljude u blato u stvari na neki način daju do značaja, ali nisu dali nikakav doprinos ni vama ni ovoj raspravi. Imajući u vidu da ste gospodine Vujoviću u predlogu ovog budžeta potpuno izostavili mnoge lokalne uprave, smatrao sam da je dobro da pomenemo probleme lokalnih uprava i tu se slažem sa nekim govornicima. Imajući u vidu da ste grad Užice pomenuli u ovih 2.005 strana samo u delu koji se odnosi na transfere, mislio sam da je dobro da otvorimo nekoliko važnih pitanja i tema i da vas zamolim da svojim autoritetom pre svega, utičete na to da se određeni projekti koji su suštinski važni za razvoj ne samo Užica nego i čitave zapadne Srbije u narednom periodu realizuju. Predložio sam da u ovom amandmanu odvojite novac kako bi se pomogli projekti kao što je integrisani univerzitet u Užicu sa 50 miliona dinara, da pomognete sanaciju jezera Vrujci i da pomognete oko izgradnje, odnosno popravke fabrike za vodu u gradu Užicu u iznosu od 100 i 120 miliona dinara, jer verujte problem postoji i problem vodosnabdevanja nije rešen u Užicu. Smatrao sam da je dobar predlog takođe da se odvoji 80 miliona dinara za opštine zlatiborskog okruga, za socijalnu politiku kako bi se pomogli ljudi jer sve više ostaju bez posla, imajući u vidu velike sukobe u SNS, u nekim gradovima i opštinama u zlatiborskom okrugu i imajući u vidu da nisu obezbedili podršku Vlade RS za neke projekte, potrebno je da hitno Vlada interveniše i da se pomogne tom kraju. Smatrao sam da je dobro da se pomogne i sa 100 miliona dinara i Užice i opštine zlatiborskog okruga za poljoprivredu, da se naprave konkursi u poljoprivredi kako bi se ova veoma važna grana pomogla i kako bi ljudi imali efekat od proizvodnje hrane. Potpuno sam siguran…
Vreme gospodine Markoviću, upravo je isteklo vreme koje ste imali i kao poslanička grupa. Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ivana Stojiljković.
Zahvaljujem predsedavajući. Cenjeni ministri i gosti, ja želim da se javim po ovom amandmanu i da kažem da se slažem sa mišljenjem Vlade da ovaj amandman ne možemo prihvatiti iz više razloga koji su ovde nabrojani, a ja bih se osvrnula na ove primedbe vezane za lokalne samouprave, konkretno za grad Užice. Činjenica da 228 miliona transfernih sredstava nije savršeno dovoljno da se pokriju sve potrebe našeg grada, ali svakako da moramo i sami iznaći načine da taj novac bude veći. Što se tiče Vlade i njenog stava prema zlatiborskom okrugu i prema gradu Užicu, svakako se ne može reći da smo mi zaboravljena regija. Ne treba zaboraviti da početkom godine smo imali ekološku katastrofu kada smo ostali bez vode i kada je Vlada i tadašnji prvi potpredsednik Vlade, sada premijer, Aleksandar Vučić, reagovao munjevitom brzinom zajedno sa svojim saradnicima, za 12 dana dobili smo alternativni vodovod u koji je, da ne zaboravimo, Vlada uložila 114 miliona dinara, oko milion evra. Znači i tada, to nisu zaista male pare, to je gotovo sada novac koji dobijamo ne namenskim sredstvima. Pre neki dan smo u lokalnoj skupštini imali situaciju da opozicija traži da se uvećaju nenamenska sredstva transferna, što naravno da pravno nije moguće i ako smo mi 2011, 2012. godine, SNS je kritikovala zašto se i tada već krenulo sa smanjenjem ovih transfernih sredstava. Naravno da poslanici Zlatiborskog okruga, pre svega vladajuće većine, slažu se da treba ulagati u kapitalne investicije i projekte koji su započeti i mi ne odustajemo od ideje da imamo integrisani univerzitet. Mnogo puta smo pričali o značaju integrisanog univerziteta u Užicu,kako za same Užičane, tako i za ceo Zlatiborski okrug. Da napomenem još jednom da je prema analizama to okrug sa najmanjim stepenom visoko obrazovanih ljudi, što je zaista jedna pogubna informacija. Mi imamo priliv stanovništva, migracije i iz Bosne i iz Crne Gore, tako da zaista smatram da treba da se obrati pažnja na otvaranje integrisanog univerziteta. Još želim da kažem da je Užice dva koraka ispred drugih zato što već imamo i završenu studiju opravdanosti za postojanje ovog univerziteta. Još bih želela da kažem da postoji i 15,2 miliona dinara koja su namenjena za fabriku za prečišćavanje vode u Gorjanima. To sada idemo ka realizaciji. Tri godine se tapkalo u mestu. Sada je to poslednjih meseci ubrzano i nadam se da će Užice i taj projekat dobiti. Zatim, imamo i fabriku vode koja nije sada u ovim budžetskim sredstvima planirana zato što projekat još uvek nije završen. Očekujemo završetak projekta krajem aprila meseca i tada će iz budžetskih rezervi taj novac koji je određen za ovu fabriku biti prosleđen za Užice. U to ne sumnjamo zato što sve što je Vlada obećala do sada je izvršila. Samo se javljam da kažem da zaista Zlatiborski okrug po svim ovim podacima nije zaboravljen i da smo mi sada jedan od jačih regiona zahvaljujući premijeru Aleksandru Vučiću. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospođo Stojiljković. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Gospodine Markoviću, objasnite mi zašto mislite da imate pravo na repliku pošto sam pažljivo slušao? Osim pominjanja Užica, nisam primetio na bilo koji način da ste vi pogrešno protumačeni ili pomenuto vaše ime.
Mogu da vas uverim da jesam.
Mislim da nemate pravo na repliku i stvarno ne mogu dozvoliti da se narodni poslanici javljaju samo zato što je pomenut grad odakle oni dolaze.
Gospodine predsedavajući, prvo, ne javljam se zbog toga što je pomenut samo grad Užice. Kontekst mog izlaganja je potpuno pogrešno protumačeno od koleginice i smatram da je potrebno da ministru Vujoviću… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Markoviću, gospođa Stojiljković uopšte nije komentarisala vaše izlaganje, a uopšte nije pominjala vaše izlaganje, komentarisala vaše izlaganje, niti je na bilo koji način pomenula vas u negativnom kontekstu. Molim vas, nemojte da na takav način pokušavate da kršite Poslovnik. (Jovan Marković, s mesta: Mislim da je negativno govorila o mom izlaganju.) Kako mislite da imate pravo na repliku? (Jovan Marković, s mesta: Pogrešno sam protumačen.) Ja vam opet kažem da nije uopšte govorila o vašem izlaganju da bi mogla pogrešno da vas protumači. Nažalost, ne mogu zbog drugih narodnih poslanika da vam dam mogućnost za repliku. Reč ima narodni poslanik Vladan Milošević. Izvolite.
Ja sam pažljivo slušao kolegu i pažljivo sam sinoć čitao ovaj njegov amandman. Možda bih se i složio sa njim da se ovaj amandman odnosi i na ostale poljoprivredne krajeve u Srbiji. Mislim da je veoma nerealno jednom području davati, a ostalim područjima…
Gospodine Milošević, morate da govorite po amandmanu. Niste dobili pravo na repliku da bi komentarisali izlaganje gospodina Markovića. Možete da govorite samo o amandmanu.
Pažljivo sam pročitao amandman i odnosi se na to da Zlatiborskom okrugu treba dodeliti 80 miliona naknadno za poljoprivredu, pošto u tom nisu spomenuti ni ostali regioni kao što je Mačvanski okrug, kao što je bilo koji drugi okrug. Smatram da sva sredstva treba ravnomerno deliti, a ne samo u jedan region. Razumem ja kolegu da se svako bori za svoj kraj, ali kako se on bori za Zlatiborski okrug, tako se i mi borimo za Mačvanski okrug, tako da ne možemo prihvatiti ovaj amandman. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Miloševiću. Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri, kolege poslanice i poslanici, poštovani građani i građanke Srbije, naravno da ovaj amandman nije prihvatljiv, ali ja ću se osvrnuti na deo amandmana koji se odnosi na razdeo 28, na funkciju 070, na ekonomsku klasifikaciju 472, a odnosi se na naknade za socijalnu zaštitu iz budžeta, gde predlagač ovog amandmana traži da se ona poveća, pa i dodatno da se obezbede sredstva u iznosu od 30 miliona dinara koja su namenjena korisnicima socijalne pomoći u Zlatiborskom okrugu. Naravno da ovaj amandman nije prihvatljiv najpre iz razloga što je na funkciji 070, na ekonomskoj klasifikaciji 472, koja se odnosi na naknadu iz budžeta za socijalnu zaštitu. Predviđena su prava siromašnih građana i porodica koja, u skladu sa Zakonom o socijalnoj zaštiti, ostvaruju pravo na novčanu socijalnu pomoć, na uvećani dodatak za tuđu negu i pomoć, na dodatak za tuđu negu i pomoć, ostvaruju pravo na porodični smeštaj, ostvaruju pravo na profesionalnu rehabilitaciju. To su prava garantovana zakonom. Ona su jednaka za sve građane i građanke Srbije, bez obzira gde oni živeli. Prema tome, SNS kao odgovorna zalaže se da svi građani budu jednaki pred zakonom, a ovde se odnosi na posebno osetljive građane i građanke, odnosno na posebno osetljivu kategoriju siromašnih pojedinaca i porodica. Još nešto hoću da istaknem. Amandman ne treba prihvatiti iz još jednog razloga. Socijalna zaštita i socijalna politika i te kako su važne funkcije jedne države i lokalne samouprave, a ne smemo da zaboravimo da je temelj svakog društva ekonomija i zdrava ekonomska politika. Samo sa zdravom ekonomskom politikom i socijalna zaštita i mere socijalne politike mogu da se ostvare u još većem kapacitetu. Takođe, osvrnula bih se i na razdeo 28. koji se odnosi na Ministarstvo rada, zapošljavanja, boračka i socijalna pitanja, na ekonomsku klasifikaciju 424, to su specijalizovane usluge, gde predlagač amandmana ponovo ističe da se poveća iznos koji je namenjen za komoru socijalne zaštite i da se taj iznos koji je povećan raspodeli za rešavanje pitanja raseljenih lica u gradovima i opštinama zlatiborskog okrugu. Moram da istaknem da je na ekonomskoj klasifikaciji 424. da su odobrena sredstva za finansiranje komore socijalne zaštite, koja je inače formirano kao strukovno udruženje svih zaposlenih u ustanovama i centrima za socijalni rad, odnosno ustanovama socijalne zaštite, da komora ima svoje aktivnosti vezane za licenciranje kako centara za socijalni rad, tako i ustanova i znači da se bavi pre svega uskostručnim, odnosno specijalizovanim poslovima. Sve su to razlozi zbog čega ovaj amandman i u ovom delu ne treba prihvatiti. Hvala.
Zahvaljujem. Izvolite gospodine Markoviću, vi ste uporni. Moram da vam kažem da nije dovoljno kada neko kaže da smatra da podneti amandman treba podneti i da je to dovoljno nekome za repliku.
Gospodine predsedavajući, ako biste ispoštovali Poslovnik i ako biste čuli moje obrazloženje i ako biste se malo koncentrisali i na moje obrazloženje, a ne samo na te razgovore sa koleginicom, uvažili bi ono što govorim. Pozivam se na član 104. ovog poslovnika koji u jednom svom delu kaže, da se, ako je pogrešno protumačen poslanik, odnosno, njegovo izlaganje, poslanik ima pravo da reklamira povredu Poslovnika. Znači, da ste pažljivo slušali moje koleginice, videli biste da se desila jedna strašna nelogičnost. Ja sam upravo za Zlatiborski okrug, između ostalih predloga, dao i predlog da se dobije 80 miliona za socijalnu politiku… Ne mogu da shvatim da su i jedna i druga koleginica odbile. [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Markoviću, nije besmisleno, zato što vi zloupotrebljavate Poslovnik. Ja vam opet kažem i niste pročitali član do kraja, o tome odlučuje predsedavajući da li je nastupio slučaj iz tog člana. Ja kažem ponovo da nije dovoljno da neko kaže da amandman smatra da treba odbiti amandman, niti je komentarisano vaše izlaganje. Niko od govornika, ni jednog govornika, ni drugog govornika nije komentarisao vaše izlaganje. Samo je govorio svoje argumente zašto taj amandman treba odbiti. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Ja upravo ne mogu sebi da odgovorim kako je moguće da koleginice glasaju protiv predloga amandmana koji se odnosi na njihove sugrađane i koji bi sa ovim amandmanima dobili 80 miliona u socijalnoj politici, dobili bi novac za infrastrukturu itd. Podrazumeva se da nisu razumeli amandman, pa da su protiv. [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Prvo, nije došlo do glasanja. Drugo, vi ste uporni da zloupotrebljavate Poslovnik. Ja pokušavam da na pravi način omogućim da se amandmani obrazlože, ali vi ste uporni i uporno ne dozvoljavate da vam bude jasno ono što je jasno svakom poslaniku u sali, da nije dovoljno da se pomene neki grad, da nije dovoljno da se kaže da se misli da treba neki amandman odbiti, da onda predlagač amandmana ima pravo na repliku. Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Socijalna politika i socijalna prava su jedinstvena kategorija na celoj teritoriji Republike Srbije i ne mogu se voditi za jedan okrug ili se voditi samo za jedan grad ili na bilo koji drugi način. Dakle, socijalna prava se odnose na građane, ne odnose se na teritoriju. Shodno tome, tako se moramo ponašati, i tako se ponašamo i u ovom budžetu. Kada već govorimo o socijalnoj zaštiti, moramo još jednom naglasiti da je ovo socijalno odgovoran budžet, 30% ovog budžeta odlazi na prava iz oblasti socijalne zaštite. Nismo umanjili ni za jedan jedini dinar nijedno socijalno pravo, od naknada hraniteljima do dečijeg dodatka ili novčane socijalne pomoći, ni jedan jedini dinar. Najlakše bi sada bilo reći - kako je moguće da nećete da glasate, a ja predlažem da za milijardu povećamo budžet i da ga podelimo svim porodiljama? Pa, divno zvuči, ali to je zaista viša demagogija, nego što je bilo šta što zaista pomaže građanima. Socijalna prava nemaju veze sa teritorijom, imaju veze sa zemljom i sa svakim građaninom koji ovde živi. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivana Stojiljković, po amandmanu. Nemate prava na repliku, možete samo po amandmanu.
Zahvaljujem još jednom. Ja bih samo da kažem da naravno da je opravdano tražiti novac, ali moje obrazloženje je bilo da je ovaj novac već obezbeđen i da se već razmišlja u pravcu rešavanja ovih problema. Još sam oko jedne tačke zaboravila da kažem, a to je za rešavanje problema akumulacije Vrutci, nema potrebe da se izdvaja ovaj novac, zato što je već preduzela aktivnosti Agencija za zaštitu životne sredine, koja je zajedno sa Fondom EU, koja se zove „Interreg“, a oni rade po principu interregionalne saradnje, gde će se napraviti ugovor između Užica i Poljske kao jedan eksperiment, odnosno u pravcu rešavanja problema akumulacije Vrutci. Zahvaljujem još jednom.
Zahvaljujem. Na član 7. razdele 2. i 19. amandman je podnela narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdele 2, 22, 24. i 29. amandman je podnela narodni poslanik Jovana Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Jovana Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi ministri, ukoliko imamo u vidu ovo umanjenje i plata i penzija i najavljene mere štednje, smatram da je onda potrebno svesti u realnije okvire i rashode za sve aktivnosti, pa samim tim i za aktivnosti koje se sprovode u cilju obavljanja funkcije predsednika Republike. Ukoliko građani štede svuda, smatram da bi bilo odlično da predsednik bude uzor, pa da i on uštedi na svojim aktivnostima. S obzirom da ste predložili da se više izdvaja i za jednokratnu pomoć sveštenicima, monasima i verskim službenicima i da ste naveli u obrazloženju i u programskim aktivnostima da se to radi u cilju jer crkva ima ulogu i sveštenici, monasi, imaju ulogu u tome da zadrže građane u Republici i da je njihova uloga takođe i u međunarodnoj i u regionalnoj saradnji. Ja bih želela samo da vas podsetim da je uloga crkve u tome da promoviše i širi veru, a da je upravo zadatak države da zadrži građane i da tim građanima omogući bolji život u ovoj zemlji. Ono na što mislim je dobro usmeriti novac, jeste na to da se usmeri novac, recimo, na odlazak profesora i studenata na inostrane univerzitete radi razmene iskustava i stručnih usavršavanja ili, recimo, zapošljavanje mladih, kako mladi ne bi napuštali zemlju, jer smo danas dosta o tome govorili, s obzirom da za zapošljavanje mladih nije opredeljen ni dinar. Opet, danas smo govorili o tome da je za subvencije železnice opredeljeno čak 100 miliona evra. Kada opet govorimo o ovim subvencijama, u razdelu 24. u 2015. godini nije opredeljen ni dinar sredstava za Centar za strna žita u Kragujevcu, koji se bavi naučno-istraživačkim radom, a na osnovu programa stabilizacije održive u poslovanju, koji je usvojen od strane Vlade Republike Srbije, predviđeno je da ovaj program traje tri godine…
Vreme, gospođice Jovanović.
Samo da završim rečenicu. Predviđeno je da program traje tri godine. Do sada je dve godine Centru za strna žita dodeljivan novac, a u 2015. godini toga nema planiranog. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Vlada Republike Srbije upravo i preduzima sve mere da mladi ljudi ne bi napuštali našu zemlju, s tim što se to odnosi na sve mlade ljude, ne samo na one koji su, recimo. 2008-2012. godine kao partijski kadar dobijali radna mesta u javnim preduzećima, a svi ostali napuštali zemlju, već za sve mlade ljude i trudimo se da odgovornom i ozbiljnom politikom obezbedimo da ti mladi ljudi imaju budućnost, što je najvažnije, dakle, da budžet predstavimo na najozbiljniji način, da prikažemo realno šta imamo, da budžetski deficit bude značajno manji nego prethodne godine, da rebalansom uštedimo novac Republike Srbije građanima i da na takav način obezbedimo da ti mladi ljudi imaju u narednoj i svim narednim godinama više šanse da se zaposle. Još jednom da kažem, jedna zaista dobra vest, to je da već osam meseci za redom nama nezaposlenost opada. Mi imamo porast zaposlenosti. Ja sam navodio kompanije, a mogu i danas to da učinim, veliki broj kompanija koji je otvoren, koji hoće, koji prepoznaje ovako odgovornu politiku Vlade i prepoznaju da ova Vlada, vodeći tu odgovornu politiku, stvara povoljne ekonomske uslove da se ovde kompanije otvaraju. Mislim da smo u tome objektivno lider u regionu, o čemu govori i naravno samit koji smo imali nedavno sa kineskim premijerom. Mislim da ljudi prepoznaju takve elemente naše politike i da će zbog toga i mladi ljudi sve više imati šansu da ovde ostaju i da imaju radna mesta. Da li je to bilo sve dovoljno do sada? Nije i naravno da treba da ulažemo više napora, ali prvi put ozbiljnom državnom politikom pokazujemo da je to nešto o čemu razmišljamo na najodgovorniji način.
Zahvaljujem, dr Stefanović. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Vulin.
Mi smo svakako, i to se vidi po rešenjima u ovom budžetu, naglasili da će iduća godina, što se zapošljavanja tiče, biti upravo okrenuta mladima, na prvom mestu. Kao prilog tome mogu da vam kažem da je Nacionalna služba zapošljavanja povećala svoj budžet za aktivne mere zapošljavanja za više od milijardu dinara. Prošle godine, odnosno u prošlom budžetu smo imali iznos od milijardu i 800 miliona i 600 miliona dinara za zapošljavanje osoba sa invaliditetom, a sada imamo dve milijarde i 800 miliona, plus 500 miliona dinara za zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Predvideli različite podsticaje za nova zapošljavanja, tako da u zavisnosti u kojoj opštini se nalazite, imate podsticaje od 150.000 do 250.000 dinara, a za osobe sa invaliditetom od 180.000 do 300.000 dinara. Za mlade, koji su završili najmanje srednju školu, a nemaju iskustvo, nemaju staž, obezbedili smo mogućnost da subvencionišemo delom njihovo primanje, koje će dobiti u periodu stručnog usavršavanja u roku od šest meseci, a posle toga poslodavac ih zadrži još šest meseci. Takođe smo kroz aktivne mere zapošljavanja opredelili takve obuhvate da očekujemo da će 130.000, tačnije 129.542 lica biti zaštićena iduće godine i obuhvaćena merama, aktivnim merama zapošljavanja. Najveći broj njih će upravo biti mladi.
Zahvaljujem. Gospodine Božoviću, po kom osnovu? Po Poslovniku? Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Reklamiram povredu Poslovnika, član 27. i član 108. prvi stav, iz prostog razloga što ste ponovili grešku od pre nekih sat vremena, kada ste ministru iz Vlade jednom, pa zatim odmah neposredno posle toga i drugom, bez prava na repliku, dali da se javi po amandmanu, čime koristi duplo vreme, a niste naglasili da li se radi u ovom slučaju o replici. Mislim da to nije fer prema narodnim poslanicima koji predlažu amandman, a sa druge strane nemaju pravo na repliku, a tražili su nekoliko puta. Na taj način ne stavljate one koji su birali ministre, čak ni u istu ravan sa njima, a znate i sami po Ustavu Republike Srbije i podeli vlasti koja je centralna politička institucija u zemlji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Smatramo upravo da je i želja predlagača amandmana da dobije obrazloženje od članova Vlade o podnetom amandmanu. Takođe, nisam dao reč jednom ministru dva puta za redom, nego su dva ministra dobila pravo da govore i troše vreme od svoja tri sata koja imaju na raspolaganju kao članovi Vlade. Vi ako smatrate… Možda je veći problem što ima više članova Vlade ovde nego poslanika opozicije. Gospodine Božoviću, da li želite da dam obrazloženje do kraja? (Da.) Takođe, kada ministri nisu prisutni, vi kažete – zašto nisu prisutni? Kada su prisutni, kažete – zašto su prisutni? Kada vam daju obrazloženje, kažete – zašto su dali? Kada vam ne daju, kažete – zašto ne daju? Morate nam propisati kako da udovoljimo vama kao opoziciji, na koji način. Takođe, da je gospođica Jovanović tražila pravo na repliku, sigurno bi ga dobila. Da li želite da se Skupština izjasni? (Balša Božović, s mesta: Da li mogu da kažem?) Ne možete. Možete samo da kažete da ili ne. Da. Zahvaljujem. Gospodine Markoviću, po Poslovniku? (Ne) Hvala. Na član 7. razdele 3, 22. i 28. amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdele 3. i 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade, predložili smo u amandmanu da je neprihvatljivo da ministarstvo bez portfelja, zaduženo za vanredne situacije, dobija sredstva u iznosu od 24 miliona 837 hiljada i tu stavku smo i ta sredstva predvideli za Ministarstvo odbrane, iz prostog razloga što su doneti ministarstva bez portfelja zaduženog za vanredne situacije već viđeni prilikom majskih poplava kada nismo mogli da nađemo ministra Ilića. Izlišno je govoriti o svrsishodnosti uopšte i ministarstva, a i ovih sredstava. Nama je važno i to je suština, svaki dinar. Zahvaljujem se gospodinu Vujoviću iz prostog razloga što je imao strpljenja i da sasluša u načelnoj raspravi, a i sada sve amandmane, iz prostog razloga što se trudio da na jedan precizan način utroši sredstva koja nisu velika. Iz tog razloga, iako se Srbija zadužuje svaka tri sata milion evra, postavljam jedno pitanje u skladu sa tim - kada su u pitanju primanja zaduživanja, na šta će ih Vlada utrošiti? Od 709,3 milijardi novog zaduživanja na otplatu glavnice otići će 509,6 milijardi dinara, na kamate 132,6 milijarde, a matematika kaže da preostaje 67 milijardi dinara, gde se ne vidi do kraja na šta će oni konkretno biti potrošeni. Dakle, zašto se zadužujemo, ukoliko to nije potrebno, kao što ovde imamo prilike da vidimo?
Vreme, gospodine Božoviću.
U tom slučaju, deficit ne bi bio 191 milijardu, završavam, već bi bio 258 milijardi dinara. To je važna stavka. Razlika od 67 milijardi dinara koje se, čini mi se, na jedan ne transparentan način troše i predviđeni su u 2015. godini. Zahvaljujem.
Reč ima ministar u Vladi dr Nebojša Stefanović.
Moram da kažem da, nažalost, iako je dolazilo do zaduživanja i Vlada se jeste zaduživala da bi vraćala veoma skupe jeftinijim kreditima, što mislim da je dobar potez Vlade i Ministarstva finansija, da su pogrešni potezi i oni fini ljudi koji su nam opljačkali sve po Srbiji, da ih ne nazovem kriminalcima, koji su nas Razvojnoj banci Vojvodine zadužili za 400 miliona evra, preko četiri milijarde, mi bi danas te četiri milijarde uložili u nešto drugo. Danas bi te četiri milijarde koristili da povećamo izdvajanja za različite kategorije naših stanovnika, ali ne možemo. Ne možemo zato što su nas neki fini ljudi ojadili, uništili naše banke, ne samo Razvojnu banku Vojvodine, nego i druge banke. Zbog toga mislim da Vlada radi najbolje što može, u obimu koliko može, sa svim teretom koji ima na leđima, teretom onih finih ljudi koji su nas opljačkali i koji su učinili sve što mogu da mi nemamo budućnost. Nažalost po te ljude, a srećom po građane Srbije, ova Srbija će imati budućnost, ova Vlada zna šta radi i ovi ljudi… Nije ovo preveliki budžet, toliko imamo koliko imamo, trudimo se da bude ravnomerno raspoređen.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Pokušaću da odgovorim predlagaču amandmana, odakle tolike otplate na kamatu. Tri milijarde je zadužena Republika Srbija za zaostale obaveze, a preuzete iz budžeta 2012. godine. Nisu bile isplaćivane subvencije poljoprivrednicima, vršeni su javni radovi koji se nisu nalazili u budžetu, a za šest meseci je potrošen čitav deficit zato što je savršena poreska uprava imala izvršenje od planiranog samo 60%. Na tome im se tako uspešno divi i bivša vlast u Gradu Nišu. Na to smo potrošili tri milijarde evra, potrošili smo milijardu evra na sanaciju štete nastale u „Agrobanci“ i Razvojnoj banci Vojvodine i zbog toga smo imali još 2 milijarde i 700 miliona evra otplate po kamatama. Onda se kolega poslanik čudi odakle 132 milijarde dinara – rashodi po osnovu kamata. Uzmete lepo digitron, papir i olovku, pa pomnožite 17 puta 7,5 do 9%, pa pomnožite na godišnjem nivou, pa dodate na to vaše tri milijarde preuzetih a neizvršenih obaveza, milijardu evra za „Agrobanku“ i Razvojnu banku Vojvodine i 2,5 milijarde evra za dosadašnje kamate i doći ćete do tog iznosa koji spominjete. Nemojte da se čudite, tih 132 milijarde nisu ništa drugo nego rezultat bivšeg režima, ne znam odakle im pravo da to nešto više i pitaju.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Gospodine Božoviću, možete da dobijete repliku samo na izlaganje gospodina Arsića. Ja sam mislio da se javljate na izlaganje gospodina Nebojše Stefanovića, a on je pričao o finim ljudima, tako da nije ništa u negativnom kontekstu, tako da ne znam da ste se tu prepoznali. Imate repliku. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Kada god predsedavate Skupštinom, moram vam priznati oseća se duh demokratije više nego kada je tu predsednica Skupštine. Zahvaljujem. Ono što sam želeo da kažem gospodinu koji je bio moj prethodnik u izlaganju jeste da meni ne treba digitron da izračunam koliko je 22 milijarde minus 15 milijardi, koliki je dug bio 2008. godine. Jednako je sedam milijardi, što je zaduženje Srpske napredne stranke za poslednje tri godine, koliko ste na vlasti gospodine prethodniče. Mislim da je svaki dinar nama danas kao Republici Srbiji izuzetno važan. Zato smo insistirali da ovaj budžet bude transparentan, da bude javna rasprava, a zatim i suštinska u ovom domu iz prostog razloga da bi građani saznali šta ih čeka u 2015. godini. Čeka ih recesija, građane čeka otpuštanje sa radnih mesta, građane očekuje mnogo lošiji život…
Gospodine Arsiću, molim vas nemojte da dobacujete.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. … mnogo lošiji život u 2015. godini. Mladi ljudi neće moći da dođu do posla, ne sprovode se suštinske reforme za koje bi sasvim sigurno i Demokratska stranka pružila podršku ovoj Vladi, a to su reforme koje označavaju borbu protiv utaje poreza, protiv šverca cigareta i duvana, protiv svih onih stvari koje ova Vlada nije uspela da sprovede, a to je i racionalizacija zaposlenih u javnom sektoru, ali, ne na način koji je predviđen ovim budžetom i ovom Vladom. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, ovlašćeni predstavnik. Replika, u ime poslaničke grupe. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, o tome i pričam. Ali, očigledno džabe je ćoravom namigivati i gluvom šaputati, tako kaže naš narod. Reformisanje privrede, priča mi poslanik bivšeg režima. Dok je taj režim bio na vlasti 400.000 ljudi je ostalo bez posla. Nemojte da mi pričate više o reformi privrede. Nemojte da mi pričate više o otpuštanjima. Četiri stotine hiljada ljudi po Republičkom zavodu za statistiku, koji ste vi postavili, koji nije promenjen. Idemo dalje, pošto mašete rukom, 22 milijarde manje tri milijarde dugova koje ste nam ostavili je 19 milijardi. Milijardu evra za saniranje štete, vama je smešno milijardu evra što ste napravili u Razvojnoj banci Vojvodine i „Agrobanci“ štete. To je 18 milijardi. Dve milijarde i 700 su otplate kamata na kredite i zaduženja koje ste nam vi ostavili. Nemojte da se više time hvalite, zato što opet naš narod kaže – čega se pametan stidi, neko drugo se ponosi. Nemojte da pomislim tako nešto o vama.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Gospodin Marković po Poslovniku. Izvolite.
Jel imam pravo ili ne?
Po Poslovniku imate, da čujem na koji način sam prekršio Poslovnik? Nadam se da to nije u vezi replike koju je imao gospodin Arsić
Gospodine predsedavajući, pozivam se na član 104. Poslovnika. Vidim da ste ponovo bili zauzeti u nekim razgovorima. Inače biste verovatno prekinuli prethodnog govornika, jer je uvredio ne samo mene i mog kolegu i ljude koji se nalaze ovde, nego i ljude iz DS. Naime, propustili ste priliku da gospodina opomenete kada je nas nazvao da smo ćoravi i slepi i sada se verovatno čudite zbog čega to kažem, jer niste bili u toku sa raspravom.
Gospodine Markoviću, ne možete tako. Vrlo pažljivo sam slušao govor gospodina Arsića, a kao predsedavajući imam i pravo i mogućnost da se konsultujem povremeno sa zamenikom sekretara ili sekretarom u vezi toka sednice. Tako da nemojte to nazivati …
Gospodine predsedniče, vi se svaki put nekako…
Dozvolite, da ne bi nekad pogrešio. Samo moje mišljenje da li dobro tumačim Poslovnik ili da li nekome treba da dam repliku ili ne, mogu da se konsultujem i sa svojim saradnicima. Tako da gospodine Markoviću, ne bi mi bilo čudno da se gospodin Božović javio za povredu Poslovnika ili repliku, jer posle njegovog govora je gospodin Arsić dobio pravo na repliku. Ali, nije mi jasno po kom osnovu vi koji niti ste se javljali po tom amandmanu niti ste govorili, zašto ste se vi pronašli u govoru gospodina Arsića?
Gospodine predsedavajući, upravo sam pokušao da ukažem na to da vi svaki put kada se ovde uvredljivo govori o ljudima koji su opozicija ili ne čujete ili se pravite da ne čujete. Prethodni govornik se upravo uvredljivo odnosi prema nama kada je rekao da smo slepi i gluvi, posle toga da ne znamo da računamo i onda je sabirao, kako on kaže babe i žabe, a vi sve vreme to dopuštate i naravno, ponekad sa smeškom, ponekad bez smeška ali to daje jedan impuls svima njima. Evo, sada se kolega smeje, potpuno zadovoljno, pre svega vašom reakcijom.
Zahvaljujem se, gospodine Markoviću, isteklo je vreme. Sigurno da ne mogu zabraniti poslanicima da imaju osmeh na licu ili tužan izraz. Takođe kada se kaže bivši režim ne mogu da budem vidovit da znam tačno na kog poslanika se mislilo kada neko u toku replike pomene bivši režim. Tako da ne mogu da budem vidovit da znam da li se to odnosilo na vas, gospodine Markoviću, na gospodina Božovića ili na nekog drugog.
Gospodine predsedavajući, upravo to što ste sada rekli potvrđuje ovo što sam prethodno tvrdio, da niste slušali. Kolega nije rekao prethodi režim, nego se upravo njegova diskusija odnosila na nas koji smo prisutni ovde i na ljude iz DS.
Ali, gospodine Markoviću, opet pitam, diskusija je bila posle diskusije gospodina Božovića, kažem ne bi mi bilo čudno da se javio gospodin Božović i rekao sve to što ste vi rekli. Onda bi mogao pomisliti da se izlaganje gospodina Arsića odnosilo na njega. Ali, nije mi jasno po kom osnovu se vi javljate, koji niste govorili po tom amandmanu? Isto tako je mogao bilo koji poslanik vaše poslaničke grupe da se javi za povredu Poslovnika ili za repliku.
Gospodine predsedavajući, javio sam se zbog povrede Poslovnika. Imam pravo kao poslanik …
Da tražite da ja zabranim da neko kada se javi po amandmanu, kada se javi po replici, da ne sme da izgovara određene reči. Ja to ne mogu gospodine Markoviću.
Gospodine predsedavajući, upravo…
Ne vredi gospodine Markoviću. Da li želite da se skupština izjasni u danu za glasanje?
Gospodine predsedavajući, upravo…
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, mislim da ste povredili član 105. Poslovnika polemišući sa narodnim poslanikom kome smetaju narodne poslovice, kome smeta narod zato što neće da glasa za njihovu stranku. Da ne bi ovde bilo više nekih nedoumica, vama ću da nabavim Vuka Stefanovića Karadžića, zbirku narodnih poslovica, pa kada budu reklamirali da im kažete na kojoj se to strani nalazi. Ja stvarno ne razumem, ako kažem narodnu poslovicu, zašto se odmah neko identifikuje. To nije moj problem.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, po amandmanu. (Jovan Marković, s mesta: Poslovnik!) Gospodine Markoviću, nemate pravo na povredu Poslovnika. (Jovan Marković, s mesta: Kako znate kada nisam obrazložio? Upravo se pozivam na član 104, kolega koji me gleda…) Gospodine Markoviću, znači, ako vas neko i gleda, vi samim tim imate pravo na repliku? Nemojte, molim vas. [[Jovan Marković, s mesta: Vaš osmeh i osmeh kolega koji upravo…]] Evo, gospodine Markoviću, obećavam da više neću imati osmeh na licu. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, po amandmanu.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Ovo je još jedan u nizu amandmana koje ne možemo prihvatiti s obzirom da nemaju u sebi sadržane bilo kakve argumente koji su vredni pažnje. S druge strane, predlagač amandmana je rekao – ne treba meni digitron da bi znao nešto da saberem. Ja smatram da je kojim slučajem Vlada 2008. godine pa na ovamo koristila digitron ne bi smo danas bili u ovakvoj situaciji, ali vi ga niste koristili, pa ste sve išli iz glave i, eto, dođosmo tu gde jesmo, da danas otplaćujemo preko milijardu evra samo na osnovu kamata skupocenih kredita. Smatram da ubuduće trebate, ako želite da ponudite neki plan i program, pre svega da uzmete digitron. Ova Vlada je uzela digitron i ukucala brojke koje ste nam vi ostavili i došla je do poražavajućeg rezultata. Ali, isti taj digitron se mora poštovati s obzirom da su ostale samo velike nule ili veliki minusi. Zato mi je teško kada vi pominjete mladost u Srbiji koja odlazi, a za vreme vladavine svih vlada od 2000. godine 500.000 mladih ljudi je otišlo. Ne kažem da i danas ne odlaze, ali niste u pravu kada kažete 80.000. To ste izneli paušalno. Možda šest puta manje, jer vi volite šest puta više da uvećavate sve, pa čak i troškove Bojana Pajtića. Valjda vas taj broj šest asocira na 6%, koliko ste osvojili, ali onda se tako i ponašajte. Nemojte nam držati predavanja za ono što niste znali da uradite. Ovo je budžet koji nudi budućnost, potkrepljen teškom situacijom u 2015. godini, koju očekujemo, ali mi ne lažemo naš narod, kao što sam rekao da je važno da pričamo i o lokalnim budžetima, jer život je u svakoj mesnoj zajednici koju ste vi zaboravili u prethodnih 14 godina. Mi se bavimo životom i suštinom i raspodelićemo onoliko sredstava koliko imamo, prostiraćemo se onoliko koliko smo dugački, jer da ste vi to radili ne bismo danas imali ovakvu situaciju. Ne možemo obezbediti novac za svaki segment našeg društva, ali ono što imamo podelićemo ravnopravno svima u čitavoj Srbiji, a ne kao što smo videli ovde određene ljude koji predlažu da se samo građanima u jednoj AP Vojvodini isplate neke plate. Srpska napredna stranka vodi računa i o građanima u Vojvodini, u Beogradu, u čitavoj Srbiji, u svakoj lokalnoj samoupravi. Da je teško, jeste teško, ali sam ubeđen da ćemo veoma brzo postići rezultate koji su vama oduvek bili nedostižni.
Zahvaljujem. Vaša poslanička grupa ima samo još četiri minuta. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović, povreda Poslovnika Izvolite.
Poštovani predsedavajući, evo, stiže i predsednica Narodne skupštine Republike Srbije, pa se obraćam i vama i njoj, dakle, reč je o činjenici da mi raspravljamo o budžetu Narodne skupštine Republike Srbije, rebalansu na budžet u 2014. godini i još 11 propratnih zakona, a mi nemamo mogućnost za to. Mi ćemo doći u situaciju da dođemo do ponoći, a naša poslanička grupa ima još oko 40 amandmana. Ovaj budžet ne samo što će biti neviđen, nego će biti i noćni i mračni i sve ostalo. Što je najgore, mi nećemo moći da kažemo šta mi predlažemo da se u njemu promeni, kako da zaštitimo naše građane kojima su umanjene plate, penzionere kojima su umanjene penzije, fondovi koji će iduće godine biti prazni za nova zapošljavanja, fondovi koji će biti puni za nova otpuštanja itd. Mi nemamo prilike zato što se pričalo o budžetu AP Vojvodine i malo pre i vi niste prekinuli govornika…
Recite mi povredu Poslovnika sada. Vi ste se javili po povredi Poslovnika.
Rekao sam, član 106.
Vi pričate o onome što bi želeli da pričate ili da ne pričaju drugi.
Dakle, ja želim da pričam…
To je zloupotreba institucije povrede Poslovnika, da bi rekli sve što imate kontra argumentima drugih.
Hteo sam da kažem šta bi trebalo da bude na dnevnom redu.
Znam šta je na dnevnom redu vrlo dobro, hiljaditi put ste to rekli.
Ali, vi ne želite da se to čuje pre ponoći.
Šta da se čuje pre ponoći?
Pa, ne želite da čujete obrazloženje naših amandmana.
Ja želim da čujem obrazloženje vaših amandmana, a povrede Poslovnika bilo nije.
Jeste, zato što se govorilo mimo teme. Moj prethodni govornik je govorio o budžetu AP Vojvodine.
Da li se to odnosi i na poslaničku grupu DS?
Konkretno se odnosilo na govornika koji je govorio pre mene, koji je govorio o budžetu AP Vojvodine koji je juče usvojen.
Jeste, a onda smo slušali o budžetu Užica prethodno, a onda smo slušali o budžetu Niša. Prema tome, budimo objektivni. Hvala vam. Pričate tačno dve minute i 31 sekund.
Vi ste predsedavajuća i treba da ne dozvolite da se priča o budžetu AP Vojvodine i Kosova.
Hvala vam puno, sedite. Vi ste gospodin čovek, nećemo pričati u isto vreme. Zahvaljujem, nema povrede Poslovnika.
Šta znači ja sam gospodin čovek?
Pa zato što jeste gospodin i nećete mi uskakati u reč.
Naravno da ću ja sesti, ali vas molim da postupate po Poslovniku.
Nastavićemo da radimo onako kako je poslanik Veselinović i tražio, po amandmanima. Zahvaljujem puno. Na član 7. razdele 3. i 19. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Ona nije tu. Da li želi reč još neko ko ima vremena? (Ne) Na član 7. razdele 3. i 15. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. On nije tu. Na član 7. razdele 3, 20, 24. i 27. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Stojšić. Na član 7. razdele 3, 19, 24. i 25. amandman je podneo narodni poslanik mr Dejan Čapo. Reč ima Mirko Krlić. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća. Znam da nije uobičajeno da se javlja u onom trenutku kada nema predlagača u sali da brani svoj amandman, ali ja prosto ne mogu da propustim priliku a da nešto ne kažem o važnosti ovog amandmana i načina na koji je predložen. Naime, radi se o amandmanu koji ima za svoj cilj, ili je bar imao za cilj da ga je Vlada prihvatila, da umanji izdvajanja za Srpsku pravoslavnu crkvu, duhovnu i kulturnu baštinu, materijalna i nematerijalna kulturna dobra na Kosovu i Metohiji. Ja ne znam šta je motiv i nećemo saznati šta je motiv predlagača da predloži ovakav amandman. Jedno od stvari bi moglo da bude i neznanje i nepoznavanje stanja na Kosovu i Metohiji. U tom smislu, želim samo da kažem, javnosti radi, da uloga Srpske pravoslavne crkve nije samo verska i odavno nije samo versko pitanje na Kosovu i Metohiji, već da je to pitanje i državnog integriteta države Srbije i opstanka naroda na Kosovu i Metohiji. Zato je od suštinske važnosti čvrsta veza između institucija Vlade Republike Srbije, države Srbije i Srpske pravoslavne crkve preko Eparhije raško-prizrenske, jer ona garantuje opstanak, zaštitu ogromnog kulturnog i duhovnog dobra, bez koga, naravno, tamo teško možemo opstati i postojati. No, ako je razlog predlog ovakvog amandmana apsolutno poznavanje stanja na Kosovu i Metohiji od strane predlagača, onda je stvar mnogo složenija i onda samo možemo konstatovati da je predlagač amandmana koji je svoje političko delovanje definisao isključivo severno od Save i Dunava, u stvari u jednom istom poduhvatu ili bar ima istog mecenu sa onima koji danas pišu preteće poruke na kapiji Visokih Dečana i to je to što je opasno i zbog toga sam želeo da skrenem pažnju na značaj amandmana koji u svojoj formi kaže da zaštita kulturno-istorijske baštine na Kosovu i Metohiji je paravan za nenamensko trošenje sredstava. Da ovo predlaže Vlada AP Vojvodine, ja bih razumeo šta znači nenamensko trošenje sredstava, ali ovo je Vlada Srbije i zato molim sve poslanike, posebno poslanike koji su poreklom sa Kosova i Metohije, bez obzira da li su pozicija ili opozicija da odbiju ovaj amandman. Hvala vam.
Povreda Poslovnika? Da čujem koji član? Vi trošite novac građana Srbije na povrede Poslovnika zato što ste potrošili vreme. Garantujem da nema povrede Poslovnika. Kako neko može da napravi povredu Poslovnika dok govori poslanik iz predsedavajući ćuti. I ništa ne radi drugo. (Jovan Marković, s mesta: Upravo se pozivam na je član 104. Poslovnika Narodne skupštine, gde se narodni poslanik vrlo uvredljivo izrazio o drugom narodnom poslaniku.) O čemu? Nisam čula? Vi ste tumačili da je uvredljivo govori o amandmanu. (Jovan Marković, s mesta: Vrlo uvredljivo se izrazio o narodnom poslaniku koji je podneo amandman.) Molim vas, o kom kolegi, ime mu nije spomenuo. Ima valjda ovde neki poslanik koji nije u opoziciji trenutno da kaže svoje mišljenje zašto misli da ovaj amandman ne treba da se prihvati. (Jovan Marković, s mesta: Za vi mislite gospođo predsedavajuća da to poređenje se ne odnosi na kolegu koji je podneo taj amandman…) Ne mogu, vi koristite vreme da bi izneli sada ovde sada nešto što ne može da se iznosi, jer nemate vreme jednostavno. Vreme određuju građani Srbije na izborima. Ne određujem ja i ne određuje niko drugi ko vodi sednicu. Idemo dalje, zaista samo stojite i svađate se sa svima koji vode sednicu. Zahvaljujem. Nije povređen Poslovnik. Nije imao nikakvu uvredu, ima pravo da govori kako on shvata amandman. Ima prava i vladajuća većina da kaže kao i opozicija. Neću vam izreći opomenu, ali vas molim da se i vi uzdržite. Na član 7. razdele 3,16,19. i 27 amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enim Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi. Reč ima narodni poslanik Enis Imamović.
Hvala uvažena predsedavajuća. Koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade i predstavnici ministarstava, mi smo podneli ovaj amandman na član 7. predloga zakona o budžetu zato što sredstava koja su namenjena za rada nacionalnih veća, odnosno nacionalnih saveta nacionalnih manjina uopšte nisu adekvatna i ne odgovaraju realnim potreba nacionalnih veća kako bi oni mogli da nesmetano i adekvatno obavljaju svoje nadležnosti u oblastima propisanih Ustavom i zakonima ove države. Mi smo nedavno imali izbore za nacionalna veća, odnosno nacionalne savete i danas imamo formiranih 20 nacionalnih saveta. U najavi je i formiranje još nekoliko nacionalnih saveta, što znači da ćemo imati veći broj nacionalnih veća u ovoj 2015. godini, nego što smo imali u 2014. Međutim, imaćemo i manja sredstava za rad koja su odvojena za rad i za funkcionisanje tih nacionalnih saveta. Ako uzmemo u obzir da ti nacionalni saveti funkcionišu i rade pod jednim lošim Zakonom o nacionalnim savetima, i uslove pod kojima oni rade i na to dodamo ova umanjena sredstva, možemo zaključiti da neko ne želi da nacionalni saveti uspešno obavljaju svoj zadatak u našoj državi i u našem društvu. Ako pogledamo i aktivnosti vladajuće većine i ono kako se ovaj budžet odnosi prema nacionalnim savetima, možemo videti da se i aktivno radi na tome. Ukoliko se ovakve aktivnosti nastave, mislim da već za šest meseci mnogi saveti neće imati čak ni kvorum za rad. Usvajanjem ovog amandmana vi pomažete stvaranju realnih mogućnosti da pripadnici nacionalnih manjina nesmetano ostvaruju svoja individualna i kolektivna prava koja su im propisana domaćim i međunarodnim pravima i standardima. Mi smo, s tim u vezi, pozvali premijera da konačno sazove tu prvu sednicu Republičkog saveta za nacionalne manjine i to pre usvajanja ovog budžeta, zato što smatramo da još uvek nije kasno da se sedne sa predstavnicima nacionalnih manjina, odnosno predsednicima nacionalnih veća i sa nadležnim ministrima i da zajedno pokušamo da nađemo najbolji model i da ga ugradimo u ovaj budžet, kako bi pripadnici nacionalnih manjina dobili svoje mesto koje im pripada u ovom budžetu, i kako bi se u ovom budžetu našao model za sve te specifične potrebe nacionalnih zajednica. Nama je džaba pisanje strategija i akcionih planova ukoliko za to ne predvidite sredstva u ovom budžetu i na taj način ne pokažete ozbiljnu nameru da želite da se bavite pitanjem manjina. Sve osim toga je, nažalost, prazna priča i mrtvo slovo na papiru. Mi smo ovim amandmanom, takođe, reagovali i na nazive projekata u glavi 27. tačka 0) gde se, između ostalog, program međunarodna kulturna saradnja, kulturna delatnost Srba u inostranstvu. Znate, u našoj zemlji postoji veliki broj građana koji žive u inostranstvu, a koji nisu srpske nacionalnosti, koji takođe imaju potrebu za finansiranje njihovih delatnosti. Ne vidim zašto se i na ovaj način pravi razlika između građana. Pred nama su veoma važni zadaci i koraci u procesu pregovora za pristupanje naše države Evropskoj uniji. Jedan od tih zadataka, saopštio nam je i komesar za proširenje EU, gospodin Štefan File, prilikom boravka upravo u ovom Domu, a to je izrada strategije o nacionalnim manjinama. Ozbiljnost da se ova strategija zaista realizuje se pokazuje u količini sredstava koja je za nju namenjena. Nažalost, za sada su ta sredstva nula. Eto, toliko. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Kori Udovički.
Kada je reč o sredstvima i o naporima koje ova Vlada ulaže u unapređenje samouprave nacionalnih manjina u Srbiji, tu možemo da prepoznamo dva oblika delovanja. Jedan je kroz direktnu podršku savetima, koji su veoma uspešno, želela bih da naglasim, uspostavljeni ove godine. I, drugi je, novim savetima i svi su konstituisani i počeli sa radom i kroz druge institucije vezane za savet, namera je Vlade da već vrlo rano u 2015. godini uspostavi i savet nacionalnih manjina za celu Srbiju, za celu Republiku. Međutim, ono što je važno da imamo na umu to je da za unapređenje statusa i ostvarivanja prava nacionalnih manjina mora da se radi i kroz većinu drugih razdela, ili dobar deo drugih razdela u budžetu, tako što će se zalagati i posvećeni smo tome da se zalažu sva relevantna ministarstva kroz svoje programe. Ono što je zaista bitno za 2015. godinu i na šta se već u pripremama Akcionog plana za realizaciju Poglavlja 23 obavezujemo, to je da se donese jedan program akcioni plan za realizaciju i jačanje položaja nacionalnih manjina i njihovih prava. Takav akcioni plan će objediniti delovanje samih saveta, ali i usmeriti rad organa, šire organa Vlade. U tom kontekstu, jako je važno da shvatimo da je isto tako važno da nacionalni saveti nacionalnih manjina moraju da usmere svoj rad stopostotno na realizaciju onoga što su Ustavom određene oblasti realizacije samouprava nacionalnih manjina i da svoja sredstva troše bolje nego što je rađeno u prošlosti. Ove godine ćemo to i nadzirati i koordinirati.
Reč ima Enis Imamović, po amandmanu.
Uvažena ministar, hvala vam na ovom komentaru. Vi ste zaista upravo ponovili sve ono što smo i mi u odbrani ovog amandmana rekli da je neophodno, da se uradi i mi smo zbog toga insistirali da premijer konačno zakaže tu prvu sednicu Republičkog saveta za nacionalne manjine u kojem, podsetiću one koji ne znaju, prema sastavu, treba da sedi premijer, nadležni ministri, nadležni ministri koji pokrivaju sve ove oblasti. Mi smo upravo tražili da to bude pre usvajanja ovog budžeta, kako bi nadležni ministri mogli da u svoje program i u svoje budžete za narednu godinu, uvrste sve one potrebe nacionalnih saveta i nacionalnih manjina koje moramo realizovati ovim Akcionim planom. Na žalost, vi ste spomenuli akcioni plan koji treba da se donese tek naredne godine. Mi u ovom budžetu nemamo sredstva za taj akcioni plan i ministri nadležni nisu u svojim budžetima predvideli sredstva za sprovođenje tog akcionog plana i zbog toga smo mi naglasili da je neophodno da pre usvajanja budžeta vidimo koje su to potrebe i sa kojim problemima se susreću nacionalne zajednice i da zaista napravimo strateški put kako da rešavamo te probleme. Spomenuli ste i sredstva. Na žalost, mi smo, ja sam to u prethodnom obraćanju i rekao da smo u 2014. godini imali manji broj saveta, a veću količinu sredstava koja su odvojena za njihov rad. U 2015. godini, na žalost, imamo veći, manju količinu sredstava za njihov rad, a hvala bogu, imamo veći broj nacionalnih saveta, kao što sam rekao, već 20 je formirano, a u najavi je još nekoliko njih. Mi smo ovim budžetom smanjili sredstva za njihov rad, što smatram da je u velikoj meri ugrozilo i da ugrožava njihovu uspešnost u 2015. godini. Hvala.
Na član 7. razdele 16 i 25 amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača na sednici Odbora za finansije i republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 16 i 42 amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Zoltan Pek i Anamarija Viček. Vlada i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 16, 20, 24, 25 i 28, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Od raznih pozicija koje pokušavam na jednoj strani da smanjim, a na drugoj da povećam, sam spremna da razgovaramo o razložnosti i razumnosti biranja pozicije, ja biram samo jednu, zato što je važno da se čuje glas bilo koga od nas po poziciji na kojoj je suviše malo novca, a jako mnogo prepreka i predrasuda. Radi se o uključivanju u osnovno i srednje obrazovanje sve dece. Zakon je na snazi, godine su iza nas, problema je mnogo i to mnogo više onih problema koje ne možete rešiti novcem, mnogo više otpora jednom procesu koji je u svim društvima trajao vrlo komplikovano, a to je da u normalan redovan sistem nastave od predškolskog, nadam se i od obrazovanja koje ćemo imati od treće godine, imamo mogućnost da deca sa invaliditetom, sa individualnim obrazovnim programima koja imaju inače smetnje u razvoju, koje podrazumevaju normalan intelektualni razvoj, ne budu izdvojena od druge dece, nego da idu u razrede sa svom našom drugom decom. Samo jednu sumu pokušavam da dodam, imajući punu svest da nema načina da ministar prihvati, niti mu to zameram i nema ministra koji bi opozicionom poslaniku prihvatio ovakvu vrstu pomeranja, ali je to ilustracija da je to politika i da je ministar finansija, svaki ministar bio član stranke ili ne i političar. Moja namera je da zamolim i ministra finansija i da zamolim sve nas, da povedemo računa o jednom procesu koji je malo skrajnut, za koji nikada nema dovoljno novca, a koji je od izuzetne važnosti i da sa dovoljno novca i sa dovoljno našeg glasa „za“ personalne asistente, za pomoć pedagozima, za pomoć nastavnicima, učiteljima i profesorima, zaista učinimo taj proces uključivanja sve dece u naše škole životnim, rutinskim za sve dobrim. To je jedina namera podnošenja ovog amandmana. Hvala vam.
Na član 7. razdele 19 i 24 amandman je podneo narodni poslanik akademik Ninoslav Stojadinović. Izvolite.
Uvažena predsednice gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću, uvažene koleginice i kolege, veoma dugo raspravljamo danas o ovom zakonu i vreme je poodmaklo, većina naših kolega katoličke veroispovesti je napustila sednicu i sada su verovatno na misama, pa bih ja iskoristio priliku da svim građanima Srbije, vernicima katoličke veroispovesti i onim građanima pravoslavne veroispovesti, po Julijanskom kalendaru, čestitam Badnje veče i sutrašnji Božić. Nadam se da nisam mnogo izašao iz dnevnog reda. Takođe, koristim priliku da se zahvalim ministru Vujoviću, jer je prihvatio dva tehnička amandmana, pa se nadam da će i ovaj koji je suštinske prirode. Suština ovog amandmana je da se razdeo 19 u članu 7. Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave, da se dve milijarde sa tog razdela prebace na razdeo 24 Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, na sledeći način: jedna milijarda na aktivnost – Podrška realizacije opšteg interesa u naučnoj istraživačkoj delatnosti i po pola milijarde za modernizaciju infrastrukture osnovnih škola i infrastrukture srednjih škola. Nadam se da će ministar i Vlada imati sluha da i ovo podrže, jer su zaista u veoma teškim uslovima osnovne i srednje škole. Kada se radi o osnovnim, samo jedna trećina ima adekvatne uslove, što je naročito loša situacija u ruralnim područjima. Još jednom apelujem, molim ministra, da prihvati ovaj amandman.
Vreme. Pustila sam vas da čestitate praznik. Na član 7. razdeo 20 amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovani predsedavajući, članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je logičan nastavak amandmana na član 1. kojim sam predvideo povećane prihode od dve milijarde po osnovu dobiti Narodne banke. Mislim da je realnije. Amandman je odbijen iz razloga da je nerealan izvor finansiranja i mislim da je daleko realnije od pretpostavke da će EPS napraviti veći profit, što se kaže u obrazloženju dela da će od javnih preduzeća doći više novca nego ove i prethodne godine i potpuno je jasno da do toga ne može doći, ako se znaju bilansi EPS od prošle godine i na koji način je ostvaren profit. Ono za šta sam mislio da se upotrebe sredstva su dve milijarde za mala i srednja preduzeća za nabavku opreme. Po anketama, 33% poslodavaca misli da otpusti ljude u narednoj godini i mi nećemo imati porast zaposlenosti, a mislim da je to gorući problem u Srbiji i da treba reagovati na konkretni način nego što je 160 miliona ulaganja u Er Srbiju, ako se zna da je samo u prošloj godini Er Srbija duplirala gubitak. Mislim da nedostaje razvojna komponenta u ovom budžetu i da nema ideje u ovom budžetu i politici Vlade na koji način će se ljudi zaposliti. Mislim da metodologija anketa neće doprineti da zaista ljudi u Srbiji nađu posao, jer ako znamo da po zvaničnim podacima broj formalno zaposlenih opada i u odnosu na 2012. godinu je recimo za 35.000 manji, onda ne vidimo načina da može to stanje da se promeni u narednoj godini. Mislim da je jedino rešenje da se zaista omogući da privrednici dođu do novca, da se omogući da kupe potrebnu opremu i da na taj način zapošljavaju ljude. Mislim da ulaganje u problematične projekte koji nemaju usput ni studiju isplativosti, kao što je Er Srbija, jer nijednom nismo čuli šta se konkretno očekuje, koliko zaposlenih, koliko …
Potrošili ste vreme. Zahvaljujem. Na član 7. razdele 20, 3. i 23. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Čanak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdeo 20, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravka Filipovski, Stefana Miladinović i dr Aleksandra Tomić. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministri, kolege poslanici, u načelnoj raspravi dotakli smo temu ženskog preduzetništva i ovo je otprilike jedan pokušaj da grupe narodnih poslanica predlože nešto što bi bilo jako konstruktivno za sve žene u biznisu. To je da u određenim javnim konkursima kada se javljaju za aplikaciju za sredstva od „Start ap“ kredita do običnog kreditiranja, otprilike posebna pažnja u bodovanju se posveti ženama koje su vlasnice malih i srednjih preduzeća. Na ovaj način smo hteli suštinski da ne remetimo uopšte klasifikaciju u budžetu. Znamo da je to sad, u ovom trenutku praktično u ovom modelu nemoguće, ali se zahvaljujemo na razumevanju i nadamo se da ćemo u toku sledeće godine zaista iznaći načine da žene koje imaju nameru da kupuju novu opremu i da razvijaju svoj biznis i zapošljavaju i otvaraju nova radna mesta zaista to i budu u mogućnosti. S obzirom da je 60% žena na evidenciji za nezaposlene u odnosu na muškarce kojih 40% i s obzirom da žene imaju svega 15% nekretnina u svom vlasnišvu. Zahvaljujem se.
Reč ima Dubravka Filipovski.
Ja sam želela da dopunim koleginicu Aleksandru Tomić u ime Ženske parlamentarne mreže, jer smatram da ovim amandmanom mi podstičemo razvoj preduzetništva u Srbiji, a pre svega razvoj ženskog preduzetništva. Trideset posto žena u Srbiji su vlasnice preduzeća. Razvoj preduzetništva je razvojna šansa Srbije i jedan od ciljeva Vlade Republike Srbije i mi ovim amandmanom koji je ovog puta odbijen očekujemo da Vlada Republike Srbije resorno ministarstvo stvori sve tehničke i potrebne uslove za podsticaj ženskom preduzetništvu. Analize koje su sprovedene pokazuju da je preduzetništvo specifično i da posebnim merama treba reagovati, pre svega prema njihovim potrebama. Na taj način mi dajemo šansu razvoju firmi u Srbiji i pre svega ženskom preduzetništvu jer smatramo da će se na taj način uložiti dodatni napori kako bi se podstakla preduzeća u vlasništvu žena. Da bi se to postiglo, potrebno je razumevanje svih karakteristika ženskog preduzetništva i kreiranja adekvatnih programa u skladu sa tim. Vi, gospodine Vujoviću, znate koliko je džendar komponenta važna i ja očekujem da ćete biti na naš predlog inicijator u Vladi Republike Srbije ovakvih specifičnih programa za razvoj preduzetništva, pre svega ženskog preduzetništva. Hvala.
Reč ima dr Dušan Vujović.
Mi smo jutros imali priliku da na odboru govorimo o predlogu ovog amandmana i rekli smo da uvođenje ovog amandmana bez operativne definicije ili operacionalizacije bilo samo princip koji bi stvarao apstraktnu obavezu bez mogućnosti da ga sprovedemo, pratimo i od toga nešto naučimo. Obavezali smo se da ćemo prilikom izmene Zakona o budžetskom sistemu, kada budemo uvodili drugu fazu ili drugi stepen programskog budžetiranja, to sigurno uključiti kao jedan ova važnih kriterijuma u definisanju projekata, praćenju i ostvarivanju rezultata projekata i programa. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Meho Omerović.
Poštovana predsednice, dozvolite mi da u svojstvu predsednika Odbora za ljudska, manjinska prava i ravnopravnost polova u čijoj nadležnosti i jeste položaj odnosno ravnopravnost ili neravnopravnost odnosno nejednakost kada su pitanju žene u našem društvu, podržim amandman uvaženih koleginica i Ženske parlamentarne mreže. Gospodine ministre, ovo vaše obrazloženje bez operativne definicije apsolutno ne razumem, ali budite sigurni da ćemo već posle tri meseca zakazati sednicu Odbora za ljudska, manjinska prava i ravnopravnost polova i da ću vas pitati kako ste predvideli te dodatne mere i pratićemo šta radite, jer ste to rekli u obrazloženju i ja verujem da ćete se držati toga i da ćete iznaći mogućnost da se ovaj amandman, koji su uvažene koleginice predložile i pretoči konačno u delo, jer mislim da to žene Srbije zaslužuju.
Ministar hoće da odgovori, nije iskoristio dve minute. Može neka odgovori.
Samo dopunski da dodam. Obavezali smo se još preciznije jutros da ćemo pogledati na iskustva međunarodnih organizacija u ovoj oblasti koja već decenijama primenjuju kriterijume rodne ravnopravnosti i to pokušati da uključimo u predloge izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 7. razdele 20. i 24, amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdele 20. i 23, amandman je podnela narodni poslanik Nada Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdele 20. i 23, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Kostreš. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdele 20. i 23, amandman je podneo narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Gospođe ministarke, gospodine ministre, koleginice i kolege uvaženi građani Srbije, moj amandman se odnosi na razdeo koji tretira Ministarstvo privrede i to podsticaj direktnih investicija gde je predviđeno 6,5 milijarde ovim budžetom. Predložio sam da se tih 6,5 milijarde sa ove pozicije prebaci Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine i to u glavi 23.10, Upravi za agrarna plaćanja, ekonomska klasifikacija 01, pa bi onda umesto 23.486.645.000 imali 29.986.645.000, otprilike ista sredstva koliko smo imali u 2014. godini za podsticaj sa obrazloženjem da smatram da ta sredstva treba usmeriti u brži razvoj proljoprivrede, da njih ne treba smanjivati u budžetu za 2015. godinu i ono što je vrlo bitno da treba promeniti sistem subvencioniranja poljoprivredne proizvodnje. Vi ste gospođo ministarka u načelnoj raspravi objasnili da će se ove godine subvencionisati površine do 20 hektara. Ovim načinom subvencioniranja koji ja predlažem, a to je da se kao osnova uzme referentni prinos u zavisnosti od dela države, da li je Vojvodina, srednja Srbija ili južna Srbija, po jedinici površine hektara, izbegli moguće zloupotrebe zarad dobijanja subvencija za iznajmljenu, tj. za kupljeno državno zemljište, nego bi subvencionirali prinose i time podstakli proizvodnju a i direktno uticali na porast društvenog proizvoda u Republici Srbiji. Mislim da je to svrsishodno, da trebate razmisliti i o tome, a apelujem na skupštinsku većinu da prihvati ovaj amandman i da de fakto podržimo ono što zagovaramo, a to je razvoj poljoprivrede. Ovih zadnjih par sekundi ću iskoristiti jer nisam imao vremena da podržim amandman ženske parlamentarne mreže, tako da imate našu podršku.
Zahvaljujem. Na član 7. Razdeo 21. amandman je podnela narodni poslanik Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Poštovani predstavnici Vlade, moj se amandman odnosi na Razdeo 21. Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture. Ja sam predvidela da se sa sredstava aproprijacije koja se odnosi na subvencije javnim neprofitnim preduzećima od sume od 6.115.000.000 dinara prenese 200.000.000 dinara u poseban deo koji bi se odnosio na sredstva koja su neophodna za izradu planske dokumentacije za državni put prvog reda Požarevac, Kučevo, Majdanpek i Bugarska granica. Prostornim planom Republike Srbije, koji je usvojen 2010. godine, predviđena je izgradnja ovoga puta i potrebno je u Predlogu zakona o budžetu za 2015. godinu odvojiti neophodna sredstva. To je u visini od 200.000.000 dinara za izradu ove planske dokumentacije. Inače, povezivanje Koridora 10 sa Bugarskom granicom preko Požarevca, Kučeva i Majdanpeka podstaklo bi ekonomski razvoj Braničevskog i Borskog okruga, naravno i Zaječarskog i zaustavilo bi odliv stanovništva, omogućilo efikasniji promet ljudi, roba i kapitala, a povezala bi se i dva strateška i bitna koridora. To su Koridar sedam (reka Dunav) i Koridor10. Svi znamo u kakvom je stanju istočna Srbija. Ona je ostala devastirana, ostala je sa jako veliki brojem nezaposlenih, siromašna i, obzirom da se radi na izgradnji Koridora 10 i 11, mislim da je bitno i istočnu Srbiju povezati sa ovim koridorima. Hvala.
Na član 7. razdele 21. i 22. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdele 21. i 28. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. Razdeo 21. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman se odnosi kao i na zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetu. Radi se o Kompenzacionom fondu i o sredstvima koja su neophodna za rad tog fonda. Ja shvatam, taj zakon je donet 2011. godine i neprecizno nije predvideo iz kog razdela ministarstva se odvajaju sredstva iz budžeta za rad tog Kompenzacionog fonda. Ovo je veoma bitno i ja verujem da će Ministarstvo finansija morati da nađe ta sredstva na ovaj ili onaj način, s obzirom da je bitno i za bankarstvo da se na takav načine ne emituju robni zapisi na osnovu postojećeg roda kojim seljaci garantuju za kredite koje povlače za obnavljanje proizvodnje. Mi smatramo, a čini mi se i predsednik Vlade, da će u budućnosti taj sistem javnih skladišta morati još da se proširi, da dođe do poslednjeg sela, da na takav način poljoprivreda može da se finansira. Ja shvatam ministarstvo da u ovoj državi nije bilo države i da mi moramo da napravimo državu koju možemo da finansiramo prihodima. Međutim, uz naturalni povraćaj poljoprivrednog zemljišta, koji takođe preporučujem zbog uštede u budžetu, ovo je jedno od najvažnijih pitanja, pitanje poljoprivrede. Dakle, to se ne odnosi samo na razvoj poljoprivrede i prehrambene industrije, već je to i demografsko pitanje, s obzirom da se na selu prazne teritorije, da u mnogim selima nema više ni pas da zalaje, da mnoga sela izumiru i da je prosečna starost 59 godina i mi kao narod moramo biti svesni da je bela kuga najgore etničko čišćenje, a da smo svesni toga da se tuđim kolevkama naše teritorije mogu zauzeti i da to može da bude najuspešnija agresija. S toga apelujem i na ministarstvo da, ako nije usvojio ovaj amandman, nađe rešenje za rad Kompenzacionog fonda, imajući razumevanje u potpunosti za težak položaj i nasleđene probleme. Verujem da svi zajedno možemo da se izborimo za neku budućnost. Budućnost nam niko neće pokloniti. Takva budućnost ne postoji. Zato se moramo ujediniti i izboriti sa mnogim problemima. Hvala.
Hvala. Na član 7. Razdeo 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marija Obradović, Marjana Maraš i Gordana Čomić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marija Obradović. Izvolite.
Hvala. Kao i amandman koji su podnele koleginice Aleksandra Tomić, Dubravka Filipovski i Stefana Miladinović, i ovaj je vrlo sličan tome, samo što smo se obratili Ministarstvu poljoprivrede i tražili da u okviru mera ruralnog razvoja u okviru podsticaja takođe uvedemo pri podeli tih sredstava princip rodne ravnopravnosti. To je zaista novina, kao i u ovom prethodnom amandmanu, kao i u amandmanu za Zakon o budžetskom sistemu, ono što je ministar i podržao i mislim da smo negde na dobrom putu, iako su odbijena sva četiri amandmana, da zaista na sledećem budžetu i planiranju i usvajanju sledećeg budžeta napravimo veliki pomak, ali je na nama da u narednoj godini svi zajedno radimo. Ja ću sada zamoliti ministarku Bogosavljević, koja je zaista u prethodnom mandatu kao jedan od nas i kao jedna od članica Ženske parlamentarne mreže učestvovala u ovakvim sličnim amandmanima prethodne godine, da obrazloži i kaže šta je to što može da uradi u okviru svog ministarstva, a to se pre svega odnosi na donošenje pravilnika prema kome će se i deliti sredstva za mere ruralnog razvoja. Negde smo u neformalnim konsultacijama postigle neki načelan dogovor da bi poslanice trebalo svakako da učestvuju u pripremi tog pravilnika, barem da budemo konsultovani, a naravno i udruženja različitih poljoprivrednica, same poljoprivrednice i preduzetnice u okviru ruralnog razvoja. Želim da se zahvalim ne samo svim poslanicama Ženske parlamentarne mreže, nas je 84, već posebno predsedniku Odbora za poljoprivredu gospodinu Marijanu Rističeviću, koji je mnogo pomogao i u pripremi ovog i sličnih amandmana i koji nam daje nesebičnu podršku i na terenu i ovde u parlamentu da zaista pomognemo da taj princip rodne ravnopravnosti se uvede u planiranje srpskog budžeta i da postane svakodnevica. Ono što mene jako raduje je da ministar Vujović, kao neko ko je bio i deo svetskih ekonomija i pratio te trendove, bez ikakvih problema rekao da zaista ta rodna dimenzija treba da bude nešto što je zastupljeno i u srpskom budžetu. Hvala vam još jednom na podršci i stručnoj javnosti koja je pratila ovu našu diskusiju. Mi ne smemo da odustanemo sve dok ne budemo imali prvi budžet sa tom rodnom dimenzijom, a u međuvremenu radimo svi zajedno. Kao što je rekao Meho Omerović, već u naredna tri meseca bi morali da pitamo da li smo napravili prve korake. Hvala.
Hvala. Reč ima Gordana Čomić. Izvolite.
Od vremena ovlašćene predstavnice. Samo kratko da se zahvalim svim koleginicama koje su mnogo više od mene radile i na sastavljanju ovog amandmana i stručnoj javnosti koja nam je pomagala u argumentaciji, jer nije malo zadovoljstvo potpisati amandman kojim se preskaču stranačke tarabe kojima se usaglašavaju stranački ciljevi oko jedinstvenog cilja koji se tiče položaja žena koje su u jednom sektoru u našoj državi kao što je poljoprivreda i da zahvalim ministru koji je najavio izmene Zakona o budžetskom sistemu, jer je ova naša strategija korak po korak, sa nadom da možda bude u danu glasanja već odmah načinjen prvi korak obaveza da se na temi položaja žene, promene njenog položaja na bolje, nastavi da radi ovako kako smo mi započeli, sa nadom da će naše muške kolege biti voljne da nam pomognu i sada i u budućem radu Ženske parlamentarne mreže. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar Snežana Bogosavljević Bošković. Izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, drage kolege narodni poslanici, pošto me je koleginica Marija Obradović prozvala, želim da i lično kažem da smo prethodnih dana imali intenzivne konsultacije na temu amandmana koji je pripremila Ženska parlamentarna mreža, da to potvrdim. To je zaista tako. Zahvaljujem se svim predstavnicama ove mreže koje su uložile veliki trud da kažu da žene treba da budu ravnopravni učesnici u svim poslovima na nivou države Srbije. U potpunosti podržavam njihovu inicijativu. Ono što u ovom momentu nije moguće iz razloga koje je obrazložio ministar finansija mi ćemo rešiti na drugi način baš kroz ono što smo se i dogovorili, da u kreiranju mera podrške vi budete učesnice. Bićete pozvane i sve što budemo mogli učiniti u smislu da podržimo žensko preduzetništvo i žene u poljoprivredi, mi ćemo to i učiniti. Hvala vam lepo.
Reč ima narodni poslanik Marjana Maraš.
Gospođo predsednice, uvažena ministarko poljoprivrede, zahvaljujem se na razumevanju koje ste imali prema Ženskoj parlamentarnoj mreži i njenom predlogu. U obrazloženju koje smo mi dobili, razlog kojim se odbija stoji da su uslovi i način ostvarivanja prava na podsticaje regulisani pravilnicima i upravo zbog tih pravilnika, koje ćete vi doneti, dozvolićete mi samo da iznesem neke statističke podatke u ime Ženske parlamentarne mreže, koji su nas motivisali da ovakve amandmane predlažemo. Grupa za razvojnu inicijativu „Sekuns“ je svojevremeno u Privrednoj komori Srbije objavila rezultate svog istraživanja koje pokazuju da su žene dvostruko marginalizovane kao pripadnice poljoprivrednih domaćinstava. Prema ovim podacima 84% žena ne poseduje zemlju. Penzijsko i invalidsko osiguranje ne uplaćuje 93%, a 17% žena nema ni zdravstveno osiguranje jer nemaju svoj novac. Više od 70% žena na selu ima status pomoćnog člana domaćinstva. U sezoni poljoprivrednih radova 65% žena radi duže od propisanog punog radnog vremena bez dana odmora. Žene čine 51,3% od ukupnog broja stanovnika Republike Srbije, a prema popisu poljoprivrede iz 2012. godine, od ukupnog broja članova gazdinstava i stalno zaposlenih na gazdinstvima koji obavljaju poljoprivrednu aktivnost, 43% su žene. Međutim, među vlasnicima gazdinstva u Srbiji žene čine tek 17,3%. Položaj žena u seoskoj zajednici je u potpunosti obespravljen, iako su žene nosioci organizacije posla i faktor bez koga seoska zajednica nema šanse za opstanak. Iz tog razloga, napominjem da u 86% sela opada broj stanovnika, a samo 12% njih beleži rast, 986 sela danas ima manje od 100 stanovnika. U Srbiji danas ima blizu 4.600 sela, a svako četvrto ili oko 1.200 je na putu nestajanja. Sela izumiru i treba iskoristiti sve potencijale da se ti negativni trendovi u srpskom selu zaustave. Upravo tu treba bolje iskoristi ženske resurse. Iz navedenih razloga je neophodno pojačati budžetske aktivnosti prema populaciji žena u ruralnim oblastima, s posebnim akcentom na pojačanu podršku prema razvoju ženskog preduzetništva. Iz tog razloga vam se još jednom zahvaljujem i vama i Vladi na razumevanju i da ćete uvažiti ove statističke podatke kada budete donosili pravilnike u narednoj godini. Hvala još jednom.
Zahvaljujem. Reč ima dr Boban Birmančević. Znate koliko još sekundi ima poslanička grupa, vi ste odlučili da potrošite. Izvolite.
Ja bih o amandmanu vrlo kratko. U svoje lično ime i u ime kolega iz SNS podržao bih, zaista je za svaku pohvalu rad Ženske parlamentarne mreže. Kada postoji volja, postoji i način. Ovde će svakako biti pronađen način da se rodna ravnopravnost i ovo što su Žene iz parlamentarne mreže pokrenule i da se sprovede u delo. Za svaku je pohvalu i samo napred. Puna podrška SNS …
Zahvaljujem. Potrošeno je vreme poslaničke grupe. Hvala. Na član 7. razdeo 24. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Malušić. Reč ima narodni poslanik Ljiljana Malušić. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovana gospodo ministri, u članu 7. u razdelu 24. Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, u glavi 24. program 0201 - razvoj nauke i tehnologije, programska aktivnost 0005, podrška radu fonda za inovacionu delatnost, opis u koloni 7. raspored i korišćenje stava ove aproprijacije vršiće se po posebnom aktu Vlade, menja se i glasi – raspored i korišćenje sredstava ove aproprijacije vršiće se po posebnom aktu Vlade, vodeći računa o principima rodne ravnopravnosti. Cilj ovog amandmana je poznavanje, promovisanje i podsticanje inovativne aktivnosti žena kroz programe start-ap preduzeća, kao i preduzeća postojećih, a koje su do sada u programima fonda bile nedovoljno zastupljene. Podaci pokazuju da je sve više žena u prirodnim i tehničkim naukama, ali da ih je nedovoljno u poslovnim sektorima zasnovanim na inovativnim i informaciono-komunikacionim tehnologijama. Upravo povećanjem aktivnosti žena u ovim oblastima, kroz Fond za inovacionu delatnost, podstiče se ekonomsko osnaživanje žena i to u sektorima veće dodatne vrednosti. Htela bih da se zahvalim Vladi, jer u uputstvu za pripremu budžeta za 2015. godinu i projekcija za 2016. i 2017. godinu data je preporuka budžetskim korisnicima da definišu rodne indikatore učinka, ishoda i rezultata, kada je to moguće, na čemu će se insistirati i u budućnosti. Hvala.
Hvala. Na član 7. razdele 26. i 23. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdeo 27. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marjanović. Reč ima narodni poslanik Vesna Marjanović.
Poštovana predsednice, poštovani članovi Vlade, kolege i koleginice narodni poslanici, moram da konstatujem da smo tokom ovih nekoliko dana raspravljajući o budžetu izostavili da dovoljno razgovaramo o oblastima kao što su zdravstvo, obrazovanje, zaštita životne sredine, a o oblasti kulture nismo govorili ni malo, možda i zbog toga što nadležni ministar nije smatrao da treba da bude na ovaj sednici čak ni jedan jedini minut. Htela bih da pređem na moj amandman, koji je dosta detaljan i s obzirom da nemam dosta vremena, fokusiraću se na jedno od konkretnih pitanja zbog kojeg sam ovaj amandman podnela. Molila bih ministra Vujovića ako može da obrati pažnju, pošto moram da mu uputim određena pitanja. Moj amandman se odnosio na činjenicu da je u budžetu za kulturu za 2015. godinu predviđeno 150 miliona dinara za digitalizaciju kulturne baštine. Smatrala sam da za to nema potrebe, jer su ovaj proces mnoge institucije već započele i on se već godinama odvija. Posebno je uočljivo da su na račun ovako izdvojenih sredstava za digitalizaciju značajno smanjena sredstva svim drugim delatnostima. U obrazloženju Vlade zašto je moj amandman odbijen kaže se da će centralizacija digitalizacije kulturne baštine doneti ozbiljnost u nastupu prema međunarodnim institucijama, među kojima je Konzorcijum Darija Erik. Poštovani gospodine ministre Vujoviću, s obzirom da ministar kulture nije prisutan, postavljam vam sledeće pitanje – zašto se proces digitalizacije izmestio iz Ministarstva nauke? Kada i gde je predstavljen i prikazan jasan plan digitalizacije? Kada i gde je predstavljen projekat koji se radi sa Konzorcijumom Darija Erik? Posebno je pitanje za vas – da li znate, gospodine Vujoviću, ko je nacionalni korespondent za Srbiju Konzorcijuma Darija Erik i da li će nacionalni korespondent ovog konzorcijuma biti zadužen za raspolaganje sredstvima u iznosu od milion i po evra? Kulturna dobra propadaju i nestaju. Šta će onda da se digitalizuje ako se ona prethodno ne zaštite? Konačno, samo još jedno pitanje, znam da mi vreme ističe i molila bih poslanike da se ne smeju, ako je moguće, zašto su izostavljene nacionalne manjine kao pozicija koja je uvek postojala u budžetu za kulturu? Obrazloženje Ministarstva je da su nacionalne manjine svrstane u društveno osetljive grupe. Konačno, zašto je na poziciji javno informisanje sa ovogodišnjih 40 miliona došlo do ovogodišnjih 210 miliona dinara? Molila bih ministra, ako je moguće, da mi odgovori na ova pitanja.
Hvala. Reč ima ministar Dušan Vujović.
U odsustvu ministra kulture, ne bih bio spreman da vam odgovorim na licu mesta na ta pitanja. Molim vas da vam odgovorim pismeno u nekom kratkom vremenskom roku, za par dana. Tražiću od gospodina Tasovca da u koordinaciji sa svim drugima koji su zaduženi za program digitalizacije obezbedimo pismeni odgovor kojim ćemo odgovoriti na sva vaša pitanja. Tražićemo stenogram. Ili, ako možete, pošaljite nam u pismenom obliku sva pitanja, da bismo mogli precizno da vam odgovorimo.
Izvolite, imate još 10 sekundi.
Ne mislim da je potrebno da posebno dostavljam pitanja, ali hoću. Dakle, vrlo su važna pitanja i molim vas da obratite pažnju na to ko je nacionalni korespondent…
Demokratska stranka je potrošila vreme, ukupno vreme. Zahvaljujem. Na član 7. Razdeo 27. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Dragan Nikolić. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić.
Gospođo predsednice, predstavnici Vlade, gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, ja sam ovaj amandman podneo, iako sam narodni poslanik SNS, u ime svih građana grada Vranja. Radi se o tome da je 2012. godine pozorište „Bora Stanković“ u Vranju izgorelo u požaru. Lokalna samouprava je zajedno sa donatorima uspela da prikupi određena sredstva. Započeli smo izgradnju tog pozorišta. Završena je tzv. siva zona, ostale su još dve faze, faza uvođenja struje, vode, kanalizacije i opreme, koja je veoma skupa. Pozorište i čitava ta zgrada su potrebni i gradu Vranju i čitavom Pčinjskom okrugu, zbog toga što se tu osim pozorišnih predstava održavaju i ostali skupovi koji su bitni za ovu zajednicu. Imajući u vidu da grad Vranje nije u sjajnoj finansijskoj situaciji, naravno, zahvaljujući tome što je poslednjih 12 godina neko uništavao sve budžete, pa i budžet grada Vranja, dakle, nismo u mogućnosti da ispratimo i isfinansiramo u punom obimu izgradnju ovoga pozorišta. To bi bila moja molba prema Ministarstvu finansija i prema čitavoj Vladi – da se izdvoji 20 miliona i pomogne se na taj način izgradnja ovog pozorišta, koje će nakon toga biti predato na upotrebu, kako građanima Vranja, tako i građanima Srbije. Ova moja molba može ići i kroz budžet, može ići i kroz član koji sam predložio, ali, naravno, postoji i mogućnost da se kroz tekuće budžetske rezerve omogući gradu Vranju da napravi svoje pozorište i da ona tradicija koja postoji tamo oko 100 godina, da se ponovo pozorište oživi, zaživi u toj zgradi i da grad Vranje dobije ono što zaslužuje. Hvala.
Reč ima ministar u Vladi, dr Kori Udovički.
Ja bih kratko da odgovorim i na pitanje gospođe Marjanović i na pitanje malopređašnjeg govornika. Mislim da mogu da kažem u ime ministra Tasovca i ove Vlade da je jedna od namera, vrlo važnih, koje imamo za naredni period, da kada su sredstva već ograničena, moraju biti ograničena, da onda moramo da pravimo ozbiljnu prioritizaciju poslova, da ne možemo više kao što smo radili decenijama, ne samo u prethodnih nekoliko godina, ali naročito u prethodnih nekoliko godina, da stalno pristajemo na to da svakome i u svakom projektu damo po malo i da onda ništa ne završimo ili da sredstva ostaju neangažovana i ne daju rezultat daleko duže nego da smo zapravo završili jedan projekat pa prešli na sledeći. Ministar Tasovac smatra i ima informaciju da će digitalizacijom nasleđa napraviti ozbiljne uštede u odnosu na decentralizovane napore za digitalizacijom, koji se već vode pojedinačno i uz znatno veća sredstva, ukupno, i na duži rok, nego što će biti programom koji je sada uspostavio, odnosno za koji se ovaj budžet zalaže. Postoji jako puno nezadovoljenih potreba u kulturi. To je, nažalost, oblast kojoj je, na neki način, najlakše uskratiti sredstva. Vrlo je važno da se konačno u ovoj oblasti završavaju neki projekti i to je predviđeno budžetom ove godine. Mislim da je to jedna tendencija koju treba razumeti i prosto moramo da razgovaramo na duži rok šta je ove godine, šta je sledeće i kakve to, sa jedne strane, rezultate, a sa druge strane, finansijske efekte ima na celu scenu kulture Srbije.
Zahvaljujem, gospođo Udovički. Reč ima narodna poslanica Vesna Marjanović.
Zahvaljujem, gospodine ministre, odnosno predsedavajući. Kasno je. Pošto ste vi mešali uloge, mogu i ja. Hvala, gospođo ministarko. U načelu se slažem sa ovim što ste vi govorili, ali moja pitanja se odnose na sledeće – ko će da sprovodi taj projekat i ko je nacionalni korespodent konzorcijuma Darija Erik? Čula sam da ću dobiti naknadno pitanje, ali bih želela da se to pitanje i odgovor ne zaborave. Drugo, kada je digitalizacija u pitanju, na koji fond se računa, kako kaže ministarstvo, digitalizovano samo 0,05%, pošto je poznato da ni jedna institucija na svetu ne digitalizuje svoje fondove u celini. Kako se desilo da se višegodišnji rad na digitalizaciji Narodne biblioteke Srbije poništi. Dakle, nisam uverena da je centralizacija nešto što će doneti uštede, ali videćemo. Insistiraću na pitanjima koja sam postavila. Zahvaljujem.
Na član 7. razdele 28. i 23. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Senić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Ovim amandmanom sam predložio da se nivo subvencija u poljoprivredi vrati na neki pređašnji nivo. Dakle, imamo situaciju da se u poslednje dve godine subvencije i direktni podsticaji u poljoprivredi konstantno smanjuju. Poljoprivreda i dalje ostaje samo razvojna šansa u izbornim kampanjama, a posle toga se o njoj ne vodi računa. Ovde smo se složili sa našim kolegama da su srpska sela veoma ugrožena, da je bela kuga u punom zamahu i prosto nam je nedopustivo da se subvencije u poljoprivredi ovoliko smanjuju. Sredstva za povećanje direktnih podsticaja u poljoprivredi smo našli u smanjenju iznosa za tranzioni fond, jer je rebalansom budžeta za 2014. godinu tranzicioni fond sveden na 2,8 milijarde dinara i naš predlog je da on ostane u tom nivou i naredne godine. Ovde smo više puta čuli da ova Vlada uspešno radi, tako da mislimo da neće biti toliko otpuštanja i da će toliko iznos sredstava u tranzionom fondu biti suvišan. Sa druge strane, neophodno je da naše poljoprivrednike pripremimo za liberalizaciju tržišta, jer dolazimo u opasnost da ostanemo bez stočarske proizvodnje, proizvodnje mleka i drugih poljoprivrednih proizvoda. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Seniću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, SNS neće glasati za ovaj amandman zato što je priča oko subvencija u poljoprivredi više političke prirode, nego one suštinske. Do sada smo imali situaciju da oni koji su uništavali srpske poljoprivredne kombinate, da bi na jeftin način dolazili do državnog zemljišta, plaćali zakup, a onda im se za istu vrednost zakupa iz budžeta Republike Srbije vraća novac. Neće se više davati za subvencije u poljoprivredi ni Miškoviću, ni njemu sličnima. Sa tim subvencijama koje dajemo, a ukidamo bogatima, izjednačavamo ih na tržištu. Zato postoje subvencije u poljoprivredi. A do sada se dešavalo da su oni najbogatiji imali najveće prihode od subvencije. Ni protiv toga nismo imali baš nešto mnogo protiv, ali nismo videli finansijski efekat tih subvencija. Zato se iznos umanjuje i subvencije će biti opredeljene za one kojima je najteže da naprave poljoprivrednu reprodukciju u jednoj sezoni. Ovako, da ostane po starom, najveću korist bi imali oni koji imaju najviše zemlje, najviše novca, najlakše mogu da ulažu i za njih je zbog savremene mehanizacije poljoprivredna proizvodnja najisplativija. To više država da plaća ne može, niti hoće. Hoćemo onaj najbrojniji, najzastupljeniji sektor u poljoprivredi, a to su mala poljoprivredna gazdinstva. Sa ovim subvencijama da izjednačimo na tržištu i da njihov proizvod učinimo konkurentnim. Iz tih razloga mi nećemo podržati ovaj amandman.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Vulin.
Ovo je redak primer da vi vidite da se ovako jednom prostom, čistom demagogijom pokušava dobiti nešto, ali nisam baš najsigurniji ni šta. Dakle, trebalo bi preduzeća u restrukturiranju, trebalo bi sva ova preduzeća gde pokušavamo da izađemo na kraj sa viškovima radne snage, a da ljude ne ostavimo na ulici, jednostavno ostaviti u stanju kakvom su zatečene i da sve bude kao što je bilo svih ovih godina. Da ljudi ne rade, da nema nade, da im se ništa ne pomogne, a onda ćemo to navodno dati selu ili dati kroz subvencije, upravo na ovaj način na koji je govorio poslanik Arsić. Mi rešavamo ozbiljan problem i taj problem je trebalo rešiti mnogo pre ove vlade. Nažalost nije. I da, ova vlada je mnogo uspešnija po pitanju ovih problema, nego sve pre nje. Izvinite ko je sprečavao prethodne vlade da nađu strateškog partnera recimo za FAP. Ili da reše problem Železare Smederevo, ili da reše problem 14. oktobra i ko zna još koliko preduzeća za koje je neko zainteresovan. Neka bude jedno jedino preduzeće od 178 ili od 502, to je još uvek 100% više nego što su prethodne vlade rešavale ovaj problem. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Vulin. Reč ima ministar u Vladi Snežana Bogosavljević Bošković.
Zahvaljujem. Ja želim samo još jednom da ponovim ono što sam ponavljala više puta prethodnih dana. Smanjen je iznos subvencija u poljoprivredi budžetom za 2015. godinu, ali ovo smanjenje je posledica odluke da se u narednoj godini subvencionišu poljoprivredne površine do 20 hektara. Ne kao do sada, do 100 hektara. Dakle, zbog potrebe da se racionalno troše sredstva agrarnog budžeta, zbog činjenice da smo do sadašnjim ogromnim izdvajanjem sredstava za direktno podsticanje ratarske proizvodnje imali veliko izdvajanje a mali efekat i zbog činjenice da je potrebno da zaštitimo male i srednje poljoprivredne proizvođače, predložili smo ovu meru , 94,4% svih registrovanih poljoprivrednih gazdinstava koji su inače korisnici sredstava za podsticaje u biljnoj proizvodnji su potpuno zaštićeni i ovo ih ne dotiče. Ova mera dotiče onih 5% ali samo u delu koji se odnosi na biljnu proizvodnju. Za ove velike, za njih 5%, sva ostala sredstva podsticaja u agraru stoje na raspolaganju. Verujem da će oni biti i prvi koji će početi da koriste sredstva iz IPAR programa, za koji vi dobro znate da se intenzivno pripremamo, oni kao veliki su i najspremniji da povuku jedan deo sredstava od 175 miliona evra koji je predviđen u ovom fondu. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Gospodine Senić, javili ste se za? (Aleksandar Senić, s mesta: Replika.) A ko vas je pomenuo? (Aleksandar Senić, s mesta: Pogrešno sam protumačen.) Ja procenjujem, na žalost vašu, ja procenjujem da niste pogrešno protumačeni jer niko nije komentarisao vaše izlaganje. (Aleksandar Senić, s mesta: Ne, nego su se javili zato što je pričao Mika.) Gospodine Markoviću, vi? (Jovan Marković, s mesta: Po amandmanu.) Po amandmanu? Kako možete? Pa nemate vremena više, vaša poslanička grupa više nema vremena. Zahvaljujem. Na član 7. razdele 28 i 47 amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdele 28 i 49 amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministri. Moj amandman se odnosi na činjenicu da je ovim budžetom predviđeno da će vaša Vlada naredne godine otpustiti negde oko 27.000 ljudi. I to piše, ono što ne piše, tek treba da vidimo. Međutim, iz toga slede određene posledice. Naime, u ovom amandmanu su predviđene obaveze Agencije za mirno rešavanje radnih sporova. I one su planirane na nivou dosadašnjih godina. Iduća godina neće biti jedna od prethodnih godina, jer nema onoga ko se ovde seća da je neka vlada napravila takav cunami, rekao bih u otpuštanju zaposlenih. Naravno, otpuštanja je bilo do sada, od dolaska ove vlade, odnosno ove koalicije na vlast, međutim, ovo je plansko zapošljavanje. Dakle, vi ste predvideli svega 7.578 miliona za rešavanje radnih sporova po ovim pitanjima. To nije dovoljno gospodo, moraćete da radite rebalans, kao ove godine, vrlo često. Mi smo predložili da se ova suma uveća za nekih četiri milijarde, dakle na 11.221 milion kako bi mogli da pokrijete te sporove, odnosno sudske troškove tih sporova. Jer pretpostavljam, ono što je u najavama, da će to biti stranačka otpuštanja kao što su do sada bila stranačka primanja. Ništa od ove vlade, kada je u pitanju depolitizacija nismo videli, i zbog toga vas molim da budete oprezni i da predvidite dovoljno sredstava na ovoj poziciji.
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi, dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Pa nažalost, imali smo od 2008. do 2012. godine toliko stranačkog zapošljavanja, da je to bilo neviđeno. Ljudi su se iz inostranstva čudili i dolazili turistički u Srbiju samo to da vide, nisu verovali šta piše u statistici. Nažalost, gospodine Veselinoviću, sve te vaše vlade, razne vaše vlade od 2000. pa na ovamo, dovele su do toga da smo otpustili samo od 2008. do 2012. godine 400.000 radnika. E u to vreme su, vaša stranka, vaša bivša stranka, ne znam više koja, je zapošljavala toliko partijskog kadra da ja mislim da je nemoguće sve to sada ni pronaći, a kamoli otpustiti. Ti ljudi uglavnom su primali plate, nisu baš mnogo doprinosili privredi Srbije, pošto znamo u kakvom smo je stanju našli, vredno primali plate. Voleli su da budu na blagajni, da prime platu, tu su bili prvi. Mnoge primere sam navodio i nije mi teško da ih navodim i dalje, i to nije bio cunami, to je bila kataklizma. To je bilo razaranje Srbije. Tako su se odnosile te vaše vlade, razne vlade, partijsko zapošljavanje, dali ste novu definiciju. Sada kada pogledate u rečnicima, enciklopedijama i vikipedijama da tu ima potpuno nova definicija – stranačko zapošljavanje kakvo ste vi postavili. A ova vlada ne otpušta ljude, ova vlada se trudi da sačuva radna mesta. Ovo je osmi mesec za redom, kako se nezaposlenost smanjuje u Srbiji. To vaše vlade nisu mogle ni da sanjaju, nisu mogle osam dana da spoje, da se smanjuje nezaposlenost, a mi to radimo već osam meseci. E to je odgovorno ponašanje, to je domaćinska politika, to je politika koju vode i SNS i njeni koalicioni partneri i predsednik ove vlade Aleksandar Vučić.
Zahvaljujem, dr Stefanović. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Vulin. Izvolite.
Agencija za mirno rešavanje sporova je konačno počela da radi svoj posao. Do sada nije radila svoj posao ne zato što nije bilo štrajkova, štrajkova je bilo koliko hoćete, nego nije radila svoj posao, a sada radi. Moram priznati da je veoma uspešna i drago mi je što se interesujete za nju. Hvala na tom interesovanju. Zaista ste potpuno u pravu. Da, od naše depolitizacije nije bilo ništa. U pravu ste, mi nismo otpuštali ni vaše partijske kadrove. Mi nismo otpuštali ljude po partijskoj pripadnosti. Mi nismo otpuštali ljude, čak nismo menjali ni većinu svojih pomoćnika. Tako da, to ste potpuno u pravu. Mi se politikom u našim ministarstvima uopšte nismo bavili, pa samim tim ni depolitizacijom Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Vulin. Reč ima prof. dr Janko Veselinović. Po osnovu replike, jer je pomenuti ime i prezime?
Da, po replici. Poštovani ministre Stefanoviću, ti turisti što su dolazili, nisu to bili turisti, to su bili strani investitori. Ako ste sretali ljude koji govore strane jezike, to su bili strani investitori koji su tačno posle vašeg dolaska na vlast nestali i znate da su strane investicije višestruko, višestruko manje, odnosno moglo bi se reći da ih gotovo i nema. To što otvarate te pogone i juče topionicu, temelji su položeni za vreme, kako vi kažete, bivše Vlade, mada je vaša Vlada bivša, a naša Vlada je davna prošlost. Je li tako? Dakle, gospodine Stefanoviću, most koji ste neki dan otvarali, te su dolazili neki ljudi da polože kamen temeljac iz inostranstva, to su bili stranci takođe za vreme naše Vlade. Kada je u pitanju nezaposlenost, ja se nadam da smo to pre neki dan razjasnili. Nezaposlenost nije pala. Zaposlenost se nije povećala. Promenili ste samo metod po kome i one koji rade na ulici, prodaju na kartonskim kutijama, svrstavate u zaposlene. To je samo pitanje metoda. Recite mi, molim vas, koga ste zaposlili? Neki dan ste nabrojali nekoliko fabrika koje su takođe sagrađene za naše vreme ili su položeni kameni temelja. Tako da, gospodine Stefanoviću, gospodine Vulin, nemate čime da se pohvalite. Nadamo se da će u idućoj godini biti bolje. Mi bi želeli, mi bi zaista želeli da 10.000 ljudi, koji su ove godine napustili sever Bačke, ne bude 20.000 iduće godine i onda nećemo imati o čemu razgovarati. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Nebojša Stefanović, replika. Izvolite.
Srećom po građane Srbije, vi jeste davna prošlost i tu se slažem. Tu se potpuno slažemo. To što ste rekli, još u jednoj stvari se slažemo, vaše vlade i ti ljudi iz vaših vlada, uključujući i ove koji danas vladaju već četrnaestu godinu pokrajinom, postavljali su mnoge kamene temeljce, ali su zaboravljali da plaćaju. Nisu baš voleli da plaćaju, te dugove ostavljali su nekim odgovornijim i sposobnijim ljudima koji danas moraju da plaćaju te dugove, koji danas završavaju te fabrike i koji danas zapošljavaju ljude. Osim slikanja što su bili na raznim televizijama, pa su se slikali kako su navodno nešto otvarali, od toga građani Srbije nisu videli ništa, apsolutno ništa. To što se tiče turista, ovi vaši su bili turisti pošto su dolazili ovde, videli šta se dešava u Srbiji i prvim avionom gledali da beže glavnom bez obzira. Što se tiče tih priča, apsolutni ništa nije menjano u statistici u ono vreme kada smo mi bili opozicija i u ovom periodu kada smo na vlasti. Ali, ovo je osmi mesec za redom da nezaposlenost pada, a reći ću vam i zašto. Zbog Frezenijus medical ker u Vršcu, zbog „PKC Wiring“ sistema u Smederevu, zbog „Fleš kalcedonije“ u Apatinu i „Adrijana teks“ u Rumi, „Leoni Wiring System“ u Doljevcu, „Geoksa“ u Vranju, „Everesta“ u Rumi i Balkan BIBL u Jagodini i „Svarovskog“ u Subotici i „Henkela“ u Kruševcu i „Džinsa“ u Leskovcu. Da niste vi i „Džinsi“ doveli možda u Krupanj i u Leskovac? Da niste vi to uradili možda? Da nije vaša Vlada dovela možda? Pa niste videli te ljude. Znate li kako se zovu ti ljudi? Da li znate kako se zove i jedan od njih? Da li znate ime i jednog od tih ljudi? Ne znate jer ih niste nikada videli, niste nikada bili u tim pogonima, a to su ozbiljne firme, kompanije koje zapošljavaju te ljude, koje danas rade...
Gospodine Markoviću, nemojte da dobacujete.
… i cela Vlada je uključena da stvorimo osnov da ti ljudi dođu i da rade u Srbiji. Neće oni, gospodine Bečiću, imamo sreće ako nas ne nazovu onako kako su nas nazvali pre neki dan. Sve ostalo njih ne zanima, a nas zanima da radimo, da otvaramo radna mesta i da budemo ljudi koji hoće da budu odgovorni.
Zahvaljujem. Mada ste me, gospodine Veselinoviću, dirnuli u bolnu ranu, pošto je i kod mene u Vrbasu u opštoj bolnici došao bager, predsednik vojvođanske Vlade je utovario kašiku u bager, kamion je izašao na jednu stranu, a ušao na drugu i ponovo to istovario, stavili su tablu – završetak krila bolnice 2012. godine, a na kraju, osim te table, ništa drugo nije bilo. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika. (Marko Đurišić, s mesta: Ja sam prvi tražio povredu Poslovnika.) Gospodine Đurišiću, gospodin Đukanović je pre vas tražio povredu Poslovnika, još na izlaganje gospodina Veselinovića. (Marko Đurišić, s mesta: Nije mogao da traži ako je govorio gospodin Stefanović.) Nažalost, ne odlučujete o tome. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Uvaženi predsedavajući, reklamiram povredu člana 107. i bili ste dužni da reagujete zato što se ovde krši dostojanstvo i parlamenta, jer odavde čujemo neverovatne rečenice – zaposlili ste one koji prodaju na kartonskim kutijama. To ovde neko vređa ljude? Pa ti ljudi na kartonskim kutijama su upravo zato što su ih njihove vlade dovele do kartonskih kutija. Morali ste da reagujete, ne sme niko tako da vređa građane i da vređa narod. Hvala vam.
Reč ima gospodin Đurišić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, ponovo ste povredili član 100. – predsednik Narodne skupštine, kada predsedava sednici Narodne skupštine, ako želi da učestvuje u pretresu, prepušta predsedavanje jednom od potpredsednika Narodne skupštine. Znači, vi vaše utiske i vaše memoare ne možete sa tog mesta da delite sa nama, nego lepo da siđete ovde dole, da se prijavite za reč, pa ako bude predsedavajući hteo da vam da reč, onda možete da se uključite. Ali, pošto je vašoj poslaničkoj grupi isteklo vreme, vi ne možete više da govorite, onda zloupotrebljavate Poslovnik i govorite sa tog mesta stvari koje nisu primerene predsedavajućem Narodne skupštine. Pitajte gospodina Stefanovića, pošto vidim da ga pitate za sve da li smete nešto da radite ili ne, da li sam ja u pravu ili ne, pošto je on bio dve godine predsednik Skupštine, pa verovatno zna ovaj Poslovnik dovoljno dobro da može da vam kaže da li sam ja u pravu ili ne. To da li sam ja u pravu ili ne mogu svi građani da shvate pošto sam pročitao kako glasi član 100. i vrlo je jasan. Znači, ako imate nešto da kažete, siđite ovde dole, javite se, ali nažalost nećete moći da dobijete reč jer je vašoj poslaničkoj grupi vreme isteklo. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. O tome će odlučivati Narodna skupština u Danu za glasanje. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Vulin.
Znate, više je inspekcija rada u mom ministarstvu zaposlila ljudi nego vlade pre nas. Dakle, 14.644 čoveka su zaposlena na osnovu rešenja iinspekcije rada u proteklih šest meseci. Time teško da se može pohvaliti neka vlada 2008. godine. Vi jeste počeli da gradite most, ali smo ga mi ne samo završili, nego i platili. Priznaćete da to baš ne govori najbolje o onima koji su ga počeli, ali govori najbolje o onima koji su završili. Kad već govorimo o turistima, znate kako ti investitori dobar deo vaših takozvanih investitora se i ponašao kao turisti. Dođu ovde kao suvenir odnesu milione u subvencijama i po neku fabriku, a nama ostave nezaposlene. Da, tako je bilo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. (Marko Đurišić, s mesta: Po kom osnovu?) Ovaj amandman nije prihvatljiv za Srpsku naprednu stranku, po vremenu… (Marko Đurišić, s mesta: Po kom osnovu? Gledao sam u sistemu nemate vremena, nemate ni jedan jedini minut. Sad sam gledao. Nemojte to da radite. Povreda Poslovnika. Nemojte to da radite.)
Gospodine Đurišiću, iako me zamolio jedan od poslanika da nema više osmeh na licu, dopustite da vam dam obaveštenje. (Marko Đurišić, s mesta: Molim vas, povreda Poslovnika.) Molim vas, dopustite da vam dam objašnjenje. Možda nećete imati potrebe za povredu Poslovnika, ako vam dam obaveštenje. Ja sam malopre rekao da poslanička grupa Srpske napredne stranke nema više vremena. I to je tačno. Ali, vreme ovlašćenog predstavnika ili u ovom slučaju predsednika poslaničke grupe…. (Marko Đurišić, s mesta: Ovde sedi gospodin Arsić i gospodin Arsić mora da izađe iz sale.) Dozvolite molim vas gospodine Đurišiću. Ali, predsednik poslaničke grupe ili ovlašćeni predstavnik ima 15 minuta, jer nije koristio… Gospodine Veselinoviću, čitavo vreme do sada koje je koristio gospodin Arsić kao ovlašćeni predstavnik je skidano sa vremena poslaničke grupe. Zato su istrošili vreme. Ali, oni su mudro ostavili svojih 15 minuta, kao ovlašćeni predstavnik i kao predsednik poslaničke grupe na kraju da mogu da odgovore argumentovano na vaše. Tako da gospodine Đurišiću da li ste sada zadovoljni? Reč ima gospodin Zoran Babić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, hvala što ste resetovali vreme, ja bih predložio da ovo vreme ipak naplatite i uračunate na ovu histeriju kojoj smo izloženi celog dana i na to davanje za pravo da li ima neko pravo na reč ili nema pravo na reč, zato što ovo vreme košta građane Republike Srbije. Zbog toga na tu histeriju, ta histerija zaista mora da prestane. Ovaj amandman nije prihvatljiv za SNS. Nije prihvatljiv iz više razloga, a jedan od razloga je i obrazloženje koje smo čuli. Čuli smo o mnogim mostovima, ali nekako mi ostaje u ušima cena mosta na Beški gde bivši predsednik države, gospodin Boris Tadić, je rekao – cena mosta je ugovorena 30, ali izgleda da ćemo je platiti 100 miliona evra. Ne znam koliko je plaćena. Znate, ti mostovi koji se grade pa od 30 na 100 miliona, začas posla se napravi ta razlika u ceni. Danas smo ovde bili prisutni po stoti put pravljenju konekcije između bivšeg režima, pravljenju veze između bivšeg režima i imovine Miroslava Miškovića. Znate, poslanici bivšeg režima ustanu pa kažu – znate kakve smo mi investicije doveli, a jedina investicija je bila prodaja Miškovićeve imovine „Deleze“. Odlično je to, ako je Miškovićeva imovina znak jednakosti sa bivšim režimom, u redu je, javno to priznajete, ono što i svi građani Republike Srbije znaju. Na kraju, nekako mi, kao nekome ko se služi zdravim razumom, nikako to sebi ne mogu da objasnim, tolike strane investicije na koje se pozivate, a 400.000 ljudi ostalo bez posla. Pa, stanite, strane investicije, nove fabrike, nova radna mesta, smanjenje nezaposlenih, a vi za četiri godine od 13 na 26% nezaposlenosti. Koje su to strane investicije, koje su to uopšte investicije u kojima niko ne radi već su ljudi izgubili posao. Osim naravno Mišković jednako bivši režim.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Potrošili ste dva minuta i četiri sekunde od vremena koje vam je ostalo kao ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe. Reč ima po povredi Poslovnika narodni poslanik Marko Đurišić.
Poštovani predsedavajući, prethodni govornik je rekao da smo mi histerični. Mislim da je time povređen član 107.
Molim vas, ponovite nisam čuo dobro.
Da smo mi histerični, jer sluša histerične diskusije ceo dan. Mislim da je time povređen član 107. – dostojanstvo Narodne skupštine i da ste vi dužni da štitite to dostojanstvo i da u tom trenutku kada su izgovorene te reči morali ste da prekinete gospodina Babića, da ga zamolite da ne koristi takve reči, a ako nastavi da koristi takve reči da onda primenite po Poslovniku one iste odredbe koje ste pre dva dana primenili prema drugim poslanicima. Molim vas da Poslovnik primenjujete isto prema svima. Ne znam koji je ovo put u ovom mandatu da ja ustajem i jedino što tražim je da poštujete ovaj Poslovnik i da postupate isto prema svima. Poslovnik ovde važi za sve učesnike u diskusiji. Onda bi ti učesnici u diskusiji mogli da znaju kako u ovom dokumentu tekuća makroekonomska kretanja koje je napravilo Ministarstvo finansija za decembar 2014. godine stoji da je smanjenje stope nezaposlenosti rezultat rada na crno. Tako piše na ovom papiru, da je rezultat rada na crno. Ako ćemo da govorimo o investicijama koje su u Srbiji i ko ih je kad doveo, hajmo da govorimo ovde, evo najveći izvoznici u Srbiji „Fijat“ automobili… [[Isključen mikrofon.]] (Marko Đurišić, govori s mesta i dalje: Molim vas, pustite da završim. Molim vas pustite me da završim jer ovo nije nikakva histerija u pitanju. Molim vas da mi uključite mikrofon i da mi dozvolite da završim.)
Molim vas ovo što trenutno govorite kakve veze ima sa time što sam ja prekršio Poslovnik? (Marko Đurišić, s mesta: Ima veze, hoću da pokažem da ovo nije histerija, vrlo argumentovano, nego da ima veze sa onim što je Vlada Srbije. I da nije ovde nikakva u pitanju histerija, zato mi dopustite da završim.) Ne mogu da dam da koristite vreme. Javili ste se za povredu Poslovnika, ne mogu da dozvolim da ga koristite za repliku. (Balša Božović, s mesta: Po Poslovniku.) Gospodine Božoviću i svi ostali koji ste se javili po Poslovniku, neću dozvoliti da se koristi povreda Poslovnika za repliku. Onog momenta kada krenete da koristite to za repliku biće vam isključen mikrofon. (Marko Đurišić, s mesta: Gospodine predsedavajući, niste mi odgovorili.) Da li želite da se Skupština izjasni? (Marko Đurišić, s mesta: Niste mi ništa odgovorili vezano za Poslovnik.) Evo, sad ću da vam kažem, smatram da nisam povredio Poslovnik. Da li želite da se Skupština u danu za glasanje izjasni? (Marko Đurišić, s mesta: Da, želim.) Zahvaljujem. Izvolite gospodine Božoviću.
Da li možete da mi vratite vreme?
Nije problem uračunaću vreme ako bude potrebe, nisam siguran da ćete moći do kraja da iskoristite.
Gospodine Bečiću, prekršili ste Poslovnik član 106. u delu koji govori da nije dozvoljeno ometanje govornika ni na koji način kao i svaki drugi postupak koji ugrožava slobodu govora. To piše u članu 106. Ugrozili ste slobodu govora prethodnom govorniku gospodinu Marku Đurišiću zato što mu niste dozvolili da iskoristi svoja dva minuta da obrazloži povredu Poslovnika.
Gospodine Božoviću, rekao sam malopre da neću dozvoliti da ovo vreme koristite kao replike [[Balša Božović, s mesta: Nije replika, to je povreda Poslovnika.]] Nisam prekinuo gospodina Đurišića u njegovom govoru nego u javljanju za povredu Poslovnika. Onog momenta kada smatram da neko zloupotrebljava javljanje po povredi Poslovnika, imam pravo kao predsedavajući da ga prekinem i da ne dozvolim da više zloupotrebljava Poslovnik, kao i sada vas. Izvolite po povredi Poslovnika gospodin Babić.
Povređen je član Poslovnika 108. Znate, voleo bih da je ovoliki broj poslovnika podignut pre dva dana kada ste vi ovde nazvani stokom. (Balša Božović, s mesta: Da li je ovo sada povreda Poslovnika?) Voleo bih da isti ovaj broj poslovnika i ovakvo dobacivanje i branjenje ko je vas gospodine predsedavajući…
Molim vas, dopustite da saslušam bar deo da li je ovo povreda Poslovnika?
Voleo bih gospodine predsedavajući da isti oni koji su tu jedinku uveli u Narodnu skupštinu i dozvolili mu da vas, da sve nas, da građane Republike Srbije nazove stokom, da su bar tako uradili, podigli Poslovnik pa osudili. Ne, nisu tapšali su, radovali su se, pretili su još dodatno. To je način političke borbe. To jeste histerija. Histerija je, a hvala Bogu u SNS ima stručnih ljudi u svim oblastima i ja sam im zahvalan, jer su mi pomogli u definiciji da je histerija medicinski naziv kada neko ne može da kontroliše svoje impulsivne reakcije i svoje ponašanje. A neko ne može da kontroliše to, to se videlo i sinoć, to se videlo i pre dve večeri, to se videlo i sada kada neko drugi govori, odmah su tu reakcije, odmah je tu dizanje papira, odmah su tu neke pretnje, odmah je upadanje u reč. Šta je to nego nekontrolisana impulsivna reakcija, šta je to drugo nego histerija? (Balša Božović, sa mesta: Šta je ovo, gospodine Bečiću?) Da li tako nešto nekoga vređa? Ne, vređa samo one koji u svom političkom vokabularu imaju mržnju pretočenu u to da vas je neko pozvao, nazvao „stokom“, a niko nije ovde reagovao. Nisam video nijedan Poslovnik, ali sam video i čuo pretnju i čuo sam aplauze.
Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Što se tiče tog pravdanja i prenošenja te rečenice sa mene na sve narodne poslanike, ja sam rekao to već danas da mi je žao, da bih voleo da je ostalo to i ta rečenica izgovorena samo meni, a ne svim narodnim poslanicima, ali to je opet na dušu onoga ko je to izgovorio. Da li želite gospodine Babiću da se Skupština izjasni? (Ne) Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović, gospođa Čomić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Moram da vas zamolim gospodine predsedavajući da koristite stručnu pomoć saradnika i službe, zbog toga što kršenje Poslovnika koje ste primenili, a ja ne sumnjam da znate, dopuštajući da se krši i član 104. i član 107. podrazumeva da ili niste dobili dobru sugestiju o tome kako sme narodni poslanik da se obraća drugom narodnom poslaniku ili ste se oglušili o stručnu sugestiju službe. Vaša volja da dopustite da narodni poslanik zloupotrebi pravo da govori o povredi Poslovnika i da pri tome ponovi uvrede na račun drugih poslanika, dajući im dijagnoze, podrazumeva samo dve stvari, ili ovu koju sam navela, pošto ne sumnjam da Poslovnik dobro znate i da vam je prosto zadovoljstvo da se krši na ovaj način ili imate strategiju da pri predsedavanju proizvodite potpuno nepotrebne incidente. Ja vas molim da i od jedne i od druge strategije pri vođenju sednica odustanete, najlepše vas molim, zato što nijedan narodni poslanik nije dužan da bez vaše intervencije trpi vređanje, dijagnoze, ruganje i izricanje medicinskih dijagnoza o ponašanju ili o psihološkom i mentalnom stanju. To je sramota za našu Skupštinu. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Gospođo Čomić, sa ove strane je u istom trenutku bilo nekoliko povreda Poslovnika, a sa ove strane samo jedna. Ovde se pokušalo da se replicira, gospodin, kako sam ja razumeo govornika koji je govorio sa ove strane nikome se direktno nije obraćao, nego je obrazlagao povredu Poslovnika za koju misli da sam ja učinio i obraćao se samo meni kao predsedavajućem. Iz tog razloga sam ja dopustio da završi do kraja, a ostali narodni poslanici su pokušali da iskoriste povredu Poslovnika za repliku nekom drugom narodnom poslaniku. Iz tog razloga sam ja dozvolio da prethodni govornik završi do kraja povredu koju misli da je učinjena, obrazlaganje te povrede za koju misli da je učinjena. Takođe, svaki put kada neko od narodnih poslanika koji se javi za povredu Poslovnika i direktno se obraća meni i obrazlaže zašto misli da sam ja povredio Poslovnik, ja ga neću prekinuti. Onog momenta kada pokuša da povredu Poslovnika iskoristi za repliku drugom narodnom poslaniku ili članu Vlade, ja to neću dozvoliti. Da li želite gospođo Čomić da se Skupština izjasni? (Ne) Hvala. Gospodine Marković, povreda Poslovnika. Izvinjavam se, gospodine Markoviću, nisam video da se gospođa Barišić javila pre vas po povredi Poslovnika. Izvolite, povreda Poslovnika, Dragana Barišić.
Izvinjavam se, kolege narodni poslanici, gospodine predsedavajući, uvaženi ministri, samo bih se javila po povredi Poslovnika, ne znam koji član da odaberem. Evo i kao psihijatar bih samo da dam tu definiciju histerije…
Gospođo Barišić, morate da navedete koji član.
Meni je žao, dozvolite, što se non-stop krše poslovnici, ali histerija i to nezadovoljstvo zbog neispunjenih želja, ja bih molila kolega… [[Isključen mikrofon.]]
Gospođo Barišić, ne mogu dozvoliti da završite na takav način. (Dragana Barišić, sa mesta: Evo, član 105.) (Janko Veselinović, sa mesta: Šta je ovo, vi niste normalni?) Gospodine Markoviću, izvolite.
Poštovani predsedavajući, ukazujem na povredu Poslovnika član 107. i želim da još jednom ukažem na vaše propuste koji se ponavljaju, ne samo u ovoj sednici, nego i u ostalim. Ako možete…
Gospodine Markoviću, ako poznajete Poslovnik, možete da ukažete na povredu koja se sada u ovom trenutku desila.
Da, upravo se radi o povredi dostojanstva Narodne skupštine…
Hoćete da kažete da sam povredio Poslovnik, zato što nisam dozvolio da se bez navođenja člana Poslovnika, govori o povredi Poslovnika?
Ne, upravo hoću da kažem da vi svojim prekidanjem naših diskusija… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uveren sam da svi narodni poslanici žele da sa povreda Poslovnika krenemo ponovo na amandmane, kako bi skratili vreme do početka glasanja. Zato ću ja to i učiniti, vezujući se za poslednji amandman gde je u obrazloženju navedeno da će se u budžetu, odnosno da se u budžetu opredeljuje nekih sedam miliona na ime rešavanja raznih sporova. Verovatno je to aluzija bila na ministra Vulina ili celokupnu Vladu. Sa stanovišta opozicije, tih sedam miliona, nesumnjivo predstavlja mali iznos, a sa stanovišta pozicije je verovatno drugo tumačenje. Međutim, suštinski i za Vladu, a i za nas u poslaničkoj grupi SPS se postavlja jedno suštinsko pitanje, koliko ćemo imati iznuđenih rebalansa budžeta da bi mogli da nadoknadimo sve štete koje su pričinjene sudijama koje su 2010. godine nereizabrani. Koliko ćemo morati imati neiznuđenih rebalansa budžeta da nadoknadimo kompletnu štetu koja je uzrokovana od strane članova VSS, upravo eksperimentisanjem koje je imalo za posledicu vraćanjem na posao svih onih sudija koji nisu reizabrani. To je suštinsko pitanje. Zamolio bih samo za malo tišine, ako može gospodine Bečiću, jer ovo nisu nimalo beznačajne činjenice.
Molim poslanike da saslušaju gospodina Jovanovića.
Ovo su i te kako značajne činjenice, kada je u pitanju projekcija budžeta. Ono što je Vlada uspela, uspela je da izvrši racionalizaciju i u pravosuđu. Umesto putujućih sudija koje su obilazile poslovnu jedinicu, odnosno sudsku jedinicu do sudske jedinice, prelazeći dnevno i preko 100-150 kilometara, sada smo napravili drugačije ustrojstvo gde smo te troškove izbegli. Ono što mi se čini jako značajnim jeste činjenica da je Vlada prepoznala da pravosuđe mora da podnese teret racionalizacije i to je tačno. Poslanička grupa SPS bezrezervno podržava premijera u stavu da stanje u pravosuđu nije dobro i nije dobro i to građani najbolje osećaju, ali je i te kako značajno da je opredeljivanjem novčanih sredstava u budžetu Republike Srbije omogućeno da pravosuđe funkcioniše. Danas smo bili svedoci da se rebalansom budžeta izmiruju dugovi. Ono što poslanička grupa SPS smatra značajnim, jeste da, a vi gospodine Vujoviću, a nadam se i gospodin Stefanović i Vulin, mogu preneti ministru Selakoviću, jeste činjenica da pored onoga što je Vlada doprinela u racionalizaciji troškova koji se odnose i na pravosuđe kao jedan deo državnog aparata koji mora snositi iste terete, kao što snosi i celokupan državni aparat, jeste činjenica da ne zaboravimo da u celokupnoj toj strukturi troškova, u celokupnoj toj strukturi racionalizacije mora biti obezbeđen onaj nivo novčanih sredstava neophodno potreban za edukaciju sudija, za njihovo stručno usavršavanje, da nam se ne dešava da na edukacije ide po jedan, dva, najviše tri sudije po sudovima, jer ne postoji više mogućnosti, finansijske mogućnosti to ne dozvoljavaju, to je nešto što podrazumeva imperativ kako bi pravosuđe Srbije bilo zaista elitno pravosuđe. Obraćam vam se u tom smislu sa stanovišta čoveka koji je deo pravosuđa po profesiji kojom se bavi, i te kako upoznat sa stanjem u pravosuđu i uveren sam da će u tom pravcu Vlada učiniti sve kako bi pravosuđe funkcionisalo. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Jovanoviću. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite gospodine Đurišiću.
Hvala poštovani predsedavajući. Suština amandmana koji sam podneo na član 8. je da se osnovica obračuna za isplatu i zaradu plata za državne službenike podigne za 10%. Ono što ste zakonom iz oktobra meseca smanjili, ja smatram da možemo već u 2015. godini da vratimo. Koji je razlog za taj moj optimizam? Razlog je ono što sam govorio kada smo govorili o prihodima iz PDV. Vi ste sami rekli ovde nekoliko puta danas da je PDV u ovoj godini, biće naplaćeni u iznosu od 410 milijardi dinara, znači nekih 11 milijardi više nego što je predviđeno budžetom za 2015. godinu. Prosto ne mogu da verujem da će naplata PDV u 2015. godini biti manja od tog iznosa. Sigurno je da će biti veća od iznosa koji je naplaćen u 2014. godini jer je glavni razlog koji smo slušali kod rebalansa zašto se smanjuje prihod planirani od PDV – poplave. Stvarno verujem da poplave u onom obimu nam se neće desiti ponovo. Slušali smo da je to jednom u 1000 godina. Znači, mirniji smo što se tiče poplava 1000 godina, a nadam se da nas neka druga nesreća osim ove Vlade neće sačekati u sledećoj godini. U tom smislu… (Zoran Babić, s mesta: Šta je ovo sada?) Uštedom, naplatom PDV u većem iznosu, nadoknadiće se onaj iznos koji je planiran da se uštedi u budžetu… (Zoran Babić, s mesta: Šta je ovo sada? Šta je ovo nego histerija? Kakva nesreća od ove Vlade, bre? Kako te nije sramota Đurišiću? Pa vi ste pokrali, vratite ono što ste pokrali pa ćemo imati za plate.) Molim vas, da li možete da umirite narodnog poslanika?
Gospodine Babiću, molim vas. (Zoran Babić, s mesta: Ne možete. Ne može dok nazivaš na taj način i Vladu i bilo koga.)
Da li možete kolegi poslaniku da mu izreknete makar jednu opomenu? (Zoran Babić, s mesta: Sram te bilo.)
Gospodine Babiću, molim vas, javićete se za reč.
Kakve reči on sad upotrebljava ovde? (Zoran Babić, s mesta: Sram te bilo. Sram te bilo.) Kakve su? Da li ovo pretnje možda, gospodine predsedavajući? Na koji način se kolega poslanik obraća drugom poslaniku? (Zoran Babić, s mesta: Na koji način se označava Vlada kao nesreća? Šta je to, kletva? Da li je to kletva Đurišiću?) Meni ste za to dali opomenu. Meni ste za ovo dali opomenu.
Molim vas, molim sve narodne poslanike, buka je u sali, pravite buku, ja kao predsedavajući ne mogu da čujem govornika i verujte da zadnjih nekoliko rečenica gospodina Đurišića nisam čuo jer je velika buka u sali. (Jovan Marković, s mesta: Jeste li čuli Babića?) Gospodine Markoviću, molim vas da sednete i da ne dobacujete. Celo vreme to radite. (Jovan Marković, s mesta: Rekao je da smo lopovi.) Gospodine Markoviću, sedite, nemojte da dobacujete, izreći ću vam opomenu. Gospodine Đurišiću, nastavite molim vas, ja nisam čuo zadnjih vaših nekoliko rečenica zato što je buka u sali, ali ako zloupotrebljavate poslovnik, ako ne govorite o vašem amandmanu, nemojte to da činite.
Gospodine predsedavajući, ja sve vreme govorim o amandmanu, sve vreme govorim o tome da sredstva…
Molim još jednom narodne poslanike da se utišaju da možemo kao predsedavajući da reagujemo ako neko krši Poslovnik.
Ja govorim o tome da će sredstva za, koja su planirana, da se uštede u budžetu od smanjenja plata i penzija biti, da će biti zato što će PDV biti naplaćen u većem iznosu od planiranog i da je zato potrebno prihvatiti taj amandman na član 3. i ovaj amandman na član 8. kako građani Srbije, zaposleni u javnom sektoru kojima su plate smanjene za 10% ne bi više trpeli štetu i sve vreme govorim o tome i ne razumem reakciju sa druge strane i ovoliku nervozu . Molim vas da poštujete Poslovnik, kao što ste meni izrekli opomenu za iste reči koje upotrebljavaju druge kolege, da uradite to isto, jer jedino tako možete da kažete da vodite ovu skupštinu u skladu sa Poslovnikom. Hvala vam.
Molim vas kao narodne poslanike da dozvolite i da ne praveći buku u sali omogućite nama predsedavajućem da saslušamo govornike, da saslušamo poslanike koji dobacuju da bi mogli da reagujemo. Povreda Poslovnika narodni poslanik Zoran Babić.
Manjak argumentacije, višak mržnje, opet ćemo doći do one histerije. Znate, prošao sam u ovoj Narodnoj skupštini sve i svašta, prošao sam i kletve koje su nam bile upućene, ali… (Balša Božović, s mesta: Koji član?) Član 107. za one koji ne čuju, (Jovan Marković, s mesta: Koji član?)
Gospodine Markoviću, nemojte da dobacujete.
Član 107, dostojanstvo na koje niste reagovali kada su nas oni koje ste vi uveli u ovu skupštinu nazivali „stokom“. Tada niste reagovali. Niste čuli, aplaudirali ste i slagali ste se sa tim, ali neko, a zna se da je u Srbiji nesreća kada se izgubi bližnji svoj, nesreća je kada se nešto strašno desi… (Janko Veselinović, s mesta: U čemu je povreda?)
Gospodine Veselinoviću, ako dopustite da saslušam do kraja, onda ću da vidim u čemu je povreda. Dopustite, nemojte da dobacujete celo vreme. (Marko Đurišić, s mesta: Što mene niste pustili do kraja?) Kako nisam pustio, govorili ste dva minuta? (Marko Đurišić, s mesta: Što mene niste hteli da saslušate, prekinuli ste me na pola?) Ne vredi gospodine Đurišiću, stvarno ne vredi sa vama replicirati.
Gospodine Bečiću, opet ću se vratiti na onaj medicinski, kada neko ne može da kontroliše impulsivne reakcije, evo pogledajte molim vas ko ne može da kontroliše impulsivne reakcije. (Marko Đurišić, s mesta: Ovo je uvreda.)
Gospodine Đurišić, ako radi neko sa mesta to što vi sada radite… (Marko Đurišić, s mesta: Kao što gospodin Babić malopre.) Gospodin Babić je upozoren, ne upozoravam i vas da više ne dobacujete sa mesta. Molim vas nemojte me terati da striktno poštujem Poslovnik i izreknem opomene. (Marko Đurišić, s mesta: Samo isto prema svima.)
Gospodine Bečiću, ukoliko je ova Vlada ono što je tako ponosno u naletu valjda da zaseni gospodina Živkovića nazivajući vas „stokom“, valjda da zaseni još više da ide korak dalje u svim tim stvarima, onda ono što se dešavalo u Srbiji 12 godina, što se dešava u Vojvodini 14 godina, ,ne da je nesreća, to je epidemija, to je razaranje, to je rastakanje našeg društva, rastakanje radnih mesta, rastakanje firmi kroz privatizaciju, pljačka kroz razvojne banke, kroz različite banke, kroz firme koje su upropastili, kroz državu koju su uneredili, kroz sve nas koje su upropastili i prezadužili. Malo je to što je želeo gospodin Đurišić da zaseni gospodina Živkovića nazivajući nas „stokom“. Malo je to što je rekao, a još je manje ono što nam se dešavalo pod njegovom vlašću i onih stranaka u kojima je bio.
Zahvaljujem gospodine Babić. Smatram da nisam povredio Poslovnik jer zbog buke u sali nisam mogao da saslušam govor prethodnog govornika. Reč ima ministar u Vladi, gospodin Aleksandar Vulin.
Znate, najveća nesreća u ovoj zemlji je bila pljačkaška privatizacija vođena od 2000. do 2012. godine i naravno da se tu sigurno ne može naći krivica ove Vlade i krivica ove skupštinske većine, ali hajde da govorimo malo i o samom amandmanu, da kažemo nešto i o tome. Znate, nema nikakvog smisla igrati se neprekidno ove demagogije i stalno govoriti – postoje neki ljudi koji neće da povećaju plate, a novca koliko god hoćete. Pa jedino da ga štampamo, nema drugog načina. Plate će biti povećane onog momenta kada ne budu prelazile 7% BDP, a penzije kada ne budu prelazile 11% BDP. Koliko budemo radili, toliko ćemo zarađivati. Nećemo se zaduživati za plate i penzije. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Vulin. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovana gospodo ministri, Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 8. Predloga zakona o budžetu za 2015. godinu i, poštovani gospodine Vujoviću, ja mislim da je ovo prilika da usvojite još jedan naš amandman. Molim vas sada za posebnu pažnju, jer mi se čini da nema nijednog argumenta da ovaj amandman ne bude usvojen. Mi smo ovaj amandman podneli imajući naročito na umu plan 98. Ustava Srbije, gospodine Vujoviću, koji tretira Narodnu skupštinu, položaj Narodne skupštine i koji kaže da je Narodna skupština najvažnija institucija u našoj državi. Budući da je najvažnija, gospodine Vujoviću, moram još jednom večeras da se vratim na pitanje jezika, korišćenja znakova interpunkcije. Ako negde moramo dosledno da se držimo pravila jezika, to je ovde, gospodine Vujoviću. Mi smo primetili jednu nedoslednost, nepoštovanje tih pravila u članu 8. u stavu 1. Naime, gospodine Vujoviću, u zagradi u trećem redu prvog pasusa, nakon zagrade nedostaje jedna zapeta, a nakon zapete bi trebalo da ide reč „utvrđuje se“. U sledećem pasusu u istoj situaciji, nakon zagrade ide zapeta pa reč. U poslednjem stavu takođe imamo zagrada, pa zapeta, pa ista reč „utvrđuje se“, što znači da je pisac ovoga teksta upoznat sa pravilima, ali je verovatno nekom pogreškom tehničkom ispustio da zapetu stavi u stav broj 1. Poštovana gospodo, gospodine Vujoviću, ja smatram da ovo treba da bude 12. usvojeni amandman poslanika Nove stranke i molim vas da mi odmah kažete da li usvajate amandman
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi dr Dušan Vujović. Izvolite.
Prihvata se amandman.
Konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri, ovaj amandman, kao i većina amandmana koje smo podneli, ide ka tome da država postane država, da poreska uprava postane poreska uprava, da ministri rade svoj posao, a ne da ministarka Kori Udovički preuzima posao glavnog državnog poreznika što je, priznaćete, vrlo, vrlo neobično. Formirana je, naime, neka komisija koja treba da se bavi naplatom poreza. Ovim amandmanom idemo ka tome da se ne umanjuje plata tužiocima, sudijama, ljudima koji rade u sudstvu. Biće verovatno okončan iduće godine štrajk advokata i sudovi će opet raditi. Sudije i sada rade, imaju pune ruke posla, ali za ovu platu ovo je poniženje sudstva, kao što ste ponizili i advokate time što ste im uzeli hleb od koga žive i to ćete sigurno morati ispraviti, ali ostaće uskraćene sudije, pripravnici, tužioci, kao što su uskraćeni penzioneri, kao što su uskraćeni profesori, kao što su uskraćeni svi oni koji trpe štetu lošeg rada ove Vlade, lošeg rada poslaničkih grupa vladajuće koalicije koji glasaju za zakone tako što ne razmišljaju kakve to posledice proizvodi za običan narod. Ova večerašnja rasprava i diskusije ljudi iz vladajuće koalicije su pokazali da ih ne interesuju građani, da ih ne interesuje običan radnik, da ih interesuju samo populizam, da ih interesuju samo glasovi i na taj način se odnose prema ovom parlamentu.
Zahvaljujem. (Zoran Babić, s mesta: Replika.) Upravu ste gospodine Babiću, ali pre toga reč ima ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Eto, vidite. Znači, neodgovorno je i politički popularno smanjivati plate i penzije, ali je odgovorno i politički nepopularno zaduživati se da biste povećali plate i penzije pred izbore. Znate, postoje čak i stenogrami sa sednica Vlade gde tadašnji predsednik Vlade gospodin Cvetković kaže – nemojmo ovo raditi, propašće nam država ako budemo povećavali plate i penzije, a kolege ministri mu kažu – ćuti ti, šta ti znaš, imamo izvore. Ovo mi govorimo o posledicama, a uzrok je povećanje nerezonsko, neekonomsko povećanje plata i penzija. Nije ova Vlada za svojih osam meseci uspela da zaduži Srbiju, da izvrši pljačkašku privatizaciju i da još dođe do toga da se potpuno nerezonski i potpuno neekonomski zadužuje za plate i penzije. Nije to radila ova Vlada, a ona koja jeste, zaista jeste prošlost. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Vulin. Reč ima ministar u Vladi Željko Sertić. Izvolite.
Hvala lepo. Poštovani poslanici, mislim da je Vlada pokazala kroz sve svoje aktivnosti u poslednjih nekoliko meseci sa kolikom ozbiljnošću radi i koliko sistemskim rešenjima donosimo, promenama i problemima koji postoje. Napomenuću poslaniku koji je malopre spomenuo da je ministarka Kori preuzela posao prvog poreznika Srbije, to jednostavno nije istina. Poreska uprava ima svog direktora i nekoga ko je zadužen za te poslove. Ministarka Kori je imenovana od strane Vlade Srbije za koordinatora centra ili tela koje treba da se uhvati u ozbiljan koštac sa sivom ekonomijom. Siva ekonomija po procenama u ovoj zemlji nosi gotovo 30%, što je strašno veliki iznos i to nije preko noći i to nije u prethodnih par meseci. To je dugogodišnji problem koji nas prati. Da bismo vam pokazali kako sistemski radimo, a vezano je za neke komentare malopre koje smo imali, želim samo da vam predstavim ono što je u ponedeljak predstavljeno javnosti, a to je strategija razvoja preduzeća, firmi u Srbiji. Dakle, 99,8% preduzeća u Srbiji pripadaju malom i srednjem sektoru. Ceo taj sistem razvoja u narednih pet godina se zasniva na šest stubova. Prvi stub je upravo ovo o čemu pričamo, unapređenje poslovnog okruženja. Na stotine je konkretnih planova, ali jedna od stvari je upravo vezana za borbu protiv sive ekonomije. Drugo je vezano direktno za ovaj budžet, unapređenje pristupa izvorima finansiranja. Dakle, jeftiniji krediti, od poljoprivrednika do preduzetnika, do velikih preduzeća. Direktno zavisi od fiskalne konsolidacije i od svega onoga što ćemo uraditi u narednom periodu da li ćemo se pridržavati pravila ili ćemo se ponašati kao do sada, da troškove podižemo na nivo koji država ne može da servisira. Treći deo je razvoj ljudskih resursa, dakle, edukacija dugoročna po svim elementima. Četvrti je konkurentnost naše privrede koja ima mnogo elemenata koji utiču na naše izvozne potencijale. Peto je izvozna politika, odnosno unapređenje pristupa novim tržištima. Šesta stvar, bez obzira što nisam bio u sali, čuo sam i čestitam poslanicama iz različitih političkih partija iz pozicije i opozicije koje su se udružile u zajednički nastup ka zahtevima da se žensko preduzetništvo prepozna. Hoću da vam kažem da šesta tačka ove strategije razvoja upravo prepoznaje posebne mere i politike ženskog preduzetništva, preduzetništva mladih i socijalnog preduzetništva. Dakle, imaćete prilike u narednoj godini da vidite mere koje će biti onda implementirane i kroz budžet i kroz različita tela Vladina da u tom delu možemo da pričamo. Na kraju, želim da pozovem sve vas poslanike, zakažite posebnu sednicu Narodne skupštine, biće mi zadovoljstvo da dođem sa timom ljudi da pričamo ako treba ceo dan o razvoju ekonomije u Srbiji, o ovih šest tačaka. Za svaku vašu primedbu, za svaku vašu ideju bićemo spremni da razgovaramo i da pričamo, ali sa konkretnim pitanjima i sa konkretnim predlozima. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Sertiću. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, smatram da ste povredili član 158. stav 7. koji glasi – predlagač zakona, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača, a u ovom slučaju to su svi ministri, ima pravo da po svakom amandmanu govori do dva minuta. Mi smo imali jednog ministra koji je govorio minut i 20 sekundi, mada bolje da nije, i drugog ministra koji je govorio tri minuta i 40 sekundi. Znači, oni su zajedno govorili pet minuta, iako su po Poslovniku imali pravo da govore samo dva minuta. Ja vas molim da poštujete Poslovnik. Ako ne znaju ministri, na vama je obaveza da ih upozorite da imaju svi zajedno kada se jave dva minuta po amandmanu. Žao mi je, takav je ovaj mrski Poslovnik. Mi ovde imamo još puno amandmana da pređemo i da govorimo i nemojte da nam trošite bespotrebno vreme, pogotovo ministar Vulin. Hvala.
Mislim, gospodine Đurišiću, da ne želite da uskratite građanima Srbije da čuju ono što Vlada u ovom trenutku ima da kaže i na koji način obrazlažu pozicije budžeta. Gospodin Sertić je malo prekoračio vreme, ali je imao veoma zanimljiv predlog i ja sam ga pustio da to obrazloži. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem. Potpuno ste nesvesno prekršili član 107, povredili, pardon, Poslovnika o radu Narodne skupštine, zato što niste pažljivo slušali ministra Vulina kada je obrazlagao narodnim poslanicima šta se dešavalo na sednicama Vlade u periodu od 2008. do 2012. godine, iz prostog razloga što je ministar Vulin ili prekršio Zakon o Vladi, pa je izneo strogo poverljivu tajnu ili je obmanuo i javnost i građane…
Gospodine Božoviću…
Zato što je rekao neistinu da je pročitao nešto… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Božović, dozvolite da obrazložim zašto mislim da nisam povredio Poslovnik. Mislim da gospodin Vulin nije izneo nikakvu tajnu. (Balša Božović, s mesta: Iz stenograma.) Dopustite da završim. (Balša Božović, s mesta: Stenogram je tajna.) Zato što je tu informaciju koju je ponovio gospodin Vulin nama rekao tu nekoliko puta tadašnji predsednik Vlade Mirko Cevetković, lično meni je to rekao, znači da informacija nije tajna ako je on to pričao svima nama. Gospodin Vulin mislim da je samo tu informaciju ponovio, koja je izrečena iz usta gospodina Mirka Cvetkovića mnogo puta. Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Da li želite da se Skupština izjasni? (Balša Božović, s mesta:Da.) Hvala. Reč ima ministar u Vladi dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Samo pojašnjenje oko ovog. Prvo, ta tačka nije bila pod oznakom „poverljivo“, dakle, nije izneta, prvo da to definišemo. Drugo, javljam se po amandmanu, kojim se, čini mi se, pojašnjava jedna situacija za koju mislim da postoji javni interes da ljudi znaju.
Dozvolite ministrima, imaju i oni pravo na repliku. Izvolite.
Što se tiče konkretne situacije, gospodin Vulin nije čak ni citirao, on je parafrazirao ono što je rečeno na sednici, što nije u domenu kršenja bilo čega. To nije bila tačka dnevnog reda koja je bila označena kao „poverljiva“ i sve ovo ostalo je u domenu informisanja javnosti. Javnost ima pravo da zna šta se dešava, pa i sada, čak i jednim delom su prisutni predstavnici medija i na početku sednice, na početku rasprave o određenim tačkama dnevnog reda Vlade, kada ljudi mogu da uđu i da snime sve što se dešava na sednici Vlade. Nema nikakvo razloga da to bude tajna. A, ovo je gospodin Cvetković zaista rekao i mislim da je to potpuno logično da se zna.
Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. Gospodin Babić ima reč, replika. Izvolite.
Zahvaljujem. Vrlo zanimljiv amandman, ali probaću da objasnim i vama i tužiocima, sudijama u Srbiji, gde su njihove pare, gde su njihovi novci. U devetom sazivu Narodne skupštine Republike Srbije, kada je SNS preuzela odgovornost vršenja vlasti, primetili smo jednu anomaliju koja je trajala godinama. Administrativni odbor Narodne skupštine Republike Srbije predlaže po dva kandidata, po dva člana iz redova advokata i profesora sa pravnog fakulteta u Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca. Ta odluka je donesena. Četvorica ljudi su bili, mislim da će mi to uvaženi kolega Pera Petrović i potvrditi, četvorica ljudi su izabrani u Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca. Njihova naknada za rad i za članstvo je bila u visini poslaničkog dodatka, u visini od 30.000 dinara. Onda, na volšeban način, stranke predlagača amandmana, tako zabrinutog nad sudijama, nad tužiocima u Srbiji, je podizanjem ruku odredila da ta naknada ne bude više samo poslanički dodatak. Odredila je da ta naknada bude šest prosečnih plata u Srbiji. Šest prosečnih plata su čašćavali svoje ljude, svoje članove koji su advokati ili profesori na pravnom fakultetu, koji su bili članovi Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca. Desetine i desetine miliona dinara su na taj način bile prelivene u privatne džepove njihovih članova, njihovih kandidata, njihovih prijatelja.
Vreme.
Samo još rečenicu, dozvolite. Vrlo simptomatična stvar se desila u onom trenutku kada smo odlukom istog Administrativnog odbora smanjili tu nadoknadu na poslanički dodatak. Istog trenutka svi su podneli ostavke. Znači da su jedini motiv bile finansije. E, tamo su nestale plate i za sudije i za tužioce i moraju da pitaju predlagače amandmana, a ne Vladu Srbije.
Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri, poštovani građani, gospodine Vujoviću, ovaj amandman je u skladu sa vašom politikom fiskalne konsolidacije budžeta za 2015. godinu i mi predlažemo da se u 2015. godini osnovica iz stava 2. ovog člana, u delu koji se odnosi na sudije, da se isplaćuje 60% iz izvora 01 prihodi iz budžeta, a 40% iz izvora 04 sopstveni prihodi budžetskih korisnika sudske takse, koji pripadaju pravosudnim organima. Na ovaj način, predlažemo da se veći iznos osnovice za sudije isplaćuje iz sudskih taksi, kako bi se podstaklo racionalnije raspolaganje sredstava od strane samih sudova, ali kako bi došlo do veće nezavisnosti i, naravno, do veće uštede. Ja sam vas danas pažljivo slušao i vi ste rekli da je vaša politika fiskalne konsolidacije oslonjena na četiri stuba. Prvi je smanjenje rashoda. Drugi je restrukturiranje javnih preduzeća, zatim smanjenje broja zaposlenih u javnom sektoru i pod četiri, investicije koje se predviđaju da će biti rast od 5%. Želim da uspete u tome, ali vas molim da mi objasnite. Pored zabrane zapošljavanja u javnom sektoru i pored definitivnog opterećenja brojem zaposlenih u javnom sektoru, ministar Vulin se hvali malopre da je zaposlio 14.644 ljudi. Da li je to na račun državnog budžeta Srbije ili u privatnom sektoru? Još jedna stvar, 27.000 ljudi je predviđeno da se budžetom otpusti u narednoj godini. Recite mi samo po kom planu i da li ćete to sprovesti u skladu sa analizom i određenim kriterijumima ili ne? Zahvaljujem.
Vreme. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Vidite, ovo je kad ponese žar borbe, pa ljudi ne znaju o čemu govore. Inspekcija rada je zaposlila, na osnovu svojih rešenja, 14.464 čoveka u privatnom sektoru.
Hvala. Reč ima ministar Vujović. Izvolite.
Samo kratko. Znači, kao što je u obrazloženju napisano, Zakonom o sudskim taksama je određeno da 40% prihoda pripada sudovima. Osim učešća u finansiranju plata sudija, finansiraju se i drugi troškovi, tako da naše stručne službe kažu, što inače u principu ne bi bilo loše, ako bi se stavio ceo iznos na plate sudija, onda ne bi ostalo ništa za preostale troškove. Znači, ovo je pitanje samo balansiranja izvora i rashoda. Hvala.
Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre Vujoviću, moj amandman je sličan amandmanu mog cenjenog kolege. Naime, ja sam samo imala drugi osnov za pisanje amandmana. Zakonom o budžetu za 2015. godinu predviđeni su prihodi od taksi u visini od 14 milijardi i 300 miliona hiljada dinara, dok su rebalansom budžeta za 2014. godinu oni iznosili 15 milijardi i 800 miliona. Dakle, predviđa se smanjenje prihoda od nekih milijardu i po, te smatram da je ovaj odnos koji je dat u Predlogu zakona o budžetu u stavu 3 - 70% iz budžeta i 30% od sopstvenih prihoda, nemoguće. To je lično moje mišljenje i stoga predlažem da 80% prihoda iz budžeta ide, a 20% iz sopstvenih izvora. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Izvinjavam se, ministar Vujović je pre toga želeo reč. Izvolite ministre.
Takođe mislim da je i ovo predlog koji bi mogao da bude predmet razmatranja. Ovo smanjenje, koje ste dobro primetili, je rezultat ukidanja taksi na promet nekretnina koji sada ide preko PDV-a. Naše procene su ove - a to su procenili naše stručne službe, kao i ministarstvo, odnosno sudovi – ako bude problema u realizaciji, onda ćemo to morati da korigujemo kasnije. Znači, niko ne može precizno da zna koliko će da budu takse. Na osnovu podataka koje imamo, mi ovako procenjujemo. Hvala.
Hvala ministre. Ponoviću - Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman, u istovetnom tekstu, su podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Jovan Marković. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, predložili smo amandman da se član 9. obriše. Naime, članom 9. je predviđeno da se, po našem mišljenju, suprotno članu 48. stav 4. Zakona o platama državnih službenika i nameštenika, u ovom budžetu za 2015. godinu ne planira nikakav iznos za isplatu dodatka za ostvarene rezultate rada nameštenika u državnim organima. Svi smo svedoci da je jedna od glavnih zamerki i stranih investitora i generalno svih koji žele da investiraju u Srbiju spor i neefikasan rad državne administracije. I ono što postoji u Zakonu o platama državnih službenika je mogućnost da se četiri puta godišnje u iznosu do 50% plate odredi dodatak, kao nagrada za natprosečne rezultate. Smatramo da ukidanjem, odnosno neobezbeđivanjem nikakvog iznosa u budžetu za ovu namenu, da ćemo demotivisati državne službenike da budu efikasniji, da naša državna uprava bude efikasnija i kvalitetnija, što u krajnjoj liniji treba da ima za rezultat više stranih investicija, više upošljavanja, više novih radnih mesta. To je sve povezano posledično i zato mislimo da ovaj član ne treba da se nađe u budžetu, da je potrebno obezbediti sredstva, kako bi one koji nose rad državne uprave, koji rade najkvalitetnije, natprosečno, koji mogu da omoguće da ta državna uprava bude u sledećoj godini efikasnija i da nam obezbedi više investicija, da ih adekvatno i nagradimo. Bez toga, nećemo imati taj rezultat. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, smatrao sam da je jako važno da brisanjem ovog člana ostavite prostora i drugim ministrima, pre svega koleginici Udovički, da možda u okviru svojih nadležnosti i delovanja naprave kriterijume kako će ne samo što se tiče nameštenika nego uopšte državnih službenika koji ostvaruju dobre rezultate i koji kroz svoje primere dobre prakse daju primere i drugima, da se prosto prevaziđe ovaj problem koji postoji u Srbiji, odnosno koji će se posebno otvoriti posle smanjenja plata u javnom sektoru. Imajući u vidu da će primena ovog zakona u svakoj porodici u Srbiji uzeti 10, 15 ili 20 hiljada ljudima i da će ljudi biti nezainteresovani za posao, mislim da bi bilo pogubno da se sa ovakvim ograničenjima prosto pošalje poruka da nije vredno raditi, odnosno da se ukine mogućnost napredovanja u struci i u službi. Posebno sam inspirisan komentarima koji su bili malo pre od gospodina Stefanovića i gospodina Babića i upravo sam želeo da rizikujem i njihove kasnije komentare i diskusije na primerima ljudi koji su u prethodnom periodu, upravo taj period koji se često pominje, od 2008. do 2012. godine, koji su napravili ogromne rezultate i neke firme koje su ovde pomenute, kao što su firme u Leskovcu ili u Subotici, rezultat su velikog rada predsednika opština i gradonačelnika i ljudi koji su bili predstavnici ove države i koji su doprineli da danas i ministar i njegovi saradnici mogu da se pozivaju na te rezultate i firme koje su otvorene navodno u ovom periodu, a u stvari otvorene su zahvaljujući radu tih ljudi i oni treba da se zbog toga nagrade, a posebno gospodin Kocić, koji je bio gradonačelnik Leskovca i za koga sam rekao da znam da je doveo tu firmu „Džins“ u Leskovac. Hvala.
Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr. Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Arsenoviću, poštovana gospodo ministri i ostali gosti iz različitih ministarstava u Vladi Srbije, kako smo krenuli, ja mislim da je red da se usvoji i ovaj amandman poslanika Nove stranke. Evo, da obavestim gospodina Mijailovića dok je bio odsutan, mi smo usvojili još jedan, pa evo prilike da usvojimo i 13. naš amandman, ovog puta na Predlog zakona o budžetu. Amandman se tiče člana 9. Tu imam jedno zapažanje i jedno pitanje, poštovani gospodine Vujoviću. Nama se čini da iza zagrade, iza zapete, ove reči: „izuzetno u 2015. godini“ ne treba tu da stoje, jer je pretpostavka da u delu budžeta, Treće poglavlje, Izvršavanje budžeta, da se to odnosi na 2015. godinu i da ćemo verovatno kada budemo usvajali budžet za 2016. godinu tu da stoji nešto što se tiče 2016. godine. Nama se čini da je to suvišno. Gospodine Vujoviću, imam jedno pitanje za vas. Gospodin Vučić je ovde pre dva dana, kada je bio, rekao povodom sadržine ovog člana da će biti bolje već 2015. godine, ali ja kada sam čitao ovo, poštovana gospodo, ja sam video pad bruto domaćeg proizvoda 0,5%, pad privatne potrošnje 3%, pad javne potrošnje 7% i, poštovana gospodo, ja sam se pitao, gospodine Vujoviću, da li je gospodin Vučić čitao ovaj tekst? Jer, ne mogu da zaključim da je moguće reći da će biti bolje 2015. godine, kada na osnovu ovih podataka ne možemo da očekujemo takav privredni rast da građanima može da bude bolje, poštovana gospodo. Gospodine Vujoviću, jeste li vi saglasni sa ovim mojim čitanjem? Da li to znači da je gospodin Vučić strašno pogrešio ovde? Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Pa mi ovde imamo jedan deo teksta koji se oslanja na prilično konzervativne procene MMF-a i mi se toga držimo, zato što je takav sporazum između Vlade i MMF-a. Imate situaciju da su oni zaista predvideli 0,5% pad BDP u narednom periodu, ali mislim da ste čuli premijera kada je rekao – oni nam ne računaju sve one prihode ispod crte, kao što ne računaju sve ono što će biti rezultat rada Vlade na pronalaženju strateških partnera za određene kompanije za koje mislim da ćemo videti već u narednih nekoliko meseci. Mi ne želimo baš namerno da izlazimo sa najavama za to. Ja očekujem na osnovu onog što je premijer rekao i na osnovu onog što je Ministarstvo finansija, što možemo da kažemo, neko interno viđenje i blagi rast u narednoj godini, iako to neće biti lako postići, ali mislim da ćemo ipak imati blagi rast. Za sada nemamo pad tražnje, što je dobro, zato što faktički se pokazuje da to što smo ostavili nedodirnutih 61% penzija i najminimalnijih, da kažem one minimalne zarade, da su to ljudi koji faktički troše najveći deo svog dohotka na izmirenje redovnih računa, na izmirenje svojih dugova i na izmirenje na kupovinu domaće robe, što faktički i održava tu tražnju tako visoku. Tako da, jeste da je to napisano, vi ste u pravu, ali mislim da možemo da očekujemo bolje rezultate i mi smo dali jednu lošiju, očekujući bolju sliku od naredne godine.
Hvala. Reč ima ministar Vujović.
Što se tiče suštine, mislim da je ona u obrazloženju napisana, ne bih hteo da čitam u interesu vremena. Što se tiče vašeg amandmana, ja bih bio spreman da ga prihvatim da ne postoji tu tehnička greška. Jer, ako prihvatimo vaš amandman onda bi tekst glasio – zagrada, zapeta, zapeta. To ne bi bilo ispravno. Hvala.
Hvala. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Gospodine Pavićeviću, nemate osnova za repliku. Hvala vam. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, uvaženi članovi Vlade, gospodine Vujoviću, kao što je rekao moj prethodnik, gospodin Pavićević, više bi verovali u vaše mere fiskalne konsolidacije kada biste vi bili premijer Srbije, ali ovako nam ostaje samo da se nadamo. Smanjenje tražnje od 7% dovodi do velike sumnje da će 2015. godina biti godina u kojoj će išta biti bolje nego što je bilo u 2014. godini. Ako uzmemo u komentare Fiskalnog saveta, onda predviđamo isto ono što predviđa i MMF, pad od 0,5% bruto društvenog proizvoda. Međutim, Fiskalni savet je dao još jednu alarmantnu činjenicu, da taj pad može biti od 0,5 do 1,5, ukoliko se jedna od predviđenih mera fiskalne konsolidacije ne sprovede u 2015. godini. To je ono što smo govorili u načelnoj raspravi. Ovaj budžet, poštovani građani Srbije je kao bure baruta. Dovoljna je samo jedna stavka, da ne bude ispunjena i ovaj budžet će dramatično uticati na lošiji život u 2015. nego ove godine. Ukoliko Vlada pod hitno ne krene hrabro, kao što je i obećavala u predizbornoj kampanji, u reforme i borbu protiv sive ekonomije, protiv šverca cigareta i duvana, protiv utaje poreza, ništa neće biti bolje u 2015. godini. Završavam sa time da, kada je u pitanju naplata poreza, imali smo prilike da čujemo i od pojedinih ministara da je neverovatno bolja naplata poreza u poslednjih nekoliko meseci a da se tek očekuje u narednoj godini. Po onim analizama koje je radio Fiskalni savet, naplata poreza se očekuje veća od 0,4% svega. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Dobro je da ova zemlja uopšte postoji nakon privatizacije koju smo imali od 2000. do 2012. godine. Dobro je da uopšte postoji nakon svih zaduživanja, ali zaduživanja gde ne znamo gde je taj novac otišao, pošto nam ništa nije ostalo. Nismo napravili nove fabrike, nismo otvorili nova radna mesta. U privatnom sektoru od 2008. do 2012. smo izgubili skoro 300.000 radnih mesta. Treba te ljude ponovo zaposliti. Ja znam da je to teško slušati, ali verujte da je mnogo teže raditi na zapošljavanju tih ljudi. A to ova vlada radi, već osmi mesec za redom, te ljude iz privatnog sektora pojačamo, taj privatni sektor, zapošljavamo ljude, otvaramo kompanije. Imamo u odnosu na 2013. godinu, mi smo dali veoma precizan podatak. U decembru 2013. godine, u prvih 15 dana, imali smo naplatu PDV-a 19 milijardi dinara. U decembru 2014. godine, u prvih 15 dana, 22 milijarde, i ponavljaćemo to koliko god treba. Ako je to 0,4% onda tu matematika uopšte nešto nije u redu. Ali, to je naravno, stvar koju moramo da nastavimo. Što se tiče borbe protiv šverca duvana, mogu da kažem da MUP zajedno sa poreskom upravom i sa drugim partnerima radi intenzivno na suzbijanju šverca duvana i upozorili smo sve da to ne čine. Imamo zaplenu od 20 tona u prethodnih 30 dana i mislim da je to dobra stvar. Ne znam u ovom trenutku da vam kažem koliko boksova cigareta, ovo je samo tona duvana u listu i rezanog duvana koji smo zaplenili na različitim mestima. Najviše na teritoriji Vojvodine, nešto u Niškom okrugu, nešto na teritoriji policijske uprave za Vranje. To su važne mere koje povećavaju naplatu akciza, stimulišu borbu protiv sive ekonomije. Nastavićemo to da radimo, ali što mogu da vam kažem, je da u odnosu na one vlade koje su se tako rasipnički ponašale u odnosu na građane Srbije, koje su uništavale njihovu budućnost, ova Vlada zna šta radi i obezbeđuje da ljudi u Srbiji imaju čemu da se nadaju, imaju čemu da se raduju.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Branka Karavidić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala poštovani predsedavajući. Gospodo ministri, moram da priznam da ne razumem obrazloženje za odbijanje ovog amandmana koje glasi da je predloženo rešenje dato u predlogu zakona celishodnije od rešenja datog amandmana. Mi smo predvideli jednu vrlo važnu stvar koja ovim zakonom nije predviđena. Član 10. za one koji ga nisu pročitali govori o tome da Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave vrši kontrolu sprovođenja plana racionalizacije broja zaposlenih i angažovanog lica od korisnika javnih sredstava koje je doneo nadležni organ zarez osim kod javnih preduzeća, njihovih zavisnih društava i drugih privrednih društava koji su korisnici javnih sredstava. Mi smo tražili da se to obriše i plan racionalizacije mora da važi za sve i da se sprovede u svakom javnom preduzeću, ne samo u državnim organima, nego u svakom javnom preduzeću, njihovih zavisnim društvima i drugim privrednim društvima, korisnika budžeta. Onda smo predvideli da se doda na kraju tačka 3. koja daje ministru pravo da privremeno obustavi prenos sredstava po osnovu subvencija dok primalac subvencije ne izvrši plan racionalizacije. Mislim da je ovo ključna stvar da bi se sprovele reforme koje Vlada najavljuje u 2015. godini. Kada smo usvajali rebalans pre dva meseca i smanjenje plata i penzija, rečeno da je to prvi korak, da je sledeći korak racionalizacija u javnim preduzećima, a sada vidimo da su ona izuzeta od plana racionalizacije i da niko iz Vlade neće voditi računa o tome da li se u javnim preduzećima sprovodi racionalizacija, da li će se i na koji način smanjivati broj zaposlenih? Nijedan ministar za to po ovom zakonu neće biti zadužen. Ne mogu da razumem predlagača zašto se odbija ovaj amandman, a pogotovu ne obrazloženje koje stoji.
Reč ima ministar u Vladi, Željko Sertić.
Moram da priznam da sam pomalo zbunjen komentarima nekih poslanika i voleo bih objašnjenje za to. U nekim svojim govorima kritikujete Vladu kako je previše reformska, kako planira i otpuštanje i racionalizaciju troškova i smanjivanje svih drugih prava. Kada dođe neki sledeći član, onda Vladu napadate zašto nije uradila snažnije, dublje reforme itd. U nekim delovima se hvalite investicijama koje ste vi napravili, a onda tražite od nas da skinemo pozicije, jer imamo obaveze po tim istim investicijama i da prebacimo sredstva sa pozicija koje pripadaju Ministarstvu privrede za podsticaje na poljoprivredni razvoj itd. Ne radi se o tome da li treba prebaciti i dodati sredstva za poljoprivredu. Radi se o tome kako da pametno iskoristimo ono što možemo, u okviru svih pozicija i ukupnog raspoloživog budžeta. Hajde samo da znamo u kom pravcu idete, da li podržavate reforme ili ste protiv reformi, a ne u zavisnosti od člana i toga šta je napisano u njemu, jednog momenta ste za reformu, a drugog momenta ste protiv toga. Što se tiče reforme javnih preduzeća, nekoliko puta sam pričao i ponoviću, nije imperativ broj zaposlenih preduzeća. Imperativ je da napravimo metode kako ćemo meriti učinak, šta će ljudi koji budu radili u preduzećima da rade, kako će njihovi rezultati biti merljivi, a nakon toga ćemo definisati kroz ta merila upravo ono što ste vi tražili i o tome smo nekoliko puta pričali u ovoj sali. Kada budemo imali jasne kriterijume na osnovu kojih ćemo meriti rezultate rada javnih preduzeća, onda ćemo moći da pričamo i o otpuštanju. Dakle, ne postoji broj i to nije medijski atraktivno, ali jeste sistemsko rešenje, jeste kvalitetno rešenje, da imamo način kako ćemo rešavati problem javnih preduzeća. Dao sam vam danas podatke i već nekoliko dana u javnosti pričamo o tome na koji način se po prvi put vodi politika sa javnim preduzećima.
Zahvaljujem. (Marko Đurišić, s mesta: Replika!) Gospodine Đurišiću, želite na ono pitanje koje je postavio gospodin Sertić da odgovorite? (Marko Đurišić, s mesta: Da) Izvolite.
Ne znam o čemu bih drugo govorio. Gospodine ministre, mi sve vreme govorimo istu priču. Da, reforme su potrebne, ali ne na način na koji ih vi sprovodite u određenim delovima. Ne tako što ste prvo smanjili plate i penzije, nego da se poveća naplata poreza, a da se ostave plate i penzije, da se racionalizuje efikasnije, kako god vi kažete, rad javnih preduzeća, a ne da se uzima od lekara, profesora, zdravstvenih radnika i drugih korisnika budžeta. Treba da se napravi efikasnija javna uprava tako što ćemo nagraditi one najsposobnije i najvrednije, a ne ostaviti uravnilovku kakva je do sada. To je ono što možete da čujete iz svih amandmana koje smo predložili. Strane investicije, ovde se puno govorilo o tome. Gde su otišle pare? Evo, da vidimo ko su najveći izvoznici u 2014. godini i da vidimo u koje vreme i kada su te fabrike krenule da rade. „Fijat automobili Srbija“ - milijardu i 241 milion za prvih 11 meseci. Naftna industrija Srbije, „Tigar Tajers“, Železara Smederevo, „Gorenje“, „Tetra pak prodakšn“, HIP „Petrohemija“, „Hemofarm“, „Jura korporejšn“, „Tarket“, „Bal Pakovanje Evropa Beograd“, „Impol Seval“, „Veli“, „Sirmijum stil“ i ne znam koje je ovo mesto, ali poslednje na ovoj listi je „Er Srbija“. Znači, za tri godine, evo trećoj godini, vaš rezultat je „Er Srbija“, a sve ovo prethodno što sam pročitao je za tih strašnih 12 godina, kada se samo uništavalo, kada se samo kralo, to su rezultati. Ovo su rezultati. Ja bih voleo da za neku godinu vidim pored „Er Srbije“ još nešto. Ja živim u ovoj zemlji, želim da i moja deca žive i želim da nam svima bude bolje.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Ja sam čuo sve, samo ne odgovor na pitanje koje je postavio ministar. Reč ima ministar Željko Sertić, replika.
Samo bih dao još jednu informaciju, s obzirom na priču oko investicija. Da, neke stvari su učinjene u prethodnom periodu, ali da li znate koliko veliki broj tih kompanija je hteo da izađe iz Srbije i da ode na druge destinacije, zbog korupcije, zbog prevara, zbog svega onoga što se dešavalo u godinama unazad? Proces reforme je ozbiljna stvar i dubinska stvar koja ne može da bude rešena jednim zakonom. Sve ovo što danas pričamo o budžetu, o svim elementima, jeste deo sistemskog rešenja sveobuhvatnog. Najlakše je reći – hajde da podignemo poreze. Poresku upravu ne možete preko noći da reformišete i da postavite priču. (Balša Božović, s mesta: Naplatu poreza.)
Gospodine Božoviću, nemojte da dobacujete.
Ja vas pitam zašto to niste uradili u prethodnim godinama? (Marko Đurišić, s mesta: Bila je mnogo veća.)
Molim vas, gospodine Đurišiću.
Da li je takva naplata poreza bila, ja vam kažem, mi ne bismo imali žalbe stranih investitora na probleme koji su im napravljeni, a sada moramo da formiramo posebne timove koji sa svakim preduzećima prave posebne planove kako da ih zadržimo, i broj radnika i sve ono što je obećano, a nije urađeno u međuvremenu. Čuvanje stranih investitora i podrška domaćim investitorima da reinvestiraju u Srbiji je ozbiljan posao i to je upravo ono što danas radimo. Nemojte da se gađamo pojedinačnim ciframa i pojedinačnim podacima, jer to nikome ne ide u prilog. I vama i nama je interes da imamo veći broj stranih investicija, da imamo veći broj domaćih preduzetnika koji otvaraju svoje nove firme i koji proširuju svoje proizvodne pogone, a za to je potrebno mnogo više od samo jedne reči ili promene jednog amandmana.
Zahvaljujem, gospodine Sertić. Gospodine Tatomir, vaša poslanička grupa nema više vremena, tako da ne možete da dobijete reč. Reč ima dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Moram samo da kažem da smo zatekli očajnu naplatu poreza… (Marko Đurišić, s mesta: Po kom osnovu?) Po amandmanu. … očajnu naplatu poreza, takvu da se dešavalo da se faktički ni od onih najvećih tajkuna porez nije naplaćivao, niti je koga to zanimalo. Apsolutno se niko nije interesovao za to. Da li zbog toga što su bili političari iz te vlasti u dobroj vezi sa tajkunima, pa ih to nije interesovalo, ili su ti porezi bili potpuno nezanimljivi, ili su ti neki ljudi uzimali pare na druge načine, a zemlja kud god da ode. Međutim, ono što je još dobro uradila država, pored povećanja osnaživanja naplate poreza, naravno, uveli smo i margiranje goriva, čime su značajno porasli prihodi od prometa gorivom, što je dobro. Mnogo se manje švercuje i mnogo manje se prodaje na lažni način. Naravno da ima još različitih pokušaja, ali ćemo i to suzbijati. Jeste da su neke od ovih kompanija počele da rade u periodu kada je i prethodna vlast radila na tome, ali pogledajte koliko se samo od 2012. godine povećao kapacitet mnogih od tih kompanija, jer su prepoznale stvaranje pozitivnije ekonomske klime. Kompanija koja je imala 150 ili 200 radnika danas ima pod 500, 1000, 1500 radnika. To pokazuje da su sada shvatili da imaju pouzdanije i bolje partnere. Na kraju krajeva, investicije, poslovno okruženje se menja i oko naše zemlje. Mnogi drugi se uključuju u to da daju subvencije da dovode kompanije koje ipak dolaze u Srbiju, jer smatraju da u Srbiji imaju veće šanse.
Zahvaljujem, dr Stefanović. Reč ima mr Jovan Marković, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, smatram da ste povredili član 158. Već ste peti put, čini mi se, dozvolili da po jednom amandmanu govori nekoliko ministara, a u ovom slučaju dva ministra. Imali ste situaciju da je gospodin Sertić odgovorio na amandman, imao je svoje komentare, imao je repliku, a posle toga ste dozvolili da se ponovo i ministar Stefanović uključi u debatu. To se dešava već nekoliko puta i skrenuli smo pažnju na to već nekoliko puta… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Razumeo sam to već nekoliko puta. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da) Zahvaljujem. Reč ima gospodin Đurišić, povreda Poslovnika.
Ne znam kako da razumem vašu primedbu. Da li ćete vi nastaviti da kršite član 158. stav 7. Poslovnika i dalje i da dajete ministrima da se javljaju neograničeno za reč?
Gospodine Đurišiću, Skupština će se izjasniti u Danu za glasanje da li sam ja prekršio Poslovnik ili ne.
Ja od vas tražim da poštujete Poslovnik.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite, gospodine Markoviću.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, ovaj amandman se odnosi na član 10 koji kaže da Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave vrši kontrolu sprovođenja plana racionalizacije broja zaposlenih . Ukazujem na eventualne propuste, odnosno na to da stav 3. i stav 4. nisu usaglašeni sa drugim zakonima, odnosno nisu možda i ustavni i posebno hoću da obratite pažnju na stav 3. koji kaže – da ministar finansija bez prethodnih analiza, bez nekih procedura može da obustavi zaradu zaposlenih u onim sistemima koji eventualno nisu izvršili racionalizaciju kakvu je plan predvideo. Smatram da je obaveza ministra da li finansija, da li u ovom slučaju za državnu upravu i lokalnu upravu i da se pokrene postupak da bi prekršajni ili krivični protiv odgovornih lica, ali nikako da zbog nepoštovanja zakona od strane odgovornog lica budu kažnjeni oni ljudi koji su zaposleni. Primera radi, može doći u situaciju neka lokalna uprava da zbog predsednika opštine ili gradonačelnika koji ne poštuju zakon, budu kažnjeni zaposleni i da ministar finansija u određenom trenutku obustavi zaradu zaposlenim. Mislim, da to nije u skladu sa zakonom i mislim da to nije u skladu sa Ustavom. Drugo pitanje koje se ovde odnosi takođe na transferna sredstva, mislim da sa ovim stavovima ministar finansija dobija velika diskreciona prava i mislim da se na mala vrata uvodi jedna vrsta centralizma i mislim da ove članove treba, odnosno stavove treba izbaciti.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i Biljana Hasanović Korać. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Branka Karavidić. Izvolite, gospodin Đurišić.
Hvala poštovani predsedavajući, gospodo ministri, mi smo predvideli da se stav 1. člana 11. obriše. Znači, on predviđa da se budžetska sredstva izvršavaju srazmerno ostvarenim prihodima i primanjima budžeta. Smatramo da obaveze prema korisnicima budžetskih sredstava moraju da se ispunjavaju u skladu sa zakonom i drugim propisima i ugovorima, a ne samo od toga kako i na koji način se puni budžet. Jel, kao što smo imali situaciju ove godine da usled poplava nije bilo planirano punjenje budžeta, a tada je pomoć ljudima trebala možda najviše. Da li bi primenom ovog člana zakona, ovako kako je napisano značili da zbog smanjenja prihoda u budžetu određeni korisnici prava koji to ostvaruju na osnovu zakona, a koji treba da se namire iz budžeta, da li to znači da će oni ostati bez svojih prava. Da li to znači da će kasniti neki prihodi i da se neke obaveze neće izvršavati u skladu sa ugovorom, pa ćemo kasnije imati penale na osnovu toga i da li to znači da ćemo imati, kao što smo imali u toku trajanja solidarnog poreza da se recimo ženama na trudničkom bolovanju ne isplaćuje redovna njihova nadležnost iz budžeta, a onda se isplati odjednom za nekoliko meseci, pa to pređe onu cifru od 60.000, koliko je bilo predviđeno solidarnim porezom i onda im se umanji prihod. Takve stvari, uvođenje ovakvih presedana je opasno u pravni sistem Srbije i zato mislimo da je vrlo važno da se ovaj amandman prihvati, kako bi se očuvala pravna sigurnost. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i Biljana Hasanović Korać. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite, gospodine Marković.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, meni je u ovom članu sporan stav 2. koji kaže – da ako se u toku godine prihodi i primanja budžeta smanje, rashodi i izdaci budžeta izvršavaće se po prioritetima. U nastavku se malo to obrazlaže, šta to znače prioriteti, ali ono što je sporno jeste što je ovo nedovoljno precizna formulacija, odnosno bolje reći neprecizna formulacija. Niti se kaže koliko su smanjeni prihodi po aproprijacijama, niti se kaže u kom vremenskom periodu. Smatrao sam da je umesto ove formulacije gospodine ministre, potrebno uvesti termin ili da se odredi iznos tog smanjenja koji će značiti neke mere, ili da se precizira šta to znači da se izvrše prioriteti. Ali, ono što je moj predlog, jeste da se definiše da ako se smanje prihodi na nekim pozicijama, da se radi rebalans budžeta. Mislim da bi to bilo daleko celishodnije i da ovakva formulacija koju ste ovde u ovom slučaju ostavili nudi prostora za razne ili greške, ili zloupotrebe, odnosno nejasnoće koje u praksi mogu da budu pogubni za neke sisteme. Do sada je bila praksa da se rebalans budžeta u svim sistemima radi ako prihodi nisu na planu koji je postojao, tako da mislim da je ovo nedefinisano i da formulacija treba ili da se precizira ili da se menja u to i da se pravi rebalans budžeta. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću, poštovana gospodo ministri i gosti iz različitih ministarstava u Vladi Republike Srbije. Imam tri prethodne napomene, jedno zapažanje i jedno pitanje za gospodina Vujovića. Najpre zapažanja. Mislim, poštovana gospodo, da je veoma važno da narodni poslanici ozbiljno razmatraju predloge zakona, naročito kada je reč o ovako jednom Predlogu zakona kao što je Predlog zakona o budžetu. Ako treba da radimo duže, celu noć, da radimo celu noć i da se pokaže da smo marljiviji od ove Vlade Srbije, poštovana gospodo. Druga stvar, ja smatram, i ovo je pre svega jedan uput ministrima ovde, gospodine Bečiću, pazite, ovde narodni poslanici postavljaju pitanja gospodine Sertiću, a ministri odgovaraju na pitanja. Morao sam to zapažanje da iznesem.
Gospodine Pavićeviću, ja vas molim obrazložite podneti amandman, nemojte da replicirate sa ministrima.
Obrazlažem, obrazlažem gospodine Bečiću.
Ne možete na takav način ako replicirate ministre.
Vi ste videli da su naši amandmani ovde i usvojeni gospodine Bečiću. Molim vas, da budete strpljivi, ja imam, ovako, slojevita obrazloženja amandmana. Budite malo strpljivi u slušanju naših obrazloženja, gospodine Bečiću. Treća stvar, kao prethodna napomena. Pazite, gospodin Sertić misli ovde Vlada misli jedno, a svi ostali ako misle drugačije, samo je jedno drugačije mišljenje. Nije gospodine Sertiću, pa, raznovrsna su mišljenja gospodine Bečiću. Nova stranka ima svoj program ekonomskih reformi. Pročitajte, gospodine Sertiću. Amandman, gospodine Vujoviću neću stići da postavim pitanje, čuvaću za sledeći. Predlažemo da se briše dvotačka. Ako ide dvotačka u stavu 2. mora novi red broj jedan. Pa šta u broju jedan? Pa, novi red broj dva. Ovako kada ima samo dve stvari ne mora dvotačka. Zna se da su dve stvari, veznik „i“ između. Nema razloga da se odbije ovaj amandman kao trinaesti, gospodo. Hvala.
Gospodine Pavićeviću, meni ovo nije ništa jasno. Imamo amandman „briše se“, a vi pričate oko ekonomske reforme. (Vladimir Pavićević, s mesta: Nije „briše se“ gospodine Bečiću. Vi ne čitate naše amandmane.) Dvotačka se briše. Znači, čim se nešto briše tu nema ništa od ekonomskih reformi. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Prihvata se amandman „briše se dvotačka“.
Zahvaljujem se. Konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio ovaj amandman. Reč ima dr Nebojša Stefanović.
Ne znam da li vi možete da zamislite ovoliki stepen demokratije jednog ministra finansija. Ovo je neverovatno. Oduševljen sam kako to gospodin Vujović radi. Svaka vam čast.
Zahvaljujem se i izvinjavam se gospodine Pavićeviću, navikao sam da su svi vaši amandmani „briše se“. Izvinjavam se još jednom. (Vladimir Pavićević, s mesta: Vidite kako grešite. I gospodin Babić greši.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Predložili smo amandman zbog vrste i specifičnosti posla za budžetski fond za vanredne situacije, kao i za Sektor za vanredne situacije MUP Republike Srbije. Nemoguće je odrediti da se, ukoliko se ne ostvare dodatni prilivi ili prihodi iz drugih izvora finansiranja, planirani rashodi i izdaci neće se ivršavati na teret budžeta. Kako to drugačije pokušavate ili ćete pokušati da rešite, ukoliko nećete i dalje smanjivati još više plate i penzije. Mi predlažemo borbom protiv korupcije. Evo gospodin Stefanović kome smeta nivo demokratičnosti ministra Vujovića, pa mu predlažem da i on prihvati isti, predlažem da borbom protiv korupcije takođe određeni priliv sredstava stavimo u budžet. Moram napomenuti jednu stvar. To je, kada pričamo o korupciji, ogromna mogućnost je ostavljena da tajkuni koji su u pljačkaškim privatizacijama stekli imovinu, odnosno javna preduzeća kupili za relativno male novce, imaju danas po Zakonu o planiranju i izgradnji pravo da na zemljištu gde imaju pravo korišćenja, dobiju građevinske dozvole. Ukoliko je neko platio preduzeće pet miliona evra, gospodine Stefanoviću, vi ste ministar policije, danas u potencijalu to preduzeće vredi nekoliko milijardi evra. Želim samo da napomenem da je borba protiv korupcije…
Gospodine Božoviću, samo mi objasnite kakve veze ima vaša diskusija sa podnetim amandmanom?
Dopustite mi da završim, pošto ste mi uzeli jedno desetak sekundi.
Izvolite, imate 10 sekundi.
Niste shvatili ni malopređašnju opasku gospodina Pavićevića, pa niste bili u pravu. Pustite me sada da vam kažem da je borba protiv korupcije veoma značajna za održivost i fiskalnu stabilnost zemlje u 2015. godini. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Evo radi javnosti, da pročitam amandman koji ste obrazlagali: „Ako korisnici budžetskih sredstava ne ostvare dodatne prihode i prilive iz drugih izvora finansiranja, rashodi i izdaci planirani po tom osnovu neće se izvršavati na teret opštih prihoda budžeta, osim u slučaju budžetskog fonda za vanredne situacija, kao i Sektora za vanredne situacije MUP“. Osim ove zadnje rečenice Ministarstva unutrašnjih poslova. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik… Izvinjavam se, replika, Nebojša Stefanović.
Samo da se razumemo, meni, ne da ne smeta, ja sam baš pohvalio gospodina Vujovića na stepenu demokratičnosti koji pokazuje. Mislim da su ovi amandmani koje on prihvata pokazatelj da je Vlada spremna da radi sa svima i da prihvata amandmane koji menjaju tekst zakona i poboljšavaju ga. Meni je to idealno, meni je to fantastično. Mislim da to gospodin Vujović radi na jedan potpuno demokratski način. Što se tiče borbe protiv korupcije, meni je prvo drago da ste priznali da su privatizacije uglavnom bile pljačkaške i ja to već tvrdim neko vreme. Vi ste to sada rekli. Naravno, ja ne kažem da su to kriminalci, to su oni fini ljudi koji su upropastili naše firme, a nadam se da će i sudovi to jednog dana dokazati, a borbu protiv korupcije naravno da ćemo voditi najžešće moguće. Vidite da MUP ne posustaje. Samo vas molim da se ne bunite kada mi radimo svoj posao, da se niko ne buni, da ljude, kao što ih mi unapred ne osuđujemo, nemojte ni vi da tvrdite da oni ništa loše nisu uradili, iako to sud nije dokazao. Ja ne prejudiciram da je neko kriminalac niti da će biti osuđen, to će odrediti sud, ali ja hoću da uvek kažem kada imamo osnove sumnje i prijavljivaćemo kada imamo osnovne sumnje za ljude da su učinili teška krivična dela. Nažalost, stotine hiljada ljudi bez posla, razorene firme, mnogi mladi ljudi koji su napustili ovu zemlju dokaz su da se nešto mnogo loše radilo. To što su samo pojedinci u ovoj zemlji postajali enormno bogatiji nego što su bili, a mnogi od njih tokom boravka na vlasti, pokazuje da je to bila sprega između onih koji su to mogli da pomognu iz redova vlasti i onih koji su imali finansijski interes. U svakom slučaju, imate našu reč da ćemo se boriti protiv korupcije mnogo žešće, nego što su se borili svi pre nas. (Balša Božović, sa mesta: Replika.)
Gospodine Božoviću, nemate pravo na repliku. Ministar je upravo pohvalio što ste pomenuli pljačkašku privatizaciju i dao vam je reč. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. (Balša Božović, sa mesta: Po Poslovniku.) Već sam prešao na sledeći amandman. Izvolite gospodine Veselinović. Nije tu gospodin Veselinović. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. (Balša Božović, sa mesta: Po Poslovniku.) Zahvaljujem. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite gospodine Marković. Ako prekršim Poslovnik, gospodine Božović, pri izlaganju gospodina Markovića, slobodno možete da se javite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, u članu 12. stav 2. je po meni u suprotnosti sa stavom 1. i tu se kaže da: „Korisnik budžetskih sredstava kod koga u toku godine dođe do umanjenja odobrenih aproprijacija iz razloga izvršenja prinudne naplate za iznos umanjenja preduzeća, preduzeće odgovarajuće mere u cilju prilagođavanja preuzete obaveze“. U daljem tekstu se kaže da će predložiti umanjenje obaveze, odnosno produženje ugovornog roka itd. i predložiti izmenu propisa koji je osnov za nastanak i plaćanje obaveza. Poštovani ministre, smatrao sam da je jako važno da se obrati pažnja na ovaj stav 2. i da se precizira kakav uzajamni odnos može biti između onih pravnih subjekata koji su ugovorili određene obaveze i koji imaju problem sa izvršenjima u delu prinudne naplate i da se sa preciziranjem ovog stava u smislu da se predloži, ako je to izvršenje veće od 10% u predviđenoj aproprijaciji, da se radi rebalans budžeta. Imajući u vidu u kakvim okolnostima funkcionišu ti državni sistemi, smatrao sam da ovaj stav člana 12. može biti problem, ne samo za te institucije, nego i za mnoge ugovorače, odnosno institucije koje sa tim preduzećima, lokalnim upravama imaju već neke ugovorne odnose. Primera radi, doći ćemo u situaciju da je neki posao u lokalnoj upravi izvršen za četiri ili pet miliona evra u toku te godine. situacija dolazi na plaćanje i u septembru te godine dolazi do prinudnog izvršenja u nekom delu koji blokira račun te lokalne uprave. Umesto da se ide na rebalans budžeta, vi ćete sa ovim stavom dovesti u problem i one koji su radili i lokalne uprave koje bi možda na neki drugi način našle rešenje za to plaćanje.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Izvolite gospodine Božoviću.
Gospodine Bečiću, ovaj amandman je u skladu sa onim prethodnim, samo je nastavak i posledica prethodnog amandmana koji niste shvatili, ali nadam se da ću imati sada dva minuta da obrazložim ono što sam hteo da kažem. Dakle, isto kao i u prošlom amandmanu, mi se zalažemo da se subvencije smanje, kada su u pitanju propala javna preduzeća, gospodine Vujoviću i tu nemamo nikakvu dilemu. Međutim, pod jednim uslovom, da se reforme sprovedu, kada su u pitanju poslovanja paralelno tih javnih preduzeća paralelno sa smanjenjem subvencija? A zašto to? Zato što može da se dogodi da smanjimo subvencije za „Železnicu“, kao što se smanjuje iz godine u godinu, nrp., ali bez jasnog plana restrukturiranja „Železnice“ ili sličnih javnih preduzeća. To može dovesti do sledeće stvari, ministre Vujoviću, da oni ne uspeju da uberu dovoljan broj prihoda i da to ne bude zato što nema restrukturiranja preduzeća dovoljno za isplatu zarada u 2015. godini. Šta se onda dešava sa tim? Kada su u pitanju pljačkaške privatizacije, voleo bih samo da podvučem od 24 sporne privatiizacije, ministre Stefanoviću, 23 su bile za vreme Vlade Vojislava Koštunice, što se nadam da je vama poznato kao velikom borcu protiv korupcije, ali samo želim da podvučem jednu stvar. DS se zalaže da sprovedete istragu o svim spornim privatizacijama, ali usvojenim zakonom ste omogućili korupciju koja do sada nije viđena u istoriji ove zemlje, kada je u pitanju Zakon o planiranju i izgradnji. Sa tim u vezi, na ovaj način, oslabićete finansijsku moć države, ukoliko se i sa tim ne izborite do kraja, ministre Stefanoviću.
Reč ima ministar Stefanović.
Ja sam spreman da razmotrimo vašu primedbu, zato što zaista smatram da svaka ozbiljna primedba na zakone treba da bude razmotrena i ako postoje neke odredbe bilo kog zakona, a verujte da to niko nije namerno učinio. Bez obzira na namere, naravno, ako postoji bilo kakvo delovanje nekoj odredbi zakona koje može biti koruptivno, to treba razmotriti i treba izmeniti. Potpuno se slažem, spreman sam da to razmotrimo. Kao i ovo drugo, slažem se, ove 24 privatizacije o kojima je govorila EU, samo su deo na žalost 224 privatizacije koje su urađene u ovoj zemlji na način da ne da postoje elementi korupcije, nego ne znam da li u nekoj postoje da nema elemenata korupcije i zato ćemo veoma ozbiljno i detaljno razmotriti sve, veoma detaljno analiziramo i rad radne grupe, prosto, samo se nekada plašim da nemam dovoljno ljudi koji poznaju finansije u MUP, jer te finansijske istrage su u stvari najosetljiviji deo istraga. Delovi Uprave kriminalističke policije, Jedinice za finansijske istrage su faktički najdragoceniji element kojim raspolažemo i oni ljudi koji rade na tim poslovima zaista su ozbiljni stručnjaci, samo što ponekad je tog materijala, iznenadio sam se koliko tog materijala ume da bude i oni dok nešto pregledaju, meni se nekad činilo da li je moguće da im treba po dva, tri meseca da se nešto pregleda. Prosto mi se činilo da to možda neko koči, ali kada sam video obim i da naravno se ne napravi greška, pošto to kasnije ide u ruke tužilaštva i kasnije pred sudove, mislim da shvatam zašto ovi ljudi imaju ogroman posao. U svakom slučaju sigurno ćemo sve razmotriti, a naravno očekujem da ćemo imati podršku parlamenta kada to dođe na dnevni red. Hvala.
Zahvaljujem doktoru Stefanoviću. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, ja sam podneo amandman na član 12. koji govori da korisnik budžetskih sredstava koji određeni rashode i izdatke izvršava iz drugih izvora, prihoda i primanja koji nisu opšti prihodi iz budžeta, obaveze može preuzimati samo do nivoa ostvarenja tih prihoda ili primanja ukoliko je nivo ostvarenih prihoda i primanja manji od odobrenih aproprijacija. Predložio sam da se sledeći stav briše, koji kaže da korisnik budžetskih sredstava kod koga u toku godine dođe do umanjenja odobrenih aproprijacija iz razloga izvršenja prinudne naplate za iznos umanjenja preduzeće odgovarajuće mere u cilju prilagođavanja preduzete obaveze tako što će predložiti umanjenje obaveza, odnosno produženje ugovorenog roka za plaćanje ili otkazati ugovor, odnosno predložiti izmenu propisa koji je osnov za nastanak i plaćanje obaveza. To što mislim da je neprihvatljivo da se u situaciji umanjenja odobrenih aproprijacija zbog prinudne naplate onemogući korisnicima budžetskih sredstava da budžetska sredstva koja su im inače odobrena, koriste za izmirenje svojih obaveza, ovo iz razloga što veliki broj državnih i javnih preduzeća ne može da namiri svoja potraživanja zbog sveopšte finansijske nediscipline koja je posledica lošeg rada državne uprave. Osim toga, nije jasno šta se postiže predlogom izmena propisa u konkretnoj situaciji i ostao sam dužan, nisam imao mogućnosti da gospodinu Sertiću objasnim zbog čega sam predložio da se 6,5 milijardi prebaci na poziciju poljoprivrede iz prostog razloga što smo pre par sati završili raspravu o rebalansu budžeta koji je neraspoređena sredstva koristio i mislim da i u cilju tog efikasnijeg korišćenja budžetskih sredstava, gospodine Vujiću, treba prebaciti novac poljoprivredi koja to može odmah kroz subvencije da aktivira, a onog momenta kada se budu javili strani investitori, i onako su najavili dosta rebalansa, novac može da se prebaci ministarstvu. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovani ministre u Vladi Republike Srbije i poštovani gosti iz različitih ministarstava verujem ovde, Zoran Živković i ja smo podneli amandman na član 12. i tu imam dva zapažanja da kažem uz jedno prethodno podsećanje. Uprkos tome što smatramo da sve što piše u ovoj rashodnoj strani budžeta, predstavlja suprotnost reformskom opredeljenju jedne Vlade, odlučili smo da podnesemo ovih 65 amandmana da nešto što je loše, poštovana gospodo, učinimo manje lošim. Na primer, evo i u jezičkom smislu, onda i u supstantivnom, u drugom stavu piše ovako – korisnik budžetskih sredstava kod koga u toku godine dođe do umanjenja odobrenih aproprijacija iz razloga izvršenja prinudne naplate, gospodine Vujoviću i gospođo Udovički sada ovde pre svega, kada kažemo iz razloga, poštovana gospodo, to je više ovako jedan govorni jezik i već malo pokvaren. Mi predlažemo da se briše to „iz razloga“ ovde imamo pisanu jednu formu i fino da stavimo „zbog“ to je u duhu našeg jezika, to je po pravilima i molim gospodina Vujovića ili gospođu Udovički da mi kažu – da li prihvataju ovaj amandman? Jedno pitanje, ovde smo čuli ministra Stefanovića koji kaže – sve pljačkaške privatizacije od 2000. do 2012. godine. Poštovana gospodo, govorimo o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije. Ovde imamo dve osobe koje su direktni akteri izvršne vlasti ili saradnici te vlasti od 2000. do 2004. godine. Gospođo Udovički, šta vi mislite o tom komentaru? Kako se osećate povodom tog komentara sada vaše kolege u ovoj Vladi. Hvala.
Zahvaljujem. Pre nego što dam reč gospodinu Vujoviću, ne vidim ovde da je bivši ministar za privatizaciju, pa da možete da uputite to pitanje. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Prihvata se amandman. Umesto „iz razloga“, biće „zbog“. Hvala.
Zahvaljujem i konstatujem da je predstavnik Vlade, ministar prihvatio ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite gospodine Markoviću.
Poštovani ministri, poštovani predsedavajući, u članu 13. se kaže da direktni korisnici sredstava budžeta Republike Srbije pre najavljivanja novih obaveza, vrlo je važno ovo, pre najavljivanja novih obaveza, na način propisan članom 56. Zakona o budžetskom sistemu, imaju obavezu da prijave preuzete, a neizvršene obaveze iz prethodne budžetske godine. Imajući u vidu da je ministar pre nekoliko sati upravo pominjao taj problem koji je vezan za javna preduzeća i rekao je da je upravo sada na kraju ove godine u decembru dobio izveštaje od mnogih javnih preduzeća za 2013. godinu. To apsolutno znači da ova Vlada i institucije ove države nemaju nikakve mogućnosti da te obaveze koje je neko preuzeo prošle godine, pa onda i ove godine, na neki način uvrsti u budžet za sledeću godinu. Moj predlog je da u amandmanu koji sam predložio preciziramo vreme i da kažemo da su nadležni organi, odnosno ove institucije koje se pominju u obavezi da do 1. novembra te budžetske godine prijave sve dugove i potraživanja koja imaju u prethodnom periodu. Smatram da je taj rok koji se odnosi na novembar i decembar dovoljan za planiranje svih budžeta i na lokalnom i na republičkom nivou, a ovo sve u vezi da postoji zaista veliki problem oko poštovanja zakona, pa i Zakona o javnom dugu. Znam nekoliko primera gde su ljudi koji su nekada vodili lokalne uprave, predsednici opština, uzimali kredite i to u velikim iznosima, bez saglasnosti lokalnih organa, skupština, veća, itd, potpisivali neke ugovore, ministarstva za te ugovore ili Vlada saznali nekoliko meseci kasnije ili možda godinu dana kasnije, a on u svakom slučaju ulazi u ukupan javni dug koji na neki način jeste u ingerenciji države, odnosno Vlada za njega garantuje. Ako bi se definisao rok i ako bi se odgovorna lica po tom osnovu vezala za rokove, mislim da biste izbegli te probleme, odnosno da biste na bolji način mogli da pratite …
Vreme gospodine Markoviću. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima dr Blagoje Bradić. Da li ste govorili po ovom amandmanu, gospodine Bradiću?
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri, koleginice i kolege narodni poslanici, podneo sam amandman sa svojim kolegama iz poslaničke grupe na član 13. koji kaže da direktni korisnici sredstava budžeta Republike Srbije pre najavljivanja novih obaveza na način propisan članom 56. stav 3. Zakona o budžetskom sistemu, „Službeni glasnik“, da ne čitam to, u sistemu izvršenja budžeta moraju da prijave preuzete, a neizvršene obaveze iz prethodne budžetske godine. Predložili smo da se ovaj član Zakona o budžetu briše, jer ovim članom je predviđeno da direktni korisnici budžetskih sredstava pre najave novih obaveza moraju da prijave preuzete, a neizvršene obaveze iz prethodne budžetske godine. Ovaj član, kao i naredni članovi u ovom Zakonu o budžetu, uređuje pitanje koje bi u normalnim zemljama trebalo da dovede do finansijske i fiskalne discipline i to bi bilo sjajno, gospodine ministre, kada bi se Vlada prva toga držala. Međutim, u situaciji kada Vlada upućuje budžet Skupštini mimo svakog budžetskog kalendara, a zatim, posle budžeta za 2015. godinu, upućuje i rebalans budžeta za 2014. godinu, i to deset dana pre kraja 2014. godine, smatramo da se ovim članom budžetskim korisnicima nameću obaveze koje oni objektivno ne mogu da ispune, jer praktično ne mogu nikada da predvide koje obaveze imaju, da li su ih ispunili ili nisu, da li su one veće ili manje i uopšte kakve će obaveze imati naredne godine, jer su očigledno reforme vrlo turbulentne. Ovo naročito kada se ima u vidu da nam je gospođa Kori Udovički rekla da se na planu racionalizacije još uvek radi, a on je na primer budžetiran i sada mi nemamo pojma šta on sadrži, koji su kriterijumi za sprovođenje, koji je njegov… itd. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Znači, predložili smo da se član 14. briše, a radi građana koji prate ovaj prenos u ove sitne sate ja ću vam pročitati šta smo predložili da se briše. Znači, član 14. govori o tome da prioritet izvršavanja rashoda za robe i usluge korisnika budžetskih sredstava i korisnika organizacija za obavezno socijalno osiguranje imaju rashodi za stalne troškove, troškove tekućih popravki i održavanje materijala. Korisnici budžetskih sredstava dužni su da obaveze nastale po osnovu stalnih troškova, troškova tekućih popravki i održavanje materijala, kao i po osnovu kapitalnih izdataka, izmire u roku utvrđenom zakonom koji reguliše rokove izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama. Dalje ovaj član kaže da ukoliko korisnici sredstava budžeta Republike Srbije u izvršavanju rashoda izdataka postupe suprotno odredbama stava 1. i 2. ovog člana, Vlada, na predlog ministarstva nadležnog za poslove finansija, donosi odluku o obustavi izvršenja ostalih aproprijacija utvrđenih ovim zakonom za tog korisnika. Ukoliko korisnici sredstava budžeta lokalne vlasti u izvršavanju rashoda i izdataka postupe suprotno odredbama stava 1. i 2. ovog člana, ministar nadležan za poslove finansija privremeno će obustaviti prenos transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije, odnosno pripadajućeg dela poreza na zarade i poreza na dobit pravnih lica. Prioritet u izvršavanju obaveza Javnog preduzeća „Putevi Srbije“ imaju obaveze prema izvođačima radova i to u rokovima utvrđenim zakonom koji regulišu rokovi izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama. Ukoliko Javno preduzeće „Putevi Srbije“ postupi suprotno stavu 5. ovog člana, ministar nadležan za poslove finansija privremeno će obustaviti prenos sredstava po osnovu subvencija namenjenih ovom javnom preduzeću ili će se ta sredstva usmeriti u plaćanje obaveza iz stava 5. ovog člana. Javno preduzeće „Putevi Srbije“ ima obavezu…
Baš vam hvala, mi smo to pročitali. Hvala vam.
Dozvolite mi da pročitam i obrazloženje.
Dve minute je prošlo. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani gosti iz Vlade Republike Srbije, ja mislim da sam ja, poštovana predsednice, večeras zaslužio jedno ekstra vreme budući da nam se usvajaju amandmani, što znači da predlozi zakona postaju bolji, odnosno, kako mi ovde kažemo, manje su loši. Predlažemo i da se menja član 14, poštovana gospodo, i tu su mi dve stvari važne, pre svega za gospodina Vujovića ovde i njegove saradnike. Najpre, gospodine Vujoviću, što se tiče člana 14, veoma je važno da se zna da su subvencije, vraćam se malo i na tabelu koju smo već prošli, uprkos tome što su smanjene za realno skoro 20%, i dalje previsoke i mi smatramo da je trebalo da budu manje pre svega u privredi i, naravno, poštovana gospodo, za Železnicu. Mimo toga, Mimo toga, mi smo smatrali da stav 1. ovoga člana treba da se menja i u jezičkom smislu i, evo, ja ovde mogu da lektorišem malo ove tekstove koje priprema Vlada. Pazite kako glasi stav 1. sada. On glasi ovako: „Prioritet u izvršavanju rashoda za robe i usluge korisnika budžetskih sredstava itd“, ali ja smatram i malo sam se tu konsultovao sa ljudima koji poznaju jezik bolje od mene da je prava formulacija u duhu srpskog jezika sledeća, poštovana gospodo, gospodine Vujoviću…
Samo momenat. Za reč se javio ministar.
Prihvata se.
Prihvata se. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, smatram da u članu 14. stavove 3, 4. i 6. treba brisati. Ponovo pokušavam da ostvarim komunikaciju sa ministrom i sa gospođom Udovički i pozivam vas da još jednom razmislite o tome da se preispita zakonitost u postupanju ministra finansija koji ima diskreciono pravo u slučaju da, recimo, lokalne uprave ne poštuju određene članove ovog zakona, da ministar ima diskreciono pravo da obustavi transfere u iznosima kako on to procenjuje. U skladu sa obrazloženjem koje sam imao i za član 10. smatram da i obrazloženje po tom članu stoji i ovde. Ako je došlo do određenih zloupotreba, ako nisu izvršavani planovi, ako je došlo do smanjenja prihoda u nekim pozicijama, onda odgovorno lice koje je postupalo nezakonito protiv odgovornog lica treba da se povede prekršajni ili krivični postupak, a ne da dolazimo u situaciju da eventualno zaposleni ili određene druge institucije koje su sarađivale, recimo, sa lokalnim upravama po ovom osnovu budu kažnjene. Ministre, pokušavam već nekoliko da dobijem bar obrazloženje da li smatrate da je ovaj princip u redu ili nije, odnosno da li mislite da će eventualnim selektivnim odlukama i postupanja ministara neke lokalne uprave doći u određene probleme. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Znači, stavovi 3. i 4. su suštinski stavovi člana 14. i prema tome ne prihvata se predlog da se brišu.
Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Mi smo predložili da se član 15. briše i, uvažavajući vašu malopređašnju sugestiju, prvo ću pročitati obrazloženje, tj. objasniti zašto predlažemo brisanje člana 15. Ovaj član reguliše mesečno izveštavanje o ispunjenju prioriteta, odnosno o kašnjenjima u tim prioritetima koji su u ranijim članovima određeni, tj. prioriteti lokalnih samouprava i Javnog preduzeća „Putevi“ i drugih budžetskih korisnika i daje pravo ministru da obustavi transfere. Ovaj član, kao i naredni članovi, uređuje pitanje koje bi u normalnoj zemlji trebalo da dovede do finansijske fiskalne discipline i to bi bilo sjajno kada bi se Vlada prva toga držala. Međutim, u situaciji kada Vlada upućuje budžet Skupštini mimo svakog budžetskog kalendara, a posle budžeta za 2015. godinu upućuje rebalans rebalansa za 2014. godinu i to deset dana pre kraja 2014. godine, smatramo da se ovim članom budžetskim korisnicima nameću obaveze koje oni objektivno ne mogu da ispune jer praktično ne mogu nikada da predvide koje obaveze imaju, da li su ih ispunili ili nisu, da li su one veće ili manje i uopšte kakve će obaveze imati naredne godine, jer su očigledno reforme vrlo turbulentne. Ovo naročito kada imamo u vidu izjave pojedinih ministara koji su rekli da se na planu racionalizacije još uvek radi, a da je on, na primer, budžetiran u budžetu za 2015. godinu i sada mi nemamo pojma šta on sadrži. Da bi znali o čemu pričam, član 15. govori da poštovanje prioriteta u izvršavanju rashoda i zadataka i sprovođenju drugih mera za poboljšanje finansijske discipline pratiće se na osnovu mesečnog izveštavanja o stanju docnji. To su u stvari dospele a neizmirene obaveze od strane korisnika budžetskih sredstava, korisnika sredstava organizacija za obavezno socijalno osiguranje i JP „Putevi Srbije“. Zahvaljujem se.
Na član. 15. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Skupštine, poštovani gosti iz Vlade Republike Srbije i saradnici, koliko ja razumem, iz različitih ministarstava naše Vlade, ja sada ne očekujem ništa drugo nego da se usvoji i naš amandman na član 15. Predloga zakona o budžetu, uz jednu napomenu da je očigledno opozicija večeras ovde pobedila, poštovana gospodo. Ovi aplauzi svedoče o tome. Moram da kažem i da je veoma važno da i poslanici Napredne stranke čuju vrlo precizno od ministra Vujovića ili možda Stefanovića, ili drugih, da se prihvata amandman, kako ne bi zaboravili u danu za glasanje da glasaju za. Mada, ovo postaje deo zakona, koliko ja razumem. Poštovana gospodo, mi smo predložili da se u članu 15. menja stav 2. i evo da pokušam da pojasnim. Neću se sada pozivati na onu tabelu koja se tiče rashodne strane budžeta, koja nam je takođe važna, koja se tiče i subvencija i prenošenja novca iz Fonda za zdravstveno osiguranje u Nacionalnu službu za zapošljavanje, što mi predlažemo npr. ovde, ali nama je ovde važno da se zna da stav 2. po našem sudu treba da se menja.
Momenat, imam vest za vas. Izvolite, ministre.
Prihvata se predlog da se rečenica promeni i da prvi deo rečenice bude drugi deo rečenice, to je bolji srpski jezik od ovog koji je ovde napisan. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Zorana Babić, replika. Izvolite.
Zarad istine i zarad te tako predstavljene pobede, kako reče predlagač amandmana, koja se meri aplauzima koji su došli sa druge strane, znate, i u cirkusu se klovnovima aplaudira. Tako da, to jedno sa drugim nema nikakve veze. (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.)
Samo da završi rečenicu. Može da završi rečenicu. Vi ne vodite sednicu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Morali ste odmah da ga prekinete.) Nemojte da vičete na mene. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ne vičem.) Idete u direktan prenos i građani će reći da vičete. Želim da završi Zoran Babić, da ne bi bilo opomene. Izvolite, završite.
Pobeda se određuje na jedinom mestu gde se pobeda određuje. Ona se ne meri aplauzima, podrškom i ona se meri na biralištima, a građani Republike Srbije su se opredelili koju politiku podržavaju i šta podržavaju. Paušalno iznošenje ocena da je neko pobedio večeras, mislim da će pobediti Vlada Republike Srbije izglasavanjem ovog budžeta Republike Srbije za 2015. godinu.
Gospodine Pavićeviću, koju knjigu držite? (Vladimir Pavićević, s mesta: Ustav.) Po Ustavu se ne dobija reč ovde, po Poslovniku da.
Dame i gospodo narodni poslanici, predsednice Narodne skupštine, gosti iz Vlade Republike Srbije, mi smo ovde imali ozbiljnu raspravu o sadržini Predloga zakona o budžetu naše države za 2015. godinu, poštovana gospodo. Član 107, rekao sam, povređeno je dostojanstvo Narodne skupštine i svih narodnih poslanika ovde. U situaciji kada popravljamo jedan zakon, gde je očigledno da su obrazloženja za amandmane koje su ovde predložili opozicioni poslanici toliko ubedljivi da ne može niko ovde tome da se suprostavi, javlja se šef poslaničke grupe SNS, mene naziva ovde klovnom, jer kaže da se i u cirkusu klovnovima aplaudira. Gospođo Gojković, smatram da je jedina primerena reakcija u tom trenutku, kada je gospodin Babić to rekao, što se vašeg vođenja ove sednice tiče, bilo izricanje opomene gospodinu Babiću na osnovu člana 109, a možda i mera udaljenja sa sednice Narodne skupštine. Time biste zaštitili dostojanstvo svakog narodnog poslanika ovde pojedinačno, pa i moje, ali i institucije Narodne skupštine, koja je, još jednom ovde da kažem, svetilište političkog života u našoj državi. Gospođo Gojković, ako niste na vreme izrekli ovu meru, jednu od dve, gospodinu Babiću, ja vas pozivam da sada izreknete na osnovu člana 109. jednu od ove dve mere gospodinu Babiću, jer je on to na osnovu svog izlaganja ovde zaslužio, poštovana gospodo. Hvala.
Vi ste dobili sada aplauz. Znači, aplauz nije zabranjeno koristiti u političkoj komunikaciji u parlamentu. Nije se direktno obraćao vama i nazvao vas klovnom. Ja bih to shvatila kao uvredu, da je to zaista vama upućeno. Hvatajte se za glavu, da li je to moja glava ili vaša, nisam razumela. Ja imam drugi senzibilitet, ne vređam se tako lako. Mislim da treba da raspravljamo i dalje, kako ste vi rekli, o ozbiljnom zakonu i da ne vršimo opstrukciju. Ne znam šta vam znači to? (Vesna Marjanović, s mesta: Možete li da mi date reč?) Ne, neću vam dati reč da mi objasnite. (Vesna Marjanović, s mesta: Zašto me pitate kad ne mogu da vam obrazložim?) Ja vas ništa nisam pitala. (Vesna Marjanović, s mesta: Postavili ste mi pitanje – šta to znači?) Ne, nisam vas ništa pitala. Ne znam kako ste se prepoznali. Komuniciram sa poslanikom koji je tražio povredu Poslovnika. Ne možete dizati ruku, valjda znate Poslovnik. Molim vas, ozbiljnosti malo. Poslaniče Pavićeviću, vama se obraćam, s vama komuniciram, ne sa suflerima ili ne znam šta znači, nisam postavila pitanje nijednom poslaniku mimo vas. Da li želite da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Vladimir Pavićević, s mesta: Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, po Poslovniku.
Poštovana predsedavajuća, smatram da ste povredili član 108. stav 1. koji kaže – o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Govornik, jedan od kolega poslanika je nazvao Skupštinu cirkusom. Mislim da je time uvredio svakog pojedinačnog od nas poslanika, sve ministre koji su ovde prisutni u sali, druge goste, pa i ove kamermane koji rade ovde kasno sa nama u ovo doba dana ili noći. Vaša je obaveza da se starate o primeni ovog Poslovnika i o redu na sednici. Morali ste onoga trenutka kada je to izgovoreno da u skladu sa članom 109. narodnom poslaniku koji je uvredio sve poslanike u sali, ministre, goste i sve druge da izreknete opomenu. Niste imali nijednu drugu mogućnost sem te, jer tako stoji u ovom Poslovniku koga vi morate da se pridržavate od početka do kraja. Ako vam se ne sviđa, dajte predlog da se Poslovnik izmeni. Dok on važi, vi morate da postupate po njemu. Uvređeni smo svi, pošto je ova Skupština u ovom trenutku nazvana cirkusom. Mi ovde radimo četrnaesti, petnaesti sat. Ne može da se ovo nazove cirkusom. Ja vas molim da se starate o poštovanju ovog Poslovnika, da vodite računa o tome koje reči poslanici koriste ovde i da zamolite one poslanike koji nemaju koncentraciju da rade u ovo vreme, da ne ometaju rad nas drugih koji smo spremni da radimo do kraja, dok ne završimo ovu vrlo važnu tačku dnevnog reda. Ja bih molio da ministre opomenete da ne šetaju po sali i da sede na svom mestu.
Zahvaljujem puno. Član 108. kaže da se predsednik stara i tražite od mene, prvi stav, negirate odmah, da ja moram da izreknem ovo ili ono. Ne moram. Znači, predsednik, stav 1. se stara, pa on odlučuje da li će da izrekne opomenu. Ne želim da se ponovi situacija od pre neki dan, kada je kolega s leve strane nazvao parlament i ostale poslanike stokom, a danas rekao da se nije odnosilo samo na poslanike nego na sve. Ja ne želim da se to ponovi. Želim da raspravljamo o budžetu, a ne o povredama Poslovnika i ne želim da podržavam opstrukciju, jer mi je jedan od poslanika došao u kabinet i rekao – mi imamo pravo i pravićemo opstrukciju. To je legalno pravo, ali ja neću u tome da učestvujem i neću da izričem opomene, nego ću da se trudim da radimo po dnevnom redu, pa koliko god da traje, nije bitno. Da li su se svi osetili, kako vi tvrdite, 250 poslanika da se prepoznalo i reklo da smo svi cirkusi, da smo svi klovnovi, videće se na glasanju, koliko će ko dati glasova za vašu povredu Poslovnika. Možda se neko osetio uvređenim, a možda se neko nije osetio uvređenim. Kao predsednik, ne radim u cirkusu, sigurno. Ja nisam shvatila da je poslanik Babić rekao da smo mi cirkus i cirkusanti. Izvolite, da li želite da glasanjem utvrdimo da li ste vi u pravu ili predsedavajući, koji tvrdi da nije povredio Poslovnik? Pošto na drugi način ne mogu da uspostavim red, u skladu sa članom 112. dajem pauzu od minut, da bi se vratili na dnevni red a ne da pravimo od parlamenta nešto što ne želimo. Želimo da radimo. Svi kažu da žele da rade i da raspravljamo o budžetu, jer je to najvažnije pitanje za građane Srbije, a onda građanima Srbije nudimo povrede Poslovnika po sat-dva. Znači, želim da uspostavim red, ali onda nema posle pauze dizanja, jer član 112. govori da predsedavajući uspostavlja red. Sada pravim pauzu, da bi bilo reda i da bismo se vratili na dnevni red. Nemojte ići iz sale, brzo će proći to uspostavljanje reda. [[Posle pauze]] Zahvaljujem. Nadam se da su se strasti smirile i da možemo da radimo. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Da li želite reč? (Balša Božović, s mesta: Da.) Nemojte da vičete na mene. Ne dozvoljavam da neko povisi glas. Dostojanstvo Skupštine nije samo kada poslanik povredi poslanika preko puta. Imajte poštovanja i prema predsedniku parlamenta, koji oličava atmosferu parlamenta. Ne mogu da dajem reč po Poslovniku, kada jedan poslanik stoji. Imajte uvažavanje prema poslanicima koji prvi dobiju reč, poslanice Vesna Marjanović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsednice. Dakle, amandman u članu 16. stav 1. menja se i glasi da javno preduzeće i drugi oblici organizovanja, čiji je osnivač Republika, dužni su da najkasnije do 30 novembra tekuće budžetske godine deo od najmanje 70% dobiti, a javne agencije do 100% dobiti, odnosno viška prihoda na rashodima po završnom računu za 2014. godinu…
Vi pričate o amandmanu na član 16. Niste me čuli.
Razumeo sam da ste mi rekli…
Nisam. Pričate o amandmanu na član 16. Sedite, daću vam reč kada završim amandman.
Imam amandman i na član 15.
Promašili ste temu, daću vam na član 16. Nemojte da se raspravljamo. Ne možemo da se raspravljamo, tako što će neko da viče na predsednika parlamenta. Sedite. Reč ima narodni poslanik Vesna Marjanović, povreda Poslovnika.
Hvala vam, predsednice. Čl. 107. i 108. Poslovnika. Zaista moram da naglasim činjenicu…
Čl. 107. i 108. su iskorišćeni. Ne pratite tok sednice.
Nije stvar u iskorišćavanju, gospođo Gojković. Vi nemate…
Čl. 107. i 108. su iskorišćeni. Nemojte vikati. Ne dozvoljavam viku u parlamentu. Sedite. Nemate mogućnosti. (Narodni poslanik Vesna Marjanović dobacuje s mesta.) Isključila sam vas da ne bi dobili opomenu. Poštujte parlament. Sedite. (Narodni poslanik Vesna Marjanović dobacuje s mesta.) Ne znam, nemojte vikati. To nije lepo. Nije pristojno. Nemojte vikati, nemojte pretiti. Ne bojim se stvarno. I ako dođe do promene vlasti, kako ste rekli pre neki dan, ne bojim se. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, povreda Poslovnika.
Predsednice, zarad smirivanja tenzija…
Molim vas, citirajte član, da bih mogla da pratim.
Član 106.
Sad je poslanica tražila.
Ne, čl. 107. i 108.
Dobro. Sada ćemo da vidimo koliko je puta uzastopno jedan te isti član naveden.
Pustite me da završim. Verujte mi da sam ja, za razliku od vas, bio ceo dan u sali. Verujte mi da sam umorniji od vas.
Ja moram da radim još nešto dok vi odete i na pauzu. Izvinjavam se stvarno.
Član 106. ste povredili i upravo pozivam vas, kao predsednicu Skupštinu, šefa najveće poslaničkog kluba u ovom domu da se spuste tenzije i da se vratimo raspravi o amandmanima…
Dobro. Ja to molim već duže vreme.
Tražio sam povredu Poslovnika zato što sam vas čuo posle pauze od jednog minuta, mnogi ministri su stajali, a vi ste rekli – da li se neko javlja po tom i tom amandmanu, ja sam rekao – da, javljam se…
Promašili ste, javili ste se na član 115, a ustali ste i rekli – 116.
Nisam čuo po kom članu dajete reč. Dakle, bila je gužva.
Zahvaljujem. Nismo prešli na 116. Dobićete reč.
Da li mogu da dobijem reč po članu 115?
Sedite. Zahvaljujem. Član 106. – samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Niste govorili o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres, nego o sledećem amandmanu, pa sam vas zamolila da prekinete diskusiju da bi dobili reč o amandmanu na koji želite da govorite. Da li želite da glasamo? (Da) Upozorena sam u jednom momentu da će biti opstrukcije. Prenos još uvek traje, pa građani mogu da daju ocenu o čemu se ovde radi. Po kom članu, gospođo Marjanović?
Čl. 107. i 108. Pošto ste maločas…
Bilo je. Ne možete dobiti reč samo na silu, samo što želite po svaku cenu da govorite. Ima još članova.
Da li vam izgledam kao neko ko radi nešto na silu?
Ne možete dobiti reč zato što zloupotrebljavate…
Gospođo Gojković, vi niste razredni starešina, nego predsednik Skupštine. Molim vas…
Niste ni vi đak, ne delujte tako.
Naravno da nisam. Dozvolite mi da završim rečenicu.
Izričem vam opomenu, poslanice. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Poštovana predsednice, smatram da ste povredili svojim postupanjem član 27. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine koji kaže – predsednik Narodne skupštine stara se o primeni ovog poslovnika. Mi radimo 15 sati već, i imali smo poslednjih nekoliko sati kvalitetnu diskusiju, diskusiju na temu, sučeljavali smo stavove, poslanici sa članovima Vlade oko predloženih amandmana. Neki amandmani su prihvaćeni, neki nisu i sa vašim preuzimanjem ove skupštine izgubili smo način rada koji smo imali do pre nekoliko minuta, govorim o povredama Poslovnika, a vi pričate da se radi o opstrukciji koju ste vi izazvali. Ničim mi nismo izazvali ovu opstrukciju nego postupanje jednog kolege poslanika koji nas je sve uvredio a vi ste odbili da po članu 27. postupite, da se postarate da se ovaj poslovnik primeni, da ga primenite do kraja, da po članu 109. on vama ne daje arbitrarno pravo da vi odlučujete da li ćete nekoga da kaznite ili ne. Nego se jasno kaže da se opomena izriče poslaniku koji koristi uvredljive izraze. Tu nemate pravo na arbitrarnost, nego morate da postupite po Poslovniku. Ja znam da postoji nervoza, jer je neko mislio da će ovu sednicu završiti mnogo ranije. Ali, smatramo da je tema vrlo ozbiljna i želimo da damo svoj doprinos da se usvoji što kvalitetniji budžet i ostali zakoni koji su na dnevnom redu. Ne možete nama da zamerite što hoćemo da radimo i 16, 17 i 20 sati, jer to je valjda način da ova zemlja krene napred, tako slušamo od premijera. I vi nama omogućite da radimo a ne da nas …
Hvala. Zahvaljujem se. Sad ću vam omogućiti da radite, evo sad ćemo izvući stenogram, podelićemo svima i javnosti i Srbiji da vidite koliko je bilo povrede Poslovnika u sat vremena i da li smo nešto raditi. Ja ću vam izaći u susret. I da vidimo ko je tražio povrede Poslovnika u sat vremena, ko troši vreme građana Srbije, ko ne da Srbiji da ide napred i ko ne dozvoljava da se razgovara o, nema pauze. Nemojte da vičete na mene. Ne dozvoljavam da bilo ko viče na mene, da mi dobacuje, zato što je ovo Parlament. I zato što se na predsedavajuće ne viče, a nema na kog predsedavajućeg još niste vikali. Videću Ninoslav Stojadinović kada bude vodio da li ćete i onda vikati. Baš me interesuje. Da li dozvoljavate Srbiji da ide napred, pa da počnemo da pričamo o amandmanima ili imate još neku povredu Poslovnika, da građani Srbije vide da li ćemo ispuniti želju. Uvaženi poslaniče, pričamo o važnoj temi ili ne? Od vas zavisi. Ne zavisi od poslanika koji nema ovo posmatraju. Od vas zavisi da li ćemo raspravljati o budžetu. Samo od vas. I ja ću onda član 27. moći da apsolutno primenjujem i poštujem. Ne dozvoljavate mi da pređem na dnevni red. Jasno je, legalno, i legitimno to što radite, ali nemojte da se krijete iza drugih razloga. Član 27. nisam povredila, niti mogu uopšte, ne date mi šansu da povredim Poslovnik, jer samo ide povreda Poslovnika, jedna za drugom. Nemoguće je da predsedavajući povređuje Poslovnik iz sekunde u sekundu dok ćuti i daje reč. To je nemoguće. Izvolite. Glasaćemo, svakako. Izvolite. Što se tiče rada, 48 sati ne brinite ništa, ali ćemo raditi. Nećemo pričati o povredi Poslovnika. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, pozivam se na član 107.
Bio je član 107. ne može da bude ponovo licitiran. Mora nešto između da se desi. Hvala.
Jel mogu da obrazložim.
Ne možete da obrazložite jer ne možete da dobijete reč. Zna gospođa Gordana Čomić. Malo savetovanje sa poslanicima vaše grupe, molim za kolegijalnost da ne može 30 njih da ustane i kaže član 107. član 108 jedan za drugim. Znam da Grdana odobrava ali ne sme zbog partijske discipline. Verujem šta je partijski bič, prema tome, sedite. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Napokon. Zahvaljujem. U članu 16. neophodno je da dođe do većeg punjenja budžeta, zato što se očekivani prihodi ne mogu sa sigurnošću predvideti kao što smo govorili danas, a kako ne bi dolazili do novog zaduživanja, koje predstavlja isključivo teret za sve poreske obveznike, odnosno građane Republike Srbije koji plaćaju porez, neophodno je iskoristi postojeće kapacitete. Molim vas predsednice za red u sali. Ne čujem sebe od galame.
ja vas čujem i čuje vas ministar. Izvolite.
Pre svega, mi predlažemo da se punjenje budžeta poboljša reformom poreske uprave, ne tako što ćemo imati na čelu poreske uprave nekog ko je čudak, kako je rekao premijer Srbije, već tako što ćemo sprovesti reforme, ne neko nekog da ucenjuje ili nekome da preti, već sistemske koje će dovesti do povećanja naplate poreza. To je borba protiv utaje poreza. Zatim predlažemo borbu protiv korupcije koja je duboke korene u poslednje tri godine spustila u srpsko društvo, u sistem koji vlada u Srbiji. Borba protiv šverca cigara i duvana i takođe nove investicije. Kada pričamo o novim investicijama, gospodine Vujoviću, želimo samo da čujemo gde su nove investicije koje ste obećavali poput Mercedesa, šta je fabrikom čipova, šta je sa Ikeom i da li se fabrika čipova možda loše čula u jednom periodu u Srbiji, pa se to odnosi na fabriku čepova, pošto je pogon za proizvodnju pampura za flaše u poslednje dve godine u Srbiji nastala, ali od fabrike čipova nismo videli apsolutno ništa. Da li novi natpisi …
Vreme. Reč ima ministar Vujović.
Predlog amandmana u kome tražite da minimum bude 70% nije prihvatljiv, najmanje 50% je ono što stoji u članu 16. stav 1. Ove godine to dozvoljava Vladi da s obzirom na uslove realne okolnosti odredi više. Ovo je minimum. Minimum predlažemo na 50%, ove godine smo realno odredili 70%. Prema tome, ne isključujemo mogućnost da bude 70%, ali ne kao minimum, već kao moguće rešenje Vlade. Ovo drugo što ste govorili nije predmet ove tačke Zakona o budžetu za 2015. godinu i nemam komentar.
Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani ministri, poštovana predsedavajuća, smatram da prvi stav u članu 16. koji se odnosi na to da javna preduzeća i drugi oblici organizovanja čiji je osnivač Republika Srbija, da su dužni najkasnije do 30. novembra tekuće budžetske godine da uplate najmanje 50% svoje dobiti, a agencije 100%. U nastavku se kaže da taj višak prihoda po završnom računu tekuće godine, u ovom slučaju 2014. godine, uplate u budžet Republike Srbije, ali prema dinamici koju odredi ministarstvo nadležno za poslove finansija. Imajući u vidu težak položaj u kome funkcionišu i privredna društva i javna preduzeća i sve institucije u Srbiji, smatram da je pogrešno da Vlada centralizuje i te odluke, odnosno smatram da je ispravno da se na organima tog preduzeća donose odluke i utvrđuje dinamika, ali uz prethodnu saglasnost Ministarstva, odnosno Vlade Republike Srbije koja će uvažiti sve probleme i specifičnosti poslovanja tog sistema. U ovom slučaju daje se jedna prilika i šansa da sve te institucije u razumnim rokovima, ali po svojim mogućnostima, ispoštuju zakon i odrede svoje dinamike. Hvala vam.
Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Goran Bogdanović. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovana predsednice. Gospodo ministri, mi smo predložili u ovom amandmanu da se u članu 1. obrišu reči: „drugi oblici organizovanja“, jer smatramo da je potpuno nejasno, neodređeno, jer ovaj član govori o javnim preduzećima, javnim agencijama, privrednim društvima i ne znamo šta su to drugi oblici organizovanja čiji je osnivač Republika Srbija. Mislimo da je to preširok dat termin i da drugi oblici organizovanja ne treba da se nađu u članu 16. Član 16. govori o tome, i to je dobra stvar u ovom predlogu, da se najmanje 50% dobiti od strane javnih preduzeća, a 100% dobiti od javnih agencija, kao i 50% dobiti u privrednim društvima u kojima Republika Srbija ima udeo, prebaci direktno u budžet. To je dobro i videli smo u budžetu da će to, čini mi se, nekih 16 milijardi dinara doneti kao prihod. Nadam se da je to izračunato na osnovu onoga što nam je ministar Sertić govorio, da je urađen razgovor sa predstavnicima javnih preduzeća poslednjih nedelja i dana, da je analizirano trenutno stanje i kolika se dobit u ovoj 2014. godini može ostvariti, jer će ta dobit biti prebačena u budžet Republike Srbije. Ono što je loše kod ove stvari, to je ako se neke investicije koje javna preduzeća treba da obave ne urade, nego se sredstva prebace u budžet. Mi smo slušali mnogo o tome kako „Elektromreža Srbije“ planiraju 60 miliona evra da prebace u budžet i to je dobro. Ali, da li zato što su tolike pare predviđene za prebacivanje u budžet nije izvršena rekonstrukcija dalekovoda, pa se desilo ono što se desilo u Majdanpeku, da tri dana nije bilo struje? Da je samo jedan kanal rekonstruisan, možda se građani Majdanpeka ne bi smrzavali tri dana, a elektromonteri izlagali svoj život opasnosti penjući se na stubove po vetru i ledenoj kiši.
Vreme. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gosti iz Vlade Republike Srbije, saradnici, koliko ja razumem, iz različitih ministarstava, svi ovde znamo da je Skupština najviše predstavničko telo i ne postoji ta prepreka za naše usmerenje ka usvajanju najboljih, najkvalitetnijih mogućih zakona u ovom domu. Upravo iz tog razloga, poštovana gospodo, nadam se da se to ovde razume, Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 16. Predloga zakona o budžetu. Tu imamo jedan konkretni predlog izmene, a i jednu prethodnu napomenu. Prethodna napomena, a u vezi sa članom 16, tiče se naravno ove rashodne strane budžeta, gde smo mi, poštovani gospodine Vujoviću, predložili da se četiri milijarde prenese ipak u ovu kolonu, odnosno ovaj red za kulturu. Ako već imamo deo za subvencije, onda za kulturu mora da se izdvaja malo više, poštovana gospodo, kao i za obrazovanje. Konkretni predlog izmene u članu 16. tiče se stava 1, poštovana gospodo. Evo, da pokušam da vas ubedim da se prihvati i ovaj amandman. Prva rečenica ovog stava glasi ovako – javna preduzeća i drugi oblici organizovanja, čiji je osnivač Republika Srbija, dužni su da, pazite sada, najkasnije do 30. novembra tekuće godine, i nastavlja se rečenica. Mi smatramo, gospodine Vujoviću, na osnovu istih razloga na osnovu kojih je usvojeno naših prethodnih pet amandmana ovde malo pre, da ovaj termin: „najkasnije“ treba da se briše odavde i da je vrlo precizno ako ostane: „do 30. novembra“. Podrazumeva se da je 30. novembar najkasniji mogući termin za ispunjavanje ovih obaveza. Suvišna je reč, a ne treba, ja mislim, da se bavimo suvišnim stvarima ovde, već samo onim što je najvažnije. Hvala.
Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i akademik Ninoslav Stojadinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Ona nije tu. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Poštovani gospodine ministre, mi podržavamo to da se najmanje 50% dela dobiti iz 2014. godine u 2015. godini uplati u budžet Republike Srbije, ali imamo jednu primedbu. Primedba se odnosi na to što se dinamika te uplate određuje u ministarstvu nadležnom za poslove finansija. Dakle, Ministarstvo finansija će shodno svojim potreba odrediti kada će određena preduzeća uplaćivati deo svoje dobiti. Apsolutno nelogično. Eventualno da je u Ministarstvu privrede, ali i to nije prihvatljivo, jer se na ovaj način ugrožava likvidnost preduzeća. Dakle, pošto smo već odredili da se do 30. novembra uplaćuje deo dobiti u budžet, zašto određivati još posebnu dinamiku i na taj način jednostavno rušiti likvidnost određenih preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija? Mi ćemo biti u situaciji da određena preduzeća moraju da uzmu kredite da bi izvršila svoju obavezu prema budžetu, a kroz plaćanje kamata za te kredite će umanjiti deo dobiti iz 2015. godine, tj. u 2015. godini, pa onda 2016. godine će dati manji doprinos budžetu Republike Srbije. Tako da, još jednom vas… [[Isključen mikrofon.]]
Vreme. Zahvaljujem. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Braka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Aleksandar Senić. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsednice. Trenutnom odredbom je ostavljena diskreciona odluka rukovodiocima javnih preduzeća koja nisu korisnici budžeta da se ponašaju drugačije od svih ostalih sistema u vlasništvu Republike Srbije. Mere štednje moraju obuhvatiti sve sisteme koji su u vlasništvu Republike Srbije, a ne samo za one koji su indirektni ili direktni korisnici budžeta. Iz tog razloga me zanima vaše mišljenje, ministre Vujoviću, da li bi mogli da prihvatite ovaj amandman, jer mi mislimo da se upravo na ovaj način vrši ušteda, ali ne na način da se ušteda vrši kada su u pitanju prosvetni radnici, pa onda dođe do štrajka osnovnih i srednjih škola širom Srbije, jer Vlada Republike Srbije nema sposobnost da nađe šest milijardi da do štrajka ne dođe, već troši na desetine i desetine milijardi za propala javna preduzeća i direktore tih propalih javnih preduzeća koji imaju na desetine i desetine hiljada evra godišnja primanja. Takođe se ne štedi na poljoprivredi kojoj smo ovim vašim predlogom obezbedili šest milijardi manje nego u 2014. godini, a s druge strane 19 milijardi više plaćamo na otplatu kamata i kredita koje smo uzeli u poslednjih nekoliko godina. Dakle, molim vas da razmislite da uvedemo red i da se sva javna preduzeća u vlasništvu Republike Srbije ponašaju na jednoobrazan način i nadam se da eventualno usvajanje amandmana neće predstavljati problem vama, pošto već neki mediji špekulišu o vašem i odlasku gospodina Sertića u prvoj rekonstrukciji početkom sledeće godine. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovani ministre, smatrao sam da je jako važno da u 3. stavu člana 17. još jednom ukažem na taj problem oko diskrecionog prava ministra da evo u ovom slučaju, recimo, lokalnim upravama koje nisu uspele da isplate jubilarne nagrade u toku tekuće godine zaustavi transfere. Ponovo upozoravam na to da je daleko ispravniji način da se odgovorno lice u organu lokalne uprave u ovom slučaju predsednik opštine ili gradonačelnik kazni, odnosno da se pokrene prekršajni ili krivični postupak ako budžet nije izvršen na način kako je zakon predvideo. Hoću da vam skrenem pažnju da je veoma težak položaj lokalnih uprava što se tiče finansija, možda razlog da razmislite o tome i da se izmeni deo Zakona o finansiranju lokalnih uprava i novim nadležnostima koje su 2011. godine pripale lokalnim upravama. Po ovom predlogu vi ćete taj težak položaj lokalnih uprava dodatno utežavati time što ćete im umanjivati transferna sredstva, a za većinu lokalnih uprava ta transferna sredstava su možda jedini ili najveći izvor prihoda koji je siguran. Za mnoge lokalne uprave jedino su transferna sredstva izvesna i ako vi budete nastavili na ovaj način da ukidate ta sredstva lokalnim upravama one dolaze u još veći problem.
Hvala vam. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Želite reč? Znači, ne. Želite reč? Morate se prijaviti poslaniče, molim vas. Nema vas u sistemu, a moram da vam dam reč.
Ali, ne znam da li sam u sistemu pošto mi mikrofon radi.
Ja znam da li vas ima u sistemu. Ispunite mi želju i prijavite se. Da li je to teško u ponoć? Nije.
Da li sam u sistemu?
Hvala vam.
Gospođo predsedavajuća, ne znam da li sam u sistemu ili nisam pošto je čini mi se isto da li pričam ili ne pričam i mogu izgleda i da ćutim, a mogu i da predlažem. Sve vreme pokušavam da predlažem amandmane koji su zaista osnovani, koje treba da uvažite, ali vi ili ste previše umorni pa ne možete da se starate o ovom redu ili su druge kolege umorne, pa predlažem da možda prekinemo.
Ne, ja sam tek počela sa radom. Molim vas, sam vi govorite.
Hvala vam, ako sam u sistemu hteo sam da ukažem da ovaj član 18. … Mislim da je bespredmetno ako vi ne možete da smirite kolege i ako oni nisu zainteresovani za rad. Ovo nikada ovako nije bilo.
Ako vi smatrate da je bespredmetno u redu. Idemo na sledeći amandman. Kako vi vršite opstrukciju. I drugi poslanici imaju prava da pokažu stav prema vašem amandmanu time što ne žele da ga čuju. Sedite molim vas.
Ne, ali ja nisam završio. (Balša Božović, s mesta: Po Poslovniku.)
Hoćete vi ili Balša Božović? Po kom osnovu? Ja bih vam dala reč ali ne da vam šef poslaničke grupe. Izvolite reč ima Borislav Stefanović.
Molim vas, nisam još završio imam još minuta vremena.
Molim poslaničku grupu DS da se dogovori. Poslanik vam stoji, okrenite se i viče na mene da nije završio, a vi tražite reč, a Balša Božović traži reč. Šta sada ja da radim? Sviđa mi se ova opstrukcija, samo se građanima Srbije uopšte ne dopada ovo što sada gledaju, kamere su uključene prema vama i uopšte im se ovo ne dopada. Verujte mi. Vrlo sam dobronamerna. Poslaniče, da li želite da vam izreknem opomenu, jer ovo prevazilazi svaku meru. (Jovan Marković, s mesta: Dobro, znači da sednem.) Dakle, minut i po ste vikali da sam u sistemu, nisam u sistemu i ja sam tolerisala. A sada vičete na mene, nije ni duhovito. Pričamo o budžetu za 2015. godinu. Ko se prvi javio da li Balša Božović ili Borislav Stefanović, ne mogu da budem arbiter zaista. Izvolite Borislav Stefanović, da li želite ili treba da vas molim da ustanete i da govorite o povredi Poslovnika.
Mislim da ste gospođo predsednice prekršili članove 107. i 108. Naime, vi gospođo predsednice u ovom trenutku kršite ova dva člana Poslovnika zato što i građani to da znaju da pola sale upravo stoji i ne dozvoljavajući poslanicima opozicije da obrazlože amandmane. Znam da su svi umorni, verujte, zaista. Razumem nervoznu, ali ovo ponašanje mislim da nije primereno, nije kolegijalno. Dozvoljavate to i otišli ste korak dalje čime ste prekršili član 107. Član 108. je loš način vođenja sednice što se vidi, šteta što kamera ne mogu ovo da zabeleže. A 108. zbog toga što ste ponovo procenjivali, vi, šta se sviđa građanima, šta mi radimo, da li vršimo, ne vršimo opstrukciju, pokušavamo da ukažemo, da pričamo o svojim amandmanima, ne možemo ni to. Razumem, i ponavljam, zaista, mislim da su svi umorni i nervozni, možda kažu neke stvari koje ne bi želeli da kažu. Vi ste svakako poslednja osoba u sali koja može da ocenjuje šta vole, a šta ne građani Srbije. To može Aleksandar Vučić za koga su glasali. Ni za koga od vas nisu glasali.
Nisam vas razumela kao poslanika, za koga su glasali, a ko je koga birao?
Nisu za vas, nego za gospodina Vučića.
Mislila sam da znate nešto o zakonodavno izvršnoj vlasti.
Vi sigurno dobro znate gospođo Gojković da vi u ovoj sali umesto da spustite tenzije, da utičete na poslanike većine koja je ogromna, vi sada nama ovde objašnjavate kako smo mi - srazmerna naša prava, broju naših glasova. Uporno to radite. Uporno tumačite volju građana.
Zahvaljujem. Potrošili ste vaše vreme, dva minuta, poštujete parlament, naravno i Poslovnik. Ničim nisam povredila članove 107. i 108. Zaista pokušavam da vodim sednicu na najbolji mogući način, a vi ste svetski čovek, putovali ste mnogo, videli ste u parlamentima kako se poslanici ponašaju u demokratskim sistemima, okreću leđa jedni drugima, viču, negoduju, lupaju u klupe. Znači, ništa se tako ne dešava u ovom parlamentu, poslanici imaju svoj stav prema vašim stavovima i iskazuju ga na svoj način. Znači, vi neki put to radite time što lupite vratima i izađete iz sale. To je pravo poslanika. To znate. Da li hoćete da glasamo o povredi članova 107. i 108. (Borislav Stefanović, s mesta: Ne, nema svrhe.) Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Trudim se, ali od povrede Poslovnika ne mogu da dođem do izražaja da vodim sednicu.
Zahvaljujem predsednice Skupštine. Odustaću od povrede Poslovnika, ali vas molim da uspostavite red u Skupštini.
Molim vas koji član?
Odustajem od povrede, ali zarad toga da u Skupštini uspostavite red.
Zahvaljujem. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima Marko Đurišić.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, mi smo tražili da se izbriše ograničenje da se naknade za rad predsednika i članova Komisije i drugih stalnih privremenih radnih tela u javnom sektoru ne mogu povećavati u 2015. godini. Ako se u 2015. godini, smanjuju plate i penzije za 10%, ako ste ukinuli naknade, mogućnost nagrađivanja najboljih u državnoj upravi, ako ste ukinuli božićne i novogodišnje dodatke, smatramo da ova vrsta naknade, a ne zarade, ekstra prihoda za pojedine u javnom sektoru, u 2015. godini, teškoj kriznoj, kada treba da stežemo kaiš, treba da bude ukinuta, a ne samo da bude ograničeno na to da ne može da se poveća. Smatramo da je to jedna dobra mera štednje za razliku od ukidanja novogodišnjih i božićnih dodataka. Evo pre 20 minuta je Božić za jedan broj građana Republike Srbije, koji ga slave po novom kalendaru. Deca su legla na spavanje, radujući se da će im sutra Deda Mraz doneti poklone.
Molim vas po amandmanu, o Božiću nećemo, o amandmanu.
O amandmanu i govorim. Govorim o tome da se štedi na božićnim poklonima, da se oni ukidaju, a da ostaju naknade za rad predsednika i članova komisije i stalnih tela. Zna se ko u njima sedi. Oni sa najvećim platama u javnom sektoru i na to dobijaju ekstra zarade. O tome je govorio i prethodni ministar finansija koji je bio ovde. Govorio je o tome kako on na svoju zaradu dobije još dva puta toliko, zato što sedi po nekim komisijama i radnim telima. Mi smatramo da to treba da se ukine. Da deca nastave da se raduju Božiću i Novoj Godini, da se oni najvredniji u javnoj upravi nagrađuju, a da oni koji sede u nekim komisijama, pa sede, sede, bez ikakvog rezultata, da za to ne dobijaju nikakav novac u 2015. godini.
Zahvaljujem. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, gospođo Gojković, poštovani ministri u Vladi Republike Srbije i poštovani saradnici u različitim ministarstvima, mi smo podneli i amandman na član 18. Predloga zakona o budžetu. Kada je reč o ovom našem amandmanu na član 18., tu nismo imali neku supstativnu primedbu u smislu sadržine predloženih mera, ali smo poštovana gospodo, pre svega gospodine Vujoviću i Mijailoviću, pozivajući se na važnost ovog predloga zakona i zakona kada bude usvojen, a koji na osnovu toga ima svoje mesto i u Ustavu Republike Srbije, onda smo smatrali da ta važnost mora da nađe svoj izražaj i u odgovarajućem jeziku, najbolje mogućem. Mi smo tu predložili jednu izmenu. Smatram da ona ovde treba da bude prihvaćena. Evo čega se tiče ta izmena. Prvi stav člana 18. kaže: „Naknade za rad predsednika i članova komisija i drugih stalnih i privremenih radnih tela u javnom sektoru ne mogu se povećavati u 2015. godini“. Mi smo ovde obrazložili da je mnogo bolja formulacija i u duhu srpskog jezika sledeća: „Naknade za rad predsednika i članova komisija i drugih stalnih i privremenih radnih tela u javnom sektoru se u 2015. godini ne mogu povećavati“. Ovo nije samo stvar duha jezika, nego je stvar toga šta želi da se naglasi u jednoj formulaciji. Smatram da ovde treba da se naglasi ono što je namera predlagača, da nešto neće biti povećavano u toj godini. Dakle, ta godina, jasno je, budžet se odnosi na nju, ali neće se povećavati, uzimajući u obzir ovaj argument, mora da ide na kraju rečenice, poštovana gospodo i gospodine Vujoviću.
Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Izvolite gospodine Božović.
Zahvaljujem poštovana predsednice Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade, uvaženi premijeru ukoliko gledate direktan prenos, u ovom obrazloženju amandmana zbog željene sveobuhvatnosti onih reformi za koje se ova Vlada zalagala samo na papiru, mere štednje moraju obuhvatiti i predsednike i članove komisija i drugih radnih i privremenih tela u javnom sektoru, u suprotnom, mere štednje za koje se navodno zalaže Vlada, neće predstavljati štednju, već će prikazivanje slike štednje u javnosti, samo jedan pamflet demagoški, koji je već polako u javnosti prihvatljiv, kako bi i sami građani shvatili potrebu i ozbiljnost koja je potrebna kako bi se reformisao javni sektor, neophodno je da se naknade za rad smanje i samim predsednicima i članovima radnih tela u javnom sektoru. Ja se iz tog razloga i obraćam gospodi Vujoviću i Sertiću, iz prostog razloga što mislim da ne bi bilo fer da Vlada smanjuje plate u javnom sektoru i neustavno smanjuje penzije, a da sa druge strane ne smanji naknade onim članovima komisije i radnih tela u javnom sektoru koji imaju najveće naknade. Iz prostog razloga, mislim da je ovo dovoljan argument da prihvatite ovaj amandman, a nadam se da to neće imati implikacije na eventualno vaš odlazak u rekonstruisanu Vladu početkom naredne godine.
Reč ima ministar Dušan Vujović.
Ako pročitate ceo član 18, videćete da u 3. stavu piše – plaćanje naknada iz stava 1. ovog člana i merila za utvrđivanje njihove visine, urediće se posebnim zakonom. Prema tome, nema potrebe da u 1. članu to određujemo, kada će posebni zakon to odrediti. Hvala.
Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Ušli smo u novi dan zasedanja i ja bih želeo zaista da pozdravim sve naše ljude u dijaspori koji ovog momenta gledaju naš program, pošto jedino oni sada imaju dan. Nažalost, danas nismo mogli da od predstavnika vladajuće stranke dođemo do reči i da obrazložimo svoje amandmane, a imali smo puno toga da kažemo. Kao što je član 18. stav 2. Zakona o budžetu koji više liči na stranačku deklaraciju, deo zastarelog programa, stranke, bivše stranke…
Član 18. stav 2. briše se. Znam da je kasno i sve, samo se skoncentrišite.
Samo se vi skoncentrišite, ja sam se jako dobro skoncentrisao.
Molim vas, to najozbiljnije mislim.
Gospođo predsedavajuća, ako pažljivo pročitate stav 2, on kaže – zadužuju se nadležni organi i korisnici javnih sredstava i u tom cilju iniciraju izmene zakona drugih propisa opštih i drugih akata kojim je uređeno plaćanje ovih naknada. Dakle, radi se o deklaraciji, rezoluciji i nečemu sličnom. Ne radi se o pravnoj normi koja ima dispoziciju i sankciju. Mislim da vi to dobro znate predsedavajuća. Radi se o deklaraciji, o nekoj preporuci koja čak nije ni opšteg karaktera, nego je politička smicalica, ja bih rekao za one koji čitaju ovaj budžet, a ne shvataju da je ovaj budžet u suštini poguban za ljude kojima su smanjene plate, penzije, ne otvaraju mogućnost novih zapošljavanja, već otpuštanja radnika koji su do sada bili na radnom mestu.
Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Branka Karavidić. Nije tu. Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Nije tu. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Predložili smo za član 19. da se briše iz prostog razloga što mislimo da je nejasan i neprecizan. U stavu 1. nije jasno na koje se troškove misli, tako da nije moguće ni jasno utvrditi koja su prava i obaveze korisnika budžeta Republike Srbije. Ovaj član bi trebalo da reguliše način na koji korisnici budžetskih sredstava plaćaju troškove u vezi sa korišćenjem poslovnog prostora i pokretnih stvari kojima upravljaju drugi korisnici javnih sredstava. Ovaj član je samo još jedan u nizu primera kako se donose pravila koja su nerazumljiva i neprecizna. Da bi bilo jasnije gledaocima o čemu ja pričam, član 19. kaže sledeće – direktni i indirektni korisnici budžeta Republike Srbije, budžeta lokalne vlasti, osim javnih preduzeća koji su indirektni korisnici budžeta lokalne vlasti i organizacija za obavezno socijalno osiguranje koji koriste poslovni prostor i pokretne stvari kojima upravljaju drugi korisnici javnih sredstava, namiruju samo troškove po tom osnovu. Znači, to je ta nejasnoća i nepreciznost. Ukoliko se u slučajevima iz stava 1. ovog člana plaćanje stalnih troškova nije moguće izvršiti na osnovu razdvojenih računa, korisnik koji upravlja javnim sredstvima vrši plaćanje, a zatim direktni odnosno indirektni korisnik iz stava 1. ovog člana vrši odgovarajuću refundaciju nastalih rashoda. Refundacija iz stava 2. ovog člana smatra se načinom izvršavanja rashoda u skladu sa Zakonom o budžetu i kaže da direktni i indirektni korisnici budžetskih sredstava Republike Srbije koriste poslovni prostor iz stava 1. ovog člana prema planu korišćenja koji donosi Vlada. Mislim da je ovo neprecizno, nejasno i da ga treba povući. Hvala.
Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem. Znači, član 20. govori da drugi korisnici javnih sredstava koji koriste poslovni prostor i pokretne stvari kojima upravljaju direktni ili indirektni korisnici budžeta Republike Srbije plaćaju nastale troškove, troškove tekućeg investicionog održavanja, odnosno zakupa u skladu sa kriterijumima koje opet propisuje Vlada. Mi mislimo da to treba da se briše jer otvara mogućnost zloupotrebe jer se predviđa da Vlada propisuje kriterijume za određivanje troškova, što je neprihvatljivo, jer troškovi mogu biti različiti zavisno od mesta nastanka ili po svojoj vrsti. Hvala.
Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici SNS hvala. Ne znam da li je meni ili je predsednik Vlade možda stigao u ovu Narodnu skupštinu pa je nastalo oduševljenje? Dakle, poštovana gospodo, veoma je važno naravno da ozbiljno razgovaramo o predlozima zakona, budući da je to jedna od osnovnih nadležnosti Narodne skupštine da donosi zakone. Žao mi je što poslanici vladajuće većine nisu sada malo aktivniji, ali tu su predstavnici Vlade da nam obrazlože nešto što je nejasno. Evo, meni ima sada jedna nejasnoća vezana za član 20. ovog Predloga zakona. Mi smo podneli amandman kojim tražimo da se briše jedna reč, ali npr. oko tog amandmana nisam siguran da li ste u pravu vi ili mi. Dakle, mi smo predložili da se briše reč „drugi“ jer ja npr. nisam mogao ni na osnovu prethodnog člana, ni na osnovu ovog člana da saznamo koji su to drugi korisnici? Ovde piše „drugi korisnici javnih sredstava koji koriste poslovni prostor i pokretne stvari kojima upravljaju direktni ili indirektni korisnici budžeta Republike Srbije, plaćaju nastale troškove, troškove tekućeg i investicionog održavanja, odnosno zakupa, u skladu sa kriterijumima koje propisuje Vlada“. Smatrao sam da se sve ovo tiče i prethodnog člana i onda nisam mogao da razumem šta znači, koji su to drugi korisnici. Poštovani gospodine Vujoviću, ako ne prihvatite ovaj amandman, a nisam sada ovde ni dobio to obrazloženje zašto se ne prihvata, samo mi je važno da čujem ja, a i drugi narodni poslanici, koji su to ti drugi korisnici, ako može da se zna? Hvala vam poštovana gospodo.
Reč ima dr Dušan Vujović.
Da ne bi bilo dileme, ova definicija „drugi“ se odnosi na preostale korisnike koji nisu obuhvaćeni članom 19, a član 19. i član 20. pozivaju se na korisnike budžetskih sredstava definisanih u Zakonu o budžetskom sistemu, član 2. Prema tome, ovde „drugi“ je neophodno da se ne bi odnosilo na ono što je pod članom 19. navedeno. Hvala.
Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Znači, predložili smo brisanje člana 21. jer otvara mogućnosti zloupotrebe po našem mišljenju. Ovaj član predstavlja subvencionisanje, kreditiranje finansijski neodgovornih privrednih subjekata i doprinosi daljem rastu javnog duga, dok se penzionerima protivustavno otimaju penzije na ime štednje. Šta smo time mislili. Član reguliše mogućnost da Republika Srbija otpiše potraživanje prema privrednim subjektima na predlog ministra privrede. Ovde može da se priča o garancijama datim „Srbijagasu“, npr. Da li ovo znači da će Republika Srbija moći da otpiše eventualno potraživanje u 2015. godini prema „Srbijagasu“ za koje se sada daju garancije? Šta i kako izgleda u originalu član 21, kaže da Vlada može da odluči o otpisu potraživanja Republike Srbije nastalih po osnovu datih pozajmica i plaćenih obaveza po osnovu izdatih garancija privrednim subjektima, kao i o pretvaranju pojedinih dospelih potraživanja Republike Srbije nastalih po osnovu pozajmice iz budžeta Republike Srbije u kapital dužnika, a na osnovu predloga ministarstva nadležnog za poslove privrede. Zahvaljujem se.
Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Nije tu. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Reč ima Balša Božović.
Zahvaljujem poštovana predsednice Skupštine. Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 21. ukoliko dođe do otpisa potraživanja predviđenim u stavu 1. ovog člana, Vlada Republike Srbije je dužna da o tome obavesti javnost putem zvaničnog sajta Vlade, sedam dana od donošenja odluke. Nužno je da Vlada Srbije objavljuje ovakve informacije na svom zvaničnom sajtu kako bi se uspostavio princip odgovornosti, povećala transparentnost i mogućnost da građani budu ti koji učestvuju u političkom procesu i kako bi građani bili ti koji bi bili informisaniji i kvalifikovaniji da donesu ispravnu političku odluku. Zašto ne usvojiti, npr, ovakav amandman koji samo povećava transparentnost, a ne da 12 zakona, uključujući i budžet, donosimo na netransparentan način, samo kako građani ne bi saznali šta ih čeka u 2015. godini, na način koji je protivan Zakonu o budžetskom sistemu, gde dobijamo samo dva dana da pročitamo 1.700 strana samo za jedan zakon? Mislimo da građani na ovaj način mogu da steknu mnogo veći uvid u ono što se dešava i da zaista dobiju informacije koje ih zanimaju ili interesuju ili o kojima se u javnosti špekuliše da mogu da ih vide na sajtu Vlade Republike Srbije i mislim da protiv ove transparentnosti ministre Vujoviću, ne verujem da bilo ko u Vladi može da bude. Zahvaljujem.
Četiri dana, ne dva, nego četiri. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Predložili smo da se briše i član 22. koji kaže da direktni i indirektni korisnici budžetskih sredstava u 2015. godini obračunatu ispravku vrednosti nefinansijske imovine iskazuju na teret kapitala, odnosno ne iskazuju rashod amortizacije i upotrebe sredstava za rad. Mi mislimo da se ovim otvara mogućnost zloupotreba. Ovim članom se privrednim subjektima nameće obaveza da veštački umanjuju sopstvenu vrednost, to mi mislimo. Ovim članom se predviđa da direktni i indirektni korisnici budžeta ne obračunavaju amortizaciju kao rashod, već da umanjuju vrednost svog kapitala. Hvala.
Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministri u Vladi, evo sada posebno da se obratim gospođi Bošković Bogosavljević sa kojom smo imali ja mislim takođe jednu dobru diskusiju kada je ona ovde dolazila da brani svoje predloge zakona i ostali saradnici iz različitih ministarstava, Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 23. i taj član ima samo jedan stav. Evo ja ću da pročitam taj stav pošto to nisam inače nameravao, a evo narodni poslanici SNS kažu da se pročita da se još jednom malo podsetimo. Evo poštovana gospodo šta piše u članu 23, evo gospodin Marković npr, kaže – rashodi i izdaci organa i organizacija Republike Srbije izvršavaće se preko konsolidovanog računa trezora Republike Srbije, koji će obavljati kontrolu tih rashoda i izdataka, u odnosu na utvrđene aproprijacije i odobravati plaćanja na teret budžetskih sredstava. Nemamo ništa protiv da rečenica glasi baš ovako kako stoji, osim što predlažemo jedan dodatak i u obrazloženju smo, poštovani ministre Vujoviću, naveli da taj dodatak mi smatramo treba ovde da stoji zbog preciznosti. Mi smatramo da ispred termina „rashodi“, treba da stoji reč „svi“. Dakle, svi rashodi i izdaci organa i organizacija Republike Srbije, kako se ne bi desilo, što je, da kažem, ovako i deo nekakve naše prakse ovde da neko možda izuzme neku vrstu tih rashoda za koju se proceni da nije tolike važnosti koliku važnost ima ovakva vrsta zakona koji usvaja naša Skupština. Eto, molim vas, samo da mi kažete da li je to prihvatljivo, Dame i gospodo, gospodine Vujoviću. Hvala.
Hvala. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsednice, gospodo ministri, mi smo predvideli brisanje člana 25. zato što se o njemu govori da će Vlada posebnim aktom urediti raspored i korišćenje sredstava za realizaciju projekata Nacionalnog investicionog plana, koji će biti donet na predlog ministra koji obavlja posao državne uprave, koje se odnose na Nacionalni investicioni plan i realizaciju započetih projekata Nacionalnog investicionog plana do njihovog okončanja. Smatramo da je jako loše da Vlada nekom naknadnom uredbom, odnosno aktom svojim raspodeljuje milijardu i 313,5 miliona dinara, ako sam ja dobro izračunao, se nalazi na pozicijama 551 u Predlogu budžeta za projekte, kako to piše u obrazloženju za odbijanje ovog amandmana, koji su već započeti. Znači, vrlo dobro se zna koji su to projekti započeti i ne vidimo zašto se u budžetu nisu tačno naveli ti projekti i koliko je za svaki projekat za njegov završetak određeno. Znači, ovo govori još jedan prilog tome da ovaj budžet nije do kraja transparentan, jer vi ste mogli bez ikakvog problema za projekte koji su već započeti, kako sami kažete, da jasno navedete koliko će u 2015. godini biti potrošeno, a ne da se to ostavlja naknadno odluka Vlade nekim aktom o korišćenju sredstava sa ove aproprijacije. Znači, ovo govori o tome da ovaj budžet nije transparentan onako kako vi tvrdite. Ja sam vam našao milijardu i… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, vreme. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Predsednice, smatram da je svakako, i vi ako ste objektivni ćete priznati da je ugrožena javnost rada. Dakle, mi radimo iza ponoći i svakako da ono što je osnovno, da građani mogu da čuju o osnovnom aktu koji se donosi…
U prenosu smo. To sam proverila.
Da, u prenosu su oni koji ne spavaju. To je tačno. Međutim, nas čeka sutra i sednica pitanja Vladi, znate, pa bi bilo možda korisno da nastavimo sutra ujutru, pa da posle nastavimo sa sednicom pitanja Vladi, kako bi imali neki kontinuitet i kako bi ta javnost bila direktnija. Kada je u pitanju ovaj stav 2. koji sam predložio da se izostavi, u njemu se daje previše diskrecionih prava ministru za raspolaganje budžetskim sredstvima, jer se ovde kaže: „Ministarstvo privrede može rasporediti, odnosno preneti drugom direktnom budžetskom korisniku za realizaciju započetih projekata Nacionalnog investicionog plana…“. Da li znate šta se može desiti? Može se desiti kao sa Žeželjevim mostom da jedan projekat stoji, stoji i stoji zbog toga što Vladi nije u interesu da Novi Sad ima još jedan most ili da Vojvodina ima još jedan most ili Srbije, to je nacionalni most, i da nekome padne na pamet da ta sredstva prenese nekome trećem zato što je možda na vlasti tamo neko ko je njemu podoban. U tom smislu smatram da je ovo diskreciono pravo u ovakvoj situaciji u kojoj se zemlja nalazi veoma opasno, jer se pokazalo kao veoma negativno ako se jasno zakonom ne odredi način korišćenja sredstava.
Hvala. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani gosti iz Vlade Republike Srbije i poštovani gosti saradnici naših ministara u Vladi Republike Srbije, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 25. Predložili smo da se briše jedan deo poslednjeg stava ovog člana i ovde mi je zaista važno da se na neki način nadovežem na ovo o čemu je govorio gospodin Veselinović, a prethodno i gospodin Đurišić. Poštovana gospodo, i nama se čini da sadržina pre svega stava 4, a onda stav 5. nam je malo nejasan, usmerava sve nas ka tome da se arbitriranjem obezbeđuje kao neka mogućnost u pogledu rasporeda nekih sredstava ili upravljanja nekim sredstvima. Šta je važno, poštovana gospodo? Kada se tiče stvari koje su vezane za Zakon o budžetu, a već smo videli na osnovu člana 99. Ustava naše države koliko je taj zakon važan kao poseban zakon, onda u tom zakonu treba što manje stvari da bude prepušteno bilo kakvoj vrsti arbitriranja. Suprotno tome, mi moramo tu da uspostavimo strašne procedure i ne samo to nego i proverljivost toga kako se ta sredstva koriste. Ono što je nama bilo nejasno ovde, pa smo to onda stavili kroz jedan amandman jeste, kaže, sredstva iz stava 4. ovog člana prenose se investitorima – crkvama i verskim zajednicama. Ja sam onda razumeo da su crkve i verske zajednice investitori kojima se prenose neka sredstva i onda mi ništa to, a naročito u vezi sa prethodnim stavom nije jasno. Zato smo predložili amandman. Hvala.
Hvala. Narodni poslanici dr Sulejma Ugljanin, Sabina Dazdarević, Enis Imamović, Riza Halimi i Šaip Kamberi zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 25. doda novi član 25a. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Sabina Dazdarević. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom obavezuju se korisnici budžetskih sredstava da sredstva planirana za izgradnju infrastrukture, elektro-energetskih mreža i ulaganje u privredni razvoj posebno usmere na razvoj nedovoljno razvijenih područja, čime bi se omogućio brži, ravnomerni regionalni razvoj, kao i sve ukupni razvoj nerazvijenih i devastiranih područja u Republici Srbiji. Činjenica je da u najnerazvijenijim opštinama u Srbiji žive manjine. Takođe, najviši stepen nezaposlenosti je upravo u opštinama gde kao većinsko stanovništvo žive manjine. Srbija kao zemlja koja je u procesu integracija u Evropsku uniju mora raditi na rešavanju ovih i sličnih problema koji postoje unutar nje. Dakle, država mora raditi na ekonomskoj revitalizaciji svih svoji regiona, nezavisno od toga ko živi na tim prostorima. Takođe, usvajanjem ovog amandmana omogućila bi se potpuna realizacija programa za povratak odbeglih i raseljenih Bošnjaka iz opštine Priboj u periodu od 1991. do 1999. godine. Ovaj program je usvojen od strane Vlade Republike Srbije, a na njegovoj realizaciji se radilo 2012. i 2013. godine. Međutim, budžet za 2015. godinu ne predviđa nijedan dinar za ovaj program. Našim amandmanom mi predviđamo da se izdvoje sredstva za završetak ovog programa i to u narednoj 2015. godini. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović.
Ja vas molim da kažete da ste mi dali reč, poštovana predsedavajuća. Znam da je kasno, ali imamo još puno posla i molim vas da kažete da ste mi dali reč. Poštovana predsednice, gospodo ministri, kolege poslanici, ovaj amandman se nadovezuje na amandman na član 25. Takođe, našim amandmanom smo tražili i brisanje člana 26. jer on dalje govori o tome kako će se naknadno tokom godine određivati na koji način će se koristiti sredstva iz Nacionalnog investicionog plana za projekte koji već postoje. Ne razumem zašto se ostavljaju diskreciona prava, zašto će sada funkcioner neki o nečemu odlučivati? Zašto nije jasno, transparentno, kako ova Vlada stalno tvrdi da radi, stavljeno u budžet na šta će se tačno to u 2015. godini potrošiti pare, koji su to projekti iz NIP-a započeti, da građani Srbije znaju na koji način će jedna milijarda i 313,5 miliona njihovih para biti potrošeno? Ovako ostaje sumnja, bačena je senka na to, na tvrdnju o transparentnosti ovog budžeta, koja je nikad kao što je bilo ranije, koja je neviđena. Ako pogledate malo po tome kako će se trošiti sredstva, videćete za preko 35% sredstava budžeta da će sredstva biti potrošena naknadnom odlukom ili aktom Vlade, kojim će se odrediti raspored i korišćenje sredstava sa određenih aproprijacija. To, kažem ponovo, govori o tome da ovaj budžet nije transparentan.
Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Birana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, iako se računa i konkludentna radnja.
Poštovana predsednice, ne znam da li ste me to sada posavetovali kao advokat. Znate da su advokati u štrajku i da vi ne smete kao advokat…
To je pravnički izraz, ne mora da bude advokatski nužno.
Nema potrebe pravnički da me savetujete, još manje mi treba advokat u ovoj Skupštini. Ponavljam, advokati su u štrajku, advokati su u pravu i zato molim vas da ih podržimo.
Pređite na amandman.
Kako da propustim ovu priliku da govorim o tome kako će se ponovo netransparentno trošiti sredstva građana? Ponovo se radi o velikim sredstvima. Žao mi je što je ovaj budžet takav kakav je, nisam uspeo da saberem sve cifre, koliko se nalazi na poziciji 511, građevinski objekti u okviru razdela 38. To su sredstva koja će biti upotrebljena, kako se kaže u odbijanju amandmana, za rekonstrukciju i upravljanje i investiciono održavanje nepokretnosti Republike Srbije u inostranstvu. Znači, ministra Dačića i bivšeg premijera, koji je to bivša vlast odgovoran za ovo loše stanje u kome se nalazi. Stalno slušamo da je bivša vlast odgovorna, bivša vlast do marta, odnosno aprila meseca ove godine bio je Ivica Dačić. Sada se njemu daje potpuno slobodno da raspolaže velikim sredstvima, na osnovu nekih njegovih diskrecionih odluka, a stalno se govori o tome kako je bivša vlast uporopastila ovu zemlju i dovela nas do prosjačkog štapa. Mislim da je jako loše da se nekome ko je vodio bivšu vlast daju ovako velika ovlašćenja i diskreciono pravo da upravlja velikim sredstvima.
Vreme. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živović i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministri u Vladi Republike Srbije i posebno gospođo Bošković Bogosavljević, vi ste sada jedina dama među ministrima ovde, i poštovani gosti iz različitih ministarstava, da korigujem malo gospodina Đurišića, nisu samo advokati u štrajku, nego i nastavnici. Evo, ja sam tu među nastavnicima, pa je važno i njih da pomenemo. Mi smo predložili da se menja član 27, ali malo mi sada nedostaje i ovog dijaloga sa poslanicima drugih političkih stranaka. Malo je možda i glas popustio, budući da 16 sati danas bez prestanka raspravljamo ovde o Predlogu zakona i to, strašno zanimljivo, pre svega opozicija. Ovde se opozicija najviše trudi da naši zakoni budu najbolji mogući. Stvarno neverovatno da nema sad nekog angažovanja poslanika…
Nakon zapete briše se slovo „a“. Zašto?
Tako je. Sada sam hteo, poštovana predsednice, da dođem do toga. Šta je naša ideja? Ponovo, gospodine Vujoviću, u duhu srpskog jezika. Imamo jednu rečenicu u članu 27. da je ne čitam sada celu. Kaže – posle zapete ide tekst: „Vlada donosi na predlog Republičke direkcije za imovinu Republike Srbije, a na osnovu inicijative ostalih“. Ovo „a“ ne treba tu da stoji, to je višak. Takođe je počelo da se koristi kao deo jednog govornog jezika, a onda je ušlo i u pisani jezik i onda je moja namera bila samo da pokušam da ovom vrstom intervencije malo preciziramo i pojasnimo ove reči i rečenice koje stoje u Zakonu o budžetu, dakle, da se briše „a“. Hvala.
Hvala. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Poštovana predsednice, članovi Vlade, premijera očekujemo, danas je poslednji četvrtak u mesecu, nadam se da će nam se i on priključiti, da ćemo imati priliku. Od jula meseca nismo mogli da mu postavimo pitanja u skladu sa Poslovnikom.
Član 28. briše se.
Član 28. briše se, da. Briše se 150 miliona, koliko je predviđeno ovim budžetom, našao sam cifru u međuvremenu, 150 miliona da se potroši na realizaciju projekata investicionog održavanja i upravljanja nepokretnostima, naknadnom odlukom, u toku 2015. godine. Ja mislim da ako treba da imamo transparentan budžet, da je taj plan radova investicionog održavanja trebalo da bude donesen pre usvajanja budžeta, da se ovih 150 miliona jasno vidi gde će biti potrošeno, na koji način, da se onda po tim projektima sprovedu javne nabavke i da se te pare potroše u skladu sa budžetom transparentno, pošteno, bez kriminala i korupcije. Ovako, možemo da dođemo u situaciju da prilikom nekog rebalansa ta sredstva, zato što se kasno donese plan, recimo, i ne mogu da se sprovedu javne nabavke, ne potroše. Onda Vlada dođe u parlament i kaže – mi smo uštedeli, uštedeli smo sredstva koja su sada planirana budžetom, ne znamo za šta, samo širokoopisno, odredićemo u toku godine za šta tačno ćemo ta sredstva potrošiti, a onda kad ih ne potrošimo, kažemo – mi smo nešto uštedeli. Tako vi pravite ovaj budžet i zato smo mi protiv budžeta i zato tražimo da se obriše član 28, kao i član 27, kao i neki drugi članovi o kojima smo govorili i članovi o kojima ćemo tek govoriti.
Vreme. Reč ima ministar.
Naravno da je Vlada uštedela. Vlada se trudila da za razliku od onih nekadašnjih vlada koje su se tako rasipnički ponašale, da su mogle da za putne troškove pređu tri puta zemaljsku kuglu, da se odgovorno i domaćinski odnose prema ovom budžetu. Zato smo imali rebalans budžeta, da novac koji nismo potrošili, koji smo uštedeli građanima Srbije ponovo investiramo i da se potrudimo da pokažemo da smo odgovorni i ozbiljni. Što se premijera tiče, pre dva dana je premijer bio ovde, ceo dan do ponoći razgovarao sa narodnim poslanicima. Meni je drago da predsednik Vlade Republike Srbije pokazuje interesovanje da sa narodnim poslanicima veoma često razgovara. To je jedna dobra politika Vlade Republike Srbije. On će svakako i u narednim prilikama biti sa narodnim poslanicima i odgovarati na sva vaša pitanja, kao i do sada.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Poštovana predsedavajuća, tokom dana u raspravu je stigao amandman koji nije prošao zakonsku proceduru, odnosno amandman koji je stigao posle roka predviđenog za to.
Neposredno počinjena povreda. Vi kažete u toku dana, a sada smo u drugom danu.
Dobili smo od vas obećanje da ćemo do kraja rasprave dobiti obaveštenje na koji način…
Ne, nego da ćemo raspravljati o tom amandmanu. Pre nekih 10 sati raspravljali smo o tom amandmanu.
Rekli ste da ćemo do kraja dana dobiti obaveštenje…
Ne, nego da ćemo raspravljati o amandmanu. Nemojte obmanjivati javnost. Ne mogu da dozvolim da obmanjujete javnost.
Tražili smo od službe da nam dostave kopiju delovodne knjige u kojoj se vidi da li je amandman stigao na vreme. Nije nam dostavljena kopija. Sada vas molimo da date nalog službi da nam dostave kopiju. Pre tačno jedan dan smo podneli zahtev za to.
Poslaniče, po neposredno počinjenoj povredi, znači, niste u pravu, niste povredu Poslovnika tražili na vreme. Drugo, raspravljali smo o amandmanu. Prihvatili ste da raspravljamo o amandmanu. Time ste učinili podnošenje amandmana nespornim. Nije povređen Poslovnik, ni po čemu. Glasaćemo, naravno, ako vi insistirate na tome. Glasaćemo. Zahvaljujem. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Izvolite? Nemate repliku. Odakle replika? Na to što vam je ministar odgovorio, ne spominjući vaše ime, na vaše pitanje? Ne. Imam pravo da ocenim da nemate repliku. (Marko Đurišić, s mesta: Ja ministra ništa nisam pitao.) Najbolje je da ministri ćute, sede i da im onda kažete – vi ništa ne odgovarate. Šta onda da rade? (Marko Đurišić, s mesta: Ja samo hoću da razjasnim.) Ne čujem dobro kad mi neko dobacuje, bez mikrofona, bez traženja reči. Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković, koji je odustao od prisustva na sednici. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Poštovana predsedavajuća, gospodo ministri, tražili smo da se obriše i član 29. koji predsedniku Visokog saveta sudstva daje nadležnost da vrši prenos sredstava po osnovu naplate sudskih taksi na evidencione račune sudova, kao i prenos sredstava koja se ostvare po osnovu sudskih taksi sa računa budžeta na podračune sudova, u skladu sa posebnim propisima. Smatramo da je davanje ovih ovlašćenja predsedniku Visokog saveta sudstva, bez toga da znamo koji su to posebni propisi, na koji način će on odlučivati o tome gde i koliki iznosi sredstava idu, loša praksa. I kao što smo tražili, radi transparentnosti budžeta, da se brišu čl. 27. i 28, tražimo da se obriše i član 29. Gospodine predsedavajući, ja vas molim da mi omogućite da ne moram da vičem. Gospodine predsedavajući… Gospodine predsedavajući….
Veoma dobro čujem, ne morate da vičete.
Ja vidim da ste me čuli tek iz trećeg puta, kada sam vam se obratio. Ja vas molim, ako ima poslanika koji ne mogu da rade, da izađu iz sale, a ne da ometaju druge kolege poslanike koji vredno rade, evo, već 17. sat.
Gospodine Đurišiću, upravo ste mi se obratili u trenutku kada sam davao nalog zameniku sekretara i nisam mogao da prekinem u pola rečenice.
Nalog da vam donese kafu.
Istog momenta kada sam završio saslušao sam vas.
Znači, smatramo da predsednik Vrhovnog saveta sudstva nije dostojan da uopšte obavlja ovako važnu funkciju i da ima ovako velika ovlašćenja u smislu izvršenja budžeta.
Isteklo je vreme, gospodine Đurišiću. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite, gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući gospodine Bečiću, poštovani ministri u Vladi Republike Srbije i saradnici iz različitih ministarstava, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman i na član 29. Predloga zakona o budžetu i hteo bih da napomenem ovom prilikom da bi ova rasprava bila jedna zgodna prilika da se i narodni poslanici iz SNS uvere da je moguće prihvatiti nekada amandman, pa čak i kada kaže – briše se. U članu 29. ovde ne predlažemo da se briše, nego predlažemo da se koristi jedna skraćenica jedne reči, zato što nam se čini da je to primerenije i u duhu srpskog jezika, a tiče se promene jedne reči u stavu 3. Evo, poštovana gospodo, da vam pročitam. Malo je glas oslabio, ceo dan je rasprava, ali, evo, ja mogu da pokušam i malo glasnije.
Gospodine Pavićeviću, hoćete li dopustiti da se ministar izjasni o amandmanu? Izvolite, reč ima dr Dušan Vujović.
Predlog da se „jesu“ zameni sa „su“ se prihvata. Hvala lepo.
Ono što hoću da kažem da znaju građani, ostali su od prethodnih vlada poneki izgrađen, ali ne praćen objekat, pa su nam ostali dugovi, za taj jedan ili dva mosta. Ostali su dugovi za plate ili penzije, ostale su kamate, urušena privreda, kamate negde i po 13% na kredite koji su uzimani, onako kako da će neko drugi da ih vraća iz neke druge zemlje, ostao je budžetski deficit, malo šta je lepo ostalo. Znate, to je lepo kada kažete, ostalo, a neko drugi da plati i neko drugi da mora da rešava te probleme koje ste ostavili. Ali, rešiće ova Vlada i te probleme, nemojte da brinete. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogadnović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Ministar Vujović je prihvatio amandman. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine Bečiću, poštovana gospodo ministri, evo vidim, gospodin Sertić se osmehuje ovde, sigurno računa na to da će biti usvojen i ovaj amandman narodnih poslanika Nove stranke i vidim da je to veliko zadovoljstvo ovde. Budući da je ministar pročitao sada ovde o čemu se radi, ja već vidim i ministra, koji se sprema da prihvati i sedmi naš amandman. Da li je tako?
Gospodine Pavićeviću, dopustite da ministar odgovori. (Dušan Vujović, s mesta: Prihvata se amandman.)
Nije bio mikrofon uključen.
Konstatujem da se prihvata i ovaj amandman.
Prihvata se. Hvala.
Konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio i ovaj amandman. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović-Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. (Marko Đurišić, s mesta: Molim vas da mi date reč. Ponovo ste me izbacili iz sistema.) Gospodine Đurišiću, samo činjenica da je ovo vreme, pretpostavljam da ste umorni, mogu da prihvatim da se vratimo, pošto niste bili u sistemu kada sam čitao amandman. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, bio sam u sistemu, a vi ste me iz sistema izbacili.
To nije tačno. Molim vas pređite na amandman.
Izbacili ste me iz sistema po drugi put. Ne, vrlo je važno da znamo ko je u sistemu, a ko nije u sistemu i da to pitanje raspravimo i da raspravimo da li je ovaj amandman Vlade bio u sistemu 19-og ili nije bio u sistemu. Tu je ministar policije koji je mogao nedvosmisleno da utvrdi da li je lična karta brata premijera falsifikovana.
Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Gospodine Bečiću, zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ovo će ujedno biti moj poslednji amandman na ovaj zakon zato što smo dobili pojačanje u vidu Dragana Šutanovca, koji je spreman i oran da nastavi dalje. U članu 32. stav 2. raspodela transfera iz stava 1. ovog člana vršiće se prema broju stanovnika u jedinicama lokalne samouprave. Dakle, svi građani Republike Srbije su direktni ili indirektni poreski obveznici, koji pune budžet. U trenutnoj preraspodeli nenamenskih transfera jedinica lokalne samouprave očigledan je trend da se sredstva obezbeđuju na osnovu partijskog ključa, odnosno upliva SNS i SPS. Sa tim moramo prestati, iz prostog razloga što imamo primere da se u tom slučaju onda kažnjavaju građani koji ne glasaju za ove dve pomenute stranke ili partije na lokalnim izborima, kao npr. u Smederevskoj Palanci, pa se onda kažnjava neko ko se zove Radoslav Milojičić Kena, kao predsednik opštine ispred DS, i Smederevska Palanka već treći mesec nema npr. javnu rasvetu, iako je platila veliki deo iz svojih sredstava duga koji postoji već 10 godina. Dakle, želimo da se dalja raspodela sredstava izvrši u skladu sa brojem stanovnika svake pojedinačne jedinice lokalne samouprave, a ne na osnovu diskrecionih prava ili mera šefova partija u Srbiji. nadam se da ćete usvojiti ovaj amandman, gospodo ministri. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Za reč se javio ministar dr Nebojša Stefanović.
Sećam se kada su na dnevnom redu bili budžeti, pa tako i budžet Grada Beograda, koji je naravno, neophodno usvojiti prvo republički da bi bio usvojen. Pa su imali velike opštine poput Zemuna i Voždovca, koje zajedno imaju pa sigurno 400.000 stanovnika, možda i više, a bile 15 i 17 od pozadi po visini budžeta koje su im dodeljivani, jer gle čuda, tim opštinama građani su se usudili da glasaju za SNS. Mi naravno nismo, bunili smo se zbog građana tih opština, ali nismo, znajući naravno da morate da se borite da ti ljudi žive bolje, mi smo se trudili da sopstvenim sredstvima tih opština pomognemo da se situacija u komunalnom smislu, tim opštinama popravi. Ono što se sada ne dešava, danas kada pogledate SNS je u vlasti sa svojim koalicionim partnerima u Gradu Beogradu. A, kada pogledate transferna sredstva i sredstva koja dobijaju opštine, opštine u kojima naša koalicija ne obavlja vlast, visoko su pozicionirane po budžetu koji im je dodeljen i to pokazuje da mi na taj način gledamo potpuno drugačijim očima, ne gledamo na to ko je gde na vlasti, nego tamo gde su potrebna sredstva ona se i dodeljuju. Ja se nadam da će to biti dobro i za one koji su danas u opoziciji, da, kada, ako jednog dana ponovo budu na vlasti, bili u prilici da odlučuju, ja ne kažem da ćemo mi to dočekati, ali ako se to nekad dogodi, ali ova vlada svakako ne polazi političkih principa kada nešto radi nego od principa interesa građana i budite uvereni da će to tako uvek i biti.
Zahvaljujem. Za reč se javio narodni poslanik Dragan Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: O amandmanu.) Ne možete, već je govorio gospodin Božović. Dozvolite gospodine Božović samo da dam objašnjenje gospodinu Šutanovcu. Vaša poslanička grupa nema više vremena, a po članu 158. stav 5. samo jedan od predlagača amandmana mogu da obrazlaže amandman. Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Gospodine Božoviću, nemate pravo na repliku. Gospodine Đukanoviću, po Poslovniku? Izvolite.
Reklamiram i član 106. i 107. Član 106. zato što kada imamo amandman a uopšte se ne govori o tački dnevnog reda, red bi bio da intervenišete, a 107. zato što se ovde zaista, na jedan flagrantan način krši dostojanstvo ovog parlamenta. Ja moram ovako da se izvinim građanima Srbije što moraju ovo večeras da gledaju, što se podnose amandmani, da li je jesu ili su, ili zarez ili tačka. Mi smo danas pokazali snagom argumenata kako se vodi diskusija, a ovi što podnose ovakve amandmane, ja se samo zaista izvinjavam građanima Srbije što su prinuđeni ovako nešto da gledaju. Hvala.
Zahvaljujem gospodine. Marko Đurišić, po Poslovniku, izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Smatram da je povređen član 103. Poslovnika, koji kaže u stavu 1. – narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u ustupanju predsednika Narodne skupštine, ako smatra da nije u skladu sa odredbama ovog poslovnika, a učinjena je na sednici Narodne skupštine koja je u toku i to neposredno po učinjenoj povredi. Ja vas molim, govorio je kolega Božović, odgovorio mu je ministar Stefanović, a onda ste dali reč po povredi Poslovnika. Ja jedino mogu da protumačim da vi niste povredili Poslovnik, ako je kolega smatrao da ono što je rekao gospodin Stefanović, ministar, bila povreda Poslovnika i uvreda građana zato što su morali da slušaju te stvari. Jer, u suprotnom, niste mogli da mu date reč, jer posle gospodina Božovića je govorio ministar Stefanović. Tako da vas molim da objasnite da li je uvreda za građane bila to što su morali da slušaju izlaganje ministra Stefanovića, kao što je rekao prethodni kolega, ili ste povredili Poslovnik i niste mogli da mu date reč.
Gospodine Đurišiću, ja sam, dozvolite molim vas, ja sam razumeo da je gospodin Đukanović tražio povredu Poslovnika i rekao da sam ja povredio Poslovnik i ja sam u trenutku pomislio, možda sam povredio Poslovnik jer nisam dao gospodinu Božoviću repliku, jer sam smatrao da nema prava na repliku. Na osnovu toga sam dao da gospodin Đukanović obrazloži da li sam ja po tom osnovu povredio Poslovnik. Pošto sam zaključio da nisam, u danu za glasanje će se o tome izjasniti. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Poštovani potpredsedniče Skupštine i predsedavajući u ovom trenutku sednice, ja vas molim ovde, ne znam koji put da poštujete član 27. Poslovnika.
A koji ste malopre reklamirali član?
Član 103. Nemojte samnom da se igrate te igrice, već sam vam danas objašnjavao da ne možete samnom tako. Poštovani potpredsedniče Skupštine, molim vas da Poslovnik važe isto za sve. Ako je mene predsedavajuća i druge kolege, prekidala predsednica Skupštine kada je predsedavala, kada vidi da mi i onda po njenom mišljenju kršimo Poslovnik i reklamiramo pravo u Poslovniku, ona nam je isključivala mikrofon i nije nam davala pravo da govorimo. Vi ste svom kolegi iz vaše poslaničke grupe i samo zato što je iz vaše poslaničke grupe, i uvek njemu zato što je iz vaše poslaničke grupe, dali za pravo da kaže sve što je hteo, sve što je mislio, a time je uvredio ministra. Molim vas da ovaj Poslovnik ravnopravno važi za sve. Ako vidite da neki poslanik ne reklamira povredu Poslovnika onako kako je po Poslovniku predviđeno, treba da ga prekinete. Ili se dogovorite sa predsednicom pa da može svako od nas to da radi. Ne mogu jedna pravila da važe za poslanika sa one strane ove sale, a druga da važe za nas. To je ono što pokušavam svaki put u prethodnih osam meseci kada sam se javljao po povredi Poslovnika, da kažem. Ništa više od toga. Ako ne valja Poslovnik zato što stalno slušamo u odgovorima predsedavajućih, vi ga promenite. Dok važi ovaj Poslovnik morate da ga poštujete. Dok važe zakoni ove zemlje, nisu zakoni ni jedne stranke bez obzira koja stranka bila u Vladi kada su zakoni donošeni, nego su zakoni Republike Srbije.
Zahvaljujem. Gospodine Đurišiću, da li primećujete da vas nisam prekinuo zato što ste govorili o povredi Poslovnika za koju smatrate da sam učinio. Prethodni govornik koga pominjete je obrazlagao povredu Poslovnika zbog čega misli da sam povredio Poslovnik. U trenutku sam mislio da misli na to zašto nisam gospodinu Božoviću dao pravo na repliku, ali kao što ste primetili, prethodni govornik nije govorio kao vi dva minuta da bih imao vremena da ga prekinem. On je u nekih 20 sekundi završio i pre nego što sam stigao da ga prekinem, on je završio svoje izlaganje. Ali, ako drugi put bude govorio dva minuta imaću vremena da ga prekinem. Da li želite da se Skupština izjasni? Da, hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovani predsedavajući, reklamiram član 107. Prethodni govornik je grubo povredio ugled Narodne skupštine Republike Srbije tako što je…
Gospodine Veselinoviću, ja smatram da gospodin Marko Đurišić nije povredio Poslovnik grubo, pošto ste rekli prethodni govornik, tako da se zahvaljujem.
Gospodine predsedavajući, ja nisam mogao… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, reklamiram Poslovnik, član 108. Definitivno da večeras sedimo u dve različite sale, definitivno dve različite zgrade, definitivno dve različite države. Ja vas molim da onda kada se uputi ta opaska kako su nekome neka prava uskraćena, molim vas smo ih pitajte koja prava? Da li možda javljanje po Poslovniku? Javili su se hiljadama puta. Da li pravo na repliku? Hiljadama puta. Ono što je bio raritet u vremenu kada su oni vodili parlament. Godine 2008, 2009, 2010. dobiti pravo na repliku, pa ja sam bio srećan ako jednom u šest meseci to dobijem od gospođe Čomić, recimo. To je u analima bilo upisano ako se dobije pravo na repliku. Samo ih pitajte koja su to prava uskraćena?
Zahvaljujem, gospodine Babić. Pitaću.
Dozvolite mi da završim, molim vas.
Izvolite, molim vas, završite.
Bio bih mnogo srećniji da smo pre nekoliko dana, pre dva dana, da sam isto video toliko poslovnika i toliko podignutih ruku na zaštiti parlamentarizma, kada su vas nazvali stokom, kada su sve kolege narodne poslanike nazvali stokom. Ali ne, to je bila pesma za uši. Tada su ta prava bila ostvarena. To je zaštita demokratije. Ali, ako je neko bio uvređen i povređen, pomoći ću vam u vođenju sednice, zato što je to nešto imputirano prema nekome ko je govorio pre gospodina Đukanovića, jedino ko je bio i povređen i uvređen su građani Beograda pod vlašću Demokratske stranke, građani Srbije 12 godina, nažalost, u Vojvodini i celih 14.
Zahvaljujem, gospodine Babić. Molim vas da se ne prisećamo nekih vremena. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne) Hvala. Gospođo Čomić, da li želite repliku ili povredu Poslovnika? (Gordana Čomić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite.
Zahvaljujem. Tražila bih repliku da je kolega narodni poslanik, ne dao Bog, na današnji dan i noć rekao nešto negativno, ali nije. On je srećan, reče. Nego, smatram da je povređen Poslovnik, član 27. sa članom 103, zbog toga što ste vrlo precizni, i ja vam se na tome zahvaljujem, dvojici narodnih poslanika sa upozorenjem kazali da se povredom Poslovnika dobija reč bez zloupotrebe kada se govori o povredi koja je netom pre učinjena na sednici Narodne skupštine. Ne znam da li postoji način da nam objasnite da se može govoriti o povredi Poslovnika od pre šest godina i da se bez upozorenja narodnom poslaniku to dozvoljava. Ja sam sa jedne strane vama zahvalna, jer takvim načinom kršenja Poslovnika dokazujete da jedna pravila važe za jedne poslanike, a druga pravila da važe za druge poslanike. Ali, to nije dobro ni za jedne, ni za druge poslanike. Ono što je dobro je da se primenjuje Poslovnik striktno kako piše i da se član 103. uz vašu dozvolu ne zloupotrebljava. Ne želim da se izjasnimo o povredi Poslovnika, ali smatram da je ovo izazivanje incidenta tokom rada i to Božićne noći za mnoge koji po Gregorijanskom kalendaru noćas slave Božić, to je važan i veliki praznik za mnogo ljudi u Srbiji… Ja vas molim da opomenete narodne poslanike koji se podrugujućim gestovima obraćao meni dok izlažem, obrazlažem povredu Poslovnika i nastavljaju to pretnjama prstom. Ako mislite da možete da učinite bilo kakvu nekulturnu gestu, takvu da ja odustanem od nenasilnog metoda, ljute se varate. Noćas je Božić mnogim ljudima u našoj zemlji. Hvala vam, gospodine predsedavajući.
Gospođo Čomić, molim vas, mislim da to nije bilo usmereno prema vama, nego poslaniku koji je iza vas koji je imao neke gestikulacije, pa je to izazvalo reakcije poslanika.
Svejedno, ni poslaniku iza mene, ni nikome ne može. Samo primenjujte Poslovnik i dobro je za sve nas. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Izvolite, gospodine Šutanovac.
Član 33. je jedan izuzetno važan član ovog zakona, a odnosi se na naloge za izvršavanje izdataka na teritoriji AP Kosova i Metohije. Naime, svedoci smo da je evidentno dolazilo do nenamenskog trošenja sredstava od strane Kancelarije za Kosovo i Metohiju. Svima nam je poznato da su neke kamere kupovane za koje nemamo još uvek pokazatelj, niti izveštaj policije i tužilaštva, a verujem da me ministar policije sluša pažljivo, da li su te kamere kupovane po zakonu ili ne, da li je to neko kupovao mimo zakona i vršio nabavke, kako se ne radi…
Gospodine Šutanovac…
Objasniću vam, sve ću da vam objasnim. Gospodine Bečiću, sve ću da vam objasnim.
Molim vas…
Nemojte više da me molite ništa.
Pa molim vas…
Nije ovo bogomolja.
Onda vam naređujem, gospodine Šutanovac, da se usmerite na amandman. Ako ne znate, ja ću pročitati. Amandman glasi – naloge za izvršavanje izdataka na teritoriji AP Kosova i Metohije, koji se finansiraju iz budžeta Republike Srbije zajednički izdaju ministar u čijem su razdelu obezbeđena sredstva za te izdatke i direktor Kancelarije za Kosovo i Metohiju. Nalozi se oblikuju na zvaničnom sajtu nadležnog ministarstva i Kancelarije za Kosovo i Metohiju. Ovde ne vidim nigde rečenicu kamere.
Pročitajte…
Zahvaljujem, gospodine Šutanovac. Reč ima ministar Aleksandar Vulin. (Balša Božović, s mesta: Po Poslovniku!) Izvolite, gospodine Vulin. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pročitajte obrazloženje.) Ja čitam amandman koji imam ispred sebe. (Dragan Šutanovac, s mesta: Po Poslovniku! Pročitajte obrazloženje!) Gospodine Šutanovac, izreći ću vam opomenu. (Dragan Šutanovac, s mesta: Hajde. Kako te nije sramota?) Molim vas… (Dragan Šutanovac, s mesta: Hajde, Bečiću, da vidimo i to.) Izričem vam opomenu, gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Svaka čast, đubre jedno.) (Zoran Babić, s mesta: Kome kažeš đubre jedno? Kome ti pretiš?) (Dragan Šutanovac, s mesta: Ološu.) Ovo govori o vama, gospodine Šutanovac. Zahvaljujem, nahvaljujem onome što ste rekli da sam đubre, gospodine Šutanovac. Zahvaljujem još jednom. Zahvaljujem i na to što ste rekli da sam ološ. Da li imate još neku kvalifikaciju za predsedavajućeg, gospodine Šutanovac? Reč ima gospodin ministar Vulin.
Nema ovde šta da se priča. Ovo je zasedanje na kome se poslanicima govori da su stoka, ološ, đubre teško. Sreća da je kasno, pa građani možda nisu ovo čuli. [[Isključen mikrofon.]]
Ministre, molim vas, samo nemojte o radu parlamenta. (Aleksandar Vulin, s mesta: Ovo nije rad parlamenta.) Nemojte davati ocenu o radu parlamenta, molim vas. Vi ste izvršna vlast, moram da branim parlament. (Aleksandar Vulin: Znači, branite ovo stoko, đubre…) Ministre, molim vas nemojte da komentarišete rad poslanika, ministri to ne mogu da rade na taj način. Ovo je parlament i ja ću braniti parlament kakav god da je. (Aleksandar Vulin: Branite ga od reči stoko, đubre?) Branim ga. Zaista, ministre, nemojte molim vas vi to da radite. Znam zašto to govorim. Vrlo dobro znam zašto to govorim. Dakle, opstrukcija je nešto što je dozvoljeno, ali neće niko da upada u tu klopku. Znači, ne želim da upadam u tu klopku, radićemo dalje. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministri u Vladi Republike Srbije i poštovani saradnici u različitim ministarstvima Vlade Republike Srbije, narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli smo amandman na član 33. i ovde bih hteo jednu napomenu gospođi Bošković Bogosavljević najpre da kažem, a onda i da uputim na to šta mi smatramo da treba da se menja. Naime, gospođo Bošković Bogosavljević možda ste propustili, ali mi smo predložili da se u ovoj rashodnoj strani kada se tiče subvencija da se smanje subvencije za privredu, da se smanje subvencije za železnicu. Ako već neki novac treba da odlazi nekuda da odlazi na primer za poljoprivredu i tu biste vi imali našu podršku, na primer da je bilo neke mogućnosti za borbu oko tih sredstava i ne samo za poljoprivredu, nego mi smo smatrali da to treba da ide i ka kulturi, jednim dobrim delom i naravno obrazovanje nikada ne sme da bude zakinuto. Ovde smo predložili poštovanoj gospodi da se izmeni jedan deo člana 33. Naime, u članu 33. piše – naloge za izvršavanje izdataka na teritoriji AP i mi smatramo da je mnogo bolje da tu stoji naloge za izvršavanje izdataka u Pokrajini Kosovo i Metohija. Bili smo vođeni poštovana gospodo formulacijama koje stoje u našem Ustavu u preambuli na primer, u ovom delu našeg Ustava koji se tiče teritorijalnog uređenja naše države, gde se kada se god pominje Kosovo i Metohija ne pominje se teritorija Kosovo i Metohija nego Pokrajina, a to znači u Pokrajini Kosovo i Metohija. Mi smo smatrali da postoje dobri razlozi da se prihvati ovaj naš amandman gospodine Vujović.
Zahvaljujem. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala poštovana predsednice, gospodo ministri, član 34. govori o tome da se izuzetno od odredaba člana 3. Vlada može dodatno zadužiti još 100 miliona evra. Mi smo tražili da se taj član briše. Da se briše zato što smatramo da ako je budžet transparentan i predvidiv da sva sredstva i sva zaduženja treba da se nalaze na početku budžeta u članu 3. gde su pobrojani svi krediti i sva zaduženja što u ovom slučaju se pravi izuzetak. Jedino što je dobro u ovom članu, to je što je suma od 100 miliona evra, koliko sada stoji u ovom članu, u prethodnom zakonu u budžetu i rebalansu budžeta za 2014. godinu iznosila 450 miliona evra, odnosno originalno 300 miliona evra, pa je rebalansom povećano na 450 miliona evra. Znači, dobra stvar je što se ta suma smanjuje, ali mi smatramo da ta suma treba da bude nula i da zaduživanje Republike Srbije treba da bude jasno planirano na početku u članu 3. kako su navedena sva druga zaduženja, a to je, da podsetim građane Srbije sedam milijardi evra, koliko će se ova Vlada zadužiti u 2015. godini. Nije bilo potrebe ostavljati mogućnost za zaduženje za još ovih 100 miliona. U ovoj godini smo imali na taj način zaduženja do 450 miliona evra. Na osnovu tog člana mi ćemo kasnije u toku ove rasprave govoriti o dodatnom zaduženju za još 200 miliona evra. Tako da će dug na kraju ove godine, kada usvojimo sve ove zakone iznositi blizu 23 milijarde evra.
Reč ima ministar Stefanović. Izvolite.
Ovde se čuju neke neverovatne cifre. Znate, prosto ovo je teško i demantovati. Znate, ovako kada se govori bez ikakvog uporišta u bilo čemu onda je to prosto fascinantno. Međutim, kamo sreće da smo slušali o zaduživanju pre nekoliko godina, pa recimo sedam, osam, šest, deset danas bi imali zdraviju ekonomiju. Tada je to bilo normalno. Tada se to radilo onako široko i domaćinski, samo što nam ništa ne osta od toga. Mi smo se zaduživali, ali niti su nam ostavili nove fabrike, niti kompanije, niti radna mesta, niti uređenu poresku upravu, niti modernizovanu državnu upravu, niti bolje položaje ljudi u vojsci, u policiji, apsolutno ništa. A zaduživali smo se na sat nego na minut i ništa nam nije ostalo, ostali su dugovi doduše koje ova vlada mora da vrati. Ostala nam je Razvojan banka Vojvodine i to smo morali da vratimo. Ostala su nam u nasleđe preduzeća restrukturiranju i kako se sada zovu od 2007. godine, gubitaška preduzeća koja su tako veštim upravljanjem, su dovedena do toga da više ne mogu ni plate da isplaćuju. Pa će i to ova Vlada morati da reši. Tako smo se zaduživali i tako je uništavana Srbija, ali nažalost to je palo na pleća ove Vlade. Ova Vlada ima odgovornost, ima snagu. Ja se zahvaljujem većini narodnih poslanika koji podržavaju ovaj rad i koji uporno i strpljivo trpe mnoge stvari koje se dešavaju, pa i ovde i koji će podržati da ova Vlada bude uspešna, ne zbog nas, već zbog građana Srbije.
Zahvaljujem. Na član 35. amandman u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Gordana Čomić [[Marko Đurišić, s mesta: Molim vas, replika.]] Molim vas nemate pravo na repliku. Na član 35. amandman u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Gordana Čomić i Vesna Martinović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović. Reč ima Marko Đurišić.
Poštovana predsednice, poštovani ministri predložili smo da se član 35. briše. Član 35. govori o tome da ukoliko se prihodi organizacije za obavezno socijalno osiguranje po osnovu doprinosa za obavezno socijalno osiguranje ostvaruju u manjim iznosima od utvrđenog njihovim finansijskim planovima za 2015. godinu upravni odbori će svojim odlukama na koje saglasnost daje Vlada prilagoditi rashode i izdatke smanjenjem prihoda osim za rashode za socijalna osiguranja. Mislimo da ovaj član ako ostane u zakonu daje alibi organizacijama za obavezno socijalno osiguranje da neodgovorno pristupe donošenju svojih finansijskih planova, jer im se ostavlja mogućnost da to menjaju svojim odlukama, svoje finansijske planove na osnovu kojih saglasnost daje Vlada, a ne Skupština. Mi uz ovaj budžet usvajamo i finansijske planove Fonda PIO, Zdravstvenog fonda. Narodna skupština je ta koja mora da da saglasnost, a ne Vlada samo zato što je neko loše planirao i nije ostvario ono što je planirao. Ako ovaj stav ostane u zakonu bojim se da ćemo imati neodgovoran rad upravnih odbora koji donose te finansijske planove, koje treba da usvoji Skupština, nego da će se oni odnositi prema tome onako kako se prema ovoj državi odnosi ova vlada. Za razliku od nas koji smo zaduživali zemlju 40 evra po sekundi, ova Vlada sada zadužuje osam evra po sekundi. Iza naših zaduženja ostali su mostovi, ostale su fabrike.
Reč ima Gordana Čomić.
Član 35. u originalnom predlogu teksta izmena Zakona o budžetu glasi – ukoliko se u 2015. godini prihodi organizacija za obavezno socijalno osiguranje po osnovu doprinosa za obavezno socijalno osiguranje ostvaruju u manjim iznosima od iznosa utvrđenih njihovim finansijskim planovima za 2015. godinu upravni odbori će svojim odlukama, na koje saglasnost daje Vlada, prilagoditi rashode i izdatke smanjenim prihodima, osim za rashode za socijalno osiguranje. Zašto predlažem da se ovaj član briše? Prvo, ta reč „ukoliko“ već sam je brisala u jednom od članova Zakona o budžetu. Drugo, razumem zašto ovakav član opstaje, ali jednom mora da počne razgovor da takav član ne sme da postoji u budžetu. Organizacija za socijalno obavezno osiguranje donose svoje planove. Tačno znam problem koji imaju i ministar finansija i ministar zdravlja. U oba slučaja sam na strani ministra finansija i ministra zdravlja, ko god to bio. Sada, u Zakonu o budžetu mi kažemo – vi sami planirate svoje prihode. Ostvarili ste manje prihoda i dajemo vam zakonom nadležnost da vaši upravni odbori sami rasporede manje rashode, osim za socijalno osiguranje. Ako 2016. godinu, sa strategijom za 2015, 2016. i 2017. godinu dočekamo i da ostavimo ovakav član, mnogi napori koji su pred vama i pred nama svima kada je u pitanju i resurs fonda, zdravstveno osiguranje, a mnogi napori koji treba da budu tek uloženi neće dati rezultat. Ja znam da vi ovo ne možete da prihvatite da se briše, ali jednom ćete morati da to ide u rebalans i da budu deo budžeta. Hvala.
Vreme. Hvala. Reč ima dr Nebojša Stefanović.
Član 36. je vrlo važan, jer govori o masi sredstava za obračun i isplatu plata zaposlenih koji se finansiraju iz budžeta lokalnih vlasti. Ovim zakonom u članovima 2, 3, 4, 5. je predviđeno da se ta sredstva prvo smanje na osnovu Zakona o obračunu i isplati plata i zarada koji smo usvojili ovde u oktobru 2014. godine, a to je znači da se umanje plate za 10% svima koji primaju više od 25.000 dinara, ali jedna stvar ključna koja je po nama – a zatim i za 2,5% u skladu sa planom racionalizacije iz člana 10. stav 1. ovog zakona. Mi smatramo da to treba da se obriše da ne može da se utvrđuje sada smanjenje u ovih 2% pre nego što je donet plan racionalizacije. Slušali smo i od ministarke da nije u svim jedinicama lokalne samouprave problem viška zaposlenih, da negde ima manje zaposlenih, da je neadekvatna struktura zaposlenih. Ako vi ovim zakonom sada smanjite ukupnu masu plata za 2,5% vi otežavate donošenje kvalitetnih planova racionalizacije. Znači, ne dajete mogućnost da se promeni struktura zaposlenih u nekoj jedinici lokalne vlasti. Ne dajete za pravo da se napravi funkcionalna lokalna samouprava, a ponavljam, ona je kao i državna uprava važna za privlačenje novih investicija, za privredni rast i razvoj Republike Srbije i otvaranja novih radnih mesta i bolji život građana Srbije.
Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Marković. Nije tu. Na član 37. amandman su zajedno podneli Dragan Šutanovac, Borislav Stefanović i Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Gospođo predsednice, imam prvo jedno pitanje za vas, pošto me zaista jako interesuje da li poslanik ima pravo da pročita obrazloženje, ma kakvo je ili nema pravo? Malo pre sam bio uskraćen da pročitam obrazloženje koje sam već dao kada sam predložio amandman.
Vaše pravo je da koristite vreme u skladu sa objašnjenjem vašeg amandmana.
Da, a malo pre sam dobio i opomenu, jer sam pokušavao da obrazloženje koje piše, kažem.
Zbog vikanja ste dobili. Gledala sam ja. Molim vas, vreme vam prolazi neumitno.
U članu 37. stav 1. se menja i kaže se da direktni korisnici budžetskih sredstava su dužni da ministarstvo nadležno za poslove finansija dostavljaju mesečne izveštaje. Mi dodajemo, predlažemo da prihvatite da se ti mesečni izveštaji publikuju na veb stranici nadležnog ministarstva sa idejom vrlo jasnom da bude potpuna transparentnost u trošenju tih sredstava. Gospođo predsedavajuća, nikada mi niko nije okrenuo leđa kao predsedavajući dok govorim, pa nije to korektno da vi radite.
Izvinjavam se.
Da, prihvatam.
Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić…
Samo bi bilo lepo da sačekate da završim.
Izvinjavam se, vi ste ućutali, mislila sam da je kraj. Izvolite.
Ne, niste me razumeli. Vi ste meni okrenuli leđa, pa sam vas ja zamolio da mi ne okrećete leđa dok govorim, naprosto, ne čujete dobro tako.
Mislila sam da se obraćate Vladi, ali nije problem, slušaću vas.
Ne, vama sam se obraćao. Gospodo ministri, odnosno ministre koji niste ovde, mislim da je ovaj amandman jako dobar i mislim da omogućuje i vama i građanima Srbije da imaju potpuni uvid koja su to sredstva i na koji način se troše. Publikovanje za javnost je uvek dobro. Ako nešto krijete, nećete prihvatiti ovaj amandman, a ako želite da bude transparentno i jasno, prihvatićete.
Marko Đurišić, po kom osnovu? To je zajedno, pa ste svi na spisku, nemate više vremena. (Marko Đurišić sa mesta: Ja sam se za svaki slučaj za član 38. javio.) Slučajno? Sada ćemo 38. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Goran Bogdanović, akademik Ninoslav Stojadinović i Snežana Malović. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Poštovana predsednice, poštovani ministri Vlade, kolege poslanici, ovo je poslednji amandman na budžet Republike Srbije koji smo podneli i on traži da se član 38. Predloga zakona o budžetu obriše. Zašto? Zato što u budžetu stoje projekcije rashoda izdataka budžeta za 2016. i 2017. godinu. S obzirom da nismo dobili fiskalnu strategiju, a po zakonu o budžetskom sistemu, Vlada je bila obavezna da fiskalnu strategiju dostavi pre zakona o donošenju budžeta, mi ne možemo da znamo na osnovu kojih parametara su ovi brojevi za 2016. i 2017. godinu planirani. Pošto ne znamo na osnovu kojih parametara, jer fiskalnu strategiju nismo dobili, a morali smo po zakonu da dobijemo, tražimo da se ovaj član briše, jer smatramo da ne možemo da glasamo za član zakona na osnovu nepotpunih podataka. (Zoran Babić, sa mesta: Gde je završni račun budžeta?) Ja vas molim poštovana predsednice da mi omogućite da završim svoje izlaganje, da poslanika koji dobacuje i ometa govornika u skladu sa Poslovnikom član 109. izreknete meru…
To je povreda Poslovnika. Vi sada kršite Poslovnik. Pričajte po amandmanu. Tajac je u sali.
… kako bi mogli da završimo ovu diskusiju na dostojanstven način i onako kako dolikuje Narodnoj skupštini kada se usvaja budžet Republike Srbije.
Poslaniče, ne govorite o amandmanu, nego o povredi Poslovnika.
… kao najvažniji dokument koji možemo da usvajamo ovde pored Ustava, to je svakako ovaj budžet.
… ako ste potrošili vreme i nemate ideju šta više da kažete, u redu je, hvala. (Zoran Babić, sa mesta: Kad daš završne budžete za sve ove godine.) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Poslaniče, nemojte da vičete, jer malopre ste tražili da ne viču. (Marko Đurišić sa mesta: Pošto ga niste opomenuli, ja smatram da je to dozvoljeno.) Dobro, vičite, mi ćemo da radimo. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Zapišite da nas ometa Marko Đurišić i da mu je smešno to što mi radimo. (Marko Đurišić sa mesta: Ja ometam.) Izvolite. (Marko Đurišić, s mesta: A gospodin Babić ne ometa?) Izvolite, samo vi govorite, ne obraćajte pažnju.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministri u Vladi Republike Srbije i poštovani saradnici različitih ministarstava, narodni poslanik Živković i ja smo podneli amandman i na član 39, dosta je zanimljivo ovde u sali, u kojem predlažemo da ovaj Zakon o budžetu ne stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“ nego, poštovana gospodo, kao što je i red osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Smatram da je veoma važno da u situaciji u kojoj Vlada sa zakašnjenjem šalje ovaj Predlog zakona nama ovde u Narodnu skupštinu, i to ne sa zakašnjenjem od dan, dva, nego sa zakašnjenjem od nekoliko nedelja, da Vlada mora da se suoči sa odgovornošću za takvu vrstu delanja, poštovana gospodo. Ko Vladu mora neprestano da upozorava, da Vlada mora da se pridržava zakona, gospodine Sertiću i ostala gospodo? To smo mi, narodni poslanici u Narodnoj skupštini, da pozovemo sve ministre i predsednika Vlade, na onaj princip koji je svima ovde ja mislim veoma dobro poznat. To je princip etike, odgovornosti poštovana gospodo. Da se mere rezultati našeg rada, pa kada se ne pridržavaš zakona da se suočiš sa posledicama ne pridržavanja zakona, a to se postiže ovim amandmanom. Hvala.
Reč ima d1oktor Nebojša Stefanović.
Istina da je Vlada sa zakašnjenjem poslala budžet Narodnoj skupštini, a ne zato što je bila lenja ili zato što je ljude mrzelo da pripreme budžet, već zato što su pregovori sa MMF zaista dugo trajali, i zato što smo želeli upravo da bi bili odgovorni prema građanima Srbije, pre svega da pokažemo tu odgovornost i da ovaj budžet zaista bude u skladu sa svim preporukama MMF, što su oni na kraju, krajeva i priznali da je ovaj budžet zaista nešto što vodi Srbiju unapred. Istovremeno narodni poslanici poznaju ovaj institut da Narodna skupština može posebno da odluči da neki zakon stupa na snagu ranije od dana, predviđen osmog dana od dana objavljivanja, te je Narodna skupština vlasna da o tome odluči. Da kažem da ovaj Predlog zakona to omogućava narodni poslanici da vi donesete odluku da li će to biti, a mislim da je u interesu građana da budžet stupi što pre na snagu. Ne bih voleo da je kao u nekim prethodnim vremenima imamo privremena finansiranja, više bih voleo da se finansiranje obavlja u skladu sa budžetom koji će doneti baš ova Narodna skupština.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na sledeću tačku. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov i Marija Obradović. Primili ste Izveštaj Odbora za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromašstva i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo odbacio je amandman narodne poslanice Marije Obradović, kojim se posle člana 2. dodaje novi član 2a. Prema članu 163. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li želite reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministri u Vladi Republike Srbije i poštovani saradnici iz različitih ministarstava u Vladi Republike Srbije, narodni poslanih Zoran Živković i ja podneli smo, evo odmah ovde to da kažem, amandmane na sva tri člana Predloga zakona o izmenama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, i ovom prilikom smo se vratili na dobro poznatu metodologiju koju smo primenjivali nekoliko puta ovde. Smatramo da svi ovi članovi treba da se brišu. Zašto svi ovi članovi treba da se brišu? Ima nekoliko razloga, a evo da kažem jedan. Ovde se često koristi kao argument skupštinske većine pa i predstavnika Vlade da MMF nešto kaže, da je MMF nešto pohvalio, a kada se mi npr. pozovemo na jednu procenu o mogućem rastu od svega 0,5% ili padu BDP u sledećoj godini onda se kaže MMF je znate malo konzervativan, to će biti malo više. Pa čekajte poštovana gospodo, da li ćemo mi da koristimo argument ocena MMF na jedan ili na drugi način? Ne možemo na oba, nego moramo da se opredelimo ka jednoj strani. Mi smatramo da je ova naša reakcija na ovaj Predlog zakona jedina primerena, budući da se u razlozima za donošenje ovog zakona vraća predlagač zakona i na opravdavanje mera smanjenja penzija, za koje smo mi ovde utvrdili da je bilo neustavno, a sada se to i potvrđuje time što penzioneri, evo nas zovu ovde govoreći da nikakva rešenja ne dobijaju o tome da su smanjene penzije, poštovana gospodo. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li želite reč? Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministri, tu su sada koliko ja vidim trojica, Sertić, Vulin i Vujović i veoma strpljivi vredni saradnici različitih ministarstava koji su ceo dan ovde, svaka vam čast, pravo da vam kažem i ja sam tu sa vama, dijalog traje, evo sada, 17 sati. Mi smatramo da član 2. koji glasi ovako – posle člana 80a dodaje se član 80b koji glasi, pa onda imamo posebno član 80b i izuzetno član 80. ovog zakona, za vreme primene Zakona o privremenom uređivanju načina isplate penzija, pa imamo sada u zagradi Službeni glasnik Republike Srbije, broj taj i taj, penzije se mogu povećavati samo u skladu sa zakonom kojim se uređuje budžetski sistem i zakonom kojim se uređuje budžet. Mi smatramo da ovaj član ovog predloga zakona, poštovana gospodo, treba da se briše. Mi smo, evo da dopunim sada ovde, pošto se nisam pozvao na to u prethodnom obraćanju, mi smo pripremili ja mislim jedno vrlo precizno obrazloženje gde piše – budući da se predloženim izmenama i tu se malo pozivamo sada i na razloge za donošenje ovog zakona koji je poslala Vlada, budući da se predloženim izmenama i dopunama propisa o budžetskom sistemu po našem sudu neće ostvariti svi oni ciljevi koji su tu saopšteni, stabilnost javnih finansija, itd, smatramo da nije potrebno usklađivanje odredaba Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju sa predloženim izmenama propisa o budžetskom sistemu. Nadovezujemo se naravno na argumentaciju koju smo izneli i za član 1. ovog predloga zakona o izmenama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju i pozivam narodne poslanike, budući da Vlada to izgleda neće da prihvati, da glasaju za naš amandman. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i mr Aleksandra Jerkov. Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Član kojem predlažem izmenu glasi da izuzetno od člana 80. ovog zakona, za vreme primene Zakona o privremenom uređivanju načina isplate penzija, penzije se mogu povećavati samo u skladu sa zakonom kojim se uređuje budžetski sistem i Zakona kojim se uređuje budžet. Nažalost, ne možemo da intervenišemo amandmanski ovde na Zakon o privremenom uređivanju načina isplate penzija, a taj je naslov potpuno neprimeren jer je iz tog zakona uklonjen odlukom Skupštine rok u kome će važiti obračun penzija na tim propisom definisan način. Ako nešto nema rok, onda ne može da bude privremeno, ali šta je tu je. Ono što bih ja volela da bude prihvaćeno, da odustanemo od izraza kakav je u predlogu, a to je da se u skladu sa zakonom kojim se uređuje budžetski sistem i zakonom kojim se uređuje budžet. Zakon kojim se uređuje budžetski sistem zove se u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu. Zakon kojim se uređuje budžet zove se Zakonom o budžetu Republike Srbije. Ja imam često amandmane koji pokušavaju da jezik naših zakona svedu na ono što oni nedvosmisleno on i treba da bude, te vas molim da prihvatite ovaj amandman zbog toga što je u interesu za vrlo skoro usvajanje zakona, kada ćemo mnogo pažljivije morati da biramo način na koji formiramo izraze, citiramo ili ostavljamo članove zakona potpuno nedvosmislenim. Hvala vam.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministri Sertić, Vulin i Vujoviću i poštovani saradnici iz različitih ministarstava, evo, gospodin Omerović me je sada podsetio i ja molim predsednicu Narodne skupštine da službeno, ako je moguće, obavesti narodnog poslanika Zorana Živkovića o terminu glasanja za ove predloge zakona kako bi narodni poslanik Zoran Živković mogao da prisustvuje glasanju i da obavi svoju dužnost, a i svoje pravo koje ima kao narodni poslanik. Ja se sada ovde obraćam, pre svega, gospodinu Sertiću, pošto mi se čini da kod njega postoji još te neke svežine i mogućnost da se usvoji i ovaj amandman na član 3. Predloga zakona o izmenama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, jer gospodin Vujović je, ja mislim, ispunio kvotu, tu više nema nikakve šanse, a gospodin Vulin ne pokazuje uopšte nekakvu šansu da ima mogućnost da se usvoji neki, ali gospodin Sertić, ja vidim, tu postoji šansa. Dakle, u članu 3. piše: „Ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije““, i to bi bila kovanica apsolutno prihvatljiva za nas, to bi bila neka odgovarajuća, da kažem, ovde i procedura da, poštovani gospodine Sertiću, nije bilo svih onih argumenata koje sam ja ovde naveo za neusvajanje ovih izmena, a kada sam govorio o članu 1. i članu 2. Na primer, ovde kaže, razlozi za donošenje ovog zakona proizilaze iz potrebe usklađivanja odredaba Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju sa odredbama o budžetskom sistemu. Ja sam ovde, ja mislim, uspeo da pokažem kako to ne treba da se dešava, pa vas molim, evo, da mi kažete vi da li prihvatate ovaj amandman, evo, gospodin Sertić, na primer, sada. Hvala.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Ivan Jovanović, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Marija Obradović, Dubravka Filipovski i Aida Ćorović. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenja Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala, predsednice. Poštovani ministri u Vladi, vidim da su stranački ministri otišli, ali ostali su ministri…
Šta ste rekli, kakvi ministri?
Stranački ministri, koji su članovi stranaka, a ostali su ministri koji su eksperti u Vladi.
Niste u pravu, ali posle ću vam objasniti.
Gospodine Vujoviću, ne morate čak ni sada dati odgovor, niti tražim od vas da prihvatite amandman. Vidim u kakvom ste položaju u Vladi. Ovom amandmanu posvetili smo značajnu pažnju. Mi smo govorili o principu fiskalne odgovornosti Vlade. Razradili smo taj princip fiskalne odgovornosti u kome smo predložili da ministarstvo šestomesečno izveštava Vladu o fiskalnoj efikasnosti, procentu naplate fiskalnih obaveza, teritorijalnoj naplati fiskalnih obaveza, naplati po vrstama proizvoda i da o tome raspravlja Vlada, a da nakon toga taj izveštaj prihvaćen prosledi Odboru za finansije. Voleo bih ako je gospodin Arsić tu da se izjasni po tom pitanju. Na ovaj način bi se posebna pažnja posvetila odgovornosti za ono o čemu mi danas pričamo, a to je da je nedovoljno sredstava ubrano i ušlo u budžet i da zbog toga nemamo sredstava za profesore, za lekare, za policajce, za vojnike itd. i niko nije odgovoran, nikome dlaka sa glave nije falila zato što neki ne plaćaju porez, a ne znamo ni kakva je struktura tog neplaćenog poreza, ni koje mere treba da učinimo da bi povećali tu efikasnost…
Da, uzećemo od drugog amandmana. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Marija Obradović, Dubravka Filipovski i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Ovo je takođe jedan veoma bitan amandman. Naime, od 1.1. sve zdravstvene ustanove gube sopstvene prihode. Dakle, zdravstvene ustanove kao što su recimo neke banje, neke druge ustanove kojima je sopstveni prihod i do 60%-70%, izgubiće sopstvene prihode i dovešće u pitanje svoju sopstvenu delatnost, zdravstvenu delatnost. Slično je sa nekim domovima zdravlja koji recimo od sopstvenih prihoda plaćaju neku primarnu zaštitu, zubare i neke druge specijaliste za koje ne dobijaju naknadu iz budžeta. Gospodine Vujoviću, molim vas da mi date odgovor na ovo pitanje – da li je tačno da će zdravstvene ustanove od 1.1. izgubiti sopstvene prihode i na taj način ugroziti osnovnu delatnost? Država nije obezbedila alternativu za te prihode. Dakle, od 1.1. neće moći da isplate neke radnike i neće moći da finansiraju neke delatnosti. Neke će biti na ivici bankrota. Dakle, da li ste razgovarali sa zdravstvenim ustanovama, da li ste razgovarali sa ministrom zdravlja i da li je ovo trebalo da se desi?
Hvala. Reč ima ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Ta tvrdnja je bila uslovna. Znači, 1. januara 2015. godine, ukoliko se stvore tehnički uslovi, i to je rešeno zakonima od pre više godina. Mi nismo to menjali, pošto smo proverili, ne postoje tehnički uslovi. Prema tome, to neće biti primenjeno u 2015. godine. Razgovarali smo i sa ministrom i sa svima ostalima. Kada se stvore tehnički uslovi, onda ćemo se verovatno obratiti Skupštini, verovatno sledeće godine u Zakonu o budžetu za 2016. godinu i razgovarati o tome i pre toga sprovesti konsultacije. Hvala vam na upozorenju.
Hvala. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na tačku 5. dnevnog reda. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić, Biljana Hasanović Korać i Branka Karavidić, kao i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaje Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je na sednici Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić, Branka Karavidić i Biljana Hasanović Korać. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Mi smo hteli, da kažem, pomognemo Vladi da prestane sa praksom da zakoni koji se usvajaju u Skupštini stupaju na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“, pre svega motivisani odgovorom Vlade kada smo mi dali predlog da jedan drugi zakon umesto za šest meseci stupi na snagu tri meseca posle usvajanja, odnosno posle objavljivanja u „Službenom glasniku“. Tada je Vlada nama odgovorila – Vlada ne prihvata amandman zato što je potrebno da se obezbede pretpostavke za punu implementaciju zakona, kao i da se javnost obavesti o sadržini zakona i da se privredni subjekti, odnosno pravna lica i preduzetnici, odnosno dražavni organi pripreme na obaveze koje im zakon određuje. Mi smatramo da je vrlo važno da se ovo ispuni i da svi imaju dovoljno vremena da se upoznaju sa zakonima, a ne da dođemo u situaciju da mi ovaj zakon usvojimo danas oko četiri, pet ujutru, da on izađe u toku dana u „Službenom glasniku“ i da počne da važi od sledećeg dana. Pogotovo, vezano za ovaj Zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama koji govori o tome da će se sada po novim izmenama prijave podnositi zadnjeg dana meseca za period od 1. do 15. u mesecu za period od 16. do kraja. Znači, prva prijava će biti podneta tek, čini mi se, 31. januara za period od 1. do 15. januara. Nema nikakvog razloga da ako zakon bude u „Službenom glasniku“ 25. i stupi na snagu 3. januara, da bilo ko bude oštećen, pa i budžet Republike Srbije. Dajte da poštujemo taj rok od osam dana. Ja sam dao obrazloženje koje ste vi kao ministar na Vladi usvojili kod jednog drugo zakona.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na tačku 6. dnevnog reda. Primili ste amandman koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetom amandmanu. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasnaović Korać, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Moraću ponovo, jer ponovo kršite Ustav i donosite zakone koji stupaju na snagu u roku kraćem od osam dana, koliko je propisano Ustavom, osim u izuzetnim slučajevima. Ni ovaj zakon, bez obzira na to što nam se bliži 1. januar, nema razloga da stupi na snagu odmah. Ovaj zakon se odnosi na to da se PDV na peretpristupne fondove sa instrumentom pristupne pomoći i IPA fondove, da se neće plaćati PDV na sve nabavke, bez obzira koliki deo se finansira iz IPA fonda, a koliki deo sredstvima Republike Srbije, zato što je nemoguće razdvojiti ta sredstva, pošto smo se mi međunarodnim ugovorima obavezali da se na ta sredstva neće plaćati PDV, sada ukidamo plaćanje PDV na sve. Nismo, nažalost, mogli o tome mnogo da govorimo da li će i koliko budžet Republike Srbije biti oštećen, što će se neka sredstva Republike Srbije trošiti a neće se na njih plaćati PDV. Ono što je važno da ponovim, nema ni jednog razloga da ovaj zakon stupi na snagu narednog dana po objavljivanju u „Službenom glasniku“. Mi nismo ovakav amandman podneli na budžet, zato što znamo da je to dokument koji mora da bude objavljen i da mora da stupi na snagu do 1. januara. Mi smo toga svesni. Ali, ne vidimo razlog koji važi za ovaj zakon, jer se sigurno PDV neće naplaćivati do 5. januara, pošto se do tada u Republici Srbiji neće raditi. Ne vidimo razloga da se ne ispoštuju Ustav i rok i da ovaj zakon stupi na snagu u roku od osam dana.
Pošto smo završili pretres o amandmanu, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na tačku 7. dnevnog reda. Primili ste amandman koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetom amandmanu. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Ovaj amandman takođe govori o tome da zakon ne treba da stupi na snagu narednog dana od dana donošenja, odnosno od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“, nego osam dana. Ne vidimo nijedan razlog zašto Vlada nije prihvatila ovaj amandman, pogotovo ako pogledamo obrazloženje, koje kaže da se novim zakonom kojim utvrđuju poreski postupak i poreska administracija, kojim je propisano podnošenje prijave za porez na dobit pravnih lica isključivo u elektronskom obliku, počev od 1. aprila 2015. godine. Ova dobit će se prijavljivati tek od 1. aprila. Ne vidimo razlog zašto ovaj zakon mora da stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“, a ne osam dana. Podsetiću vas još jednom šta ste usvojili na Vladi i zašto je važno da zakoni budu bar osam dana pre stupanja na snagu, a to je zato što je potrebno da se obezbede pretpostavke za punu implementaciju zakona, kao i da se javnost obavesti o sadržini zakona i da se privredni subjekti, odnosno pravna lica i preduzetnici odnosno državni organi pripreme za obaveze koje im zakon određuje. To ste vi na Vladi usvojili. Ne znam zašto to može da važi samo kada opozicija traži skraćenje roka, a kada mi tražimo da se poštuje ustavni rok od osam dana, vi odbijate i ne uvažavate ove argumente, koji očigledno važe samo kada vi predlažete neke rokove u okviru zakona.
Pošto smo završili pretres amandmana, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na osmu tačku dnevnog reda. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Marko Đurišić, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Snežana Malović, Goran Bogdanović, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić, prof. dr Janko Veselinović. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Samo momenat, da se promenimo.
Na član 1. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marjanović i Aida Ćorović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Snežana Malović, Goran Bogdanović, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Nadam se da ćemo bar o ovim amandmanima razgovarati u malo boljoj atmosferi. Gospodo, danas su u Srbiji bila dva zemljotresa. Jedan je bio u okolini Niša, drugi na Kopaoniku. Jesmo danas Pajtić i ja bili u Nišu, da znate, ali nismo mi krivi za to, nemojte slučajno da nas optužujete za taj problem, ali, aludiram na vas, ministre finansija, da prihvatite amandmane koji se tiču povećanja budžeta Sektoru za vanredne situacije koji smo dali, jer nikada ne znamo šta može da nas zadesi. Amandman na Zakon o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju odnosi se upravo na to da se ne slažemo da se Vladi daje mogućnost da se pomeraju rokovi izvršenja zakona koji su usvojeni ranije. Ova Vlada se hvali kako je vrlo efikasna, kako sve probleme u Srbiji rešava, kako smanjuje deficit, povećava prihode itd, onda ne vidimo nijedan razlog zbog čega bi građani Srbije koji su u procesu restitucije čekali dve, tri, četiri ili pet godina i zbog čega bi vi taj teret prevaljivali na neku buduću Vladu koja će doći, ja se nadam vrlo brzo. Zbog toga, amandmanom za član 1. predlažemo da se briše. Svi ostali amandmani koje ću obrazlagati imaju isto obrazloženje. Ja vas razumem da niste svoj deo posla uradili, ali građani Srbije moraju znati i zašto niste. U zakonu koji ste predložili, u izmenama i dopunama Zakona i u obrazloženju ne stoji ništa jasno što bi moglo da ukazuje da ste pokušali da budete efikasniji. Nažalost, niste i to je nešto što smatramo da mora da se menja. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli zajedno narodni poslanici… (Dragan Šutanovac, s mesta: Javio se za reč.) Gospodine Đurišiću, već sam skrenuo pogled s ekrana na amandman i nisam video da ste se javili. Izvolite.
Hvala, poštovani potpredsedniče Skupštine. Mi smo takođe podneli amandman na član 1. i tražimo da se ovaj član briše. Smatramo da je potpuno neodgovorno da Vlada nekoliko dana pred isticanje roka koji postoji u važećem zakonu, a to je 1. januar, uvodi novi rok kojim praktično obavezu države pomera za tri godine, na 15. decembar 2017. godine. Znači, Zakonom koji važi, pre ovih izmena, bio je predviđen rok od dve godine za podnošenje zahteva, koji je istekao još u martu 2013. godine. U vezi sa tim, ostavljen je dovoljan rok, od marta 2013. do kraja 2014. godine da se utvrdi koeficijent za obeštećenje i donesu potrebna rešenja. Znači, skoro dve godine je bilo ostavljeno da se utvrdi koeficijent i donesu potrebna rešenja. Nažalost, te dve godine ova Vlada, odnosno malo izmenjena Vlada ali podržana od strane istih političkih stranaka, ništa nije radila na tom zakonu. I sada, četiri-pet dana pre nego što je trebala po zakonu da ispuni određene obaveze, ona se dosetila, poslala zakon u Skupštinu i sve to prolongira za još tri godine. Mi mislimo da je to neodgovorno. Građani Srbije, jedan broj građana Srbije čeka da dobije rešenje, čeka da dobije povraćaj sredstava tamo gde ne može da se vrati imovina u naturalnom obliku, računa se tim, možda je negde uzela i neki kredit, preuzela neke obaveze, sada se sve pomera za tri godine.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marjanović i Aida Ćorović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Snežana Malović, Goran Bogdanović, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade, poštovani građani, član 2. briše se, a obrazloženje smo dali da se predloženom izmenom smatra da je Vlada imala dovoljno vremena da uskladi koeficijente i da nije potrebno bilo kakvo produžavanje rokova za primenu člana 30. važećeg propisa. Naime, novim zakonom smatramo da se neće unaprediti zakonska rešenja, zapravo novim izmenama i dopunama, pre svega sa stanovišta poštovanja načela prioriteta vraćanja imovine u naturalnom obliku, kao i poštovanje Rezolucije Evropskog parlamenta. Selektivno ispunjavanje preporuka Saveta Evrope i Evropske komisije, čime će Republika Srbija sigurno posegnuti, daje jednu potpunu neodlučnost kada su u pitanju reforme i po ovom zakonu, a o tome smo govorili i po prethodnim zakonima, da je reformski kapacitet Vlade Republike Srbije veoma nizak, da Srbija i Vlada Republike Srbije očigledno nema dovoljan broj kadrova i u okvirima ministarstava, što je malo pre potvrdio i Nebojša Stefanović, koji mogu da se uhvate u koštac sa najvećim problemima na izazovima i reformama koje su potrebne ovoj zemlji i građanima koji žive u njoj. Zakon će izazvati nezadovoljstvo kod onih koji od njega očekuju mnogo i smatramo da je ovo zakonsko rešenje veoma loše sa stanovišta izmena i dopuna ovog zakona i mislimo da mnoge stvari mogu da se urade mnogo bolje i mnogo drugačije. Smatram da je važno, u ovom trenutku, hrabro iskoračiti sa onim stvarima koje predlažu oni iz Evropske komisije, Evropskog saveta, a selektivna primena tih preporuka neće dovesti Srbiju u članstvo u EU. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovani predsedavajući. Gospodine ministre, takođe smo predložili da se član 2. briše. Član 2. po vašem predlogu zakona predlaže da se rok od tri godine sada zameni rokom od pet godina u članu 31. u st. 2. i 5. Vi ste napisali u obrazloženju da se amandman ne prihvata iz razloga što je produženje roka za utvrđivanje koeficijenta neophodno produžiti za još dve godine, kako bi se pouzdano utvrdila ukupna osnovica obeštećenja na osnovu kojeg bi Vlada trebala da utvrdi koeficijent obeštećenja. Naime, iz razloga što je najveći broj zahteva za vraćanje oduzete imovine podnet 2014. godine, kao i zbog velikog broja tužbi podnetih Upravnom sudu, te u odnosu na ove zahteve, sve do okončanja upravnog spora, ne postoji sigurnost da li će se nepokretnost vratiti u naturi ili će biti predmet obeštećenja. Problem sa celim ovim zakonom je, što mi, gospodine ministre, o njemu nismo rekli ni jednu jedinu reč u načelnoj raspravi. Jednostavno nije bilo vremena jer smo raspravljali o 12 zakona zajedno, između ostalog, o rebalansu za 2014. i zakon o budžetu za 2015. godinu. Da smo imali normalnu raspravu, vi ste možda mogli da nam kažete kakvo je stanje i zašto ste se opredelili za ova rešenja. Ovako na naše amandmane ne odgovarate i građani ne znaju zbog čega se Vlada opredelila za produženje rokova kojim je trebala da ispuni obaveze prema građanima koji po zakonu o restituciji, kako se to kaže u ovom svakodnevnom jeziku, i koje su očekivali da će sada dobiti obveznice ili materijalna sredstva, sada im se to još prolongira za dve godine.
Zahvaljujem. Na član 3.amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Snežana Malović, Goran Bogdanović, Biljana Hasanović – Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Znači, u član 3. ponovo pomera neke rokove, 31. decembar 2014. koji je za, čini mi se, šest dana, zamenjuje rečima 30. juni 2017. godine koji je za dve i po godine. zatim, u stavu 5. reči: „15 godina“ zamenjuje rečima: „12 godina“,a reči: „2015. godine“, zamenjuje se rečima: „15. decembra 2018. godine, a u stavu 6. „2015. godina“, zamenjuje se rečima: „2018. godina“. Vi ste naš amandman odbili sa obrazloženjem da je neophdono pomeriti rokove za utvrđivanje osnovnih elemenata obveznice, iznos emisije i početak dospeća obveznice iz razloga navedenih u obrazloženju za neprihvatanje amandman, pa su navedena imena na član 2. Ja vas ponovo pozivam da kažete makar u dva minuta, koliko imate po ovom amandmanu, ili po bilo kom amandmanu, na preostala tri člana ovog zakona, nekoliko rečenica o ovom zakonu, da bi građani koji očekuju od ove države da ispuni svoje obaveze, znali kada i na koji način mogu te obaveze da ostvare. Žao mi je što nismo imali vremena u načelnoj raspravi ali, evo sad ova rasprava u pojedinosti nam daje priliku, sumnjam da neko gleda, ali će verovatno preneti mediji ono što jedan broj građana zanima, a to je, kada će i na koji način, kako to vidi ova vlada moći da ostvare svoja prava. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Jovan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marijanović i Aida Ćorović. Reč ima Jovana Jovanović.
Hvala poštovani predsedavajući. Uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani ministri, ovim amandmanom mi smo predložili da se u članu 3. st. 1. i 3. brišu. Stavom 1. se reguliše stav 4. člana 35. Zakona, koji kaže – osnovne elemente obveznice i da se emisije kroz uslove distribucije i naplate obveznice urediće Vlada na predlog ministarstva nadležnog za poslove finansija, najkasnije do, kako vi predlažete, 30. juna 2017. godine, odnosno opet pomerate rokove za tri godine, kao i u stavu 5. ovog zakona. Ovo nije prvi put, već postaje praksa da se predlozima izmena i dopuna nekog zakona pomeraju rokovi koji su prvobitno postavljeni nekim drugim zakonom. S obzirom da je ovde osnov na elementne obveznice, i da se emisije kroz uslove distribucije naplate obveznica trebalo da uredi Vlada na predlog ministarstva, možemo da zaključimo ili da u ministarstvu nije bilo dovoljno ljudi. Možda kao posledica toga, kao posledica zabrane zapošljavanja u javnom sektoru ili nije bilo dovoljno stručnih ljudi, ili su se Vlada i nadležno ministarstvo bavili nekim drugim poslovima kao što su smanjenje plata i penzija u javnom sektoru, pa su možda čak i ljudi koji su zaposleni u ministarstvu bili demotivisani tim smanjenjem plate. Mi smatramo da su osnovne elemente obveznice Vlada već odavno morala da pripremi, a ne da pomera rokove kako je to predloženo izmenama stava 4. Takođe smatramo da ne bi trebalo odlagati pravosnažnosti i dospeće prve godišnje rate obveznica sa 2015. na 2018. godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman su u istovetnom tekstu podneli zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marjanović i Aida Ćorović i zajedno narodni poslanici Marko Đuriših, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Snežana Malović, Goran Bogdanović, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Hvala predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade, pre nego što krenem da obrazlažem amandman ministre Vujoviću, želeo bih samo da vas zamolim ukoliko zaista nema neke preke potrebe da dve gospođe koje sede ispred vas ovde u kući, pošto je već 25 do tri, a sutra je opet radni dan, da ne maltretiramo bezveze nekog bez bilo kakve potrebe. Ono što smo želeli ovim amandmanom da kažemo jeste – briše se. Iz prostog razloga što prethodnim izmenama i dopunama iz 2013. godine ovog zakona je upravo insistirano na ovom roku. Tako da smatramo da je Vlada imala više nego dovoljno vremena da ovaj rok ne pomera. Rekli smo da je selektivnošću zakona problemi i nedoumice u praksi ostaće nepromenjene, predložena rešenja u zakonu uticaće samo na pojedine građane. Rekli smo da će ostalim građanima korisnicima restitucije biti uskraćeno pravo na vraćanje imovine npr. u naturi. U budućnosti ovakav zakon prouzrokovaće višestruke troškove pre svega za budžet Republike Srbije koji će proisteći nakon sudskih odluka evropskog suda za ljudska prava u Strazburu koji će mahom donositi presude u korist građana koji se budu žalili upravo iz razloga što izmene i dopune imaju sijaset nedostataka. Da bi u potpunosti uticali na otklanjanje prepreka za vraćanje imovine u naturalnom obliku u skladu sa načelom prioriteta vraćanja imovine u naturalnom obliku uz poštovanje Rezolucije evropskog parlamenta, od aprila 2013. godine potrebno je usvojiti izmene koje se odnose na zamenu oduzete imovine drugom imovinom u državnom vlasništvu jednake tržišne vrednosti, gde god je to moguće. Hvala.
Hvala. Gospodine Đurišiću, jel ste se sad javili ponovo? (Marko Đurišić, s mesta: Javio sam se da ne ispadnem iz sistema.) Gospodine Đurišiću, ja vas molim kada pročitam amandman odma se javite. Niste bili u sistemu, niste se javili. Kada sam već počeo da čitam ovaj amandman niste se javili. Evo vam za svedoka zamenik sekretara koji je to upravo potvrdio. (Marko Đurišić, s mesta: Javio sam se.) Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Član 4. menja član 37. važećeg zakona. Član 37. glasi – Republika Srbija će isplatiti bezpovratnu akontaciju i obeštećenja u novcu bivšem vlasniku na osnovu pravosnažnog rešenja i utvrđivanja iznosa obeštećenja u iznosu od 10% utvrđenog iznosa obeštećenja, po svim osnovama bivšeg vlasnika. U slučaju kada umesto bivšeg vlasnika prava iz stava 1. ovog člana ostvaruju njegovi zakonski naslednici, iznos akontacije deli se na zakonske naslednike, saglasno njihovim utvrđenim udelima. Iznos akontacije iz stava 1. ovog člana ne može biti veći od 10.000 evra, po bivšem vlasniku, po svim osnovama. Za iznos isplaćene akontacije iz stava 1. ovog člana umanjiće se obeštećenje u vidu obveznica. Akontacija obeštećenja po odredbama ovog zakona utvrđuje se i isplaćuje od 31. marta 2015. godine. Vlada sada dolazi sa predlogom da se rok za isplatu ove akontacije pomera za još dve godine, na 31. mart 2017. godine. Ja sam vam rekao još na početku rasprave o amandmanima da smatramo da je to vrlo nekorektno. Možda su neki ljudi, računajući da će im država u skladu sa važećim zakonom isplatiti ovu akontaciju u iznosu do 10.000 evra, možda su računali sa njom, možda su se zadužili. U kakav položaj mi sada stavljamo građane Republike Srbije, kada tri meseca pre isteka roka, kada su trebali da dobiju sredstva, pomeramo to na još dve godine? Mislim da bi bio red da čujemo makar nekoliko rečenica zašto je to tako, da li je to takođe mesto na kome je trebalo štedeti i kakvu to pravnu sigurnost i poruku šalje ova Vlada građanima Republike Srbije.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Snežana Malović, Goran Bogdanović, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Blagovremeno ste se prijavili, gospodine Balša Božoviću. Molim, takođe, gospodina Marka Đurišića, ako želi da se prijavi. Hvala. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Uvažene kolege narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade, ovaj član 5. se briše. Obrazloženje - zato što smatramo da je Vlada imala dovoljno vremena da proceni iznos osnovice obeštećenja po svim podnetim zahtevima do marta 2015. godine. Dakle, vraćanjem državne imovine u naturi država i lokalne samouprave stiču nove izvore prihoda, povećava se broj poreskih obveznika u Republici Srbiji i pozitivno se utiče na poresku politiku. To je upravo danas ono o čemu smo razgovarali po pitanju Predloga budžeta za 2015. godinu, da nije izbalansiran deo rashoda u odnosu na deo prihoda u samom budžetu. Supstitucijom zgrada, delova zgrada i građevinskog zemljišta širem sloju građana posredno se podstiče razvoj preduzetničkog duha, angažovanje korisnika restitucije u privrednim aktivnostima, odgovornost za upravljanje vlastitom imovinom i razvoj novih porodičnih malih i srednjih preduzeća. Sve zarad, gospodine Sertiću, oživljavanja srpske privrede, zato što je i ovo jedn od načina gde možemo neke ljude na neki način da uposlimo. Bez posla je ostalo 40.000 u poslednje dve godine i mislimo da je prevashodno bitno zbog njih, zbog pokušaja da makar pokušamo da razvijemo mala i srednja preduzeća, ili start-ap kreditima, ili na ovaj način bez kredita da nekoga uposlimo i pokušamo da sa određenom imovinom utičemo na razvoj privrede u Srbiji. U suprotnom, ukoliko se ne usvoji ovaj amandman, onemogućićemo mnogim građanima da do malih i srednjih preduzeća uopšte i dođe. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovani predsedavajući. Gospodo ministri, član 5. govori o roku od tri godine kojim je Agencija dužna da dostavi Vladi preko ministarstva nadležnog za poslove finansija procenu ukupnog iznosa osnovice obeštećenja po podnetim zahtevima, a sada ovaj zakon predviđa pet godina. Znači, dodatno još dve godine daje Agenciji da završi ovaj posao, sa obrazloženjem da to do sada nije moglo da se uradi zbog velikog broja predmeta i prijava podnetih u kasnom roku. Mislimo da to nije primereno. Govorili smo i kolega Božović i ja o dobrim stvarima koje bi primena ovog zakona, onako kako on sada glasi, a ne onako kako vi želite da ga izmenite, kakvu bi korist imala i za građane Srbije i za privredu Republike Srbije. U tom smislu, gotovo cinično deluje obrazloženje u obrazloženju ovog zakona, procena finansijskih sredstava za sprovođenje zakona, kada Vlada kaže – za sprovođenje ovog zakona nije potrebno obezbediti sredstva u budžetu Republike Srbije. Naravno da nije. Umesto da sredstva koja postoje, koja moraju da postoje u budžetu zato što se država na neke obaveze obavezala, mi sada odlažemo za neku budućnost i onda kažemo da ovaj zakon ne podrazumeva nova sredstva. Pa naravno da ne podrazumeva. Ali, kakvu poruku mi šaljemo ako obaveze, koje smo prihvatili nekoliko dana pre nego što treba da ih realizujemo, odlažemo ponovo za neki novi vremensku period? To je ta pravna nesigurnost koju investitori vide u Srbiji. To je razlog zašto smo 78-mo mesto, najlošije mesto u regionu po uslovima za ulaganje i privredni rast.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Snežana Malović, Goran Bogdanović, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Gospodine Božoviću, niste vi po ovom amandmanu? (Balša Božović, s mesta: Kako?) Pa lepo, samo gospodin Đurišić i grupa poslanika njegove stranke. Možda sledeći. Reč ima narodi poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Mi smo tražili i ovaj član, kao i svih prethodnih pet članova, da se briše. Jednostavno, smatramo da ovaj zakon ne treba da postoji u pravnom sistemu Republike Srbije, da on ne unosi stabilnost i predvidivost, nego unosi nesigurnost i da će imati mnogo lošije posledice po pravni i privredni sistem Republike Srbije, nego što će imati korist samo zato što se neke obaveze države Srbije odlažu za dve ili tri godine. Posebno verujem da je strah one građane koji su očekivali da ovaj zakon krene, odnosno da nastavi da se primenjuje onako kako sada važi, da će u budućnosti ponovo nekog dvadeset i ne znam kog decembra 2016. godine preko noći doći u Skupštinu Predlog za izmenu i dopunu zakona i ponovo se odložiti primena ovog zakona i obeštećenje građana. Pozivam vas da ovakav zakon ne usvojimo, da ne dozvolimo da se pravni sistem Republike Srbije urušava, da se unosi pravna nesigurnost i nepredvidivost i da uradimo sve ono što je proklamovana politika Vlade, a to je da ćemo uraditi sve što će privući strane investitore, nove investitore, otvoriti nova radna mesta, omogućiti bolji život građana, veći standard. Ovakvim zakonima mi to ne radimo. Radimo upravo suprotno. Zato vas pozivam, kolege poslanici, da u Danu za glasanje ne podržite ovaj zakon i da glasate za sve naše amandmane. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Ivan Jovanović, Goran Ćirić, Dragan Šutanovac, Jovan Marković, Jovana Jovanović, prof. dr Dušan Milisavljević, Vesna Martinović, Vesna Marjanović i Aida Ćorović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Ovo je večeras definitivno naš poslednji amandman. Molim jedan aplauz za kraj. U članu 6. ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Ono za čim nema potrebe, jeste žurba sa stupanjem na snagu i ovaj ustavni okvir zakona, stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“, nije sasvim prikladan. Ono što je definitivno obrazloženje, jeste da će ovaj zakon izazvati nezadovoljstvo građana pre svega zbog selektivne primene, selektivnog karaktera i na kraju diskriminacije i prouzrokovati brojne žalbe građana evropskim institucijama za zaštitu ljudskih prava, a na kraju će budžet Republike Srbije snositi troškove, odnosno građani koji taj budžet pune. Ovakav zakon uskratiće ostalim građanima, korisnicima restitucije pravo na rad i pravo na samozapošljavanje i samim tim onemogućiti privredni razvoj malih i srednjih preduzeća. Kad smo kod prava na rad i samozapošljavanje, evo, ministar Vulin nije izdržao ovaj tempo kojim rade narodni poslanici. Meni je krivo što nije do kraja ostao u raspravi o amandmanima, sasvim sam siguran da premijer ovo gleda u direktnom prenosu i samim tim prema Ustavu Republike Srbije, Republika Srbija obezbeđuje zaštitu sloboda i prava svih građana bez selektivne diskriminacije. U tom smislu, mislimo da je ovo zakonsko rešenje veoma loše, da se ne potvrđuje reformski karakter Vlade, da je kao i u ostalih 11 zakona o kojima smo danas i pre neki dan raspravljali. Vlada Republike Srbije je nespremna da do kraja odlučno i hrabro zakorači u reforme. Zbog toga, draga gospodo, u 2015. godini definitivan je kraj ove Vlade. Zahvaljujem.
Gospodine Božoviću, čisto informacija radi javnosti, pošto ste pomenuli gospodina Vulina, ministar Vulin nije bio ovlašćen po ovom zakonu, samo po Zakonu o budžetu, a ovo je Predlog zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju, tako da gospodin Vulin nije mogao da obrazlaže ovaj zakon. Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima dr Janko Veselinović.
Ovaj amandman pokušava da ispravi ono što je boljka ovog parlamenta, boljka rada Vlade Republike Srbije, netransparentnost i donošenje zakona po hitnoj proceduri, što znači da najčešće stižu 24 sata pre njihovog raspravljanja i nažalost stupaju na snagu danom objavljivanja u „Službenom glasniku“.
Molim poslanike da omoguće da gospodin Veselinović završi.
Dakle, imamo jedan veoma ozbiljan zakon. Zakon koji se tiče vraćanja oduzete imovine stigao je po hitnom postupku, oni kojih se taj zakon tiče, ljudima kojima je nekada oduzeta ta imovina nisu imali prilike sa njim da se upoznaju, ne samo to, nego što evo sada u tri sata završavamo, a sutra verovatno u tri sata će ovaj zakon stupiti na snagu. To je ono što oduzima parlamentu transparentnost, ono što oduzima verovanje da donošenje zakona na one na koje se odnosi neće doći preko noći i ono zbog čega nam nažalost stranci, strani ulagači ne veruju, jer nije im jasno da jedan zakon u roku od 48 sati može biti, da dođe u Skupštinu, da bude raspravljen i da stupi na snagu. E to nema zaista nigde.
Zahvaljujem gospodine Veselinović. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PODSTICAJIMA U POLjOPRIVREDI I RURALNOM RAZVOJU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Marko Đurišić i prof. dr Janko Veselinović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Zoltan Pek i Ana Marija Viček. Primili ste izveštaje Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima gospodin Veselinović. Izvolite.
Evo, u prilici sam u tri sata ujutru da razgovaram sa ministarkom Bogosavljević ako ona bude želela da mi da odgovor na dva pitanja. Prvo je, gospođo ministarko čini mi se da ste pre dva dana vi izjavili, ako se dobro sećam kada ste tu sedeli, da budžet Ministarstva poljoprivrede nije umanjen. Budžet Ministarstva poljoprivrede je ozbiljno umanjen i kroz Zakon o budžetskom sistemu jasno je da je on ozbiljno ugrožen. Ranije o Zakonu o budžetskom sistemu, to zna i gospodin Vujović, pisalo je da za podsticaje u poljoprivredi se izdvaja najmanje 5% budžeta Republike Srbije, a sada piše u Zakonu o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju da Ministarstvo za poljoprivredu treba da iznosi najmanje 5% budžeta Republike Srbije. Ja nemam tačnu računicu kolika je ta razlika. Ta razlika mora biti ogromna, jer razlika između podsticaja i budžeta Ministarstva poljoprivrede jesu i plate zaposlenih u poljoprivredi i plate inspektora i putni troškovi i silni drugi troškovi, što znači da će naša poljoprivreda, naša jedna od osnovnih privrednih delatnosti, biti u narednom periodu ugrožena i da će poljoprivrednici trpeti teret nesposobne Vlade Republike Srbije. Da će trpeti posledice nesposobnosti i nemogućnosti da se odgovori na pitanja izazova ovog vremena koje ide samo na smanjenje budžeta.
Reč ima ministar Snežana Bogosavljević Bošković.
Prethodnih dana baš sam puno govorila o budžetu Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine i večeras sam govorila da je ukupan iznos sredstava opredeljenih našem ministarstvu u ovoj godini veći u odnosu na 2015. godinu. Odnosno da je planirani budžet smanjen u odnosu na ovogodišnji budžet. Vi ste verovatno pomešali apsolutne i relativne pojmove koje sam ja možda koristila u apsolutnom iznosu je smanjen, ali u relativnom iznosu ta smanjenja nisu takva. Mi smo rekli jasno da su izmene u Zakonu o podsticajima, izmene koje se tiču malog procenta poljoprivrednih gazdinstava. Znači, oko 5% poljoprivrednih gazdinstava će biti na neki način uskraćeno za sredstva koja je do sada dobijalo. Devedeset i pet posto gazdinstava će dobijati isto kao i do sada, međutim, mi imamo u vidu fiskalnu politiku koju ova Vlada sprovodi u određenim, odnosno u svim oblastima u narednom periodu, a posebno u onim oblastima koja politiku podrške realizuju kroz subvencije. Normalno je i opravdano je da teret takve fiskalne politike, odnosno fiskalne konsolidacije snose svi korisnici subvencija. Prema tome, i korisnici subvencija u poljoprivredi. Dakle, izmene zakona su vezane za samo jedan deo zakona i za jedan mali deo procenat korisnika kojima smo na neke druge načine obezbedili mogućnost da ovaj sada deo koji sada neće dobijati, dobijaju u narednom periodu. Prema tome, pet posto je minimum, znači, učešće budžeta Ministarstva poljoprivrede i životne sredine u nacionalnom budžetu u 2015. godine je veći od pet posto, ako hoćemo baš da računamo, a mi očekujemo da će nakon mera štednje i fiskalne konsolidacije u 20163. i 2017. godini biti još veći. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik profesor dr Janko Veselinović.
Nisam se javljao za repliku, ali ovde ću reći samo jednu rečenicu. Dakle, ministarko veoma je jasno, budžetski okvir za Ministarstvo poljoprivrede, odnosno za podsticaje je smanjen. Kolike su sad trenutne cifre, to je pitanje, ali budžetski okvir je smanjen i svako može u narednom periodu da smanji i nominalni iznos. Kada je u pitanju amandman na član 4. nije mi jasno čemu smanjenje i snižavanje transparentnosti kada je u pitanju tzv. zelena knjiga. Naime, ranije je bilo da ministarstvo tu zelenu knjigu, izveštaje o stanju na poljoprivredi objavljuje u Službenom glasniku, a sada je objavljuje na svom sajtu. Čemu to, zbog čega se odlučilo za takvu stvar i zašto nije moglo ostati i u Službenom glasniku i na sajtu? Koliko poljoprivrednici često posećuju sajt? Na ovaj način bi dobijali ipak i dokument koji bi mogli da pročitaju i oni koji nemaju sajt, a priznaćete da svi poljoprivrednici u Srbiji nemaju sajt, odnosno nemaju internet da bi pristupili sajtu.
Reč ima ministar Snežana Bogosavljević Bošković.
Upravo da bi podaci bili dostupniji poljoprivrednicima i ne samo njima, već i stručnoj javnosti i građanima Srbije, jer smo smatrali da je opravdano da ti podaci budu objavljeni na sajtu Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine, uvereni da taj sajt, ipak je dostupniji građanima, nego sam Službeni glasnik, koga priznaćete, manji broj građana, pa čak i oni koji su u struci i nauci, konsultuju u odnosu na sajt Ministarstva.
Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Zoltan Pek i Anamarija Viček. Niko ne želi reč. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Ovim amandmanom ste na neki način oduzeli određena ovlašćenja AP Vojvodini i lokalnim samoupravama. Naime, onemogućili ste gospođo ministar lokalnim samoupravama i AP Vojvodini da subvencionišu kamate na kredite radi kupovine stoke, mašina u stočarstvu, kupovine poljoprivredne mehanizacije, repromaterijala, veterinarskih troškova. Nije mi jasno, ako znate da u evropskim zemljama lokalne samouprave, regionalne samouprave, okruzi ili županije, vrlo aktivno učestvuju u pomoći svojim poljoprivrednicima i nije mi jasno zbog čega ste jednoj Opštini Subotica oduzeli pravo ili Opštini Sombor, Kovin, mogućnost da učestvuje u subvencionisanju kredita za kupovinu repromaterijala stoke. Zbog čega ste to pravo oduzeli AP Vojvodini, ako je poljoprivreda osnovna delatnost? Nije mi jasno zbog čega centralizujete, odnosno isključujete sasvim lokalne samouprave u mogućnosti da kreiraju svoju politiku u oblasti poljoprivrede na svom području.
Reč ima ministar Snežana Bogosavljević Bošković.
Vi očigledno niste sve komentare pročitali naše, na amandmane, jer vaš amandman nije prihvaćen iz razloga što je tehnička greška u pitanju. Predložili ste da se briše član 13, a u obrazloženju ste naveli obrazloženje koje se u stvari tiče člana 5. Ovo što ste vi sada pričali, to je sadržano u amandmanu grupe poslanika, poslaničke grupe SVM i mi smo taj amandman usvojili. To je amandman na član 5. iz jednostavnog razloga što je to u stvari amandman koji znači rešenje zakonsko koje je trenutno važeće. Mi smo u predlogu imali jedno malo bolje rešenje, ali suštinski se ne razlikuje od predloga SVM i onda smo jednostavno rešili da prihvatimo njihov amandman. Sve to što ste vi rekli je sadržano u amandmanu koji je prihvaćen, amandman na član 5. grupe poslanika SVM.
Zahvaljujem. (Janko Veselinović, sa mesta: Replika.) Gospodine Veselinoviću, imate svejedno na sledeći član, pa kroz to recite ono što ste želeli da kažete. Sigurno da nije replika u pravcu da vam je nešto negativno gospođa ministarka rekla. Obrazložite kroz sledeći amandman. (Janko Veselinović, sa mesta: Niste pratili, a vrlo je važno.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Aleksandar Senić, dr Blagoje Bradić, Branka Karavidić i Biljana Hasanović Korać. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovana ministar, ja sam zadovoljan ovim odgovorom i moguće je da je došlo do tehničke greške. Imali smo sličan amandman. Međutim, meni je jako bitno da će lokalne samouprave i pokrajine moći i u buduće da subvencionišu kredite i u tom smislu, cilj je postignut. Zahvaljujem se na objašnjenju, da ne upoređujem sada sa tekstom zakona. Kada je u pitanju stupanje na snagu, sledeći član koji sam trebao da obrazložim, ista stvar, ne znam čemu hitnost da zakon stupi na snagu sledećeg dana od dana usvajanja, odnosno objavljivanja u Službenom glasniku. Gde vam se žuri? Nova Godina je 1.1. i imali ste dovoljno vremena, zbog čega, kako, zašto stvarate nedoumicu kod naroda da imate loše namere, da nešto krijete i nije samo činjenica što raspravljamo o amandmanima u pola četiri ili ne znam koliko. Zakoni stupaju u neko vreme koje nije primereno jednom demokratskom društvu, ako nije zemljotres, poplava ili nešto slično. Čemu 98% zakona po hitnom postupku i čemu zakoni da stupaju mimo Ustava koja je u kategoriji samo za vanredne situacije?
Reč ima ministar Snežana Bogosavljević Bošković.
Samo kratko, hoću da prokomentarišem. Potrebno je da zakon stupi po hitnom postupku na snagu do 1. januara u isto vreme kada usvajamo i zakon o budžetu, jer nama posle toga sledi posao pripreme uredbe, u januaru mesecu do 31. januara mora da bude pripremljena uredba na osnovu koje ćemo kasnije deliti podsticaj u poljoprivredi. Samo je to razlog i nikakva brzina ili neki drugi razlog ne stoji iza ovoga. Usput da vam kažem, pošto nisam danas nijednom pomenula da u narednih nekoliko dana ćemo isplatiti sva zaostala dugovanja poljoprivrednicima koja smo nasleđivali i prenosili iz godine u godinu i to je važna poruka, ako nas gledaju, a verujem da većina njih sada ustaje i kreće na posao.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE U KORIST OTP BANKA SRBIJA A.D. NOVI SAD, BANCA INTESA A.D. BEOGRAD, NBG BANKA MALTA LTD, „AIK BANKA“ A.D. NIŠ I UNICREDIT BANK SRBIJA A.D. BEOGRAD, PO ZADUŽENjU JAVNOG PREDUZEĆA „SRGBIJAGAS“ NOVI SAD Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv iznad člana i član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veslinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, kao podnosilac amandmana.
Hvala poštovani predsedavajući. Na žalost, i ovaj zakon kada smo vodili raspravu u načelu nismo mogli da prodiskutujemo, a mislim da je vrlo važan, s obzirom da se ovim zakonom predviđa davanje garancije Republike Srbije za novo zaduženje „Srbijagasa“ kod domaćih banaka u iznosu od 200 miliona dolara. Jedino što čini mi se da je rečeno tom prilikom, to je da eto želimo da sve troškove stavimo iznad one linije, da ništa ne ostane ispod linije i da u novu godinu sa novim budžetom uđemo sa čistim računima. Mislim da kada je u pitanju ovako veliko zaduženje za kompaniju kojoj već je Republika Srbija dala garancije za 678 miliona evra, ako sam ja dobro sabrao sve one cifre koje se nalaze u članu 3. Predloga budžeta, sasvim sigurno novo zaduženje za još nekih 160 miliona evra zaslužuje raspravu u Narodnoj skupštini, pa ako ni na koji drugi način onda makar kroz, naravno i ja očekujem da se uključi ministar da raspravljamo o tome, da li je opravdano ovo novo zaduženje od 200 miliona dolara u trenutku kada je državni dug Srbije premašio 70% BDP, a po Zakonu o budžetskom sistemu koji menjamo, ali taj deo nismo menjali, dozvoljeno zaduženje je 45%. Mogli smo ako je trebalo da menjamo i taj član zakona na onih 60% mastriških pa da imamo neki realan cilj u smanjenju deficita koji želimo da postignemo. Hvala.
Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Na naziv iznad člana 2. i član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala poštovani predsedavajući. Ja ću se stvarno truditi da dobijem makar neki odgovor. Član 2. govori da se daje garancija Republike Srbije u korist OTP Banke Srbija A.D. Novi Sad na osnovu obaveze kredita u iznosu od 20 miliona američkih dolara u dinarskoj protivvrednosti. Uz nominalnu kamatnu stopu koja je varijabilna, i mislim da je zanimljivo da govorimo o kamatnim stopama sada pošto slušamo kako se prethodna vlast zaduživala po ne znam kakvim kamatama, a ova vlast se zadužuje džabe maltene. Pa evo kako to izgleda džabe. To je tromesečni iznos dolarsko libora plus kamatna marža koja iznosi 5,2% na godišnjem nivou naknada i troškova. Postavljam pitanje zašto smo uzimali kredite u dolarima, u trenutku kada je dolar najjači u svojoj novijoj istoriji, a ne u evrima, u trenutku kada je libor za dolar 0,243% šestomesečni doduše, ali čisto radi poređenja. Euro libor šestomesečni takođe je 0,56%. Postavljam pitanje onda, zašto smo uzeli ovaj kredit u dolarima, Jer je to po kursu NBS je mnogo nepovoljnije u ovom trenutku nego da smo uzeli kurs u evrima. Voleo bih da dobijem odgovor od ministra na to pitanje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Jako kratko gospodine predsedavajući. Da ovo je zakon o tom zaduživanju. Gospodo narodni poslanici, evo ga zakon iz 2011. godine. Nema ni kamate, nema ni gde, nema ni šta, samo gola cifra kojom smo se zadužili za „Srbijagas“. Evo ga ugovor iz 2010. godine, gospodine Đurišiću. Gde je ovde kamata? Gde je ovde povoljan kurs? Gde je ovde euribor? Gde su ovde ostali uslovi? Kako ste se zaduživali? Što ovim ne mašete? Šta ste vi radili kada ste mogli to da radite? U ovom ugovoru se jasno kaže – precizne obaveze naše države kako uzimamo kredit, kod koga pod kojim uslovima. Evo ga zakon koji ništa ne krije, evo su zakoni kojima ste se zaduživali. Obični papirići gospodine Đurišiću, a sada nam držite ovde predavanja.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Za reč se prvo javila dr Violeta Lutovac. Po kom osnovu? Pretpostavljam da je greška. Gospodine, Bajatoviću, da li ste po amandmanu ili replika? (Dušan Bajatović, s mesta: Po amandmanu.) Po amandmanu. Onda ima prednost gospodin Đurišić, replika. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Ja se nadam da je ovaj gromki aplauz bio najava ulaska premijera i da ćemo imati priliku da danas poslednjeg četvrtka u mesecu postavljamo u skladu sa Poslovnikom poslanička pitanja, a da neće premijer i Vlada ponovo peti put za redom izbeći to da dođu pred Narodnu skupštinu i odgovaraju na pitanja narodnih poslanika. Ne znam da li će sto desiti, očekujem premijera svaki čas.
Gospodine Đurišiću, vrlo dobro znate da po Poslovniku nije tako, ali dobro, nastavite.
Vi vrlo dobro zanate da jeste tako, samo vi ne poštujete Poslovnik, pa nismo imali poslanička pitanja u avgustu, u septembru, u oktobru, u novembru mesecu, a po svoj prilici nećemo imati u decembru.
Gospodine Đurišiću, vi ste se javili po amandmanu. Da li želite da govorite po amandmanu, u stvari po replici, izvinjavam se?
Naravno, ja želim repliku. Po replici sam se javio, po amandmanu sam već govorio.
Replicirajte onome ko mislite da je izazvao repliku a ne sada da komentarišete sasvim nešto drugo.
Dobro, vi možete valjda da mi dozvolite slobodu o tome kako ću ja svoju repliku izneti ovde pred narodne poslanike. Znači, ja mislim da je korisno da razgovaram o tome na koji način i pod kojim uslovima se država Srbija, odnosno „Srbijagas“ zaduživao u prošlosti i pod kojim uslovima i pod kojim kamatama? Da li se neki od tih kredita nalaze ovde u budžetu za 2015. godinu? Ako su to ovi krediti, možete da vidite da su to bili krediti u evrima sa kamatom od 5%, tromesečnim liborom za evro. (Zoran Babić, s mesta: Gde piše?) Pogledajte član 3. Zakona o budžetu, tamo se nalazi nekih 20 kredita za koje je država Srbija dala garancije i koje otplaćujemo godinama unazad, a taj dug je ukupno 678 miliona evra. Ako sam dobro izračunao 678 miliona evra. Računao sam. I sada se zadužujemo za još novih 160 miliona evra, bez plana na koji način ćemo ...
Reč ima narodni po Zoran Babić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo tih koji nam čitaju tu i spočitavaju razne uslove. Ovaj zakon iz 2011. godine kojim su se pod katastrofalnim uslovima zadužili za 180 miliona evra. Evo za iz 2010. godine još gori uslovi za 170 miliona evra. Nigde ne postoje uslovi, nigde ne piše kamata, nigde ne pišu rokovi, ništa ne piše. Ali, gospodo narodni poslanici, vrlo je zanimljiv član 5. Slušao sam pažljivo dva sata kako mi netransparentno radimo zato što zakon stupa na snagu sledećeg dana od dana objavljivanja. Evo, pročitaću vam zakon gospodina Đurišića. Član 5. Ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Šta ste to radili gospodine Đurišiću kada ste mogli da pišete zakone? Kako ste primenjivali to? Šta očekujete od nas? Transparentno pokazujemo pod kojim uslovima, transparentno pokazujemo kod kojih banaka, transparentno pokazujemo i kada ćemo to vratiti. Šta ste nam vi ovde dali? Papiriće koji odmah stupaju na snagu, istog dana, iste večeri, čim ih objavite. Kakvu smo mi pridiku slušali ovde dva sata od vas? Što, jeste li stali pred nas i rekli – evo kako smo mi radili, što ne radite tako? Sto puta ste gore radili. Ništa, na običnom papiru samo iznos, niti kada će da se vrati, niti pod kojim uslovima, naravno, odmah sledećeg dana. Oborite glavu i jeste za obaranje glave, gospodine Đurišiću.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Da bi vratili ovu raspravu po amandmanu, reč ima narodni poslanik Dušan Bajatović. Izvolite. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.) Gospodine Đurišiću, mislim da je ovo sasvim dovoljno replika. Ili ćemo da nastavimo da radimo po amandmanu ili ću dati pauzu. (Marko Đurišić, s mesta: Lepo mi se obratio.) Gospodine Bajatoviću, izvolite. (Marko Đurišić, s mesta: Gospodine predsedavajući, povreda Poslovnika..) Pauza minut vremena. Pauza minut, da se uozbiljite. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom. Gospodine Bajatoviću, imate reč. Izvolite. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Molim vas, gospodine Đurišiću. Gospodine Bajatoviću, dobili ste reč. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Ja bih, samo da gospodin Đurišić…
Moraću da izreknem opomene ako… (Marko Đurišić, s mesta: Povređen je Poslovnik.) Izvolite, gospodine Bajatoviću. Dobićete reč kada završi gospodin Bajatović. (Marko Đurišić, s mesta: Morate da mi date reč.) Ne moram. Dobio je već reč gospodin Bajatović. (Marko Đurišić, s mesta: Ne možete da me ignorišete.) Gospodine Đurišiću, ne predsedavate vi Narodnom skupštinom. (Marko Đurišić, s mesta: Molim vas da mi date objašnjenje.) Dobio je reč gospodin Bajatović, vi ćete dobiti posle njega. Izvolite, gospodine Bajatoviću.
Dobro, kolega Đurišiću, pošto ste tražili neka objašnjenja, zaboleće vas ruka od tog Poslovnika. Kao što ste videli, sve vlade od 2008. godine su se zaduživale po osnovu tekuće likvidnosti „Srbijagasa“. Ako vas baš interesuju kamatne stope, ove su povoljnije i jeste ovo transparentnije zapisano. Ranije smo prikazivali samo ugovore. Ja samo želim da vam kažem da je socijalna politika, koja je vođena kroz „Srbijagas“ kao skriveni fiskalni deficit Vlade Republike Srbije, počela 2008. godine. Kada bismo danas gledali bilanse „Srbijagasa“, bez ovih zaduženja banaka, nama privreda, građani, toplane i ostali duguju milijardu i 300 miliona evra. Realno gledano, od preduzeća u restrukturiranju, a to su ta radna mesta za koja se često borimo, zavisno od toga da li smo vlast ili opozicija, objektivno neće biti sve naplativa potraživanja i zato postoji plan, i ja ću nekoliko reči da kažem o tome, da se izvrši finansijsko restrukturiranje „Srbijagasa“ i da se „Srbijagas“, u skladu sa novim Zakonom o energetici, isto tako restrukturira, odnosno upodobi, podeli po energetskim delatnostima. Ja sam pogledao ovaj zakon i razumem nestrpljenje kolega. U stvari, ovo briše se, ne treba da se uzme zaduženje za „Srbijagas“ nikako, ali, izvinite, mi i nemamo sa čim da platimo ruski gas, a preuzeli smo obavezu ove godine 100 miliona zato što nam toplane u ovom momentu duguju 150 miliona evra i zato što će taj dug do kraja grejne sezone rasti. Ukoliko biste gledali garancije koje „Srbijagas“ može da uzme od škola, bolnica, preduzeća u restrukturiranju, ne mogu da daju nikakve garancije. Ili, ako hoćete od socijalnih ustanova, krenite redom, državnih ustanova, su obične menice, kao i toplane što nam daju. Vi znate da izdavanje menice bez pokrića je krivično delo. Odmah možemo da uhapsimo preko hiljadu direktora škola, bolnica i svega ostalog zato što su se deca grejala, zato što su se gradovi grejali, zato što se vodila neka socijalna politika koja je preskupa. Ova Vlada je jednostavno napravila jedan plan u saradnji sa „Srbijagasom“ i ja sada želim da ga izložim gde sa ovom preskupom socijalnom politikom mora da se prestane. Reći ću vam situaciju sa „Petrohemijom“. To nije nikakva tajna. Duguje 250 miliona „Srbijagasu“, duguje 250 miliona NIS-u. Plate su dva miliona evra na mesečnom nivou. Bolje bi bilo da smo umesto vođenja skupe socijalne politike, koja je počela 2008. godine, te pare potrošili da razvijamo ta ista industrijska postrojenja. Gospodo iz DS, bili smo zajedno u Vladi, nismo donosili takve odluke. Bilo je jednostavnije pustiti da nešto izlazi kroz prozor ili kroz dimnjak nego se opredeliti za korporativne garancije recimo zajedno sa NIS, pa bismo sa tih 500 miliona duga prema „Srbijagasu“ i prema NIS-u i 300 miliona prema državi, tamo gde je „Petrohemija“ napravili Katar, odnosno napravili bi preduzeće koje bi bilo profitabilno. Jednostavno, nismo tako radili. Opredeljivali smo se da čuvamo ta radna mesta. Preskupo. Da su ti radnici dve godine otišli na godišnji odmor, a da smo napravili fabriku polipropilena ili polietilena, koja nam treba da napravimo sada uspešan ciklus, ti radnici bi koštali 50 miliona, a mi smo potrošili 250 samo iz „Srbijagasa“ i 250 miliona iz NIS-a. Znači, ne može dalje tako. Ako hoćemo da sutra bude snabdeven Banatski dvor, vama da biste ga napunili, doduše, imam dobre vesti, gospodine ministre, u narednom kvartalu će gas biti 340 dolara, u onom sledećem 275. Prema tome, ima i dobrih vesti i u toj sferi. Sa rusima su svi aranžmani potvrđeni u smislu fleksibilnosti isporuka. Ja moram da vam kažem da su nam otpisali, zahvaljujući razgovorima premijera i predsednika, 60 miliona evra kamata po osnovu ne preuzetog gasa i po osnovu finansijskog zaduženja, dakle, klasičnih kamata. Šta mi sada želimo? Mi želimo da od 1. januara nema više novih zaduženja za „Srbijagas“. Šta to znači? To znači da gas mora da bude plaćen, a to neće ići tako lako. Jedno vreme će nam trebati jedan finansijski amortizer uz količine gasa koje imamo u Banatskom dvoru jer neće moći sve, na primer, toplane da plate gas jer mi isporučujemo njima gas četiri meseca, a oni kod potrošača naplaćuju celu godinu. Dakle, moraćemo nekako da napravimo takvu finansijsku likvidnost „Srbijagasa“ koja će omogućiti da mi to sve izdržimo dok ne uhvatimo korak sa toplanama i dok se ne završi priča oko restrukturiranja javnih preduzeća u restrukturiranju. Šta je dalje važno da se kaže oko ovoga? Pitali ste ovde za dolare zašto smo se zaduživali. Ne verujem da će FED podizati kamatne stope više nego što će to raditi Evropska centralna banka, naprotiv, ali oko toga možemo da pričamo koliko god hoćete. Šta je još važno? Ono što želim da saopštim i vama kao poslanicima, nemoguće je i da „Srbijagas“ bude najnezaštićeniji poverilac na svetu. Prema tome, i mi ćemo uvesti bankarske garancije. S druge strane, mi moramo deo duga da vratimo. Oko 600 miliona evra je samo razlika u prethodne četiri godine za isporučeni gas u nerealnoj ceni. Dve stotine miliona evra je dato za kapital koji je pozajmljen po ovim kreditnim osnovama. To mora da se prekine. Prema tome, nisu ove pare uzete, kao što kolege hoće da kažu, bezrazložno ili da bi ih neko potrošio za nekakve plate ili bilo šta. Naprotiv, cena transporta gasa na srpskom sistemu i međunarodni deo mora da poraste na dva dinara da bi bila realna. Sa tih dva dinara ćemo, kako smo se i dogovorili, gospodine ministre, vraćati 60 miliona evra obaveze „Srbijagasa“ na godišnjem nivou. Takođe, mrežarine na osnovu procenjene imovine treba da donesu prihod negde oko četiri milijarde, čime će se održati deo investicionih ciklusa i još ćemo poraditi na tome da uprosečimo cenu gasa sa ostalim distributerima. Govorim o tome da će „Srbijagas“ kao kompanija najzad, koliko god to delovalo nepopularno, izaći iz dežurnog krivca i za budžet i za naslovne strane novina, i biti efikasno vođena kompanija koja će pomoći da se deficit u budžetu vodi u skladu sa onim što je dogovoreno sa MMF-om. Prema tome, možemo mi, ja ću se javljati po amandmanima ako treba, nikakav problem nije, moramo da shvatimo jednu stvar, ukoliko želimo da restrukturiramo tu kompaniju, ukoliko želimo da zaštitimo naše tržište da ono ne bude ni špekulativno, ni nestabilno, u smislu snabdevanja gasa, nama je nužno ovih 200 miliona da bi pomogli i toplanama i školama i bolnicama, i preduzećima u restrukturiranju, dok ne nađu strateškog partnera. Recimo, ubrzo treba da počne da radi „Železara“. Ona troši trenutno oko četiri miliona gasa mesečno, ne može da ga plati. Moramo da izdržimo još toliko da ne bi sva ta preduzeća jednostavno propala. Molim kolege, koliko god da je to interesantno u ovo vampirsko doba, ovde nema ništa drugo osim popisa banaka i kamata. Stvarno su, što kaže kolega Babić, pošteno popisane i date kamate i kamatne stope su prosečno manje. Ako je cilj sama priča zašto je u dolarima, tako je bilo predviđeno. Ako sada gledate kako će se ponašati, znači, mi već sada znamo da će Evropska banka morati da emituje dodatne količine novca. Ne znamo kako će se kretati sam euribor, verovatno neće ići nešto mnogo gore, znači u smislu povećanja, ali ni FED neće štampati novac, jer im to ne treba. Prema tome, nije nikakva velika greška, što smo se zadužili u dolarima. Zašto? Zato što mi taj gas inače plaćamo u dolarima, a većina naših kredita je indeksirana u evrima. Prema tome, ovde je stvar čista. Još nešto da vam kažem, verovatno ćemo u narednom periodu, ukoliko nam to odobri Ministarstvo finansija, da bi stvari bile čiste prema „Srbijagasu“, jer su nama gubici po osnovu kursnih razlika negde oko 150 miliona evra, deo koji se odnosi na plaćanje gasa, treba razmisliti da počnemo i mi da fakturišemo u dolarima. Jer, te depresijacije dinara, dolara i evra, su za tri godine su napravili 150 miliona duga kada je u pitanju „Srbijagas“. Tako izgleda kratka slika. Ukoliko želimo da ispunimo dogovor sa Vladom Republike Srbije ove mere koje sam sada naveo moraju se poštovati, a ovaj kredit treba da nam posluži kao finansijski amortizer da bismo iduću godinu do kraja godine zaista izašli na zelenu granu. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem, gospodine Bajatoviću. Pre nego što dam reč ministru, gospodin Đurišić ima reč, povreda Poslovnika.
Hvala, poštovani predsedavajući. Smatram da ste povredili član 104. kada mi niste dali pravo na repliku. Direktno sam bio pomenut, moje izlaganje je bilo pogrešno protumačeno i naraodni poslanik…
Zahvaljujem. Smatram da nisam povredio Poslovnik. Moje je tumačenje da niste imali pravo na repliku. Zahvaljujem. Da li želite da se Skupština izjasni? Da, hvala. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Hvala. Nakon ovog detaljnog objašnjenja gospodina Bajatovića, ne bih to ponavljao, ali moram da kažem jednu informaciju koja je jako važna i za sadašnji momenat i za naša buduća zaduživanja. Ova pozajmica od 200 miliona dolara urađena je striktno po propisima, uz javnu nabavku. U nabavci je rađeno sve po zakonu i 200 miliona dolara je u standardne objavljene uslove popunjeno od najboljih do najskupljih uslova. Ako ste već malopre tražili da vam kažem neku informaciju, onda mi dozvolite da vam kažem. Prvih 30 miliona dolara po 4,5% kamate, za narednih 20 miliona po 4,71%, narednih 20 miliona po 4,86%, narednih 20 miliona po 4,50%, narednih 20 milona po 5,20%, 30 miliona sledećih po 5,45%, narednih 20 miliona po 6% i poslednjih 40 miliona po 5,45%. Možemo da izračunamo prosečnu kamatnu stopu. Urađeno je sve po pravilima. Učesnici su bili banka Inteza, OTP Banka, Unikredit banka, AIK Banka itd. Da li je moglo da bude jeftinije? Sigurno je moglo i mislim da će ako budemo radili stvari kao što treba biti jeftinije, spuštaćemo, poboljšavaćemo svoj kreditni rejting, imaćemo manju maržu koju moramo da plaćamo, biće bolje. Ali, ovo je urađeno tačno po proceduri, kao što mora, objavljeno, urađeno, popunjeno do kraja. Gospodin Bajatović nam je rekao za šta su te pare upotrebljene. Postoji jedna stvar koju želim da dodam. Dogovor je vrlo detaljan, dogovorom se tako rešavaju stari dugovi, dogovorom je predviđeno da neće biti novih garancija za tekuću likvidnost. Dogovorom je predviđeno da će „Srbijagas“, odnosno gospodin Bajatović obezbediti revolving sredstava koja su plasirana u Banatskom Dvoru, što mislim da je jako važno.
Vreme.
Ove godine je bio povećan trošak da se napuni Banatski Dvor i to će biti stalna rezerva koja će se zanavljati svake godine. Ove momente koje govorite o finansiranju ovih tzv. sezonskih oscilacija u prihodima i troškovima za gas, to je nešto što ćemo morati da rešavamo drugim mehanizmima.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 3. i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 3. ovog zakona govori o garanciji kod Banke Inteza, za kredit od 30 miliona dolara, uz kamatu koja je varijabilna i iznosi tromesečni dolarski libor plus kamata u iznosu od 4,5% na godišnjem nivou. Ako pogledamo u članu 3. na strani 25. Zakona o budžetu, koji ćemo usvojiti, možemo da vidimo indirektne obaveze Republike Srbije prema bankama domaćim, bankama u Srbiji, za „Srbijagas“. Onda možemo da vidimo da je 10 miliona evra kredit koji je uzet sa kamatom 4,80, pa je sledeći kod iste te Banke Inteza, o kome govori član 3, uzet po kamatnoj stopi od 4,19 plus euribor, koji je manji, 0,050 i nešto, 4,19, 4,19, 4,19, itd. Svi ti krediti se nalaze ovde u budžetu. Svi ti krediti se nalaze ovde u budžetu. Da je nešto urađeno protivzakonito, ranije, oni se ne bi nalazili tu, ne bi mogla država Srbija da preuzme obaveze po osnovu njih, tako da je sigurno da je sve urađeno po zakonu u prošlom vremenu. Da li je uvek urađeno najbolje? Naravno, o tome treba da razgovaramo. Naša želja podnošenjem ovih amandmana je bila da o tome razgovaramo. Čuli smo sad kolegu Bajatovića, direktora „Srbijagasa“, kako govori nešto o tome. Čuli smo konačno i ministra. Mislim da je to dobro.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana 4. i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovani predsedavajući. Član 4. govori o kreditu takođe kod banke „Inteza“, ali, ovaj put, uslovi zaduživanja su drugačiji - kamata koja iznosi 4,86% na godišnjem nivou, za razliku od 4,5% u prethodnom članu, iako su ugovori zaključeni istog dana, 8. decembra 2014. godine između zajmoprimca, odnosno „Srbijagasa“ i banke „Inteza“. Vrlo je zanimljivo kako smo u istoj banci uspeli da dobijemo istog dana dva kredita pod različitim uslovima. Ja bih voleo da čujem neko objašnjenje toga. Ja vas molim, gospodine predsedavajući, da ne pokazujete nervozu. To što govorim o preduzeću u kome vi radite, nije razlog da budete nervozni i da meni ne date reč i da mi ne date da govorim.
Gospodine Đurišiću, već prelazite na lično. Ja uopšte nisam nervozan, vidite. Meni je samo zabranjeno da imam osmeh na licu, od određenih narodnih poslanika, od gospodina Markovića i da ne nabrajam dalje, i ja to poštujem. Ali, ako mislite da je to zato što nemam osmeh na licu, pošto nije tu poslanik koji me je to opomenuo, od sada ću da imam osmeh na licu, da ne biste vi mislili da sam ja nervozan. Zahvaljujem. Po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Babić.
Evo, priznajem, gospodine predsedavajući, član 107. Poslovnika, ja sam nervozan. Znate, čitam ovaj zakon koji je usvojio prethodni govornik koji je vas optužio za nervozu i ja sam nervozan, jer u njemu stoji: „U iznosu koji ne može biti - kod „Unikredit“ banke ad Beograd – veći od dinarskog iznosa indeksiranog prema iznosu od 30 miliona evra, uvećanog za iznos pripadajuće ugovorene kamate, naknada i troškova. Koje, bre, kamate? Koje kamate ste ugovarali, gospodine Đurišiću? Koje naknade ste ugovarali? Koje troškove ste ugovarali? Gde se oni nalaze ovde u ovom ugovoru? Ja sam nervozan zbog toga, gospodine predsedavajući. Ja sam nervozan zbog toga što ova Vlada mora da vraća ovakve dugove, koji ne znamo ni koliki su ni gde su. Gde su nestale naknade?
Gospodine Babiću, vreme.
Gde su nestali troškovi? Gde su u ovom ugovoru o zajmu naknade i troškovi? Postoje kamate. Naravno, transparentno prikazane. Ali u ovim ugovorima prethodnog govornika i predlagača amandmana nema toga. Nema iznosa. Možemo samo da pretpostavljamo koliko je to i gde su nestale ove naknade i troškovi.
Gospodine Babiću, ja vas molim da ne iskazujete nervozu, jer to nije vredno da bi se vi nervirali. Imamo dva poslanika. Prvi se javio gospodin Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući Bečiću. Prekršili ste član Poslovnika 106, gde govornik može da govori samo o tački dnevnog reda, a ne o onome što se dešavalo pre četiri, pet ili šest godina.
Zahvaljujem gospodine Božoviću, smatram da nisam povredio Poslovnik. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Ne) Za reč se javio po povredi Poslovnika prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, član 108. Poslovnika. Smatram da ste bili dužni da izreknete opomenu.
Zahvaljujem, gospodine Veselinoviću. Meni Poslovnik dozvoljava da ja procenjujem. Smatram da nisam prekršio Poslovnik i da nisam imao povoda da izreknem opomenu. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Ne) Reč ima narodni poslanik Dušan Bajatović, replika.
Svejedno, ili da koristim još onih sedam minuta što mi je ostalo? Ali, objašnjenje…
Gospodine Bajatović, pre nego što iskoristite tih sedam minuta, imate pravo na repliku, dva minuta.
Samo želim da objasnim pitanje koje je postavio kolega. Znate šta, kada pregovarate sa bankama i kad prikažete preduzeće koje već duguje 600, 700, 800 miliona evra, bez obzira na državnu garanciju, to se smatra visokom izloženošću. Moram da vam kažem da smo mi, da bismo došli do ovog kredita od 200 miliona, faktički morali da radimo iz dva puta, kako bih to rekao, jer na prvom konkursu neke banke su imale političke uslove, tipa da uvedemo sankcije Rusiji i slične stvari. Otuda smo razgovarali sa „Intezom“ dva puta, da se skinu ti uslovi tipa uvođenja sankcija Rusiji i slične stvari. Kolege iz Vlade koje su učestvovale u tim pregovorima znaju o čemu se radi. Prema tome, s obzirom na to koliko je „Srbijagas“ u smislu duga, bez obzira na državnu garanciju, izložen prema bankama, ja tvrdim da su ovi krediti ispregovarani sa odličnim uslovima, možete ih zvati i transparentnim i u ovim uslovima teško da prema „Srbijagasu“ možemo ići sa boljim kamatnim stopama. Jednostavno je to tako. Pregovaralo se najbolje što se moglo. I ja se nadam da ovaj odgovor zadovoljava razliku i u kamatama, jer banke različito postupaju. Već su dosta izložene te iste banke koje su tu upisane sa kreditima, naročito „Inteza“, prema „Srbijagasu“. Ponavljam, nismo oštećeni, jer mi inače plaćamo gas u dolari. Šta god da smo uradili suma novca bi bila ista, kao što vidite otvara se…
Vreme.
… prema Narodnoj banci.
Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana 5. i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović-Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovani predsedavajući. Član 5. govori o trećem kreditu kod banke „Inteze“. Ovaj put na 20 miliona američkih dolara i kamatom u američkom LIBORU, tromesečno, plus kamatna marža koja iznosi 4,71. Znači, 0,15% manje nego ovaj iz prethodnog člana. Uz svaki od ovih kredita, pored ugovorene kamate, stoji i naknada i troškovi, koje mi ne vidimo. Znači, ne vidimo. To govorim zbog zamerki nekih kolega poslanika koji govore da se nekad nije znalo kolike su naknade i troškovi. Nažalost, ovim zakonom, takođe, ne znamo. Ni u jednom trenutku, tokom svog izlaganja, nisam doveo u sumnju da ispregovaram najbolji mogući kredit. U ovom trenutku sam samo želeo da o ovom zakonu razgovaramo. Razgovaraćemo i nadam se da ćemo do kraja rasprave o ovom zakonu, ono što nismo mogli da kažemo kada je bila načelna rasprava, jer je bila objedinjena i govorili smo najviše o budžetu, nismo stigli da govorimo o ovom i o sledeća dva zakona, da ćemo objasniti, pre svega, građanima na koji način, zbog čega, pod kojim uslovima se država Srbija zadužuje za novih 200 miliona američkih dolara. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč(Ne) Na naziv iznad člana 6. i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović-Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Ovaj član glasi malo drugačije u odnosu na prethodna četiri člana. Kaže – garanciju iz člana 1. ovog zakona Republika Srbija izdaje u korist „NBG bank Malta LTD“ kao zajmodavca i „Vojvođanske banke“ a.d. Novi Sad kao agenta obezbeđenja i agenta isplatioca, na ime obaveza iz ugovora o kredita, pa broj, za održavanje tekuće likvidnosti u iznosu od 20 miliona američkih dolara. Uslovi za ovaj kredit su kamatna stopa varijabilna, iznosi tromesečni, američki, dolarski LIBOR, plus kamatna marža od 4,5% na godišnjem nivou, kao i naknada i troškovi između zajmoprimca i „NBG bank Malta“. Ovde se zadužujemo kod jedne strane banke, gde Vojvođanska banka ima samo ulogu agenta obezbeđenja i agenta isplatioca, i pretpostavljam da za tu ulogu uzima neki procenat. Pretpostavljam da uzima, verujem da ću dobiti odgovor i da ćemo razjasniti da li ovih 20 miliona dolara nije moglo da se nađe kod neke domaće banke, odnosno banke registrovane u Srbiji kako bi izbegli plaćanje usluga agenta obezbeđenja i agenta isplatioca.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Zoran Babić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, ja vas molim da ovde ne govorimo o pretpostavkama, da ovde govorimo o onome šta je prikazano u zakonu. Jasno i glasno tako piše. Član 107, 106. Zato što se priča o pretpostavkama. Zato što se priča o onome valjda, gledajući se u ogledalo, gledajući se u ono šta se radilo u ovakvim zakonima gde je pisalo da postoji pripadajući ugovorena kamata, ali bez iznosa, ali je pisala naknada, ali se ne zna ni kome ni kolika, ali su pisali troškovi, ne zna se koliki i kome. I to su zaduženja za „Srbijagas“ i to je zakon, ali piše, ne pretpostavka. E onda, ako ćemo ići logikom prethodnog govornika, onda ja ovde mogu da iskonstruišem znate li kakve pretpostavke? Kolike su naknade, koliki su troškovi, kolike su ugovorene kamate, kome su otišle, u kom iznosu? A zaduženja su se samo gomilala, gomilala budžetu i građanima Republike Srbije. Molim vas, nemojte da pričamo o pretpostavkama nego o činjenicama.
Gospodine Babiću, do kraja sam saslušao. Mislim da ste koristili malo i repliku u povredi Poslovnika, tako da vam oduzimam minut od vremena ovlašćenog predstavnika. Reč ima gospodin Bajatović, replika.
Dakle, gospodine Đurišiću, sve to što čitate su krosborderi. Ceo bankarski sistem Srbije sada da izvrnete naopako ne biste mogli da nađete te pare kod jedne banke i da ih tako ispregovarate. To što imate, vi to čitate kao posrednik, to uopšte nije neuobičajen bankarski posao, niti smo ga dobili po značajno većoj kamatnoj stopi. Banke pozajmljuju bankama. Dakle, radi se tu o nekom ko se može tako postaviti, ali to jednostavno nije neuobičajen bankarski posao. Jednostavno, naše banke nemaju potencijal da u ovom momentu naročito ukoliko se radi o dolarima, da toliko nađete onoga što mi zovemo domaće banke, da izbace to na tržište. Prema tome, ne sumnjajte da se ovde radi o bilo čemu što je neuobičajeni bankarski posao koji je svetska praksa. Nismo to izmislili mi u Srbiji. hvala.
Zahvaljujem gospodine Bajatović. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala poštovani predsedavajući. Član 7. čije smo brisanje predložili govori o ingerenciji koji Republika Srbija daje korist „AIK Banke a.d“, znači, domaće banke, većinski u vlasništvu domaćeg kapitala. Naime, obaveza o kreditu broj taj i taj, za održavanje tekuće likvidnosti u iznosu od 20 miliona američkih dolara pod uslovima da je kamata, nominalna kamata sa varijabilom iznosi tromesečni dolarski libor, plus kamatna marža koja ovaj put iznosi 6%. Čini mi se da je to najveća kamata. Možda to i nije loše, s obzirom da se radi o domaćoj banci, pa će ona imati najveću korist od davanja ovog kredita. Znači, 6% na godišnjem nivou, zatim naknada troškova koji su zaključeni 8. decembra 2014. godine. Ponavljam da nisam, ne izražavam nikakvu sumnju nikakvu zlu nameru, želim da čujem i evo čuo sam još jedno obrazloženje zašto je onaj prethodni kredit ugovoren kako je ugovoren. Verujem i da je ovaj kredit ugovoren pod ovom najvećom kamatom u odnosu na sve druge kredite, jer je ova domaća banka verovatno imala najteže pregovarače i bilo ih je najteže ubediti da jednoj opterećenoj firmi kakav je „Srbijagas“, kako je direktor i sam rekao, dati ponovo novi kredit bez obzira što je država Srbija garancija i da mnogo bolje od ovog uslova nije moglo. Nadam se da će biti kako je direktor rekao, da u budućnosti nećemo uzimati nove kredite.
Zahvaljujem. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 8. i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, naš pristup ovom članu, a i ostalim članovima proizilazi iz činjenice da smatramo da Srbija ne sme više da se zadužuje. Naime, ovde ispred sebe držim izveštaj Uprave za javni dug iz novembra, najsvežiji, 2014. godina po kome je ukupno zaduženje Republike Srbije kada je u pitanju učešće u BDP 69,2%. U odnosu na 2011. godinu to je rekordan rast od 24% zaduženja. Na poslednjem izveštaju DRI jasno je ukazano da ste prekoračili zakonsko dozvoljeno zaduženje u odnosu na BDP. Zbog toga ovaj kredit nije dozvoljen. Zakonom je zabranjen. Zbog toga smo i bili u obavezi da predložimo jedan ovakav amandman i stav prema ovom zakonu. Dakle, zadužujete se enormno, čak i mimo zakonskih uslova. Ne samo to, nego što je ukupno zaduženje Republike Srbije na 22.737.759.000 evra, odnosno 28 milijardi.
Zahvaljujem gospodine Veselinoviću. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Predmet ovog člana jeste garancija „Uni kredit“ banke, a nastavljam razloge koji su isti zbog čega smo za brisanje ovog člana. Ukupno zaduženje Republike Srbije za vreme ove Vlade i za vreme prethodne Vlade, odnosno kako vi kažete, prethodni režim je isti samo je raspored stranaka nešto bio drugačiji, jeste 28.306.241.000 američkih dolara. (Zoran Babić, s mesta: Đurišić je rekao drugačije.) Samo da vas podsetim gospodo, zaduženje 2000. godine … (Zoran Babić, s mesta: nemate iste podatke.)
Molim vas gospodine Babiću, ne zbunjujte poslanika koji govori.
Zaduženje 2000. godine je 14.167.000.000 evra. molim vas, pažljivo me saslušajte. Dakle, 2000. godine ukupno zaduženje Republike Srbije je bilo 14 milijardi i 167 miliona evra. Ukupno zaduženje 2011. godine je bilo 14 milijardi i 787 miliona. Dakle, skoro isto. Zamislite, zaduženje na današnji dan, odnosno na 30. novembar 2014. godine, bilo je 22 milijarde 286 milijardi evra. Dakle, sve naše vlade su se zadužile za 600 miliona evra, uključujući i Koštuničinu vladu, a vaša vlada, odnosno vaše dve vlade su se zadužile za sedam i po milijardi evra.
Gospodine Božoviću, nemojte da ometate narodnog poslanika koji govori.
Ovo je, gospodo, vaš podatak. Piše – stanje i struktura javnog duga, novembar 2014. godine, Republika Srbija, Ministarstvo finansija, Uprava za javni dug. Dakle, vaša institucija je ove podatke dala.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima gospodin Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Član 107, vređanje dostojanstva, vređanje kompletnog naroda sa ovakvim iznošenjem neistina, jer ovo je nešto što je neverovatno. Njima su dugove otpisivali Londonski i Pariski klub, to zaboravlja da kaže, i od tada su nas zadužili sve ponovo do 14 i nešto milijardi. Nemojte da izmišljaju. Jesu ovo sitni sati i misle da su ljudi bunovni i da ne shvataju o čemu se ovde radi, ali kažite zaista istinu koliko ste nas zadužili i koliko ste nas upropastili i što moramo sada dodatno da se zadužujemo da vratimo te vaše dugove po nenormalnim kamatama od 7% do 9%. Budite jednom iskreni i prekinite ovde da obmanjujete javnost. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospodine Đukanoviću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik, jer ne mogu da objasnim poslanicima koji nisu ekonomisti da reprogrami kredita, da uzimanje novih kredita i vraćanje starih kredita ne znači novo zaduživanje. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Što kaže uvaženi gospodin Đukanović, jesu sitni sati, jeste rano ujutru, ali toliko bezobrazluka da se izrekne, da su za 12 godina, a nažalost u nekim delovima naše države vladaju i 14 godina, zadužili za 600 miliona evra. Fini, dobri, a evo samo u ova dva papira, vidite, A4 formata na dve strane, jedan 170 miliona evra 2010. godine, a ovaj iz 2011. godine 180 miliona evra, bez nadoknada, bez kamata, bez igde ičega. Samo u ova dva papira 350 miliona evra. Puna je Skupština i puna je Vlada ovakvih papira. Koga onda obmanjujete? U šta verujete? Da ste za 12 godina zadužili našu državu sa 600 miliona evra, a samo ova dva papira u dve godine, samo za „Srbijagas“ 350 miliona evra? Pa gde vam je obraz? Gde je čestitost, da gledate i da možete da podignete glavu i da nas pogledate u oči, iako deli ova govornica, i da takve stvari iznesete koje su besramno neistinite, gospodine Veselinoviću? Samo u ova dva papira 350 miliona evra. Nema ni nadoknade, nema ni troškova, nema ni kamata. Nemamo oko čega da razgovaramo. Znate li koliko je ovakvih papira prošlo za 12 godina? More. More takvih papira. Onda bar, kada čitate neke podatke, usaglasite se sa gospodinom Đurišićem, dogovorite se malo da li se zadužujemo za 60, za 70 ili za 100 evra u satu i za koliko ste vi zadužili? Vi da kažete 600 miliona evra ste zadužili našu državu?
Vreme.
Pa evo su vam ova dva papira, treba uramljena da stoje u nekim ekonomskim delovima kao sramota jedne države. Samo izvoz, bez ikakvih daljih obaveza. I vi ste našli da nam ovde držite predavanja. Što ne objasnite kako ste došli do ovih ugovora?
Zahvaljujem. Javljate se po Poslovniku, gospodine Veselinoviću? (Janko Veselinović, s mesta: Da.) Jesmo li se dogovorili da nema povrede Poslovnika? Imate vaših amandmana, možete da kažete ono što želite. (Janko Veselinović, s mesta: Nismo se dogovorili.) Ja mislim da smo se dogovorili. (Marko Đurišić, s mesta: Ne možete vi da se dogovarate. Sa kim ste se dogovorili? Ništa se nismo dogovorili.) Gospodine Đurišiću, ne obraćam se uopšte vama, obratio sam se gospodinu Veselinoviću. Ne morate advokat da budete. On može to da kaže i bez vas. Gospodine Veselinoviću, da li ćete se javiti po vašem sledećem amandmanu ili insistirate na Poslovniku? (Janko Veselinović, s mesta: Po Poslovniku.) Izvolite. Po Poslovniku, reč ima gospodin Janko Veselinović.
Prvo, nismo se ništa dogovorili. Drugo, gospodin Babić uporno krši Poslovnik, odnosno vi kršite Poslovnik jer mu to dozvoljavate.
Zahvaljujem, gospodine Veselinoviću. Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Da li želite da se u Danu za glasanje izjasnimo?
Nisam vam ni rekao koji član ste prekršili.
Zahvaljujem. Izjasniće se poslanici u Danu za glasanje.
O čemu će se izjasniti?
O povredi Poslovnika koju sam učinio.
Po kom članu?
Pa niste ni rekli, gospodine Veselinoviću, član.
Pa niste mi dozvolili.
To morate da kažete u prvoj reči, gospodine Veselinoviću. Evo, vidite da ne znate.
U prvoj reči?
U prvoj reči morate da se pozovete na član koji sam prekršio. Vi to niste učinili i ja smatram da kršite Poslovnik jer se niste ispravno javili po povredi Poslovnika. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljna Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima dr Janko Veselinović.
Dakle, tražimo da se i ovaj član briše, iz razloga što se ova Vlada prekomerno zadužuje. Za dve i po godine ova Vlada, odnosno prethodna Vlada, prethodni režim, zadužila se za sedam i po milijardi evra. Godine 2000. ukupni javni dug Republike Srbije je bio…
Gospodine Veselinoviću, da li želite možda malo da se vratite na amandman?
Ovo je amandman.
Ako ne znate kako glasi, ja ću ga pročitati.
Znam jako dobro, da se briše…
Ali ne govorite o amandmanu.
Gospodine predsedavajući …
Osim ako pravite neki uvod koji ima veze sa amandmanom.
Gospodine predsedavajući, tražim da se briše ovaj član, ali ćete mi vratiti vreme. Tražim da se briše zato što se dodatno zadužujemo, a prešli smo granicu zakonom dozvoljenu. Sada čitam zbog čega je to tako. Dakle, Vlada Republike Srbije je sa svojim zaduženjem koji je porastao za 24% od stupanja ove Vlade i prethodne Vlade na dužnost, što znači da je povećala zaduženje sa 45%, koje je bilo na granici zakonski dozvoljenog, do 69%. Godine 2000. zaduženje Republike Srbije je, prema podacima Uprave za javni dug, bilo 14 milijardi i 167 miliona, a 2011. godine 14 milijardi i 787 miliona evra i tačka. Ovo su podaci Uprave za javne prihode. Ukupno zaduženje nakon toga je naglo poraslo na 22 milijarde 286 miliona, odnosno za sedam i po milijardi evra.
Zahvaljuje, gospodine Veselinoviću. Reč ima gospodin Đukanović, povreda Poslovnika.
Naravno, gospodine Bečiću, ponovo reklamiram član 107. zato što je nedopustivo da se ovako obmanjuje Skupština i da se obmanjuju građani. Zaista na ovo ne želim da pristanem. Ako se već govori o zaduženjima, recite nam po kojim kamatama ste se vi zaduživali, a kolike su danas kamate kada…
Gospodine Đukanoviću, ne mogu da vam dopustim da…
Ne možemo više da se ovako igramo i da se ovako obmanjuje narod, zato što su ovo vrlo osetljive stvari…
Gospodine Đukanoviću, oduzeću vreme od ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe ako nastavite.
…i zato što je njima Londonski i Pariski klub otpisivao dugove, a to neće da kažu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana 11. i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljna Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik, prof. dr Janko Veselinović.
Tražimo da se briše i ovaj član, odnosno da se briše ceo zakon, jer smatramo da ovo prelazi granicu normalnog zaduženja, a ova zaduženja će morati da vraćaju građani Republike Srbije, profesori, nastavnici, učitelji, vojnici, policajci, penzioneri i još nezavršeni studenti, đaci, a sedam i po milijardi ste se za ove dve i po godine zadužili. Šta je naš predlog?
Gospodine Veselinoviću, po ovom amandmanu imaju i tačno zaduženje. Molim vas, da se krećete u granicama ovog amandmana.
Da, ja tražim da se briše to.
U redu je, znači, da se ne zadužujemo. Ovde kaže – otplatu kredita vrši zajmodavac prema OTP banke, itd, i deksirano prema vrednosti američkog dolara, sve u skladu sa odredbama pojedinačnih ugovora o kreditu. Znači, po amandmanu se ne zadužujemo, nego objašnjava način otplate.
Vi ste mi uzeli 30 sekundi da bi pročitali član koji ste mogli da pročitate ranije i kao ja se upoznam sa njim. Dakle, ja tražim da se to zaduženje ne aktivira, odnosno da se kredit ne uzme, zato što smatram da smo prezaduženi i zato što smatram da je gospodin Bajatović…
Ovde se govori i kako obezbeđuje, zajmoprimalac je dužan da sredstva za otplatu kredita obezbeđuje prema planu otplate. Znači ne zadužujemo se po amandmanu.
A što vi niste podneli amandman, kada ste dobro upoznati sa tim članom. Što vi niste reagovali? Ja tražim da se on briše i obrazlažem zbog čega. Dakle, on za mene ne postoji, ja ga brišem i obrazlažem zbog čega ga brišem. Dakle, što ste nas prezadužili, dakle, što nas je ova Vlada prezadužila. Gospodin Bajatović nas prezadužuje već sedam godina i nije njegovo opravdanje to. Verovatno ćete mi oduzeti reč zato što vam direktora pominjem, jeli tako?
Normalno da će dobiti gospodin Bajatović pravo na repliku, jer ste pomenuli njegovo ime i prezime. Izvolite, gospodine Bajatoviću imate pravo na repliku, dva minuta.
Moram da kažem da sam veoma iznenađen, ranije smo slušali druge diskusije na tu temu. Imam jedno pitanje za kolegu, ako on na to želi da odgovori. Da li vi smatrate da mi treba da se smrznemo u toku ove godine, jer ako ne budemo platili gas, šta treba da uradimo. Isto što je Putin uradio, zavrnemo ventil. Da li hoćete da to uradimo u školama, bolnicama, preduzećima, socijalnim ustanovama, kome? Dajte molim vas kad već, ja razumem opoziciono delovanje, ali hajde da vidimo o čemu pričamo. Vrlo jasno smo rekli, znači, imamo plan kako ćemo „Srbijagas“ finansijski da restrukturiramo, dao sam čak i detalje. Imamo deo kojim ćemo pomagati Vladi da smanjuje deficit, deo svojih obaveza vratiti. Znate šta je alternativa tome, da onih 600 miliona koje su potrošači povukli kao nerealnu cenu, to su pravila Agencije za energetiku prenesemo na kupca. Pa, koliko će onda biti taj gas dok se tih 600 miliona ne skupi i u kom periodu? Jel u periodu otplate bankarskih kredita? Prema tome, ja vas molim, ja mislim da smo mi 45% zaduženja prošli za vreme prošle i pretprošle Vlade. Mislim da ćemo morati da idemo i do nekih 70% da bi se uspostavila finansijska ravnoteža troškova razduženja i svega. To smo javno saopštili. Ako je cilj cele ove priče, samo da izađemo sa opozicionim stavovima i da kažemo – mi smo zato da se briše i da se više ne zadužujemo, ja molim da se onda još jednom razmisli šta je alternativa. Alternativa je ili da se svi ti troškovi koji su ranije vođeni kao socijalna politika prenesu na kupca, a druga alternativa je da država kroz ovaj finansijski amortizer i omogućavanje jedno godinu dana „Srbijagasu“ daha, zaista dođemo da dođemo do toga da to bude profitabilna kompanija, onako kako to od nas Vlada Republike Srbije traži. Prema tome, bez tog zaduženja, to nije moguće sprovesti. Alternativa ovome jeste da nemamo gasa i da ne možemo da napunimo Banatski Dvor.
Zahvaljujem gospodine Bajatoviću. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 12. i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da pročitam tekst Predloga zakona, a amandman glasi – da se briše taj član, a tekst Predloga zakona – ako po osnovu date garancije garant izvrši obavezu umesto zajmodavca garant će od zajmodavca imati pravo na povraćaj glavnice, kamate, pratećih troškova itd. Izvolite, reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Moram priznati predsedavajući da je ovo veliki napredak, da poslanike sada upoznajete sa članom o kome se razmatra, čak ste i pročitali, istina malo nerazumljivo, tako da nisam baš siguran da su stekli utisak ako nisu ranije pročitali. Da li ćete dozvoliti da odgovorim vašem direktoru na pitanje u okviru ovog amandmana? Pitao me je naime…
Možete samo da obrazložite vaš amandman.
Da, moj amandman obrazlažem na način da smatram da se o tome da li će biti grejanja ne razmišlja u decembru, nego u februaru, martu prethodne godine, a ne sada. Vlada ova je formirana prilično davno i mogli su razmišljati na koji način će …
Molim vas, da obrazlažete amandman koji ste podneli. Mogu da ga pročitam još jednom, ako želite.
Ne, predug je amandman, a sa druge strane tražio sam da se taj član briše.
Koji član? Kako glasi?
Član 12. koji ste vi već pročitali, nema potrebe ni da čitamo ponovo.
Molim vas, onda se krećite u okviru tog amandmana.
Tražimo da se kredit ne uzme, a smatram da je odgovoran za to što se sada ovaj kredit uzima i što smo možda u iznudi. Slažem se sa gospodinom Bajatovićem da mi nemamo previše alternativa, ali to što smo u iznudi je kriva ova vlada, nijedna druga. I to što potrošači gasa imaju privilegiju ponekad u odnosu na one koji se greju na struju, na drva, koji imaju centralno grejanje, njima niko ne subvencionira. Mada, ta pitanja je trebalo razjasniti, a ne sada prevaljivati građane koji nemaju od čega…
Molim vas gospodine Veselinoviću da se ne obraćate drugom narodnom poslaniku.
Koji nemaju od čega leba da kupe, da plaćaju kredite za gas.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dušan Bajatović, pravo na repliku, dva minuta.
Čisto da svi znate oko ovog razmišljanja, pa Banatski Dvor je bio napunjen do kraja. Svi ugovori sa ruskim partnerima su na vreme napravljeni. Kod nas je problem ovde što ovaj kredit treba da posluži, da presečemo dalju praksu vođenja socijalne politike kroz „Srbijagas“. Bez tih sredstava, bez obezbeđivanja realne tekuće likvidnosti, uključujući u to i punjenje Banatskog Dvora u toku leta, mi to ne možemo da restrukturiramo „Srbijagas“ i da sve to odradimo ukoliko nemamo ova sredstva. Prema tome, samo bih molio da ne zamenjujemo teze. Dakle, vrlo jasno se zadužujemo i na vreme smo razmišljali o mogućem ukrajinskom scenariju, jer smo napunili Banatski Dvor i napravili sa kolegama iz okruženja Mola i drugih mađarskih trgovaca, recimo, alternativu u slučaju da dođe do ukrajinskog scenarija. Podsećam vas na 2009. godinu kada je bio zabranjen gas. Koliko smo bili spremni da ga platimo. Prema tome, energetska budućnost, odnosno bezbednost zemlje se plaća i mislim da se ovom preskupom socijalnom politikom u „Srbijagasu “, da prekinemo i ova sredstva su namenjena tome. Ako ćemo da pričamo o bruto bilansima onda možemo da se uključimo i u to koliko smo se kad zadužili nije problem. Ovde pričamo o tome zašto uzimamo konkretno ovih 200 miliona. Namena je vrlo jasna sa detaljnim planom usaglašeni i sa Vladom Republike Srbije. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Bajatoviću. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 13. i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala predsedavajući, evo pošto vi niste, da ja upoznam kolege poslanike sa sadržinom našeg amandmana. Znači amandman na član 13. naš predlog je da se briše. A sam član 13. glasi – Sredstva kredita koja zajmoprimcu stavljena na raspolaganje na osnovu zaključenih ugovora za održavanje tekuće likvidnosti iz člana 2. do 9. ovog zakona za koje se izdaje garancija po ovom zakon uplatiće se na namenski račun zajmoprimca koji će se otvoriti kod NBS nakon stupanja na snagu ovog zakona. Sredstva sa namenskog računa koristiće se za plaćanje obaveza zajmoprimca samo uz saglasnost ministra nadležnog za poslove finansija. Moram da priznam jako neobično.
Molim narodne poslanike da saslušaju govornika i da čujemo zbog čega ovaj član treba da se briše.
Jako je neuobičajeno to da se zajmoprimcu vezuju ruke i da će nalogodavac isplata biti ministar finansija. Da li to znači da ova Vlada nema poverenje u direktora Srbijagasa i da možda misli da on neće na pravi način raspolagati ovim sredstvima kada to pravo da raspolaže ovim sredstvima na računu koji se otvara kod NBS, daje praktično isključivo ministru finansija. Mislim da u krajnjoj liniji nije ni zgodno da direktora jedne velike i ozbiljne firme tretiramo kao nekog ko ne može samostalno da odlučuje, nego će morati da pita ministra finansija za sve i da jedino po njegovom nalogu može da vrši određene transakcije. Mislim da bi bilo u redu da je, ili ministar izvršilac ili da je to direktor firme onako kako je vezano za ostale poslove.
Imate neku protekciju, nemate stalno sedam minuta, reč ima Dušan Bajatović.
Samo da ne bude ovde nikakvog nesporazuma. Dogovor u Vladi Republike Srbije, sa kojim sam se ja lično složio, ne radi se ni o kakvom međusobnom nepoverenju i jeste da taj novac može biti korišćen isključivo za plaćanje gasa. Dakle, mi moramo u decembru da povučemo prvih 100 miliona, a ostalo ćemo povlačiti u tranšama po dogovoru koji smo vrlo precizno potpisali u memorandumu koji je potpisan zajedno sa GASPROM-om. Znači, pošto mi prvih 6 meseci ne moramo da povlačimo novac od banaka , ostatak moramo da držimo negde i nema zgodnijeg mesta od NBS, niti ima razloga za neko nepoverenje. Dakle, ovo trošenje novca osim prvih 100 miliona, koje će biti uplaćene odmah, biće isplaćivane po memorandumu u smislu razduženja i kupovine gasa, koji je pre dve nedelje potpisan u Ministarstvu energetike, sa predstavnicima GASPROMA, a o detaljima je upoznato Ministarstvo finansija i mi smo se dogovorili da nijedan jedini cent od tog novca, ne može biti potrošen ni za šta drugo, ni za kakve investicije, kapekse, plate, kupovinu bilo čega, nego isključivo za obezbeđivanje gasa, odnosno za plaćanje gasa. Prema tome, nema nikakvog nepoverenja i to je dogovor koji smo napravili i on je po meni veoma kvalitetan. Vlada treba da zna kako će biti potrošeno tih 200 miliona, baš zbog visine zaduženosti, o kojoj govorimo.
Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Nisu tu. Na naziv iznad člana 14. i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof.dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, dr Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Izvolite, gospodine Đurišić.
Gospodo ministri, član 14, koji predlažemo brisanje, kao i za sve prethodne članove, glasi onako kako glasi za sve članove svih zakona koje smo danas i juče raspravljali, a to je da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „ Službenom glasniku Republike Srbije“. Vidim da je to bio argument pojedinih kolega poslanika, da smo mi bili loši, jer se kod prethodnog donošenja zakona kada su se takođe davale garancije „Srbija-gasu“ za uzimanje kredita, takođe su ti zakoni stupali na snagu narednog dana po objavljivanju u „Službenom glasniku“. Ja samo želim da ponovim ono što sam ponavljao više puta o sličnim slučajevima kao što je ovaj, a to je da je ova većina izabrana, zato što je navodno bolja od onih koji su u nekom ranijem trenutku vodili ovu državu, a sada vidimo na ovom primeru da nije ništa bolja, a mogu slobodno da kažem da je gora, jer ste vi imali od koga da naučite, da naučite na tuđim greškama i da ih ne ponavljate. A vi nažalost ponavljate iste greške i ponavljate ih uporno, ponavljate ih toliko da praktično sve zakone donosite sa odredbom da stupaju na snagu narednog dana od dana u objavljivanju u „Službenom glasniku“, što je suprotno Ustavu. Ustav govori o tome da zakoni stupaju na snagu 8 dana po objavljivanju, ostavlja mogućnost izuzetka i ta mogućnost zahteva da se posebno skupština o tome izjasni u danu za glasanje.
Replika na? (Zoran Babić, s mesta: Na mahanje papira, na vladajuću većinu, itd.)
Ja nisam mahao papirima, ništa od toga nisam rekao što je rekao kolega Babić, nadam se da ste me čuli.
Izvolite. Vladajuća većina to može.
Dobro je što je kolega priznao da je kršio Ustav, time što je sastavljao i usvajao zakone u kojima u članu 5. piše – ovaj zakon stupa na snagu narednog dana, od dana objavljivanja. Ono u čemu smo mi i u čemu je ova Vlada nemerljivo bolja, neuporedivo bolja je što imam ovde jedan papir A4 formata, dvostrani, gde se onako odokativno samo zapisuje pravi iznos kredita od 180 miliona evra, a pripadajući ugovorene kamate naknade i troškove, možemo samo da pretpostavljamo, i kolike su i gde su završile i kod koga i pod kojim uslovima. Ono što i zbog čega smo bolji što kada takve stvari radimo, navodi se iznos i naknada i kamata i kada se vraćaju i šta je promenljivo i šta je isto, apsolutno transparentno, apsolutno istinito za razliku od onih koji su nas držali ovde dva sata, predavajući nam o nečemu što apsolutno nema nikakve veze. Voleo bih da gospodin Đurišić nam sada odgovori, koje su pripadajuće ugovorene kamate na ugovore iz 2011. godine, za iznos od 180 miliona evra, koje su to naknade i koji troškovi? Valjda su naknade i troškovi ista stvar. Da li je moguće da je duplo naplaćivano i po istom osnovu naplaćivano i da su davani iznosi? Koje su kamate na ugovore iz 2010. godine na 170 miliona evra, koje su naknade, koji su troškovi, kome su plaćene naknade.
Vreme. Reč ima Dušan Bajatović, izvolite.
Samo da dam dodatno obaveštenje. Zato sam se javio. Zašto je hitno? Danas je 25. Mi faktički imamo četvrtak i petak, posle toga će teško koja banka da radi. Mi u naredna dva dana treba da povučemo 200 miliona dolara, jer su ovi ugovori važeći, faktički i mora da se završi posao u toku ove godine. Prema tome u naredna dva dana mi treba da završimo čitav ovaj posao. To je razlog zašto ovde zaista postoji realno opravdanje da stupa na snagu momentom objavljivanja, jel mi sa bankama moramo praktično u roku od 48 časova da taj novac povučemo, jer vam niko neće raditi 29. i 30. decembra i vršiti dolarske plasmane u Srbiji, to sam potpuno siguran. To je obrazloženje zašto ovde postoji zaista osnovana mogućnost i potreba da to stupi na snagu danom donošenja, odnosno danom objavljivanja.
Poslaniče Đurišiću niste imali osnov za repliku, ali budite onda uviđajni pa kratko odgovorite. Izvolite, pošto sam progledala malo kroz prste i drugima.
Poštovana predsedavajuća, ja stvarno ne znam, direktno me je kolega Babić prozvao i tražio da mu dam određena objašnjenja.
Dajte mu određena objašnjenja da vi i ja ne trošimo vreme drugim ljudima.
Evo da ne bi trošili vreme, ja pozivam kolegu Babića da okrene stranu 24. i 25. Predloga zakona o budžetu, tu će videti kredite za „Srbijagas“ i može da vidi uslove pod kojima su ti krediti dogovoreni, a može da pogleda ovaj zakon i videće da ni u jednom članu, ni za jedan kredit ne piše kolike su naknade i troškovi. Piše kolika je kamatna stopa, da je kredit u dolarima, piše kamatna stopa i piše naknade i troškovi i nema ni jedne jedine cifre. (Zoran Babić, s mesta: A naknade? Gde?) Pogledajte član 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8. i 9. zakona i videćete da samo stoje naknade i troškovi bez iznošenja cifara. Nismo mogli da čujemo cifru i od direktora koji je ugovore dogovorio, ni od ministra koji predložio ovaj zakon.
Zatvaram krug replika. Objasnili ste. Pročitaće svi zakon, a svi su ga i pročitali. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Oni nisu tu. Drugi nemaju vreme. Pošto smo završili pretres o amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinosti. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na tačku 11. dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O PREUZIMANjU OBAVEZA PRIVREDNOG DRUŠTVA AIR SERBIA A.D. BEOGRAD PREMA PRAVNIM I FIZIČKIM LICIMA PO OSNOVU IZVRŠENIH USLUGA I ISPORUČENIH ROBA I PRETVARANjA TIH OBAVEZA U JAVNI DUG REPUBLIKE SRBIJE Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić, dr Blagoje Bradić, Zoran Živković, Vladimir Pavićević i Ivan Jovanović. Primili ste izveštaje nadležnih odbora i mišljenje Vlade. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. (Marko Đurišić, s mesta: Svi stoje, šetaju, mnogo su nepristojni ovde. Mnogo su nepristojni, vidi kako pokazuju ružne stvari, mašu ovde, stvarno nije u redu na ovaj način. Naravno, teško je u ovo vreme raditi i biti skoncentrisan. Evo neki pričaju svašta ovde, dobacuju, govore nepristojne stvari, mislim da to stvarno nije u redu bez obzira što je sada pola pet ujutru. Pokazuju mi svašta iako to nije kolegijalno, radimo ceo dan, 18 sati već, ali nažalost nemaju svi koncentraciju da izdrže do kraja.) Pa čuje se u prenosu šta priča poslanik. Poslaniče isključite mikrofon, čuje se u prenosu. (Marko Đurišić, s mesta: Vi to radite stalno. Ne znam zašto ja moram da se isključim. Vi non stop isključujete mikrofon. ) Niste u sistemu mom i ja uopšte ne mogu da vas isključim ni da vas ne isključim. Nećemo praviti pauzu. Neuspeo pokušaj. Na član 1. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? Doktor Janko Veselinović. Objašnjenja radi, ja isključujem samo kada se prekorači vreme. Vi niste i ostavili ste mikrofon.
Deset sekundi ste mi uzeli. Dakle, slična je situacija ali ajde da kažem možda još dramatičnija kod ovog preuzimanja duga za „Er Srbiju“. Pročitaću, da ne bude nikakvih nejasnoća šta smo napisali u obrazloženju. Preuzimanje obaveza Privrednog društva „Er Srbija“ A.D. Beograd povećava se ukupni javni dug Republike Srbije koji je u ovom trenutku na dramatično visokom nivou i preti da ugrozi celokupni javni sistem finansija Srbije. Pored toga smatramo da preuzimanje obaveza „Er Srbije“ A.D. Beograd u iznosu od skoro 20 milijardi dinara je krajnje nedopustivo, naročito kada se ima u vidu da je Predlogom budžeta projektovano da će iznos ušteda po osnovu umanjenja plata i penzija biti oko 27 milijardi. Na ovaj način se građanima Srbije pokazuje da su za državu bitniji biznis planovi premijera od života njenih građan. Još jednom da kažem i da ponovim ukupno zaduženje Republike Srbije je 22 milijarde 286 miliona. U ovom momentu, dakle, ukoliko za nekoliko sati izglasate ovaj zakon vi ćete nas zadužiti dodatno za 20 milijardi dinara. Ja nemam ništa protiv, verovatno niko protiv „Er Srbije“ i to jeste jedna kompanija u prosperitetu, međutim nisam siguran da građani Srbije, ovako iscrpljeni niskim platama, smanjenjem penzija itd, treba da preuzmu njen dug.
Željko Sertić.
Prvo, mislim da je poslanik lepo rekao, i sam potvrdio da je rešenje i pitanje rada „Er Srbije“ jedno od najvažnijih stvari kod nas. Ono što bih hteo da ispravim poslanika, to je da ovo nije dug „Er Srbije“, ovo je dug staroj JAT koji je napravljen u prethodnom periodu. JAT je osnovan 1927. godine prošlog veka kao „Aeroput“ čini mi se da se tako zvala firma. Mislim da su svi imali želju da od njega naprave jednu ozbiljnu kompaniju. Na žalost razlozi za dešavanja u poslednjih deset godina i velikih gubitaka koje je JAT pravio su višestruki. Sa jedne strane od rukovodstva koje nije moglo da se snađe, s druge strane velika konkurencija na svetskom tržištu koju jednostavno JAT nije mogao da izdrži zajedno sa svim onim obavezama koje je imao, i zemlja kao država nije mogla da finansira dalje njegovu modernizaciju. Jedini put je bio da se na ovakav način privatizuje i da se napravi strateško partnerstvo sa nekim. Danas je „Er Srbija“ ponos naš. Vi svi znate kakve parametre ima, da su sva povećanja samo za godinu dana između 50 i 70'%. Da je uticaj i na Aerodrom „Nikola Tesla“ gde je većinski vlasnik država, odnosno čini mi se da je stopostotni vlasnik država, višestruko upravo zbog povećanja prometa na aerodromu. Nemerljivi su rezultati čak i sa ovim preuzimanjem dugova, ono što danas imamo samo posle godinu dana, a ovo je dug koji postoji, koji mora da se plati i ne vidim drugog načina ko bi to trebao da plati ako to ne preuzme država na ovakav način preko ugovora.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Aleksandar Senić, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala poštovana predsednice, vidite da ja ne mogu ni da uključim ni da isključim ovaj mikrofon. Podsetio bih da se ovaj zakon zove Predlog zakona o preuzimanju obaveza privrednog društva Er Srbija a. d. Beograd prema pravnim i fizičkim licima po osnovu izvršenih usluga, isporučenih roba i pretvaranju tih obaveza. Znači, Er Srbija i postavlja se pitanje, s obzirom da je ugovor kojim je osnovana Er Srbija potpisana 1. avgusta 2013. godine, a član 2. govori o stanju duga koji iznosi 19,3 milijarde dinara ili 62 miliona evra na dan 31. decembra 2013. godine, postavlja se prvo pitanje da li je u tom periodu od 1. avgusta do 31. decembra napravljen neki dug ili nije? Mi to kroz ovaj zakon ne možemo da vidimo. Vidimo da je taj dug 162, otprilike, miliona evra. Zašto je to važno? Imamo izjavu direktora gospodina Kondića iz marta meseca ove godine, koji je rekao da je gubitak „JAT Ervejza“ 73 miliona evra i da se tu podvlači crta, da je gubitak 45 miliona evra operativni gubitak, a u skladu sa MSP, saldo 28 miliona evra obuhvata korekcije stanja konta bivšeg JAT-a.