Dobro jutro. Evo vidim po običaju ćemo opet imati stanke. Prvi se javio uvaženi zastupnik BEus Richembergh. Makar ste vi veći, ali on se ipak prvi javio.
Gospodine potpredsjedniče. U ime kluba HNS-HSU-a tražim pauzu kako bismo se mogli osvrnuti na odnos hrvatske Vlade prema vrhunskim znanstvenicima. Hvala lijepo.
Hvala. Evo uvaženi zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi gospodine potpredsjedniče. Klub zastupnika SDP-a traži stanku zbog odnosa pojedinih članova Vlade prema riječima koje je predstavljajući zakone izgovorio predsjednik Vlade RH jer ga svojim ponašanjem dovode u iznimno neugodnu situaciju. Hvala.
Hvala. Sljedeći uvaženi zastupnik Marin Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Tražim stanku u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku, tema regionalni trgovinski sporazum CETA. Hvala.
Pardon, nismo čuli temu.
Tema je regionalni trgovinski sporazum o slobodnoj trgovini CETA po kojem se danas glasuje u Europskom parlamentu. Hvala.
Hvala. Uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. U ime kluba Živog zida i SNAGA-e tražim stanku u trajanju od deseti minuta kako bi progovorili o nezakonitostima u Državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga.
Hvala. Uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. I klub HDZ-a traži stanku po istoj temi o kojoj je govorio gospodin Peđa Grbin.
Hvala lijepo. Još neki klub? Ne. Hvala. Vidimo se u 9,45. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Evo kolegice i kolege, vrijeme nam je stanke isteklo pa ćemo onda po redu kako smo, kako su se javljali klubovi. Prvi će u ime Kluba HNS, HSU-a govoriti uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika tražio je stanku kako bi ukazao na potpuno neprihvatljiv odnos hrvatske Vlade prema vrhunskim znanstvenicima, stručnjacima a potaknuti najnovijim slučajem bagateliziranja i omalovažavanja jedne geste koju je učinio profesor Ivan Đikći, jedan od najuglednijih ako ne i najugledniji hrvatski znanstvenik koji radi u inozemstvu a koji je do jučer radio i Hrvatskoj jer posljedice takvoga bagateliziranja, takvoga odnosa prema želji da se Domovini pomogne mogu biti vrlo, vrlo ozbiljne. Posljedice možemo vidjeti već sada ali definitivno odražavaju se na ukupnu sliku ako hoćete i ugled RH u svijetu, u znanstvenim krugovima njenog odnosa prema znanosti, znanju, izvrsnosti, razvoju kritičnoga uma. Tome suprotstavljamo nažalost toleranciju mediokriteta, osrednjosti, želju da budemo društvo koje stagnira a ne ono koje napreduje. Mi nemamo tisuće i tisuće znanstvenika i stručnjaka koji žive u inozemstvu a koji žele aktivno pomoći Republici Hrvatskoj, svojoj domovini onim granama djelatnosti kojima se bave ali i u opće društvenom smislu u jačanju njenoga, s jedne strane znanstvenog, gospodarskog, političkog integriteta a onda i njene budućnosti i ugleda. Imamo ih na desetine ali što radimo? Što radimo da bismo očuvali poveznicu s njima, da bismo slušali što kaže njihovo iskustvo i znanje, komparativno nasloženo, naslojeno, nataloženo, zbog desetina godina, desetina projekata, pa ako hoćete i desetina nagrada koje su zaslužili. Ova Vlada koju mi iz HNS-a nazivamo Titanik vladom, doista unatoč svim upozorenjima ide od sante do sante. Pa čega god se uhvatimo i oko čega god možemo razgovarati zapravo vidimo da se ne obazire niti na upozorenja niti na dobronamjerne kritike pa i prijedloge nego ide jednim svojim putem koji nema mnogo veze ni sa logikom, pa rekao bi ni politikom zdravog razuma koju bi valjala i trebala promicati svaka Vlada pa i ova. Nažalost slučaj u kojemu je profesor Đikić otvorenim protestom najavio da prekida svoj znanstveni rad u Hrvatskoj, znanstveni rad u kojega je ulagao i vlastiti novac kako bi sveučilištu u Splitu pomogao da se razvija kao centar izvrsnosti i kao prostor gdje će se regrutirati novi mladi znanstvenici kojima valja otvoriti prozor novih istraživanja i novih uspjeha. Dakle ta gesta dočekana je od premijera jednim posprdnim komentarom da on eto nije za to kriv, da je ovo slobodna zemlja, da mu je žao zbog toga ali da je ovo slobodna zemlja iz koje može otići tko god želi, kome god ovdje nije dobro. Da, mi smo ušli u Europsku uniju kako bismo osjetili blagodat Europe bez granica i slobodu kretanja ljudi, kapitala ali ne u ovome smislu da tjeramo ljude od sebe nego da ih privlačimo. Koja je to poruka mladim ljudima u Hrvatskoj a desetine tisuća odlaze? To je poruka ovdje nema prostora za vas ako želite kritički razmišljati, aktivno sudjelovati, tražiti svoje mjesto pod suncem i zahtijevati da vam se omoguće uvjeti za rad i život. Ova Vlada je deklarirala da će učiniti sve, ako se sjećate u predizbornoj kampanji je bilo govoreno da je jedan od ključnih problema kojemu će se suprotstaviti ova Vlada odljev ljudi iz Hrvatske, odljev mladih ljudi, da će se na sve moguće načine i svim politikama pokušati zaustaviti njihov odlazak osobito onih koji vrijede jer su se dodatno obrazovali, jer su uložili pola života u obrazovanje jer vjeruju da ovdje imaju šansu, te šanse nemaju. Nakon toga što smo najuglednijeg hrvatskog znanstvenika naputili da ide kuda god hoće ako mu ovdje nije dobro nitko od tih mladih ljudi više neće ovu Vladu shvaćati kao dobronamjernu i onu koja gradi njegovu budućnost. Nažalost, trendovi iseljavanja biti će sve gori a na nama je dobro zapitamo što radimo i kakve poruke šaljemo. Mi iz HNS-a i HSU-a oštro protestiramo zbog takve politike Vlade i zahtijevamo drugačiji odnos i prema znanosti i prema izvrsnosti. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći je klub SDP-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Poštovani kolega Beus je govoreći prije mene ukazao na jedan ozbiljan problem vjerodostojnosti predsjednika Vlade i Vlade RH koji se tiče odnosa prema znanosti. Da je to jedini problem u ovoj zemlji ja bih bio sretan jer je to problem koji se vrlo lako može riješiti jednom odlukom, odlukom koja se tiče jednog ministra u Vladi RH, međutim vidjeli smo kako je glasovanje po tom pitanju prošlo proteklog tjedna. Međutim, ja ću govoriti o jednom drugom pitanju vjerodostojnosti a odnosi se na postupanje ministara u Vladi RH, posebno jednog od potpredsjednika koji svojim djelovanjem opasno dovoditi u pitanje vjerodostojnost i autoritet predsjednika Vlade RH. Vidim da se mnogi od vas pitaju na koji je to način pa ću to i pojasniti. Prije točno četiri mjeseca na dan konstituiranja Hrvatskog sabora sa ovog mjesta tada zastupnik, a danas predsjednik Vlade RH gospodin Andrej Plenković govoreći o Zakonu o Vladi rekao je sljedeće: „Uređuje se i pitanje položaja savjetnika koji će se imenovati pazite sad iz reda državnih službenika, te će se na njih primjenjivati propisi o zapošljavanju, te pravima i obvezama državnih službenika. Intencije ove izmjene zakona je profesionalizacija i depolitizacija državne službe. To je poručio budući premijer. Dodao je da će se i smanjiti broj državnih dužnosnika, pa smo onda uveli državne tajnike umjesto zamjenika ministara i povećali ih. Ali u ova četiri mjeseca dogodile su se određene promjene koje opasno dovode u pitanje ima li predsjednik Vlade ikakav autoritet nad ministrima. Kao što smo mogli posljednjih dana čitati u novinama, a to možemo i danas ministri su se raspojasali. Svatko od njih uzima ponekog savjetnika, svatko. Da li ti savjetnici dolaze iz reda državnih službenika kao što je to najavio premijer? Ne. Ti savjetnici dolaze sa strane u pravilu ne zbog svoje stručnosti već zbog toga štos se moraju platiti određene političke cijene. A koji je primjer najgori? Naravno onaj ministra vanjskih poslova i europskih integracija Republike Hrvatske, onaj potpredsjednika Vlade gospodina Stiera. Radi se o imenovanju gospodina Ilčića, pazite gospodina Ilčića vrsnog stručnjaka za vanjske poslove i europske integracije. Državnog službenika ? Ne. Zaposlenika jedne javne ustanove koji će pored svoje redovne plaće u toj javnoj ustanovi primati i naknadu za posebnog savjetnika, a na temelju podataka koji su javno dostupni, primanja ukupna, mjesečna gospodina Ilčića biti će u rangu onih potpredsjednika Vlade kojeg savjetuje, daleko veća od primanja saborskog zastupnika koja je imao dok je sjedio u ovim klupama. Međutim, zapošljavanje gospodina Ilčića kao savjetnika u Ministarstvu vanjskih poslova ima dodatnu, posebnu konotaciju. Ministarstvo vanjskih poslova predstavlja Republiku Hrvatsku kako unutar EU, tako i kada ministar predstavlja svoju zemlju na bilateralnim sastancima primjerice kada putuje u Kuvajt, primjerice kada putuje u Katar, Bosnu i Hercegovinu itd. A što govori njegov savjetnik? Pa njegov savjetnik primjerice govori o tome da je Hrvatsku trebalo ograditi bodljikavom žicom jer se Muslimani i Hrvati razlikuju. Njegov savjetnik, savjetnik ministra vanjskih poslova smatra da Muslimani pripadnici islama nemaju iste radne navike kao i Hrvati kršćani. Ministar odnosno savjetnik ministra vanjskih poslova kaže da bi muškarac kada dođe doma s posla trebao čitati novine, a žena bi trebala opsluživati. Govori i dalje da mu homofobni stavovi u kurikulumu nisu strani i da on s njima nema problema. Kao oporbeni zastupnici ne možemo utjecati na toga koga će vladajući imenovati za svoje savjetnike, ne možemo. Ali na to možemo ukazivati. Ukazujemo i danas da ste svojim postupanjem itekako narušili ugled Republike Hrvatske. Imamo situaciju sa gospodinom Đikićem, imamo gospodina Barišića na naslovnicama i u stranicama međunarodnih znanstvenih revija, a sada i ovo. Molim vas prestanite to činiti. Hvala.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj „Promijenimo Hrvatsku“ u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Tema o kojoj ću ja govoriti danas jest regionalni trgovinski sporazum CETA. To je sporazum o slobodnoj trgovini između EU i Kanade, a vezano za taj sporazum imao sam prošli tjedan i tiskovnu konferenciju. Taj sporazum je vrlo bitan u EU, međutim postavlja se pitanje, suštinsko pitanje zašto nema interesa samih medija za taj sporazum. Zašto zastupnici u Europskom parlamentu nisu uopće spominjali taj sporazum, tj. nisu informirali dovoljno hrvatsku javnost. Nakon moje tiskovne konferencije javlja se Ured za informiranje Europskog parlamenta u RH i on navodno demantira moje izjave i navodi pet linkova na internetu di je hrvatska javnost informirana o tom sporazumu slobodne trgovine CETA-e. Međutim, ako mi ne informiramo javnost kakva je onda to demokracija kada ljudi nemaju informacije da li oni mogu doći do nekih konstruktivnih odluka i zaključaka. Ne mogu. Znači to je taj deficit demokracije koji se javlja u EU. Ono što je bitno reći da ne samo da ne znaju hrvatski građani što je CETA nego ne zna ni dobar dio saborskih zastupnika što je CETA. A bitan problem jest taj što hrvatska sveučilišta nisu izradila uopće studiju, znači nisu izradili cost benefit analizu da vidimo koliko će Hrvatska zapravo imati koristi od tog trgovinskog sporazuma. Međutim u Kanadi je druga priča. Institut Vijeća Kanađana napravio je istraživanje. Radi se o studiji koju su izradili istraživači sa kanadskih sveučilišta, a koji tvrde da će sveobuhvatni gospodarski trgovinski sporazum CETA, dovesti do ne samo ekonomskih gubitaka već i povećanja nezaposlenosti i nejednakosti. Prema navodima autora studije Makroekonomske posljedice planiranog trgovinskog sporazuma između Kanade i EU su značajne, a one obuhvaćaju slabiji gospodarski rast, gubitak radnih mjesta, smanjenje plaća i poreznih prihoda. Jedan od njihovih zaključaka je također da do 2023. godine ugovor CETA dovest će do gubitka oko 230 tisuća radnih mjesta uglavnom u EU. Osim toga, očekuje se da će preusmjeriti trgovinu unutar Unije u korist Njemačke, Francuske i Italije, a na štetu drugih zemalja članica. Bitno je za reći da periferne zemlje eurozone i EU samo će produbiti problem svoje ne konkurentnosti. EU navodi da će sporazumom porasti trgovinska razmjena s Kanadom u visini od 26 milijardi eura, a Europska komisija je napravila studiju prema kojoj će porast BDP-a u EU narasti do najviše 0,08% BDP-a. Znači to su zanemarivi postoci s obzirom na konsekvence koje nosi CETA o kojem ću reći još ako budem imao vremena. Bitno je reći da se danas glasuje u Europskom parlamentu o CETA-i, a Europski odbor za zapošljavanje i socijalna pitanja u Europskom parlamentu 1.12.2016. godine sugerirao zastupnicima u Europskom parlamentu da odbiju sporazum CETA jer će prema njihovom mišljenju doći do gubitka radnih mjesta i ekonomskog raslojavanja društva. Tu je isto i sustav investicijskih sudova, on bi trebao biti dio svih budućih trgovinskih sporazuma, znači nije tu samo pitanje CETA, tu je i TTIP i umjesto da od stranih investitora traži da prvo podižu tužbu na nacionalnim sudovima kao što moraju građani, komisija predlaže da strani investitori biraju između nacionalnog suda ili sustava investicijskih sudova. Logično je pretpostaviti da će investitori izabrati put na kojem će imati bolje šanse da dođu do najviše odštete. Znači to je ona priča gdje korporacije na tim nadnacionalnim sudovima tuže državu ukoliko država dovede tj. donese neke zakone koji su u korist radnika, a ne samih tih korporacija. Pa tako smo imali primjer Argentine koja je na odgovor na financijsku krizu 2001. godine zamrzila cijene struje i vode, te devalvirala valutu [[Upadica Reiner: Hvala.]] samo još trenutak, dobiva se više od 40 tužbi internacionalnih korporacija, te je osuđena. A u slučajevima završenim do 2008. na isplatu ukupnu 1,15 milijardi dolara odštete. Hvala.
Hvala. Sljedeći će u ime Živog zida govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Želim kratko govoriti o nezakonitostima u Državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga. U toj agenciji 2012. godine imenovana je za ravnateljicu Marija Hrebac, radi se o agenciji koja se nalazi na popisu tvrtki odnosno agencija od strateških interesa za RH. Prema primjedbama zaposlenika i djela medija, ravnateljica je na poslu odnosno u svojoj agenciji stvorila lošu, ne profesionalnu i neljudsku atmosferu koja je uzrokovala to da je dio zaposlenika dao otkaz, npr. šefica računovodstva, pravnik itd., jedan dio njih je otišao na bolovanje, a jedan dio njih je dobio otkaz među kojima se nalazi i sindikalni povjerenik i dvije spremačice pred mirovinom. Sindikalni povjerenik iako je dobio zabranu dolaska na svoje radno mjesto, već 14 mjeseci prima uredno plaću iako ništa ne radi. Prema Zakonu o sindikalnom povjereniku se otkaz ne može niti dati. Za one djelatnike koji su pod pritiskom i stresom uzeli bolovanje njima je ravnateljica poslala inspekciju da im provjerava bolovanje, a također je svojim vlastitim zaposlenicima prijetila odvjetnicima. Između ostaloga ravnateljica je bila dva puta osuđena za sukob interesa, jednom zbog toga što je istovremena bila u tijelima uprave u Croatia banci, jednom je bila u tijelima uprave u Sunčanom Hvaru i slijedom toga je čak privremeno nosila i nadimak kraljica sukoba interesa. Njezina uloga u sanaciji Jadranske banke također je bila upitna, a kao što znamo o Jadranskoj banci ovisi gotovo čitava Dalmacija. Ravnateljica dok dijeli otkaze svojim zaposlenicima istovremeno ima vrlo visoku plaću, ovo su službeni izvodi, a također i kartice odnosno izvodi sa službenih kartica Državne agencije za osiguranje štednih uloga pokazuju iznimno visoke troškove koji se rade na račun agencije pod nazorom države. Pa tako možemo saznati da se troše i vrlo veliki iznosi u najfinijim zagrebačkim restoranima u najboljim svjetskim hotelima, u Bruxellesu, Beču, Japanu, Francuskoj, Grčkoj, Trinidad Tobagu, Švicarskoj, Londonu, SAD-u. A cijena jedne večere u restoranu Boban u Zagrebu iznosi 5.200 kuna. Sve to dakle radi ravnateljica kojoj je mandat istekao u ožujku 2016., znači ona već punih 10 mjeseci obavlja na neki način svoj posao u funkciji vršitelja djelatnosti. Iz svih navedenih razloga, a s obzirom na to da Vlada pokazala veliku ažurnost u procesuiranju gospodina Sauche predstojnika bivšega ureda premijera, pozivam Vladu i Ministarstvo financija kao i Upravni odbor agencija u kojoj sjedi ministar financija Zdravko Marić, Grozdana Perić predsjednica Odbora za financije, Darinko Kosor predsjednik HLSA da pokažu dosljednost i da nastave sa raščišćavanjem neprimjerenih troškova na državni trošak. Također ih pozivam da vrate na posao sindikalnog povjerenika, da vrate na posao gospođu Nataliju Hrmić i Jasnu Đulić spremačice koje su dobile otkaz pred mirovinom, da se te poštene ljude vrati na svoj posao jer nije u redu da te dvije žene su dobile otkaz a da njihove plaće za jednu jedinu večeru u restoranu Boban ta ista ravnateljica dakle pojede na državni trošak. I je li u redu dakle da se radnici bacaju na ulicu dok ta ista agencija kupuje Volvo kao svoj službeni automobil? Jesu li to strukturne reforme o kojima govori guverner Vujčić, da se stvori jedna elita od pola posto stanovništva koje im sve i 99,5% radnika i stanovnika Hrvatske koji nemaju ništa? Može li se na ovom slučaju ojačati povjerenje u institucije kako je govorio vaš premijer Plenković ili će hrvatska Vlada ponovno po ne znam koji puta dokazati da iznad nje ustvari stoje banke koji su pravi gospodari Hrvatske? Hvala lijepa.
Hvala. I zadnji u ime kluba HDZ-a govoriti će uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa i klub Hrvatske demokratske zajednice se, zatražio je stanku nakon izlaganja kolege Grbina koji je govorio o savjetnicima u Vladi RH. Držao sam da gospodin Grbin kao pravnik razlikuje poziciju savjetnika u Vladi, kako one savjetnike koji dolaze iz redova državnih službenika, tako i one savjetnike koji su Zakonom o Vladi naznačeni kao posebni savjetnici. Pa nije točno da je premijer kada je predstavljao Vladu i Zakon o Vladi tvrdio ono što je rekao gospodin Grbin jer u Zakonu, članku 23. Zakona o Vladi koji je zakon upravo i gospodin premijer predstavio kaže da se za savjetnika predsjednika Vlade može imenovati državni službenik i to na cijelo ili određeno vrijeme trajanja mandata predsjednika Vlade. Također se može imenovati i posebnog savjetnika, osobu koja nije u stalnom radnom odnosu u Vladi a rješenjem o imenovanju može joj se odrediti i naknada za rad. Dakle prema tome, nije točno što je rekao gospodin Grbin u ime kluba da je predsjednik Vlade govorio jedno a da je napravio drugo jer je Zakonom o Vladi točno propisan način tko može biti savjetnik u Vladi, kako državnik službenik koji je u radnom odnosu, tako i druga osoba koja se može imenovati na određeno vrijeme sa ili bez naknade. Prema tome, to kolega Grbin nije točno i to ste izmislili. Druga stvar što je meni nevjerojatno da u vrijeme dok traje afera dnevnice SDP ovdje u Vladi, u Saboru na ovaj način spominje savjetnike u Vladi. Naime, posebni savjetnici su, postoje u Vladi već od 2003. godine je Vlada predvidjela zapošljavanje posebnih savjetnika i u tom smislu je bivši premijer Milanović bio iznimno aktivan, imao je četiri posebna savjetnika dok recimo gospodin Plenković ima jednog posebnog savjetnika. I ta četvorica posebnih savjetnika gospodina Milanovića su u protekle godine napisali 40 cm putnih računa više nego gospodin Pajo Jare u kamionđijama su uspjeli kroz kratko vrijeme nakupiti putnih računa kao posebni savjetnici predsjednika Vlade. Inače kada govorimo o posebnim savjetnicima ili savjetnicima opet mi je čudo da se traži stanka u ime kluba o savjetnicima koji savjetuju premijera ili pojedinog ministra. Pa bih ja primjerice spomenuo da je kolega Maras recimo imao isto tako svog savjetnika i to u osobi supruga gradonačelnice Siska gospodina Baničeka, da je isto tako gospodin Jovanović imao posebno zastupnika i to zaručnicu ili suprugu od našeg kolege Saše Đujića. Dok su oni bili u Vladi. Dakle što želim reći u ime kluba HDZ-a? Da bi bilo dobro kada se traži stanka da se onda iznose točni podaci koji se temelje na zakonima ili ako dođe do provedbe toga zakona onda se može zatražiti stanka. Na ovaj način kada se pokušava diskvalificirati nekoga iz trenutnih, od trenutnih ministara i predsjednika Vlade onda nažalost po gospodina Peđu Grbina stvari ne stoje tako, dakle s time ću završiti. Nije točno da je prilikom donošenja Zakona o Vladi bilo riječ o tome da neće biti posebnih savjetnika jer je tog dana, tim zakonom upravo i predviđeno da će se imenovati posebni savjetnici. I ja želim još jednom pripomenuti da gospodin Plenković ima jednog savjetnika a i ostali članovi Vlade, pogotovo potpredsjednici Vlade mogu imati posebne savjetnike upravo kako je predviđeno Zakonom o Vladi. Hvala.
Hvala lijepo. Kolega Maras je dignuo povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđe je Poslovnik u tome da gospodin Bačić je u ime Kluba govorio netočne podatke [[Upadica Reiner: Koji članak, objasnite molim vas.]] od 232. do 238 [[Upadica Reiner: Nema veze.]] Ima, ima, pogledajte [[Upadica Reiner: Ma govorite potpuno…]] Meni nije bio savjetnik gospodin kojeg je spomenuo kolega Bačić u svojem izlaganju. Evo samo sam to htio reći. Kolega Bačić je govorio netočne podatke.
Kolega Maras zlorabite Poslovnik, 232 govori o sasvim drugoj stvari što ste vi naveli. Pogledajte vi, imali ste dovoljno vremena da pročitate Poslovnik a ne da ga zlorabite. Naravno da procjenjujem da nije došlo do povrede Poslovnika. Naravno da procjenjujem da nije došlo do povrede Poslovnika pa ćemo prijeći na dnevni red, kako je bilo i predviđeno. Prva točka je: - Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama, prvo čitanje, P.Z.E. br. 76; Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun a njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu financija, gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Dakle pred nama su izmjene i dopune Zakona o državnim potporama kao što ste vjerujem imali priliku vidjeti izmjene i dopune u nomotehničkom smislu nisu velike i značajne. Značaj ovih izmjena i dopuna leži u činjenici da se njima jača transparentnost sustava dodjele državnih potpora u smislu javne objave programa državnih potpora, pojedinačnih državnih potpora i de minimis potpora. Ovo u drugom koraku svakako treba dovesti do jačanja učinkovitosti sustava dodjele državnih potpora, te postizanje svrhe i ciljeva za kojih se oni dodjeljuju. Dakle, Zakonom o državnim potporama iz 2014. godine koji se ovim izmjenama i dopunama mijenja prvenstveno su uređene nadležnosti odgovarajućih tijela u RH u odnosu na poslove koji se odnose na državne potpore, a sve do granice kada nadležnost u pogledu državnih potpora prelazi na tijela EU, prvenstveno Europske komisije u skladu sa pravnom stečevinom EU. Naime, određene vrste državnih potpora ukoliko ispunjavaju uvjete iz Uredbe Komisije broj 651 iz 2014. godine izuzete su iz obveze prijave Europskoj komisiji. Kontrolu ispunjenja uvjeta za izuzeće državne potpore od prijave Europskoj komisiji vrši Ministarstvo financija, te izdaje mišljenje o njihovoj usklađenosti sa pravilima o državnim potporama i o takvim potporama obavještava Europsku komisiju putem posebnog elektroničkog sustava. Za ostale države potpore odluku kojom se uređuje, utvrđuje da je predmetna državna potpora spojiva sa načelima unutarnjeg tržišta donosi Europska komisija. Bez pozitivne odluke Europske komisije država članica Europske unije ne smije dodijeliti državne potpore. Postupak prijave državne potpore Europskoj komisiji obavlja Ministarstvo financija također putem posebno elektroničkog sustava. Ovim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama dodaju se odredbe o transparentnosti državnih potpora, te se dopunjuju postojeće odredbe u dijelu koje se odnose na registar državnih potpora. Naime, Europska komisija je komunikacijom o modernizaciji državnih potpora u EU započela modernizaciju sustava državnih potpora između ostalog i iz razloga prestanka važenja brojnih ključnih instrumenata za dodjelu državnih potpora, te pripreme višegodišnjeg financijskog okvira, te pravila EU za strukturne fondove za razdoblje četrnaesta, dvadeseta. U spomenutoj komunikaciji komisije Europska komisija je istaknula tri cilja provedbe modernizacije državnih potpora koji se očituje u poticanju održivog pametnog i uključivog rasta na konkurentnom unutarnjem tržištu, usmjeravanjem ex ante kontrole Europske komisije na slučajeve sa najvećim utjecajem na unutarnje tržište, te jačanje suradnje sa državama članicama EU u provedbi propisa o državnim potporama. Dakle, tim se izmjenama značajan dio državnih potpora za koje do tada Europska unija, odnosno Europska komisija morala davati svoju prethodnu suglasnost prebacuje na same države članice. I treći cilj je pojednostavljenje pravila o potporama koje omogućuje brže, informiranije, vjerodostojnije donošenje odluka na temelju jasne gospodarske opravdanosti, zajedničkog pristupa i jasnih obveza. Transparentnost u pogledu dodjele državnih potpora ključna je sastavnica spomenute modernizacije. Postizanje transparentnosti konkretno se odnosi na obvezu države članice EU da na sveobuhvatnoj mrežnoj stranici o državnim potporama objavi podatke o programima i pojedinačnim državnim potporama, pojedinačnim državnim potporama koje premašuju iznos od 500 tisuća eura, te ostale podatke propisane navedenim posebnim pravilima za određene kategorije potpora. Postojeći Zakon o državnim potporama u članku 12. pod nazivom objava Programa državnih potpora obvezuje davatelje državnih potpora da nakon odobrenja prijedloga programa državnih potpora, odnosno prije dodjele državnih potpora objavljuju program državnih potpora na svojim mrežnim stranicama. Radi ispunjenja uvjeta transparentnosti državnih potpora iz prethodno navedene pravne stečevine EU ovim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama potrebno je izmijeniti naslov članka 12. koji bi umjesto objava programa državnih potpora glasio objava programa i pojedinačnih državnih potpora, dok se isti članak dopunjava odredbama temeljem kojih mrežna stranica Ministarstva financija postaje sveobuhvatna mreža stranica na kojoj će biti objavljeni podaci o programima i pojedinačnim državnim potporama, a sukladno navedenoj pravnoj stečevini EU. Zahvaljujući transparentnosti promiče se spojivost s pravilima o državnim potporama, smanjuje se nesigurnost, poduzetnicima se omogućava provjera jesu li potpore dodijeljene njihovim konkurentima zakonite, a porezni obveznici će imati uvid u način dodjele državnih potpora. Promjena članka 14. Zakona o državnim potporama vezana je za rokove dostave podataka Ministarstvu financija. Naime, dostava podataka o dodijeljenim državnim potporama i potporama male vrijednosti ne bi se više odvijala jednom godišnje već kroz primjenu odgovarajućih funkcija registra državnih potpora i potpora male vrijednosti. Ta bi se dostava podataka događala de facto svakodnevno odnosno kontinuirano. Također određuje se odgovornost davatelja državnih potpora i potpora male vrijednosti za istinitost podataka dostavljenih Ministarstvu financija. Vezano za registar državnih potpora postojeći Zakon o državnim potporama u članku 15. propisuje da Ministarstvo financija vodi registar državnih potpora i potpora male vrijednosti na temelju prikupljenih podataka od davatelja državnih potpora i potpora male vrijednosti. Obveza dostave podataka o dodijeljenim državnim potporama i potporama male vrijednosti propisana je člankom 14. Zakona o državnim potporama. I temeljem dostavljenih podataka Ministarstvo financija izrađuje Godišnje izvješće o državnim potporama i potporama male vrijednosti koje dostavlja Vladi Republike Hrvatske. Registar državnih potpora osim podataka o dodijeljenim državnim potporama i potporama male vrijednosti po izmijenjenim propisima EU treba sadržavati podatke o programima, pojedinačnim državnim potporama za koje postoji obveza prijave Europskoj komisiji kojoj davatelji državne potpore dostavljaju Ministarstvu financija prema članku 8. Zakona o državnim potporama, te podatke o programima i pojedinačnim državnim potporama izuzetim od obveze prijave Europskoj komisiji a koje davatelji državne potpore dostavljaju Ministarstvu financija prema članku 9. Zakona o državnim potporama. Stoga se ovim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama dopunjava postojeći članak 15. Zakona o državnim potporama na način da se navede da registar državnih potpora sadrži osim podataka o dodijeljenim državnim potporama i potporama male vrijednosti, podatke o programima i pojedinačnim državnim potporama za koji postoji obveza prijave Europskoj komisiji, podatke o programima o pojedinačnim državnim potporama za koji postoji izuzeće od obveze prijave Europskoj komisiji, te ostale potrebne podatke za provedbu sustava državnih potpora. Ministarstvo financija uspostavilo je Registar državnih potpora kao online aplikaciju koja je u funkciji od 1. siječnja ove godine. Registar je javan i bit će javno dostupan svima čime se jača transparentnost dodijeljenih državnih potpora. Također izmjenama i dopunama zakona propisuje se donošenje pravilnika o državnim potporama do 1. srpnja 2017. godine. Pravilnikom će detaljno biti propisane same procedure dostave i sadržaj podataka o dodijeljenim državnim potporama, te posebni obrasci prema vrstama dodijeljenih potpora koji će davatelji državnih potpora dostavljati Ministarstvu financija odnosno unositi u Registar potpora. Ove izmjene i dopune Zakona o državnim potporama idu u smjeru jačanja transparentnosti dodjele i dodijeljenih državnih potpora što je svakako dodatan iskorak k jačanju učinkovitosti dodjele i trošenje javnih sredstava prema primateljima državnih potpora. Zakon ide u dva čitanja, što je svakako prilika i za moguća unapređenja i poboljšanja samog zakona sukladno vašim sugestijama i mogućim prijedlozima. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Žele li izvjestitelji odbora. Pardon, imamo replike, uvaženi zastupnik Miro Bulj je imao prvu repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedavajući, gospodine državni tajniče. Kazali ste da je EU tj. Europska komisija kontrolirala potpore koje ne smiju biti selektivne prema određenim granama, međutim to je činjenica da je laž. Kada je bila najveća kriza Njemačka je svoju autoindustriju subvencionirala tj. davala ogromne državne potpore naravno da ne propadne, a našu brodogradnju zbog te Europske komisije naše politike nisu subvencionirale i danas imamo zato našu brodogradnju u situaciju Splitski škver kakvi imamo. I što se tiče registra samo, dobro je da izađe taj registar međutim tek od sada puno bi bilo bolje da u drugom čitanju uvedemo registar svih onih koji su dobili potpore, gdje su ih trošili. Jer je činjenica koliko je u poljoprivredi dato potpora samo za voćnjake da je cijela Hrvatska trebala biti voćnjak. Pa npr. navedite koliko je potpora dobio npr. Agrokor ili Atlantik ili bilo tko drugi da mi vidimo taj registar, a ne sada kada je propala brodogradnja, subvencioniramo Div u Splitskome škveru, a nemamo registra koliko je do danas subvencionirano. Zamolio bih vas da znate da uvedete u registar također da u tome registru bude da od državne potpore ove godine zbog obnovljivih izvora energije u ovoj godini zbog zakona koji je dobila Zorana Milanovića vlada treba iz proračuna 1,1 milijardu kuna iz državnog budžeta ili građani naši platiti. U 2018. 1,5 milijardu kuna, a u 2019. 1,6 milijardi kuna potpora na tržištu tri puta skuplje potpore. 25 lipa je po kilovatu je na tržištu, a potpore za vjetar su 0,90 lipa. To je kriminal koji treba biti u registru zabilježen, zamolio bi vas ako možete i registar [[Upadica Reiner: Hvala.]] dosadašnjih potpora koji je kriminalan bio.
Hvala. Uvaženi zastupnik Peđa Grbin digao je povredu Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. I unaprijed se ispričavam ako ću možda izaći iz okvira povrede Poslovnika ali vjerujem da neću. Dakle člankom 238. Poslovnika propisano je da zastupnik svojim ponašanjem ne smije odstupati od općih pravila ponašanja u Saboru. Jedno od općih pravila ponašanja je i obveza da govorimo istinu. Gospodin Bulj uporno ne govori istinu, a ovo je jedno od takvih situacija. Govoriti da RH ne daje potpore brodogradnji je notorna neistina. Kao što svi znamo od 2008. primjerice do 2012. što znači obuhvaćamo dvije vlade, potpore brodogradnji su iznosile 14,4 milijarde kuna. Nakon toga potpore se nastavljaju i u 2013., 2014., 2015. i 2016. uz odobrenje Europske komisije [[Upadica Reiner: Hvala.]] Kada govorite da tih potpora nema govorite notornu ne istinu, a ono drugo što radite to neću niti izgovoriti. Hvala.
Hvala. Vi ste sami na početku da ste svjesni da to nije da izlazi iz domene povrede Poslovnika jer kada bih reagirao na sve ono što zastupnici netočno kažu, vjerojatno se ničim drugim ne bismo bavili nego samo povredama Poslovnika. Puno je tu stvari koje se malo pretjeraju, koje se kažu netočno u zanosu itd. Uvaženi zastupnik Miro Bulj je također digao povredu Poslovnika. U čemi je povrijeđen Poslovnik?
Poslovnik je povrijeđen u članku 38. jel kolega zastupnik [[Upadica Renier: 38?]] 238. pardon, kolega saborski zastupnik Peđa Grbin rekao je da iznosim ne istine, tj. da lažem. Međutim on ne može tvrditi da ja lažem nego kada potvrdi da li je Hrvatska država kada on potvrdi činjenicu da li je Hrvatska država subvencionirala Škver, tj. brodogradnju u iznosima koje bi trebalo potrebno tada ili je bilo pod pritiskom Europske komisije da ne smijemo onda ću se ja ispričati. Ali je činjenica da me je optužio da lažem, a vi ste dužni opomenuti kolegu Grbina, gospodine predsjedavajući da on govori ne istine. I sigurno kako ste subvencionirali sada je činjenično stanje u kakvom se nalazi brodogradnja kao najbolja industrijska grana. Hvala lijepo.
Dobro. Ovo isto nije bila povreda Poslovnika, a kolegi Grbinu sam ionako rekao da je on premašio, bojim se da se to i s vama dogodilo. Ja vas sve molim da ne zlorabimo instituciju povrede Poslovnika. To su bile zapravo replike i jedna i druga, iskoristite situaciju da replicirate kada tome bude prikladno vrijeme. Ali sada će odgovoriti na repliku uvaženi državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo samo a propo potpora za brodogradnju, dakle iz državnog proračuna je u 2013. godini isplaćeno 622 milijuna kuna potpora za brodogradnju, u '14.-toj 729, a u '15.-oj 687 milijuna kuna potpora za brodogradnju. Tako da se ne bih složio da je brodogradnja u ovom postupku ostala zakinuta. I ako smijem dodati koliko sam imao prilike vidjeti u novinama ovih dana da su brodogradilišta puna ugovorima i da su, spominje se iznos od milijardu i 400 milijuna dolara ugovorenih poslova. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dobro je da je Hrvatska napustila i sve više napušta polako sektorske potpore i ide prema horizontalnim potporama ali je dobro također da nismo presjekli stavi preko noći i da smo primjerice brodogradnji dali mogućnost da se restrukturira i da 2012., '13.-te, '14.-te, i 15.-te i '16.-te dobiva potpore od države kako bi postala tržišno orijentirana i kako bi bila moguće i konkurentnija u određenim poslovima, to se pogotovo vidi kod brodogradilišta koja ugovaraju, narudžbe kojih su puni. I nadam se da neki zastupnici u ovom domu ne gledaju sa nostalgijom na ona vremena kada su se potpore davale šakom i kapom, ljudi su plaćali milijarde kuna za gubitaše i kada smo de facto proizvodili brodove sa državnim potporama i na kraju defacto plaćali nekome kroz te potpore da kupuje te brodove jer oni nisu bili konkurentni na tržištu. I to je recimo razlika između pristupa nekih zastupnika koji s nostalgijom gledaju na te novce koji su odlazili iz hrvatskih građana, iz džepova hrvatskih građana, najčešće ne produktivnim ja bih rekao brodogradilištima i mnogim privatnicima koji su se obogatili kroz ta brodogradilišta i ove potpore koje smo dali da bi se brodogradilišta restrukturirala i postala efikasnija. Ono što mene malo više mući od svega je utjecaj koji zbog nesnalaženja ministra energetike u Vladi RH će imati porast cijene struje. Do jučer smo slušali o tome da će struja pojeftiniti a evo danas smo čuli i jučer od ministra da će ona poskupiti 4, 5 i 6%. Znači prije 2 mjeseca je predsjednik Vlade govorio da će struja pojeftiniti i danas čujemo da će poskupiti i to će imati puno veći negativni utjecaj na ova brodogradilišta o kojima je gospodin Bulj govorio nego šta bi imala eventualno gubitak određene potpore. Znači mi ćemo defacto svoju industriju oštetiti zbog nesnalaženja ljudi u energetskom sektoru koji sada vode te politike. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mare Kristića. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavniče ministarstva, kolegice i kolege zastupnici. Mi u klubu MOST-a Nezavisnih lista podržavamo ovakav prijedlog zakona koji vodi transparentnosti trošenja novca namijenjenog za državne potpore. Međutim, pitamo se zašto se ovakav zakon tek sada donosi, je li trebalo ući u Europsku uniju da bi mi morali izvještavati naše građane o tome kako se troše državni novci. Dakle ova država postoji već 27 godina a nije bila u stanju napraviti jedan registar dodjele državnih potpora i javno ga obznaniti građanima RH. U tom smislu podržavam kolegu Bulja koji je tražio da se nešto tako napravi da vidimo gdje su se svi ti novci, svih ovih 27 godina utrošili. A njegova kritika vezana za potporu brodogradnji se odnosila na ono vrijeme kada je hrvatska brodogradnja bila u najvećoj krizi, tada nije bilo dozvoljeno da toj brodogradnji pomognemo. A danas kada je već ta brodogradnja na koljenima dodjeljuju se ogromna sredstva državne potpore a nisam siguran, a vrijeme će pokazati na koji način se ta sredstva troše uopće. A vrijeme će pokazati i vjerujete tu ima puno svega, puno kaznenih djela i vrlo brzo će to izaći na vidjelo.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne vidim. Onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika Živoga zida govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Pred nama je danas Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o državnim potporama koji dakle već postojeći zakon misli učiniti transparentnijim. I onda se kao jedna od posljedica ovih izmjena dolazi do toga da će podaci od pojedinačnim državnim potporama biti objavljivani na mrežnoj stranici Ministarstva financija. Međutim, s obzirom na to da većina građana ne zna o čemu se ovdje točno radi, vrijedno je ponoviti a sve u objašnjavanju cjeline koja se zove europsko zakonodavstvo jer ovaj zakon nam je, prijedlog izmjena zakona došao iz Europske unije. Ja bih se htio dakle osvrnuti na ovu rečenicu koja piše u obrazloženju da članica EU ne smije dodijeliti državnu potporu bez odobrenja Europske komisije. To konkretno znači da je Hrvatska prihvaćanjem ovog zakona kao i ulaskom u EU odrekla se dijela svojega suvereniteta a sada bih htio kratko reći na koji način. Dakle prije svega što su to potpore? Potpore su subvencija, odnosno bespovratna sredstva, povlaštene kamate, porezna izuzeća, oprost duga, udjeli u vlasničkom kapitalu, financijski transferi i jamstva. Znači država ne smije dodjeljivati potpore bez odobrenja Europske komisije osim za vrlo male iznose. Ali i o tim malim iznosima država mora voditi evidenciju. E sad slušajte za što mi moramo dobiti odobrenje od Europske komisije da bismo mogli dati državnu potporu. Moramo dobiti odobrenje između ostaloga od Europske komisije za državne potpore za istraživanje i razvoj. Moramo dobiti odobrenje za potpore za usavršavanje. Moramo dobiti odobrenje za potpore za zapošljavanje radnika u nepovoljnom položaju, za zapošljavanje radnika sa invaliditetom u obliku subvencija za plaće. Za potpore pomoći pružanja radnicima u nepovoljnom položaju, za zaštitu okoliša, za energetsku učinkovitost, za širokopojasnu infrastrukturu, za ulaganje u kulturu i baštinu, za sportske i višenamjenske infrastrukture, za lokalnu infrastrukturu, za audiovizualna djela. Znači za filmove, za muziku itd. Ništa mi kao Hrvatska država ne možemo poduprijeti a da nam prije toga Europska komisija nije dala dozvolu. I sad pazite, ako se kojim slučajem desi da Hrvatska država da potporu bez odobrenja Europske komisije, onda će se ta sredstva morati vratiti nazad u državni proračun, ali ne kao glavnica nego uz kamate, uz dakle mogućnost sudske tužbe i nadoknade štete. I što znači da će državna potpora u jednom dijelu tvrtki i firmi u Hrvatskoj uzrokovati ovrhe, blokade, otpuštanja, pa možda čak i zatvaranja firma. Znači ako ne vjerujemo ovomu možemo opet baciti oko kod susjeda pa proučiti slučaj tvornice Elan, tvornice skija u Sloveniji koja je došla u iznimno nepovoljan položaj zbog toga što je primila državnu potporu. Od svoje vlastite države slovenski državljani primaju potporu i zbog toga im prijeti uništenje na tržištu. Ja želim da hrvatski građani, jer znam da me saborski zastupnici neće razumjeti. Ako me i razumiju neće ništa poduzeti da shvate, da je ulaskom u EU između ostalog i kroz ovaj zakon Hrvatska izgubila u najmanju ruku jedan dio svoga suvereniteta. Da karikiram ako smijem. To bi bilo otprilike kao da ja kupim svom sinu ne znam bicikl i poslije toga mi netko kaže, ne vrati ga u dućan, ti to ne smiješ. Jesam li ja slobodna osoba? Jesam li ja kompletna osoba? Mogu li ja reći da ja vladam svojim životom? Ako nama dakle Europska komisija, tko su ti ljudi dajte mi recite kako se oni zovu? Jel' to onih 30, 40 ljudi koje je spominjao premijer koji odlučuje o svemu? Odlučuje da li ćemo mi davati novac za sport i kulturu i očuvanje baštine. Pa šta on zna o hrvatskoj baštini da bi mogao o tomu odlučivati. Ja ne znam. Nije mi jasno na koji način je ovaj zakon kao cjelina dobar za Hrvatsku. I ako ovaj zakon nije dobar što sad mene briga na kojoj se on mrežnoj stranici objavljuje. Ovo je dobro što je rekao gospodin Kristić. Imali smo 27 godina mogli smo i sami riješiti to pitanje. Ali meni je svejedno na kojoj mrežnoj stranici, to nije bit. Znači može bit na mrežnoj stranici kojeg god hoćete ministarstva ili ne znam Ureda državne uprave kad je zakon u svojoj biti, dakle pogrešan. Iz toga razloga što dakle mi ovdje raspravljamo o provedbi zakona koji nije u interesu hrvatskih građana a koji je, dakle donesen nakon ulaska u EU koje se dogodilo na referendumu koji znamo kakav je bio mi iz Živoga zida ovakav zakon ne možemo prihvatiti ne zbog toga što on je transparentan, netransparentan nego iz jednostavnog razloga što ovaj zakon, dakle uzima dio hrvatske suverenosti i dugoročno, dugoročno otvara vrata još većoj podređenosti i još većemu ropstvu, još većemu, dakle poniženju koje Hrvatska iz dana u dan mora trpjeti u sve većoj mjeri. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo više replika. Prva je ona Marina Škibole uvaženog zastupnika.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Pa evo gospodine Bunjac, referirao bih se na onu misao kada ste rekli da Hrvatska gubi suverenitet, a to je usko vezano isto i za državne potpore. Zašto je vezano za državne potpore? Zato što u slobodnom tržišnom ekonomskom sustavu se nastoji ograničiti bilo kakva državna intervencija, a u EU postoje četiri slobode. Jedna od tih četiri sloboda jest isto sloboda kretanja kapitala. To znači da kapital preuzima sve, a uloga države u ekonomskim procesima se smanjuje. Eto toliko.
Odgovor uvaženog zastupnika Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Škibola, znači vi ste u biti, vi ste po struci ekonomist to je važno istaknut, dakle vi ste u biti saželi cijelu ovu problematiku u par rečenica a bit svega je dakle da ustvari mi dugoročno možemo se odreći ne samo svoga vlastitoga identiteta nego se mi dugoročno moramo odreći i svoje vlastite države. I ovo je dakle samo početak. Onaj tko je čitao recimo knjige Maxa Webera još prije nekih stotinjak i više godina vidio je da će svaka pora ljudskoga života biti krajnje birokratizirana što je već samo po sebi loše, a osobito je onda loše kada će ta birokracija biti nama nedostupna, nepoznata, izvan dosega naših zakona pa ako hoćete i izvan dosega naših očiju i drugih osjetila. Pitanje je kakvi će se zakoni provoditi u Hrvatskoj za 10 ili 15 godina slijedom ovog zakona. Hoćemo li tražiti dozvolu Europske komisije ne znam da kupimo poljoprivredno zemljište, da kupimo kuću, da kupimo auto, hoćemo li tražiti ne znam dozvolu Europske komisije da gradimo vrtiće, sportske dvorane, hoćemo li tražiti dozvolu Europske komisije ne znam da pijemo vodu jer na ovaj način na koji sada to ide, jasno je evo prije neki dan govorio je gospodin Šeks to je neka nova vrsta suvereniteta. Pa evo ja bih volio da meni meko objasni neku novu tu vrstu suvereniteta, možda će neko reći da smo mi iz Živoga zida staromodni, ali smatramo da imamo pravo biti suvereni. Ovdje smo već 1400 godina, mnoge žrtve su pale za RH i nema razloga da se svog suvereniteta teško stečenoga tako lako odričemo kao u ovom slučaju. Hvala lijepa.
Hvala. Uvaženi zastupnik Miro Bulj ima sljedeću repliku.
Kolega Bunjac, apsolutno se slažem da su državne potpore na ovaj način kontrolirane na ovaj način iz centra moći i naravno da kontroliraju kako se i razvija Hrvatska država i zasigurno je tu gubitak suverenosti. Gubitak je suverenosti ponovit ću opet što sam ponovio kada je bila najveća kriza 2008. godine kada je autoindustrija u Njemačkoj financirana, u gubicima ogromnim bila, ali je Njemačka financirala ogromnim iznosima subvencionirala državnim potporama da opstane autoindustrija. Dok se to tada nije radilo u hrvatskoj brodogradnji tada, sada kada je netko privatizirao brodogradnju onda državni tajnik govori 2014. i 2015. dajte potpore, da kada je uništena brodogradnja, kada je uništeno brodogradilište, kada su ništeni radnici, kada je uništena infrastruktura od varioca, ljudski potencijal i subvencioniranje na način koje kontrolira Hrvatska država mene zanima. Evo vi mi možete odgovoriti gospodine Bunjac. Pet milijardi kuna je u posljednjih 5, 6 godina dato u mljekarsku proizvodnju, a imali smo 64 tisuće proizvođača mlijeka, a danas imamo 4.600, 5 milijardi kuna. Hoćete li objaviti registar 5 milijardi kuna mljekara koji su dobili? Hoćete li objaviti registar svih tih koji su dobivali poticaje za voćke, milijarde? Hoćete li Agrokor objavit? Agrokor je u problemu sada, mogu nam strane banke poslati vlasnici po države. Hoćete objaviti registar, mene zanima samo hoće li se objaviti registar dosadašnjih milijarda i milijarda poticaja tim koji su uništili naše proizvođače kao dobavljače, a kasnije su dobivali ogromne novce i državne potpore. To je ključni problem, a ne da se ti tajkuni rugaju sa sirotinjom na blagajnama koji nemaju dvije hiljade kuna. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Bulj, da vi ste rekli jednu zanimljivu činjenicu, a to je da provedba zakona u svim državama EU nije ista. Znači Hrvatska mora provoditi odluke Europske komisije, ali neke druge države ne moraju. I tu vidimo tu jednu osnovnu neravnopravnost gdje pravila nisu ista za sve. Evo recimo jedan slučaj, Europska komisija je Francuskoj propisala deficit, a Francuska je rekla to se nas ne tiče, znači to se njih ne tiče što Europska komisija njima propisala deficit i oni su imali deficit onako kako su oni sami htjeli. ali s druge strane Hrvatska nije u poziciji da kaže odredbe Europske komisije nas se ne tiču. Naravno da su Francuska, Njemačka i neke druge zemlje možemo reći stare članice ili možemo reći jača gospodarstva ovdje u povlaštenom položaju, ali mi ne možemo na to pristati jer EU bi trebala biti zajednica ravnopravnih naroda. Ništa nije više Hrvatsku više koštalo od te podređenosti koje smo mi imali stoljećima i u Austrougarskoj, Jugoslaviji i dijelom pod Osmanskim carstvom, danas pod Bruxellesom, znači mi smo non stop u podređenom položaju i nama se kroz ovo zakonodavstvo želi nametnuti pravo jačega. Rekli bi naši ljudi, tko jači taj kvači, ali mi ne moramo na to pristati. Znači ponavljam još jednom, imamo tradiciju, imamo svoje institucije, imamo svoju infrastrukturu, imamo svoje ljude koji su po mnogo čemu zadužili ne samo Europu nego i čitavo čovječanstvo i nema potrebe da nama vladaju neki ljudi kojima nemamo ni ime ni prezime da oni bjanko dobivaju pravo da se proglašavaju sposobnijim i pametnijima od nas. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, uvažavam apsolutno vaše mišljenje i s ničim što ste rekli se ne slažem. Dakle, javio sam se za repliku na dvije stvari, rekli ste da zakon nije u interesu građana i što nas briga na kojoj se mrežnoj stranici objavljuju podaci o potporama. A ja ću vam reći da je mene jako briga na kojoj se stranici objavljuju i da li se uopće objavljuju, da me je jako briga po kojim se kriterijima potpore dodjeljuju i da me je jako briga tko te potpore dobiva. A to govorim iz prakse iz iskustva jer sam u ovoj sabornici u vrijeme vlade Zorana Milanovića često puta intervenirao i protestirao zbog toga što su se dijelili novci, dijelile su se potpore a nije se znalo po kojim kriterijima i kome i nije se moglo doći do podataka. Govorim konkretno. Mogu ja to jako konkretizirati do u detalje. I zato mi je apsolutno važno da na jednom mjestu imamo podatke i da znamo po kojim se kriterijima to dodjeljuje. Vi ste govorili o odnosu Hrvatske i Europske unije a ja ću reći ovako. Na primjeru mog malog grada Križevaca, samo na konkretnom primjeru. Dakle, itekako se mogu koristiti sredstva Europske unije, itekako se može koristiti članstvo Hrvatske u Europskoj uniji. Ali pogledajmo mal prvo u sebe. Da li smo mi dovoljno napravili da to iskoristimo? Neki jesu, neki nisu. Ja vodim grad koji je to iskoristio, iskoristiti će više. Puno više smo iskoristili europskih sredstava nego što smo mogli koristiti u prethodnom periodu par godina državnih potpora. Znači postoje mogućnosti i nije to baš sve tako crno kako vi prikazujete.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Hrg. Cijenim vaše mišljenje ali u ovom slučaju više držim do svojega. Naime, vi ste načelno u pravu kada vidite da državne potpore trebaju biti javno obznanjene. One doista i trebaju biti javno obznanjene ali tek onda kada će o tome biti poduzet onaj prethodni korak o tome pitanju a to je tko odlučuje o državnim potporama. Znači da je daleko važnije pitanje tko odlučuje nego na kojoj mrežnoj stranici će biti objavljeno. Jer ako mi ne odlučujemo o tome, onda je u biti na neki način sekundarno pitanje na koji način će te odluke biti objavljene. Što se tiče tih potpora famoznih koje Hrvatska dobiva iz Europske unije treba reći da Hrvatska plaća također i svoj doprinos EU. Koliko je meni poznato mi dajemo oko 4 milijarde kuna godišnje u EU. Neke naznake pokazuju da nam se vraćalo u pojedinim godinama možda i manje nego što smo to platili. Šteta je da Hrvatska ima 4 milijarde kuna da da Europskoj uniji koja onda nama to vraća kroz poludirigirane projekte a da istovremeno nema 400 milijuna kuna za plaćanje školske užine u školama. Znači sva djeca u školama jela bi besplatnu užinu kada bi država dala 400 milijuna kuna. I to je ono što svakako hrvatske građane s pravom ljuti da mi Europskoj uniji dajemo a oni nama ponavljam vraćaju to isto ali ne na način da mi odlučujemo nego na način da oni odlučuju a oni odlučuju ono što je njima bitno a ne što je nama bitno.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Borića, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bunjac, pažljivo sam slušao i ovu vašu raspravu, uglavnom sve ide u smjeru u ovoj državi ništa ne valja ali ništa nemojmo ni mijenjati pa neka to jednostavno stoji tako jer u tome se mi kao Živi zid, mislim na vas, dobro snalazimo i jednostavno trebamo nastaviti u istom, znači podržavati staje koje je bilo loše. Zašto to kažem? Sjetimo se 5.-og mjeseca prošle godine. Upravo nas Europska unija obavještava da je na jednom natječaju u Ministarstvu poljoprivrede počinjen niz nepravilnosti koje stopiraju isplatu poticaja u vrijednosti 2,2 milijarde kuna tada. 400 firmi ostaje bez poticaja. Što primjećuju? Primjećuju da su se na natječaj javile firme koje su osnovane nekoliko mjeseci prije samog natječaja, znajući za to, da su te firme na istim adresama, da imaju iste kontakt osobe, gotovo sve isto samo različite nazive. I sada mijenjamo zakon gdje želimo mijenjati određena pravila i pokazati jasnu transparentno u svemu i vi kažete ništa ne dirajte, ovako je dobro, što bi mi odustali od nekih, 'ajmo kako ste to nazvali suvereniteta jer eto nama je dobro i ovako i što ćete vi nama govoriti što ćemo mi raditi. Ja mislim da je benefit kojeg dobivamo, ulaskom u Europsku uniju, a on je vidljiv i u proračunu ako uplaćujemo 3,5 milijarde a želimo povući 7, 8 ili više, ovisi o našim sposobnostima da su nam upravo jasna pravila i transparentnost najveći forte u svemu tome. I na znam zbog čega treba biti stalno protiv i a priori nečega ako idemo sa zakonom koji uvodi više reda i pravila upravo u ono što svi nešto kao sumnjamo a to je dodjela potpora. Da li male vrijednosti ili većih vrijednosti. Mislim da ste na krivom tragu i mislim da bi vam bilo bolje ovo podržati da bi izgubili onda tu neke mogućnosti da kritizirate jer ste u nelogičnom odnosu, ništa ne valja ali ništa nemojmo ni mijenjati. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Borić, znači vi kažete mi mijenjamo. Mi ne mijenjamo, ovo je zakon koji je došao iz Europske unije, mi potvrđujemo. Ovaj zakon o tome da će biti objavljeni podaci o potporama na mrežnim stranicama to je politika puževoga koraka kojom će se stvari u Hrvatskoj promijeniti na bolje za jedno 100 godina kada više nikoga od nas ovdje u sabornici ne bude živih. Hrvatski građani trebaju brze i konkretne reforme, oni na njih čekaju, usudio bih se reći već desetljećima i mi imamo na dnevnome redu ovoga Sabora još od konstituirajuće sjednice neka pitanja kao što su sudbena vlast, državno odvjetništvo, FINA, HNB, HRT i neke druge stvari ali one se uporno pomiču na dnevnom redu jer stalno dolaze ti neki zakoni iz EU koliko je objavljeno, sada će ih biti 71 koji su hitni, koji su prvi na redu. A ja vam garantiram da ovo pitanje hrvatske građane de facto ne zanima. Znači njih ne zanimaju državne potpore jer sumnjam da je većina njih uspjela do njih doći. A s druge strane njih zanima rješenje egzistencijalnih pitanja. I mi sa ovim i ovakvim zakonima koji dolaze u Sabor, ja ne znam na koji način se život hrvatskih građana povećao, poboljšao nakon što smo mi sve ove zakone usvojili, u kojima se mijenja jedan članak, dvije riječi ne znam nekakva dopuna zakona od par rečenica. To u svakom slučaju stvara privid da se nešto dešava, a mi u svakodnevnom životu kad se susretnemo sa stvarnošću vidimo da u stvari nikakvih bitnih promjena nema, nego štoviše većina građana smatra a to imate i po službenim statistikama da ova Vlada vodu zemlju u pogrešnomu smjeru. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika uvažene zastupnice Grozdane Perić. Izvolite.
Uvaženi kolega Bunjac, mislim da vi imate fobiju, izraženu fobiju u odnosu na Europu i EU što nije dobro, a nije dobro zato što malo toga znate. Naime iz prakse iz koje ja dolazim jedinice lokalne samouprave itekako smo izvještavali o svim dodijeljenim potporama. Što to znači? To su male potpore, male vrijednosti do 200 tisuća eura koje smo mi i uvijek ćemo slobodno moći dodjeljivati nezavisno od toga da li smo u nekom sustavu većem ili nismo. Prema tome, tu nema apsolutno nikakvog govora o našoj neslobodi, o utjecaju na to kako ćemo i gdje ćemo usmjeravati nego moramo utvrditi činjenicu da smo mi u prošloj godini više povukli sredstava EU, dakle nečijih tuđih sredstava u odnosu na ono što smo mi uplatili. Prema tome, ako smo odgovorni za nečija sredstva koja smo uprihodovali isto tako moramo odgovarati i mora se znati pravila ponašanja kako za nas, tako i za sve ostale članice EU. Prema tome, ono što dodjeljujemo iz lokalnih proračuna jer morate znati da postoje sektorske, postoje horizontalne potpore itd., da je u sektorskim potporama na primjer u 2014. dodijeljeno preko 4 milijarde kuna, a da je u horizontalnim, a to su te male niže razine preko milijardu i 400 tisuća. Dakle, nemojmo brkati pojmove i moramo ono što hoću reći, uvijek smo morali davati izvješća o tome što smo i na koji način dodijelili. Prema tome, ne treba a priori osuđivati ovo sada kada se regulira vrijednosti od preko 500 tisuća eura, da je to sada umanjivanje naših sloboda.
I odgovor uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice Perić, ja nemam fobiju od Europe niti imamo mi u Živom zidu takvu fobiju. Mi smo dio Europe uvijek bili kulturološki, bili smo dio i renesanse i gotike i historicizma i secesije. Znači mi ne moramo dokazivati da mi jesmo Europa, ali brinu nas neke stvari kao što je recimo sudjelovanje u ratu u Siriji po nalogu EU kojim smo se odrekli polja Hajan vrijednoga 23 milijarde dolara. Brine nas jučerašnja najava Rusije da će u potpunosti blokirati hrvatski uvoz poljoprivrednih proizvoda također po nalogu, dakle EU. To su stvari koje se rade protiv interesa građana Europe. Jer ako dozvolite i Rusija je barem prema zemljopisnoj karti dio Europe, a ne mora nužno biti dio EU. Što se tiče ovog zakona on možda još u ovom trenutku nije preradikalan, ali će jednoga dana postati. Jer poznato je da politika EU i SAD-a ide na postupni pritisak. Oni neće ograničavati slobode zakonima u jednoj godini, ali u procesu koji će trajati 10, 20 i 30 godina ja vam garantiram da će ovo zakonodavstvo biti sve strože, sve rigoroznije i sve više birokratizirano. U tom smislu obzirom na neka povijesna iskustva imamo pravo sumnjati da će dakle Hrvatska žaliti ne samo za nekim prošlim vremenima, nego će čak žaliti čak i za ovim današnjim danom koji definitivno nije globalno rečeno dobar. Hrvatska čini se slijedi politiku slova „b“. Imali smo Budimpeštu, imali smo Beč, imali smo Berlin, imali smo Beograd, evo sad imamo Bruxelles i Buzin. Mislim da bi bilo vrijeme da se jednom konačno okrenemo sami sebi i da svoju politiku vodimo u Zagrebu, Splitu, [[Upadica Reiner: Hvala.]] Osijeku, Rijeci i svim drugim hrvatskim gradovima i sredinama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada će riječ dobiti uvaženi državni tajnik u Ministarstvu financija gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, cijenjeni saborski zastupnici. Dakle, prije svega želim reći da ovaj Zakon o državnim potporama nije propis koji definira vrste državnih potpora koje se dodjeljuju, kome se dodjeljuju, iznose koji se dodjeljuju, intenziteti potpora koji se dodjeljuju itd. Ovo je zakon kojim se definira nadležnost tijela u Republici Hrvatskoj prilikom i za dodjelu državnih potpora. Dakle, ovo nije propis koji definira šta, koliko i u kojim iznosima će se dodjeljivati. Druga stvar, ja sam u uvodnom obraćanju rekao da za određene vrste potpora nadležna je država članica i država članica je ta koja odlučuje o programima koje će dodjeljivat na svom prostoru. Ta nadležnost odnosi se na uredbu o skupnom izuzeću. Dakle, sve ono što je pokriveno Uredbom o skupnom izuzeću, a to su upravo vrste potpora koje gospodin zastupnik Bunjac iščitao, regionalne potpore, potpore malim i srednjim poduzetnicima, potpore za istraživanje i razvoj, inovacije, potpore za usavršavanje, potpore za zapošljavanje radnika u nepovoljnom položaju i radnika sa invaliditetom itd. itd. Dakle, za te državne potpore koje se dodjeljuju sukladno Uredbi o skupnom izuzeću nadležna je država članica, dakle RH. Davatelji državnih potpora koje su najčešće razna ministarstva ili druga tijela, pripremaju programe državnih potpora sukladno uredbi, dostavljaju ih Ministarstvu financija na suglasnost i Ministarstvo financija im daje suglasnost na program. O tome je obvezna izvijestiti Europsku komisiju. Dakle Europska komisija o tim potporama ne odlučuje nego odlučuje upravo RH, ali Europsku komisiju izvještava. Općenito gledajući oko ¾ mjera u EU odnosi se i dodjeljuje se sukladno Uredbi o skupnom izuzeću odnosno oko 2/3 dodijeljenih sredstava dodjeljuje se upravo sukladno Uredbi o skupnom izuzeću. Dakle, najveći broj potpora koje države članice dodjeljuju, dodjeljuju upravo sukladno ovoj uredbi odnosno nadležne su same za dodjelu državnih potpora. Ono za što se najčešće mora tražiti suglasnost, tj. najčešće potpore za koje se mora tražiti suglasnost Europske komisije su razne potpore za restrukturiranje i sanaciju poduzetnika u teškoćama, u slučaju dodjela značajnijih iznosa državnih jamstava ili neke druge potpore koje ne spadaju pod Uredbu o skupnom izuzeću. Tako da evo htio sam naglasiti dakle nije istina da za svaku sitnicu se mora tražiti suglasnost Europske komisije nego upravo je RH ta koja odlučuje u kojim iznosima, za koje potrebe će dodjeljivati državne potpore. A registar je tu da poveća transparentnost dodjele tih potpora, a slijedom toga i učinkovitost dodijeljenih državnih potpora. I ono što želim naglasiti je da registar je novost i na razini EU. Dakle do sada su dodijeljeni programe i potpore objavljivane i objavljivanje na stranicama tijela davatelja državnih potpora. Sada se uvode registri i RH je prema našim saznanjima jedna od prvih koja je izradila registar i stavila ga u funkciju. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Bulja.
Uvaženi tajniče sada ste objasnili jedan dio u biti na kraju će opet Europska komisija to trebati odobriti sve naše prijedloge naših sredstava, naših planova tj. sredstava i potpora koje mi dajemo. Možete li mi kazati da li će registar koji bude objavljen retro imati nekakva svoja izvješća tj. potpore bar u poljoprivredi da znamo? Poljoprivreda. Čak nemojte ni spominjati imena jel vam je neugodno očito ne vama nego neugodno jel vi niste tu sada jel recimo neki ljudi će se spomenuti koji su bili milijarderi sada će uništiti naše kompletno gospodarstvo i naša zemlja iđe u strane banke u ruke. Postoji li mogućnost da se retro, znači unazad petnaestak godina zadnjih da vidimo tko je dobijao te poticaje, postoji li ta mogućnost? Imamo li mi arhiv? Jel milijarde su otišle ne znamo gdje. Pa samo pet milijardi u zadnjih 5, 6 godina otišlo u mljekarsku industriju. Gdje su krave, gdje je stoka, gdje su ljudi ti stočari? Može li to netko objasniti ovome narodu gdje je taj novac i zbog čega imamo sada 4 tisuće proizvođača mlijeka, pet milijardi smo dali potpora za 64 tisuće proizvođača mlijeka. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Branka Hrga. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, vi ste rekli da ovaj zakon neće definirati one stvari koje mora svako ministarstvo i svako tijelo koje daje potpore definirati, ali ja se žarko nadam i želim da ovaj zakon ubrza te procese, da jednostavno počnemo brže djelovati jer ako ćemo opet onako sporo djelovati kao što smo djelovali onda u principu nećemo imati baš puno toga za objavljivati u registru. I još jedno pitanje samo u ovom dijelu, a nastavno je na kolegu Bulja, da li kada se napravi ova mogućnost izvješćivanja, da li će se to odnositi samo na potpore koje tek dolaze ili se stvarno može u program uvesti da se da jedna analiza svih tih potpora koje su bile prije već podijeljene, barem u nekom periodu od kako je Hrvatska postala makar članicom EU. Tako da možda bi to bio jedan dobar odgovor na pitanja koja se inače postavljaju i dalo sve skupa malo jasniju sliku. Dakle, apsolutno ponavljam i ovo što ste vi sada obrazložili, ja smatram da je ovo izuzetno potrebno, smatram za razliku od pojedinih kolega da itekako hrvatske građane interesira ovo i ne samo hrvatske građane kao ljude, interesira naravno i lokalne samouprave, interesira sve one koji će se natjecati, koji će tražiti potpore i pravne osobe. A bilo bi divno i izvrsno da ministarstva koja će raspisivati te natječaje za potpore naprave natječaje gdje će se poduzetnici, obrtnici, građani moći javljati i moći koristiti, a ne kao što je bilo do sada da smo imali potpore na koje se u principu oni za koje su bile namijenjene uopće nisu mogli javiti.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Marijana Balić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici predlagatelja, državni tajniče Tufekčić, poštovane kolegice i kolege. Na samom početku ovdje je riječ o Prijedlogu zakona kojim se usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. U uvodnom dijelu prijedloga zakona kao što je iznio sam predlagatelj Zakonom o državnim potporama prvenstveno su uređene nadležnosti odgovarajućih tijela u RH u odnosu na poslove koji se odnose na državne potpore. Spomenutim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama kao što je već rečeno dodaju se odredbe transparentnosti državnih potpora i dopunjuju postojeće odredbe u dijelu koji se odnosi na registar državnih potpora. Ono što je bitno naglasiti je da bi se ovim prijedlogom zakona učinile potrebne prilagodbe vezane uz transparentnost podataka u državnim potporama sukladno smjernicama iz komunikacije Europske komisije o modernizaciji državnih potpora u Europskoj uniji. Upravo je transparentnost u pogledu dodjele državnih potpora ključna sastavnica spomenute modernizacije, stoga su izmjene i dopune zakona zaista dobrodošle. Istovremeno, zahvaljujući transparentnosti promiče se odgovornost te se građanima omogućava bolja informiranost o javnim politikama. Ujedno kontrola i transparentnost državnih potpora ključne su sastavnice zaštite tržišnog natjecanja ne radi osiguranja jednakih uvjeta poslovanja svim poduzetnicima već i kao važni čimbenik povećanja konkurentnosti poduzetnika te privlačenje i poticanje domaćih i stranih investicija. Osim toga, prilagodbama transparentnosti podataka promiče se sukladnost, smanjuje se nesigurnost, poduzetnicima se omogućava provjera zakonitosti i potpora dodijeljenih konkurentima a poreznim obveznicima uvid u načine dodjele državnih sredstava. Kada je riječ o postizanju transparentnosti a kao što je već i izrečeno ona se konkretno odnosi na obvezu države članice Europske unije da na jednoj mrežnoj stranici objavi podatke o programima odnosno o pojedinačnim državnim potporama, pojedinačnim državnim potporama koje premašuju iznos od 500 tisuća eura te ostale propisane podatke. Imajući u vidu ovlasti Ministarstva financija koje proizlaze iz postojećeg zakona o državnim potporama, sveobuhvatna mrežna stranica na kojoj će se objavljivati podaci o programima odnosno pojedinačnim državnim potporama biti upravo na stranicama spomenutog ministarstva. Takva jedinstvena mrežna stranica sa objavljenim podacima o svim programima odnosno pojedinačnim državnim potporama olakšati će i provedbu dodjele novčanih sredstava iz fondova EU, to je, točnije smanjiti rizik od dvostrukog financiranja. Dobro je istaknuti i da se ovim prijedlogom mijenjaju odredbe Zakona o državnim potporama vezano uz sadržaj registra državnih potpora i potpora male vrijednosti na način da se obuhvat isto proširuje te se značajno olakšava njegovo korištenje. Registar državnih potpora osim podataka o dodijeljenim državnim potporama i potporama male vrijednosti tako će sadržavati podatke o programima, odnosno pojedinačnim državnim potporama za koje postoji obveza prijave Europskoj komisiji. U već ustrojeni registar umjesto dosadašnje objave dostave podataka jednom godišnje tijela koja dodjeljuju potpore unositi će podatke gotovo svakodnevno. Temeljem takvog proširenog registra nadležno Ministarstvo financija izrađivati će i dalje izvješće o državnim potporama i potporama male vrijednosti te ga dostavljati Vladi RH. Slijedom navedenog Klub zastupnika HDZ-a podržati će ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Klub Hrvatske seljačke stranke će podržati donošenje ovoga zakona jer nam je svima u interesu da imamo transparentan sustav dodjela državnih potpora. Naravno da na taj način se usklađujemo sa europskim direktivama, europskim zakonodavstvom ali sigurno da treba postaviti pitanje i postavljam pitanje zašto tek sada, zašto smo tek pod pritiskom Europske komisije i europske uredbe donosimo zakon kojim na transparentan način objavljujemo državne potpore. Činjenica da je na ovom području bio nered, tko je napravio nered sada uvodi red. O.K, slažem se, treba uvesti red, treba nam svima biti dostupni podaci tko je to dobivao državne potpore, po kojoj osnovi, kako ih je iskoristio i da li je opravdao bespovratna ulaganja koja su određene tvrtke učinile. Kada kažem da je napravljen nered, spomenuti ću i neke primjere. I oprost poreznog duga je jedan vid državne potpore. I naravno da nam je u određenim trenutcima kada je naš Agrokompleks došao u probleme trebao pomoć da sačuvamo poljoprivrednu proizvodnju pogotovo u Slavoniji i Baranji i drugim regijama. Pa je primjerice dozvoljeno da PIK Đakovo ode u stečaj i nestane sa gospodarske scene, … [[Govornik se ne razumije.]] u Slavonskom Brodu, Klas u Novoj Gradiški i niz primjera takvih gdje zbog 50, 60 milijuna kuna poreznog duga se nije moglo načina i modela da se tim tvrtkama pomogne a nekim tvrtkama tipa Kutjevo je i dva puta opraštan porezni dug i gle čuda privatiziran je, radi. Ali tko kontrolira da li je taj poduzetnik koji je privatizirao Kutjevo ili VUPIK Vukovar stvarno ispoštivao uvjete iz ugovora jer je dobio saniranu tvrtku i imao je određene obveze ulaganja u daljnji razvoj tih poduzeća. Činjenica je da na terenu se ta ulaganja ne vide. Činjenica je da primjerice kada sam već spomenuo Kutjevo je postala i određena obveza da se omogući kooperantima da imaju kome predati grožđe, oni koji se ne bave proizvodnjom vina i da to niz godina nije poštivano nego su u bescjenje morali prodavati svoj proizvod a s druge strane smo dozvolili uvoz i grožđa i vina iz Makedonije i drugih država. Evo to je jedan od primjera gdje je napravljen nered i zato je bitno da imamo ovakav zakon, da imamo na jednom mjestu sve podatke i da onda iz tih podataka možemo crpiti neke aktivnosti da sačuvamo naše gospodarstvo, da potaknemo gospodarski rast. I kada razgovarate danas sa obrtnicima, poduzetnicima, poljoprivrednicima, svima je u cilju da imaju transparentan sustav potpora. I još što je bitno da imaju dostupnost informacija o potporama, jednako pravo za sve. Jer mi često imamo priliku vidjeti da kada se radi o državnim potporama neki imaju informaciju ranije. I kako će izgledati natječaj, koji će biti uvjeti i onda kada bude raspisan natječaj bude rok 15, 20, 30 dana i većina poduzetnika i ne stigne prikupiti svu dokumentaciju da se jave na natječaj dok se drugi već isti dan čim je objavljen natječaj predali dokumentaciju. Što to govori? Da nismo imali transparentan sustav i da nisu svi imali jednaku dostupnost državnih potpora i zato je potreban ovakav zakon i zato je potrebna ovakva evidencija, ali onda treba i kontrola državnih tijela kako bi potpore bile stvarno dostupne svima. Osim što moram pisati izvještaj i biti dostupni ti podaci Europskoj komisiji i europskim tijelima i poduzetnici a i naši poljoprivredni proizvođači traže da imaju te informacije što su dobili kako potporu i na koji način i kad će im bit isplaćeno. Ovih dana evo krenula je isplata potpora u poljoprivredi. I dan danas naši poljoprivredni proizvođači ne znaju temeljem čega su dobili ta sredstva, da li je to po hektaru, da li je to po matičnom stadu, da li je za ekološku proizvodnju, a najavljeno je da će se dobiti ti izvještaji. I evo u ime naših poljoprivrednih proizvođača tražimo da se taj sustav napravi i da oni dobiju tu informaciju po čemu su dobili ta sredstva da bi znali planirati dalje svoju proizvodnju. Spomenuto je ovdje i nejednaka prava Hrvatske u odnosu na druge članice EU i činjenice govore u tom pravcu, da većina europskih članica ima skrivene potpore da bi sačuvale neke svoje strateške proizvodnje i socijalni mir. Spomenuta je Francuska. Ja bih još jedan primjer naveo u Francuskoj. Kad je i kod njih došla mljekarska industrija u probleme, tad je Francuska milijunskim eurskim iznosima potakla svoju mljekarsku industriju i proizvodnju sira i preradu mlijeka u sir i sačuvala tu proizvodnju na selu. I bila je pritužba Europske komisije, međutim oni su se obranili to je naša strateška grana, to je naša tradicija. Čuvamo na taj način baštinu, kulturu i poljoprivredu u Francuskoj. Hrvatska da li to smije danas napraviti da sačuva svoju mljekarsku industriju? Čuli smo već u kojoj smo fazi da se smanjuje broj proizvođača, da nemamo ni 30% vlastite proizvodnje mlijeka za svoje potrebe. I mislim da se tu moraju naći mjerila kako da Hrvatska odgovori tim izazovima, jer ovo je i zadnji primjer prošlogodišnjeg mraza, stradalo vinogradarstvo i voćarstvo. Mi smo donijeli odluku da sa 20, odnosno Vlada, odnosno Ministarstvo poljoprivrede se saniraju štete od mraza samo za voćare i to opet samo za velike sa 20 milijuna kuna. Austrija je isplatila preko 120 milijuna eura svojim poljoprivrednim proizvođačima koji su imali štete od mraza. Nismo ravnopravni i moramo naći modele da i mi uvedemo neke mjere kako bi sačuvali proizvodnju u Hrvatskoj. Najavljuje se gospodarski rast, rast bruto društvenog proizvoda, govori se o stopama 3%, želja 4, 5% i govori se da je tome doprinijela domaća potražnja, turizam, izvoz. Slažem se da to treba istaknuti. Međutim, ono što želim još naglasiti da kroz, moramo osmisliti državne potpore koje će pokrenuti i poljoprivrednu proizvodnju jer onda nam i turizam će biti izvoz ako je na stolu turista domaći proizvod. Vidimo stidljive najave da određeni kontakti postoje i da se Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo turizma i Ministarstvo gospodarstva sjednu za stol, da osmisle te mjere. Već s tim kasnimo. Mi smo prije desetak godina pokrenuli jedan takav zakon. Ovdje u Hrvatskom saboru nismo dobili suglasnost od Europske komisije iako i Španjolska i Malta imaju dijelove takvih zakona gdje potiču povezivanje hotelijera i poljoprivrednih proizvođača i uvjetuju u pripremi turističke sezone da na turističkom stolu mora biti proizvod iz domicilne autohtone proizvodnje. I mislim da i Hrvatska mora osmisliti takve programe i projekte. Pa i kroz poreznu reformu mi smo pozdravili smanjenje poreza na dobit sa 20 na 18% odnosno na 13%. Ali smo rekli da za one regije gdje zaostajemo u gospodarskom rastu i razvoju moramo osmisliti druge mjere, reinvestiranu dobit i slično upravo za Slavoniju, Baranju, Liku i one gdje imamo odljev stanovništva i bez ulaganja u ljudske potencijale na tim područjima mi ne možemo postići efekte državnim potporama ni nikim drugim mjerama ako nemamo radne snage. A evo najavljuje se da u turizmu već dvadesetak tisuća ljudi nedostaje. A upravo su iz Slavonije najveći broj ljudi odlazi od tamo raditi i najava je da će trebati još tih ljudi. Međutim, mora se osmislit i obrazovanje, prekvalifikacije kako bi ti ljudi stekli znanja i vještine da mogu odgovoriti u turističkom sektoru i kroz te potpore omogućiti da i oni žive od svoga rada, a ne da budu podcijenjeni i potplaćeni što je često bila prilika. Naravno da treba osmisliti i programe državnih potpora i za drvnu industriju, jer nam je to jedna od komparativnih prednosti obzirom da imamo vlastitu sirovinu. Ali često se dovodi u pitanje da li je važnije da Hrvatske šume posluju sa dobiti ili je važno da imamo drvnu industriju koja zapošljava preko 40000 ljudi. Mora se znači tu pomirba i moraju se naći modeli da sačuvamo tu industriju. I naravno da kroz regionalne politike osiguramo ravnomjerni razvoj kroz državne regionalne politike svih regija. Najavljena je ta velika investicijski bum u Slavoniji i Baranji. Volio bih da to čim prije krene i da vidimo koje su to državne mjere i potpore kako će se potaknuti ti projekti u Slavoniji i Baranji. Jer činjenica da svi skupa s tim kasnimo. Evo još jednom kažem, klub HSS-a podržava ovaj zakon s ciljem da postignemo transparentnost, dostupnost ali i kontrolu plasmana državnih potpora jer je to ipak novac poreznih obveznika i prema njima moramo biti odgovorni i oni to od nas očekuju. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Mare Kristića. Izvolite.
Poštovani kolega Vlaović, ja u cijelosti podržavam vaše izlaganje i smatram da ovakve preporuke EU koje su proizvele i dovele do izmjene ovoga zakona ne treba samo odraditi u smislu da bi mi ispunili ono što od nas EU traži, a to je da konačno nakon 27 godina počnemo transparentno izvještavati javnost o namjenskom trošenju sredstava državnih potpora. Osim javnosti trošenja ovih sredstava mislim da su ovakve inicijative također važne da se i sam sustav dodjele tih sredstava državne potpore na neki način učini transparentnim i ne samo transparentnim nego da se jasno propiše odgovornost svih onih koji sudjeluju u procesima odlučivanja o dodjeli takvih sredstava jer mi u ovih 27 godina hrvatska povijesti novije hrvatske povijesti, imamo jako puno milijardi kuna državnih sredstava koji su dodijeljene za različite namjene koje su propale. Ja nikada nisam vidio da je odgovarao niti onaj tko ih je nenamjenski utrošio niti onaj koji ih je dodijelio tome kojih je nenamjenski utrošio. I u tom smislu mislim da je potrebna naravno gledati u budućnost, ali učiniti jednu temeljitu reviziju svega onoga što je u prošlosti učinjeno krivo kako nam se takve greške u budućnosti ne bi ponavljale.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Vlaovića.
Hvala kolega Kristić. Slažem se s vama i rekao sam to u svojoj raspravi da nam treba ovakav zakon i ovakav način obavještavanja svih zainteresiranih za plasman svih državnih potpora i naglasio sam da do sada nismo imali jedan takav sustav jer različita ministarstva su dodjeljivala državne potpore bilo da je iz nacionalnog izvora, bilo iz europskog novca i nije to bilo uvijek jednako vidljivo i nije bilo svim našim poduzetnicima jednako dostupno. I upravo sam tražio da u budućim postupanjima kod najava tih mjera i državnih potpora bilo od kojeg ministarstva se ipak ide u razgovor sa poduzetnicima, bilo da su obrtnici, gospodarstvenici krupnog kapitala ili srednjeg kapitala, poljoprivredni proizvođači da se kroz javnu raspravu definiraju pravila igre i da kod raspisivanja natječaja svi budu spremni i znaju koju dokumentaciju trebaju na isti dostaviti. A ne da neki to znaju ranije i da na taj način budu u prednosti i onda nismo svi konkurentni. I sigurno da treba i kod plasmana tih sredstava tražiti da se kontrolira da li su postignuti učinci kroz navedene mjere i programe koji su prijavljeni na natječaj jer često da imamo situaciju da to niko ne kontrolira. Spomenuti su operativni programi za govedarstvo, za višegodišnje nasade gdje je na određeni način i sustav zakazao jer nismo bili uz te ljude kada su došli u financijske teškoće nego su ostali sami na tržištu, ostali su u škarama banaka, a država se iz tog izvukla iako im je dala potpore. Mislim da jedan sustav pristupi to na taj način izbjegli i ostalo bi naše gospodarstvo živo. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Kolega postavili ste pitanje zašto nije do sada bilo transparentno ovi poticaji, ove potpore koje su dodijeljene tko zna u kolikim iznosima. Pa jednostavno, svjesno su to političke elite radile, svjesno je ciljano. Svjesno su to radile i kada su ulazile i pred pristupanje u EU kada se je jednoglasno to u Parlamentu donijelo, znali su za ovo sve. Jel nije problem njima bio za to sve dignuti ruku jel su bili umreženi i danas imamo problem da najjači Agrokor moram ga spomenuti koliko čitam iz medija da je u problemu. Ali to je imamo hrvatsku zemlju poljoprivrednu, imamo vode gdje je vlasnik punionice, znači ogromni poticaji su to otišli. Ne samo tu nego ko zna gdje. Ovdje treba pozvati na reviziju svih tih potpora, neko mora biti zatvoren. Ako je pet milijardi kuna dato u stočarstvo za mljekarsku proizvodnju, a broj goveda tj. muznih krava je pao na dno dna, tko je odgovoran? Očito nitko u Hrvatskoj. Ministarstvo je dužno predložiti u drugom čitanju i unazad kompletan registar i reviziju tih poticaja jel nema smisla onda. Šta ćemo sada poticati u Slavoniji ako nemamo više stočara ako su otišli u Njemačku ili Irsku? Šta ćemo poticati kada su poticaji koje je trebao ministar Jakovina dati iz europskih fondova trebao dati hrvatskom seljaku dao tim tajkunima koji će sada Hrvatska morati subvencionirati jel će biti šok za hrvatsko gospodarstvo, ostat će 40, 50, 60 hiljada ljudi na cesti. A blagajnici davao našim sestrama, majkama, rodicama davao je dvije tisuće kuna plaću, ne smiju tijekom radnog vremena otići na wc. Treba revizija, ministarstvo reviziju, registar svih potpora i reviziju svih potpora, USKOK, DORH to je njihov posa. Nije njihov posa glumiti po televizije …
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Odgovor uvaženi kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bulj, slažem sa s vašom inicijativom da se napravi registar do sada danih potpora. Neko je već ovdje rekao, barem od ulaska RH u EU, ali bilo bi poželjno vidjeti i ono što je bilo prije jer imali smo i državne potpore, imali smo i različite vidove oprosta potraživanja, bilo poreznih, bilo kroz predstečajne nagodbe i nikad to nije bilo transparentno s kojim ciljem šta se želi postići. Uvijek se to zamotavalo u nekakvu priču da želimo sačuvati gospodarstvo Hrvatske. Da, treba ga sačuvati ali ne na način da se provodi model potpora kroz onu kraticu IMT imal mene tu. I ako iole postoje nekakvi dokazi da je neko zloupotrijebio potrebe da ih nije namjenski potrošio, da nije zaposlio određeni broj radnika koliko je u prijavi na natječaj prijavio, da nije podigao nivo proizvodnje onda treba odgovarati ne samo on nego i onaj koji je odobrio potporu, a pogotovo ako postoje nalazi revizije, a išli su u te tvrtke i Državna revizija i davali su preporuke. I često smo u izvještajima Državne revizije vidjeli da je Državna revizija reagirala ali da državna tijela koja ste vi spomenuli nisu ništa odradila. Pa evo ovo je sada prilika da kroz jedan sustavan način prikažemo sve te podatke i da onda bude lakše postupati po istima ali ono što svi želimo u Hrvatskoj a to da država funkcionira ne samo kroz plasman državnih potpora nego i kroz kontrolu. I ja onda ako je netko počinio kazneno djelo i kroz djelovanje Ministarstva unutrašnjih poslova, DORH-a i sudskih organa. A do sada, činjenica da su neki bili predmet postupanja dok su drugi zaboravljeni. I ja bih volio da u Hrvatskoj ne bude ni jedan prekršaj zaboravljen a kamoli kazneno djelo. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vlaoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio i uvaženi kolega Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vlaović, sve ste vi ovo lijepo rekli i podržavate zakon, normalno je da želimo transparentno svi i da smo zainteresirani. Javio sam se kada ste spomenuli da su se mnoge potpore dodjeljivale da nisu svi bili istovremeno i pravovremeno na isti način o tome informirani, znači nisu imali onu elementarnu mogućnost konkurirati na takvim natječajima. Naravno da ovaj zakon to neće riješiti ali je dobro otvoriti i tu temu. I druga stvar koja mi je isto bila onako razlog za javljanje da vam malo repliciram i da malo nadopunim stvari pa da malo još i pojasnimo neke stvari je bio da država nije reagirala, intervenirala prema onima kojima su se dale prije potpore kada su oni zbog nekih loših politika stradavali. I to je to što i sami znate koliko puta smo o tome držali i tiskovne konferencije, davali priopćenja, ukazivali na to posebno u vrijeme Vlade kukuriku koalicije. Posebno u to vrijeme. Evo bili smo tada na istom bojnom polju u politici, iznosili iste stavove Sjetimo se situacija kada su neki lokalni čelnici donosili dokumente i na natječaju ministarstva, jutro u 9 sati, taj dan je bio otvoren natječaj pa su im rekli tamo već je gotovo, već je natječaj zatvoren. To je bilo to vrijeme. Ja znam da je vama malo nezgodno i vjerojatno vam je bilo teško nakon svega toga prihvatiti ulazak u tu istu koaliciju i vjerujem da ste uspjeli to prevladati. Ali evo, drago mi je da na neki način zajedno podržavamo ovakav zakon.
Zahvaljuje uvaženom kolegi Hrgu na replici. Odgovor, uvaženi kolega Vlaović. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrg, nije u pitanju samo dostupnost informacija kod raspisivanja natječaja jer činjenica da kada razgovarate sa obrtnicima i poduzetnicima da se oni često na to tuže da nemaju prave informacije a dokaz tome upravo je i ovo što ste vi spomenuli da kada natječaj bude raspisan prvi dan već bude toliko prijava da je naprosto nemoguće da nisu imali informacije i da su u jednom danu prikupili svu potrebitu dokumentaciju i prijavili se na natječaj. I mislim da su i tada trebala državna tijela odreagirati, poništiti natječaj i dati šansu svima da se kandidiraju na takve državne potpore što je evo izostalo. Naravno da, pogotovo kada je riječ o dodjeli potpora u poljoprivredi sam posebno osjetljiv zbog naših poljoprivrednih proizvođača. Pa imali ste i ovaj zadnji primjer natječaja na program ruralnog razvoja na mjere 4.1 i 4.2 gdje je također došlo do pogodovanja određenim tijelima i odnosno tvrtkama i gdje je i Europska komisija išla u nadzor ali onda smo opet napravili grešku da godinu dana i godinu i pol nismo donijeli odluku po tim natječajima i da danas tek dobivaju ti poduzetnici rješenja i odluke a u međuvremenu su im istekle građevinske dozvole, dobavljač je promijenio tehnologiju za opremu koju im treba isporučiti i slično. Znači i sam sustav i to želim još jednom naglasiti mi previše nekad i normiramo natječaje, zakone, da naši poduzetnici ne mogu ravnopravno sudjelovati a s druge ne činjenjem im činimo štetu i mislim da taj način se moramo biti na usluzi našim poduzetnicima. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vlaoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa kada govorimo o potporama onda nas treba zanimati jedna riječ a to je konkurentnost i biti konkurentniji od drugih i mislim da je to smisao potpora koje se dijele u Europskoj uniji i da u Europskoj uniji zemlje koje imaju bogatije proračune uvijek imaju sakrivene potpore kako bi svojim gospodarstvenicima bilo da su oni poljoprivrednici, bilo da su oni obrtnici, poduzetnici ili turistički djelatnici da im se na skriveni način pomogne da budu što konkurentniji u odnosu na ostale članice EU kako bi njihova država prosperirala i kako bi se njihov proračun bolje punio. Smatram da u tom smislu trebamo gledati potpore i da ne trebamo nekada biti veći katolici od Pape i da trebamo omogućiti našim ljudima štoviše potpora da dobiju a ne se baviti revizijama i sada unazad tražiti tko je što i koliko dobio. Vjerujte da mi koji se bavimo poljoprivrednom proizvodnjom bili bismo najsretniji kada bismo znali točno što smo i kada dobili ali kada dobijemo ispise na bankovni račun vjerujte mi da po ovim šiframa nam je vrlo, vrlo teško utvrditi a sjetite se još nekih koji su 70 godina stari i bave se poljoprivredom. Gospodin Hrg je tu spomenuo političke opcije. Smatram da bi to trebao biti politički konsenzus svih političkih opcija da nam prioritet budu potpore, pa čak i ove skrivene potpore ili indirektne da potaknemo naše gospodarstvo na razvoj a ne se truditi sada da unazad još probamo nekoga ili zatvoriti ili uništiti sa nekakvim revizijama. Da se malo i nasmijemo, kako je rekao Rojs „Tko je jamio, jamio je.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lenartu. Odgovor uvaženi kolega Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega ne samo da treba uvesti pravilo da svaki poduzetnik ima dostupnost za informaciju o tome što se i za što dodjeljuje potpora nego mora dobiti informaciju za čega je dobio potporu. Spomenuli ste poljoprivredne proizvođače. I danas oni ne znaju za čega dobivaju sredstva kroz poticaje. Jedino joj jednu godinu su dobili izvještaj još dok je bio ministar Božidar Pankretić. Nakon toga je to ukinuto, ne dobivaju te obavijesti na što su dobili potporu. Očito da nekome nije odgovaralo. Mislim da se s tom praksom mora prekinuti i ministar Tolušić je najavio da će poljoprivredni proizvođači dobiti na uvid što im je isplaćeno u kojem iznosu. Za sad je to izostalo. Oni moraju zvati Agenciju za plaćanje. Agencija je zatrpana pozivima, ne stignu odgovoriti i u cijelom lancu svi nezadovoljni, sustav ne funkcionira. Ali ono što je bitno za naglasit da državne potpore, pa i u poljoprivredi ne trebaju biti sami sebi svrha, nego da jednom osmišljenom politikom potpora štitimo određene proizvodnje, dižemo nivo proizvodnje u Hrvatskoj, bilo da je riječ o dostatnosti hrane što je strateški za Hrvatsku bitno. Ali isto tako i neke druge grane koje su od interesa za Republiku Hrvatsku da kroz potpore dignemo nivo proizvodnje. I da ono što je još za mene i za nas iz HSS-a bitno da se to i ravnomjerno regionalno rasporedi, odnosno da one regije koje su nerazvijenije dobiju veće potpore i da sustignu ove razvijenije regije. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vlaoviću. I posljednja replika, uvaženi kolega Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vlaović, puno ste toga već danas rekli u svojem izlaganju u ime kluba. No, ja bih se htio osvrnuti samo na ruralni razvoj u Slavoniji i Baranji i Podravini. I tu su se dogodile određene stvari koje će i ovim zakonom bit poboljšane, tj. transparentnost u viđenju onih koji stječu potpore, vidjet će se koliko je sestrinskih firmi sa fiktivnim uvjetima na popisu stjecanja državnih potpora. To je bilo u proteklom vremenu ove Vlade Kukuriku koalicije kada je ministar bio Jakovina. Kao što ste i govorili o tome, znači prije svega znalo se je što su kriteriji i uvjeti. Prije raspisivanja natječaja stjecanjem su, napravljene su sestrinske firme i zbog toga su oni pravedni ljudi koji su htjeli unaprijediti poljoprivrednu proizvodnju u Slavoniji i razviti i pomoći u ruralnom razvoju i u ovom projektu Slavonija koja vapi za novcima onemogućili su ove dvije godine. Oni bi trebali biti van sustava kažnjeni i nikad se više ne bi trebali javiti na natječaj. Osnivanjem takovih tvrtki sigurno su uništili one koji su imali cilj razvoja, napretka i boljitka. Što se tiče kriterija da, u jednoj zemlji recimo Francuskoj kad se raspisuje za njihove potrebe natječaj onda se stavlja da drvo za taj namještaj mora biti iz te šume. Što mislite kad bi mi stavili u natječaj da drvo mora biti iz Spačvanske šume, hrast lužnjak takve i takve kvalitete. Tko bi iz EU osim onih koji kupuju od naših pilara koji prodaju građu u bescjenje i ponašaju se kao Mlečani. Tko bi od europskih dobavljača ili proizvođača namještaja mogao konkurirati nama. Nitko. Te nacionalne vrijednosti koje imamo moramo zaštititi i tako se ponašati prema njima i dobro došao je ovaj Zakon o transparentnosti kako bi u budućnosti imali viđenje i kako bi svi mogli reagirati na ono što je nepravedno i nepravilno.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Đakiću. Odgovor uvaženi kolega Vlaović, izvolite.
Hvala. Kolega Đakić, evo i vi i ja se slažemo da Hrvatska mora osmisliti modele kako da pomogne našoj drvnoj industriji. I ne samo drvnoj industriji, nego svim onim industrijskim granama za koje procijenimo da su za nas strateške, da imaju visok udio domaće sirovine, da imaju povećanje zaposlenosti i da doprinose ukupnom gospodarskom rastu i razvoju, a onda će bit novca i za nadgradnju, za društvene djelatnosti i ostalo. I nitko po meni ne bi smio zabraniti Republici Hrvatskoj da čini to što čine Francuzi ili Austrijanci. Spomenuo sam primjere kako oni to čine da zaštite svoju proizvodnju i ja često ističem da kad mi donosimo nekakve Zakone o potporama previše pitamo i Europsku komisiju i premalo razgovaramo sa našim poljoprivrednim proizvođačima obrtnicima i poduzetnicima i da onda u tom sukobu najčešće stradaju poljoprivredni proizvođači, obrtnici i poduzetnici umjesto da obrnuto prvo razgovaramo sa njima, da vidimo koje su to potpore njima potrebne, na koji način, a onda da prema tome kreiramo državne politike. Nadam se da će se taj smjer promijeniti i da ćemo ići ka obrtniku, poduzetniku, gospodarstveniku jer oni nam trebaju bit cilj. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vlaoviću na odgovoru. Sljedeći se za raspravu javio uvaženi državni tajnik gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa s obzirom da se dosta rasprava vodilo o potporama u poljoprivredi, dakle želim naglasiti da potpore u poljoprivredi odnosno kad govorimo o državnim potporama u smislu Zakona o državnim potporama ne govorimo o potporama u poljoprivredi. Kao što vjerujem da znate postoje potpuno odvojeni sustavi za dodjelu potpora u poljoprivredi i već se vrhovnom regulativom EU, a to je Ugovor o funkcioniranju EU odvojila ta dva sustava potpora. Dakle, za potpore u poljoprivredi postoji potpuno zasebna regulativa i sustavi dodjele potpora, pa tako i u Republici Hrvatskoj tako da se niti na izravna plaćanja, niti na mjere ruralnog razvoja ne odnosi ovaj zakon niti ovaj registar. Kao što znate, tj. vjerujem da znate na stranicama Agencije za plaćanje postoje objave o dodijeljenim državnim potporama kroz sustav dodjele potpora u poljoprivredi. Evo čisto radi daljnjih rasprava. Dakle, kad govorimo o ovom zakonu ne mislimo na potpore u poljoprivredi.
Zahvaljujem državnom tajniku Vlaoviću na ovom obrazloženju. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Pa složio bih se s vama da se ne tiče samo vas kao Ministarstva financija ali vi ste taj kontrolor koji u biti transferira sredstva. Pa imamo mi potpore i druge, potpore npr. za hrvatske šume, za balvane za domaće proizvođače, imamo i kvote određene koje se teško izbore. Pa na mom području umalo nije jedna pilana zatvorila zbog toga što nije mogla dobiti sirovinu, a zapošljava 50, 60 ljudi u … i u Sinju vrlo bitno. Nisu mogli dobiti balvane jer su ograničene kvote za proizvođače domaće, dok kada se izvozi trebali bi biti skuplji balvani, ne govori proizvod u drvetu. Međutim, trebalo bi provjeriti ovim putem, evo javno pozivam koliko se prodaje balvana pod domaćim proizvodima sa poticajem državnim, a u biti se izvozi. Fiktivno su prijavili da proizvode, a u biti ne proizvode. To su ogromne štete Hrvatskoj državi. Dok domaći proizvođači drvoprerađivači ne mogu doći do balvana i moraju otpuštati ljude zbog nekakvih kvota. Znači i tu treba državne institucije ući u Hrvatske šume i provjeriti taj selektivan način pljačke Hrvatske države kroz nacionalne strateške interese, a to su Hrvatske šume. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-HSU-a uvažena kolegica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Pozdravljam i uvažene predstavnike predlagatelja ovog zakona, poštovane kolegice i kolege. Evo i u ovom Prijedlogu o izmjenama Zakona o državnim potporama govorimo o usklađivanju zakonodavstva RH sa zakonodavstvom EU. Moramo znati, a i državni tajnik nam je to naglasio da se Zakonom o državnim potporama, da je to opći zakon kojim se uređuju samo postupanje nadležnih tijela pri dodjeli državnih potpora. Dakle Zakonom o državnim potporama ne uređuju se područja za koja se dodjeljuju državne potpore, ciljevi i slično, to je u nadležnosti davatelja potpora, dakle ministarstva, fondova, agencija. Oni putem svojih mjera koja često nisu i najčešće u obliku zakona već drugih propisa reguliraju ovo područje. Ovo područje je stvarno važno i dobro je da u ovoj raspravi se dotičemo i tih problema. Međutim, ja bi se zadržala samo na ovom prijedlogu izmjenama Zakona o državnim potporama. Što se tu mijenja o čemu se radi? Tu imamo da se dodaju odredbe o transparentnosti državnih potpora i da se dopunjuju postojeće odredbe u dijelu koji se odnosi na registar državni potpora. Možda izgleda da to nisu velike promjene, ali svaka promjena koja donosi veću transparentnost je jako, jako velika i važna. Tako bi se time učinile potrebne prilagodbe vezane za transparentnost podataka o državnim potporama koje proizlaze iz Uredbe Komisije EU br. 651 od 17. lipnja 2014. godine, a radi se ocjenjivanju određenih kategorija potpora i njihovom spojivošću su unutrašnjim tržištem i primjeni članaka 107. i 108. ugovora, te ostalih akata EU. Naime, Europska komisija započela je komunikacijom o modernizaciji državnih potpora u EU i to sve u okviru pripreme višegodišnjeg financijskog okvira, te pravila EU za strukturne fondove za razdoblje 2014.-2020. pa se u cilju postizanja transparentnosti nalaže da sve države članice EU moraju na jednoj mrežnoj stranici objaviti sve potpore pojedinačne vrijednosti koje premašuju 500 tisuća eura, te ostale propisane podatke koji su tu regulirani. S obzirom da Ministarstvo financija je u okviru postojećeg Zakona o državnim potporama već ima određene nadležnosti logično je da se ta mrežna stranica vodi odnosno bude ustrojena upravo u sklopu Ministarstva financija. Ovim prijedlogom zakona mijenjaju se i odredbe Zakona o državnim potporama u sadržaju registra, obuhvatu registra, olakšava se njegovo korištenje, regulira se i ažurnije unošenje podataka tako da će sada podaci se unositi dnevno i biti će stvarno ažurniji nego kada je to bilo zakonski jednom godišnje. Podaci će se unositi online odnosno predviđa se isto kao i kod koncesija i bit će vidljiviji svim zainteresiranima, posebice poduzetnicima koji će si moći vidjeti, usporediti, analizirati sebe i svoju konkurenciju i lakše ukazati na eventualne nepravilnosti. Moram reći da smo mi do sada imali uvid u podatke odnosno da smo i do sada imali na mrežnim stranicama davatelja potpora, da li je to bilo ministarstvo, agencija ili fond. U pravilu ministarstva su to prva uvela po određenim natječajima nakon godine dana doduše malo zakašnjelo, mogli smo pogledati po programima koje sve dobio određene potpore. Da je možda moglo biti preglednije, vjerujem da je, ali u cilju poboljšanja i veće preglednosti uvođenjem ove mrežne stranice mislim da će biti puno lakša usporedba odnosno komparacija i traženje. Ali ja bi rado da to bude zadržano i na mrežnim stranicama davatelja potpora iz jednostavnog razloga jer će ovdje biti puno informacija, a neke možda zanimaju samo određene situacije. Pa je tako bilo zgodno kada smo imali u natječajima Ministarstva turizma isto je bilo dosta tu natječaja određenih programa, da je bilo po programima pa svaki zainteresirani mogao se tu naći i analizirati. Već je bilo napomenuto da se to ne odnosi na potpore u poljoprivredi, dakle tu se tako izuzima i sve osim članka 17. gdje se izvještava da potpore male vrijednosti se objavljuju do 30 lipnja tekuće godine. Po nama u HNS-u možda je malo dvojbeno, ona izmjena zakona gdje se predlaže iz članka 4. podstavak 7. brisanje i potpora male vrijednosti. Naime, predlaže se da se izmjenama potpore male vrijednosti više ne mjeri učinkovitost potpora male vrijednosti. U obrazloženju se navodi da mjerenje nije moguće provesti na adekvatan način jer je riječ o manjim iznosima potpore koji uglavnom ne daju konkretne ciljeve već su operativne prirode. Djelomično možemo prihvatiti to obrazloženje ali smatramo da bi bilo mnogo transparentnije da to i dalje ostaje tim više jer za ovim čitavim izmjenama zakona dajemo akcenat upravo na transparentnost pa ne vidim razloga da bi to trebalo izbrisati. Možda iziskuje više truda, više papira, više vremena ali donijelo bi sigurno jednoj većoj vjeri i vjerovanju u te mjere i transparentnost svega navedenog. Smatramo da bi se tu mogle provući neke potpore koje bi se mogle davati proizvoljno, koje nitko ne bi zapravo uopće imao opravdanje zbog čega ali i zbog toga jer netko misli da bi to bilo dobro, neka ta potpora ide. Tako da smatram da bi ovo trebalo ostati tu i potpore male vrijednosti. Klub HNS-a, HSU-a podržati će izmjene ovog zakona u prvom čitanju, vjerujem da ćemo o njima još raspravljati i da ćemo možda neke stvari i prihvatiti.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Božici Makar na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolegice vi ste elaborirali, naravno da je bitna transparentnost i sve što se tiče transparentnosti treba podržati. Pa nažalost brojne potpore će nanijeti velike štete hrvatskom društvu, kako proračun, tako i građanima. Npr. u mom Cetinskom kraju su vjetro elektrane na svakom brdu skoro. Pa tako će Hrvatska država u 2017. godini, nedostajati će joj, u ovoj godini 1,1 milijarda kuna zbog potpora za ... [[Govornik se ne razumije.]] za vjetar, vjetroelektranu jer je cijena na tržištu jedno ... [[Govornik se ne razumije.]] 25 lipa a inače za vjetroelektrane 90 lipa za obnovljive izvore. Iduće godine 2018. će biti 1,5 milijardi, znači 1,5 milijarda a 2019. 1,6 milijardi a to je sve doneseno 2014. godine. Također te su potpore vrlo upitne. I sada se država treba, tj. i Ministarstvo energetike zbog te katastrofalne odluke vi možete posvjedočiti jesu li dobre ili nisu gdje će morati građani plaćati strani investitor … [[Govornik se ne razumije.]] i toliki je to udar na građane, poglavito iz tih krajeva koji bi trebali plaćati ali ja se nadam da će se iznaći sredstva u proračunu, ali sigurno treba te potpore revidirati, vidjeti tko ih je potpisao, tko ih je donio na štetu građana i kome se pogodovalo jer one izazivaju efekte iz godine u godinu koji će biti katastrofalni, ogromni su novci. Pa tako imamo sada ulaze te obnovljive izvore energije, npr. plinska centrala u sri izvora na brani Peruči tj. hidrocentrale. Privatni investitor koji imaju svoje, isključivo samo svoje interese, ne interesiraju ih dimnjaci od 150 metara ali je njima dobit dovoljna. Na vlasništvu države tj. HEP-a. Znači brojne odluke koje su donesene u potporama izazivaju tešku situaciju po pitanju, evo električne energije u … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na replici. I odgovor uvažena kolegica Makar, izvolite.
Poštovani kolega Bulj zahvaljujem vam na vašem pitanju. Evo, ja sam u svojoj raspravi govorila i na samom početku sam se osvrnula da se radi o Prijedlogu izmjena i dopuna zakona o državnim potporama i da ću se zadržati upravo na tom dijelu I naglasila sam da je dobro da se raspravlja i uostalom i o svim potporama. On što vi ste sada naveli tu, ja dozvoljavam da dio, ima istine u tomu, dozvoljavam da svako u onome o čemu i raspravljaju danas, tu od nas, zna dio, ali nitko od nas ne zna kompletno i za to sam da bude sve transparentno. Ali kada se otvori rasprava o pojedinoj potpori onda da se raspravlja o tome da onda to analiziramo, da sve argumentiramo, da sve provjerimo i samo onda možemo ravnopravni sudionici te rasprave biti. Inače ja sam sigurna, kada bi god netko pitao sada tu bilo koga od nas, ma ne od nas, na ulici da sretnemo a da svako ima neki primjer neke potpore i neke dodjele čime nije zadovoljan ali na taj način stvarno ne možemo raspravljati nego sam uvijek za argumentiranu raspravu i samo tako možemo biti transparentni. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženoj kolegici Makar. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Milorad Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Makar transparentnost nema cijenu, transparentnost nema alternativu, ali prvenstveno neovisnost ne iz razloga samo što je to direktiva EU, prvenstveno to moramo radi nas napraviti, to je ono što ste i vi istaknuli u svojoj raspravi. Nadalje, kada se govori o ovom, to je kao Opći zakon o potporama izuzetno je važno pošto se radi o javnom novcu da se zna opravdanost svake potpore i čime je rezultirala svaka ta potpora. Znači nakon, dobijete potporu za nešto, čime je to rezultiralo. Tada bi se moglo naknadno napraviti evaluacija učinaka. Po meni je to čak još i važnije, i važnije od mnogih stavaka koji su u ovom zakonu navedene. Nadalje, tu se spominje sektorske potpore koje se definiraju po pojedinim resorima, tko dodjeljuje, kako se dodjeljuje, naprosto slažem se da da ovaj dio koji se predviđa zakonom da se potpore male vrijednosti ukinu nisam za to. To smo naprosto i na klubu raspravljali, jer svaka kuna javnog novca mora biti više nego transparentno predočena i dostupna svima zainteresiranim. Vjerujem da će se naći i financija i snage i ljudskih kapaciteta da se taj dio ispoštuje. Naša sugestija je da se ne odustane u drugom čitanju od tog dijela.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Batiniću na replici. Odgovor uvažena kolegica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa kolega Btiniću. Pa evo sami ste ponovili mnoge stvari koje sam ja iznijela u svojoj raspravi. Točno je i upravo zbog toga se zalažemo da svakim danom bude sve transparentnije situacija i polje koje je vezano uz potpore. Da do sad nije bilo idealno, ali da je puno toga napravljeno i sigurno je svakim danom sve bolje stoji. Ali ovo je apsolutno da ovo ne bi smjelo biti ukinuto što se tiče i potpora male vrijednosti, jer ipak su to novci svih poreznika, svih građana, svih poreznih obveznika odnosno građana Republike Hrvatske i svaka kuna je jako, jako bitna. Neki put nama izgleda, pa 20000 kuna potpore, pa toliko papirologije, pa zbog čega? Ali 20000 kuna je jako, jako puno i svaki naš građanin sigurno će podržati to da je to veliki novac bez obzira što spada u potpore male vrijednosti i još neki iznosi daleko veći od toga spadaju u potpore male vrijednosti i da mora se isto izvršiti procjena njegove učinkovitosti, odnosno ciljeva koji se žele njime postići. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Makar na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Makar, vi ste rekli da smo ipak uz ovo sve skupa što ste pozitivno rekli o ovom prijedlogu izmjena zakona, da smo i do sada imali, dakle podatke na razno raznim mjestima i to je točno. Ali nekako sam stekao dojam da ste u tom svom dijelu rasprave malo htjeli opravdati ono što se je događalo u vrijeme Kukuriku vlade. A tou je bilo puno proizvoljnih potpora. I zato se ja slažem da se mora dati podatak i za te male, samo nekakvi jednostavni. Ne velika birokracija, puno papira kao što se to dogodilo sa Zakonom o udrugama gdje ljudi za 500 kuna moraju maltene se poroditi da to naprave, da uopće dobiju te novce. Znači pojednostaviti stvar da. Ali u svakom slučaju kada netko daje neke potpore, dijeli potpore može čak formalno imati transparentnost. Objaviti to na sto različitih mjesta to nitko ne može povezati, nitko ne može pronaći, a forma je zadovoljena. I to se je događalo. To se je događalo vjerojatno svih ovih godina, ali ja moram zato sam se vama i javio za repliku jer ste govorili u ime kluba koji je bio glavni partner SDP-u, Kukuriku vladi kada je bilo jako puno čudnih odluka o dodjelama potpora. Govoreno je ovdje nema poljoprivrede, nećemo o njoj ali ću reći da čak i tu na tim ogromnim, velikim programima je očito bila namjera s konačnim ciljem kako će nešto završavati, a da ne govorimo o proizvoljnim odlukama dijeljena novaca lokalnim samoupravama itd. Tu je stvarno bilo svega. Hvala da podržavate ovo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrgu na replici. Odgovor uvažena kolegica Makar. Izvolite.
Poštovani kolega, pa evo ja ne bih željela nikoga ni zagovarati ni napadati. Ja znam da je transparentnost, odnosno uspostava objave podataka započeta još u Vlade, za vrijeme Vlade HDZ-a. I to bih i onda podržala. Da je nastavljena i poboljšana za vrijeme Milanovićeve Vlade, poboljšane. O ovome neću govoriti o razdoblju od godinu dana jer zapravo nešto bitno se nije ni događalo u tom periodu. Ali proizvoljne izjave bilo je sumnje, ma bilo je uvijek onih koji će sumnjati i biti će uvijek oni koji će sumnjati. Ali zato trebaju postojati jasni kriteriji. Cilj ovog zakona je veća transparentnost. Ali opet stojim na onome. O svakom pojedinom programu možemo raspravljati, ali samo argumentima a ne proizvoljno jer sam protiv ovakvih paušalnih ocjena i paušalnog optuživanja bez obzira lijeva, desna strana, centar, svakoga. Svatko ima čak pravo i pogriješiti, ali onda da se zna da je to greška, a ne da je nekome namještano. Ali mi ne možemo sumnjati, jel' možemo? Možemo u sve sumnjati, ali moramo donijeti odluke da je sve mjerljivo, da se znaju točno postupci, da se znaju pravila i nakon toga rezultati. Da ti rezultati budu dostupni, javni, da imaju svi uvid i da se mogu komparirati. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Makar na odgovoru. Sljedeći se za raspravu u ime Kluba zastupnika „Promijenimo Hrvatsku“ prijavio uvaženi kolega prof. Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam predstavnike Ministarstva financija, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Postavlja se pitanje već ovdje je bilo razmišljanja o tome čemu potpore, čemu one uopće služe? Ako one su dio suvremene naše, u stvari naše stvarnosti. Međutim, jedna je stvar točna. Što je ekonomska politika u nekoj zemlji efikasnija potpore su manje potrebne. U Hrvatskoj se pokazalo da je ekonomska politika neučinkovita, loša proteklih godina i mi vidimo da potrebe za državnim potporama stalno rastu. U ovakvoj jednoj zemlji, maloj ekonomiji sa velikim ratnim i posljedicama nema tih subvencija i tog iznosa subvencija koje mogu nadoknaditi ovako lošu dosadašnju makroekonomsku politiku koja je vođena u zadnjih 20 godina. Pa evo pripremajući se za ovu raspravu pogledao sam malo podatke i nekoliko zapažanja ću ovdje reći možda ustvari poneku preporuku. Najprije, išao sam gledati godišnji izvještaj o državnim potporama u RH i na web stranici Ministarstva financija našao sam izvještaj za 2013. godinu kao najsvježiji. Molim vas, područje potpora subvencija je stvar diskrecije, to je znači diskrecionizam koji u određenoj mjeri koji nije kompatibilan sa tržišnim poslovanjem i načelima. Pa upravo zbog toga što mora postojati državna potpora, zbog određenih prioriteta, problema mora biti diskrecije, a ta diskrecija mora biti negdje obznanjena da bi bila transparentna, pa onda kažemo ovo je potpora, ali su dobili ovi, ovi ili oni. Dakle, gospodo prva stvar mi kao zastupnici moramo tražiti od Ministarstva financija, od Vlade da u vrijeme neviđenog razvoja informatike, telekomunikacija kada možemo da ne kažem u realnom vremenu, pa ajde nek mjesec dana kasne podaci, ali tri godine da kasne podaci odnosno analiza to je naprosto neshvatljivo. Zašto kasne? E to nemojte pitati mene. Jedan od elemenata državnih potpora su subvencije i o tome je također bilo govora, e one su recimo 2015. to sam vidio po podacima iz državnog proračuna na strani rashoda one su dostigle oko 6 milijardi 400 milijuna kuna, a 2014. su bile 5,1 milijardu znači porast od 1,3 milijarde kuna što je značajan porast. Međutim nekoliko zapažanja glede subvencija kao važnog elementa državnih potpora, ponajvažnijeg, a možda i ne jer ću reći neke dileme, zanimljivo je da poduzeća koja su u javnom sektoru dobivaju manje subvencije od poduzeća u privatnom sektoru odnosno vlasništvu. Javna poduzeća su tako 2015. dobile 993 milijuna kuna, a privatna milijardu 350 milijuna kuna znači u privatnom vlasništvu. Zanimljivo je da subvencije dobivaju čak i kreditne institucije, to je bilo 2014. negdje oko 140 milijuna kuna, 2015. oko 80 milijuna kuna, postavlja se pitanje zašto, jel to možda neko stimuliranje štednje itd. ali o tome se mora raspraviti. Tih stotinjak milijuna se može upravo u neku stranu govori za plaćanje obroka djeci u Hrvatskoj, ima niz razloga, ima da se to plati. Evo dragi građani koji nas pratite putem malih ekrana nevjerojatno je koliko se u Hrvatskoj rasipa novca i mi znamo gdje, ali očito nitko to do sada nije htio dovesti u red. Novca dakle ima. Kada govorimo o subvencijama u Hrvatskoj se budući da se one rekao sam da je to područje diskrecionizma one su postale politički instrument, znači kao najvažniji ajmo reć izvor, segment državnih potpora, one su postale u hrvatskim prilikama važan politički instrument, od poljoprivrede, obrtništva itd. pa ljudi na selima dobro znaju kako je ovaj ili onaj susjed član ove ili one stranke kako je dobio određenu subvenciju. A što se tiče generalno problema subvencija u poljoprivredi, recimo u ratarstvu mi znamo da one nisu po prinosu po kvaliteti nego po veličini površine, pa smo vidjeli da postoje i ne zasijane površine ali se to isplaćivalo. Dakle u ovakvom neredu kakav u Hrvatskoj postoji godinama, mora se uvesti reda jer je ovdje riječ o javnom novcu, o novcu poreznih obveznika. Uzmimo primjer mljekara, oni su ekonomskom politikom uništeni. Najprije je došla multinacionalna kompanija Laktalis, govorilo se da će to biti dobro, da će sve cvasti, ljude se animiralo da uzimaju kredite od banaka, da grade farme, da kupuju što mlječnije krave i poslije nakon dvije, tri godine nastupila je druga faza koju niko nije objasnio, a to je da su cijene mlijeka pale jer Francuzi i ostali ne znaju kud će sa svojim mlijekom, ali su kamate ostale visoke još uz valutnu klauzulu i sada su mnogi ljudi u problemima. Zato ja predlažem u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku da se provede refinanciranje svih farmerskih kredita postojećih uz kamatnu stopu od najviše do 1%. To će biti izuzetno važna potpora i nju je moguće provesti, dakle neće je ograničiti Bruxelles jer i oni to tako rade. Slažem se ovdje sa jednim prijedlogom, podupiremo ga naš klub, da se obavi revizija državnih potpora. Dakle nedopustivo je kolegice i kolege da izvještaj o državnim potporama tražimo najprije na stranici poljoprivrednici na Ministarstvu poljoprivrede, ovo tamo Ministarstvo prometa, tamo, to mora biti na jednoj stranici. Ako je to u ovom zakonu, ako se misli na to onda je to to. Međutim, što je ovdje zanimljivo? I dosadašnji zakon o državnim potporama, ovdje se to spominje u vašem uvodu, ja sam pažljivo čitao, on je nalagao da se upravo to napravi. Znate. Problem ove države što mi imamo niz dobrih zakona, međutim oni se u praksi krše i niko nikoga ne pita zašto je to tako jer nitko nikome nije radio na kraju obračun da ne kažem reviziju jer se jedni boje drugih, a narod bi to rekao vrana vrani ne kopa oči i mi moramo jednostavno takvu praksu u Hrvatskoj presjeći. Nas su građani izabrali ovdje da promijenimo Hrvatsku, a ne da razmatramo izvještaje stare nekoliko godina. Molim vas još jedan primjer, ovdje je rečeno da i povoljniji krediti uz niže kamatne stope ovdje je rečeno da i povoljniji krediti uz niže kamatne stope također spadaju, smatra i Europska unija oblikom državnih potpora. Pa evo, uzmimo HBOR, ja vas podsjećam, još jednom pitam, tražim odgovor, zašto nije naplaćeno 2 milijarde kuna potraživanja, kredita koje je HBOR odobrio? I s ovog mjesta tražim i poslati ću pismeni zahtjev u ime kluba da se objavi kada, kome, koliko, uz koju kamatnu stopu je, dakle odobreni krediti i po stranačkim kriterijima jer sumnjam da određeni broj kredita ima veze sa stranačkim, dakle sastavom određenih vlada. A 2 milijarde kuna nenaplaćenih kredita javnog novca, državnog novca, gospodo ja mislim da je to ogroman novac. Pa u tom smislu dakle ovaj zakon, mi znamo da on neće suštinski riješiti problematiku državnih potpora, njegovo, ako napravi se korak naprijed u transparentnosti a ponavljam nije bilo nikakvih razloga da se i do sada ne objavljuju svi izvještaji o tome poimenično i po pojedinoj djelatnosti tko je što dobio, dakle to su elementarne neke stvari koje se trebaju napraviti. I još jednu važnu stvar da kažem. Nije točno da se za svaku potporu treba pisati pismo Briselu pa pitati možemo li mi dati potporu za ovo, za ono. Oni točno ovdje nabrajaju, evo recimo, dakle izuzeća od odobrenja, odnosno upita prema Briselu, ona su suvišna ako postoji u zemlji područja dakle i određeni problemi koji traže otklanjanje teškoća u gospodarstvu. Pa ako je riječ o regionalnim, znači određenim dijelovima Hrvatske koji su najslabije razvijeni, ili ako imamo problema u poljoprivredi onda su otvorene ruke hrvatskoj Vladi da onda znači koristi politiku državnih potpora na način koji nama odgovara. Gdje nalazimo uporište za to? Pa gospodo kada je bio problem 2008. godine, 9.-te, 10-te godine, svih ovih proteklih 6, 7 godina, Europska unija, pojedine zemlje u neviđenim razmjerima su pomagali svojim gospodarskim, pojedinim djelatnostima neću govoriti o drugim dijelovima svijeta ali u Europskoj uniji. Prema tome, nitko nam nema pravo oduzimati to pravo niti soliti pamet, ako mi moramo spašavati pojedine dijelove našeg gospodarstva koji su u groznim uvjetima. U tom smislu dakle mi se zalažemo za povećanje, ne samo transparentnosti nego da se provode zakoni, da se provode zakoni a ne ona disciplina već toliko godina viđena u Hrvatskoj, ovdje opisivana, imaš li kakvu vezu da se u zadnji čas papiri daju, da se ne zna što se radi. Prema tome moramo tome stati na kraj. I ono što je važno i završno da kažem, razina državnih potpora, također sam to vidio iz ovog izvještaja koji … [[Govornik se ne razumije.]] podatke, u rashodima države je oko 7, nešto malo ispod 7% a posebno je zanimljivo da se smanjuje udio potpora poljoprivredi u odnosu na ukupne potpore. Pa evo zašto Slavonija znači između ostalog još više propada. Zaključno, državne potpore su dakle jedan netržišni oblik pomaganja gospodarstvu, one su nužne, bez njih ne funkcionira niti jedna zemlja ali to mora biti politika to ne može biti politikanstvo nego jedna osmišljena politika koja će biti u službi razvoja gospodarstva i demokracije i poboljšanja životnog standarda. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Lovrinoviću rekli ste u svojoj raspravi da su subvencijama subvencionirane i financijske institucije što nužno ne znači da je subvencija bila usmjerena njima, znači to je moguće da se radi o subvencioniranim, odnosno najvjerojatnije se radi o subvencioniranim kreditima koji su onda išli u gospodarstvu, odnosno subvencijama koje su plasirane u stambenu štednju, odnosno poticanje programa stambene štednje gdje ta subvencija na kraju završava kod građana RH koji nakon određenog perioda imaju mogućnost reaktivirati svoju štednju i nakon toga dobiti i taj poticaj od države koji je plasiran. Tako da to nužno ne mora biti loše, to pogotovo ti neki programi koji su okrenuti prema mladim ljudima koji se žele stambeno zbrinuti i s druge strane potiču jedan dio građevinskog sektora a na kraju mogu ispasti vrlo efikasne i kvalitetne potpore koje imaju pozitivne učinke. Tako da kada se kaže ovako na prvu da se potpore daju u financijskom sektoru to zvuči nelogično i ja sam apsolutno protiv toga. Ali kada se kaže da to može završiti u ovom dijelu jeftinijih kredita za mlade, za stambeno zbrinjavanje i izgradnju nekih novih kapaciteta u građevinskom sektoru što se tiče stanovanja to može i u biti je dobra stvar i ja nisam protiv toga i mislima da treba i dalje podržavati. Zato mislim da bi bilo dobro da se na taj način razjasni šta ste vi u tom smislu mislili reći. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu na replici. I odgovor uvaženi kolega Lovrinović, izvolite.
Evo kolega Maras, dobro ste zapazili ovaj jedan dio što sam rekao. Ja sam pretpostavio da se možda odnosi na tu jednu stambenu štednju. Međutim, ja bih se s vama složio ali zašto se ne bih složio. Ako banka sa tim mladim ljudima koje ističete ugovori valutnu klauzulu kao što je bila švicarski franak a vi ste bili u toj Vladi koja je jednim dijelom pomogla ljudima da se izvuku pa ako su tamo kamatne stope značajno više nego što je u proteklih 7, 8 godina trebalo biti bez obzira što je to pogodnija štednja onda oprostite i još dati subvencije na to bankama mislim da je to. Na svu sreću ovo nije neki ogroman promašaj jer nije riječ o nekim pretjeranim sredstvima. Ali 100 milijuna kuna je 100 milijuna kuna, to je značajan novac. Dakle, ja bih se sa vama mogao složiti da nije bilo ovih drugih otežavajućih okolnosti, odnosno onih čimbenika kao što je valutna klauzula, kao što su inače previsoke kamatne stope na kredite.
Zahvaljujem na odgovor uvaženom kolegi Lovrinoviću. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolega Lovrinović. Ja bih se malo osvrnula na vašu raspravu i na dvije teme. Jedna tema je zaista ovo što je otvorio i kolega Maras, a vezano je uz subvencije na kredite. Ja se puno više zalažem za drugi niz potpora koji mogu biti u graditeljstvu i ne tjerati mlade ljude u kredite, a da onda kad oni dođu, krediti ne mogu ih otplaćivati da onda imamo sljedeći problem. Ali mislim da je to jedan drugi problem o kojem trebamo razgovarati. No međutim, vi ste tu kad ste krenuli sa izlaganjem iznijeli jednu činjenicu, a to je da na mrežnim stranicama Ministarstva financija zadnji podatak koji imamo je iz 2013. Dakle, država kao što je Hrvatska, mala država se mora odlučiti i mi se moramo odlučiti za potpore. No međutim, to mora biti javno otvoreno i transparentno. Moramo znati o čemu je riječ, kome je dodijeljeno, pod kojim uvjetima i iskontrolirati. Jer imali smo i nekakvih slučajeva kad neki drugi programi koje smo htjeli aplicirati i povući sredstva od EU nisu bili uspješni iz jednostavnog razloga što je EU u tom slučaju rekla dajte subvencije i potpore bez kriterija ne znamo kakve u tom programu i nećemo vam dati i to ćemo vezati uz jedan postotak. Što zaključno hoću reći? Slažem se sa onim dijelom vašeg izlaganja na nečem što moramo inzistirati, dakle za potpore ćemo još jedno vrijeme imati i tog moramo biti svjesni. Ali ono moraju biti potpore, moramo znati da su javne, da su transparentne i da su kontrolirane. Dakle, da postoji na kraju tog puta da znamo gdje se ulagalo, zašto i da znamo za koju granu industrije mi želimo pomagati. Da li pomažemo poljoprivredu za koju se svi možemo složiti? Da li razvijamo nekakvu farmaceutsku industriju ili razvijamo nekakve IT tehnologije? Potpore treba vezati i uz Industrijsku strategiju i Strategiju razvoja gospodarstva Hrvatske samo onda one imaju smisla. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Anki Mrak Taritaš. Odgovor uvaženi kolega Lovrinović. Izvolite.
Hvala kolegica Mrak-Taritaš na ovom promišljanju i na pitanju. Ključna je riječ u vašoj replici transparentnost, odnosno netransparentnost i mi smo svjedoci toga. I ponavljam još jednom u doba kad imamo sve dostupno da u realnom vremenu možemo pratiti mi imamo izvještaj tek za 2013. godinu. Mislim da je građanima jasno i jasno je svima nama da je netransparentnost u stvari politika vladajuća u Hrvatskoj do sad bila, netransparentnost. A u tome se snalaze birokrati, klijentelisti i oni koji nikad neće, kojima nikad nije u prvom planu opće dobro i razvoj države, nego jednostavno privatni interes. Ali gledajte nešto aktualno. Evo proteklih dana stalno govori se o padu javnog duga. Jel' tako? A znate li koliko su podaci o stanju javnog duga stari u biltenima Hrvatske narodne banke i Državnog zavoda za statistiku? Tri do četiri mjeseca. Pa evo jedan podatak. Prije 7 do 10 dana država je, Ministarstvo financija emitiralo je obveznicu od tri milijarde kuna. Jeste li je možda našli zabilježenu u najnovijim podacima o javnom dugu? One će za jedno tri mjeseca doći i onda će reći nešto je porastao. Dakle ljudi moji, dajmo počnimo već jednom koristiti blagodati suvremenih tehnologija, računala, telekomunikacija. Dajmo istinite podatke, ažurne, ažurne koliko god oni bili neugodni tim bolje. Zašto? Jer ćemo brže izaći, shvatiti kako stvari stoje, pa ćemo tražiti rješenje u tom smislu. Na tome moramo zajedno, znači svi raditi na povećanju transparentnosti.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Profesore Lovrinoviću, spominjali ste ovdje i podobne potpore. Pošto ja dolazim iz Slavonije i znam kako su se u poljoprivredi doznačivale potpore i tko je to sve dobivalo. Šta se je desilo? Slavonija je propala. Jednostavno ljudi koji su imali farme male mljekarske, svinjogojske i bilo koje druge ljudi su jednostavno morali zatvoriti, napustiti. Znam masu primjera i otići u Njemačku i pokušati vraćati te svoje kredite koji su zaduženi bili za te svoje farme. Malo prije ste spomenuli da bi trebalo refinancirati uz jedan posto. Fantastično. Da li bi to moglo biti i nula posto? Da li bi to moglo biti i odgode nekakve da se ljudima ovim koji su preostali i drugi koji su možda vratili dati im nekakvo zeleno svjetlo ili malo svjetla što kažu na kraju tunela. Dalje znamo naše školstvo, mi evo koliko vidimo dolje u Slavoniji mi smo ostali bez majstora. Ostali smo, da li bi svi stručnih ljudi koji bi trebali obnavljati na kraju ovu našu zemlju, da li bi se potpore mogle davati i strukovnim školama gdje bi učenici jedan dio novac dobio od države, roditelj koji bi dobio dio novaca da bi svoje dijete upisao u jednu strukovnu školu gdje bi bilo mu lakše svakako školovanja, a u drugu stvar imali bi ljude koji bi nam trebali i trebaju nam za Hrvatsku državu. Koliko znam, potpore su davane iz obnovljivih izvora energije i vidimo energija nam poskupljuje. Znači samo košta građane, a u stvari ništa nismo dobili neki doprinos da bi mogli bolje živjeti od toga. Pa htio bih da vi kažete na sve to kako vidite?
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Lovrinović. Izvolite.
Hvala kolega Mišić. Naprosto se primijeti koliko se borite za Slavoniju koja naprosto je u sve većim problemima i meni je drago da imate ovakav stav. Stojim iza mišljenja da je moguće svim farmerima koji su se zaduživali uz 4, 5, 6, 8% uz valutnu klauzulu, molim vas uz valutnu klauzulu, a vlade su ih prethodne uvjeravale kupujte, gradite, kupujte junice, radite ljudi i oni su ušli u škare u zamku dužničkog ropstva. Imam vrlo jasan model kako to riješiti pa evo pozivam i vas i druge saborske zastupnike, narednih dana ćemo posjetiti Slavoniju na nekoliko tribina objasniti kako se to može raditi, ali samo ću načelno reći da je to moguće napraviti uz asistenciju HNB-a, Croatia banke, ne HBOR-a, nego Croatia banke i najviše uz 1% i ta se operacija može provesti do kraja godine i da ljude riješimo da mogu mirnije spavati. Naravno nećemo ih riješiti problema plasmana mlijeka, to je drugi dio politike, ali hoću reći da je politika državnih potpora, poticaja, to je vrlo sofisticiran dio ukupne politike kao odgovor na globalizaciju, na dominaciju kapitala, to je zaštita malih i oni koji su nemoćni. Kada govorite o drugom pitanju mogu li se strukovne škole, zanimanja, davati subvencije i potpore za to, pa bravo, pa naravno o tome uopće nisam govorio. Pa to je pravi put, način da se škola obrazovanje prilagodi potrebama tržišta, da se djeci u toj fazi daju potpore jer roditelji neki ne mogu financirati i to je najbolji put mladi izdaci za državu, ali odličan prijedlog za gospodarstvo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Lovrinović. Svima je jasno u ovoj sabornici da ovaj zakon ove izmjene zakona su onaj završni dio procesa, ali naravno da kao završni dio procesa da otvaraju ona pitanja početka procesa gdje dolazi do najvećih anomalija i gdje započinje problem koji se samo kasnije objavom podataka potvrdi ili ne potvrdi. Vi ste ovdje po meni pozitivno ocijenili ovaj dio navodeći još naravno ono sve što bi trebalo mijenjati, ja se s tim slažem, ali ste spomenuli pojam političkog instrumenta, korištenja potpora i subvencija kao politički instrument. Ja apsolutno smatram da ste tu u pravu i vjerujem da će nakon ovih izmjena zakona doći do određenih izmjena načina ponašanja kako bi se apsolutno izbjegla mogućnost tog političkog instrumenta. I tu ću navesti dva primjera koji smo bili svjedoci u nedavnom vremenu. Sjećam se primjera tadašnjeg ministra prometa gospodina Hajdaš Dončića. Čovjek je kao politički instrument podijelio 400 milijuna kuna ŽUC-evima po podobnosti i oštetio trajno ŽUC na razini RH koji sada imaju smanjene prihode i ne mogu održavati ceste. I ne mogu, a ne spomenuti da je ministar tada Jakovina planski radio program ruralnog razvoja da bi on završio nažalost ovako kako je završio. Dakle to je bio početak, sada imamo rezultate. Ova rasprava i ove izmjene moraju dovesti do toga da se krene u onu drugu raspravu i da se riješi na početku problem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Branku Hrgu na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Lovrinović. Izvolite.
Poštovani kolega Hrg. Evo naveli ste jedan konkretan primjer u velikom iznosu kako politika koristi potpore, ali jedna i druga i to su protekle godine to je Hrvatska, neću reći da smo to svi mi, ali u tome živimo. Mi ovdje danas ne možemo govoriti o tome kako bi trebao izgledati sastav tijela koje donosi odluke o pojedinim potporama jer to nije dio ovoga zakona jer ovdje je konkretan izmjene zakona donešene su. Ali možemo pokrenuti inicijativu evo danas da u tim upravo tijelima jeli to iz Ministarstva poljoprivrede, financija već ne znam tko dodjeljuje za pojedino područje da se uključe predstavnici određeni dio predstavnika udruga nezavisni dakle ljudi koji nisu, iz akademske zajednice pa da barem bude jedan koji će tamo biti kamenčić u cipeli da se ne može raditi što se hoće, a posebno da se smanji udio političkog analiziranja državnih potpora prema pojedinim ljudima, poduzećima, a posebno da se to ne radi naravno posebno je to vidljivo pred izbore. Ponavljam, državne potpore i jesu politika, ali nemojmo da bude, ne dozvolimo da bude politikantstvo, a posebno ne dozvolimo da to poprimi razmjere koji su naprosto nedopustivi i nedozvoljivi pa ovdje je danas neko spomenuo da nam je čak i ta EU javila da nije nešto uredu ovdje koliko oko dvije milijarde pa da to provjerimo, to je rekao mislim kolega Borić. Pa gledajte, ako je već do toga došlo, onda mi imamo strašno veliki problem, a posebno se čudim našim građanima koji možda ovo nisu znali, a ako jesu znali onda se čudim onom dijelu koji to tolerira i podržava.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Lovrinović, sve ste rekli lijepo o ovima i kašnjenju objave programa i dobivenih potpora no ovim zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama želi se postići tri najbitnija cilja provedbe modernizacije državnih potpora koje su sigurno dobro došle svim našim korisnicima. Pod 1. poticanje održivog, pametnog, uključivog rasta na konkurentnom unutarnjem tržištu, to je jedan od ciljeva koji se ovim zakonom želi postići. Pod 2. je usmjeravanje ex ante kontrole Europske komisije na slučajeve sa najvećim utjecajem na unutarnje tržište te jačanju suradnje sa državama članicama Europske unije u provedbi propisa o državnim potporama. I treće je pojednostavljanju pravila o potporama koje omogućuju brže, informiranje, vjerodostojnije donošenje odluka na temelju jasne gospodarske opravdanosti zajedničkoga pristupa i jasnih obaveza. Transparentnost u pogledu dodjele državnih potpora ključna je sastavnica spomenute modernizacije ovoga zakona a program kao i pojedinačno dodjeljivanje potpore su te koje će sigurno doprinijeti i boljem i transparentnijem i konkurentnijem načinu ostvarivanja potpora u RH.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Đakiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Lovrinović.
Uvaženi kolega Đakić, mislim, ja bih se ovdje fokusirao samo na jednu stvar. Mi možemo još 3 zakona napisati, inovirati vezano za državne potpore ali nama ovdje kao saborskim zastupnicima a i građanima trebaju izvještaji o rezultatima tih potpora. Je li to utrošeno za ono za što treba, je li postignut napredak ili nije ništa? Evo, malo prije kolega Bulj je spominjao da je toliko u voćke uloženo da bi mi svi mogli imati ne znam po 100 voćaka svaki građanin Hrvatske. Dakle problem ove države je do sada sistemski, sistematski je bio da nitko ne ponosi, neću reći nitko ali da se ne podnose adekvatni izvještaji, da se ne provjerava, ne provjerava se. Nijemci kažu povjerenje je dobro ali kontrola još bolja. I zato ta zemlja funkcionira, zato i državno vlasništvo funkcionira jer se za javni novac u toj zemlji jako brine. Uvedimo, apeliram, znači i na Vladu, sada koja je, počnite konačno, znači studiozno pedantno pratiti izvršenje odnosno što je bilo sa odobrenim potporama, što se postiglo i na kraju da znamo i mi ovdje a i svi građani dakle ima li i u kojem smislu je dala efekte takva politika državnih potpora.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. I imamo još repliku u ovoj raspravi uvaženi kolega Maro Kristić.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče. Poštovani kolega Lovrinović, prije svega želim vam dati potporu u vašem izlaganju, kritizirali ste postojeće modele ali ste i dali puno prijedloga na koji način unaprijediti da postanu bolji i transparentniji. Također zahvaljujem na podršci mojoj ideji da se napravi revizija do sada dodijeljenih državnih potpora i da se uvede sustav odgovornosti u dodjelu tih potpora kada se ubuduće proračunski novci ne bi rasipali na nepotreban način. Nismo mi nikakav El Dorado i nemamo novca u neograničenim količinama. Također, posebno mi se svidjela vaša konstatacija da sustav dodjele državnih potpora mora biti jasna politika, ne politikanstvo. I jako ste dobro istaknuli upravo primjer mljekarstva u kojem je država naravno u namjeri da pomogne ali ne strateški ubrizgala ogromne novce a odmah nakon što je ubrizgala te novce dogodio se neočekivani krah, krahiralo je tržište mlijeka, cijene mlijeka su pale, korisnicima su ostali visoki krediti sa visokim kamatnim stopama i sektor mljekarstva se potpuno urušio. Dakle, zaista ste na jedan pravi način poentirali na činjenici a to je da Hrvatska nema jasnu politiku dodjele državnih potpora, da su to uglavnom vatrogasne mjere, da se uglavnom sredstva državne potpore utroše neučinkovito. I u tom smislu evo, evo je više nekako moj komentar na vaše izlaganje nego nekakva kritika ili replika. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kristiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Lovrinović. Izvolite.
Kolega Kristić, zaista evo vaša je ideja da se napravi revizija, to je onaj minimum što mi možemo danas, oko čega mislim da ne može i ne smije biti nesuglasja. Ali evo zaboravio sam spomenuti jedan segment, puno se priča o zaštiti okoliša, prirode, obnovljivim izvorima energije. Pa recimo zanimljive su ove kako se kaže vjetroelektrane i ovi projekti vezani za vjetar, u taj vjetar je otišlo dosta javnog novca. I recimo, tu bi zanimljivo bilo vidjeti kako je na tim vjetrometinama, što se tu radilo, zašto se napravilo, kakvi su tu bili izračuni, koja je korist a vidimo koja će biti korist da prijeti opasnost da svi moramo plaćati skuplju struju. Prema tome, evo to vam je jako dobar primjer je li vođena neka javna rasprava kada se to ulazilo u to, s kime se to uopće zaključivalo, kakvi će biti efekti, čiji interesi su tu zastupani, sve super zvuči, to je znači obnovljiva energija, nema zagađenja. Ali, evo završiti ću s time da puno javnog novca curi na sve strane. Ajmo konačno raditi na tome da se polažu računi građanima, poreznim obveznicima za njihov novac. I da pokažemo da ova zemlja konačno može početi funkcionirati normalno ali uz jedan preduvjet a to je politička odgovornost i ljudska, profesionalna odgovornost, tako obične stvari koje već odavno rijetko viđamo u Hrvatskoj.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi kolega prof. Branko Grčić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] nema šta reći. Zaista treba podržati ove ideje oko usklađivanja sa europskom regulativom. To je pitanje, dakle prije svega transparentnosti, uvođenja ozbiljnog i detaljnog registra državnih potpora i to je to. To ne možemo ne podržati. Dakle, to smo apsolvirali odmah ovu cijelu priču. Naravno postoji i ovaj drugi dio rasprave koji se otvorio ovo jutro u Saboru i o čemu želim nekoliko riječi reći. Prvo samo kratki komentar, dakle ovaj iz replike oko izlaganja kolege Lovrinovića i onih izlaganja koji su bili iza toga u replikama. Mislim da je vrlo bitno još jednom razdvojiti i jasnu razdjelnicu napraviti kod onoga što je kolega Lovrinović govorio o diskreciji odluka kod potpora. Dakle, diskrecija postoji i tu se ja slažem sa kolegom Lovrinovićem. Samo radi javnosti i svih nas moramo jasno definirati što ta diskrecija znači. Diskrecija je u politici oblikovanja programa potpora. Tu može bit diskrecija i tu se možemo razlikovati lijevi od desnih, centra itd. itd. Međutim, kad je riječ o diskreciji u dodjeli potpora, kad je riječ o diskreciji pojedinca e to ne postoji. Dakle, toga nema i to mora biti posve jasno. Znači najprije programi, vrlo jasni o dodjeli potpora, a sve što se dalje događa je procedura koja mora biti u skladu sa programom i to je to. Ja kao ministar sam se tako ponašao i stojim iza svih odluka diskrecijskih te vrste u smislu dodjele potpora regionalnim jedinicama. Dakle, riječ je o regionalnim potporama gdje je i zaista nije bilo stranačkih kriterija kod dodjele tih potpora. Ja to mogu tvrditi vrlo odgovorno i na gomili primjera i kada sam kritiziran možda i sa svoje strane, strane mojih stranačkih prijatelja uvijek sam stajao čvrsto iza onoga što smo u konačnici donijeli odluku kad je o dodjeli potpora riječ. I sad vraćam se na temu i samo kratko radi javnosti, mislim da čisto kao pregled cijele situacije što to zapravo potpore danas u Hrvatskoj jesu i što to, gdje to novac odlazi? Ovdje jako govorimo o tome da se novac rasipa, da ovo, da ono. Pa možda u nekom postotku u kojem revizija kaže 2% od 100% je malo, a sve preko 2% je puno. Pa u onih 2% bih možda mogao govoriti o nekakvom rasipanju, ali u ovih 98% odgovorno tvrdim nema rasipanja. Zašto to tvrdim? Evo pogledajte kako stoje stvari u strukturi potpora. Dakle, najveće potpore danas idu iz državnog proračuna prijevozu. Kojem prijevozu? Pomorskom prijevozu, povezivanju hrvatskih otoka sa kopnom. Da li to treba ukinuti? Pogledajmo u oči našim otočanima i recimo da ćemo im ukinuti subvencije njihovih karata. Ne dolazi u obzir naravno. Prema tome, potpuno opravdani novac koji ide u vrlo jasnu svrhu. To je samo za Jadroliniju mislim negdje između 300 i 400 milijuna kuna. Ne znam sad točno iznos, ali znam da je vrlo respektabilan iznos. Drugi dio te prometne subvencije je za željeznički prijevoz. Vi znate da naše željeznice nisu u dobrom stanju, pokušavamo to popraviti. Mi smo kao Vlada pokrenuli onu izgradnju 22 nova vlaka da bi povezali ovdje, uglavnom u kontinentalnoj Hrvatskoj ta naša mjesta. Ali isto tako se jako puno ulaže u infrastrukturu i tu naravno koristimo i EU fondove u sve većoj mjeri. I ja se nadam u budućem razdoblju još i više. Zašto subvencije u željezničkom prometu? Upravo radi toga što postoje određene linije koje ni na koji način nisu isplative. E sad onu razliku između isplativog i neisplativog pokriva država i to naši građani moraju znati. Prema tome, tamo ide idućih nekoliko stotina milijuna kuna koja sasvim opravdano idu u tu svrhu. Treća velika stavka ili možda i veća od ove koju sam spomenuo je naravno poljoprivreda, ali sad posebno poljoprivredu ne spominjem jer je i kolega državni tajnik Tufekčić rekao kako poljoprivreda sada nije u ovom novom sustavu evidentiranja državnih potpora. Ali to je izuzetno važno područje za Hrvatsku, za Slavoniju. Netko je spomenuo malo prije već tu priču. Dakle, čitav niz proizvoda poljoprivrednih jednostavno u Hrvatskoj još uvijek ni nije u onoj konkurentskoj razini da bi mogao konkurirati jeftinom uvozu iz Španjolske, iz ne znam koje Francuske i drugih zemalja iz kojih uvozimo te poljoprivredne proizvode. A bez subvencija poljoprivredi još bi manje bili konkurentni, ne bi uopće mogli proizvoditi. O tome se radi i to naši ljudi znaju, odnosno trebaju znati. Zato postoje poljoprivredne potpore. Iduća stvar brodogradnja. Ovdje je bilo spomenuto danas, kolega Bulj je spomenuo nešto. Naravno jednim dijelom sam se složio sa njim, ali naravno u jednom dijelu se i ne mogu složiti. Neki dan naslov u novinama s kojim sam bio jako ponosan na neki način jer smo mi bili Vlada koji smo odradili taj dio posla finalni. Kaže: „Renesansa hrvatske brodogradnje“. Institut za javne financije je prije nekoliko mjeseci završio svoju analizu stanja i bolje rečeno dinamike razvoja hrvatske brodogradnje gdje sa istim zaključkom kaže: „Privatizacija i restrukturiranje, ovo zadnje restrukturiranje koje je naša Vlada provela je doprinijelo opstanku prije svega, opstanku brodogradnje i očuvanju jednog dijela radnih mjesta“. Ne svih na žalost, ali jednog dijela. I isto tako sada se pokazuje kroz knjige narudžbi i sve ono što ti ljudi rade u brodogradilištima zapravo da ta brodogradnja ide prema naprijed. Samo vas podsjećam Njemačka posebno Poljska kompletno je izgubila brodogradnju kad je prihvatila određene tvrde zakone EU o tržišnom natjecanju i potporama i jedino i buduće nakon završetka ovog procesa restrukturiranja koji je definiran bio na pet godina uz državnu pomoć da se to sve skupa odvije, dakle u budućnosti ta brodogradilišta će funkcionirati bez državne potpore. Moraju tako funkcionirati jer to su neka pravila koja smo mi usvojili onog trenutka kada smo ušli u EU. Međutim, treba znati tu još jednu stvar, to ne znači da u konačnici država potpuno diže ruke od brodogradnje i to želim svima poručiti posebno ljudima koji žive u brodogradnji i od brodogradnje. Ne, mi smo nakon što su nas uvjeravali mnogi da ne može država više pomagati u smislu financiranja odnosno izdavanja jamstava brodogradnji mi smo u direktnom kontaktu sa Europskom komisijom došli do modela i rješavanja problema modela, suporta države prema brodogradnji u smislu njenog financiranja čak i u ovom periodu dakle od kada smo prihvatili stroga europska pravila. I danas naša najveća brodogradilišta uz državno jamstvo po posebnom modelu se zadužuju, pred financiraju svoju proizvodnju jer je to jako složen i jako zahtjevan proces financiranja gdje vi ogromne novce morate na početku angažirati uz neki manji avans koji vam daje kupac broda. Dakle vrlo ozbiljan posao i mi smo to uspjeli kao vlada riješiti. I od tada zapravo ta brodogradilišta još bolje i lakše funkcioniraju posebno Uljanik se ističe, a vi znate je Uljanik preuzeo i riječki 3. maj. I sigurno je jedno od vodećih brodogradilišta sa knjigom narudžbi od preko milijardu eura, dakle preko 7, 8 milijardi kuna knjige narudžbi tog brodogradilišta danas vrijedi. Dakle netko je to trebao odraditi. I ako sve drugo prekrižite ja ću opet ostati zadovoljan jer je vlada, naša vlada napravila taj vrlo važan korak u procesu očuvanja brodogradilišta koja su svi već bili lagano prekrižili. Dalje, što je tu još, poticaji i subvenciji za zapošljavanje. Pa tko bi pametan bio protiv toga? Pa samo uz onaj program stručnog osposobljavanja negdje oko 75 tisuća mladih u Hrvatskoj je uspjelo odraditi tu godinu staža, a negdje oko 60% njih je iza godine dana ostalo na radnom mjestu u tim firmama u kojima su volontirali zapravo radili za neku sitnu naknadu od 2.400 kuna. Da li ste protiv tih subvencija? Naravno da niste. To je nešto što mora biti u strukturi ovakve jedne priče. Dalje, što imamo još od ključnih stvari u toj strukturi, regionalne potpore, ono što sam na početku govorio. Dakle, mi moramo pomagati manje razvijena područja Hrvatske, zato i imamo Ministarstvo regionalnog razvoja koje ima svoje programe i u tim programima je definiralo ili kategoriziralo područja na prvu, drugu, treću ne znam skupinu i prema tim kriterijima nerazvijenosti dodjeljuje lakše određena sredstva jedinica lokalne samouprave za infrastrukturne projekte, za vode, za škole, za ne znam dječja igrališta, vrtiće, uređenje parkova i svega i svačega da bi tamo kvaliteta života bila barem približno kao ona u urbanim sredinama u gradovima. Pa čak i neki gradovi su tamo obuhvaćeni. Pa pokrenuli smo posebne programe za ratom pogođena područja za Knin, Petrinju, Beli Manastir, Benkovac i čita niz drugih mjesta gdje po posebnim programima im pomažemo jer oni tu pomoć zaista i zaslužuju itd., itd. I sada kada gledate po vrijednosti dalje, tu su još dvije stavke, to su malo poduzetništvo koje nažalost u strukturi barem ona koja je dostupna javno pada u udjelu u potporama. Ja bih volio da više sredstava ide malom poduzetništvu i obrtništvu, a da manje trošimo na one kritične sektore gdje su velike firme koje se zovu firme u poteškoćama, a te firme u poteškoćama i prema EU pravilima imaju pravo na državnu potporu, ali ono što se kaže jednom i nikada više. To je situacija i s našom brodogradnjom isto tako, dakle ovo je bio zadnji pokušaj da se njima pomogne da opstanu, to smo napravili i evo srećom stvari idu relativno dobro. Zašto kažem relativno? Zato što neki idu jako dobro, a neki drugi pomalo zapinju, ali u prosijeku evo drže se, rade, imaju nekakvih narudžbi i cijela ta priča se dalje zahuktava. Dakle volio bi da udjel potpora za malo i srednje poduzetništvo i obrtništvo bude ipak malo veći, a posebno u dijelu istraživanje i novacija što se zovu tzv. horizontalne potpore gdje zaista onda i nekakva ravnopravnost u pristupu tome moram biti sasvim, sasvim temeljena na jasnim kriterijima i izvrsnosti da tako kažem. Znači onaj tko je sposobniji, tko ima bolji background tko ima bolju povijest, koji dokazao se već i zna što radi taj će lakše doći do sredstava, a ne da sredstva bacite nekome gdje se ta sredstva neće oploditi. I tu je zadatak zapravo državnih institucija, agencija i ostalih u onom smislu diskrecijskom da politikama usmjere sredstva prema onima gdje će efekt njihov biti najveći. I kada je riječ o efektu malo me zapravo rastužuje zbog svih ovih danas rečenih stvari ovdje u Saboru, osjetljivosti u tom dijelu distribucije potpora što će se recimo potpore male vrijednosti izbaciti iz ove analize efekata. Ne znam zašto. Da li je to odredba Europske komisije isto ne znam. Vi mi tu možete odgovoriti. Ali ja bih volio kada se efekti procjenjuju da se procjenjuju efekti i velikih potpora, ali i potpora male vrijednosti, mislim da bi to bilo pošteno upravo radi ovih osjetljivih pitanja koje su danas ovdje kolegice i kolege postavljali. I na kraju jedna ogromna stavka u ovih 6,5 milijuna kuna koje su spomenute maloprije odnosi se na nešto što zapravo ne znam kako ih uopće klasificirano kao državna potpora. Ja bih rekao da je to više potpora građana državi, ako sam u pravu, a to je RTV pretplata. Nije? Je? Da, milijardu i 200 pogledajte tamo. Milijardu i 200 RTV pretplate ulazi u ukupnu sumu državnih potpora bez veze. Dakle, to jednostavno tamo nema mjesta po meni jer ovdje je obrnuta situacija da građani potpomažu jednu instituciju koja je unutar sebe uvjetno rečeno neefikasna, koja troši novac. Ne znam koji su efekti od tog trošenja i to je ovdje po puno puta bilo pitanje u ovoj sabornici da li građani moraju plaćati tih 80 ili 60 ili 40 kuna za tu RTV pretplatu u odnosu na ono što zauzvrat od te institucije dobivaju. Evo ja sam svoje vrijeme iskoristio da malo građanima dočaram što to je u toj strukturi državnih potpora. Dakle, nije to sad nekakva crna kutija gdje se ništa ne vidi, gdje se marčapija i ovako i onako. To su vrlo ozbiljni novci koji idu u ozbiljne svrhe za kvalitetu života naših građana i to onih ugroženijih i građana i firmi i ljudi koji rade u tim firmama. A da li ima problema? Uvijek ima problema u trošenju tog novca. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom profesoru Branku Grčiću na ovoj raspravi. Još jednom moja osobna isprika jer sam vas preskočio, iako sam imao na popisu za replike. Imamo nekoliko replika na ovu raspravu. Prvi se javio uvaženi kolega Ivan Lovrinović. Izvolite.
Uvaženi kolega Grčić, evo na početku ste istakli riječ diskrecija koju hrvatski leksikon, rječnik definira kao granicu i mjeru do koje se treba u nečemu ići vidit osim drugih objašnjenja. Pa ja sam upravo mislio na tu granicu koja je u Hrvatskoj prijeđena. Ne ono uho na uho, četiri oka, zatvorena vrata. Ali diskrecija postoji i prije definiranja određenih regula. Onda naravno kad se ona ugradi onda ne treba nitko tu posebno bit. Dakle, na to sam mislio i sigurno je da je taj diskrecionizam znači da je on korišten u lošem jednom smislu. No s druge strane kad govorite o brodogradnji slažem se sa vama i dobro je da ste napravili da spasite brodogradnju jer to je jedna od vještina koju Hrvatska mora sačuvati, jer inače nećemo znati ništa proizvoditi. Međutim, bilo bi mi još draže da ste novac i kredite koje ste uzimali za sanaciju brodogradnje, da ih niste uzimali uz pet, šest posto, nego uz jedan posto, a vi znate kao profesor ekonomije kao i ja da je od 2008. godine do danas to bilo moguće i mi bismo ogromne novce uštedili, jer to su milijarde. I mogli bi također druge potpore državne odobravati subvencije nekim drugim sektorima i tu dakle, tu je napravljen jedan znači propust. Ali pozdravljam ovo što je brodogradnja, znači spašena. Ali evo da samo još kratko osvrnem se na program zapošljavanja. E vidite to mi se ne čini dobra mjera. Na prvi pogled da. Za 2400 kuna nakon godinu dana rijetko tko ostane, to nije dostojno jednog mladog čovjeka. A i druga stvar, za toliko i toliko tisuća su se smanjivali na biroima za zapošljavanje broj ljudi. Prema tome, mi smo ih brisali iz evidencije nezaposlene. Dakle, naoko dobra mjera. Ja mislim i novci koji su uzimani za subvencioniranje toga i tu su ogromne kamate plaćene. Na žalost, dakle na prvi pogled dobra mjera, ali suštinski samo jedan kozmetički zahvat.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lovrinoviću na replici. Odgovor uvaženi kolega Grčić, izvolite.
Kolega Lovrinović, dakle što se tiče ovoga oko ovih mladih ljudi naših rekao sam malo prije u izlaganju, 60% po podacima. Ja govorim ono što su podaci relevantni. 60% ih je otprilike ostalo nakon te godine dana raditi u firmama. To vam je cirka između 45 i 50000 ljudi mladih uglavnom, visoko obrazovanih i manje od toga. Ali efekt je sigurno postignut i u tom dijelu. Što se tiče ovog financiranja brodogradnje moram vam reći da ono što sam spomenuo za govornicom, da je ključno. Da nije bilo ovog novog modela gdje država i dalje može na određeni način pomoći brodogradilištima i garantirati za njihovo financiranje i zaduživanje i financiranje, onda se ne bi dogodili ni ti krediti sa 5% kamate. To vam hoću reći. Prema tome, na žalost uvjeti financiranja su takvi kakvi jesu. Da li je po onome što vi uporno, dakle promovirate da li je država indirektno mogla i drugačije pomoći brodogradilištima preko monetarnog sektora i bankarskog to je već druga priča. Ali hoću vam reći kada je odgovornost države u pitanju onda smo zaista uradili i u tom dijelu veliki posao, a to znači da smo osigurali dodatnu garanciju da oni uopće mogu doći do sredstava za predfinanciranje ovih svojih projekata. Evo hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Grčiću na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Grčić, vi ste u svom izlaganju spomenuli željeznice. Kad govorimo o potporama i kad govorimo o takvim mjerama onda jednako tako se iz toga treba vidjeti i to ponavljam još jedanput koja je to državna politika. Dakle, ako je državna politika da dio prometnog riješimo željeznicom, a ja sam uvjerena da to treba biti, to smo mi i pokrenuli, nismo napravili do kraja i tu apsolutno možemo reći da imamo grijeh. No međutim, sve zemlje EU razvijaju željezničku mrežu ne samo zbog teretnog prometa, nego i zbog putničkog prometa. Ali onda iz željezničke mreže razvija se graditeljstvo, ali razvija se i svaka druga industrija koja to koristi. I onda te potpore imaju smisla. Dakle, ono što bi trebalo vidjeti kad imamo potpore da te potpore znamo za što radimo, da vidimo što to u budućnosti Hrvatska ima. Dakle, ako su potpore u turizmu, onda su potpore za hranu. Iz razvoja turizma se onda to vidi i u nekakvom drvnom sektoru, vidi se i u drvnoj industriji. Dakle, nije samo onaj konačni proizvod nego sve što je. I ono što bi trebalo u budućnosti inzistirati s jedne strane nekako sa lončićem gasite požar, jer pomažete direktno ljudima. No međutim, ono što je smisao potpore i što bi trebalo biti naravno Ministarstvo financija to gleda samo ovaj financijski dio. Ali zato postoji Koordinacija Vlade za gospodarstvo, zato postoji ovaj gospodarski sektor koji bi zajednički trebao vidjeti koje su to politike i gdje su to politike zemlje i u kojem smislu se zemlja razvija i koje to industrije razvija. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Anki Mrak-Taritaš na replici. Odgovor uvaženi kolega Grčić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, pa da ja se uglavnom slažem sa ovim što je Anka rekla, tu uopće nema dileme. Moja jedino isprika je ako mogu tako reći svim onim ljudima koji su u ovom procesu restrukturiranja Hrvatskih željeznica, a koji je nužan bio, nužan apsolutno jer to je nešto što će se morati nastaviti i u mandatu ove Vlade jer tu nije kraj. Dakle, isprika svim onim ljudima koji su ostali bez linije. Dakle, neke linije su morale biti reducirane jer se jedino na taj način moglo štedjeti u Hrvatskim željeznicama i smanjivati ovu razinu subvencija koja će se na žalost morati i dalje smanjivati. Ali upravo zato se s druge strane radi na modernizaciji i smanjenju jediničnih troškova da bi se moglo smanjiti kasnije i ukupne troškove subvencija jednog tako sektora koji kažem je vrlo nužan našim građanima, pa i gospodarstvo ovo o čemu je Anka govorila. A s druge strane je jako skup ili bolje rečeno neefikasan u ovom trenutku. I poboljšanje infrastrukture i ulaganje u vozni park da tako kažem je nešto što mora doprinijeti ukupno toj priči. Dakle, mi smo u kontinuiranoj mijeni. Mi se moramo mijenjati, mi se moramo razvijati i pred Vladom ovom koja sad je nastavak te priče oko željeznice, ali ne samo oko željeznica. Ova Vlada nije otvorila uopće ili ne znam zašto uopće ne spominje javno pitanje, javno pitanje Hrvatskih autocesta. Znate od onog zadnjeg našeg pokušaja da kroz monetizaciju autocesta počnemo rješavati taj problem više nitko, ni Oreškovićeva Vlada, niti ova Vlada uopće više to ne spominje, a 25 milijardi kuna duga za Hrvatske autoceste ostaje i dalje. Prema tome, mi kao opozicija sad čekamo odgovor.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Grčiću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj, izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Grčić, kazali ste subvencije, tj. potpore da idu za prijevoz najviše, rekli ste i brodara Jadroliniju. I naravno da treba davati potporu poglavito zbog otočkog prijevoza gdje su ljudi u biti odvojeni od kopna i gdje treba raditi na tome. Međutim, činjenica je da ta Jadrolinija sad ima i na tržišnoj utakmici da smo mi dozvolili da na domaće tržište dolaze strani brodari, pa će te potpore trebati još veće biti, a to nismo dobro zaštitili u pregovorima predpristupnim s Europskom unijom, da sačuvamo bar određeni broj godina što su druge države koristile našega brodara, da ima monopol na ovom području il' zbog čega? Jel' milijardu kuna prometa, negdje oko milijardu kuna ima Jadrolinija s tim da Jadrolinija ako se pojavi konkurencija to će bit uglavnom ljeti, gdje će doći do urušavanja Jadrolinije kao i svega do sada gdje će konkurencija smanjiti cijenu i postoji velika opasnost od urušavanja Jadrolinije. I to trebamo štititi i subvencionirati. Također rekli ste prijevoz. Da, pa čudno je da recimo subvencioniranje prijevoza učenika u određenim krajevima imamo lokalne samouprave gdje imaju novac, subvencioniraju u cijelosti, a negdje gdje nemaju, gdje su siromašni krajevi nemaju subvencioniranje. To je nepravedno potpore, nepravedne, apsolutno nepravedne. Negdje osnovnoškolci imaju prijevoz i unutar 3 km, a negdje nemaju. U bogatim krajevima imaju subvencionirane udžbenike kao na primjer u Zagrebu udžbenici su besplatni i u drugim bogatim gradovima, dok u drugim krajevima gdje su siromašni, gdje ste i vi ukinuli svojim Zakonom o regionalnom razvoju potpomognutim područjima kao na primjer u 35 gradova i općina u treću skupinu ste 2014. nepravda do neba. Naravno još ni ova Vlada nije ispravila to i zbog toga nisam niti glasao za ovaj proračun, jer je bilo obećanje da će se ispraviti. A Vlada Jadranke Kosor je donijela indeksaciju, a vi ste jednostavno prihvatili. I te gradove Gorskog kotara, Like [[Upadica Brkić: Zahvaljujem kolega Bulj.]] i Dalmatinske zagore ste doveli na dno dna. Hvala lijepo.
Na replici molim vas da malo pripazite na vrijeme. Odgovor uvaženi kolega Branko Grčić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulj, ja se sa vama u principu slažem u najvećem dijelu ovih pitanja. Samo opet ja i vi uvijek dođemo ovdje do nesporazuma kada je riječ o brdsko-planinskim područjima. Dakle, kao što vi dobro znate, ali uvijek pomalo to igrate tu političku igru na tu temu. Mi smo da, uveli novi sustav. Kroz taj sustav je sto općina koje nikada nisu bile u nikakvom sustavu potpore ušlo u sustav. I naravno, onaj tko dobije nešto šuti i koristi to i nema ga, ne javlja se. A onda je nekih 60 jedinica izašlo iz sustava i one su bile jako nezadovoljne. Ja to potpuno razumijem. Međutim, nismo mi stali tu, nismo mi stali kao Vlada tu. Ja ono što sam obećao to sam i napravio. Imali smo sastanak kod Predsjednice u uredu gore, imali smo kasnije sastanak sa svim načelnicima i gradonačelnicima s područja brdsko-planinskih tih naših krajeva i dogovorili se četiri mjere koje ćemo primijeniti. Od tih četiri mjere ja sam uspio vremenski prije izbora riješiti onu najvažniju, a to je uvećani dio tih jedinica u porezu na dohodak i to sam riješio. Ali nova Vlada koja je došla, Oreškovićeva nije riješila minimalno 40 milijuna kuna za te jedinice lokalne samouprave kroz Zakon o izvršenju državnog proračuna. Druga mjera je uvećani udio u šumskom doprinosu. I treća mjera je održavanje cesta koje bi država trebala plaćati za sve te jedinice. S obzirom da su one u brdskim područjima gdje snijeg zimi predstavlja ozbiljno ograničenje života i umanjuje kvalitetu života i tu smo predvidjeli isto tako financiranje. Dakle, ni Oreškovićeva Vlada, a ni ova u ovih tri mjeseca na žalost nije to privela kraju. I ja zato ne želim nikakvu odgovornost dalje snositi za te tri stvari. Za onu prvu sam riješio i to je to. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Grčiću. Sljedeći se za repliku javo uvaženi kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Grčič vi a i brojne kolege danas su spomenuli jednu riječ koja je izuzetno bitna, a to je transparentnost dakle stoga koristim i vašu raspravu, a i da još jedanput sa ovog mjesta svima nama, a i cjelokupnoj javnosti u Hrvatskoj kažem da nažalost nakon što smo 2016. godine prema indeksu percepcije korupcije za 2015. po prvi put u povijesti izašli iz kruga korumpiranih zemalja sa 51 bodom. Ove godine smo temeljem indekasa percepcije korupcije pali za dva boda i od 176 zemalja mi smo na 55. mjestu sa 51 bodom. Dakle, granica koja se smatra da zemlja nije korumpirana je 50 bodova. Prema tome upravo svaki registar, pa tako i registar ovih državnih potpora subvencija, registar male nabave je nešto što je neophodno jer svaki taj bod više na ljestvici korumpiranih zemalja smanjuje dotok kapitala u zemlji i zapravo stvara ozbiljne probleme i prema fondovima EU koje možemo koristiti jer svaka sumnja u korupciju u Hrvatskoj značit će da će nam sredstva biti manje dostupna. Prema tome, upozoravam na taj trend, dakle nakon što smo napokon izašli iz kruga korumpiranih zemalja, sada smo opet u tom krugu, a bojim se po svemu što se događa da taj trend u narednom periodu neće ići u dobrom smjeru.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Jovanoviću na replici. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Grčiću, spominjali ste željeznice. Ne znam da li vam je poznato željeznice prije rata i željeznice danas. Nekada je brzina bila od Zagreba do Novske 130, sada je 60. Do Vinkovaca se nekada putovalo za 2,30, a sada putujemo za četiri sata. Pa se pitam šta je tu urađeno na tim željeznicama da smo poboljšali? Znamo da smo od Slavonskog Broda do Tovarnika napravili brzu željeznicu ali ovu sramotu od Zagreba do Novske sa 60km/h, a tolike milijarde se upumpavaju stotine milijuna u željeznice, a ustvari nemamo ništa. Kažete napravili ste 26 novih vlakova. To mi je drago, to sam vidio, međutim često koristim željeznice, ja bih vam pokazao sliku i skoro sam prišao ovdje gdje su zamrznuti stakla iznutra i snijeg pada u vlak kada sam iz Zagreba prema Vinkovcima putovao vraćajući se iz Frankfurta. Još jedno pitanje. Zar je moguće Izvješće od 2013. da se danas donosi nakon skoro tri godine? U jednoj modernoj danas tehnologiji što bi je građani trebali vidjeti za pet, šest mjeseci, a da ne kažem svake godine pa mi to jednostavno nije mi jasno. Znam da se uložilo u Okučane kolodvor u Brod i nešto malo u Vinkovce, ali to nije poboljšanje željeznice. Mi na željeznicama imamo u infrastrukturi 100 sindikalaca, 36 profesionalaca i oni ostalih plaća od 10 do 15 i od 7 do 11 tisuća kuna. Ako je to poboljšanje svaka čast. Ja tu to ništa jednostavno ne vidim da je željeznica posebno poboljšanja, a posebno sramota od Zagreba do Novske. A kolodvor u Zagrebu da ne pričam to je katastrofa. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Grčić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Mišić proces te obnove željeznica traje i to nije nešto. Pa to je ogromna infrastruktura, pa to su milijarde kuna koje treba tamo uložiti. Mislim to se ne može očigledno preko noći, a nešto je napravljeno. Dakle sami ste rekli od Slavonskog Broda pa sve do Tovarnika jel tako, sve je kompletno obnovljeno. Ova dionica od Dugog Sela do Novske je zapravo upala u jedan problem, ima već godinu i pol čini mi se dana, a to je sa talijanskim izvođačem gdje traje jedan pravni spor koliko ja znam, sad ne znam detalje to nije moj resor, ali koliko znam postoji jedan pravni spor gdje jednostavno radovi na tom projektu su zastali. I očigledno ni SAFU ova naša agencija ni ljudi koji to vode u Ministarstvu prometa nikako da to presijeku. To je jedan gordijski čvor. Sjetite se i ove situacije sa Dugim Selom-Križevci, tri puta nam je padao natječaj. Dakle bili smo legalisti i apsolutno transparentni. Tri puta je iz određenih razloga padao natječaj za izgradnju te pruge. Na svu sreću evo sada se gradi i ja se nadam da će se nastaviti graditi, da će se napraviti. Tako i s ovim pravcem prema Rijeci, dakle napravljeni su i projekti i određeni natječaji za izradu projektne dokumentacije, to su dobili neki konzorcij strani jer su valjda bili konkurentniji i ovo i ono, rade na tome. Prosječno vrijeme pripreme projektne dokumentacije odnosno projekta je negdje između 3,5 i 4 godine. To su sve ugovori koje smo mi ugovorili i koje vjerojatno sada za godinu ili u ovoj godini završavaju kada bi trebali krenuti ovi natječaji za izvedbu radova i uglavnom financiranje iz EU fondova, dakle čak i novce imamo. Čekamo projekte i evo kolega Tufekčić je radio tamo u Ministarstvu prometa i sigurno još bolje zna ovo šta ja kažem. To je to, dakle to je jedan proces koji traje, ne može to preko noći. I brzina se povećava naravno. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Grčiću na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovani kolega Grčić. U svojoj raspravi prije svega ste istaknuli da je neupitno donošenje ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama upravo zato što mu je cilj transparentnost i drago mi je što smo ovdje danas svi u sabornici na tom tragu jedinstveni. Dakle transparentnosti nikad previše. Ono što ste nadalje u svojoj raspravi spomenuli da ustvari biste željeli da je više potpora malom i srednjem poduzetništvu. Ja se tu s vama apsolutno slažem, ja bih isto tako rado da je toga puno više. A mislim da bi i naši sugrađani pogotovo mali poljoprivrednici, mali i srednji obrtnici voljeli da je toga bilo više pa i u vrijeme vaše Vlade što smo svjedoci da nije bilo tako. A upravo iz razloga što samim natječajima pogotovo kod dodjela potpora u poljoprivredi mali nisu imali šanse upravo zbog kriterija u natječaju koji su bili takvi kakvi jesu, da ako su se javili veliki oni nisu imali uopće šanse. A slično je bilo i kod potpora za male i srednje poduzetnike. I ja smatram da je upravo problem i kod javljanja na natječaj što u većem dijelu naši mali i srednji poduzetnici isto tako poljoprivrednici nisu puno puta u mogućnosti sami napraviti svu dokumentaciju koja im treba i da bi im tu trebalo pomoći, da bi morali imati strukture koje bi im tu mogle biti na pomoći i vjerujem da će to ova Vlada učiniti. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegici Jelkovac na replici. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Grčić, dakle nisam ni tada šutio i opet hvala vam dok ste bili ministar 100 jedinica lokalne samouprave na području Slavonije je dobilo pomoć. Na mojoj županiji ja mislim da je to 6 jedinica lokalne samouprave ne samo u vidu pomoći kroz potpore, nego čak i kroz povrat poreza i svega onoga što su ljudi mogli koristiti. Ono što je malo ostao onaj disbalans između PPDS-a i prve skupine tu je bilo malo problema, jer su PPDS je ostao prema odredbama važećeg zakona ipak u određenoj prednosti. Pa tako kod obnove obiteljskih kuća nije se moglo koristiti, prva skupina nije mogla koristiti ono što je mogao PPDS. Što se tiče općenito potpora, važno je u ovoj državi da se strategije poštuju. Ako ih nema da se izrađuju, a kad ih ima da se poštuju i da se potpore kontroliraju. Spomenuli ste brodogradilišta 30 milijardi kuna. Brodogradilišta su stala na noge. Knjige narudžbe su pune, međutim malo je porinuća broda. Sad nam se javlja i problem da nam zavarivači odlaze u Italiju i da tamo imaju veće plaće. To je sve u sklopu toga što potpore iako damo i u poljoprivredi moramo ih kontrolirati. I kad spominjemo malo i srednje poduzetništvo i obrt posebno u odnosu na inovacije i nove tehnologije, potpora je bilo dovoljno. No međutim, šta je problem? Problem je u provedbi i uvjetima koje su morali ispoštovati. Pa recimo ako vi imate to će biti vjerojatno tema i sutra na Saboru, ako imate poduzetnika, pa mu netko kaže vi dvije godine morate, imate pad prihoda i u te dvije godine ne smijete nikoga otpustiti pa možete koristiti tu potporu. To je loše, jer taj čovjek ne može to, ne može to ispoštovati i on tu potporu neće dobiti. Isto je tako recimo sa tumačenjem pojedinih odredbi o broju zaposlenih, pa onda ne znate više na koji pravilnik da se pozovete. I na kraju, ja se ne slažem da bi država trebala do kraja isfinancirati onaj i pomagati obrtnicima. Riječ je, ovdje je riječ i o županijama, o razvojnim agencijama gradova i općina koje moraju stati i čak osnivati fondove da pomognu svim tim obrtnicima u njihovom učešću u projektu.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na replici. Prelazimo na sljedeću raspravu pojedinačnu. Uvaženi kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kad govorimo o Zakonu o potporama i ovome šta je predloženo ovdje kao i svi zastupnici ja mogu samo biti za i tražiti da idemo dalje što više u transparentnosti vezano uz iskazivanje potpora. Ali ono što je puno bitnije da idemo u smjeru efikasnosti potpora i većem utjecaju potpora koje država daje na hrvatsko gospodarstvo, na BDP, na ono šta će omogućiti nova radna mjesta, novi izvoz, novi rast industrijske proizvodnje i sve ono šta nam u biti u Hrvatskoj treba. Ovdje se dosta govorilo o tome koliko iznose te potpore i oko 2 i pol posto BDP-a je to u Hrvatskoj, znači nekih 9 milijardi kuna ovisno naravno od godine do godine. I onaj omjer koji je u okviru tih potpora, a dijelimo ih na one sektorske, odnosno vertikalne i horizontalne potpore u Hrvatskoj nije najpovoljnije. Znači mi 70% potpora dijelimo sektorski još uvijek u Hrvatskoj i to su potpore u kojima je nešto malo više govorio i kolega Grčić koje se odnose na prijevoz, na željeznice, na brodogradnju, na čelik. Znači na neke tradicionalne stvari koje država podupire a koje nemaju možda tako značajan utjecaj na gospodarstvo i na rast BDP-a i na zapošljavanje, ali imaju sigurno jedan efekt koji govori o kvaliteti života naših sugrađana, odnosno vrlo teško je očekivati da će itko ikada ići sa time da onemogući s obzirom na to kako naši ljudi žive i pogotovo kako je razvijena naša zemlja i sa puno otoka i sa puno na žalost nerazvijenih dijelova Hrvatske da ukida potpore za promet, odnosno za prijevoz. Tu nećemo sigurno dozvoliti da naši sugrađani nemaju kvalitetu života na otocima kao što imaju danas, odnosno da se taj standard smanjuje. I po meni još treba još više i raditi na tome da ljudi imaju i veću mogućnost bolje kvalitete života na hrvatskim otocima. Ono šta mnogi ne razumiju u RH jesu potpore horizontalne potpore koje utječu ne samo na zapošljavanje, rast izvoza, rast proizvodnje nego i dugoročne potpore primjerice u zaštitu okoliša koje znače ja bih rekao ne samo trenutno zapošljavanje. Jer dosta često je efekt zapošljavanja mali, ali kvaliteta života, odnosno troškovi koje ćemo imati u budućnosti a vezani su uz zaštitu okoliša i smanjenje onečišćenja okoliša koje će omogućiti kvalitetu života naših građana su nemjerljive i sa te strane smo mi u proteklim godinama najviše potpora davali upravo i u zaštitu okoliša pogotovo male i srednje poduzetnike koji se time bave. Također potpore vezane uz financiranje, uz HBOR ili uz subvenciju kamata preko poslovnih banaka koje također dajemo male i srednje poduzetnike koje omogućavaju ja bih rekao nešto konkurentniju poziciju naših poduzetnika i to se vidi u proteklim godinama koliko su u biti napravili iskorak mali i srednji poduzetnici i koliko je to u biti bitno i ono šta smo radili i ono šta bi država trebala raditi u budućnosti. Ono na što nismo previše obraćali pažnju je istraživanje i razvoj i Hrvatska još uvijek premalo izdvaja za istraživanje i razvoj. To je ispod 1% BDP-a, naš cilj je 2% BDP-a. I sa te strane upravo najnovije potpore iz fondova EU su vezane uz istraživanje i razvoj i tu treba što više uložiti kako bi također naši poduzetnici bili što konkurentniji i što bolje se pozicionirali na međunarodnom tržištu. Ono šta nije dobro, nije dobro rekao sam u omjeru između još uvijek sektorskih, vertikalnih i horizontalnih potpora koje u Hrvatskoj 70:30 u korist sektorskih potpora dok je u EU taj omjer obrnut 30:70. Pitanje u biti da li možemo napraviti tu iskorak i da li možemo još više novca osloboditi, a vjerojatno se sa prestankom subvencioniranja brodogradnje narednih godina može izdvojiti više novca za male i srednje poduzetnike. Ono šta izdvajanje iz proračuna, odnosno potpore može umanjiti je nerazumijevanje i loše vođenje politike sa državne razine. Na žalost, mi smo vidjeli nešto što će poništiti sav utjecaj možda i potpora koje vučemo iz EU narednih godina, a to je najavljeno poskupljenje struje iz Ministarstva energetike od 6%. Ja ću sad podsjetiti to je na razini godine otprilike 5 stotina milijuna kuna više troška za naše poduzetnike i moguće i građane. Jer jučer nismo vidjeli decidiranu izjavu ministra Dobrovića. On najavljuje i poskupljenje struje i za građane Republike Hrvatske, doduše još ne zna koliko. Govori paušalno 4, 5, 6% kao da se tu radi o nekoliko kuna, a ne o stotinama i tisućama kuna troška za naše građane i poduzetnike. I postavlja se pitanje zašto bi uopće struja poskupila za naše poduzetnike i na taj način umanjila kvalitetu i vrijednost potpora koje dobijaju naši poduzetnici iz državnog proračuna. Svi znamo da HEP ima dvije milijarde kuna dobiti godišnje. Nešto je tu nabacivao se brojkama kolega Bulj ujutro milijardu, milijardu i nešto za obnovljive izvore energije. Koliko ja znam milijardu je manje od dvije milijarde kuna. I pitanje je zbog čega HEP ne može na konto te profitabilnosti izdržati taj nalet cijena i zbog čega mora opteretiti gospodarstvo i zbog čega mora opteretiti i građane Republike Hrvatske u ovoj godini svega mjesec i pol dana nakon što je premijer rekao očito u nekoordinaciji sa MOST-om da struja neće poskupiti. Znači, imamo situaciju prije mjesec i pol dana da struja neće poskupiti. Danas imamo situaciju da će ići 6% gore. I na taj način rekao sam i ovaj rast horizontalnih potpora narednih godina de facto poništiti i još više opteretiti hrvatsko gospodarstvo. Samo se postavlja, naravno pitanje da li se tu radi o namjeri. Naravno da se pumpa cijena HEP-a kako bi se HEP prodao, može biti i to. Znači 6% rasta prihoda bi mogao biti jedna dobra uvertira za ono što se radi sad u potajici, a to je prodaja HEP-a. I volio bih da pokušamo omogućiti gospodarstvu što niže troškove, građanima što niže troškove, a u biti radi se upravo suprotno i vrlo sam skeptičan prema mogućnosti da to nadoknadimo sljedećih godina sa potporama koje su nam na raspolaganju i koje se vuku iz sredstava EU, a one su zbilja velike. Samo za male i srednje poduzetnike radi se oko 2 milijarde eura na godišnjoj razini do 2020. godine. Ovih godina se očekuje, znači ove i sljedeće godine i 2019. najveći dio od tog novca i uvjeren sam da će to dosta pomoći našim tvrtkama ukoliko nema naravno ovog ja bih rekao lošeg djelovanja sa političke razine koji se sad evo pojavljuje kroz dizanje cijene struje. Doduše danas je ministar Dobrović rekao da je PDV spušten za struju sa 25 na 10%. Ne? Gospodin ne zna da je u biti 13% PDV na struju, a ne 10. Ali dobro, to je još malo ja bih rekao nesnalaženja u tome dijelu. Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Gordanu Marasu na ovoj raspravi. Ovime smo završili sa raspravom pojedinačnom. Nastavljamo sa replikom gospodina Nenada Stazića iza stanke koju određujem do 15,00 sati. Hvala lijepo. STANKA U 13,30 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Poštovane kolegice i kolege zastupnici nastavljamo s raspravom. Ispričavam se na malome kašnjenju. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi predstavnici Ministarstva financija, državni tajniče. Evo državne potpore bit će objavljivane na mrežnoj stranici. Tim potporama i registru koji će biti objavljen o svim primateljima potpora zasigurno je to pozitivan pomak, međutim dosadašnje potpore koje je davala država i subvencije nisu evidentirane i ne znamo rezultate tj. vidimo rezultate svih tih potpora. Pa tako malo prije kolega Maras je naglasio problem poskupljenja električne energije. Pa upravo u tim vremenima kada je kolega Maras, nisam imao prigodu govoriti pa ću krenuti od toga, repliku dati na vrijeme, obnovljivi izvori energije tj. vjetar 2014. godine baš u vladi u kojoj je bio kolega Maras donesena je odluka gdje su poticaji dati za obnovljive izvore energije za vjetar u visini od 90 lipa za jedan kilovat, a dok je na tržištu 25 lipa za jedan kilovat. I danas u ovoj situaciji u 2017. godini tom odlukom vlade u kojoj je bio i kolega Maras, Hrvatska država mora osigurati u proračunu 1,1 milijardu kuna. I naravno da ćemo naći rješenje i naravno da ispravljam onu neistinu da će struja poskupiti. Neće struja poskupiti, ali ste vi digli ruku za vjetroelektrane, parkove vjetroelektrana gdje su bivši djelatnici visokopozicionirani napravili projekte HEP-a, gdje su sagradili vjetroelektrane na temelju projekata i ruža vjetrova koje su bile ispitivane u HEP-u tj. ti projekti. I danas Hrvatska država u 2017. i u proračunu mora osigurati platili građani u proračun 1,1 milijardu kuna. U proračunu u 2018. 1,1,5 milijardu kuna, a u 2019. temeljem vaše odluke u državnoj blagajni mora se osigurati 1,6 milijardi kuna, što znači ukupno negdje oko 4 milijarde kuna za 4 godine će dobiti na osnovu poticaja koje je doneseno za vrijeme vlade Zorana Milanovića gdje je bio ministar gospodin Vrdoljak tada donesena je za gospodarstvo donesena je ta odluka. To je šteta napravljena hrvatskim građanima samo na potporama gdje iz džepa naših građana odlazi u tuđe džepe stranim investitorima 4 milijarde kuna. Ali neće poskupjeti, naći će se rješenje, naće ministar rješenje i danas je dao tu izjavu. I cijelo vrijeme se potencira ta priča oko tih potpora za koje evo imat ćemo u budućnosti Ministarstvo financija će očito imati problema za pronać ta sredstva, ako ne bude na teret naših građana. Ja se nadam da ćete iznaći to rješenje i da ćete tu odluku te vlade znati ispraviti kao i brojne druge odluke. Što se tiče same revizije državnih potpora, bez revizije svih državnih potpora promatrajući danas, evo vi kažete da se ne odnosi kasnije ću pročitati, na poljoprivredu. Samo u poljoprivredi koliko je poticaja dodijeljeno tj. državnih subvencija potpora, samo za voćnjake, za voću, Hrvatska bi bila cijela voćnjak, a nije. Kome su išle te potpore? Danas imamo problem da smo davali tvrtkama potpore pa evo vidimo problem Agrokora koje su subvencionirane iz državnih sredstava i danas strane banke mogu vrlo lako postati vlasnici. Tu spada i poljoprivredno zemljište i izvori, koncesije i brojne druge stvari koje je hrvatski građani su plaćali to iz proračuna. Zbog toga je vrlo bitno imati registar ali i oni koji su do sada dobijali potpore i rezultate tih potpora. Da li mi imamo rezultate? Nemamo. Pa u mljekarskoj proizvodnji u zadnjih pet godina pet milijardi kuna izravnih potpora u mljekarskoj proizvodnji državnih. Sa 64 tisuće proizvođača mlijeka došli smo na 4.600 proizvođača mlijeka i u rapidnom padu, niti 30% tržišta nemamo hrvatskog mlijeka. Tko je odgovoran za to? Gdje su potpore bankama, pa i banke su financirane dokapitalizirane potporom države, a kupljene su za manje sredstava nego što su dokapitalizirane. Sport i sport se primjer subvencionira. Da sport subvencionirati za djecu, za infrastrukturu poglavito u krajevima gdje nemamo sportske infrastrukture gdje se djeca ne mogu baviti, pa mi ćemo sada subvencionirati dvorane koje su napravljene za rukometno, milijardu kuna godišnje su štete za dvorane koje su sagrađene za rukometno prvenstvo, milijardu kuna godišnje sada u ovome trenutku. Ima problem s tim Zagreb, ajde donekle on ima kapacitete, splitska dvorana gradu je teret cijelom kraju je teret, cijeloj regiji. Postoji mogućnost da se zbog tih potpora koje su davane danas blokira grad Split račun jel se ogromni novci izdvajaju za ono za šta su se davale potpore, a toliko u biti u sportu su potpore to su bili zadnji … [[Govornik se ne razumije.]] u hrvatski sport. Jer na područjima gdje imamo mogućnosti da se razvija šport, gdje imamo djecu gdje nemaju, znači jednostavno nemaju uvjeta, nema infrastrukture. Ti novci su bačeni u vjetar da bi netko dizao sebi spomenike. Pa gledamo, ovdje smo spominjali i to je činjenica da se pod pritiskom različitih lobističkih utjecaja mreža državnih intervencija postala je sve složenija i naravno ti su lobisti, te potpore sebi krojili naravno preko političkih svojih podobnika. Pa evo vrste potpora. Izravne subvencije iz državnog proračuna. Najveći pojedinačni korisnici su Hrvatske željeznice koje subvencionirane sa milijardu i 286 milijuna kuna. Kakve su hrvatske željeznice? To govorim o prometu. Šta će se dogoditi, da li ćemo subvencionirati i Zračnu luku gdje je ugovorom francuski koncesionar, Zračna luka dr. Franje Tuđmana, gdje je francuski koncesionar gubitke smanjen promet će mu država subvencionirati. Država subvencionira stranog koncesionara ako budu gubitci. Ja mislim da će se sjetit toga isto kolege koji su tada bili u Vladi nisam čuo njihov glas. Dobro je što se potiče zapošljavanje, dobro je ali rezultati tih svih subvencija zbog toga je potreban ne trenutni registar sad pa u budućnosti, nego registar i odgovornost svih tih poticaja, revizija. Jer nitko nije odgovoran za sve te poticaje i to je ključni problem hrvatskog društva šta su poticaji davani na osnovu lobiranja raznih lobista koji su poticaj odnijeli tko zna gdje. U njihovim džepovima ili je na stranim računima. Samo energetiku kad pogledamo oko obnovljivih izvora energije to je kriminal nezapamćenih razmjera. I zaista pitam te ministre koji su glasi i kolege saborske zastupnike koji su glasali za to da, jer su svjesni onoga šta su napravili u tome trenutku. Zašto nisu progovorili da će hrvatski građani milijardu i pol kuna godišnje morati plaćati stranim investitorima u džep poticaj, tri puta skuplju električnu energiju po kilovatu nego u normalnim tržišnim uvjetima. Da, to je organizirana mafija napravila. Nisam čuo glasove tada, ni romorenja. Gdje god zagrebemo državne potpore su katastrofalne. Što se tiče regionalnoga razvoja [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] to je još veći problem, ali evo nemam vremena. U replici ću imat mogućnost. Hvala lijepa.
Zastupnik Gordan Maras javio se za repliku.
Hvala lijepa gospodine Bulj. U svojoj ste raspravi spomenuli sve nepravde i nelogičnosti koje su se desile od devedesete ne imenovavši tko je za to odgovoran, nego ste se pitali. Ne? Znači spomenuli ste obnovljive izvore energije, to je dosta kompleksno područje koje nije samo pitanje subvencije i poticaja, nego je pitanje koje obuhvaća i obveze Republike Hrvatske u određenom razdoblju, koje obuhvaća mnoge stvari koje niste spomenuli, koje je počelo primjerice vjetroelektrane u vašem kraju se grade još od 2006., sedme godine. Ti ljudi koji imaju projekte su bili direktori HEP-a prije 2000. godine, znači obratili ste se na krivu adresu. Što se tiče cijene struje drago mi je da ste vi ovdje demantirali, znači vi u biti ste ministar energetike u sjeni. Jer jučer je ministar rekao da će poskupit struja, a vi sad kažete da neće. Ja vam želim vjerovati. Znači, poništite odluku gospodina Dobrovića ako to možete, a vjerujem da možete pošto se nastupili ovdje sa velikim autoritetom i rekli ste da ministar ne zna šta govori i da ovo šta je rekao nije istina da se to neće desiti. Znači, hvala vam na tome što ste sada poništili odluku ministra Dobrovića. Građani će to znat cijeniti i volio bih da svaki put tako reagirate kad netko iz MOST-a zastrani, onda gospodin Bulj dođe i spasi stvar. To bi bilo dobro i ja podržavam da se to tako i u budućnosti dešava. Hvala vam na tome u ime građana Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, zastupnik Bulj.
Kolega Maras, dok ste vi bili u Vladi kada ste digli ruku za ove poticaje za obnovljive, za vjetar, za vjetroelektrane. Znate li da je na tržištu cijena 25 lipa za jedan kilovat, a poticaj je 23 puta skuplje što ćete platit stranom investitoru, što će građani platit iz svoga džepa. Jel' vas bar malo sram? Mene bi bilo. Niste se oglasili. Mene bi bilo sram da ste milijardu kuna mora opteretiti, 1,1 milijardu u ovoj godini se mora pronaći sredstava iz proračuna ili iz džepova građana. Ali ministar Dobrović i tajnik Čikotić su danas demantirali da će naći rješenje zajedno sa Ministarstvom financija ukupne da ne opteretimo građane. U 2018. građane će vaša odluka i vaša šutnja, glasna šutnja koštati 1,5 milijardi kuna, 1 i pol milijardu, a 2019. 1,6 milijardi kuna. A vi ste digli ruku za to u Vladi ili možda niste. Demantirajte me. Niste bili na Vladi? Bili ste neuredni na poslu ili? Pa to je doneseno za vrijeme vaše Vlade, ovi poticaji za vjetroelektrane. Pa vi ste građane opteretili 5 milijardi kuna u 4 godine, u tri sljedeće godine sa ovom znači. Znate li šta ste napravili? Znate li koliko je to škola? Koliko je to dječjih vrtića? Koliko je to radnih mjesta? Zbrojite taj iznos pa moremo poslije na kavi razgovarati o tome. Hvala lijepo.
Zastupnik Ivan Pernar javio se za repliku.
Hvala gospodine Petrov, predsjedavajući. Pa htio bih reći da slušajući izlaganje gospodina Bulja ne mogu se otet dojmu da je gospodin Bulj stvarno prepoznao ove sve probleme koje i ja prepoznajem, pogotovo ovo s koncesijama gdje je profit privatan, a eventualan gubitak javan. Ili recimo ovo da uvozimo strano mlijeko. On je pitao zbog čega uvozimo 70% mlijeka, koliko već. To je zato jer je uvozno mlijeko jeftinije, jer je tečajna politika takva da je umjetno uvozna roba učinjena jeftinijom i zapravo je na tom slučaju pokopano cijelo hrvatsko selo. I ono što je najveća tragedija u cijeloj priči o tome, da se za opće stanje u državi ne može krivit samo jedna stranka. Na žalost, neću reći podjednako ali suodgovorne su obje velike stranke. I ja pozivam sad i gospodina Bulja i njegove kolege iz MOST-a da jednostavno kažemo ne više o tome, da kažemo stop i da prestanemo podržavati tu politiku ne samo mi nego i vi, odnosno da tražite od vladajuće većine, odnosno HDZ-a da se recimo ti štetni ugovori o koncesiji ponište za recimo Zračnu luku Zagreb i da se prestane ovaj svirepi ciklus sad uživanja i rasprodaje zemlje jer u suprotnom ćemo svi nadrapat. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Bulj.
Znači Hrvatska država ponovit ću je dala državnih potpora pet milijardi kuna posljednjih šest godina za mliječnu proizvodnju. A u tome trenutku prije tih poticaja je bilo 64000 proizvođača mlijeka, a sad imamo 4600 proizvođača mlijeka i smanjilo se negdje sa 60% domaće proizvodnje na 30% u ovome trenutku. Di su pare? Sad imamo problem da su poticaje najviše dizali oni koji su se zaduživali kod stranih banaka, koji su vlasnici i poljoprivrednih zemljišta i koji imaju razno razne koncerne kao na primjer Agrokor koji je kako čitam u problemu. I svi su mu davali potpore, novac koji je bio namijenjen sirotinji, OPG-ovima. Nije više problem kupiti stoku, to će biti najmanji problem kupiti goveda, krave, mliječne nego problem je nema ih tko čuvati. Ulagale su se milijarde u farme, pozivali se u farme u Slavoniji. Znate tko će ostati? Nema, prazne su te farme gdje su ulagano milijarde kuna. Ulažite, dižite kredite. Banke su dizale novac. Subvencionirale su i banke iz državnog proračuna, a za manje su prodavane od onoga što su imale subvenciju. To je kriminal. Nama stranci na vjetru zarađuju, stranci. Milijardu i sto milijuna kuna temeljem odluke našeg uvaženog kolege Marasa i te Vlade, milijardu i sto milijuna kuna ove godine moramo osigurati sredstava. Dogodine milijardu i pol, a 2019. milijardu i 600. To je istina. Trebali ste biti glasni Maras, kolega. Trebao je bit naš kolega, ali nije. Žao mi je. Nadam se da će u budućnosti biti glasniji ako bude opet ministar [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] Jer je on bio ipak najbolji ministar.
Hvala. Zastupnik Tomislav Žagar javio se za repliku.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bulj, vi ste u svojoj raspravi dotaknuli jednu vrlo važnu temu. Vi ste na primjeru poljoprivrede spomenuli, osobno sam i sam vidio takve voćnjake u kojima više ima akacije. Znate šta je akacija od voćaka? Ti ljudi uredno dobivaju potporu i to su potpore za ekološki uzgoj i iznose, vrlo visoki su to iznosi u odnosu na druge vidove. Ono što je jako važno mi imamo ovdje i u zakonskim rješenjima, jedna skupina je sama kontrola dodjele državnih potpora i tu su dosta rigorozni posebno u podzakonskim aktima, gdje često puta su pojedine potpore neprovedive u praksi zbog niza okolnosti. Međutim, drugi problem je sama kontrola ili analiza učinkovitosti potpora. Naravno ne veseli u tom smislu i izmjena članka 4. podstavka 7. gdje se i brišu potpore malih vrijednosti. Vidim da je u javnoj raspravi bila primjedba na to. Jednostavno ministarstvo je objasnilo da je teško analizirati zapravo, a suština je upravo u tome da se analizira učinkovitost potpora i potpora u poljoprivredi posebno jer onda inspekcijski nadzor zapravo isto nema smisla. Pitanje koliko i sami inspektori na terenu imaju mogućnosti za takvu kontrolu, pa se tako ne bi događalo da današnji ministar, bivši župan koji je izričito kontrolirao mjeru 4.1 tamo vidimo da je njegov, to se u Slavoniji zove punac dobio takvu potporu ili se dogodi da gospodarstvenik koji je prema njegovom svjedočenju sam imao veliki porezni dug nakon nekog vremena dobije potporu u gospodarstvu i ostvari značajan napredak u svom poduzeću. Upravo iz tih razloga transparentnost, a što je cilj i ovog zakona, transparentnost je jako bitna, kontrola je jako bitna jer to kod ljudi onda stvara osjećaj da su zapravo potpore legalna korupcijska aktivnost.
Odgovor na repliku zastupnik Bulj.
Pa slažem se sa vama, međutim postojat će sada i registar, znači što se tiče transparentnosti. Međutim, radi sada registar kada smo sve uništili potpora, kad su potpore pokupljene, ali ne vidimo, znači rezultate koji su učinci svih dosadašnjih potpora. Mi smo rekli u mljekarskoj proizvodnji. Ja znam kad se ulazilo u EU i kad se glasalo na referendumu i ovdje jednoglasno u parlamentu, da su govorili da će to cvasti, da su to učinci nevjerojatni. Da će hrvatski seljak ostati, biti bogat seljak. Ja tada nisam vjerovao da će to tako biti, jer nisam imao protu argumente. Ovdje su nas u Parlamentu jednoglasno uvjeravali, ja se sjećam toga. Tada sam bio obični građanin, nisam bio zastupnik u Saboru. Oni su kroz maglu bacajući dimnu zavjesu lobisti lobirali za ove potpore koje postanu onda tvrde, kogentne, te lobističke skupine uz političke elite. I taj novac je isisan. Kakav je rezultat za hrvatskog seljaka? Kakav je rezultat poticaja u prometu, … prometu? Jadrolinija, slažem se treba je poticati jel otoke trebamo imati. Međutim kakva je državna potpora ako samo bogate sredine imaju besplatan prijevoz učenika, a sredine koje su nerazvijene nemaju ili besplatna subvencija udžbenika lokalnih samouprava za osnovnoškolce gdje su bogate sredine subvencioniraju, gdje se nerazvijene ne mogu, gdje je veća nezaposlenost, gdje roditelji nisu u mogućnosti. Nepravda do bola. Ako je to EU, ako je se na taj način zbog toga ušlo u EU, ako je suverenitet tu izgubio na ovaj način, onda je to bila podla laže i izdaja nacionalnih interesa [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] jel nam ostaje prazan teritorij zbog ovih odluka hrvatskih. Hvala.
Zastupnica Branka JUričev-Martinčev javila se za repliku.
Hvala lijepo predsjedniče. Poštovani kolega Bulj, između ostalog ste govorili o dobivanju potpora zahvaljujući različitim političkim utjecajem. Pa upravo o tome se jako puno priča posljednjih dana među vatrogascima. Naime, Javna vatrogasna postrojba Sinj treba po planu Vlade dobiti 2 milijuna i 200 tisuća kuna i zbog toga brojne druge javne vatrogasne postrojbe će dobiti znatno manje sredstava. Npr. Javna vatrogasna postrojba Vodice koja je formirana 2012. dobit će milijun i 700 tisuća kuna i gotovo toliko sredstava moramo planirati vlastitih iz našeg proračuna. Za razliku od Javne vatrogasne postrojbe Sinj koja će dobiti 2 milijuna i 200 tisuća iz države, a u proračunu grada Sinja nije ni jedna kuna planirana za te potrebe.
Odgovor na repliku zastupnik Bulj.
Inače baš mi je ovo drago pitanje. Recimo u Šibensko-kninskoj županiji imate Knin, Vodice, Drniš, Splitsko-dalmatinska županija je najveća županija u Hrvatskoj. Imamo cetinski kraj koji je veći od Ličko-senjske županije, … Ličko-senjske po broju stanovnika, 0 kuna potpora. Koliko smo mi puta veći od Šibensko-kninske županije, a imamo svega dvije javne vatrogasne postrojbe, splitsku evo predsjednik vatrogasaca. Zašto cetinski kraj ima po glavi stanovnika nula kuna? I ne istina je da nam je davno sada da ne kažem da je laž, da Sinj nema u proračunu za vatrogastvo milijun i 600 tisuća kuna, za DVD. I legalno je i ustavno pravo svih općina i gradova da osnuju javnu vatrogasnu postrojbu. Ja 4, 5 godina se borim i borit ću se i dalje da budu decentralizirana sredstva ravnomjerno raspoređena. Zašto bi u Zadru bilo 240 kuna po glavi ili 400 kuna u Istarskoj županiji 500 kuna po glavi stanovnika za vatrogastvo, a u cetinskoj krajini nula kuna ili Splitsko-dalmatinskoj županiji odakle dolazi predsjednik vatrogasne zajednice, gospodin Sanader nula kuna ili dvije kune. Jel to nepravda? To je nepravda i to je katastrofa. Ličko-senjska županija i kada ste vi bili na vlasti gospođo i prije tada se gradilo sasvim drugačije potpore. Cetinska krajina ima 50 tisuća stanovnika i ona zaslužuje javnu vatrogasnu postrojbu i to puno veću nego što sada govorite. Pogledajte koliko ima Istarska županija, 10 javnih vatrogasnih postrojba i vidite koliko ima po glavi stanovnika. I to je nepravda samo koja se ispravlja i tako će i dalje biti.
Molim cijenjene zastupnike i zastupnice da se strpe i da se suzdrže od daljnjih komentara. Nastavljamo sa raspravom. Zastupnik Bulj, zastupnica molio bih. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Nenad Stazić.
Zahvaljujem predsjedniče. Odmah na početku moja potpora ovom Zakonu o državnim potporama. Transparentnosti nikada dosta. Kontrole isto tako. Ovdje uvodimo neke direktive EU koje su dobre i korisne. Što se želi postići potporama uopće? Pa želi se zaštiti nekoga od tržišne utakmice. Ne može se sve odvijati kao tržišna utakmica, ne može sve na tržište jer bi nešto neki dijelovi društva na tržištu propali naprosto. I država mora štititi one koji ne mogu u tržišnim uvjetima poslovati u interesima u onim interesima koji se mogu ocijeniti kao nacionalni interesi. Pa recimo ako govorimo o mljekarstvu, evo kolega Bulj je puno o tome govorio. Da smo imali 46 ili 64 tisuće proizvođača mlijeka da ih je danas 4 tisuće i 600. Ja očekujem od ove Vlade da stvar opet vrati u balans, inače ću gospodina Bulja smatrati krivim jer je dio te parlamentarne većine. Pa ako ne bude opet 64 tisuće proizvođača mlijeka nego ih bude 4 tisuće i 600 ili manje, to znači da sustav potpuno u mljekarstvu pod ovom Vladom ne funkcionira. Znači živi bili pa vidjeli. Već nakon godinu dana ćemo ove brojke preispitati, kada budemo ocjenjivali rad Vlade. Prijevoz na otoke, pa naravno da se tu moraju davati potpore jer tko bi vozio. To su linije koje se ne isplate i tu se stvar ne može prepustiti tržištu. Nama mora biti stalo do toga da nam ljudi na otocima ostanu, da se na otoke doseljavaju, da tamo žive, da nam otoci budu živi, a prema tome moramo onda subvencionirati te linije. Pa sada s koliko, s toliko, to je naprosto nacionalni interes. Isto je tako i sa brodogradnjom, ona je opstala zahvaljujući tim potporama, opstala inače bismo izgubili jednu dimenziju u gospodarstvu koja predstavlja neku vrijednost, koja zapošljava velik broj ljudi, koja predstavlja neku vrijednost, koja zapošljava velik broj ljudi, koja okuplja neke industrije, male proizvođače koji rade za tu brodogradnju. Poticanje za zapošljavanje, evo ova Vlada, ja ne znam zašto, kljaštri neke mjere koje su se pokazale dobrima a radi se o potporama. Pazite, kroz taj sustav potpora bio je ministar Mrsić, osmislio ga je i prošlo je 160 tisuća ljudi. 160 tisuća mladih ljudi. Njih preko 50 tisuća je ostalo raditi u stalnom radnom odnosu. Zašto je ta potpora dobra i zašto nju ne treba mijenjati nego eventualno pojačati ali nikako umanjivati? Zato što svaki poslodavac traži barem godinu dana iskustva a čovjek koji je završio školu nema gdje steći to iskustvo. Gdje da ga stekne kada svaki poslodavac traži godinu dana iskustva? I sada je izmišljena jedna potpora za zapošljavanje gdje je država na sebe preuzela da plaća poslodavcu za te mlade ljude da steknu godinu dana iskustva i da zapravo tek onda može izaći na tržište rada ravnopravno sa svim drugima. I zahvaljujući toj potpori je 50 tisuća mladih ljudi ostalo u Hrvatskoj, nije otišlo u Irsku, tu rade, tu su stekli stan i radni odnos i mislim da je to jedan od primjera kako valja kvalitetno trošiti državni novac za državne potpore. Kada se radi, ukupni iznos potpore u Hrvatskoj je oko 9 milijardi kuna zajedno sa poljoprivredom, veliki iznos. Kaže se ovdje, puno govornika da je želja i intencija ovoga zakonskoga prijedloga i smanjenje utjecaja politike na državne potpore. Toga nema, to ne postoji, to je iluzija. Državna, dakle politika se direktno uvijek miješa u potpore već odabirom onoga što želi financirati, što želi poduprijeti i to bez obzira na iznos kuna. Dakle, gledajte 9 milijardi je ukupni iznos kuna a nezavisni, neprofitni mediji bili su financirani sa 2 milijuna i 800 tisuća kuna. U 9 milijardi 2 milijuna i 800 tisuća kuna. Neznatan novac, neznatan. Ali ministar Hasanbegović im je to ukinuo, ukinuo im je to. I to i ova Vlada i ova parlamentarna većina ne želi vratiti to neprofitnim medijima. To je odnos, to je politika, to je odnos prema neprofitnim medijima, prema nezavisnom novinarstvu. Jer kada se ukine, jer kaže tobože štedi se, pa nije to je 2 milijuna i 800 tisuća kuna na 9 milijardi. Jer onda se kaže nećemo nezavisne medije, nećemo neprofitne medije, mi smo takva Vlada i mi smo takva parlamentarna većina kojoj nezavisni mediji smetaju. Dakle to je očit primjer kako se može putem potpora djelovati politički i kako je nemoguće izbjeći politiku u dodjeli potpora. S druge strane imamo HRT, milijarda 390 milijuna kuna prihoda, uglavnom od pristojbe koja je državna potpora, naravno da se tretira kao državna potpora jer se jednome dalo da ubire pravo, da ubire pristojbu. Od toga se financira i hrvatska kultura i hrvatski film npr. HAVC. I tu se vidi utjecaj politike. Znači iz te potpore pristojbe se financira hrvatski film koji zadnjih godina postiže izvanredne rezultate u svijetu. Ali onda se umiješa politika, iz političkih razloga smjenjuje direktora, ravnatelja, kaže se da su se dijelili novci 200 tisuća bez suglasnosti osnivača Ministarstva kulture. Molim vas lijepo, to je nalaz državne revizije. Što znači da će filmaši morati pitati ministra kulture koji film da bude financiran. Pa to i aktualna ministrica kulture kaže da je njoj neprihvatljivo što i jest neprihvatljivo jer je neprihvatljivo svakom normalnom čovjeku. E sad, ili državna revizija nema pojma što znači nezavisna kultura ili se namjerno pogrešno iščitavaju nalazi državne revizije da bi se provodila određena kadrovska politika, štetna. Jer kada imamo, kada nešto radi dobro a radi dobro i kada se snimaju dobri filmovi i s kojima se ponosimo i koji dobivaju nagrade na sviju a to se događalo, pa zašto sada to mijenjati, zašto se u to politički petljati i kvariti stvar koja je funkcionirala dobro? Znači, nema politike potpora bez politike, bez one najprizemnije politike, pa ako hoćete i politikanstva. To je iluzija, to je iluzija. Ali ovaj zakonski prijedlog će pomoći, on će unijeti malo više transparentnosti, možda će unijeti malo više kontrole, malo više odgovornosti u davanju tolikog novca, to je veliki iznos, 9 milijardi je veliki iznos. I s te strane taj zakon treba prihvatiti i pozdraviti.
Zastupnik Gordan Maras, javio se za repliku.
Hvala lijepo. Gospodine Stazić, na početku vaše rasprave ste spomenuli smanjenje broja mljekara u Hrvatskoj da čini mi se 64 tisuće na 4 tisuće i 600 i pozvali ste se da je taj podatak u svojoj raspravi dao kolega Bulj prilikom ekspozea o tome kako je otišlo puno poticaja u mljekarsku industriju a smanjila se proizvodnja mlijeka. Iako je teško povjerovati svima nama ovdje radi se o netočnom podatku, jer mi već a priori vjerujemo u sve šta gospodin Bulj kaže. To nema potrebe provjeravati, ali ovaj put se slučajno potkrala greška i ja moram reći ovdje da je u Hrvatskoj od 2001. godine na žalost kada je bilo 51000 mljekara smanjio se taj broj na 2016. godine na 7000. Znači u 16 godina u kojem je periodu na žalost nestalo skoro 70% proizvodnje mlijeka u Republici Hrvatskoj i to je sigurno loše. Sa druge strane spomenuli ste i čuli ste sigurno i u vašoj raspravi se poticalo oko subvencija vezano za vjetroelektrane. Strategija koja je donesena 2009. godine na temelju koje je trebalo osigurati, a donijela ju je HDZ-ova Vlada je trebalo osigurati 21 milijarda kuna do 2020. i neke godine subvencija za vjetroelektrane. I upravo protekla, odnosno pretprošla Vlada je tu smanjila subvenciju na skoro za trećinu i s te strane neće bit potrebno izdvojiti novca. Što se tiče tvrtki trebalo bi pitati ljude koji sigurno imaju te informacije. Primjerice ministre u Vladi RH gospodine Marić gdje su novci od subvencija jer se on bavio subvencijama i financijama jedne tvrtke. I kada zastupnici raspravljaju o tome u Hrvatskom saboru oni mogu pitati one koji su odgovorni, a ne one koje bi oni htjeli da budu odgovorni. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem zastupniku Marasu. Odgovor na repliku, zastupnik Stazić.
Zaboravio sam zapravo u raspravi spomenuti te nesretne vjetroelektrane. Gledajte Hrvatska se obvezala pred EU da će do dvije hiljade i dvadeset i koje godine određeni postotak energije dobivati iz obnovljivih izvora. Hrvatska u tome pogledu nije jedina i druge zemlje moraju u to ulagati. I ove potpore su išle u smjeru ispunjenja te obaveze. E sad, što je investitor bio stranac, a nije bio hrvatski čovjek, a tome nije kriva ni bivša Vlada niti će biti ova Vlada ako i dalje budu ulagali stranci jer naprosto postoji logika ulaganja. Ulaže onaj tko novac ima i tko misli da mu se u to isplati ulagati. Ali mi kao država moramo davati potpore za čistu energiju jer je to naša obaveza. I tu nema govora o tome da se nekome pogoduje ili se nekome ne pogoduje, nego se radi samo o tome da se ispunjava obaveza koju smo prihvatili.
Zastupnik Stazić, ja bih samo zamolio da institut odgovora za repliku koristite za tu svrhu a ne za dodatnu minutažu obrazlaganja. Nisam htio prekinuti na početku, ali evo molio bih da se saborski zastupnici toga drže. Zastupnik Stevo Culej javio se za repliku.
Poštovani predsjedniče, kolega Staziću rekli ste državni novac, potpore, transparentnost, kontrola, pošteno, namjenski bez pogodovanja. Pa kad ste već kod vjetroelektrana ja sam bio malo na Googleu, kaže ovako RTL vijesti „Vjetroelektrane, treći dio, kad država časti hoće li ceh platiti građani?“ Pa onda to kaže „Vjetar donosi milijune pogotovo ako se ukroti na vrijeme u prosincu 2013. Vrijeme je za investitore u vjetroelektrani Jurilo. Od nove godine cijena naknade za otkup takve struje pada s 0,71 na 0,53 kune po kilovatu. Tko do kraja prosinca ne sklopi ugovor s državom itd. Direktor CEMP-a Ivan Šimić potvrđuje svakodnevno lobiranje. Ja ne znam što su oni interno radili. Ja samo znam da sam ja vršio pritisak na šefa kabineta i na pomoćnicu ministra i na samog ministra Ivana Vrdoljaka. Tu se radi o direktoru tvrtke CEMP-a kojega se povezuje sa bratom Zorana Milanovića, transparentno, urgentno, sve je bilo zadovoljeno. Ali pošto još ima vremena reći ću vam i za ministra Hasanbegovića koji je ukinuo one famozne poticaje za one filmove „Masakr u Dvoru na Uni“, pa onda „Posljednji Srbin u Hrvatskoj“ koji pozdravlja sa „spremte se, spremte četnici“. Zahvaljuje se na taj način HAVC-u i direktori koji je politički smijenjen gospodinu Hribaru.
Zastupnik Culej, ja bih molio da se držimo teme u svojim.
Gospodine predsjedniče, transparentno govorim o temi vjetroelektrane koje ulazi u sve ono što je uslijedilo nakon toga politički progon Hribara.
Hvala.
Eto gospodin Stazić je iskoristio svaku priliku ne bi li upozorio na netransparentnost gospodina Hasanbegovića u pomoći u nefinanciranju neprofitnih medija.
Vrijeme je isteklo. Hvala. Još bih molio samo gospodine Staziću da se držimo teme.
Vi mene očito niste dobro slušali ili me niste pravilno shvatili. Ja nisam rekao da je ministar Hasanbegović išta netransparentno napravio, upravo suprotno. On je transparentno ukinuo financiranje neprofitnih medija. Netransparentnije na svijetu. On je rekao ja mislim da te nezavisne medije ne treba financirati iz države.
Zastupnik Stazić molio bih, evo samo. Pokušao sam opomenuti gospodina Culeja, molio stvarno da se usmjerite prema temi. Postoji jedan drugi dio replike koji je on govorio, pa molio bih da se na to obazirete.
A što se tiče vjetroelektrana i taj članak ne znam odakle ste ga čitali sa kojega portala, ako imate ikakvih saznanja, pa makar i takvih portalskih saznanja da je negdje nešto netransparentno ili nezakonito učinjeno vaša je dužnost podnijeti kaznenu prijavu. Ne uradite li to, ne podnesete li kaznenu prijavu onda ste najobičniji klevetnik i ništa drugo.
Molio bih zastupnika Culeja da se suzdrži od komentara i koristi institute replika. Već ih je iskoristio u ovom slučaju. Zastupnik Blaženko Boban javio se za repliku.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Stazić u svom dijelu rasprave ste ga spomenuli pri potporama za zapošljavanje da je zakon osmislio ministar Mrsić, tzv. Mrsićev zakon kojeg je osmislio ministar Mrsić, ovako ste citiram, dakle sutra će da li sutra ili ovih dana ali doći će na dnevni red ta točka pa ćemo o njoj detaljnije raspravljati. Ali da već jednom razbijemo tu famu, sto puta ponoviti nešto pa da bi postala istina, dakle to nije istina niti je Mrsićev zakon niti ga je gospodin Mrsić osmislio. U prilog tome zakon je još polovinom 2010. donesen, temeljem tog zakona 447 osoba je primljeno na taj rad uz potporu države u 2010., a 4 tisuće 768 osoba u 2011. i još negdje oko 2,5 tisuće do donošenja izmjena toga zakona, bolje rečeno novog zakona kojeg je donio Mrsić na temelju toga, a to je bilo 31. svibnja 2012. godine. Dakle, vi sto puta ponavljate Mrsićev zakon kao što i ministar Grčić kaže zahvaljujući našoj vladi je 3,1% BDP, a to je prošlo ima dvije godine i to sto puta ponavljate kako bi i u javnosti postalo svima jasno da je to navodno Mrsićev zakon. Iz ovih argumentacija, a nadam se i kroz točku dnevnog reda koja dođe će biti pred nama, ćemo jasno pokazati da to nije nikakav Mrsićev zakon. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Stazić.
Vi ste potpuno u pravu, zakon jest postojao i godinu dana prije Mrsića i vjerojatno je i zaposleno 426 ljudi po tom zakonu. Ali nakon izmjena tih zakona koje je donio ministar Mrsić 50 tisuća ljudi je u stalnom radnom odnosu.
Zastupnik Ivan Pernar javio se za repliku.
Hvala gospodine predsjedavajući. Često puta se spominje pitanje potpora i navodi se činjenica da su milijarde kuna proračunskih dane u te potpore, kao npr. u mljekarsku industriju, spominje se u par godina pet milijardi, a jasno je da je ta industrija na kolapsu, tj. da kolabira. Ja stoga vas pitam sve ovdje, ne samo kolegu Stazića, ako je očito da sustav potpora ne funkcionira odnosno da te potpore ne mogu riješiti problem koji postoji u poljoprivredi, zašto se ne postavi onda pitanje koje je rješenje. Znači ako nešto pokušavamo i radimo i vidimo da to ne ide, do kada ćemo raditi isto to ako smo svjedoci da sve skupa poljoprivreda propada. U ovom sustavu ma zapravo nema smisla da vam objašnjavam dalje, zapitajte se samo centralno pitanje, ako trenutni sustav očito ne funkcionira, da li ga treba mijenjati broj a, broj b odnosno pitanje broj b ajmo pronaći rješenje. Nemojmo se ovdje prepucavati, vidim cijeli dan je trajala rasprava nisam bio prisutan, ali i nakon donošenja ovog zakona ništa se za seljake odnosno za poljoprivrednike neće riješiti. Hvala.
Drago mi je vidjeti konstruktivnost u raspravi. Zastupnik Željko Jovanović javio se za repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Vrlo kratko. Kolega Stazić govorili ste danas o subvencijama potporama u kulturi, obrazovanju. Pa moram reagirati iz jednostavnog razloga što gospodin Bulj uporno ponavlja da dio Hrvatske nema dovoljno sredstava za subvencioniranje školarina. Moramo reći da je u periodu vlade Zorana Milanovića vraćeno subvencioniranje srednjoškolskog prijevoza i to u iznosu od 75% i to ne slučajno 75% jer znamo ako vratimo 100% da onda kreće ne baš etičko ponašanje prijevoznika. I zato je prepušteno svakoj županiji da u dogovoru sa prijevoznicima sufinancira ostatak od 25%. Ako tome dodamo subvencioniranje školarina onda je zaista na taj način osigurano da Hrvatska bude ipak društvo jednakijih šansi u kojem svako dijete ima šansu da ostvari najkvalitetnije obrazovanje.
S ovim zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Prelazimo na glasovanje. Prva točka je Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o državnim potporama, prvo čitanje, P.Z.E. br. 76, predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama. Drugo, sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave biti će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade Konačnog prijedloga zakona.“ Molim uključite se, glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo većinom glasova 114. glasova za, bez suzdržanih i s 2 protiv donijeli Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Dan ružičastih majica tradicionalno se obilježava zadnje srijede u mjesecu veljači. Obilježavanje ovog dana započeto je u Kanadi iz potpore dječaku koji je bio izložen vršnjačkom nasilju upravo zbog dolaska u školu u ružičastoj majici. Ispostavilo se kako ta majica simbolizira njegovu potporu teško bolesnoj majci. Vrlo brzo su dječakovi školske kolege solidarizirale i pojavili su se u školi u ružičastim majicama koje su odmah postale simbol ove inicijative, kasnije i međunarodno priznate. Nažalost, činjenica je da je nasilje u mnogim oblicima prisutno svakodnevno u svim okruženjima i upravo zbog toga predlažemo donošenje ove odluke koja ima za cilj podizanje svijesti o velikom problemu djece i mladih vršnjačkom nasilju koje može uzrokovati teške posljedice u kratkoročnoj i dugoročnoj perspektivi razvoja djece. Cilj aktivnosti koje bi se provodile u povodu obilježavanja Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja je poticati tolerantno ponašanje, razvijati svijest i emociju kako će djeca pomoći prihvatiti razlike i prilagoditi im se, razumjeti ih i početi ih cijeniti. Želimo da djeca razmišljaju o složnosti odnosa unutar zajednice kao i naglasiti smisao i važnost pregovaranja i ne nasilnih načina rješavanja problema sa ciljem sprječavanja fizičkog nasilja. Važnim smatramo stvoriti sigurno okružje bez osjeća superiornosti i inferiornosti ozračja u kojem će se svako dijete osjećati prihvaćeno i voljeno. U RH problem vršnjačkog nasilja već je poznat, iznimnu mu pozornost posvećuje i pravobraniteljica za djecu. U nekim školama se dan ružičaste majice već obilježavao kroz različite aktivnosti učenika u redovitoj pa i u dodanoj nastavi te kroz UNICEF-ovu mrežu škola bez nasilja i projekata „Nemoj mi se rugati“, škole prijateljice ljudskih prava. Svim ovakvim aktivnostima dati ćemo do značaja na nacionalnoj razini kroz obilježavanje nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja jer smatramo da treba poslati sve oblike preventivnih aktivnosti koje mogu pridonijeti zaštiti svakog djeteta od svih oblika nasilnog ponašanja. Istraživanje u Hrvatskoj provedeno na 23 tisuće učenika pokazalo je da je 33% djece tijekom određenog razdoblja bilo izloženo fizičkom, emocionalnom ili verbalnom ali 11% čestom i opetovanom nasilju. Zanemarivanje problema vršnjačkog nasilja, vjerovanje da nasilno ponašanje među vršnjacima, cijena odrastanja ili učenja djeteta kako rješavati sporove, pa čak i inicijative u stvarnom životu u kojima ih nitko neće maziti dovodi do toga da se vršnjačko nasilje otme kontroli i prerasta u tragediju za što tužan primjer imamo u pokojnom Luki Ritzu. Uvjereni smo da će obilježavanje Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja staviti u fokus ovaj problem s kojim se djeca sve češće susreću te potaknuti i njih same ali i sve one koji brinu o dobrobiti djece da ovaj oblik ponašanja prepoznaju i kvalificiraju ga kao neprihvatljivim. Prevencija vršnjačko nasilja imperativ je svakog civiliziranog društva pa tako mora biti i RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem potpredsjedniku Odbora za obitelj, mlade i sport. Žele li izvjestitelji Odbora za zakonodavstvo uzeti riječ? Ako ne otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-a, njihovu raspravu će predstaviti zastupnik Ivan Pernar.
Uvažene kolegice i kolege zastupnici. Svjedoci smo toga da se pokušava tobože boriti protiv nasilja. Kažem tobože zato jer naša država vodi politiku koja u biti stimulira nasilje i rad. To je moje osobno mišljenje a navesti ću nekoliko primjera. Time što je podržala recimo agresiju na Libiju, odnosno NATO-vo bombardiranje Libije naša zemlja je zapravo potaknula krvoproliće, trajni građanski rat. I zapravo sukob unutar zemlje koji nije, čiji izvor nije u unutrašnjim sukobima nego je zapravo nametnut od strane nekad kolonijalnih, danas imperijalističkih sila. Svojom vojnom prisutnošću u Afganistanu naša zemlja također ne pridonosi miru i stabilnosti.
Zastupnik Pernar, ja bih vas molio da zaista se držite teme. Vi možete opisati kontekst i možete govoriti o tome da imate određen stav prema vanjskoj politici RH, danas je tema „Proglašenje nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja“.
Gospodine Petrov, hoću reći da naša država stimulira nasilje svake vrste, evo sada smo čuli i da se šalje vojsku na Rusku granicu da je donesena odluka o tome. Ne sjećam se da smo mi u Saboru o tome glasali. I tobože se priča protiv nasilja s jedne strane a s druge strane podupiru se ratovi, utrka o naoružavanju i slično. U obrazovnom slučaju uopće nema kritičke misli, ne potiče se učenike, znači ne postoji predmet tijekom kojeg bi se raspravljalo o fenomenima u društvu. Znači vi imate situaciju da nastavni program u školama uopće nema temu vršnjačkog nasilja kao jedne cjeline zasebne gdje bi se jednostavno analizirao taj fenomen, gdje bi mu se prišlo sa znanstvene strane, gdje bi se govorilo o posljedicama tog nasilja itd.. Ja postavljam pitanje, ako je to stvaran problem, a stvaran je zašto se taj fenomen, odnosno taj problem ne ubaci u nastavno gradivo i zašto učenici o tome ne bi otvoreno razgovarali. M ne vidimo da se ide u korak u tom smjeru. Time što bi se proglasio dan protiv vršnjačkog nasilja ništa se u biti neće promijeniti. To vam je samo jedno, ja bih to rekao, jedna crtica u dnevniku, jedno slovo na papiru bez ikakvih stvarnih, konkretnih mjera, niti će se išta promijeniti. I postavlja se pitanje koji je smisao toga. A također bih htio ukazati na slučajeve mladih ljudi poput Luke Ritza koji je bio ubijen, znači koji nije umro, koji je bio ubijen i njegove ubojice nikada nisu bile adekvatno kažnjene. Imate situaciju u našoj zemlji da maloljetne ubojice mogu proći sa minimalnim kaznama. Imate situaciju u znači Splitu maloljetnik recimo izboden nožem, ubijen itd., itd. Umjesto da naša država poduzme neku konkretnu mjeru, a kažem konkretna mjera bila bi izmjena Kaznenog zakona gdje se dižu zatvorske kazne za maloljetne ubojice. Naša država kao i uvijek samo deklarativno, samo riječju kao obilježava dan te navodne borbe. Kažem navodne, jer ja u praksi nisam vidio tu borbu. Možda sam ja previdio, možda ste i vi kolete previdjeli koji to niste vidjeli, ali ja nisam vidio niti jednu konkretnu mjeru kojom se Vlada bori protiv vršnjačkog nasilja. Vidimo da se recimo u školama predstavlja da je problem, znači Ivan Pernar. Ministarstvo je čak znanosti slalo i edikte ne znam kako bih to nazvao na teme ili dopise protiv mene po školama. A recimo taj problem među vršnjačkog nasilja uopće nije spomenut, uopće ministarstvo nema nikakav ne znam interventni plan niti uopće ukazuje na taj problem. I vidio sam da ni mediji uopće o tome ne govore. Kada bi barem ovaj problem dobio neću reći veću, dovoljno je jednaku pozornost koliku sam dobio ja gdje su me danima ako ne i tjednima blatili skoro svi mediji. Zapitajte se dame i gospodo ne samo kako se suočiti sa tim fenomenom, nego koji su njegovi uzroci i da li je moguće da se naše društvo oslobodi takvog tipa nasilja, da se oslobodi tog društvenog pritiska ako mi kao društvo ne mijenjamo sustav vrijednosti. Ako se umjesto za mir i nenasilje nastavimo zalagati za ratove, ratove radi materijalnih interesa, a ne radi općeg dobra. Na žalost našim društvom zavladao je materijalizam najokrutnijeg tipa i zavladala je dominacija jačeg nad slabijim, a ne na žalost pravo i pravda. U našem društvu nisu samo vršnjaci, odnosno djeca izložena nasilju. Pogledajte i znači odrasle ljude koji su žrtve što pravosuđa, što države, znači kao takve i njenih nehumanih zakona. Kako vrijeme prolazi problemi ostaju, ništa se u praksi ne mijenja. Sjednice Sabora svakog dana idu dalje, mijenjaju se točke dnevnog reda, donose se novi zakoni, novi pravilnici. Ali što se u praksi promijenilo u životima naših građana? Da li naši građani u ovih 25 godina mogu reći da smo mi kao društvo napredovali. A ako nismo napredovali kao društvo tko je za to odgovoran? Jesmo li to mi koji se nismo bavili stvarnim društvenim problemima ili netko drugi. Najgora vrsta nasilja je ono ekonomsko nasilje. I danas više nema podjele na, odnosno sve druge podjele su sekundarne u odnosu na onu podjelu, na onu podjelu na one koji imaju i one koji nemaju.
Zastupnik Pernar, ja vas molim da se držite teme i u ovom trenutku vam izričem opomenu. Molio bih zaista da se držite teme. Danas je tema Nacionalni dan borbe protiv vršnjačkog nasilja, a ukoliko želite govoriti o ekonomskim podjelama u svakom trenutku imate pravo zatražiti stanku. Najbolje bi to bilo pred početak samoga zasjedanja i o tome progovoriti.
Ali hoću ukazat na to da su vršnjačkom nasilju često izložena siromašna djeca i da se zapravo sustavno siromašni ljudi, odnosno djeca na neki način tlače i ugnjetavaju. To sam htio reći. I da na žalost uzrok njihovog siromaštva, odnosno barem dijela tog nasilja, barem ono koje je vezano uz siromaštvo. Imajte na umu da je socijalna patologija i njene razne izvedenice kao što je vršnjačko nasilje dijelom motivirano i siromaštvom. Često puta ćete vidjet da netko tko nešto nema će koristit nasilje protiv onoga tko ima. Ima i takvog nasilja. A mi kao Sabor smo najodgovorniji za to jer smo stvorili u našem društvu podjelu na one koji imaju ione koji nemaju. Znači, ta podjela nije nastala sama od sebe i na djeci koja su što žrtve, što oni koji čine vršnjačko nasilje na njima se reflektira. Ni jedan problem u društvu ne može se riješiti bez sveobuhvatnog pogleda na njegove uzroke, jer sve dok se uzroci ne otklone ne mogu se riješit posljedice. Znači mi se fenomenu tog nasilja obraćamo samo kao jednoj izoliranoj pojavi. Znači, mi sad imamo, evo ovo je recimo vršnjačko nasilje i sad kako ćemo mi to riješiti, a uopće se ne pita kako je do njega došlo, koji su njegovi uzroci. U suštini i nakon što se izglasa taj dan mi ćemo ga rado podržati, nemamo ništa protiv njega. Ali hoćemo samo ukazati na to da u praksi se za djecu koje su žrtve nasilja ništa neće promijeniti, jer se uzroci neće dirati. I ponavljam još jednom, apeliramo na Sabor da se maloljetne izvršioce najtežih kaznenih djela počne adekvatno kažnjavati, jer ako zakonodavac to ne čini, on zapravo stimulira nasilje i šalje društvenu poruku da je nasilje nešto što se može i smije činiti, što se može vršiti nad drugima da se za to bude adekvatno kažnjen. Hvala vam puno.
Hvala. Prije nego krenemo na replike, evo jednu stvar bih volio reći zastupniku Pernaru. Nekad naizgled simbolični postupci promijene tijek života. Sakcinski i njegov govor na hrvatskom naizgled u Saboru je bio simboličan, ali je mnogo toga promijenio. Mail Ane Rukavine naizgled nije trebao mnogo značiti. Mislim da smo danas svi svjesni što je napravio taj jedan mail. I isto tako danas ako proglasimo odnosno kada budemo glasovali za Nacionalni dan borbe protiv vršnjačkog nasilja, možda nam se danas ne čini mnogo, ali možda i napravi mnogo. Zastupnik Željko Jovanović zatražio je repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo gotovo na tragu ovoga što ste vi rekli kolega Pernar ja se slažem s vama da samo proglašenje dana borbe protiv nasilnika međuvršnjačko nasilje neće ništa promijeniti i da je puno bitnije da to onda u praksi zaista i zaživi, ja se nadam da hoće. Ali javio sam se jer ste u jednom dijelu potpuno krivo govorili, a to je da se u školama ništa ne čini na prevenciji međuvršnjačkog nasilja. Evo ja imam ovdje priručnik Zdravstveni odgoj koji je izdan upravo u vrijeme dok sam ja bio ministar i u njemu modul Prevencije nasilničkog ponašanja gdje se kroz sve razrede osnovne škole i kroz sve razrede srednje škole radi upravo na tome da se prevenira nasilničko ponašanje kako među vršnjacima, tako djece prema roditeljima, djece prema učiteljima i da Hrvatska postane bolje društvo nego što jest trenutačno. Hvala.
Sljedeća replika dolazi od zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Pernar. S vama se potpuno slažem da društvo i država uvijek mora učiniti više kako bi sprečavala svaki oblik nasilja u ovom slučaju vršnjačkog nasilja. Ovo je vrlo ozbiljna tema. Ono što se s vama ne slažem da represija može to napraviti puno, posebno u svjetlu toga što se vi zalažete da kazne budu strože. Mi smo ovdje nedavno govorili o nasilju nad ženama i onda je kolega Vučetić upotrijebio jednu slikovitu usporedbu pa rekao neće to valja biti i taj zakon kao uostalom i ovaj prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja samo smokvin list. I sada je predsjedavajući Sabora rekao s tim se slažem i simbolična gesta nekad može puno učiniti. Ali ono što sam vam htio reći i to isključivo zbog 60 tisuća učitelja i profesora u osnovnim i srednjim školama, istina je, opet ću to naglasiti, 2003. godine su učitelji i profesori ostali bez svog ministra, 2003. godine se ukida Ministarstvo prosvjete, uvodi se Ministarstvo znanosti i obrazovanja i danas imamo ministra znanosti, nemamo ministra prosvjete, učitelji ga nemaju. A ono što je još veći problem, učitelji u mnogim školama nema dovoljno stručnih suradnika, nema psihologa, nema pedagoga i to je ključan problem. Međutim vjerujte, 60 tisuća učitelja i profesora svakim danom se susreću s problemima, svaki dan ih rješavaju. U školama postoje u velikom broju škola, ako ne u svima, jasni protokoli u slučaju vršnjačkog nasilja, postoje jasni protokoli. I ljudi se s tim bore i na tom polju se vjerujte puno svog radnog vremena angažiraju. Dakle nije istina da ovo društvo ništa ne čini. Čini li dovoljno to je drugo pitanje. Ali ono što bi mogli sigurno pomoći kao društvo i kao država, da pomognemo učiteljima i profesorima na taj način da se još posebno u manjim školama zaposle i makar da na više škola da rade, još više stručnih suradnika. Jel često puta nisu dovoljni učitelji kompetentni da prepoznaju probleme jer radi se o vrlo osjetljivim pitanjima … govorim o vršnjačkom nasilju.
Hvala zastupniku Žagaru. Zastupnik Pernar, ne znam jeste li dva puta htjeli replicirati ili jednom.
Htio bi reći da, vi kažete ne slažem se sa većim kaznama, međutim ja tražim sveobuhvatan pristup, jedan je dio bavljenje uzrocima, znači da se dio nasilja koje je izbježno da do njega ne dođe. Međutim u svakom društvu postoje patološke strukture ličnosti, nasilni ljudi koji će vršiti nasilje nad drugima neovisno o društvu. Znači čovjek će jednostavno izbost nekog nožem, ubiti ga itd. Moraju se povećati kazne za takve stvari. Pa ne može netko da vama vašem djetetu netko oduzme život i da za to ne znam provede tri godine u nekom odgojno-obrazovnom centru i on je sutradan slobodan. On je vama uništio život, oduzeo je pravo na život drugoj osobi, a nikada nije adekvatno kažnjen. Kada bi bilo adekvatno kažnjavano takva vrsta nasilja, tada bi nasilne strukture ličnosti dva puta razmislile o zločinu kojeg čine ne zbog žrtve, ne zato jer bi im bilo žao žrtve jer je očito da je to takva struktura ličnosti da je bezobzirna, da nema suosjećanja empatije itd. već radi sebe. A nažalost, trenutni zakon štiti maloljetne izvršioce najtežih kaznenih djela. Hvala.
I ako dopustite kolega Žagar ja bi samo nadopunio zastupnika Pernara da ne postoje samo patološki strukture ličnosti sklone nasilju ili fizičkom nasilju. Postoje patološke strukture koje na drukčiji način vrše nasilje, ali svejedno je to nasilje. Zastupnik Miro Bulj javio se za repliku.
Hvala lijepo. Kolega Pernar istraživanja kažu da je nasilje ogromno kod školske djece i to treba zaustaviti. Naravno da društvo može puno više napraviti, naravno da to ne mogu napraviti kao saborski zastupnik da odem sada u školu i zatvorenim se s učenicima. Zasigurno da je ovdje neko od roditelja rekao bi šta ti to radiš. Ja to sebi ne bi nikada dozvolio ali time potičem u biti kao punoljetna osoba na neracionalni potez maloljetnike. A također se treba ovdje osvrnuti na ključni trenutak, to je da je ovaj dan samo obilježavanje nenasilja nad vršnjacima u ovom slučaju. To je vrlo bitno. A mi kao saborski zastupnici trebamo raditi, u biti u proceduru davati zakone, izmjene i amandmane. I vi pozivate Sabor je kriv za situaciju, za ratove. Onaj koji je bio u ratu zna šta je rat, rat je nešto najgore što se može dogoditi, gdje se vidi kako je čovjek, s bilo koje strane, kako je mrtav, kako je poginuo, kako je ranjen. Znači o tome govoriti je razlika od ovoga sada. Ne mijemo vršiti mi punoljetni teror ulascima u školu. Ja nikada ne bih dozvolio da bilo koji saborski zastupnik i političar uđe u školu, u klupe gdje je moje dijete niti bi ja to ikad, bi mi palo na pamet. Jer to je pritisak emocionalni na djecu, koji će za dvije godine biti birači ili za godinu. To je stvaranje karizme na loš način. Ja to nikada ne bi napravio, kao saborski zastupnik, niti bi drugome saborskom zastupniku ili bilo kojem autoritetu dozvolio da to radi nad mojom djecom. Autoritet se ne radi tako. Hvala.
Zastupnik Pernar javio se za odgovor na repliku.
Hvala gospodine Bulj. Vi možda ne biste htjeli doći među učenike u školu, sjesti sa njima u klupe i sa njima na taj način razgovarati ili komunicirati ali vjerujte mi da djeca, odnosno učenici u školama bi htjeli da zastupnici iz Sabora obilaze škole, razgovaraju sa njima, pitaju ih koji su njihovi problemi, sa kojim stvarima se susreću, da imaju kome reći što žele u školstvu promijeniti itd.. Međutim, time što je stvorena neka umjetna, da tako kažem umjetna barijera između učenika koji su objekt u politici koju mi provodimo. Znači mi samo vodimo politiku od strane političara spram učenika a učenici ne mogu ništa nama reći. Tako je sustav zamišljen. Vi mislite ako niste ušli u učionicu da vi niste utjecali na njih. Kako ne gospodine Bulj? Svaki zakon koji mi donesemo utjecat će i na njihovo obrazovanje i na njihov budući život. Kada sam bio u Slavonskom brodu tada sam učenicima rekao, moja je želja da svaki zastupnik obilazi škole i razgovara sa njima i da jednog dana kada Živi zid bude formirao Vladu rekao sam im da će se dozvoliti da djeca imaju priliku pozvati recimo na sate politike i gospodarstva kojeg zastupnika ako im se želi odazvati. Ali nažalost, bojim se da nije problem u djeci nego da je problem u zastupnicima koji se jednostavno ne bi odazvali, koje nije briga za te učenike, koji su lijeni saslušati tu djecu kada dođu i u sabornicu a kamoli otići među njih i razgovarati. Hvala.
Zastupnik Furio Radin, javio se za repliku.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa nisam siguran da li je kolega Pernar sretno krenuo kada je govorio o utjecaju stvarnih ratova na bulizam ili na vršnjačko nasilje. Mislim da je sudjelovanje Hrvatske u ratu u Afganistanu ili podržavanje intervencije u nekim drugim zemljama samo po sebi možda i nema toliki utjecaj. Ali u osnovi kada je gospodin Pernar govorio o tome kako kontekst gospodine predsjedniče, pa čak i u onom trenutku kada ste ga upozorili da ide izvan teme, kada je govorio o ekonomskim prilikama koji utječu na frustraciju ljudi, pa ta frustracija ljudi utječe na nasilje u obitelji, pa na pauperizaciju, pa siromaštvo opet utječe na obitelj, pa mobing na poslu, mobing od tajkuna koji ti plaća 2000 kuna moraš raditi subotom i nedjeljom, pa se vraćaš doma pa imaš loše odnose sa roditeljima. Vi kao psihijatar, gospodine Petrov, znate vrlo dobro da to utječe na djecu i da to utječe na njihovo nasilje. I nema samo onaj dio o kojem je govorio gospodin Pernar, kojeg naravno ima, nema samo onaj dio gdje onaj koji ima vrši nasilje na onog koji nema. I onaj koji nema postaje i agresivan i postaje i agresivan prema onima koji imaju. Pa svakakvi oblici bulizma ili vršnjačkog nasilja se mogu javiti u školama. Znači ekonomske razlike, za ratove ne znam [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] Za rat na televiziji sigurno da [[Upadica predsjednik: Zastupnik Radin, ispričavam se, vrijeme, oprostite.]] Ali ekonomske prilike itekako da utječu. Ispričavam se, ima premalo vremena za, hvala.
Žao mi je. Odgovor na repliku.
Gospodine Radin, iskreno vam hvala od srca što ste opazili ono što predsjedavajući nažalost nije bio u stanju vidjeti usprkos svojem stručnom obrazovanju. Uvidjeli ste da ekonomske nejednakosti u društvu koje razvaljuju obitelj u konačnici razvaljuju i svakog člana te obitelji, odnosno dijete i na kraju imamo, znači gdje se jednostavno frustracija i nasilje jednostavno prenosi sa osobe na osobu. Znači da. A što se tiče ratova, pa gledajte, kako biste vi, evo recimo navesti ću primjer američke vojske, kako biste vi regrutirali stotine tisuća mladih ljudi da uzmu oružje u ruke i idu voditi neke ratove po diljem svijeta koji nisu u njihovom interesu a ako ne da ste im prethodno servirali nasilje putem televizije, nasilje putem video igara, znači koje se svode na ubijanje, itd., itd. U društvu koje je nenasilno, znači koje je za mir pa kako biste dobili pristanak društva za odlazak u ratove imperijalističke itd. odnosno što hoću reći da društvo namjerno u jednom segmentu potiče nasilje zato jer to odgovara tom društveno-političkom uređenju koje je zapravo stvoreno na krvi, upotrebi sile i nasilju. Na kraju krajeva ako se ne varam od ne znam koliko već Amerika postoji možda ima samo desetak godina da nije bila ta zemlja u ratu. Razmislite o tome. Hvala.
Zahvaljujem. Prije nego nastavim dalje sa replikama, ja ću samo budući da ste se osvrnuli na moje riječi a zastupnik Pernar je pokušao rastumačiti moje riječi, onda bih zamolio pogotovo zastupnika Pernara iz razloga što je on prvi izašao sa svojim obrazlaganjem teme da pročita nešto o vršnjačkom nasilju, da prouči sve rizične faktore za vršnjačko nasilje i onda će vjerojatno otkriti da je jedan od parametara ili jedan od rizičnih faktora također i socijalna situacija u obitelji. Niz drugih faktora po znanstvenim istraživanjima, ako se gleda … [[Govornik se ne razumije.]] ima značajniji utjecaj na nasilje koje se pojavljuje među vršnjačkom populacijom. Zastupnik Davor Vlaović javio se za repliku.
Hvala predsjedniče. Kolega Pernar, ja mislim da su svi razumjeli da ste vi u biti htjeli reći ja jesam za uvođenje treće srijede u veljači da bude simbolično Dan protiv nasilja među vršnjacima. A vaše obrazloženje zašto ste za to mislim da je evo i malo prije pojašnjeno da sve kreće iz obitelji i da ako obitelj nema stabilne prihode i ako nije sređena, da onda dolazi do različitih devijantnih ponašanja. A isto tako mislim da ste propustili naglasiti da osim ulice i ovih drugih rizičnih skupina koje utječu na ponašanje vršnjaka je bitan i medij, odnosno televizija i da mi imamo prečesto i previše u različitim filmovima, pa čak i od crtića nasilja u istima. I mislim da nije dovoljno samo staviti oznaku, ne preporuča se gledati mlađima od 12, 14 ili 16 godina, nego da treba upravo što ste vi rekli kroz kvalitetno obrazovanje omogućiti djeci da dođu do pravih spoznaja, da kroz razgovor i sa roditeljima i sa profesorima i nastavnicima, ali i sa nama saborskim zastupnicima, tu se sa vama slažem. Jedino što mislim da je korektno da se traži suglasnost ravnatelja škole, razrednika različitog odjeljenja da se dođe na sat. I rado, ako budem na taj način pozvan ću i ja razgovarat sa i razgovaram sa učenicima, posebno sa srednjoškolcima. I mislim da na taj način i mi pridonosimo da ne dođe do nejednakosti među mladima. A htio bih vam postaviti pitanje, jer evo jedno od rješenja što pojedini ravnatelji i škole pokreću da ne bude nejednakosti među djecom, da nemaju svi jednake financijske mogućnosti kupiti majice ove ili one marke, da nose iste uniforme u školama i razredima. Da li mislite da je to pozitivno i da li će to doprinijeti smanjenju nasilja među vršnjacima? Hvala.
Hvala. Zastupnik Pernar javio se, odgovor na repliku.
Ma radi se o tome da stranka koja je upropastila, odnosno zavila u crno tisuće radničkih obitelji, koja je dovela do nestanka tolikih tvornica u toj famoznoj privatizaciji je zapravo dijelom odgovorna za tu svu kako bih rekao eksploziju nasilja. Ali htio bih se samo na jedan detalj. Inače sam osobno protiv uniformi i svih istih za sve itd. zato jer podržavam različitosti. Mislim da bi svako dijete trebalo imati pravo da odjene ono što želi, što mu je na srcu. Ali zapitajte se vi gospodo saborski zastupnici. Nedavno je bio napad na navijače „Partizana“ u Zagrebu. Napadači su bili maloljetnici. Kamenovali su te mlade ljude u suštini zato jer su Srbi. To je suština cijele priče. I sad što se događa? Zapitajte se da li vi u saborskim raspravama mislim na kolege prvenstveno iz HDZ-a kada i nekad i Miro Bulj zna na tu temu govoriti, kada stalno demonizirate Srbe i stalno spominjete četnike i stalno stvarate tenzije da postoji nekakav strah od Srba i da će nas, da nas Srbi ugrožavaju i da smo ugroženi od Srba. Da li vi na taj način zapravo na neki način stimulirate takvu vrstu nasilja? Volio bih da se zauzme miroljubiva retorika. Hvala.
Hvala. Zastupnik Bulj javio se prvi za povredu Poslovnika.
Kolega Pernar je povrijedio članak 338. stavak 5. omalovažava i vrijeđa druge zastupnike. Kolega Pernar je kazao da ja često vrijeđam Srbe. Kolega Pernar, ja sam skupa, živim u selu gdje žive Srbi, nacionalna manjina srpske nacionalnosti s kojima živim i s kojima se odgojio. Mnogi od njih su puno bolji građani nego brojni Hrvati po nacionalnosti. Nisu oni birali ni naciju kao ni ja. Iznimno ih poštivam i živimo skupa i tolerantni smo ne od sada, nego prije i u Domovinskom ratu [[Upadica predsjednik: Hvala.]] su dali veliki obol. I ova uvreda što ste mi sad rekli, ovo je uvreda ispod razine, ispod pojasa i more vas bit sram [[Upadica predsjednik: Hvala.]] I na taj način određujete ljudima da li poštivaju neku ili ne poštivaju [[Upadica predsjednik: Zastupnik Miro Bulj izrekli ste svoje mišljenje.]] I gospodine predsjedniče kod ovih slučajeva vaša je obaveza da ga upozorite.
I ja ću svoje reći poslije. Ali hvala. Zastupnik Hrvoje Zekanović također se javio za povredu Poslovnika.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Pernar je povrijedio članak 238. skoro sve stavke, ali ajmo reći ne samo on nego i svi ostali koji su replicirali nisu se držali teme, tako da je ovdje bilo jako mnogo povreda Poslovnika.
Hvala. Zastupnica Vesna Bedeković također se javila za povredu Poslovnika.
Uvaženi predsjedniče, isti članak stavak 1. dakle nije govorio o temi.
Hvala. Što se tiče držanja teme, već nekoliko puta uz izricanje opomene tijekom izlaganja zastupnika Pernara upozorio sam da se ne drži teme, s tim da su saborski zastupnici nastavili replicirati zastupniku Pernaru na ono što nije bilo u temi, a on je odgovarao na replike. Tako da drugi put, ja ne mogu opomenuti za ono za što sam ga opomenuo prvi put jer su ga na to stimulirali saborski zastupnici. A što se tiče uvrede saborskih zastupnika, zastupniče Pernar zaista bih zamolio da se suzdržite ovakvih komentara koji stvarno evo vrijeđaju saborske zastupnike. Ako želite to preoblikovati na neki drugi način izreći mišljenje, mislim da postoji za to način da se može pronaći. Hvala. Zastupnica Vesna Bedeković javila se za repliku.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Pernar, ajmo se mi vratiti na temu, može tako. Idemo mi na meritum stvari. Ja bih se referirala na onaj dio vaše rasprave u kome ste govorili o Kaznenom zakonu kao jednoj od mjera sprečavanja vršnjačkog nasilja i u onom dijelu u kojem ste govorili o problemu vršnjačkog nasilja kao teme školskog kurikuluma. Broj jedan, dakle prvi dio predlaže da se Kazneni zakon i njegovi dijelovi promjene u smislu ako se ne varam dobro sam to čula, da se povećavaju kazne za maloljetne nasilnike. Ja bih vam samo skrenula pozornost na činjenicu da ste se dirnuli teme koja se tiče represije kao mjere suzbijanja nasilja i da morate znati da represija rezultira represijom i da morate znati da nasilje samo po sebi rađa nasilje. Dakle represivne mjere samo dalje čine ovu priču još dubljom i nekako mi se čini da biste morali se malo više informirati o svim pojavnim oblicima, ne samo vršnjačkog nasilja nego i elementima koji utječu pa i posljedicama koje se događaju i nekako mi se čini da tu biste još imali puno toga za naučiti, pa vam predlažem da malo iščitate literaturu i da vidite da je to jedna vrlo kompleksna problematika i da na represiju se ne može ići represijom. I drugo, ukoliko mi vrijeme dozvoljavam problem vršnjačkog nasilja kao tema kurikuluma i kolega Jovanović vam je replicirao i ja ću ovdje složiti se sa kolegom. Nije istina da škole ništa ne čine i takvim izjavama nekako imam dojam da vrijeđate sve vrijedne i marljive učitelje, nastavnike, profesore koji itekako rade na različitim kroz kurikularnim temama [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] dakle na ovim temama itekako znaju kompetentno i stručno odgajati našu djecu. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Pernar.
Kada kažem da treba povećati kazne, ja sam trebao da treba se baviti uzrocima, otkloniti uzroke, ali postoje ljudi koji čak i kada ih blago kaznite oni će opet ponoviti nasilni čin. Znači ovdje govorim o ljudima kojima su patološke strukture ličnosti, jednostavno dio ljudi će ne znam, nekoj je serijski ubojica, sada ne možete vi serijskom ubojici pristupiti na način ja ću tebe blago kazniti jer represija rađa represiju. Znači vi morate prema ekstremno nasilnim ljudima znači kada neko uzme nož i izbode vaše dijete, vi njega morate kazniti velikom odnosno značajnom zatvorskom kaznom, inače će se stvoriti osjećaj da nema pravde da se zločin ne kažnjava. A vi smatrate da ne, da ne treba o.k. svako ima pravo na svoje mišljenje. A opet se vraćam na pitanje, zapitajte se zašto su navijači tj. zbog čega su maloljetnici, a suzbijanje je maloljetničkog nasilja, zašto su napali djecu odnosno te navijače Partizana, zapitajte se to. Odgovor je zato jer su Srbi. E a zapitajte se zašto takav animozitet i pitajte se da li se u ovom Saboru ponekad od strane određenog dijela Sabora, širi animozitet spram Srba.
Zastupniče Pernar da ne produbljujemo dalje raspravu o nečemu što zaista nije tema. Što se tiče vašeg izlaganja ja bih zaista sada morao upozoriti iako miješam dijelom funkciju, ali miješam je zbog svojeg iskustva, molim vas provjerite trenutak u kojem se može dijagnosticirati poremećaj ličnosti u trenutku kada govorite o patološkoj strukturi ličnosti, vi trebate znati što govorite. Evo to bi zamolio. Zastupnik Stazić. Izvolite.
Oprostite mi predsjedniče, moram vas upozoriti. Članak 33. on govori o ovlastima predsjednika Sabora i o njegovu radu. Ja prije svega cijenim vaše mišljenje zbog struke kojoj pripadate i volio bih da se uključite u ovu raspravu. Jako bi me zanimalo da čujem vaš stav. Ali ljubazno vas molim, nemojte zloupotrebljavati mjesto predsjedavajućeg na sjednici i komentirati tuđa izlaganja vodeći sjednicu. Zamolite nekoga od potpredsjednika da vas zamjeni i mene osobno, iskreno bi me zanimao vaš stav o ovome. Ali ovo djeluje vrlo ružno što radite prema kolegi Pernaru i prema drugima i nepravedno je.
Hvala. Prihvaćam da su slučajno potpredsjednici prisutni zaista bih to i napravio. Ali prihvaćam vašu zamjerku. Zastupnik Stevo Culej javio se za repliku.
Poštovani predsjedniče. Patološka ličnost, kažnjavane i sve ono što je kolega Pernar naveo, a eto imamo i svakakvih primjera. Ali u čemu se vršnjačko nasilje u čemu se očituje? To se očituje na razne načine. Neko vrši nasilje zato kako kažemo dolazi iz kućnog odgoja, neko vrši nasilje zato proizvedeno nasilje iz vanjskih utjecaja, gledanje na televiziji nasilničkih filmova, gledanje ponašanja okoline, gledanje ponašanja vršnjaka, gledanje ponašanja nekih svojih budućih uzora. Pa tako neki zastupnici se ne libe otići i u srednje škole, a isto tako i u osnovne škole i tamo tražiti svoje neke buduće istomišljenike, u nekoj svojoj kako i patološkoj ili u nekoj ininoj drugoj nakani. O čemu se radi? Ako vi dolazite u jednu organiziranu školu koja ima dakle svoje kodekse određenoga ponašanja, određenoga postupanja koje je prilagođeno tom djetetu i toj dobi u toj školi i sada netko dolazi izvana a to je vanjski utjecaj na onu organiziranu sredinu ciljano prema dobnoj skupini u osnovnoj školi i netko dolazi sa vanjskim utjecajem svojim za koje on smatra da je primjereno u tu istu školu i nameće neke svoje vrijednosti, neke svoje poglede i oblikuje te mlade mozgove koje još, koje upijaju kao spužva sve ono što čuju u svojoj školi i oni računaju da je ono sve, barem većina ili svi, ono što čuju u svojoj školi da je dobro, da li u školi, da li u crkvi ili bilo gdje. Znači tamo ih netko odgaja prema nekom programu i sada svaki vanjski utjecaj kao i onaj koji sam spomenuo [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] Gotovo.
Zastupnik Pernar, javio se za odgovor na repliku.
Hvala predsjedavajući. Vidite, vi gospodine Culej govorite sad protiv nasilja, međutim, vi ste svojedobno rekli za kolegu Veljka Kajtazija da on laže kao srpski cigan. To je, gospodine Culej, to su vaš riječi, to je vaša retorika. Ja sam doživio upravo od vas i od niti jednog drugog zastupnika u Hrvatskom saboru da me tijekom davanja izjave za medije da mi je prišao, odgurnuo me i izvrijeđao, opsovao. Znači, molim vas da … … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica predsjednik: Zastupnik Culej, molio bih da se suzdržite.]] Ha ja sam vas čuo da ste psovali i na snimci se čuje gospodine Culej, možete reći da niste ali to ne mijenja činjenično stanje. I jednostavno mi je ironično da vi prozivate druge za nasilje. A velim fizički kontakt u tom smislu spram jednog zastupnika naspram drugih od ni jedne druge osobe nisam doživio osim od vas. Zapitajte se o vašem ponašanju i kakav primjer dajte ne samo učenicima, nego da li je to ponašanje na razini Hrvatskog sabora. Hvala.
Hvala zastupniku Pernaru. Klub zastupnika HDZ-a javio se za sudjelovanje u raspravi. I u njihovo ime zastupnik Hrvoje Zekanović.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora i poštovane kolege. Evo kao što ste čuli danas nam je tema Prijedlog odluke proglašenja Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja. Inače ovaj dan se u svijetu obilježava kao Dan ružičastih majica ili engleski Pink shirt day, to je ono zapravo onaj meritum, to je ono o čemu mi danas raspravljamo, odnosno o čemu bi trebali raspravljati. Nažalost i koliko je nasilje prisutno u našem društvu, evo ga, činjenica je da moramo i ovakav dan obilježavati. Pa imamo zapravo i brojne zakone kao Zakon o sprječavanju nasilja u obitelji koji nam govori da je nasilje sve prisutno nažalost moram reći. Meni je jako drago da se na ovu temu mogu obratiti vama i čitavoj hrvatskoj javnosti a nasilje među vršnjacima odnosno među djecom je jedan od najvećih, ma neću reći najveći, možda i je najvećih problema hrvatskog društva danas. Ali evo ga, prije nego što krenemo govoriti o ovome možda uopće definicija što je to vršnjačko nasilje, kako ga definiramo, ima cijeli niz definicija, ja bih sa onom najčešćom, koja se najčešće spominje koja kaže: „Vršnjačko nasilje je kada jedno ili više djece uzastopno i namjerno uznemiruje, napada ili ozljeđuje drugo dijete koje se ne može obraniti.“, znači jači nad slabijim, više djece nad jednim djetetom ili nad manje djece. Svi smo mi odrastali i svi smo mi bili djeca i siguran sam da smo se svi susreli u nekim razdobljima svog života sa vršnjačkim nasiljem. Pa onako danas znamo reći onako kao odrasli ljudi, pa dobro, ajde, to je moj sin ili to je moj nećak ili prijatelj pa što ga ne slomi, očvrsnuti će ga. A što je sa onom djecom koja se slome? Ima djece koja jednostavno se ne mogu braniti, koja jednostavno nisu dovoljno jaka. I upravo i ovaj dan je zapravo dan te djece koja se ne mogu sama braniti. Kada govorimo o nasilju, ima raznih vrsta ovog nasilja, mi uvijek kada ga spomenemo mislimo na tjelesne ozljede ali zapravo je puno, puno kompleksnije. To može biti i prijetnja, tjelesna ozljeda, odbacivanje, ruganje, zadirkivanje, ogovaranje, uzimanje raznih stvari, komentari o djetetovoj rodbini na što su djeca jako, jako osjetljiva. I ako uz sve ovo uzmemo još i nove tehnologije, nove tehnologije, pogotovo društvene mreže, vidjeti ćemo da je ova tema jako, jako kompleksna i da je vrijedno o njoj razgovarati. Meni je žao što kolege koji su se uključili u raspravu nisu apsolutno znali koja je tema danas a ovdje su potrošili vrijeme koje smo mogli potrošiti o meritumu, znači o ovoj temi. Kada govorimo, malo brojaka, čisto malo da ljudi čuju o čemu se radi. Jedna analiza kaže da je svako 4.-to dijete u Hrvatskoj žrtva vršnjačkog nasilja. Čak 27% djece svakog ili gotovo svakog dana doživljava neku vrstu nasilja. To je stravično velik podatak. Meni je još gori podatak ovaj da je 16% djece se ponaša nasilnički, tu zapravo i je uzrok problema. Znači gdje mi imamo 16% djece koja ima nasilničko ponašanje. Kolega Bulj je pročitao, ja ću ponoviti, ne znam jeste li čuli isto jedan podatak koji kaže, znači u Hrvatskoj na 23 je tisuće učenika 33% djece tijekom određenog razdoblja bilo je izloženo fizičkom, emocionalnom ili verbalnom nasilju a 11% čestom i opetovanom nasilju. Ovo su stravični podaci. A kada govorimo o ovome nemojmo zaboraviti, bio je danas i spomenut, vrijedno ga je spomenuti još koji put Luka Ritz koji je upravo vršnjačko nasilje platio svojim mladim životom. Imamo, nabrojao sam neke vrste nasilja, ali evo moram još malo dublje ući u meritum. Nasilje može biti izravno nasilje koje uključuje nasilništvo, ruganje, ponižavanje, vrijeđanje, direktno kritiziranje, naređivanje, zahtijevanje podređenosti, naguravanje, čupanje, udaranje što li već. A imamo i neizravno, o njemu ne govorimo. Neizravno je mnogo teže uočljivo. To je na primjer isključivanje djeteta iz okoline. Ovo je nasilje češće kod djevojčica nego kod dječaka, ono se događa svugdje, događa se u školama, događa se na ulici, događa se u razredu na školskom hodniku, gdje god se maknete. Odbacivanje odnosno izolacija djeteta s obzirom da su ljudi socijalna bića, socijalizirana i koja moraju živjeti u zajednici je jedan od oblika nasilja na koje svaki mladi čovjek, svako dijete itekako osjetljivo. I to je eto nešto na što bih ja kroz ovu raspravu evo želio da se malo senzibilizira hrvatska javnost. Kako riješiti problem? Problem zapravo možemo riješiti eto škola i roditelji možda. Ne možda, nego i zapravo to su jedina rješenja, kroz odgoj. Škola je odgojno obrazovna institucija. Uvijek naglašavamo ovu obrazovnu komponentu, odgojnu zanemarujemo. Škola zajedno sa roditeljima su znači taj mehanizam koji možemo se boriti protiv ovoga. Ali evo ga, ipak da malo čujete cijeli kontekst ove priče. 2007. godine u Kanadi se desio taj prvi, nije prvi, jedan incident. Radilo se o dječaku Jedrien Kota koji je bio meta bulinga. Taj dan, znači se dogodio taj jedan okidač, on je došao u ružičastoj majici i naročito je bio znači podvrgnut vršnjačkom nasilju. Od tog dana, tj. tog dana su njegovi kolege i prijatelji kupili svi ružičaste majice, došli u školu i zapravo obilježili taj, znači pomogli njemu da se obrane od vršnjačkog nasilja. I nekoliko godina nakon toga su čak Ujedinjeni narodi proglasili anti buling day, odnosno dan borbe protiv bulinga s tim da on nije svugdje ovaj dan koji ćemo mi obilježavati u Hrvatskoj, ali nije bitno. Evo imamo jedan da da se spomenemo i Jedriana Kote i svih ostalih žrtava vršnjačkog nasilja. S tim da ću spomenuti i još jedan podatak, a to je, u Americi je vršnjačko nasilje i češće nego kod nas. U Americi na jednom velikom uzorku je provođeno istraživanje pa kaže da je čak 70 djece podvrgnuto vršnjačkom nasilju. A pošto mi pratimo nekako Ameriku, na žalost u ovim lošim stvarima, odnosno zapad općenito moramo itekako biti oprezni da ih ne pratimo i ovim brojkama. Preventiva odnosno odgoj naše djece kroz školu, kroz obitelji odnosno odgoj svakoga djeteta za opće ljudske vrijednosti poput dostojanstva svakoj ljudskoj osobi. To je onaj ključ, to je ono rješenje za ovaj problem. Ako dijete zna da je svaka ljudska osoba ima dostojanstvo, ako dijete naučimo dobrim komunikacijskim vještinama, tada se dijete nikada neće odlučiti za nasilno ponašanje. Hvala.
Zastupnik Tomislav Lipošćak javio se za repliku.
Evo poštovani predsjedniče, kolega Zekanović. Znači u jednom trenutku ste spomenuli da osim klasičnog među vršnjačkog nasilja sve češće i učestalije nasilje je ono nasilje preko interneta, znači preko društvenih mreža, Facebooka i slično. Na žalost dostupnošću računala danas, a osobito mobitela, pametnih mobitela mogućnost zlouporabe istih tih sredstava je proporcionalno sve veća i veća. Osobito je negativna mogućnost anonimnog sudjelovanja u virtualnom svijetu i pod lažnim imenima. Jedna anketa koja je provedena, znači na uzorku djece od 12 do 14 godina pokazala je da je gotovo 1/5 djece doživjela jedan oblik od nasilja upravo na društvenim mrežama odnosno na internetu. No međutim, isto tako 11% istih tih ispitanika istog tog uzorka reklo je da je samo bilo kao nasilnik se pojavilo na tim društvenim mrežama. U Hrvatskoj na uzorku od 7000 djece, znači osnovnoškolaca prvenstveno 52% djece doživjelo je uznemiravanje na jedan ili drugi način najčešće ogovaranje na internetu. Ono što je još poraznija činjenica da je 3% više te djece, tih istih ispitanika, odnosno 55% priznalo da je i samo na internetu ogovaralo druge i znači činilo određeni dio nasilja. Na kraju samo bih ponovio da nemojmo se zavaravati i misliti da su nam djeca sigurnija i manje izložena nasilju ako su nam iza kućnih vrata, ako se nalaze u svojim sobama uz svoje pametne mobitele, uz svoje laptope nego što su na školskom igralištu ili u dvorištu ili na ulici. Vrlo često na žalost je upravo suprotno. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Zekanović.
Uvaženi kolega u potpunosti se slažem. Drago mi je da ste iznijeli te podatke. Čini mi se da danas imamo situaciju da majka i otac zatvore dijete u spavaću sobu, odnosno u radnu sobu i misle da su mirni, a dijete može biti izloženo upravo ovim oblicima nasilja koji su danas sve češći i češći. A mi danas nemamo mehanizme da se protiv njih borimo osim odgojem samim. Znači, upravo taj odgoj, a ja ću ovdje evo reći jednu stvar, izostavio sam prije kazati nasilje osuđuju svi, osuđuju sve skupine društva, osuđuju ateisti, osuđuju Kršćani, osuđuju Muslimani, osuđuju svi narodi. Znači bez obzira, znači sve religije i upravo trebamo iskoristiti taj konsenzus koji imamo i dozvoliti različitim skupinama da svaka na svoj način kroz različite programe da se bore protiv nasilja, odnosno da odgajaju djecu za mir. Možda je ovo evo jedna i znači jedno polje gdje stvarno možemo naći konsenzus i uspješno se boriti protiv ovog problema.
Zastupnik Ivica Mišić javio se za repliku.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Zekanoviću govorimo o nasilju, pa onda možemo reći ovako. Šta je uzrok nasilja? Puno stvari je uzrok, a onda dolaze posljedice. Mi smo imali ratove i nerad i krize i sve druge stvari koje su danas u Hrvatskoj pa vidimo, sada kolege Pernara nema, nasilje između Torcide i BBB Dinama, Hajduka, naše utakmice koje igramo vani, nasilje na reprezentaciju i svakodnevno u životu vidimo mladi ljude prave nasilje, a ovo je uzrok otprilike zašto evo napadaju nas Srbi, djeca srpska. Pita se evo što je najbitnija stvar. Je, osuđujemo to svakako ali nasilje proizvodili televizija. Poruka neki dan iz Beograda, da smo mi Ustaše, da je Stepinac zločinac pobuđuje u određenom dijelu omladine revolt, to prenose televizije. Neki dan gledamo na televiziji u Splitu dnevno tisuću igala dijele našoj omladini, niko ne vodi o tome računa. Koliko u Zagrebu, Osijeku, Rijeci, Zadru i svim našim mjestima droge o tome se ne priča. Treba se pričati o uzroku i trebamo odgajati svakako djecu da ne bude nasilja, da ne bude nasilja nad srpskim nad muslimanskim bilo kojem narodu, niko to ne želi u Hrvatskoj. Ali mediji imaju svoje mjesto i takve poruke koje šalju iz Beograda ne bi trebali bar prenijeti, bar to naša djeca ne bi znala, ne bi taj revolt koji još traje [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] i posljedice rata i možda se to sve ne bi više dešavalo. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Zekanović.
Uvaženi kolega, puno je razloga zašto su ljudi nasilni. Ljudi su nasilni oduvijek. U novije vrijeme imamo neke razloge što mogu biti ekonomski razlozi i ratna znači nedavni rat što je bio ovdje, iako današnja djeca zapravo i nisu bila sudionici, svjedoci toga rata, tako da opravdanja ima jako malo. Ja bih rekao da mi moramo imati nultu toleranciju na nasilje i možda čak i više obratiti pažnju žrtvi nasilja, ali paralelno s tim gledati koji su uzroci. Ali možda je rješenje stvarno u odgoju. Odgoj je taj koji je i u obitelji ponovit ću, i u školi, da škola bude i odgojno-obrazovna ustanova možda je to taj ključ. A uzroka evo rekao sam ima ih jako mnogo i mislim da su se ipak neke stvari promijenile na bolje, da mi kao društvo rastemo. I siguran sam da je društvo bilo nasilnije nekoć. Danas imamo neke nove izazove, evo kolega je govorio maloprije, ali mislim da i mi ipak idemo u jednom dobrom smjeru, ali ova bitka je tek započela odnosno mi se moramo boriti protiv nasilja ja sam siguran dugo, dugo vremena da bi bili zadovoljni.
Zastupnik Željko Lenart javio se za repliku.
Zahvaljujem predsjedniče. Kolega Zekanović pa evo klub HSS-a će sigurno podržati ovu inicijativu o obilježavanju ovog dana. No, mislim vi ste iznesli ovdje niz podataka, vrsta nasilja koje većina od nas ima djecu i vjerojatno su se susreli ili čuli za nekakva nasilja. Mislim da je ovo vrijeme koje smo trošili na ovu raspravu je nepovratno izgubljeno, bolje da smo raspravljali kako se riješiti taj problem, koji su uzroci. Kolega Pernar je govorio o djelu uzroka pa smo rekli da je izvan teme ili ga na neki način omalovažili njegovo razmišljanje. Normalno da postoje razlike u imovinskom stanju, neka djeca se svađaju jer su im očevi jednih u jednoj stranci, drugi u drugoj, milijun razloga postoji zašto postoji to nasilje između djece zašto postoje nekakve različitosti. No ono što ja kažem razrednicima svoje djece, imam osnovnoškolku i srednjoškolca, njihovo je da meni kažu problem, a moje je da rješavam takav problem jer odgoj kreće od kuće. No postoji profili djece koja su takva da je teško utjecati na njih, no što ćemo mi postići ovom raspravom toliko oko samog donošenja zaključka umjesto da tražimo te razloge. Razloga je puno i tu trebamo jednu takvu raspravu provesti i mislim da bi za to trebala jedna dobra inicijativa. Naravno svi se ovdje vjerojatno slažu sa obilježavanjem takvog dana ukoliko će on imalo pomoći rješavanju ovoga problema,. No mislim da je problem u jednom sasvim drugom dijelu. Evo kao što je kolega malo prije rekao, sadržaji na televizijama su takvi da potiču djecu sa se stvara nasilje. Tu su video igrice, društvene mreže djeca se ne druže sa roditeljima i ne razgovaraju o problemima nego iz cijelo vrijeme bulje u ekrane i tu je jedan od velikog problema ovakvog nasilja. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Zekanović.
Uvaženi kolega, Sabor … raspravlja, tako da i vi ste raspravljali o ovoj temi, našli ste smisao u ovoj raspravi. Ja sam malo prije rekao kolegi Pernaru da nije pripremljen, kao što i nije pripremljen. Znači on apsolutno nije znao ni koja je točka dnevnog reda, slušali smo roman toka svijesti kao da James Joysa ovdje slušamo, znači to je nešto što nema, malo moram priznati iritira. A onaj tko ne želi raspravljati ne mora raspravljati. A vi i svi mi imamo mogućnosti sutra predložiti neki zakon na ovu temu. Danas je točka dnevnog reda obilježavanje Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja i to je tema i mogla je biti zapravo jako kratka. Hvala.
Zastupnik Furio Radin javio se za repliku.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Vi znate isto kao i ja da je ovo ili tema koja se apsolvira u jednoj rečenici, a i vi kolega Zekanović ili o kojoj bi trebalo raspravljati danima ovdje. Ja imam dojam ovdje da svi oni koji su govorili, govorili su dio istine i gospodin Pernar koji je pokušao to dovesti u vezu sa nejednakostima, vi ste sigurno gospodine kolega Zekanović pogodili kada ste dali jednu odličnu deskripciju fenomena napokon da se shvati o čemu se radi, da nije sve bulizam ili vršnjačko nasilje, da je on strogo definiran da se zna o čemu se radi. Ali međutim mene i sve ostale, ali međutim mene kopa jedna stvar ito je kada se govori o preventivi i kada se govori o tome da treba biti veći utjecaj obitelji, uzimajući zdravo za gotovo da su obitelji zdrave, da su obitelji zdravih vrijednosti, da u obitelji nema onih koji kažu onaj koji ima ružičastu majicu taj je homoseksualac, pa onda se desi ono što ste rekli i vi prije ili koji kaže pazi se Cigana može ti ukrasti novce ili onaj koji kaže taj ti je te i te nacionalnosti. uzimajući zdravo za gotovo da su obitelji zdrave, da su obitelji zdravih vrijednosti, da u obitelji nema onih koji kažu onaj koji ima ružičastu majicu taj je homoseksualac pa onda se desi ono što ste rekli vi prije, ili koji kaže pazi se cigana može ti ukrasti novce ili onaj koji kaže taj ti je te i te nacionalnosti. Ne možemo uzeti zdravo za gotovo da su vrijednosti obitelji svete. Moramo razgovarati o promjeni vrijednosti obitelji, o unapređenju vrijednosti obitelji. I tu dolazi i znanost i politika na svome da treba razgovarati o … [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor na repliku zastupnik Zekanović.
Uvaženi kolega Radin, interesantno je kako ste vi doveli ovdje u pitanje vrijednosti obitelji ali niste doveli npr. u pitanje vrijednosti sustav. Znači u sustavu također ljudi odgajaju djecu, ja ju nisam doveo u pitanje, da se razumijemo, u sustavu također ljudi odgajaju djecu, to su neki učitelji, odgajatelji, tko li već, kao i roditelji. Ali vi ste imali potrebu, to je baš simptomatično, potrebu ste imali znači nešto reći što bi dovelo u pitanje da li su roditelji kompetentni odgajati djecu. A tko bi trebao biti? A koje bi mjesto gospodine Radin trebalo biti gdje se odgaja dijete? Je li to možda trebalo biti isključivo institucije, znači mislim da je vaše pitanje, ja ne znam malo i smiješno ali zapravo najviše tendenciozno i zapravo najviše govori o onome tko ga je postavio, znači o vama.
Zastupnik Tomislav Žagar javio se za repliku.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega … … [[Upadica se ne čuje.]]
Molio bih saborske zastupnike da se suzdrže od komentara. Zastupnik Žagar, izvolite.
Uvaženi kolega Zekanović, dakako bih htio pohvaliti vašu raspravu jer ste zapravo dotaknuli srž problema a to je kada govorimo o prepoznavanju nasilja, zapravo što nasilje jest, vi ste dali neke definicije i to je ono što je problem, kada govorimo o institucijama, o školi, kako razlikovati sukob između učenik od nasilnog ponašanja. Nije svaki sukob ili nije svaka tuča između učenika nasilno ponašanje. Mi sigurno, i ja se ne slažem sa kolegom Pernarom, mi kao društvo sigurno ako hoćete po sustavu vrijednosti i kulturno i civilizacijski ne pripadamo u nasilno društvo. Mi nismo sigurno nasilno društvo i mislim da i vrijednosti koje dijelimo i našu obitelj i odgojno obrazovni sustav su vrijednosti koje sigurno ne potiču nasilje. Međutim ono što ovdje valja spomenuti, vi ste spomenuli primjer Amerike, to je nešto, ja nisam o tome proveo stručan, a o tome sam nešto čitao, to su te supkulturne grupe u kojima se zapravo kroz nasilje stiče autoritet. I nama je zapravo problem, možda je i kolega Radin, kada je sada malo prije govorio, nama je problem možda što mladi ne nalaze prave autoritete pa ni u obitelji a onda niti ni u školi nego traže autoritete tamo u takvim supkulturnim grupama, bilo da je to navijačka skupina ili nešto drugo gdje se na taj način i dokazuju. I tu je zapravo problem. I problem današnjih obitelji nije u sustavu vrijednosti, problem današnjih obitelji je u sustavu preživljavanja, u sustavu radnih obaveza, u sustavu tome da se vrlo malo vremena mogu posvetiti svojoj djeci jer djeca od roditelja traže primjer, djeca od roditelja traže uzor, djeca od roditelja traže autoritet ali ne nametnuti autoritet već onaj pravi autoritet koji izvire iz njihovog ponašanja. Ili da kažem to slikovito, kako ću ja reći svom djetetu nemoj pušiti ako ja imam cigaretu u ustima. To ne ide, znate, to ne ide, to se može ovako reći. Dakle, isključivo mislim da je [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] A dobro, rekao sam problem.
Zastupnik Zekanović, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega, slažem se s vama u potpunosti, zapadna civilizacija danas funkcionira kroz jako mnogo supkultura i mladi zapravo se odgajaju kroz supkulture. To su na, u Americi je malo drugačije, kod nas je to jako vezano kada govorimo o nasilju uz nekakve navijačke skupine, ali ne samo uz njih, imamo raznih supkultura tako da ja ne bih tu izdvajao navijače kao nekakav isključivi problem i mora se raditi na tome. Znači detekcija, znači potencijalnih žarišnih točaka mora početi upravo iz tih supkultura koje su izvorište i vršnjačkog nasilja u konačnici. Ali ja bih ovdje pročitao samo još jedan podatak, evo maloprije sam preskočio. Ima jedan izraz koji se zove bullycide a zapravo dolazi od bulinga i suicide, znači od vršnjačkog nasilja i od samoubojstava. Pa kaže da u Americi, da je zadnjih 30 godina broj samoubojstava zbog vršnjačkog nasilja narastao za 50%. Znači sve češće i češće. Tako da ovaj problem raste. Iako ja kažem nasilje generalno opada. Ali moramo biti svjesni ovog problema i dobro je govoriti o njemu.
Zastupnica Vesna Bedeković, javila se za repliku.
Zahvaljujem. Pa evo kolega Zekanoviću, ja bih se samo malo vratila na onaj dio vaše rasprave u kojoj ste govorili o školi kao odgojno obrazovnoj instituciji dakle i upravo o odgojnoj komponenti škole u smislu dakle pravog i adekvatnog odgovora i pristupa dakle u odgoju za nenasilje, za nenasilno rješavanje sukoba i naravno za suzbijanje svih mogućih pojavnih oblika nasilja pa između ostaloga u školi onako jednog od žešćih oblika, dakle onog nasilja koje zovemo vršnjačkim nasiljem. Dakle naravno da je neupitno da je škola, dakle odgojna komponenta škole dakle u tom kontekstu neupitna i ja bih rekla presudna, to je jedna, znate batina uvijek ima dva kraja, na jednoj strani imamo taj dio, na drugoj strani imamo svu tu mladost i svu tu djecu koja žive u vrijeme prestimuliranosti, ja bih to tako nazvala, dakle i izloženosti različitim upitnim sustavima vrijednosti, ali i pitanje je dakle koliko tu učitelji, nastavnici, profesori, stručni suradnici, pedagozi, psiholozi i svi ostali uz sve svoje kompetencije i znanja mogu napraviti sami. I stoga mi se čini da ste dobro dakle podvukli onaj dio vaše rasprave u kojoj ste govorili da škola jedino zajedno sa obitelji i sa zajednicom može dakle ići prema jednom pozitivnom pomaku, a koji će prije svega biti pomak u smislu preventive, preventive nasilja a onda preventiva i preventivni programi, dakle idu ruku pod ruku sa sustavnim pristupom zemlje, države, dakle jedne zajednice rješavanju ovakve problematike pa tu vidim dakle institucije poput Sabora, ministarstva itd. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku zastupnik Zekanović.
Uvažena kolegice hvala na vašem izlaganju. S obzirom da su danas djeca jako često, o tome sam već govorio zatvorena u svojim radnim sobama, svojim spavaćim sobama, imaju ove gadgete u rukama i koji su zapravo njihovi najbolji prijatelji. Danas djece na ulici nema toliko, tako da djeca na ulici zapravo su rijetko jer jednostavno nisu tamo izložena vršnjačkom nasilju. A onda mjesto gdje se oni socijaliziraju najčešće je kroz nekakve aktivnosti. Aktivnosti su zapravo dosta, ako nisu školske aktivnosti oni su pod jednim jako velikim nadzorom odgajatelja ili ako dijete tamo se ne osjeća ugodno ne ide na tu aktivnost, a u školu mora ići. I zapravo za mnogu djecu je jedino mjesto socijalizacije, kontakta sa vršnjacima upravo škola, jedino mjesto. I zbog toga je ta škola jako bitna da bude ta komponenta odgojna uz obrazovnu. Naravno naglasio sam, naglasit ću opet uz obitelj kao onaj najvažniji, znači faktor odgoja, odnosno instrument.
Hvala zastupniku Zekanoviću. Sa ovim danas završavamo raspravu. Nastavljamo sa istom točkom sutra ujutro u 9,30. Hvala. SJEDNICA PREKINUTA U 17,15 SATI.
Prelazimo na raspravu. U ime Kluba zastupnika Socijaldemokratske partije uvaženi kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Kolegice i kolege, jučer smo započeli ovu temu koja je više od samog proglašenje Prijedloga odluke o proglašenju Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja. Drago mi je što se rastegla na dva dana i da će možda i javnost u većoj mjeri pratiti danas ovih nekoliko rasprava koje će biti, a možemo danas i naglasiti neke stvari koje su se jučer spominjale u ovoj temi i ponoviti ono što je važnije obzirom da je i više saborskih zastupnika. Ono što na početku želim reći jedna misao koja treba biti moto svih nas, svih odraslih, svih koji se na bilo koji način bave djecom, a to je praktično cijela populacija. Prema tome, nikakvo nasilje nad djecom nije opravdano, a svako nasilje nad djecom može se spriječiti. U tom smjeru vidim i ovu inicijativu koju će SDP naravno podržati. Na žalost stručnjaci sve češće se u svom radu susreću sa djecom koja su zlostavljana u školi, odbačena od vršnjaka, koja su zadirkivana zbog svoje različitosti ili ih vršnjaci tuku. Djeca nerijetko zbog toga imaju posljedice i u odrasloj dobi. Osjećaju se odbačeno, prestrašeno, nevidljivo, posramljeno, ljutito ili pak imaju poteškoće u uspostavljanju bliskih prijateljstava. Naravno i to treba naglasiti, ništa manje posljedice ne trpi ni dijete koje se nasilno ponaša, koje uči ili je naučilo u obitelji ili u nekoj sredini u kojoj živi da su batine i povrede način da izraze ljutnju i izbore se za sebe. I to dijete također ima niz posljedica u odrasloj dobi. Stoga je važno reći da ova djeca ne mogu pomoći sama sebi, ne mogu biti prepuštena da sama se suprotstave nasilju. Stoga je na odraslima, na roditeljima, nastavnicima, stručnjacima, posebno medijima da postanu još osjetljivija na ovaj ozbiljan problem i da ne dopuste da nasilje toliko prisutno u društvu živi u školskim hodnicima i ostavlja posljedice na razvoj djece. Ne možemo reći da se o vršnjačkom nasilju ne govori već godinama, međutim i dalje ostaje nekako jedan gorak okus u ustima da se nasilje javlja sve češće i na žalost da su oblici nasilja sve brutalniji. Dostupnost modernih tehnologija očito raspiruje maštu dijelu naših mladih i daje im sve više ideja koje su na žalost ne tako često pozitivne. Nije se desilo u Hrvatskoj, ali možemo se bojati da će najsvježiji primjeri iz susjedne Slovenije možda se dogoditi i kod nas, koji pokazuje svu brutalnost odrastanja nekih novih generacija. Gotovo svakodnevno možemo čitati i slušati u medijima vidjeti da se događa nasilje među mladima, ali i nasilje mladih prema starijima, prema nastavnicima, prema roditeljima. Mi imamo zakonske propise koji reguliraju ovo pitanje, međutim imam dojam da se oni djelomično provode ili da se uopće ne provode. Samo dva primjera. Dakle, svi znamo da se mladima, mlađim od 18 godina ne može točiti alkohol, ne mogu se prodavati cigarete. Ali jednostavno otići svaki vikend tamo di se okupljaju mladi i vidjeti zapuštene prostore, vidjeti koliko se toči alkohol. Svi znam brucošijade koje se organiziraju, ali danas je trenda da se to organizira i za srednjoškolce, da traje i poslije 23 sata i da se također toči alkohol. Gdje su inspekcije? Gdje su roditelji? Na žalost nerijetko roditelji pod pritiskom vršnjaka, njihove djece kažu pa svi idu, kako da moje dijete ostane kod kuće? Prema tome, rano prepoznavanje, zaustavljanje i sprječavanje nasilja pruža djeci pomoć da prevladaju posljedice nasilja, šaljemo im jasnu poruku da im je njihova dobrobit važna i da živimo u društvu koje ne tolerira nasilje ni u kojem obliku. I ova inicijativa obilježavanja Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja zadnju srijedu u mjesecu sigurno ide u tom smjeru. Jučer je ovdje bilo raznih rasprava gdje se pokazalo da neki uopće ne razumiju što je to nasilje među djecom. Ja ću ponoviti, da o nasilju među djecom govorimo kad jedno ili više djece uzastopno i namjerno uznemiruje, napada ili ozljeđuje drugo dijete koje se ne može obraniti. To može biti oblik prijetnje, tjelesnih ozljeda, odbacivanja, ruganja, zadirkivanja, ogovaranja, uzimanja njegovih stvari. Oblici nasilja među djecom mogu se podijeliti u dva glavna oblika. Naravno to su fizičko i verbalno. Ono što zanemarujem verbalno nasilje ponekad može imati i teže posljedice od fizičkog nasilja. U svijetu je proveden čitav niz istraživanja o raširenosti školskog nasilništva, pa je dobro vidjeti gdje smo mi, da li nas ima manje ili više nasilja. Postotak školske djece koja su žrtve nasilništva u školama u većini zemalja je sličan. Na primjer u Australiji je to 17%, u Engleskoj 19%, u Japanu 15%, u Norveškoj 14, u Španjolskoj 17, u SAD-u 16%. Zanimljivo je da se nasilje među djecom među vršnjacima najčešće događa od 4 do 8 razreda osnovne škole. Ono što upozorava razna istraživanja kažu da čak 41% nastavnika se ne obazire i ne poduzima ništa na nasilničko ponašanje zastrašivanje u školi. Znamo svi da agresivno ponašanje se uči rano i teško se mijenja ako se još uvijek postojano ponavlja u dobi od osme godine. I dječaci i djevojčice zastrašuju uglavnom učenike istih spolova osim kad je riječ o seksualnom nasilju. Jedna od najznačajnijih ustanova u Hrvatskoj koja se bavi zaštitom djece je Poliklinika za zaštitu djece u Zagrebu koja je provela također jedno veliko istraživanje među 25 osnovnih škola o školskom nasilju. Ispunjavali su upitnike djeca od četvrtog do osmog razreda u 13 gradova Hrvatske i zanimljivi su ti podaci. Vezano za osjećaj sigurnosti djece u školi pokazalo se da se 6% djece osjeća loše u školi. Čak 20% kaže da ni dobro, ni loše. Odbačeno se u školi osjeća 3% djece, a 9% nije prihvaćeno ni odbačeno. Dobiveni rezultati su zapravo zabrinjavajući. Pokazali su da otprilike svako četvrto dijete, a to je 27% ispitanih učenika doživljava barem jedan od oblika nasilja u školi skoro svaki dan, pri čemu je 19% djece pasivna žrtva, oni samo doživljavaju nasilje, a 8% djece su provokativne žrtve doživljavaju nasilje ali ga i čine. Istraživanje je pokazalo da 8% djece svakodnevno je nasilno prema drugoj djeci, a samo doživljava nasilje ukupno 16% djece. U materijalu koji smo dobili danas odnosno jučer vezano za ovu inicijativu, piše da na istraživanju 23 tisuće učenika 33% djece je bilo izloženo nekom nasilju, a 11% je učestalo izloženo nasilju. Podatak koji možda ne iznenađuje, ali evo želim ga spomenuti, analizom raširenosti nasilja ovisno o školskom uspjehu djece dobiveni su zanimljivi podaci, po meni očekivani, pokazalo se da je doživljeno i počinjeno nasilje pada s obzirom na visinu ocjene, tj. veća je raširenost nasilja kod djece sa nižim uspjehom nego kod djece sa višim uspjehom. Uspoređujući djevojčice i dječake dobiveni rezultati kažu da je 35% dječaka i 31% djevojčica doživjelo nasilje, a da je 33% dječaka i 17% djevojčica nasilno prema drugima. Ono što je vrlo važno kako pomoći, dakle kada se radi o traženju pomoći u okolini dobiveni rezultati pokazuju da je 39% djece razgovaralo sa roditeljima 38% sa prijateljima ili prijateljicom, 15% nije ni s kim razgovaralo, 13% je razgovaralo sa bratom ili sestrom, a 11% sa nastavnikom. Taj podatak o razgovorima sa nastavnicima sigurno bi morao biti već jer ono što je najvažnije rezultati istraživanja su pokazali da je nasilje nakon traženja pomoći u okolini najčešće prestalo i to je vrlo važno. Zbog toga i mi trebamo učiniti dodatni napor, djeca uvijek slušaju što govorimo, upijaju i oponašaju naše postupke i naše ponašanje pa vjerojatno i oni koji prate Sabor mogu ponekad upiti nešto što nije dobro. Ja ću vas podsjetiti na jednu rečenicu majke pokojnog Luke Ritza koje je svim roditeljima poručila „Ne brinite što vas djeca uvijek ne slušaju, ali brinite se zbog toga što vas neprestano promatraju“. Luka Ritz nažalost je preminuo 12.6.2008. zbog vršnjačkog nasilja, a svega godinu dana prije toga je rekao „Svačije je pravo disati i tako sam odgojen u svojoj obitelji, no izvan obitelji se u to nisam uvjerio“. Ovo je zapravo po meni gotovo najbolja poruka koja pokazuje da kako je Luka Ritz rekao svi imaju pravo disati, a naš je zadatak da pomognemo da se ta njegova misao i ostvari. Prema tome, klub SDP-a podržava odluku o proglašenju „Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja“ koji se obilježava zadnje srijede u mjesecu u veljači i smatramo da je nedopustivo da se o vršnjačkom nasilju govori samo prigodno odnosno kada se ono desi. Puno je važnije da preventivnim aktivnostima spriječimo da se uopće dogodi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Jovanoviću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prva se za repliku javila uvažena kolegica Irena Petrijevčanin-Vukasanović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa poštovani kolega Jovanović već dio vaše rasprave zapravo se referira na rezultate koje su objavljeni na poliklinici na njihovim stranicama i ti podaci su zaista zabrinjavajući. Ja se slažem sa vašim izlaganjem da je žalosno i tužno i odgovornost svih nas da se samo rijetko prisjetimo prigodno, a ne uvijek jer je ovo iznimno bitna tema. Ali ima nešto što mene naročito zabrinjava i nešto nad čim bi se praktički cijelo društvo trebalo zamisliti, a i mi naravno ovdje, a to je pitanje tko su najčešće žrtve zlostavljanja, tko su djeca koja trpe vršnjačko nasilje i mene osobno. Ja sam bila zgrožena iako dosta čitam na tu temu, više je nego znakovito, više je nego dramatično da su djeca koja trpe nasilje vršnjaka kaže odreda prvo, pod 1 mirna i ljubazna djeca, pod 2 darovita djeca, pod 3 ona koja imaju dobar odnos s učiteljem ili su bolji u nekim predmetima, pod 4 oni koji su novi u razredu, pod 5 koja su iz siromašnih obitelji koja nemaju skupu brendiranu odjeću ili mobitele, pod 6 iz drugih etničkih skupina, pod 7 hendikepirana djeca ili djeca s nekim posebnim potrebama, pod 8 djeca razvedenih roditelja i pod 9 djeca koja sama trpe nasilje u obitelji, pa to je više nego žalosno. To je zaista da se zapitamo. I slažem se s vama gdje to vodi jer koliko smo mi ovdje svjesni svoje odgovornosti, to ste dobro primijetili, jesmo li mi zapravo kao institucija u društvu uvijek jel mi šaljemo uvijek sliku koja je baš idealna. Djeca naravno uče oponašanjem jel mi uvijek možemo biti ponosni na ono što odašiljemo iz ove institucije ili neka je to neka druga slika. I u konačnici da se zapravo zapitamo koliko mi kao institucija pridonosimo društvenim podjelama, raskolu, rastu govora mržnje, a to sve u konačnici svi se s tim slažu, vodi u novo nasilje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Petrijevčanin-Vukasnović ispričavam se što sam vas prvi put krivo nazvao. I odgovor na repliku uvaženi kolega Jovanović.
Hvala kolegice. Slažem se sve što ste vi rekli i zapravo je osnovno pitanje kako prevenirati, dakle to je ono što je zadatak i nas kao političara i obitelji i škole i medija, a osobno smatram da je ključ ovdje uz obitelj u školi gdje upravo kroz međusobne razgovore djece, kroz zdravstveni odgoj koji ima modul prevencija nasilničkog ponašanja, možemo zapravo objasniti djeci na koji način se zdravim odnosom prvo djeteta prema samom sebi, pa onda prema svojim kolegama, prijateljima, prema nastavnicima onda stvara zdravije i bilje društvo. Ako to izostaje onda prevladavaju nekakvi loši modeli, loši uzori, danas društvene mreže zapravo caruju i bitno kreiraju ponašanje djece. Tako da je to nešto što sigurno dugoročno treba obratiti pažnju upravo kroz edukaciju da ne usvajaju loše navike koje onda razaraju i to dijete i obitelj a i razrednu zajednicu a onda se to širi na cijelo društvo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Jovanoviću na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolega Jovanoviću peticija učitelja koja je povodom vršnjačkog nasilja prikupila je 7345 potpisa većinom učitelja koji su išli na jednu akciju, akcija bi se zvala oni žele da se djeca koja rade nemir na satu i ometaju drugu djecu i nastavnike u radu udalje sa nastave, čemu ste se vi oštro usprotivili. I na pitanje tadašnjih novinara vi ste veoma šturo odgovorili kako oni navode a sada se pozivate na zdravstveni odgoj kao i tada. Da li zdravstveni odgoj treba utvrditi koji su problemi u nasilničkom ponašanju određenih đaka koji ometaju tu istu nastavu ili bi to trebao neki pedagog, u moje vrijeme je bilo, kod kojega se išlo na razgovore. Znači onaj koji ometa udalji se sa sata i odlazi kod pedagoga na razgovor a ako i to ne urodi plodom onda ide kod psihologa a ja ne znam šta bi tu zdravstveni odgoj imao puno reći po tom pitanju i tko je involviran u taj zdravstveni odgoj da utječe na takvu djecu.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Culeju na replici. I odgovor uvaženi kolega Jovanović. Izvolite.
Pa zdravstveni odgoj, odnosno odgoj i obrazovanje za zdrav život predstavlja nešto što će osigurati da naša djeca žive zdravije i da nauče u školama nešto što možda ne nauče u obitelji. Evo npr. vi sigurno niste dobar primjer jer citirati ću sin Steve Culeja veliča ustaške zločine i vrijeđa saborske zastupnike, Sinčića nazvao žvaljom komunističkom i hvali se očevom plaćom. E pa kolega Culej, djeca će u školi naučiti da se ovako ne smije ponašati. Dakle vi ste loš primjer i svom djetetu a i svima koji prate vaš rad u ovom Saboru.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Jovanoviću na odgovoru. Uvaženi kolega Hrvoje Zekanović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Uvaženi kolega je prekršio članak 238. stavak, omalovažavao je kolege zastupnike. Znači mislim da ovo vrijedi jednu opomenu.
Uvaženi kolega Zekanoviću zahvaljujem se na vašoj intervenciji, ne smatram da je povrijeđen Poslovnik, to je stilski izričaj kolege Jovanovića, kao što vi imate svoj, tako ima i gospodin Jovanović, tako da nećemo se time baviti. Uvaženi kolega Jovanović, povreda Poslovnika.
Članak 238., ja sam citirao tekst iz Jutarnjeg lista i prema tome nisam nikog uvrijedio, niti povrijedio a zapravo sam jako dobro opisao ponašanje zastupnika Steve Culeja koji sramoti ovaj časni Sabor. …/Upadica Culej: Idi u Žabare, u … [[Govornik se ne razumije.]] odakle si i došao./ [[Upadica: Sram vas bilo.]]
Gospodine, Culej, ja vas lijepo molim da ne komunicirate tako u Hrvatskom saboru. Što se tiče povrede Poslovnika gospodina Jovanovića, više je ličila na repliku nego na povredu Poslovnika tako da bih vas. Hvala lijepo, molim vas da spustimo tenzije i ne komuniciramo na takav način u Hrvatskom saboru jer hrvatski građani od ovakve komunikacije i od ovakve rasprave nemaju nikakve koristi. Nastavljamo dalje sa replikama, uvažena kolegica Ana Komparić Devčić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Jovanović ja u potpunosti podržavam vašu raspravu i pogotovo onaj dio gdje ste spominjali da mi imamo zakone i propise koji se očito ne provode u RH. Zakazao je sustav i ja osobno mislim da smo zakazali svi, da su zakazali roditelji, da su zakazale institucije ali ovako taj veliki problem se ne može ostaviti na brigu i na samo roditeljima i školama. Ja za istinu mislim da se moramo svi više uključiti. I prema tome mislim da trebamo veliku pomoć medija zato što su ove moderne tehnologije priča koja su našoj djeci izvor informacija i ako tu ne prodrijemo i kroz takve medije ne prodrijemo do naših mladih teško ćemo mi samo razgovorima i ono nešto sitno što oni imaju prilike u školi čuti. I moram priznati da sam izuzetno žalosna što u našim školama nije zaživio i komponenta koja ide u sastavni dio zdravstvenog odgoja to je i seksualni odgoj zato što pokazuju istraživanja da naši mladi sve ranije stupaju u seksualne odnose a što je još tragičnije apsolutno ne koriste nikakvu zaštitu.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ani Komparić Devčić. Odgovor uvaženi kolega Jovanović. Izvolite.
Hvala kolegice Komparić Devčić. Pa zapravo upravo i ova inicijativa koju danas imamo bi trebala nešto promijeniti. Dakle ja sam inače protiv razno raznih dana koje mi kažemo dan borbe protiv ovog, dan borbe protiv onog iako je to jedina manifestacija. Ja bih volio da ovaj dan bude obilježavan osim majice koja se nosi na taj dan na način da krene kroz nekakve projekte aktivnosti u školama, aktivnosti kojima će djeca zajedno sa svojim roditeljima raditi na projektima i na taj način doprinositi zdravom odrastanju. Što se tiče zdravstvenog odgoja koji je trn u oku nekima potpuno krivo. Dakle, mi smo ovih dana dobili projekt vrijedan 30 milijuna eura koji zapravo gotovo da se temelji na osnovnim postavnicama zdravstvenog odgoja koji ima 4 modula – Živjeti zdravo, Prevencija nasilničkog ponašanja, Prevencija ovisnosti, Spolno odgovorno ponašanje. A to su sve segmenti koji se događaju i u vršnjačkom nasilju. Prema tome, upravo kvalitetna primjena ovog programa garantira zdravije odrastanje, a time i zdraviju Hrvatsku.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Milanoviću na odgovoru. Imamo još jednu repliku, uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Jovanović u vašoj raspravi istaknuli ste važnost ove teme, a ja bih rekao da je to posebno bitno od najranije dobi krenuti jer se naša djeca uče socijalnim vještinama i međuljudskim odnosima godinama. I ja bih bio sretan kao roditelj da se novac koji očito vlada i predsjednice radi svojeg hira žele iskoristiti za obvezni vojni rok usmjeri u škole i omogući da se provede kvalitetan građanski, zdravstveni odgoj kako bi naša djeca tu dobila određena znanja i mogućnosti prevencije ovakvih ponašanja u budućnosti. Također mislim da je jako velika uloga i medija i onoga kako se u medijima prezentira taj problem i kako se odnosimo prema različitostima. I zato ovdje mogu reći da sam izuzetno nezadovoljan što je jučer na Hrvatskoj radioteleviziji prostor opet dobila gospođa Markić da relativizira nasilje koje se desilo u subotu u klubu „Super Super“ u Zagrebu jer je tamo nastupala s pozicije da to to nema nikakve veze sa mladim ljudima koji su bili tamo, nego se moglo desiti eto bilo gdje. Znači gospođa koja je nastupila u emisiji gospodina Dujmovića koji je dobio prostor da tamo zagovara ja bih rekao marginalnu političku opciju, a dobio je prostor na javnoj televiziji koji gledaju svi hrvatski građani. Tako da se pitam da li će uskoro i gospodin Bujanec dobiti emisiju na HRT-u? To je otprilike ta razina novinarstva. Ali ono što sam htio ovdje reći da bi mi na različitosti trebali djecu upoznavati i govoriti im o različitostima od najranije dobi, a ne ovako isključivo zagovarati svoje političke stavove na javnom mediju kao što to gospođa Markić radi.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu. Odgovor uvaženi kolega Jovanović, izvolite.
Pa kolega Maras, neki dan sam u jednoj raspravi govorio da kad razgovaramo o obrazovnom sustavu od najranije dobi od vrtića pa do fakulteta, onda cilj tog obrazovnog sustava nije samo stvoriti kvalitetne inženjere, liječnike, pravnike nego prije svega stvoriti dobre ljude, a to se postiže na način da kroz cjelokupni obrazovni sustav uz obrazovanje postoje i odgojne komponente. Jer što je zapravo učenje? Mi u školama prvo usvajamo neke informacije koje postaju znanje. S tim znanjem stječemo neke vještine, a onda te vještine nam daju kompetencije. I onda iz svega toga dobijemo vrijednosne sudove. Na ovaj način takvi vrijednosni sudovi neće sigurno biti diskriminirajući i neće stvarati djecu koja će vrijeđati drugu djecu samo zato što su različiti.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Jovanoviću na odgovoru. Sljedeća se za raspravu u ime Kluba zastupnika Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika prijavila uvažena kolegica Marija Puh. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovane kolegice i poštovani kolege. Evo tema nam je da ustanovimo Dan nacionalne borbe protiv vršnjačkog nasilja. Ja iznimno podržavam ovu temu, podržavam da se što više govori o toj temi, da sve više možemo osvijestiti i naše građane. Jer vjerujem da svaki put kada spominjemo tu temu ako barem deset ljudi prepozna problem i ako barem 10 ljudi uvidi problem oko sebe mislim da možemo djelomično doprinijeti poboljšanju u Republici Hrvatskoj. Gledajući razno razna istraživanja kojih stvarno ima popriličan broj i kolega Jovanović je također naveo jedna istraživanja i brojke. Ja sam si povadila jedne druge podatke. I malo ih gledajući i analizirajući čovjek jednostavno ostane šokiran sa rezultatima koji se dobe u istraživanjima u našim školama. Centar za mirovne studije je prošle godine radio jedno istraživanje u kojem je došlo do rezultata da 79% učenika u školama u kojima su proveli istraživanje su bili počinitelji i žrtve nasilja. 79% to je stvarno više nego šokantna brojka. 76% učenika je ogovaralo i bilo ogovarano, 50% učenika je bilo uključeno u neke manje fizičke incidente tipa guranja, 40% učenika je guralo druge učenike, 42% učenika je bilo udareno od svojeg kolege dok njih čak 37% je udaralo kolege. Njih 51% zapravo ne zna kako spriječiti nasilje i kako se suprotstaviti nasilju koje se dešava. Evo ovaj dan tzv. ružičaste majice se u svijetu obilježava od 2007. godine i iznimno mi je drago da konačno imamo i u Hrvatskoj priliku da ustanovimo taj dan. Smatram da će taj dan za sobom povesti mnoge akcije. Znači, neće to biti samo jedan dan u kojem ćemo imati ružičaste majice da upozorimo na taj problem, nego vjerujem da će se i razno razne udruge civilnoga društva i škole uključiti, obilježavati taj dan i sve više taj problem isticati, razgovarati sa djecom, pokušati doći do zaključaka kako to spriječiti. Na žalost vidimo i sami da je naše društvo jako mu fali tolerancije, jako mu fali međusobnog poštivanja i to je nešto na čemu trebamo jako raditi. Spominjali ste tu Luku Ritza koji je evo na žalost tragično završio. Ja bih htjela se prisjetiti jednog primjera djevojke iz mojeg Zagorja koja je 2013. godine počinila samoubojstvo zbog vrijeđanja koje je doživjela na društvenim mrežama. Znači nije problem samo u međusobnom nasilju koje se dešava fizičkom, nego u zadnje vrijeme sve više raste nasilje na društvenim mrežama. Djeca sve više vremena nažalost provode na društvenim mrežama i na internetu nego vani, više nego u međusobnoj komunikaciji i evo taj problem njihovog međusobnog nasilja vrijeđanja dolazi do te razine da je nažalost 2013. godine došlo do samoubojstva jedne djevojčice. Ono što je bilo još šokantnije nakon što je vijest izašla van da se djevojčica ubila, vrijeđanje na internetu prema njoj nije prestalo. Znači djeca su je i dalje vrijeđala, pa nek se ubila, to je stvarno zastrašujuće. I mislim da trebamo što više ovu temu otvarati, što više govoriti o ovoj temi jer evo velim vam, ako jedanput progovorimo za ovom govornicom i ako samo deset ljudi shvati problem i vidi problem i pokrene nešto da se poboljša stanje, smatram da ćemo puno napraviti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Puh na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažena kolegice Puh. Vi ste dakle iznijeli statistiku vršnjačkoga nasilja i na neki način rekli da društvo ne zna kako spriječiti nasilje. Znači u biti mi smo se sada bavili posljedicom, a u biti se treba baviti uzrokom. Sudjelovao sam u više međunarodnih usavršavanja o ovom pitanju i dopustite mi da vam u jednoj rečenici prenesem sukus svega onoga što sam tamo saznao, a sukus je u tome da djeca postaju nasilna kada ne ostvaruju svakodnevni kontakt prije svega s majkom, a nakon toga s ocem, a nakon toga djeca postaju nasilna kada ne ostvaruju kontakt s prirodom. Zvuči krajnje banalno ali to su vam ključni uzroci nasilja. Mi danas živimo u društvu u kojem majke provode sa svojom djecom pola sata ili sat vremena dnevno. Možda to znate i sami ukoliko ste majka. To je sasvim nedovoljno da bi dijete primilo svu onu pažnju i ljubav koju mora primiti u svojemu djetinjstvu, a sve je uzrokovano time što su majke prisiljene raditi nerijetko i dva, tri posla i nakon redovnog posla i još nešto zarađivati jer nisu u stanju osigurati svojom plaćom osnovnu egzistenciju dakle plaćanje režija i hrane za svoju obitelj. I što više mi majke budemo pritiskali odnosno društvo radnike, ljude da praktički budu robovi suvremenoga doba, to će djeca biti više sama, osjećat će se osamljeno i napušteno i iz toga će vam proizlaziti nasilje. Prema tome, uzrok je u društvu, a nije uzrok među samim vršnjacima. Niko se po prirodi ne rađa zao niti agresivan. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na replici. Odgovor uvažena kolegica Marija Puh. Izvolite.
Pa evo ja se slažem da bi trebalo prvenstveno krenuti od obitelji i prvenstveno krenuti od djece od najranije dobi u učenju međusobne tolerancije i odnosa. Nažalost činjenica je da poprilično vremena djeca danas provode ispred televizora i sličnih kompjuterskih igrica i kompjutera na kojima su izložena neprimjerenom sadržaju za njih. Ono što mene iznimno šokira je to sadržaj koji se sada nudi za djecu u jutarnjim satima ako imate prilike gledati na televiziji najčešće, pa evo ti crtići koji se prikazuju za djecu to je nešto krajnje po meni neprihvatljivo uopće da se nešto takvo može raditi za djecu koje je puno nasilja, puno kojekakvih ajmo reći spački zločestih. Osim što su roditelji zaduženi da uče djecu od najranijeg vremena smatram da između ostalog edukacija bi trebala krenuti i od vrtića i od osnovnih škola. Znači više osnovne škole niti nisu te koje su početak nego i vrtići jer nažalost često se roditelji trude svojoj djeci biti prijatelji i ne ispravljaju toliko njihove krive smjernice u kojima su krenuli u životu pa nadam se da će u što većoj mjeri se svi uključiti od roditelja do odgajatelja, do profesora i učenika i da učimo djecu toleranciji i razumijevanju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Puh na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolegice, dobro ste ustanovili, među vršnjačko nasilje ima puno uzroka, a samo nasilje je posljedica svih tih uzroka. Kada mi pogledamo tko nam je bio jedan od bivših ministara jasno nam je odakle to vuče svoje korijenje. Kada neko za svog savjetnika u školstvu uzme od svog političkog kolega ljubavnicu, djevojku i stavlja je na savjetničko mjesto sa plaćom od 12 tisuća kuna bez prethodnih uvida u njezine sposobnosti i kako će je uopće namijeniti na tom radnom mjestu. Ili kada neko od svog stranačkog prijatelja u zdravstveni odgoj da uči djecu na što manje šnitice kruha da se reže kruh da će biti sitiji i u to isto stavlja i teme kao što je vršnjačko nasilje tu nema uspjeha. I taj isti ministar koji nalazi za shodno i primjereno čitati neke portale poput Indexa i ovdje u Hrvatskom saboru ih citirati protiv svojih uvaženih kolega, pa isto tako taj kolega nađe za njega nešto. U ime partije iz škole je izbacivao vjernike, odbio '91. liječiti branitelje, a potom trgovao lijekovima. I šlag na kraju, u srednjoj školi proganjao školskog kolegu koji je sa crkvom za Božić otišao u Pariz. I to je nama bio ministar koji sada sa te bivše svoje funkcije nama govori o vršnjačkom ne nasilju u školama, koji zanemaruje, da pročitam ponovo koliko, 7 tisuća potpisa svojih profesora, kolega, djelatnika, sa sve u cilju čega? Pa da bi zaštitio nerad te iste savjetnice sa plaćom od 12 tisuća kuna a koja je supruga ili djevojka ili ljubavnica, šta li već, od njegovoga kolege. Ili onu koja je zadužena za zdravstveni odgoj sa rezanjem šnitica kruha što tanje da vas bude manje. To je moj doprinos.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Culeju. Uvaženi kolega Culej, u vašoj replici ste osim što ste dotaknuli i temu malo skrenuli s teme pa vas molim da ubuduće se klonite takvih ponašanja i da govorite o temi, odnosno da u replici se držite teme o kojoj se raspravlja. Odgovor na repliku, ispričavam se uvaženi kolega Jovanović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 238. i ja inzistiram da opomenete zastupnika Stevu Culeja koji je oklevetao na najružniji način mene osobno, citirajući portal kojeg ja zovem drekno.hr., uvrijedio je kolegu saborskog zastupnika Sašu Đujića, uvrijedio je vrijednu ženu koja je radila svoj posao ne zato što je bila nečija ljubavnica, žena, zaručnica nego zato što je imala sve potrebne vještine, znanja i kompetencije za posao koji je radila. I ja inzistiram da mu izreknete opomenu jer točno po članku 238. je omalovažavao i vrijeđao saborske zastupnike. U ovom slučaju dva saborska zastupnika Sašu Đujića i mene.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Jovanoviću na povredi Poslovnika. Što se tiče povrede Poslovnika temeljem članka 238. lijepo ste citirali što je normirano u tom članku. Ja kao predsjedavajući ne vidim elemente za opomenu iako sam kolegu već opomenuo jedanput što se toga tiče. Tako da ako se nastavi s time onda ću postupiti temeljem tog članka. Uvaženi kolega Culej, povreda Poslovnika. Izvolite.
Po članku 238. namjeravao sam po istom članku se žaliti na kolegino čitanje sa Indeks.hr gdje mene osobno vrijeđa i mojeg sina na najnižoj razini. A pošto kažete da nema tu elemenata onda ništa od toga.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Culeju. Odgovor na repliku uvažena kolegica Marija Puh. Izvolite. Odustajete? Hvala lijepo na vašem doprinosu. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene kolege. Evo da se malo vratimo na temu, kolegica je spominjala društvene mreže kao jednu opasnost, o tome se govorilo jučer ali interesantan je taj slučaj, zapravo tragičan što se dogodio upravo u Hrvatskom zagorju. Ja sam jučer rekao, danas ću ponoviti, 50% je porasla … [[Govornik se ne razumije.]] samoubojstava zbog bulinga odnosno zbog vršnjačkog nasilja u Americi zadnjih 30 godina i to je nešto na što moramo stvarno obratiti pažnju. Jučer sam u jednom razgovoru rekao da su djeca imala kredu pa su pisala po zidu, stvarnom zidu i napisala bi nešto uvredljivo, danas tu kredu s obzirom da imaju mobitele u rukama, imaju stalno u ruci i ti zidovi i tako ih zovemo zapravo društvenim mrežama se stalno, piše se po njima. I to je jedno, jedan način nasilja nad vršnjacima koje mi danas, jako teško možemo kontrolirati ali možda ovo je prilika da malo senzibiliziramo roditelje, prije svega da kontroliraju djecu na ovaj oblik nasilja. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Zekanović na replici. Odgovor uvažena kolegica Marija Puh. Izvolite.
Pa evo slažem se sa vama kolega, što se tiče interneta, što se tiče zaštite djece, zaštite njihovih podataka, podaci su sve zapanjujući i sve strašniji. Činjenica je da danas djeca imaju mobitele doslovce još prije nego krenu u školu. Činjenica je da na tim mobitelima imaju koje kakve aplikacije, društvene mreže i svašta. I stvarno trebalo bi maksimalno apelirati na roditelje da što više pokušavaju imati neku kontrolu nad tim mobitelima jer jednostavno opasnosti koje vrebaju i s interneta tako dugo ih ljudi nisu svjesni dok ih sami ne dožive na vlastitoj koži. Ovaj primjer koji sam spomenula, evo završio je na užasno tragičan način i ostavio je traga ali na žalost o tome se pričalo možda mjesec dana, iza toga više nitko nije spomenuo opasnosti koje se dešavaju i ostale eventualno potencijalne za koje mi niti ne znamo da su možda na nekom rubu, da su djeca već iscrpljena a jednostavno sami se ne usude ili ne znaju na neki način pomoći u pomoć tako da definitivno bi trebalo što više voditi brigu o djeci i pogotovo o tim, o njihovom prozoru u svijet, o tim mobitelima jer u tim mobitelima vjerujte mi ima svega i svačega.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Puh na odgovoru. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa evo, mi smo sada dobili ovdje Prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja. Pa ja mislim da će ta naša odluka biti zapravo jedna vrhunska hipokrizija, usudio bih se reći cinizam. Jer uvođenje ovoga dana neće ali baš niti malo, niti za milimetar umanjiti vršnjačko nasilje. To je jedno Pilatovsko pranje ruku pred problemom. Dopustite mi da izveden dokaz za ovu, možda naizgled malo apsurdnu tezu. Mi smo u ovom Saboru usvojili odluku da 10. srpnja da 10. srpnja bude nacionalni dan Nikole Tesle. I šta onda? Spomenik Nikoli Tesli u Gospiću miniran je '91. godine. Pa nije on miniran zbog toga što je Tesla izumio struju, nisu to napravili protivnici električne energije. Spomenik je miniran zato što je Tesla bio Srbin. Dobro. Bile su ratne godine '91., može se razumjeti frustriranost onoga koji je spomenik minirao. Ali mi taj spomenik do dana današnjega nismo u Gospić vratili. Ali ne zbog toga što je spomenik loš, radio ga je Kršinić, jedan od najvećih hrvatskih kipara. Takav spomenik postoji na slapovima Niagare, ali ne postoji u Gospiću, nije vraćen u Gospić. Opet pitam za razlog? Pa ne zato što je spomenik loš, nego zato što je Tesla Srbin, a u Gospiću vlada HDZ, a u Hrvatskoj vlada HDZ. A premijer Plenković je šef HDZ-a i može narediti tamo lokalnom šefu HDZ-a vrati Kršinićev spomenik, jer spomenik je izliven, on čeka da bude postavljen. Pa kao što smo proglasili Dan Nikole Tesle, a nismo vratili spomenik, tako i danas proglašavamo dan borbe, Nacionalni dan borbe protiv vršnjačkoga nasilja. Kako se boriti protiv vršnjačkoga nasilja? Ja mislim najprije edukacijom, nema boljeg načina. Represija sasvim sigurno nije metoda. Ali kako da mi educiramo djecu kad smo mi jedno društvo koje njeguje kult nasilja, njeguje se kult nasilja. Dogodi se napad na LGBT zajednicu, a onda se na javnoj televiziji taj napad relativizira. Šalje se jedna poruka poziva na nasilje. Što je trebalo da se osamnaestogodišnji azilant iz Iraka pretuče u Karlovcu? Što je bilo u glavama tih njegovih vršnjaka? Jedan od njih je maloljetan. Tko trpi nasilje vršnjačko? Onaj koji je drugačiji, koji je izdvojen. Recimo izdvaja se ili nižim rastom ili nosi naočale, pa ga zovu „ćoro“ ili druge je nacionalnosti ili je druge vjere, drugačiji je, slabiji je. I zbog toga trpi nasilje. Ali to nasilje se uči. Gledajte kako bi se sad to dalo spriječiti? Pa prije svega recimo uvođenjem zdravstvenog odgoja u škole gdje bi se djeci, gdje bi djeci psiholozi tumačili kako prevladati frustraciju, bijes, neki ljudski osjećaj. Jer sve su to ljudski osjećaji. Kako to prevladati, a da do nasilja ne dođe? To je jedan od načina. Drugi od načina je da mi kao društvo emaniramo drugačije poruke, ali mi to ne radimo. Predsjednica Republike kaže našem uvaženom kolegi Pupovcu, ako mu se ne sviđa tu nek' ide. Premijer kaže uvaženom znanstveniku Đikiću, ako mu se tu ne sviđa nek' ide, ne shvaćajući da jedan Đikić vrijedi kao 5 stotina Plenkovića. Političari dođu i odu i zaboravi ih se i nitko neće znati tko je Plenković kad Đikić bude dobivao Nobelovu nagradu. Svi će Plenkovića zaboraviti. Mi smo društvo koje šalje takve poruke mladima, da je moguće tako se ponašati. I oni koji bi trebali biti autoriteti, a to su prije svega institucije države i predsjednica i premijer i ovaj Sabor. Pa danas ako mladi ljudi gledaju Sabor i ponašanje kolege Culeja, a šta drugo mogu učit se nego nasilju. To je poziv, to ponašanje je poziv na nasilje. To ponašanje znači evo ponašajte se ovako, napadajte druge, vrijeđajte možda ćete jednog dana postati i saborski zastupnik. Nije lako njegovati društvo tolerancije. Ja bih bio puno sretniji da smo mi umjesto ovoga dobili jedan zakonski prijedlog, jer mi imamo Zakon o suzbijanju diskriminacije, Zakon o suzbijanju korupcije, Zakon o suzbijanju nereda na sportskim natjecanjima, Zakon o suzbijanju nasilja u obitelji. Možda bi bilo dobro da donesemo i Zakon o suzbijanju vršnjačkog nasilja, pa da tim zakonom zdravstveni odgoj uvedemo kao obavezan predmet u školi, da zabranimo prodaju plastičnih pištolja kao igračaka. Da zabranimo upotrebu video igrica sa nasilnim sadržajem, možda bismo onda iskreno nešto pokušali napraviti na suzbijanju vršnjačkoga nasilja. Ovako proglasit ćemo dan kao i Dan Nikole Tesle i nećemo učiniti apsolutno ništa na sprječavanju ovoga prevelikog problema. Evo mi smo jutros zatražili stanku da upozorimo na nedonošenje Strategije za suzbijanje diskriminacije. Zašto Vlada ne donese tu strategiju? Zašto? Jer sadašnja Vlada smatra da u toj strategiji ima previše prava za nacionalne manjine i ne priznaje rodnu ravnopravnost. I jer su za savjetnika jednog ministra uzeli gospodina Ilčića. Pa svi znamo što gospodin Ilčić o tome misli i njegov utjecaj na ovu Vladu jer je očito toliko jak da se eto ne usvaja ni Strategija za suzbijanje diskriminacije. Znači, mi se kao društvo moramo pitati kakvu zajednicu želimo izgraditi, da li zajednicu tolerantnih ljudi koji uvažavaju jedan drugoga ili zajednicu koja će na stadionima vikati „Ubi, ubi Srbina!“, „Ubi, ubi pedera!“, koji će u Saboru jedan zastupnik drugome govoriti „Vrati se odakle si i došao!“. Kakvu zajednicu želimo? Ja znam kakvu ja želim, ne znam da li tu želju dijelim sa vama.
Hvala lijepa. Vaše je izlaganje izazvalo uistinu značajan broj replika, pa krenimo od početka. Prva je onda uvaženog zastupnika Ivana Ćelića.
Uvaženi zastupniče Staziću, žao mi je kao da ste u nekom prošlom vremenu jer ponavljate kao mantru ponovno podjele. Vi ste onaj koji potiče na ne toleranciju, koji izaziva latentnu agresiju u ljudima. Govorimo o hvale vrijednoj inicijativi i koliko god s jedne strane govorili da je društvo u hipokriziji s jedne strane kažete da nije dobro da se neće ništa napraviti, s druge strane inzistirate na strategiji pa spominjete Nikolu Teslu. Znači već sam prije spomenuo, nulta tolerancija prema nasilju ne smije imati nikakvu ideološku obojenost, vi upravo to govorite. I sada ću vam reći primjer koji se dogodio prije par godina u HZMO-u gdje je tadašnja ravnateljica koja je poslije morala biti smijenjena radi financijskih dubioza, doktorica Tamara Poljičanin napravila sljedeće, došla je jedna kandidatkinja za specijalizaciju, bila je trudna, ona ju je pitala kada vam je termin, djevojka je rekla oko Uskrsa. A ona kaže, a koji će biti onda dijete horoskopski znak, ova kaže pa ja vam ne znam koji su horoskopski znakovi, znam da će dijete biti rođeno oko Uskrsa. Nakon toga je odgovor ravnateljice bio znate koji, mi takve ne primamo i nisu primili tu kandidatkinju. Jeli to tolerancija o kojoj vi govorite? Nemojmo miješati kruške i jabuke. Treba osuditi što je spomenik Nikole Tesle uništen u ono vrijeme u koje je uništen. Ali što ste vi radili dok je vlada Zorana Milanovića bila? Jeste li vi poticali na zajedništvo ili ste radili ovo što sada ponovno radite? Žao mi je da vi kao jedan iskusan saborski zastupnik nama mlađima ovdje glumite nekakvog kazališnog umjetnika, a ne saborskog zastupnika koji stoji iza svojih riječi. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Stazića.
Krenut ću od kraja, prvo ja ne glumim kazališnog umjetnika, ja to jesam. Možda loš po vašem sudu, možda dobar po nečijem drugom sudu, ali svakako to ne glumim. Sumnjam da vi možete prosuđivati kakav sam jer sumnjam da ste gledati ijednu moju predstavu, a možda da li ste gledali neku predstavu u životu uopće ne znam. Kažete da živim u prošlom vremenu, kada bi barem živo u prošlom vremenu. Kada bi barem živio u prošlom vremenu i da je ova je problem u kojem mi govorimo prošlost, ali nažalost taj problem je sadašnjost. Kažete da borba protiv nasilja ne smije imati ideološku podlogu, ali ideološka dakle nasilje za svoju podlogu ima ideologiju. I zato mi ne možemo govoriti o borbi protiv nasilja bez govora o ideologiji, ne možemo. Ne možemo ako je ona u suštini, ako je ona u korijenu toga nasilja ili svi smatrate da je ubij, ubij Srbina da to nije poziv na nasilje, da je to jedan prijateljski pozdrav na utakmici pa ja onda ne bi smio o tome govoriti kao o nasilju. Ako to smatrate onda vašu repliku potpuno razumijem.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Glasnovića. Izvolite.
Mislite Stazić, kažete da su najbolji obmanivljači oni koji su sami sebe obmanuli, pa ja se zbilja pitam zar vi zbilja vjerujete u što govorite. Vi ste … jedne stranke koja je uvela ne samo intelektualno nasilje u ovo društvo nego kulturu varanja koja je izvršila democid, aristocid, kasni genocid, etnocid nad hrvatskim narodom. Govorite o Nikoli Tesli, šta ne govorite stotine crkava hrvatskih porušenih, stotine tisuća protjeranih, ubijanih, silovanih, protjerani. Za koga vi radite u ovome Saboru? O kome govorite vi ovdje? Kada govorimo ovdje o nasilju u školama imate primjer jedan, hrvatski časnik iz BiH djeca su žrtve nasilja u školi što potiču urbani rasisti u Hrvatskoj, to su ovi … komunista samo zato što su iz BiH. Zašto se o tome ne govori? Zašto se ne govori o tom perverznom plemstvu političkom koji danas vlada hrvatskim medijskim prostorom, koji danas obmanjuje hrvatski narod i vrši nad njim intelektualni teror, a vi ste dio toga projekta? Koga zavaravate ovdje? Zašto ne govorite da štite najvećeg zločinca u povijesti čovječanstva 10. nakon Pol Pota, ima trg u Zagrebu i da štitite najveću političku organizaciju kriminalnu u povijesti ove Jugoistočne Europe izvan Sovjetskog saveza, a to je KPJ-u, o tome ne govorite. Koliko ćemo dugo slušati ove obmane? Bolje je da imamo detektor za laž ovdje, ako vi zbilja vjerujete u čega govorite ovdje mislim da bi se on rastopio.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Stazića.
Kažete zašto ne govorim o srušenim crkvama, srušene su crkve u ratu odurno, odurno, jezivo ali su i obnovljene na sreću su i obnovljene. Teslin spomenik je srušen i nije obnovljen, nije vraćen zato govorim o njemu, zato kolega Glasnoviću. Kažete da štitim najvećeg zločinca u povijesti koji ima trg u Zagrebu, vjerojatno mislite na Tita. 127 delegacija i 123 zemlje svijeta su došle na njegov pogreb, zar mislite da bi toliko delegacija iz toliko zemalja došli na pogreb zločincu? Nisu, došli su borcu antifašisti, došli su mu se pokloniti. Ni Neslson Mandela nije skupio više delegacija na svom pogrebu. To što vi tog čovjeka mrzite jer je on antifašist, to je vaša stvar. U demokraciji imate pravo čak i na takvu mržnju, ali nemojte ju širiti po Hrvatskom saboru.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi kolega Staziću, ja sam zapravo razočaran, moram reći, jako, vi ste evo govorili 10 minuta, još 2 replike, jedno 14 minuta ali niste spomenuli partizane i ustaše. Evo imati ćete još priliku još par replika, pa molim vas malo krenite o tome, to je vaša omiljena tema jer vi ste taj koji nas uvijek vrača na te teme u Saboru pa evo nemojte da danas prođemo bez te teme iako je tema vršnjačko nasilje vi ste uspjeli i LGBT zajednicu spomenuti, spomenuli ste i Nikolu Teslu. Pa ja mislim da o Nikoli Tesli zapravo imamo svi ovdje konsenzus. Ne konsenzus nego da se svi ponosimo tim čovjekom. On je, znači produkt i ovog naroda, on je produkt ove države, ovog prostora. I onda vi ovdje govorite o tome kao da i spominjete stranku na vlasti, spominjete hrvatsku Vladu. Ja mislim da je kontekst i način na koji vi govorite zapravo neprihvatljiv. Spominjete opet gospodina Ilčića. Rekao sam maloprije u stanci, tu vas najviše svrbi zapravo. Svrbi vas jer vam je ukazao kako vaše udruge koje ste vi podupirali masno milijunima kuna bez iti jednog člana, kako su radile zapravo onu vašu agendu, ono što ste vi htjeli. A što se tiče zdravstvenog odgoja, jeste vi za zdravstveni odgoj, ali upravo onaj koji ste maloprije rekli vi ste za prošlo vrijeme. Zdravstveni odgoj koji ćete vi napraviti, znači da se ne odgaja više dijete u obitelji nego isključivo školi ali niste za izbor. Mi smo također za zdravstveni odgoj ali mogućnost izbora da poslije dva programa da roditelj može odlučiti na koji način će se i u instituciji odgajati njegovo dijete. Ali vi normalno za demokraciju niste, jeste formalno. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Stazića.
Kažete da se ja neprestano vraćam u prošlost. Da, jer je ta prošlost izvor jednog kulta nasilja u našem društvu, u tom sam uvjeren. Taj kult nasilja proizlazi iz te prošlosti, nasilje se uči, djeca se ne rađaju nasilna, nasilje se uči od sredine, od okoline. Zašto zdravstveni odgoj? Zato, kažete zdravstveni odgoj za prošlo vrijeme, da ja želim zdravstveni odgoj za prošlo vrijeme. Ako je to prošlo vrijeme, vrijeme tolerancije onda jesam za zdravstveni odgoj i za prošlo vrijeme. To sam i rekao u svojoj raspravi. Jesam da se u tom zdravstvenom odgoju pedagozi, psiholozi uče djecu kako prevladati frustraciju, kako prihvatiti drugoga iako je drugačiji od nas samih, to je učenje za toleranciju, ja jesam za takav zdravstveni odgoj. Vama takav zdravstveni odgoj ne odgovara, ni vama ni Ilčiću, ni vami ni Ilčiću. Vi niste za to da muškarci i žene budu ravnopravni, vi niste za to da Srbi i Hrvati i Bošnjaci budu ravnopravni, vi niste za to da bijelci i obojeni budu ravnopravni, vi ste skupa sa Ilčićem protiv toga. Što vam ja mogu.
Povreda Poslovnika, izvolite.
Članak 238. … [[Govornik naknadno uključen.]] ja nisam za bratstvo i jedinstvo.
Naravno da to nije povreda Poslovnika i ja molim i ja sve lijepo molim da se, … [[Upadica se ne čuje.]] kolega Stazić nemojte dobacivati, ja lijepo molim sve kolege da ne zlorabe instituciju povrede Poslovnika. Zna se točno što je povreda Poslovnika, ako ne znate, imali ste dovoljno vremena pročitati poslovnik, pročitajte ga i kada je povreda Poslovnika onda ćemo o tome razgovarati a kada nije onda ga nemojte zlorabiti molim vas. Sada ćemo, sljedeću repliku će dati uvaženi Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Staziću, govoriti o Nikoli Tesli a ništa ne učiniti u svojem vremenu kada si na vlasti da se taj spomenik ili uspomena o Nikoli Tesli podigne na pravi nivo, to je u stilu kazališnoga glumca kojeg se spomenulo a koji jeste, u biti vi ste uvijek bili glumac i u ono vrijeme ste odglumili da volite i želite Hrvatsku kao i cijeli hrvatski narod ali ste se kasnije i razotkrivate se svakodnevno. I onog dana kada ste izašli iz Hrvatskog sabora, vi i vaši kolege, kada ste ostavili Hrvatsku na milost i nemilost velikosrpskoj agresiji time ste izdali i Nikolu Teslu jer ja sam, kakav god da jesam sa svojim prijateljima bio u tom Gospiću i čuvao i kuću Nikole Tesle i moguću rodbinu Nikole Tesle od njihovih sunarodnjaka a i od sličnih njima i uspio sam obraniti koliko toliko sa Tomislavom Merčepom mojim prijateljem i taj Gospić čiji je on počasni građanin. I znam da ćete ga spomenuti i namjerno govorim o njemu i govoriti ću. I govoriti ću na još jedan način. Kažete budite kao Culej i doći ćete u Hrvatski sabor, pa naravno, zaboravljate nešto o meni, ja sam i Hrvat i Zagorac sam i bravar a jedan vam je takvi bio idol u životu a mene negirate, ja moram nositi tu ružičastu ili naranđastu ili crnu majicu zbog vašeg nasilja prema meni ili prema vašim vršnjacima koje vi ovdje provodite nad njima i govorite im o vremenu kao da oni nisu živjeli u tom vremenu i da ne znaju ništa o tome vremenu. Vi koji kažete prošlo vrijeme, žalite za prošlim vremenom, pa idite u to svoje vrijeme prošlosti, vratite se, ne morate ići daleko u Bajakovo, kome god ne paše hrvatsko vrijeme, hrvatska sadašnjost i hrvatska budućnost neka ide kao relikt prošlosti, … [[Govornik se ne razumije.]] gdje god hoće. Pa o tome ti govori i naša predsjednica, o tome govori, kome ovdje ne paše neka ide.
Odgovor uvaženog zastupnika Stazića.
Kažete što niste u vrijeme dok ste bili na vlasti vratili spomenik Nikoli Tesli u Gospiću. Vratili bismo ga da smo mogli ali odluku o tome donosi lokalna samouprava. Vi to ne znate zato tako govorite. Lokalna samouprava pripada HDZ-u, zato i govorim. Gospodin Plenković je predsjednik HDZ-a i on je u prilici da tu odluku ako ju je spreman donijeti provede u roku od 24 sata. Kaže se ostavili ste na milost i nemilost Hrvatsku agresiji. Nismo, SDP nije. Nije ni Željko Jovanović kojeg ovdje vrijeđate. Bio je branitelj. Kad se vratio nisu ga htjeli vratiti na posao zato što je srpske nacionalnosti. Izgubio je posao zato što je branio zemlju. Kažete bili ste u Gospiću. I moj brat je bio tamo branitelj. I ja kao branitelj, kao vojnik, kao vojnik sa puškom. Ja nisam bio u borbenim jedinicama ali me predsjednik Tuđman odlikovao spomenicom Domovinskog rata i medaljom „Bljesak“. Bio sam u neborbenom sektoru, izvještavao sam sa bojišta. Ali bio je i dr. Hebrang u neborbenom sektoru. Njega ne napadate. Nemojte nas vrijeđati da smo ostavili na milost i nemilost zemlju. Vi se ponosite svojim prijateljem Merčepom koji je kažete počasni građanin Gospića, pa možda zbog toga što je Tomislav Merčep počasni građanin Gospića, čovjek koji je za ratni zločin osuđen na 7 godina, možda zato i nema spomenika Nikoli Tesli u Gospiću.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Gospodine Staziću, vi ste najveći miner ovog Sabora u kome bi se trebalo raspravljati o budućnosti Hrvatske. Vi sve minirate ono što bi trebalo u ovom Saboru se govoriti o budućnosti ove naše djece i o budućnosti naše Hrvatske. Vama je najbitnije to minirati, da se o tome ne raspravlja. Postavljam vam pitanje kada stalno govorite kako Srbi u Hrvatskoj nisu dovoljno priznati i da vršimo i dalje genocid. Nitko u Vukovaru nije osuđen više od tri i pol godine i to samo jedan čovjek. O Merčepu pričate kao o zločincu, vi. Gospodine Staziću, u Bosanskoj Posavini na stotine crkava je porušeno. Niti jednu Srpska Republika nije obnovila, ni jednu. O čemu vi pričate? O kojoj vi prošlosti pričate? O Titu? Svi znamo kako je proglašen u svijetu da to ne ponavljam. Nikola Tesla ima spomenik u Zagrebu na trgu i čitav hrvatski narod poštuje ga i ne mrzi ga, a vi to želite da to hrvatski narod mrzi. Nitko od hrvatskih građana ne želi da se srušio spomenik Tesli, a to je manje bitna stvar. Na kraju ima muzej koji je Hrvatska država obnovila i koji postoji u njegovoj kući. Vi sve degradirate, ništa ne valja. Niste rekli neki dan kad su prozvali našega ministra vanjskih poslova da je ustaša, da smo svi ustaše. I ja sam i svi drugi u Hrvatskoj. Kako vas nije sramota više govoriti toliko bedastoća u Saboru? Hvala.
Hvala. Uvaženi zastupnik Stazić će odgovoriti.
Zahvaljujem na komplimentu da govorim bedastoće jer kad mi vi kažete da govorim bedastoće, onda sam počašćen. Kažete da ne govorim o budućnosti, pa zazivam da za budućnost napravimo društvo tolerancije, da donesemo Zakon o sprječavanju nasilja među vršnjacima, da na taj način djelujemo da uvedemo zdravstveni odgoj i da buduće generacije učimo tolerantnom životu. Govorim o budućnosti, ali vi to ili ne čujete ili ne razumijete. Kažete da o Merčepu pričam kao o zločincu. Pa nisam ja Merčepa osudio nego sudovi u Hrvatskoj. Sud u Hrvatskoj je rekao da je Merčep zločinac i osudio ga na 7 godina zatvora. To vama smeta. Pa ja vas mogu razumjeti, ja vas mogu razumjeti. Kažete da je u Republici Srpskoj da je porušeno, da su porušene katoličke crkve i da nisu obnovljene. Pa što ja imam sa Republikom Srpskom? Pa jesam li ja zastupnik u Skupštini Republike Srpske? Pa šta ja, pa kako da je utječem da se te crkve obnove? Kako? Na koji način? Pa vi dolazite iz tih krajeva. Kažete da ja nešto miniram. Ne ja ovdje u svim odgovorima na repliku i u svom osnovnom izlaganju sam bio uvijek protiv miniranja, pa čak i onda kad se radi o miniranju spomenika.
Sljedeća replika je uvažene zastupnice Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Stazić evo ja sam gledala vaše neke predstave i mislim da ste darovit glumac. Ali nekad je u ovom Saboru toliko zabavno da je zabavnije od kazališta. Spomenuli ste hipokriziju i cinizam, a budite iskreni pa recite da dobar dio vašeg izlaganja je bio zapravo i u tom tonu i obilno ste ga koristili. Spomenuli ste nekoliko tragičnih događaja ili incidenata, ali ono s čim se slažem da mi kao društvo njegujemo kulturu nasilja to ste rekli i rekli ste da nije lako njegovati kulturu tolerancije. S tim se stvarno slažem. A vezano za incidente od miniranja spomenika Nikole Tesle do napada na klub. Ja osobno stvarno ne volim zlouporabu ni jednog tragičnog događaja ili incidenta u političke svrhe. Ali sad budimo objektivni i recimo da li se upravo to dogodilo u slučaju bacanja suzavca na ovaj klub. Jer nakon tog incidenta odmah je bio organiziran jedan skup, a taj skup je bio politički. Objektivno govorimo. I sad na tom skupu se prstom upire i ja sam se čak osjetila prozvanom što je nevjerojatno uz sve one koji ne pripadaju eksplicitno lijevom političkom spektru kao potencijalne krivce, na neki način nas se osuđuje, poziva se na toleranciju, a istodobno se sa tog skupa na neki način odašilje netolerancija od onih koji pozivaju na toleranciju pa jel nije to apsurdno? I ja bih rekla da i suptilni govor mržnje je isto govor mržnje, a znamo da mržnja stvara novu mržnju. I što mislite zašto je vaše izlaganje izazvalo baš najveći broj replika? I dugoročno gledajući tu ćete se vjerojatno sa mnom složiti da od suzavca je puno, puno opasnije za društvo i to je povijesno dokazano svaki populizam je samo stepenica do fašizma. Pa jel mi u tom smjeru idemo za deset godina?
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Stazića.
Poštovana kolegice, kažete da ste gledali moju predstavu i da sam talentiran glumac. Ja naime nisam glumac, ja pišem kazališne komade ili sam ih pisao. Glumac je moj brat. Možda ste me zamijenili, ali drago mi je da ste bar pogledali neku predstavu za razliku od nekih vaših kolega. Zamjerate mi da govorim o našem društvu kao o društvu koje njeguje jednu kulturu nasilja. Da, ja to tako vidim i to mi je žao i htio bi da se to promijeni. I pozivam i vas da skupa sa mnom to činimo, da se to promijeni, da nema agresivnih izjava, da nema uvređujućih tonova kada se govori o nekome tko je drugačiji, da te drugačije prihvatimo, takvo društvo želim. I želim da tako odgajamo djecu da žive u jednom boljem svijetu u tolerantnijoj državi u tolerantnijoj atmosferi nego što je ova koja danas vlada u Hrvatskoj. Pa šta je tu loše? I kažete da sam izazvao najveći broj replika kod HDZ-a, pa očito to vama smeta, taj moj poziv da izgradimo tolerantno društvo, pa očito je da vi takvo društvo ne želite, pa zato toliko i replicirate. Kažete da je skup LGBT zajednice bio politički, pa naravno da je bio politički jer je i napad na njih bio politički motiviran. Pa zbog čega je bačen suzavac na njih? Pa ne zato što su došli tamo plesati nego jel pripadaju jednoj zajednici koju ovo društvo ne želi, dio ovoga društva, ne želi prihvatiti, ne želi ih prihvatiti i oni bi njih najradije suzavcem, a da imaju nešto efikasnije onda bi upotrijebili nešto efikasnije. O tome vam govorim. I tu vas pozivam da tu LGBT zajednicu zaštitimo zajedno. A znate zašto? Jer je nas više, njih je manje. I zato što su manji su nemoćniji i zato im treba zaštita.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Stazić. Dakle ne slažem se da ovo proglašenje dana nema smisla. Istina, možda je to samo smokvin list, možda je samo prikrivanje onoga što se uvijek kada govorimo općenito o nasilju imali smo tu nedavno i temu vezano za nasilje u obitelji, možda je tamo samo peremo ruke, ali opet i neka i taj dan bude pa neka se makar taj dan priča o tome, neka taj dan makar neko prosvijetli pamet pa ćemo možda spasiti jedan život. Mi kada govorimo o ovim temama uvijek govorimo o sustavu vrijednosti. Naše društvo počiva na vrijednostima ako hoćemo i kulturno i civilizacijski koje sigurno ne spada u nasilno društvo. Naše društvo ni po čemu nije nasilno, nasilni su pojedinci i oni koji zloupotrebljavaju te vrijednosti, posebno koji nastupaju u javnom životu ja se s tim slažem. Ljudi koji izvrću vrijednosti, koji se pozivaju na vrijednosti koje su izvrgnute svjesno ili ih oni ne razumiju i onda stvaraju probleme. Evo vidjeli smo danas ako ste vidjeli u medijima gospođa Marijana Petir se suprotstavlja preporuci izvješću o preporuci Europske komisije u jednom njenom članku koje želi dodijeliti posebno dugoročni pravni status za robote kako bi najsofisticiraniji autonomni roboti mogli imati status elektroničkih osoba. Gospođa Petir se tome suprotstavlja, a znate zašto? Iz neznanja jer ona misli da se s tim ruši vrijednosti na kojima počiva ovo društvo, upravo naprotiv. Te vrijednosti se s time aktualiziraju. Isus je na jednom mjestu rekao kažu ako vas progone u jednom gradu bježite u drugi, a na drugom mjestu je rekao ako vas udare po jednom obrazu okrenute im drugi. I šta sada da radimo jel da bježim ili da okrenem obraz? Znate kada se tumače te vrijednosti onda dolazi do problema. I kažem neki ljudi to svjesno. Što se tiče Nikole Tesle pa kod mene su pa kod mene su pametnjakovići isto za vrijeme rata promijenili školu, izbacili su naziv Nikole Tesle, shvaćate. Ali to su napravili pojedinci, to su napravili ljudi zato što ne razumiju. Jedan iščupao osigurače i rekao ne želim više da mi srpska struja dolazi u kuću, čovjek koji ne razumije. To ča ni ne počiva na sustavu vrijednosti jednostavno na nerazumijevanju. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Stazića.
Jeste rekli da se mjesto zove pametnjaković ili kako ste rekli, a pametnjakovići su napravili. Gledajte, nisam ja protiv toga da se proglasi ovaj dan, ja samo kažem da je to jedno pilatovsko pranje ruku, ništa, to je cinizam. Proglasit ćemo dan i mislit ćemo da smo nešto napravili, a zapravo ne činimo ništa. Zašto govorim o društvu kulta nasilja? Gledajte, kada se dogodi da na nogometnom stadionu krene ili sa ustaškim pozdravom ili ubij, ubij srbina utakmica mora biti prekinuta, stadion se isprazni. Pa koliko prekinutih utakmica, koliko treba, pa ćemo to jednog dana iskorijeniti, sasvim sigurno. Ali bismo onda bili društvo koje ima takvu poruku ne damo, nećemo to, nećemo vam dozvoliti, nas je više i nećemo dopustiti da sramotite ovo društvo. E kada bismo tako postupali da donosimo takve odluke onda bih ja rekao da ne perimo pilatovski ruke, radimo u interesu budućnosti, radimo u interesu naše djece. A ovako, oni to gledaju na televiziji, misle da je to dopušteno, politika predsjednici se takvo navijanje sviđa ona je to izjavila da se srčano bodrilo, nekakvu takvu izjavu sličnu je tome dala. Kažete da gospođa Petir daje neke izjave iz neznanja, pa ja i pozivam na to, uvedimo zdravstveni odgoj, uvedimo znanje, upalimo svjetlo to koje je Tesla izmislio, nemojmo nastaviti živjeti u mraku, bez obzira što su ovi vaši pametnjakovići promijenili ime školi, zamislite ukinuli su ime Nikola Tesla, ne znam kako su dali, ne znam kako su bolje mogli dati od ovoga što je bilo. Ali to su napravili na sramotu hrvatskoga naroda, ne samo na svoju sramotu. Na sramotu ako baš hoćete i vašu i moju. I mene su osramotili.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Bože Ljubića. Izvolite.
Kolega Staziću vaše izlaganje je problematično sa više aspekata, dakle povezivati rušenje spomenika Nikole Tesle, u Gospiću sa međuvršnjačkim naseljem, dakle može biti čak i potencijalno štetno. Zašto? Svjedoci smo dakle u Hrvatskoj nažalost još uvijek međuvršnjačkog, nacionalnog, međunacionalnog nasilja. Da li ste se upitali prije nego što ste rekli ove riječi u svezi s ovim kako to može djelovati dakle na te mlade ljude. S druge strane, vaša tvrdnja da je znanstvenik Ivan Đikić 5 stotina puta vrijedniji od premijera Andreja Plenkovića je problematična sa više aspekata. Prvo, znanstvenik Ivan Đikić nije napustio ovaj tjedan Hrvatsku već '92. godine, jer je od '92. godine do '97. godine bio u labaratoriju Josefa Šlesingera u New Yorku, a onda nakon toga … [[Govornik se ne razumije.]] u institutu u Švedskoj pa nakon toga na Goethe Institutu u Frankfurtu. Isto tako u to vrijeme su neki ljudi dolazili u Hrvatsku iz Venezuele, Australije, Novog Zelanda, braniti Hrvatsku i u svakom slučaju ako bi slijedio patriotizam ja bih radije se priklonio ovom patriotizmu tih naših ljudi koji čak nisu rođeni u Hrvatskoj. Ja sam ponosan na uspjehe gospodina Đikića. Ali sam još više ponosan na znanstvenicu Ivu Tolić koja se vratila u Hrvatsku i djeluje ovdje i iz godine u godinu donosi milijunske donacije iz EU. Problematično je također vaša tvrdnja, dakle da vi znate šta gospodin Ilčić misli. Druga stvar tko je vama dao licencu za moralni metar, dakle za metar mjerenja vrijednosti sustava vašega i gospodina Ilčića? Tko vam daje za pravo da tvrdite da je vaš vrijednosni sustav vrijedniji a pogotovo kada kažete mi znamo što gospodin Ilčić misli, to me duboko podsjeća na prošlost kada je udba uvijek i za neizrečeno rekla osuđujem vas jer mi znamo šta vi mislite.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Stazića.
Evo krenuti ću od kraja. Rekao sam mi znamo što Ilčić misli, pa da, znamo zato što on to što misli i govori, nemam ja drugih izvora nego Ilčić to što misli i govori. Pa tako eto znam i što on misli. Nemojte mi to zamjeriti i uzeti za zlo. Kažete odakle meni licenca za mjerenje sustava? Od hrvatskih građana, od njih sam dobio licencu jer su me izabrali na ovim izborima da govorim u ovom Saboru u njihovo ime, u ime njihove pameti, u ime onih koji bi htjeli svjetlo a ne mrak, eto odatle mi licenca. Kažete Đikić i Plenković, nema tog političara kojeg se ne zaboravi vrlo brzo. Đikić je jedna konstanta, Đikić nije samo hrvatska vrijednost, on je svjetska vrijednost. Ja vam želim da živite dugo i da to doživite na ponos svih nas ako mu jednog dana budu uručivali Nobelovu nagradu. Ali samo nadam se da ćete se sjetiti ove svoje replike i pogledati u pod od stida što niste stali u obranu toga čovjeka.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Staziću, vi ste ovdje nabrojali određene skupine ili stranke, ili pripadnike stranaka kao da su oni nasilni međutim cijela tema se ovdje vodila o proglašenju nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja. I vi ste u jednome dijelu svojih replika i govora u biti govorili o totalitarnom režimu i veličajući ga a znate da, vi ste kao … [[Govornik se ne razumije.]] dan sjećanja na sve žrtve svih totalitarnih režima fašističkih, nacističkih, kao i komunističkih i svim žrtvama se trebamo pokloniti i sve žrtve iz svih jama izvaditi i dostojanstveno pokopati za vrijeme svih tih totalitarnih režima bio nacistički, bio fašistički i kojega vi veličate komunistički. Zločinac je zločinac, žrtva je žrtva. Onoga trenutka gospodine Staziću kada se svim žrtvama poklonimo onda će Hrvatska imati budućnost. Ova vaša retorika vraćanja u prošlost namećujući tezu da je cijeli hrvatski narod protiv Nikole Tesle, protiv Srba, ja živim s tim ljudima, Srbima u selu zajedno i ponosan sam na te ljude i boriti ću se za njih. Čak sam i predsjednik mjesnog odbora. Ponosan sam na njih jer su iznimno pošteni, domoljubni i pravični ljudi koji ostavljaju veliki trag u mome mjestu, u mome kraju, u mome gradu. A vi dijelite ljude na ideološke, svjetonazorske, ovdje se radi i mi smo … [[Govornik se ne razumije.]] i imamo pravo izražavati svoje stavove a ovdje smo govorili o nacionalnom danu borbe protiv vršnjačkog nasilja. Vi ste otišli da su Hrvati zločinci, da su Hrvati, pa naravno, ne reagirate kada kaže srpski predsjednik ili netko da smo mi ustaše a oni bili četnici, ne govorim protiv Srba, protiv četnika. Tu ne reagirate. I vratite se na temu, molio bih vas. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Stazića.
Gospodine Bulj, ja sam zadivljen koliko pogrešno može netko razumijeti tuđe riječi. Ja nisam uopće govorio o žrtvama iz Drugog svjetskog rata. Jednu jedinu rečenicu o tome nisam rekao. Jednu jedinu rečenicu [[Upadica: A zašto niste? Jer zašto nisam? Sad mi ovaj dobacuje Glasnović zašto nisam, pa zato da se ne vraćam u prošlost, jer govorim o budućnosti. …]] Upadica Reiner: Nemojmo dobacivati molim vas iz klupe./… Jer govorim o budućnosti i to je osnovna poruka moga govora. Okanimo se kulta nasilja, njegujmo društvo tolerancije, njegujmo društvo uvažavanja. Ostavimo prošlost povjesničarima, ali da netko može do te mjere krivo shvatiti, krivo razumjeti ili nerazumjeti oprostite ja sam zadivljen.
Sljedeća replika i zadnja konačno je uvaženog zastupnika Anđelka Stričaka. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Staziću pa vi ste temu poprilično proširili i raširili, dali nekoliko primjera koji nemaju baš previše doticaja sa točkom dnevnog reda. Ali u dvije stvari se mogu sa vama složiti, a to je da svaki oblik nasilja je potrebno osuditi i da se nasilje uči i po primjerima iz okoline. Pa evo imamo jedan aktualni slučaj kojega se niste dotakli, a možda bi bilo dobro da ste ga se dotakli. Primjer je iz Varaždinske županije, evo jedan naslov, a tu imam tridesetak novinskih članaka izlistanih kako su lokalni političari srednjoškolce iz Ludbrega upleli u političke obračune. Spominju se zamjenik župana Alen Kišić, SDP. Razrednica Ivana Pomahač, SDP. Dubravko Bilić, gradonačelnik SDP. Svi u priči redom su SDP-ovci. Pa da li je ovo jedan primjer loš koji bi trebalo također osuditi gdje su odrasli, političari iskoristili djecu. Pogledajte vozili su ih i na predizborne skupove. U pozadini je šatro SDP. I da li bi bilo dobro da se i ovaj slučaj osudi ovdje u Saboru. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Stazića.
Nisam bio upoznat sa ovim slučajem iz Karlovca, ali evo sad mi kolege kažu da se radi, Varaždina, ali kažu mi kolege sada da se radilo o krađi identiteta. Znači krađa identiteta. A Bože dragi, ljudi kradu. Neki kradu novce preko FIMI Medie, a neki kradu identitete. Šta ćete? Ima takvih ljudi. Kažete da moja rasprava nema veze sa točkom dnevnog reda. Ima, jer je moja teza da se nasilje uči, da se čovjek ne rađa nasilan, nasilje se uči. I ako mlada osoba oko sebe, ako je okružena primjerima nasilja, primjerima govora mržnje, toleriranja toga nasilja, umanjivanja važnosti ili opasnosti toga nasilja, onda je daleko vjerojatnije da će i sama biti nasilna, daleko vjerojatnije. Ali to, dakle to je moja osnovna teza. I zbog toga što se nasilje uči, što onaj tko je bio izložen nasilju često postaje nasilnik, onaj koji gleda nasilje često postaje nasilnik. Zato i pozivam napravimo nešto više od proglašenja dana. Imamo predsjednika Sabora koji je psihijatar, te struke evo pozivam njega neka potakne, neka formira radnu skupinu ili neka utječe na premijera da Vlada izradi takav zakon. I rekao sam što bi se u njemu trebalo stavljati. I zabrana prodaje plastičnog oružja kao igračaka. Što se djeca imaju igrati sa pištoljima? Zašto pištolj mora biti igračka? Jer to je taj kult nasilja, jer tako ga stvaramo. To je taj put, to je obrazac. Na to pozivam. I neću prestati na to pozivati.
Hvala lijepa. Prije nego što prijeđemo na daljnju raspravu ja bih vas sve podsjetio da pogledate Poslovnik i to član 238. koji na početku kaže da zastupnik treba govoriti o temi koja je predmet rasprave, a ako ne govori o temi je podložan sankcijama. Kao što ste vidjeli ja sam naravno dopustio sada odlaženje od teme u svim mogućim i nemogućim pravcima. Bilo je rečeno da je ovo zabavnije od kazališta. Ne, ovo je žalosno, ovo je žalosno. Ovo je žalosno jer nas gledaju građani koji su nas izabrali, a mi smo o temi koja se zove proglašenje Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja govorili od spomenika Nikoli Tesli, Titovim zločinima, gospodinu Merčepu, vikanju na utakmicama, izjavama gospođe Petir o robotima, Đikiću, navodnim krađama identiteta i ne znam šta sve još sam trebao pobrojati, dakle što sve ništa nema veze sa proglašenjem Nacionalnog dana protiv vršnjačkog nasilja. Ja apeliram na sve da i u svojim nastupima i u replikama se držimo teme. Možemo izglasati kad se glasuju teme, druge teme. Mi glasujemo o temama, mi glasujemo o dnevnom redu. Ali ako smo ga izglasali, onda ga se i držimo. Ako imamo Poslovnik držimo se Poslovnika. U protivnom ponavljam ovo nije zabavno, ovo je žalosno. Za pojedinačnu raspravu javio se uvaženi zastupnik Željko Jovanović.
Gospodine potpredsjedniče, pa evo slažem se sa vama da je dio ove rasprave zaista bio žalostan i potpuno nepotreban. Veći dio kolega gotovo jučer je o ovoj temi govorio vrlo konstruktivno i sa kvalitetnim prijedlozima koji imaju za cilj da ovaj dan ne bude proglašen samo reda radi, nego da zaista iz toga izvučemo korist koja će smanjiti međuvršnjačko nasilje. Ja želim još nešto reći na samom kraju ove rasprave iz jednostavnog razloga što nećemo biti u prilici prvi put taj dan koji ćemo proglasiti „Nacionalnim danom borbe protiv vršnjačkog nasilja“ obilježiti jer koliko mi je poznato iduću srijedu Sabor ne zasjeda, a ova se odluka donosi da se zadnju srijedu u mjesecu govori i promovira „Nacionalni dan protiv vršnjačkog nasilja2. Zadatak je svih nas kao roditelja, kao učitelja, profesora, nas kao političara da osiguramo da u našem društvu neprestano raste kvaliteta života. A kada govorim o kvaliteti života onda kvalitete života nema bez slobode. Jedina prava ideja slobode je sloboda od straha i to je zapravo ono što želim poručiti. Straha se rješavamo prije svega znanjem, zalaganjem za odgoj, za obrazovanje pa između ostalog i za zdravstveni odgoj. Dakle zdravstveni odgoj jest u hrvatskim školama, zdravstveni odgoj je kvalitetan projekt i ja sam donio ovdje primjere priručnika za učenike razredne nastave, za 4. do 8. razreda, za srednju školu i to su primjeri na koji način možemo smanjiti međuvršnjačko nasilje. Ja ću vam citirati što je obveza svih nas kao političara dakle kada je riječ o zdravlju mladih Svjetska zdravstvena organizacija ističe da je osiguranje zdravog odrastanja prvo zadatak odgovornih odraslih, a mi kao političari imamo valjda još veću odgovornost, prema Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji do 2020. godine mladi trebaju biti zdraviji i imati veće mogućnosti usvajanja životnih sposobnosti i mogućnosti donošenja zdravog izbora, te biti osposobljeni preuzimati društveno i ekonomski uspješne uloge u zajednici. Taj cilj želi se postići povećanjem za 20% razine samopoštovanja mladih, te njihove sposobnosti izrađivanja i održavanja odnosa sa prijateljima i članovima obitelji, povećanjem za najmanje 20% udjela mladih koji su odabrali nepušenje, smanjenje za najmanje 20% pojave ozljeda te pomora nesreća mladih, smanjenje za najmanje 20% mladih koji imaju štetna ponašanja kao što alkohol, uzimanje droga, smanjenje 20% neplaniranog roditeljstva, smanjenje za najmanje 20% pojave samoubojstva mladih i potencijalno … visokorizičnog ponašanja, te smanjenje za najmanje 20% razlike svih navedenih činitelja među socioekonomskim skupinama. I taj naš projekt odgoja i obrazovanja za zdravlje upravo kroz module zdravog života, prevencije nasilničkog ponašanja, prevencije ovisnosti, odgovornog spolnog ponašanja jedan je od doprinosa kako i ovaj dan koji ćemo obilježavati može imati više smisla. Drugo što želim reći, što nažalost nije zaživjelo u hrvatskim školama, a to je odgoj i obrazovanje za građansko društvo i demokraciju. Prema tome, da kurikuralna reforma ne kasni koliko kasni, mi smo praktično od ove školske godine mogli imati i građanski odgoj i zdravstveni odgoj kao predmetni kao međupredmetnu nastavu u svim školama. Zašto to govorim? Dakle poražavajući su rezultati, naši učenici ne znaju uopće što je građanin ni što je demokracija, a vjerojatno u tim definicijama se krije i prevencija međuvršnjačkog nasilja. Među učenicima 7. i 8. razreda samo je 14% učenika znalo da je najvažnije uloga građana u demokratskoj državi nadzor djelovanja vlasti, a posebice zabrinjavajućim ocijenjeno je što je svaki 4. učenik građanstvo definirao terminima brige za osobne interese. 1/3 učenika zna da posjedovati građanske vrline znači brinuti se o interesima zajednice, a preveniranje međuvršnjačkog nasilja između ostalog, otprilike isto toliko njih taj izraz povezuje s posjedovanjem građanskih prava, a više od 1/5 s civiliziranim ponašanjem, svaki 10. sa redovnim glasovanjem na izbore. Prema tome, odgoj i obrazovanje za građansko društvo i demokraciju treba pripremiti i djecu i mlade za razvijanje kulture mira, nenasilja, poštivanja ljudskih prava i preuzimanje odgovornosti za bolje razumijevanje društva u kojem živimo drugih kultura kao i drugih političkih procesa i donošenja odluka. Sve su to načini kako se boriti protiv međuvršnjačkog nasilja. I evo za kraj, mogu reći da sam ponosan što dolazim iz grada Rijeke, grad Rijeka ima nastavu informatike već godinama u svim školama, ima zdravstveni odgoj, ima projekt zdrave prehrane ali ima i građanski odgoj kao vjerujem jedini grad u Hrvatskoj. Evo tu je jedan udžbenik „Učenik građanin“, a između ostalog recimo teme koje učenici u Rijeci obrađuju su važno je saslušati i poštovati druge, ne stavljaj ljude u kutiju, škatulju i ladicu, pomognimo primateljima, činim pravu stvar, biti nasilnik nije kul, možemo to riješiti bez sukoba. Dakle postoje dobri primjeri, postoje dobre prakse, postoje dobra iskustva i nadam se da će ovaj dan doprinijeti da tih iskustava u cijeloj Hrvatskoj bude puno više i puno bolje, a da rasprave poput rasprave s Steve Culeja postanu zaista nešto što više nećemo slušati.
Hvala lijepa. I vaše izlaganje izazvalo niz replika. Prva je ona uvažene zastupnice Irene Petrijevčanin-Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. I kada me citirate da je ovo zabavnije od kazališta onda radi činjeničnog stanja recimo da sam ja bila ironična. Imamo i komediju i tragediju čisto da bude jasno. Ja se slažem s kolegom da ova inicijativa ne može spriječiti nasilje. To niko niti ne očekuje. Nasilje naravno ne može spriječiti ni ova inicijativa niti jedan zakon niti jedna institucija jer korijen toga leži u odgoju u oponašanju itd. i ja bih rekla da nasilje, to smo čuli već nekoliko puta naravno da se uči oponašanjem ili doživljavanjem. I ono kako se djeca ponašaju prema drugoj djeci je zapravo kao u kemiji lakmus papir. Ono je posljedica nečega i to smo već čuli. Ali ono što je još bitnije za reći da je bitno senzibilizirati, a tome služi ova inicijativa. Senzibilizirati javnost, tinejdžere osjetljive skupine pa kada čuju da to dolazi iz institucija pa onda i ta institucija šalje i nešto pozitivno, a ne samo nekakve negativne slike, nekakve teatre bilo apsurda bilo komedije, bilo tragedije. Meni je jako bitno reći da je nasilje neiskorjenjivo i to kažu psiholozi i to je činjenica. Zvuči jako ružno, zvuči dramatično kao i sve ovo ovdje, ali kažu da će nasilnici uvijek pronaći slabu točku kada su jednog trenutku postali nasilnici, bilo zbog težine djeteta, bilo zbog izgleda, bilo zbog ne znam boje kose, bilo zbog nepopularnosti, bilo zbog religije, bilo zbog ne znam etničke pripadnosti, bilo zbog čega, dakle, bilo zbog ljubomore. Nasilnik uvijek pronađe žrtvu a žrtve su uvijek ranjive. I to je zapravo jedna tužna činjenica. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Jovanovića.
Pa da, naravno da samo proglašenje dana neće ništa učiniti. Ali evo ja imam ideju, budući idući tjedan nećemo zasjedati da naš predsjednik Sabora pošalje jedan dopis u sve škole i kaže da je to dan protiv, borbe protiv među vršnjačkog nasilja i da pozove sve škole da na taj dan krenu u pripreme projekata za dodjelu nagrade Luke Ritz. Dakle prošle godine imali smo neoprostivu situaciju da je ministarstvo gotovo zaboravilo dodijeliti nagradu Luke Ritz jer je kao bio samo jedan prijedlog. Evo, potaknimo škole da ovaj dan i na taj način se počne vrednovati i na taj način poticati da mladi u školama više razgovaraju o prevenciji među vršnjačkog nasilja.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Ćelića.
Uvaženi zastupniče Jovanović, sa značajnim dijelom vaše rasprave bih se složio osobito s onim da je najučinkovitije sredstva protiv straha znanje. Tri su ciljne skupine na koje treba obratiti pozornost, dakle to su oni koji vrše nasilje, oni koji su žrtve nasilja i oni koji su svjedoci nasilja. Vidjeli smo ovaj strašan događaj koji se dogodio u Sloveniji gdje je 250 tisuća ljudi pogledalo preko facebooka snimku gdje je 26.-to godišnjak na kraju i preminuo od tih žrtava. Dakle pored psihičkog, fizičkog i seksualnog zlostavljanja pojavilo se i elektroničko zlostavljanje o čemu je isto tako već bilo govora. Prvi model ponašanje koje dijete usvaja je roditelj. Vi ste već i prije spomenuli dakle uloga institucija kao odgojno obrazovnih ustanova. I ja se slažem sa time. Ali opet dakle prvi model ponašanje je roditelj i sve ono što nosimo iz naše obitelji u bitnome nas formira za dalje, dakle odgovornost društva, postoji odgovornost škola, postoji, ali naravno obitelj je ključna jezgra, dakle svakog društva. I na kraju bih rekao dakle vezano za zdravstveni odgoj, zdravstveni odgoj, građanski odgoj apsolutno je potrebno. Mislim da postoje institucije koje to trebaju kvalitetno pripremiti da to čim prije uđe u škole. I isto tako premda oko određenih tema postoje svjetonazorske razlike da se da ljudima cjelovita informacija i mogućnost izbora evenutualno oko određenih modula. Dakle pitanje nasilja tu nema nikakvih svjetonazorskih razlika ali u određenim modulima postoji pa možda u društvu u kojem živimo, u društvu u kojem je demokracija i pluralizam mišljenja da postoji dakle mogućnost izbora roditelja ali sve ono što je temeljeno na dokazima, dakle evidence based medicine. Hvala.
Hvala. Evo odgovor uvaženog zastupnika Jovanovića.
Slažem se kolega, dakle obitelj je ključna. Evo jednostavna poruka koja je bila upućena od ravnateljice poliklinike za zaštitu djece dr. Buljan Flander na dan zagrljaja rekla je roditeljima zagrlite svoje dijete svaki dan. Pitajmo se kada smo zadnji put zagrlili svoje dijete svi koji imamo djecu. Što se tiče zdravstvenog odgoja, dakle ja sam otpočetka tvrdio i dalje stojim iza toga nema tu ideologije. Dakle svako dijete po Konvenciji o dječjim pravima ima pravo dobiti sve informacije koje se tiču njegovog zdravlja. Roditelji mogu govoriti koji su načini prevencije neželjene trudnoće ali dijete u školi mora saznati sve što je danas moderna medicina omogućila. I on će kući razgovarati sa svojim roditeljima i roditelji će mu možda reći nešto drugo, ali informaciju mu nitko ne može uskratiti.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Glasnovića.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Mister Jovanović, ja mislim da ove teme jutros nisu tako izvan konteksta i mi izbjegavamo, uvijek gledamo posljedice nečega, nikada uzroke toga. Nije isto nasilje u federalnom zatvoru u Americi i nasilje u Hrvatskoj, oni imaju svoj uzroke. A kako možemo mi, za ne razgovaramo o nekim ključnim stvarima, vi ste liječnici, prvo pitanje, okruženje inteligencije, inteligencije okruženje koje poprimate od svojeg okruženja. Drugo društvena biologija, zašto jesmo što jesmo. Zašto ne gledamo natrag opet uzroke, da tu sjede neki članovi jedne stranke koja je uzgajala plemenitu mržnju prema … [[Govornik se ne razumije.]] neprijateljima gdje su bili dijelovi recimo … [[Govornik se ne razumije.]] koja je premlaćivala druge i trgala je križeve sa vratova po školama, derala je ljude koji su bili drugačiji, koji su bili bolje obučeni, njih su napadali iz busija i taj narko komunistički sklop se naravno nastavljate. Pogledajte te grafite po Zagrebu. Druga stvar bih rekao, kao vi očekujete mlade ljude da će, ako mi vladamo primjerom, sjećate se afere Indeks, taj sustav je danas, koji danas vlada ovdje uveo je u Hrvatsku, u ovu državu jednu kulturu varanja, falš diplome. Neki ljudi nikad u životu nisu radili, došli su direktno iz kumrovačke škole gdje se propovijedala jedna mrtva doktrina, samoupravna anarhija direktno u Sabor. Kakav to primjer šaljemo mladim ljudima? Govorimo o poštenju itd. i nekakvim novim standardima. Šta možemo govoriti ako ima u Vrhovnom sudu ljudi, ja mislim od 40 u Vrhovnom sudu sudaca 29 su bili članovi komunističke partije itd.. A znamo od SOA-e da imate 20 sudaca koji su prijetnja nacionalnoj sigurnosti. I šta očekujemo od takvih mladih ljudi kada gledaju ovo ovdje, taj javašluk a gledaju simptome a nitko ne govori ovdje o uzrocima, nitko, ni u HDZ-u, niti ovaj, samo … [[Govornik se ne razumije.]] i verbalne, oprostite na izrazu proljev.
Odgovoriti će uvaženi zastupnik. Neće odgovoriti. I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Domagoja Hajdukovića. Izvolite.
Hvlaa lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Jovanović, rekli ste nekoliko stvari koje su zapravo jako bitne. A govorili ste o odgoju u školama i u kurikularnoj reformi odnosno reformi škole. Ja mislim da je upravo tu ključ. Jer naše ustanove u ovakvom sustavu na žalost su više obrazovne, a manje odgojne i to je ono što ja vidim kao glavni problem. I vjerujte mi da nema ljudi koji rade u tom sustavu, predanih učitelja, nastavnika taj sustav bi se odavno urušio i odavno bi producirali i već sada produciramo učenike, djecu koja jednostavno nisu dorasla nositi se sa izazovima modernoga života. Govorite o zdravim učenicima i vještinama za život koje su im potrebne. Na žalost po sadašnjem programu školskom oni to ne dobivaju. To sve ovisi o entuzijazmu onih koji rade sa djecom i to svakako dolazi iz sustava … [[Govornik se ne razumije.]] Slažem se sa vama da je građanski odgoj izuzetno važan i zbog kulture dijaloga, kulture tolerancije, slušanja jednih i drugih, saslušavanja svojih vršnjaka, sukobljavanja argumenata itd. a te kulture na žalost jako fale. Ono što je isto tragično od građanskog odgoja jedino što djeca sada dobivaju u školama je kroz predmet politika i društvo u završnim razredima srednje škole u kojima se o politici priča samo, pardon politika i gospodarstvo, ne politika i društvo. Kojima se o politici priča samo jedno polugodište, gdje su djeca već formirani ljudi, dakle maturanti. I kada je prekasno već govoriti o nekim vrijednostima demokracije, građanskog društva i tolerancije. Upravo to nam fali, upravo nam to fali, a mislim da je proglašenje ovog dana, da nije rješenje problema naravno ali je korak ka rješavanju i preveniranju nasilja. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Jovanović.
Hvala kolega Hajduković. Pa sve ono što djeca uče u školama, dakle uz znanje, vještine i kompetencije koje stječu, iz kojih proizlaze vrijednosni stavovi jedna od ključnih kompetencija danas je građanska kompetencija. Ta građanska kompetencija se i ne može steći bez kvalitetno osmišljenog odgoja i obrazovanja za građansko društvo i demokraciju. A upravo ta građanska kompetencija govori o odnosu čovjeka prema samom sebi, prema kolegama u razredu, prema obitelji, prema društvu, prema zajednici. Ona potiče djecu da ne budu plagijatori, ona potiče djecu kad odrastu da izlaze na izbore, da glasaju, da se bore za svoja prava, da ne prepuštaju drugome da odlučuju o njima, da se bore protiv korupcije i zato će hrvatsko društvo biti bolje tek kada naša djeca dobiju građanske kompetencije koje sada nema.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Marka Vešligaja. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Kolega Jovanović, evo javio sam se jer ste u svojem zapravo izlaganju spomenuli naravno pitanje građanskoj odgoja, ali spomenuli ste zapravo i pitanje participacije same djece i o tome što radi lokalna samouprava. Spomenuli ste jedan svijetli primjer, to je primjer grada Rijeke i zacijelo bi trebali na tom planu više učiniti, uključiti djecu na neki način u procese uključivanja. Postoje projekt, naravno gradova prijatelja djece, gradova prijatelja županija, gradova prijatelja općina u kojoj su uključene brojne lokalne jedinice. Neke od njih osnovale su svoja dječja gradska vijeća, imaju dječje gradonačelnike, ali još uvijek mislim da je to zapravo nedovoljno. Jer ukoliko nećemo više poraditi i škole zajedno, a i lokalna samouprava na tome da djecu osvijestimo da se u to uključe, da im damo i zapravo priliku da neke odluke i sami donose i da te odluke kao lokalna samouprava i uvažimo. A mogu reći da sam i ponosan što dolazim iz jedne lokalne samouprave gdje sve ovo imamo formirano od dječjeg gradskog vijeća, dječjeg gradonačelnika do Savjeta mladih i da poštujemo sve ono što, naravno ne sve, ali dobrim dijelom ono što oni zapravo i traže u suradnji sa školama. Na taj način jedino mislim da možemo stvoriti pojedince, jer naravno radi se o našoj djeci, radi se o našim mladima koji će sutra preuzimati odgovornost da vode određene institucije od lokalne samouprave do države. Ukoliko ih nećemo od početka zapravo dati im mogućnost da i svojim odlukama utječu na svoj sadašnji život u budućnosti sigurno neće moći donositi kvalitetne odluke koje se tiču njihovoga života i zapravo cijele države. Evo hvala.
Hvala. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Jovanoviću u vašoj raspravi ste napomenuli vrlo bitnu stvar, a to je uključivanje u kurikulum ovih svih stvari vezanih pa ja bih rekao vezano uz sve predmete možemo uključiti i povezati ih sa problematikom vršnjačkog nasilja. I šteta je što u godinu dana stoji taj projekt kurikularne reforme i na taj način ja bih rekao neke stvari koje možemo popraviti u Kurikulumu nismo napravili i naši učenici, naše društvo, pa i naši profesori čekaju na te stvari. Ja bih rekao napredak tehnologije i društveni napredak zahtijeva i konstantno educiranje i profesora i učitelja u školama vezano uz društvo, uz emocionalne sfere naših učenika, uz životne situacije. Znači bez uključivanja kurikuluma neće biti uspješne borbe protiv vršnjačkog nasilja i sa te strane je bitna ta podrška Vlade, vlasti kako bi se s time mogli na kompetentan način u školama naši učitelji, profesori baviti. Sjećam se onih kvalitetnih programa UNICEF-a koji su trajali 10 godina u RH „Stop nasilju u školama“. Znači treba imati konstantno kvalitetnu podršku svih razina društva i vlasti kako bi se sa tim problemom adekvatno pozabavili. I volio bih kada bi pitanje kurikuluma što prije riješili. Ja sam uvjeren da je to jedan od ključnih segmenata borbe protiv vršnjačkog nasilja. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku uvaženog zastupnika Jovanovića.
Hvala kolega Maras. Naravno da je modernizacija hrvatskog školstva i kurikulum i ishodi učenja na potpuno drugačijim principima nešto bez čega nema hrvatske budućnosti. Ono što bih za kraj htio još naglasiti, još jedan projekt koji smo uveli u škole koji je izuzetno kvalitetan, a taj projekt je osmislio ministar znanosti daleke jedne države u Japanu, to je judo. Dakle „Judo u škole“ je zapravo projekt sportom protiv nasilja i to je nešto što je još jedan dodatna dimenzija koju treba posebno poticati jer kroz razvijanje sportskih navika, a judo je recimo jedan sport koji upravo razvija nenasilno rješavanje sukoba. Prema tome, uz sve ovo o čemu smo govorili i bavljenju sportom u većoj mjeri biti će još jedan način prevencije međuvršnjačkog nasilja.
Hvala lijepa. S time smo završili raspravu o ovoj točci, ja ju zaključujem. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Sljedeća točka je Prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja. Predlagatelj je Odbor za obitelj, mlade i sport. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio zastupnik Miro Bulj. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenom amandmanu. Nada Turina-Đurić, predsjednica Odbora za obitelj, mlade i sport.
Amandman se prihvaća.
Time predloženi amandman postaje, uvrštava se u Konačni prijedlog zakona. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja. Molim uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 107 glasova za donijeli Odluku o proglašenju nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja u tekstu kako je predložio Odbor za obitelj, mlade i sport zajedno sa prihvaćenim amandmanom.