Molim narodne poslanike da zauzmu mesta da bismo počeli rad. Poštovani narodni poslanici, otvaram Treću sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 1998. godini. Prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuje 201 narodni poslanik. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Obaveštavam Narodnu skupštinu da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Milanu Nikoliću, dr Karolj Kasašu, Živojinu Stefanoviću, Đorđu Predinu, dr Leposavi Milićević, Velimiru Bati Živojinoviću i Šemsudinu Kučeviću. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik i potpredsednici Vlade Republike Srbije, ministri u Vladi Republike Srbije, republički javni tužilac, sekretar Vlade Republike Srbije i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Dostavljen vam je zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 1998. godini, održane 17. i 18. novembra 1998. godine. Da li ima primedbi na zapisnik? (Nema.) Pošto nema primedbi na zapisnik, molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 1998. godini, održane 17. i 18. novembra 1998. godine. Za 177, protiv niko, uzdržanih dva, nije glasalo osam, a ukupno je prisutno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 1998. godini održane 17. i 18. novembra 1998. godine, bez primedbi. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije na upražnjeno poslaničko mesto koje pripada izbornoj listi Srpske radikalne stranke - dr Vojislav Šešelj. Uručen vam je izveštaj Republičke izborne komisije o izboru narodnog poslanika u Izbornoj jedinici 28 - Priština, radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnog poslanika, sa predlogom da Narodna skupština konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Žarku Redžiću, izabranom sa izborne liste Srpske radikalne stranke - dr Vojislav Šešelj u Izbornoj jedinici 28 - Priština. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, shodno članu 30. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata poslaniku Žarku Redžiću. Čestitam narodnom poslaniku Žarku Redžiću na izboru. Uručeno vam je obaveštenje Koalicije "Vojvodina" o razlozima prestanka mandata narodnih poslanika Branislava Pomoriškog, Nenada Čanka i Ratimira Svirčevića.. Saglasno članu 102. stav 1. tačka 1. i st. 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Administrativnog odbora, konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koje su izabrani narodnim poslanicima: Branislavu Pomoriškom, izabranom sa izborne liste Koalicije "Vojvodina" - Čanak - Veselinov, u Izbornoj jedinici 6 - Zrenjanin i Nenadu Čanku i Ratimiru Svirčeviću, izabranim sa izborne liste Koalicije "Vojvodina" - dr Dragan Veselinov - mr Miodrag Mile Isakov, u Izbornoj jedinici 9 - Novi Sad. Saglasno članu 106. Zakona o izboru narodnih poslanika izvršiće se popunjavanje upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno odredbama Poslovnika, potrebno je da odlučimo o predlozima za donošenje akata po hitnom postupku i o predlozima za izmene i dopune predloženog dnevnog reda sednice. (Glas u sali: Ovde ima građana.) ( Nenad Čanak, s mesta: Zahvaljujem se, gospodo.) (Ratimir Svirčević, s mesta: Zahvaljujem se. Meni ovde nije mesto, a vama nije mesto u Srbiji.) 1. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 3. decembra 1998. godine. Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog Vlade Republike Srbije da se po hitnom postupku razmotri Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu. Za 183, protiv niko, uzdržan niko, nije glasalo 18, ukupno je glasao 201 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. 2. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog odluke o budžetu Autonomne pokrajine Kosova i Metohije za 1999. godinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 3. decembra 1998. godine. Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog Vlade Republike Srbije da se po hitnom postupku razmotri Predlog odluke o budžetu Autonomne pokrajine Kosova i Metohije za 1999. godinu. Za 192, protiv niko, uzdržanih niko, nije glasalo 14, ukupno prisutno 206 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. 3. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta, koji je podnela Narodnoj skupštini 3. decembra 1998. godine. Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog Vlade Republike Srbije da se po hitnom postupku razmotri Predlog zakona okorišćenju sredstava Agrarnog budžeta. Za 201, protiv niko, uzdržanih niko, nije glasalo 8, ukupno prisutno 209 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. 4. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa Republike Srbije u 1999. godini, koji je podnela Narodnoj skupštini 3.12.1998. godine. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog Vlade Republike Srbije da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa Republike Srbije u 1999. godini. Za 192, protiv dva, uzdržanih tri, nije glasalo 8, ukupno je prisutno 212 narodnih poslanika u sali. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila ovaj predlog. 5. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o učešću opština i gradova u porezu na promet u 1999. godini, koji je podnela Narodnoj skupštini 3.12.1998. godine. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog Vlade Republike Srbije da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o učešću opština i gradova u porezu na promet u 1999. godini. Za 204, protiv niko, niko se nije uzdržao, nije glasalo 8, ukupno je prisutno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila ovaj predlog. 6. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku razmotri Predlog zakona o posebnim pravima i obavezama izabranih lica, koji je podnela Narodnoj skupštini 4.12.1998. godine. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog Vlade Republike Srbije da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o posebnim pravima i obavezama izabranih lica. Za 197, protiv 6, uzdržanih dva, nije glasalo 6, ukupno je prisutno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila ovaj predlog. 7. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku razmotri Predlog zakona o akcijskom fondu Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 3.12.1998. godine. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog Vlade Republike Srbije da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o akcijskom fondu Republike Srbije.. Za 194, protiv niko, uzdržanih 7, nije glasalo 11, ukupno je prisutno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila ovaj predlog. 8. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku razmotri Predlog zakona o izmenama Krivičnog zakona Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 3.12.1998. godine. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog Vlade Republike Srbije da se, po hitnom postupku, razmotri Predlog zakona o izmenama Krivičnog zakona Republike Srbije. Za 204, protiv jedan, uzdržanih niko, nije glasalo 7, ukupno je prisutno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila ovaj predlog. Predlozi za proširenje dnevnog reda. Narodni poslanik Tihomir Arsić predložio je da se dnevni red ove sednici proširi razmatranjem Predlog zakona o javnom informisanju, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić 14. maja 1998. godine. Da li predlagač želi reč? Ima reč narodni poslanik Tihomir Arsić.
Uvažene kolege narodni poslanici, poštovani predsedniče, Nova demokratija je 14. maja ove godine obnovila svoj zahtev za usvajanje ranijeg predloga za inoviranje propisa u oblasti informisanja i Predloga zakona o Radio televiziji Srbije. U članu 134. Poslovnika stoji da se materijal ima uvrstiti u dnevni red u roku ne kraćem od 15 dana i ne dužem od 60 dana. S obzirom da smo 14. maja pokrenuli ovu inicijativu i predali materijal, konstatujem da je od tada prošlo 82 dana. U tom članu Poslovnika postoji mogućnost da predsednik Narodne skupštine prolongira za još 30 dana stavljanje ovog predloga na dnevni red, pod uslovom da obavesti podnosioca o razlozima zbog čega taj predlog nije uvršten u dnevni red. S obzirom da nam do sada ništa nije javljeno, mi smo bili prinuđeni da zahtevamo proširenje dnevnog reda i uvršćenje u dnevni red našeg Predloga zakona o informisanju i Predloga zakona o Radio televiziji. Što se tiče našeg Predloga, smatramo da je neophodno u ovom trenutku naš Predlog staviti na dnevni red današnje sednice Skupštine iz više razloga. Već je dovoljno govoreno u javnosti ovih dana o trenutno važećem Zakonu o informisanju i na mnogim instancama je konstatovano da je ovaj specijalitet nešto što postoji sa dva svoja dela, od kojih je prvi deo, to ne treba poricati, sa zaista dobrim namerama da se ostvare neka određena prava i slobode i da se pojača odgovornost za javno izgovorenu reč. Međutim, u prilici smo da konstatujemo svi zajedno da je ta dobra namera izmanipulisana i to upravo do te mere, da jesu sprečene neke neistine, ali u svakom slučaju ovim zakonom, koji je trenutno na snazi, sprečena je i mogućnost da u medije dođe i neka istina koja nije po ukusu i po meri vladajuće koalicije, odnosno onih koji su ovaj zakon i doneli. Globalno gledajući ovaj zakon, koji je trenutno na snazi, ima i problem ustavne zasnovanosti. Ja ću vas podsetiti, u članu 46. stav 6. Ustava SR Jugoslavije stoji - da niko ne može sprečavati rasturanje štampe i drugih obaveštenja, osim ako se odlukom nadležnog suda utvrdi da se njima poziva na nasilno rušenje ustavom utvrđenog uređenja itd. Vi znate da su ovde ingerencije date prekršajnom organu, koji je organ izvršne vlasti, odnosno prekršajnom organu kojeg postavlja Vlada, a ne sudstvu, koje bi bar teoretski trebalo da bude nezavisno. O karakteristikama u vezi tog zakona ne bih govorio više, jer je dosta toga izgovoreno. O karakteristikama našeg Predloga zakona o informisanju i o Radio-televiziji Srbije svega nekoliko reči ću reći. Zanimljivo je da je do donošenja ovog zakona bila velika povika na Zakon o Radio-televiziji Srbije, prvenstveno zbog toga što doskorašnji Zakon o informisanju, znači pre ovog važećeg zakona, i nije imao neke značajne manjkavosti i da je praktično javna reč bila, na određen način, i u velikoj meri slobodna, bar kada se poredi sa ovim zakonom koji je trenutno na snazi. Ja o tome neću ni govoriti. Ja bih rekao, pre svega, nekoliko reči o zakonu o Radio-televiziji Srbije i dve tri stavke o zakonu o javnom informisanju, koji mi predlažemo. Zakon je inoviran utoliko što promene zapravo nisu glomazne, jer prethodni zakon nije predstavljao značajnu prepreku za izgovaranje slobodne reči. Mi smo novim predlogom zakona uvažili činjenicu, što je za predstavnike sedme sile i te kako važno, da postoje različita profesionalna udruženja novinara i praktično tu činjenicu ozakonili, odnosno u ovom predlogu zakona našli smo mesto za različita profesionalna udruženja novinara. Značajnije od toga su promene koje se odnose na programsku orijentaciju javnih glasila. Jasno je postavljena razlika između onih koji se finansiraju iz budžeta i onih koji se finansiraju samostalno. Mi smo u našem Predlogu zakona jasno podvukli i druge funkcije, pored informativne funkcije i to funkcije koje smatramo i te kako važnim, a to je obrazovna, kulturna i funkcija javnih glasila. Uostalom, svi ste imali prilike da dobijete ovaj zakon i iskreno se nadam da ste, kao i sve naše predloge, to pomno i pažljivo pročitali, pa se nadam da ne moram dalje da obrazlažem.
Zahvaljujem. Molim narodne poslanike da radi utvrđenja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika Tihomira Arsića da se dnevni red ove sednice proširi razmatranjem Predloga zakona o javnom informisanju, koji su podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić. Za 51, protiv 170, niko nije uzdržan, četiri narodna poslanika nisu glasala, ukupno je prisutno 225 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Tihomir Arsić predložio je da se dnevni red ove sednice proširi razmatranjem Predloga zakona o Radio-televiziji, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić. Da li predlagač želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika Tihomira Arsića da se dnevni red ove sednice proširi razmatranjem Predloga zakona o radio televiziji, koji su podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić. Za 47, protiv 168, niko nije uzdržan, nije glasalo tri, ukupno je prisutno 218 narodnih poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa Srpskog pokreta obnove predložila je da se dnevni red ove sednice dopuni tačkom dnevnog reda - Poslanička pitanja i da se ova tačka razmatra kao sedma tačka dnevnog reda. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Milan Miković, želi reč? (Ne želi.) Predložio bih jedno kompromisno rešenje. Pošto nikada ne uspevamo da održimo kvorum kada su poslanička pitanja i zbog toga nismo mogli da ostavimo prošli put uključene televizijske kamere, danas smo razgovarali o tome i sa predsednikom partije Srpskog pokreta obnove, zbog ovog predloga, da ovlasti Skupština mene da, i pored toga što neće biti kvoruma, da se održe poslanička pitanja kao poslednja tačka dnevnog reda. Da li može da se prihvati ovaj kompromis? (Može.) Onda nema potreba da glasamo o ovome. Gospodine Mikoviću, da li je u redu? (Da.) Predlozi za spajanje rasprave. Narodni poslanik Života Cvetković predložio je da Narodna skupština obavi zajednički načelni pretres o: - Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu; - Predlogu zakona o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta; - Predlogu zakona o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa Republike Srbije u 1999. godini; i - Predlogu zakona o učešću opštine i gradova u porezu na promet u 1999. godini. Da li narodni poslanik Života Cvetković želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da radi utvrđenja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika Živote Cvetkovića da Narodna skupština obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona za koje je on to predložio. Za 205, niko protiv, dva uzdržana, nije glasalo 13, ukupno je prisutno 220 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Saglasno odredbama Poslovnika Narodne skupštine, sve prihvaćene tačke uvršćuju se u dnevni red sednice po redosledu njihovog predlaganja, odnosno prihvatanja. O predlozima prihvaćenih akata, nadležni odbori, odnosno Vlada Republike Srbije, ukoliko to već nisu učinili, podneće svoje izveštaje, odnosnomišljenja u toku trajanja sednice. Pošto smo se izjasnili o svim predlozima za izmene i dopune predloženog dnevnog reda, molim narodne poslanike da se izjasnimo o dnevnom redu sednice u celini. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog dnevnog reda u celini. Za 218, protiv niko, niko nije uzdržan, nije glasalo 7, ukupno je prisutno 225 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 1998. godini u celini. Molim Službu Narodne skupštine da pripremi prečišćeni tekst dnevnog reda sednice i uruči ga narodnim poslanicima. D n e v n i r e d: 1. Izbor nosilaca pravosudnih funkcija, 2. Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 3. Predlog odluke o budžetu Autonomne pokrajine Kosova i Metohije za 1999. godinu, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 4. Predlog zakona o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 5. Predlog zakona o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa Republike Srbije u 1999. godini, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 6. Predlog zakona o učešću opština i gradova u porezu na promet u 1999. godini, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 7. Predlog zakona o posebnim pravima i obavezama izabranih lica, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 8. Predlog zakona o Akcijskom fondu Republike Srbije, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 9. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o oružju i municiji, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 10. Predlog zakona o izmenama Krivičnog zakona Republike Srbije, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 11. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prekršajima, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 12. Poslanička pitanja. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - IZBOR NOSILACA PRAVOSUDNIH FUNKCIJA U okviru ove tačke primili ste: - Predlog odluke o prestanku sudijske funkcije sudije Ustavnog suda Srbije, koju je podneo Odbor za pravosuđe i upravu, i - predloge Republičkog javnog tužioca za izbor zamenika Republičkog javnog tužioca, okružnih javnih tužilaca, zamenika okružnih javnih tužilaca, opštinskih javnih tužilaca i zamenika opštinskih javnih tužilaca. Pored toga, primili ste izmenu i dopunu Republičkog javnog tužioca za izbor zamenika opštinskih javnih tužilaca i izveštaj Odbora za pravosuđe i upravu, koji nije imao primedaba na predloge Republičkog javnog tužioca za izbor nosilaca javno-tužilačke funkcije. Saglasno članu 156. Poslovnika, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o prestanku sudijske funkcije sudije Ustavnog suda Srbije. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne želi.) Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (ne želi) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem jedinstveni pretres i prelazimo na odlučivanje. Podsećam da, saglasno članu 174. stav 3. Poslovnika, Narodna skupština odlučuje o izboru, odnosno razrešenju ili prestanku funkcije svakog sudije Ustavnog suda pojedinačno, tajnim glasanjem, ukoliko ne odluči da glasanje bude javno. Ima li predloga da glasanje bude javno? Ima reč narodni poslanik Miloje Mihajlović.
Dame i gospodo, zbog efikasnosti predlažem da se glasanje obavi javno, elektronskim putem.
Zahvaljujem. Pošto je narodni poslanik Miloje Mihajlović predložio da glasanje bude javno, upotrebom elektronskog sistema glasanja, potrebno je da se izjasnimo o tom predlogu. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika Miloja Mihajlovića. Za 202, protiv šest, uzdržanih nema, nije glasalo pet, a ukupno je prisutno 213 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku sudijske funkcije sudije Ustavnog suda Srbije. Za 203, protiv jedan, uzdržanih 10, nije glasalo pet, a ukupno je prisutno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog. Saglasno članu 156. Poslovnika, otvaram jedinstveni pretres o predlozima odluka o izboru: zamenika Republičkog javnog tužioca; okružnih javnih tužilaca; zamenika okružnih javnih tužilaca; opštinskih javnih tužilaca i zamenika opštinskih javnih tužilaca, sa izmenom i dopunom republičkog javnog tužioca od 4. decembra 1998. godine. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne.) Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (Da.) Ima reč narodni poslanik Milan Miković. Ja se izvinjavam, nisam vas video.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, nisam izašao da osporim bilo čiji izbor, ali sam izašao da skrenemo pažnju javnom tužilaštvu u celini da ovog trenutka i nakon ovog zasedanja postajaće svi uslovi za normalan rad, postojaće svi uslovi da ne možemo da se pozivamo na neefikasnost javnog tužilaštva. Vi imate na dnevnom redu danas izbor oko 115 do 120 novih tužilaca i njihovih zamenika, sa jedne strane, a vi ćete u toku ovog dana ili ova dva dana imati jednu novu situaciju u krivično pravnoj oblasti, gde će nesumnjivo opštinska javna tužilaštva postati daleko opterećenija nego što su do sada bila, jer izmenama odredaba Krivičnog zakona jedan broj predmeta, koji bi po dosadašnjim propisima išao pred okružne sudove, ići će pred opštinske sudove. Konačno, ukoliko danas ili sutra usvojimo Zakon o posebnim pravima i obavezama izabranih lica i materijalni položaj javnih tužilaca biće izmenjen i znatno poboljšan. U takvoj situaciji postoje svi uslovi da se najnormalnije radi, najefikasnije, a možda je problem što će tu biti dosta mladih ljudi, ali i ti ljudi, većina tih ljudi je školovana u tužilaštvima, okružnim i opštinskim. Prema tome, u jednoj takvoj situaciji mislim da je ovo trenutak kada su i u oblasti sudovanja i optuženja stvoreni normalni uslovi koliko god je moguće u ovoj situaciji u kojoj se zemlja nalazi i mislimo da je to prilika za jedan krupan korak da postanemo pravna država, onako kako to želimo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, gospodine predsedniče, danas pred sobom imamo materijal o javnom tužilaštvu, a u pripremljenom materijalu vidim da je za zamenika opštinskog javnog tužioca u Novom Pazaru predloženo lice iz Rume. Pomenutu gospođu ili gospođicu ne poznajem lično i moja diskusija nije uopšte lične prirode, već principijelne. Dosadašnje imenovanje nosilaca pravosudnih funcija već godinama pokazuje nepoverenje, da ne kažem mržnju prema Bošnjacima, a na drugoj strani država traži da Bošnjaci budu lojalni građani. Ovaj današnji predlog nažalost pokazuje da ponestaje poverenje vlasti prema lokalnim Srbima, a već su počeli za Novi Pazar i sa uvozom kadrova. U Novom Pazaru, je gospodo, sledeći odnos stanovništva: 80% čine Bošnjaci, 19% Srbi, i jedan posto su ostali. Međutim, nosioci pravosudnih funkcija su na primer: predsednik Opštinskog suda je Srbin, predsednik Okružnog suda je Srbin, starešina organa za prekršaje je takođe Srbin, opštinski javni tužilac je Srbin i okružni javni tužilac je Bošnjak,međutim pod kontrolom SPS-a. Dalje, gospodo, jedna veoma bitna anomalija na koju oni koji rukovode pravosuđem nikako ne žele da obrate pažnju, jeste daje 80% sudija bez obzira na nacionalnu pripadnost potpuno lojalno SPS-u ili je pod kontrolom SPS-a. U nekim slučajevima supružnici ili bliski rođaci povezani su relacijom sud-policija-SPS, tako da ovakva situacija ne vredi samo u Novom Pazaru, već uopšte u drugim opštinama Sandžaka. U ovakvoj situaciji, verujte mi, nema uopšte govora o nezavisnom sudstvu, ne postoji vladavina prava, već se omogućava represija i obračunavanje sa ljudima koji drugačije misle. Podsetiću vas samo na jedan primer. U Novom Pazaru se od 1993. godine vodi montirani politički proces protiv 24 Bošnjaka koji, dakle nakon pet godina, još nije završen.....
Izvinite, molim vas isključite mobilne telefone.
Iako se isti takav proces po istim članovima zakona i po istoj optužnici vodio i protiv 21 Bošnjaka u Bijelom Polju, odnosno na području Republike Crne Gore i ti ljudi su oslobođeni optužbe i materojalno i novčano su nadoknađeni. U Novom Pazaru, dakle, sud nije u stanju da ove ljude oslobodi, već se ti ljudi osećaju kao taoci politike jer ne mogu da se zaposle, da dobiju putnu ispravu, ne mogu nikakvo pravo, socijalno, zdravstveno, penzijsko da ostvare. To je drastično kršenje osnovnih elementarnih ljudskih prava. Mi ovde imamo primer poslanika gospodina Kučevića koji je čak i predsednik Skupštine opštine u Tutinu i nema putnu ispravu, iako sud kaže da uopšte nema razloga da on nema putnu ispravu. Jednostavno, policija mu ne da putnu ispravu. Dakle, svi ovi građani koji drugačije misle, a globalno svi Bošnjaci u Sandžaku se osećaju kao taoci, zato što, kažem, postoji odsustvo vladavine prava. Na ovaj način i sa ovim predlogom, vidim da je počelo i sa uvozom kadrova jer vlast osim što nema poverenja u Bošnjake u Sandžaku, očigledno da više nema poverenja ni u Srbe u Sandžaku. Hvala vam.
Molim vas, samo momenat. Da li vi osporavate kandidata i morate mi reći ime.
Ja sam protiv ovog principa, ovakvog načina imenovanja, ne osporavam kandidata.
Ima reč narodni poslanik Nebojša Leković, kao predsednik Odbora.
Dame i gospodo, izbor kod tužilaca ide nešto drugačije nego što ide kod sudija. Ovde Odbor daje samo mišljenje. Znači, daje mišljenje i uputio je Skupštini pozitivno mišljenje, jednoglasno, da prihvati predlog Republičkog javnog tužioca i izabere sve nosioce javno tužilačkih funkcija. Što se tiče konkretnog predloga, to jest ove zamerke, osnovno ustavno načelo ove države je sloboda kretanja i nastanjivanja. Mi uopšte nismo vodili računa ko je koje nacionanalnosti. Ako gospodin iz Rume ili bilo odakle (gospodine Šešelj, ugasite telefon, ovo je Skupština) ispunjava prava, ako je stručan, i ostale kriterijume, Odbor je izašao u susret i tako je vrednovao. Znači, nikakva diskriminacija po nacionalnom osnovu nije bila, niti je uzimana u obzir. Tako smo radili i kod izbora sudija. Ova opaska uopšte ne stoji. Samo- stručnost, kvalitet, bez obzira ko je u kom kraju Srbije, ima pravo da radi u bilo kom drugom kraju Srbije.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Niko.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem jedinstveni pretres i prelazimo na odlučivanje. Molim narodne poslanike da postave kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predloge odluka o izboru: zamenika republičkog tužioca, okružnih javnih tužilaca, opštinskih javnih tužilaca i zamenika opštinskih javnih tužilaca, sa izmenom i dopunom Republičkog javnog tužioca od 4. decembra 1998. godine. Za 202, protiv nema, uzdržanih je 11, nije glasalo 11, ukupno su prisutna 224 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila predloge odluka. Dozvolite da u vaše i svoje ime čestitam izabranim nosiocima javnotužilačke funkcije na izboru i da im poželim uspešan rad. [[Aplauz.]] Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 1999. GODINU Pre prelaska na razmatranje zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu, saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona za koje je to predložio narodni poslanik Života Cvetković, otvaram zajednički načelni pretres o: - predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu, - predlogu zakona o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta, - predlogu zakona o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa Republike Srbije u 1999. godini, i - predlogu zakona o učešću opština i gradova u porezu na promet u 1999. godini. Molim predsednika Vlade Republike Srbije, Mirka Marjanovića, da podnese ekspoze o ekonomskoj politici za 1999. godinu.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, na dnevnom redu današnjeg zasedanja Narodne skupštine je Predlog budžeta Republike Srbije za 1999. godinu, o čemu će vas obavestiti ministar finansija Borislav Milačić. Dozvolite da se prethodno osvrnem na ostvarene rezultate u 1998. godini i na celinu ekonomske i reformske politike koju nameravamo da sprovodimo u idućoj godini. Ciljevi dinamičnog privrednog rasta, ekonomske i socijalne stabilnosti i sprovođenja reformi u ovoj godini ostvarivani su u mnogo težim uslovima u odnosu na 1997. godinu, kao i u odnosu na uslove koje smo očekivali u ovoj godini. Pre svega izvršen je ponovni pritisak pojednih delova međunarodne zajednice na našu zemlju zbog principijelne politike na Kosovu u Metohiji i odlučnosti našeg rukovodstva i svih građana da se odbrani suverenitet i teritorijalni integritet Srbije i Jugoslavije. Nove zabrane i ukidanje preferencijala u trgovini sa Evropskom unijom, zabrana inostranog investiranja u Jugoslaviju, zabrana letova JAT-a na rentabilnim međunarodnim linijama, ograničenje u platnom prometu sa inostrranstvom i drugo imale su izrazito negativan uticaj na dinamiku rasta proizvodnje i izvoza, a s druge strane usporile su započete procese u svojinskoj transformaciji i prestruktuiranju privrede. Na unutrašnjem planu divljanje albanskih terorista na Kosovu i Metohiji i pokušaj destabilizacije Srbije i Jugoslavije raznim pritiscima i pretnjama, pre svega od strane SAD-a i NATO-a, zahtevao je odlučnu akciju i povećana sredstva za odbranu zemlje i bezbednost građana. Istovremeno, celokupnu javnu potrošnju, značajna sredstva za oživljavanje proizvodnje, razvoj poljoprivrede i stabilizaciju tržišta ključnim proizvodima finansirali smo isključivo iz domaćih realnih izvora, jer su izostala planirana sredstva iz inostranstva, od svojinske transformacije i drugih oblika ulaganja u našu privredu. U takvim, veoma nepovoljnim uslovima, Vlada Republike Srbije uspela je da ostvari sva osnovna strateška opredeljenja. U ovoj godini svi ključni pokazatelji privrednog rasta su pozitivni. Zarade su realno porasle, javna potrošnja je održana u realnim okvirima, godišnji rast cena je upola manji od procenta izvršene devalvacije dinara. To su rezultati koje će, uveren sam, umeti pravilno da ocene narodni poslanici i svi građani. Dozvolite da nešto detaljnije obrazložim ostvarene rezultate. Prvo, prema zvaničnim procenama, rast društvenog proizvoda u 1998. godini iznosio je preko 4%. Pozitivan rast ostvarili su ključni sektori - industrija za 5%, poljoprivreda i pored nepovoljnih vremenskih uslova za 1%, trgovina za 10%, saobraćaj za 4% i u stalim oblastima ostvareni su zadovoljavajući rezultati, što predstavlja solidnu materijalnu osnovu daljeg privrednog rasta i razvoja. Vlada Srbije je tržišno orijentisanom politikom i značajnim sredstvima dala krupan doprinos ostvarenim proizvodnim rezultatima. Velika finansijska podrška pružena je programima oživljavanja proizvodnje u metalskom kompleksu, u tekstilnoj industriji, industriji kože i obuće i drugim oblastima. Samo u program obnove poljomehanizacije u poslednje dve godine uloženo je oko 800 miliona dinara. Najveća finansijska podrška data je agraru. Ukupne državne intervencije u poljoprivredi, od premiranja i subvencionisanja proizvodnje, preko reprograma i otpisa finansijskih obaveza, do ulaganja u razvoj agrara i sela, iznosi oko 5,5 milijardi dinara. Cenovnu stabilnost, kao jedan od ključnih ciljeva, je bilo veoma teško postići u ovoj godini zbog nametnutih ograničenja u ekonomskih odnosima sa inostranstvom, izvršene devalvacije dinara i nužnog prilagođavanja monetarne politike. Vlada je aktivnim merama i značajnim budžetskim sredstvima uspela za stabilizuje cene i obezbedi dobru snabdevenost vitalnim proizvodima. Ispravnost takve politike potvrđena je cenovnom stabilnošću krajem godine. Cene u novembru su porasle samo za 1,5%, a slična se situacija očekuje i u decembru. Najveći napori su ulagani za ostvarivanje čvrste budžetske dispcipline i finansiranje javne potrošenje isključivo iz realnih izvora. U tome se uspelo, čime je otkljonjena glavna opasnost novog žarišta inflacije. Pri tome, republički budžet je realizovan strogo po planu, bez ikakvog rebalansa, dok se kod fondova socijalnog osiguranja, posebno kada je reč o penzijama, išlo na obezbeđenje dodatnih realnih izvora finansiranja. Veoma je značajno što je u ovoj godini novim fiskalnim merama privreda rasterećena, čime su obezbeđena dodatna sredstva za finansiranje proizvodnje. Sem toga, paket poreskih zakona, usvojen na prethodnoj sednici Narodne skupštine, omogućuje proširenje poreske osnovice, povećanje prihoda od akciznih proizvoda i dalje smanjenje sive ekonomije. I pored teškoća sa kojima smo bili suočeni u ovoj godini učinjeni su značajni pomaci u oblasti ekonomske i vlasničke transformacije. Zajedno sa svojinskom transformacijom postojećih, veoma brzo raste broj novih, pre svega malih preduzeća. Ovaj proces se odvija već nekoliko godina, što je najbolja potvrda ispravne politike Vlade Srbije u podsticanju novih ekonomskih aktivnosti. Poštovani narodni poslanici, osnovna opredeljenja i ciljevi ekonomske politike za 1999. godinu, oko čega postoji potpuna saglasnost sa Saveznom vladom i Narodnom bankom Jugoslavije, su jasni. Prvo, to je maksimalan i realno ostvariv privredni rast i na tome zasnovan porast standarda stanovništva. Procenjujemo da obezbeđenjem adekvatnog tržišnog ambijenta, aktivnim merama stabilizacione politike, bržim sprovođenjem reformi i povoljnijim međunarodnim okruženjem, možemo u 1999. godini ostvariti rast društvenog proizvoda od 7%, što je znatno više u odnosu na druge zemlje, posebno mislim na evropske. Bitna pretpostavka ovako dinamičnog privrednog rasta jeste brže prilagođavanje svih učesnika, preduzeća, banaka, države i drugih, tržišnim uslovima privređivanja i međunarodnim standardima. Tome treba da doprinese i politika strukturnog prilagođavanja, kojom će se omogućiti veća fleksibilnost privredne strukture, veća efikasnost privređivanja i bolja valorizacija komparativnih prednosti srpske privrede i njeno uspešno uključivanje u svetske robne, finansijske i tehnološke tokove. Samo tako je moguće ostvariti kvalitativni skok u spoljno-trgovinskoj razmeni, posebno kada je reč o izvozu. U vezi s tim, naglasak je stavljen na postepeno povećanje značaja tercijalnih delatnosti, propulzivnih programa industrije i građevinarstva u stvaranju društvenog proizvoda, i s druge strane, na ubrzanom razvoju i osnivanju novih, pre svega malih i srednjih preduzeća. U tom smislu dali smo i predloge Saveznoj vladi. Takođe, u tom cilju Vlada Srbije priprema poseban program u okviru koga će se utvrditi institucionalni mehanizmi i formirati specijalizovane institucije za podsticanje osnivanja i razvoja malih i srednjih preduzeća. Drugo ključno opredeljenje je ostvarivanje cenovne i valutne stabilnosti. Taj cilj ćemo postići politikom realnog i fiksnog deviznog kursa, restriktivnom monetarnom politikom i strogom finansijskom disciplinom u oblasti javne potrošnje. Zato je ključni zadatak da se učešće javne potrošnje u društvenom proizvodu smanji na 49,5%. Prilikom planiranja republičkog budžeta za iduću godinu i ukupnih javnih rashoda, strogo smo vodili računa da se držimo tog osnovnog ograničenja. Budžet od 21 milijarde i 458 miliona dinara je pre svega namenjen finansiranju osnovnih državnih funkcija, socijalnih programa i javnih službi. Korišćenje budžetskih sredstava zasnivaće se na maksimalnoj štednji. Predviđena su takođe značajna sredstva za razvoj poljoprivrede. Za te svrhe u Agrarnom budžetu je predviđeno više od milijardu dinara. Predlogom budžeta planirana su i značajna sredstva, koja će se u cilju realizacije programa razvoja privrede na teritoriji Kosova i Metohije, uložiti preko Direkcije za regionalni razvoj, sa sedištem u Prištini. Vlada Srbije je čvrsto opredeljena da i nadalje vodi aktivnu socijalnu politiku, koja će se finansirati iz realnih izvora, čime se garantuje redovna isplata socijalnih primanja. Redovnost isplata će se zasnivati na predloženom Zakonu o obezbeđenju sredstava za finansiranje socijalnih programa Republike Srbije u 1999. godini. Ovim zakonom se obezbeđuje dodatnih 5 milijardi dinara za socijalne namene. Istovremeno, izvršena je preraspodela javne potrošnje u korist fondova socijalnog osiguranja, a sve u cilju uredne isplate penzija i normalnog finansiranja zdravstva. Želim takođe da ukažem da je dogovoreno da se u idućoj godini poveća učešće federacije u raspodeli prihoda od poreza na promet, od 35 na 40%. Time Republika Srbija daje konkretan doprinos da se većim izdvajanjem sredstava ojača spremnost Vojske Jugoslavije za odbranu zemlje, da se serivisiraju obaveze po osnovu stare devizne štednje građana, kao i obaveze po osnovu pretvaranja kredita datih poljoprivredi u javni dug. Što se tiče izmirenja obaveze države prema građanima iz prethodnog perioda, biće sačinjen program razduživanja prema stanovništvu, odnosno drugim korisnicima raznih prava. Mi smo pravna država i mi ćemo izmiriti sve svoje obaveze, ali ne na fiktivan ili inflatoran način. Zato će se dinamika njihovog regulisanja uskladiti sa prilivom sredstava od svojinske transformacije, koncesionih naknada i drugih realnih izvora finansiranja. Veoma je značajno što usvajanjem saveznog zakona počinje servisiranje stare devizne štednje, čime se povećava poverenje građana u državu i stvaraju uslovi za novu, toliko potrebnu štednju i akumulaciju. Cene proizvoda i usluga treba i nadalje da se slobodno formiraju na osnovu ponude i tražnje. U idućoj godini staviće se mnogo veći naglasak na jačanje tržišne konkurencije, kao osnovnog selektora između uspešnih i neuspešnih učesnika. To podrazumeva deregulaciju kod osnivanja novih preduzeća, otvorenost tržišta za ulazak novih učesnika i dalju liberalizaciju spoljno-trgovinskog režima. Cene najvažnijih infrastrukturnih proizvoda i usluga ostaju pod kontrolom Republičke i Savezne vlade. Do sada su dispariteti cena u infrastrukturnim delatnostima u značajnoj meri otklonjeni. To je učinjeno na osnovu ekonomskih i tržišnih kriterija, a ne administrativnim putem. Vlada Srbije će tako raditi i ubuduće, imajući u vidu sva ekonomska i socijalna ograničenja, kao i opasnosti od inflatornih posledica. Stabilnost cena i ponuda osnovnih poljoprivredno-prehrambenih proizvoda će se obezbediti i intervencijama iz robnih rezervi, i iz uvoza, ako bude potrebno, ograničavanjem broja posrednika u prometu i drugim merama kontrole. Reč je o tržišnoj politici cena, kojom se obezbeđuje ekonomski interes proizvođača i istovremeno štiti standard građana, posebno onih sa najnižim primanjima. Očekujemo takođe da će se uskoro doneti savezni zakon o cenama, gde će se, kao što je to slučaj u razvijenim tržišnim privredama, na trajan način regulisati celokupna problematika cena. Zarade u privredi će se slobodno formirati na osnovu ostvarenih i tržišno verifikovanih rezultata, dok će se plate zaposlenih u društvenim delatnostima i državnim organima utvrđivati na bazi zakona i realnih mogućnosti budžeta i fondova. Od ključnog je značaja da rast i visina zarada ne deluju destabilizirajuće, a da se istovremeno ne izgubi njihova motivaciona funkcija. Zato će Vlada Srbije insistirati da se formiranje zarada ostvaruje u uslovima pojačane konkurencije, poštovanja finansijske discipline i u skladu sa porastom produktivnosti rada, a ne na osnovu povlašćenih položaja, izbegavanjem plaćanja poreza i doprinosa i na osnovu drugih netržišnih ponašanja. Poštovani narodni poslanici, izložena ekonomska politika za 1999. godinu biće podržana odlučnim ubrzanjem započetih i pokretanjem novih reformi. To je nužan uslov za ostvarenje planiranih ciljeva ekonomske politike, pa će se u nove reforme krenuti odmah, na početku iduće godine. Uvereni da reforme predstavljaju suštinski dugoročni interes naše zemlje, odlučni smo da u njih krenemo sa ili bez strane pomoći. Za vreme mandata ove vlade donet je niz značajnih reformskih zakona, među kojima su najvažniji Zakon o svojinskoj transformaciji, Zakon o preduzećima, Zakon o koncesijama i stranim ulaganjima, Zakon o reviziji, kao i niz drugih zakona. Rešenja u navedenim zakonima potvrdila su se najvećim delom u praksi, a sada je najvažnije da se ubrza njihova primena. Takođe, većsada je jasno da je za uspostavljanje celovitog sistema tržišne privrede neophodno doneti i neke nove zakone. To se naročito odnosi na zakone kojima se regulišu dužničko-poverilački odnosi i procedura stečaja i bankrotstva preduzeća i banaka. Takođe, Vlada Republike Srbije će inicirati izmene postojećih i donošenje novih zakona, koji su u nadležnosti saveznih organa. Dosadašnje aktivnosti Vlade u oblasti strukturnih reformi bile su prvenstveno usredsređene na regulisanje i praćenje procesa svojinske transformacije, u koju je od donošenja Zakona ušlo 1.200 preduzeća. Usvajanjem Zakona o akcijskom fondu i formiranjem centralnog depoa akcija stvoriće se neophodni uslovi za dalje ubrzanje procesa svojinske transformacije, a Vlada će razmotriti potrebu donošenja dodatnih podsticaja za ubrzanje ovog procesa. Svojinska transformacija preduzeća predstavlja nezaobilazan uslov za njihovo restruktuiranje. Reč je o tome da, osim svojinskog, većini naših preduzeća predstoji i temeljno poslovno, tehnološko, organizaciono i tržišno restruktuiranje. Ovaj proces će trajati više godina i sigurno je da će velikim delom biti ostvaren kroz ulaganje stranog kapitala, tako da će i Vlada već naredne godine preduzimati određene aktivnostikojima će se stvoriti pogodniji uslovi za izvođenje ovog procesa. Pre svega, Vlada će inicirati po prvi put donošenje saveznog zakona o reprogramu unutrašnjih dugova između domaćih preduzeća. Takođe, Vlada će u narednoj godini pokrenuti proces restruktuiranja javnih preduzeća i velikih infrastrukturnih sistema, u kojima je koncentrisan veliki deo strukturnih problema naše privrede. Najzad, Vlada će u skladu sa raspoloživim resursima učestvovati u restruktuiranju strateških preduzeća, po posebnom programu Vlade. Sve je to potrebno uraditi što pre, posebno ako se ima u vidu činjenica da je stalno ili povremeno blokirano oko 58.000 preduzeća u kojima je zaposleno oko 1.440.000 radnika. Blokada računa ovako velikog broja preduzeća, banaka i drugih pravnih lica onemogućava razmenu društvenog proizvoda i kontinuirano povećava nelikvidnost u zemlji i u krajnjoj liniji, utiče na smanjenje stope privrednog rasta. U finansijskom sektoru su potrebne još dublje strukturne reforme. Restruktuiranje bankarskog sistema treba sprovoditi istovremeno sa prethodno izloženom svojinskom transformacijom i restruktuiranjem preduzeća, naročito onih iz posebnog programa Vlade. Reč je o dve strane istog problema. Veliki deo bankarskih kredita plasiran je u preduzeća koja treba temeljno restruktuirati. Restruktuiranje i sanacija bankarskog sistema istovremeno treba da obuhvata sledeće: prvo, restruktuiranje preduzeća najvećih dužnika, drugo, autonomno tržištno restruktuiranje banaka, podstaknuto bezuslovnom primenom odgovarajućih zakonskih normi u ovoj oblasti i, treće, ako je potrebno, neposredno restruktuiranje nekih velikih banaka. Resursne intervencije Vlade treba da budu koncentrisane na istovremeno restruktuiranje preduzeća i banaka. U fiskalnoj oblasti, već u narednoj godini uskladiće se prihodi i rashodi, ali tako da se spreči formiranje dodatnih dugova prema građanima i preduzećima. Kao što je već izneto, za dosadašnja dugovanja predložiće se program razduživanja sa različitim mogućnostima već u 1999. godini. Sa značajnim poreskim obuhvatom sive ekonomije, pre svega akciznih proizvoda ići ćemo na veće fiskalno opterećenje zarada. Isto tako, naplata dospelih dugovanja preduzeća prema budžetu i fondovima po osnovu poreza i doprinosa, takođe će se rešiti u idućoj godini, uključujući konverziju potraživanja za vlasničke akcije dužnika. Zakon o porezu na dodatnu vrednost treba doneti u prvoj polovini 1999. godine, dok je za njegovu uspešnu primenu potrebno vreme od šest meseci do godinu dana. Srednjeročno, neophodno je smanjiti relativno učešće javne potrošnje u društvenom proizvodu, da bi se obezbedila akumulacija privrede za nove investicije i privredni rast. Stoga je u 1999. godini neophodno započeti srednjoročnu reformu penzionog sistema, zdravstva, školstva i naročito države i njenih institucija. Početak istovremene reforme banaka i restruktuiranja preduzeća, zajedno sa uravnoteženjem prihoda i rashoda kod javne potrošnje, omogućiće Narodnoj banci Jugoslavije da i ona izvrši odgovarajuće reforme u domenu monetarne i devizne politike. Time će se stvoriti uslovi za uvođenje konvertibilnosti dinara. Ubrzanjem svojinske transformacije, izgradnjom pravne infrastrukture, zakonom o finansijskim tržištima, investicionim fondovima i drugo, naša privreda i zemlja trebalo bi da dobiju pravo finansijsko tržište. Sa svoje strane, ono treba da pomogne proces istovremenog restruktuiranja banaka i preduzeća, razduživanje države, uključujući i deviznu štednju, da dalje pospeši vlalsničku transformaciju i da počne da prikuplja akumulaciju neophodnu za uspešan razvoj na dugi rok. Sama dinamika izvođenja reformi će biti usklađena sa raspoloživim sredstvima. Zato sam i rekao da u dalje reforme idemo ili sami ili sa kreditima. Štaviše, moramo biti spremni da u narednih godinu-dve ceo program finansiramo pre svega iz sopstvenih sredstava i sopstvenim snagama. Ako u navedenom periodu obezbedimo strana sredstva, ona će samo ubrzati i olakšati ukupne reforme. Vlada će u najskorije vreme predložiti sveobuhvatan i konzistentan program za sprovođenje započetih i pokretanje novih reformi. U njemu će biti precizno utvrđeni sadržaj reformi, vremenska dinamika i potrebna sredstva za njihovo ostvarenje. Najzad, želim to posebno da naglasim, ekonomska politika i reforme koje ćemo sprovoditi biće osnova povećanja ekonomske efikasnosti preduzeća, banaka i privrede u celini, ostvarivanja makro-ekonomske stabilnosti i ubrzanje privrednog rasta na duži rok, kao i porasta životnog standarda i većeg blagostanja u zemlji. Na kraju želim da istaknem još jednu veoma bitnu komponentu naše ukupne reformske orijentacije. U ovoj godini, primetno je osnažen i unapređen parlamentarni život u Srbiji. U odnosu na prve godine funkcionisanja višepartijskog sistema, često opterećenog brojnim nesporazumima i netolerantnošću, sada smo svedoci jednog mnogo zrelijeg, tolerantnijeg i naročito efikasnijeg rada naše Skuštine. Pokazalo se da je i pored zastupljenosti stranaka različitih političkih orijentacija moguće kroz dijalog i uvažavanje argumenata doći do dobrih rešenja, koja su u interesu Srbije i njenih građana. Ovakvoj, za ukupnu demokratizaciju društva bitnoj promeni, doprinela je i Vlada narodnog jedinstva odbranom suvereniteta zemlje, unapređenjem demokratskih građanskih prava i jačanjem lokalne samouprave. Sve te promene bitne su za uspešan ukupan razvoj Srbije i Jugoslavije. Poštovani narodni poslanici, iduća 1999. godina mora biti u svakom pogledu uspešnija od ove. Treba očekivati da se i dalje učvršćuje tendencija porasta proizvodnje i standarda, o čemu najbolje govori činjenica da počev od 1994. godine, svake godine, već pet godina za redom, ostvarujemo značajnu stopu rasta, uprkos teškoćama nametnutim spolja. To je moguće, jer imamo sve uslove, i ljudske i materijalne, i višegodišnje iskustvo u vođenju stabilizacione, razvojne ekonomske politike, koja za osnovni cilj ima porast standarda naših građana. Zato molim narodne poslanike da usvoje predloženi zakon o budžetu za 1999. godinu i ostala zakonska rešenja, jer predstavljaju integralni deo celokupne razvojne reformske orijentacije Vlade Republike Srbije. Hvala lepo.
Zahvaljujem predsedniku Vlade Mirku Marjanoviću na podnetom ekspozeu, a posebno na toplim ocenama i lepim rečima za rad parlamenta. Molim minstra finansira Borislava Milačića da uzme reč.
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, politika javne potrošnje u 1999. godini predstavlja jedan od ključnih oslonaca politike ekonomske stabilizacije naše Republike. U narednoj godini politika javne potrošnje imaće bitnu stabilizacionu funkciju u onoj meri u kojoj će uspeti da obezbedi rasterećenje privrede i, u suženim okvirima, najracionalnije korišćenje sredstava za socijalne programe, obrazovanje i nauku, kao i za finansiranje državnih organa. Predlažući politiku javne potrošnje za narednu godinu Vlada Republike Srbije je bila u potpunosti svesna težine ovog zadatka. Pre svega, radi se o tome da se javnom potrošnjom distribuira oko 50% društvenog proizvoda, da u socijalnoj oblasti postoje zakonom definisana prava, da imamo veliki broj institucija društvenih delatnosti, kao i stečenih navika u potrošnji. S druge strane, opredeljenje za rast privredne aktivnosti i strukturne promene, tržišno privređivanje i reforme podrazumevaju da privreda treba da ima daleko više prostora za akumulaiciju i razvoj. Stoga u oblasti javne potrošnje glavni cilj treba da bude dalje smanjivanje njenog učešća u društvenom proizvodu. Na toj orijentaciji bila je i politika javne potrošnje u 1998. godini. Planirano je učešće ukupne javne potrošnje u društvenom proizvodu od 52,5%. Na osnovu procene kretanja do kraja godine ostvarićemo niži udeo - 50,7%. Ovo smanjenje ostvareno je, pre svega, zbog smanjenja učešća budžeta Republike. Budžet Republike je čvrsto ostao u predviđenim nominalnim iznosima, tako da je njegovo učešće u društvenom proizvodu, od planiranih 15,9%, smanjeno na 13,6%, odnosno za 2,3 procentna poena. Sličan efekat imalo je izdvajanje za savezni budžet. Ostali nosioci javne potrošnje premašiće ili ostvariti planirano učešće u tom društvenom proizvodu. Bez obzira na to, stroga je restriktivna politika budžeta i omogućuje smanjenje planiranog učešća u društvenom proizvodu. Istovremeno, u domenu javne potrošnje u 1998. godini ispoljeni su ozbiljni društveni problemi, kao i problemi u zadovoljavanju potreba u pojedinim oblastima javne potrošnje. Teret obezbeđivanja sredstava za javnu potrošnju nije bio do kraja pravično raspodeljen. Nedavno usvajanje paketa poreskih zakona treba da doprinese da se poresko zahvatanje u većoj meri ostvari prema ekonomskoj snazi obveznika i da se proširuje poreska osnovica na osnovu prevođenja sive ekonomije u legalnu ekonomiju. U funkcionisanju pojedinih institucija u oblasti javne potrošnje ispoljile su se velike teškoće. Fond penzijskog i invalidskog osiguranja zaposlenih imao je stalnu neusklađenost tekućih prihoda i sredstava potrebnih za izmirivanje prava korisnika. U zdravstvu se ispoljavaju veliki problemi u pokrivanju materijalnih troškova i u snabdevanju lekovima. Sve ovo pokazuje da je uporedo sa vođenjem restriktivne politike u ukupnoj javnoj potrošnji neophodno pristupiti ozbiljnim strukturnim promenama u nekim njenim segmentima. Poštovani narodni poslanici, prema predlogu Vlade Republike Srbije, politika javne potrošnje za 1999. godinu nosi bitna stabilizaciona obeležja. Osnovni elementi predložene politike javne potrošnje su sledeći: Prvo, dalje smanjivanje učešća javne potrošnje u društvenom proizvodu. Drugo, održavanje pune ravnoteže između javnih prihoda i javnih rashoda, i Treće, dalje smanjivanje poreskog opterećenja privrede uključivanjem u legalne kanale poslovanja što većeg dela tzv. sive ekonomije. U narednoj godini učešće javne potrošnje u društvenom proizvodu treba da iznosi 49,5%. Ovo smanjenje učešća na nivo ispod 50% društvenog proizvoda ima značajne materijalne posledice. Efekat smanjenja učešća javne potrošnje sa postojećih 50,7%, što je ostvareno u ovoj godini, na nivo od 49,5%, računato u odnosu na društveni proizvod u idućoj godini iznosi 2 milijarde dinara. Drugim rečima, privreda će u narednoj godini, imati na raspolaganju dodatnih 2 milijarde dinara iz razloga restriktivne politike javne potrošnje. Iz ovog se jasno vidi da se radi o značajnom fiskalnom rasterećenju i preraspodeli u korist fondova privrede. U proračunu predloženog iznosa sredstava za javnu potrošnju pošlo se od projekcije društvenog perioda za 1999. godinu. Njegova vrednost izvedena je iz procene ostvarenog društvenog proizvoda u 1998. godini, planirane stope realnog rasta, predviđenog rasta cena u narednoj godini i povećanja uračunatog društvenog proizvoda legalizacijom sive ekonomije. Saglasno tome, predviđa se da će u Srbiji u narednoj godini biti ostvaren društveni proizvod u iznosu od 165,5 milijardi dinara i da će javna potrošnja iznositi 81,9 milijardi dinara. U okviru navedenih kvantifikacija u narednoj godini, vodiće se čvrsta stabilizaciona politika javne potrošnje. To znači da će se sa ukupnim sredstvima morati raspolagati krajnje racionalno, sa precizno i jasno utvrđenim prioritetima. Prvi prioritet je obezbeđenje realno većih sredstava za savezni budžet. Predlaže se da sredstva za savezni budžet povećaju učešće u javnoj potrošnji Srbije sa ostvarenih 7,8% u 1998. godini, na 9,1% u 1999. godini. To bi predstavljalo realno povećanje za 30,4%. Efekat ove preraspodele iznosiće 2,4 milijarde dinara. Ovo je neophodno da bi se obezbedila veća sredstva i ojačala odbrambena spremnost Vojske Jugoslavije, kao i za druge namene na saveznom nivou, kao što su servisiranje obaveza po osnovu stare devizne štednje, pretvaranja kredita datih poljoprivredi u javni dug. Ova odluka je, kao što znamo, doneta na poslednjoj sednici Skupštine Jugoslavije. Preostala sredstva za javnu potrošnju u Republici, ukupno 66,9 milijardi dinara, moraće da se koriste što racionalnije, tako da se otklanjaju zatečene strukturne neusklađenosti unutar javne potrošnje. Kada je u pitanju određivanje kvantitativnih okvira politike javne potrošnje za narednu godinu, predložene okvire poredićemo sa planiranim i ostvarenim kretanjima u 1998. godini. Planirane veličine za prošlu godinu, u stvari, predstavljaju politiku javne potrošnje koju je usvojila Narodna skupština Republike Srbije. S druge strane, ostvarena sredstva govore o realno dostignutoj poziciji pojedinih korisnika javne potrošnje. Za narednu godinu u Republici predviđaju se strukturne promene u korist organizacija socijalnog osiguranja. Za razliku od budžeta, za organizacije socijalnog osiguranja predviđa se porast učešća društvenog proizvoda u 1999. godini u odnosu na planirano učešće u 1998. godini. Glavni teret stabilizacione politike u idućoj godini treba da podnesu budžeti Republike i opština. Budžet Republike bi imao prihode od 21,4 milijarde dinara ili 13% društvenog proizvoda Srbije. To je za zanačajnih 2,9% manje od planiranog učešća za ovu godinu, odnosno 0,6 procentnih poena manje od učešća ostvarenog u 1998. godni. Budžeti opština bi takođe smanjili svoje učešće u društvenom proizvodu, sa planiranih 5,6% i ostvarenih 5,8% društvenog proizvoda u 1998. godini na 5,1% u 1999. godini. Njihovo planirano učešće u društvenom proizvodu za 1999. godinu opalo bi u odnosu na plan za 1999. godinu samo za 0,5 procentnih poena, što je daleko manje nego kod budžeta Republike Srbije. U strukturi sredstava opština značajnije smanjenje u odnosu na ostvarenje u 1998. godini, koje je znatno premašilo plan, imala bi tzv. sredstva opšte komunalne potrošnje. Organizacije socijalnog osiguranja, posmatrano zbirno, ostvarile bi učešće u društvenom proizvodu od 22,4%, što je za 0,5 procentnih poena veće od planiranog učešća u 1998. godini. Celokupno povećanje učešća biće usmereno u Fond penzijskog i invalidskog osiguranja zaposlenih. Poštovani narodni poslanici, polazeći od ovako kvantitativno utvrđenih okvira potrošnje u dokumentima koji su vam dostavljeni, detaljno se razrađuje politika javne potrošnje u narednoj godini. Ovom prilikom želeo bih da skrenem pažnju na neka najvažnija pitanja predložene politike. Prvo pitanje odnosi se na instrumente obezbeđenja sredstava za javnu potrošnju. O ovom pitanju je bilo dosta reči na prošloj sednici Narodne skupštine, kada je usvojen paket poreskih zakona. Treba reći da su promene, koje su izvršene, bile usmerene na, pre svega, direktno poresko rasterećenje privrede. Jedno od najvažnijih pitanja u tom domenu odnosi se na nužne napore za legalizaciju svih ekonomskih tokova i svođenje sive ekonomije na što manju meru. Naravno, poresko rasterećenje privrede može i mora da se ostvaruje svođenjem ukupnog iznosa javne potrošnje u prihvatljive okvire. Međutim, za privredu koja redovno izmiruje svoje obaveze rasterećenje je i ako se definisani teret finansiranja javne potrošnje korektno rasporedi na sve učesnike u privrednom životu. U tom smislu, očekuju se značajni efekti od mera koje su usvojene uporedo sa donošenjem paketa poreskih zakona. Na liniji rastrećenja privrede bilo je smanjenje poreskih stopa. Da podsetim, stopa kod poreza na zarade smanjena je od 15 do 30% na 14%, kod dobiti stopa je smanjena sa 25 na 20%, a kod poreza na promet utvrđena je jedinstvena stopa od 20%, odnosno 9%, tako da je niža stopa poreza na promet, proizvoda i usluga, koji su bitni za standard stanovništva, praktično smanjena za jedan procentni poen. Takođe, prema odluci Savezne skupštine, u idućoj godini ukida se vanredni porez za finansiranje Vojske Jugoslavije, što će sve omogućiti snižavanje cena roba i usluga već na početku godine od 3-4%, zavisno od visine poreskog tereta koji su imali. U instrumente za obezbeđivanje sredstava za javnu potrošnju biće ugrađeni i podsticajni elementi za određene proizvode, kao što su odeća, obuća, sredstva javne higijene i utvrđena je stopa poreza na promet od 20%, s tim što je istovremeno data mogućnost da Vlada Republike Srbije umanji ovu stopu za domaće proizvođače za 50%. Mogući efekat ovih poreskih podsticaja, za ove proizvođače, iznosi oko 770 miliona dinara. Imajući sve ovo u vidu možemo reći da u iduću godinu ulazimo sa definisanim instrumentima finansiranja budžetske potrošnje. Promene se predviđaju samo u korišćenju pojedinih instrumenata. Tako će se proporcija podele prihoda od poreza na promet proizvoda i usluga između Republike i saveznog budžeta sa sadašnjih 65% za Republiku, a 30% za federaciju, izmeniti u korist saveznog budžeta na odnos 60:40. Ovo je potrebno da bi se ostvarilo planirano povećanje učešća izdvajanja za savezni budžet, a tim pre što je ukinut poseban savezni porez na promet kod finansiranja vanrednih troškova odbrane zemlje. Što se opština tiče, ne predviđaju se promene u načinu obezbeđivanja sredstava zaklasičnu budžetsku potrošnju. Zadržano je i plaćanje posebne takse od 3% na promet proizvoda i usluga za grad Beograd. Međutim, izdvajanje sredstava za komunalnu potrošnju, koje je u 1998. godini znatno nadmašilo plan i povećava svoje učešće u društvenom proizvodu, mora se realno smanjiti, prvenstveno smanjivanjem komunalne naknade. Smanjenje komunalne naknade je neophodno i radi smanjenja ukupnog fiskalnog opterećenja zarada i zbog toga se predlaže da Vlada Republike Srbije komunalnu naknadu generalno utvrdi u maksimalnom iznosu od 3% za opštine, odnosno gradove kod kojih može da dođe do većeg smanjenja prihoda od ove komunalne naknade, a zbog izmenjenog usmeravanja naknada prema mestu prebivališta zaposlenog, ova naknada će se moći utvrđivati i po većoj stopi, kao izuzetak. Što se tiče instrumenata kojima se obezbeđuju sredstva za organizacije socijalnog osiguranja, treba reći da oni već duže vreme ne obezbeđuju dovoljne redovne prihode za finansiranje planirane potrošnje. I zbog toga se mora pribeći obezbeđivanju dodatnih prihoda za ove namene. Imajući to u vidu, Vlada predlaže da se usvoji zakon o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa Republike Srbije u 1999. godini. Ovim zakonom praktično se objedinjuju instrumentarij, koji je već postojao i koji je Vlada Republike Srbije u 1997. i 1998. godini uvodila radi obezbeđivanja nedostajućih sredstava iz redovnih prihoda za finansiranje zakonom utvrđenih prava obveznika u oblasti socijalnog osiguranja, socijalne i dečije zaštite. Pored postojećih naknada, posebno naknade na derivate nafte, cigarete, alkoholna pića, naknade za vršenje platnog prometa, uvode se i dve nove takse - na oružje i na mobilni telefon. Procenjuje se da bi ukupan efekat poosnovu izvora utvrđenih ovim zakonom iznosio oko 6 milijardi dinara i od toga bi prihodi po osnovu novih instrumenata, takse na oružje i na mobilni telefon, iznosili oko 600 miliona. Sredstva ostvarena po osnovu ovog zakona koristila bi se prvenstveno za isplatu penzija zaposlenih i penzija zemljoradnika, kao i za isplatu dečijih dodataka. Izuzetno u postupku konsolidacije i restruktuiranja velikih privrednih sistema deo ovih sredstava bi mogao biti upotrebljen za finansiranje socijalnih programa, kao sastavnog dela procesa strukturnih promena. U celini gledano u instrumentima kojima se obezbeđuju sredstva za organizacije socijalnog osiguranja u narednom periodu moraju se izvršiti značajne promene. Treba nastojati da organizacije socijalnog osiguranja, pre svega Fond penzijsko-invalidskog osiguranja zaposlenih, što veći deo planiranih sredstva obezbeđuju iz redovnih izvora. Da bi se to postiglo u toku su pripreme da se na drugačiji način definiše osnovica za plaćanje doprinosa. Kao osnovica za plaćanje doprinosa uzimala bi se cena rada iz granskih kolektivnih ugovora. Plaćanjem doprinosa na ovakvu osnovicu izbeglo bi se rasprostranjeno obračunavanje na sadašnju najnižu osnovicu, garantovanu zaradu od 200 dinara. Iz ovakvog mehanizma obračuna plaćanja doprinosa bili bi izuzeti zaposleni u metalskom i tekstilnom kompleksu, kao i preduzeća koja su u procesu konsolidacije. Model će biti usvojen nakon detaljnog proračuna efekata. Računa se da bi prihodi po osnovu veće osnovice mogli da ostave prostor za smanjivanje stopa doprinosa na zarade. U politici korišćenja sredstava za javnu potrošnju osnovna načela biće maksimalna racionalnost i strogo namensko korišćenje prema utvrđenim prioritetima. Kada govorimo o korišćenju sredstava budžeta Republike treba reći da se samo jedan deo odnosi na finansiranje klasičnih državnih funkcija. Veliki deo budžeta predstavljaju sredstva namenjena za finansiranje obrazovanja, nauke i socijalnih programa. Tako će u budžetu Republike za 1999. godinu za obrazovanje i nauku biti izdvojeno preko 6,3 milijardi dinara. U odnosu na prošlu godinu ova sredstva imaju značajan realan rast i povećavaju svoje učešće u ukupnom budžetu Republike. Ovim sredstvima obezbediće se finansiranje osnovnog, srednjeg, visokog i višeg obrazovanja, učeničkog i studentskog standarda i nauke. U okviru ovih namena biće obezbeđena sredstva i za nove inicijative. Tako je npr. obezbeđeno 160 miliona dinara za formiranje Fonda za podsticanje naučnog rada i razvoja univerziteta. Kada se ovim sredstvima dodaju sredstva od 1,1 milijardu dinara, koje opštine izdvajaju za osnovna i srednja obrazovanja na osnovu ustupljenog dela poreza Republike, kojim pokrivaju deo materijalnih troškova i investicija, sledi da je ukupno izdvajanje za obrazovanje i nauku oko 7,4 milijarde dinara i predstavljaju najznačajniji deo budžetske potrošnje. Sledeća važna stavka u budžetskoj potrošnji su sredstva za ostvarenje socijalnih programa. Radi se o sredstvima za isplatu dečijih dodataka, za socijalnu zaštitu, kao i za boračku i invalidsku zaštitu, koja su dodatna u odnosu na fondove socijalnog osiguranja. Za ove namene u budžetu Republike za 1999. godinu predviđeno je ukupno 3,3 milijarde dinara. Deo sredstava po osnovu predloženog zakona o obezbeđenju sredstava za srovođenje socijalnih programa takođe će se koristiti za ove namene. Kada su u pitanju sredstva za socijalne programe treba uključiti i sredstva u iznosu od preko 800 miliona dinara, koje opštine izdvajaju za ove namene. Znači, za socijalne programe u Republici mimo fondova socijalnog osiguranja obezbediće se preko 4 milijarde dinara. Što se tiče klasičnih budžetskih funkcija u Republici, politika korišćenja sredstava zasnivaće se na maksimalnoj štednji, kako na materijalnim troškovima, tako i na investicionoj potrošnji. Ugradiće se mehanizam za stimulisanje ušteda na materijalnim troškovima od strane zaposlenih u pojedinim organima Republike. Sredstva ušteđena iznad normiranih moći će se koristiti i za porast zarade zaposlenih, jer nema drugih mogućnosti da se one realno povećaju. U domenu investicione budžetske potrošnje prioritet imaju započete investicije, a nove će se moći započeti samo uz saglasnost Vlade. U okviru klasične budžetske potrošnje obezbeđen je odgovarajući rast sredstava za finansiranje Ministarstva unutrašnjih poslova. Zajednička je ocena da predloženi iznos predstavlja pravu meru između objektivnih potreba, vezanih za složene zadatke u idućoj godini i realnih materijalnih mogućnosti Republike. Budžet će u skladu sa mogućnostima zadržati i određene podsticajne funkcije, pre svega mislim na sredstva koja su namenjena za argrarni budžet, robne rezerve, kao i sredstva za podsticanje regionalnog razvoja. Kada je u pitanju podsticanje regionalnog razvoja, treba reći da su značajne stimulativne mere u već ugrađen poreski paket. Radi se o stimulativnim merama kojima se dodatno stimulišu ulaganja u razvoj nedovoljno razvijenih područja. Preko Fonda za razvoj daće se snažna podrška za oživljavanje privredne aktivnosti i podizanje i korišćenje kapaciteta, posebno na području Kosova. Takođe budžetska sredstva namenjena za područje Kosova su višestruko povećana. Pored toga, za podsticanje regionalnog razvoja koristiće se i sredstva koja se budu izdvajala na poseban račun Republike. U narednom periodu obnavljanje privredne aktivnosti i podsticanje razvoja Kosova predstavljaće realni prioritet u radu Vlade Republike Srbije. U vezi sa tim Vlada će pripremiti poseban program u kome će biti definisano obezbeđivanje sredstava za ove namene, mere, mehanizmi i ostalo. Politika korišćenja sredstava opština kod klasične budžetske potrošnje treba da bude slična politici korišćenja sredstava budžeta Republike. Kod komunalne potrošnje iz razloga koje sam već naveo, doći će do redukovanje ukupnih sredstava. Tako će organi opština morati pažljivo da određuju prioritete. U organizacijama socijalnog osiguranja, zbog relativno velikih prava korisnika za koja su do sada uz velike napore bila obezbeđena sredstva, moraće striktno da se poštuju prioriteti. Prvi prioritet za fondove, kao i za budžete, treba dabude poštovanje principa, a može se isplatiti onda samo ono što se realno prihoduje. Ovo će obezbediti održavanje pune ravnoteže između prihoda i rashoda, eleminisaće mogućnost nastajanja mogućeg deficita. Naravno, ostaju problemi koji proističu i iz neizvršavanja zakona gde su utvrđena prava. Ovo pitanje će morati posebno da se razmotri i da se daju predlozi za njegovo rešenje, na jedan kratak i jedan dugi rok. Rešenje sigurno neće biti lako, ali ga je neophodno definisati da bi se u javnoj potrošnji ostvarila puna stabilnost koja je u interesu i privrede i korisnika javne potrošnje. U slučaju Fonda penzijsko-invalidskog osiguranja zaposlenih, osnovni princip treba da bude redovnost isplata penzija. Ovom principu treba da bude podređeno sve ostalo. Moramo izlaziti iz ove nedefinisane situacije u kojoj penzioneri ne znaju kada mogu da očekuju sledeću penziju. U zdravstvu će nabavka materijala, pre svega lekova, imati prioritet, dok će zarade zaposlenih biti povećavane prvenstveno iz sredstava koja se ostvaruju opravdanim uštedama. Važno pitanje politike i korišćenja sredstava javne potrošnje odnosi se na mogućnost razduživanja Republike. Predsednik Marjanović je u okviru svog ekspozea dao osnovne načelne pravce za rešavanje tog pitanja. Radi se o dugovima prema Narodnoj banci i dugovima prema stanovništvu. To je stara devizna štednja, nerealizovana prava i sl. S obzirom na bilansne mogućnosti u javnoj potrošnji u idućoj godini, objektivno nema mogućnosti za razduživanje Republike u narednoj godini. Prioritet u politici javne potrošnje biće u tome da se ne stvaraju novi tekući deficiti, što je takođe veoma težak zadatak. Imajući ovo u vidu, na nedavnom zasedanju Veća Savezne skupštine usvojene su dve inicijative naše Reupublike. Prva se odnosi na odlaganje plaćenih dospelih obaveza Republike u narednoj godini po kreditima Narodne banke Jugoslavije, prema kreditu budžeta, penzijskom fondu i Direkciji za robne rezerve. Druga je amandman na Zakon o izmirenju obaveza po osnovu devizne štednje građana, kojim se obezbeđuje da se obaveze Republike po osnovu zakona odgode za period posle 1. januara 2000. godine.Na taj način obaveza naše Republike po ovom osnovu iznosi 180 miliona maraka, a prenosi se u period posle 2000. godine. Što se tiče izmirenja obaveza prema građanima, računa se da će ove obaveze moći da budu izmirene tek kada počnu da pristižu sredstva od prodaje društvenog i državnog kapitala i od koncesionih naknada. Na osnovu procene realnog priliva ovih sredstava, iz ovih izvora, biće sačinjen program razduživanja prema stanovništvu, odnosno drugim korisnicima raznih prava. U međuvremenu, potpuno smo otvoreni za sve incijative i predloge kako da se, imaujući u vidu realne mogućnosti, ovaj problem reši na najbolji mogući način. U narednoj godini očekujemo efikasniji mehanizam operativne realizacije usvojene politike javne potrošnje. Na osnovu nedavno usvojenih izmenaZakona o javnim prihodima i rashodima, Vlada Republike Srbije je utvrdila opšti bilans javnih prihoda i rashoda za 1999. godinu. Ovaj bilans definiše obavezujuće okvire za ukupan iznos i za sve vidove javne potrošnje. Na taj način omogućava se da se realizacijapolitike javne potrošnje odvija u skladu sa definisanim kvantitativnim okvirima. Utvrđivanje opšteg bilansa Vlada Republike Srbije čvršće preuzima odgovornost za realizaciju javnih rashoda u Republici. Zbog toga je pored ukupnih iznosa sredstava za pojedine vidove potrošnje, neophodno utvrditi i odgovarajuću dinamiku kako ne bi došlo do narušavanja jedinstvenog sistema javnog prihoda i rashoda u Republici. Polazeći od toga, za sve nosioce javne potrošnje biće utvrđene tromesečne kvote moguće potrošnje. Kada nosilac javnih rashoda ostvari sredstva u visini 1/3 kvartalne dinamike, dodatni priliv sredstava usmeravaće se na poseban račun Republike Srbije. Sredstva sa posebnog računa Republike Srbije koristiće se za one subjekte koji nisu ostvarili prihod utvrđenom i predviđenomkvartalnom dinamikom potrošnje i za realizaciju socijalnih programa. Poštovani narodni poslanici, predlažući izloženu politiku javne potrošnje Vlada Republike Srbije je uverena da ona predstavlja značajan doprinos politici i stabilizaciji u narednoj godini. Takođe, sigurni smo da predložena politika predstavlja realan korak ka dugoročnom usklađivanju odnosa u stvaranju i raspodeli društvenog proizvoda, tako da javna potrošnja bude u saglasnosti sa dostupnim stepenomprivrednog i društvenog razvoja, odnosno sa zahtevima privređivanja u modernoj tržišnoj privredi. Naravno, ovu politiku moraju da prate još mnogi ekonomski potezi. Radi se o uspostavljanju finansijske discipline, o rešavanju problema i regulisanju unutrašnjih i spoljnih dugova, o nužnosti restruktuiranja banaka itd. S tim problemima moraćemo se suočavati u budućnosti i preduzimati efikasne i realne poteze na liniji njihovog dugoročnog rešavanja. Poštovani narodni poslanici, predlažem da podržite politiku javne potrošnje koju je utvrdila Vlada Repbulike Srbije i da usvajanjem zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu, zakona o agrarnom budžetu, zakona o učešću opština i gradovau porezu na promet za 1999. godinu, kao i zakona o obezbeđenju sredstava za finansiranje socijalnog programa Republike, omogućite neophodne normativne uslove za njeno ostvarivanje. Hvala vam.
Zahvaljujem Borislavu Milačiću, ministru finansija. Molim prof. dr Jovana Babovića, ministra poljoprivrede i šumarstva, da uzme reč.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, Vlada Republike Srbije u proteklom periodu je u kontinuitetu vodila jednu realnu, ali podsticajnu politiku prema poljoprivredi i selu. Zahvaljujući merama Vlade Republike, uz maksimalno angažovanje naših poljoprivrednih proizvođača, mi smo i u protekloj godini i pored nepovoljnih vremenskih uslova ostvarili dobre rezultate u poljoprivredi Srbije. O tome najbolje govore sledeći podaci.Svi bilansi prehrambenih proizvoda obezbeđuju prehrambenu sigurnost našeg stanovništva, obezbeđuju strateške rezerve, a imamo i značajne količine hrane za izvoz na svetsko tržište. Sve ovo je postignuto prevashodno i značajnim ulaganjima koja je učinila Vlada Republike Srbije putem raznih intervencija u oblasti poljoprivrede, sela, prehrambene industrije, šumarstva i vodoprivrede. Samo u ovoj godini putem raznih intervencija u oblasti premija, regresa, subvencija, reprograma i odlaganja kredita, zatim oslobađanje od poreza, ulaganje u razvoj i oživljavanje sela, ulaganje u razvoj poljoprivredne mehanizacije i ulaganje u protivgradnu zaštitu na području Vojvodine, uloženo je oko 5,5 milijardi dinara. Želim da istaknem, da u skladu sa strategijom razvoja poljoprivrede, sela, prehrambene industrije, šumarstva, vodoprivrede Srbije i u skladu sa ekonomskom politikom Vlade Republike Srbije, naše je ključno opredeljenje u oblasti agrara da u narednom periodu težište damo daljem povećanju poljoprivredne proizvodnje, najmanje po stopi od 3%, izmeni proizvodne strukture u korist intenzivnih i tržišno orijentisanih proizvodnji, težište nam je da značajno povećamo izvoz i da značajna sredstva uložimo u oživljavanje svestranog razvoja našeg sela. U skladu sa ekonomskom politikom Vlade Republike Srbije, imajući u vidu realnost raspoloživih sredstava, predlaže se agrarni budžet u inosu od milijardu 45 miliona dinara. Njega ćemo koristiti prevashodno u skladu sa razvojnim prioritetima, ulaganjem i podsticanjem stočarske proizvodnje, proizvodnje voća i povrća, grožđa, industrijskog bilja, onih proizvodnji koje treba da doprinesu bržem sveukupnom razvoju poljoprivrede i njenom prestruktuiranju ka izvoznoj orijentaciji privrede Srbije. Što se tiče namene korišćenja agrarnog budžeta, praktično je 60% od ukupnog agrarnog budžeta, ili 632 miliona dinara namenjeno podsticajima u razvoju stočarske proizvodnje. I, to, za premiranje proizvodnje mleka - 362 miliona dinara. Naše je težište da putem daljeg premiranja stočarske proizvodnje obezbedimo razvoj govedarstva u našoj Republici, veću proizvodnju mleka, i istovremeno veću proizvodnju junećeg mesa. I da na toj osnovi stvorimo uslove za racionalnije korišćenje naših proizvodnih kapaciteta, da istovremeno koristimo racionalno naše prehrambene kapacitete i time doprinesemo bržem razvoju i povećanju izvoza poljoprivrede Srbije, jer je stočarstvo kičma poljoprivrede Srbije. Opredeljenje je da 0,60 dinara po litri izdvojimo za premiju u ravničarskom delu i 0,65 dinara za premije za proizvodnju mleka u brdsko planinskom području, a 50 miliona za razvoj stočarstva biće usmereno za regresiranje priplodne stoke. To je osnovni motor koji treba da obezbedi dalju reprodukciju i značajnije povećanje produktivnosti u stočarskoj proizvodnji u Republici Srbiji. Usmerili smo 62 miliona za mere selekcije. One su prevashodno osnov za uvođenje poboljšanja rasnog sastava, produktivnosti, ali i podizanje ukupne ekonomičnosti stočarske proizvodnje u našoj Republici. Za zdravstvenu zaštitu usmerili smo 85 miliona, jer je cilj da zaštitimo naše osnovno stado i time opšte zdravlje ljudi u našoj Republici. Druga raspodela i namena iz agrarnog budžeta predviđena je za premiranje u biljnoj proizvodnji. S obzirom da smo se opredelili za intenziviranje u biljnoj proizvodnji na poteškoće u uzgajanju šećerne repe, naše ključno opredeljenje je da 80 miliona dinara usmerimo u premiranje proizvodnje štećerne repe, da to zajedno uložimo sa našim proizvođačima i prehrambenom industrijom i da time obezbedimo stabilan bilans proizvodnje šećera u našoj Republici. Ključno i strateško opredeljenje u našem sveukupnom razvoju poljoprivrede je svakako oživljavanje i svestrani razvoj našeg sela. Na toj osnovi naš je cilj da i u narednoj godini izvršimo ulaganja u podsticanje razvoja proizvodnje na gazdinstvima naših seljaka, a s druge strane da ulažemo u urbanizaciju našeg sela, izgradnjom puteva, vodovoda. Na primer, u ovoj godini smo izgradili u 300 sela vodovod i doveli vodu, a u pretprošloj godini 250, što ukazuje da je razvoj infrastrukture ključni elemenat da sprečimo dalju migraciju stanovništva iz sela u grad, da ljudi ostanu na selu, posebno mladi, i da se bave poljoprivredom. Želim da istaknem i namenu za izgradnju i dovršetak protivgradne zaštite i istovremeno da je četiri puta više obezbeđeno sredstava za rakete, kako bismo uspešnije branili naša područja od elementarnih nepogoda. Za te namene, za rakete, predviđeno je 15 miliona dinara. Drugi ključni segment, koji je simbioza poljoprivrede, je šumarstvo i ključno je da rasporedimo agrarni budžet tako da damo doprinos unapređenju šumarstva, zaštiti šuma, istovremeno da obezbedimo negu šuma, kao i podizanje novih šumskih zasada. Za ove namene su potrebna daleko veća sredstva, ali u agrarnom budžetu, u skladu sa raspoloživim izvorima, predvideli smo 90 miliona. I, na kraju, 154 miliona predviđeno je za višenamensko korišćenje voda, za dovršetak postojećih brana, za izgradnju hidrosistema, sistema vodosnabdevanja i za zaštitu od štetnog dejstva voda. Sve u svemu, želim da istaknem da je uz postojeće rezerve od 25 miliona dinara agrarni budžet namenski usmeren u pravcu onih prioriteta koji su od opšteg interesa za sve opštine i našu Republiku u celini. Naravno, tu su i stručne poljoprivredne službe. Naša osnovna orijentacija je da one u narednom periodu, tih 800 ljudi, koji rade u njima, rade na polju prenošenja praktičnih saznanja na gazdinstva naših seljaka, da na toj osnovi unapredimo i masovno povećamo poljoprivrednu i ekonomičnu proizvodnju. Jednom rečju, predlažem vama, dragi poslanici, da usvojite predloženi agrarni budžet. On je oslonac i naš dalji podsticaj, a Vlada Republike Srbije će drugim merama ekonomske politike podsticati razvoj poljoprivrede i sela, s obzirom da je to naš razvojni prioritet. Hvala.
Zahvaljujem Jovanu Baboviću, ministru poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede na izlaganju. Da li narodni poslanik Pantelija Petrović, koji je na sednici Odbora za poljoprivredu izdvojio mišljenje prilikom razmatranja Predloga zakona o korišćenju sredstava agrarnog budžeta, želi reč? (Ne.) Pošto se nalazimo za ovih desetak minuta pred pauzom, predlažem da napravimo pauzu i da nastavimo u 14,30 časova. (P o s l ep a u z e.) Nastavljamo rad. Ima reč narodni poslanik Gorica Gajević, šef poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije, a neka se pripremi Milan Rodić.
Poštovani paredsedniče, koleginice i kolege narodni poslanici, Socijalistička partija Srbije podržava ekspoze predsednika Vlade narodnog jedinstva, Mirka Marjanovića, i predloženi zakon o budžetu za 1999. godinu. Predlog budžeta obezbeđuje stabilne izvore finansiranja osnovnih budžetskih obaveza i redovnost isplata socijalnih funkcija, zdravstva, obrazovanja, nauke i penzija, ali i podsticanje funkcije u industriji, posebno metalskom kompleksu i agraru. Predlog smanjuje javnu potrošnju i tom restriktivnom dimenzijom delovaće stabilizaciono na uslove privređivanja i poslovanja preduzeća. Predloženi budžet odražava doslednu politiku Vlade narodnog jedinstva da obezbedi socijalnu stabilnost i redovno finansiranje vitalnih budžetskih obaveza, plus očuvanje cenovne i monetarne stabilnosti i permanentno definisanje uslove za sveobuhvatne privredne reforme. Na takvoj ekonomskoj politici, Vlada narodnog jedinstva dobila je podršku ove Narodne skupštine i dosledno je sprovodi u složenim okolnostima, ekonomskim, političkim, i međunarodnim, izazvanim nepravednim pritiscima i pretnjama. Ovaj budžet nastavak je takve uspešne politike Vlade narodnog jedinstva. Ono što je najvažnije, budžetski fondovi puniće se iz realnih izvora, što će, pored redovnog finansiranja obaveza države, imati i snažno antiinflaciono dejstvo. Predlog budžeta Kosova i Metohije, zakonskih akata o učešću lokalne samouprave u porezu na promet, zakona o obezbeđivanju sredstava za socijalni program Vlade, zakon o korišćenju sredstava agrarnog budžeta, najbolje govore o prioritetima ekonomske politike Vlade u narednom periodu u njenoj brizi za standard najugroženijih kategorija građana. Nova rešenja u fiskalnoj sferi rasterećuju privredu, šire krug poreskih obveznika, smanjuju visinu zahvatanja, oporezuju ono što je u domenu luksuza, i tako, pored pravičnosti, naglašavaju i socijalnu dimenzijufiskalne politike, kao osnovnog budžetskog mehanizma. Izuzetno je važno da se teret finansiranja državnih funkcija rasporedi tako da teret ponesu oni koji najviše imaju, ali da istovremeno niko ne bude izuzet od obaveza da doprinese finansiranju osnovnih funkcija države u nužnom iznosu. Vlada je dobro odmerila i prihodnu i rashodnu stranu budžeta. On je realan i saglasan uslovima u kojima se nalazi naša privreda i društvo, obavezama i izazovima koji nas očekuju. Naravno, nastojanja na podešavanju i izvršavanju budžetskih funkcija su nužna i potrebna, i Vlada će to činiti, uostalom, kao i do sada, prateći privredna kretanja. Izražavam uverenje da je ovim predlogom Vlada narodnog jedinstva još jednom potvrdila svoju privrženost očuvanju socijalne i privredne stabilnosti, kao i finansiranju državnih obaveza iz realnih izvora, što će obezbediti stabilne uslove privređivanja, stabilnost cena i dinara i u narednoj godini, kao i nastavak privrednog rasta, sprovođenja reformi i obezbeđivanja višeg životnog standarda naših građana. Čuvajući stabilne uslove privređivanja, vodeći aktuelnu socijalnu politiku, obezbeđujući podsticajne mere za industriju i agrar, redovno servisiranje osnovnih funkcija države, Vlada narodnog jedinstva na najbolji način čuva i stabilnost, obezbeđuje uslove razvoja i štiti naše vitalne nacionalne interese. Budžet, kao izuzetno važan instrument politike Vlade, tome značajno doprinosi i Socijalistička partija Srbije predlaže da se on usvoji, kao i ostali prateći zakoni. To će stvoriti pravnu osnovu i podršku za uspešno sprovođenje smele, reformske i razvojne politike Vlade Republike Srbije.
Zahvaljujem. Ima reč naraodni poslanik Milan Rodić, šef poslaničkog kluba JUL-a, a neka se pripremi Žarko Jokanović.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, članovi Vlade, uvažene kolege narodni poslanici, pred nama je zakonski projekat koji uređuje osnovna pitanja vezana za obim i raspoređivanje sredstava za finansiranje javnih rashoda Republike Srbije. Poslanička grupa JUL-a podržava predloženi zakon o budžetu, smatrajući da ovaj zakon nedvosmisleno i potpuno opredeljuje sredstva neophodna za ispunjenje ustavnih i zakonskih obaveza Republike. Podsećam vas da smo na prethodnoj sednici doneli izmene i dopune većeg broja zakona iz fiskalne i finansijske oblasti, stvorivši reralnu podlogu za donošenje zakona o budžetu. Reformom fiskalnog sistema jasno smo definisali ciljeve, sredstva i način ostvarivanja javnih prihoda i rashoda. Stoga predloženi zakon o budžetu u potpunosti oslikava pomenuta opredeljenja. Činjenica je da se sredstva za javne potrebe sve teže obezbeđuju, dok su obaveze Republike jasno definisane Ustavom i zakonima i moraju se u potpunosti i bez izuzetka ispunjavati. Bez obzira na ove naizgled neuskladive okolnosti, jedna od osnovnih karakteristika predloženog budžeta ogleda se u njegovoj zasnovanosti na realnim izvorima finansiranja. Iskustvo je pokazalo da je inflatorno finansiranje budžeta, odnosno javnih rashoda, vodilo prema ekonomskoj katastrofi. Stoga, zasnovanost budžeta na realnim postavkama čini jednu od osnovnih poluga obezbeđenja uslova za stabilan razvoj privrede i zadovoljavanje javnih potreba. Protekle nedelje Savezna skupština donela je savezni budžet za narednu godinu. Donošenjem republičkog budžeta zaokružiće se proces definisanja sredstava za finansiranje javnih potreba u našoj zemlji. Prema relevantnim procenama, vrednost društvenog proizvoda Jugoslavije iznosiće u 1999. godini 174 milijarde dinara. Predloženi obim republičkog budžeta u potpunosti uvažava osnovne parametre, vodeći računa o uravnoteženosti obima javnih rashoda i vrednosti društvenog proizvoda. Na taj način stvaraju se realne osnove za finansiranje državnih funkcija, socijalnog programa i javnih službi. Obaveze u oblasti zdravstvene i socijalne zaštite, prosvete, zatim agrarni budžet, kao i otklanjanje posledica i saniranje stanja na Kosovu i Metohiji, izazvano delovanjem terorista, iziskuje posebne napore Republike, što se može zaključiti iz predloženih budžetskih stavki. Jugoslovenska levica smatra da se potpuno ostvarenje budžetskih funkcija može uspešno sprovesti uz redovnu i potpunu kontrolu trošenja budžetskih sredstava od strane njihovih korisnika. Stoga Jugoslovenska levica izričito insistira na sprovođenju mera kontrole prema svakome i bez izuzetka. Na taj način obezbediće se uslovi da se izdvojena i prikupljena sredstva za finansiranje javnih potreba koriste celishodno i prema njihovoj nameni. Uvažene kolege narodni poslanici, pri sveukupnom razmatranju predloga budžeta moramo imati u vidu i njegovu razvojnu funkciju, koja se pre svega očitava kroz agrarni budžet. Predviđena sredstva agrarnog budžeta nisu dovoljna, pogotovo ako se ima u vidu strateški značaj poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede za sveukupni razvoj zemlje, kao i prodor na inostrana tržišta kroz atraktivne i profitabilne programe. Svakako da u nastupajućim vremenima posebnu pažnju valja posvetiti povećavanju obima ovog budžeta, budući da izdvajanje za pomenute privredne grane, naročito u razvoj i unapređenje šumarstva, spada u red dugoročnih ulaganja, jer će pozitivne efekte uživati i dolazeće generacije. Iskustva preduzeća iz kojeg dolazim ukazuju na široke mogućnosti ostvarivanja niza proizvodnih programa, zasnovanih na korišćenju postojećih potencijala, koji zbog svoje profitabilnosti i mogućnosti zapošljavanja slobodne radne snage i izvozne orijentisanosti zavređuju punu pažnju. Poznato je da preko 55% ukupne površine Republike Srbije zahvata brdsko-planinsko područje. Ovi predeli čine nezagađen, čist prostor, koji pruža idealne uslove za razvoj stočarstva, proizvodnju hrane, gljiva, lekovitog bilja i drugih proizvoda, za kojima vlada velika potražnja na tržištima visoko razvijenih zemalja. Ova područja pružaju izuzetne mogućnosti za razvoj eko turizma. Valja naročito imati u vidu činjenicu da na ovim područjima živi pretežno seosko stanovništvo, koje je zbog svoje nerazvijenosti i nedostatka proizvodnih kapaciteta prinuđeno da se seli u veće gradove. Očigledno je da ovaj proces treba zaustaviti stvaranjem uslova za povratak radno sposobnog stanovništva u ove krajeve. Ovo se može sprovesti stvaranjem povoljnih životnih uslova, izgradnjom puteva, PTT mreže, vodovoda, a naročito finansiranjem razvojnih programa upravo kroz agrarni budžet. Nedavno, upravni odbor preduzeća u kojem radim, čiji sastav čini značajan broj članova Vlade, uz prisustvo Dragana Tomića, potpredsednika Vlade i profesora Jovana Babovića, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, doneo je dugoročni program infrastrukturnih radova na zaštiti i unapređenju šuma. Ovaj program sadrži aktivnosti u ovoj oblasti do 2050. godine, saglasno postavkama Prostornog plana o postizanju optimalne šumovitosti. Tom prilikom upravni odbor, potpredsednik Vlade i ministar poljoprivrede jednodušno su ocenili da program otvara široke mogućnosti razvoja i napretka prevashodno nerazvijenih područja, što će se pozitivno odraziti na brojne privredne grane. Primera radi, samo obavljanje radova na pošumljavanju i nezi šuma stvoriće uslove za zapošljavanje oko 7,5 hiljada radnika. Ako ovoj činjenici pridodamo i mogućnost angažovanja radnika, koji će usled procesa privatizacije i prestruktuiranja privrede biti prinuđeni da traže druge poslove, dolazimo do pravog stanja stvari, koje će ostvarivanje izvršenog programa proizvesti. Naročito naglašavam činjenicu da će planirana izgradnja novih šumskih puteva od oko hiljadu kilometara godišnje stvoriti uslove za povezanost ovih sela sa razvijenim sredinama. Prema realnim procenama, potpuno ostvarivanje ovog programa donosilo bi godišnji prihod od preko milijardu i 100 miliona nemačkih maraka. Ovome valja dodati poznatu činjenicu da prehrambeni potencijal šumskih područja višestruko nadrasta vrednost drveta. Upravo u ovoj oblasti postoje velike mogućnosti ostvarenja niza profitabilnih programa, koje smo sačinili i koji zavređuju podršku agrarnog budžeta, čime bi se stvorili uslovi za uposlenost stanovništva sa ovog područja. Jednom rečju, ostvarivanje pomenutog programa doprinelo bi oživljavanju naših sela i ponovnom povratku mladih ljudi svojim kućama i imanjima, gde bi svojim radom obezbeđivali sredstva za život. Iz predloženog dela agrarnog budžeta da se zaključiti da je za pomenute namene izdvojena četvrtina potrebnih sredstava. Mada smo očekivali više, uvažavamo stav Vlade da se trenutno ne ostavlja više prostora za veća izdvajanja za pomenute profitabilne i prevashodno razvojne namene. Uveren sam da će se u slučaju urednijeg i potpunijeg priliva sredstava u budžet u toku godine stvoriti uslovi za povećanje obima. Poštovani narodni poslanici, pre nepunih mesec dana Jugoslovenska levica nedvosmisleno je iznela svoje gledište o osnovama ekonomske politike u narednoj godini. Jedno od osnovnih opredeljenja ogleda se naročito u zalaganju za smanjenje udela javne potrošnje u raspodeli društvenog proizvoda, uz održavanje stabilnosti kursa dinara i suzbijanje inflacije. Predloženi budžet, zasnovan na realnim izvorima, daje dovoljno osnova za realno finansiranje javnih rashoda, bez zadiranja u ugrožavanje osnovnih privrednih funkcija, pa stoga zavređuje našu podršku.
Ima reč narodni poslanik Žarko Jokanović, šef poslaničkog kluba Nove demokratije, a neka se pripremi narodni poslanik Zlatan Peručić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Nova demokratija smatra da predloženi budžet za narednu godinu nije baš najidealnije rešenje i neće baš na najidealniji način odgovoriti potrebama sa kojima se suočava naša država i naše društvo. Međutim, uvažavajući činjenicu u kakvom stanju se nalazi naša zemlja, uvažavajući krupan problem sa kojim se suočavamo i kao država i kao nacija, a to je neophodnost rešavanja kosovsko-metohijskog problema i sve ono što proizilazi iz toga, Nova demokratija će glasati za predlog ovog budžeta, znači isključivo rukovođena patriotskim razlozima da država i njene institucije sistema funkcionišu u ovom teškom periodu po našu zemlju. Ono što sasvim sigurno mogu da kažem kao primedbu Nove demokratije, očekivali smo malo drugačiju raspodelu sredstava unutar samog budžeta i sasvim je sigurno da bi određene korekcije tu mogle da pomognu da se napravi malo bolje balansiranje u odmeravanju nekih sredstava. Mogu da kažem da se već godinama ponavlja praksa da Vlada značajna sredstva opredeljuje za posebne namene, a da pritom uopšte nema obrazloženje šta su posebne namene, šta će se finansirati iz toga, na koji način će se to kontrolisati i kako će ta sredstva biti utrošena. Posebne namene u ovom budžetu obuhvataju oko jednu i po milijardu dinara i to je negde oko 7% od ukupno predloženog budžeta, ali nemamo neka objašnjenja na koji način će se trošiti ta sredstva. Moram da kažem da Nova demokratija izražava popriličnu skepsu prema pronalaženju najrazličitijih načina za prikupljanje sredstava za punjenje državnog budžeta, od kojih sasvim sigurno građani ove zemlje biće pogođeni najrazličitijim vrstama taksi, dažbina, poreza i svega onoga u čemu, čini mi se, da postajemo pomalo svetski šampioni, jer ne znam državu na svetu koja ima toliko poreza, posebnih, specijalnih, dodatnih taksi i dažbina i različitih vrsta globa koje ima naša država. Mi podržavamo potrebu da se sve finansira iz realnih izvora prihoda i da metod štampanja novca bude naša daleka prošlost, da se metodom štampanja novca ne može ništa rešiti, već se samo mogu produbljivati problemi sa kojima se suočavamo. Nova demokratija je, pre svega, za jedan princip da porez plaćaju svi u skladu sa svojom ekonomskom snagom, pri čemu će zaista oni koji imaju više i plaćati više, a oni koji imaju malo ili nemaju skoro ništa, bivati u potpunosti oslobođeni od različitih vrsta dažbina. Zalažemo se za naglašenu kontrolu utroška svih sredstava i ne znam i nisam baš najsigurniji da Vlada može ostvariti ovo što jeste lepa želja i lepa namera, a tiče se društvenog proizvoda koji je planiran od 7%. Ukoliko ne budemo ostvarili društveni proizvod od 7%, na tome se praktično bazira ceo budžet, onda ostaje pitanje da li će socijalni fondovi uspeti da se finansiraju iz realnih sredstava ili će štampanjem novca morati da se popunjavaju. Mi sada imamo situaciju da penzije kasne po nekoliko meseci, da plate zaposlenih u državnim organima, u školstvu, zdravstvu takođe kasne nekoliko meseci. Sasvim otvoreno Vlada u predlogu budžeta, odnosno obrazloženju kaže da će se naredne godine isplatiti zaposlenima 10 ličnih dohodaka za narednu godinu, jer će morati da se isplate dva zaostala iz ove godine. Mislim da bi tu morali da se pronađu mehanizmi da se to kašnjenje u isplati plata praktično prevaziđe. Zato bismo želeli da ova vlada uradi sve da ovaj budžet ne bude generator neke nove inflacije, a namera da se sve finansira iz realnih sredstava ne pretvori u neko novo štampanje para i stvaranje nekih većih problema koje posle moramo da gasimo na mnogo drastičniji način. Ono što posebno želim da kažem, kada su u pitanju neke stavke u ovom budžetu, da Nova demokratija smatra da je malo sredstava izdvojeno za Fond za razvoj. Mislimo da je tu moglo da se pronađe više prostora, jer to je jedan od najznačajnijih i najbitnijih fondova koji, pre svega, ima kao svoju osnovnu obavezu motivisanje i pokretanje proizvodnje u nekim privrednim granama, u nekim segmentima privrede i samim tim zapošljavanje, povećanje produktivnosti i konačno veći materijalni efekat koji bi se višestruko vratio i kroz bolji priliv sredstava u budžet. Mislimo da nije predviđeno dovoljno sredstava za ostvarivanje prava u oblasti društvene brige o deci. Pozdravljamo činjenicu da su obezbeđena značajna sredstva za nauku i tehnologiju. Ono što će ostati bolni problem i naredne godine jesu svakako plate zaposlenih u državnim organima, pre svega, mislim na činovnike, ljude koji tu vrlo savesno i odgovorno obavljaju teške poslove, a koji će ostati praktično "poslednja rupa na svirali" sa najmanjim platama. Tu, svakako, mislim i na plate u zdravstvu i prosveti. Tu su izdvojena mala sredstva i ljudi zaposleni u tim oblastima neće moći da očekuju neko značajnije popravljanje svog materijalnog položaja. Na to značajnije popravljanje nekog svog materijalnog položaja neće moći da računaju i ljudi koji su zaposleni u pravosuđu, izuzev sudija i javnih tužilaca, kojima će nekim drugim zakonima praktično plate biti povećane. Ono što takođe malo bode oči, i čudi me da je Vlada reagovala tako kako je reagovala u Predlogu zakona o budžetu, jesu izuzetno male investicije u oblasti zdravstva i vrlo skromne investicije u kulturi, pri čemu je, recimo, taj razdeo Ministarstva kulture, procentualno gledano u odnosu na ceo budžet, manji nego protekle godine. Još je jedna stavka interesantna za komentarisanje. To su sredstva namenjena Srpskoj akademiji nauka i umetnosti, jednoj od najznačajnijih nacionalnih, državnih, kulturnih i naučnih institucija koje ima ova zemlja. Ilustracije radi, njima je namenjeno na godišnjem nivou negde oko 12 miliona dinara, što je praktično 1/3 sredstava koja su predviđena za posebne namene samo u jednom ministarstvu, na primer, u Ministarstvu za informisanje. Pošto ovde govorimo i o nekim drugim zakonima koji su na dnevnom redu, moram da ukažem na činjenicu da ćemo se mi uvek zalagati za finansiranje socijalnog programa i da to nije sporno da se pronađu načini i mehanizmi za finansiranje socijalnog programa. Moram vrlo jasno i glasno da uputim jedno osnovno pitanje: Imamo li mi socijalni program? Ko je usvojio taj socijalni program? Da li je to uradila Vlada, da li je to uradila Skupština? Koliko je meni poznato, Narodna skupština sigurno nije, ali možda Vlada ima neki socijalni program i traži sada od Skupštine da se izjasni o njegovom finansiranju, a nama nije poznat, pa bismo molili da dobijemo odgovor i na takvo pitanje. Socijalni program je jedna krupna, ozbiljna stvar. Socijalni program jeste karakteristika i odlika moderno uređene savremene države. Mi nemamo ništa protiv toga, ali jesmo za to da prodiskutujemo o njemu, da ne bismo kupovali mačku u džaku. Mi danas imamo zakon o finansiranju nečega zašto ne znamo ni da li postoji ni da li će postojati. Ali, kažem, to je ono što bi, pre svega, u ovom parlamentu moglo i moralo da se uradi. Međutim, moram da kažem, na ovaj način na koji se radilo do sada mi nećemo sasvim sigurno daleko dogurati. Nama su potrebne istinske i korenite reforme, ne samo u političkoj sferi, nego, pre svega, u sferi ekonomije i privrede. Ako ne budemo imali to, mi ćemo tapkati u mestu, odnosno vraćaćemo se lagano unazad. Bojim se da Vlada nema dovoljno jasno izraženu reformsku orijentaciju i da nema jasnu viziju korenitih reformi koje su potrebne da bi se problemi trajnije i stabilnije rešavali. U tom smislu mislim da je nedopustivo odugovlačenje sa ozbiljnim otpočinjanjem brze, pravedne, efikasne i sveobuhvatne privatizacije, jer u tome, pored nekih početnih teškoća koje svaka privatizacija nosi sa sobom, u svakom slučaju možemo postaviti neke bolje i kvalitetnije temelje za rešavanje nagomilanih ekonomskih problema. Mislim da je dobro, nedavno sam video da je neko od ministara u Vladi narednu godinu proglasio za godinu podsticaja malih i srednjih preduzeća. To je jako dobro, to je kvalitetno, za to smo se godinama zalagali. Za to se zalagao i potpredsednik Vlade gospodin Tomić. Mislim da ta orijentacija može biti prava, suštinska, značajna i kvalitetna i da to može biti jedan od prvih nagoveštaja da se u tom reformskom kursu kreće dalje. U svakom slučaju, nema napretka i boljitka za građane ove zemlje bez popune i sveobuhvatne normalizacije odnosa naše zemlje sa međunarodnom zajednicom i Evropskom unijom i bez punopravnog uključivanja u sve međunarodne, političke i ekonomske integracione tokove. Zbog toga molim Vladu da, i u skladu sa zaključkom koji je ova skupština donela, učini sve da Srbija svakog dana napreduje u pogledu evropskih integracija i u pogledu uključivanja u sve one institucije koje će, pre svega, imati za konačan cilj omogućavanje boljeg i kvalitetnijeg života svih građana ove zemlje.
Ima reč narodni poslanik Zlatan Peručić, predsednik Odbora za finansije, a neka se pripremi Goran Jocić.
Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, potpuno podržavam Predlog i mislim da je to značajno učiniti da Skupština Republike Srbije podrži ekspoze predsednika Vlade, jer je predsednik u svom ekspozeu, kome bi trebalo i više pažnje posvetiti, o ekonomskoj politici za 1999. godinu sasvim jasno izrazio čvrstu ekonomsku i društvenu reformsku orijentaciju. Ako ta orijentacija, zajedno sa svima nama, bude podržana i izdržana, ona podrazumeva sasvim jasan signal i domaćoj i svetskoj javnosti u kom pravcu ide Republika Srbija. Republika i njene institucije idu u pravcu korenitih reformi i to je ono što, bez obzira na okruženje i teškoće, treba u punoj meri podržati. Ako te reforme, kao što je i naglašeno u ekspozeu, podrazumevaju reprogram dugova između preduzeća, reprogram dugova države prema preduzećima i preduzeća prema državi, regulisanje dugova države prema stanovništvu, rešavanje problema gubitaka preduzeća, onda to stvara apsolutno čvrste uslove za ubrazanje programa suštinskih reformi: Pokretanje procesa suštinskog prestruktuiranja preduzeća i banaka, uravnotežavanje javnih prihoda i rashoda uz poresko rasterećenje privrede, postepeno otklanjanje dispariteta i liberalizacija cena, stvaranje ekonomskih podsticaja za ekspanziju izvoza i stranih ulaganja u SR Jugoslaviju, reforma, kao što je rečeno, Narodne banke i monetarne politike, izgradnja modernih finansijskih tržišta. I, sve to u uslovima u kojima imamo odlučnost da takve reforme sprovodimo bez obzira na to da li ćemo imati u 1999. godini priliv stranog kapitala ili nećemo. Ali ovakav signal i ovakva politika svakako dovodi do autonomnog uticaja na priliv stranog kapitala i regulisanje naših ukupnih odnosa sa međunarodnom zajednicom. Zato, dame i gospodo, smatram da imamo snage, volje i kompetentnosti da napravimo zajednički odlučan iskorak na pripremi, sprovođenju i ubrzanju reformskih programa, kako je to u ekspozeu rečeno, posebno u cilju oporavka naše privrede i zemlje u celini. Poštovane dame i gospodo poslanici, predloženi budžet predstavlja nastavak kontinuiranih napora Vlade da u uslovima nasleđenih unutrašnjih i aktuelnih spoljnih ograničenja obezbedi realizaciju klasičnih socijalnih i razvojnih funkcija države, a da se pri tome održi cenovna i valutna stabilnost u prihvatljivim okvirima. Na prvi pogled deluje kao dosadna fraza, ali morate se saglasiti da ostvarenje navedenih ciljeva u sadašnjem okruženju i okolnostima nije ni malo lak zadatak. U skladu sa navedenim ciljevima i ograničenjima predloženo je relativno skromno povećanje prihoda i rashoda budžeta Srbije u narednoj godini. Projektovani realni rast prihoda i rashoda u narednoj godini iznosi 4,1%, što je manje od projektovanog rasta društvenog proizvoda. Učešće budžeta Srbije u društvenom proizvodu u 1999. godini biće manje nego u ovoj godini. Smanjenje učešća budžeta u društvenom proizvodu rezultat je permanentnih nastojanja Vlade da se i u ovim vremenima smanji poresko opterećenje privrede i stanovništva i da se, što je moguće više, stvore povoljni podsticaji za investiranje i rast privrede. Pri tome podsećam da je ovo smanjenje planirano, iako su obaveze budžeta i države ostale potpuno nepromenjene i iste. Zbog toga iako planirano smanjenje učešća budžeta u društvenom proizvodu ne izgleda spektakularno, njegovo ostvarenje neće biti lako. Ono se može ostvariti samo uz rigoroznu disciplinu i štednju. Predloženi budžet sadrži niz pozitivnih promena, kako na prihodnoj, tako i na rashodnoj strani. Obzirom da je detaljan pregled rečen i dat, o tome ne bih više govorio. Struktura projektovanih prihoda za 1999. godinu odražava pozitivne promene u poreskom zakonodavstvu, koje su usvojene tokom ove godine. Glavni pravac navedenih promena je smanjenje relativnog značaja poreza na zarade i povećanje značaja poreza na potrošnju, tj. poreza na promet i akcize. Smatram da je ovo pozitivna promena i potrebno je nju naglasiti, jer ona se zbog smanjenja učešća Republike u porezu na promet i akcizama ne vidi dovoljno u predloženom budžetu. Druga pozitivna promena ispoljava se kroz sistematske napore da se smanjenjem poreskih stopa i širenjem poreske osnovice poveća efikasnost naplate poreza, odnosno smanji siva ekonomija. Smanjenje opterećenja nekih akciznih proizvoda, kao i smanjenje stope poreza na dobit predstavljaju korake u tom pravcu. Međutim, smanjenje poreskih stopa i širenje poreskih osnovica predstavlja naravno samo jednu grupu mera za suzbijanje sive ekonomije. Druga grupa mera odnosi se na neophodnost povećanja efikasnosti rada poreske administracije. Od uspeha u suzbijanju sive ekonomije dobrim delom zavisi kako mogućnost smanjenja ili zatvaranja fiskalnog deficita, tako i mogućnost nastavka poreske reforme. Smanjenje poreskog opterećenja plata, kao i smanjenje poreza na dobit, osim fiskalnih, ima i vrlo značajne pozitivne ukupne ekonomske posledice. Naime, smanjenjem poreza na faktore proizvodnje, rad i kapital stimuliše se tražnja za radom i kapitalom, čime se stvara povoljni ambijent za dugoročni rast privrede. Konačno, najnovije promene u oporezivanju imovine, iako ne utiču na značajan realni prirast ukupnih poreskih prihoda, u skladu su sa principom da se poreski obveznici oporezuju srazmerno njihovoj ekonomskoj snazi. Uvođenje progresivnog oporezivanja imovine će kao jednu od posledica imati zahvatanje dela sive ekonomije. Na rashodnoj strani glavne promene su okrenute ka socijalnoj sferi i mislim da je to dobro i da je veoma dobro što se smanjuje dosadašnja intervencija države u delu privrede, jer neefikasnost dosadašnjih intervencija države u delu privrede daje opravdanje za smanjenje učešća izdataka za ove svrhe. Naravno, stanje u privredi je takvo da se ovaj mehanizam državne intervencije u što skorije vreme mora zameniti novim, drugačijim i efikasnijim mehanizmima. Imajući u vidu predloženi nivo, kao i prihodnu i rashodnu strukturu, smatram da se zakon o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu u celini prihvati. Prihvatanje predloženog budžeta praktično znači podršku politici stabilnosti, ali i politici ukupnih reformi. Predlažem da se već sada razmišlja da se učvrste mehanizmi za njegovo ostvarenje, odnosno za sprečavanje eventualnog prekoračenja. Obzirom da seiz budžeta obezbeđuju značajna sredstva za fondove socijalnog osiguranja, neophodno je da se obezbedi da prihodi i rashodi navedenih fondova u narednoj godini ostanu u okvirima koji su predviđeni konsolidovanim bilansom javne potrošnje. Nastavak konsolidacije državnih finansija zahteva ubrzanje započetih reformi u ovoj oblasti tokom naredne godine. U tom pravcu neophodno je u toku godine preduzeti sledeće aktivnosti: Permanentno praćenje tekućih prihoda i rashoda budžeta i fondova socijalnog osiguranja, u kontekstu nužnog eliminisanja tekućeg fiskalnog deficita utvrdila bi se mogućnost dodatnog potpunijeg obuhvata sive ekonomije, na jednoj strani, i postepenog preispitivanja prava korisnika, na drugoj strani. Formiranjem kapitalnog bilansa Republike Srbije u okviru kapitalnog budžeta bi se utvrdila vrednost imovine države, vrednost potraživanja po osnovu nenaplaćenih poreza i doprinosa, na jednoj strani, kao i vrednost obaveza države prema stanovništvu, preduzećima, bankama i inostranstvu, na drugoj strani. Cilj ovih dodatnih aktivnosti je eliminisanje tekućeg fiskalnog deficita, kao i usvajanje realnog plana za naplatu potraživanja i izmirenje dugova. Uspeh u ostvarenju ovih ciljeva imao bi višestruko pozitivne posledice, počev od postavljanja čvrstih temelja za stabilnost i rast privrede, pa do jačanja kredibilnosti države. Smatram da realizacija navedenih aktivnosti predstavlja prirodan nastavak politike koja je ugrađena u predložena dokumenta, koja su pred nama. Odbor za finansije je dao svoj izveštaj i ja ovom prilikom zahvaljujem, svim poslaničkim klubovima, što su u Odbor za finansije daliposlanike kompetentne, kvalifikovane, tolerantne i korektne, koji su na takav način radili i izveštaji su pred vama.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Goran Jocić, a neka se pripremi narodni poslanik dr Živadin Jotić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije, čvrsto opredeljena da očuva cenovnu i valutnu stabilnost i omogući privredni rast, ponudila je Predlog zakona o budžetu Republike Srbije, čija je jedna od najvažnijih karakteristika smanjenje javne potrošnje u društvenom proizvodu. Ograničavanjem javne potrošnje stvoriće se uslovi za takav privredni ambijent koji će omogućiti rast proizvodnje i izvoz, za koji je Srbija naročito zainteresovana. Nama je posebno važno da će se ukinuti javni rashodi finansirati iz realnih izvora, razmatranjem dostavljenih zahteva za obezbeđivanje sredstava u budžetu mnogobrojnih budžetskih korisnika, a shodno svom opredeljenju za smanjenjem javnih rashoda i finansiranjem iz realnih izvora. Vlada je imala veoma težak posao da iz planiranih prihoda da najrealnije i najpravičnije rešenje. Naravno, svima se nije moglo udovoljiti u onoj meri sadržanoj u podnetim zahtevima. U skladu sa realno planiranim prihodima vodilo se računa da se obezbede najnepohodnija sredstva za obavljanje funkcija budžetskih korisnika. Iako smo svesni da sredstva nisu velika, uz neophodne mere štednje, domaćinsko ponašanje, racionalizaciju, usmeravanje sredstava tamo gde su najpotrebnija, mislimo da će budžet Republike Srbije ostvariti svoju funkciju. Sredstva za socijalne programe koristiće ove budžetske godine 5% više korisnika u odnosu na 1998. godinu i to pokazuje da Vlada narodnog jedinstva, u skladu sa mogućnostima, vodi računa o korisnicima socijalne zaštite, pre svega iz oblasti društvene brige o deci i boračko-invalidske zaštite. Mene kao poslanika Srpske radikalne stranke, koji živi u Pukovcu, u jednoj pretežno poljoprivrednoj opštini, opštini Doljevac, koja se graniči sa opštinom Žitorađe i Merošina, koja je takođe poljoprivredna opština, posebno raduje da je visina sredstava za finansiranje namena iz agrarnog budžeta ove godine povećano ravno za 10% u odnosu na 1998. godinu i da ta sredstva čine 5% od ukupnih rashoda budžeta za 1999. godinu. To znači da će redovno biti isplaćivane premije za mleko, regresiranje stočne proizvodnje, zdravstvena zaštita životinja, unapređenje stočarstva i ostale namene iz ove oblasti. Naravno, svi smo svesni da poljopriveda zaslužuje izuzetnu pažnju države, da država duguje zahvalnost seljaku i poljoprivredniku i da je potrebno i dalje ulagati znanta sredstva za unapređenje poljoprivrede. Za rashode, za ostvarivanje prava u oblasti društvene brige o deci, planirana su sredstva za isplatu 12 mesečnih obaveza sa povećanjem od 10% mesečno. Ostvarivanju ovog cilja doprineće i planirano donošenje zakona o obezbeđivanju sredstava za finasiranje socijalnih programa. Čeka nas teška godina, godina izolacije, sankcija, pretnji i pritisaka i svi oni su teško razorili našu privredu i stvorili ogromne teškoće. Siguran sam da će Vlada narodnog jedinstva uspeti da stvori uslove za finansiranje najneophodnijih funkcija i potreba i, što je još važnije, da će uspeti da problem Kosova i Metohije reši onako kako će to odgovarati želji građana Srbije izraženoj na referendumu. Ova vlada je štedljiva. Nema novih automobila, nema novih stanova za ministre i funkcionere. Očekujemo da se privredni subjekti i korisnici budžetskih sredstava tako ponašaju. Dame i gospodo narodni poslanici, iz mog izlaganja se jasno vidi da ću glasati za predloženi budžet i da će to učiniti svi narodni poslanici Srpske radikalne stranke, a pozivam i ostale narodne poslanike da podrže ovaj predlog budžeta. Hvala.
Zahvaljujem, ima reč narodni poslanik Milan Miković, šef poslaničkog kluba SPO-a.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, budžet nije akt kojim se prikupljaju prihodi, to su pojedini zakoni u pojedinim oblastima. To je akt kojim se određuje kako će se trošiti ono što uspe da se skupi. Prema tome, u tom pogledu moramo od samog početka da ovo imamo u vidu i da na osnovu toga cenimo da li je ono što nam je ponudila Vlada ovog trenutka najbolje, najkorisnije, da li će u najvećoj mogućoj meri zaštititi određene interese, određene potrebe i da li postoji možda i neko bolje rešenje. Da li je nešto što je važno izostavljeno, ili je nešto što je manje važno stavljeno u prvi plan ili negde napred. Moramo ovog trenutka već da ukažemo, u ime SPO-a, da je pre kratkog vremena ovde odlučivano o jednom kompletu poreskih zakona, da smo se sa tim istim zakonima u drugoj formi, povodom drugog zakona koji se zove Zakon o osnovama poreskog sistema, u pogledu koga je nadležna Savezna skupština, suočili sa činjenicom da nisu u svemu postignuti dogovori ni između Republike i Savezne države, a po svoj prilici ni između federalnih jedinica u okviru Jugoslavije. To je jedno izuzetno važno pitanje, jer dozvolite, bez obzira na sva moguća različita gledanja i neslaganja, ovo je teren na kome je sve u najgoroj i najtežoj situaciji, a rešenja se moraju naći. Rešenja se moraju naći da bi se na isti način poslovalo, privređivalo, odgovaralo svojim obavezama i na neki način podmirivale potrebe, najvažnije potrebe u okviru jedne države i jednog društva. U tom pogledu nesumnjivo stoje i obaveze svih onih koji su danas izašli i branili ovaj budžet da se apsolutno hitro, brzo, na odgovarajući i odgovoran način i u tom pogledu nađu određena rešenja. Sigurno je, a ovde je u dva maha navedeno, da postoje neke stvari koje sve vreme moramo imati u vidu. Jedna od tih stvari je da se sve vreme mora voditi računa da država i Srbija i Jugoslavija, svoje obaveze koje ima prema postojećim propisima reši, razume se ne može sve odjednom da reši, razume se da tu neke stvari imaju svoje prioritete, ali ne može da se desi bilo kog trenutka da neko stekne uverenje da se o njegovim pravima prema svojoj sopstvenoj državi ne razmišlja, ne vodi računa i ne traži rešenje u dogledno vreme i na pravi način. Samo tada može država i državna vlast da ima poštovanje i podršku svojih građana i svojih nesumnjivo poreskih obveznika. Sigurno je da je pitanje devizne štednje, ne samo devizne štednje i sva ostala pitanja vazana za tu oblast, od kapitalnog značaja za sve nas, jer to je i rešavanje tih problema, to je jedini način, jedini realan način unutar zemlje da se stvori poverenje u banke, u one ustanove koje treba da obezbede kreditiranje svih ovih potreba koje su ovde navedene ili čitavog niza potreba koje su ovde navedene. To je jedna stvar. Druga stvar o kojoj moramo voditi računa, to je naša obaveza. Ne mogu sva rešenja da budu na terenu - sve ćemo to izmiriti za 5 ili 10 godina ili čak i za duže. Ne možemo i ne smemo naše obaveze, koje smo stvorili ili možda delom da je neko stvorio pre nas, prebaciti sve za generacije koje dolaze iza nas. Mi to ne smemo da uradimo. Mi moramo da tražimo rešenja, hitra, brza rešenja u tom pravcu. Pomenuta je ovde i siva ekonomija. Siva ekonomija, da jednom apsolutno raščistimo, pitanje sive ekonomije nije upravljen u tom pravcu da neke koji ne rade u svemu po zakonu, koji ne izmiruju svoje obaveze kao neki drugi, da ih isključimo, da ih onemogućimo da rade. Stvar je u tome da ih dovedemo u situaciju da se ponašaju onako kako treba da se ponašaju, da svoj deo obaveza izmiruju i da na taj način reše, s jedne strane svoje probleme, a sa druge strane nesumnjivo, opšte i zajedničke probleme u ovoj oblasti. Prema tome, mislim da u tom pogledu, a to je jedno od pitanja, privatizacija je drugo pitanje, odnosi sa svetom su treće pitanje i sve na terenu budžeta i ekonomije je podmirenje zajedničkih potreba. Sve to zajedno i uporedo apsolutno ozbiljno i apsolutno odgovorno, a ako tako krenemo i ako tako pokušavamo da rešavamo stvari, onda je nesumnjivo da je pitanje budžeta bar za izvesno vreme pitanje države, nacionalno pitanje i pitanje po kome nećemo biti u dilemi. Malopre je pomenuo, mislim da je gospodin Peručić rekao da se obraća pažnja prema socijalnoj sferi. Istovremeno sa obraćanjem pažnje prema socijlanoj sferi mora isto tako da bude obraćena pažnja prema povećanju proizvodnje, prema stvaranju uslova da se može bolje raditi, da se može brže i efikasnije stići do novih sredstava i da na osnovu toga mogu silne obaveze koje postoje da budu na neki način izmirene. Hteo bih povodom dve-tri konkretne stvari u vezi ovog budžeta da se izjasnim. Jedna je stvar, videli ste u članu 5., u tekuću budžetsku rezervu izdvajaju se sredstva u iznosu od 446 miliona dinara. U toku prošle godine u tu svrhu je izdvojeno 100 miliona dinara. Četiri i po puta manje. Zašto je sada, ovog trenutka tako, a po svoj prilici iz onoga što piše u stavu 2. člana 5., gde se kaže sredstva iz stava 1. ovog člana koriste se na predlog Ministarstva finansija. Jasno je da se u tom pogledu situacija menja u toj meri da se na neki način ne radi budžetom, ne radi odlukom koju će doneti narodni poslanici, već će se pare u tom pogledu trošiti onako kako to oceni Ministarstvo finansija. Možda je to dobro za jedan trenutak, ali nesumnjivo je da tamo gde god može da se Narodna skupština opredeli šta su prioriteti onda da se to pravo od Narodne skupštine ne prebacuje na Ministarstvo finansija ili bilo koje drugo, ne izražavajući nepoverenje, veće ili manje poverenje jednom ili drugom ministarstvu. Mi smo na sednici Odbora pokrenuli još neka pitanja, koja mogu da imaju i svoj značaj i koja traže i neke svoje odgovore. Jedna stvar je u okviru Ministarstva za zdravlje. Za prošlu godinu je bilo predviđeno u okviru sredstava za sprovođenje zdravstvene zaštite i Zakona o zdravstvenom osiguranju 130 miliona dinara, a ove godine je predviđeno 60 miliona dinara. Manje od 50%. Mada nam je rečeno, ako sam to dobro razumeo, da je još na jednu drugu stranu otišao 21 milion dinara, ali je to manje od onoga što je bilo tokom prošle godine. Nisam sasvim siguran da je situacija u našem zdravstvu takva da bismo to pitanje ostavili bez odgovora i bez nekog objašnjenja. Ima i jedno posebno pitanje vezano za situaciju na terenu sa koga ja potičem kao narodni poslanik, a to je pitanje zaštite životne sredine.Da li je to problem, da li je to krupno pitanje, ili je to nešto što je moderno iza toga stajati? Oni koji ne žive u sredinama kakva je Pančevo, kakvih verovatno ima, ali Bor, Šabac, Subotica, gde postoje takve fabrike, oni su svesni toga. Molim vas, za pošlu godinu Ministarstvo zaštite životne sredine je imalo na raspolaganju 22 miliona i osamsto i nešto dinara. Ove godine predviđeno je 10 miliona 811, prema tome ispod 50% sredstava koja su bila predviđena za prošlu godinu. Rečeno nam je - deo tih sredstava otišao je Zavodu za zaštitu prirode. Zavodu za zaštitu prirode jeste otišlo 5 miliona 900.000, ali od toga 4 miliona i 900 odnosi se na plate i materijalne troškove tog ministarstva, a samo milion dinara je otišlo na - posebne namene, gde mogu da pretpostavim da su to neke pare koje će se utrošiti za obezbeđenje svega onoga što nam je potrebno da zaista zaštitimo i prirodu i životnu sredinu. U ovom pogledu mi mislimo da se mora na ozbiljan, odgovoran način nasve ovo i odgovoriti. I, konačno, samo ću da kažem još dve rečenice. Pitanje penzionera, penzija, mora da dobije kategoričan odgovor, bez obzira da li je to rešenje moguće za tri meseca, šest meseci ili godinu dana, za bilo koji vremenski period. Ne možemo ostaviti penzionere bez odgovora. A, kakav će odgovor biti, to nesumnjivo proističe iz čitavog niza okolnosti o kojima svako, a posebno Vlada, mora da vodi računa. Mi smo svesni da nešto mnogo drugačije od svega ovoga što je napisano u budžetu nije moglo ni da se napiše, ni da se predvidi. Jedini izlaz je zaista - korenite reforme unutar zemlje i - korenite reforme u odnosima sa svetom, sa inostranstvom. Hvala. Podržaćemo budžet.
Ima reč narodni poslanik dr Živadin Jotić a neka se pripremi narodni poslanik Dragan Veselinov.
Gospodine predsedniče, kolege poslanici, nešto ću reći o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta. Agrarni budžet, kako je predstavljen trebalo bi da posluži poljoprivredi kao podsticajna finansijska mera. S obzirom na stanje u poljoprivredi u poslednje vreme njoj nema pomoći ni sa sredstvima agrarnog budžeta, taman i u desetostruko većem iznosu od ponuđenog. Sredstva agrarnog budžeta za razvoj poljoprivrede i sela koja su obezbeđena iz budžeta Republike Srbije za 1999. godinu, iznose jednu milijardu i 45 miliona dinara, ili jednu dvadesetinu, ili 20-ti deo ukupnog budžeta Republike Srbije. Sredstva Agrarnog budžeta dele se na dve velike grupe. Prva grupa su premije, regresi za oživljavanje sela, a u drugoj grupi su obaveze utvrđene Zakonom o poljoprivredi. Kroz sredstva za premije, premija za mleko od 362 miliona predstavlja najveću stavku. Premija za mleko kao podsticajna mera, tako se definiše, u iznisu od 60 para po litru, u 1999. godini, u 1998. godini je bila 40, pa kasnije 50, trebalo bi da pomogne proizvođačima u ukupnoj ceni. Premija treba da učestvuje u ukupnoj ceni mleka na nivou 25 do 30% od cene. Znači 1/4 - premije. Kako su otkupne cene u poljoprivredi unazad nekoliko godina daleko ispod realnih i na štetu poljoprivrednih proizvođača, poređenja radi jedan litar mleka kroz proizvođačku cenu od 2,5 ili 2,8 dinara znači da je jedan litar mleka ispod jednog litra mineralne vode u maloprodaji, ili na nivou pola litra piva, pa smatram da su cene ispod svake realnosti i na štetu poljoprivrednih proivođača. Sami proizvođači, seljaci, više bi voleli da oni mogu da formiraju svoje cene, tržišne i proizvođačke, kao i neki drugi proizvođači, a ne da im cene određuje država, tj. Vlada ili Ministarstvo za poljoprivredu, i to pod nazivom - zaštitne proizvođačke cene. Pitanje je koga te cene štite, da li državu ili proizvođače? Proizvođača - seljaka apsolutno nikako. Prvo, kroz otkupne cene, koje Vlada određuje, uzmu ti i otkupe sve po bagatelnoj ceni, pa kroz tri ili četiri rate još više obezvrede, da bi kasnije kao - podsticajne mere kroz premije i regrese dali i vratili proizvođačima neke mrvice. Ilustracije radi, 1998. godine premije za mleko nisu isplaćene od januara do juna, da bi bile isplaćene pred žetvu kroz naftu i to mlekarama, da je distribuiraju po zvaničnim tržišnim cenama za naftu. Kako da jedan seljak isplati dugovanje za električnu energiju Elektroprivredi kada nema svežeg novca. Neće valjda tom naftom koju je dobio. U međuvremenu dok je čekao premije račun mu se za električnu energiju povećao nekoliko puta samo na osnovu kamata. Na mleku zarađuju svi osim proizvođača. Zarađuju mlekare, proizvođači folija za pakovanje, štamparije, sito štampa za etikete i trgovina. Što se tiče regresa za priplodnu stoku za 1997. godinu, isplaćen je tek 1998. godine, u aprilu, opet naturalno, kroz semenski kukuruz. To može da posvedoči i ministar Babović. Kako su mnogi domaćini nabavili kukuruz još u martu mesecu, ovaj iz regresa, jednostavno, nisu ni hteli da preuzmu, jer nisu znali šta će sa njim. I na kraju podatak koji će, pretpostavljam, sve da iznenadi - ukupna dugovanja za predate poljoprivredne proizvode države seljacima do sada su preko 2,5 milijardi dinara, a visina Agrarnog budžeta koji ćemo, nadam se, danas usvojiti, ovde u ovom skupštinskom domu, iznosi jednu milijardu.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Dragan Veselinov, šef poslaničkog kluba Koalicije "Vojvodina", a neka se pripremi narodni poslanik Jela Veselić.
Dame i gospodo, narodni poslanici, konstatujem ispred Koalicije "Vojvodina" da je predlog budžeta profesionalno urađen, da je on jasan, da je on pregledan, da je verovatno to maksimum koji ova vlada može dati, no, istovremeno, s obzirom na program Koalicije "Vojvodina", za nas je on politički neprihvatljiv. On je politički neprihvatljiv iz dva razloga. Otuda što je budžet i dalje instrument preraspodele novca, od razvijenih ka polurazvijenim ili nerazvijenim, i drugo, ono što je glavni izvor punjenja državnog budžeta Srbije, nažalost, u ovom trenutku jesu opterećenja građana, njihovih ličnih primanja i njihove imovine. Tužna je činjenica da se državni budžet naše zemlje pre svega puni time što se odire koža našem narodu, time što se oporezuju lična primanja, dakle, plate i penzije, i što se ovaj budžet pre svega puni taksama, kaznama, komunalnim taksama, taksama koje se odnose na automobile. Sutra će ove takse biti proširivane, kao što se to i predviđa. Nije toliko važno to što se i taksama puni državni budžet, jer to je neminovno, već je važno to što siromašni građani, zaposleni, koji imaju danas platu negde oko 1.100 dinara neto, i penzioneri, kojima se penzije već isplaćuju sa zaostatkom od tri i po meseca, da je to glavnina stanovništva koja puni državni budžet Srbije. To je neprihvatljiva ekonomska situacija i upravo je ta situacija dokaz najveće ekonomske krize u kojoj se naša država nalazi, naša zemlja nalazi, i nesposobnost naše vlade da, s obzirom na okruženje i njenu unutrašnju politiku, koju ona vodi prema okruženju i u zemlji, proizvede novu ekonomsku politiku, koja će pre svega iz poreza na promet i drugih prihoda, koje realizuje industrija i trgovina, da se puni budžet. Budžet koji živi od oporezivanja naroda, ličnih primanja, takav budžet nema veliku perspektivu, takva zemlja ide ka putu konačne ekonomske katastrofe. Mi iz političkih razloga ne možemo pristati na ovakav budžet, otuda što se putem njega i dalje Skupštini Vojvodine, od 21,5 milijarde novca, vraća 110 miliona dinara. To, naravno, nije sav novac koji će otići u Vojvodinu, ali upravo ova činjenica da svega oko 0,60% od ukupnog državnog budžeta Srbije, se vraća Skupštini Vojvodine, govori o najtežem ekonomskom položaju Vojvodine, njenom kolonijalnom položaju, o tome da Skupština Vojvodine nema gotovo nikakvih finansijskih moći da upravlja poslovima na svojoj teritoriji i da upravo ono što bi trebalo da budu osnovni poslovi Skupštine Vojvodine, a to su prosveta, kultura, sudstvo, tužilaštvo itd. fondovi, muzeji, arhivi, parkovi, da upravo to Vojvodina nije u stanju sopstvenim novcem da finansira, već mora čekati šta će dobiti iz Beograda. Te činjenice mi ne možemo uvažiti i mi smo svesni da Vlada, doduše, i ne može bog zna šta više da učini od ovoga, budući da je ona ograničena Ustavom Srbije, za nas je ovaj ustav Srbije neprihvatljiv, jer ga smatramo izrazom jednopartijske skupštine, donet je 1990. godine, bez volje građana i bez volje Vojvodine. No, to nije razlog, zbog toga što je Ustav glavni krivac za ovo, da glasamo za predlog budžeta Vlade, za koji verujemo da ne odgovara našim potrebama. Ovim budžetom zadržava se tzv. Fond za razvoj. On prima novac u iznosu od 258 miliona dinara. Fond za razvoj bezuslovno treba ukinuti, a nikako podržati njegovu egzistenciju. Bilo kakav fond za razvoj na nivou države jeste izraz odavno preživele socijalističke politike. Nikakvi opšti investicioni i drugi fondovi ne mogu postojati na nivou države, gde bi se putem njih finansirao razvoj industrije. Industrija i trgovina moraju se razvijati sopstvenim sredstvima, potpomognuti bankarskim novcem, iz zemlje i inostranstva. Država je dužna samo da ponudi pomoć onda kada su neke intervencije nužne. Država kao finansijer, kao kapitalist, država kao investitor u ekonomske poslove, takva država bi bila izraz nove etatizacije i mi smo protiv toga. Konačno, Fond za razvoj Srbije verovatno je dao izveštaj o svom proteklom poslovanju Vladi. No, mi ovde nemamo nikakav izveštaj o njegovim dosadašnjim aktivnostima, a u javnosti se uveliko govori o tome da je jedan lavovski deo tog novca, na volšeban način napunjen, misterioznim odlukama raspodeljivan drugima, da jedan veliki deo tog novca nije na vreme vraćen i da je došlo do reprogramiranja. Naša država jeste takva, gde dužnici konstantno pobeđuju poverioce i gde su poverioci odavno izgubili, gde su milioni građana izgubili deviznu, dinarsku štednju, preduzeća nisu vraćala kredite, banke ne vraćaju jedne drugima kredite. Tu gde su dužnici pobedili poverioce, gde ne mogu otići pod likvidaciju, gde se imovina ne rasprodaje da bi se dugovi vratili, tu nema perspektive za našu zemlju. Konačno, Vojvodina ne može pristati na to, ma kako bila teška situacija na Kosovu, da regioni Kosova dobijaju više novca od regiona u Vojvodini, prosečno regioni na Kosovu dobijaju 1.100.000 dinara, a vojvođanski regioni u proseku 900.000 dinara. Međutim, Vojvodina i Kosovo se ne daju porediti, po razvijenosti svakako ne mogu, možda i po mnogim drugim elementima, ali mi mislimo da je ovaj budžet težak instrument preraspodele i da je upravo na račun onih koji se razvijaju i pokušavaju da održe svoju produktivnost rada, svoju industriju, da novac od njih odlazi na područja koja taj novac ne mogu da zarade. Mi razumemo i tešku političku, vojnu, policijsku itd. situaciju na Kosovu. Koalicija "Vojvodina" je izričito u toliko navrata govorila da je državni integritet Srbije neprikosnoven, da smo mi za politiku nepovredivih granica, da mi smatramo Kosovo delom Srbije koji se ne može izdvajati, ali mi istovremeno nismo za to da kosovski gradovi u porezu na promet učestvuju tako da gotovo celokupan porez na promet mogu zadržati, a da u Vojvodini i Srbiji mnogi gradovi i opštine to ne mogu činiti. Mi smatramo da na Kosovu, bez obzira da li su to srpski delovi ili albanski, imaju jednaku odgovornost za izdržavanje zajedničkih funkcija u državi Srbiji kao i Srbija i Vojvodina i da se ne mogu privilegovati time da novac od poreza na promet zadržavaju na svojoj teritoriji, a da državnu administraciju Srbije izdržavaju samo Srbija i Vojvodina. Mi nismo za to da se iz budžeta države Srbije finansiraju pojedini infrastrukturni radovi u bilo kom gradu, pa tako i u Prištini. Svejedno što će Priština dobiti po ovom budžetu, ukoliko se izglasa, svega četiri miliona dinara za toplifikaciju. Mi ne vidimo zbog čega onda druga sredstva ne bi mogla da se dodele bilo kom drugom gradu u Srbiji ili u Vojvodini, iz istog razloga, ili zbog nekih drugih. Nekoliko reči o Agrarnom budžetu. Agrarni budžet kao ideja je izvanredna stvar i mnogi su se za njega zalagali još pre 10 godina. Međutim, danas, po različitim osnovama, zemljoradnicima i poljoprivredi se duguje verovatno ne manje od 1,5 milijardi dinara. Prilikom donošenja prošlogodišnjeg Agrarnog budžeta istakli smo da dok god se ne isplate dugovanja države i državnih organizacija, društvenih organizacija prema zemljoradnicima za šećernu repu, suncokret, mleko i druge proizvode ne može se donositi novi Agrarni budžet koji tu činjenicu neće uvažiti i gde će novi Agrarni budžet predviđati da se tobože čini ono isto što je trebalo da se uradi prethodne godine, a što nije učinjeno. Budžet valja da se troši na taj način što će se izmirivati dugovi, pre svega prema zemljoradnicima i prema primarnim poljoprivrednim proizvođačima. Koalicija "Vojvodina" nije za politiku zaštitnih cena, nije za politiku otkupnih cena. Molimo Srbiju da oslobodi Vojvodinu politike zaštitnih cena. Nama zaštitne cene nisu potrebne. Mi hoćemo slobodnu trgovinu, u zemlji i van. Hoćemo slobodan protok robe, novca i kapitala. Ono što se predlaže agrarnim budžetom jeste da se da 0,60 dinara po litru mleka kao premija proizvođačima mleka. Do sada mnogi proizvođači mleka premiju nisu primili. Ponovo predviđamo premiju za mleko, a prethodne nisu isplaćene. Istovremeno, u predloženom budžetu se napominje da bi se agrarna politika vodila tako da cena mleka ne može biti više od tri puta veća od otkupne, to znači ne više od dva dinara, možda i manje. Smatramo da je to neprihvatljivo. Tražimo slobodnu politiku u obrazovanju cena mleka. Sada je cena mleka daleko ispod cene mineralne vode. (Predsednik: Vreme, molim vas.) Normalan odnos između cene mleka i dizela je - za litar mleka jedna litra dizela. Ne može se voditi veoma loša politika premija mleka tako što će se dati svega 0,60 dinara i zadržati otkupna cena na nivou od oko blizu dva dinara. Ukoliko je to politika Vlade, dovešće do novog udarca na proizvodnju mleka i do padanja poljoprivrednog proizvoda. Neprihvatljiva je diskriminacija preko premija za mleko proizvođača u Vojvodini u odnosu na proizvođača u Srbiji. Neprihvatljivo je da premija za mleko u Srbiji bude 0,65, a 0,60 dinara u Vojvodini. Vojvodina daje preko dva puta više proizvodnji mleka u Srbiji, u Vojvodini se proizvodi na farmama, a ne na slobodnoj ispaši. Neprihvatljivo je da se Vojvodina kažnjava, i njena farmerska proizvodnja, i da se diskriminiše vojvođanski seljak ... (Predsednik: Vreme, gospodine Veselinov, molim vas.) ... i da mu se isplati manja premija od one koja bi se dala u Srbiji. Zahvaljujem.
Ima reč narodni poslanik Jela Veselić, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Kostadinović.
Uvaženo predsedništvo, uvaženi članovi Vlade, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, tačka dnevnog reda o kojoj sada raspravljamo je najvažnija na današnjem zasedanju i zato sam se opredelila da uzmem učešće u raspravi u načelu. Odmah da kažem da dajem punu podršku ovakvom predlogu budžeta, sa željom da se u celosti realizuje u predloženim okvirima, uz apel drugim poslanicima i drugim parlamentarnim strankama da podrže ovakav predlog. Budžet je veoma restriktivan, neinflatoran, sa realnijim fiskalnim izvorima i čvrstom monetarnom politikom.Sigurna sam da svi budžetski korisnici neće u celosti biti zadovoljni nivoom opredeljenih sredstava, ali Vlada mora ostati dosledna svojim opredeljenjima. Prošla budžetska godina je bila veoma teška. Trebalo je politiku javne potrošnje održati u planiranim okvirima, uz tendenciju smanjenja, a istovremeno odgovoriti svim korisnicima, uz servisiranje novih potreba koje nisu bile predviđene, i to u uslovima neposredne ratne opasnosti po zemlju i do sada neviđenih pritisaka međunarodne zajednice, koji se i dalje nastavljaju nesmanjenom žestinom. Vlada narodnog jedinstva, na čelu sa Mirkom Marjanovićem, u najvećem delu je u tome i uspela. Vlada mora i dalje da istraje na svom strateškom opredeljenju da udeo javne potrošnje u društvenom proizvodu mora da se smanjuje da bi se stvorili povoljniji uslovi za privredni razvoj. Projektovani iznos od 49,5 ne sme biti premašen. Naprotiv, moraju se primeniti svi zakoni i aktivirati pravni sistem države da se poveća društveni proizvod, po osnovu legalizacije sive ekonomije, koja sada, po procenama, zauzima 40%, a to je, složićete se, još uvek veoma visok procenat. Moraju se održati i dalje stabilne cene i stabilan kurs dinara, ići ofanzivnije u nastavak reformi, stvarati povoljniji privredni ambijent. Treba učiniti dodatne napore da se strani kapital privuče u Srbiju. Tu pre svega mislim na zakone kojima se regulišu strana ulaganja. Oni se moraju poboljšati i, što je veoma bitno, da budu dužeg veka. Sa punim poverenjem u Vladu očekujem da će omogućiti finansiranje iz realnih izvora svih klasičnih budžetskih funkcija, izvršavanje prava u oblasti socijalnih programa, u oblasti podsticaja i razvoja javnih službi, zdravstva, autonomnih pokrajina, opština i gradova, i to po već utvrđenim principima. Očekujem da će se preduzimati dalje maksimalne mere štednje i racionalizacije prema obimu sredstava, koji se obezbeđuje ovim zakonom i da će se potrošiti samo onoliko koliko se i ubere. U svemu tome, Vlada mora da ima podršku, pre svega nas poslanika i ovog parlamenta, a takođe i svih drugih koji su zaduženi za realizaciju ovakvog programa. Sve to za dobrobit građana i Republike Srbije. Dozvolite mi da sa par reči komentarišem i Predlog zakona o Agrarnom budžetu. Pre svega da kažem da je Odbor za poljoprivredu, kao matični odbor, juče razmatrao ovaj zakon i da je dao punu podršku ovakvom predlogu. Ove godine je došlo do povećanja sredstava za Agrarni budžet i to u iznosu od 10% u odnosu na prošlu godinu. Ono što je veoma bitno da kažem, i što se često meša sa nekim drugim sredstvima, to je da su sredstva iz agrarnog budžeta pre svega podsticajna i razvojna sredstva, koja Vlada opredeljuje zadnjih nekoliko godina. Treba istaći da to nisu jedina sredstva koja su opredeljena za razvoj poljoprivrede i agrara i da je Vlada, po drugim osnovama, u toku ove godine uložila negde oko četiri puta više sredstava za razvoj agrara nego što je to predviđeno u Agrarnom budžetu. Prema tome, ne možemo tražiti da se interveniše iz sredstava Agrarnog budžeta za isplatu nekih otkupljenih poljoprivrednih proizvoda, kao što je šećerna repa, soja ili suncokret. To nije obaveza Vlade, niti je obaveza iz Agrarnog budžeta, već je obaveza onih koji su ušli u kupoprodajne odnose sa poljoprivrednim proizvođačima. Takođe, želim da istaknem da je Vlada Republike Srbije merama ekonomske politike, ulaganjem iz Fonda za razvoj i preko Republičke direkcije za robne rezerve, izvršila značajna ulaganja u agrar ove godine. Pre svega, najveći deo sredstava je otišao za razvoj stočarstva, što predstavlja osnov poljoprivredne proizvodnje. Primer su sredstva koja su obezbeđena za premiju za mleko i kako su počela da se obezbeđuju ta sredstva došli smo do jedne stabilne proizvodnje mleka i mislim da cena od 25 do 30% od ukupne cene je veoma značajna i stimulativna, što se vidi i na tržištu, da u poslednjih nekoliko godina imamo izuzetno povećanu proizvodnju mleka. Takođe, sredstva koja se obezbeđuju za premiranje industrijskog bilja su veoma značajna i ta sredstva imaju za cilj da se učine dodatni napori, da se izvrši presturktuiranje u biljnoj proizvodnji u korist industrijskog bilja kao intenzivnog bilja. Takođe, veoma značajna sredstva su usmerena i za razvoj šumarstva, izgradnju sistema vodosnabdevanja, o kome je danas govorio naš resorni ministar. Iz Fonda za razvoj Republike najveći deo sredstava usmeren je za razvoj stočarstva, ranog voća i u jednu veoma važnu akciju koja se vodi zadnje dve godine, a to je Program obnove i menahizacije, koja je dala velike rezultate i po interesovanju poljoprivrednih proizvođača treba učiniti da se, za obnovu poljoprivredne mehanizacije, nastavi sa obezbeđenjem takvih sredstava. Očekujem da će Vlada i ove godine uspešno realizovati program kako agrarnog budžeta, tako i druga sredstva koja se obezbeđuju za razvoj poljoprivrede.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Zoran Kostadinović, a neka se pripremi narodni poslanik Miodrag Dišić.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, ja ću govoriti o Agrarnom budžetu i o taksama na oružje. Srpski pokret obnove podržava formiranje Agrarnog budžeta i normalno da mi kao agrarna zemlja treba da imamo agrarni budžet. Međutim, postoje određeni strahovi kod nas, koje ću pokušati da iznesem. Znate da je u našoj zemlji u privatnom vlasništvu, otprilike, 70 ili 90, a možda čak i više procenata zemlje. Kao što vi imate vladajuću većinu u Skupštini, mi to poštujemo. Tako treba poštovati i to stanje koje se u poljoprivredi nalazi. Znači, treba poštovati privatni sektor, individualne poljoprivredne proizvođače, jer oni drže 90% zemlje u našoj državi. Očekivao sam da će to u članu 3. tako biti formulisano. Znači, da na prvom mestu budu zemljoradnici, a ne na poslednjem. Zatim, poslednjih, u ovom istom članu, da budu naučno istraživačke organizacije, a da iza toga dođu i zemljoradničke zadruge i poljoprivredna gazdinstva. Ima se utisak da će Agrarni budžet, ovakav kakav je, s obzirom na to kako su sredstva raspoređena, opet služiti za pokrivanje nekih gubitaka koji u određenim kombinatima postoje. Ja ću navesti primer Poljoprivrednog dobra "Salaš" u Timočkoj krajini, koje ovog trenutka ima sigurno preko 20 miliona gubitaka. Znači, tu će ponovo neka sredstva otići kao u rupu bez dna i ništa nećemo postići. Znači, bilo bi, bar od Ministarstva, mudrije da Agrarni budžet deli tako da se on u određenom smislu i vraća u ovaj isti budžet. Znači, sva sredstva koja se podele da se kroz određeni rok moraju da vrate. Tako bi se budžet uvećavao i tako bi imao svoju svrhu. U članu 4. Vlada Republike Srbije propisuje uslove i način korišćenja sredstava Agrarnog budžeta. Tu imamo ozbiljnih zamerki, jer ja mislim, a i svi mi iz SPO mislimo, da tu kontrola neće biti baš efikasna. Agrarni budžet će se iskoristiti na taj način, naročito tamo gde se stimuliše proizvodnja mleka. Znači, podeliće se mlekarama, organizacijama koje otkupljuju to mleko, a oni uglavnom ta sredstva koja dobiju iz budžeta koriste za druge potrebe i vrlo kasno, a nekada i nikad ne uplate poljoprivrednim proizvođačima. Zbog toga bi bilo vrlo mudro kada bi se napravile određene institucije koje bi kontrolisale način raspodele. Zatim, proizvođači koji se bave proizvodnjom mleka, ali koji posle toga proizvode u svom domaćinstvu, nemaju nikakvih šansi da dobiju nikakav regres, jer na ovaj način moraju mleko da isporuče zadruzi ili mlekari, tako da ovaj zakon, ovakav kakav je, ne obećava da će do seljaka doći dovoljno novca. Na kraju, što se Agrarnog budžeta tiče, dužan sam da kažem iz našeg iskustva koje imamo sa terena uglavnom se poljoprivrednicima, koji dobiju neka sredstva od Republike, deli po partijskoj liniji, što će imati vrlo negativne efekte. Ali, i to bi moglo da se reši ako bi se to proporcionalno činilo. Međutim, činjenica je da vi, osim članova JUL-a i SPS, nećete moći da nađete nekog seljaka da je dobio neka sredstva ako ne pripada ovim dvema političkim organizacijama. Na kraju bih iskoristio priliku da kažem nešto o Predlogu zakona o obezbeđenju sredstava za sprovođenje socijalnog programa Republike Srbije u 1999. godini. Ovde bih obratio pažnju na takse za oružje. Ove takse za oružje će najverovatnije razoružati srpski narod. Podsetio bih vas da je dinastija Obrenovića jednom razoružavala srpski narod i posle toga je imala Timočku bunu. Naravno, ja se šalim, verovatno Timočke bune neće biti, jer nema ko da je podigne. Mi više nemamo Pašića i njemu slične radikale koji su bili u sukobu sa vlašću, koji su emigrirali u Bugarsku, koji su streljani na Kraljevici. Znači, u ovom trenutku do toga neće doći, ali šta će se desiti? Mislim da zakonodavac nije vodio dovoljno računa o tome da u srpskom narodu postoji tradicija čuvanja oružja i prenošenja oružja s kolena na koleno. Tako da ćemo doći u situaciju da će mnoge udovice lovaca, koje oružje čuvaju za svoje sinove i unuke, biti prinuđene da ga otuđe, ali će vrlo teško da nađu kupca pod ovim uslovima i kako se sad ovde događa. Sledeća grupacija koju će izuzetno mnogo pogoditi ovaj zakon je grupacija ljudi koji se bave kolekcionarstvom i imaju kolekcije vatrenog oružja. Postoji čitav jedan značajan broj ljudi koji su sačuvali puške koje su izuzetno kolekcionarski vredne, a te zbirke se kreću od 10, 15, pa i do stotinu komada. Za njih će zaista biti katastrofalno. Zbirke će morati da se jednostavno unište. Isto tako mislim da će jednu veliku grupaciju ljudi pogoditi ovaj zakon, a to su lovci. Verujte, to je značajan broj glasača i ja mislim da SPO neće podržati ove takse, ne ceo zakon. U Srbiji je dosta ljudi koji se bave sportom, koji sasvim legalno obavljaju taj svoj hobi i zaista će ih ovo žestoko pogoditi. Naravno, pogodiće i one ljude koji se lovom bave iz strasti, jer će vrlo dobro razmisliti da li da nabave bolji karabin koji se proizvodi u kragujevačkoj "Zastavi", s obzirom da imaju dva stara i koliko će se to na njihov budžet odraziti. Na kraju, da kažem sledeće, i same takse, čak i kada bi se prihvatile, suviše su velike, s obzirom na prosek ličnog dohotka koji u Srbiji danas ljudi imaju, tako da predlažem, a to bi bilo i vama politički mudro, da se od taksi za oružje odustane. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Miodrag Dišić, a neka se pripremi narodni poslanik Milivoje Miletić.
Gospodine predsedniče, poštovani članovi Vlade i kolege poslanici, danas je pred ovim skupom najznačajniji zakonski akt jedne države iz domena ekonomske politike, jedan zakonski akt koji je i ustavno pravo ove države da ovim budžetom iskaže sve svoje prihode i sve svoje rashode. Jasno, akt za čije će izvršenje, ukoliko ga Skupština danas usvoji, biti odgovorna Vlada Srbije, kao što je u ostalom i odgovorna za ukupnu politiku javne potrošnje. Ne bih se složio sa kolegom Mikovićem da je ovo samo akt trošenja. Za mene su ravnopravne i prihodna i rashodna strana budžeta i nije ništa lakše obezbediti ovih 21,5 milijardi prihoda, čini mi se da je mnogo lakše sve to rasporediti i utrošiti, a da je tako pokazuju i želje budžetskih korisnika, a kojih znate da imamo evidentiranih preko 40, za sredstvima za 1999. godinu. To je preko 45 milijardi, bilo je takvih zahteva. Želim da o budžetu više govorim zbog građana koji nas gledaju, a i zbog razloga da o budžetu, kao materiji koja nije dostupna i razumljiva širem sloju naših građana, treba reći da kad god se spomene reč budžet odmah se misli na trošenje, odmah se misli na administraciju, na trošenje narodnih para, a malo i javnost, odnosno od strane medija, od strane listova se trudi da se građanima ove zemlje približi šta je u suštini budžet i šta se iz njega finansira. Treba reći da je to finansijski akt iz kojeg se finansira kompletno obrazovanje, osnovno, srednje i visoko, zdravstvo, socijalna zaštita, pravosuđe, kultura, sport, materijalni troškovi organa državne uprave. Posebno, kao podsticajni deo budžeta je i Agrarni budžet. Prema tome, to su osnovne stvari koje se finansiraju iz budžeta Srbije. Jasno je, da se ne ponavljamo, da je strateško opredeljenje Vlade Srbije na osnovu politike javne potrošnje, koju je ova vlada ustanovila iz ciljeva da se obezbedi cenovna i valutna sposobnost i time omogući kakav takav privredni rast u narednoj godini, da je strateški cilj predlogom ovakvog budžeta bio da on ima niže učešće u društvenom proizvodu u odnosu na 1998. godinu. Jasno, sa 53,7% u 1998. godini njegovo učešće u društvenom proizvodu za 1999. godinu je 49,5%. Osnovni princip je, ja se nadam da će Vlada na njemu istrajati, princip čvrstog budžetskog ograničenja, a da je to tako pokazuje i rast ovog budžeta u odnosu na budžet iz 1998. godine od 34,1%, iako su oba budžeta pravljena u različitim ekonomskim situacijama, a da ne govorimo da je različit kurs dinara bio u vremenu kada su pravljeni i sama ta činjenica pokazuje da je želja za jednom restriktivnošću bila prisutna u startu. Što se tiče prihodne strane budžeta, mislim da su ispoštovani neki principi, a što reče jedan od kolega, možda politički ne moraju neke stranke prihvatiti ovaj budžet i možda to pred građanima izgleda lepo reći, sramota je da iz poreza na plate, da iz poreza na imovinu ali to su osnovni ekonomski principi i mnogi budžeti mnogih evropskih država počivaju na tome i jasno je da je i budžet Srbije jasno krenu od toga - da od ukupne sume oko 19 milijardi je upravo iz poreza na dohodak građana, poreza na imovinu i akciza i poreza na promet. Jasno je da bi tu sada ekonomska teorija rekla da bi možda bilo lakše da se, umesto taksi o kojima govorimo, ide na princip progresivnog poreza, da se zahvati po onom principu - ko više ima od njega više i zahvatiti, ali mislim da smo sa ovim pratećim, odnosno zakonskim projektima koje smo usvojili na prošloj sednici Skupštine, odnosno čitavim paketom fisklanih, odnosno poreskih zakona iz fiskalne oblasti, obezbedili makar deo tog principa, a deo tog prindipa čini mi se da je primenjen i kod ovih taksi. Činjenica je da takse ne uvećavaju društveni proizvod i da sa te ekonomske strane nisu popularne, ali činjenica da, kako reče jedan kolega, nema nigde na svetu da se radi ovako, ali nema nigde na svetu da je država danas pritisnuta ovako kako je pritisnuta, izblokirana sa svih strana i plus vuče posledice sedmogodišnje blokade. Znači, jedan osnovni princip od prihodne strane budžeta je ispoštovan. Što se tiče rashodne strane budžeta, o njoj možemo govoriti svaki pojedinačno i bez obzira da li je neko vezan za ovaj ili onaj resor, za ovu ili onu oblast, jasno je da je na rashodnoj strani uvek borba da se dobije najviše, da se izmire sve one potrebe koje su planirane u narednoj godini, ali činjenica da zahtevi budžetskih korisnika nisu mogli biti usvojeni u onom obimu u kojem potrebe govore da treba. Ali je jasno da glavnina rashodnih stavki ide upravo u one oblasti - i ja ću samo dati primer, mi imamo 141.000 zaposlenih u javnim službama, a to su uglavnom osnovno, srednje i visoko obrazovanje, učenički i studentski standard, nauka i tehnologija, fizička kultura, sport i td., i to vuče 31,8% budžetskih sredstava, dodajući tu sredstva za socijalne programe, odnosno za socijalnu zaštitu od 15,3 - činjenica je da se vodilo računa o ovom delu rashodne strane i da - kako kaže naš narod - koliki guber imamo toliko se moramo i prostreti, inače ozeboše nam tabani. Prema tome, u tom delu rashodne strane može se govoriti da je negde trebalo više ili manje, ali činjenica da i na Odboru za finansije sve su to bili zahtevi od 20, 50 ili 100 miliona da uzmemo tamo, a da damo ovamo, ali tu jedne opšte pravde nema. Vidim da se ukazuje na ovu stavku budžetske rezerve, koja je otprilike 2% od iznosa budžeta, pa ako budžetima opština dajemo za pravo da tu tekuću budžetsku rezervu drže na nivou od 1%, a ovde predlagač ima prostora od 2%, a što reče gospodin ministar Milačić, ne bi li bilo normalno nekome ko pravi ovakav akt na godišnjem nivou ostaviti prostora od 5% da pogreši, da eventualno u toku godine shvati da je neku od pozicija rashodnih stavki potcenio ili da interveniše u nekom delu ili nastaloj situaciji koja nije mogla da se predvidi kod formiranja budžeta. Sve u svemu, i na kraju, može se reći da osnovne karakteristike ovako sažetog budžeta su restriktivnost i čvrsto budžetsko ograničenje, finansiranje rashoda iz realnih izvora, blaže učešće u društvenom proizvodu nego u 1998. godini, budžetska ravnoteža, prioritetno finasiranje državnih organa, realizacija socijalnih programa, podsticaj i intervencije u privredi, posebno preko Agrarnog budžeta, sve u svemu jedan sasvim dobar akt koji nam daje osnovu u varijanti da ovu stranu ostvarimo u boljim uslovima u tekućoj godini i da je nam mogućnosti da namirimo sve ovo iz strane rashoda. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Milivoje Miletić, a neka se pripremi narodni poslanik Nebojša Leković.
Poštovane kolege, budžet zaista pravom izaziva interesovanje širih struktura i svakog pojedinca našeg društva. Ono što je od posebnog značaja za privredu, to su određene realnosti koje su uvažene prilikom koncipiranja najosnovnijih, rekao bih, a ujedno i najradikalnijih rešenja koja su ponuđena kroz ovaj dokument. Svakako u toj realnosti je pre svega visoka nelikvidnost u privredi, koja je jednostavno dostigla takve razmere da čitav niz privrednih subjekata izuzetno teško zbog toga posluje i neraščišćeni, rekao bih, dužničko -poverilački odnosi takođe su uzrok u krajnjoj liniji, kao što je to u ekspozeu rečeno, smanjenoj privrednoj inicijativi. Takođe, i visok nivo javne potrošnje je naša realnost i o tome smo imali prilike da razgovaramo i prilikom donošenja zakona, onog prethodnog poreskog paketa zakona. Naša realnost su takođe i spoljna ne -ekonomska ograničenja, koja su poznata u vidu određenih nepogodnosti, odnsono ukidanja preferencijala, zabrana investiranja i tako dalje. Naša realnost je i potreba za promenom privredne strukture. Mislim da je ta činjenica jednostavno dovoljno naglašena u Predlogu ovog zakona. Zaista, postavlja se pitanje koji je to koncept i na koji način promeniti tu privrednu strukturu. Jedan jedini, a to je ulaskom u prestruktuiranje preduzeća, ulaskom u jedan proces koji nije sam sebi cilj da ima svojinske promene, nego je i pre svega na liniji, imajući u vidu stanje u preduzećima, da se izvrše promene i u organizacionom, i u pogledu određenih programskih opredeljenja, i statusne promene, poslovne i tako dalje. Svakako da je to jedan širi proces u koji smo već zaista ušli, ali koji treba u osnovi podržati čitavim nizom, rekao bih, zakonskih projekata i mera koje spadaju u mere tekuće ekonomske politike. Zato smatram da, osim onoga što je rečeno ovde o budžetu, i određene naznake koje su posebno navedene u ekspozeu predsednika Marjanovića, takođe su od izuzetnog značaja za ulazak u jedan ovako značajan proces. Zaista je činjenica da jedino jasna vlasnička struktura može definitivno doprineti da se privuče kapital i to je jedna od strategija koja treba više da se uvažava, da se privuče i strani i domaći kapital, radi bržeg i daljeg razvoja naših preduzeća, odnosno našeg društva u celini. Dakle, sve u svemu, radi se o jednoj potrebi da naša preduzeća budu efikasna, tržišno konkurentna, da budu rentabilna i odgovor na ovo pitanje, rekao bih da leži u najvećoj mogućoj meri i u merama i sasvim konkretnim stvarima koje proističu iz ovog budžeta, ali iz onih pre svega detalja koji su naznačeni u ekspozeu. Smatram izuzetno značajnim da je ova dimenzija unutrašnjeg duga jednostavno uzeta apsolutno u obzir i sve ove mere koje su na liniji regulisanja duga, znači i sama najava zakona o reprogramu, unutrašnjih dugova, mislim da je izuzetno značajna. Znači, ne radi se samo o regulisanju dugova između preduzeća, već i između države i stanovništva, između onih subjekata koji čine ukupan naš sistem privrede. Takođe je značajno što je smanjeno učešće budžeta u društvenom proizvodu pri istim pravima, ali i pri istim obavezama, što se tiče korisnika budžeta. To je takvo opredeljenje i ono je moguće, a sasvim izvesno i realno, uticajem i rešenjem da se pre svega problemi koji su prisutni i vezani oko sive ekonomije, da se ti tokovi legalizuju, kako bi veći deo sredstava, koji su u tim tokovima, išao u budžet. Zatim, restruktuiranje banaka i preduzeća je ovde posebno naglašeno i to je jedan jedinstveni proces, koji će omogućiti da se preduzeća postave na nove osnove i banke, imajući u vidu da tu postoje mogućnosti, a nagovešteno je i znam da je u primeni i da će se dobrim delom koristiti i mogućnost konverzije dugova za ulog, tako da će i to biti jedan način koji je u skladu sa onim projektovanim ciljevima. Iz svega ovoga što sam rekao, kada je u pitanju predlog projekcije budžeta, mislim da su to sasvim dovoljni razlozi uz ono što je rečeno kada je u pitanju socijalni aspekt ovog dokumenta, mislim da su to dovoljni razlozi i da ovaj projekat danas podržimo i da jednostavno u narednoj godini kroz, pre svega, mere tekuće ekonomske politike utičemo kao parlament na Vladu, da se zacrtana ekonomska politika i ciljevi, izneti u ovom budžetu i sprovedu.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Nebojša Lekovi, a neka se pripremi narodni poslanik Radoslav Jović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, Nova demokratija će podržati zakon o budžetu, pre svega zbog situacije koja je u našoj državi i pre svega zbog Kosova. Međutim, Nova demokratija ne može podržati ovakav predlog zakona o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa, pre svega što je to skup nameta koji opterećuje ionako osiromašene budžete građana Republike Srbije. Pre svega, socijalni program nikada nije donet u ovoj skupštini, a koliko je nama poslanicima poznato takav sličan akt nije nikada donet ni u Vladi Republike Srbije. Pre nekoliko meseci Savezna vlada je donela uredbu po kojoj se ukidaju carine i takse na uvoz kosmičkih letelica. Možda mi jesmo nebeski narod, ali i dalje koristimo ova prizemna sredstva za prevoz, pa ću tako poći polako redom. Nova demokratija se zalaže za ukidanje takse na registraciju motornih vozila. Mi smo o tome pisali predsedniku Vlade, gospodinu Marjanoviću, tražeći da se ta taksa ukine. Taksa za registraciju motornih vozila je već bila ustanovljena uredbom Vlade i izazvala je veliko nezadovljostvo građana. Zbog toga je ne treba zakonom potvrditi, jer je u našoj zemlji najveći broj putničkih automobila starijih od 15 godina, što predstavlja znatnu opasnost po život ljudi, a gradski i prigradski saobraćaj nije u stanju da podmiri ni 50% objektivnih potreba prevoza. Glavni grad nema metro, niti izgleda da ga skoro dobije. Postoji jedna fabrika automobila, čitaj "Zastava", koja ne radi ni petinom svog kapaciteta. Daleko najveći broj stanovnika jedva može da izdržava svoja stara, uglavnom "Zastavina" vozila, čija je vrednost često manja i od dažbina za registraciju bez predložene takse. Moram reći da su građani već platili jednom porez. Prvo pri kupovini auta a plaćaju ga uvek i pri kupovini benzina. Što se tiče mobilnih telefona, Nova demokratija se zalaže da se ukine taksa na mobilne telefone, jer oni predstavljaju sredstvo savremene tehnologije i komunikacije i njihovu širu upotrebu treba podsticati, a ne kažnjavati. Ne znam otkud mi sve što je novo smatramo luksuzom. Koliko se sećam iz priča, nekada se i veš mašina smatrala luksuzom. I, umesto da država podstiče upotrebu mobilnih telefona, da ih daje džabe građanima da bi mogli da telefoniraju i time prave impulse i samim tim prave korist za državu. Nova demokratija predlaže da se ukinu takse na registraciju oružja. Javljala su se mnoga lovačka udruženja iz Srbije oko ovih taksi, a pre pola sata Lovačko udruženje sa Zlatibora, sekretar gospodin Bućić, traže da se ukinu takse na oružje. Inače, reč je o raznim vrstama oružja koje poseduju građani, revolveri, lovački karabini, lovačke puške, vazdušni pištolji, mada me ovde buni malo - luk i strela. Možda neki ovde i žele da pretvore ovu zemlju u rezervat Indijanaca, ali ovo nije u redu. Takođe je predložena taksa na trofejno oružje. Zamislite nekoga ko se u ovom prošlom ratu ili ovom oslobodilačkom 1941. godine borio protiv neprijatelja, oteo pušku, i sada na to treba da plaća taksu zato što se borio za ovu državu. Bez obzira kolika je ona, to govori o odnosu prema tim ljudima ili prema njihovim naslednicima, a ono predstavlja uspomenu na njih ili na borbu protiv neprijatelja. Podsetio bih na to kolike su takse koje u ovom trenutku građani Srbije plaćaju. Građani i preduzeća Srbije do sada najoštrije opterećeni porezima i doprinosima na jedan dinar plate daju 1,3 dinara dažbina. Osim redovnih poreza u poslednjih godinu dana uvedeni su novi porezi i takse i to - porez na železnicu 3%, porez na vojsku 4%, porez na zemljotres 0,15%, beogradski porez 3%, sa redovnim porezima ukupno opterećenje građana iznosi na cene 25,15%. Tu su takođe takse za preregistraciju automobila. Minimum za "Juga" je 600 dinara, a za promenu tablica 200 dinara, za izlazak iz zemlje 100 dinara, na električno brojilo, za protivgradnu zaštitu, razne komunalne takse i zbog toga predlažem ovoj skupštini da ovaj zakon ne prihvati jer ne ide u korist građana Republike Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Radoslav Jović a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Jovanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, "Spas naroda neka bude najviši zakon" jeste maksima javnog prava Rima nastala pre mnogo vekova. Da li je zakon o budžetu koji je predložen ovom parlamentu u duhu ove maksime? Može li taj najvažniji dokument obezbediti spas našem narodu, koji već odavno stenje pod teretom siromaštva i bede. Okrenimo se oko sebe, kolege poslanici, makar za trenutak zaboravimo činjenicu da su naša primanja dovoljna makar za pristojan život, i zapitajmo se ko su ti ljudi koji treba da napune državnu kasu zvanu budžet? I, šta ćemo videti? Videćemo hiljade preduzeća koja su u stečaju ili pred stečajem. Videćemo stotine hiljada nezaposlenih radnika, banke koje odavno nisu banke, opljačkane štediše, mlade ljude koje završavaju škole i fakultete i preživljavaju baveći se švercom, sve tražeći način kako da pobegnu iz Srbije, u nadi da će naći neku obećanu zemlju koja se, na žalost, ne zove Srbija. Videćemo često starce i starice kako po kontejnerima traže koru hleba, zemljoradnike koji nemaju čime da pooru svoje njive, niti kome da prodaju svoje proizvode. Videćemo prazne trgovine, opustele kafane i hotele, zapuštena odmarališta, prazne rafove apoteka, bolesne ljude koji nemaju čime da kupe lek, videćemo zamišljene lekare praznih džepova, učitelje i profesore koji su zaboravili kada su mogli zadnji put da kupe sebi makar jednu knjigu. Videćemo decu koja retko osete ukus čokolade. Videćemo pruge zarasle u korov, majke kako zajedno sa decom sede na trotoarima proseći dinar za hleb i mleko. Noću ćemo videti mnoge neosvetljene prozore zbog neplaćenih računa za struju. Videćemo ozbiljna, zamišljena lica svojih komšija, prijatelja i rođaka. Ko su ti ljudi koje ćemo videti? To su naši sugrađani, građani ove zemlje, koji na žalost čine većinu u njoj. Iz njihovih džepova novim poreskim zakonima, uvažene kolege, mi hoćemo da napunimo državnu kasu. Iz njihovih džepova ćemo uzeti i za naše plate i plate armije funkcionera u ovoj zemlji. Ima li to smisla i koga mi to ovde predstavljamo? Ti ljudi, taj napaćeni narod, zemlji Srbiji treba da da pun smisao reči otadžbina. Teritorija plus zadovoljan, bogat, srećan, slobodan, obrazovan, vaspitan i produhovljen čovek čine supstrat pojma otadžbina. Imamo li mi sve to? Ako nemamo - zašto nemamo? Zar nisu to pitanja na koja mi danas i ovde treba da odgovorimo iskreno kao ljudi, gledajući jedni druge u oči i za trenutak makar zaboravljajući da pripadamo različitim partijama, ideologijama, strankama. Isti taj narod, isti ti ljudi koji žive tako kako žive, ili bolje reći preživljavaju, sutra već možda treba da brane svoju otadžbinu od terorista i agresije svake vrste. Razmislimo malo i o tome. A na drugoj strani šta vidimo? Mali broj ljudi kupuje vile, skupe automobile, pravi blještave prijeme, okom kamere stvara lažnu viziju raskoši i sjaja, obećane budućnosti u koju običan čovek može da kroči samo zahvaljujući nebrojenim igrama na sreću u stilu "Bingo", "Loto" i td. Na kraju, šta da kažem mojim Kraljevčanima, kojima je predlagač zakona o učešću opština i gradova u porezu na promet u 1999. godini smanjio stopu vraćenih sredstava za oko 5%? Iz čega će finansirati školstvo, zdravstvo, kulturu, sport, ako se ima u vidu da je u toku prošle godine stanje u privredi opštine Kraljevo drastično pogoršano. Firme koje su činile okosnicu razvoja Kraljeva, kao što su "Jasen", Fabrika vagona "Magnohrom" su ili pred stečajem ili jedva sastavljaju kraj s krajem. Više od polovine radnika ne prima ništa ili prima po nekoliko stotina dinara. Ugostiteljstvo, turizam, trgovina su na kolenima. Zašto visoki državni fukcioneri izbegavaju da posete moj grad i suoče se sa ovom gorkom istinom. U svakom slučaju svima nama se dobro ne piše, pa kao poslanik SPO-a i kao čovek znam da je pred nama vrlo teška godina i da ćemo tek osetiti gorčinu mnogih poraza. Ako mudrom državnom politikom, zašta se SPO oduvek zalagao, Srbiju ubrzo ne vratimo u Evropu i svet, ako svoje interese ne uskladimo sa interesima međunarodne zajednice, sva dokumenta koja danas donosimo biće gotovo besmislena. U to ime bih makar zamolio neke stranke da prestanu neprimerenim reklamiranjem opština u kojima su na vlasti, jer to samo stvara gnev kod ljudi i izaziva nove nesrećne podele među nama i to sada kada nam je najteže. Takođe bih kao izraz dobre volje ovog parlamenta zamolio sve vas poslanike da ispravimo makar one zakone koje smo nedavno doneli, a koji nas samo bespotrebno udaljavaju od razvijenog sveta. Tu pre svega mislim na Zakon o univerzitetu i na Zakon o informisanju. Time ćemo učiniti razuman korak i pokazati ovom našem napaćenom narodu da činimo sve što možemo, a u skladu sa maksimom "Spas naroda neka bude najviši zakon".
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Zoran Jovanović, a neka se pripremi narodni poslanik Bojan Kekić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, učili smo u našim epskim pesmama da je Kraljević Marko cedio drenovinu od 9 godina. Pre neputnih 9 godina jedan republički premijer je za ovom govornicom izjavio da on nije u stanju da iscedi dinare iz suve drenovine. Gospodin Marjanović, aktuelni predsednik tzv. Vlade narodnog jedinstva, je poznat po stalnoj sentenci koju upotrebljava - "cenovna i valutna stabilnost". Međutim, ima narodna poslovica koja kaže: "Ako koza laže, rog ne laže". Malo kasnije, videćete, po dnevnom redu imamo zakon o izmenama i dopunama Krivičng zakona, gde je predviđeno da se od 10 do 15 puta povećavaju novčani iznosi koji predstavljaju elemenat bića krivičnog dela, a u obrazloženju Vladinog predloga kaže se da je od zadnje izmene KZ od 1995. godine, pa do danas, došlo do tolikog obezvređivanja dinarske vrednosti, da je KZ nesprovodiv. Da li je u pitanju valutna i dinarska stabilnost, zaključite iz toga sami. Moderne države Zapada se diče ako javna potrošnja ima znatnog učešća u društvenom proizvodu. Pa, države 19. veka, koje su samo budžetski restriktivno punile budžet, za ostvarenje klasičnih funkcija država, borile su se protiv socijalnih prava, protiv određene uloge države u upravljanju privredom, protiv svega onoga što je moderna zapadna država, koju nazivamo kapitalističkom državom, uvela. Tako recimo po još kenzijanskoj doktrini imamo tzv. državu blagostanja. I danas je u Švedskoj država blagostanja i učešće javne potrošnje u društvenom proizvodu je preko 50%. Znači, mi sada idemo, udaljavamo se od te razvijene Evrope, hoćemo da smanjimo naše učešće javne potrošnje ispod 50%. No, ovo je bilo malo šale na početku. Srpski pokret obnove mora da podrži načela u ekspozeu premijera i ministra finansija, ako je zaista u pitanju čvrsto opredeljenje ove vlade za smanjenje učešća javne potrošnje u društvenom proizvodu, ako je u pitanju čvrsto opredeljenje za usklađenost javnih prihoda i javnih rashoda,i ako je čvrsto opredeljenje za smanjenje poreskog opterećenja i povećanje uspešnosti akcije na planu suzbijanja sive ekonomije. Negde sam pročitao da je do sada oko 60%sive ekonomije uspelo da se pokrije, a planira se u narednoj godini 75%. Što se tiče izvora iz kojih ova država treba da ubere javne prihode, mi i dalje idemo, iako smo napustili koncept socijalističkog samoupravljanja, koji je bio jedinstveni eksperiment u svetu i imao je kao svoj sastavni deo poseban sistem javnih prihoda i rashoda, preko tzv. zajedničkih i opštih potreba, koje su se zadovoljavale samoupravnim sporazumima, kad su u pitanju zajedničke potrebe, preko onih silnih SIZ-ova i društvenih dogovora, kada su u pitanju opšte potrebe. Međutim, takse i posebne naknade mi sada izmišljamo kao nešto originalno u svetu. U finansijama i u uporednom finansijskom pravu nema dileme da je za razliku od poreza, gde građanin dobija tzv. opšti ekvivalent, kod takse je u pitanju pojedinačni ekvivalent. Kod sudske takse plaćamo određenu delimičnu naknadu za rad suda, kod administrativne takse za rad administrativnog organa. Međutim, sama činjenica da neko poseduje u vlasništvu neku stvar, nikada do sada u svetu nije oporezovana. Ovih dana me zovu telefonom mnogi građani iz Moravičkog okruga, iz mog Čačka, uplašeni seljaci pitaju: "Čuli smo da će biti uvedene takse i na krave", a jedna seljanka na pijaci mi kaže: "Jes, Šešelj će da dođe da mi prebroji u štali koliko imam krava". Znači, naš srpski seljak odmah se sprema da nađe rupu u zakonu. Pored toga što smatram da takse ne treba da budu izvor prihoda, nije mi jasno šta znači "posebna naknada", kojom opterećujemo sirovu naftu, cigarete i alkoholna pića. To je u stvari posebni porez na promet, ili akciza, ili srpski rečeno trošarina, ne znam zašto se upotrebljava reč akciza. Što se tiče Zakona o učešća opština u porezu na promet, moramo da vidimo da republička vlada želi da smanji učešće u javnoj potrošnji na uštrb opština. Ona je svoj budžet povećala za 35%, povećano je učešće u odnosu na prošlu godinu budžeta AP Vojvodine za 46,4% , mada se kolega Veselinov bunio, verovatno nije bio zadovoljan ovim procentom, kad je pročitao da se budžet AP Kosova i Metohije uvećava za 292,2%. Ali, gospodine Veselinov, nije ugrožena država u Vojvodini, tamo nemamo oslobodilačku vojsku Vojvodine. Nećete valjda očekivati da i za te potrebe ovaj namučeni i napaćeni narod izdvaja sredstva. Ako imamo u vidu da je došlo do preraspodele učešća u porezu na promet između federacije i Republike i da sada federaciji pripada 40, Republici umesto 65%, pripada 60%, i ako uporedimo tabelarni pregled procenata koji Vlada predlaže određenim opštinama, možemo videti koliko će opštine biti oštećene. Na primer, opština Čačak je po prošlogodišnjem zakonu imala učešće od 18,6%. Prvobitnom Vladinom verzijom predloženo je za opštinu Čačak 14,5%. Kolega Starčević i ja smo podneli amandman, gde smo tražili izmenu na 17%. Međutim, vidim da je u redigovanom predlogu došlo do povećanja na 15,2%. Još nekoliko reči o agrarnom budžetu. Ja nisam ni jednog seljaka sreo u Moravičkom okrugu i u opštini Čačak, u selima u kojima sam se kretao, da je pomenuo da uopšte zna za Agrarni budžet i da je dobio i da zna nekoga koje dobio sredstva iz Agrarnog budžeta. Ne mogu da tvrdim da se ona dele po partijskoj liniji, ali ni na jednom javnom skupu nisam čuo taj podatak od zemljoradnika. Ali, čuo sam neke druge podatke od zemljoradnika, koji kažu, recimo, da na obradi jednog hektara pšenice troškovi semena su 150 maraka, oranje 150 maraka, priprema 200 maraka, setva 50 maraka, 300 kg đubriva 200 maraka, kombajniranje 150 maraka. Znači, troškovi proizvodnje, ne računajući rad, 900 maraka. Prinos je od 4 do 5 hiljada kg, puta 1,10 nemačkih maraka, znači dobija se 5.500 dinara, ako je marka 8 na ulici, znači, zarada je 700 maraka. Znači, troškovi, ne računajući rad, ne računajući sve ono, osim ovoga što sam naveo, govori da se radi o čistom gubitku na supstanci, ili se možda smatra da je zarada na slami, koja ostaje seljaku, ali izgleda da je isuviše skupo plaćena slama. Kad su u pitanju podaci za stočarstvo, dali su mi isto tako primer za produženi tov teladi, pa kažu da je .... da, Tomo, baš se zove tako - produžen tov teladi, da bi se dobila junad. (Tomislav Nikolić, sa mesta: "Ne kaže se - za produženog tova teladi, nego za produženi tov teladi"). Pa dobro, to si ti učio na Filološkom fakultetu, pošto je tama vaš dekan. Troškovi proizvodnje su u dinarima 7.400, ne računajući vodu, struju, seno i rad, a zarada je 1.000 maraka, 500 kg puta dve marke, a 1.000 maraka, koliko beše Tomo, 8 hiljada dinara. Znači, imao bi 600 dinara zarade. (Predsednik: Vreme.) Znači, nema od čega seljak da plati doprinose, nema od čega da plati poreze, ne proizvodi se za tržišne viškove. Proizvodi se za zadovoljavanje kućnih potreba, proizvodi se za očuvanje socijalnog mira, za građane koji žive u gradovima, koji su na prinudnim odmorima, koji primaju ili ne primaju garantovanu zaradu u iznosu od 200 dinara. (Predsednik: Vreme, molim vas.) Sasvim na kraju moram da kažem da pozdravljam plan započinjanja radova na brani Svračkovo, pošto je to u interesu okruga iz kojeg dolazim, jer se pet opština - Arilje, Požega, Lučani, Čačak i Gornji Milanovac - snabdevaju sa sistema Rzav, a bez investicije u branu Svračkovo ne može se taj sistem dovršiti. Međutim, iz pozicije višenamenskog korišćenja voda vidim da je svega predviđeno 154 hiljade dinara. (Predsednik: Molim vas, vreme.) Samo još dve rečenice. (Predsednik: Minut ste jedan prekoračili.) Obavešten sam da je potrebno doneti poseban prostorni plan posebne namene za izgradnju te akumulacije. Mi, poslanici SPO, u načelu podržavamo budžet. Država mora da ima svoja sredstva, država mora da funkcioniše i vidimo da u ovoj meri ugroženosti države zaista ne bi bilo oportuno glasati protiv države, ali smo protiv nametanja ovih globa i ovih taksi i za normalizovanje smo odnosa sa zapadnim državama .... (Predsednik: Molim vas, vreme.) ... samo ulazak stranog kapitala može ovoj državi pomoći da stane na zdrave noge, da počnemo da se poredimo, da "živimo kao sav normalan svet" - što je bila predizborna parola SPS-a.
Uračunaću vam ovo vreme za sledeći put. Ima reč narodni poslanik Bojan Kekić, neka se pripremi narodni poslanik Nikitović Milan.
Poštovani predsedniče, uvaženi članovi Vlade, poštovani narodni poslanici, u skladu sa politikom javne potrošnje u 1999. godini, koja predstavlja kontinuitet politike iz ove godine, a između ostalog ima za osnov usklađivanje ukupne javne potrošnje sa konsolidovanim bilansom na nivou zemlje, odnosno ograničavanje ukupnog obima javne potrošnje i smanjenje učešća u ukupnom društvenom proizvodu, Predlog zakona o budžetu, kao najviši zakon koji parlament donosi, predstavlja kontinuitet ekonomske politike naše vlade, zasnovane pre svega na realnim izvorima, ali i na čvrstini koju je Vlada narodnog jedinstva pokazala u poštovanju budžetske discipline. Dobro je to što se u budžetu povoljnije tretira pozicija tekuće budžetske rezerve i stalne budžetske rezerve iz razloga što su dešavanja u prolećnim i letnjim mesecima pokazala, pre svega izuzetnu operativnost, elastičnost i odgovornost naše vlade. Nikakvih razloga nemamo da sumnjamo u našu vladu, s obzirom na sve ono što je učinila u proteklom periodu. Kada govorimo o Predlogu zakona o učešću opština, što su kolege poslanici pre mene govorili, a treba napomenuti da je to samo jedna vrsta prihoda, na nju mi, kao opštinski funkcioneri, ne možemo da utičemo, s obzirom da učešće u procentima ne znači toliko mnogo koliko i godišnji obim sredstava, jer je tačno izračunato kolika su sredstva potrebna po određenim parametrima. Ovo što se dešavalo sa izbeglicama, pojedini gradovi koji su imali snage i koji su uspeli da organizuju kolektivni smeštaj, za to su dobili i određenu naknadu, odnosno određeno povećanje. Kod ostalih prihoda treba reći da je Vlada nama dozvolila porez na lične dohotke 5%, zatim porez na imovinu, porez na nasleđe i poklone, a sada nam definiše da sva imovina koja je u nadležnosti Republičke direkcije za imovinu treba da se plati. Na taj način će nas naterati da plaćamo i deo zakupnine Republici i da ćemo kod pojedinih naših preduzeća, a to su pre svega trgovinska i ugostiteljska preduzeća, naplaćivati zakupninu. Treba reći da u opštinskim budžetima, kada se već o njima govori, ostali lokalni prihodi treba da se naplaćuju u delu koji se pre svega odnosi na boravišnu taksu, na opštinske administrativne takse i na ostale lokalne prihode. Pažnjom dobrog domaćina, ili kako je to rečeno u Predlogu zakona o akcijskom fondu, pažnjom dobrog stručnjaka, sigurno bi se i u Kraljevu ili bilo gde drugde ostvarivali opštinski budžeti. Agrarni budžet je tako uređen da kao deo budžeta Republike direktno utiče na dobru osnovu za razvoj primarne poljoprivrede i razvoj sela. Ministar finansija, u okviru uvoda, objašnjavajući kome ide doprinos i obavezujući se da će skoro svim opštinama dozvoliti, što je u skladu sa pozitivno pravnim propisima, stopu od 3%. Kombinacijom tih sredstava sa sredstvima koja se nalaze u pozicijama budžeta, sigurno i sa onim pozitivno pravnim propisima koje smo doneli na prošloj sednici, a to je da se komunalni doprinos sada uplaćuje prema prebivalištu, u poziciji oživljavanja sela i zemljoradničkih gazdinstava, sigurno nastaviti kontinuirana težnja nas socijalista da oživimo i naša sela i naša zemljoradnička domaćinstva. U okviru Predloga zakona o obezbeđivanju sredstava i sprovođenju socijalnog programa samo bih se osvrnuo na dve stvari, a to je da se predlagač zakona pre svega rukovodio činjenicom da onaj ko ima, taj treba i da plati i mobilni telefon i oružje i u pitanju je praktičnost kod naplate tih prihoda. U suštini, naplata tog prihoda se ostvaruje, s obzirom da se to vrši registrovanim sredstvima, i oko oružja i oko mobilnih telefona. Hvala.
Pošto je 17 časova, treba da se dogovorimo kako ćemo dalje da radimo. Ima predloga da nastavimo rad, da završimo 9. tačku dnevnog reda, a ostalo ćemo sutra. Da li se slažete sa takvim predlogom? (Da.) Da li hoćete da glasamo? (Ne treba.) Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Milan Nikitović, neka se pripremi narodni poslanik Ljubiša Selić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, kao predsednik SO Užice i član SPO želim da sa ove govornice izrazim negodovanje u odnosu na Zakon o učešću opština i gradova u porezu na promet. Naime, gradovi se mogu i eliminisati, s obzirom da su na neki način i dobili željeni procenat koji su tražili. Naime, ako uzmemo i posmatramo igre brojki i procenata, umanjenje što se tiče opštine Užice iznosi svega 2,7%. Naime, u prethodnoj godini užička opština je imala procenat 22,4. Ove godine je predložen procenat 19,7%. To ne znači ništa dok se ne uporedi i sazna da je budžet opštine, sramota me da kažem koliki je bio, 25 miliona u prošloj godini. Ove godine je povećan na 27 miliona. To znači da je praktično ako bi se zadržao isti procenat, kompeltno umanjenje 13,7%. Što kažem da se igramo na neki način procentima? Jer, ta igra može, ako primenimo matematiku, da bude sasvim drugačija. Naime, ako uzmemo da je realna vrednost dinara u odnosu na prošlu godinu pala 60%, onda bi užička opština praktično, prema prošlogodinjem procentu, trebalo da ima 40 miliona. Na ovaj način, kako je dobijeno 27 miliona, kompletan pad je 47,7%. Da je ostao isti procenat, onda bi ona izgubila 29,9%. Vidite kako je vrlo lepo i lako se igrati matematike. Međutim, brojke i matematika uvek mogu da budu apstrakcija. Ja ću pokušati na jednom interesantnom primeru da pokažem u praksi kako to izgleda. Naime, SO Užice je već potpisala ugovore za rekonstrukciju ravnog krova u dečijem vrtiću u Užicu. Radi se o 700 kvadrata. Krov prokišnjava, inspekcije daju zabranu za rad vrtića, a to nije posledica zadnje dve godine, nego to je vrtić koji je star preko 30 godina. Znači, da bi taj vrtić bio saniran iskoristili smo tu mogućnost da ga nadgradimo i da stavimo normalan krov. Ta investicija iznosi negde oko 2 i po miliona dinara. Ja sam podneo amandman Odboru za finansije, odnosno Vladi Republike Srbije, tražeći da se taj procenat zadrži. Međutim, sem članova SPO u Odboru nisu imali razumevanja za to i onim svojim nedizanjem ruke oduvali su krov sa dečijeg vrtića u Užicu. Ovo je samo jedan banalan primer u odnosu na sve ono što će se dogoditi u opštini Užice, razume se, ako dođe do bilo kakvih promena cena bilo čega. Možda će škole ostati bez grejanja i mnogi drugi problemi. Razumem da će tada reći, sa zadovoljstvom, da je nesposobna lokalna vlast. Ja ću to i da prihvatim sa smeškom, ali ipak ljudi će znati da je nesposobnost, u ovom slučaju, dokazala Vlada Republike Srbije.
Ima reč narodni poslanik Ljubiša Selić, a neka se pripremi narodni poslanik Tihomir Arsić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, govoriti o budžetu Republike Srbije u ovom trenutku, posle opširnog izveštaja Vlade, ekspozea gospodina Marjanovića i mnogih diskusija, gotovo da je izlišno. Stoga ću ja svoju diskusiju i svoje gledanje na taj budžet usmeriti iz jednog drugog ugla. Naime, i u godinama 1997, 1998. i predlog za 1999. godinu, budžet Republike Srbije se kreće realno negde na nivou oko tri milijarde maraka godišnje. To je, može se slobodno reći, budžet siromaštva jednog naroda, jedne države u kojoj, ako se uzme u obzir da ima 10 miliona stanovnika, prosečno svaki građanin izdvaja za budžet svoje države oko 300 maraka. Gledajući na prvi pogled to i nisu velika izdvajanja, ali ako se uzme u obzir da je za naš narod to jako veliko izdvajanje, onda se može uzeti samo u obzir koliki je stepen osiromašenja ovoga naroda nastao u proteklih 10 godina. Taj budžet, za vašu pažnju, možemo da uporedimo sa budžetom grada Dortmunda u Nemačkoj, koji takođe iznosi tri milijarde maraka. Dakle, grad Dortmund nema više od 400 hiljada stanovnika. (Glas iz sale: Ima više.) Ako ima preko, kolega će ispraviti, dozvoljavam da sam napravio grešku. Ali, svejedno, budžet je tri milijarde, uvaženi kolega, a budžet Dizeldorfa, koji je takođe veliki nemački grad, je 7,5 milijardi maraka. U odnosu na naš, morate prihvatiti da je to izuzetno puno. Ja bih sada govorio o kompeltnom budžetu iz jednog drugog ugla. Naime, prihodna strana budžeta jasno daje do znanja svim korisnicima da se budžet alimentira iz poreza na dohodak građana, poreza na promet i akciza u iznosu gotovo 90%. Porez na dobit preduzeća je simboličan. Prošle godine je takođe bio simboličan. I, ove godine u nacrtu budžeta taj porez ne prelazi 3%. Šta to govori? To je jasno svima nama, govori da su mnoga naša preduzeća u ovakvom vlasničkom odnosu kakva danas imamo praktično ekonomski propala i iz njih više nije moguće izvući bilo kakav prihod ili bilo kakvu dobit. Stoga se država i Vlada okrenula ka onome što još ima, a to su džepovi naših građana. Da bi se naša preduzeća osposobila od daljeg propadanja, mi smo gotovo deceniju proglasili sebi za cilj da ćemo izvršiti transformaciju društvene imovine, ili ćemo krenuti u susret savremenim kretanjima u Evropi i svetu. U tom smislu, mi smo formirali Ministarstvo za vlasničku transformaciju, koje osim što prima platu, ja ne vidim šta drugo radi. Jer, vrlo je simboličan broj društvenih preduzeća koja su za vreme delovanja tog ministarstva do sada privatizovana. Čak je prethodni ministar za vlasničku transformaciju, gospodin Beko, otišao u "Zastavu" da pokuša da je proda. Ne može je prodati, jer niko na svetu neće kupiti "Zastavu" kao tehnologiju. Svako će na svetu kupiti tržište, a tehnologije i proizvodnu mogućnost ima danas svaka zemlja civilizovanog sveta koliko hoće. Što se tiče naše politike, ovog doma pre svega, mi u SPO smo imali odavno politiku da se bez poštene i hitne transformacije društvene svojine nećemo uspeti pomeriti sa mrtve tačke. I, ta društvena svojina, ovakva kakva je, predmet je pljačke onih ljudi kojima je ona dostupna, a to su, pre svega, ljudi koji su, moram sa žaljenjem konstatovati, u kontaktu sa Vladom, odnosno sa zvaničnom vlašću. Isto tako, draga gospodo, bez otvaranja prema svetu, mi nećemo moći naše probleme rešiti, osim što ćemo kao narod postati svi socijalni slučajevi. Kao sledeću tačku na kojoj bih insistirao i na kojoj bi ova Vlada i ovaj parlament morali da insistiraju, to je činjenica da se svuda u civilizovanom svetu svaka politika određuje ekonomskim interesima. Nema ni jedne zemlje u tom svetu koja će zarad svojih ekonomskih interesa žrtvovati neke političke ciljeve. Mi smo, na žalost, u ovoj skupštini, sa velikom većinom koalicionih glasova doneli dva zakona za koje nije imalo nikakve potrebe da se u ovom trenutku donose, pa i uopšte da se donose, a to su Zakon o informisanju i Zakon o univerzitetu, koji su nas, sigurno, mnogo više koštali nego što će nam pružiti sitno zadovoljstvo da nekog od tih novinara kaznimo ili neko od tih glasila ugasimo, ili, pak, na nekom od naših univerziteta postavim svog dekana. Dakle, to je tipičan primer kako jedna zemlja i jedna Vlada, pogrešnom politikom, ruše i svoje ekonomske ciljeve i ne postižu one rezultate koje objektivno privredni resursi ovog naroda i ove zemlje mogu da pruže i to mnogo više nego što ih danas mi imamo i nego što smo ih imali 1989. godine, kada smo ipak imali relativno pristojan standard. Nadam se da će ova vlada u sledećoj godini pružiti ovom parlamentu .......... (Tomislav Nikolić: Nemoj da kritikuješ.). Evo, neću da kritikujem, koga da kritikujem? Tebe? Nemam potrebe da kritikujem. (Tomislav Nikolić: Ali, glasaćeš za budžet.) Nema veze što ću glasati za budžet. Ja za budžet moram, dragi Tomo, glasati iz prostog razloga što je budžet obaveza naša da ga donesemo. (Tomislav Nikolić: Možda će pasti Vlada.) Neće pasti Vlada. Ima vas dosta koji ćete glasati za taj budžet, i ako mi ne glasamo. Moram da ukažem na probleme koji dovode do jednog siromašnog budžeta, a nadam se da me neće demantovati stručnjak za to, a vi za to niste stručnjak. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem, ima reč narodni poslanik Tihomir Arsić.
Iskreno se nadam da ću nešto bolje proći od prethodnog govornika, od kolege iz Srpskog pokreta obnove. Zašto se iskreno nadam? Ovog puta neću govoriti kao pripadnik političke opcije, već kao pripadnik svoje profesije, odnosno svog zanata, kao umetnik, radnik u kulturi ili član Narodnog pozorišta. Pored toga što ću vam reći da sam svestan činjenice da je teško podeliti nešto čega nema, svestan težine posla koji je uradila republička vlada prilikom donošenja ovakvog budžeta i svestan svih problema sa kojim se Vlada suočavala u ovom trenutku, kada nikom od nas, odnosnoni jednoj sferi, ni jednom sektoru našeg društvenog života nije lako. Zaista je bilo teško uraditi ovakav posao i generalno se saglašavajući sa ovakvim budžetom dozvolite mi da skrenem pažnju na neke stvari koje su, po mom skromnom mišljenju, mogle da se urade i drugačije. Kao student prve godine naučio sam od svog profesora, kaže - kada komentarišeš nečiji rad prvo pronađi nešto dobro u tom radu, čime ćeš duhovno zaraditi pravo da kritikuješ, odnosno da izneseš po neku zamerku. Rekoh da je zaista teško bilo obaviti ovaj posao, ali dozvolite mi da izdvojim, prosto istaknem nešto što do sada, bar kako su mi rekle kolege koje se duže bave ovim poslom, do sada nije bilo praksa i što mislim da je dobar put i dobar način, a to je član 30. ovog zakona o budžetu, koji kaže da budžetski korisnici koji ostvare uštede u trošenju sredstava planiranih za materijalne troškove iznad 10% od jedne mesečne idealne dvanaestine, taj iznos ušteda mogu koristiti za stimulisanje rada zaposlenih. Mislim da je to idealan put i koliko znam to se pojavljuje prvi put u zakonu o budžetu i mislim da bi to trebalo da postane praksa. Vidite zašto sam rekao da ću bolje proći. Rekoh malo pre kao radnik u kulturi, kao član Narodnog pozorišta, nisam mogao a da ne primetim, analizirajući budžet, ono što se desilo sa Ministarstvom za kulturu i žao mi je što gospodina Simića nema. Upoređujući prošlogodišnji budžet i budžet ove godine vidi se da je prošle godine budžet iznosio 314.238.000, a ove godine 377 miliona. To izgleda kao povećanje, međutim, pored ove činjenice da je vrednost dinara pala, kako reče kolega Pejčić, 60%, upoređujući sa mestom, odnosno procentom razdela Ministarstva za kulturu u prošlogodišnjem budžetu vidi se da je Ministarstvo za kulturu u prošlogodišnjem budžetu zauzimalo 1,96% ukupnog budžeta. Ove godine je to 1,75%, što je smanjenje za 0,24%, što znači za čitavih 10% manje. Kažem da je možda tako moralo da bude, ali je to prosto stvar do koje se komparativno lako dolazi. Naročito, čini mi se, boli nas koji radimo u toj oblasti da su sredstva za sprovođenje Zakona o delatnostima od opšteg značaja u oblasti kulture znatno smanjena, čak i u trenutnoj vrednosti dinara, pa kaže - u prošloj godini su bila 61 milion, a ove godine 49 miliona.. Znači, smanjenje za 12 miliona dinara, što je preko 30% i još ako uzmemo da to nije realno, da je realno smanjenje kud i kamo veće, zaista se pitamo šta će biti sa ustanovama koje su po Zakonu o delatnostima od opšteg interesa u oblasti kulture. Po tom zakonu te institucije jesu Biblioteka Srbije, Arhiv Srbije, Narodni muzej, Narodno pozorište u Beogradu, Narodne pozorište u Prištini, Srpsko narodno pozorište u Novom Sadu, Filharmonija, Ansambl narodnih igara "Kolo", Etnografski muzej, Istorijski muzej Srbije. Ne znam kako to objasniti mojim kolegama u Narodnom pozorištu i u istitucijama koje sam nabrojao, pogotovo uz činjenicu koju ćemo razmatrati u toku današnjeg dana, da naše plate skaču za 400%. Zatim, još jedan razdeo, a mislim da je to razdeo 31 i skreće moju pažnju, a to je Zavod zameđunarodnu, naučnu, prosvetnu, kulturnu i tehničku saradnju, koji je u prošlogodišnjem budžetu bio predviđen sa 14.222.000 dinara, a ove godine sa 17 miliona i nešto. To jeste prividno povećanje, međutim, ako se uzme u obzir da za međunarodne programe jeste planirano svega 8 miliona, budite sigurni za međunarodne programe upravo iz sfere naučne, prosvetne, kulturne i tehničke saradnje, budite sigurni da to jeste most Srbije, odnosno most mladih ljudi sa svetom i onda se zaista pitam kuda sve ovo vodi? Predlažem, pošto sam namerno izbegao podnošenje amandmana na ovaj zakon, svestan trenutne političke situacije u parlamentu i svestan toga da amandmani ne bi bili usvojeni, predlažem prosto i apelujem na članove Vlade, naročito na ministra za kulturu i ministra za sport i omladinu, da popravi položaj ovih sfera kojima Srbija komunicira nekako najlakše i najotvorenije u razbijanju blokade, praktično u ponovnoj komunikaciji sa svetom. Ove sfere našeg delovanja jesu najlakši, najjednostavniji i najbrži most i nekako su to stvari oko koje čak i ova skupština može da postigne konsenzus. Znači, apelujem na to da se iz tekuće budžetske rezerve na određeni način odvoje sredstva za ovo o čemu govorim, a kažem da iz tekuće budžetske rezerve vidim da je za 450% povećan u odnosu na prošlogodišnji budžet, gde je budžetska rezerva bila 100 miliona, a ove godine je blizu 450 miliona. Budite sigurni, ja ću vam reći svoju impresiju, možda nisam u pravu, budite sigurni da su, kada govorim o oblasti kulture, naše pozorišne predstave, pogotovo naš nacionalni teatar, koji jeste briga njenog osnivača, odnosno Republičke skupštine, zatim naši filmovi više učinili na afirmaciji Srbije i njenom povratku u svet jedan Kusturica, jedan Dragojević ili Goran Paskaljević, da su više učinili u oblasti sporta naši odbojkaši, vaterpolisti i košarkaši, negoli svi mi zajedno, uključujući i Ministarstvo inostranih poslova i ostali.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? Reč ima ministar finansija, Borislav Milačić.
Ja sam stvarno pre podne govori dugačko i sada ću pokušati najkraće da odgovorim oko ovoga što je rečeno, jer na neke stvari treba odgovoriti i ukoliko se ne odgovori biće shvaćeno da je to tako, a ipak stvari drugačije stoje. Kao prvo, ono što moram da kažem, da mi je lično, kao čoveku koji je radio na ovim materijalima, zadovoljstvo zbog podrške koju smo dobili, na ovom predlogu. U celini, generalno rečeno politika javne potrošnje koju je Vlada predložila je ovde pozitivno ocenjena i ne vidim da je ijedan od poslanika govorio o tome da se preteralo u planovima javne potrošnje Republike, u okviru osnovnih principa politike koja se predlaže. To je dosta značajna činjenica, koja obavezuje Vladu da sa punom odlučnošću sprovede ovu politiku, koja je bitna za ostvarivanje ciljeva ekonomske politike. U okviru ovoga što je rečeno da li imamo siromašan budžet, mislim da defetistički prilazi ovoj situaciji ne vode napred, oni samo mogu da nas vuku nazad. Mi imamo realnu politiku kojom mislimo da politikom javne potrošnje i njenim smanjivanjem trebamo da damo posticaj privredi da delom sredstava koje će ostati na računu, a rekao sam da je to preko dve milijarde zbog smanjenja učešća, pokušava da na tržišnim principima poboljša svoju poziciju i doprinese razvoju društevnog proizvoda od 7%. Takođe, nismo za elaboraciju ovde - šta ako se ne ostvari stopa rasta društvenog proizvoda od 7%, nego da tražimo rešenje da stopa društvenog proizvoda bude veća od 7%. Ovaj budžet ne treba podržavati iz patriotskih razloga, već ovaj budžet treba podržati zbog toga što se njime konstituiše politika kojom se rešavaju problemi i obaveze države u vitalnim oblastima njenog funkcionisanja. Pre svega to su programi u oblastima ovih društvenih delatnosti, kojima se stvaraju uslovi za rad i razvoj, jer je budžet praktično usmeren na tu stranu. socijalni programi Republike, na koji se stavljaju primedbe da se ne zna da postoji, da treba Skupština da ga donese i tako dalje, moram da obavestim poslanike koji to ne znaju, socijalni program Republike utvrđen je na bazi zakona koji su utvrdili obaveze Republike posebnim socijalnim funkcijama. U pogledu penzionog fonda to je Zakon osnovnog penzionog osiguranja i on je definisao zadatak Republike u delu koji se zove obavezna isplata penzija i obaveza da se obezbede pare. U pogledu nezaposlenih ima odgovarajući zakon, u pogledu dečje zaštite takođe postoji zakon. Vlada ima zadatak da sačini program i kako da realizuje obaveze iz tog zakona i to je akt Vlade koji će biti donet, tako da ta primedba, da ne znamo zbog čega treba da obezbedimo pare za poseban socijalni program Republike ne stoji, jer je ona upravo na ovoj skupštini utvrđena kao zakonska obaveza i to nisu fakultativne obaveze i neki problemi koje Vlada izmišlja da bi bila popularna i iskazala svoju brigu za socijalni program. Oko politike zahvatanja, jer i to moramo da iskomentarišemo, nije popularno da se uzimaju ove takse, dažbine i naknade da bi se servisirale obaveze države Srbije. Ja moram to da kažem. Mi imamo i imali smo dugačije rešenje, pogotovu da se ovo ne bi koristilo kao politički marketing. Potrošnja opština, koja je bilansom predviđena i oko čijeg učešća ima najviše amandmana, jer svako traži veće učešće, a ukoliko Republika ne bi ustupala porez na promet opštinama, ona bi imala jedno 5 milijardi sredstava više na svom računu da servisira socijalne programe i da nema taksi o kojima je ovde reč kao o velikom problemu. A, da lokalna samouprava razmišlja o tome kako će napuniti svoje prihode i servisirati svoje obaveze koje ona ima u svojoj oblasti. Ne verujem da bi takav predlog ovde prošao, jer je upravo ovde dosta veliko zalaganje svih poslanika da se poveća učešće opština u porezu na promet, kao izvor finasiranja opština. Republika mora da potegne ova dopunska sredstva, jer jednostavno poreski instrumentarij i mehanizam u ovom trenutku ne dozvoljava da se to ršava na teret svih građana Srbije, a to je putem poreza na promet. A postoji jedostavno rešenje, da se poveća opšta stopa poreza na promet i da se ubere dopunskih 5 milijardi dinara iz tih izvora. Time bi upravo platili, zna se kada se razreže opšta stopa za sve, najsiromašnije kategorije stanovništva, jer je roba koju ona troše najmasovnija. To je uglavnom prehrana i ostale stvari i po tom osnovu ispada da bi oni finasirali socijalni program Republike Srbije. Tačno je da imamo stari vozni park, ali je tačna i činjenica da je samo u jednoj godini u Republiku Srbiju ušlo preko 100.000 novih automobila, mislim starih - novih, da tako kažem, i da su značajna sredstva za to obezbeđena, a mi smo kroz amandamne prihvatili da taj deo obaveza po osnovu takse bude umanjen do 30%, srazmerno godinama starosti automobila u onoj skali od 6 godina koje se priznaju kao poreska olakšica. To je iznuđena politika koja se vezuje za manifestaciona dobra, koja predstavljaju podlogu za tu socijalnu pravdu u teretu koji se propisuje. Ista je činjenica kod mobilnog telefona, a ja se oko toga ne bih zamarao. Još jedna stvar oko položaja Vojovodine i, da kažem, generalno političke ocene, kome su to uzete pare? Prvo, moram da kažem da je netačna činjenica da razvijene zemlje u svetu nemaju takozvanu politiku regionalnog razvoja. Zemlje koje ulaze u evropsku integraciju imaju formiranu i politku regionalnog razvoja i fondovska sredstva koja je podstiču. U momentu ulaska Grčke u Evropsku uniju, odnos između nje i Holandije bio je 1 : 8. Niz mera je sproveden, taj socijalni program i potrebna politika ravnomernog regionalnog razvoja i time se neguje i razvija jedinstvo tržišta. Republika Srbija ima svoj prostorni plan, ima interes da integriše i ekonomski poveže, ravnomerno razvije ceo privredni prostor. U tom delu značajan instrument takve politike jeste Fond za regionalni razvoj, kome budžet Republike Srbije obezbeđuje određena sredstva i koja treba da budu u funkciji podsticaja proizvodnje, koja treba da se elocira i da teži da ide ka područjima koja su manje razvijena, kako bi osposobljavali ravnomerno područje Republike i ekonomske potencijale i kao buduće poreske obveznike da bi budžet bio bogatiji, a time i socijalni programi koje će Republika realizovati. Na kraju, ne bih više dužio, ali samo dve činjenice. Oko toga, ko je koliko para dobio u odnosu na neko procentualno učešće. Verujte, najlakša situacija za mene kao nekoga ko je radio na tim predlozima je bila da preslikam sliku budžeta iz prošle godine i da po proporcionalnoj stopi rasta svako dobije veći razvoj za toliko koliko je predviđeno. Međutim, politika budžeta Vlade se vodi prema prioritetima potrošnje i okolnostima koje su argumentacija tih prioriteta i koje stvaraju. Bitno je ovo da mi u oblastima nismo ostali bez povećanja, o kojima je ovde bilo reči, a to što nisu dobili povećanja koje je bilo prosečno povećanje budžeta Republike, to je rezultat politike koju je Vlada utvrdila. Ja ne bih polemisao da li je malo ili dosta para za kulturu, znam da je politika za obrazovanje i nauku u zbiru sa opštinskim sredstvima, a apsolutni prioritet javne potrošnje. To sam vam rekao u okviru uvodnog izlaganja. Oni imaju procentualno najveći rast u odnosu na ova budžetska sredstva. Kultura ima rast od 20%, ali mi planiramo da u sledećoj godini inflacija bude na nivou 6,6 do 7% i to može da obezbedi realan rast sredstava. Koja pozicija u kulturi će se trošiti, to je program koji će Ministarstvo utvrditi i izaći pred Vladu, tako da deo ovih pitanja, kako da se obezbedi ova ili ona institucija ili ova ili ona kulturna manifestacija, jeste prioritet koji će se utvrditi u Ministarstvu i biti na samoj Vladi. Druga stvar jeste pozicija tekuće budžetske rezerve. Molim vas, mislimo da pošto je budžet ipak plan, godišnji plan, da taj plan u ovom trenutku, da bude rezervisan za nepredviđene rashode u visini od 2-3% budžeta, jeste minimalni uslov, a zadaci koje Vlada ima je da ove nepredviđene rashode i potrebu da pojača deo neke pozicije za koje vreme pokaže da je potcenjeno, a to jeste instrument koji Vlada treba da ima da bi izvršila svoju obavezu. Evo, ja bih najkraće toliko, da više ne bih dužio.
Zahvaljujem. Pošto se više niko ne javlja za reč, zaključujem zajednički načelni pretres. Narodna skupština će o svim predlozima zakona o kojima je obavljen zajednički načelni pretres pojedinačno glasati u načelu, obaviti pretres u pojedinostima i glasati u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 1999. GODINU (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane narodnih poslanika Dobrivoja Budimirovića, Nebojše Lekovića, Bojane Ristić, mr Živanka Radovančeva i mr Tihomira Marjanovića. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, koji je prihvatio Predlog zakona u načelu i u pojedinostima i predlaže Narodnoj skupštini da ga usvoji. Saslušali ste Ekspoze predsednika Vlade Mirka Marjanovića. Pošto je načelni pretres o ovom predlogu zakona obavljen u okviru zajedničkog načelnog pretresa, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu u načelu, kao i o ekspozeu predsednika Vlade Mirka Marjanovića. Molim narodne poslanike da postave kartice u poslaničke jedinice radu utvrđenja kvoruma. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje ekspoze predsednika Vlade Mirka Marjanovića i Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu u načelu. Za 166, protiv dva, uzdržanih četiri, nije glasalo 6. Ukupno je prisutno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ekspoze predsednika Vlade Mirka Marjanovića i Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik mr Tihomir Marjanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Tihomir Marjanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 3. Predloga zakona o budžetu Republike Srbije. Na Odboru za finansije nisam uspeo da ubedim članove Odbora u ispravnost svog tvrđenja. S obzirom da je ovde jedan dobar deo poslanika predsenika opština, zamolio bih da saslušate o čemu se radi. Vama je poznato da je u Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu predloženo da se iznos od 98 miliona 400 hiljada zameni. Predlažem da se to zameni s prošlogodišnjim iznosom od 101 miliona i 500 hiljada dinara. To su dopunska sredstva koja idu opštinama. S obzirom da je budžet u globalu povećan 34%, imalo bi osnova da ovaj dopunski deo koji ide opštinama ostane, to jest ako ne može da bude povećan onda da ostane na prošlogodišnjem nivou, jer dame i gospodo znate da i mi u opštinama imamo i te kako velikih obaveza i od toga kako funkcioniše čitava država zavisi i kako funkcionišu opštine. Opštine su te koje utiču na funkcionisanje čitave Republike. Zato bih vas zamolio da glasate za ovaj amandman, jer je to u interesu građana naših opština. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Niko.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 25, protiv 144, uzdržanih nema, nije glasalo četiri, ukupno su prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila nije ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 28, protiv 146, uzdržanih nema, nisu glasala tri, ukupno je prisutno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. deo 1., Prihodi, amandman je podneo narodni poslanik Dobrivoje Budimirović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik odustaje od svog amandmana. Na član 7. deo 2., Rashodi, amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 25, protiv 155, uzdržanih nema, nisu glasala četiri, ukupno je prisutno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. razdeo 6., pozicija 34. amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 23, protiv 147, uzdržanih nema, nije glasalo 7, ukupno je prisutno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. razdeo 9, nova pozicija 73a,amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč?Ima reč narodni poslanik Bojana Ristić.
Poštovani predsedniče, gospodo poslanici, obrazložiću sve amandmane na član 8. Predloga zakona o budžetu za 1999. godinu. Kao poslanik SPO iz Leskovca i Jablaničkog okruga predložila sam četiri amandmana, čijim bi usvajanjem Skupština Srbije i Vlada učinili mnogo za okrug iz koga dolazim. Amandmanima koje sam predložila na Predlog zakona o budžetu za 1999. godinu predviđaju se sredstva u pojedinim ministarstvima za izgradnju vodosistema "Barje", sanitarnu deponiju u Leskovcu, za obnovu jedinih manastira u Jablaničkom okrugu, Svete Bogorodice i Svetog Jovana, i za završetak Sportskog centra "Zdravlje", odnosno završetak čuvenih leskovačkih bazena, koji se grade više od 20 godina. Poznato je svima nama da u Srbiji nema dovoljno para, da nema dovoljno para za sve opštine, da svi kubure, da svi imaju mnogo problema. Međutim, u ovom slučaju treba imati u vidu da je Leskovac najveća opština u Srbiji posle gradova Beograda, Niša, Kragujevca, Novog Sada, da Leskovac, tačnije Jablanički okrug, ima najmanje plate u Srbiji i da sama opština Leskovac nema svojih para za završetak ovih kapitalnih objekata, a pre svega vodosistema "Barje" i sanitarne deponije. Pomoć Republike je neophodna. Opštine Jablaničkog okruga zapostavljene su veoma dugo u svakom pogledu pa zato insistiram da se ubrzaju radovi na vodosistemu "Barje", bazenima, da počne izgradnja sanitarne deponije, a naročito naglašavam potrebu da se pomogne jašunskim manastirima, jer iduće godine manastir Svete Bogorodice beleži 500 godina svog postojanja. Očekujem od poslanika svih političkih partija iz Jablaničkog okruga i od svih predstavnika u organima Vlade Srbije, pre svega zamenika ministra iz SRS Slavišu Mladenovića, zamenika ministra za omladinu i sport, zamenika ministra za trgovinu iz SPS Milana Stamenkovića i na neke druge predstavnike Jablaničkog okruga da će podržati ove amandmane da Leskovac dobije ono što već imaju svi drugi gradovi u Srbiji. Ukoliko Skupština ne prihvati ove amandmane, a to očekujem, s obzirom da ih Vlada nije prihvatila, očekujem od Vlade Srbije da iz nekih drugih sredstava, iz fondova, iz Fonda voda, iz Fonda za razvoj, i nekih drugih izvora, obezbedi sredstva za završetak ovih kapitalnih objekata i za obnavljanje manastira Sveta Bogorodica. Ovo je bio komentar na amandmane na član 8., koji su se odnosili na Leskovac i ove objekte kapitalne za Jablanički okrug. Druga grupa amandmana, koju bih ovde želela da prokomentarišem, jesu amandmani na Predlog zakona o budžetu za 1999. godinu takođe, kojima se obezbeđuje povećanje sredstava u nekim pozicijama Ministarstva za rad, boračka i socijalna pitanja i Ministarstva za brigu o porodici. Ono što sam predložila ovim amandmanima je povećanje sredstava za isplatu dečjih, materinskih i socijalnih dodataka, kao i povećanje sredstava iz obaveza države u oblasti penzijskog i invalidskog osiguranja i boračko-invladiske zaštite. Vlada budžetom predviđa sredstva za 12 isplata dečjih, materinskih i socijalnih dodataka. Međutim, Vlada nigde ne pominje svoje zaostale obaveze prema milionima građana Srbije, koji primaju dečje, materinske i socijalne dodatke, ili primaju boračke i invalidske dodatke. Vlada Srbije mora da pronađe sredstva i vrati sve zaostale dodatke i penzije i ovi dugovi ne smeju da se odlože. Ovom zadnjom grupom predloženih amandmana, koje sam pomenula, obezbedila bi se sredstva za isplatu 18 zaostalih socijalnih dodataka u toku 1999. godine. Time bi se kašnjenja i dugovi Vlade prema korisnicima budžeta smanjili, a Vlada bi trebala da preuzme na sebe obavezu da do sredine 2000. godine izmiri sve dugove prema korisnicima dečjih, materinskih i socijalnih dodataka. Vlada bi takođe morala da nađe način da do sredine 1999. izmiri svoja dugovanja i prema penzionerima. Takođe, Vlada Srbije mora da pronađe način da u značajnoj meri poveća iznose dečjih, materinskih i socijalnih dodataka, koji su uvredljivo mali. SPO traži od Vlade Srbije da, ako je potrebno, izvrši rebalans budžeta, da bi se isplatili socijalni dodaci našim najsiromašnijim građanima. Srbija ima puno nesrećnih ljudi i mi se moramo potruditi da im bar ublažimo nesreću. Ublažićemo je poštovanjem i sprovođenjem zakona na osnovu kojih se primaju dečji i materinski dodaci, materijalna pomoć, dodatak za negu i pomoć drugog lica. I tek onda, kada izmiri svoje obaveze prema građanima, država može da naplaćuje račune za struju, telefon i razne takse. Zašto ovo sada govorim - zato što mi se obraća veliki broj građana sa pomenutim problemima. Na primer, obratio mi se pismom Milosavljević Bogoljub, iz Busilovca kod Paraćina, težak bolesnik, kome 15 meseci kasni dodatak za tuđu negu i pomoć. Evo ovde pisma, dobila sam ga na adresu Skupštine Srbije. Mada država nije ispunila obaveze prema njemu, isključena mu je struja, jer nije na vreme izmirio obavezu prema Elektridistribuciji Paraćin. A kako da Milosavljević Bogoljub izmiri obaveze prema javnom preduzeću, ako ne prima na vreme penziju i pomoć koja mu sledi, odnosno ove pomenute socijalne dodatke. Vlada Srbije, da ponovo kažem, mora da nađe način da se isplate socijalni dodaci koji kasne više od godinu dana. Za pomenute socijalne dodatke i penzije sredstva treba obezbediti, naravno, iz realnih izvora i pre svega oporavkom privrede. Međutim, oporavka naše zemlje nema bez pomirenja sa svetom, bez stranog kapitala i bez promene političkog i ekonomskog sistema naše zemlje. Uvođenje novih taksi i poreza nije rešenje, jer će tako građani Srbije samo još više siromašiti. Na kraju želim da istaknem da sam pomenute amandmane predložila zato što SPO veoma brine o tome kako žive svi, a naročito najsiromašniji i najstariji građani Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč ministar finansija, Borislav Milačić.
Vezano za ovu diskusiju i predlog amandmana koje mi nismo prihvatili, ipak se osećam obaveznim da kažem sledeće - po pitanju Leskovca i Jablaničkog okruga, prvo, ovo što poslanik traži, nalazi se u budžetu, i to se nalazi u razdelima odgovarajućih ministarstava, Ministarstva za poljoprivredu, kao glavnog, pošto, da obavestim građane ukoliko ne znaju, Republika je potpisala ugovor i učestvuje u finansiranju tog kapitalnog objekta, kao interesa države, što je poslanik čak naveo u svom amandmanu. Svakako da će iz razdela Ministarstva poljoprivrede, u okviru programa koji će Ministarstvo poljoprivrede napraviti za Vladu Republike Srbije, biti sadržana ova kapitalna investicija, jer je to interes Republike kao celine i briga za ono što se zove zdravlje naroda i stvaranje uslova za razvoj ovih područja Republike. Što se tiče dvorane ili sportskog centra, to se nalazi u razdelu Ministarstva za sport, i da obavestim poslanike da, pored ovog objekta koji je finansiran jednim delom iz sredstava Republike, još 38 objekata u Republici postoji, koje finansira Ministarstvo sporta, koji treba da posluže da mladi imaju gde da se bave sportskom aktivnošću i da su to uglavnom objekti vezani uz škole ili obrazovne institucije, gde ih delom finansira i Ministarstvo prosvete, u onoj meri u kojoj ono može odvojiti deo sredstava za završetak tih objekata, tako da iz tih razloga to nije neophodno. Treća stvar jeste pitanje pomoći da se adaptira ovaj sakralni objekat, ova crkva, u okviru razdela Ministarstva vera postoje odobrena sredstva od 6 miliona dinara, koja su namenjena za funkciju popravki takvih objekata, i stvar je da se u Ministarstvu vera obavi i kandiduje program, a oni će napraviti prioritete, šta će ući u to, to će odlučiti Vlada kroz predlog ministra i ministarstva. To je što se tiče Jablaničkog okruga i zbog toga ne prihvatamo, ne zato što smo gluvi i slepi, i nećemo, imamo određeni odnos prema određenom području. Druga stvar, koja je ovde kandidovana, tiče se sredstava za socijalni program. Ako tu nisam bio dovoljno jasan, očito nisam baš dobro spremio izlaganje, nisam dobro shvaćen. Glavni problem javne potrošnje jeste kako naći rešenje u smanjenju javnog kolača, kao obaveze, da bi se privredi ostavio veći prostor, i drugo, da je glavni napor ukupne politike javne potrošnje usmeren za obezbeđenje maksimalno mogućeg iznosa sredstava za socijalni program Republike. Uz to, pored ovih zakonskih poreza, koji su sadržani u budžetu, pored doprinosa koji su uvedeni, mi imamo i ovaj zakon o socijalnom programu, koji upravo sadrži ovu inicijativu, koja se sada ponovo pokreće, posle ovoga što smo mi dostavili, da se ubrza isplata dečjih dodataka, da se stvore uslovi da se penzionerima urednije isplaćuju penzije, i to uslovljava da to treba staviti u odnosu na sve druge prioritete. Mogu još da predložim samo još jednu varijantu da se to ubrza, a to je, recimo, da taksa za Beograd u narednih 6 meseci bude usmeravana u socijalni program, da se Beograd odrekne dopunske takse, ili da se neki drugi izvor opštine ili lokalne samouprave, koji se zove poreski teret, 5% od ličnih primanja stanovnika Srbije, usmeri u lokalne prihode. Ide obavezujući deo poreza na promet. Imamo učešće opština. Ukoliko mi samo to moramo da isfinansiramo, rešenje postoji, ali nismo za takvo rešenje, jer znamo odgovornost koju lokalna samouprava nosi u stvaranju uslova rada i života ljudi i to je pravljenje prioriteta potrošnje u meri stvari koja je moguća. Mi smo rekli da ćemo osnažiti ove socijalne fondove u maksimalno mogućnoj meri, čak i nepopularnim merama, koje smo predložili ovde i protiv kojih poslanici pokušavaju da stavljaju amandmane i da, da tako kažem, ispolje drugačiji stav. Ali, preko toga, mera stvari ne postoji, jer kada bismo vratili sve dugove koje smo dužni, morali bismo da imamo učešće javne potrošnje u društvenom proizvodu na nivou ukupnog društvenog proizvoda. Takvu politiku Vlada ne može da vodi u ovoj godini. Ali, ono što mora da vodi, to je da se ta socijalna funkcija i obaveza države maksimalno uredno izmiruje i da urednost izmirivanja obaveza bude prvi prioritet politike Vlade u javnoj potrošnji. U takvom kontekstu ne prihvatamo ove predloge i nismo podržali amandmane.
Zahvaljujem [[Narodni poslanik Bojana Ristić se javlja za repliku.]] Nema replike. Možete se javiti po sledećem amandmanu. Govorili ste, obrazlagali ste deset minuta. Izvinite, molim vas. Molim poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 23, protiv 154, uzdržanih niko, nije glasalo 5, ukupno su prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. razdeo 17, pozicija 108, amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 158, uzdržanih niko, nije glasalo tri, ukupno je prisutno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. razdeo 17, pozicija 109, amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 24, protiv 152, uzdržanih niko, nije glasalo 5, ukupno je prisutan 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. razdeo 17, pozicija 110, amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 29, protiv 157, uzdržanih niko, nije glasalo tro, ukupno je prisutno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. razdeo 17, pozicija 115, amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Bojana Ristić.
Želim da se obratim gospodinu ministru i da mu kažem da sam ovim amandmanom htela još jednom da ponovim da se isplati umesto 12, 18 dečjih dodataka i da se nadoknadi razlika, jer se sada primaju dečji dodaci za 1997. godinu. To je bila moja namera kada sam predložila ovaj amandman. Koliko mi je poznato, a i vi ste to rekli u ekspozeu, na osnovu Predloga zakona o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa ostvariće se 6 milijardi prihoda. Zašto nije moguće da se deo tih sredstava usmeri na nadoknadu zaostalih dečjih dodataka i svih onih socijalnih dodataka. Znate šta, vi svake godine nama kažete da će se isplaćivati redovno dečji dodaci, penzije, materinski dodaci, nega, materijalni dodatak i uvek kasne. Evo, sada se prima dečji dodatak za 1997. godinu. Molim vas, to su najugroženiji slojevi stanovništva, najsiromašniji građani ove zemlje i molim vas, prihvatite ovaj moj predlog i učinimo sve. Vi nađite način na koji ćete to uraditi, ako nećete da prihvatite ovaj amandman zato što ga predlaže poslanik SPO. Znači, nađite neki način da se isplate zaostali dečji i socijalni dodaci.
Zahvaljujem. Molim poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 31, protiv 156, uzdržanih niko, nije glasalo tri, ukupno je prisutno 190 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. razdeo 20, pozicije 138. i 139, amandman je podneo narodni poslanik Dobrivoje Budimirović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman.Da li neko želi reč? Ima reč Dobrivoje Budimirović.
Poštovani poslanici, imao sam tri amandmana. Vlada je prihvatila jedan, od jednog sam ja odustao i mislim da je korektno da Vlada sada ovaj amandman prihvati, da bude 1:1. Naime, o čemu se radi. Ovde se radi o učeničkom i studentskom standardu. Vlada je svojim rešenjem dozvolila još pre pola godine cene smeštaja u domu. One iznose 513 dinara, što Vlada participira. Za spavanje, kod studenata 159 dinara, kod učenika 447 dinara. Imamo sada, u ovoj godini, primljeno 53.555 studenata koji su na ishrani, imamo 20.144 studenata na smeštaju i imamo 11.854 učenika u učeničkim domovima. Ovo je samo matematika, verovatno je tu bila neka greška. Cena nije promenjena pola godine, pola godine su ta sredstva u opticaju. Nije uopšte povećavano. Zaista, ovih 80 miliona, koliko je potrebno da se poveća, rešili bi to pitanje. Kada smo upisivali studente i kada je povećavan broj i viših škola i domova, niko nije pitao Skupštinu, Vlada je to odlučivala sama. Ja zbog toga Vladu sada molim da zaista tim mladim ljudima pomogne i da to prihvatite, jer se radi o toj deci koju smo primili, koju smo upisali, ona su tu u domovima. Može iz rezerve da se uzme i da se toj deci pomogne da žive onako kako smo im obećali prilikom upisa. Pošto sam vaš budžet ocenio sa pet minus, ako ovo usvojite daću vam čistu peticu.
Ima reč Borislav Milačić, ministar finansija.
Ja ipak molim da ostanemo pri nerešenom rezultatu, pošto smo prihvatili Bidžin predlog i povećano je učešće opštine, ali nismo mogli da prihvatimo i u okviru ove stvari. Ona jeste delimično prihvaćena. U čemu je delimično prihvaćena? U politici javne potrošnje, mi smo povećali javnu potrošnju za 34%. Računamo da će inflacija biti 0,5% mesečno. Time je obezbeđeno realno povećanje sredstava za ovu namenu. Mi to posmatramo kao ukupnu godišnju poziciju. Vi pravite bilans u celini. Šta će biti elemenat participacije i drugih mera koje će Vlada preduzeti, jer može se i drugim posebnim merama pomoći, i putem goriva i putem hrane, u okviru nekih kompenzacija. Mi nemamo prostora da u ovom delu povećavamo budžetsku poziciju, jer je ona realno povećana u nivou rasta budžeta i time je izražena politika potrošnje koja je podržana, što se tiče budžeta. Mi možemo preuzeti obavezu da se posebno staramo o ovome i da drugim merama pomognemo da se reši ovo pitanje, koje se ne rešava adekvatnim participacijama koje bi verovatno đaci trebalo da nose srazmerno ovom rastu troškova koji postoji. Ali, postoje drugi mehanizmi Vladini. Preuzimamo kao radni zaključak da se to pitanje reši, ali ne na teret povećanja pozicije. Ostaje nam kao zadnja mera tekuća budžetska rezerva. Vlada o tome može doneti odluku, ali nemojte da je diramo, suviše je važno sačuvati tu poziciju, da bi se držala ukupna kontrola javne potrošnje u Republici, da bi je sada na početku budžetske godine krčmili. Ako se u tome ne možemo razumeti, mislim uz ovakav radni zaključak, da nas podržiš i da odustaneš od amandmana.
Odustajem od amandmana.
Na član 8, razdeo 22, pozicija 156, amandman je podneo narodni poslanik mr Živko Radovančev. Narodni poslanik Živko Radovančev odustaje od amandmana. Na član 8, razdeo 23, nova pozicija 163a, amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 32, protiv 160, niko se nije uzdržao, nisu glasala tri, ukupno je prisutno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8, razdeo 24, nova pozicija 171a, amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Bojana Ristić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam ukratko obrazložila sve ove amandmane na Predlog zakona o budžetu. Međutim, moram ovom prilikom još nešto da pojasnim. Plivački bazeni u Leskovcu grade se već više od 20 godina. Pet puta se građani izjašnjavaju o davanju sredstava samodoprinosa i stalno se izdvajaju sredstva samodoprinosa za izgradnju tog svojevrsnog Skadra na Bojani, više od 20 godina. Prema obaveštenju koje sam dobila od Izvršnog odbora SO Leskovac i Javnog preduzeća Direkcije za građevinsko zemljište i puteve, 15. septembra 1998. godine za završetak radova na plivačkim bazenima bila su potrebna sredstva u iznosu od 22,5 miliona dinara. Procenjuje se da će se radovi završti do 1. juna 1999. godine i da će, računajući inflaciju, biti potrebno 30 miliona dinara za završetak bazena. Prema predloženom amandmanu trebalo bi da Vlada Republike Srbije uzme učešće u finansiranju radova u visini polovine ukupno potrebnih sredstava. Drugu polovinu sredstava bi obezbedila SO Leskovac iz samodoprinosa i budžeta. Ponovo podsećam Vladu da Leskovac ima 165 hiljada stanovnika i da je sramota da jedan tako veliki grad nema mesto gde bi se građani osvežili leti. Naše reke su zagađene. Nemamo ni jedan bazen, a primera radi u Kraljevini Jugoslaviji imali smo bazen kada niko u Srbiji nije imao. Ovim amandmanom ne tražim ništa što drugi gradovi veličine Leskovca već nemaju. Ponovo potenciram da očekujem od poslanika svih političkih partija iz Jablaničkog okruga, izborna jedinica 25 Leskovac, i svih predstavnika Leskovca i Jablaničkog okruga u organima Vlade Republike Srbije da učine sve kako bi se Leskovcu pomoglo u rešenju ovog problema. Građani Jablaničkog okruga i Leskovca će pažljivo pratiti kako će glasati narodni poslanici iz našeg kraja i izvući će zaključak za ubuduće i znaće kako će sledeći put da glasaju ukoliko poslanici iz Jablaničkog okruga i Leskovca ne budu podržali ovo što se traži za Leskovac i Jablanički okrug (u sali graja). Pošto ste tako nestrpljivi, evo, završiću sa ovim amandmanom.
Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 29, protiv 151, niko se nije uzdržao, nije glasalo 5, ukupno je prisutno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8, razdeo 26, nova pozicija 178a, amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 28, protiv 156, niko se nije uzdržao, nije glasalo 5, ukupno je prisutno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8, razdeo 41., pozicija 230, amandman je podneo narodni poslanik mr Tihomir Marjanović, koji je ovaj amandman povukao. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 30, protiv 154, niko nije uzdržan, nije glasalo 5, ukupno je prisutno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Bojana Ristić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 26, protiv 152, niko nije uzdržan, nije glasalo 5, ukupno su prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Leković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Želi.) Ima reč narodni poslanik Nebojša Leković.
Gospodine predsedniče, zalaganje za ovaj amandman od mene je pre svega kao predsednika Odbora za pravosuđe i upravu. Naime, o čemu se radi? U članu 28. se mojim amandmanom dodaje - osim prihoda od sudskih taksi. Šta to znači? Zakonom o sudskim taksama 90% sredstava koja se prikupe idu Ministarstvu za pravosuđe. Međutim, u zakonu o budžetu se kaže da sve pare koje se prikupe od sudskih taksi idu na jedinstveni prolazni račun kod Ministarstva finansija. Zakon je ovde kontradiktoran. Ovo zalaganje treba shvatiti kao zalaganje za poboljšavanje materijalnog položaja zaposlenih u pravosuđu. U stvari, šta je suština ovoga? Kada se uplate pare u prolazni račun Ministarstva finansija, dok se vrati Ministarstvu pravde, jednostavno pola tih para nestane. Da li Vlada tim gasi neke druge požare, socijalne ili ne, ali molim vas ono što pripada Ministarstvu za pravosuđe, treba da se da Ministarstvu za pravosuđe. Molim ministra finansija, ako odgovara na ovaj amandman, da malo razumljivije to saopšti, pošto stvarno ne razumemo o čemu se radi.
Ima reč ministar finansija, Borislav Milačić.
Znači, zahtev ovog člana budžeta jeste da ti ostali prihodi, koji ne ulaze u račun budžeta budu prethodno uplaćeni na jedan prolazni račun Republike, a zatim usmereni ka onom korisniku, a to je Ministarstvo pravde. To je prolazni račun, to nije preusmeravanje tih sredstava. Istina je da se pare privremeno zadržavaju na tom računu i istina je da i druge obaveze Republike privremeno možemo rešavati privremenim zadržavanjem tih para, što je problem u Ministarstvu pravosuđa, verovatno kao situacija, ali to je deo ukupne politike javne potrošnje i utvrđivanja prioriteta. Ono što mora da se zna, ne postoji ni jedan dinar koji je ušao na račun Ministarstva i za koji se ne zna gde je otišao. To je isto tako jedna od činjenica koja treba da se zna i ne može se reći - ne zna se gde su otišle pare. Za sve pare koje uđu na državne račune zna se gde su otišle.
Zahvaljujem. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 29, protiv 151, dva uzdržana, nije glasalo 6, ukupno je prisutno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Da li još neko želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne želi.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim narodne poslanike da postave kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu u celini. Za 177, protiv dva, tri uzdržana, nije glasalo 8, ukupno je prisutno 190 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda - PREDLOG ODLUKE O BUDžETU AUTONOMNE POKRAJINE KOSOVA I METOHIJE ZA 1999. GODINU Primili ste Predlog odluke, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaj Odbora za finansije koji predlaže Narodnoj skupštini da usvoji Predlog odluke i izveštaj Zakonodavnog odbora, koji je prihvatio Predlog ove odluke. Otvaram jedinstveni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne želi.) Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne želi.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem jedinstveni pretres. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke o budžetu Autonomne pokrajine Kosova i Metohije za 1999. godinu. Za 184, protiv tri, niko nije uzdržan, nije glasalo tri, ukupno je prisutno 190 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o budžetu Autonomne pokrajine Kosova i Metohije za 1999. godinu. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O KORIŠĆENjU SREDSTAVA AGRARNOG BUDžETA Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, Odbora za poljoprivredu i Zakonodavnog odbora, koji su prihvatili Predlog zakona u načelu i u pojedinostima. Pošto je načelni pretres o ovom predlogu zakona obavljen u okviru zajedničkog načelnog pretresa, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona u načelu. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta u načelu. Za 177, protiv dva, niko nije uzdržan, nije glasalo 8, ukupno je prisutno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Da li neko želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne želi.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Stavljam na glasanje Predlog zakona o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta u celini. Za 175, protiv 6, tri uzdržana, nije glasalo 8, ukupno su prisutna 192 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O OBEZBEĐIVANjU SREDSTAVA ZA SPROVOĐENjE SOCIJALNOG PROGRAMA REPUBLIKE SRBIJE U 1999. GODINI Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Tomislav Nikolić, Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić, Stanko Starčević, Odbor za finansije i Odbor za zdravlje i porodicu. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je načelni pretres o ovom predlogu zakona obavljen u okviru zajedničkog načelnog pretresa, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona u načelu. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o obezbeđenju sredstava za finansiranje socijalnog programa Vlade Republike Srbije u 1999. godini u načelu. Za 168, protiv 9, uzdržanih 8, nije glasalo četiri, a ukupno je prisutno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Molim izvestioca Zakonodavnog odbora da se izjasni o ovom amandmanu. Ne prihvata. Da li neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Nebojša Leković.
Predsedniče, Vama da olakšam. Naš prvi amandman se odnosi na to da se ukine taksa na registraciju motornih vozila, znači Nova demokratija traži da se ova taksa ukine kako bi se olakšao život građana Srbije.
Zahvaljujem. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 29, protiv 160, uzdržanih nema, nije glasalo šest, a ukupno je prisutno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na poglavlje, "II Posebna taksa za registraciju određenih motornih vozila", amandman su podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Molim izvestioca Zakonodavnog odbora da se izjasni o ovom amandmanu. Molim predstavnika Vlade da kaže, ali budite ljubazni da svi čujemo, da uđe u stenogram. Vlada ne prihvata. Da li neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 32, protiv 158, uzdržanih jedan, nije glasalo četiri, a ukupno je prisutno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10., tačka 1., podtačke 1) i 2),amandman je podneo Tomislav Nikolić. Pošto su ovaj amandman prihvatili Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 10. amandman je podneo Odbor za finansije. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Molim izvestioca Zakonodavnog odbora da se izjasni o ovom amamdmanu. Prihvata. Pošto je i Zakonodavni odbor prihvatio, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 11. amandman je podneo Odbor za zdravlje i porodicu. Vlada i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman. Molim izvestioca Zakonodavnog odbora da se izjasni o ovom amandmanu. Prihvata. Pošto je i Zakonodavni odbor prihvatio ovaj amandman, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 14. amandman su podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Molim izvestioca Zakonodavnog odbora da se izjasni o ovom amandmanu. Prihvata. Pravno je moguće. Molim predstavnika Vlade da kaže. Ne prihvata. Da li neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Nebojša Leković.
Gospodine predsedniče, ovaj malo pre amandman, pošto Vlada ne zna o čemu se radi, bio je da se ukine taksa na motorcikle. Ovaj sada je da se ukine taksa na lovačko oružje, revolvere i ostalo. Obrazloženje je što je mnogo skupo i narod neće imati da plati, a drugo je što će poprilično ugroziti i drastično smanjiti proizvodnju u fabrici oružja u Kragujevcu. Tim će se uvećati problem oružara, a ionako već znate koji su problemi, jer su kapaciteti ograničeni i Dejstonski i Pariskim mirovnim ugovorom, tako da će splasnuti interesovanje naroda za kupovinu revolvera, lovačkog oružja i time još više unazaditi prizvodnju u namenskoj fabrici u Kragujevcu. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč potpredsednik Vlade Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom na to da Vlada Republike Srbije ozbiljno misli o domaćim proizvođačima sa stanovišta odgovornih ljudi, koji tu proizvodnju pomažu i pospešuju na sve moguće načine, Vlada je prihvatila amandman kojim sam ja pokušao da pomognem fabrici oružja, ali ne na taj način da se liši prihoda za socijalni fond, već na taj način da razdvojimo visinu takse po osnovu držanja i nošenja oružja. Tu se potkrala jedna greška i zato sam izašao da to obrazložim. Ja sam predložio da posebna taksa za držanje oružja bude 300 dinara, a za nošenje oružja 1.200 dinara. Neko je otkucao 30 dinara i u jučerašnjem materijalu se pojavilo 30 dinara, a danas je Odbor konačno pronašao grešku i obavestio poslanike. Dakle, onoga ko želi da kupi oružje i da ga drži kod kuće to će dodatno koštati 300 dinara, a onaj ko želi da oružje na ulici nosi, onaj ko ne veruje da postoji država koja može da ga zaštiti i onaj ko ima nameru da puca, jer ja ne vidim drugi razlog da čovek nosioružje, izuzev da ima nameru da puca, taj će to morati da plati, ako dobije dozvolu za to, 1.200 dinara. Na taj način neće biti ugrožena proizvodnja naoružanja kod našeg jedinog proizvođača fabrike u Kragujevcu. Istovremeno se zahvaljujem svima onima koji su prihvatili amandman da se najniža kategorija vozila sa 1.100 kubika podigne na 1.150 kubika i to je proizvodni program fabrike automobila u Kragujevcu, tako da će biti dostupan kupcima. Hvala vam.
Zahvaljujem. Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 158, uzdržanih četiri, nije glasalo 12, ukupno je prisutno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada i Odbor za finansije i Zakonodavni odbor su prihvatili ovaj amandman. Odbor za finansije je u izveštaju od 7. decembra 1998. godine ukazao na potrebu ispravke teksta amandmana tako da se broj "30,00" zameni brojem "300,00". Sa ovom ispravkom saglasio se podnosilac amandmana i predstavnik Vlade. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Stanko Starčević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Molim izvestioca Zakonodavnog odbora da se izjasni o ovom amandmanu (pravno je moguć) Da li neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Stanko Starčević.
Poštovani predsedniče, narodni poslanici, dolazim iz Čačka i o ovom članu i amandmanu mogu vrlo kompetentno da govorim s obzirom da sam predsednik Lovačkog udruženja "Čačak", koje broji oko 800 članova. Siguran sam da iza ovog amandmana stoje armije lovaca i strukovna i stručna organizacija koja se zove Lovački savez Srbije. Tražim da se oslobode obaveze čl. 15. u Predlogu i da se samo oslobode streljačke organizacije. Lovačka udruženja su organizacije koje rade i opstaju po Zakonu o lovu. Znači, tražim samo da se takse na lovačku pušku, jednu, sa glatkim cevima, tzv. sačmaru, oslobode članovi lovačkih udruženja. Sve drugo, oni koji poseduju lovačku pušku, a nisu članovi udruženja, plaćaće taksu i oni koji imaju više pušaka sa glatkim cevima plaćaće taksu na svaku sledeću pušku. Podatak da 80% članova lovačkih udruženja ima samo tu jednu jedinu čuvenu pušku sačmaru, a svi znamo da je to sloj koji je jedva i tu pušku kupio, a članovi lovačkog udruženja plaćaju članarinu koja je vrlo visoka, u proseku i do 500 dinara. Mislim da je stvarno veliki namet da se uvede taksa na jednu lovačku pušku. Ostaje taksa na lovačke karabine, na kombinovane puške, osim na jednu lovačku pušku koju poseduje lovac - član udruženja. Ne tražim ukidanje takse u globalu na lovačke puške. A, osvrnuću se samo na ovo - taksa na luk. Šta to znači? Ne postoji luk bez strele. Ili, da mi neko odgovori ko u ovoj zemlji može dobiti dozvolu za automatsku pušku ili poluautomatsku? To je apsurd. Smisao amandmana je to, konkretno i jasno - samo za članove lovačkih udruženja koji imaju jednu pušku. Svi koji imaju više, a članovi su neka plaćaju na to više. Hvala.
Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 36, protiv 151, uzdržanih nema, nije glasalo 11 narodnih poslanika, ukupno je prisutno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na Poglavlje IV, Taksa na mobilni telefon, amandman su podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da se amandman može prihvatiti. Da li neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Nebojša Leković.
Poštovani predsedniče, suština amandmana je da se ukine taksa na mobilni telefon. Šta bi mogla biti suština ovog člana zakona - ako se danas uvede taksa na mobilni telefon, sutra će se uvesti taksa i na fiksni telefon, što će stvarno opteretiti budžete i to nema nikakvog smisla. Hvala.
Ima reč potpredsednik Vlade Tomislav Nikolić.
S obzirom na to da se vodi rasprava po ovom predlogu zakona, hteo bih da jednom govorniku koji je u načelu govorio skrenem pažnju da nije čitao amandman koji sam podneo i kojim je trofejno oružje oslobođeno plaćanja takse. S druge strane, potrebno je da shvatite, gospodo poslanici da je svrha ovog zakona da obezbedimo sredstva za socijalne namene. Svrha ovog zakona nije da obezbeđuje posebne privilegije posebnim kategorijama građana. Nemojte da insistirate na tome da vam pomognemo da oslobađate pojedince koji ovog časa imaju više nego normalni građani ovih obaveza, zato što imamo mnogo onih koji nemaju ni minimum. Ovo je preraspodela prema ekonomskoj snazi građana. Zato nemojte da se previše zauzimate za sve nas koji nosimo mobilne telefone. To je luksuz ovog časa. Možda ćemo kroz 3-4 godine svi imati mobilne telefone i tada to neće biti luksuz, a možda će ova taksa kao dobra da ostane i tada. Dakle, ukoliko obrazloženja amandmana pokušavaju da utiču na stav Vlade, verujte da danas nećete moći da promenite naše mišljenje, zato što čvrsto stojimo iza ovog stava, oni koji ovog časa imaju više treba da pomisle na one kojima realni prihodi budžeta ne mogu da obezbede dostojanstven život. Tu nema krivice ni vas poslanika u Skupštini Srbije, niti Vlade. Postoje zaostala dugovanja. Znate da mnoga preduzeća, juče je ministar finansija to rekao, izbegavaju plaćanje obaveza, izmišljaju načine da isplaćuju minimalne nadoknade radnicima, od kojih ništa ne ide u fondove i budžet Srbije. Vlada mora da pronađe način da podmiruje socijalne potrebe čitavih kategorija građana i na tome će ove godine insistirati, bez obzira na pojedinačne otpore kojih bude. Hvala.
Zahvaljujem. Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 28, protiv 160, uzdržana su dva, nije glasalo 11, ukupno je prisutan 201 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Ima reč Žarko Jokanović, narodni poslanik.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman tiče se utvrđivanja jedne obaveze. Naravno, niko nema ništa protiv socijalnih davanja i verujem da u sali delim mišljenje najvećeg broja kolega da se sredstva moraju obezbediti i da se moraju adekvatno, redovno i uz isplatu svih zaostataka isplatiti penzije i dečji dodaci i sva dugovanja prema onima koji spadaju u najugroženije kategorije stanovništva u ovoj zemlji. Dirnut sam rečima da oni koji imaju više treba da daju zbog onih koji imaju malo ili gotovo nemaju hleba da jedu i nadam se da će nas te reči voditi prilikom sledeće tačke dnevnog reda, kada naše funkcionerske plate budemo povećavali za nekoliko stotina puta. (Negodovanje u sali.) Tako je, nekoliko stotina procenata, imatepravo da se smejete, ali ne verujem da je do smeha građanima ove zemlje, koji ovo slušaju, gledaju, koji će u tome živeti. Želim da kažem da smo predložili amandman, kojim se u članu 22. iza reči: "socijalne politike", znači, da se sredstva ostvarena po odredbama ovog zakona usmeravaju za izvršenje zakonom utvrđenih prava i obaveza u obalsti socijalnog osiguranja, socijalne i dečje zaštite, kao i za druge namene u oblasti socijalne politike, utvrđene socijalnim programom Republike Srbije. Ministar finansija je malopre govorio da su socijalni program zapravo obaveze koje proizilaze iz zakona o penzijama, o dečjem dodatku, a to su zakonske obaveze, to nije socijalni program Vlade. Mi podstičemo i molimo Vladu da predloži socijalni program, koji će usvojiti Skupština Republike Srbije. Svaka uređena, svaka ozbiljna zemlja ima socijalni program. Tim socijalnim programom odredili bismo vrstu, obim, dinamiku i prioritete u ostvarivanju određenih prava i obaveza iz oblasti socijalnog osiguranja, socijalne i dečje zaštite. Koleginica Bojana Ristić je podnela amandman da se pronađe način da se isplate zaostali dečji dodaci, nije prošao i možda bismo upravo tim socijalnim programom mogli to da uradimo. Hvala.
Molim Vas, samo jednu stvar, gospodine Jokanoviću - gospodine Jokanoviću, molim Vas, nemojte koristiti govornicu da kažete nedolične stvari. Rekli ste jednu neistinu, koja ide u javnost. Ja Vas molim da posle, kada dođe zakon, da dođete i da se izvinite, zato što nije tačno to što ste rekli, da se nekoliko stotina puta povećavaju plate.
Izvinjavam se, reč je o nekoliko stotina procenata, ja sam napravio lapsus, priznajem da sam pogrešio.
Ne, ne, molim Vas, rekli ste nekoliko stotina puta.
Rekao sam, ali lapsus je, molim Vas.
Evo, ja mogu da prihvatim, gospodine Jokanoviću, da ublažimo deo nameta o kojima govorite, a da Fond popunimo tako što ćete vratiti stan koji ste dobili od Vlade Srbije, ako može.
Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice (imamo kvorum). Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster (kraj glasanja). Za 32, protiv 158, niko se nije uzdržao, nisu glasala četiri, ukupno su prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman su podneli narodni poslanici Žarko Jokanović, Nebojša Leković i Tihomir Arsić. Vlada, Odbor za finansije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice (imamo kvorum). Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 164, niko se nije uzdržao, nije glasalo 6, ukupno je prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Da li još neko želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne želi.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa Republike Srbije u 1999. godini, u celini. Za 164, protiv tri, uzdržanih 26, nije glasalo 5, ukupno je prisutno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o obezbeđivanju sredstava za sprovođenje socijalnog programa Republike Srbije u 1999. godini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda. PREDLOG ZAKONA O UČEŠĆU OŠTINA I GRADOVA U POREZU NA PROMET U 1999. GODINI Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane, koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Aleksandar Milutinović, Dobrivoje Budimirović, Veroljub Stevanović, prof. dr Zvonimir Budić, Nebojša Leković, Milan Miković, dr Svetozar Gavrilović, dr Nikola Jovanović, dr Stevan Vrbaški, mr Živanko Radovančev, Bojana Ristić, mr Tihomir Marjanović, Zoran Jovanović i stanko Starčević, Ramadan Ameti, Milan Nikitović, Milucu Živkov i Odbor za finansije. Na sednici Odbora za finansije narodni poslanici Jožef Kasa i Mihalj Sečei, kao i Dragomir Radovanović, odustali su od amandmana. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je načelni pretres o ovom predlogu zakona obavljen u okviru zajedničkog načelnog pretresa, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona u načelu. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o učešću opština i gradova u porezu na promet u 1999. godini u načelu. Za 181, protiv 6, uzdržanih 5, nije glasalo tri, ukupno je prisutno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo Odbor za finansije. Pošto su ovaj amandman prihvatili Vlada i Zakonodavni odbor, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 3. amandman je podneo Odbor za finansije. Pošto su ovaj amandman prihvatili Vlada i Zakonodavni odbor, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 2. tačka B, podtačka 114., amandmane su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici dr Svetozar Gavrilović i Milan Miković. Imajući u vidu da je amandmanom Odbora za finansije na član 2., koji je postao sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodne poslanike da li žele da se glasa o njihovim amandmanima ili prihvataju amandman Odbora za finansije. Da li neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Milan Miković.
Jeste da Odbor za finansije ima prednost. Mi smo dali amandmane. Odbor za finansije je te amandmane u celosti ugradio u svoj amandman, koji je napravljen posle naših amandmana. Vlada se saglasila sa tim amandmanima. Prema tome, usvojeni su naši amandmani, a što se Odbor za finansije pridružio, nemamo ništa protiv.
Zahvaljujem. Na član 2., tačka B, podtačka 123., amandman je podneo narodni poslanik mr Tihomir Marjanović. Imajući u vidu da je amandmanom Odbora za finansije na član 2., koji je postao sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanom, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovom amandmanu ili prihvata amandman Odbora za finansije. Ima reč narodni poslanik Tihomir Marjanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, mi iz SPO trudimo se i trudićemo se da dajemo kvalitetna rešenja i zato sam izašao za govornicu, jer je to u interesu građana. Ovde se prevashodno misli na građane opštine Požega. Želim da obrazložim ovaj amandman. Pored ovoga, što je došlo do izvesnog poboljšanja od strane Vlade, na osnovu smanjenja stope sa 18,33 na 14,64% opština Požega gubi prihod od poreza na promet u iznosu od oko 1 milion i 200 hiljada dinara, a budžet opštine je 19 miliona i 700 hiljada dinara. To su za manju opštinu, kao što je Požega, velika sredstva. Najnovijim izmenama Zakona o akcizama i porezu na promet član 27., regulisano je da porez na promet proizvoda u prometu motornog benzina, dizel goriva i lož ulja plaća uvoznik, odnosno proizvođač derivata nafte. To znači da će opštine biti uskraćene u 1999. godini za deo poreza na promet koji je do sada plaćan pri kupovini benzina na benzinskim pumpama u opštini. Opština Požega ima četiri benzinske pumpe: dve Jugopetrolove, jedna Beopetrolova i jedna privatna. Na njima se vršio značajan promet benzina i porez na promet u odgovarajućem procentu ostajao je i našoj opštini. To su za opštinu značajna sredstva, kojih više neće biti u budžetu opštine Požega. Smatram da bi ovaj deo sredstava trebalo da opštini Požega bude kompenziran putem povećanja stope učešća u porezu na promet. Hvala.
Gospodine Marjanoviću, da li ste prihvatili ovako ugrađen amandman? (Ne.) Idemo na glasanje. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 155, uzdržanih dva, nije glasalo četiri, ukupno je prisutno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2., tačka B podtačka 134. amandman je podneo narodni poslanik Dobrivoje Budimirović. (Odustaje.) Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka B, podtačka 120. i na član 3., tačka B, podtačka 99, podneo je narodni poslanik Milucu Živkov. (Odustaje.) Međusobno povezane amandmane na član 2. tačka B podtačka 124. i na član 3., tačka B, podtačka 102., podneo je narodni poslanik Ramadan Ameti. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3.,koji su postali sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima ili prihvata amandman Odbora za finansije? (Ne želi da se glasa.) Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka A, podtačka 1. i na član 3., tačka A, podtačka 1. podneo je narodni poslanik Aleksandar Milutinović. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3.,koji su postali sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima ili prihvata amandman Odbora za finansije. (Prihvata.) Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka A, podtačka 2. i na član 3., tačka A, podtačka 2. podneo je narodni poslanik Veroljub Stevanović. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3.,koji su postali sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima ili prihvata amandman Odbora za finansije. (Prihvata.) Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka A, podtačka 2. i na član 3., tačka A, podtačka 2. podneo je narodni poslanik Nebojša Leković. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3., koji su postali sastavni delovi Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima ili prihvata amandmane Odbora za finansije? Ima reč narodni poslanik Nebojša Leković.
Ja samo želim da se zahvalim što je prihvaćen ovaj moj prvi amandman. Od drugog amandmana ću odustati, zato što je tu razlika, otprilike, 7 hiljada dinara, tako da od drugog amandmana odustajem. I, ovo je velika stvar za Kragujevac. Želim svima da se zahvalim.
Znači, ne treba da glasamo o amandmanima?
Ako ste prihvatili, nemojte.
Prihvaćeno je. Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka A, podtačka 3. i na član 3., tačka A, podtačka 3. podneo je narodni poslanik prof dr Zvonimir Budić. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3., koji su postali sastavni delovi Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima ili prihvata amandmane Odbora za finansije? Pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa ili ne? (Ne.) Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka A, podtačka 4. i na član 3., tačka A, podtačka 4. podneo je narodni poslanik dr Stevan Vrbaški. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3., koji su postali sastavni delovi Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima ili prihvata amandmane Odbora za finansije? Pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima? (poslanik nije prisutan) Ako poslanik nije prisutan na sednici, onda moramo da glasamo. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandmane. Za 23, protiv 156, uzdržanih dva, nije glasalo 7, ukupno je prisutno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka B, podtačka 21. i na član 3., tačka B, podtačka 21. podnela je narodni poslanik Bojana Ristić. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3., koji su postali sastavni delovi Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima ili prihvata amandmane Odbora za finansije? Pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima ili prihvata amandmane Odbora za finansije? Ima reč narodni poslanik Bojana Ristić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, najpre želim da kažem da poslanici SPS i SRS iz Leskovca i ostalih opština Jablaničkog okruga nisu podržali moje amandmane koji su se odnosili na budžet za 1999. godinu i kojima je trebalo da Leskovac reši neke svoje probleme. Očekujem da se to sada ponovi i da poslanici iz našeg kraja ponovo ne podrže moje amandmane, kojima tražim više para za pojedine opštine. Govoriću o svih 10 amandmana, da ne bih 10 puta izlazila za govornicu. Izmene koje sam predložila ovim amandmanima, u stvari, predstavljaju produžavanje stanja iz 1998. godine, odnosno zadržavanje istih procenata učešća opština u porezu na promet u 1999. godini, kao što je to bio slučaj u 1998. godini i to za: Leskovac, Vlasotince, Lebane, Bojnik i Crnu Travu, dok je za Medveđu zadržan onaj maksimalni procenat, pa tu, naravno, nisam ni tražila izmene. Amandmani na Predlog zakona o učešću opština i gradova u porezu na promet u 1999. godini podneti su zbog toga što su opštine Jablaničkog okruga najsiromašnije u Srbiji, sa najmanjim prosečnim platama i kako bi se zaustavilo propadanje ovog dela Srbije potrebno je zadržati bar prošlogodišnju visinu procenata učešća pojedinih opština Jablaničkog okruga u porezu na promet u 1999. godini. Ja ću vam i navesti konkretno: Za opštinu Bojnik je predviđeno smanjenje sa 83% na 60,2%, za opštinu Vlasotince smanjenje sa 65% na 35,7%, za opštinu Lebane sa 95% na 85%, za opštinu Leskovac sa 136,6% na 32,3%, za opštinu Crna Trava sa 95% na 93% i proporcionalno tome znači i manje para koje bi se sakupile po osnovu poreza na promet u 1999. godini. Ako su nekome potrebni dokazi o ovome o čemu govorim, da su opštine koje sam nabrojala najsiromašnije u Srbiji, evo, tu je "Službeni glasnik Republike Srbije", broj 43, 3. decembar 1998. godine. Tu su podaci o kretanju prosečnih mesečnih neto zarada u privredi opštine, odnosno grada isplaćenih u oktobru 1998. godine. Možete pogledati i starije brojeve, situacija je ista. Znači, opština Lebane je među zadnjim opštinama po platama. Slično je sa Vlasotincem, slično je sa Leskovcem, slično je sa Bojnikom. Znači, ima razloga zašto sam ovo tražila. Vlada je prihvatila neka manja povećanja kod pojedinih opština do jednog procenta. To nije prihvatljivo za mene. Ja tražim da ostanu procenti koje smo imali za Leskovac, Vlasotince, Lebane, Bojnik, Crnu Travu. Znači, procenti koje smo imali i prošle godine, kako bi se sprečilo dalje propadanje ovog kraja Srbije.
Molim da se izjasnite da li ste za to da glasamo o svih 10 vaših amandmana?
Da se glasa.
Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 142, uzdržan jedan, nije glasalo 7, ukupno je prisutno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Međusobno povezane amandmane na član 2. tačka B podtačka 34. i na član 3., tačka B, podtačka 33. podnela je narodni poslanik Bojana Ristić. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3., koji su postali sastavni delovi Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima ili prihvata amandmane Odbora za finansije? Pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima? Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 151, niko se nije uzdržao, nije glasalo tri, ukupno je prisutno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Ali, ovi amandmani su, bez obzira na to, postali sastavni deo Predloga zakona preko rešenja Odbora za finansije. Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka B., podtačka 58. i na član 3., tačka B., podtačka 50 podneo je narodni poslanik mr Živanko Radovančev. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3. koji su postali sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovim amandmanima? (Ne želi, prihvata.) Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka B., podtačka 87. i na član 3., tačka B., podtačka 72. podnela je narodni poslanik Bojana Ristić. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3., koji su postali sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, a pošto je narodni poslanik Bojana Ristić tražila da se o njima glasa, molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandmane. Za 31, protiv 148, jedan uzdržan, nije glasalo 7, ukupno je prisutno 187. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Međusobno povezane amandmane na član 2. tačka B. podtačka 89. i na član 3., tačka B., podtačka 73. podnela je narodni poslanik Bojana Ristić. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3., koji su postali sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, a pošto je narodni poslanik Bojana Ristić tražila da se o njima glasa molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandmane. Za 26, protiv 151, jedan uzdržan, nije glasalo 7, ukupno je prisutno 185. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka B., podtačka 155. i na član 3., tačka B., podtačka 130. podneo je narodni poslanik dr Nikola Jovanović. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansijena član 2. i 3., koji su postali sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se o njegovim amandmanima glasa ili prihvata rešenje? (Prihvata.) Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka B., podtačka 162. i na član 3., tačka B., podtačka 136. podnela je narodni poslanik Bojana Ristić. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3., koji su postali sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, a pošto narodni poslanik Bojana Ristić želi da se o njima glasa, molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandmane. Za 28, protiv 155, jedan uzdržan, nije glasalo 5, ukupno je prisutno 189. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Međusobno povezane amandmane na član 2., tačka B., podtačka 164. i na član 3., tačka B., podtačka 138. podneli su narodni poslanici Zoran Jovanović i Stanko Starčević. Imajući u vidu da je amandmanima Odbora za finansije na član 2. i 3., koji su postali sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanima, pitam narodnog poslanika da li želi da se o njegovim amandmanima glasa? Izvolite, ima reč narodni poslanik Zoran Jovanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, gospodo iz Vlade, gospodine predsedniče Vlade, prvobitnom verzijom predloga ovoga zakona za opštinu Čačak je predviđeno učešće 14,5% u porezu na promet. Prošle godine, odnosno ove godine procenat je bio 18,6%. Ovaj procenat se primenjuje na procenat od 60%, tako da je došlo do dvostrukog smanjenja, jer je povećano učešće federacije u porezu na promet, zbog poznatih razloga, a u smanjenom učešću Republike opština Čačak učestvuje sa smanjenim procentom u odnosu na ovu godinu, koji je bio 18,6%. Odbor za finansije je predložio amandman za Čačak i umesto prvobitnog procenta 14,5 predložio 15,2%. Ja i kolega Starčević smo predložili da bude 17%. Znači bili smo skromni i nismo tražili da nam se ne smanjuje procenat od 18,6, imajući u vidu opredeljenje Vlade za smanjenje javne potrošnje. Zbog toga ostajemo pri predlogu ovog amandmana i ističemo da je Čačak, formalno nije grad, ali je praktično grad i malo smo pogođeni mi iz opština kada vidimo ovu redigovanu tabelu Vlade, odnosno Odbora za finansije. Gradovi su u odnosu na prvobitnu verziju dobili znatno povećanje, a opštine vrlo malo, da ne kažem simbolično. Opština Čačak, sa oko 130.000 stanovnika, a grad Čačak sa oko 80.000 stanovnika, planira ove godine veoma značajna budžetska sredstva za ostvarenje onih funkcija koje opština po zakonu ima i mislim da ova predviđena sredstva neće biti dovoljna i zato ostajemo pri ovom amandmanu.
Zahvaljujem. Pošto narodni poslanik želi da se glasa o amandmanima, molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandmane. Za 28, protiv 152, jedan uzdržan, nije glasalo 6, ukupno je prisutno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3., tačka B., podtačka 135. amandman je podneo narodni poslanik Milan Nikitović. Imajući u vidu da je amandmanom Odbora za finansije na član 2., koji je postao sastavni deo Predloga zakona, obuhvaćeno i rešenje predloženo ovim amandmanom, pitam narodnog poslanika da li želi da se glasa o njegovom amandmanu? (Želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za 29, protiv 152, jedan uzdržan, nije glasalo 8, ukupno je prisutno 190 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik mr Živanko Radovančev. Vlada i Odbor za finansije su prihvatili ovaj amandman. Molim izvestioca Zakonodavnog odbora da se izjasni o ovom amandmanu. (Prihvata se.) Posle ovog izjašnjavanja Vlade, Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 4. amandmane su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Aleksandar Milutinović, Veroljub Stevanović, prof.dr Zvonimir Budić i dr Nikola Jovanović. Vlada, Odbor za finasije i Zakonodavni odbor nisu prihvatili amandmane. Da li neko želi reč? (Želi.) Ima reč narodni poslanik Veroljub Stevanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, govorimo o Zakonu o učešću opština i gradova u porezu na promet. U članu 4. tog zakona piše: "Deo prihoda o davanju u zakup, odnosno na korišćenje nepokretnosti u državnoj svojini opštine i grada Beograda, u ustanovama i drugim organizacijama, čiji je osnivač opština - grad, odnosno grad Beograd koristi u skladu sa Zakonom o sredstvima u svojini Republike, pripada Republici u visini amortizacije koja je izračunata po minimalnim stopama". Dakle, jasno je šta piše u ovom članu, ali nije jasno otkud taj član u ovom zakonu. U obrazloženju predloženog zakona navedeno je da je pravni osnov za donošenje ovog zakona, sadržan u Zakonu o obezbeđenju sredstava opštine i gradova i "Službenih glasnika Republike Srbije" broj 28/94. Članom 6. stav 2. navedenog zakona predviđeno je da se učešće opština, odnosno gradova u prihodima iz stava 1. tačka 6. utvrđuje posebnim zakonom o učešću opština i gradova u porezu na promet. Tako član 4., ovaj član predloženog zakona koji tražim da se izbriše, tretira prihode o davanju u zakup, odnosno od korišćenja nepokretnosti u državnoj svojini koje koriste organi i organizacije opštine, grada Beograda, ovaj član je u direktnoj suprotnosti sa članom 6. Zakon o obezbeđenju sredstava opština i gradova definiše prihode koji su pod ograničenjem, a zakup ima tretman prihoda i nalazi se van ograničenja. Mislim da je ograničenje sasvim korektno i molim ministre ili nekoga iz Vlade da kaže da li sam po ovom amandmanu u pravu.
Zahvaljujem. Ima reč ministar finansija Borislav Milačić.
Mi smo na prošloj sednici Skupštine usvojili izmene i dopune Zakona o javnim prihodima, gde smo upravo predvideli i pravo Republike da ostvari deo prihoda od zakupa poslovnog prostora. Tada je i obrazložena promena obaveze Republike kao nosioca prava vlasnika imovine, da se stara o reprodukciji imovine kojom se raspolaže. Ovim zakonom i ovim predlogom definišemo i nivo materijalne obaveze koju opštine imaju, da deo prihoda koji ostvare iz zakupnine u visini obračuna te stope amortizacije uplaćuju na poseban račun, kako ta sredstva ne bi otišla u potrošnju opština, znači da se imovina pretače u potrošnju, nego da se vraća na račun direkcije za imovinu Republike Srbije, kako bi se reprodukovala imovina, a ne da ide u potrošnju. Mislim da tu obavezu treba da ostvarimo i zato predlažem da se ovi amandmani ne prihvate, već da ostane rešenje koje smo predložili.
Zahvaljujem. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandmane, podnete u istovetnom tekstu. Za 32, protiv 156, uzdržanih nema, nije glasalo tri, a ukupno je prisutan 191 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ove amandmane. Da li neko još želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o učešću opština i gradova u porezuna promet u 1999. godini u celini. Za 169, protiv osam, uzdržanih devet, nije glasalo osam, a ukupno su prisutna 194 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o učešću opštine i gradova u porezu na promet u 1999. godini. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O POSEBNIM PRAVIMA I OBAVEZAMA IZABRANIH LICA Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Zoran Nikolić, Životije Žota Jovanović, Slavoljub Vujović, Jovan Đorđević, Zoran Jovanović i Života Cvetković, kao i amandmane Vlade Republike Srbije. Narodni poslanici Dragam M. Nikolić i Milić Dimitrijević povukli su, pisanim putem, amandmane koje su podneli na Predlog ovog zakona, a narodni poslanik Miloje Mihajlović povukao je svoje amandmane na sednici Administrativnog odbora. Primili ste izveštaje Administrativnog i Zakonodavnog odbora, koji su prihvatili Predlog zakona u načelu i u pojedinostima. Na sednici Administrativnog odbora mišljenje je izdvojio narodni poslanik Nebojša Leković. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Da.) Ima reč predstavnik predlagača, ministar pravde Dragoljub Janković.
Poštovani predsedniče, predsedništvo i poslanici, nakon donošenja Ustava Republike Srbije, određena prava, obaveze i odgovornosti zaposlenih u državnim organima regulisana su posebnim Zakonom o radnim odnosima u državnim organima, a među njima su i određena pitanja predsednika Republike i određena prava, obaveze i odgovornosti i članova Vlade, odnosno lica koje bira Narodna skupština. U onom delu u kome ovim zakonom, dakle Zakonom o radnim odnosima u državnim organima, nisu regulisana prava obaveze i odgovornosti ovih lica primenjuju se odgovarajući savezni i republički zakoni o radnim odnosima. U dosadašnjoj praksi ovog zakona uočeno je da određena pitanja, kada su u pitanju lica koja se neposredno biraju, kao što je predsednik Republik i narodni poslanici ili lica koje bira Narodna skupština, nisuregulisana i nisu obuhvaćena zakonskom regulativom ili nisu na odgovarajući način regulisana. To je i uslovilo potrebu da se donese odgovarajući propis kojim bi se i ova materija regulisala. U tom smislu 20 narodnih poslanika iz četiri najveće parlamentarne stranke, prisutne u ovom parlamentu, podnelo je inicijativu za donošenje odgovarajućeg zakona kojim bi se ova pitanja regulisala i povodom te inicijative Vlada Republike Srbije je utvrdila Predlog zakona koji se danas, sa amandmanima o kojima je i bilo govora u reči predsednika Skupštine, nalazi pred vama. Moram da naglasim da se radi o visokim državnim funkcijama gde se ostvaruju prava i obaveze Republike zasnovane na Ustavu i zakonu i koje imaju izuzetnu složenost i zahtevaju viši stepen odgovornosti i obaveza od ostalih zaposlenih, gde je u pitanju položaj predsednika Republike, narodnih poslanika i lica koje bira Narodna skupština. Njihov položaj nesumnjivo se bitno razlikuje od ostalih lica, koja inače ostvaruju prava i obaveze po propisima koji se primenjuju u državnim organima. Iz tog razloga je i bilo nužno utvrditi njihova prava, obaveze i odgovornosti i to je razlog da danas pred nama imamo ovaj zakon. Valja reći da se radi o licima koja u okviru obavljanja svojih funkcija predstavljaju Reubliku Srbiju, Narodnu skupštinu i Vladu, kako na međunarodnom, tako i na unutrašnjem planu i da je u cilju obezbeđivanja ugleda Republike Srbije ovoj kategoriji lica bilo nužno zakonom obezbediti i utvrditi odgovarajuća prava. Takođe, kada je reč o licima koja se biraju u ovoj skupštini, a u cilju očuvanja ustavnosti i zakonitosti, bilo je nužno da se obezbede odgovarajući preduslovi kako bi ta lica svoje veoma odgovorne funkcije, a reč je o sudijama, tužiocima i njihovim zamenicima, mogli da obavljaju na što bolji način. Prilikom donošenja i utvrđivanja Predloga ovog zakona konsultovana su i prava drugih zemalja i korišćena prilikom rada na ovom zakonu. Nužno je reći da se donošenjem ovog zakona stvara i obaveza da se odgovarajućim zakonom regulišu i pitanja, prava i obaveze za ostala lica postavljena, tj. zaposlena u državnim organima i takav propis je već u pripremi. Posebno, sa velikim zadovoljstvom, kao ministar pravde moram da kažem da se ovim zakonom obuhvata najbrojnija grupacija na koju se ovaj zakon odnosi, a to su upravo sudije i javni tužioci, kojima se ovim zakonom bitno poboljšava materijalni položaj, što će uz ostale načine poboljšanja uslova rada - kao što su smeštajni, tehnički, izbor nosilaca pravosudnih funkcija, a nedostajao nam je još ovaj segment poboljšanja materijalnog položaja - svakako uticati na povaćanje ugleda i odgovornosti sudija, što opet sa druge strane proizvodi i obavezu da oni svoje radne zadatke, zadatke poverene Ustavom i zakonom, obavljaju još savesnije, efikasnije i zakonitije nego do sada. Stupanjem na snagu ovog zakona prestaće da važe u pojedinim segmentima u onim pitanjima koja su regulisana ovim zakonom, Zakon o radnim odnosima u državnim organima i Zakon o primanjima narodnih poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Kao što ste mogli da vidite u zakonu i ovim amandmanima koji su utvrđeni regulisana su u pojedinim poglavljima pitanja vezana za prava predsednika Republike, prava narodnih poslanika i izabranih lica i određena posebna prava predsednika Republike i predsednika Skupštine posle prestanka obavljanja funkcije. Mislim da je reč o jednom zakonu koji nam je odavno nedostajao i koji je nužno doneti, jer su nam ove oblasti do sada bile neregulisane, a inače su poznate u svetu kao materija koja je zakonom regulisana i mislim da se i ovim zakonom približivamo svetu i Evropi. Hvala.
Da li narodni poslanik Nebojša Leković, koji je izdvojio mišljenje želi reč? (Nije tu.) Da li neko od narodnih poslanika želi reč? Ima reč Zoran Kostadinović, pa Aleksandar Čotrić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao narodni poslanik sam još 13.05.1996. godine podneo predsedniku Skupštine, na osnovu člana 80. Ustava Republike Srbije i člana 132. i 157. Poslovnika, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izboru narodnih poslanika. Prvo bih zamolio predsednika da za sledeću sednicu Skupštine stavi na dnevni red ovaj predlog. Nisam hteo da on ide po hitnom postupku, ali je veoma važno za ono što je gospodin ministar govorio da se urede stvari u Skupštini Srbije. Tačno je da treba ljude koji su na odgovornim funkcijama zaštiti i materijalno i na druge načine. To niko ne spori. To je izuzetno važno i to će doprineti kod određenog broja sudija i funkcionera Skupštine da manje budu podložni korupciji i drugim ovozemaljskim slabostima. Međutim, ovo može jako mnogo da promeni kao zakon, to jest određene ljude pre nego što se kandiduju za poslanike bi prinudio da napuste određena mesta koja bi im obezbedila određene privilegije ulaskom u Skupštinu. Pročitao bih vam obrazloženje da vidite koliko je to u vezi sa ovim zakonom - naročito starešine državnih organa, predsednika ili sekretara opštine, gradske ili republičke Skupštine, direktora javnog ili državnog preduzeća, direktora ili rukovodioca Vladinih agencija, kao i glavnih i odgovornih urednika javnih glasila informativnih kuća u Srbiji čiji je osnivač Republika Srbija, kao i članova Upravnog odbora koje imenuje i postavlja Vlada". Čovek koji je, recimo, na mestu jedne velike firme, pa postane predsednik Vlade ili predsednik Skupštine, može za svoju firmu da obezbedi privilegovan položaj i da na taj način dođe do ogromnih sredstava i da mu apsolutno skupštinska plata i obezbeđenje uopšte ne bude važno. Onog trenutka kada bismo to uredili, a to je još u doba Kraljevine Srbije bilo uređeno da su ljudi koji se kandiduju za skupštinske funkcije, morali da napuste određene položaje, dobili bismo dvostruke efekte. Ljudi koji dođu u Skupštinu postali bi profecionalci, zavisili bi od prinadležnosti Skupštine i ne bi mogli da protežiraju firme koje su gubitaši, nego bi zastupali isključivo i samo svoj interes i interes građana koji su ih birali.
Ima reč narodni poslanik Aleksandar Čotrić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, jedan sam od poslanika koji su potpisali inicijativu da Vlada Republike Srbije predloži zakon o posebnim pravima i obavezama izabranih lica. Želeli smo da se prava i obaveze svih, bez obzira o kojoj funkciji je reč, regulišu zakonom tako da građani sa njima budu u potpunosti upoznati i da ne bude ničega što bi davalo povoda za nagađanja o nekoj izuzetnoj ili tajnoj poziciji nosilaca najviših funkcija. Rukovodili smo se time da sudije, tužioci i narodni poslanici budi bolje plaćeni kako bi građani imali puno pravo da od svih njih traže i posebnu odgovornost, posebno zalaganje, da se u potpunosti posvete obavljanju ovih odgovornih funkcija. Plate naših sudija i tužilaca bile su više nego mizerne, a takođe i primanja narodnih poslanika daleko zaostaju za primanjima poslanika u npr. Bugarskoj, Rumuniji ili Makedoniji a da ne nabrajam zemlje koje su bogatije i razvijenije od naše. Poslanik mora sebe celog da posveti obavljanju svoje funkcije i to ne samo za vreme dok se nalazi u ovom domu, dok je u Skupštini, već on mora da bude neprestano u kontaktu sa biračima, da bude upoznat sa njihovim problemima i da predloge građana iznosi u ovoj skupštini i da se za njih bori. Povećanim primanjima sudija i tužilaca, što je glavni cilj ovog zakona, obezbeđuje se i njihova veća samostalnost u obavljanju odgovorne državne funkcije. Ukratko, želimo da vratimo dostojanstvo našem pravosuđu. Međutim, nacrt zakona u mnogo čemu je bio odstupio od ovi naših namera, pa su bile predložene odredbe o doživotnim platama poslanika, ministara i ostalih, što je izazvalo negodovanje u javnosti, a i nas poslanika. Drago nam je, međutim, što su sve te odredbe o doživotnim primanjima i doživotnim pravima izbačene, osim kada je reč o funkciji predsednika države, odnosno Republike, što je i razumljivo, jer takve odredbe postoje u zakonima svih demokratskih država u svetu. Primanja jednog, dvojice ili trojice ljudi ne mogu ugroziti budžet države i smatramo da se više dobija poštovanjem dostojanstva predsedničke funkcije, nego što bi se dobilo nepriznavanjem dostojanstva te iste funkcije. Naravno, sve u skladu sa realnim mogućnostima naroda i države. Vlada u obrazloženju zakona o posebnim pravima i obavezama izabranih lica ističe da su rešenja iz ovog zakona bukvalno prepisana iz zakona zemalja koje su članice Evropske unije, s tim što su plate u tim zemljama, i poslanika, i ministara, i sudija, bar 10 puta veće nego što se to predviđa za nosioce funkcija u našoj zemlji. Tačno je da su 10 puta veće, ali u tim zemljama bar 10 puta su veće i plate ostalih građana, kao i prihodi seljaka, zatim, u istoj ravni su i socijalna davanja. Zbog toga naš cilj mora biti da Srbija krene putem odlučnih, korenitih, unutrašnjih demokratskih reformi, kako bi naša država što pre postala članica Evropske unije i kako bismo što pre životni standard naših građana podigli na nivo standarda građana koji žive u zemljama članicama Evropske unije. Istovremeno, moja stranka, SPO, traži da naša zemlja u svoje temeljne propise, a ne samo ovaj, dakle, ugradi odredbe koje će naše propise izjednačiti sa propisima koji važe u zemljama Evropske unije. Dakle, SPO smatra da je potrebno da dobijemo i evropski zakon o informisanju i isti takav zakon o univerzitetu. Potrebni su nam i evropski zakoni o slobodnom tržištu, o konkurenciji, zakon koji će omogućiti da imamo neideološko pravosuđe, vojsku i policiju. Potrebni su nam takođe evropski zakoni za oblast poljoprivrede, dakle, zakoni koji će zaštititi selo i seljake. Smatram da su nam potrebni takvi zakoni i za stimulisanje najboljih učenika, studenata, mladih naučnika. Ovakvim propisima, smatramo u SPO, treba regulisati i borbu protiv kriminala, kao i omogućiti svu potrebnu pomoć najsiromašnijim kategorijama građana, dakle, istim tim propisima. Za donošenje takvih zakona zalagaće se SPO i naša poslanička grupa, jer nam je cilj nova, demokratska, bogata i snažna Srbija. I još nešto, kad je reč o platama poslanika, odlučili smo se da u zakon ugradimo jednu kaznenu odredbu. Naime, ukoliko poslanik ne bude celoga sebe ugrađivao u vršenje svoje funkcije, ukoliko se ne bude posvećivao potrebama građana i države, odmah mu se oduzima poslanički mandat, i to bez prava da prima bilo kakvu platu po oduzimanju poslaničkog mandata. Ove kaznene mere nisu usvojene ni za tužioce, ni za sudije, to napominjem, nego samo za poslanike, a drago mi je što je sa predsednikom Vlade postignut dogovor da iste mere budu primenjene i prema ministrima. Jer, ministar koji ne radi kako mora da radi, biće zamenjen i biće bez prava da prima platu makar i jedan jedini minut po razrešenju. Možda je ovo suviše strogo, ali to je upozorenje i poslanicima, i ministrima, da se maksimalno bore za narod i za državu. Ne samo da nema doživotnih plata, kao što su neke novine požurile da jave, nego nema nikakvih plata, ukoliko poslanici i ministri ne budu radili kako građani od njih traže. I dobro je što je tako, reda i odgovornosti u Srbiji mora da bude, i to mora da počne od vrha. Hvala vam.
Ima reč narodni poslanik Dragan Veselinov.
Poštovani narodni poslanici, mislim da je pred nama jedan od zakona koji bi potencijalno mogao biti veoma politički opasan. U pitanju je zakon koji se veoma lako u javnosti može doživeti kao pokušaj korupcije cele Skupštine, kao zakon kojim se pokušava, i sigurno ćete to učiniti, budući da će ubedljiva većina, pretpostavljam, da glasa za ovaj zakon, pomoću kojeg će se iznenada, preko noći, podići plate svim poslanicima za tri, možda čak i do četiri puta, i gde ukupna plata može lako da prevaziđe i čak da bude negde 12, 13, 14 puta veća, nego što je prosečna plata danas u našoj privredi. Mislim da je ovakav zakon neprimeren našoj ekonomskoj situaciji. Naravno da je dobro povisiti plate svim našim tužiocima, sudijama, jer je naše sudstvo u veoma teškoj poziciji. Međutim, naše sudstvo neće biti manje korumpirano zbog toga što će dobiti veće plate sutra, jer je naše sudstvo korumpirano već samim tim što je politizovano i što se na vodeće tužilačke i sudske funkcije dovode ljudi koji su manje-više članovi vodećih političkih organizacija. Što se tiče predsednika Republike, predsednika Vlade, predsednika Skupštine, ne verujem da će narod dočekati sa veseljem to što će predsednik Republike po isteku polovine mandata moći da računa na doživotno izdržavanje sa tri sobarice, jednim vozačem, jednim poslužiteljem za administrativne poslove, nešto manje predsednik Vlade, ili predsednik Skupštine. Mislim da, s obzirom na izuzetno tešku situaciju u zemlji, veliki broj sirotih ljudi, gde mnogi dočekuju jutro sa željom da grane sunce, da se ugreje stan, jer nemaju za struju da plate grejanje, za ugalj, za drva, da će ovakva verzija zakona izazvati još veće nepoverenje u narodu prema ovoj skupštini i da će ova skupština sve manje biti narodna, a sve više nenarodna.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Milena Andrić.
Poštovane kolege i koleginice poslanici, uz sva uvažavanja razloga predlagača ovog zakona, ne mogu a da ne izrazim neslaganje sa njegovim donošenjem. Naime, mislim da je krajnje neukusno usvojiti ovaj zakon u ovom trenutku kad nam je i nacionalni, i egzistecijalni opstanak u pitanju. Znamo kako nam žive prosveta, zdravstvo, što ja jako dobro znam, jer mi je i uža išira porodica lekarska. Kako nam žive mladi, a i drugi, o penzionerima da i ne govorim. Zato predlažem da se ovaj zakon ne usvoji.
Da li se još neko od narodnih poslanika javlja za reč? (Ne javlja se.) Ima reč ministar pravde.
Žao mi je što moram da se javim za reč ovakvim povodom. Mislim da ovo što je izrekao poslanik Veselinov je sramota, sramota za njega lično, pre svega, a da ne govorim o onima na koje je eventualno mislio. Takve ružne i paušalne ocene o ljudima koji rade jedan veoma težak i veoma odgovoran posao i do sada za veoma male pare, što znači da ga rade sa ljubavlju, jer vole ovu zemlju, ne zaslužuju takve ocene. Dužni ste da kažete ime ličnosti na koju mislite, ako govorite tako. Sudije nisu korumpirane i sudije ne rade po političkim nadzorima. Sudije rade po Ustavu i zakonu i nikako drugačije. Ukoliko znate neki slučaj, postoji postupak i za takve situacije. [[Aplauz.]]
Reč ima narodni poslanik Dragan Veselinov.
Gospodine ministre, vi imate problem sa ušima. Nikada nisam rekao da su sudije korumpirane i to ćete pronaći ovde, kod naših stenodaktilografa. Ja sam samo rekao da visoke plate, koje se predviđaju, ne mogu sprečiti korupciju sudstva, jer su naše sudije već odavno politički korumpirane. Drugo, nema razloga da vi govorite da je sramotno proceniti da u ovom trenutku, ukoliko po ovom predlogu narodni poslanici imaju platu plus paušal i mogu doći do cifre od 14 do 15 hiljada dinara mesečno, onda je to 15 puta više. (Dragoljub Janković: Govorim o sudijama, a ne o poslanicima.) Pa, u ovom zakonu su i poslanici. Ja vama nisam dobacivao dok ste vi govorili. Nije dobro ovako kako se vi ponašate. Ja sam izneo argumente, izađite i vi sa argumentima. To je sve.
Da li još neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne.) Pošto se više niko ne javlja za reč, zaključujem načelni pretres. Molim narodne poslanike da postave kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Za 165, protiv 12, uzdržanih 13, nije glasalo 5, ukupno je prisutno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 6. stav 2. amandman je podnela Vlada. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 19. amandman je podnela Vlada. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 22. stavovi 1, 2. i 3. amandman je podnela Vlada. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 33. stav 1. amandman je podnela Vlada. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 35. amandman je podnela Vlada. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 36. i član 37. amandman je podnela Vlada. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 36. po suštini istovetne amandmane podeli su narodni poslanik Zoran Nikolić i narodni poslanici Životije Žota Jovanović, Slavoljub Vujović i Jovan Đorđević. Amandman narodnih poslanika Životija Žote Jovanovića, Slavoljuba Vujovića i Jovana Đorđevića, glasi: U članu 36. posle reči: "narodni poslanici" brišu se reči: "na stalnom radu". Vlada je na ovaj član podnela svoj amandman, kojim je predložila brisanje ovog člana i taj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Administrativni odbor nije prihvatio ove amandmane, iz formalnih razloga. Da li narodni poslanici smatraju da je suvišno glasati o njihovom amandmanu? (Zoran Nikolić, s mesta: Suvišno je glasati o njima.) Vlada je podnela amandman VII na član 36. koji se odnosi na član 38. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Vlada je podnela amandman 8. na član 37. koji se odnosi na član 39. Predloga zakona. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Jovanović.(Odustaje.) Vlada je podnela amandman 9. na član 39. koji se odnosi na član 41. Predloga zakona. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 41. stav 2. amandman je podneo narodni poslanik Života Cvetković. Molim predstavnika Vlade i izvestioce Administrativnog odbora da se izjasne o ovom amandmanu? (Prihvataju.) Pošto su Vlada i Administrativni odbor prihvatili ovaj amandman, konstatujem da je postao sastavni deo Predloga zakona. Predlog da se posle člana 41. doda novi član. Vlada je podnela amandman 10. kojim predlaže da se posle člana 39. doda novi član. Međutim, polazeći od sadržine i obrazloženja tog amandmana, novi član koji je predložila Vlada trebalo bi da se doda posle člana 41. Predloga zakona. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Života Cvetković. Molim predstavnika Vlade i izvestioce Administrativnog odbora da se izjasne o ovom amandmanu? (Prihvataju.) Pošto su Vlada i Administrativni odbor prihvatili ovaj amandman, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Vlada je podnela amandman 11. na član 43. koji se odnosi na član 44. Predloga zakona. Administrativni odbor je prihvatio ovaj amandman. Pošto je amandman Vlade prihvatio Administrativni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li još neko želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne želi.) Pošto se više niko ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o posebnim pravima i obavezama izabranih lica u celini. Za 164, protiv 13, uzdržanih 11, nije glasalo 5, ukupno su prisutna 193 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o posebnim pravima i obavezama izabranih lica. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O AKCIJSKOM FONDU REPUBLIKE SRBIJE Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora, koji je prihvatio Predlog zakona u načelu i u pojedinostima, s tim što je ukazao na potrebu da predlagač zakona uskladi čl. 27, 28. i 29. Predloga zakona sa predloženim rešenjima u članu 6. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o prekršajima, kojima je predviđeno da se novčana kazna, za fizičko ili odgovorno lice, može propisati najviše u iznosu od 10 hiljada novih dinara. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, koji je prihvatio Predlog zakona u načelu i podneo je svoje amandmane na čl. 27, 28. i 29. Predloga zakona, kojima se vrši usklađivanje navedenih članova sa Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o prekršajima, na način kako je to ukazao Zakonodavni odbor. Ove amandmane prihvatio je predstavnik predlagača na sednici Odbora za finansije. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? Ima reč Jorgovanka Tabaković, ministar za vlasničku transformaciju u Vladi Srbije.
Koristim priliku da vam dam nekoliko napomena oko zakona o kojem ćete se večeras izjasniti. Zakonom o svojinskoj transformaciji je regulisan postupak transformacije državnog i društvenog kapitala u preduzećima i drugim oblicima organizovanja koji raspolažu državnim i društvenim kapitalom. Članom 24. tog zakona određeno je da akcije koje nisu prodate u prvom i drugom krugu svojinske transformacije, u okviru samog subjekta svojinske transformacije, preuzima akcijski fond obrazovan u skladu sa zakonom. U članu 27. Zakona o svojinskoj transformaciji propisano je da taj akcijski fond javnim pozivom, odnosno preko finansijske berze stavlja u promet preuzete, neprodate akcije u drugom krugu, kao i akcije prenete Republičkom fondu za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih. Akcijski fond takođe stavlja u promet i upisane akcije od čije su otplate odustali upisnici akcija. Dakle, za sprovođenje druge faze svojinske transformacije, koja se obavlja van subjekta svojinske transformacije, neophodno je osnivanje i uređenje akcijskog fonda Republike Srbije. Sredstva za njegovo osnivanje i početak rada obezbeđuju se u budžetu Republike Srbije. Međutim, kako se na ovom istom zasedanju donosi i Zakon o budžetu Republike Srbije za 1999. godinu, to sredstva za ovu namenu nisu mogla biti bilansirana unapred. Budžetska rezerva iz koje će se obezbediti sredstva za ovu namenu, ako se ovaj zakon usvoji, između ostalog služi u ovakvim slučajevima. Želim posebno da naglasim rešenje iz člana 8, gde pored poslova koje je akcijskom fondu odredio osnovni Zakon o svojinskoj transformaciji, predlaže se da se konstituiše pravo da se kod akcijskog fonda može ostvariti i pravo na akcije pod povlašćenim uslovima, akcije po osnovu upisa i akcije sa popustom i za zaposlene u preduzećima i drugim subjektima u privatnoj svojini. Prema Zakonu o svojinskoj transformaciji ovo pravo u prvom i drugom krugu imaju samo lica koja su radila u društvenom i javnom sektoru, kao i određene kategorije zemljoradnika. Međutim, rešenjem u članu 8. ovog zakona, predlaže se da pravo na sticanje akcija pod povlašćenim uslovima mogu imati sva lica koja su radila ili rade u svim pravnim licima bez obzira na oblik svojine. Uslovi su isti kao i u Zakonu o svojinskoj transformaciji, da su redovno uplaćivali sve poreze i doprinose. Akcijski fond će obavljati poslove u skladu sa programom koje donosi Upravni odbor uz saglasnost Vlade Republike Srbije, pri čemu se mora voditi računa o interesima subjekata svojinske transformacije, kao i o interesima akcionara. Specifičnost i važnost poslova koje će obavljati Fond nalaže jedan viši standard pažnje, pažnje dobrog stručnjaka. Akcijski fond ima definisane izvore sredstava za svoje poslovanje. Predlaže se da se Fond finansira iz naknade troškova i provizije za učinjene usluge Fonda za razvoj Republičkog zavoda za tržište rada i Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih. To su korisnici sredstava od prodaje preuzetih akcija, pa je logično da se od njih i naplaćuju troškovi. Ti isti fondovi su i korisnici dividende po osnovu preuzetih akcija. Visinu naknade troškova i provizije utvrđivaće Vlada Republike Srbije, čime se ova tranzitorna institucija ne stavlja u položaj isključivog budžetskog potrošača, već mu se omogućuje i sopstveno izdržavanje. Međutim, godišnji računovodstveni iskazi akcijskog fonda podležu reviziji, a njegov rad i poslovanje su predmet nadzora Ministarstva, Vlade i Skupštine Republike Srbije. Zakonom koji predlažemo ustanovljavamo akcijski fond Republike Srbije, kojim se praktično zaokružuje zakonska regulativa u svojinskoj transformaciji. Pri tome želim da naglasim da institucije i evidencije moraju služiti procesu transformacije, a ne obrnuto. Mislim da je ovde primereno reći i to da evidenciju akcija koje Zakon propisuje članom 16, mislim na osnovni Zakon o svojinskoj transformaciji, vodi Direkcija za procenu vrednosti kapitala, koja je u sastavu Ministarstva i koja je potpuno osposobljena da informatički i kadrovski vanredno izvrši kontrolu prava, evidenciju i kontrolu procesa privatizacije. Na ovaj način otvara se mogućnost razvijanja evidencije u skladu sa potrebama, ali i mogućnost poveravanja tih poslova preduzeću, ustanovi ili drugoj organizaciji koja je tehnički i kadrovski opremljena za obavljanje tih poslova. Misli se, pre svega, na Zavod za obračun i plaćanje. Ovakav način evidencije omogućiće izgradnju centralnog depoa onda kada proces privatizacije bude masovan i kada obezbedi prihode iz kojih će moći da se to finansira. Do izgradnje centralnog depoa i regulisanja zakonske regulative na saveznom nivou o berzama, investicionim fondovima koje će ovaj proces pospešiti, ostaje nam da usvojimo zakon o Akcijskom fondu Republike Srbije, čime ćemo svima onima koji žele u ovaj proces da uđu i vide svoju šansu u vlasničkom prestruktuiranju između svih ostalih to omogućiti. Pa, evo, učinimo to danas.
Zahvaljujem. Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Akcijskom fondu Republike Srbije u načelu. Za 153, protiv jedan, uzdržanih tri, nije glasao jedan, ukupno je prisutno 158 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila Predlog zakona o Akcijskom fondu Republike Srbije u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 27. amandman je podneo Odbor za finansije. Pošto je ovaj amandman prihvatio predstavnik predlagača na sednici Odbora za finansije, ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 28. amandman je podneo Odbor za finansije. Pošto je ovaj amandman prihvatio predstavnik predlagača na sednici Odbora za finansije, ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 29. amandman je podneo Odbor za finansije. Pošto je ovaj amandman prihvatio predstavnik predlagača na sednici Odbora za finansije, ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne želi.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem pretres. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Akcijskom fondu Republike Srbije, u celini. Za 156, protiv dva, dva uzdržana, nisu glasala dva, ukupno su prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o Akcijskom fondu Republike Srbije. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ORUŽJU I MUNICIJI Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za odbranu i bezbednost i Zakonodavnog odbora, koji su prihvatili Predlog zakona u načelu i u pojedinostima. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Želi.) Ima reč ministar unutrašnjih poslova, Vlajko Stojiljković.
Poštovani predsedniče, gospodo narodni poslanici, pre nego što se pristupi odlučivanju želim da sa nekoliko napomena iznesem obrazloženje ovog zakona, a s obzirom da je vatreno oružje jedna od najvažnijih stvari koju građanin poseduje i najopasnijih stvari za bezbednost, ja bih vas zamolio da tako važnoj stvari posvetimo malo pažnje. Važeći zakon, koji je stupio na snagu 1992. godine, imao je za cilj da suzbije nelegalno posedovanje oružja i municije, da spreči zloupotrebe oružja i municije u legalnom posedu, da kontroliše promet, prevoz, popravljanje i prepravljanje oružja i municije i da se obezbedi efikasno preduzimanje krivičnog i prekršajnog progona. I pored toga što su u proteklom šestogodišnjem periodu primenom ovog zakona ostvareni značajni rezultati, posebno na suzbijanju nelegalnog posedovanja oružja i municije i sprečavanju zloupotreba oružja i municije u legalnom posedu, nužne su izmene koje predlažemo. Građani Republike Srbije u legalnom posedu imaju 1.081.828 komada vatrenog oružja, uključujući i oružje streljačkih organizacija. U posedu građana nalazi se 474.984 pištolja, 36.109 revolvera, 1.900 malokalibarskih pištolja i 402 malokalibarska revolvera, ne računajući lovačko i sportsko oružje. Od 1992. godine, kada je Zakon o oružju i municiji stupio na snagu, do 31. oktobra ove godine izvršeno je 46.200 krivičnih dela iz člana 33. Zakona o oružju, odnosno reč je o neovlašćenom nabavljanju, držanju, nošenju, izradi, razmeni i prodaji vatrenog oružja, municije i eksplozivnih materija, što je u proseku oko 7.000 krivičnih dela. Pronađeno je i oduzeto 54.489 komada različitog vatrenog oružja, 953.074 komada metaka, znači milion, 1.392 eksplozivne naprave i 824 kilograma eksploziva. U periodu važenja Zakona o oružju i municiji, odnosno od 1992. godine do sada vatrenim oružjem izvršeno je 12.561 krivično delo, od čega 976 ubistava, 1.193 pokušaja ubistava, 669 teških telesnih povreda, 349 teških dela razbojništva i razbojničkih krađa. Od ukupnog broja krivičnih dela, koja se vrše na ovaj način, oko 85% je učinjeno oružjem u nelegalnom posedu. Brojni su slučajevi nepravilnog i nestručnog rukovanja vatrenim oružjem, zbog čega dolazi do čestih povreda, dok je jedan broj lica na isti način lišen života. U periodu od 1996. godine do novembra ove godine na ovaj način poginula su 24 lica, a teške telesne povrede zadobilo je 26, a lake 19 lica. Izneti statistički podaci, osim što ilustruju sve viši stepen društvene opasnosti koji izaziva upotreba i zloupotreba vatrenog oružja, mogu da potkrepe i stav da isključivo u naoružavanju građana ne treba tražiti ključ njihove bezbednosti. Predložene izmene i dopune Zakona o oružju i municiji predstavljaju i pokušaj da se na primeren način normira kultura bezbednog držanja vatrenog oružja onih građana koji ga legalno poseduju i da se na odgovarajući i efikasniji način sankcioniše svaka zloupotreba oružja. Na osnovu dosadašnjih iskustava u primeni Zakona o oružju i municiji nametnula se potreba za preciziranjem pojedinih rešenja u Zakonu, kojima bi se stvorile pravne pretpostavke za veći stepen lične i imovinske bezbednosti građana u ovoj oblasti. Ovo se pre svega odnosi na razdvajanje režima držanja od režima, odnosno uslova nošenja oružja i municije. Ne dirajući u do sada stečena prava građana koji drže pištolje i revolvere, ni ubuduće u ista prava drugih građana, ovim predlogom su data rešenja prema kojima će se, pre svega, u značajnoj meri onemogućiti nošenje pištolja i revolvera, tako što se pored uslova iz sadašnjeg člana 8. st. 1. i 2. novim odredbama Zakona propisuju posebni, strožiji uslovi za izdavanje dozvole za nošenje onih pištolja i revolvera koji čine vatreno oružje. Ova osnovna zamisao predlagača podrazumevala je prethodno razdvajanje pojma vatrenog oružja koje čine pištolji, revolveri, puške i druge naprave od vazdušnog oružja, što sada nije slučaj, s obzirom da bi se režim po kome se izdaje dozvola za nošenje, odnosno isključivo na pištolje i revolvere, koji čine vatreno oružje, kao bezbednosno najopasnije, koje građani sada mogu legalno nabavljati i držati. Iz tih razloga odredbom člana 1. Predloga zakona data je nova i celishodnija definicija oružja. Za ostale vrste oružja predložena je striktna zabrana nošenja izvan namenskih prostorija - streljane, lovišta i slično. Uporednom pravnom analizom propisa o oružju i municiji više evropskih država i Amerike, koje je uradio Institut za uporedno pravo kao podlogu za rad na ovim izmenama Zakona, može se zaključiti da je u većini tih zemalja režim držanja oružja jasno razdvojen od režima njegovog nošenja. Naravno, uslovi za držanje oružja znatno su blaži i malo - brojniji od uslova za nošenje oružja. Upravo u pogledu uslova za nošenje oružja pojavljuju se i značajnije razlike između analiziranih zemalja. Prema složenosti uslova i širini diskrecionog prava nadležnog organa, kada se upoređuju norme koje se odnose na izdavanje dozvola za nošenje oružja, različiti režimi sticanja ove dozvole mogu se klasifikovati kao liberalni, umereno restriktivni i restriktivni. Međutim, većina država pribegava srednjem rešenju, dozvoljavajući nošenje vatrenog oružja samo ograničenom broju građana, koji treba da ispune dodatne uslove u odnosu na uslove koji se traže za držanje tog oružja. To znači da je i u ovoj grupi zemalja razdvojen režim držanja i nošenja vatrenog oružja. Licima koja ispune dodatne uslove za nošenje vatrenog oružja izdaje se posebna isprava kojom se dokazuje to pravo. U svim ovim zemljama izraženo je disksreciono pravo da se izdavanje ovakve isprave uskrati određenim licima kada nadležni organ proceni da bi odobravanje nošenja vatrenog oružja ugrozilo opštu sigurnost. Može se reći da smo se mi opredelili za umereno - restriktivni režim u pogledu ovih rešenja. Imajući u vidu već postojeća i nova zakonska rešenja za dobijanje oružnog lista koji će ubuduće važiti samo za držanje oružja, propisani uslovi su slični uslovimakoji su sadržani u važećem članu 8. - Zakon o oružju, a naravno sada uz dodatak obavezne obuke za rukovanje vatrenim oružjem i mogućnost upućivanja na lekarski pregled. Za sticanje dozvole za nošenje oružja, pored ispunjavanja uslova za držanje vatrenog oružja, neophodno je da se utvrdi i postojanje izuzetno opravdanog razlogaza zaštitu lične bezbednosti podnosioca zahteva. Ova dozvola važi pet godina i moći će da se produžava za narednih pet godina, sve dok postoji određeni razlog za zaštitu lične bezbednosti lica kome je izdata. U Predlogu zakona sve što je ugrađeno, jako diskreciono pravo pri odlučivanju a naročito po opravdanim razlozima za nošenje oružja za ličnu bezbednost, u nameri da se broj građana koji je ovlašćen da nosi vatreno oružje svede na manju neophodnu meru. Slična rešenja, koja podrazumevaju jako diskreciono pravo države, poznaju i sva inostrana zakonodavstva koja zastupaju razdvojen režim držanja od nošenja oružja. Istovremeno, Predlogom zakona uređen je i režim bezbednog prenošenja oružja, čije nošenje nije dozvoljeno. Naime, ovo oružje bi se mogo samo izuzetno prenositi u slučaju promene prebivališta, boravišta, adrese stana držaoca oružja, popravke i prepravke oružja, smrti držaoca oružja, kao i u drugim opravdanim slučajevima, ali bez municije ili rasklopljeno ili na drugi način onesposobljeno za trenutnu upotrebu. U okviru uslova za izdavanje dozvola i za držanje oružja ocenjeno je kao celishodno rešenje prema kome će se vršiti praktična obuka i provera znanja, odnosno sposobnosti lica koje traži izdavanje oružnog lista da drži i upotrebljava oružje za koje je podnelo zahtev. Dosadašnja praksa je ukazala da teži i najteži oblik krivičnog dela, neovlašćeno nabavljanje i držanje, nošenje, izrada, razmena i prodaja vatrenog oružja, municija i kako je to u zakonu, odnosi se na odredbu stava 2. i 3. člana 33. važećeg zakona i treba utvrditi tako da se potpunije i preciznije izraze okolnosti koje su bitne za prepoznavanje težih oblika ovog krivičnog dela. U tom smislu se bez pooštravanja do sada zatečenih kazni preciznije određuje predmet teškog i najtežeg oblika ovog krivičnog dela. Na taj način obezbeđuje se ujednačavanje stava sudske prakse jer je predloženim formulacijama otklonjena dilema oko značenja pojmova veća količina oružja ili oružje velike razorne moći, što je kao faktičko pitanje do sada u praksi predstavljalo svojevrstan problem. Postojale su teškoće oko utvrđivanja, kvalifikovanja ovih krivičnih dela, a često su i služile kao izvor za vođenje neprimereno blage kaznene politike, zbog nelegalnog posedovanja vatrenog oružja. Na kraju, legalizacija oružja, koja je prelaznim odredbama Predloga ovog zakona, omogućena, ima za svrhu da jedan broj vlasnika koji poseduje ili će posle legalizacije steći oružje za koje nema formalni dokaz o poreklu moći u roku od 60 dana da legalizujeposedovanje oružja, čime bi se obezbedilo dalje ugrožavanje raskoraka između faktičkog i pravnog stanja u ovoj oblasti. U okviru ovih odredbi propisani su postupci predaje oružja čije je nabavljanje, držanje i nošenje zabranjeno, tako da građani koji po sopstvenoj odluci u određenom roku predaju oružje određenom organu ne podležu odgovornosti za njegovo neovlašćeno držanje i nošenje, što je naročito značajno za južni deo naše Republike, na području Kosova i Metohije. Legalizacija i predaja oružja, predviđena ovim odredbama, ujedno treba da predstavlja i svojevrsnu pripremu za beskompromisni i efikasni progon preostalih ilegalnih vlasnika oružja, nakon isteka rokova za sprovođenje legalizacije oružja. Polazeći od rešenja kojim je iz napred navedenih razloga za pištolje i revolvere, koji čine vatreno oružje, razdvojen režim držanja od režima nošenja oružja, predloženo je prelazno rešenje prema kome će oružni listovi za držanje i nošenje pištolja i revolvera, koji su izdati do dana stupanja na snagu ovog zakona važiti do kraja 2000. godine, kao isprava kojom se dokazuje pravo na držanje tog oružja. Građani koji već poseduju oružni list neće morati da podnose dokaz o obučenosti za rukovanje vatrenim oružjem. Imajući u vidu i sva ova rešenja koja su predložena ovim predlogom zakona, Vlada smatra da će njihova dosledna primena doprineti većem stepenu lične i imovinske sigurnosti građana i bezbednosti Republike Srbije.Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li neko od narodnih poslanika želi reč? (Da.) Ima reč narodni poslanik Nebojša Leković:
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, prvo želim da izrazim zadovoljstvo što je ideja Nove demokratije, makar i posle četiri godine, prihvaćena i bila je pretočena u zakonska rešenja koja će ova skupština usvojiti. Poslanička grupa Nove demokratije još 28. septembra 1994. godine podnela je Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o oružju i municiji, gde stoji sve ovo što stoji u predlogu Vlade i što je predlagala poslanička grupa Nove demokratije, a u nekim slučajevima i malo oštrije. Ostaje jedno mučno pitanje, zašto se čekalo četiri godine? Šta smo izgubili u protekle četiri godine i šta smo mogli da spasemo u protekle četiri godine, nepotrebnim gubljenjem vremena za usvajanje jednog ovako važnog zakonskog projekta? Mi smo 24. oktobra 1995. godine, godinu dana posle tog predloga, godinu dana pošto je naš predlog bio u proceduri, dobili pismo od Vlade Republike Srbije kojim nas je Vladaobavestila da je uređivanje materije oružja i municije u nadležnosti savezne države, a ne Republike i da je potrebno da odustanemo od tog predloga kako bi se sve to regulisalo saveznim zakonom o oružju i municiji koji je u pripremi. Znači, ostaje pitanje šta je sa saveznim zakonom koji je tada bio u pripremi, da li će biti donet i da li je ova materija u nadležnosti Republike? To je odgovor koji smo od Republičke vlade dobili oktobra 1995. godine. Poslanička grupa Nove demokratije je tada predlagala obavezno lekarsko uverenje....
Nisam čuo, imate problema? Molim vas, ja ne čujem ono što ne treba. Molim vas, dozvolite poslaniku da završi, nema mnogo vremena, samo 10 minuta.
Čekaću ja, ja ću za pet minuta proširiti, čekaću još tri minuta. Nemojte, obavestiću ministra policije da dobacujete. Tada je poslanička grupa Nove demokratije predlagala obaveznu potvrdu za rukovanje vatrenim oružjem, lovačkim oružjem i svakim drugim vrstama oružja. Tada smo predlagali potpunu zabranu nošenja oružja na javnim mestima, pre svega na javnim skupovima, sportskim i drugim priredbama, manifestacijama i svim javnim manifestacijama gde se okuplja veći broj ljudi, sem za lica koja obavljaju poslove obezbeđenja u skladu sa zakonom. Takođe smo tražili drastično pooštravanje kazne za nošenje oružja i sl. Tražili smo povećanje kazni od jedne do pet godina, umesto 6 meseci do tri godine a kao i povećanje kazne koja je bila od jedne do pet godina za gasno oružje, neovlašćeno držanje tog oružja, eksplozivnih materija, izradu razmenu ili prodaju građanima takvog oružja koje uopšte nije dozvoljeno. Vidim ovde jednog poslanika koji je imao problema sa tom trgovinom. Znači, nije dozvoljeno građanima da budu u njihovom posedu i predložili smo umesto kazne od jedne do pet godina, da se poveća od tri do 10 godina. Takođe smo predložili da se za prekršaj po ovom zakonu ne uvede novčana kazna, već da kazna bude minimalno od 15 do 60 dana zatvora. Mislimo da postoji značajna društvena opasnost usled nekontrolisanog posedovanja i korišćenja oružja. Na jedno poslaničko pitanje, koje smo postavljali u to vreme, dobili smo odgovor da je od 01.03.1992. godine do kraja aprila 1994. godine, znači praktično za dve godine, MUP podneo ukupno 15.705 krivičnih prijava zbog izvršenja 16.894 krivičnih dela iz člana 33. ovog zakona. Privremeno je u tom dvogodišnjem periodu oduzeto 21.170 komada različitog vatrenog oružja, od čega 106 puškomitraljeza, 2.000 automata, preko 3.000 ostalih pušaka, 10.000 pištolja i 5.147 ručnih bombi i 650 ostalog oružja. Oduzeto je oko 460.000 komada municije različitog kalibra, 756 eksplozivnih naprava i oko 350 komada eksploziva. Zašto smo izgubili četiri godine? Zbog čega je bilo potrebno četiri godine da Zakon ne stavimo na dnevni red ove skupštine? Da ga Vlada ne podrži i ne usvoji. Jer, meni i svakom poslaniku, građaninu ove zemlje, svejedno je da li neko dobro zakonsko rešenje predlaže narodni poslanik koji je ovlašćen za to, Vlada Republike Srbije ili .... 15.000 građana ove države. Hajde da prevaziđemo te sujete i da prava zakonska rešenja stavimo na dnevni red, da svi učestvujemo u njihovom kreiranju, a ne da imamo tu vrstu sujete, bahatosti i oholosti da ćemo usvojiti samo ono što predlaže Vlada, po cenu i da izgubimo četiri godine i da zbog toga budemo odgovorni za ljudske živote koji su se u protekle četiri godine mogli spasiti. Govorim o Vladi i Skupštini i o svima nama. Ne govorim ništa lično. Mi smo hteli ovo da uradimo pre četiri godine, na žalost nismo imali mogućnosti. Zato pozdravljam da i danas to uradimo. Verujem da je postojala dobra volja i ranije, ali da su to osporavale neke druge poliltičke okolnosti. Pre svega, u najvećoj meri je bilo u pitanju očekivanje od savezne države da će ona u skladu sa svojim ovlašćenjima doneti ovaj zakon. Ali, bez obzira na sujete i sve ovo, moramo ovo podržati i založiti se ne samo za usvajanje ovakvog zakona, nego i za njegovo maksimalno poštovanje, kao i da obavežemo MUP, nadležne sudske organe i tužilaštva da striktno i rigorozno primenjuju ovaj zakon. Ako ne zbog nas, onda bar zbog dece koja su sve češće u ovoj zemlji žrtve i akteri krvavih dešavanja koja se tiču upotrebe oružja na ulicama naših gradova i sada svuda po Srbiji. Zato mislim da svako dobro rešenje treba da prihvatimo bez obzira ko je predlagač i zalažemo se da se ovaj zakon striktno primenjuje. Nova demokratija će svakako glasati za ovaj zakon. Hvala i gospodinu ministru što je ovu skupštinu ....
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo, slažem se da je ovaj predlog zakona dobar i da ga treba podržati. Slažem se sa rečima poslanika Lekovića i pitam se zašto Nova demokratija, koja je u to vreme bila na Vladi nije inicirala, u Vladi, pardon, nije inicirala donošenje ovog zakona. Dakle, ova vlada radi svoj posao dobro i donosi dobre zakone. Hvala.
Izvolite, Nebojša Leković, odgovor na repliku.
Gospodo, nije - na Vladi, "na" je predlog, u Vladi - to je nešto drugo. Drugo, evo zašto smo mi povukli Predlog zakona? Zato što smo dobili pismo od Vlade, koja je u to vreme bila i moja, i poslušali smo predlog da sačekamo donošenje saveznog zakona. Postavio sam pitanje i na Odboru - šta će se desiti sa drugom bratskom republikom kada ljudi budu dolazili u Srbiju i donosili pištolje? To se mora doneti na nivou savezne države. Međutim, dobili smo uveravanja, to jest informaciju MUP-a da se i tamo donosi jedan takav zakon. Znači da će to time biti rešeno. Ako ništa drugo, bar ćemo malo gramatiku bolje naučiti u ovim komunikacijama.
Da li još neko od narodnih poslanika želi reč? (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o oružju i municiji u načelu. Za 178, protiv pet, uzdržanih nema, nije glasao jedan, ukupno su prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o oružju i municiji u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Da li neko želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne želi.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o oružju i municiji u celini. Za 175, protiv pet, uzdržana dva, svi su glasali, ukupno su prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o oružju i municiji. Da se sada dogovorimo, imamo još dva laka zakona i poslanička pitanja. Ja ću se držati obećanja, pošto onda niste glasali, na moju reč ste prihvatili, poštujem vašu reč, da li možemo da nastavimo i da završimo. Hvala. Neću bez dogovora sa vama. Izvolite, ima reč narodni poslanik Milan Miković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, nemamo dve tačke, imamo tri tačke, treća tačka su poslanička pitanja. To je i te kako važna stvar. Postoje samo tri načina da obavimo našu dužnost po Ustavu za kontrolu rada Vlade. Samo tri. Jedno je glasanje o poverenju i nepoverenju, drugo je interpelacija koju nemamo po našem poslovniku i treća stvar su poslanička pitanja. Ako ćemo se tako odnositi da u duboku noć tražimo da prisustvuju ministri i da daju odgovore, onda zaista ne poštujemo taj oblik naših obaveza da vršimo kontrolu Vlade, a to je u interesu i Skupštine i u interesu je i same Vlade. Jer, može i ima mogućnost da odgovori na sva aktuelna pitanja i prema tome nema potrebe da se piše po novinama i da svako postavlja pitanja. Ovo je mesto na kome će se postavljati pitanja i dobijati odgovori. Ne možemo tražiti da se sada skupe ili obaveste ministri da će danas biti davanje odgovora na ova pitanja kada smo unapred rekli da će to biti u toku sutrašnjeg dana. Druga stvar, na dnevnom redu imamo ne dva sporedna zakona, nego Zakon o izmenama i dopunama Krivičnog zakona, jednu izuzetno ozbiljnu stvar, i drugo, Zakon o izmenama i dopunama Zakona o prekršajima. Prema tome, time - šta ćemo da uradimo večeras - određujemo naš odnos prema tako ozbiljnim pitanjima kao što su ova.
Gospodine Mikoviću nema potrebe za tim, ja sam pitao poslanike, jer smo se dogovorili da radimo samo sa devetom tačkom dnevnog reda. Ako intervenišete, uvažavam vaš stav. Nastavljamo sutra u 10,00 časova. Molim narodne poslanike da zauzmu mesta da bismo počeli rad. Poštovani narodni poslanici nastavljamo rad Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 1998. godini. Prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuju 144 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Obaveštavam Narodnu skupštinu da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Milanu Nikoliću, dr Karolju Kasašu, Živojinu Stefanoviću, Miletu Novakoviću, mr Peri Milovanoviću, dr Ljubiši Mihajloviću, Jožefu Kasi, dr Leposavi Milićević i Šemsudinu Kučeviću. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik,potpredsednici, ministrii sekretar Vlade Republike Srbije kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Nastavljamo rad po utvrđenom dnevnom redu Treće sednice Drugog redovnog zasedanja. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA KRIVIČNOG ZAKONA REPUBLIKE SRBIJE Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaj Odbora za pravosuđe i upravu, koji predlaže Narodnoj skupštini da usvoji Predlog zakona u predloženom tekstu. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora, koji je prihvatio Predlog zakona u načelu i u pojedinostima. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? Ima reč ministar pravde Dragoljub Janković.