Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Evo sa zadovoljstvom vam predstavljam i podnosim poslovna izvješća o radu Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Kao što znate po zakonu Upravni odbor fonda dužan je dostaviti vam svake godine izvješće o radu o tome što smo napravili u protekloj godini i budući da sam prema zakonu na čelu, budući da je svaki ministar hrvatskih branitelja na čelu Upravnog odbora fonda koji čine kao što znate i predstavnici Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, predstavnik Hrvatskoga sabora. Zatim naravno predstavnik Ministarstva hrvatskih branitelja i predstavnici branitelja, njih je četvorica, odnosno četvero tako da u svakom slučaju hrvatski branitelji u upravnom odboru fonda imaju većinu i sve odluke koje su donesene, donesene su isključivo njihovom voljom. Ali sa zadovoljstvom mogu reći da smo i inače odluke na Upravnom odboru Fonda hrvatskih branitelja donosili uglavnom jednoglasno. Mislim da mogu reći u ime Upravnog odbora fonda da smo u protekloj godini puno radili. Mislim da će ovo izvješće pokazati i da smo dobro radili i da smo dobro gospodarili imovinom hrvatskih branitelja. Ja ću samo možda vrlo kratko podsjetiti i na neke činjenice. Naime, mi smo i prošle godine kao što znate podnijeli ovakvo izvješće i prošle godine u ovo vrijeme ili točnije 11. srpnja imovina fonda iznosila je, odnosno bila je teška dvije milijarde sto pedeset osam milijuna sedamsto trideset i tri tisuću tristo šezdeset i šest kuna i devedeset osam lipa. Danas je imovina fonda veća od tri milijarde i četiristo milijuna kuna. Iznosim taj podatak jer mislim da i on govori o tome da smo dobro gospodarili i mi u Upravnom odboru, ali naravno i Društvo za upravljanje imovinom. Društvo koje je kao što znate izabrano na temelju natječaja. Podsjetila bih i na neke činjenice koje se vežu i za kraj 2005. godine, ali odnosno za neke odluke. Ali su te odluke s kraja 2005. godine bitno utjecale i na naše odluke u 2006. godini. Naime, u prosincu ili točnije 28. prosinca 2005. godine Upravni odbor fonda donio je odluku o raspodjeli jedne trećine dobiti Fonda hrvatskih branitelja koje su namijenjene za razvojne, socijalne i humanitarne mjere. Naime, podsjećam da prema Zakonu o Fondu hrvatskih branitelja dobit se dijeli na taj način da se jedna trećina dijeli udjeličarima, jedna trećina se reinvestira, a jedna trećina je namijenjena za razvojne, socijalne i humanitarne mjere u svrhu poboljšanja statusa hrvatskih branitelja. Dakle, mi smo donijeli odluku o toj jednoj trećini. To jedna trećina znači 42 milijuna i nešto malo više od 42 milijuna kuna, da tu jednu trećinu dakle raspodijelimo na slijedeći način. Da jedan dio ide u Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja, a jedan dio u Zakladu hrvatskih branitelja. I tada je upravni odbor donio odluku da 40% od tih 42 milijuna kuna, dakle jedne trećine ide u Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja, a 60% u Zakladu hrvatskih branitelja. Da bismo tu odluku realizirali mi smo već u siječnju 2006. godine potaknuli donošenje Zakona o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece i Zakon o Zakladi hrvatskih branitelja. Kao što znate ti su zakoni raspravljeni u Hrvatskom saboru, doneseni polovicom godine, prošle godine u Hrvatskom saboru tako da smo mi dakle na temelju odluke o raspodjeli jedne trećine dobiti već pred kraj prošle godine mogli donijeti važne odluke prije svega vezano za Fond za stipendiranje gdje je ponavljam 40% jedne trećine dobiti. To je nešto više od 16 milijuna kuna. Mi smo mogli donijeti odluke o prvim stipendijama iz toga fonda. Ukupno 2872 stipendije i to 1916 stipendija za srednju školu, 930 stipendija za fakultete i 26 participacija dijela troškova za poslije diplomske studije. To ističem zbog toga što su to odluke naravno vezane uz odluke Upravnog odbora fonda, ovog ja ga zovem velikog fonda koji je kroz to na neki način evo roditelj i Fondu za stipendiranje i Zakladi hrvatskih branitelja u kojoj je nešto više od 25 milijuna kuna. Zaklada je isto profunkcionirala. Trebalo je nešto malo više vremena. Međutim profunkcionirala i ona donosi odluke o potpori hrvatskim braniteljima posebno onima koji su u osobito teškoj materijalnoj situaciji u obiteljima hrvatskih branitelja gdje ima bolesti. I moram reći da je i Ministarstvo hrvatskih branitelja potpisalo sa zakladom jedan sporazum o tome da sve one slučajeve da ih tako nazovem gdje nam se hrvatski branitelji javljaju sa molbom za potporom gdje zakon ne može, gdje je zakon ograničen, gdje zakon omogućava dodjelu jednokratne financijske pomoći odnosno materijalne pomoći. Ali dalje od toga više ne može jer se vrlo često radi i o zahtjevima do 100 tisuća kuna, primjerice za teške operacije u inozemstvu. Onda mi po tom sporazumu to odmah bez nekog posebnog administriranja, pogotovo birokratiziranja šaljemo u Zakladu da Zaklada razmotri prema vrlo strogim kriterijima i da eventualno dodijeli pomoć. Evo sada nešto dame i gospodo zastupnici o portfelju Fonda. Ukupna imovina Fonda na dan 31.12.2006. jer ovo je izvješće, Poslovno izvješće za prošlu godinu iznosila je 2 milijarde 987 milijuna 888 tisuća kuna, od čega najveći udio, znači 95,39% čine dionice INA-e i HT-a koje su prenesene na račun Fonda u 2005. godini. Ovdje želim ponovo još jedanput istaknuti činjenicu da je 7% dionica HT-a Vlada bila dužna prenijeti u određenom roku. Međutim za 7% dionica INA-e prema Zakonu o privatizaciji, prema Zakonu o privatizaciji INA-e nije postojao neki rok. Međutim kao što znate Vlada je tih 7% dionica prenijela u 2005. godini. Mislim da evo je na taj način Vlada i pokazala da je u odnosu na postojanje Fonda, na funkcioniranje Fonda, na glavnu zadaću Fonda bila vrlo iskrena i učinila ono što je mogla, kažem bez obzira na rok, jer se moglo s time naravno i manipulirati, politizirati, pa eventualno prenositi u izbornoj godini, što svakako vjerujem da ćete se svi složiti ne bi bilo dobro. Dakle to je 95,39% imovine Fonda. A 4,43% portfelja Fonda čine većim dijelom državne, te manjim dijelom korporativne obveznice koje društvo za upravljanje kupilo na račun Fonda ulažući slobodna likvidna sredstva dobivena isplatom dividende HT-a. 0,18% portfelja čine sredstva na transakcijskom računu Fonda pri Depozitnoj banci te potraživanja poslovnih kamata po tim sredstvima i kamate po obveznicama. Ukupna neto imovina, znači neto imovina Fonda umanjena za obveze Fonda na dan 31.12.2006. godine iznosila je 2 milijarde 945 milijuna 131 tisuću kuna. Obveze koje sam spomenula odnose se naravno na upravljačku naknadu društva za upravljanje, dakle 593 tisuće kuna i obveza za isplati dividende članovima Fonda za 2005. godinu, 42 milijuna 164 tisuće kuna, što je vidljivo iz bilance stanje koju možete i vi vidjeti. Znači ono što mislim da je važno ovdje podcrtati, neto imovina Fonda u odnosu na kraj 2005. godine, znači 31.12.2005. godine narasla je za gotovo 40%, ili točnije 39,59%. I mislim da je to isto ako dobar podataka. naravno on je u većem dijelu uzorkovan činjenicom da su dionice INA-e nakon izlistavanja na zagrebačkoj i na Londonskoj burzi porasle i taj porast je iznosio 866 milijuna 712 tisuća kuna. Mislim da je potrebno i naglasiti nešto što daje i poseban pečat ozbiljnosti posla kojim se bavimo, a to je da je nadzor nad poslovanjem Fonda, dakle i Upravnoga odbora i društva za upravljanjem obavila Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga, dakle HANFA tijekom 2006. godine i da u zapisniku o nadzoru podijeljenom svim članovima Upravnog odbora Fonda se ističe, citirat ću, da: "HANFA nema nikakvih primjedbi na dosadašnji rad društva za upravljanjem i da je sve u skladu sa zakonskim i statutarnim odredbama međunarodnim računovodstvenim standardima i dobrom tržišnom praksom.", što mislim da je isto tako jednako važno. Ukupna dobit Fonda za 2006. godinu iznosi 919 milijuna 627 tisuća kuna. Od toga se 56 milijuna 920 tisuća odnosi na predujam dividende HT-a za 2006. godinu koja je Fondu isplaćena 24. siječnja 2006. godine. 8 milijuna 153 tisuće kuna odnosi se na kamate po transakcijskom računu Fonda i obveznicama u portfelju Fonda. Dame i gospodo zastupnici još bih htjela napomenuti da je Odlukom Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja za 2006. godinu se odlučilo znači isplatiti iznos od 59 milijuna 767 tisuća 600 kuna i 41 lipu, što predstavlja realiziranu dobit Fonda hrvatskih branitelja u 2006. godini. Nerealizirana dobit u iznosu od 859 milijuna, 859 tisuća 658 kuna i 71 lipu ostvarena prvenstveno kroz povećanje cijena dionica INA-e neće se isplaćivati radi zaštite vrijednosti udjela Fonda hrvatskih branitelja. Naime, isplata nerealizirane dobiti za 2006. godinu zahtijevala bi prodaju dijela imovine Fonda, znači dionica INA-e i HT-a što prema mišljenju svih članova Upravnog odbora Fonda i društva za upravljanje Fondom trenutačno nije u interesu vlasnika udjela u Fondu hrvatskih branitelja. I još jedna informacija koja je vezana uz Upravni odbor Fonda, odnosno rad. Naime, tijekom travnja 2006. poslane su obavijesti o vlasništvu udjela u Fondu većini članova Fonda, ili za oko 486 tisuća, znači 96% članova Fonda. Budući da je pristigao jedan broj prigovora na dostavljene obavijesti u lipnju je usvojen prijedlog za produljenje rokova za podnošenje prigovora. Moram reći jer je ovo to jedan posao koji se naslanja na funkcioniranje Fonda, odnosno Upravnog odbora Fonda. Da još ima nekih poteškoća vezano za registar, budući da neki podaci koje smo trebali dobiti iz Ministarstva obrane, odnosno unutarnjih poslova nisu pristigli zbog njihovih poteškoća. Evo želim najaviti da upravo danas imamo sjednicu Upravnog odbora Fonda na koju smo pozvali ministra obrane i unutarnjih poslova da razriješimo i sva preostala pitanja jer se radi o velikom sustavu i ja se nadam da će taj posao biti završen, a kao što znate u sljedećoj godini, odnosno u travnju sljedeće godine počet će, odnosno do travnja sljedeće godine se ne mogu raspolagati, odnosno hrvatski branitelji udjeličari ne mogu raspolagati svojim udjelima ali od tog vremena moći će raspolagati svojim udjelima kako oni to budu htjeli i znali. I evo za kraj bi htjela ponoviti nešto što mislim da je važno, a o čemu smo i na upravnom odboru raspravljali i o čemu su izdana i neka priopćenja, da svi oni koji na bilo koji način pokušavaju u ovom trenutku mešetariti udjelima hrvatskih branitelja u Fondu hrvatskih branitelja, rade jedan posao koji neće imati apsolutno nikakvog pravnog učinka. Apsolutno nikakvog pravnog učinka, to smo učinili da bismo zaštitili hrvatske branitelje od torbarenja, od torbara i od svih onih negativnih posljedica, odnosno negativnosti kojih smo bili svjedoci u prošlim godinama. Ovo je novac koji pripada njima. Imovina Fonda hrvatskih branitelja će se povećavati, jer kao što znate prema Zakonu o privatizaciji nakon privatizacije, dalje privatizacije velikih tvrtki, odnosno velikih poduzeća, jedan dio te imovine pripast će hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji, odnosno ući će u imovinu Fonda hrvatskih branitelja kao što je to bilo sa 7% dionica HT-a i 7% dionica Ine. Hvala vam lijepa na pozornosti i predlažem dame i gospodo zastupnice i zastupnici da prihvatite ovo poslovno izvješće. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za ratne veterane, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Vlado Jukić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za ratne veterane Hrvatskoga sabora na svojoj 28. sjednici održanoj 20. lipnja 2007. godine razmotrio je Poslovno izvješće o radu Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2006. godinu kojeg je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnio upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji aktom od 11. svibnja 2007. godine. Sjednici Odbora nazočili su predstavnici udruga branitelja i stradalnika proizašlih iz Domovinskog rata. U uvodnom izlaganju izvjestitelja istaknuto je da su tijekom 2006. godine dostavljene obavijesti članovima Fonda o vlasništvu i broju udjela Fonda na što je pristiglo dosta prigovora te su produženi rokovi za odgovore. Isto tako donijeti su Zakon o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i Zakon o Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. I Fond i Zaklada financiraju se iz jedne trećine dobiti Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji i to u omjeru 60:40 u korist Zaklade. Ukupna imovina Fonda na kraju izvještajnog razdoblja iznosila je 2 milijarde i 988 milijuna kuna. Dio dobiti Fonda iz 2005. godine namijenjen isplati dioničara iznosi oko 42 milijuna kuna, a za 2006. godinu s tog osnova isplatiti će se oko 20 milijuna kuna što predstavlja jednu trećinu realizirane dobiti Fonda za 2006. godinu. Nerealizirana dobit Fonda oko 860 milijuna kuna koja je rezultat povećanja cijena dionica Ine neće se isplaćivati radi zaštite vrijednosti udjela Fonda hrvatskih branitelja, a što trenutno nije u interesu vlasnika udjela tj. članova Fonda. Isplata dijela dividende članovima Fonda uslijedit će kada registar bude konačan što sada nije slučaj radi promjena koje se vrše u njemu i kada će se moći izračunati vrijednost pojedinačnih udjela. U raspravi predstavnika udruga i članova odbora nije bilo primjedbi na izvješće koje je po njihovom mišljenju napravljeno stručno i korektno. Istaknuto je da će vrijednost imovine Fonda rasti kako će posebnim zakonima privatizirati trgovačka društva u državnom vlasništvu te članovi Fonda ne bi trebali prodavati svoje udjele nakon proteka moratorija, tj. nakon 12. travnja 2008. godine. Najveća zamjerka upućena je na izostanak informiranja o afirmativnim i pozitivnim mjerama i rezultatima nadležnih institucija na rješavanju problema hrvatskih branitelja od strane predstavnika tiskovnih i elektronskih medija, a poslovanje Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji je jedan od primjera uspješnog rješavanja i provođenja propisanih zakonskih prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno donio sljedeći zaključak. Predlaže se Hrvatskom saboru prihvaćanje Poslovnog izvješća o radu Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2006. godinu. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo potpredsjednice Vlade, dame i gospodo. Evo pred nama je ovo Izvješće o Fondu hrvatskih branitelja. Moram odmah reći da možemo biti zadovoljni što se tiče sigurnosti novca koji se nalazi u ovome Fondu što kazuje … … [[Upadica se ne čuje.]] Nadam se da ste se naspavali gospodo. Što kazuje da smo bili u pravu kada smo 2003. godine zakonom o Fondu, kada smo ga ustrojavali, kada smo ustrojili sustav kontrole koji bi onemogućio određene nepravilnosti koje su se sa sličnim fondovima, braniteljskim fondovima događali 90-tih godina. To danas više neće biti slučaj. I znači s te strane to je više nego pohvalno. Ono što ostaje sporno, na što je SDP ukazivao sve ove godine i od čega ne mislimo odstupati, iako prihvaćamo da možemo biti u manjini, to je naša konstatacija da je u ovaj Fond trebalo uplatiti ostatak dividende THT-a u vrijednosti nekih 400, 500 milijuna kuna, a čak možda i više kada vidimo kako vrijednost ovih dionica raste, ali ostali smo zajedno sa nekim drugim klubovima ovdje u Hrvatskom saboru u manjini. I smatram da je to sada prošlo svršeno vrijeme sa prihvaćanjem ovoga izvješća, ali napominjem to čisto da se ne bi netko naredne godine sjetio da postoji određeni dug koji bi trebalo vratiti. Zbog toga sada to još jednom ponavljam. Također govorili smo i o tome da još prije tri godine da zbog tempa same privatizacije, da privatizacije ostalih državnih poduzeća čije bi se dionice trebale sliti u Fond hrvatskih branitelja nema, tako da jedino što će za podjelu ostati to će ostati dionice THT-a i Ine. Znači privatizacije Hrvatskih šuma, Hrvatskih voda, Hrvatske elektroprivrede, Croatica osiguranja i ostalih poduzeća neće biti. Što se tiče nekih privatizacija nekih poduzeća i ovdje u Saboru smo se usuglasili bez obzira na političku pripadnost da je bolje ih i ne privatizirati, to je privatizacija onih poduzeća koje su naše najvrjednije prirodno bogatstvo. Ali to je to. Znači ovih 3,7 milijardi ili ako će još to nešto rasti do 4. mjeseca sljedeće godine je ono na raspolaganju što će biti predano hrvatskim braniteljima putem udjela. Ostaje također otvoreno pitanje registra. Mi smo ukazivali na taj broj od 489 tisuća hrvatskih branitelja kao previsok, kao nerealan. Mi možemo prihvatiti da je to spisak baze podataka MUP-a i MORH-a. Ima tu utemeljenosti, međutim naše stajalište je da je što je veći broj hrvatskih branitelja da samim tim pada, to je čista matematika, pada i vrijednost udjela gdje će svaki branitelj ga dobiti. Ovdje smo iz izvješća vidjeli također da registar nije u potpunosti završen, treba ga verificirati, samim tim ljude hrvatske branitelje treba obavijestiti o udjelima. Sada je krajem 6., 6. mjesec 2007. godine, rokovi polako cure i treba uistinu požuriti da se sve to napravi. Ne znam koliko sami ministri i obrane i unutarnjih poslova mogu pomoći u tome ako već njihove službe do sada nisu odradile ono što su trebale odraditi iako prihvaćam da uvijek može postojati i objektivnijih prepreka. Ono što također SDP smatra za spornim i što je stvorilo dosta nezadovoljstva kod hrvatskih branitelja, ali dobro da ne govorim o njima, onda da samo spomenem rasprave koje su se između pojedinih predsjednika udruga koje su članice Upravnoga odbora fonda vodile kroz javnost, a to su, to je problem kriterija za udjele. Vidimo da su oni, barem prema pričanju, prema izjavama njih samih bili nepravedni posebno, ili nepravični, posebno prema hrvatskim braniteljima koji su neposredno sudjelovali u obrani domovine gdje se više pogodovalo onima koji na ratištima nisu bili. Čak je i od strane Vlade bilo rečeno da će se formirati posebno radno tijelo koje će razmotriti sve te primjedbe. Čini mi se i da je formirano, međutim kriteriji su ostali manje-više neizmijenjeni, a samim tim onda će ostati i uzroci nezadovoljstva koji su bili prisutni u djelu braniteljske populacije. Ono što nije zapisano u izvješću, što mogu prihvatiti, ali nema razloga da to ne bude rečeno ovdje javno od predstavnika Vlade. To je da je možda sazrelo vrijeme da se javno kaže koliko je udjela u samome fondu, bez obzira što to nisu službeni podaci, ali 99 postotnom točnošću može se reći da je toliko i toliko udjela, znamo koliko je ukupna vrijednost fonda trenutno, a onda na osnovi toga može se procijeniti i vrijednost svakog pojedinoga udjela, jer hrvatske branitelje prvenstveno interesira koliko će vrijediti njihovi udjeli kada ih dobiju sljedeće godine. Znači da li je ukupan broj udjela što se moglo čuti i na sjednicama Upravnoga odbora i što se moglo pročitati u medijima, da li je to 5 i pol milijuna udjela ili je to 10 milijuna udjela. Samim time onda se i vrijednost toga udjela mijenja od ne znam 300, 400 kuna pa do 700. Znači to je ono što bi predstavnici Vlade ovdje mogli reći, naravno neslužbene podatke koliko je to, posebno stoga što je najavljena i podjela dividende, čini mi se vrijednosti 60 milijuna kuna što onda je također direktno povezano sa tom procjenom. Da li će vrijednost dividende biti 6 kuna po udjelu ili ne znam 10, 11 kuna po udjelu, jer ako je obećano hrvatskim braniteljima da će se ona dijeliti ove godine bilo bi dobro opet da se ne bi stvorilo naknadno nezadovoljstvo količinom novca koji bude stigao, da se kaže da će vrijednost onoga što oni budu dobili za maksimalan broj udjela biti ne znam 400, 500 ili 600 kuna. Također moja dobronamjerna sugestija za ove blagdane što sam bio u Vukovaru, a Vukovar je posebno interesantan za sve ovo što će se događati i oko fonda i oko zaklade i oko Fonda za stipendiranje, a to je rad zaklade, odnosno najava podjele određenih pomoći za hrvatske branitelje. Mislim da je stvorena atmosfera da svatko tko se javi, a čini mi se mogu biti u krivu da je ta granica, taj limit za prijave podignut prilično visoko tako da će se relativno veliki broj ljudi javiti, a prema izvješćima radiostanice u Vukovaru dnevno se prijavljivalo po 200 hrvatskih branitelja, a mi znamo da na raspolaganju imamo 25 milijuna kuna, znamo da će isplata biti u vrijednosti jednokratne pomoći od 5, 6 tisuća kuna. To znači da će biti relativno mali broj ljudi obuhvaćen, odnosno dobit će tu isplatu. Ako vidimo koliki broj hrvatskih branitelja se javlja, to će onda stvoriti jedno nezadovoljstvo naknadno kada budu dobijali obavijesti da njihovi zahtjevi će biti odbijeni. Naravno, ima znači još vremena da se to pojasni. Znači čisto prava informacija građanima hrvatskim braniteljima što mogu očekivati … [[Govornik se ne razumije.]] fonda, kolika vrijednost udjela će biti, kolika vrijednost dionica, odnosno dividendi koja će se isplaćivati ove godine se može očekivati, a onda još i dodatne informacije i oko Fonda za stipendiranje i oko same dodjele sredstava zaklade. Ja smatram da oko ovih pitanja apsolutno nema razloga politizirati. To su životni problemi samih branitelja koje treba rješavati, putem direktne pomoći kroz državu ili na ovaj način kroz zaklade i fondove. I smatram da onda nekoga velikih problema i nezadovoljstva neće biti. Znači da zaključim. Što se financijske strane ovoga izvješća i rada Fonda hrvatskih branitelja u potpunosti prihvaćamo, a ostavljamo one otvorene primjedbe koje smo kažem svih ovih godina iznosili i u vezi registra i u vezi raspodjele kriterija za udjele. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora! Ispravit ću jedan od masu netočnih navoda koje je izgovorilo gospodin kolega Pančić. Odnosi se na Zakon o fondu iz 2003. godine koji je on, govori o njemu da je on osigurao sigurnost novca u fondu te da se ne bi dogodilo sa novcima kao što se dogodilo u prijašnjim fondovima. Naime, vaš zakon iz 2003. godine je doživio bitne i skoro cjelovite promjene jer nije bio apsolutno provediv nit se je sa njim moglo upotrijebiti bilo kakvo osnivanje fonda i Upravnog odbora fonda. On nije govorio o bitnim stvarima, Statutu i svim ostalim aktima koji trebaju biti doneseni i stoga smatram da taj zakon iz 2003. godine je bio čisti politički, predizborni komplet.
Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo potpredsjednice hrvatske Vlade i ministrice obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, kolegice i kolege! Klub Hrvatske demokratske zajednice prihvaća i pozdravlja Poslovno izvješće o radu Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelj za 2006. godinu. I kao što je vidljivo iz izvješća Upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji je jednoglasno prihvatio poslovno izvješće o radu istoga fonda. Isto tako vidljivo je da je kroz 2006. godinu održano 13 sjednica upravnog odbora fonda te su donesene odluke i suglasnosti bitne za funkcioniranje Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata kao i Zaklade hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. I imenovan je privremeni direktor Fonda za stipendiranje kao i privremeni upravitelj Zaklade hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. 6.3.2006. godine jednoglasno je odlučeno da društvo za upravljanje imovinom krene sa dostavom obavijesti vlasnicima tj. članovima udjela u fondu. I tako je oko 486 tisuća ili 96% obavijesti upućeno na kućne adrese. Ali s obzirom na prigovore o nepotpunim podacima produljen je i rok za prigovore kako bi se uskladili svi tijekovi u Domovinskom ratu, te popunili svi podaci koji su nedostajali u dostavama ili u ministarstvima koje su hrvatski branitelji imali u svojim evidencijama. S obzirom na promjene kućnih adresa, nepotpune jedinstvene matične brojeve i sve ostale nedostatke o vremenu provedenom koji nisu evidentirani a sami hrvatski branitelji nisu kontrolirali u prijašnjem vremenu što im se vodi u Uredima i Upravama za obranu kao i u postrojbama bilo je nužno produžiti ovaj rok za prigovore kako bi se i te nedostatke otklonilo. Sukladno zakonskim odredbama, Društvo za upravljanje fondom "Erste invest" objavilo je informativni prospekt Fonda hrvatskih branitelja za 2006. godinu u "Narodnim novinama" broj 33/07 od 28.3.2007. godine, te u dnevnim tiskovinama, u "Jutarnjem listu" i "Večernjem listu" od 31.3.2007. godine. Ovo govori samo o transparentnosti prikaza, dobiti, gubitaka i poslovanja fonda kroz ovo vrijeme i ozbiljnosti samog upravnog odbora fonda kao i društva za upravljanje fondom. U informativnome prospektu objavljena su financijska izvješća fonda i društva za upravljanje te ostale relevantne informacije vezane za poslovanje fonda i "Erste investa". Ukupna imovina Fonda hrvatskih branitelja na 31.12.2006. iznosila je 2 milijarde 987 milijuna 888 tisuća kuna, od čega najveći udio 95,39% čine dionice INA-e i HT-a, a koje su prenesene na račun fonda tijekom 2005. godine, tj. 7% dionica HT-a, a … [[Govornik se ne razumije.]] dionica INA-e. 4,43% portfelja fonda čine većinom, većim dijelom državne te u manjem dijelu korporativne obaveznice Raiffaisen banke koja je društvo za upravljanje kupilo za račun fonda ulažući slobodna likvidna sredstva dobivena isplatom dividende HT-a. 0,18% portfelja čine sredstva na transakcijom računu fonda pri depozitnoj banci te potraživanja po osnovi kamate po tim sredstvima i kamate po obveznicama. Ukupna neto imovina tj. imovina koja je umanjena za obaveze fonda na 31.12.2006. iznosila je 2 milijarde 945 milijuna 131 tisuću kuna. Obaveze se odnose na upravljačku naknadu društva za upravljanje tj. upravljačka naknada iznosi 593 tisuće kuna i obavezu za isplatu dividende članovima fonda za 2005. godinu 42 milijuna 164 tisuće kuna, što je vidljivo iz bilance stanja na 31.12.2007. godine na stranici 8 informativnog prospekta. Neto imovina fonda u odnosu na 31.12.2005. porasla je za 39,59% što je najvećim dijelom uzrokovano porastom cijene dionica INA-e nakon izlistavanja na Zagrebačkoj i Londonskoj burzi. Porast od dionica INA-e iznosio je 866 milijuna 712 tisuća kuna. Ujedno treba napomenuti da je neto imovina fonda tijekom 2006. godine umanjena za 84 milijuna 328 tisuća kuna isplatom ukupno 42 milijuna 164 tisuće kuna Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u omjeru 40:60. Znači 40% od ovih sredstava ide Fondu za stipendiranje i 60 ide Zakladi hrvatskih branitelja. I stavljanjem u obavezu istog iznosa za isplatu dividende svim članovima Fonda hrvatskih branitelja. Ukupna dobit Fonda za 2006. godinu iznosi 919 milijuna i 627 tisuća kuna. Od toga se 56 milijuna 920 tisuća kuna odnosi na predujam dividende HT-a za 2006. godinu koja je Fondu isplaćena 24.1.2006. godine. 8 milijuna i 153 tisuće kuna odnosi se na kamate po transakcijskom računu Fonda i obveznicama u portfelju Fonda. Najveći dio dobiti proizlazi iz tzv. nerealizirane dobiti koja je odraz porasta cijena dionica INA-e nakon izlistavanja na burzu u prosincu 2006. godine. Naime prije izlistavanja na burzu Društvo za upravljanje je konzervativnom metodom procijenjeno vrijednost jedne dionice INA-e na tisuću i 58 kuna. Nakon inicijalne javne ponude 17% dionica INA-e po 1690 kuna do kraja godine cijena je porasla na 2 tisuće 296 kuna i 16 lipa. Sukladno zakonskim odredbama a odlukom Upravnog odbora Fonda i HANFA-e realizirana dobit Fonda za 2006. godinu iznosi u iznosu od 59 milijuna 767 tisuća kuna isplatit će se kako slijedi: jedna trećina Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u iznosu od 42 milijuna 164 tisuće kuna. Jedna trećina članovima Fonda u obliku dividende te će 59 milijuna i 767 tisuća, 59 milijuna 767 tisuća i 600 biti u obliku dividende. Jedna trećina biti će … [[Govornik se ne razumije.]] u Fond. Također 42 milijuna i 164 tisuće tj. jedna trećina dobiti za 2005. godinu stavljena je na obavezu za isplatu dividende članovima Fonda. Kako registar bude i dalje dopunjavan i bude u skoro vrijeme upotpunjen bit će moguće isplatiti dividendu koja je pripremljena za hrvatske branitelje i nadamo se da će kroz i ovaj današnji sastanak sa ministrima biti u konačnici već evidentirane i sve adrese i svi jedinstveni matični brojevi te i svi tijekovi koji su bili nepotpuni i da će dividenda krenuti sa isplatom. Nerealizirana dobit u iznosu od 859 milijuna i 860 tisuća kuna ostvarena prvenstveno kroz povećanje cijene dionica INA-e neće se isplaćivati radi zaštite vrijednosti udjela Fonda hrvatskih branitelja. Naime isplata nerealizirane dobiti zahtijevala bi prodaju dijelova imovine Fonda tj. dionica INA-e ili HT-a što prema mišljenju Upravnog odbora Fonda i Društva za upravljanje trenutno nije u interesu vlasnika udjela u Fondu hrvatskih branitelja. 2.3.2007. poslane su i nove potvrde članovima Fonda kod kojih je bilo promjena bitnih za izračun broja udjela. A na temelju ažuriranog registra branitelja koje je Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti dostavilo Erste investu 29.1.2007. godine. Potvrde su poslane na cirka 84 tisuće članova Fonda. Također bitno je istaknuti a što nije napomenuto u informativnom prospektu da je Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga tj. HANFA tijekom prosinca 2006. godine provela redoviti nadzor nad poslovanjem Fonda hrvatskih branitelja i društva za upravljanje. U zapisniku o nadzoru podijeljenom svim članovima Upravnog odbora Fonda ističe se da HANFA nema nikakovih primjedbi na dosadašnji rad Erste investa i da je sve u skladu sa zakonskim i socijalnim odredbama, međunarodnim računovodstvenim standardima i dobrom tržišnom praksom. Mi sa zadovoljstvom možemo reći i istaći da je u 2007. godini povećana neto imovina Fonda i sada iznosi 3 milijarde i 444, 404 milijuna kuna što znači da će i daljnjim ulaskom po 7% i daljnjom privatizacijom Fond znatno rasti i ono kao što je naglasio i Odbor za ratne veterane preporuku da se trebaju dionice sačuvati što dulje u svojem vlasništvu tj. članovi Fonda hrvatski branitelji kako ne bi se došlo do rasipanja ili prodaje u bezvrijeđe a dividenda će i dalje nastojati biti isplaćivana kroz cijelo vrijeme dok se, a svi oni koji bi izašli iz Fonda i prodali svoje udjele ne bi više bili članovi Fonda i ne bi ostvarivali pravo na nove dionice. Stoga evo još jedan puta ispred kluba Hrvatske demokratske zajednice pozdravljamo ovo korektno, kvalitetno izvješće koje je u korist hrvatskih branitelja. Hvala vam lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Neću govoriti o zakonu iz 2003. jer nema smisla već ispravljam krivi navod: "Daljnjom privatizacijom Fond će dalje rasti". Pa nemojmo prodavati maglu. Sljedeće godine udjeli će biti podijeljeni, a privatizacije ostalih poduzeća do naredne godine neće biti. Jedino što se može sačuvati Fond i onda čekati u sljedećih tri, četiri, pet godina naredne privatizacije. Ali privatizacija nema.
Klub zastupnika HSLS-a poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovana gospođo potpredsjednice sa suradnikom, kolegice i kolege. Kao i uvijek kada imamo pred sobom izvješće onda može se konstatirati da je ono žanrovski uspjelo, ne? Da zapravo odgovara onome što bi izvješće trebalo biti, ne? I s te strane pokazuje se da doista u ovaj Sabor dolaze kvalitetna, kvalitetna izvješća koja odgovaraju tim žanrovskim uzusima. No ono što, što, to je samo po sebi je forma trebalo bi se upitati što je sa sadržajem i mi ćemo u Kluba HSLS-a poći od ovoga famoznoga uvoda gdje kaže da su tijekom travnja 2006. godine poslane su obavijesti o vlasništvu udjela u Fondu većini članova Fonda. Oko 486 tisuća … [[Govornik se ne razumije.]] posto članova. S obzirom da je pristiglo veći broj prigovora na dostavljene obavijesti u lipnju je usvojen prijedlog za produljenje rokova za podnošenje prigovora te su produljeni rokovi za pisane odgovore na prigovore. I upravo ova, mislim da je ovo jedna ključna, ključna, dvije ključne rečenice u cijelom ovom izvješću. Očito da neke stvari ne, zapravo postaju upitne i ako pažljivo onako rekli biste onako filozofski hermeneutički čitamo onda zapravo … [[Govornik se ne razumije.]] konstataciju da negdje, da Hrvatska ima negdje oko pola milijuna branitelja. Ovo što je kolega Letica ovako iz klupe dobacio ja nisam branitelj i ako kažem bilo bi vrlo zanimljivo vidjeti kriterije kako se to postaje branitelj, kako to da gradonačelnik najvećega ratnoga grada koji je bio izložen ratnim djelovanjima gotovo godinu i pol dana nije dobio taj status, a negdje drugdje se dobivalo. I da se odmah razumijemo, ja to i ne tražim jer vrijeme je izabralo mene, a ne ja vrijeme. Da se to moglo birati jednostavno se to ne bi izabralo i na kraju krajeva nešto što se zove i obveza prema domovini. Braniti domovinu na sve moguće načine kako se to može braniti. Ali da imamo pola milijuna branitelja to doista mora izazvati upitnost. Kako se to olako zapravo postajalo branitelj. Dovoljno je biti negdje, bilo negdje kuhati kavu ili biti u nekome državnome tijelu i onda se preko noći, preko noći kažem se postaje branitelj i to onda zapravo cijelu ovu plemenitu ideju kako da, kako da riješimo tu populaciju smo zapravo je multiplicirali i da se povećava i da se zapravo ova supstanca koja postoji koliko je to x novaca da zapravo će se, na kraju postat će sama po sebi manje vrijedna. S druge strane isto što mi moramo u klubu dovesti u pitanje to je taj kvantitativni pristup drugim riječima egolitarni. Što to znači sad, znači otvara se pitanje kriterija. Vidite, onih 90 dana koji su spasili Hrvatsku, koji se vežu uz vukovarske branitelje zapravo sada taj čovjek sa 90 dana je u odnosu na onaj koji je ne znam upravo obavljao neku funkciju tamo četiri, pet godina zapravo u nepovoljnom položaju, a on je ne znam u tih 10 dana uništio to što je uništio – 10, 20, 30, 50 tenkova onda su ti, onda zapravo ta činjenica je na neki način podcijenjena na odnosu na jedan običan, administrativni, birokratski posao koji se također morao obaviti. Ali svakako nije imao tu težinu kao što je neka činjenica da netko 90 dana oni tamo srpanj, kolovoz, rujan, listopad, studeni zapravo radio ono što je radio. I to su doista pitanja na koja mi stalno izbjegavamo davati odgovor jer svaki puta uvijek neko je predizborno vrijeme pa uvijek s nekim koketiramo, pa upravo ovo suludo proširenje prava je zapravo pokazuje kako se onda upravo to što se želi polučiti se vraća kao bumerang i to ni na koji način ne odgovara. I zato mi stalno već nekoliko puta kada smo govorili o ovim temama upravo taj famozni registar. Taj registar mora biti javan nikako neka tajna knjiga. Mora, građani Republike Hrvatske imaju pravo da znaju tko su ti pedeset, odnosno pola milijuna koji se, koji imaju status branitelja. Mene bi to zbilja zanimalo da vidim tko recimo iz tog u mom Osijeku tko je to sve stekao status branitelja. Jer ja jako dobro otprilike znam koliko je ljudi bilo u Osijeku 18. studenoga 1991. godine poslije pada Vukovara. A sada bi me zanimalo da vidimo da li su možda neki od mojih sugrađana ovako preko noći upravo zahvaljujući određenim nesavršenosti sustava i ono o svemu što se uz nesavršenost sustava ide, dobili status branitelja. Zato je važno i zato mi u Klubu HSLS-a inzistiramo na ažuriranju tog famoznog registra. On mora postojati doista najjavnija knjiga. Mi smo uvijek imali nekoga kad se god nešto pokušalo to obznaniti onda su uvijek imali akciju protiv toga. Očito da postoji ta neka hajde da ne kažemo neću reći nečista savjest, ali postoji upravo strah upravo od toga da nešto što ste stekli na krivi način i da dobro znate da vaš susjed i ovo dalje bolje da ne zna, a kad s činjenicom objelodanjivanja onda bi zapravo se pokazalo upravo da se nisu događale samo ove korektne stvari. I upravo zbog tih, takovih da kažemo suspektnih onda zapravo cijela ova supstanca postaje na kraju krajeva bezvrijedna i to je ono što mislimo da bi se moralo pod hitno promijeniti i upravo izbaciti ovaj egolitarni kriterij, taj kvantitetni pristup i upravo taj problem kriterija je nešto što je upravo, zapravo je najbolnija točka, detalj u cijeloj ovoj priči, da na neki način doista miješamo kruške i jabuke. Čim to pomiješate onda zapravo imate ovu stvar da nešto što je bilo kažem dobro zamišljeno, da se na neki način, da se kroz jedne investicijske fondove upravo tim ljudima, toj populaciji pomaže. I kažem i od zaklade i od stipendiranja sve je to zapravo jako dobro. To pokazuje upravo tu jedan visok stupanj solidarnosti i brige ovoga društva da se neke stvari promijene, a onda kažem na ovakav jedan po meni još, barem mi je sada nejasan, netko bi rekao netransparentan način pa da sve to pada u vodu. I drugo isto imam obvezu nekim, branitelji su me upitali. Mislim da na to možemo dobiti odgovor što je sa onim, upravo onom dobiti iz THT-a iz onih vremena kada je bilo transferirano na proračun, a nije išlo prema ovome fondu i da li se tu što može promijeniti, da li predsjednica upravnoga odbora sa svojih šest suradnika može donijeti tu odluku da se ono što po našem mišljenju nije trebalo ili moralo ići sve kroz proračun i da se doista vrati i da se ti neki, nejasno da li je to 150 ili 200 milijuna. Ali očito neka vrijednost je da se podijeli korisnicima toga fonda. Evo to su sva ova naša kažem blaga čini mi se i više nego benigna pitanja, ali pitanja koja ipak na neki način govore upravo o stupnju svijesti ovoga našega društva da doista ne dopustimo da se plemenite stvari na neki način pretvore u svoju karikaturu i da eto kažem sa pola milijuna branitelja ja mislim da bismo mi mogli ono se kaže doći ili do Beča ili do Istambula, ovisno na koju bi stranu krenuli. A strah me je da je taj broj bio puno manji i da se u nekim situacijama olako zapravo prepuštalo. A jedan puta kad znate dođe do tih stečenih prava onda je od toga vrlo teško ili gotovo nemoguće odustati i ljudi jednostavno to doživljavaju kao nešto što im pripada, a mislim da pitanje patriotizma, domoljublja koje je zapravo pitanje svih pitanja i koje isto posljednjih godina također postali par exellance patriotsko, odnosno filozofsko pitanje da mi malo drugačije tome pristupimo. Ja vjerujem da bismo onda došli i do manjega broja, ali i do kud i kamo veće supstance i onda oni ljudi koji su doista zaslužili bi imali pravo da povuku kud i kamo veća sredstva i da doista ne postanu socijalni slučajevi nego da se kroz ovaj, investicijske cikluse, fondove rješavaju problemi ove itekako značajne populacije u društvu o kojima svakako treba voditi računa i ni na koji način ih ne treba marginalizirati. Ali je kažem veliko pitanje i to mi je eto i kolega Kajin rekao da li je to, da li je to pravi način rješavanja tog problema. Ja sam vrlo blizak njegovom razmišljanju da se tu moglo pronaći i neke prihvatljivije modele rješavanja ovoga. Ali kažem, izvješće kao izvješće … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ispravit ću samo jedan netočan navod da sa takvim brojem vojnika bi mogli doći do Beča ili do Pešte. Naime, gospodin Kramarić stvarno ne poznaje prilike koje su bile '91. godine, kako su se postrojbe formirale, kako su se demobilizirale, kako su se novi ljudi mobilizirali, u kojem periodu i koliko vojnika je bilo. A ti podaci striktno pokazuju da se je u datim momentima određeni broj ljudi mobilizirao ili demobilizirao, jel dolazio ili ne dolazio. Ovo uopće ne stoji da bi došli do Beča ili Pešte. Jer da je bio u borbenim postrojbama onda bi sigurno znao kakove su okolnosti bio, kakav je dugačak bio front, koliko je trebalo pokrivati, sa koliko ljudi te terminologiju iako ne poznaje. I ono što želim reći da osobna stvar svakoga branitelja je da odluči da li će mu biti objavljeno ime i njegov tijek u Domovinskom ratu javno ili neće. Da ne bi bilo zlouporabe njegovog imena kao što se u zadnje vrijeme i meni događa da iz jedne knjige koja je nabacana kao lopatom, koju je napisao Bjelovarčanin, još ga je i gradska uprava financirala se piše optužnica protiv mene i moj prijatelja, a niti sam bio niti sam luk jeo i luk mirisao. Zbog toga da ne bi susjedi ili komšije koristili imena hrvatskih branitelja ja osobno smatram da ih ne treba objavljivati. Samo oni koji to dozvole osobno da se objavi.
Klub HSP-a, poštovani zastupnik Vlado Jukić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Kazat ću samo dvije, tri riječi o Registru, jer oko toga se puno pričalo pa da kažem jedan svoj komentar kao zastupnika. Tijekom Domovinskog rata generacije i generacije ročnih vojnika su bile mobilizirane temeljem hrvatskih propisa i sudjelovale su u Domovinskom ratu. Imamo ročnika 70, 80 tisuća. Govoriti o Registru na način da je on jedna laži obmana nije pošteno prema hrvatskim braniteljima. I nemojmo to činiti ovdje u Hrvatskom saboru. U ovoj državi se zna tko utvrđuje status. Postoje zakoni i postoje propisi, to su Ministarstvo obrane, Ministarstvo unutarnjih poslova. Prema zakonu su dali popis branitelja. Netko je bio 3 mjeseca, netko je bio 5 godina. Možda bi bilo dobro da kaže državni tajnik, on vjerojatno zna taj podatak koliko je hrvatskih branitelja bilo svih 5 godina Domovinskog rata. Pa kad on kaže tu brojku onda će vjerojatno svima biti jasnije o čemu se tu uopće radi. A govoriti o objavljivanju Registra hrvatskih branitelja to je tema o kojoj bi se itekako dalo razgovarati. I u svakom slučaju ne bi se s tim složio da se getoiziraju hrvatski branitelji, da se stvaraju u jednu kategoriju posebnu sa javnim popisom pa da onda svatko može ovako ili onako manipulirati sa njihovim podacima. Uostalom to naši hrvatski propisi koji su temeljni i na propisima u nekim drugim zemljama ne dopuštaju. Ali dopustite kao što smo slušali od prethodnika i na Odboru za veterane izvješće samo po sebi je dobro došlo, korektno i prihvatljivo. Možemo kazati da smo zadovoljni sa stanjem u Fondu hrvatskih branitelja. Konačno su stvari sjele na svoje mjesto i taj Fond je u potpunosti profunkcioniraju. I samo ono što možemo kazati želimo i u budućnosti da taj Fond bude i što bogatiji i da što bolje radi. U tom kontekstu svakako možemo podržati i mogu podržati izvješće. Ono što je, možda nije spomenuto u izvješću o tome bih htio nekoliko riječi kazati. Ovdje je bilo riječi o dividendama. I moj kolega Pančić kazao je da je ta priča, o dividendama i o dugu dividendi od HT-a ako se ovo izvješće prihvati završena. Nije kolega Pančić završena zato što, kao što je poznato, a ponovit ću, ta je priča na Ustavnom sudu. Nadajmo se, vjerujmo da će Ustavni sud jednog dana kazati svoje o tome je li Vlada morala dividende od HT-a u cijelom iznosu uplatiti u Fond hrvatskih branitelja ili je mogla učiniti to što je učinili, znači protumačiti na način da dio dividendi koji je do trenutka prijenosa dionica taj dio dividendi uplatila u državni proračun. Radi se o 150, 200 milijuna kuna. Značajna su sredstva. Valja kazati da je, iako je kazala ministrica da je Vlada bila iskrena u tom prijenosu, vjerojatno je u svojoj želji i namjeri da realizira ono što je zakon predvidio. Međutim to sam već kazao sa ove govornice i ponavljam da je Vlada htjela mogla je prebaciti i te dividende bez ikakvih pravnih posljedica, te dividende u Fond hrvatskih branitelja pa bismo danas pričali o puno značajnijim sredstvima. Kada se već govori o dividendama mislim da isplata dividendi koja je predviđena ovim Zakonom o fondu i govori se o iznosu od 60-ak milijuna kuna možda nije pravi trenutak za isplatu dividendi, jer će ti iznosi kada se uzme u obzir broj branitelja i broj sredstava biti vrlo mali i možda bi bili destimulativni za branitelje, poglavito u vrijeme kada ističe ovaj trogodišnji moratorij i kada postoji i otvara se mogućnost da hrvatski branitelji počnu raspolagati svojim udjelima. Nisam baš bio sretan kad sam čuo ministricu koja je ustvari kazala ono što zakon predviđa, da će hrvatski branitelj sljedeće godine raspolagati dionicama kako budu mogli i htjeli. Očekivao sam i očekujem da Upravni odbor Fonda u svom djelovanju djeluje na one koji imaju udjele optimistički, a to znači da stvara povjerenje u Fond, jer samo to povjerenje može spriječiti rasprodaju Fonda. Kao što znamo Fond je zatvoren i njegova budućnost je nakon sljedeće godine upitna. Postoje scenariji čak da bi se taj Fond mogao i ugasiti ukoliko više od 50% branitelja proda svoje udjele. Ovdje sam u Hrvatskom saboru ne jedanput, nekoliko puta bio svjedokom rasprava na našim odborima, konkretno na Odboru za žalbe i pritužbe kojeg sam bio član, kada matičnim raspravama koje su potaknuli ljudi, građani Republike Hrvatske sa zahtjevom prema Saboru da im se ispuni njihova nepravda. A nepravda se sastojala u tome što su oni prodali dionice iz prethodnih privatizacija, a te su dionice desetorostruko i stostruko više vrijedile. I onda su tu naravno građani imaju pravo na to, kazali mi smo prevareni. Ali nažalost tržišno gospodarstvo je takovo. Ono što branitelji očekuju, što je naša dužnost njima govoriti i nas zastupnika, pa i Upravnog odbora Fonda naravno, je savjet, poruka. Naša poruka mora biti hrvatskim braniteljima nemojte prodavati udjele u Fondu branitelja. Nemojte prodavati udjele, nemojte dopustiti da se sa Fondom branitelja dogodi ono što se dogodilo sa nekim drugim fondovima, ne zbog nečije manipulacije nego zbog činjenice da je onaj tko je raspolagao dionicama krivo procijenio i prodao dionice u bescjenje nekakvim torbarima i onima koji su na tim dionicama zgrnuli bogatstvo na račun onih koji su u svom neznanju učinili po sebe loš čin. Nemojte prodavati dionice Fonda hrvatskih branitelja, jer kada prodate dionicu, udjele u Fondu, vi ćete izgubiti pravo, a nadajmo se da će u daljnjim privatizacijama Fond itekako biti značajan Fond. Naravno 7% Ine i HT-a nisu, jesu velike vrijednosti, ali u odnosu na cjelokupnu i ukupnu privatizaciju u Hrvatskoj gdje se radi o stotinama milijuna kuna ovo su ipak mrvice, ali ako su i mrvice vrijede nešto. Da li će privatizacija biti ove godine, sljedeće ili za tri godine, možemo kazati i pretpostaviti da će ona morati ići jer je takav proces, mi smo u tržišnom gospodarstvu i svakako će doći dan kada će i u sljedećim privatizacijama morati onaj tko bude vlast dati dio u Fond hrvatskih branitelja i time će bitno narasti njegova vrijednost. Uostalom ideja Fonda je i bila da se stvori jedan trajni izvor financiranja branitelja, a ne da se na tri godine omogući rasprodaja i da za vrlo male novce branitelji ostanu bez svojih vrijednosti. Ono što bih još htio čuti kao poruku je informacija o tome da će vlast, Vlada u ovom slučaju, Ministarstvo hrvatskih branitelja poduzeti sve što može poduzeti kako bi nestali oni oglasi u novinama gdje se čuli smo, nezakonito kupuju ili prodaju, nude na kupovinu ili prodaju udjeli u Fondu. Poruka mora biti iz današnje rasprave, bilo kakve transakcije sa udjelima u Fondu hrvatskih branitelja su u ovom trenutku nezakonite i to je ministrica i kazala, a volio bih da ponovi sada kada imamo, vjerojatno imamo i prijenos. Ono što je bila najveća primjedba i koja stoji od kluba Hrvatske stranke prava su informacije. Kao primjer možemo kazati da nakon što se saznalo da su se dodijelile stipendije obitelji, djeci hrvatskih branitelja onda malo-malo nekoga sretnemo tko kaže nisam znao. Bez obzira na određene napore, napora ima i na TV emisijama i na tiskovnim konferencijama. Postoji naravno za one koji redovno prate političku scenu, postoje određeni sustavi informiranja, međutim on nije dovoljan. Većina na žalost, na žalost većina nije informirana i mnogi nisu znali da se dijele stipendije i da je Fond za stipendiranje profunkcionirao. Tu naravno ne prozivam Vladu niti ministarstvo, ali ipak bi mogli uputiti jedan apel medijima da malo više obrate pažnju da kada se o tim temama govori, kako bi većina hrvatskih branitelja mogla imati informaciju, pa naravno temeljem takovih informacija koristiti ili ne koristiti svoje pravo. Tu mogu kazati da postoji i određeni problem u funkcioniranju udruga Hrvatskih branitelja, kao što znamo kada govorimo o proračunu onda znamo da se milijuni kuna dodjeljuju Ministarstvu hrvatskih branitelja, a namjenski su za funkcioniranje rada udruga i te udruge naravno podnose godišnja izvješća, obimna izvješća o tome na što troše taj novac. Bilo bi dobro da im se uvjetuje sljedeće godine da dio tih sredstava koje dobivaju iz državnog proračuna moraju potrošiti na informiranje i javnosti i svojih članova o ovim pitanjima. To se može bez velikih problema, naravno vodeći računa o tome da kao što znamo imamo i udrugu vladinu koordinaciju, imamo i neku drugu koordinaciju, ta podjela među udrugama nije dobra i ne bi bilo dobro, a izgleda ipak je tako, da i zbog te podjele je došlo do zastoja u informiranju članova pojedinih udruga o ovim vrlo važnim pitanjima, pri tome mislim na zakladu hrvatskih branitelja i na Fond za stipendiranje. Ono što je još zanimljivo pitanje, a nije uopće spomenuto u izvješću, kao što znamo to već godinama stoji kao informacija, postoje predstavnici branitelja u Ini i HT-u, to su general Dečak i gospodin Merčep. Bilo je puno priča o tome po medijima, pa i o tome da Vlada nije povukla svoga člana Nadzornog odbora. Pa postavlja se stvarno pitanje jesu li oni sudjelovali, da li sudjeluju u svojim pozicijama u Ini i HT-u, da li podnose izvješća Upravnom odboru Fonda branitelja i braniteljima koje oni predstavljaju, uopće kakova je njihova uloga u, jer naravno primaju honorar i tamo su poslani da predstavljaju branitelje i zastupaju interese branitelja u Ini i HT-u. Bilo bi dobro i mislim da je nužno da to bude u Poslovnom izvješću Fonda, jer oni tamo predstavljaju branitelje i trebali bi i ja se nadam da zastupaju interese Fonda u Ini i HT-u. O tome bi volio da ministrica izvijesti nas saborske zastupnike, jer toga nema u poslovnom izvješću Fonda. I za kraj ponavljam, poruka bi trebala i morala biti hrvatskim braniteljima. Bez obzira što ćete dobiti 55 ili 100 kuna dividendi možda ove godine ili početkom sljedeće godine, bez obzira što sada Fond ne predstavlja neku veliku vrijednost, nemojte prodavati dionice, udjele Fonda hrvatskih branitelja, vrlo skoro taj će Fond imati vrijednost i imati svoju punu … [[Ne razumije se.]] To je poruka koju bih htio čuti od Upravnog odbora i predsjednice Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
Moram iskreno priznati da ne razumijem kolegu Jukića, zašto bi registar branitelja morao ostati tajna knjiga.
To je upit, to nije ispravak netočnog navoda. Vi tražite razjašnjenje.
Ne, ne ispravljam. On je tvrdio da mora ostati i na neki način polemizirao je sa mnom.
Pa ne ispravljate navod.
Ne, ispravljam navod …
Vi tražite razjašnjenje i izražavate jedno radoznalost, jednu radoznalost zašto je tome nešta tako. To nije ispravak.
Dopustite da ispravljam, da to ne smije ostati tajna knjiga.
To nije opet ispravak. To je negacija tvrdnje. To je drugo ne, pa vi to znate jako dobro. Neću opomenu davati.
Pazite ako netko koristi javne povlastice, …
Ovo je opet komentar. Hvala lijepa. Klub HNS-a, poštovani zastupnik Željko Kurtov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, potpredsjednice Vlade, državni tajniče …
Molim vas, što je bilo? Što? … [[Upadica se ne čuje.]] Pa odakle ću ja čuti što je netko dobacio negdje o tome! Povreda Poslovnika, zastupnik Kovačević.
Ja se ispričavam što moram reagirati. Prvo ste vi upozorili kolegu Kramarića da je povrijedio Poslovnik članak 209., a na kraju je rekao da su branitelji masonsko društvo. Mislim ovo je stvarno sramota šta se u ovoj sabornici događa. Tu smo čuli, … … [[Upadica se ne čuje.]] Ma šta lažeš! Rekao si masonsko društvo. Mislim ovo je stvarno sramotno ponašanje kolege Kramarića jer bi svih branitelja i obitelji poginulih, invalida … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Mir!
Lažeš. Upravo lažeš.
Mir!
Jer ovo je ponašanje skandalozno, skandalozno … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Nije točno. Nije točno.
Mir. Ja ne mogu komentirati, ne mogu komentirati šta ako netko nekome iz klupe da neko sadržajnoga … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Mir! Izvolite kolega Kurtov. Mir! Mir, molim vas!
Kolegice i kolege, hoćete dozvoliti da ja počnem i završim. Ovo izvješće financijsko onda za hrvatske branitelje što se tiče samog dijela financijskog stvarno nemamo primjedbi. Mislimo da je on korektno napravljen i svi klubovi koliko do sad sam slušao su taj dio podržali, međutim svaki od nas želi upozoriti na neke stvari koje bi mogle eventualno izazvati probleme i u vezi ovog Fonda. 12. travnja 2008. godine prestaje moratorij raspolaganja udjelima u fondu i nastat će kaos ako ministarstvo ne bude imalo točan broj izdanih bodova, izdanih iskaznica, jer sad znamo da imamo situaciju da pojedini branitelji po starom zakonu, znači odredi i naoružane narodne zaštite imaju pravo kao branitelji, a po novom zakonu oni to nemaju i dobili su iskaznice, dobili su udjele, dođu u Ured za obranu i jednostavno oni im kažu da nemaju pravo na to. Koliki je broj tih ljudi ja pitam ministarstvo da li ima taj podatak? Mislim da to nije mali broj ljudi jer samo iz pojedinih općina javilo mi se po 10-tak, 15 ljudi koji su dobili iskaznice, dobili su udjele, a nemaju pravo na njih. Ministarstvo šalje iskaznice iz registra, a kad treba verificirati za fond onda registar nije dobar. Rekla je gospođa potpredsjednica Vlade da će danas biti ministri obrane i MUP-a da se pokuša taj problem riješiti. Međutim, ako znamo da popis stanovništva Kine, Rusije, Hrvatske traje mjesec dana, a mi 2 i nešto godina ne možemo napraviti popis branitelja mislim da to nešto ne štima i da razina u ministarstvu koje je zaduženo za taj dio posla ne funkcionira. Ja vas uvjeravam da je dano braniteljima i zapovjednicima i uredima za obranu da bi to bilo u roku od mjesec dana riješeno sa potvrdama kod javnih bilježnika i ovako kako smo do sad radili potvrde što se tiče potvrda za ratne vojne invalide i verifikaciju ratnog puta. Da li članovi Upravnog odbora, da li su dužni pri izvještaju za ratne veterane u Odboru za ratne veterane i na raspravi u Saboru sudjelovati u radu i pojasniti neke stvari. Ako znamo da što se tiče zaklade i Fonda za stipendiranje branitelja informacija nikako da dođe do branitelja čije je to vlasništvo i koji na njih imaju pravo i nitko ih ništa na kraju i ne pita. Mi imamo situaciju da podnose ljudi za jednokratnu pomoć, neki čuju, neki ne čuju, onda se stvara fama u javnosti da svaki branitelj će dobiti iz zaklade 6 tisuća kuna pomoć i dolazi do revolta, odbija im se, imamo već ljude kojima je odbijeno bez pravnog lijeka, bez razloga zašto je to napravljeno, koje oni imaju pravo, da li se imaju pravo žaliti na to. Mislim da taj dio zakonska regulativa u vezi toga još nije riješena i da treba u ministarstvu pravnici već službe koje su za to zadužene uzeti u obzir pravni postupak i ljudima kad se odbija pravo na pomoć da mu se da pravni lijek. … [[Upadica se ne čuje.]] Ministarstvo bi trebalo dati pravila onda. … [[Upadica se ne čuje.]] Ima, ima veze. Sa svim ima veze ministarstvo. 3 milijarde i 400 milijuna kuna momentalna vrijednost fonda, ali znamo da to nije brojka koja bi trebala biti realna. Ako znamo da hrvatska Vlada treba donijeti Zakon o privatizaciji Hrvatske pošte, Hrvatske željeznice, Hrvatskih cesta, Hrvatske radiotelevizije i Hrvatskih šuma tada imovina fonda bi se kompletirala i to bi bilo daleko veća suma novca nego što je to pitanje sad. I zato me brine ovaj 12. travnja 2008. godine kad bi branitelji trebali slobodno raspolagati u udjelima, tj. mogli bi ponuditi i na prodaju fondu. Međutim, u javnosti se stvara opet dojam, ti branitelji misle da će moći svi odjednom ponuditi na prodaju te svoje udjele i da će oni s tim riješiti neki momentalni svoj sitni problem za novac koji ih i sad zanima. Ali oni ne znaju da neće moći to napraviti i da će fond otkupiti onoliko koliko može, a onaj drugi dio jednostavno nije predviđen da se otkupi sav, osim ako nećemo ići u prodaju imovine fonda, onda nismo napravili ništa niti smo napravili za te branitelje neku vrijednost koju smo zamislili. Sada otprilike jedan bod vrijedi cirka 5, 6 kuna ili udjel ajmo reći u najbolju ruku 600 kuna što u prosjeku po branitelju je negdje oko 6 do 7 tisuća kuna koliko ima otprilike prosječno branitelj u Hrvatskoj. To je negdje 12 udjela ili tisuću 200 bodova. Mislim da to trebamo reći da ne bi ljudi mislili da se tu sad momentalno raspolaže nekom basnoslovnom cifrom. Ona u cjelini je velika, 3 milijarde i 400 milijuna kuna je velika cifra, međutim kad se ona rasporedi na bodove i na udjele i na branitelje onda to i nije tako veliki novac kako ljudi eventualno zamišljaju ili se nadaju. Dalje. Koliko imamo u borbenom i neborbenom sektoru? U registru ne postoji borbeni i neborbeni sektor. Zašto? Dalje. '90., '91. godina i '96. kad rata nije ni bilo najviše bodova je u tom dijelu, u tom vremenu raspoređeno i zato ova cifra od 600 kuna po udjelu je tako mala. Ona bi mogla biti duplo veća da se išlo na poštenu preraspodjelu ovih dobara. Ja zato podižem tužbu Upravnom sudu jer po Ustavu Republike Hrvatske rat je trajao od '91. do '95., a vrlo dobro znate da smo 15.3.'91. godine slali hrvatske dečke u Jugoslavensku narodnu armiju. Prema tome, ja ne znam protiv koga su ratovali Hrvati '90. i '91. godine do 5., 6., 9. mjeseca, kad su ovisno u kojem kraju Hrvatske počela borbena djelovanja? Mislim da je ovo jedne prevara i ja na tom neću ostati. Dosad sam upozorio više puta, sad idem i tužbom Upravnom sudu. Od danas, čekao sam ovu raspravu, potpisujem, dole imam u klubu i ja ću tužiti ovaj dio, jer on nepošteno, više su dobili ljudi za '90. i '91. i '96. godinu nego većina ratnika koji su proveli od prvog do zadnjeg dana na ratištu. Ja pitam, zašto i kome to služi? Zašto i kome to služi? Neka mi netko iz Vlade to kaže. I dalje. Fond bi, udjelima bi ljudi trebali raspolagati u 4. mjesecu 2008. godine. Ako se ova privatizacija neće nastaviti, onda neka nam Vlada jasno kaže, politika ove Vlade je takva da nećemo rasprodavati našu imovinu i neće biti novih udjela, novog vlasništva, novog novca, nove vrijednosti. Ili ako će ići se u rasprodaju da se kaže, to će biti za godinu, dvije, tri, pet, osam, deset. Jer sad od 4. mjeseca 2008. godine ljudi trebaju raspolagati imovinom, a ta imovina nit je cjelokupna, nit je konstantna, nit je stalna. Mi ne znamo da li će ovi udjeli vrijediti tri puta više za tri ili četiri ili pet godina. Znači produžavamo rok upravljanja našom imovinom, a znamo da nekim braniteljima je sad, još jučer potreban novac i zato dolazi do ovoga da opet razni torbari, kriminalci, lopovi ja bi ih nazvao torbare i naše te branitelje jadne kojima je potrebno sutra tisuću kuna da plati struju, on će mu potpisati svoje udjele i na neki način ga opljačkati. A sad ćemo sa ovim da ne znamo kad će se ići sa privatizacijom ovih poduzeća koje sam spomenuo, produžiti rok možda na deset godina. Da li će sljedeća Vlada imati snage to sprovesti? Ova vidimo da nema. Niti najave nemamo kad bi to moglo biti. Pa ajmo reći, godišnje ćemo napraviti jedno poduzeće to privatizirati i to bi bila neka realnost. Mi to razumimo. Ali da znamo kad će to biti i što će biti i da ljudi, branitelji ne budu više predmet manipulacija, nego da znaju svoja prva kad će ih steći i kad će moći raspolagati svojom imovinom. Vi znate da je HVIDR-a Grada Zagreba tužila i za sad zašto ne raspolaže svojim udjelima? Momentalno nitko im nema kao, to pravo oduzeti. Međutim, mi smo to napravili u zaštiti naših branitelja. Pokušali smo ih zaštititi od samih sebe. Ali sad ovim produžavanjem rokova, mi ćemo napraviti kaos i mislim da nam to nikome nije potrebno i zato imao sam potrebu upozoriti na ove stvari, reći i neka ministarstvo i potpredsjednica Vlade pokušaju naći rješenja za ovo što sam ukazao ispred Hrvatske narodne stranke, ispred kluba i u svoje osobno ime. Hvala lijepo.
Hvala. U 10 i 53 isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od deset minuta. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite!
Pa evo, ispravljam netočni navod kolege Kurtova koji je rekao kao oni koji su se borili '90. i '91., koji su kao najviše dobili i kao protiv koga su se oni borili. Pa ja se čudim kolega Kurtov, a ako ste zaboravili da su '91. bile akcije u Borovu selu gdje su stradali redarstvenici iz Redarstvenih snaga Republike Hrvatske, koji su bili ustrojavani znači od '91. godine pa nadalje, gdje su prolazili obuku i sjetimo se i akcije u Mirkovcima gdje su također poginuli pripadnici redarstvenih snaga kojima sam i ja bio također pripadnik. I znači sada oni koji su dobili određene bodove iz tog perioda, šta su oni lažni branitelji ili šta, valjda nije bilo rata u to vrijeme? Ja uopće nisam razumio šta ste vi s tim mislili reći?
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Željko Kurtov.
Povreda Poslovnika 209. Kolega Čuljak mene nije ispravljao nego on tumači svoje mišljenje koje nije istinito. '91. godine, 15.3.'91. godine mi smo slali naše hrvatske dečke u Jugoslavensku narodnu armiju, a akcije su počele od 5. mjeseca do 9. mjeseca je rat počeo. Do tog vremena rata nije bilo u Hrvatskoj i nemojte lagati hrvatskoj javnosti.
Nije to povreda Poslovnika, nego ispravak jedne tvrdnje koju ste vi iznijeli, koju zastupnik Čuljak osporava. Ministrica, potpredsjednica Vlade i predsjednica upravnog odbora fonda Jadranka Kosor. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, javila sam se nakon izlaganja gospodina Kurtova jer mislim da je potrebno reći nekoliko stvari, naprosto zbog daljnjeg tijeka rasprave da ne bi dalje bilo zabune. Krenut ću od nekoliko stvari o kojima je govorio, pa ću se evo, referirati i na ostale klubove vrlo kratko. Naime, gospodin Kurtov, dakle zastupnik u Hrvatskom saboru govori primjerice da su hrvatski branitelji dobili iskaznice a da nemaju pravo na udjele i govori o desecima i desecima. Gospodine zastupniče! Vi znate da sam ja dostupna svakom zastupniku naravno jer sam i potpredsjednica Vlade i ministrica i javljam se promptno svakom zastupniku. Da ste mi to javili i pokazali, dostavili te adrese odnosno imena ljudi na koje se to odnosi ja bih promptno reagirala i mi bismo danas znali o čemu se radi. Dakle, ako istinski želimo pomoći u rješavanju problema ja osobno sumnjam da je to tako, ali ako postoji problem molim vas, dajte mi sada taj popis, sutra ćete znati o čemu se radi. Molim vas sada do kraja rasprave dajte mi popis branitelja o kojima se radi, koji imaju probleme. Drugo, spominjali ste Fond za stipendiranje i zakladu. O tome da se ne zna dovoljno, da se nije znalo i tako dalje. Želim vas izvijestiti da smo, da, prvo Fond za stipendiranje, Fond hrvatskih branitelja pa Fond za stipendiranje pa zaklada nemaju nikakve veze više sa Ministarstvom hrvatskih branitelja. U Fondu za stipendiranje i u Fondu, i u Zakladi hrvatskih branitelja su predstavnici udruga, predstavnici nadležnih ministarstava i oni preko svoga upravnoga odbora rukovode poslovima Fonda za stipendiranje i zaklade. Ministarstvo hrvatskih branitelja dakle Vlada nema nikakvog utjecaja. To su samostalna tijela i oni rade prema zakonu koji smo donijeli u Hrvatskom saboru prema podzakonskim aktima. Prema tome nikakve, ponavljam nikakve veze niti može Ministarstvo na bilo koji način utjecati. Mi smo samo, rekla sam ovdje potpisali jedan sporazum sa zakladom da sve one probleme za koje mi doznamo a ne možemo u okviru zakona transferiramo. Znači da ne pišemo mi vam ne možemo pomoći, ali se javite Zakladi pa da ponovo čovjek piše nego da mi to automatski proslijedimo Zakladi na rješavanje. Vi ste rekli da se ljudima odbijaju tamo, ja znam jer smo sudjelovali preko Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja u donošenju akata i donošenju kriterija za dodjelu pomoći preko zaklade. Kriteriji su vrlo jasni, precizni. Oni takvi moraju biti. Prema tome tko ne udovolji kriterijima ne može dobiti potporu. I to mislim da ćete i vi poduprijeti. E sad govorili ste, gospodin Kurtov je govorio o Fondu i o tome da to nije basnoslovna cifra. Znači tri, tri milijarde i evo imam najnoviji podatak, tri milijarde i 474 čini mi se milijuna na današnji dan. Da, gospodine zastupniče, mislim neću se obraćati vama osobno nego svima. To nije mali novac i ponavljam da tog novca do kraja mandata prošle Vlade nije bilo. I to je činjenica. I od tada je krenuo cijeli posao oko izmjene zakona, oko uspostavljanja zakona. Zakon kakav je bio donesen 2003. prema uputama i upozorenju svih nadležnih institucija od tadašnje komisije za vrijednosne papire na dalje ne bi mogao funkcionirati. I mi smo ga morali ovdje izmijeniti da bismo mogli osnovati fond. I unijeli imovinu i ona, kao što vidite raste. Prema tome danas obeshrabrivati branitelje s ove govornice u tom smislu da je to nije bog zna kakav novac nije dobro jer to jest nekakav novac. On kao što vidite raste. Prošle godine u ovo vrijeme je bilo dvije milijarde i nešto manje od 200 milijuna kuna. Sad je 3 milijarde i 474. Prema tome to nije bezvrijedan novac. Udio, pitao je netko ovdje, udio je oko 650 kuna. Prema tome svatko može izračunati koliko je to u prosjeku. O, imovina se naravno mijenja. Mi vjerujemo da će rasti s obzirom da će doći još imovine u Fond. I ono što želim istaknuti. Bilo je u raspravi dosta riječi o tome da hrvatski branitelji od sljedeće godine od travnja mogu raspolagati, a da se i sada događaju neke, neki poslovi kojim bi ta imovina trebala prijeći u nečije tuđe ruke. Naravno da smo mi itekako na to upozoravali. Da smo izdali i oglas u kojem smo vrlo jasno upozorili i ovdje sam rekla da svi ugovori, sva mešetarenja koja se eventualno sada događaju nemaju nikakvog pravnog učinka. Da su to ništetni poslovi. Dapače da je to kazneno djelo. I na to smo upozorili evo objavom i u svim dnevnim listovima prije izvjesnoga vremena. Preko udruga hrvatskih branitelja puno se o tome govorilo. O tome postoje informacije na našoj web stranici. O tome postoje informacije u našem PSP centru, s našim PSP centrima u svim županijama i u gradu Zagrebu. Prema tome više od toga mi ne možemo. Dakako da bi bilo dobro da mediji katkada o tome više govore, ali to nije moj posao. Govorili ste o registru i o tome je li bilo 1991. ili nije, pa ja mislim da je to notorna činjenica to svi znaju. Ja ću vam samo reći podatke, podatke iz registra. Do kraja 1991. godine, do kraja 1991. godine to su podaci iz registra hrvatskih branitelja. Prvi put u hrvatsku vojsku i u Ministarstvo unutarnjih poslova ušlo je 182 tisuće 238 hrvatskih branitelja. Znači to su ljudi koji su dobili status. Do 15. siječnja 1992. ukupno 272 tisuće 782 hrvatskih branitelja znači prvi puta ušli u hrvatsku vojsku i u Ministarstvo unutarnjih poslova. I onda redom po godinama dakle ja vam mogu izlistati iz registra hrvatskih branitelja. Znači imamo po godinama, po mjesecima svaki mjesec koliko je prvi put ušlo hrvatskih branitelja i onda ukupni zbir za svaku godinu i do, i evo ga još podatak nakon 15. siječnja 1992. do 6. mjeseca 1996. 216 tisuća 625 hrvatskih branitelja, to su ti ljudi koji su dobili status hrvatskog branitelja. Gospodin Kramarić je govorio, žao mi je da ga sada nema ovdje da on traži i zahtijeva da se taj registar objavi. Dame i gospodo, svi, svi podaci koje imamo o Zakonu o zaštiti podataka i drugi zakoni govore o tome da se taj registar gdje su vrlo osjetljivi podaci koji govore i o ratnim putovima i tako dalje, da se ne može objaviti. Međutim ja sam da bi, da bismo izbjegli sve nedoumice tražila od Agencije za zaštitu osobnih podataka i službenim dopisom da mi s obzirom na podatke koji se tamo nalaze pisano odgovori službeno može li se takav registar objaviti ili ne? Ali ponavljam moje osobno mišljenje i mojih kolega i nas u Vladi jest da podaci koji su tamo su podaci koji moraju biti zaštićeni jer bi mogli biti podložni velikim manipulacijama. A to sigurno apsolutno nije nikome u interesu. I želim vas podsjetiti da među ostalim tamo je i jedinstveni matični broj. To je, to je najmanje oko čega bih zapravo raspravljala. Ali u mandatu prošle Vlade to je isto tako označen kao podatak koji se ne smije objavljivati. Pa onda smo malo u kontradikciji. Znači registar bismo mogli objaviti gdje je i jedinstveni matični broj i svi podaci koji govore o ratnom putu pojedinog hrvatskog branitelja pa je to za objavu, a jedinstveni matični broj nije. Dakle podsjećam samo na tu kontradikciju. I još nešto vezano za raspravu i gospodina Kramarića i nekih drugih vezano za dividendu. Pa naravno da se dividenda može prenijeti onda kada je fond utemeljen i kad je u njega prenesena imovina. Međutim, naravno da bi se moglo onda postaviti i pitanje što ne bi bilo dobro zašto primjerice ta dividenda nije rezervirana u godinama kad se donosio zakon, odnosno izmjene Zakona o privatizaciji na primjer INA-e i HT-a itd. itd. Ali mislim da to nije dobro, da bi nas to odvelo ponovo u politizaciju i budući da je bilo pitanja oko vrijednosti udjela, da on, vrijednost udjela ponavljam je oko 650 kuna pa svatko može jasno izračunati govorim o hrvatskim braniteljima koji su odbili izračune udjela o tome koliki je taj iznos po prilici u prosjeku ponavljam da se ta vrijednost mijenja. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Željko Kurtov.
Gospođo potpredsjednice Vlade, po starom zakonu civilna zaštita … [[Govornik se ne razumije.]] civilne zaštite imali su pravo biti hrvatski branitelji. Po novom zakonu oni to nemaju pravo i imamo masu ljudi koji su po starom zakonu dobili taj status. Ja ću vam donijeti. Obećao sam vam prošli put. Donijet ću vam te papire kopirane. Imam konkretno imenom i prezimenom ljude.
Kolega Kurtov to kroz raspravu. Nemojte ispravljati netočni navod. Vi jedno mišljenje iskazujete.
Ne.
Ma kako ne!
Ministrica je rekla da to nije istina. Ja sam rekao da je to istina i ja imam papire za to. To je jedno. Drugo. Devedeset prve godine rat je počeo, pa ja sam učesnik od prvog dana rata. Nije počeo ni u prvom mjesecu, ni u petom, ni u četvrtom, nego kako gdje od petog do devetog mjeseca. U Zadru je počeo deveti, osmi mjesec i svi znamo i svi znamo kad je počeo Domovinski rat. Ali na kraju krajeva vi cijelo vrijeme pravite se “toša“ i ne poštivate Ustav Republike Hrvatske, gdje jasno piše da je 1991., 1995. godina trajanja Domovinskog rata. To je činjenica.
Riječ je o Ustavu. Jasno piše. To nije sporno i to nitko ne osporava. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nitko ne osporava. Poštovani zastupnik Damir Kajin, Klub IDS-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo potpredsjednica, uvažena gospodo zastupnici. Gospodin Jukić govoreći ispred Kluba HSP-a u jednom trenutku je rekao da braniteljima se dodjeljuju mrvice. Ma nije to baš tako, nije to tako bilo ni 2000. ili prije 2000., nije tako bilo ni 2003., ni četvrte, ni pete, a Boga mi nije ni 2007. Temeljem Zakona o hrvatskim braniteljima 2006. isplaćeno je toj populaciji 4 milijarde 789 milijuna kuna. To je cirka 5% proračuna i to gospodo to jednostavno nije malo. To je jedan respektabilan iznos za zemlju poput Republike Hrvatske. 2005. isplaćeno je 4 milijarde 164 milijuna kuna, 2004. 3 milijarde 918 milijuna kuna, 2003. 3 milijarde 491 milijun kuna. Znači, u tri godine od 2003. taj iznos povećan je za cirka 40% ako nam je 2003. bazna godina ili plus milijardu 298 milijuna kuna. I mislim da to nije jasno za podcijeniti, kao što je i bivša Vlada isplaćivala shodno vlastitim proračunskim mogućnostima toj hrvatskoj populaciji. Nije za podcijeniti ni ovu braniteljsku mirovinu koja iznosi 45% prosječne plaće. Ako je prosječna plaća 4780 kuna 45% to je negdje 2150 kuna. I to u trenucima kada penzija novih umirovljenika je 1562 kune i 65 lipa. 531 kuna manje u odnosu na stare umirovljenike. Znači, to nije za podcijeniti. Druga je stvar što sa tih 2150 kuna kada to podijelimo po danima, takav jedan branitelj ima na raspolaganju svega 70 kuna. Ali kod novih umirovljenika to je svega 52 kune i zato treba uskladiti što je moguće brže ove stare i nove. Da se vratim na ovaj fond. Što se tiče ovog fonda, da žalim i ja što nema sad ovdje Kramarića. Doista, kako to da gospodin Kramarić ratni gradonačelnik Osijeka koji tih dana nije pobjegao iz tog grada recimo po tom osnovu nije evidentiran u fondu i ne ostvaruje niti jedan bod. To naprosto vrijeđa, kao što s druge strane isto tako vrijeđa činjenica da netko tko je u Vukovaru ne znam uništio jedan tenk ima možda manje bodova od neke tajnice ili sekretarice koja je radila u nekom uredu obrane u Buzetu, u Pazinu, šta ja znam, Zagrebu ili dole Splitu. Što se tiče znači ovoga fonda, imovina fonda je povećana. HANFA je donijela Pravilnik o vrednovanju imovine, Narodne novine broj 70/2006 i konačno svi branitelji su dobili tu obavijest o svojim udjelima. Koliko će to u konačnici vrijediti to ćemo tek vidjeti. Imovina tijekom 2006. porasla je sa 2 milijarde 109 milijuna kuna na 2 milijarde 987 milijuna kuna. To je negdje oko 240 milijuna kuna više. Evo, malo prije smo čuli da taj fond na današnji dan de facto u svom portfelju ima dionica koje se procjenjuju na 3 milijarde 470 milijuna kuna. Isplaćena dobit bila je znači prošle godine 84,3 milijuna kuna. Rast vrijednosti te imovine je prije svega posljedica rasta vrijednosti dionice INA-e nakon što je ona izlistana na Londonskoj, odnosno na Zagrebačkoj burzi. Tu je jedan problem što je ta dionica najprije bila vrednovana temeljem one konzervativne procjene kada se procjenjivala jednu tisuću pedeset i osam kuna. Po izlistavanju na burzi to je bilo 2296 kuna i 16 lipa. Imovina fonda je porasla i zbog predujma, jasno te dividende za 2005. godinu i to za 56,9 milijuna kuna plus ulaganja u trezorske zapise za nekih 7,9 milijuna kuna itd. itd. Ono što je isto tako dobro spomenuti kada je riječ o ovom fondu da do sada u javnosti nisu prodrle afere oko upravljanja ovim fondom. Ako možda, ako zanemarimo jasno neke od članova Upravnog odbora od kojih neki vuku i tu haašku hipoteku vjerojatno zbog dvojbenog ponašanja u vrijeme Domovinskog rata. Jasno, mislim ovdje na Merčepa. Inače članovi uprave, Upravnog odbora pardon su od gospođe Kosor preko gospodina Đakića, ne znam Dečaka, Posilovića, Lovrića itd. No, fond za sada za razliku od Hrvatskog fonda za privatizaciju vidimo da posluje korektno i neka tako i ostane. Riječ je rekoh u velikom novcu. Koncem prošle godine bilo je riječi o 2 milijarde 945 milijuna kuna. Na današnji dan to je preko 3 milijarde 400 milijuna kuna. Do kraja godine vrijednost tog Fonda, te imovine premašivati će zasigurno 4 milijarde kuna. Jasno kada govorimo o tom Fondu, kada govorimo o upravljanju tim Fondom onda je uvijek ovdje riječ i o jednoj moralnoj dimenziji koja se ne može izraziti samo u novcu i zato upravljanje tim Fondom mora biti krajnje korektno, pošteno, transparentno. Naši branitelji za vrijeme rata kada se vršila ta pretvorba u pravilu su ostajali bez posla, bez tvrtki u kojima su radili, bez dionica, često s gelerima u tijelu, bez ruku. A neki drugi su jasno i sami znate kako dolazili do imovine. I to jasno da nije pošteno. Pošteno je ovo što danas radi recimo maestro. Samo se onda postavlja pitanje da li će ići do kraja. A kraj je danas 2007. ne drži politika, već taj kraj bojim se da drže tajkuni i novčarske institucije. Oni su da parafraziram predsjednika Mesića dirigenti, a neki političari su možda samo prve violine, ali ne više od tog. I to je danas pozicija hrvatske politike. I to je nažalost nešto što se neće moći izmijeniti ni s revizijom, ni bez revizije. Duboko je Hrvatska financijski premrežena. Na neki način gotovo zarobljena. I gotovo bih se usudio reći da hrvatske institucije 2007. nisu ni vojska, ni sudstvo, ni Ministarstvo turizma već oni koji zapošljavaju 10, 15 ili 20 tisuća ljudi. I nisu hrvatske institucije ne znam Ministarstvo kulture ili sporta već oni koji medijima za oglašavanje daju mjesečno desetine milijuna kuna. To je bitno. Mislim da bi Fond na jedan poseban način trebao vrednovati invalide. Po prvi puta 22.6. znači na blagdan čuo sam neke pozitivne poruke u izjednačavanju boraca Domovinskog i ovog antifašističkog rata. Po prvi puta IDS nije ostao usamljen. Ali bojim se da nakon izbora opet će svi voziti po starom, toga se ono bojim. A inače meni je osobno drago da se toj misli ispred Predsjedništva Sabora ako se ne varam pridružuje i gospodin Bebić. A bilo mi još draže vidjeti u Brezovici i ministre Rončevića i Kirina kako onako zdušno pjevaju "Po šumama i gorama". E vidite, u Istri se tako pjevalo i '93. i 2003. kad se na taj način nije pjevalo ni u Brezovici. Ali šta ćete, što je uhu milo to je i srcu drago. I to je korak naprijed. Evo za kraj, mi imamo znači 41 tisuću 904 invalida Domovinskog rata. 2006. imali smo 10,87% invalida više nego 2005. kada ih je bilo negdje oko 36 tisuća. Kako to, kako to da naprosto 10 i toliko posto više 2006. u odnosu na 2007., 2005.? Da li je tu sve čisto? Iako ja uvijek kažem, invalidima sve, ostalima što je jasno moguće da država može dati. Koliko je kredita podijeljeno o tome nekom drugom prilikom. Ali se slažem ono što su neki prethodnici rekli da sutradan kada te dionice se budu pojavljivale nekako izražavale u tom novčarskom ekvivalentu treba zaustaviti, ne tada nego prije toga treba zaustaviti ove torbare. Drugo, što još reći? Kada govorimo o mrvicama koje se daje za tu populacija ja tvrdim da nije to tako. Hrvatska za branitelje, za obnovu, za invalide plus podizanje gospodarstva koji je u ratnom vremenu stradalo, plus podizanje tih prostora koji su u ratu stradali, plus ovo što imamo posebna, područja od posebne državne skrbi, plus fond, to je zasigurno, ma i 15 možda i 20% ukupnog proračuna. Ako tim ratnim događajima pridodamo i prijevremeno umirovljene velikog broja naših građana koji su zbog ovih ili onih okolnosti tada ostajali bez posla to je gospodo, možda je 25, možda 30% proračuna. Te troškove druge zemlje nema. Ono čega se ja bojim kada je riječ o Fondu da mi preko tog Fonda na neki način guramo ili da ćemo sutra gurati tih privatizacije poput ne znam Hrvatske elektroprivrede, voda, šuma koja je ovdje za ovom govornicom netko od zastupnika prije mene spomenuo. Ja mislim da ako se to dogodi, pogotovo ako Hrvatska elektroprivreda ide u privatizaciju da će cijela zemlja se naći u jednoj materijalnoj, političkoj ili ne znam kakvoj zavisnosti od onoga koji će to preuzeti, da ćemo time ako se to dogodi učiniti goru stvar i od same pretvorbe. I zato to ne treba prodavati ni pod cijenu jačanja ovoga Fonda. Jer u konačnici ono što danas dajemo rukom sutra ćemo naprosto drugom rukom uzimati tim istima kojima tobože u ovom trenutku želimo nešto pokloniti, ili njihovu ulogu za vrijeme Domovinskog rata posebno vrednovati. Što se tiče samog Izvješća, Izvješće je za mene prihvatljivo. Slažem se da su neke brojke oko branitelja vjerojatno nategnute. I jutros prije ove rasprave stigla mi je jedna telefonska primjedba kod recimo stipendija. Kaže da djeca u srednjoj školi dobivaju stipendije od ministarstva u iznosu od 200 kuna. I sad, … … [[Upadica se ne čuje.]] Fonda, Fonda, Fonda, da, da, pardon, od Fonda, Fonda, zato govorim jasno, držim se teme dnevnoga reda. Da ne bi netko pomislio da izlazim iz ovih okvira. Ali kaže sada ti ugovori koji oni dobijaju treba ići ovjeriti. Ta ovjera košta negdje oko 86 kuna kako sam si zapisao, kao što su mi rekli, poručili. I mislim da bi taj podatak u buduće na sebe trebala preuzeti država. No bit je svakako u tome da se u ovoj zemlji ni 2000. ni 2001. ni 2002., 2003. nije podcjenjivala braniteljska populacija. A Boga mi to se ne čini ni sada. Jasno je, pred izbore svaka Vlada je nešto šire ili darežljivije ruke, a mislim da se neće ovom prilikom to zloupotrebljavati od pojedinih braniteljskih udruga. I za kraj, po prvi puta jedna dama za kamerom i mislim da mogu izraziti zadovoljstvo i u vaše ime.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Vlado Jukić, prvi.
Ispravljam više puta izrečen netočan navod kolege Kajina kojim je insinuirao da sam ja kada sam govorio o mrvicama govorio o ukupnim izdvajanjima Hrvatske države za hrvatske branitelje. Ja sam to govorio u kontekstu Fonda hrvatskih branitelja, točka dnevnog reda je Fond hrvatskih branitelja i govorio sam u kontekstu privatizacije. Nije korektno od kolege Kajina koji je nekoliko puta ovdje kazao sve za invalide, da ono što država troši na invalide a to su proračunska sredstva u najvećem dijelu 4, 5 milijardi se troši na podmirivanje potreba tih istih invalida za koje se on ovdje zaklinje da bi im dao sve, a onda ta sredstva koja se koriste za njih i troše za njih, koristi kao argument da su hrvatski branitelji ne znam što u povoljnijem položaju u hrvatskom društvu. Jesu mrvice u odnosu na ukupni iznos privatizacije gospodine Kajin.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Naime netočan je zadnji ovaj navod, ali još nekoliko u prijašnjem izlaganju gospodina Kajina gdje je ustvrdio da ni vlast 2001. do 2003. nije zapostavljala i zanemarivala hrvatske branitelje. Ne da ih nije zapostavljala, ukidala im je stečena prava, invalidnine, prozivala ih je javno da su lažni invalidi od Marinovića generala do Darka Bešteka i još niz drugih. Prevarila je i samog Predsjednika države kojem je iste takve podatke dala pa je i on u kasnijem slijedu se morao ispričavati. I da govorimo o borbenom sektoru, neborbenom sektoru o kojem gospodin Kajin nema pojma, jer govori da branitelj u Vukovaru kojeg je pogodio tenk nije dobio isto bodova kao i čistačica. Naime jasno se govori o podjeli i kriterijima za dodjelu udjela u Fondu hrvatskih branitelja i dijeli se na borbeni i neborbeni sektor. Neborbeni sektor su ustanove i službe koje nisu izravno sudjelovale u pripremi i izvođenju borbenih djelovanja, ali su bile u funkciji borbenog sektora i obrane suvereniteta Republike Hrvatske i za to imaju samo jedan bod. Da bi to znali trebali ste pročitati i ovo je bilo javno obznanjeno.
Dobro. Klub HSS-a, poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege. Naravno ovo izvješće o radu Hrvatskog fonda branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2006. godinu mi ćemo kao klub prihvatiti, jer ovo je jedno korektno izvješće koje govori o tome u kakvom se stanju nalazi oni udjeli koje smo dodijelili onima koji upravljaju tim udjelima da sa pažnjom dobrog domaćina pokušaju u okviru onog zakona kakav jeste, a valjalo bi porazmisliti i porazgovarati o tome, ali to ću u drugom dijelu. Oni kao što sam rekao su solidno dobro upravljali sa onom imovinom koja je njima na neki način povjerena da s njome upravljaju u okviru tog zatvorenog fonda. Naravno ja ne bih otvarao polemiku ovdje 91., 96., 94., 95. Naime različito se ipak i na različitim razinama i u različitim vremenima i na različite načine događale aktivnosti bilo u 91., u Šibeniku je to bio rujanski rat 95. ali to je bila otvorena agresija koja je bila sredinom 9. mjeseca. Naravno već u 4. i 5. mjesecu imate vi aktivnosti koje su apsolutno bile na tragu otpora koji se dogodio za vrijeme otvorene agresije. Prema tome nema potrebe sada licitirati sa tim događajima, njih pamte oni koji su u njima sudjelovali. Kada je u pitanju struktura, odnosno popis branitelja koji se nalazi, način borbenog i neborbenog djelovanja, znate niti jedan zakon ma koliko ga želite najpravednije napisati, najčistije, najiskrenije ne može biti ogledalo teškoća i nevolja koja su se dogodila u Domovinskom ratu. Prema tome vi možete iz tog spektra izvući primjere i s njima tvrditi da nije u potpunosti pravda postignuta ako želimo je uopće rangirati. Međutim to je nemoguće. Znate nemoguće je te sve pojedinačne slučajeve pokušati valorizirati i zbog toga ovdje se našla jedna sredina borbenog i neborbenog sektora. Koliko je ona u potpunosti pogođena, naravno da nije. Naravno da uvijek postoje modaliteti koji bi na posebno onoj nižoj razini našli i drukčije odgovore. No, danas ovdje ipak razgovaramo o nečemu po meni bitnijem od ovih površinskih sada razloga i nesuglasica koje su se javljale u raspravi i mislim da bi temeljno pitanje biti kako ovaj fond koji sada čini 3 milijarde i 400, odnosno 3 milijarde i 700 nešto prije, možda sutra 4, kako da uistinu on postane ono što je ustvari i zakonodavac, pa i mi svi skupa željeli da on predstavlja. Da on ne bude jednokratno potrošen. Da on ne bude nešto što će se sada dogoditi da bi se na neki način olakšala savjest onih koji su ga predlagali, jer to nije svrha njegova. Njegova je svrha da on ako može, a mi mislimo da može i da postoji i vrijeme i način da se ova dobra ideja i ovo izvješće koje govori upravo na tragu onoga što ja mislim kazati, da se može na neki način zajednički uskladiti. Ovdje je bilo rečeno da na žalost da bi trebalo vidjeti kada će doći privatizacija u ovom sektoru drugom državnih poduzeća i javnih ustanova, da bi se točno znalo kada bi se te dionice mogle prenijeti i kako bi se s njima moglo raspolagati itd. itd. Ja ne vidim ama baš niti jedan razlog da se sama privatizacija u tim tvrtkama treba dogoditi od Hrvatskih šuma, Hrvatskih voda, Hrvatske elektroprivrede i čitavog niza drugih javnih sektora i resursa da bi se oni našli tu. Tko kaže da će se uopće tamo trebati desiti privatizacija. Mislim da nema nikakve sveze privatizacija sa time da mi želimo pojačati snagu ovog Fonda. Privatizacija se možda kažem, neće desiti u svim tim sektorima. Ona ne mora biti preduvjet da se dogodi ono što je dobro za ovaj Fond da se dogodi. Naravno glavna dilema koja se ovdje na neki način pojavljuje, je mi imamo dovoljno iskustva kada su u pitanju vrijednosti, vrijednosni papiri, obeštećenja, od PIF-ova famoznih koji su na neki način preteće i mogu se na neki način povezati sa ovom raspravom, koji su pokazali svu manjkavost tog sustava potpunog nemiješanja države u to šta će građanin ili šta će pojedine strukture učiniti sa onim što im je dodijeljeno. Takav jedan ajmo reći stav koji je bio potpuno nećemo se miješati u to pravo je svakog pojedinca da učini ono što misli da je najbolje za njega i on će zasigurno učiniti, doveo je do toga da je od ukupne imovine PIF-ova isplaćeno onima kojima je isplaćeno možda 1 do 2%. Znači, oni mešetari koji jako dobro znaju poslovati na financijskom tržištu i inače na tržištu nalaze svoje mjesto i pozicioniraju se upravo kod takvih stvari. Mislim da ne bi bilo dobro dovesti ovaj fond pod isti sistem potpuno nepravedne preraspodjele, a naravno ako se iduće godine 2008. godine otvori potpuna liberalizacija i pravo da se mogu dionice, da se mogu udjeli prodavati slobodno na tržištu onda će se naravno dogoditi ono što je sasvim razvidno već danas da će se dogoditi. Naime, mi naravno ne možemo toliko edukativno djelovati i ne možemo samo kroz tu edukaciju upozoravanje ili traženje boljeg smjera uvjeriti ljude koji su u nevolji i koji naprosto nisu vični da se nose s tim udjelima i dionicama da ne učine ono što će ih nagovarati onaj koji će torbama obilaziti njih i oni će to naravno prodati po vrlo niskoj cijeni i oni će, i taj fond će tada izgubiti svoj smisao. Prema tome, trebalo bi porazmisliti o onome što se i u svijetu, a i u Europi događa sa tim zatvorenim fondovima da se on trajno ojača, da se možda razmisli o tome da se primarna predaja udjela i vrijednosti nasloni na samo društvo, da se omogući prije svega tzv. prvootkupnja udjela vrijednosti od samog fonda, da država još jedan korak učini pa da ojača taj fond i da on ne bude samo jednokratno izgubljen jer ćemo onda opet kažem ako se nastavi takva praksa, a na žalost svjedoci smo da se ona često kod nas događa i da je moguće da se i u ovom slučaju dogodi. Mislim da je dobro kad smo već napravili ove dobre korake, kad smo išli dobrim putem, kada uprava fonda nije radila pogreške, kada ne postoje u javnosti afere jer ih nema, kada naprosto postoji jedna dobra slika okruženja. Nemojmo dozvoliti da za dvije godine i tu dobru sliku i dobre utemeljenje ovog fonda potrošimo, a potrošit ćemo ga ako liberaliziramo pravo da se može na slobodnom tržištu po uvjetima koji budu, da torbari mogu obilaziti okolo i to kupiti, jer te vrijednosti i te dionice će za nekoliko godina, posebno ako im se dodaju ove strateške dionice Hrvatskih šuma, Hrvatske vode, Hrvatske elektroprivrede, to će biti dionice koje će naravno dobiti deseterostruko veće iznose. A prekratko je vrijeme da se afirmiraju do sredine 2008. ili ne znam kada bi se to liberaliziralo da postignu, a znate burzovni mešetari mogu učiniti i da se cijena ne diže, nego kad dođe vrijeme za to, oni znaju kako se to radi, oni imaju mehanizme u svojim rukama kako da održavaju vrijednosti dionice na jednoj, drugoj i trećoj razini, a nositelji ovih prava na žalost nemaju ta znanja, te mogućnosti i nisu, i zbog toga javna vlast mora biti u njihovoj funkciji, ona ih mora i zaštititi, jer ja tvrdim da se ovdje ne radi, netko će kazati da pokušavamo mimo zakona regulirati financijsko tržište. Naravno to bi moglo biti tako. Međutim, zakoni se donose zato da se učini neka korist, neko dobro. Ja tvrdim da bi se s ovim malom neliberalizacijom sustava ovog fonda moglo postići onaj rezultat koji svi skupa želimo postići, a to je da to bude jedan trajan fond koji će trajno skrbiti, koji će biti svjedok jednog vremena, koji će naprosto pokazati da može i drukčije u Hrvatskoj, da ne treba nešto jednokratno prodati da bi nam se sutra drugi rugali kako smo to jeftino prodali. Naprosto da pokušamo napraviti na ovom primjeru nešto bolje, a vjerujem da se može učiniti. Jer vi znate svi skupa, imate čitav niz fondova koji su i umirovljenički fondovi, i fondovi određenih struktura koji po Europi idu i traže dobra utočišta, kupuju udjele u hrvatskim poduzećima, multipliciraju vrijednosti, znači stvaraju novu vrijednost, a još uvijek predstavljaju u vlasništvu onih koji jesu. Prema tome, ja vjerujem da se ovdje u okviru ovog fonda može na obostrano zadovoljstvo i javna vlasti i onih vlasnika udjela postići jedan novi iskorak, znači da se promijeni zakon, da se dogradi i da se ugrade mjere kojima će se naprosto ova rasprodaja koja će evidentno uslijediti ako ne stavimo zarez iza nje ili točku dogoditi da pokušamo to riješiti. Naravno ta isplata je onaka kakva je bila, bila bi destimulirajuća, ona bi ponovo destimulirala braniteljsku populaciju, ona bi ponovo na neki način bacila blato na to sve skupa, jer čim uđete u takvo tržište ono je takvo kakvo je. Prema tome, bez jasne preuzimanja odgovornosti javne vlasti bojim se da bi ovo moglo krenuti u krivom smjeru. Naravno što se tiče javnog popisa i objavljivanja branitelja, popisa branitelja ja mislim da to uistinu ne bi trebalo oko toga čak i spekulirati. Mislim da su pogrešna stajališta kolega koja se zalažu da se to objavi. Pa nisu to članovi vatrogasnog dobrovoljnog društva. Pa nisu to pjevački zborovi koji su se hodali po hrvatskim zemljama i pjevali pjesme. To su ljudi koji su imali svoje sudbine, to su ljudi koji su se u raznoraznim situacijama nosili sa raznim ulogama i zadaćama. To su ljudi koji i ne žele da ih ona strana koja je bila jučer neprijateljska zna za njih. To su ljudi čiji životi mogu zbog toga biti ugroženi. Pa ne možemo dozvoliti, a i na kraju jedna stvar za one koji se uvijek pozivaju na ljudska prava, valjda i to spada u ljudska prava da ako ja ne želim da se moje ime objavi da mi ga nitko nema pravo objaviti. Prema tome, mislim da je to sasvim razvidno i da je to potpuno politikantska spekulacija o tome da bi to sada trebalo biti objavljeno na tim video stranicama. Evo ja mislim da je izvješće dobro, ali mislim evo kao jedan prijedlog našeg kluba da se u interesu i branitelja i ovog fonda, ali i naše javne odgovornosti da se razmotri mogućnost da se iduće godine ne krene i ne dade mogućnost da svatko proda svoje udjele. Ne želim kazati da time mi želimo njihova prava osporiti. Štoviše, želimo ojačati njihova prava i dati im još veće beneficije za to i želimo im dati da još više zarade, ali da zadržimo dignitet koji je nužno zadržati kad su u pitanju hrvatski branitelji, a dignitet pa makar i država učestvovala još u daljnjim troškovima će se zadržati ako se ovaj fond bude razvijao kao samostalan, kao afirmativan i ukoliko bude u funkciji branitelja, njihovih obitelji, ali posebno onih kojima je to potrebnije od onih drugih. Hvala lijepa.
Hvala. Predsjednica Upravnog odbora fonda, potpredsjednica Vlade, ministrica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Evo budući da su klubovi upravo završili raspravu imala sam potrebu se još jedanput javiti, zahvaliti svim avama koji ste konstruktivno raspravljali, zahvaliti na prijedlozima. Ja ću naravno kao predsjednica upravnog odbora te prijedloge prenijeti i Upravnom odboru Fonda hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji i sasvim sigurno da će upravni odbor fonda o tome raspraviti i donijeti odluke kao što je donosio uvijek naravno sa punom odgovornošću prije svega prema onima koje zastupamo u tom upravnom odboru dakle, prema hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. Sigurno je da je ovo prvi puta da imamo takav jedan veliki fond kojem imovina raste a kojim upravljaju sami hrvatski branitelji, odlučuju o svemu i bez njihove odluke nitko, ali baš nitko u Hrvatskoj ne može ništa promijeniti i ne može usmjeriti na bilo koju stranu ako oni to i ne odluče odnosno sve se donosi u skladu sa njihovim željama, pa će tako naravno biti i vezano za ove prijedloge koje smo upravo čuli. Ali, u svakom slučaju zahvaljujem. Budući da sam govorila o imovini fonda evo, želim vas izvijestiti o trenutačnom dakle, o točnoj brojci, mislim da je to isto jako važno i jako dobro da upravni odbor fonda svake godine podnosi upravo izvješće Hrvatskom saboru, da vi zastupnici i zastupnice možete kontrolirati na koji način se upravlja tom imovinom. Znači, 3 milijarde 479 milijuna 818 tisuća 895 kuna i 66 lipa, to je točna brojka evo, na današnji dan i vjerujem da ćemo i sljedeće godine govoriti o rastu u razdoblju koje će biti izvještajno. Budući da se ovdje govorilo naravno i o fondu ali se govorilo i ukupno o brizi za hrvatske branitelje dakle, mnogi zastupnici koji su govorili u ime klubova izlazili su iz same teme, što apsolutno i potpuno razumijem. Želim reći ja na kraju ove rasprave u ime klubova nekoliko podataka koje mislim da su važni. Znači, uz Fond hrvatskih branitelja, uz Fond za stipendiranje i uz Zakladu hrvatskih branitelja kojima ponavljam još jedanput upravljaju upravni odbori u kojima ponovo većinu imaju hrvatski branitelju, većinu imaju hrvatski branitelji. Znači, uz to mi smo evo, od kraja 2003. do ove godine ukupno sredstva za brigu o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji povećali za dodatnih 2 milijarde i 200 milijuna kuna. Mi smo u proteklom razdoblju vratili otprilike pola milijarde duga prema zakonu iz 2001. godine, zbog neispunjavanja određenih odredbi toga zakona. Naravno, isplatili i nekoliko milijuna ili evo, prošle godine 33 milijuna vezano za tužbe koje su hrvatski branitelji uputili hrvatskim sudovima. Mi smo upravo u travnju ove godine počeli i prevođenje što je zakonska obveza prema zakonu iz 2005. godine, mnogi o tome znaju. Prema tom prevođenju koje je zakonska obveza, mnogi su dobili i veća primanja, što je u redu i mislim da je to u skladu sa intencijom ove Vlade da skrb o hrvatskim braniteljima bude jedan od stupova programa Vlade. Također budući da će se uskoro raspravljati o rebalansu očekujem da će biti još nekih novosti vezano za prevođenje, ali neću prejudicirati dok Vlada ne prihvati rebalans proračuna. Isto tako moram reći da smo mi što se tiče zapošljavanja dosada uložili u zapošljavanje oko 100 milijuna kuna, samo u zapošljavanje, da smo evo, na početku mandata imali 0 zadruga, sada imamo oko 200 zadruga hrvatskih branitelja, od toga 101 je poduprlo Ministarstvo hrvatskih branitelja novčano. Ove godine 40 zadruga. Međutim, ići ćemo na raspisivanje novog natječaja za novih 25 zadruga, budući da je to mjera koja pokazuje osobito zanimanje i odlične rezultate. Znači onda bi u ovoj godini bilo 65 novih zadruga osnovano odnosno poduprto od ministarstva. Mi smo nabavili i 333 automobila za 100%-tne invalide prve skupine koji su te automobile trebali dobiti prijašnjih godina ali nisu. Prema tome, izvršili smo i tu zakonsku obvezu. Pokrenuli stanogradnju. Evo, na Dan antifašističke borbe upravo dodijelila sam ključeve 17 stanova u Netretiću, tjedan prije 32 u Varaždinu. Gotovo je 48 stanova u Metkoviću, 481 se gradi upravo. 321 se priprema graditi. Veliki objekti u recimo Trogir, Kaštela 90 stanova itd. Jedan veliki broj će biti gotov ove godine i veliki broj naravno i sljedeće godine. Evo, imala sam potrebu to reći zbog toga što je rasprava išla šire od samoga fonda. I želim na kraju jer se o tome puno raspravljalo reći podatke koje imamo vezano za registar o tome koliko je hrvatskih branitelja, koliko dana sudjelovalo u Domovinskom ratu? Znači do 6 mjeseci 177 tisuća 205, više od 6 mjeseci 312 tisuća 202. Od 6 mjeseci do jedne godine 102 tisuće 590, od jedne do dvije godine 78 471, od dvije do tri godine 38 tisuća 115, od tri do četiri godine 30 tisuća 638, od četiri do pet godina 42 tisuće 705, više od pet godina 19 tisuća 683. Znači, ukupno 489 tisuća 407. Dakle, podaci iz registra su vrlo precizni i molim gospođe zastupnice i gospodu zastupnike, tko god ima potrebu dobiti te podatke, dobit će cjelokupan uvid i pregled znači za svaki mjesec, prvi ulazak u Hrvatsku vojsku odnosno u Ministarstvo unutarnjih poslova i sve druge podatke prema godinama da možete pratiti i da jednog dana vjerujem i tu temu onda skinemo konačno sa dnevnog reda. Jer ponavljam izborna je godina dame i gospodo! Molim vas, nemojmo politizirati oko hrvatskih branitelja. Statistike o suicidima i time ću završiti, pokazuju da je najveći broj samoubojstava bio u izbornim godinama. Znači '95., '99., znači pred izbore i 2003. Učinimo sve da u ovoj godini ta brojka, jer je u opadanju u odnosu na prošle godine, da ta brojka bude manja i da bude svaki dan manja. Mislim da upravo mi koji smo na političkoj pozornici možemo tu puno ali samo zajedno učiniti. Hvala vam lijepa.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče! Izvješće koje je podnijela potpredsjednica Vlade djeluje prilično dobro i prihvatljivo. Donijeti su Zakon o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Donesen je i Zakon o zakladi hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Rekla je da su i Fond i zaklada se financiraju iz jedne trećine dobiti Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i to u omjeru 60:40% u korist zaklade. Ukupna vrijednost Fonda evo narasla je na preko 3 milijarde i se je to prilično dobro. Međutim u izvješću se kaže da će isplata dijela dividende članovima Fonda uslijediti tek kada registar bude konačan što sada nije slučaj radi promjena koje se vrše u njemu. I kada će se moći izračunati vrijednost pojedinačnog udjela. Sad se postavlja ono jedino logično pitanje roka do kada će registar branitelja biti gotov? To pitam iz razloga da se ne bi odgodila isplata dijela dividende. Jer kako to obično biva obećanje prije izbora podijelit ćemo dividendu, a onda nakon izbora iznenada se dogode nekakve odgode isplate jer na primjer još nije uvijek dovršen registar branitelja. Iza ovog stvarno slatkorječivog izvješća i dalje je puno nelogičnosti. Novci su osigurani preko 3 milijarde i to je jako dobro, ali kriteriji su i dalje klimavi. Prva nelogičnost je opet registar branitelja. Evo prema ovoj brojci nalazi se 489 407 tisuća branitelja koji su podijeljeni u borbeni i neborbeni sektor. I bez obzira na žustrinu u nuđenju argumentacije za taj neborbeni sektor mislim da je taj tzv. neborbeni sektor velika nepravda za branitelje, ratne borce i za sve one koji danas se koriste beneficijama ovog Fonda. Neborbeni branitelj je vjerojatno onaj koji nije imao nužno u ruci pušku ili ju je imao u ormaru i upravo tom logikom neborbenog branitelja svaki građanin koji je za vrijeme rata svojim radom preko poreza, doprinosa doprinosio hrvatskom proračunu može se svrstati u ovaj neborbeni sektor. Na primjer pripadnici civilne zaštite koji su dežurali dijelom Hrvatske ili zdravstveni djelatnici hrvatskih zdravstvenih ustanova širom Hrvatske koji su, kojima su praktički neprestano glava bila u torbi. Koji su obilazili ratom zahvaćena područja opskrbljujući kako vojsku tako i civile neophodnim lijekovima i drugim potrepštinama. I tako da mi se čini da ovaj neborbeni sektor koji je napuhao ovu brojku uistinu nepravda i na neki način legaliziranje onog što bi se moglo reći ratnog profiterstva jer se daje pravo onima koji će se okoristiti Domovinskim ratom. To ja drugačije ne mogu okarakterizirati. Druga nelogičnost je bodovni sustav. I nakon izrade ovog registra branitelja također se vrlo površno prišlo sustavu određivanja udjela u Fondu branitelja kojem će pripasti svakom sudioniku rata ovisno o duljini, razdoblju i obliku sudioništva. Ono što najviše pogađa branitelje i što kontinuirano prigovaraju i na što neprekidno upozoravaju je to što se razdoblje od 1992. do travnja 1995. godine smatra tzv. mirnodopskim razdobljem i boduje samo jednim bodom od maksimalno 8. Bez obzira što su u tom razdoblju se vodile nekoliko oslobodilačkih akcija u kojima je sudjelovalo 40 tisuća ljudi, a poginulo 250 branitelja. Što je to bilo razdoblje vojnih operacija i Domovinskog rata, na primjer "Oluje" koja se boduje samo s 3 boda. Dakle sustav određivanja udjela u Fondu branitelja postavio je toliko nelogičnosti da će udjeli na primjer sudionika velikih bitnih vojnih operacija biti jednaki čak i manji od udjela onih koji nikada u sličnome nisu sudjelovali. Odnosno što su s braniteljima koji su bili na prvim linijama fronte izjednačeni referenti koji su rat gledali na televiziji. Ja mislim da ovdje nisu u pitanju ni novci ni bodovi već doista poštivanje pravih braniteljskih prava kao i moralnost takvog načina bodovanja. Ovaj broj branitelja je jako velik. I da li je on uopće realan? I postavljam si pitanje da li ćemo mi ikada doći do pravog broja hrvatskih branitelja? Mislim da više nećemo jer smo ih podijelili na borbene, neborbene. Ja ću iznijeti samo jedan primjer. 1997. godine, pod kraj 1997. godine Ured Predsjednika Republike zatražio je od Ministarstva obrane da dostavi popis onih koji su branili Vukovar jer je trebalo dodijeliti ratnu medalju za Vukovar. Iz Ministarstva obrane je sa potpisom ministra stigao je popis od preko 10 tisuća ljudi. Da je 10 tisuća ljudi branilo Vukovar Vukovar nikad ne bi prošao onako kako je prošao. Prema tome mi kontinuirano imamo problem pravih i nepravih branitelja. I čini mi se da smo jedina zemlja u svijetu u kojoj i u vrijeme mira raste broj branitelja. Potpredsjednica je rekla 1996. godine bilo ih je 206 tisuća, a sada ih imamo 489 tisuća. Naravno jer smo u ovaj popis uključili i sve one koji doista nisu bili branitelji. Ja mislim da ćemo do idućih parlamentarnih izbora baratati brojkom od 1 milijun branitelja po svim osnovama. I da će taj popis isto tako biti tajan popis kojeg se neće moći dobiti na uvid. I što se tiče samog popisa ja mislim da ne slažem se sa onima koji su iznosili da popis treba ostati tajan. Niti jedan popis u ovoj zemlji ne bi trebao biti tajan. Posebno je to nelogično iz pozicije da su se toliko neselektivno slali dokumenti na kojekakve sudove posebno onaj u Haag, a na primjer popis branitelja Hrvatske mora ostati tajan. Pa kao da se ovdje događao građanski rat pa se sad netko treba stidjeti što je branio zemlju. Ako je popis antifašističkih boraca Hrvatske bio javan, zašto popis hrvatskih branitelja ne smije biti javan. Naravno argumentacija za skrivanje od javnosti je svekolika. Zakon o tajnosti podataka pa na primjer neki strani fondovi već imaju popis svih hrvatskih branitelja. Pa na primjer navodi se i argument neće se moći dobiti viza za Australiju ili Kanadu jer si na popisu hrvatskih branitelja. Mislim da su to sve velike gluposti i da treba imati političke hrabrosti i petlje kada se ovako veliki broj napuše onda i pokazati tko su ustvari bili pravi hrvatski branitelji. To branitelji traže. Ne traže napuhavanje broja nego točan podatak, a onda i njihova prava sukladno svemu onome što je potpredsjednica navela. Novci su osigurani nažalost, ali kriteriji nisu napravljeni. Hvala.
Hvala. Ispravci netočnih navoda poštovani zastupnik Vladimir Štengl.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod. Uvažena kolegice ovo nije slatkorječivo izvješće. Ovo je realno objektivno poslovno izvješće. Hvala.
Drugi poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Naime ispravit ću netočan navod kolegice Škare gdje navodi da borbeni i nekakvi neborbeni sektor ne rješavaju problem hrvatskih branitelja i da vrednovanje i bodovanje u tim kategorijama zapravo ne donosi pravičnu ocjenu stanja onih koji su bili. Naime, najveća ugroženost Republike Hrvatske i agresija koja je izvršena događala se je od 2.5.'91. do 15.1.'92. godine i za to vrijeme određeno je osam bodova. U to vrijeme je i određen broj o čemu ću govoriti kasnije u svojim replikama točno po datumima i vremenu, a sve drugo od 5.8. devedesete do 1.5.'91. je pet bodova. Isto tako, kao što sam naglasio već jedan puta neborbeni sektor je jedan bod i da nije bilo toga neborbenog sektora koji je osiguravao logistiku, naoružanje, uniforme, hranu i sve ostalo zar mislite da bi duže od mjesec dana bilo koji ratnik izdržao na ratištu? Zar mislite da bi bila sigurnost Hrvatske takova? Zar mislite da se vojska bazira samo na onom da uzmeš pušku i odeš na teren? Mislim nemate pojma o čemu govorite.
Hvala. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Ova rasprava normalno uvijek s obzirom na izbornu godinu poprima i neke druge karaktere. Ali budući sam ja u Ministarstvu obrane bio od rujna devedesete godine tako da mislimo o nekim stvarima kad je što se događalo i kako se događalo mogu kao i kolega Šeks, a i Slaven Letica govoriti ipak malo drukčije i zbog toga me veseli i ova činjenica što sam i tražio sam od potpredsjednice Vlade da konkretno kaže da je u toj brojci od 489 000, 407 branitelja koliko je sad u registru da točno kaže koji je broj do šest mjeseci sudjelovao u Domovinskom ratu. Znači, to vam je brojka od 177 000. I sad kad uzmemo i ovu brojku da je cijelo razdoblje Domovinskog rata sudjelovalo samo 19600, onda to sigurno daje sasvim drukčiju sliku i objektivnu sliku s obzirom na sve što i kako je bilo i kako se događalo. Naime, kad se raščlani na kraju i ova brojka do 6 mjeseci od 177 000 tu ćete vidjeti da je bilo puno osoba koje su bile par dana, 15 dana do mjesec ili dva dana. Recimo mogu konkretno kazati da je na žalost o ovoj brojci do 177 000 su i vojni obveznici koji su bili mobilizirani, znači dobio je poziv za mobilizaciju. Ali je odmah tražio upućivanje u novačku komisiju ili je donosio medicinske ili druge dokumentacije, jer smatra da je bio nesposoban ili privremeno nesposoban za vojnu službu. I ta brojka nije mali broj, ali na žalost dogodila se ta greška da čim je on se javio na mobilizacijsko mjesto on je kao takav uveden u evidenciju postrojbi. I znam slučajeva da su pojedinci na taj način skupili do 4 mjeseca. Do 4 mjeseca su oni skupili iako oni de facto uopće nisu bili u postrojbi gdje je on mobiliziran, nego je cijelo vrijeme hodao po liječničkim, odnosno novačkim komisijama kako bi se izbjegao ovaj dio mobilizacijski. Tako da se kad se uzme taj podatak i sve ovo sad dobro možemo samo raspravljati sa ovoga stajališta. To nije Vlada radila, znači do je radio ovaj dio fond vezano za bodovanje. Možda se moglo uzeti neki drugi omjer recimo za ovih 19600, pa se neki posebni bodovi još uz taj dio recimo dodati, pa onda možda posebno za dragovoljce. Ali to je sad stvar već drugih i širih rasprava. A također sad što se tiče puno je prijepora vezano za ovo da li objaviti ili ne objaviti registar hrvatskih branitelja. To lijepo zvuči i politički, ali ipak mislim da tu moramo voditi računa i o članku 37. Ustava Republike Hrvatske koji kaže svakome se jamči sigurnost i tajnost osobnih podataka bez privole ispitanika osobni se podaci mogu prikupljati, obrađivati i koristiti samo uz uvjete određene zakonom. Znači, tu je, postoji jedan taj pravni problem zbog toga ako se uzme ovaj dio tajnosti iz područja obrane točno vam i dan danas stoji u propisima sudjelovanje, vrijeme, postrojba, što je radio u ratu. To je kao tajni podatak i dan danas. Tako vam je i svagdje vani, ne možete vi recimo objavljivati nekakve podatke, a to je i Zakon o zaštiti osobnih podataka bez privole. Znači, moglo bi se tu napraviti jedan dio recimo kao da se može izvršiti uvid kao recimo popis birača ili taj dio, ali se takve stvari ne mogu koristiti. Ili se mogu na žalost i zlorabiti. Mislim da bi tu trebalo stvarno pričekati ovaj odgovor i agencije i svega toga, pa naći jedno rješenje koje će imati u vidu sve ove činjenice. Ako netko od branitelja ne želi da mu se objavi ime u popisu, onda se na žalost to ne može napraviti. Može se izvršiti uvid, ali ako on ne želi ne može se napraviti i zbog toga kažem u tome dijelu moramo voditi i o članku 37. Također znači predlažem da Vlada kod ovoga registra točno ide po ovome dijelu još i manja razdoblja tako da se stekne prava slika koliko je bilo sudionika hrvatskih branitelja, u kojem razdoblju tako da se ne bi mislilo da je cijelo vrijeme Hrvatsku branilo skoro pola milijuna hrvatskih branitelja. I sami znate kakva je bila situacija, kakvo je bilo stajalište Međunarodne zajednice. Prvo što smo napravili smo u devetom mjesecu devedesete povećali pričuvni sastav policije, jer se drukčije nije moglo ništa napraviti sa 40 na 80 000. Onda smo išli na zakon o, ustrojavali smo Zbor narodne garde, ali ga nismo mogli ustrojiti kao Hrvatsku vojsku. Morali smo ići kroz Ministarstvo unutarnjih poslova kao dio poseban, ustrojili smo Zbor narodne garde. Prema tome, to su sve te okolnosti o kojima ljudi sad svašta pričaju, a znamo da su u to vrijeme od “balvan revolucije“ kakve su se stvari sve događale. Zakon o obrani smo napravili i donijeli ga 26. lipnja '91. godine ali na žalost zbog stajališta Međunarodne zajednice i onaj dio odluke o proglašenju nezavisnosti smo morali odgoditi do 8. listopada, a Zakon o obrani kao takav tek je u rujnu objavljen jer se zbog toga nije moglo napraviti sve što se napravilo. Prema tome, lako je sad govoriti i koristiti medije u nekim stvarima za koje ljudi uopće ne znaju kako i na koji način se događaju. Također treba kazati da smo plan obrane donijeli, pokojni predsjednik je donio u srpnju '91. i da smo u kolovozu već provodili mobilizaciju na onima područjima gdje smo imali oružja i koliko i gdje je trebalo provoditi. Ali ako svatko gleda sa svoga stajališta onda ima sasvim drugu sliku što se događalo. Evo nema gospodina Luke Bebića. Te stvari, ja sam bio predsjednik baš te radne skupine za izradu plana obrane, plana osvajanja vojarni. Luka Bebić je u to doba bio ministar i u to vrijeme je stvarno napravljen jedan bitan pomak u ustrojavanju obrane. Recimo danas nitko ne priča da je 12. rujna '91. godine prema planu osvajanja vojarni predsjednik pokojni je donio odluku o osvajanju vojarni jer smo ostali bez oružja. Znači, ostali smo bez oružja. Ali taj datum danas nitko ne spominje. To je znači 12. rujna '91. To je ona bila situacija kad smo ostali totalno bez oružja, ako znamo kakva je situacija i sve ostalo bilo. Prema tome, treba voditi kad se govori o ovim stvarima i računa i o povijesti šta i kako i na koji način se odvijalo, a također onda ministarstvo kao takvo na temelju ovoga predlažem da u ovome dijelu informira hrvatsku javnost, znači da se točno vidi u kojem razdoblju tko je sudjelovao, da se ne govori danas veli 500 tisuća je bilo hrvatskih branitelja, nema gospođe Vesne Škare Ožbolt, ona sad priča o dokumentaciji koju je slana Haagu. Pa ona je bila ministrica kad je to slano Haagu. Ona je kao takva isto slala tu dokumentaciju Haagu. Na isto način o kojima priča, recimo to mislim mi možemo mjerodavnije kazati kad smo i podnijeli zahtjev za istražno povjerenstvo i sve ostalo. Evo na kraju bih se samo osvrnuo još na ovaj jedan dio. Normalno da su dosta velika očekivanja i samih hrvatskih branitelja i svega vezano za ovaj Fond i za udjele i za sve ostalo. Ali nažalost tu moram konstatirati onaj dio što je nađeno i u nalazima Državne revizije vezano za pretvorbu i privatizaciju. Događale su se ranije neke stvari da su pojedina društva u trgovačkom vlasništvu države kao takva trebali, branitelji imali pravo i mogli očekivati svoj dio, ali su svojevremeno formirane firme kćeri pa su te firme kao takve onda privatizirane. To imamo u raznim područjima. Imamo INA koja ima firme kćeri i svi ostali dijelovi. Znači na taj način se to došlo do toga. Normalno da u svakom slučaju treba spriječiti ovaj dio koji već se puno govori oko tih razno raznih torbara koji već nude braniteljima otkup tih udjela i svega ostaloga da ne bi završilo kao onaj dio prvi kad su hrvatski ratni vojni invalidi počeli prvi dobivati prema Zakonu o braniteljima iz '94. godine one prve dionice, pa znamo kako i na koji način je završilo. I sad još samo na kraju moram, kad je ministrica govorila oko mirovina i svega ostaloga ostaje i dalje onaj problem najniže mirovine, na one hrvatske branitelje koji su umirovljeni ranije, koji imaju pravo prema članku 31. ostvariti taj dio. Nažalost Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje to ne primjenjuje. Zadnji put kad je bilo izvješće potpredsjednica Vlade je obećala da će Vlada izaći sa tima izmjenama. Nema puno znači hrvatskih branitelja koji bi koristili to pravo za najnižu mirovinu, ali prijeći im Hrvatski zavod za mirovinsko jer tumači zakon da se odnosi samo na osobe koje odlaze u mirovinu nakon stupanja na snagu zakona, znači 1.1.2005. godine. Ima puno osoba. Među njima su i oni "Obadva, obadva su pala.", sjećate se one povijesne kod Šibenika. Jedan je umro, odnosno njih tri ih ima, ova dvojica nažalost ne ostvaruju to pravo. Puno ima i u području i Slavonije i svagdje osoba koje su otišle u mirovinu. Mislim da bi to trebalo stvarno riješiti na ovaj način. Bez izmjene zakona, to je samo pitanje tumačenja prijelaznih i završnih odredbi oko prevođenja. Evo, toliko. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
… [[Govornik se ne razumije.]] kod činjenice da bude …
Ne, niste. Niste. … [[Govornik se ne razumije.]] čini vam se.
Ali evo imam ovo kraj sebe.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Već sam podatak iz ovog Izvješća da je vrijednost svih vrijednosnih papira i ostale imovine u portfelju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji na dan 31.12.2006. godine iznosila 2,945 milijardi kuna, da je porast vrijednosti u odnosu na 31.12.2005. godine 39,59% možda čini svaki komentar suvišnim. Jer ove brojke, ovi iznosi govore sve. Međutim komentar u pozitivnom pravcu je u svakom slučaju potreban. Iskazani iznosi pokazuju svu opravdanost formiranja Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, potvrđuju i na ovaj način brigu i skrb Republike Hrvatske za one čije su zasluge malo je reći nemjerljive. Zakonom je određeno, između ostalog, da se godišnja dobit Fonda raspoređuje na način da 1/3 neto dobiti pripada Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, točnije 60% od 1/3 neto dobiti, a preostalih 40% usmjerava se u Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja, sukladno zakonu koji je donio ovaj Visoki dom. Realizirana dobit Fonda, odnosno 1/3 odbiti iz 2005. godine te isto tako 1/3 realizirane dobiti za 2006. bit će isplaćena po definiranju vlasničkih udjela u Fondu, pojedinačnih vlasničkih udjela. Naime, kako se radi o gotovo 500 tisuća članova jedan mali postotak je sporan, navodi se oko 4%. Registar se mora urediti, ažurirati da bi do isplate moglo doći i da bude što manje prigovora, iako treba reći i to na ovako veliki broj članova Fonda uvijek su moći neki sporni slučajevi. Potrebno je naglasiti izuzetno visoku nerealiziranu dobit Fonda od oko 860 milijuna kuna, koja je ostvarena prvenstveno kroz povećanje cijena dionica INA-e. I to je na neki način i dobro i za pohvalu i dio te igre oko dionica. Dionice INA-e čine 53,79% imovine Fonda plus dionice HT-a 41,59% dionica Fonda. I da ponovim, iskazani iznosi pokazuju svu opravdanost osnivanja Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, kao jedan od vidova brige i skrbi Republike Hrvatske za one koji su za stvaranje Republike Hrvatske jedni od najzaslužnijih. Iz tog razloga pozdravljam ovogodišnje Izvješće za 2006. godinu koji je podnio Upravni odbor Fonda. I dozvolite, dodao bih još da se pridružujem ovdje izrečenom apelu hrvatskim braniteljima, članovima Fonda da se ne povedu za trenutno primamljivim ponudama za prodaju udjela u Fondu. Fond je radi branitelja i članova obitelji, za branitelje, a ne radi torbara i za torbare. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Ruža Lelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ja svakako podržavam ovo Izvješće o Fondu hrvatskih branitelji koje je koncizno i pregledno. No ono što vas svakako, što je najvažnije je to da je vrijednost Fonda narasla na 2 milijarde 945 milijuna 131 tisuću što je skoro za 40% veća nego 2005. godini. Ovdje su se čule riječi da to ni nije eto novac, pa da su ti udjeli i mali i tako. Međutim evo sada čujemo da je već sa današnjim danom ta vrijednost imovine Fonda 3 milijarde 479 tisuća 811. I što bi evo ovdje držim pred sobom Izvješće o provedbi Zakona o hrvatskim braniteljima. To je skoro jednako kao što je bilo 2003. godini izdvojeno za provedbu Zakona o hrvatskih braniteljima. Tolika je vrijednost Fonda. Pa prema tome nikako ne može stajati neke tvrdnje koje su iznesene da je to eto tako neka mala vrijednost koja baš puno ni znači. Dobrime smatram što je podijeljena ta dobit koja je značajna, značajna dobit od 919 milijuna 627 tisuća. To je veliki novac i da je podijeljena racionalno na znači reinvestiranje, na dividendu dioničarima, a pogotovo je bitno ovo da je jedna trećina dana i za rješavanje socijalnih humanitarnih pitanja što je svakako onda omogućilo da se osnuje i Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja, djece hrvatskih branitelja i također zaklade hrvatskih branitelja. Tu su se odmah pokazali evo rezultati da je već u 2006. godini dato 2 tisuće 872 stipendije od čega su znači najveći dio za srednju školu što nam je evo i tendencija obvezno srednje obrazovanje, pa znači ovdje se je već postupilo u tom smjeru tisuću 916 imamo i 930 stipendija za fakultete i što je još tako bitno jer smo se opredijelili za zemlju znanja da je 26 bilo participacija u poslijediplomskom studiju. Sve su to itekako bitni pomaci. Ovdje bi se isto tako osvrnula i na zakladu. Vidimo da je zaklada raspolagala sa 25 milijuna kuna, nešto malo više i to je ustvari za ove zaista pojedinačne situacije, nepredviđene situacije u kojima se nađu hrvatski branitelji. I ovdje bih podržala ono što je navedeno u izvješću veterana Domovinskog rata da u stvari u medijima se vrlo malo i skoro nikako ističu pozitivni primjeri, a pozitivni primjeri pa evo i samo ovo da postoji zaklada koja ima 25 milijuna kuna koja može u nekim teškim situacijama pomoći mogla bi spriječiti mnoge teške posljedice. Pa evo čitali smo i znamo da su neki hrvatski branitelji zbog nekog malog duga od 30, 50 ili ne znam koliko tisuća kuna izvršili i suicid. I prema tome ovo je zaklada koja uvijek može, na koju se mogu osloniti. Ovdje kolegica Škare je rekla da smo mi jedina zemlja koja u miru raste broj branitelja. Pa to nije nikakvo čudo. Ja imam evo jedan pozitivni primjer koji zaista sam zahvalna da se to dogodilo da oko tisuću i 200 branitelja dragovoljaca, oni koji su prvi, ja znam, bila sam cijelo vrijeme u Županji kakva je bila situacija kada su uzimali doista goloruki puške i lovačke puške, kupovali sami sebi metke i bili izuzetno sretni ako su ih uspjeli naći i stupili u obranu domovine. Sada su oni uspjeli riješiti svoj status i zato nam se povećava broj i to tako treba i biti. Zatim, ovdje se puno govorilo i o ovom registru hrvatskih branitelja koji imaju onda udio u ovom fondu, da je to 489 tisuća i da je neki veliki broj. Pa to je negdje, evo kada sam razmišljala to je nekih oko 12, 13% ukupne populacije borbenog i neborbenog sektora, a puno je neborbenog sektora kao što je rekao kolega Đakić a šta bi bilo sa borbenim ako ne bi bilo neborbenih. Pa i mi zdravstveni radnici smo u tome itekako dali svoj prinos i da toga nije bilo sigurno ne bi bilo mnogih spašenih života i ne bi bilo sigurnosti djelovanja na … [[Govornica se ne razumije.]] Također bih podržala ministricu što je rekla da trebamo pažljivo raspravljati o ovim temama jer to uvijek stvara kod hrvatskih branitelja velike tenzije i ustvari i one najdrastičnije mjere. I zaista ako pogledamo izvješće iz 2006. koje ima prikazano suicide hrvatskih branitelja po godinama vidimo da ispada za vrijeme izbora ili ukoliko se mijenjalo zakonodavstvo koje nije išlo u prilog hrvatskim braniteljima da je broj suicida rastao tako da je '95. godine bio 132, zatim recimo 2001. kada su se počeli mijenjati zakoni i kada su se hrvatski branitelji proglašavali ustvari lažnim braniteljima i da je to izmišljeni veliki broj, onda je 2001. bilo suicida 130, pa 2002. 120 i 2003. narastao je na 138. To zaista pokazuje evo da kada su u pitanju ova vrlo osjetljiva populacija i vrlo značajna populacija, o njoj treba raspravljati sa dužnim poštovanjem i sa oprezom i sa na kraju sa činjenicama. Ja bih rekla da ovaj fond samo je jedan od u ukupnoj politici jednoj kontinuiranoj i sveobuhvatnoj politici kada su u pitanju hrvatskih branitelji jer svakako fond danas je to ujedno i trend da se više novaca ulaže u fondove, a nego što se, da sve ne ulažemo u štednje i tako, znači to je zaista nešto što će osigurati jednu sigurnost i budućnost i hrvatskim braniteljima i njihovim obiteljima i nikako se ne bi smjelo desiti da se te dionice prodaju. Vidimo sada ovdje neki su za to da se to, da se ne ograničava vremenski period kada će se prodavati, drugi su za to da se ograničavaju. Pa podsjetimo samo i privatizaciju. Ovdje svi govorimo … [[Govornica se ne razumije.]] stoljeća, ali za vrijeme privatizacije imali smo 51% je po povlaštenim cijenama su dobivali zaposlenici, a onda su zbog neupućenosti ili zbog nužde prodavali te dionice i društvo nije uspjelo da ih zaštiti pa tako su svoje vrijedne dionice izgubili u bescjenje, a poduzeća došla tajkunima koja su ih kasnije upropastili jer nisu ih dovoljno platili pa i nisu znali da ni cijeniti. Znači ovaj jedan, ovaj Fond hrvatskih branitelja je jedan segment u kontinuiranoj toj skrbi i ja bih samo evo podsjetila da zaista ne ovdje kada govorimo treba ponoviti i tu brojku od 100 milijuna kuna koje se ulaže za zapošljavanje što je itekako važno jer mislim na neki način da ovi koji su hrvatski ratni vojni invalidi, oni su zbrinuti, dok ovi drugi koji su imali sreću da nisu se razbolili ni nisu ranjeni su u nešto težoj situaciji. I ovdje mi je drago da od ministrice čujem da je broj zadruga sada već 200 kada u ovom izvješću za 2006. godinu imali smo ih 120, znači broj zadruga itekako raste i ja osobno mislim da je to najbolji način zapošljavanja hrvatskih branitelja. Vidim da se oni tu najbolje snalaze i da se tu na neki način i psihički najbolje oporavljaju i drago mi je da taj trend se i dalje nastavlja, da ne govorimo sada o Zakonu o hrvatskim braniteljima i ovo što ste spomenuli najnižu mirovinu koja je itekako bitna. Mislim da se to malo prezentira što će to značiti za nekog tko nije ostvario nikakva druga prava na mirovinu kada dođe u 60 ili 65. godini da ima najnižu mirovinu, tako da kažem da je ovaj fond je dio, vidim da mi vrijeme ističe, jedne kontinuirane, sveobuhvatne politike u hrvatskim braniteljima, a oni to svakako i zaslužuju. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite. Prije toga replika, pardon, Josip Đakić. Izvolite.
Pa evo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ja ću kolegici replicirati u vezi broja hrvatskih branitelja pa želim podsjetiti da svaki onaj koji je htio sa činjenicama raspolagati i sa činjenicama raspravljati u Hrvatskom saboru mogao je u ministarstvu dobiti kompletno izvješće jer se i Ministarstvo hrvatskih branitelja kao i Ministarstvo obrane i Ministarstvo unutarnjih poslova dao dodatni trud da su raščlanili točno što su to dragovoljci, što su to po prvi puta koji su ušli u Hrvatsku vojsku i policiju. Pa tako ću naglasiti da po broju branitelja koji su po prvom ulasku evidentirani u MUP-u ili Hrvatskoj vojsci do 15.1.1992. godine iznosi 272 tisuće i 782 čovjeka. To je iznos od 55,74% od ukupnog broja hrvatskih branitelja. U daljnjem sljedu razlučeno je što je to '92. godine nakon 15.1. ušlo po prvi puta u postrojbe Hrvatske vojske i policije i to je 74 tisuće 799 hrvatskih branitelja ili 15,28%. '93. 48 tisuća 741. '94. 28 tisuća i 896. '95. za vrijeme operacija "Bljesak" i "Oluja", "Ljeto" i svih onih drugih koje su bile 60 tisuća i 45 ili 12,27% od ukupnog broja hrvatskih branitelja. I '96. 4 tisuće 144. Isto tako želio bih reći da u ovim podacima koji su kompletirani jasno se razlučuje koliko muških osoba je ušlo u postrojbe Hrvatske vojske i koliko ženskih, pa vjerujem da će i žene koje su zastupljene u dovoljnom broju u cijeloj populaciji hrvatskih branitelja također bit nešto rečeno i o njima. U kasnijem sljedu javit ću se još koji puta za repliku pa ću i to dopuniti.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, upravo kolega Đakić dobro da je još jedanput ponovio ove brojke i dobro je da je u raspravi mada se kažem u medijima ne može to skoro ni pročitati, da ima detaljna evidencija o dužni provedenog, o broju, o broju borbenog, neborbenog sektora, da se ne bi iznosile paušalne i opasne tvrdnje kako će spremačica evo, dobiti više bodova udjela u fondu nego što će dobiti onaj koji je učestvovao u najtežim bitkama. Evo, da bi takve se neistine koje kažem mogu biti, koje stvaraju onda nezadovoljstvo a mogu imati i težih posljedica, dobro je iznositi i uvijek govoriti brojkama i to se uvijek slažem. Mislim da to treba i više isticati i treba više biti prisutno u javnosti.
Poštovani zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, potpredsjednice hrvatske Vlade! Pa evo, ova rasprava pokazuje da je izvješće krajnje korektno i u tom se slažu svi. Složili su se u tome i na saborskom Odboru za ratne veterane predstavnici svih udruga koji su bili na sjednici odbora. Iz ovog izvješća zapravo po meni ogleda se i odnos Vlade prema braniteljima, ne samo zbog ovakvog stanja u fondu nego i po drugim pitanjima koje su iznimno bitne za sve branitelje. Ono što je važno uz fond reći da će se imovina fonda stalno povećavati kako bude tekao proces privatizacije, povećavat će se i imovina ovoga fonda i sigurno je da sa ovoga mjesta treba poručiti svim braniteljima da unatoč svim mogućim teškoćama, problemima financijskim i drugim ne prodaju vlasničke udjele, jer će ti vlasnički udjeli za tri, četiri, pet godina vrijediti daleko više. No evo, rasprave pojedinih kolega su me ponukale da također ne govorim isključivo i samo o fondu, jer u pojedinim raspravama nekoliko kolega je govorilo o tome da li je previše ili premalo branitelja? Svi su naravno koji su govorili spominjali nekako da ima previše branitelja. Inače ja držim da svatko tko je sudjelovao u obrani domovine da je bio jedan kotačić i svatko je dao svoj doprinos u ovisno o svojim sposobnostima i branitelji su oni koji ispunjavaju uvjete sukladno Zakonu o braniteljima. Branitelja ne može biti ni previše ni premalo. Branitelja ima onoliko koliko ih je bilo i koji su bili sudionici Domovinskog rata. Neki su uništavali tenkove ali mislim da nije dobro govoriti da su neki su uništavali tenkove, drugi su kuhali i imaju isto bodova. Ja bih rekao, budući da sam i sam sudionik Domovinskog rata i da u svakoj postrojbi postoji satnije koje rade ili bojne koje rade određene poslove, postoji i sanitet, postoji logistika i drugi dijelovi postrojbe koji su jednako važni i bez kojih oni koji idu u borbene akcije ne mogu. Zato mislim da ne treba ulaziti u ovakve podjele, jer podjele nisu bile niti na prvoj crti niti su se tada branitelji dijelili po tome da li je on uništio dva tenka pa je on vrjedniji od onoga koji mu je kuhao ili koji ga je zbrinjavao kada je bio ranjen. Sve je to jednako važno. No naravno, ne mogu prešutiti izjavu kolege Kurtova koji je u raspravi u ime kluba HNS-a što me posebno čudi, ne znam da li je to on tako nesmotreno izrekao ono što je rekao u svojoj raspravi, a to je da '90. i '91. su kao oni slali djecu, mi smo slali djecu u JNA i kako je moguće da je to, da se za to vrijeme nekima prizna status branitelja? To me vrijeđa i kao branitelja. Vjerujem da su to čuli ljudi koji predstavljaju Udruge specijalne policije gospodin Sačić i drugi i da će iz toga izvući određene zaključke. A ono što ja mislim da bi kolega Kurtov i ostali koji tako misle trebali znati da je '90, da su određene akcije bile '90., da je '90. započeo ustroj Policije, da su '91. određene postrojbe ustrojavane u Rakitju između ostaloga, da je postojala Specijalna postrojba "Lučko". I ono što je ta specijalna postrojba radila u ratu ne zavrjeđuje niti 1% od onoga što je kolega Kurtov rekao u svojoj raspravi. I ne samo on, jer je spomenuo da u '91. nije bilo nikakvih borbenih djelovanja, onda pitam se što se dogodilo u Borovu selu? Tko je tamo išao? Šta je bilo u Borovu selu kada je poginulo 12 redarstvenika, čiji član postrojbe sam ja bio? Ja ne mogu to prešutiti. Kako je poginuo Franko Lisica 2. svibnja 1991. godine? Kako je poginuo Josip Jović? Da li njemu priznati status ili ne? Po gospodinu Kurtovu vjerojatno ne. Ali to su heroji, to su heroji Domovinskog rata. To vrijeme, možda nekima smeta što u to vrijeme možda nisu bili dragovoljci Domovinskog rata pa rat počima od onog trenutka kad su oni uzeli pušku i kada su oni postali pripadnici određene postrojbe. Ono što mislim da nije dobro tako raspravljati i zbog ljudi koji su u to vrijeme časno i pošteno stavili se u obranu domovine i koji su u ono vrijeme iskazujući čisto dragovoljstvo ne gledajući na svoje živote stavili se u obranu domovine prvi. Zato se i zovu dragovoljci i ne treba i nisam za to da se dijele branitelji po tome tko je bio prvi, tko je bio treći? Jednako je vrijedan onaj tko je sudjelovao u akciji "Bljesak" i onaj koji je sudjelovao u akciji Mirkovci. Također evo u Mirkovcima iz moje postrojbe je poginulo nekoliko mojih prijatelja 1991. godine. Šta su oni manje vrijedni od onih koji su poginuli u akcijama kasnije? Evo da zaključim mislim da u ovim raspravama o braniteljima i iz svega što se tiče branitelja treba biti krajnje pažljiv i osjetljiv da se ne dogode ovakve insinuacije i sumnje kao što ih je izrekao kolega Kurtov. Mislim da to ne doprinosi jednom korektnom odnosu prema svim braniteljima jer svi branitelji su dali svatko svoj doprinos u okviru svojih mogućnosti u obrani Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Željko Kurtov.
Gospodine predsjedniče kolega Čuljak opet ili svjesno krivo tumači moje riječi ili laže. 1991. od 5., 6. mjeseca do 9. mjeseca je rat počeo u svim područjima Republike Hrvatske. Do tad su bili samo rezervni sastav MUP-a i oni su čuvali objekte kao što i sad rade to. I oni nisu nikakvi branitelji niti su se borili na ijednom području niti je bilo rata u Hrvatskoj [[Upadice se ne razumiju.]] 15.3.1991. godine mi još šaljemo naše vojnike u JNA. I kome vi tumačite da ste vi ratovali u to vrijeme? Ja ću vam reći gdje ste ratovali? Ratovali ste po privatnim stanovima pljačkajući stanove.
Kolega Kurtov izričem vam opomenu. Vrijeđate i branitelje, vrijeđate i zastupnika Čuljka. Bile su itekako ograničene ratne operacije su bile, itekako. I u svibnju i u Borovu Selu i u Mirkovcima. Mnogo je mrtvih, mnogo je ranjenih [[Upadica: Pa to ja i govorim da je bilo.]] [[Upadice se ne razumiju.]] O tome se govori. Molim vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Mir! Mir! Gospođe i gospodo zastupnici pozdravimo predsjednicu Helenskog parlamenta, grčkog Parlamenta gospođu Annu Benaki koja je u službenoj posjeti Hrvatskoj i Hrvatskom sabooru. [[Pljesak.]] Replika poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora pa evo replicirat ću kolegi Čuljku. S obzirom da nije definirao otkuda povodi za ovakove izjave kolege Kurtova a one se odnose, njegov zaborav koji je instruiran vjerojatno njegovim političkim mentorima koji govore da smo bili agresori u Domovinskom ratu, da smo izvršili agresiju na Bosnu i Hercegovinu. Pa vjerojatno od tuda i ovaj zaborav da je pričuvni sastav Hrvatske policije naoružan po osnovi mogu reći gospodina pokojnog predsjednika Tuđmana, Hrvatske demokratske zajednice, tadašnjega ministra Martina Špegelja i ostalih kako bi se sastavila srž obrane od evidentne agresije koja je krenula na svim područjima i željela je stvarno doći i dostići granicu Virovitica-Karlovac-Karlobag. Ako stvarno mislite ovakvim uvredljivim riječima, iskrivljavanjem povijesnih činjenica da su stvarno kalašnjikovi koji su nabavljeni od svuda i svakuda naoružali pričuvni sastav Hrvatske policije kako bi se obranilo što se da obraniti u tim momentima i ako ste stvarno podlegli autoritetu svoje predsjednice koja govori da smo agresori onda mi je žao što sam s vama kolega i prijatelj.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Željko Kurtov.
Povreda Poslovnika, kolega Đakić replicira meni a ne kolegi Čuljku. I kolega Đakiću ja sam od prvog dana dragovoljac. Sam sam se naoružao sa 12 tisuća maraka. Prema tome nemojte meni mećati u usta nešto što ne stoji ni u ludilu. I kad replicirate kolegi Čuljku onda s njim replicirajte a ne sa mnom.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Tomislav Čuljak.
Pa evo hvala na ovoj replici. Budući da sam dobio mogućnost kroz ovu repliku odgovoriti i na ovo što ste me pitali i što ja možda nisam spomenuo. Ali sada vidim da ono što je izgovorio kolega Kurtov nije slučajno. Ja sam mislio da se on zabunio, ali on se nije zabunio jer ponavlja iste riječi i čak vrijeđa i mene i ostale druge branitelje govoreći da smo do određenog perioda kad on kaže da je počeo rat, pljačkali i ne znam šta drugo radili. Pa kolega Kurtov ako, ako ne znate onda ja jesam, ja jesam, ja repliciram … … [[Upadica se ne razumije.]] namjerno, ja repliciram svom kolegi ali govorim o kolegi Kurtovu. A vi se možete smijati koliko hoćete … … [[Upadica se ne razumije.]] [[Upadica: Mir molim vas!]] Vi se možete, ja mogu raditi, mogu u svojoj replici spominjati i druge [[Upadica: Mir molim vas!]] A ono što je kolega Kurtov rekao, mene je kolega Đakić pitao zašto nisam određene stvari rekao koje postoje. Evo ja ću sada reći. Ja kao sudionik Domovinskog rata od 2.5.1990., 1991. imam status u specijalnoj policiji a do tada sam organizirao određene postrojbe specijalne policije i druge policije u obrani Republike Hrvatske. I pitam se, evo kolega Đakiću što onda pojedine kolege koje ste spominjali misle o Balvan revoluciji, da li je Balvan revolucija bila opravdana? Da li mi uopće nismo trebali kao država reagirati na balvane? Trebali smo pustiti da oni koji su postavljali balvane da rade po Hrvatskoj što hoće. Jer ako nije tada, oni koji su u to vrijeme vodili organizaciju obrane Republike Hrvatske onda su oni bili paravojni po vama.
Hvala. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Željko Kurtov.
Pa gospodine predsjedniče, ja ne znam kako dozvolite da se ovako ruši dignitet Hrvatskog sabora. Oni repliciraju jedan drugom, a repliciraju meni. Ako kolega Čuljak ima hrabrosti reći meni koji sam bio ponosan da poginem za Hrvatsku domovinu i koji sam dao novac i firmu zatvorio i sve išao u rat imate hrabrosti reći meni da sam ja, možda podržavam “balvan revoluciju“. Pa ja ne znam onda što ste vi u stanju. Vi ste jedni lažovi koji ste naučili samo lagati i sebe uvjeriti u laž i onda mislite da je laž istina. Hvala vam lijepa sad vidimo vaše lice.
Hvala lijepa. Kolega Kurtov vi ste ponovo uvrijedili zastupnika. U svojem nastupu zastupnik Čuljak je iznosio svoju ocjenu. Vi ste ustvrdili, vi ste ustvrdili da on nije ratovao, nego da je pljačkao što je krajnje doista neprimjereno. Zašto ulazite u takve rasprave i u takve polemike u kojima se vrijeđa. Mi znamo što je bio rat! Što je bio rat u Slavoniji, što je bio na istoku Hrvatske gdje je počeo rat, kakve su bile žrtve u Mirkovcima, kakve su bile u Borovom Selu. To je bio rat. To je bilo mrtvih, to je bilo ranjenih. Pa kada je, što je bilo svibnja u Borovu Selu? [[Upadice sa strane, ne razumiju se.]] Pa nije, pa zato budimo obazrivi molim vas. Poštovani zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice hrvatske Vlade i ministrice branitelja, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovdje je stvarno dosta rečeno o ratu kada je počeo rat. Ja moram reći da je rat počeo u Hrvatskoj na krvavi Uskrs, a u Vukovaru 2. svibnja kada su izmasakrirani 12 hrvatskih policajaca. To nisu bile jedine žrtve. Bilo ih je i prije i poslije žrtava, a samo za te je počeo rat koji su imali hrvatsko srce i čije je srce kucalo za Hrvatsku. A oni drugi za njih je rat počeo onda kada im je kuća pogođena, kada im je netko nastradao iz obitelji. Onda su došli, rekli, vidi pogodili su mi kuću ili mi je netko nastradao sad ću ja s vama nastaviti protiv njih. Znači, bilo je više kriterija. Pa evo ja moram reći gospođo ministrice ova izlaganja sva koja su bila. Ovo su sve pohvale i mislim ja vam čestitam na vašem radu, vašem timu koji ste, koji ste vaše ministarstvo doveli na jednu visoku razinu, s tim ste vratili dostojanstvo i čast hrvatskim braniteljima. A reći ću nekoliko riječi još o pravima hrvatskih branitelja što ste sve napravili za ovo vrijeme. Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji iz 2004. godine i Pravilnik o jedinstvenom registru hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji iz 2002. godine, te Pravilnik o jedinstvenom registru hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Unatoč toj zakonskoj obvezi iz 2001. godine, izradi jedinstvenog registra hrvatskih branitelja pristupilo se tek u ožujku 2004. godine da bi taj opsežan posao bio dovršen 2005. godine. Značaj jedinstvenog registra očituje se u činjenici da je njegova izrada bila nužna pretpostavka realizacije druge zakonske obveze Fonda hrvatskih branitelja, odnosno dodjele dionica iz državnog portfelja svim sudionicima Domovinskog rata. Jedinstveni registar sastoji se od općeg i posebnog dijela. U opći dio unose se ime, prezime oca, datum itd. U rujnu 2005. godine javnosti je prezentiran jedinstveni registar hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata u kojem se nalaze podaci za 849 tisuća i 407 hrvatskih branitelja. Taj broj utvrđen je na temelju obrađenih podataka za ukupno 454174 osobe dostavljeni iz MORH-a i podataka za ukupno 60141 osobu dostavljenih iz MUP-a. Pri tom, utvrđeno je da se 24908 osoba nalazi u bazi MUP-a i u bazi MORH-a. Oni branitelji koji su tijekom rata prelazili iz sustava MUP-a u MORH i obratno. Vrijedi napomenuti da je postojeća verzija registra podložna manjim promjenama, te se podaci za pojedine osobe i dalje provjeravaju i utvrđene nepravilnosti ispravljaju. Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihove obitelji nakon održane konstituirajuće sjednice u ožujku 2004. godine pristupio je izmjenama i dopunama Zakona o fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Pravilnik za odabir, te izboru društva za upravljanje Fondom hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. U 2005. godini Vlada Republike Hrvatske izvršila je prijenos 7% dionica HT-a, odnosno 5 milijuna 732 197 dionica, a 2005. godine preneseno je 7% dionica ili 700 000 INA-inih. Odlukom Vlade Republike Hrvatske koju je potvrdio Hrvatski sabor 2005. godine, u srpnju 2005. godine prenesen je dio dividende HT-a za 2004. godinu u iznosu od 13.465.014,53 kune na Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, a u prosincu 2005. godine prenesen je ostatak dividende za 2004. godinu u iznosu od 114 milijuna kuna. Ukupno u 2005. godini dividenda je iznosila 128 milijuna. Zahvaljujući navedenim aktivnostima ukupna vrijednost fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata članova njihovih obitelji na dan 31. prosinca 2005. godine iznosila je 2 milijarde i 109 milijuna i još nešto sitno. Tijekom 2006. godine Erste invest je u suradnji sa MOVS-om, MORH-om i MUP-om radio na ispravljanju uočenih pogrešaka u registru Fonda hrvatskih branitelja. Ukupno je u registru evidentirano 501 889 članova Fonda branitelja i članova njihovih obitelji od umrlih i poginulih branitelja. Nakon što je 97% postojećeg registra bilo usklađeno Erste invest i depozitna banka, Splitska banka pristupili su izračunu bodova odnosno udjela za svakog člana Fonda te upućivanju potvrda na kućne adrese članova Fonda. Ukupno je u 2006. godini poslano 480 tisuća 250 potvrda. Što govori da je to obiman posao što neki misle da to treba biti za godinu dana gotovo. Za 15 tisuća 867 branitelja i članova njihovih obitelji potvrde nisu poslane zbog greške u evidenciji ne postojanja adrese, pogrešan nepostojeći ratni put, neusklađenost sa JMBG-om. U ERSTE Invest se vratilo 15 tisuća i 45 potvrda zbog netočne adrese. Ovo govorim upravo zbog nekih branitelja, jer nemaju informacije da bi vidjeli zašto im kasne potvrde i zašto nisu dobili na vrijeme. Nakon uputa koje su dane članovima Fonda ERSTE Invest zaprimio je 8 tisuća 20 obavijesti o novih adresama. Za sve zaprimljene nove adrese ERSTE Invest i Depozitna banka poslali su obavijesti o udjelima na nove adrese. Zatim ERSTE Invest oformio je call centar početkom travnja 2006. godine u kojem su svi članovi Fonda mogli dobiti sve relevantne informacije o Fondu i Registru branitelja odnosno o stanju broja udjela kao i načinima rješavanja pojedinih problema koji su se pojavljivali u samom procesu uspostave Registra hrvatskih branitelja. Tijekom 2006. godine odrađen je jako veliki dio posla na projektu Fonda hrvatskih branitelja. Fond se je afirmirao i postao prepoznatljiv u javnosti, poslane su obavijesti o udjelima za većinu branitelja, a imovina je znatno povećana što je poboljšalo percepciju samog Fonda među braniteljima, ali i općenito u javnosti. Tomu su pridonijeli i javni nastupi na radiju i televiziji kao i prilozi u poslovnim emisijama, na televiziji koje su bili afirmativni prema samom projektu Fonda. Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga, HANFA, donijela je početkom godine i pravilnik o vrednovanju imovine Fonda koji je objavljen u "Narodnim novinama". U pravilniku su definirani načini vrednovanja svih vrsta imovine u koje Fond može ulagati. Međutim valja naglasiti da donošenje pravilnika nije utjecalo na vrijednost Fonda zato što imovina koja se je u to vrijeme nalazila u Fondu već bila vrednovanja na način kako je to propisao i sam pravilnik HANFA-e. HANFA je također sukladno zakonskim ovlaštenjima definirala člankom 28. Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji donijela odluku o raspodjelu dobiti Fonda za 2005. godinu. Raspodjela dobiti je sukladno navedenoj odluci napravljena 2006. godine na način da je 1/3 dobiti Fonda ostalo samo Fondu kao reinvestirana dobit. Druga trećina isplaćena je Zakladi hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji i Fondu za stipendiranje u omjeru 60:40%, a sve sukladno Odluci Vlade Republike Hrvatske i Upravnom odboru Fonda. Treća trećina dobiti se trenutno vodi u samom Fondu kao obveza za isplatu dividende svakom članu Fonda. Isplata će se izvršiti kada se oformi konačna verzija Registra hrvatskih branitelja. Ovdje posebno vrijedi naglasiti da je HANFA tijekom prosinca 2000. godina napravila i kontrolu ERSTE Investa po pitanju upravljanja Fondom. U navedenoj kontroli HANFA je ispitala nadzor poslovanja društva, institucionalna obilježja društva, organizacijska obilježja društva, računovodstvo i izradu financijskih izvještaja itd. Imovina Fonda tijekom 2000. godine, 2006. godine porasla je sa 2 milijarde 109 milijuna vrijednosti na 2 milijarde 945 milijuna kuna, koliko je imovina iznosa na 31.12., prosinac, 2006. godine. Neto povećanje imovine Fonda je iznosilo 835 milijuna kuna. Povećanje imovine sastojala se od neto povećanja …
Zahvaljujem.
… imovine Fonda uslijed poslovanja za 919 milijuna kuna i smanjenje uslijeda 2/3 dobiti. Ovo sve govori da je Fond …
Zahvaljujem.
… na kraju, na kraju je vrijednost Fonda, na kraju vrijednost Fonda je 3 milijarde i 400 milijuna kuna. I mislim još jednom evo gospođo potpredsjednice i ministrice. Hvala vam i želim i dalje da tako nastavite raditi.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, pa htio bih samo kolegi Mlinariću upotpuniti podatke da prvo bilježenje hrvatskih branitelja koji su ušli u obranu Republike Hrvatske je iz '90. godine i to sa datumom 5.8.'90. godine pa sve do 8.10.'91. u tom periodu po mjesecima mogu točno nabrojiti, ali ne želim zamarati, sve skupa je ušlo u hrvatske postrojbe policije i vojske 182 tisuće i 238 hrvatskih branitelja. Ili od ukupne današnje brojke 37,24%. Nadam se da ove sve koji su danas uvrijeđeni u ovom Visokom domu ovih 182 tisuće 238 hrvatskih policajaca i hrvatskih vojnika stvarno neće ostati imuni na ovakove prozivke da su pljačkali i hodali po kućama i krali. I nadam se da to iz usta dolazi čovjeka koji je bio u jasnoj sprezi sa bivšim ministrom od 2001. do 2003. godine dijeleći s njima vjerojatno određene interesne sfere koje se odnose na imenovanje pojedinaca na mjesta koordinatora u Šibensko-kninskoj županiji za PTSP. I tako stječući materijalnu korist od 80 tisuća kuna. A ovaj drugi koji je kao nalogodavac, koga imenuje je čovjek koji upitnoga braniteljskog staža, koji je u padu Vukovara završio u Srbiji, a onda se vratio u Hrvatskoj, ne znam po kojim vezama u špagama. Ne znam gospodine Mlinariću kako vi niste tako odmah za par dana iz zarobljeništva se vratili i došli. Zar vi niste imali tamo prijatelja na drugoj strani koji bi vas preveli ili uz nekakve materijalne ustupke, ili uz nekakve druge kako bi bili oslobođeni što prije? I nadam se da ćemo ubrzom provjerom svih podataka koje smo tražili doći do toga tko je kome potpisao braniteljski status. Kad govorimo o Registru i da ima previše branitelja već nekoliko puta sam obrazložio da …
Zahvaljujem.
… da i objavom samog Registra ne bi se trebalo ići. Jer danas sam naglasio evo sad sam potražio i našao knjigu koja je napisana …
Zahvaljujem.
… u kojoj se spominje …
Molim vas završite.
… imena da su čuli da su to bili ti i stoga se pišu optužnice.
Odgovor na repliku.
Kod koga gospodo draga ne bih želio …
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Jopa, ovo što ste utvrdili ja moram reći da nisam imao protekciju iako sam bio od početka, od prvih početaka rata zato što mi je Hrvatska i danas u srcu. Ja sam imao protekciju da sam završio poslije svega kao zapovjednik satnije, završio sam poslije u srpskim logorima. Prošao sam Niš, Mitrovicu i Aleksinac. I ja sam imao protekciju da sam ostao punih 270 dana u logoru, da sam bio teži duplo, 49 kila sam imao, a sam imam negdje 78, 79 nije bitno. Toliko sam bio, a ne samo ja, i svi moji kolege tako smo izgledali kao plašila, a ne znam samo šta smo radili u Srbiji, zašto smo išli u Srbiju kad nikad tamo nismo živjeli, imali smo svoju državu Hrvatsku koju smo upravo stvarali i na neki koji su rekli da rat nije počeo, da je počeo, pa mi smo još prije gospodo … [[Govornik se ne razumije.]] Uskrsa već imali, straže u Borovu selu su bile barikade, u Bršavinu je poginuo moj kolega koji je samnom u školu išao, … [[Govornik se ne razumije.]] su preko ceste i ubili su ga tamo i dva branitelja naša su išla, cestom su prolazila i ustrijeljeni su još prije toga. Tako da oni koji kažu da rat nije počeo, ili da nisu imali Hrvatsku u srcu jer nisu očekivali da će Hrvatska biti. Možda je Hrvatska nekom neželjeno dijete. Kažem da je tragedija što mnogi nisu očekivali, reći ma šta oni HDZ-ovci rade u Vukovaru tamo ne znam oni napiju se i. Pa mi smo još onda znali šta će biti gospodo i predvidjeli smo i zahvaljujući dr. Franji Tuđmanu da i Hrvatskoj demokratskoj zajednici i svim onima koji su se priključili nije bitno bilo stranka koji su se priključili tom korpusu oni su stvorili Hrvatsku i moram zahvaliti našoj dijaspori. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Čuljak.
Evo kolega Mlinarić je u odgovoru na ovu repliku djelimice odgovorio na repliku koju sam ja htio njemu replicirati, a to je rat jeste počeo na krvavi Uskrs kako on to kaže, a pogibijom i hrvatskih vitezova Josipa Jovića, Franka Visice iz Bibinja, 12 redarstvenika iz Vinkovaca i drugih mjesta koji su činili postrojbu koja je išla u Borovo selo, poginuli prijatelji koji su bili u Mirkovcima su samo bili putokaz i ostalom dijelu hrvatske javnosti da shvate da se približava rat i da će Hrvatska biti napadnuta. To je onaj dio koji ljude zbunjuje. Oni misle da je rat počeo onog trenutka kada su pale žrtve, ali gospodin Đakić je rekao 5.8.'90. su naši policajci, redarstvenici išli u obučne centre, obučavali se i zatim sudjelovali u ovim akcijama koje su na žalost sviju nas neke završile i tako da su neki naši prijatelji redarstvenici izgubili svoje živote. To je istina.
Odgovor na repliku.
Hvala gospodine Čuljak. Ja moram napomenuti da gospodin Čuljak nije rekao da je radio zajedno sa Blagom Zadrom i Blago Zadro je napustio policiju, došao je i daleko prije krvavog Uskrsa došao je sa svoja dva sina, rekao gospodo rat je neizbježan i sve ono … [[Govornik se ne razumije.]] , mi smo danima i noćima iza ograda čekali hoće iz Borova sela, Negoslavaca, Trpinje, Bobote, kad će naići. Stalno su govorili evo sad će naići. Pa iz Lipovaca su ljudi došli i sjeli, došli su, kaže odvedoše nam sve naše žitelje. Neke su pobili kroz kukuruze. To je još bilo prije krvavog Uskrsa. O čemu mi pričamo. Hrvatska se branila u Vukovaru, ali cijela Hrvatska je trebala biti uključena. Kažem mi smo imali komunista koji su bili u SDP-u i rekli šta vi pijani HDZ-ovci. Poslije kad je granata udarila u kuću ili mu je netko nastradao ili on ranjen došao je ajdemo, idemo ih potući. Pa gospodo, ja tražim samo malo, imalo pozornosti i poštovanja prema onim ljudima koji su. Pa vi znate kad je Stipan Bošnjak kad je vodio 12 redarstvenika došao je pred Borovo selo i snajperom je pogođen još je izišao, samo otvorio vrata autobusa već je pao dolje, a išli su samo da dva kolega naša koja su njihova policajca zarobili išli su da ih dovedu. Nisu razmišljali, svi su znali autobusom su išli, 5 dana se ranije znalo da idu dovesti kolege. Međutim, na žalost rat je tad počeo gospodo i nemojmo se zavaravati. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Kurtov.
Kolegi Mlinariću repliciram 5. mjesec '91. da je počeo rat u Vukovaru što je činjenica i što ja isto u svim svojim raspravama podržavam. Ali kolega Mlinariću ni vi, ni itko drugi ne može me uvjeriti da smo 15.3.'91. godine slali naše momke u JNA i da smo mi u isto vrijeme ratovali s njima. Ili je netko tu lud ili ja sam lud ili je naša Vlada koja je to radila bila luda. Mi smo 15.3.'91. godine slali naše dečke u JNA i znači mi nismo mogli u isto vrijeme ratovati sa našim dečkima. To je jedna stvar. Druga stvar. U Ustavu Republike Hrvatske piše da je Domovinski rat trajao od '91. do '95. godine. I treća stvar, dobio sam poruku sa imenom i prezimenom da pitam u ovom Saboru kako je moguće da onaj ročnik koji je došao 3. kolovoza '95., završio vojni rok 1. lipnja '96., a nikad nije bio na ratištu može biti hrvatski branitelj. Imenom i prezimenom Dalibor Jurković i broj telefona. Ja vas pitam sad, da li je moguće, jer znamo da su ročnici išli samo kao dragovoljci na ratište, a drugi koji nisu morali, nisu htjeli nisu ni išli. Oni su svi svrstani u to da su branitelji. To nije istina i to nije točno. Znači nije ništa crno-bijelo, neto imamo i miješano, a ovo što se tiče da je ratište počelo sa Jovićom, sa krvavim Uskrsom, sa 5. mjesecom, sa 7. mjesecom … [[Govornik se ne razumije.]] pa to svi te datume znamo i poštivamo. Nikad ja nisam rekao da to nije istina. Samo nije istina da 15.3.'91. godine dok smo mi slali naše vojnike, našu djecu u Jugoslavensku narodnu armiju, ta Vlada nije toliko valjda luda je ratovala s tom istom JNA u tom vremenu. Ako je onda skidam kapu.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Gospodine Kurtov, mi smo u 3. mjesecu izvlačili naše dečke koji su ranije otišli i nismo više slali već smo tražili da iziđu, a vi znate kad su majke tražile da njihova djeca se vrate iz JNA, a zajedno su s majkama prosvjedovali i mi smo još onda u 3., 4., 5. mjesecu tražili i naši su dečki i tražili smo da dođu na odmor pa smo ih onda priključili nama. Tako da mislim da tu nema dileme da ako ste vi razmišljali da rat dolazi, mi smo bili sigurni, vi niste trebali slati djecu u 3. mjesecu.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Širac.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice! Kolega Mlinarić je pokušao iznijeti neke činjenice oko početka rata. Ali ja ću biti slobodan i kao učesnik Domovinskog rata od prvih dana i iznijeti neke činjenice u prilog onoga što je on govorio. Zaboravljamo u ovom Hrvatskom saboru da su balvani osvanuli u Kninu 17.8.1990. godine. Zaboravljamo i to da je područje zapadne Slavonije istog dana osvanulo pod balvanima. Zaboravljamo da je u 9. mjesecu 1990. u gradu Daruvaru ubita od diverzantske grupe tri naša policajca. Da su na području Pakraca ubita dva policajca vršeći svoju časnu dužnost u saobraćaju. Da je 1.3.1991. godine četnička velika grupa zajedno sa odmetnutim policajcima preuzela vlast u gradu Pakracu. Da su se vodile žestoke borbe između naše specijalne policije i te četničke grupe. Da je grad Pakrac sa tri strane bio opkoljen sa tzv. JNA gdje su bili naši sinovi. Ali su ih doveli da opkole grad Pakrac da bi četnici preuzeli vlast. Nisu ni tamo uspjeli. I tamo smo ih pobijedili. Prema tome, to su bili oružani sukobi, ali je naš predsjednik bio dovoljno pametan čovjek da ne proglasi na temelju toga rat. Rat je proglašen onog dana kad se više nisu mogle trpiti oružani provokacije i preuzimanje vlasti i rušenje legalne vlasti Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Gospodine zastupniče! Ja sam još zaboravio reći na ovo vaše da su u 2. mjesecu još '91. godine u Borovu selu hodali bradati jataci koji su došli iz Srbije i već su tad pripremali napad na Vukovar. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvažena zastupnica Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo, nakon svih ovih replika reći ću nešto. Kolega Mlinarić! Dobro je da ste ponovili u ovoj sabornici sve što je učinjeno za hrvatske branitelje. Danas uglavnom ovdje izgleda svi se nadglasavamo kada je počeo rat u Hrvatskoj? Želim vam samo reći da je kolega Širac dobro rekao. Počeo je još '90. godine kad smo svi s godišnjih odmora vraćali se preko balvana. Želim vam još nešto reći. Jučer sam bila nazočna u Glini na obilježavanju 16. obljetnice napada na Policijsku postaju u Glini. 25. lipnja je bila proglašena u ovoj sabornici suverena i samostalna država Hrvatska. Nekoliko sati iza toga napadnuta je Policijska postaja u Glini od 400 pripadnika JNA i pobunjenih Srba. 17 pričuvanih policajaca zarobljeno i odvedeno u Knin. Jedan od njih poginuo. Prva žrtva na tom području. Zašto to ističem? Zato što nas danas slušaju i gledaju hrvatskih branitelji, djeca hrvatskih branitelja, roditelji hrvatskih branitelja. I možete si misliti kako se ti ljudi danas osjećaju. Osjećaju se i mogu misliti kako, moramo biti obazrivi kao što je rekao predsjednik upravo zbog njih ovdje. Zbog toga što ne smijemo trgovati s datumima i s Domovinskim ratom. Zbog toga što su oni ugradili i svoje živote i dijelove tijela, možda ću grubo reći, ali jesu u temelje svega onoga što mi danas imamo. A mi danas umjesto da hvalimo ovaj fond, umjesto da hvalimo ono što smo govorili o hrvatskim braniteljima, mi danas trgujemo sa datumom početka i tko je hrvatski branitelj? Jesu li to ljudi iz '90. ili '91.? Ma svi oni ljudi koji su imali hrabrost i koji su stali prije svega u obranu ove samostalne i suverene države. Mogli ste jučer vidjeti u Glini roditelje, majke i očeve zavijene u crno. Oni su ti koji su svjedoci. Nema kolege Mlinarića ali stvarno sam mu zahvalna što je ponovio što je sve učinjeno za branitelje.
Zahvaljujem. I replika uvaženi zastupnik Arapović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, pozdravljam gospođu ministricu. Mislim, htio sam replicirati gospodina kada je govorio o početku rata. Pa mi smo zaboravili da je u svibnju '90. godine Jugoslovenska narodna armija privolila tadašnjeg predsjednika Komunističke partije Hrvatske koji je promijenio Stranku demokratskih promjena da oduzmu oružje hrvatskom narodu … [[Govornik se ne razumije.]] obrane. Mislim da je to bio uvod u rat. Zaboravili smo 17. kolovoza, balvan. Smiješno, jako smiješno da. A 17. kolovoza su postavljeni balvani da se nije moglo proći jednim većim dijelom Hrvatske. I mislim da su to datumi. A jedno moje skromno mišljenje da jedna vrsta rata je da '45. nije prestala prema Hrvatskoj i pojedinim hrvatskim građanima.. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Završili smo sa replikama. Riječ ima uvaženi zastupnik Slaven Letica. Izvolite!
Šteta je gospodine predsjedniče što se rasprava o fondu uvijek pretvori u raspravu o Domovinskom ratu, a onda se među braniteljima započme neka vrsta emocionalnog i retoričkog rata jer svatko ima vlastita sjećanja, vlastite traume, vlastite ponose. I šteta je da hrvatski branitelji u ovom Visokom domu se sukobljavaju a trebali bi biti zajednički pripremljeni da nastupaju kao jedan i u odnosu na ovaj fond i u odnosu na Vladu i u odnosu na javnost. I u tom smislu grehota je da ih Čuljak s jedne strane ili Kurtov koji su na svoj način bili veći ili manji ratnici, hrvatski ratni veterani moraju na ovakav način polemizirati. Ja ću ovo izlaganje početi sa jednim slučajnim gestom. Naš uvaženi predsjednik Parlamenta nije primijetio da je kolega Zlatko Kramarić digao ovu tablici tražeći pravo na svoju žutu minutu. On je vidio da je on digao crnu tablicu i nije mu dao riječ. Općenito prisila na šutnju Zlatka Kramarića jedna je zanimljiva prisila. Znači čovjek koji je mislim u 33., 34. godini ostao u Osijeku kad se Osijek praznio, koji je ratu u hrvatskoj javnosti i na zapadu dao dimenziju jednog malo drugačijeg rata kao rata u kojem su se sukubljali ljudi koji su težili slobodi i osobnoj i građanskoj i urbanoj i nacionalnoj i državnoj i ovi koji su dovodili u pitanje pravo na svaki oblik slobode eto na neki način može biti ponosan da nije dobio status hrvatskog branitelja. Nije za to ostao u Osijeku. S druge strane imate Damira Kajina koji je vehementno diskutirao u jednom od mnoštva pisama koje praktički svakodnevno dobivam. Javio mi se jedan čovjek iz Rijeke koji svjedoči o svom dolasku u "Oluji" na Plitvice i tamo je zatekao baš Damira Kajina gdje na starom rešou priprema jednu hrenovku. Bio je mislim tamo s bratom ili je bio sam, svejedno, ne vidi se iz toga pisma. Znači hrvatski branitelji kroz ovaj Fond moraju braniti svoje interese jer su predodžbe hrvatske javnosti o važnosti toga Fonda različite. Ja prije svega ovdje hoću iskazati poštovanje prema ovoj Vladi koja je formirala Fond hrvatskih branitelja. To je jedna ideja koja je stara doslovce 15 godina. Ja sam iz prve ruke s njom upoznat jer u mom izbornom stožeru je radio Velimir Milaković koji je jedan od niza nositelja te ideje iz 1990. i 1992. godine i dobro je da je hrvatski fond, Fond hrvatskih branitelja realizirala ova Vlada. Mogle su to učiniti i ranije vlade, nisu učinile. Dalje je važno da oni ljudi koji nas slušaju vide o čemu se tu radi. Dakle u igri je kažete trenutno tržišna vrijednost tog Fonda je 3 milijarde 400 milijuna kuna. To je oko pola milijarde EUR-a. Pošto ima 500 tisuća branitelja to znači po glavi dolazi 1000 EUR-a nominalne vrijednosti. To praktički znači da recimo Pero Kovačević koji ima vjerojatno priznat cijeli rat sa koeficijentima koje mu je pripisao Đakić vjerojatno sam izračunao da ima vrijednost ukupno udjela oko 17 i po tisuća kuna. To je manje od njegove jedne bruto plaće. Tako da ljudi ne zaborave da Fond hrvatskih branitelja ne bi bio jedini, ne bi bio jedina institucija koja bi od države odagnala obvezu da brinu o branitelja u najširem smislu riječi. Vi ste bili svjedoci jedne pomame u hrvatskim medijima protiv jednog od najstarijih privilegija koji se već pojavljuje u čuvenom govoru Perikla na grobu o pravu invalida i ratnika da njihova djeca dobiju pravo na privilegirane upise. Kad se počelo raspravljati o tom pravu zaboravilo se da je to pravo u Hrvatskoj su uživali samo dragovoljci Domovinskog rata i invalidi odnosno njihova djeca i stvorila se jedna pomama tako da je prosječni čovjek koji je upisivao fakultet imao dojam da su mu njegovi neprijatelji njegove kolege koje su imali nesreću da su njihovi roditelji ratovali. Drago mi je posebno što predsjednik nije dao Kramariću riječ danas baš jer je danas dan crvenoga fiće. Danas je prije toliko i toliko godina u Osijeku tenk Jugoslavenske narodne armije smrskao fiću i simbolički pokopao Jugoslaviju. Što se tiče kolege Kurtova i te konfuzne situacije slati ročnike u JNA u jednom ratu koji je bio shizofren. Vi morate kolega Kurtov znati da je vrhovni zapovjednik te agresorske armije 14 dana nakon pada Vukovara bio naš sadašnji predsjednik Stjepan Mesić. On je bio vrhovni zapovjednik agresorske armije. O tome nikad nije ni jednu riječ posvjedočio u svojoj knjizi koja je neka čudna mješavina između biografije i autobiografije jer je pisao … [[Govornik se ne razumije.]] novinar Puljiz pa je pisana u prvom redu a u naslovnici stoji da je autor te knjige sam Puljiz. Nema ni jedne riječi o Vukovaru. Nema ni jedne riječi o ratu sa one strane. To je ono što se očekivalo od te knjige. Dakle kad se govori o tome što bi trebalo dalje činiti mislim prva stvar koju bi trebalo učiniti da se ovakve rasprave između branitelja u ovom Visokom domu više nikad ne ponavljaju. Da nitko ne može uspoređivati tragediju Pere Mlinarića u srpskim koncentracijskim logorima i osobni čin žrtvovanja za domovinu kolege Kurtova. Ili kolege Čuljka. Ili kolege Ive Banca koji se na svoj način borio u međunarodnoj zajednici za ta prava. Što se tiče mistifikacije oko broja ja ću vam kazati samo jedan primjer. Moj prijatelj unuk Ivana Meštrovića koji se zove Stjepan Gabrijel Meštrović je krenuo u doba vijetnamskog rata na West Point. Očuh ga je prisilno upisao na West Point i po institucionalnoj poziciji on i dan danas ima status veterana Vijetnamskog rata. Iako je West Point napustio nakon godinu, nije tamo izdržao. Prema tome da li je neki ročnik koji je prisilno mobiliziran u hrvatsku vojsku pa se borio da nekako izmigolji, možda je bio pripadnik srpske etničke zajednice koja je trenutno u koaliciji sa HDZ-om ali koliko vidim oni ne sudjeluju u raspravi o Fondu hrvatskih branitelja iako će možda u perspektivi tražiti i status priznavanja, status hrvatskog branitelja jer su na neki način i oni branili pravo na svoje shvaćanje Hrvatske. Hrvatske kao velike Srbije koja bi bila reducirana po poznatoj dijagonali oko koje se danas junače četnici u Srbiji koji su dobili status antifašističkih boraca. Dakle u tom smislu ja mislim da treba i time ću zaključiti, prva stvar nepravdi će uvijek biti. Čovjek je mogao biti u ratu doista dva dana, uništiti 15 tenkova. Mogao je biti u ratu jedan dan i ubiti 15 starih srpskih baba i djedova i zbog toga navući nesreću hrvatskoga naroda. Mogao je biti 7 godina, ne napraviti ništa. Mogao je dopustiti da ljudi koji ga čuvaju u ratu i bilo je takvih poginu, da se smrznu pa da također ima status junaka Domovinskog rata. To su takve konfuzne ratne prilike i zato je meni izuzetno žao što se ovdje polemika vodi o ratu, a ne vodi se polemika o bitnim stvarima. A jedna od bitnih stvari je gospodine državni tajniče to što vi mislite da je velika privilegija baš i nije velika privilegija što ste ograničili pravo braniteljima da trguju sa svojim udjelima. Jer to snizuje njihovu tržišnu vrijednost. Kao što nije dobro da kod imenovanja uprave toga Fonda, imamo dvije paradoksalne situacije. Da imamo Upravni odbor Fonda u kojem je Snjeguljica i 6, neću reći 6 uglednih branitelja ali ne vidim nikoga iz oporbe. Bilo bi dobro da je netko iz oporbe tu. I konačno nije mi baš simpatično da sa Fondom hrvatskih branitelja upravlja Erste banka koja ima sjedište u Ulici Habsburga u Beču. To je gotovo bi se reklo predtekst za pisanje jedne nove drame o svim kontraverzama hrvatske nesretne povijesti. U tom smislu ja se nadam pri sljedećoj raspravi o Fondu hrvatskih branitelja raspravljat će se u ekonomskim, u burzovnim, u interesnim kategorijama a ne emocionalno, a ja tu emocionalnu raspravu potpuno, potpuno shvaćam jer znam da su predodžbe i sjećanja svakog od ljudi koji su bili u ratu potpuno različiti i da svaki od njih ima pravo na vlastito sjećanje i da nitko drugi ne može ugroziti to njegovo ili njezino pravo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravit ću netočan navod kolege Letice gdje je ustvrdio da se nije trebalo ograničiti raspolaganje dionicama hrvatskim braniteljima jer to apsolutno nije točno s obzirom da se želi postići konkretni cilj, a to je da se Fond hrvatskih branitelja napuni i sa ostalim dionicama u firmi koje će biti u pretvorbi. Znači da, ako čovjek bi danas prodao svoje dionice ili kad dođe rok u 4 mjesecu 2008. godine više nije član fonda i ne može ostvariti pravo na iduće dionice. Stoga smatram da uopće krivo ste zaključili ili krivo ste upućeni u Zakon o Fondu hrvatskih branitelja.
Povreda Poslovnika.
Na žalost povrijeđen je članak 209. Vi niste ispravili netočan navod jer sam ja točno kazao da je ograničeno pravo, a to što vi tako to interpretirate ja sam ipak dopustite mi doktorirao ekonomske znanosti i nešto malo više znam o burzovnim spekulacijama. Da li je nekom korisnije da ovog časa omogući da mu dijete nauči francuski jezik pa da postane milijarder u Parizu ili da dogodine dobije dva posto nominale više to je pitanje o kojemu se uopće ne može racionalno raspravljati.
Zahvaljujem. Pa mislim da nije povrijeđen Poslovnik po mišljenju kolege Đakića iznijeli ste netočan navod i teško je ulaziti sada u raspravu o tome. Replika uvaženi zastupnik Zlatko Kramarić.
Ja odmah zahvaljujem prvo kolegi Letici. On uvijek doista govori na jedan osebujan način i pogotovo kada govori takav zastupnik bude lijepo čuti i komplimente. Ali evo, ja ću vam reći ja se ne ljutim na predsjednika Sabora kad on nije vidio moju repliku, nego nešto drugo. Očito da, i ostavljam ga i dalje u tom uvjerenju, da je vidio ispravak netočnog navoda, a ne moju repliku ali ono što sam zahvalan kolegi Letici da je spomenuo danas je dan crvenog fiće u Osijeku. To je 27. lipnja na ondašnjoj Klajnovoj, današnjoj Trpimirovoj ulici dogodilo se ono što se dogodilo. Ta slika je obišla cijeli svijet i na žalost vidite to je sad naša sudbina. Taj dan se danas u Osijeku ne obilježava iz jednostavnog razloga motivi su opće poznati, jer ovi sadašnji u tome ni na koji način nisu sudjelovali, pa onda zapravo povijest, nema povijesti jer oni nisu njeni sudionici. I to je ta naša tragedija, da zapravo stvari koje su obišle onda svijet, CNN je preuzeo i na neki način bacio to novo svjetlo na agresiju i što se u Hrvatskoj događa. Danas eto se ne slavi, ali inače vole se busati u prsa i da drže ovu … [[Govornik se ne razumije.]] štangu. Ali kad to treba ovako demonstrirati, e onda je malo teže jer ništa o tome ni ne znaju reći. Ali ja bih nešto zbog, isto zbog hrvatske javnosti to moram reći jer je ostala jedna nedoumica upravo zbog toga što nisam dobio pravo na govor, na riječ. Ja inzistiram na tome da registar branitelja bude javna stvar, da se ja kojim nesretnim ili sretnim slučajem nalazim u tom slučaju ja bih bio najponosniji čovjek na svijetu jer doista nema većeg ponosa nego da vas uvedu u knjigu koja kaže da ste branili svoju domovinu. Ja iz nekih razloga privatnih, političkih kažem nisam iako se doista doživljavam kao hrvatski branitelj. Ali ne vidim razloga ako je netko spreman da ostvaruje javne beneficije da se boji da ta knjiga bude objelodanjena. Pa nismo državu stvarali u ilegali i ne znam čemu ta konspiracija. Cijelo vrijeme konspirativni, onda se meni imputira da sam rekao da su branitelji imali … [[Govornik se ne razumije.]] Nisam rekao to, nego sam rekao da se zapravo onda na taj način svodi kao da je riječ o tajnome društvu, a ne o najsvjetlijoj, plemenitijoj stvari koja vam se može dogoditi. Hvala vama.
Zahvaljujem. Da u replici i vjerojatno u odgovoru na replici ne spominjete da vam nije omogućeno da govorite u ovom Saboru. Ja nisam bio tu kada je predsjedao gospodin Šeks, a dozvolite da je krivo vidio, pa ne treba sad pet puta spominjati da vam je zabranio da govorite. Evo sad ste imali mogućnost govoriti u ovom Saboru, a predsjednik Šeks sigurno nije onemogućio da iznesete svoje mišljenje. Odgovor na repliku. Izvolite.
Moje se stajalište ovdje razlikuje od stajališta gospodina Kramarića glede obilježavanja tog vandalskog, agresorsko-zločinačkog čina. Hrvati nemaju takav tip fiksacije za negativnu povijest i to je dobro kao što Dubrovčani nisu htjeli pamtiti, mogli su sačuvati krhotine ranjenoga grada pa to nisu učinili jer idu naprijed. Srbi bi od toga radili epove, snimali bi filmove, i taj jedan fićo bi tijekom vremena postao tisuću fića. Tako da ja imam drugačije razmišljanje i tu mi čini čast što Hrvati drugačije pristupaju i prošlosti i budućnosti.
Zahvaljujem. Replika uvažena zastupnica Lelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Letica je u svom izlaganju rekao, govorio o mistifikacijama i mistifikacijama kada je vezano za upis u srednje i na fakultete po Zakonu o hrvatskim braniteljima, pa ja bih se zaista osvrnula na tu mistifikaciju koja se oko toga stvarala. U stvari stvarao se preko javnog mnijenja i informiranja da će doći do sloma sustava i u srednjoj školi i na fakultetima, a kada se uzmu brojke onda to zaista nije tako. Pa imamo da se u srednje škole po tom zakonu upisalo 3068 učenika što je samo 5,77%, a na fakultete 5713 ali treba reći stvarao se dojam da se oni upisuju bez ikakvih kriterija, da je tada trebalo pod uvjetom samo da prijeđu bodovni odnosno razredovni prag da su imali mogućnosti upisa. Kako je Ustavni sud poništio tu odluku, taj dio zakona dobro je da je Vlada pronašla druge mogućnosti da djeca hrvatskih branitelja nestalih, zatočenih i svih ovih i dragovoljaca se mogu upisati i u srednje i u visoke škole i trebamo svakako osigurati da se i sva druga djeca koja su zainteresirana upisuju, osobito na fakultete jer je to naša i budućnost i naš cilj.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Pa kolegica je dobro razumjela da sam ja za taj privilegij koji je star praktički dva i pol mileniuma i kod izbora kandidata za nove ustavne suce jedno od pitanja koje ću vjerojatno postaviti svima da li bi oni ukinuli ovu prethodnu odluku koju ja smatram protu logičnom i na neki način diverzantskom.
Replika uvaženi zastupnik Širac.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče. Kolega zastupnik Letica u svom izlaganju istakao je da se mi branitelji Domovinskog rata ne bi trebali među sobom konfrontirati oko ovih nekih rasprava. Ja se s njime potpuno slažem i podržavam ga u tom pogledu, ali moram iznijeti i slijedeće. Danas kad ovdje u Hrvatskom saboru raspravljamo o izvješću o radu i financijskom poslovanju Fonda hrvatskih branitelja naravno nikome se ne može zabraniti da iznese svoja mišljenja. A Izvješće je toliko kvalitetno napravito, sadržajno kvalitetno napravito, prikazalo pozitivno poslovanje toga Fonda. I umjesto da vodimo raspravu oko unapređenja aktivnosti i djelatnosti našega Fonda mi od naših pojedinih kolega imamo iznošenje nekih suprotnih mišljenja temeljem upravo onih stvari koje su dovele do formiranja tog Fonda, do kriterija oko učešća u tome Fondu, itd. Dakle, ja stojim na stanovištu da nikome ne možemo zabraniti šta će raspraviti u ovom Hrvatskom saboru. Ali i nama drugima braniteljima kad se razgovara o ovakvoj temi ne može se nametnuti mišljenje, jednoumlje i nekih činjenica koje nisu potkrijepite sa stvarnim stanjem koje se kroz prošlost… [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor na repliku.
Nisam ja htio ograničiti raspravu, nego sam mislio da se stvori jedna vrsta instinkta interesne privatnosti zajednice. Znači ako netko napadne ne znam Milanku Opačić na neki način neuljudno i neotesano kao što je napravila kolegice Zdenka Petričević ja bi očekivao da žene stanu na njenu stranu, na stranu Milanke Opačić. Kao što bi ovdje očekivao kad se napadnu, odnosno kad se raspravlja o Fondu branitelja da se brane prava branitelja. Ili kad se govori o djeci ili o invalidima da se tu nađu interesi koji su jači od zarobljavanja stranačkim umova. To je teško napraviti naravno kad ima um SDP-a, um, ne znam, HDZ-a, um DC-a je samo jedan pa se oni ne mogu previše niti ograničiti.
U svom odgovoru na repliku ste spomenuli u nekakvom ovako ružnom kontekstu neotesanu, u tom kontekstu uvaženu zastupnicu Zdenku Babić Petričević. Ja smatram da ste bez obzira na vaše mišljenje malo povrijedili s time. Dodjeljujem vam opomenu. Povreda poslovnika, izvolite. Povreda poslovnika, izvolite.
Gospodine predsjedniče, vezano za repliku kolege Letice i izjavu koju je on izrekao i potvrdio u Hrvatskom saboru ono što ja nisam izjavila, što ja, jer nikada se ne tičem u privatnost niti kolege Letice niti kolega bilo kojih u ovome Saboru, jer me ničija privatnost ne interesira i nemam pravo na tuđu privatnost. Prema tome kolega Letica nemojte mi čitati moralne predike. Kad bi o tome govorili i stavljali na vagu o moralnim kvalitetama ljudi onda bi možda vaga bila na nečijoj drugoj strani.
Dobro, dobro. Ali gdje sam povrijedio to poslovnik i koji članak? … [[Upadica se ne čuje.]] I zbog toga vam dodjeljujem opomenu jer ste zlorabili povredu poslovnika. Replika, replika, uvaženi zastupnik Bačić.
Hvala lijepo. Pa ja se pridružujem kolegi Letici kad je na početku izlaganja zapravo bio razalošćen raspravom koja se nekako proširila izvan teme, a odnosi se na onaj period prije službenog rata u Hrvatskoj, dakle period od '90. do '91. kad je rat počeo. Ja bih ga podsjetio, on je spominjao crvenog fiću, jel, da smo mi '90. godine nakon postavljanja balvana formirali, a on je isto u tom sudjelovao, formirali Krizni stožer, odnosno saniteta Ministarstva zdravstva. I upravo smo jučer u Osijeku obilježili 17. obljetnicu Sanitetskog stožera Osječke bolnice. Zbog toga je važno da su pripreme za rat počele davno prije, a tu je svakako sanitet odigrao važnu ulogu. I usput bi proširio njegovu tezu o ulogu predsjednika Mesića u tim, tom periodu do '91. godine i čuvenu njegovu knjigu, autobiografsku, koja je promijenila tri puta naslov. Prvo se zvala "Kako sam rušio Jugoslaviju", onda je nakon puno godina se zvala "Kako smo rušili Jugoslaviju", a sad pred nekoliko mjeseci ta knjiga nosi naslov "Kako su rušili Jugoslaviju".
Odgovor na repliku.
Četvrto izdanje će nositi naslov "Kako su nam srušili Jugoslaviju". Znači što se tiče Stožera saniteta, kolega Bačiću, zamjeram vam što me niste pozvali jer sam ja inicirao taj sastanak na Medicinskom fakultetu. I ako me sljedeći put ne pozovite platit ćete duplu kavu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Klem. Replika, uvaženi zastupnik Čuljak, ispričavam se.
Pa evo. Kolega Letica je zapravo rekao jednu istinu i mislim da je u pravu kada je rekao da nije dobro da kada na dnevnom redu je jedna ovakva rasprava o nečem pozitivnom što se događa prema braniteljima, kao što je Izvješće o Fondu, da se otvaraju druge rasprave zbog kojih onda dođe do određenih neslaganja. Postoje saborski odbori, kolega Kurtov i ja smo članovi saborskog Odbora za ratne veterane i ovakove prijepore naravno bi trebalo rješavati tamo. Ali ja zbog, nemam pravo zbog istine o Domovinskom ratu, zbog istine o ljudima koji su sudjelovali u obrani domovine i '90. i '91. ja nemam pravo prešutiti i nemam pravo šutjeti. Moram o tome prosvjedovati, moram reći i zbog ljudi koji su u tom periodu izgubili svoje živote.
Odgovor na repliku.
Na tragu ste dobre ideje da se takva rasprava događa u okviru odbora. A mislim da bi tu i trebao kolega Josipović koji studira po ovom kompjuteru po, se potrudio oko ove tužbe protiv Srba za genocid, da dobijemo ratne štete i a prihod od ratnih šteta koje ćemo naplatiti Srbima i Crnogorcima ide u taj Fond hrvatskih branitelja.
Zahvaljujem. I replika, uvaženi zastupnik Bagarić. Odustaje?
Ako sam posljednji, moj doprinos ovdje u 13,30 odustajem.
E, zahvaljujem. Zaključujem dopodnevni rad sjednice. Nastavak u 15,00 sati. Na redu je uvažena zastupnica Šolić. Nastavljamo sa popodnevnim radom sjednice. Riječ ima uvažena zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa. Evo poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Izvješće o radu Fonda hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji o kojem danas raspravljamo odnosi se na 2006. godinu i mogu odmah na početku konstatirati da je u izvješću vrlo detaljno i opsežno obrazloženo o svemu što je do sada učinjeno. Naime, već 2004. godine u prosincu Upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja donio je odluku o izboru društva za upravljanje Fondom hrvatskih branitelja te je na temelju odluke izabrano društvo Erste invest d.o.o. Zagreb. U ožujku 2005. godine otvoren je zastupnički račun hrvatskih branitelja u Središnjoj depozitnoj agenciji, a prije toga je otvoren i skrbnički račun Fonda hrvatskih branitelja pri HVB Splitskoj banci i to za domaće vrijednosne papire u Središnjoj depozitnoj agenciji. Također je otvoren i osnovan račun Fonda hrvatskih branitelja u Depozitnoj banci na koji dolaze svi novčani priljevi. Kada su stvoreni svi ti uvjeti, otvoreni računi Vlada Republike Hrvatske na prijedlog Upravnog odbora fonda donijela ne odluku o prijenosu 7% dionica KT-a. Prijenos dionica izvršen je 12. travnja 2005. te je s tim datumom Fond hrvatskih branitelja i službeno započeo sa svojim radom. U studenome 2005. godine na račun Fonda hrvatskih branitelja preneseno je i 7% dionica INA-e. Važno je u ovom izvješću reći da je Fond hrvatskih branitelja dobio isplatu dividende od HT-a za 2004. godinu. Dividenda je bila isplaćena u 2005., a u ukupnom iznosu od 128 milijuna 126 tisuća 568,95 kuna. 24. siječnja 2006. fond je primio predujam dividende HT-a za 2005. godinu u iznosu od 56 milijuna 920 tisuća 751 kunu. Vrijednost svih vrijednosnih papira i ostale imovine u portfelju fonda na 31.12.2006. godine iznosila je 2 milijarde 945 milijuna 131 tisuću 422 kune što je zasigurno ja bih rekla pun pogodak i donošenja Zakona o braniteljskom fondu jer danas smo imali i za čuti to da je vrijednost fonda i veća od 3 milijarde i 400 milijuna kuna. Naravno da je to s obzirom na 2005. godinu porast je bio veći od 39,59%. Važno je isto tako istaći da trećina dobiti ostat će u fondu radi reinvestiranja. Druga trećina će se isplatiti članovima Fonda hrvatskih branitelja, tj. braniteljima i to razmjerno njihovim udjelima u fondu, a treći dio će se isplatiti Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i njihove djece i Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u omjeru 40 naprama 60%. U izvješću je također navedeno da je 29. siječnja 2007. Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti zaprimilo i ažuriran je registar fonda temeljem kojega su članovima fonda kod kojih je bilo promjena bitni za izračun broja udjela ponovno obračunati udjeli i 2.3.2007., tj. ove godine poslane su nove potvrde o vlasništvu udjela u fondu. I moji kolege prethodnici koji su raspravljali rekli su, ne bih sada išla u ponavljanje pa ću malo i skratiti. I na kraju važno je istaći da Upravni odbor fonda i Fond hrvatskih branitelja dobro radi, da je Zakon o Fondu hrvatskih branitelja dobar zakon, da se dobro provodi i moram tu reći za razliku od zakona iz 2003. godine koji nije bio apsolutno, nije bilo moguće da se taj zakon uopće da saživi i da se provede. Posebno mi je zadovoljstvo naglasiti da su nalazi revizije o financijskom poslovanju pozitivni što znači da se fondom posluje na dobrobit i sigurnost svih branitelja. U potpunosti prihvaćam izvješće Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Dužnost mi je na kraju spomenuti i jednostavno iskoristiti ovo vrijeme da se obratim i na neke izjave od nekih saborskih zastupnika koji su govorili u svojoj raspravi i mijenjali ono naše činjenično stanje povijesti, obrane povijesti postojanja i na koji način je postala naša Hrvatska. Mislim da ni jednom zastupniku nije dozvoljeno da govore i izvrću neistine o Domovinskom ratu i kada je započeo Domovinski rat, tko je agresor bio, tko je bila žrtva. Mislim da svi ti zastupnici trebali bi malo razmisliti kako će se vratiti u svoju sredinu gdje je živio, a koja je bila napadnuta. Ne '92. po nečijim tvrđenjima, nego je bila napadnuta daleko prije, odmah poslije prvih parlamentarnih izbora u Republici Hrvatskoj, a to je bilo kada je Jugoslavenska armija donijela odluku, ali uz blagoslov nekih političara da se oduzme sve teritorijalno oružje u Republici Hrvatskoj, a ono je bilo kupljeno upravo sa novcem svih građana Hrvatske. I to oružje se je, namjera je bila da se iskoristi i da se s tim oružjem isto tako izvrši agresija na Hrvatsku. To su činjenice koje ne smijemo zaboraviti, dapače prenijeti mlađim generacijama da znaju kako i na koji način je nastala Hrvatska Država. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Gotovo veći dio evo, jutarnje rasprave o ovoj temi koja se sada nastavlja o Izvješću o radu Fonda hrvatskih branitelja bila je upravo na temu u biti, ne o samom fondu koliko o tome se zapodjenula priča kada je ustvari započeo rat u našoj Hrvatskoj? Da, bilo nas je puno više jutros. I to je također važno napomenuti, jer smo uvjereni da sada branitelji nas ne gledaju niti nas mogu vidjeti, pa je onda naš mar i naš žar nešto splasnuo. Ova rasprava sigurno vodila se i na takav način da su mnogi bili branitelji hrvatskih branitelja, a mogli su biti samo branitelji. Ali lakše je izgleda biti branitelj branitelja nego branitelj. To znamo svi. Žalosno je to da se to događa, istina je da se to događa nakon svih ratova, ali je žalosno da se to događa i nakon Domovinskog rata. Željela bih posebno napomenuti i to se ne smije nikada zaboraviti da dok su branitelji ne razmišljajući o nikakvim pravima ni o tom ostvarenju krenuli braniti našu zemlju, da se dogodila privatizacija. To je nešto što je ja bih rekla na dugi rok traumatiziralo Hrvatsku i od čega se dan danas nismo oporavili. I upravo i zbog toga i kada se raspravlja o pravima branitelja, o zakonima koje donosimo, o zakonima koje mijenjamo kako bismo povećali njihova prava, da budemo vrlo obzirni kako prije svega, kako se ta prava zaista i ostvaruju. Tu ima velikih nepravdi i dan danas, ali možda eto, nije ovo tema da sada raspravljamo o tome, ali o tome uvijek i o tome treba razmišljati. Ono što je u ime kluba SDP-a govorio naš kolega Pančić, to je nepobitna činjenica i postavlja se zaista pitanje kako to da u miru, i je li tomu zaista točno imamo više branitelja nego što ih je zaista bilo? To ostaje jedna ovako vječna dilema odnosno pitanje koje prije svega postavljaju branitelji. Ne oni samo na papiru, nego oni koji su istinski branili Hrvatsku. Ovdje smo danas čuli i obrazloženje gospođe ministrice, potpredsjednice Vlade da i na njezin upit izričiti a s obzirom eto, na do krajnjih granica poštivanja Zakona o pravu na pristup na informacijama s jedne strane a i o zaštiti javnih odnosno privatnih podataka, da li taj popis koji sadrži i čitav niz dakle drugih podataka dakle o svakom branitelju od ratnog puta itd., javnost ima pravo dakle, da li javnost ima pravo uvida u takav jedan list? Nitko uopće ne dvoji da čitav ratni put i sve ono što se tiče osobnih nekih stvari samog branitelja ne bi trebalo dati na uvid, ali sama ta činjenica jer je časno braniti domovinu, jer je to ustavna dužnost na kraju krajeva svakog građanina i zbog čega bi to trebala biti tajna? Ali ako se upit poslao upravo na takav način da se obznane oni najosobniji podaci osim golog imena i prezimena, onda se ovdje s pravom mnogi postavili to pitanje. Čemu to tajiti? Zašto? Zato što svaki od nas i u susjedstvu zna tko je bio branitelj, tko nije. I naravno da pravog branitelja uznemirava podatak da njegov susjed ili njegov poznanik za kojeg pouzdano zna da nije bio branitelj ima to jednako pravo ako ne i veće nego on. I o tome mi ovdje moramo i dužni smo raspravljati. Zbog čega? Pa i povodom ove točke da ne bi osiromašili fond. A mi znamo, pa ovdje je čak bilo kritika o tom zakonu iz 2003., zakonu koji konačno uspostavlja odnosno daje zakonski okvir za osnivanje Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Dakle, u startu kada je formiran fond, na temelju tog zakona iz 2003. godine, taj fond je u startu osiromašen. Jer zakon je jasno rekao od kada teče, teku prava. Međutim, ta prava i dividenda slivala se tek onda kada je fond osnovan. A fond je mogao biti osnovan nešto prije i nešto kasnije. I ovdje odgovorno tvrdim i mi smo to tvrdili stalno u SDP-u, da je Fond branitelja u startu osiromašen, a ne za baš ne zanemariv iznos. Gospođa ministrica je rekla, pa to i jest nekakav novac. I činjenica je da je novac i dobro je da se on puni. Međutim, kako će se on dijeliti? I uopće u Hrvatskoj nikad nije bio problem što se dijeli, nego uvijek ostaje svagda dilema kako se nešto dijeli. I mi upravo na to trebamo biti osjetljivi. Ali ako ćemo ovdje povećavati a ne biti kritični itekako i rigorozni da se nekome dade status branitelja onome tko i je doista branitelj a da se eliminiraju svi oni koji nisu branitelji, kojima ovdje nije mjesto onda ne znam zbog čega bi mi, ne bi poput toga postojao neki konsenzus. Jer upravo i sva ta prava koja će se crpiti ne samo iz neke deklaracije časnosti, jer sam biti branitelj jeste čast i ponos, sama ta činjenica kamoli onda kad se crpe i iz toga određena prava. Prema tome, ovdje se govori o tome kako se nešto dijeli. Da li smo mi omogućili da se to dijeli na veći broj korisnika nego što im je zaista mjesto tu? A neki i dan danas nemaju reguliran status branitelja i njihove su muke goleme. Ja ovdje postavljam pitanje i … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno hrvatska Vlada, pa mi svi skupa zajedno sa Vladom, ne možemo ostati gluhi, nijemi i slijepi pored nedvojbene činjenice kojom smo se čak i ponosili da su i maloljetne osobe, maloljetni mladići pa čak i djevojke branili Hrvatsku. Nemaju nikakav status, nikakva prava. Što je s tim? A takvih osoba je bilo. I pitanje je da li i oni u ovome sudjeluju? Također je istina ono što su neke kolege istaknule da je po ranijem zakonu krug, dakle ne broj nego krug osoba koje bi mogle biti korisnici odnosno imati udjela u Fondu smanjen. To je nepobitna činjenica. Ja ću ovdje istaknuti jedan primjer upravo o tome kako se ostvaruju prava branitelja. Imamo ovdje popis zaposlenika koji su došli u radne cjeline "Hidroelektrane jug". Dakle radi se o poduzeću u vlasništvu države koja mora striktno poštivati Zakon o pravima hrvatskih branitelja tj. pod jednakim uvjetima primat i prvenstvo imaju hrvatski branitelji. Da tomu nije tako evo vam podatak, a to je inače vrlo interesantno kako se smanjuje broj nezaposlenih osoba u Hrvatskoj. Pa od 1.1., pa od 1.4.2004., dakle ovo su egzaktni podaci, nisu novinski do 1.4.2007. godine samo u toj jedinici zaposleno je dakle u tri godine, a to je ovako vjerojatno u cilju smanjenja birokracije 57 osoba. Samo u jednoj jedinici, a vrlo brzo će izaći na vidjelo koliko je u čitavom HEP-u novih ljudi zaposleno. A od tih vidite 57 osoba 28 bez ikakvog natječaja i nisu hrvatski branitelji. A imali su pravo prvenstva. Prema tome ovdje je netko uzeo kruh hrvatskim braniteljima. O tome mi trebamo ovdje pričati. I ja vjerujem i zato molim vas državni tajniče provjerite ove podatke odnosno uzmite ih na uvid jer tamo postoje jer ja vjerujem apsolutno da gospođa ministrica, potpredsjednica Vlade ne zna niti može znati za ove podatke i dapače danas je i pozvala i kolegu … [[Govornica se ne razumije.]] za neke nepravilnosti koje se događaju pa konkretno u samom Ministarstvu. Ovo se ne tiče Ministarstva odnosno tiče se onda kad sazna dakle da se u HEP-u zapošljavaju ljudi mimo odredbe odnosno ne poštivajući odredbu Zakona o hrvatskim braniteljima i ponavljam gdje oni imaju primat. Ovdje 27 osoba od 57 novoprimljenih u tri godine nisu hrvatski branitelji. A trebali su biti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Šolić.
Hvala lijepa. Evo gospođa zastupnica je u svojoj raspravi rekla da maloljetni branitelji nemaju apsolutno nikakva prava. A da su naravno bili u obrani Hrvatske. S tim se slažem. S ovim drugim da su maloljetnici stupali diljem Hrvatske u obranu. Znači u osnovane brigade. Ali nije točno gospođo zastupnice da ti maloljetni branitelji danas nemaju nikakva prava. Dapače, ti maloljetni branitelji, ja mislim da vi mislite na ovu udrugu koja se osnovala maloljetnih branitelja u Vukovaru i naravno po cijeloj Hrvatskoj imaju podružnice, oni imaju sva prava koja ima i svaki branitelj u Hrvatskoj. Isto tako imaju i sva prava i proizlaze iz zakona što se tiče hrvatskog vojnog invalida. Prema tome oni traže, ja ću to sada reći, oni traže da bez obzira kada su stupili u brigadu, kada su stupili naravno maloljetni su, oni su stupili dragovoljno. Da imaju odmah na ulaz, na početku odmah tih 20% prve … [[Govornica se ne razumije.]] [[Upadica: Zahvaljujem.]] Što mislim da se ne možemo složiti da logoraši koji su bili u logoru i maloljetni branitelji da ih možemo svrstati za sada [[Upadica: Zahvaljujem.]] u ovom vremenu u isti položaj. +
Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Majdenić.
Pa evo zastupnica Ingrid Antičević-Marinović je rekla, citiram: "To je paraliziralo proračun i od toga se do dan danas nismo oporavili." To uopće nije točno. Proračun uopće nije paraliziran. Dapače imali … … [[Upadica se ne razumije.]] Kako niste? [[Upadica: Ne.]] Jeste, jeste. Točno ste to rekli. Evo ja citiram. To vam, točno ste to rekli … … [[Upadica se ne razumije.]] E, oprostite to ste rekli. Proračun uopće nije paraliziran a imali ste prilike vidjeti izvješće Proračuna za 2006. godinu. E sad ne bi to htjeli čuti. Ali činjenica da se on ostvaruje, da je transparentan, razvojan, socijalan sa dobrim makroekonomskim pokazateljima i to je zastupnice Antičević ono što vas smeta. … [[Upadica se ne razumije.]]
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Markovinović.
Pa onda vjerojatno kolegica nije rekla isto tako da se hrvatskim braniteljima oduzima kruh, jel'? Mislim da je rekla da se oduzima kruh. A mi znamo kad se hrvatskim braniteljima počeo oduzimati kruh. Kad je gospodin Pančić počeo sa glasovitim prevođenjem onda im se nije oduzimao samo kruh nego i proteze. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Bagarić.
Zahvaljujem. Ispravljen je već navod koji sam mislio. Hvala.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Štengl.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice Antičević pa potpuno je razumljivo da u toj brojci od 500 tisuća pa da je i 100 tisuća, da je i 1000 mora biti određeni postotak onih koji su pod nekom sumnjom. To je jednostavno tako. Preidealno bi bilo ako može biti nešto preidealno da to odgovara stvarnom stanju. Što se tiče, što se tiče povećanja ili smanjenja toga broja pa evo najbolji primjer je uvaženi kolega Kramarić. Ja bih njemu dekretom odredio status branitelja. Ali ozbiljno. Da ne kažem šta sam mu rekao zašto on toga, toga statusa se odriče na neki način. On je zaslužio taj, on je zaslužio taj status. Ministarstvo je izdalo iskaznice hrvatskim braniteljima temeljem registra branitelja i lakše je eventualno provjeriti kod nekoga da li to ima? Naletit će kad-tad ako ima krivu ili nema nego izlistavati i … [[Govornik se ne razumije.]] tražiti i igrat ćemo se svi izlistavanjem i traženjem jel' netko koji nam baš nije po volji na toj listi ili nije? Uostalom ako se nešto takvo ustanovi ja mislim da Ministarstvo ima i pravo oduzimanje iskaznice branitelja.
Odgovor na repliku.
Evo kolega ja nisam uopće spominjala kolegu Kramarića. To je evo vaše jedno mišljenje i ja ne bih o tome, kolegi Kramariću raspravljala nego bih se koncentrirala evo na ovaj dio koji ste i vi uočili u mojoj raspravi. Ja mislim da je to jedno od važnih pitanja i ono neće tek tako utrnuti. Dakle među samim braniteljima jer oni bolje od onih koji nisu bili branitelji znaju koji su bili branitelji ili ne. Sama činjenica ih već kod tog jednog velikog broja uzimati čak jedan veliki broj koji ste vi rekli kao jedan podnošljiv broj u samom tom korpusu hrvatskih branitelja ja mislim da ipak nije nekako dopušteno. Istina je da jedan manji broj i da neke apsolutne neke pravde ni nekog ideala nema, niti može biti niti ovdje, ali radi se o jednom većem broju, samo koji ne možemo tek tako apsorbirati. Ja mislim da ga još manje mogu apsorbirati branitelji jer je to direktno zavlačenje ne samo izigravanje tog statusa, nego njihovo direktno zavlačenje u džep hrvatskih branitelja.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Stjepan Bačić. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravi po ovoj točki dnevnog reda. Državni tajnik. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Poštovana gospođo saborska zastupnice, moram vam odgovoriti na ove stvari koje ste naveli, a koje jednostavno nisu točne. Prije svega, kada je u pitanju registar hrvatskih branitelja obaveze iz prošlog Zakona o pravima hrvatskih branitelja je bila ustrojavanje jedinstvenog registra hrvatskih branitelja i to bivši ministar gospodin Pančić dakle nije ispunio iako je bila zakonska obveza i ja pitam zašto to tada nije učinio i zašto u krajnjoj liniji taj registar nije bio napravljen puno ranije. Znamo svi kada je rat završio. Tek je ova Vlada imala hrabrosti uhvatiti se u koštac sa još jednim vrućim krumpirom i taj posao obaviti i javno ga obznaniti, a u proteklih 3 i pol godine koliko je mandat ove Vlade ja vas uvjeravam da nitko od strane ovog ministarstva, pa i od Ministarstva obrane ili MUP-a nije u međuvremenu dobio status hrvatskih branitelja tako da teze da se broj branitelja povećao u zadnjih godinu ili zadnje dvije, tri godine apsolutno ne stoji. Što se tiče maloljetnih branitelja nije točno da oni nemaju status branitelja, oni imaju status branitelja, ali su u pitanju njihovi određeni zahtjevi koji se kose sa odredbama Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Između ostalog jedan od zahtjeva udruge maloljetnih dragovoljaca, branitelja je taj da po automatizmu dobiju status HRVI-a, dakle hrvatskih ratnih vojnih invalida. To je jedan od zahtjeva. Drugi je da po automatizmu dobiju i status dragovoljca iako ne ispunjavaju one zakonske odredbe po važećem zakonu. Što se tiče prioriteta pri zapošljavanju, naravno da ministarstva, a posebice potpredsjednica i ministar ne može znati za svaki objavljeni natječaj u državnoj službi ili u poduzećima u većinskom državnom vlasništvu, ali na svaku prijavu ovo ministarstvo, odnosno potpredsjednica je intervenirala prema nadležnim inspekcijama, odnosno inspektoratu provjeravajući navode onoga što se u prijavi navodi. Činjenica je da je bilo opravdanih je li tako prijava, ali je da je bilo i onih koje ničim nisu bile utemeljene. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja bih svoje izlaganje započeo sa konstatacijom moje drage kolegice Ingrid Antičević koja je kazala kako danas je puno lakše biti branitelj branitelja, nego branitelj itd. i na određeni način kritički se osvrnula upravo na to. Ja bih to zapravo pohvalio i ja mislim da je to jedna odlična konstatacija i ja je procjenjujem vrlo važnom, da je vrlo važno biti branitelj branitelja. Ja u tom obliku i na taj način zapravo u smislu tom podupirem Vladu Republike Hrvatske koja je doista u pravom smislu riječi branitelj hrvatskih branitelja i to je vrlo važno i najvažnije i vrlo je važno da ste i vi kolegice branitelj hrvatskih branitelja i da u ovome Saboru su svi vjerojatno neki iz ovih ili iz onih razloga manje ili više, ali branitelji hrvatskih branitelja. To nam i je zadaća. Hvala lijepa. Zatim, kad je u pitanju sam i ovaj, naše ovo izvješće ja mogu iskazati svoje zadovoljstvo i zapravo na određeni način sreću da imamo jedno ovakvo izvješće koje doista može biti na čast i Vladi i nama zastupnicima. Ako imamo izvješće koje govori o fondu koji je započeo sa 2 milijarde i 150 mislim 8 milijuna kuna, milijardi kuna tako je, a završilo dakle sa sadašnjim danom sa nekih 3 milijarde i 400 zamalo 80 milijuna kuna onda je to jedan primjeran način i odnosa prema tom fondu i poslovanje unutar tog fonda i svemu onomu čemu zapravo ova Vlada i ova država teži. To bi trebalo biti zapravo model ja bih kazao i za druge fondove i za druge institucije kako postupati i kako se odnositi prema imovini, prema ne znam novcima i na koncu konaca prema sudbinama drugih. Dakle, ovo je doista jedan primjeran materijal s kojim možemo biti svi zadovoljni bez obzira na neke sitne ja bih kazao posve sitne razlike koje ovdje iskazujemo i po meni jako nevažne ne ulazeći u ono jutros, u one ja bih kazao doista ispade u smislu možda lapsusa i kad se je određivalo ovdje kad je rat započeo itd. jer je to već utvrđena stvar i ne bih se na to osvrtao. Čak šta više, svi klubovi ovdje, ja sam pažljivo slušao, svi klubovi do jednoga su poduprli ovo izvješće. Dakle, uključujući i gospodina Pančića. Dakle, ni on nije imao niti jednu primjedbu na ovo izvješće, on je imao neke svoje prijedloge itd., ali nije mogao ne podržati ovo izvješće i sve do jedan klubova je to učinio. Prema tome, ja mislim da je i to dokaz da je ovo ovako kako govorim i da je zapravo jedno primjerno izvješće i zapravo primjer kako treba činiti i raditi. Kad je u pitanju ono pitanje koje se jutros jako puno politiziralo, a to je ne znam ni ja tko je branitelj, tko može biti uvršten ne znam ni ja u branitelje itd. Pa oprostite od 4 i pol milijuna ljudi u Hrvatskoj, pa bilo bi tužno da ih barem pola milijuna nije branitelja. Ja vjerujem doista da je, jer na koncu konaca oni ljudi koji su doista nosili pušku i bili ona oštrica koja je ni najveći teret podnosila dakako da ne bi mogla biti sama po sebi to da nije imala potporu onih svih koji su je podupirali. Na simboličnoj razini za mene osobno je branitelj svatko onaj koji je radovao se uspjehu Hrvatske i obrani Hrvatske i svatko onaj koji se brinuo za svoje dijete, za svoga sina, za svoga muža, tko je brigu brinuo ne znam ni ja hoće li se on živ vratiti, a na stvarnoj razini dakako da je definirano tko je branitelj i na koncu konaca napravljeni su razredi i po tome koliko je tko vremenski proveo ne znam ni ja u obrani Hrvatske i čak koliko je težinu podnio. Prema tome, i na osnovu tog je napravljen izračun koliko će od toga na koncu imati neke financijske pomoći kao takve. Kad se govori ovdje o budućnosti ovoga fonda ja uopće ne sumnjam u budućnost, dakle u blistavu budućnost ovog fonda. On će za neke ljude biti doista na simboličnoj razini, dakle za one kojima neće biti važno hoće li dobiti ne znam li ja par stotina kuna ili tisuću kuna jer će ostvarivati tu zaradu na drugi način. To neće toliko biti značajno. Međutim, biti će puno značajnije zbog onih ljudi doista kojima je potrebna svaka kuna, a upravo ovaj fond i je osnovan kako bi skrbio o najpotrebnijima. Dakako da su tu još i sve ono što proizilazi iz samog fonda, odnosno iz onih jutros kako je gospođa potpredsjednica obrazložila kako se dijeli imovina tog fonda pa ne znam ni ja se financira jedan fond u smislu ne znam edukacije hrvatskih branitelja, a drugi dio se odnosi na samu zakladu Hrvatskih branitelja. A što je najvažnije kad govorimo o budućnosti ovoga fonda onda je najvažnije od toga da će o tome prvenstveno odlučivati branitelji. Prema tome, mi vidimo ovdje da imamo osam ljudi, sedam pardon ljudi uključivo sa predsjednicom fonda od kojih je četvero dakle većina branitelja. Prema tome, branitelji na sebe preuzimaju odgovornost kako će upravljati fondom, hoće li sutradan ne znam ni ja prodavati dionice i hoće li sutradan ne znam ni ja ulagati na ovaj ili onaj način. Prema tome, ne treba se brinuti za tu budućnost jer se zapravo radi o ljudima koji su odgovorni i kojima je dakako stalno da na najbolji mogući način taj fond posluje i u buduće. Konačno, netko je spominjao ovdje i nekakvu predizbornu retoriku. Pa ljudi moji, predizborna retorika započima danom izbora. Dakle, onog časa kada netko dobije izbore započne ta predizborna retorika i dakako da ona traje i do idućih izbora. Ova Vlada je stvarno, ja mislim da je stvarno u pravom smislu riječi bila i je u predizbornoj retorici. Zašto? Ako mi pogledamo ukupno izdvajanje za branitelje ja mislim na razini od nekih 5 milijardi i nešto, 5 milijardi i 200 mislim milijuna samo od kada je ova Vlada preuzela vođenje ove države je povećala, je povećan iznos za dvije milijarde kuna izdvajanja za branitelje. Prema tome, to najviše govori u korist pravog usmjerenja i pravog odabira prioriteta i odnosa spram hrvatskih branitelja. Jutros smo čuli da je ovdje osnovano i preko stotinu braniteljskih zadruga kojih na žalost nije bilo dok ova Vlada nije došla voditi državu. Dakle, nije bilo niti ovoga fonda. E sad možemo mi koliko hoćemo umovati i misliti može li biti bolje, može li biti ovako, može li onako ali tog nečeg nije bilo dok se nije donijela odluka koja je i zato ju je pozdraviti i zato opet iskazujem ovdje svoje zadovoljstvo jer da je to tako. Dakako da raduje i to da ne znam ni ja praktički je tisuću stanova ovog časa što u izgradnji, na određen način što pred krajem, što u planu da se napravi za najpotrebnije, za one kojima zapravo koji su unutar te braniteljske populacije najteže prošli što zbog oboljenja, što zbog ranjavanja. Svi ti ljudi dakako da zaslužuju potpuno poštovanje i ja bih rekao solidarnost. Sva iskazana ovdje na određeni način solidarnost, pa i sućut prema tim ljudima je vrlo važna. Međutim, držati je se narodne poslovice koja kaže “više vrijedi lipa pomoći, nego tisuću suosjećanja“. Ova Vlada upravo to čini i ja pozdravljam u sklopu s tim i ovo izvješće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Pa evo zaključno što je rekao kolega a mogla bi time i postaviti u stvari jedno pitanje, odnosno što ćemo mi ovdje napraviti ako se ozbiljno iznesu podaci da se krše prava branitelja, a da se prelazi preko toga, onda mislim da nešto nije u redu. Prema tome, mi moramo pokazati ovdje zaista zabrinutost za kršenja prava branitelja. A kad sam istaknula koliko je ljudi zaposleno, ne samo mimo natječaja, nego mimo Zakona o pravima hrvatskih branitelja, onda ja mislim da mi moramo oko toga izraziti ne samo ozbiljnu zabrinutost, nego vidjeti da se stvari oko toga poprave, a ne to ignorirati samo zato što dolazi recimo s oporbene strane. Ako nam je doista stalo i ako zaista mislimo ono što i govorimo. Manji je problem instalirati određena prava u pojedinom zakonu. Postaje problem kod izvršavanja i ja ovdje upozoravam na to da se prava hrvatskih branitelja krše i da to treba provjeriti kako se zapošljavaju ljudi. Konkretno sam navela primjer u HEP-u i to u određenom proizvodnom području kako to HEP naziva. Postavljam ovdje pitanje što ćemo mi svi skupa učiniti? Što će ministrica, potpredsjednica učiniti. Evo gospodin državni tajnik kolega on je odgovarao ovdje svima nama o određenim stvarima, čak nedoumicama ali ovo se ignorira. Prema tome, kako možemo biti jamci da će sve biti ispoštivano, odnosno da će zaista pojedina prava iz pojedinih zakona, pa čak i iz samog fonda biti ispoštivana. Do sada nismo imali primjedbe na ovo izvješće i to je u redu što ste govorili o njemu, nego samo evo povodom i ovoga skrećemo pozornost na neke stvari koje se i dan danas događaju. A dugo je vremena prošlo. Mislim da se to više ne bi trebalo događati, da nam to nije nikome u interesu. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa draga kolegice, poznato je da mi brojni od nas živimo još uvijek u mentalitetu, s mentalitetom iz prošlih vremena kad polazimo od toga ako netko nije pripadnik naše stranke iz vremena kad niste bili član određene stranke niste imali prolaz ovdje i ondje i dakako da tih tragova ima i danas. Na žalost tamo gdje vladaju oni koji ja bih rekao baštine taj mentalitet on je još izraženiji i na svima nam je zapravo ispravljati te devijacije i činiti bolje. Međutim, to uopće danas nije bio, ne danas nego ovog časa nije bio predmet razgovora dakle, a osobito se to ne odnosi na Fond o hrvatskim braniteljima koji doista s tim nema veze. Tamo su svi jednaki i isti i zapravo sami odlučuju o ne znam ni ja o, uopće o budućnosti fonda i o vlastitom novcu u njemu. Hvala.
Zahvaljujem. Pet minutna rasprava u ime Kluba HSP-a uvaženi zastupnik Vlado Jukić.
Štovani gospodine potpredsjedniče, gospodine tajniče, kolegice i kolege. Dakle, moj motiv da se javim za ovih pet minuta nije uobičajen međutim nisam dobio odgovor na konkretna postavljena pitanja u raspravi u ime kluba. Naravno da me žalosti današnja rasprava, dio današnje rasprave naročito onih kolega koji, iz čijih rasprava se moglo iščitati da nisu baš bilo je i takvih bili dobronamjerni nego su tražili crno i tamo gdje ga nema. Pričalo se o svemu i svačemu, pa evo nema kolege Kramarića o crvenom fići i spomendanu. Kolega Kramarić, ovo ću kazati samo zbog fonograma, kolega Kramarić je bio 15 godina na čelu grada i mogao je da je htio crvenog fiću i dan obilježiti kao spomendan. Naravno, nije to učinio nego danas to spočitava mom predsjedniku gospodinu Đapiću današnjem gradonačelniku. A razlog je vrlo jednostavan, postoje prijepori u Osijeku, kao i nekim drugim gradovima koji je to dan koji bi trebao biti spomendan. Pa tek toliko da, da vas informiram kako se sve i svašta ovdje pričalo, a prilično malo o samome Fondu. A ja sam postavio konkretno pitanje. Dva člana Upravnog odbora Fonda, meni je žao što ovdje trenutačno ovdje u ovoj sabornici nema niti jednog člana Upravnog odbora Fonda, a još uvijek je točka dnevnog reda, gospodine potpredsjedniče, točka dnevnog reda je Izvješće Upravnog odbora Fonda. Meni je žao kolega državni tajniče biti valjda u mogućnosti da odgovori na to pitanje, kad ga nisam dobio u prijepodnevnoj raspravi. Kao što je ovdje najavljeno iz Ministarstva financija vidim da nemam koga pitati, pa ću, nadam se da neću biti prisiljen postaviti zastupničko pitanje posebno jer ga nisam mogao dobiti u raspravi. Dva člana Upravnog odbora Fonda branitelja su članovi Nadzornih odbora INA-e i HT-a. Počinjem se stvarno pitati je li dopušteno na ovoj govornici u ovoj zgradi uopće spominjati, ili je tabu tema, INA-u, MOL i HT. Imovina Fonda sastoji se od dionica INA-e i HT-a, imovina Fonda. I iz Upravnog odbora Fonda dva člana bi trebali biti tamo. Ja sam pitao jesu li tamo, je li rade, obavljaju svoju dužnost, primali naknadu da li podnose izvješće Upravnom odboru Fonda, o tome kako štite interese Fonda u INA-i i HT-u. Logična je stvar da je to najvažnije, najdirektnije pitanje, mi govorimo o Fondu i njegovoj vrijednosti, a u izvješću nije spomenuto i zato želim da mi se odgovori direktno. Jer ako oni tamo ne rade i ne štite interese onda o čemu mi pričamo. O budućnosti Fonda? Ja sam isto tako uvjeren da je optimist sam što se tiče budućnosti Fonda jer sama činjenica da je po zakonu ministar na čelu Upravnog odbora je za mene, to sam kazao i kad smo donosili zakon najveća garancija da se neće dogoditi ono što se je nekim drugim fondovima dogodilo. Međutim predstavnici branitelja na koji se svi ovdje pozivaju u Upravnom odboru Fonda, njih četvorica, oni jesu branitelji, ali ih nisu birali branitelji koji udjeličari u Fondu. I zato imam i prijedlog organizirajmo, i to treba napraviti Upravni odbor Fonda, sljedeće proljeće izbore hrvatskih branitelja koji su udjeličari u Fondu, izbore za 4 predstavnika koji će odlučivati u njihovo ime. Oni jesu neosporno branitelji i Lovrić i Dečak i Posilović i Merčep, međutim mi, nisu birali branitelji nego su na neki drugi način izabrani, izabrala ih je tzv. koordinacija, a sad vidimo da se podijelila u dvije, jednu manju, jednu veću. Oni što se tiče udjeličara hrvatskih branitelja, ovih 400 novih tisuća ljudi nemaju legitimitet, a morali bi ga imati da bi mogli zastupati interese onih koji su vlasnici udjela u Fondu. I nije problem organizirati izbore, zna se koliko je branitelja na popisu, postoji Registar, zna se tko koliko bodova ima i ništa jednostavnije nego u duhu demokracije organizirati izbore za predstavnike hrvatskih branitelja, udjeličara u Fondu u Upravnom odboru Fonda. Za onu četvoricu koju odlučuju, na koje se svi pozivamo i koji bi trebali biti garancija budućnosti Fonda i zastupanja interesa hrvatskih branitelja u Upravnom odboru Fonda. Molim državni tajniče ako je moguće dobiti odgovor što je sa Merčepom, što je sa Dečakom i njihovom pozicijom u INA-i i HT-u. Ili je to tabu tema pa Vlada o tome ne smije govoriti.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Idemo na glasovanje. Prvo. Poslovno izvješće o radu Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2006. godinu. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se poslovno izvješće o radu Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji za 2006. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Nazdravlje. Molim rezultat. Sa 95 glasova za i jednim suzdržanim donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na sljedeću točku. - Godišnja financijska izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak (HBOR) za 2006. godinu – predlagatelj HBOR Sukladno članku 22. Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak Hrvatska banka za obnovu i razvitak dostavila je navedeno Izvješće. Izvješće ste primili poštom. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu i Od bor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Predstavnik predlagatelja, predsjednik Uprave HBOR-a. Izvolite, Antun Kovačev.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Prije svega želim istaći da su ovaj Godišnja financijska izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2006. godinu potvrđena od neovisnog revizora Deloite-a te je utvrđeno kako ta financijska izvješća realno i objektivno prikazuju financijski položaj HBOR-a na dan 31.12.2006. godine kao i rezultate poslovanja, novčane tijekove i ostale pokazatelje sukladno međunarodnim financijskim standardima. Evo imat ćemo i predstavljanje ovih naših pokazatelja na ekranu. Dakle HBOR ima rejting, odnosno kreditni rejting od Moody's-a A1, od Standard & Poors-a 3B i osnovni financijski pokazatelj u 2006. su bili dakle da smo ukupnu aktivu imali 14 milijardi i 930 milijuna kuna, ukupne prihode 803 milijuna, ukupni rashodi 623 milijuna i dobit 180 milijuna. Ako možemo to, te podatke usporediti sa ukupnim bankarskim sektorom, odnosno ostalim bankama koje jesu doduše različite jer su poslovne banke u odnosu na HBOR ali dakle po ukupnoj aktivi HBOR je u 2006. godini bio na 7. mjestu. Po dobiti također na 7. mjestu, po kapitalu od 5 milijardi i 300 milijuna bio je na 3. mjestu, a po stopi adekvatnosti kapitala HBOR je bio na 1. mjestu među svim bankama u Republici Hrvatskoj. Novi programi u 2006. koji su doneseni, dakle bil isu program financiranja pronalazaka, program kreditiranja svinjogojske proizvodnje, financiranje obnove i modernizacije ribolovne flote i program kreditiranja pripreme projekata obnovljivih izvora energije. Donijet je novi Zakon o HBOR-u i ja evo koristim priliku da svim uvaženim zastupnicama i zastupnicima zahvalim na podršci jer donošenjem novog Zakona o HBOR-u potvrđena je njegova dosadašnja uspješno djelovanje, ali isto tako postavljene su i nove zahtjevne zadaće koje se ja nadam da ćemo uspješno obaviti. Zatim u prošloj godini smo uskladili i programe kreditiranja i posebno poslove osiguranja izvoza sa pravnom stečevinom Europske unije i u okviru našeg programa približavanja krajnjim korisnicima, posebnom obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima otvorili smo područni ured za primorje i Gorski kotar u Rijeci. Samo kratko nešto o novim programima. Dakle program financiranja pronalazaka smo uspostavili smatrajući da nema značajnog povećanja ni napretka hrvatskog gospodarstva, a posebno povećanja izvoza ukoliko neće biti stvoren niz novih hrvatskih proizvoda ili ukoliko nećemo unositi nova tehnička dostignuća i poboljšanje postojećih proizvoda. U okviru ovog kreditnog, odnosno programa poticanja pronalazaka imamo mogućnost i kreditiranja i ulaganja u temeljni kapital. Dakle, to je jedini program gdje idemo i rizik do kraja i ulaganjem u temeljni kapital. U okviru programa kreditiranja svinjogojske proizvodnje, dakle cilj je kreditiranje izgradnje i opremanje novih farma ili obnove postojećih. U okviru programa obnove i modernizacije ribolovne flote, dakle kvalitetnim financiranjem u koji su osim kreditnih sredstava HABOR-a uključene i bespovratna sredstva do 30% ukupnog ulaganja nastoji se dakle uvođenjem novih tehnologija izgradnjom većih i modernijih ribarica omogućiti našim ribarima da ne samo kvalitetno mogu izlovljavati ribu u unutrašnjem, već i u vanjskom ribolovnom moru, dakle i u međunarodnim morima, ne samo Jadrana, nego dakle i Sredozemlja, Sredozemnog mora. Što se tiče programa kreditiranja pripreme projekata obnovljivih izvora energije želimo poticati okruženje za ulaganje u projekte korištenja obnovljivih izvora energije i taj program je već saživio i započeo sa radom. U 2006. imali smo dakle 23 kreditna programa namijenjena potpori izvozu malom i srednjem poduzetništvu, velikom gospodarstvu i infrastrukturi, posebno komunalnoj infrastrukturi u okviru kojih je dakle moguće dobiti kreditna sredstva u rasponu od 6 do 2% na godišnjoj razini. Dakle, kamate od 6 do 2% na godišnjoj razini. Ako gledamo kreditnu aktivnost ja ću samo kratko iznijeti nekoliko podataka ukupne naše kreditne aktivnosti od osnutka '92. godine do kraja 2006., dakle kroz 15 godina poslovanja kreditirali smo oko 23 tisuće projekata u ukupnom iznosu oko 30 milijardi kuna, a ako tome pridodamo garancijsku i mandatnu aktivnost sveukupno smo sudjelovali u negdje oko 34 tisuće projekata sa 54 milijarde kuna. Moram naglasiti da ako gledamo zadnji podatak koji imamo 31. svibnja 2007. to je već 57 milijardi kuna. Ako gledamo samo 2006., dakle izvještajnu godinu odobreno je kredita 694 u ukupnom iznosu oko 3 milijarde i 700 milijuna kuna. Ukupna aktivnost je bila na razini 6 milijardi i 400 milijuna kuna. Moram naglasiti dakle da je ukupna aktivnost HABOR-a u 2006. bila oko 12% ukupne naše aktivnost kroz svih 15 godina, dakle značajno povećavamo aktivnost što idemo dalje. I dva značajna pokazatelja možete vidjeti ovdje na ekranu. Dakle značajno povećanje kreditiranja izvoza sa 39% na 55% u 2006. i isto tako 5% povećanja kredita za malo i srednje poduzetništvo u odnosu na prosjek ovih 15 godina. Evo na ovoj sljedećoj stranici imamo prikaz nečeg što smo bili dužni u prethodnim izvješćima, bilo je pitanja i primjedbi uvaženih zastupnika da nemamo prikaz po županijama. Ovdje smo dakle stavili udio HABOR-ovih kredita u bruto društvenom proizvodu svake županije u 2006. godini. Pa ako uzmemo da je to negdje prosjek 2 onda vidimo da su iznad prosjeka bili odobreni krediti u Dubrovačko-neretvanskoj, Istarskoj, Vukovarsko-srijemskoj, Osječko-baranjskoj, Zadarskoj, Brodsko-posavskoj, Ličko-senjskoj, Koprivničko-križevačkoj, Sisačko-moslavačkoj i Krapinsko-zagorskoj županiji. Dakle, uz našu osnovnu zadaću da potičemo hrvatsko gospodarstvo naša druga temeljna zadaća je da brinemo o što ravnomjernijem razvitku svih hrvatski krajeva i mislim da se možemo suglasiti da su upravo ove županije koje sam naveo one koje treba bolje i jače razvijati, dakle Grad Zagreb i Zagrebačka županija je velika većina preko dvije trećine ukupnog hrvatskog gospodarstva je praktični značajno ispod prosjeka. Ako gledamo podršku hrvatskim izvoznicima onda moram naglasiti da mi u ovom trenutku imamo sve proizvode i usluge koje izvozne banke i izvozno-kreditne agencije pružaju svojim klijentima u zemljama članica Europske unije. Dakle, mi pratimo i dajemo podršku hrvatskim izvoznicima u svim fazama izvoza, od javnog nadmetanja, sklapanja izvoznog ugovora, samog izvoza dobara i usluga i plaćanja. Tijekom 2006. godine potpisali smo još 3 sporazuma sa izvoznim bankama izvozno-kreditnim agencijama Norveške, Češke, Koreje. Dakle, u okviru podrške izvoznih poslova do sada smo ukupno odobrili 11 milijardi i 700 milijuna kuna kredita, tijekom prošle godine 2 milijarde i 100 milijuna. Isto tako smo izdali niz okvirnih ponuda za međunarodne, odnosno nastupe hrvatskih izvoznika na međunarodnim javnim nadmetanjima i ja mogu kazati da je ova godina otkad mi pratimo izvoznike bila prijelomna jer su dobar dio ovih dakle okvirnih ponuda koje smo dali za međunarodna javna nadmetanja uspjela i hrvatska poduzeća su dobila posao na ovim tržištima, dakle Ukrajine, Rusije, Srbije i Crne Gore, Bosne i Hercegovine i Albanije. Kroz osiguranje izvoza prošle godine smo odobrili nova 661 kreditni limit. To je povećanje 44% u odnosu na prethodnu 2005. godinu, a u ukupno osigurani promet je bio milijardu i 520 milijuna 54% više nego u prethodnoj godini. Tijekom godine isplaćeno je 14 odšteta u iznosu oko 4 i pol milijuna kuna. Mi to ističemo kao vjerodostojnost. Dakle, ne smatramo da je to loše jer na svim tržištima ima ponekad problema sa naplatom. Mi želimo ističući isplate odšteta kazati da naše police osiguranja nisu samo mrtvo slovo na papiru nego osnovno je dakle, kada dođe do problema sa naplate hrvatskom izvozniku, da utvrdimo da se ne radi o prijevari. Čim vidimo da se ne radi o prijevari mi isplatimo do 80 ili 90% kako je osiguran izvozni posao. I onda se borimo da mi od krajnjeg kupca hrvatskih proizvoda to naplatimo koliko možemo. Kroz HBOR-ove programe kreditiranja i osiguranja izvoza u 2006. godini pokriveno je ukupno 7% hrvatskog izvoza, što je značajno posebno ako gledamo u odnosu na prethodne godine. To se vidi i na ovom dijagramu kod osiguranja. U okviru podrške hrvatskim izvoznicima izdajemo i bankarske garancije i one su odobrene u ukupnoj vrijednosti oko milijardu i 40 milijuna u 2006. godini. Evo, sada ako pogledamo financijsko poslovanje, dakle osnovne pokazatelje, neto bilančna suma na kraju 2006. je bila gotovo 15 milijardi kuna i njen rast je iznosio oko 9% u odnosu na prethodnu godinu. Porast bruto kredita je bio 10% i on je iznosio na kraju 2006. 15 milijardi i oko 800 milijuna kuna. Povećanje ukupnih obveza je bilo 9%, gdje smo imali novo zaduženje u visini od 220 milijuna eura, 150 milijuna eura izdanih obveznica i 70 milijuna sinticirani kredit. Dakle, dobit je kao što sam već naglasio 180 milijuna kuna. Mi nismo dobitno ili profitno orijentirana banka, ali nastojimo i dosad smo to uvijek uspjeli sa dobiti namiriti inflaciju dakle, zadržati realnu vrijednost povjerenog nam kapitala. U okviru aktive 94% kako vidite na ovom prikazu odnosi se na kredite HBOR-a i to kredite bankama oko 7 milijardi i 900 milijuna kuna i kredite ostalim korisnicima dakle izravno odobrene kredite oko 6 milijardi i 200 milijuna kuna. Možemo dalje. Od ukupne pasive 36% se odnosi na naš ukupni kapital a 53% su kreditne obveze dakle u iznosima obveze po kreditima i izdanim dugoročnim vrijednosnim papirima dakle obveznicama je 7 milijardi i oko 900 milijuna kuna. A ukupni kapital na kraju 2006. godine iznosio je oko 5 milijardi i 300 milijuna kuna. Možemo dalje. Gledajući račun dobiti i gubitka prihod od kamata je bio 770 milijuna, rashodi od kamata 323, neto prihod od naknada 22 milijuna i on je porastao za 26% u odnosu na prethodnu godinu. Dakle ukupni prihodi su bili 803 milijuna, ukupni rashodi 623 i dobit 180 milijuna. Dakle u 2007. godini vrlo kratko nastavljamo s jačanjem hrvatskih izvoznih mogućnosti i provođenjem politike ravnomjernog razvitka svih krajeva Hrvatske, financiranje malog i srednjeg poduzetništva mikro kreditiranjem i novim kreditnim programom određenim dugom, zatim provedbom projekata vezanih uz zaštitu okoliša i energetiku dakle, energetska učinkovitost, financiranje infrastrukture i učinkovitije korištenje predpristupnih i nadamo se skoro strukturnih fondova Europske unije. Dakle, do svibnja 2007. godine HABOR je kao prva pravna osoba postao dioničar Europskog investicijskog fonda. Dakle, kupili smo pet dionica … [[Govornik se ne razumije.]] pristupili smo "Global compactu", UN-ovom Svjetskom sporazumu o odgovornom poslovanju, postali smo korisnikom zajma i darovnice Vlade Republike Njemačke sa svrhom financiranja projekata poticanja energetske učinkovitosti obnovljivih izvora energije, potpisan je još jedan Sporazum o suradnji sa UBAF-om dakle, francuskom bankom koja djeluje u arapskom svijetu. Ali smo evo, prije nekoliko dana potpisali novi sporazum i sa japanskom izvoznom bankom. I započeli smo sa pripremom provedbe programa kreditiranja određenim dugom. To je program koji je namijenjen uspješnim malim poduzetnicima koji nemaju dovoljno nekretnina da daju kao zalog za osiguranje kredita. I tada mi uzimamo dakle, mogućnost u okviru tog programa, poček je čak do 8 godina, dok korisnik odnosno poduzetnik ne isplati svoju obvezu prema poslovnoj banci. Evo, na kraju samo jedan kratak sažetak ovog našeg petnaestogodišnjeg poslovanja. Mi smo kroz 15 godina od Banke za obnovu kako smo osnovani '92. godine, postali zaista partner hrvatskim poduzetnicima i izrasli smo u razvojnu i izvoznu banku sa međunarodnim ugledom. Dakle, dočekali smo petnaestu godinu poslovanja sa 15 milijardi kuna aktive. To je povećanje od 45 puta u odnosu na prvu bilancu '92. godine. Dakle, banka je u proteklom razdoblju kreditima i garancijama odobrila 54 milijarde kuna i poticali smo od poljoprivrednika, obrtnika, malih i srednjih poduzetnika do velikih gospodarskih subjekata. Odredbom novog zakona ne samo što je povećan značajno kapital HBOR-a nego se daje kvalitetniji pravni okvir za rad banke u budućnosti i daje mu se mogućnost većeg poticanja hrvatskog gospodarstva i što kvalitetnije pripreme gospodarstva za ulazak u Europsku uniju. Evo, ovo je na kraju bio naš znak proslave 15. godišnjice banke. Poruka ovog znaka je da praktički nema ni jednog mjesta, ni jednog otoka ili kutka Hrvatske gdje nema bar nekog projekta koji je HBOR potakao i podržao. Evo, hvala vam lijepa na strpljenju.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun? Ne. Za gospodarstvo, razvoj i obnovu? Poštovani predsjednik zastupnik Drago Pukleš. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici banke, poštovani zastupnici. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskoga sabora na 60. sjednici održanoj 13. lipnja 2007. godine razmotrio je godišnja financijska izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2006. godinu koja je predsjedniku Hrvatskog sabora sukladno odredbi članka 11. stavka 1. Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak podnijela Hrvatska banka za obnovu i razvitak aktom od 28. svibnja 2007. godine. Odbor je u smislu članka 67. Poslovnika Hrvatskoga sabora o navedenim izvješćima raspravljao u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnica predlagatelja istaknula je da je 12. lipnja 2007. godine obilježena 15. obljetnica rada Hrvatske banke za obnovu i razvitak. HBOR je sa danom 31. prosinca 2006. raspolaže sa ukupnom bilancnom sumom 14 milijardi i 927 milijuna kuna što je povećanje od 9%. Po navedenoj bilančnoj sumi HABOR je u komparaciji s poslovnim bankama 7. banka u Republici Hrvatskoj. U razdoblju od 1992. do 2006. ukupno je odobreno kredita u iznosu od 30 milijardi, 11 milijuna 177 tisuća kuna te garanciju u iznosu od 17 milijardi 176 milijuna 928 tisuća kuna pri čemu je 95% navedenog iznosa garancija odobrena u brodogradnji. Osiguranje izvoza i ostali mandatni poslovi odobreni su u iznosu od 7 milijarda 47 milijuna 479 tisuća kuna tako da je sve ukupno u spomenutom razdoblju odobreno 54 milijarde 335 milijuna 854 tisuće kuna. Od navedenog 39% je odobreno izvozu, 36% gospodarstvu, 11% infrastrukturi, 12% malo i srednje poduzetništvo i 2% stanoobnova. Nakon uvodne riječi predstavnici predlagatelja iz čestitke članova Odbora povodom 15. obljetnice osnutka HBOR-a Odbor je bez rasprave jednoglasno predložio Hrvatskom saboru donošenje sljedeće odluke: Potvrđuju se godišnja financijska izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2006. godinu.
Hvala. Negdje je strujni udar u Zagrebu, a brzo će to biti, brzo će to biti riješeno [[Upadice se ne razumiju.]] Putem Državnog odvjetništva, da. Odbor za turizam. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Nema ga. Klub gubi pravo na riječ. Klub IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Ovo ćemo jako brzo gospodine predsjedniče. Poštovana gospodo iz Hrvatske banke za obnovu i razvoj i drugih institucija, uvažena gospodo zastupnici. Ovaj HBOR je osnovan 1992. godine. HBOR je kopija nekih takvih njemačkih banaka i manje-više možemo reći da je opravdao svoje poslovanje. Glavni pravci aktivnosti tu su dati na strani 5. Znači 1992. osiguravala su se sredstva za obnovu. 1993. to je bilo jačanje, kreditiranje obnove krupne infrastrukture, gospodarstva, stanova i gospodarskih zgrada i tako dalje na ratom poharanom području. 1994. nastavlja se kreditiranje obnove poduzeća i infrastrukture poljoprivrede. Tad se stvaraju i neki tajkuni. 1995. vidimo počinje se već banka baviti izvozom, razvitkom malog i srednjeg privatnog poduzetništva. 1996. eto ulaze i u turistički sektor. Znači navješćuje se polako te mirne godine. Ulazi u financiranje brodogradilišta. 1997. u lokalnu samoupravu, pripremu turističke sezone i tako dalje i tako dalje. Jednom riječju danas ta, ta Hrvatska banka za obnovu i razvoj postaje ozbiljna banka. Od 1992. do 1996. kada je riječ o kreditima, garancijama, … [[Govornik se ne razumije.]] poslovima u ime i za račun izdali su 54,3 milijarde kuna raznih zajmova. To je negdje oko 7 milijardi EUR-a od 1992. do današnjeg dana. Ono što je još bitnije, što najviše zajmova sad ovih zadnjih godina de facto ide za financiranje izvoza. Čak 39% po ovim tablicama. Za gospodarstvo 36%, za infrastrukturu 11%. I što to govori? Da je jedna od najvećih hrvatskih tragedija svojedobno prodaja tog hrvatskog bankarskog sektora. Zapravo propale banke jasno da je trebalo privatizirati, ali sanirano nikako ne. Evo podsjetimo se vodeće hrvatske banke prodane su za 4 milijarde 935 milijuna kuna, a prema podacima DAB-a u njihovu sanaciju utrošeno je 11,5 milijardi kuna. Neki govore i spominju milijarde i milijarde dolara. Pitanje je da koliko su ti podaci sad vjerodostojni? Neki dolaze čak do 13 milijardi EUR-a ali to je vjerojatno pretjerivanje jer je na primjer proračun 1995. bio sa ovim mirovinskim zdravstvenim fondovima cirka negdje 30 milijardi kuna pa sumnjam da se takav novac moglo uložiti u sanaciju tog bankarskog sustava koji će do godine de facto samo u jednoj godini izvlačiti dobiti koliko je tamo negdje oko 2000. uložio sredstava za preuzimanje tih 8 vodećih hrvatskih banaka. Evo to je bit. Ono što je još gore što će nas možda te banke sutradan gurnuti usuđujem se reći u dužničko ropstvo. Vanjski dug Hrvatske danas je 29 milijardi EUR-a. O tome ćemo kasnije. Za 5 godina biti će negdje između 40 i 45 milijardi EUR-a. Ali ono što je daleko gore ili jednako loše je što ćemo u tom periodu od narednih 5 godina morati vratiti oko 30 milijardi EUR-a zajmova našim kreditorima. E sad se postavlja pitanje da li ćemo to podnijeti. Vjerojatno da, ali evo sad dolazimo do HBOR-a. Nema većeg prioriteta od jasno poticanja gospodarstva i unutar tog gospodarstva onih sektora koji se bave izvozom. Na dan 31.12.2006. godine za izvoz u korištenju bilo je 2,9 milijardi kuna kredita. Tijekom 2006. čitamo po tim tablicama odobreno je 175 kredita u iznosu od jedne milijarde 390 milijuna kuna i to je već respektabilan iznos. To je negdje oko 6 i pol milijuna kuna po kreditu. Nama je doista kao zemlji izvoziti ili šta ja znam umrijeti. Hrvatska uvozi negdje 20,5 milijardi dolara, izvozi oko 10,5 milijardi dolara. Deficit je tu negdje 10 milijardi dolara ako ne i veći, a postavlja se pitanje koliko će recimo biti za pet godina i kako dalje. Malo prije smo u zadnjim redovima vodili polemiku zašto je Istra možda dobila od HBOR-a nešto više sredstava no što dobivaju inače institucije na tom prostoru iz proračuna u kojemu opet građani istarskog poluotoka vjerojatno znatno više sudjeluju u prosjeku od ostalih u ovoj državi, pa zato jer Istra ima neusporedivo veći izvoz od bilo kojega drugoga kraja u Republici Hrvatskoj. Izvoz u Hrvatskoj je negdje dvije i pol tisuće dolara po glavi stanovnika. Znači deset milijardi dolara na četiri i pol milijuna stanovnika. U Istri je bez turizma oko pet i pol tisuća dolara i nije kao što netko misli Istra isključivo i jedina turistička destinacija bez obzira što dobit u Istri je, turističkog sektora sedam puta veći od dobiti u cjelokupnom preostalom hrvatskom turizmu, nego na prvom mjestu kada govorimo o Istri je klasična industrija koja u ukupnom prihodu sudjeluje sa negdje 33 do 34%. Na drugom mjestu je trgovina 29%, na trećem mjestu je turizam sa 10%, na četvrtom mjestu je graditeljstvo i po prvi puta će se dogoditi da će graditeljstvo vjerojatno u svojim ukupnim prihodima premašiti i prihode od turizma. No, sad to nije bitno, ali je dobro da je Hrvatska banka za obnovu i razvoj prisutna i na tom prostoru jer indirektno od toga ima korist jasno cijela zemlja. I konačno, ovdje je riječ o zajmovima po nešto povoljnijim uvjetima koji zajmoprimci razumljivo moraju vratiti. Dobro je isto tako da je Hrvatska banka za obnovu i razvoj uključila se u te bankarske garancije. To je izuzetno bitno opet za izvoznike, a što se tiče financijskog poslovanja bilo bi isto možda zanimljivo gledati poslovanje te institucije do 2000. godine kada zasigurno nije bilo jednako uredno kao i nakon tog razdoblja. Možda bi bilo isto tako zanimljivo vidjeti tko je tada dobivao te zajmove i koliko je tih zajmova kasnije protestirano o čemu je bilo riječi i prilikom nedavne rasprave o obračunu proračuna za valjda prvih šest mjeseci ove godine koju smo vodili ako se ne varam prošli petak. Što se tiče revizorskog ovog izvješća ono je pozitivno i jasno je da mi nemamo razloga sumnjati u njega i utoliko razumljivo da prihvaćamo i godišnje i financijsko izvješće Hrvatske banke za obnovu i razvoj za 2006. godinu u vjeri da će i u buduće biti jednako prisutna na svim prostorima Republike Hrvatske i da će dakako gro njene aktivnosti ići upravo za financiranje ovih izvoznih aktivnosti hrvatskog gospodarstva.
Hvala. Klub HNS-a poštovani zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predsjedniče uprave banke, kolegice i kolege. Hrvatska banka za obnovu i razvoj već duži niz godina nastavlja sa kreditiranjem programa razvitka hrvatskog gospodarstva poticanjem izvoza, razvitka malog i srednjeg poduzetništva kao i financiranje infrastrukture. U posljednjih 15 godina podržala je cirka 35000 raznih projekata u visini od cirka 54 milijarde kuna. Za Hrvatsku banku za obnovu i razvoj može se reći da je gotovo jedina banka koja ne kreditira potrošnju i što ju pored ostalog u znatnoj mjeri razlikuje od ostalog bankarskog sektora u državi. Poznato je da Hrvatska banka za obnovu i razvitak uglavnom svoja sredstva plasira putem poslovnih banaka. Međutim, na taj način značajno se poskupljuju krediti za poduzetnike, a osim toga procedura za odobravanje kredita se značajno produljuje na štetu normalno poduzetnika. Zbog nedostatka gospodarske strategije Vlade Republike Hrvatske gospodarstvo se razvija isključivo zahvaljujući svojoj žilavosti, a potencijal Hrvatske banke za obnovu i razvitak je djelomično iskorišten. Smatramo da sinergija Hrvatske banke za obnovu i razvitak i HAMAG-a, a posebno u garancijskom potencijalu daje jednu novu mogućnost i novi potencijal u razvoju gospodarstva. Međutim, bez jasno razrađene strategije razvoja gospodarstva u Republici Hrvatskoj taj potencijal je neiskorišten, a i svima nama u gospodarstvu je jasno da uz HBOR Hrvatskoj je potrebna još jedna snažna državna banka. Sve preduvjete za to ima Hrvatska poštanska banka, međutim, jednostavno nedostaje odluka da se krene u tom pravcu. Samim isčitavanjem Godišnjeg financijskog izvještaja Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2006. godinu. Posebno su zanimljive točke 12, 13 i 14 financijskog izvješća. U svakom slučaju nešto na što poslovodstvo HBOR-a nije moglo utjecati, ali je potrebno spomenuti. Točka 12 govori o imovini koja se drži do dospijeća, koja je bila u 2005. godini 110 milijuna kuna, u 2006. 76 milijuna kuna, a odnosi se na obveznice Republike Hrvatske koje se nalaze u portfelju HBOR-a i pokazuju koliko još traju obveze nastale temeljem sanacije banaka nakon bankovne krize 90-tih za koju nitko nije odgovarao, a ponajmanje Hrvatska narodna banka koja je bila zadužena za bonitetnu kontrolu poslovanja. Čisto za podsjećanje. Na dan 31. prosinca 2005. a u zamjenu za potraživanje za propalu Dubrovačku banku to iznosi 15 tisuća eura, a u 2006. 10 tisuća i 247 eura. Točka 13. govori o imovini raspoloživoj za prodaju koja je u 2005. bila 235 milijuna kuna, govorim u okruglim brojkama, okruglim milijunima i 2006. 225 milijuna kuna. U ovoj točki navedena imovina HBOR-a koja se sastoji od vrijednosnih papira s različitim rokom dospijeća, ali nije dato jasno obrazloženje zašto je imovina raspoloživa za prodaju i koji je razlog za to. Točka 14. ulaganje u produžena društva. Ona je posebice zanimljiva jer su potraživanja HBOR-a radi nemogućnosti naplate prenesenog u temeljni kapital društava u iznosu od 35,7 milijuna kuna u 2005. i u iznosu 28,25 milijuna kuna u 2006. Uvidom u sudski registar može se primijetiti ili zamijetiti da HBOR nije proveo navedeno u sudskom registru za pojedina trgovačka društva ili sudski registar nije ažurirao svoje podatke. Govori se o učešću u temeljnom kapitalu pojedinih trgovačkih društava. Od navedenih trgovačkih društava samo su u sudskom registru evidentirani udjeli HBOR-a sve kod tri tvrtke da ih posebno sada ne spominjem, spomenute su u izvješću i postavlja se pitanje zašto je došlo do tako visokog otpisa potraživanja u iznosu od gotovo 64 milijuna kuna ako se zna da su plasmani u pravilu puštani preko poslovnih banaka koje tada snose rizik plasmana, a ne HBOR. Zatim iz poslovanja navedenih tvrtki zapaža se da su to proizvodne tvrtke iz ratom ugroženih područja osim jedne tvrtke koja se bavi prometom nekretnina i koje sigurno nije bilo nužno da se neplaćena potraživanja pretvaraju u udjele u trgovačkom društvu a da o tome nema zabilježbe kod trgovačkog suda. Ovdje se radi o Trgovačkom sudu u Splitu. Inače u nadzornim odborima tih trgovačkih društava trebali bi biti predstavnici HBOR-a jer se radi o veoma vrijednoj imovini, ali osim predstavnika u jednoj tvrtci nije razvidno da li je još koji predstavnik HBOR-a u nadzornim odborima tih društava. Iz svega proizlazi i nameće se sumnja da su ovi plasmani bili politički motivirani kao i njihovi otpisi tim više što su sve to tvrtke s veoma sumnjivim bonitetom i solventnošću. I na kraju iz financijskog izvješća proizlazi da Hrvatska banka za obnovu i razvoj, da je svojim poslovanjem znatno povećala svoju pozitivnu ulogu u financiranju osnovnih subjekata u Republici Hrvatskoj.
Hvala. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, predsjedniče uprave HBOR-a, kolegice i kolege. Pred nama je izvješće HBOR-a za proteklu godinu, ne 15 godina. Mada HABOR-u čestitamo 15 godina i u tih 15 godina mogli bi u uvodu već reći da se može razdijeliti u zapravo dvije faze. U prvoj fazi koja je bila poanta na obnovi, a sada slijedi ova druga faza u kojoj je poanta na razvoju, izvozu i svemu ostalom što znači promjenu struktura i promjenu i ciljeva koje HBOR ostvaruje. Ovo izvješće je već i predsjednik uprave kvantificirao kroz podatke pa ga ja neću ponavljati, nema potrebe, već istaći još jedanput ciljeve i razloge za koje klub HDZ-a podržava ovo izvješće, a to je bio povod da i Odbor za financije jednoglasno prihvati ovo izvješće. Evo kroz ovu promijenjenu strukturu koliko se može reći, godišnje HBOR postavlja svoje ciljeve u skladu sa makroekonomskim ciljevima Vlade za svaku godinu, tako i u prethodnoj godini i u skladu s tim nadopunjenim ciljevima u prethodnoj godini možemo ukupno reći u cijelosti da je HBOR izvršio svoju funkciju. Temeljna funkcija ili zadaci u ovom vremenu u protekloj godini i u ovom razdoblju je dakle temeljna funkcija je razvoj, a to znači poticanje gospodarstva u svim segmentima velikog, malog, srednjeg, obrtništva i svih onih dijelova koji čine gospodarstvo ukupno. Promjena je također ciljeva u ovoj godini da je dopunjeno i poticanje proizvodnje u poljodjelstvu. Isto tako da je došlo do promjene ciljeva u poticanju izvoza, odnosno osiguranju izvoza i rizika koje prate takve poslove u … [[Ne razumije se.]] Jednako tako kroz strukturu se može vidjeti da je kroz izvoz posebno poticane, a u sektoru jamstava, posebno praćena brodogradnja i s obzirom na svoj značaj a i obim kojeg ona ima, izvoz poljoprivrednih proizvoda u onome dijelu u kojem se također potiče proizvodnja u tim strukturama. Jednako tako HBOR je izvršio onu internu zadaću, odnosno unutarnju, a to znači ravnomjerni razvoj države kroz ove podatke koji su izneseni pred županijama, a prema učešću u bruto društvenom proizvodu po tim regijama. Vidi se da je i ta funkcija temeljnog ravnomjernog i regionalnog razvoja Hrvatske i u ovoj godini također izvršena. Također je nastavljeno s projektiranjem i realizacijom projekata u infrastrukturu koji isto tako se mogu smatrati i elementom ravnomjernog, regionalnog razvoja države jer se itekako i kroz te projekte prati taj cilj kojeg HBOR ostvaruje. Kroz ostale djelatnosti vidimo da je dopunjeno, dopunjeni su i drugi poslovi kao pomoć izvoznicima, a tu prvenstveno mislim na ovaj dio sklapanja novih poslovnih aranžmana koje HBOR vodi sa stranim bankama i dijelom može se reći istraživanja tržišta za izvoznike i praćenja svih onih drugih aktivnosti koje onda prate osiguranje, naplatu i sve ostalo kod takvih izvoznika. Kod bankarskih garancija već sam kazao, jamstava da je izvršila svoju postavljenu funkciju. E sada kratka korelacija između onog uvoda i ovoga može se postaviti pitanje, potiho se čuje primjedba iz nekih bankarskih krugova da HBOR postupno preuzima i prelazi u sustav i u funkciju banke. Kamo sreće kada bi on to i mogao ostvariti, posebice u ovim vremenima prije nego uđemo u Europsku uniju jer bi time bili dopunjeni i ostvareni i oni drugi razvojni ciljevi, a ne samo profit banaka kao što je to uglavnom slučaju kod ovog drugog sektora sada kojeg, bankarskog sektora. Prema tome, HBOR je ostvario svoju funkciju i opravdanje za svoje postojanje, svake godine to dokazuje. Ove godine to ostvaruje posebno. Kod financijskog rezultata želim još samo na kraju istaći da i taj financijski rezultat podržavamo i prihvaćamo. A onu nešto smanjenu dobit koju su iskazali u ovoj godini jasno je ukazano zašto je ona ostvarena, jer je dio te dobiti prebačen u rezerviranja, a ranije smo ih prihvatili zadatak da se iz dijela dobije, subvencionira i dio kamata. Prema tome u svakom smislu HBOR je u protekloj godini zadovoljio i uskladio svoju politiku sa makroekonomskom politikom države i time zadovoljio sve zadatke koje je trebalo izvršiti u protekloj godini. Još jedanput klub HDZ-a podržava ovo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Poštovani zastupnik Stjepan Kozina. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Uprave Hrvatske banke za obnovu i razvoj, kolegice i kolege. Hrvatska banka za obnovu i razvitak dostavila je Izvješće za 2006. godinu. U potpunosti podržavam ovo Izvješće za navedeno razdoblje. Ujedno čestitam 15. godišnjicu rada Hrvatske banke za obnovu i razvitak. Hrvatska banka za obnovu i razvoj osnovana je 12. lipnja 1992. godine u toku najvećeg napada na Republiku Hrvatsku. Osnovana je s ciljem da se pomogne u održavanju postojeće proizvodnje te da se potiče i ravnomjerni gospodarski razvitak sukladno s interesima i mogućnostima Republike Hrvatske. Smatram da je Hrvatska banka za obnovu i razvoj uspjela u tome zadatku koji je pred nju stavljen u trenutku osnivanja. Tijekom svojeg od osnivanja Hrvatska banka za obnovu i razvoj se razvijala pomažući u financiranju svima koji su trebali njihovu pomoć u obnovu i razvitku gospodarstva, obnovi infrastrukture, razvoj malog i srednjeg poduzetništva, zaštitu okoliša i sada posljednje financiranje izvoza roba i usluga. Kako je ovo posljednje interes društva u cjelini potrebno je i nadalje da bude posebna zadaća Hrvatske banke za obnovu i razvitak. U Izvješću je naznačena provedba novih programa i to je Program financiranja pronalazaka, program kreditiranja razvitka svinjogojske proizvodnje, modela financiranja obnove i modernizacija ribolovne flote i program kreditiranja pripreme projekata obnovljenih izvora energija. Ovo posljednje posebno pozdravljam jer ulaganje u sve oblike izvora energije garantira budući ravnomjeran i nesmetani razvoj cjelokupnog razvoja u državi. Prema izvješću vidljivo je da Hrvatska banka za obnovu i razvoj uspješno surađuje sa stranim bankama, Svjetskom bankom, Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj te ima uspješnu suradnju s vodećim inozemnim izvoznim bankama i izvoznim kreditnim agencijama. Posebno je važno napomenuti da Hrvatska banka za obnovu i razvitak aktivno surađuje sa Ministarstvom vanjskih poslova i europskih integracija, Ministarstvom gospodarstva rada i poduzetništva i Hrvatskom gospodarskom komorom na području bilateralne i multilateralne gospodarske suradnje Republike Hrvatske. Kod toga radnici Hrvatske banke za obnovu i razvoj sudjeluju i u radu radnih skupina za pripremu poglavlja pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Prema Izvješću za 2006. godinu Hrvatska banka za obnovu i razvoj je nastavila sa realizacijom svojih strateških ciljeva sadržanim u poticanju gospodarskog i društvenog razvitka. Kreditna i garancijska aktivnost u 2006. godini bila je usmjerena na davanje kredita za programe obnove i razvitka, gospodarske djelatnosti u iznosu od 964 milijuna 505 hiljada kuna. Financiranje izvoza sa 2 milijarde 52 milijuna, programn obnove i razvitka infrastrukture u Republici Hrvatskoj od 70 milijuna 273 hiljade, programe malog i srednjeg poduzetništva u iznosu od 623 hiljade 359 kuna. Isto tako je HBOR u navedenom razdoblju dao i garancije za ukupnu iznos od milijarde 38 milijuna kuna i za mandatne poslove odobrio sredstva u iznosu od milijardu 617 milijuna kuna. Prema navedenom je vidljivo da je Hrvatska banka za obnovu i razvitak i u 2006. godini nastavio kreditirati programe namijenjene obnovi i razvitku hrvatskog gospodarstva, poticanju izvoza, razvitka malog i srednjeg poduzetništva i financiranju infrastrukture. Reviziju poslovanja za 2006. godinu obnovio je revizorsko društvo koje je pozitivno ocijenilo financijsko Izvješće Hrvatske banke za obnovu i razvitak. I konstatiralo je da su navedena izvješća prokazana objektivno te su rezultati poslovanja i novčani tijekovi u skladu sa međunarodnim standardima financijskih izvješća. Smatram da Hrvatska banka za obnovu i razvitak u narednom razdoblju treba osim svih navedenih aktivnosti u djelokrugu svoga rada posvetiti edukaciju svojih klijenata i poslovnih partnera. Smatram da je to moguće s obzirom na autoritet kuće i mogućnost u osiguranju kvalitetnih vanjskih stručnjaka, znači njihovih suradnika. I na kraju smatram da je lijepo čuti da u Republici Hrvatskoj ima takvih institucija čiji rad služi za primjer. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ po ovoj točci. Poštovani zastupnik Vladimir Pleša. Nema ga. Gubi pravo na riječ o ovoj točci. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine predsjedniče Uprave, kolegice i kolege. Evo uz čestitke za 15 godina uspješnog rada Hrvatske banke za obnovu i razvitak želim reći da je Godišnji financijski izvještaj za 2006. godinu napravljen kvalitetno i zajedno sa izvješćem neovisnog revizora daje sve potrebne informacije o aktivnostima Hrvatske banke za obnovu i razvitak. Hrvatska banka za obnovu i razvitak je svoje poslove u 2006. godini obavljala sukladno Zakonu o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak, a financijski izvještaj sastavljeni su sukladno međunarodnim standardima izvještavanja. Potrebno je istaknuti da je banka usvojila i sve nove izmijenjene standarde i tumačenja koje su izveli Odbor za međunarodne računovodstvene standarde i Odbor za tumačenje međunarodnog financijskog izvještavanja koji su relevantni za njihovo poslovanje i na snazi su za obračunska razdoblja koja su započela 1. siječnja 2006. godine. Usvajanjem novih izmijenjenih standarda i tumačenja došlo je do promjene računovodstvenih politika banke u područjima i to ulaganja … [[Govornik se ne razumije.]] vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka i kao i područje ugovora o financijskim garancijama. Inače ono što je važno, to je mišljenje neovisnog revizora koji kaže da su izvješća prikazuju objektivno u svim materijalnim značenjima odrednicima financijski položaj banke na dan 31.12.2006. godine, te rezultate poslovanja i novčane tijekom 2006. godini. Ono što bi posebno istaknula i pohvalila je otvaranje područnih ureda HBOR-a u svim većim gradovima u Hrvatskoj čime je ostvaren lakši i brži pristup informacija o kreditnim programima HBOR-a te pružanje savjetodavne pomoći poduzetnicima na cijelom području Republike Hrvatske. Također smatram izuzetno važnim uspostavljanje potpune suradnje s Hrvatskom gospodarskom komorom o osposobljavanju djelatnika županijskih komora za pružanje informacija i savjeta o programima HBOR-a. Hrvatska banka za obnovu i razvitak se u 2006. godini aktivno uključila u hrvatsku izvoznu ofenzivu Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva odnosno Vlade u dijelu koji se odnosi na kreditiranje i izdavanje bankarskih garancija, osiguravanje izvoza. I prema tome, HBOR je u 2006. godini uložio u financiranje izvoza 2 milijarde i 52 milijuna kuna. Za osiguranje izvoza milijardu i 524 milijuna kuna odnosno više za 532 milijuna kuna u odnosu na 2005. godinu. I struktura kreditne aktivnosti HBOR-a pokazuje to jer je u strukturi izvoz zastupljen sa 55%, gospodarstvo 26%, infrastruktura 2%, malo i srednje poduzetništvo 17%. Također bi pohvalila što Hrvatska banka za obnovu i razvitak prate potrebe hrvatskih građana poduzetnika pa su tako evo, imamo i nove programe a to je financiranje pronalazaka gdje je cilj poticanje konkurentnosti malih i srednjih poduzetnika kroz financiranje poduzetničkih planova. Zatim imamo kreditiranje i razvitak svinjogojske proizvodnje, financiranje obnove i modernizacije ribolovne flote, program kreditiranja pripreme projekata obnovljivih izvora energije. I ono što bi također istaknula a to mi je, drago mi je da je HBOR završio i pripreme za uključivanje u operativni program za razvoj povrćarstva Vlade Republike Hrvatske a za čije je praćenje zaduženo Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Financijska sredstva dakle za kreditiranje projekata osigurava HBOR, a dodatnu potporu u vidu osiguranja korisnicima kredita Hrvatska agencija za malo gospodarstvo. Kroz operativni program poticat će se tehnološki razvoj, osuvremenjivanje proizvodnje, pomoć povećanja proizvodnje po jedinici … [[Govornik se ne razumije.]] samostalna i kontinuirana proizvodnja povrća za hrvatsko tržište i izvoz s posebnim naglaskom na proizvodnju povrća u zaštićenim prostorima. To će sigurno se odraziti na povećanje zapošljavanja i iskorištavanje velikih potencijala u poljoprivredi, što mi je posebno drago. To se odnosi dakle, vjerojatno će iskorištavanje biti velikih potencijala u Slavoniji i Baranji odakle dolazi. Na osnovu svega iznesenog vidljiv je nastavak Hrvatske banke za obnovu i razvitak u realizaciji svih strateških ciljeva sadržajnih u poticanju gospodarstva i društvenog razvitka, pa predlažem usvajanje godišnjem izvješća HBOR-a za 2006. godinu. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Pavlic. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče HBOR-a! Evo, dopustite nekoliko rečenica o ovom izvješću pa malo i da dopunim ovu raspravu. Podržavam ovo izvješće ali mislim dakle da je sam rad Hrvatske banke za obnovu i razvoj trebao biti jače usmjeren upravo prema strateškom cilju ili strateškim ciljevima koje si je sama Hrvatska banka za obnovu i razvitak zadala. Naime, u ovim materijalima piše koji su strateški ciljevi HBOR-a, da svojim poslovanjem Hrvatska banka za obnovu i razvitak u okviru svojih ovlasti i nadležnosti potiče sustavni i održivi i ravnomjerni gospodarski i društveni razvitak sukladno općim strateškim ciljevima Republike Hrvatske. Mislim da je zapravo taj potencijal HBOR-a u tom smislu premalo iskorišten i da je HBOR morao dakle voditi računa ili da u budućnosti mora više voditi računa upravo da se brine o održivom i ravnomjernom gospodarskom i društvenom razvitku Republike Hrvatske. Dakako da to nije i ne može biti glavni cilj samo ili HBOR-a, da prvenstveno tu ulogu mora provoditi Republika Hrvatska, ali nažalost mi do dana današnjega nemamo Zakon o regionalnom razvoju, je li tako? Tako da je razvoj naših regija mogli bismo reći da nije planski nego je stihijski. Često puta u neke regije ulažemo novac u neke projekte koji toj regiji i nisu potrebni, a neki projekti koji bi nekoj regiji bili itekako projekti … [[Govornik se ne razumije.]] bili potrebni dakle to se ne ostvaruje. Početkom ove godine bio je plasiran našoj javnosti materijal Svjetske banke. Tu nigdje ne piše da je Hrvatska banka za obnovu i razvoj upoznata ili možda s time ili da je možda učestvovala u njegovoj izradi. Radi se dakle o raspravi o siromaštvu u Republici Hrvatskoj i strategiji njegova smanjenja u razdoblju od 2007. do 2017. godine, a taj materijal napravila je Svjetska banka, izdala 14. veljače 2007. godine pod pokroviteljstvom Predsjednika Republike Stjepana Mesića uz suradnju Vladinih institucija itd. Dakle, za našu javnost kao što je bilo istaknuto važna je ocjena Svjetske banke kako je siromaštvo u Hrvatskoj najmanje među svim zemljama klijentima te organizacije u Europi i Srednjoj Aziji, ali ipak postoje veliki problemi, a jedni od najizrazitijih problema je upravo neravnomjeran regionalni razvoj, pa se tako u tim materijalima npr. ističe da su istočni i središnji dio Hrvatske najnerazvijenije regije države sa stopom siromaštva višom od 20% u središnjoj Hrvatskoj i oko 17% u istočnoj Hrvatskoj. Te regionalne razlike trebat će rješavati Nacionalnom strategijom regionalnog razvoja koju nažalost Hrvatska još nema pomoću programa i projekta osmišljenih na odgovarajući način koji će se koristiti lokalnim komparativnim prednostima i na najbolji način iskoristiti lokalno znanje i inicijative. Ovim materijalima dakle u skripti koju smo dobili nema podataka o tome kako su dakle sredstva, jamstva, garancije i tako dalje dijeljena po županijama. To smo vidjeli na ovim slajdovima, ali evo, nemamo ih ovdje pa ne možemo usporediti ali iz onoga što sam vidio vidim da postoji dakle nesrazmjer u ulaganjima, ulaganjima po pojedinim županijama. I mislimo dakle da bi HBOR itekako trebao imati veliku ulogu upravo u usklađenom regionalnom razvoju Republike Hrvatske jer nam podaci upravo iz ovog elaborata, iz ove studije govore o tome da su te razlike velike tako da prema tim podacima, radi se o podacima za proteklih nekoliko godina. U studiji su dakle stručnjaci Svjetske banke podijelili Hrvatsku na 5 regija. Ovdje je bilo dakle rasprava o tri statistički, statističke regije. Oni su dakle predložili a tih pa i statističkih regija bude 5. Da te regije budu usklađene po nekakvim svojim bitnim karakteristikama. Što je zanimljivo recimo u tablici tj. tablicama koje govore o robusnom regionalnom rangiranju na osnovi različitih pokazatelja razvoja. Vidimo velike gotovo dramatične razlike između pojedinih regija, a ono što je posebno dakle zanimljivo i zabrinjavajuće da su dvije regije, istočna i središnja Hrvatska da su one zapravo na samom dnu što se tiče nekih kvalitativnih varijabli. Pa tako što se tiče dohotka po glavi stanovnika od tih 5 regija, središnja regija pretposljednja, istočna regija je posljednja. Potrošnja po glavi stanovnika. Potrošnja je najmanja u središnjoj regiji. Pretposljednje mjesto pripada istočnoj regiji. Stopa siromaštva, po dakle tim kriterijima najveća stopa siromaštva je u središnjoj regiji, pretposljednje mjesto je istočna regija. Bruto društveni proizvod po glavi stanovnika. Istočna regija je ne posljednjem mjestu, južni Jadran je pretposljednji, a na trećem mjestu je središnja regija. Prosječna mjesečna primanja. Središnja regija je na posljednjem mjestu 2806 kuna, istočna regija pretposljednje mjesto 2826 kuna. Više i visoko obrazovanje istočna regija je na posljednjem mjestu, središnja regija je na pretposljednjem mjestu. Eto to su ti podaci koji nas upozoravaju na to da svi skupa dakako a prvenstveno sama država, sama Vlada koja mora imati … [[Govornik se ne razumije.]] temeljni zakon o ravnomjernom regionalnom razvoju, ali isto mislimo dakle i Hrvatska banka za obnovu i razvoj mora imati dakle i jaču ulogu nego što je imala do sad da bi ostvarili taj cilj. Pa ja se nadam dakle da i vi isto imate taj dokument koji je javno prezentiran i da će on poslužiti isto tako u daljnjem radu. Hvala lijepa.
Hvala. Predsjednik uprave ne namjerava dati završni osvrt. Zaključujem raspravu. Drugo. Godišnja izvješća, financijska izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak HBOR za 2006. godinu. Dajem na glasovanje odluku o potvrđivanju godišnjih financijskih izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak za 2006. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 90 glasova za i 4 suzdržana donesena predložena odluka.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici ovo je prvo izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Kao što znate mi smo nadležni za nadzor nebankovnog financijskog sektora koji u ovome trenutku sa oko 100 milijardi čini oko 40% bruto domaćeg proizvoda. Nadziremo oko 220 subjekata. Računamo i na nadzor zagrebačke burze, središnju depozitarnu agenciju i Regos. Na kraju prošle godine smo imali 97 zaposlenika. Sada je 110 zaposlenika. Djelujemo u okviru 5 sektora i 6 odjela. Ključni događaj koji se dogodio prošle godine je bio inicijalna javna ponuda "PLIVA-e" , inicijalna javna ponuda "INA-e" i preuzimanje "PLIVA-e". Tržište kapitala što se tiče nadzora, obavili smo 111 izravnih neposrednih nadzora. Poduzeli smo 4 kaznene prijave, 71 zahtjev za pokretanje prekršajnog postupka. Isto tako za tržište kapitala smo organizirali ispit za investicijskog savjetnika odnosno za brokere, 460 sudionika. Što se tiče investicijskih i mirovinskih fondova nije bilo većih odstupanja u poslovanju. Ta imovina se sada kreće oko 45 milijardi kuna. Što se tiče osiguranja oko 20 milijardi je imovina, 25 društava, 2 reosiguranja. Posvetili smo posebnu pozornost nadzoru društava koji pružaju, primjenjuju temeljni premijski sustav u auto odgovornosti. Poduzeli smo odgovarajuće mjere. Što se tiče lizinga to je apsolutno potpuno novi zakon u primjeni. Od 21. prosinca prošle godine obavili smo nadzor na temelju samog Zakona o agenciji. Kada je riječ o faktoringu nema posebnog zakona. Ima 8 društava sa imovinom 1,7 milijardi a surađujemo sa Hrvatskom narodnom bankom. Imamo poseban protokol o suradnji sa drugim institucijama kao što su Državno odvjetništvo, Ministarstvo financija, Porezna uprava. Također sudjelujemo u pregovorima i u dijelu skrininga sa Europskom unijom. Imamo 3 poglavlja također u kojima sudjelujemo, sloboda kretanja kapitala, pravo trgovačkih društava, financijske usluge. U dijelu financijskog izvješća mogli ste vidjeti da se agencija isključivo financira iz naknada i prihoda subjekata nadzora i da nismo koristili sredstva Državnoga proračuna. Hvala.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a poštovani zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolete. Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga od 1. siječnja 2005. godine vrši nadzor nebankovnog financijskog sektora. Samostalna i pravna osoba s javnim ovlastima i odgovorna Hrvatskom saboru. Temeljni ciljevi Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga su promicanje i očuvanje stabilnosti financijskog sustava i nadzor zakonitosti poslovanja subjekata nadzora. U ostvarivanju svojih ciljeva agencija bi se trebala rukovoditi načelima transparentnosti a posebno izgradnja povjerenja među sudionicima financijskog tržišta i izvješćivanja potrošača. Trendovi kretanja kapitala u svijetu u posljednjih su nekoliko godina izrazito jasni. Povećanje kretanja prema tržištima u razvoju od strane razvijenih ali i nerazvijenih tržišta. Sa razvijenom domaćom fondovskom industrijom Hrvatska trenutno ima veliku mogućnost daljnjeg razvoja ekonomije utemeljen na financijskoj industriji i izvozu, odnosno uvozu znanja i kapitala. Prilike za povlačenje stranog kapitala su brojne i ovise samo o razumijevanju potrebe investitora, a one nisu velike, jasno i transparentno poslovanje te zaštita ulagača. Mogućnosti razvoja ekonomije korištenjem tuđeg kapitala kroz ovakav su način vođenja politike izuzetne. Velika likvidnost na svjetskom tržištu omogućava iskorištavanje kapitala koji traži prilike za investicije. Hrvatska mora znati privući takav kapital i angažirati ga u razvojne projekte. Promatrajući pak velike mogućnosti različitih investicija domaće gospodarstvo mora biti u stanju zadržati i postojeći kapital. Domaća financijska industrija najrazvijenija je od država bivše Jugoslavije, uz izuzetak normalno Slovenije, dok Srbija je tek usvojila Zakon o investicijskim fondovima. S obzirom da svjetska i financijska industrija seli kapital prema tržištima u razvoju nije logično ograničavati domaću industriju u odnosu na razvijena tržišta. Prilike za zaradu koje omogućuju tržište u razvoju daleko su iznad onih koja nude zasićena razvijena tržišta. Umjesto pokušaja konkuriranja svjetskom kapitalu na razvijenim tržištima logičniji nastavak razvoja domaće industrije je kroz veću liberalizaciju ulaganja na lokalnim i regionalnim tržištima i mogućnosti boljeg upravljanja rizika na tim tržištima u odnosu na svjetske konkurente. Bolje poznavanje prilike samog tržišta glavna prednost je domaćih sudionika. S tog aspekta i domaća industrija može preuzeti vodeću ulogu u ovoj regiji potičući time i hrvatski gospodarski rast. U tom smjeru ide i cilj poticanja tržišta kapitala omogućiti domaćim gospodarstvenicima prihvatljiviji kapital za razvojne projekte. Time se otvara mogućnost razvoja domaćih kompanija koje bi kasnije kroz povećani izvoz ostvarile suficit u platnoj bilanci i generirale snažniji gospodarski rast. Sve to doprinosi razvoju domaće financijske industrije koja je kroz visoki profil obrazovanja stvara dodanu vrijednost te time potiče daljnji rast gospodarstva. S obzirom na stupanj razvijenosti i razvijenog obrazovanja domaćeg financijskog tržišta logično je da financijska industrija bude jedan od glavnih izvoznih proizvoda domaćeg gospodarstva i lider među tržištima jugoistočne Europe. Nalazimo se u trenutku kada je potrebno prepoznati priliku i iskoristiti je. Mogućnost preuzimanja liderske uloge u industriji poput financija, prilike koju domaće tržište treba tražiti na susjednim tržištima. Umjesto ulaganja u neprofitabilne industrije koje na dugi rok nemaju nikakvi komparativnih prednosti mala zemlja poput Hrvatske treba iskoristiti potencijal industrije temeljen na znanju. Samo takav izvozni proizvod može omogućiti dugoročni gospodarski rast. Razvoj kvalificiranih institucionalnih ulagatelja potiče se stvaranjem nove vrijednosti u gospodarstvu. S obzirom na rast cijena imovine u zemljama srednje i istočne Europe strategija ovih fondova više se ne temelji na samoj kupnji i kasnijoj skupoj prodaji. Ključna stavka danas je dodavanje nove vrijednosti investiciji što dovodi do većeg sudjelovanja te investicije u ukupnom ekonomskom razvoju. I generalno u tom kontekstu uloga Agencije za nadzor financijskog tržišta je izuzetno značajna. Smatramo da HANFA premalo radi na jednoj od svojih najosnovnijih zadaća, a to je razvoj tržišta kapitala počevši od razvoja zakonodavnog okvira tržišta kapitala do edukacije koja bi trebala biti usmjerena na usvajanje specijalističkih znanja, ali i na podizanje opće razine znanja u tržištu kapitala. HANFA bi trebala upozoravati na sva neprihvatljiva istupanja u javnosti, posebno, HANFA bi trebala upozoravati na sva neprihvatljiva istupanja u javnosti posebno na neprimjerene izjave pojedinih političara u situacijama kada to može značajno utjecati na tržište kapitala. Prisjetimo se samo izjava odgovornih državnih dužnosnika o isplativosti kupnje dionica INA-e. Jedina pozitivna izjava i za građane ohrabrujući postupak interesa za kupovinu dionica INA iskazao je varaždinski župan Radimir Čačić javnim upisom. Nadalje, u financijskoj branši HANFA se doživljava kao rigidan državni organ koji se je usredotočio na restrikcije i kažnjavanje, javno nekritično prozivanje sudionika tržišta kapitala za navodne kažnjive radnje postala je uobičajena praksa u komuniciranju HANFA-e sa javnošću. Više takvih primjera, no sjetimo se samo primjera Pliva-e i njezinog direktora Čovića koji je od strane HANFA-e javno prozvan punim imenom i prezimenom za navodne protupravne radnje. Takvim i sličnim istupima u kojima se navodno u interesu javnosti gazi i zanemaruje načelo da je svatko nevin dok mu se to u odgovarajućem postupku ne dokaže, HANFA gubi na vjerodostojnost i sama sebi pozicionira na instituciju iznad zakona. Ovakvim javnim iznošenjem podataka o trgovanju i sudionicama na tržištu kojima se insinuira neka vrsta kažnjivog postupanja ili postupanja suprotnog moralu i dobrom običaju prije nego se utvrde sve činjenice vrijeđa se pravo na dobro ime i dobar glas kao pravo osobnosti i prekoračuje se nadležnost i svrha postojanja HANFA-e. Sve to doprinosi skepsi investitora i dodatnom oprezu ulagača. Klub Hrvatske narodne stranke će podržati ovo izvješće.
Hvala. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predsjedniče Uprave, kolegice i kolege. Evo pred nama je prvo Godišnje izvješće ove institucije koja ukazuje na temeljne ciljeve zašto je ona formirana i što je ona u ovih svega godinu dana ostvarila. A ova nervoza koja se postupno izražava kod nekih očito ukazuje na još jedan razlog zašto je HANFA trebala po mogućnosti biti formirana i ranije. Razlozi zašto, ja ću kratko podsjetiti jer sam u ime kluba HDZ-a čini mi se izlagao Zakon o HANFA-i kada smo ga obrazlagali, i evo danas kratku korelaciju između ovog izvješća kojeg imamo. Podsjećam da smo tada upozorili razloga da je potrebno hitno donijeti taj zakon da bi se ova institucija što prije konstituirala i mogla početi djelovati na posebno osjetljivom i novom tržištu kapitala koja je u ekspanziji u hrvatskom društvu. Ovo je novina, no kako je omjer kapitala koji je HNB kontrolirao ili kontrolira otprilike 60-ak posto kapitala, a 40-ak posto kapitala je ostalo bez kontrole ili mimo kontrole. To je razlog upravo da HANFA pokrije ovih 40-ak posto. I kako se tržište kapitala u Hrvatskoj nalazi u ekspanziji bez iskustva od ranije naravno da su moguće i sve špekulativne i druge akcije koje se onda u tako neuređenom tržištu kapitala mogu događati. HANFA je upravo svoju poantu stavila na kontrolu i to vrlo širokog od ovih 40-tak posto kapitala širokog područja djelovanja i to je tržište kapitala posebice je bilo živo u prethodnoj godini, tržište dionica kao jedan detalj, jedan segment tog tržišta i prošle godine jedan od temeljnih razloga za pojačani uvoz kapitala sa svim pozitivnim, a vidjet ćemo kasnije i kroz izvješće HNB-a i negativnim utjecajima na domaće tržište, novčarsko tržište i u tom smislu ova kontrola je bila nužna i smatramo da je HANFA postigla svoj cilj jer je među ostalima nervozu u fazi prodaje dionica "Plive" iskazao čini mi se, ja ću javno reći jer je javno i bio stavljen prigovor, a … [[Govornik se ne razumije.]] je stavio na prigovor i Odbor za financije. Međutim, kasnije se ukazalo da je to prigovor bio samo radi nervoze i prigovor radi prigovora. To je još isto tako razlog ponavljam da HANFA upravo na tom prostoru zato što je počela intenzivnije kontrolirati to područje upozorava već ove sudionike koji su bili bez kontrole ranije da ipak ova kontrola postupno uvodi reda i da će postupno naravno dati i rezultate. Isto tako je bila vrlo živa i dinamična aktivnost oko prodaje dionica INA-e i vjerojatno i ovdje se radi o nervozi mogućih sudionika u tom procesu i ako je, a je HANFA odradila svoj dio zadatka onda se sad i javljaju reakcije oko toga jer se vjerojatno nisu mogle ostvariti pojedini ciljevi u okviru toga. Isto tako značajne izmjene, široka kontrola investicijskih fondova, mirovinskih fondova, tržište osiguranja, sjećamo se samo leasinga kada su banke da bi izigravale domaće hrvatske propise u tom razdoblju, jer je bila kontrola uvoza kapitala kroz sve one elemente kontrole tržišta kapitala kada su onda banke pribjegavale instrumentu leasinga pa čak na kraju i leasinga apartmana na moru i ostalog što je bilo neprihvatljivo i upravo HANFA je ovdje uspostavila kontrolu i postupno preuzima situaciju u svoje ruke. Smatramo da ovo izvješće upozorava na to i da posebno na tržištu kapitala HANFA je imala osnovni zadatak kontrolu, odnosno kontrolu tržišta i zaštitu ulagača ili ulagatelja jer su oni do sada bili uglavnom prepušteni tržištu, pa da ne kažem i slobodnim špekulantskim igrama koje se događalo na tržištu, a poznato je da se na uređenim tržištima i kod puno jačih kontrola i sa puno dužim iskustvima događaju špekulativne burzovne i ostale igre. E upravo je tu uloga HANFA-e da pokuša spriječiti naravno čuli smo da su vezani u korelaciji sa ostalim sigurnosnim službama, odnosno nadzornim službama u državi, da ne rade sami za sebe već onda u ukupnom nadzoru tih financijskih kretanja na hrvatskom tržištu izvrše kontrolu tog značajnog segmenta kapitala u društvu. Upravo zato HANFA u ovoj početnoj godini daje dobre rezultate, vidimo kroz broj prijava za koje sumnjaju da su se dogodile moguće špekulativne i druge zloupotrebe na tržištu kapitala, a druge službe će utvrditi da li su ili nisu bile i zaista realizirane i one sve mjere koje nose represivne mjere koje slijede iza toga. Stoga HANFA-u i ovo izvješće u prvoj godini, njenoj prvoj godini rada podržavamo, želimo joj da ojača, da se u cijelosti osamostali što ona već sada i je i da ispune onu temeljnu zadaću kontrole nebankarskog financijskog tržišta i stoga ovo izvješće podržavamo i smatramo da smo stvorili dobar temelj da se ovo nastavi razvijati dalje. Hvala.
Hvala. Pojedinačna rasprava, poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Želite li? Ne. Hvala. Zaključujem raspravu. Godišnje izvješće za 2006. godinu Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Dajem na glasovanje zaključak prihvaća se spomenuto izvješće. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 86 glasova za, 5 suzdržanih, 2 protiv donesen predloženi zaključak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Možemo reći da je zadaća osnovna zakonom utvrđena zadaća Hrvatske narodne banke u 2006. godini bila ostvarena. Rast dakle cijena, govorimo o cijenama kao osnovnoj zadaći je usporio i u toku te godine usporio je za 1,6 postotnih bodova, sa 3,6% na kraju 2005. godine na 2% na kraju 2006. godine. Stvaranju pogodnog okruženja za održavanje te niske inflacije pogodovala je stabilnost tečaja kune prema euru što je stabilizirala inflacijska očekivanja i također uvozne cijene iz euro zone, a isto tako prilično jaka apricijacija eura u odnosu na dolar, a samim time i kune u odnosu na dolar koja je na neki način suzbila, odnosno ublažila rast cijena nafte i drugih sirovina na svjetskom tržištu. Temeljna inflacija je također smanjena i to sa 3% na kraju 2005. godine na 2,3% u prosincu 2006. godine. U isto vrijeme gospodarski rast je ubrzao i to sa 4,3% u 2005. na 4,8% u 2006. godini. Dinamiziranje ekonomske aktivnosti tokom godine rezultat je prije svega jačanja investicijske aktivnosti, ali i oporavka finalne potrošnje. Investiciju fiksni kapital snažno su ubrzale u toj godini, gotovo 11%, dok je rast godinu dana prije toga iznosio 4,8% i njihov doprinos ukupnom rastu bruto domaćeg proizvoda iznosio je čak 3,2 postotna boda. Drugim riječima, više od dvije trećine dinamike rasta gospodarske aktivnosti treba pripisati upravo rastu investicija. Osobna potrošnja je također porasla i to za 3 i pol posto u skladu sa rastom njenih izvora, u skladu sa rastom plaće od oko 2%, u skladu sa rastom zaposlenosti 3,3%, a i u skladu sa rastom transfera stanovništvu, prije svega tu ću spomenuti i isplate prve dvije rate povrata duga umirovljenicima. Doprinos osobne potrošnje rastu bruto domaćeg proizvoda izrađena u postotnim bodovima iznosio je 2,1 postotni bod. Potrošnja države je također porasla za 2,2% i to je najsnažnije povećanje u zadnjih nekoliko godina tako da je i njen doprinos bio pozitivan, iznosio je 0,4 boda. U negativnom pravcu djelovale su međutim promjene kod neto inozemne potražnje za više od jedan postotni bod. Sve u svemu, bruto domaći proizvod u prošloj godini nominalno iznosio je, dostignuo je 251 milijardu kuna. Gledajući taj gospodarski rast prema proizvodnoj metodi bruto domaća vrijednost je također porasla za 4,8% sa 4,1% kakav je rast ostvarila 2005. godine i to u svim kategorijama i kod industrijske proizvodnje koja je realno porasla za 4,7%, građevinarstvo je ponovno snažno ubrzalo rast u 2006. godini. Iznosio je 8,2% i to ne samo zbog cestogradnje i sličnih projekata, nego naročito zbog oživljavanja i od snažnog zamaha u radovima na zgradama. Trgovina je porasla za 3,4%, ugostiteljstvo 5,2%, prijevozi, veza 8,5%. Ubrzanje gospodarskog rasta imalo je i odraz na tržištu rada. Na kraju 2006. godine registrirano je 4,8% manje nezaposlenih. Radilo se o 293 000 osoba nego na kraju 2005. godine. Prosječna stopa nezaposlenosti je smanjena na 16,6% a anketni podaci koji su napravljeni na međunarodnoj metodologiji, Međunarodnoj organizaciji rada, dakle podaci koji su međunarodno usporedivi pokazuju iste tendencije i pokazuju da je stopa nezaposlenosti u drugom polugodištu 2006. godine pala na 10,5%. Također, važno je napomenuti da je u 2006. bilo zaposleno 3,3% više nego godinu dana ranije čime je ostvaren u stvari najsnažniji rast zaposlenosti još od 1998. godine. Međutim, uz ta nabrojana pozitivna kretanja od bruto domaćeg proizvoda i zaposlenosti, kod smanjenja inflacije na razinu od oko 2%. Dodajmo tome i kod daljnjeg fiskalnog prilagođavanja i smanjenja proračunskog deficita, daljnjeg smanjenja nezaposlenosti prošlu je godinu ipak obilježio i nastavak nekih negativnih tendencija i to na duži rok nekih neodrživih tendencija. Prije svega mislim na povećanje manjka na tekućem računu platne bilance generirano između ostalog ubrzavanjem rasta, ionako visokog rasta kredita banaka nebankarskim sektorima, te povezanost s tim rastom kredita i daljnje iako usporeno pogoršanje pokazatelja inozemne zaduženosti. Takvo kretanje u osnovi pokazuje da se kapital u Hrvatskoj nedovoljno efikasno koristi. Negativni učinak te neefikasnosti i korištenja kapitala na inflaciju je izostao jer je riječ o maloj otvorenoj ekonomiji s velikom konkurencijom u trgovini, a viškovi i potražnja se izravnavaju preko povećanog minusa na tekućem računu. Ali to isto tako govori da se jednaki rast može ostvariti i uz puno nižu stopu inozemnog zaduživanja i uz puno nižu stopu rasta plasmana. Ili ako obrnemo možemo reći da se i uz ovakvu stopu rasta kredita treba, trebalo bi očekivati i znatno veće stope rasta gospodarstva. Na kraju 2006. godine inozemni dug je iznosio 29 milijardi eura. U toj je godini dakle porastao za tri i pol milijarde eura ili za 13,7% a udio duga u bruto domaćem proizvodu se povećao dalje za tri postotna boda i dostigao je 84,8% bruto domaćeg proizvoda. Omjer duga i vrijednosti izvoza roba i usluga se također pogoršao i to sa 167% na 171%. Omjer plaćanja glavnice i kamata u izvozu roba i usluga također se povećao i to sa 24,1% na 34,1%. U isto vrijeme deficit tekućeg računa platne bilance povećao se na 2,6 milijardi eura što čini 7,6% bruto domaćeg proizvoda. Godinu dana ranije minus je iznosio 6,3% bruto domaćeg proizvoda i uz dinamičan izvoz koji je porastao po stalnom tečaju za vrlo visokih 17,3% robni deficit je narastao na 8,4 milijarde eura. Takva kretanja su samo manjim dijelom mogla biti pokrivena suficitom na uslugama koji je iznosio 5,7 milijardi eura prije svega zaradom od turizma za koji procjenjujemo da je u prošloj godini iznosio 6,3 milijarde eura. Taj deficit tekućih plaćanja je bio dakle pokriven inozemnim ulaganjima. Financijske transakcije kapitalnog računa bile su u plusu za 5,6 milijardi eura, pa je i uz deficit tekućeg računa došlo do daljnjeg rasta i to značajnog rasta deviznih pričuva zemlje. Kako se mjere u bilanci plaćanja taj rast je iznosio visokih 1,4 milijarde eura. Snažan priljev kapitala cijelo vrijeme je tijekom 2006. godine izlagao kunu jakim apricijacijskim pritiscima i Hrvatska narodna banka je takve pritiske ublažavala nizom deviznih intervencija na deviznom tržištu i aukcijama je od poslovnih banaka neto otkupila jednu milijardu i 200 milijuna eura. Devizne rezerve su tako dostigle krajem godine 8 milijardi i 700 milijuna eura što predstavlja porast od preko 17%. Da bi se spomenute negativne tendencije u kretanju platne bilance i inozemnog duga zaustavile potrebno je daljnje smanjenje fiskalnog deficita, ali su naročito potrebne i daljnje strukturne promjene i reforme u gospodarstvu koje bi to gospodarstvo učinile efikasnijim i konkurentnijim. Hrvatska narodna banka je u daljnjim okolnostima jer je monetarna politika u djelovanju na ta spomenuta negativna kretanja ograničeno učinkovita. Ona je u danim okolnostima djelovala onim instrumentima s kojima je raspolagala i to na onaj sektor koji je u domeni njene ingerencije, a to je bankovni sustav. Među ključnim treba spomenuti kod instrumenata obveznu pričuvu, graničnu obveznu pričuvu i minimalnu deviznu likvidnost. Također tijekom 2006. godine izmijenjeno je i dopunjeno više propisa iz bonitetne regulative. Na počeku 2006. godine tako je smanjena stopa obvezne rezerve sa 18% na 17% kako bi se bankama osigurala novčana sredstva, odnosno oslobodila imobilizirana sredstva koja bi omogućila umjereni rast plasmana bez potrebe banaka za dodatnim zaduživanjem u inozemstvu. Istodobno je povećana stopa obvezne, granične obvezne pričuve sa 40 na 55% što se u danim uvjetima ocjenjivalo kao stopa koja bi smanjila kamatne razlike i destimulirala dodatno zaduživanje. I bonitetne mjere Narodne banke bile su usmjerene i u funkciji takvog stezanja i na tom području prva i najvažnija novina odnosila se na uvođenje valutno induciranog kreditnog rizika. Banke su tako sada dužne pratiti i procjenjivati devizne usklađenosti svojih dužnika i njihovu sposobnost ogovaranja na tečajne promjene i vezano uz to promijenjene su i određene odredbe o adekvatnosti kapitala. Banke naravno, zahtjeva se od banaka da imaju veće kapitalne, veću kapitalnu adekvatnost u slučajevima kada su izloženi dužnicima koji sami su izloženi valutnom riziku. Uvedena je i obveza rezerviranja za identificirane gubitke na skupnoj osnovi te su promijenjeni uvjeti formiranja rezervi za opće bankovne rizike. Donesene su i neke druge mjere kao i niz smjernica za procjenu rizika i upravljanja rizicima. Usprkos tim monetarnim i … zaoštravanjima visok iznos dokapitalizacija kod banaka i visok iznos zadržane dobiti i rast domaćih izvora bili su dostatni za nastavak snažne kreditne ekspanzije bankovnog sustava. Godišnja stopa rasta plasmana povećala se sa 17,2% na 22,9% pri čemu kod poduzeća bilježimo brži rast od 24% a kod stanovništva 22%. Stope monetarnih agregata također su odgovarale i takvim kretanjima u aktivi banaka, bilanci banaka, tako da je primarni novac porastao za 15%, M1 ili novčana masa za 25%, depozitni novac, odnosno sredstva stanovništva i poduzeća na žiro i tekućim računima za visokih 27%, gotov novac u opticaju 20% a M4 tzv. najširi monetarni agregat koji uključuje prije spomenuta i oročene i ograničene uloge štedne za 18%. Što se tiče bankovnog sustava kraj godine je završilo sa 33 banke, aktivne u tom sustavu, od čega 6 najvećih pokriva 80% tržišta mjereno veličinom njihove aktive. 4 srednje 12% ukupne aktive, a 23 male sa svega 8% ukupne aktive. U posljednje tri godine stabilizirao se broj velikih i srednjih banaka, a smanjio broj malih banaka sa 27 na 23. Gledano po vlasništvu, udio ukupne aktive banaka u većinskom vlasništvu domaćih dioničara iznosio je svega 5%, u državnom vlasništvu 4,2% i u stranom 90,8%. U tijeku 2006. godine došlo je do značajnog povećanja kapitala banka od 34% odnosno skoro 8 milijardi kuna. Adekvatnost kapitala nastavila je međutim lagano padati te je na kraju 2006. iznosila 13,2% što je još uvijek znatno više od zakonskog minimuma od 10%. Pokazatelji kvalitete aktive banaka još su uvijek vrlo visoki, iako pri interpretaciji tih pokazatelja treba biti oprezan i voditi računa da su oni na neki način zamagljeni vrlo brzim povećanjem bilanci banaka i stoga velikim udjelom novih kredita u bilanci koji su po definiciji neproblematični ili manje problematični. Također pokazatelji likvidnosti su bili vrlo visoki. Bankarski sustav je bio likvidan, banke nisu imale teškoće u podmirivanju dospjelih obveza. Dobit banaka na kraju 2006. iznosio je 4,3 milijardi kuna i porastao je za 5,5% ali je može se primijetiti da je brzina rasta dobiti iz godine u godinu sve manja tako da je recimo 2004. ta dobit porasla za 21%, a 2005. 11%. Niti jedna banka na kraju 2006. nije iskazala gubitak. Na kraju spomenimo i uspješan završetak stand by programa sa MMF-om u prošloj godini, sredinom studenoga, gdje je najveći napredak postignut na području javnih financija. Manji napredak na području nekih strukturnih zahvata. I zato na kraju opet ukazujemo upravo uz fiskalna i monetarna zaoštravanja i ulogu, posebno značaj strukturnih promjena gospodarstva kojima bi se povećala brzina rasta tog gospodarstva, povećala efikasnost ulaganja i prekinuli ili bitno ublažili negativni trendovi u inozemnom zaduživanju i platnoj bilanci čime bi i naš rast bio postavljen na dugoročno održive osnove. Evo na kraju uz prikaz, detaljni prikaz i realnih kretanja i monetarne politike, situacija u bankovnom sustavu, platnom prometu i u drugim funkcijama središnje banke u godišnjem izvješću možete vidjeti i financijska izvješća Hrvatske narodne banke koja pokazuju visok rast kamatnih i srodnih prihoda koji su iznosili milijardu i 712 milijuna kuna u usporedbi sa recimo godinu dana ranije milijardu i 193 milijarde kuna. Međutim zbog vrlo visokih obračunatih nerealiziranih negativnih tečajnih razlika koje po zakonskim propisima i računovodstvenim standardima umanjuju višak prihoda nad rashodom. Taj višak prihoda nad rashodima iznosio je 270 milijuna od čega je 165 milijuna raspoređeno u opće pričuve, a 105 milijuna u državni proračun kao izvanredni prihod državnog proračuna. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Mato Crkvenac. Nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu. U ime kuba IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni predstavniče Hrvatske narodne banke, uvažena gospodo zastupnici! Kada čovjek čita ovo izvješće Hrvatske narodne banke uvijek si postavlja pitanje tko smo, što smo i kamo idemo? Jasno je, ne treba paničariti, ne treba dramatizirati ali, uvijek se postavlja taj ali. Evo, bruto društveni proizvod čuli smo raste u ovih prvih nekoliko mjeseci 2007. po stopi od 6%, industrijska proizvodnja raste po stopi 7,9%, trgovina 7,6%, graditeljstvo raste po stopi 6,5%, turizam 7,2%, ali izvoz svega 2,1% dok s druge strane uvoz raste po stopi od 8%. Nedavno je gospodin Rohatinski mislim da je to bio ovaj skup u Opatiji otprilike ovako rekao. Ako se ne promijeni cjelina gospodarske politike, lijepa naša više neće biti naša. Da se razumijemo, ja se ne bojim relevantnih investicija, pogotovo ne u industriji, dapače njih premalo Hrvatska ima. Trebala bi ih poticati. Ne bojim se investicija u turizmu. Pogledajte samo koliko je novih hotela sagrađeno u zadnjih 15 godina na Jadranskom moru. Imamo 6 tisuća 200 kilometara obale, a tvrdim da u tih 15 godina na cijeloj Jadranskoj obali nije sagrađeno pet novih hotela, pod uvjetom da imaju više od 150 kreveta. Konačno kamo to vodi? Cijeli turizam ili jedan dobar dio turizma u bankrotu, pa tako protestirana državna jamstva koja mora servisirati državni proračun odnose se i na Opatiju odnosno Liburniju i na hotele u Crikvenici i Živogošću i Podgoru i Omišlju i Medeni i Šolti ili Piku i hotelima novima i Humu, to nije onaj kraj Buzeta. I Topuskom i Platu itd. Evo, to između ostalog također govori o hrvatskom turizmu. Ja kažem da nije normalno da onda istarski turizam ostvaruje 7 puta veću dobit od cjelokupnog hrvatskog turizma zajedno. No, za mene je međutim kada već spominjem guvernera Hrvatske narodne banke gospodina Rohatinskog bila jedna njegova izjava u jednom intervjuu kojega je dao "Globusu" recimo pred dva, tri tjedna zapravo ključna. On doslovce kaže, citiram: … "da u ovoj godini dospijeva na naplatu 7,2 milijarde eura glavnice i 580 milijuna eura kamata na te kredite, što je protuvrijednost od preko 20% bruto domaćeg proizvoda. Otuda je jasno i kakve bi posljedice za nacionalnu ekonomiju mogli imati bilo koji problemi u sferi refinanciranja glavnice ili rasta kamatnih stopa itd. On zaključuje da to još ne znači nikakvo "dužničko ropstvo" ali je činjenica da je zemlja s takvim obvezama vrlo osjetljiva na djelovanje vanjskih činjenica ili šta piše, činitelja." Gotov citat. Evo, još jedanput ću ponoviti. Ove 2007. treba vratiti 7,8 milijardi eura. To je 57 milijardi kuna. To je 20% bruto društvenog proizvoda i to je strašno. Mi se tješimo da nismo prezaduženi. Samo dokle nećemo biti prezaduženi? Ino dug u ožujku dostigao je 29,6 milijardi eura. Do kraja 2007. opet po podacima guvernera iznosit će 32 milijarde eura što je preko 40 milijardi dolara. Istina, on raste sporije nego 2006. Raste po stopama 11,5% ne kao 2006. 13,5%. Ali ako je nemoguće zaustaviti rast inog duga ispod 10% godišnje, a nemoguće je ako želimo sadašnji standarde onda će isti za pet godina znači za 2008., 2009., 2010., 2011. i 2012. dostići minimalno 45 do 50 milijardi eura. Istina, rasti će i bruto društveni proizvod, 6%, 7%. To je realno ako počmu pristizati relevantne investicije. Konačno ako već tri, četiri godine za redom Istra ima rast bruto proizvoda po stopama od 11%, onda je 6%, 7% u Hrvatskoj realnost. Ali što je bit? Ove godine Hrvatska još jedanput ću reći mora vratiti 7,8 milijardi eura. U narednih pet godina Hrvatska će, jer ćemo se morati i dodatno zaduživati i to godišnje i činimo, mora, znači Hrvatska će za pet ili u tom periodu od pet godina računajući i ovu morati vratiti, u to sam 100% uvjeren ma, blizu 30 milijardi eura. 30 milijardi eura. Znači, za pet godina hrvatski vanjski dug dostići će 45 možda 50 milijardi eura, a u tom periodu vratit ćemo 30 milijardi eura. I za to ima jasno rješenje. Ali treba stavit glave skupa. Treba početi raditi. Prvo treba počistit korupciju i uvjeravam vas da najveći hrvatski problem za pet godina biti će radna snaga kao što je to danas recimo slučaj i u Istri, Zagrebu pa i u Dalmaciji u cjelini. U Istri danas imamo više radnih mjesta nego '90., manju nezaposlenost nego '90., ali ono što je najbitnije izvoz je 4 puta veći nego te predratne '90. godine i pokrivenost uvoza izvozom jasno bez turizma je 90 do 95%. To je poanta. Ali treba raditi. I ono što sam rekao i prije, nije, još jedanput samo jednu rečenicu o Istri, neću više o tome, Istra samo turistička destinacija bez obzira što je 40% hrvatskog turizma i bez obzira što ostvaruje 7 puta veću dobit od cjelokupnog hrvatskog turizma zajedno. Na prvom mjestu u Istri je industrija 33, 34%, na drugom trgovina. Turizam je svega 10% i onda dolazi graditeljstvo koje će po prvi puta premašiti prihode od turizma ove 2007. godine i onda se ne treba čuditi zašto se onima koji brane da se otuđuje nacionalna imovina pod automobile postavlja i bombe. I tu bandu koja to radi bila u fondu ili negdje drugdje treba eliminirati. Zašto to govorim? Ne zbog toga što bi Istra trebala možda biti neki obrazac, već stoga što nam je robni deficit gospodo 10 milijardi dolara. I što ćemo se suočiti sa činjenicom da će Hrvatska zapasti u probleme kako osiguravati devize. To je bit. Danas to još uvijek ide. Hrvatska izvozi 10 milijardi dolara. Hrvatska se zadužuje za 5 milijardi eura godišnje. Hrvatska prodaje imovine milijardu, dvije milijarde eura godišnje. Hrvatske devizne doznake od naših radnika su milijardu recimo eura. Hrvatska od turizma ostvaruje 7 milijardi dolara, u što ja osobno ne vjerujem. Hrvatska od transporta itd., ostvaruje još milijardu eura. Izravna ulaganja su ovo šta banke ostavljaju 2,9 milijardi eura godišnje. I tu dolazimo do nekih 25 milijardi eura u devizama. S druge strane Hrvatska uvozi 21 milijardu dolara. Hrvatska otplaćuje zajmove 7,8 milijardi EUR-a. To usklađujemo još uvijek ali imamo problem. Vanjski je dug 2003. bio 75,5% bruto društvenog proizvoda. 2006. je 84,7% bruto društvenog proizvoda. 2007. sto posto biti će preko 87, možda 88% bruto društvenog proizvoda. I zato po treću puta kažem stavimo glave skupa. I počnimo raditi. Neću reći da treba istiranizirati zemlju, ali počnimo raditi. Ili državni ino dug je 6,48 milijardi EUR-a do ožujka ove godine i on iznosi u ukupnom dugu 21,9%. Priznjamo Šukeru da ga je smanjio za 3,1% ove godine. Dug banaka je 10,26 milijardi EUR-a. Smanjen je na 37,1%, sa 37,1% na 34,7%. Priznajmo to Rohatinskom. Gospodarstvo je dug povisilo sa 28,3% na 33,6% i iznosi 9,96 milijardi EUR-a. U prva tri mjeseca 2007. ino dug je povećan za 635 milijuna EUR-a a dug poduzeća u tom iznosu dostiže nekih 619 milijuna EUR-a. Možda je to netko će reći dobro ako je riječ o robama za izvoz. Ako je riječ o opremi. Ali s druge strane krediti hrvatskih banaka premašili su, i to treba reći 200 milijardi kuna od čega na stanovništvo otpada 101,9 milijardi kuna uglavnom za stanove, nije to loše. Znači to nije ona klasična potrošnja već je to razvoj i oni su, i oni na godišnjoj razini rastu za 31,8% dok krediti poduzećima dostižu 83,2 milijarde kuna i iznose 41,6% u tom iznosu i rastu u odnosu na 2006. za 23,9% ili za 0,8% brže nego krediti građana. Zašto govorim o tom unutarnjem dugu? Iz dva razloga. Prvo, zašto su nam građani nezadovoljni? Pa svi su zaduženi do srži. 3000 EUR-a ajde netko će reći po stanovniku ako gledamo to koliko iznosi bez vanjskog duga. Možda to nije puno, ali to je, to je sigurno jedna trećina bruto društvenog proizvoda. Oni znaju da više ti građani nemaju, naši susjedi društvenih stanova, a ako za stan od 50 kvadrata mora iskeširati 75 tisuća EUR-a banci ćete u 10 godina ili 15 morati dati još toliko onda dolazi do 150 tisuća EUR-a, on će za 15 godina imati svoj stan ali 15 godina morat će se odricati ama baš svega. I drugo pitanje, drugo pitanje hrvatske katastrofe to je prodaja banaka. Njih 8 znači saniranih je prodano za 4 milijarde 935 milijuna kuna ili nepunih 700 milijuna EUR-a. A sanirane su prema DAB-u sa 11,5 milijardi kuna. Prema nekima čak i puno, puno više je izdvojeno za te namjene. Ali bit je, nema više nesigurnosti, dobro za štedne uloge. Njihova aktiva s druge strane je 300 milijardi kuna. Od kamate godišnje ubiru 14 milijardi kuna. Dobit im je 4,2 milijarde kuna ili za jednogodišnju dobit 7 godina od privatizacije ubiru onoliko koliko su tamo 2000. te banke platili. A o imovini od, ne znam, Istra turista i drugih turističkih poduzeća i tako dalje neću trošiti riječi. Hrvatska je čudna zemlja. Često komična. Nekom Talijanu branimo da recimo kupi 500 kvadrata neke parcele, a Talijanima smo preko Zagrebačke i Privredne banke prepustili 50% novčarskog tržišta. Pa tako recimo od 9 članova nadzornog odbora u Zagrebačkoj banci samo je gospodin Vlahović iz TDR-a ili Adris grupe hrvatske nacionalnosti. A da Prka nije kao ministar financija za sebe određivao mjesto predsjednika uprave u Privrednoj banci vjerojatno ni tamo ne bi bio na čelu te institucije građanin Republike Hrvatske. I to je ta tragikomedija. Ali ta komedija se bliži kraju. I sada da parafraziram Rohatinskog "Lijepa naša" neće biti naša. Ali ne zbog onih 500 kvadrata zemljišta u Istri ili Dalmaciji već zbog politike koju sada opisujem, a ako sutra nakon prodaje banaka, HT-a, INA-e, Dukata i tako dalje prodamo i HEP onda ne znam šta će se zapravo dogoditi? Prema podacima Hrvatske narodne banke izravno ulaganje u Hrvatskoj sa zadržanom dobiti od 1993. do 2007. iznosi 14,2 milijarde EUR-a ili 100 milijardi kuna. U isto vrijeme Hrvatska je u inozemstvo uložila milijardu 880 milijuna EUR-a. Od tih 14 milijardi kuna na "Greenfield" investicije otpada oko 20% i sada da je to ne spominjem koje su. Znamo, znate li kamo najviše, čak 914 milijuna EUR-a u tom hrvatskom izvozu novca ulažu hrvatske tvrtke? U proizvodnju kemijskih proizvoda. I još jedan detalj. U Hrvatskoj je 150 slovenskih tvrtki. U Sloveniji 80 hrvatskih tvrtki i zato treba biti pametan i oko Piranskog zaljeva. Stranci drže i 33,2% vrijednosnica ili cirka 127,7 milijardi kuna od ukupne hrvatske tržne vrijednosti vrijednosnica od 384,7 milijardi kuna. I za kraj neka nitko ne razmišlja o devalvaciji jer pad kuna za 10% a neke stranke su to počele govoriti povećao bi dug građana za 33 milijarde kuna ili za 12% bruto društvenog proizvoda što bi mnoge građane zavilo u crno. Ali da budem iskren ja isto tako želim vjerovati da ćemo što prije ući u Europsku uniju, što prije u EURO tu zonu i da ćemo možda na taj način riješiti se tog kraha tog vanjskoga duga. I za kraj nelikvidnost ili blokade 23 tisuće 146 pravnih osoba čiji dug dostiže 12,7 milijardi kuna od čega 50% otpada na ona bez radnika i godišnje i to nam raste za 12%. To dok govorim u kontekstu događaja u fondu. Znači za kraj još jedanput, ne treba se jasno predati, ali sve je bolje, sve je potrebno malo bolje ovo sagledati a pogotovo kada je riječ o vanjskom dugu jer doista ne znam da li je baš utješno da možemo konstatirati da za 5 godina vanjski dug Hrvatske bit će 45 do 50 milijardi EUR-a a da ćemo u tom periodu morati i vratiti 30 milijardi EUR-a vanjskoga duga.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Markovinović.
Pa evo moram ispraviti jedan netočan navod kolege, a taj je da svi oni koji dižu stambene kredite da zapravo će se morati godinama odricati svega što apsolutno nije točno. Znam stotine mladih stručnjaka koji imaju vrlo visoke plaće, koji mogu bez problema otplaćivati dugove, kojima su krediti vrlo, vrlo povoljni. A da se malo prisjetimo 80-tih godina u jeku inflacija i nestašica su mogli kredite dobiti samo politički odabrani ljudi. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba HNS-a uvaženi zastupnik Zlatko Koračević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavniče Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege zastupnici. Realni financijski sektor treba biti lice i naličje gospodarstva. Za skladni razvoj pak ključnu ulogu ima monetarna vlast, a kod nas je to Hrvatska narodna banka. Naša tečajna politika i domaći paritet kune u odnosu na eur ili dolar za naše vanjsko trgovinske partnere uopće nije bitan. Oni sve transakcije računaju u eurima ili dolarima, a ne u kunama. Paritet kune je dakle isključivo instrument unutrašnje politike i preraspodjele u Hrvatskoj u kojoj godinama na precijenjenoj kuni zarađuju uvoznici i oni koji otplaćuju velike kredite, a gube izvoznici i ukupno gospodarstvo i svi ostali jer već godinama nema poželjnog privrednog političkog okvira, razvoja poduzetništva i većeg zapošljavanja radne snage i druge resurse. Tako je zbog dugogodišnje prakse, bitno većeg uvoza od izvoza dug prema inozemstvu sve veći i kuna umjetno aprecirana, pa se time narušio prirodan odnos ponude i potražnje domaće i strane valute. Na umjetan način nastala je situacija da je u nas najpametnije sve proizvode uvoziti i da nam industrija i poljoprivreda nisu potrebni. Tako se dakle vlastita proizvodnja destimulira i zapostavlja što se ne može nadoknaditi markentiškim kampanjama tipa “kupujmo hrvatsko“ već ravnotežnim tečajem kune u odnosu na eur ili dolar. Kad je riječ o ekspanziji, sužavanju međunarodnih zajmova dužnost centralne banke je spriječiti ekscese. Komercijalne banke nastoje maksimalizirati svoje profite, a posebno one u stranom vlasništvu unutar postojećih regulacija vrlo uspješno, a dosadašnja praksa i iskustvo daje nam pravo na sumnju da upravo i oni sudjeluju u kreiranju propisa ili za njih povoljnih odluke. Jedan svježi primjer je odluka Hrvatske narodne banke o ograničavanju rasta plasmana banaka na godišnjoj razini od 12%, “Narodne novine“ 142/2006. Banke u stranom vlasništvu, prvo banke u stranom vlasništvu a to je većina hrvatskih banaka više od 90% aktive cijelog bankarskog sustava svoje će klijente i nadalje financirati zaobilazeći ovu odluku na način da će procjenu klijenata i obradu zahtjeva napraviti u Hrvatskoj, a zatim će ga uputiti u svoju centralu u inozemstvu radi tehničke realizacije kredita. To znači da će sredstva doći od inozemne centrale direktno na račun klijenta i da će klijente financirati strane banke. Time takve uvjetno rečeno domaće banke formalno neće prijeći odobreni prag povećanja kreditne aktivnosti, ali će zato rasti inozemni dug generiram povećanim zaduženjem privrede u inozemstvu. Drugo, profiti i porezi od kreditiranja domaćih poduzeća će ići u inozemstvo, a proračun Republike Hrvatske ostaje bez tih prihoda. Država ovakvom mjerom Hrvatske narodne banke omogućava stranim financijskim institucijama da porez ne plate u Republici Hrvatskoj. Treće, ne manje važno dobri klijenti će time biti poklonjeni u portfelj stranih banaka, njihova centrala u inozemstvu, dok će slabiji i lošiji klijenti ostati u hrvatskim bankama. To je strateški loše za hrvatski bankarski sektor jer najbolji korporativni klijenti postaju klijenti stranih banaka. Četvrto. Domaće banke u stranom vlasništvu će nastaviti financirati građanstvo koji su glavni generator prekomjernog uvoza, a time i deficita bilance inozemnih plaćanja Republike Hrvatske. Peto. Rast aktive domaćih banaka u stranom vlasništvu u 2006. godini je takav da u konačnosti i to ograničenje i neće imati utjecaj na mogućnost plasmana za razliku svih po vlasništvu domaćih banaka, a prije svega jedne od naše najveće a to je Poštanska banka. Ograničavanjem rasta kredita su pogođene, odnosno kažnjene male, domaće, lokalne banke koje uglavnom financiraju mala poduzeća i obrtnike i lokalne poduzetnike, a koji nisu previše interesantni velikim bankama. Mali će poduzetnici mnogo teže dolaziti do kredita što će dodatno povećati deficit, te onemogućiti razvoj poduzetništva. Domaće banke se u pravilu financiraju iz domaćih izvora depozitnih klijenata i ne sudjeluju u generiranju problema ino duga i deficita dok su glavni generatori duga velike banke koje putem svojih vlasnika financiraju svoje aktivnosti. Ovom mjerom su kažnjene domaće banke dok velike strane banke koje su i uzročnik problema mogu najnormalnije nastaviti s poslovanjem. I zadnje, pokazalo se da do sada sve uvedene administrativne linearne mjere nisu efikasne jer banke uvijek nađu načina da zaobiđu te mjere što će i ovaj put učiniti po nama, a i po lako razumljivoj logici ove zadnje mjere su u kontinuitetu vrlo loših mjera koje Hrvatska narodna banka uvodi jer najviše pogađaju male i srednje, male, srednje i velike hrvatske banke i slijedom toga i poduzetništvo, te neće rezultirati smanjenjem ino duga. Smatramo da Hrvatska narodna banka treba donijeti mjere koje ograničavaju ili poskupljuju financiranje potrošnje, uvoza i slično. To se može napraviti da se bankama postrože kriteriji za tu vrstu financiranja, povećaju potrebne pričuve na tu vrstu kredita i ujedno monetarna politika bi se trebala uskladiti i da fiskalnom politikom, te zajedničkim mjerama utjecati na smanjenje ino duga i potaknuti strukturne reforme. Hrvatska je s dugom od cirka 30 milijardi eura ili preračunato 37 milijardi dolara prezadužena zemlja i to je u ovom godišnjem izvješću trebalo pisati i u ovom godišnjem izvješću trebalo pisati uz prijedlog mjera kako zaustaviti daljnju eskalaciju vanjskog duga. Problem je dakako i unutrašnji dug. Hrvatska narodna banka bi trebala biti kompetentna, nezavisna institucija koja uz zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast odgovorno monetarnom politikom potiče prosperitet i razvoj Republike Hrvatske. Umjesto toga ona je u 2006. godini kao glavni cilj imala stabilnost kune i štitila ga je svim raspoloživim sredstvima potpuno zaboraveći na osnovni razlog postojanja njezine monetarne vlasti da njezin osnovni razlog nije štićenje kune već ekonomski prosperitet zajednice i njezino blagostanje. Klub Hrvatske narodne stranke neće podržati ovo izvješće.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Šime Prtenjača u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice.
Gospodine dopredsjedniče, viceguverneru, kolegice i kolege. Klub HDZ-a će podržati ovo izvješće. I vidjet ćemo razloga zašto će ga podržati. Ovo Izvješće je vrlo cjelovito i ono se može sažeti moguće u dva dijela. U prvom dijelu u kojem se daje izvješće o makroekonomskom okruženju unutar države i iz njeg se može iščitati puno toga, puno ciljeva koji su ostvareni i kako su ostvareni, što ću pokušati kratko i prikazati. I u drugom dijelu može se sažeti u one monetarne instrumente kojima je Hrvatska narodna banka izvršila tu monetarnu funkciju za koju je ona zadužena od onoga što smo i prije komentirali, kod HANFA-e dijela kontrole, preko kontrole uvoza kapitala, stabilnosti cijena, stabilnosti inflacije itd. Prema tome u tome dijelu valja upozoriti i kroz određene pokazatelje pa da se vidi da Hrvatska narodna banka je u ovoj godini kroz ovo izvješće ostvarila temeljne ciljeve u takvoj makroekonomskom okruženju koje nas je pratilo. Druga je stvar makroekonomskih teoretičara da li bi model trebao biti neki drugi, pod onda drugačijim izvješćima i ostvarenjima koji bi se ostvario. Na sreću ovdje nema Istarske narodne banke pa onda kolegi Kajinu ne bi mogao komentirati onaj dio komentara koji se je odnosio ranije kroz stalno ponavljanje Izvješća o stanju gospodarstva a riječ je i o Godišnjem izvješću Hrvatske narodne banke. Prema tome valja ga onda tako i razmatrati i tako onda i polemizirati među sobom i iznositi te različite ocjene i stavove oko tog ostvarenja. Evo, da bismo lakše pratili te pokazatelje koje ćemo vidjeti sad u ovom drugom dijelu, odnosno u prvom dijelu najprije u stanju makroekonomskom okruženja. Želim istaći nekoliko temeljnih strateških ciljeva koji su ranije postavljeni i koje je trebalo promijeniti kroz postupno svake godine i kroz ovu godinu se onda može vidjeti itekakve promjene koje smo doživjeli u tim makroekonomskim ciljevima kroz ovaj instrumentarij te makroekonomske politike. Ali i kontrole koju smo imali i dodirnih točaka koje vodi fiskalna i monetarna vlast i koju je potrebno i dalje i usavršavati i poboljšavati. Stoga dopustite da samo navedem neke od tih ciljeva. Jedan od strateških ciljeva je bia fiskalna konsolidacija. Pa kroz sadašnji deficit koji je ostvaren kroz ove pokazatelje potpuno jasno da je postignuta stabilnost i da ukazuju sve tendencije da će doći do daljnjeg smanjenja deficita, što znači da nema rizika ovih koji su ranije kolege navodili od mogućnih nestabilnosti unutar tog sektora. Isto tako da je potrebno alocirati generatore, nositelje razvoja u kojima je ranije bila država potrošnjom u javnom sektoru infrastrukture glavni nositelj razvoja i učešća u strukturi bruto društvenog proizvoda, alocirati na privatni sektor što se jasno kasnije vidi da je sada preko 60% bruto društvenog proizvoda i razvoja čini privatni sektor. Jednako tako onda možemo promatrati da je i ova funkcija izvršena i da kroz taj sustav dalje kontrole vidjet ćemo i kroz sustav ekspanzije banaka i bančanih kredita građanima ranije što se dogodilo sada u prethodnoj godini. Jednako tako je postignuto i makroekonomskom okruženju i strateški cilj da se u ovom rashodu već vidimo da smanjenjem investiranja u državnom javnom sektoru smanjujemo i tu potrošnju i da i nju alociramo na druga područja, odnosno oslobađamo dio sredstava koji se koristi za poticanje gospodarstva, a već vidimo da je otišlo 60% strukture ukupno u privatni sektor koji onda nosi sa sobom i zapošljavanje u ovom sektoru, ali isto tako i povećanje prihoda istog sektora, kao i preraspodjela sredstava istog sektora da bismo svake godine, mi smo danas na odboru imali, imat ćemo ovih dana nove zakone koji upućuju na potrebu financiranja novih ugovora koja imamo sa različitim zemljama, a posebno i predpristupnih fondova u kojima je potrebno osloboditi sredstva da bi se svake godine moglo financirati i pratiti i te projekte. Prema tome alocira se i taj dio troškova iz državne potrošnje u ovaj drugi sektor, čime se postiže stabilnost i na ovom sektoru. Dalje, kod vanjskog zaduženja, poslije ću ga kratko komentirati koliko vrijeme dozvoli, ali samo sada napomena da HNB jedno od temeljnih funkcija ima i kontrolu bih rekao te vanjskog zaduženja odnosno ranjivosti u tom sektoru zaduženja. I činjenicu da smo ranije imali zatečeno stanje da je glavna, na prvom mjestu najveći dužnik je bila država. Na drugom mjestu su bile banke, a na trećem mjestu su bili ostale. Evo upravo sada kroz ovo izvješće vidimo da se promijenila struktura. Daklem postignut je cilj i na tom području na način da sada na prvom mjestu, dakle najveći dužnik, ino dužnik su ostali tzv. tako definirani ostali, a to su uglavnom poduzeća, trgovačka društva. I sada želim upravo istaći jer prije je komentar bio potpuno pogrešan. Kaže da HNB nije izvršio ovu funkciju. Pa HNB ne može vršiti kontrolu zaduženja gospodarskog sektora upravo ovdje, a oni su danas na prvom mjestu dakle najveći dužnici u ino zaduženju. Dakle Narodna banka ne može kontrolirati taj sektor. Moguća kontrola građana ili čuli smo priču, odnosno pokušaj obrazlaganja rizika od vanjskog sektora da se stanovništvo ne može zadužiti doma pa stanovništvo sad bježi van. Pa obrnuto, državi smo izvukli da se ne zadužuje vani nego smo je premjestili da se zadužuje doma. A stanovništvo kao pojedinac, kao građanin će teško ili nikako u ovim uvjetima i sada izvršiti zaduženje vani. To je uglavnom privreda. Pogotovo veliki sustavi koji se, i dobro je da se mogu sami zaduživati vani, pa mogućnosti i uglavnom bez državnih jamstava i ostalog, što znači da kroz taj, a priča o tome da se kroz hipoteke, nekretnine i ostalo pa naravno i kod domaćih banka, a banke su preko 90% u stranom vlasništvu. I tako je ta imovina u zaduženju odnosno u hipotekama kod tih banaka. Prema tome nema rizika, ponavljam od posebnih vanjskih rizika da bi došlo do nestabilnosti monetarne ili ovog dijela makroekonomskog stanja unutar države. U tom smislu ta ranjivost kroz promjenu strukture i kroz promjenu pozicija smanjuje rizik za opću državu i već sada upozorava da je država smanjila svoje zaduženje na oko čini mi se napamet oko 28%, što znači jasno ukazuje da država itekako dobro gospodari sa ovim dijelom i da na prvo mjesto onda prelazi ovaj privatni sektor i preuzima inicijativu za koju smo se i zalagali, da privatni sektor bude generator nositelja razvoja društva, da on bude nositelj, ključni nositelj tog porasta bruto društvenog proizvoda, što znači jedna stabilnost onda kada on preuzme potpuno ili većinsko zapravo strukturu u tome. Evo, unutar tog makroekonomskog okruženja kroz te podatke ukazujem samo. Ili, evo iskoristit ću, poveden dijelom i radi rasprave samo jedan citat ili jedan uvod iz ovoga Izvješća u kojem se kaže da su makro, i potvrđuje zapravo, makroekonomska kretanja u 2006. obilježilo s jedne strane visok gospodarski rast, niska inflacija, stabilan tečaj, stavak smanjenja deficita što sam komentirao gore, ali naravno uz napomenu da se povećava taj vanjski deficit na platno bilančnoj poziciji i kroz to ću komentirati koliko stignemo. Realni sektor ukazuje na porast društvenog proizvoda za pola indeksnog poena i ukazuje evo sada izvješća najnovija vrlo prihvatljiv i iznad ne samo europski nego iznad svjetski porast i ako bi se zadržala takva stopa ukazuje još jednom na stabilnost i da nema rizika i opasnosti za koja smo već čuli da se navode. Glavni prilog ili doprinos takvom stabilnom porastu bruto društvenog proizvoda ponavljam bio je privatni sektor, investicije u kapital. Bila su isto tako, ja indeksa nemam ni vremena ni potrebe nabrajati, bila je i osobna potrošnja. Evo po prvi puta osobna potrošnja uvjetovana je porastom, realnim porastom neto plaća. Nešto je veći bruto realni, ali po prvi puta ili raste i ovaj dio realni neto plaća. Tako transferi stanovništvu što ukazuju i kroz onaj porez Umirovljeničkog fonda i Fonda branitelja, ali sredstva koja su iskorištena kao povrat i kroz onu socijalu koja socijala i ovaj dio čine najveći dio zapravo rashoda u državnoj blagajni. Prema tome ostvaren je i taj cilj da se vodi socijalna politika i da se vodi ovaj dio politike povrata duga umirovljenicima, braniteljima i ostalima kao što jasno ukazuje i kroz ovu potrošnju, značajan doprinos i dalje daju potrošački krediti, banke se grčevito bore za klijente i vode ekspanzionističku politiku, a vidimo kasnije kroz zadržanu dobit i druge instrumente da zapravo pokušavaju igrati svoje interesnu, a ne razvojnu, željenu razvojnu državnu politiku. Ali to je tako kada je i u tom trenutku se može reći da smo izgubili dio nacionalnog monetarnog suvereniteta kada su te banke prenešene u to vlasništvo. Ali danas je struktura i stanje takvo kakvo je, prema tome možemo onda samo pratiti što se zapravo događa. Isto tako porast domaće potrošnje kroz, potrošnjom ili potencijal mogućnost domaće potrošnje uvjetuje i uvoz roba i upravo ovaj rebalans najveći na uvoz roba. S jedne strane uvoz roba vidjeli smo podatak uvoza automobila, a svi su izvana i kreditiranih vanjskim kapitalom, upravo povećava tu poziciju da na prvo mjesto dolazi uvoz roba. Najveći rebalans, vidjeti ćemo kratko i kroz tečajnu politiku, da ona nije samo rezultat želja nego i određenih uvjetovanih kretanja unutar toga i da kroz takav porast domaće potražnje zapravo utječemo i na porast kapitala, uvoza kapitala, ali i uvoza roba. Na sreću ponavljam, da i uvoz roba, odnosno strojeva i opreme u onom dijelu koji se primjenjuje u industriji ili kod uvoza poduzeća jer će ono otvoriti radna mjesta, ali ovo je čista potrošnja koja negativni doprinos daje bruto porast društvenog proizvoda. U ovom vremenu kao rezultat tog stabilnog gospodarskog rasta imamo po prvi puta pad, značajniji pad nezaposlenosti ili rast, rast zaposlenosti i pad nezaposlenosti. Bilo kako bili po svjetskoj metodologiji ili po bilo kojoj drugoj ukazuje na stabilizaciju tog sektora i ukazuje da se tijekom godine upravo stabilno u svim mjesecima raste stopa zaposlenosti, a ne kao sezonski utjecaj na to. Kroz cijene i tečaj, pokušaj priče oko toga što zapravo bi HNB bi mogla biti, mi potvrđujemo iz kluba HDZ-a da je ona ostvarila svoju ulogu kroz stabilnost tečaja, kroz stabilnost cijena i kroz određenu monetarnu, a instrumentima monetarne politike osigurala i taj vanjsku stabilnost kroz zaduženje banaka i transfer kapitala mimo direktnih ulaganja jer su taj transfer kapitala još uvijek poželjan i imamo jedan dio kapitala da ne bi poslije predvidio, koji je kao rezultat takvih monetarnih mjera prvenstveno su nositelji banke, pomalo umakao tome kroz sustav dokapitalizacije pa su ponovo ušli na hrvatsko tržište i onda taj dio kapitala oplođuju. Prema tome uvijek se nađe model bez obzira na prigovore koji dolaze iz tih krugova. Evo kroz inflaciju sam u uvodu kazao da je vrlo stabilna i da je čak niža od europske inflacije, prema tome ne može se dogoditi nikakva čuda da bi se mogao dogoditi poremećaj i da bi onda rezultat toga mogla biti ugroženost stanovništvo ili država ili bilo tko u tome dijelu barem prema ovim pokazateljima. U monetarnoj sferi u prošloj godini je karakteristika visoka kunska likvidnost, iako smo čuli različite priče, dakle visoka kunska. Dalje naglašena ekspanzija banaka. Kod uvoza vrlo kratko navesti, ali svim mjerama monetarne politike se parira koliko je naravno moguće kroz ovaj sustav bankama i najviše prigovora dolazi upravo od banaka kako je rezultat, jer i pričuve HNB-a su čini mi se 8,7 milijardi eura, jer kaže one su porasle većinom zato što se onda imobilizirao dio kapitala iz banaka, a to onda čini i multiplicirano vanjsko zaduženje. Sve je to točno, ali je i točno isto tako da nisu mogli biti stavljeni u domaće tržište jer bi stvorilo nekontroliranu potražnju i upravo bi tu došao na udar tečajevi između kune i između eura ili između dolara i do potpunog onda poslije poremećaja koji se više ne bi mogao kao spirala inflacije ne bi više mogao kontrolirati. I nisu to političke odluke ili politikantske, jer inflaciju onda na kraju nitko ne bi imao kada bi mogao donijeti samo političku odluku i na takav način kontrolirati. Dakle kroz kratko kod izvoza brodovi, nafta, naftni derivati, strojevi i oprema, kod uvoza sam kratko kazao da najviše utječe i domaća potražnja, ekspanzija kredita zatim uvoz nafte, naftnih derivata, željeza i čelika i automobila. To su glavne skupine koje nam čine rebalans na robnom uvozu, a nema filozofije da je to sad tko zna nepoznati ili neki drugi uvoz iz kojeg dolazi nestabilnost tržišta. Ali kroz ovu strukturu mislim da se ne možemo odreći ničega već valja djelovati na usklađenju i zato se zalažem i zalažemo, da valja djelovati na usklađenju i sinkroniziranju mjera fiskalne i monetarne politike i one onda tako sinkronizirane mogu dati sinergički efekt i kroz taj način onda možemo postići potpunu stabilnost. Na kraju dobit HNB-a od 270 milijuna kuna evo po prvi puta se iskazuje ta dobit, prema tome više nije iskazani gubitak koji je bio i u prošloj godini zato ne vidim razloga da se ovo izvješće ne prihvati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Marko Širac.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine viceguverneru. Hrvatska narodna banka u protekloj godini usmjerila je svoje poslovanje na ostvarivanje primarnih ciljeva koji su utvrđeni Zakonom o Hrvatskoj narodnoj banci iz 2001. godine i naravno svim ovim dopunama do prošle godine. Po mome sudu Hrvatska narodna banka izvršila je osnovne zadaće. Pozitivna obilježja makroekonomskih kretanja u 2006. godini su visok gospodarski rast, niska inflacija, stabilan tečaj i nastavak smanjenja proračunskog manjka. Istovremeno znatno povećanje deficita platne bilance za 7,6% BDP-a koje je posljedica visokog rasta kreditnih plasmana banke te porast inozemne zaduženosti su kretanja koja ozbiljno zabrinjavaju i nisu dugoročno održiva. Ta kretanja pokazuju da se priliv kapitala u našu državu nije dovoljno efikasno koristio u razvoju gospodarstva već je bio usmjeren na osobnu potrošnju. Mislim da je to zapravo naš i najveći problem. Da bi održala stabilnost cijena HNB je u 2006. godini nastavila provoditi mjere za ograničavanje vanjskih neravnoteža pa je instrumentima monetarne politike i još više destimulirala novo zaduženje poslovnih banaka u inozemstvu. Propisima iz područja bonitetne regulative banke su bile prisiljene na pojačanu dokapitalizaciju i pored tih mjera rast plasmana banaka u 2006. godini se povećao pa je Narodna banka uz mjere koje je koristila za poskupljenje inozemnih kreditnih zaduženja uvela i dodatna. Od ključnih instrumenata koje je HNB koristila u 2006. istakao bih sljedeće. Uvela je obaveznu pričuvu koja je početkom 2006. godine spustila sa 18,6 na 17% računajući da će naše banke imati dovoljno kapitala i da im kreditni plasmani neće preći 12% u odnosu na naravno proteklu godinu. Naravno banke se toga nisu držale pa je onda Narodna banka, središnja naša banka uvela i graničnu pričuvu koju je mijenjala tri puta tokom 2006. godine i da bi se ta pričuva povećala na 65% za ono prekoračenje preko 12%. Uvela je također i minimalnu deviznu likvidnost što je uobičajena mjera kod poslovanja banaka. Međutim ni toga se banke nisu držale, pa je onda još morala uvesti posebnu obaveznu pričuvu od 55% na obaveze banaka su osnova obaveze dužničkih vrijednosnih papira jer se i s time počelo na financijskom tržištu lijepo trgovati je li, pa se i na taj način fino došlo do novca. Da bi izbjegli mjere Narodne banke pod naše poslovne banke su osigurale dodatna sredstva za financiranje svojih plasmana na tržištu i to iz povećane štednje, ali isto tako i iz restrukturiranja obaveza, jer su svoje devizne obaveze zamijenile sa kunskom i to uz valutnu klauzulu pa im je onda Narodna banka uzvratila u rujnu 2006. i u ukupne devizne obaveze uključila i kunske obaveze sa valutnom klauzulom. Dakle, po mojoj ocjeni to je jedna vrlo složena monetarna situacija gdje je Narodna banka štiteći proklamiranu politiku morala poduzimati takove mjere i po mojoj ocjeni trebale su biti još strože. I pored zaoštrenih mjera visoki iznosi dokapitalizacije i rast domaće štednje omogućile su bankama nastavak kreditnih plasmana pa je stopa rasta plasmana povećana sa 17% u 2005. na 24,7% u 2006. i ako se isključi naravno tečaj na kraju 2006. godine. Na te aktivnosti banaka Hrvatska je narodna banka u prosincu 2006. odgovorila daljnjim mjerama i to blagajničkim zapisima kod Hrvatske narodne banke. Osnovica za upis čini porast plasmana iznad 12%, a stopa obaveznog upisa blagajničkih zapisa iznosi 50% i koliko ja znam Narodna banka i sada te mjere i dalje primjenjuje. Banke su radi toga usmjerile svoje gospodarske klijente na zaduživanje u inozemstvu kod svojih vlasnika. Iako je to vrlo dobra situacija da se naša poduzeća direktno zadužuju u inozemstvu, ali promislite oni su umjesto da našim poduzećima daju kredite lijepo usmjerili ta poduzeća da dižu novce u inozemstvu i da zadužuju i sebe i naravno i državu na taj način. Zahvaljujući mjerama Narodne banke poslovne banke su povećale plasmane poduzećima i to po prvi puta u posljednjih 10 godina. Ti plasmani porasli su više nego što su plasmani stanovništvu. Potrebno je istaći da je tijekom 2006. godine rast potrošačkih cijena usporen za 1,6 postotnih bodova. Sve je to stvorilo povoljne uvjete za održavanje stabilnog tečaja kune prema euru i porast tečaja prema američkom dolaru. Temeljna inflacija je smanjena sa 3% u 2005. na 2,3% u prosincu 2006. Tečaj kune bio je tijekom 2006. godine stalno izložen aprecijacijskim pritiscima radi priljeva kapitala iz inozemstva. Središnja banka je na deviznim aukcijama od poslovnih banaka otkupila 995 milijuna eura i dodatno 208,2 milijuna eura za potrebe transakcije preuzimanja "Plive" d.d. Zbog mjera Središnje banke koje su poskupile inozemne izvore financiranja i povećane kunske … [[Govornik se ne razumije.]] ubrzati rast monetarnih agregata. Kao što je gospodin viceguverner ovdje istakao primarni novac porastao je tokom 2006. godine za 14,7%, pored deviznih intervencija i transakcija, kreiranja i povlačenja primarnog novca odvijao se redovnim tjednim obratnim … [[Govornik se ne razumije.]] Novčana masa M1 porastao je u 2006. godini za … [[Govornik se ne razumije.]] posto. Dakle ukupna likvidnost sredstava … [[Govornik se ne razumije.]] povećana za … [[Govornik se ne razumije.]] posto. Moram naglasiti da je vanjsko trgovinska razmjena naše zemlje i u 2006. bila negativna. Uvoz je veći od izvoza, a platni deficit povećan je za 7,6% bruto domaćeg proizvoda. Inozemni dug također je porastao, iznosi 29,1 milijardu, ali u strukturi toga duga država je smanjila svoj dug i on je spao na 6,6%. Narodna banka je također uredno poslovala sa međunarodnim pričuvama što je jedan od osnovnih zadataka i međunarodne pričuve koncem godine iznosile su 8,7 milijardi. I završio bi s time, da je naša središnja banka uredno vodila platni promet banaka, da je uredno vodila trezorsko poslovanje, da je sama ostvarila u svojem poslovanju višak prihoda nad rashodima i da je u skladu sa zakonom jedan dio tih sredstava izdvojila u državni proračun, a drugi dio u pričuve. Po mojoj ocijeni Hrvatska narodna banka je uredno izvršila svoje zadaće koje su joj zakonom postavljene. I gospodine potpredsjedniče, ja ću svakako podržati izvješće Narodne banke evo, o kojemu danas raspravljamo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Zlatko Koračević.
Hvala lijepo. Prva rečenica Godišnjeg izvješća za 2006. godinu Hrvatske narodne banke glasi: Visok gospodarski rast, niska inflacija, stabilan tečaj i nastavak smanjivanja proračunskog manjka ključna su pozitivna obilježja makro ekonomskih kretanja 2006. godine. Gospodarski rast se ne može nažalost smatrati visokim niti dovoljnim već potpuno nedovoljnim za ozbiljan gospodarski iskorak. Sve nove članice Europske unije bilježe znatno veći gospodarski rast. Susjedna Slovenija 5,6, Rumunjska 7,7, ili rekordni gospodarski rast Estonije od gotovo 12 ustvari 11,9%. … [[Govornik se ne razumije.]] tečaj ima svoju cijenu koja nikako ne odgovara našem gospodarstvu jer guši ozbiljni izvozni rast i stabilnost platne bilance s inozemstvom, a istodobno stimulira uvoz roba i usluga iz inozemstva. Nastavak proračunskog manjka je možda točan ali je potpuno nerealan jer njegovo dugotrajno smanjenje moguće je jedino povećanjem opsega novostvorenih vrijednosti. Uloga Hrvatske narodne banke kroz proteklo razdoblje bila je više nego žalosna i loša, jer za manjkavu ili nikakvu kontrolu poslovanja financijskog sektora za koji je bila zadužena Hrvatska narodna banka nije nitko odgovarao, nije bilo niti jedne ostavke bar iz moralnih razloga, već su odgovorne osobe postale vice guverneri Hrvatske narodne banke a mnogi od njih još su na odgovornim mjestima u Hrvatskoj narodnoj banki i o tome bi se tu trebalo govoriti. Ukupna sanacija bankovnog sektora iznosila je 5,5 milijardi dolara, a banke su … [[Govornik se ne razumije.]] svega 3,9 milijardi odnosno 3,9 milijardi sve pod potpuno nerealnom pretpostavkom da mi nismo sposobni voditi niti snositi rizik iz poslovanja financijskog sektora. Sada kada se strane banke razmeću plasmanima i preko 20% godišnje, stambeni krediti oko 39%, pretežno u stanovništvu i Hrvatska narodna banka vodi mali rat s poslovnim bankama pokušavajući plasmane administrativnim mjerama zadržati u okvirima 12% godišnjeg rasta. Misija je potpuno nemoguća, strane banke prijete ustavnom tužbom iz formalno pravnih razloga a suština je u prevelikoj ponudi strane robe mahom iz zemalja gdje je sjedište stranih banaka koje što je i razumljivo, potiču kupovinu svoje robe u Republici Hrvatskoj posebice putem kartica, bilo kreditnih, revolving i otplate putem rata koje banke nude i bonitetnim i nebonitetnim klijentima i tako pružaju neograničenu mogućnost zaduženja. Ukupna zaduženost stanovništva prešla je nedavno 100 milijardi kuna a procjenjuje se da je dug po karticama banaka negdje oko 50 milijardi. Nikad nije kasno da se nešto iz propusta nauči. Ako se možda ne može stanje stvari vratiti na početak kada bi 5,5 milijardi uloženih u tada pretežno državne tvrtke saniralo istodobno tvrtke i banke zadržalo mnoga radna mjesta i vlasništvo bar nad većinom bankovnog sektora. Rezultati poslovanja Hrvatske narodne banke u 2006. godini, što je vidljivo i iz izvješća kretali su se u granicama mogućeg i činjenica da je više od 93% banaka u stranom vlasništvu i da utjecaj Hrvatske narodne banke ne može biti veći nego što je sada uvažavajući postojeće odnose. Međutim, ono što Hrvatska narodna banka može učiniti za građane Republike Hrvatske sukladno zakonu ali ne čini dovoljno kod nadzora nad poštivanjem zakonitosti u poslovanju bankovnog sektora jesu građani prepušteni u cijelosti tražiti zaštitu svojih prava koja su povrijeđena u banci koja ih je i prouzročila na sudu. Naime, Zakonom o bankama Hrvatska narodna banka ovlaštena je u okviru svojih nadzornih nadležnosti nad bankama provjeravati pridržava li se banka općenito dobrih poslovnih običaja, objavljenih općih uvjeta poslovanja i ugovora koje je sklopila sa svojim klijentima, ali nije dužna rješavati pojedinačne reklamacije klijenata banke. Tu je obveza Hrvatske narodne banke da osigura nadzor nad poštivanjem zakonitosti u poslovanju banaka prema njihovim klijentima, ne upuštajući se u pojedinačne slučajeve već sagledavajući cjelinu ali u ovom izvješću nema nikakvih podataka što je konkretno napravljeno na tom planu. Problema na relaciji između poslovnih banaka i njihovih klijenata ima podosta i kao što smo čuli u ovoj sabornici kod rasprave o novom Zakonu o zaštiti potrošača, poslove neovisnog regulatora koji bi bio zadužen da prati pojave na tržištu i donosi mjere koje bi sprječavale samovolju bankovnog sektora, nitko ne obavlja jer za nadzor poslovanja između banki i njihovih klijenata kako sada stoje stvari nije nitko niti nadležan, pa u slučajevima povrede prava klijenta preostaje samo sud kao institucija, a ne treba isticati koliki je to problem za prosječnog građana kojemu nedostaje znanja i novca za vođenje spora. Strašno je da sve navedeno znaju i banke, pa se tako i ponašaju ne bojeći se većih problema jer se klijenti ionako teško odlučuju na spor s bankom. Bankama je što je i razumljivo primarni cilj i zadatak osigurati što veći profit, a u uvjetima visoke potražnje od strane potrošača klijenata kako neopravdani tako i opravdani nisu u njihovom prioritetu. Stoga je uloga Hrvatske narodne banke u sprječavanju kršenja prava građana klijenta banaka nemjerljiva i od nje se očekuje da napravi sve kako bi se imenovao neovisni regulator koji, regulator bilo u okviru Hrvatske narodne banke ili izvan nje slično kao što je HANFA za financijske usluge u koje spadaju vrijednosni papiri, osiguranje i fondovi jer ionako njen utjecaj na banke u pretežno stranom vlasništvu nije sukladan potrebama građana Republike Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Nevenka Majdenić.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine vice guverneru, kolegice i kolege! Hrvatska narodna banka instrumentima monetarne politike može u velikoj mjeri utjecati na ekonomska kretanja, gospodarski razvoj i opću konsolidaciju države. Zbog toga su u izvješću Hrvatske narodne banke makro ekonomska kretanja i stupanj gospodarske i ukupne društvene aktivnosti prikazani u uvodnom dijelu jer se temeljem njih može ocijeniti uspješnost poduzetnih mjera i instrumenata monetarne politike. Isto tako monetarna politika ma koliko bila neovisna od raznih političkih utjecaja mora biti u funkciji realizacije ciljeva zacrtanih strategijom ukupnog gospodarskog i društvenog razvoja. Ako su stalan gospodarski rast, niska inflacija, stabilan tečaj i nastavak smanjivanja proračunskog deficita glavna obilježja makroekonomskih kretanja u 2006. godini onda je Hrvatska narodna banka u svom dijelu u prošloj godini izvršila svoju zadaću. I to instrumentima monetarne politike. Kako je u 2006. godini Hrvatska narodna banka uz održavanje niske inflacije i stabilnog tečaja bila usmjerena i na usporavanja rasta inozemnog duga instrumentima monetarne politike izravno se destimuliralo novo zaduživanje poslovnih banaka u inozemstvu. Tako je Hrvatska narodna banka nastavila sa primjenom granične obvezne pričuve uz dodatno povećanje stope sa 40 na 55 posto i proširenje obuhvata primjene. Uz to tijekom 2006. godine izmijenjeno je i dopunjeno niz propisa iz područja bonitetne regulative, uvedene posebne obveze pričuve i upis obveznih blagajničkih zapisa Hrvatske narodne banke. Kako su ekonomski pokazatelji dostignutog razvoja kao što su rast bruto domaćeg proizvoda, industrijske proizvodnje, zaposlenosti i drugo već komentirano prethodnim izlaganjima a u izvješću Hrvatske, a i u izvješću predstavnika Hrvatske narodne banke ja ih u svom izlaganju ne bih ponavljala no zahvaljujući mjerama Hrvatske narodne banke došlo je do promjena u strukturi aktive banaka. No mislim da treba spomenuti povećanje učešća depozita kod Hrvatske narodne banke, trezorskih i blagajničkih zapisa i vrijednosnih papira dok krediti ostalim korisnicima u apsolutnom iznosu i dalje čine preko 50% aktive. Kad već govorim o kreditima moram naznačiti da se za razliku od ranijih godina u 2006. godini intenzivirao rast kredita poduzećima i prvi put u zadnjih 10 godina njihova stopa rasta 26,1% premašila je stopu rasta kredita odobrenih stanovništvu. Krediti poduzećima u 2006. godini povećali su se za 16,2 milijarde kuna što je više nego njihovo kumulativno povećanje u zadnje tri godine. Krajem godine krediti odobreni poduzećima premašili su 78 milijardi kuna i ako su se pametno iskoristili i ako se pametno iskoriste mogu postati inicijatori budućeg gospodarskog rasta. Ako uporaba kredita omogući njegovo vraćanje i ostvarivanje neke dodatne vrijednosti onda su krediti nosioci i pokretači razvoja. Pri tome je svakako bitno, a to je i temeljna odrednica aktivnosti Hrvatske narodne banke da se usporava zaduživanje u inozemstvu a potiče kreditiranje iz domaćih izvora kapitala. Sigurno je da će neki, a neki već i kažu da nije važno gdje se zadužujemo da li u inozemstvu ili i na domaćem novčanom tržištu? Da je dug dug. A evo ja se s takvom konstatacijom ne bih složila jer ipak je domaće tržište pod kontrolom Hrvatske narodne banke. Na njega možemo utjecati mjerama naše domaće monetarne politike bez obzira što je većina bankarskog kapitala u stranom vlasništvu jer one posluju pod uvjetima i u našim zakonskim okvirima. Uz konstataciju da su ciljevi postavljeni pred Hrvatsku narodnu banku postignuti dakle završen stabilan tečaj kune, održan prihvatljiv nivo inflacije i stabilizirane kamate na kredite možemo u cijelosti prihvatiti predloženo izvješće Hrvatske narodne banke. Međutim evo ja bih se evo još na kraju kratko osvrnula na rezultate ankete o pouzdanju, očekivanju i raspoloženju potrošača koju Hrvatska narodna banka evo radi prema metodologiji Europske komisije. Karakteristična je tendencija rasta povjerenja od 2005. godine i u 2006. godini, povjerenja građana kada se anketa provodi svaki mjesec i to kako na području ukupne ekonomske situacije u Hrvatskoj tako i kod ispitanika osobno i u njihovom domaćinstvu. U porastu je optimizam, povjerenje i raspoloženje građana što je još jedan dokaz da ova naša Vlada vodi Hrvatsku u dobrom pravcu, u pravcu stabilnog gospodarskog razvoja i općeg osobnog boljitka građana na putu u Europu. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda.
Godišnje izvješće Hrvatske narodne banke za 2006. godinu. Dajem na glasovanje zaključak. Prihvaća se Godišnje izvješće HNB-a za 2006. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 81 glas za i 2 suzdržana i 6 protiv doneseno predloženo izvješće.
Prelazimo na sljedeću. To je: - Izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo za 2006. – predlagatelj Hamag Sukladno članku 15. Zakona o poticanju malog gospodarstva Hrvatska agencija za malo gospodarstvo dostavila je navedeno izvješće. Materijale ste primili poštom. Raspravu su proveli: Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu i Odbor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Izvolite, Tomislav KOvačević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora temeljem Zakona o poticanju razvoja malog gospodarstva dužnost mi je podnesti izvješće ovoj cijenjenoj ustanovi i mogu sa zadovoljstvom reći da je naše osobno poslovanje, a to je izdavanje garancija za poduzetničke kredite u 2006. godini u odnosu na godinu ranije poraslo gotovo za duplo. Dakle agencija je u tom razdoblju izdala 174 garancije u iznosu većem od 145 milijuna kuna čime smo omogućili izravne investicije u hrvatsko gospodarstvo u iznosu većem od 374 milijuna kuna. Najviše garancija izdano je u Osječko-Baranjskoj i Vukovarsko-Srijemskoj županiji što me posebno raduje jer su to županije koje su bile obuhvaćene ratnim djelovanjem. Najveći broj garancija izdano je po programu poljoprivreda što je svakako, što su svakako zaslužni operativni programi koje je hrvatska Vlada donijela, a radi se o operativnom programu za uzgoj govedarske proizvodnje, za operativni program trajnih nasada, proizvodnju slavonskog kulena i drugi operativni programi. Uz ovo agencija je u prošloj godini ostvarila, potpisala sporazume sa tri najveće banke u Republici Hrvatskoj što je, ima jedno šire značenje ako uzmemo u obzir da agencija u proteklih nekoliko godina, a odnosi se na razdoblje 2002., 2003. i 2004. je imala smanjenu aktivnost i u tom razdoblju su i banke ali i poduzetnici mogu reći otkazali, otkazali suradnju agenciju tako da potpisati sporazum i o suradnji sa ove tri velike banke a ukupno 21 bankom u Hrvatskoj za nas puno znači jer znači da smo uspjeli vratiti povjerenje, povjerenje u rad ove institucije i kako kod banaka tako i kod poduzetnika. Uz izdavanje garancija Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva u prošloj godini nam je povjerilo na provođenje dva projekta bespovratnih potpora. To su projekti učeničke zadruge i učeničko poduzeće i projekt poticanja civilnih skupina, a to je sukladno intenciji Vlade Republike Hrvatske da u dogledno vrijeme sve potpore idu s jednog mjesta. Tako da smo i po ovim, i po ova dva programa bespovratnih potpora ukupno dali 4 i pol milijuna kuna hrvatskim poduzetnicima. Nadalje naglasio bih da smo i našu mrežu konzultanata proširili tako da u ovom trenutku imamo 58 konzultanata. Oni su, bitno je istaknuti da se ta mreža i dalje širi, a pogotovo za područja koja nisu gospodarski još uvijek dovoljno atraktivna tako da i u tim područjima osiguramo poduzetnicima da imaju cjelovitu poduzetničku infrastrukturu. Znači, ukoliko treba takva djelatnost jednog poslovnog savjetnika, odnosno konzultanta da se ne mora ići dalje ili se ne mora iz svoje županije odlaziti. Uz ovo održali smo niz radionica, niz seminara jer naša je osnovna djelatnost kao što sam rekao uz izdavanje garancija i razvoj poduzetničke infrastrukture, tako da ovi dobri rezultati s kojim se mogu pohvaliti mogu ih, evo mogu ih i prikazati kako to grafički izgleda rast u poslovanju u proteklih nekoliko godina zasigurno su ne samo zasluga nove uprave koja je imenovana, nego su i zasluga programa hrvatske Vlade odnosno infrastrukture i gospodarske politike koja je hrvatska Vlada postavila prema poduzetništvu. Ja bih o svom izvješću toliko. Stojim vam na raspolaganju za pitanja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, gospodine Kovačević, državni tajniče. Pa evo, mislim da smo ovdje čuli dosta podataka. Ja ću neke stvari još reći. Naime, Hrvatska agencija za malo poduzetništvo proizašla je to znamo iz Hrvatske garancijske agencije, a Hrvatska garancijska agencija osnovana je tamo potkraj mandata prethodne Vlade s ciljem davanja garancija privrednim subjektima koji za kredite ne mogu sami garantirati. To bi bilo jako zgodno da su bili dobri uvjeti. Međutim, uvjeti su bili takovi da nitko od privrednika gotovo nije mogao dobiti garanciju. Jasno je da su garancije izuzetno bile potrebne. Sjećam se niza primjera. Recimo ljudi su napravili halu, zadužili se i nisu imali novaca više dalje za strojeve. Normalno, garancija im je bila potrebna da krenu isto kao i onima koji su kupili zemlju a nisu imali ne znam za poljoprivredne strojeve i slično. HAMAG je u odnosu na garancijsku agenciju kvalitativan skok posebno zbog pojednostavljenja uvjeta i proširenja djelatnosti. Međutim, riječ je o 2006. godini. Treba istaći da je dvostruko više zahtjeva bilo nego 2005. godine. Dakle, uočava se zamah poduzetništva i ulazak u svijet poduzetništva i oni koji to sami ne bi mogli što je sigurno i zasluga Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva koje kvalitetno promovira i potiče poduzetništvo, sufinancira komunalnu opremljenost gospodarskih zona i općenito stvara pozitivne uvjete za razvoj poduzetništva. Interesantno je da se najviše zaprimljenih zahtjeva ovaj puta odnosi na program poljoprivreda za obiteljska poljoprivredna gospodarstva što me i ne čudi, jer svojevremeno je, su Ministarstva poljoprivrede poslala mlade agronome koji su bili na burzi. Mi smo im dali prostor po općinama i gradovima, opremili smo im ured i to je jako dobro funkcioniralo. Ljudi su se navikli ići po savjete tamo i nikakvo čudo zapravo da je taj broj upravo takav. Čini se da su problemi obrtnog kapitala bitno manji, jer svojevremeno znam da su svi pričali obrtnici da nemaju kapital jer su svega dva zahtjeva za tu namjenu. Moram priznati da me to pozitivno iznenadilo. Predviđenih 500 milijuna kuna za sada pokriva zahtjeve. Isplata garancija normalno da ja isplata garancija moralo biti jer svi poduzetnici nisu mogli vratiti kredit. Međutim, od tih desetak zahtjeva gledamo neki iz 2005. i 2006. godine. Za sada je to, to su mala sredstva. Ove godine je isplaćeno evo niti milijun i pol kuna. Proširenjem djelatnosti HAMAG je nadrastao garancijsku agenciju i treba posebno istaći nove projekte. Na primjer projekt bespovratnih potpora za ciljane skupine. Sjetimo se velikog interesa od tih skupina posebno za poduzetnike žene, za poduzetnike početnike, mlade osobe, osobe s invaliditetom, projekt izobrazbe i razvoja mreže konzultanata za malo gospodarstvo. Bez konzultanata stvarno su nam evo poduzetnici dolazili na vrata, pitali. Mi smo ih upućivali koliko smo mogli, ali sa razvojem ove mreže konzultanata mislim da se niz stvari pojednostavilo. Konzultanti su postali neophodni pomažući privrednicima u izradi elaborata, zahtjeva, informiranju, o mogućnosti dobivanja kredita i garancija što je dobro prihvaćeno. HAMAG ima kvalitetne sporazume s bankama i dobru međunarodnu suradnju. To smo vidjeli iz izvješća. Treba istaći normalno i dobru suradnju s poduzetničkim centrima jer ljudi bar gledam kod nas često se obraćaju poduzetničkom centru i tu dobe neophodne informacije. Uz sve ovo navedeno treba istaći da HAMAG već drugu godinu za redom bilježi rast poslovanja. Vidimo da su i Ministarstva gospodarstva, rada, poduzetništva, financija, poljoprivrede, šumarstva, vodnog gospodarstva, mora, turizma, prometa i razvitka. Puno riječi, a samo četiri ministarstva, jel da su podržala ovo izvješće i isto tako to izvješće će podržati klub HDZ-a.
Zahvaljujem. U ime kluba IDS-a uvažena zastupnica Dorotea Pešić Bukovac.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama je Izvješće HAMAG-a za kojega možemo reći da je došlo na vrijeme za razliku od ona prethodna dva, a zajedno sa ostalim izvješćima drugih financijskih institucija koje se naravno bave podupiranjem i financiranjem malog i srednjeg poduzetništva. Kritike koje smo upućivali na prethodna izvješća vidim djelomično su i uvažena, a što se vidi na određeni način promijenjenom strategijom i smjerom kako u djelovanju agencije, tako i u sastavljanju samoga izvješća. Vidi se da ipak postojanje agencije pod ovim imenom od 2003. godine polako ipak napreduje, ali još uvijek ostaje činjenica da se može brže i bolje jer problema u našem gospodarstvu naravno ima, a trebaju se rješavati problemi brzo i efikasno. Postavlja se pitanje da li se dovoljno sa strane agencije učinilo da se deblokira 25000 poduzeća koja su dužna 12 i pol milijardi kuna, a oni kao što znamo imaju barem jednog zaposlenog. Znači, da u tom trenutku njih 25000 ne dobiva plaću. Pitam se isto tako što agencija čini u praćenju koliko se obrta ili poduzeća na godinu otvori ili zatvori, koliko ih je blokirano, koliko je to novaca, a što je najvažnije koji su uzroci svemu tome. Što se čini da se razvija žensko poduzetništvo, s obzirom da su žene u većem broju nezaposlene, a i potplaćene za isti posao u odnosu na muškarce. Ovdje vidimo na izvješću na strani 28. financiranje odnosno zahtjevi koji su podnijeli određene ciljne skupine, žene, početnici, mlade osobe sa invaliditetom, ali čini mi se da je to premali iznos od 3 i pol milijuna kuna za sve te ciljane skupine. Pitanje je isto da li HAMAG prati broj nezaposlenih u Hrvatskoj. Jer ako prati onda zna da prema Zavodu za zapošljavanje prosječni broj nezaposlenih u 2006. godini bio je 291 tisuću 616 nezaposlenih. Od toga 175 tisuća i 97 žena. I zato tvrdim, pošto je ovdje dobilo samo 210 potpora žena da je to vrlo mali broj u odnosu na ove nezaposlene. I 116 tisuća 519 muškaraca. Da li vi kao državna institucija imate odgovore na to tko će, kada će i kako stvoriti uvjete da se taj veliki broj nezaposlenih zaposli? To su ustvari krucijalna pitanja s kojima se treba uhvatiti u koštac. Iako ćete vi možda reći da ste vi samo financijska institucija mislim da se ne možete izolirati od ovih problema koje imamo. Mi u IDS-u smo se uvijek zalagali za decentralizaciju i ravnomjerni regionalni razvoj te upućuje na neki način i kritiku HAMAG-u zbog ukidanja splitske podružnice. Čini mi se da ih je trebalo osnovati, odnosno oformiriti i po ostalim županijama, a ne ovu jednu jedinu ukinuti. Izgovor da se dobro surađuje sa regionalnim razvojnim agencijama po meni nije dobar, jer bi po toj logici trebalo onda ukinuti i HAMAG jer postoji Fond za regionalni razvoj koji bi mogao obaviti isti taj posao. Ali tome nije tako, pa sve se naše regije, znamo i sami da su različite i trebaju imati svaka svoje programe kako razvoja tako i financiranja. A to se vidi po tome da nije se vodilo dovoljno računa upravo po nezaposlenima s jedne strane i potrebama gospodarstva za radnom snagom s druge strane, i to po strukturi, školskoj spremi, starosti. Ali što je svakako najvažnije, sve to, ali po županijama jer ti podaci sigurno se mogu koristiti kao putokaz koji će se programi podržavati, gdje će se usmjeriti garancije i novac. S druge strane zanima me da li se prati povratna informacija korisnika kako bi se utvrdilo koliko se direktno povećao radnih mjesta, koliko se povećala proizvodnja ili koliko se je povećao broj usluga, odnosno koliko se povećala sveukupna poslovna uspješnost. Isto tako me zanima koliko se HAMAG pripremio za izdavanje garancija projekata na mikroregionalnog karaktera i koliko će HAMAG biti u stanju pratiti te projekte dok se regionalni instrumenti ne osposobe i uhodaju. Još su neki segmenti koji bi trebali biti važni i na njima bi trebalo raditi. Kao prvo svakako još bolja edukacija jer aktivnosti i edukacije koje imaju predstavnici HAMAG-a ovisi koliko će ovi stvarati poslovnu klimu, jer za takvo nešto treba nam puno više energije i energičnosti. Drugo, kao što sam već prije rekla o decentralizaciji i regionalizaciji treba stvoriti mrežu ureda koji bi bili u stalnim kontaktima sa drugim institucijama te puno većom promidžbenom aktivnošću. Treće, treba veća i bolja suradnja sa drugim financijskim institucijama, znači sa svima ne samo sa HABOR-om, znači sa svim ostalim bankama i treba stvoriti uvjete tako da se svi ne vode i ne bave svojom politikom već da svi sve imaju jednu politiku prema poduzetništvu. Četvrto, treba se uključiti u proces donošenja svake zakonske regulative koja se tiče gospodarstva, a isto tako predlažem da se HAMAG uključi u izradu Strategije regionalnog razvoja. Evo, s obzirom da je ovo Izvješće puno bolje nego ono prethodna dva nadam se da ćete i ove primjedbe shvatiti kao dobronamjerne i da ćete ih uvažiti i primjenjivati, što je svakako u interesu svih sadašnjih i budućih gospodarstvenika.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Korenika.
Kolegice i kolege, gospodine potpredsjedniče, gospodine direktore, ravnatelju. Ja ću početi sa nečim što je napisao, odnosno što je ministar Kalmeta potpisao u ime Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka. Citirat ću ga. On je napisao sljedeće: "Uvidom u predmetno izvješće moglo bi se generalno reći da je isto napisano dosta samoafirmativno.". Mislim da to govori dovoljno o svemu, bez obzira što nakon toga je gospodin Kalmeta i Vlada u cjelini podržala ovo Izvješće. Čini mi se da ipak puno više pričamo da je sve dobro, da je sve sjajno nego što uistinu jest tako. Meni se čini kada smo razgovarali i o prethodna dva izvješća da je problem što smo si postavili dosta nisko bazu, dosta nisko ljestvicu pa onda ovi indeksi o kojima ovdje govorimo su izuzetno visoki. Prema tome očito da ne možemo reći da imamo preveliki broj zahtjeva za garanciju. Mi se ovdje hvalimo da je 58% više zahtjeva za garanciju u odnosu na prethodnu godinu. To ne može biti zadovoljavajuće. I osobno i u ime kluba SDP-a moram reći da to ne može biti dovoljno u ovakvoj gospodarsko-ekonomskoj situaciji i sa ovim brojem nezaposlenih koje ima Republika Hrvatska. Isto tako nešto za što sama Agencija nije kriva to je i neuravnoteženost broja dodijeljenih garancija po županijama. To nažalost pokazuje da i razvoj pojedinih županija ozbiljno kasni, ozbiljno kaska i da mrežu konzultanata treba širiti, a ne sputavati. I bez obzira kao što su rekli moji prethodnici, bez obzira na suradnju sa regionalnim pa i nekim drugim agencijama koje se bave razvojem gospodarstva sasvim sigurno da mrežu konzultanskih usluga treba i dalje pružati iz samog HAMAG-a jer i tada će doći do značajnijeg porasta i kvalitete gospodarstva. Isto tako kad pogledamo i da postoji neuravnoteženost po strukturi pravnih osoba, odnosno prema pravnoj registraciji, mi možemo reći da smo zadovoljni ako se puno ulaže u poljoprivredu. I to jest jedan od ciljeva gospodarskog razvoja Republike Hrvatske. Međutim mene osobno i nas u klubu SDP-a zabrinjava što je pri tome nedovoljan broj i onih trgovačkih društava prije svega i obrta jer bi tada, jer bi i za njih trebalo biti puno više dodijeljenih garancija znači da imamo nove obrte i nove gospodarske subjekte koji će poboljšavati našu sliku nezaposlenosti. Druga stvar na koju želim ukazati i kada pogledamo to su neki konkretni gospodarski projekti, odnosno projekti o kojima se u ovom izvještaju govori. Činjenica je i to neosporna, da kada pogledamo da prema garancijskom programu za područja od posebnog državnog interesa odobreno je samo 16 garancija. Usput postavljam pitanje vama s desne strane meni, što je sa zakonom, sa novim zakonom koji je ova Vlada pompozno najavljivala, Zakonom o područjima od posebnog državnog interesa, na žalost tu se još ništa nije izmijenilo i imamo, možemo reći imamo svjetlu sliku u Vukovarsko-srijemskoj županiji koja je uputila i velik broj zahtjeva i dobila velik broj garancija. Međutim što je sa ostalim područjima od posebne državne skrbi, sasvim sigurno da za to ne može biti krivnja i nemojte shvatiti ovo kao bilo kakvu krivnju nego kao želju da HAMAG daleko jače i više djeluje na područjima od posebne državne skrbi, jer tada to će biti jamstvo da ljudi od tamo neće iseljavati s jedne strane, da nećemo imati slabu poljoprivredu, slabo gospodarstvo jer sasvim sigurno i u tim područjima ima ljudi koji se žele upustiti u opasne vode poduzetništva. Ja bih volio čuti koji su razlozi da je tamo mreža konzultanata manja, a zahtjevi i potreba za zapošljavanjem je daleko veća nego primjerice u županijama sjeverozapadne Hrvatske. Primjerice u Varaždinskoj županiji odakle ja dolazim, postoje dvije razvojne agencije koje se bave i konzultantskim uslugama. Nema niti jednog razloga znači da HAMAG kao institucija ne pomogne d se osnuje mreža konzultantskih ustanova i izvan znači posebno mislim na istočnu Hrvatsku i posebno mislim na Ličko-senjsku županiju u kojoj sasvim sigurno nemaju dovoljno kvalitetno gospodarstvo i koje vapi za radnim mjestima. Netko je rekao prije mene da imamo velike zahtjeve, da je veliko zanimanje vlada za nove poduzetnike. Međutim kada to pogledamo sa garancijama, onda čini mise da to ne prati tu idiličnu sliku. Ako su samo izdane 33 garancije, tada nešto govori da je premalo novih poduzetnika i da bi to trebalo ići daleko bržim tempom. Posebna priča bez obzira na one korake da su sklopljeni kvalitetni ugovori sa nekim poslovnim bankama, međutim posebna slika na koju bih se osvrnuo je čini mi se da je preko 60% garancija izdano za od strane HAMAG-a prema Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj. To opravdava postojanje Hrvatske banke za obnovu i razvoj, ali je pitanje što rade poslovne banke i one samu suštinu svoga poslovanja koja bi trebala ići prema poduzetnicima, od toga je vrlo malo. Ja bih volio kada bi nam ravnatelj rekao koji su to problemi u poslovanju s bankama bez obzira što imamo velike banke koje su sa HAMAG-om potpisale ugovore, zašto s njima nema više ugovora. Jer očito oni svoj teret borbe za profitom ne prebacuju na poduzetnike nego na nas kao građane, jer tu vjerojatno se lakše mogu naplatiti i veći su profiti. Manja je opasnost da izgubi svoj novac. Ovo su samo neke od sugestija, znači što bi trebalo popraviti u sljedećem razdoblju u odnosu na prošlu godinu kada je isto tako bilo puno problema. Ali naglašavam, moramo si u ovoj državi ako želimo još više novozaposlenih, ako želimo još više poduzetnika, ako želimo da imamo bolje gospodarstvo, veći gospodarski rast, tada si trebamo i tu ljestvicu postaviti sasvim sigurno više jer ovi indeksi mogu ohrabriti i nisu sporni da su ovo indeksi u porastu poslovanja HAMAG-a, znate to kada imate nešto 100% veće, 60% veće, to pompozno zvuči, međutim start je prenizak. Prema tome očekujemo da će u izvješću za ovu godinu ti rezultati, ti podaci biti daleko bolji nego što su sada. Ja bih volio u osvrtu ravnatelja da nam isto tako kaže, čini mi se da sam pročitao da su samo dva zahtjeva bila za obrtni kapital. Koji je razlog, a znamo da naši obrtnici, naši mali poduzetnici vape za obrtnim kapitalom. Možda jest problem kriterija koji su previsoko postavljeni i u ovom segmentu, ali tu je sada upravo mogućnost da država i Vlada ako želi pomoći malom poduzetništvu da ide sa, da možda malo olabavi te kriterije da imamo bolju sliku i da imamo putem ovoga onda i puno više novih radnih mjesta. S obzirom na poboljšanja koja su došla i klub SDP-a će podržati ovo izvješće, međutim naglašavam i s time završavam. Znači postavimo si ljestvicu još više i još bolje, tada će i rezultati biti daleko bolji i imati ćemo onda zadovoljstvo da imamo više novih radnih mjesta na temelju garancija koje je izdao HAMAG. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Zdravko Sočković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi članovi hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Pred nama je Izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo za 2006. godinu u kojem je vidljivo da je garancijski potencijal agencije iznosio 500 milijuna kuna, koji se zanavlja na način da se razmjerno otplati kredita, angažirana sredstva oslobađaju i ponovno postaju dijelom cjelokupnog garancijskog potencijala. Državna agencija za malo gospodarstvo, državna institucija usmjerena prema poticanju razvoja gospodarstva koja obuhvaća osnivanje i poticanje subjekata malog gospodarstva, poticanje ulaganja, izdavanje jamstava, odobravanje … potpora, praćenje i analize i druge stručne poslove uključujući sve oblike suradnje sa domaćim i inozemnim institucijama koje potiču poduzetništvo. Veliku prisutnost na terenu agencija je osigurala kroz vrlo dobru suradnju sa regionalnim razvojnim agencijama i područnim centrima diljem Republike Hrvatske. Tijekom 2006. godine, agencija je potpisala sporazume o poslovnoj suradnji sa najvećim bankama na području Republike Hrvatske. U 2006. godini zaprimljen je 201 zahtjev za garanciju što je 58% više u odnosu na prošlu godinu, a visina kredita za koji se potraživala garancija, iznosila je 311 milijuna kuna što je dvostruko više u odnosu na prošlu godinu. Ovo sve govori o jednoj živosti upravo u ovome dijelu gospodarstva. Najviše zaprimljenih zahtjeva odnosi se na garancijski program poljoprivrede, 106 zahtjeva, što iznosi 53% od ukupnog broja zaprimljenih zahtjeva čime je osigurano 173 milijuna kuna kreditnih sredstava. Posebno bih se osvrnuo na područje od posebnog državnog interesa sa kojih je zaprimljeno samo 20 zahtjeva, odnosno 10% za ukupan iznos kredita od samo 23 milijuna kuna. Mislim da je to zaista jedan problem o čemu je malo prije i kolega govorio i da bi se i HAMAG i HABOR i druge državne institucije morale pogotovo HAMAG daleko više angažirati na tom području, ja ću reći upravo jedno takvo područje koje ima na području moje županije, znači Općina Okućani u kojoj su se doselili ljudi iz 132 župe iz Bosne i Hercegovine, koji stanuju u kućama u kojima su prije živjeli Srbi, koji ne mogu te kuće kupiti, nemaju nekretnina, imaju i poduzetničke volje, ideje i duha, ali zaista nemaju šta založiti niti uložiti da bi pokrenuli gospodarstvo. Mislim da bi Vlada trebala razmisliti o tome da, ja ću sada napamet reći od ovoga potencijala HAMAG-a da se ciljano ide na takva područja sa barem 35 do 40% ukupnoga potencijala pa ukoliko ne bude dovoljno zahtjeva sa takvih područja znači da se onda ide i u druga područja Republike Hrvatske, jer na ovakav način nikada neće naša područja u Slavoniji stići ostale dijelove Hrvatske jer se evidentno vidi da takva područja zaostaju u prosjeku za razvijenijim dijelovima Hrvatske i to sve više i više. Iz tih razloga smatram opravdanim da se znači ciljano ide i daje puno veća potpora pa i sa bespovratnim, ali i sa nekim garancijama i 100%, a ne 50 ili 55 ili ne znam koliko posto, koliko se sada radi. Ako pogledamo strukturu zaprimljenih zahtjeva po kreditorima lako ćemo uočiti da je preko polovice zahtjeva upućeno iz Hrvatske banke za obnovu i razvitak sa preko 60 postotnim udjelom ukupnoj masi kredita i planiranih investicija. Prosječna visina pojedinačnog kredita u 2006. godini iznosila je milijun 550 tisuća kuna uz prosječnu kamatnu stopu od 4,76% minus subvencije koje su davale znači zajednice. Visina prosječne odobrene garancije u 2006. godini iznosila je 830 tisuća kuna, odnosno 54% od visine glavnice kredita. Iz pregleda strukture odobrenih garancija prema kreditorima 109 garancija odobreno je za kredite preko Hrvatske banke za obnovu i razvitak u iznosu od 181 milijun kuna. Tijekom 2006. godine kreditori su agenciju uputili 10 zahtjeva za isplatu garancija od čega je agencija donijela 7 odluka o isplati u iznosu od milijun 450 tisuća kuna. Iz pregleda zaprimljenih zahtjeva za isplatu od ukupno 10 zaprimljenih zahtjeva 3 zahtjeva upućeni su za garancije za kojih je, su sredstva kredita investirana u područje Vukovarsko-srijemske županije, a i Šibensko-kninske i Sisačko-moslavačke po dva zahtjeva za isplatu. Zahtjevi za isplatu garancija koji su zaprimljeni u 2006. godini u agenciji uglavnom su posljedica toga što korisnik kredita iz različitih zdravstvenih, materijalnih i drugih razloga nisu bili u mogućnosti pomirati obveze po kreditima niti vraćati sredstva isplaćena po izdanim garancijama. Temeljem zaključaka Vlade Republike Hrvatske od 16. ožujka 2006. godine određeno je da Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva bude nositelj projekta poduzetništvo ciljnih skupina kao sastavni dio operativnog plana poticanja malog i srednjeg poduzetništva za 2006. godinu, a sama provedba projekta povjerena je Hrvatskoj agenciji za malo gospodarstvo. Cilj ovog projekta je veće uključivanje ciljnih skupina, mladeži, žena, početnika, invalida i drugih, a u poduzetništvu kroz dodjelu bespovratnih potpora za korištenje izobrazbe i stručne pomoći konzultanata za aktivnosti određene kriterijima samog projekta. Vrlo pohvalno je da je u 2006. godini HAMAG sudjelovao u izradi i dopuni Europske povelje za malo gospodarstvo kao i sudjelovanje HAMAG-a u projektnom timu zajedno sa predstavnicima Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva u izradi projekata za korištenje predpristupnog fonda. I na kraju treba reći da Hrvatska agencija za malo gospodarstvo već drugu godinu uzastopno bilježi rast poslovanja i da ćemo sa ovakvim HAMAG-om lakše ući u razdoblje ubrzane prilagodbe uvjetima poslovanja europskog gospodarstva. Svakako treba ovo izvješće podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Valter Poropat.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni kolegice i kolege zastupnici, uvaženi predstavnik Vlade, uvaženi predsjednik uprave gospodin Kovačević. Svaki napredak u Hrvatskoj agenciji za malo gospodarstvo dobro je došao i kao takvog treba podržati, ali i po mogućnosti poboljšati. Subjekti malog gospodarstva čine 99% ukupnog broja gospodarskih subjekata. Oni su najdinamičniji dio gospodarskog sustava Republike Hrvatske. U malom gospodarstvu zaposleno je oko 55% ukupnog broja zaposlenih u hrvatskom gospodarstvu što znači da čine itekako bitan udjel u bruto domaćem proizvodu. Međutim, stopa regionalne nezaposlenosti je i dalje vrlo visoka i iznosi oko 16%, a da ne govorim o velikim razlikama po županijama od 6 do 7% nezaposlenih u Istarskoj županiji do 20% u čak 11 županija, pa sve do u jednoj županiji nezaposlenost raste do tužnih 30,6% i to je najveća rana gospodarstva Republike Hrvatske koja traži ne samo sanaciju, nego i okretanje ka novim idejama i programima, preslikavanje dobrih u Europi i u svijetu poznatih projekata pa do projekata iz Istarske županije koji se mogu prenijeti na druge županije u Hrvatskoj. Reći ću samo par primjera. Istarska županija je osnovala između ostalog i Istarsku razvojnu agenciju IDA-u koja za svoje postojanje, odnosno za svoj rad ne koristi niti jedne kune iz proračuna, bilo iz općinskih, gradskih ili županijskog proračuna, a da do sada se preko Istarske razvojne agencije realiziralo preko 550 poduzetničkih projekata sa oko 650 milijuna kuna kredita poduzetnicima. Istarska županija izradila je regionalni operativni plan, izradila je program poduzetničkih zona, master plan razvoja turizma koji je temelj razvoja turizma budućnosti Istre. Istarska županija je pokrenula konzorcij za jamstva Istra 21 što je izvrsna pomoć za nove poduzetnike koji imaju dobre projekte i programe, ali nemaju dovoljno svojih jamstava što je naišlo na veliku podršku. To su između ostalih samo neki od projekata koji su Istarsku županiju digli u sam vrh razvijenosti po županijama u Republici Hrvatskoj sa najmanjom stopom nezaposlenosti u Republici Hrvatskoj, pa bi iste ili slične programe trebalo prenesti i na cijelu Hrvatsku. Međutim, kada govorimo o ovom izvješću HAMAG-a koji je pred nama, ponavljam svaki napredak po poticanju razvoja malog gospodarstva je dobrodošao. No ovdje želim reći da podržavam stav Hrvatske gospodarske komore koja ocjenjuje korisnim sudjelovanje predstavnika Hrvatske banke za obnovu i razvitak u radu Upravnog odbora Hrvatske agencije za malo gospodarstvo. Budući da se radi o državnoj banci koja je ujedno najznačajniji partner HAMAG-a. Naime, u 2006. godini su krediti iz HBOR-a praćeni garancijom HAMAG-a, sudjelovali sa preko 60% u ukupnoj masi kredita i planiranih investicija. Zato sam na Odboru za gospodarstvo Hrvatskoga sabora i predlagao da u Upravni odbor HAMAG-a uđe predstavnik HBOR-a što nije prihvaćeno iz razloga kako je rečeno između ostalog jer je u upravnom odboru već postoji 11 članova, te nije nužno potrebno povećavati ga. Osobno nisam ni spominjao niti mislio da se poveća broj članova upravnog odbora već se postavlja pitanje svrsi shodnosti da se iz istog državnog tijela u ovom slučaju Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, u upravni odbor imenuje čak 4 člana. Znam da su ta 4 člana ostala po ranijem ustroju tri ministarstva, ali sada je ministarstvo objedinjeno i nema potrebe za 4 člana, ali sigurno bi bilo svrsishodno da HBOR ima jednog člana. O tome smo kažem eto, otvorili polemiku gospodin pomoćnik ministra i ja na Odboru za gospodarstvo. Jer kažem, iskustva HBOR-a u problematici kreditiranja poduzetnika malog gospodarstva i projekata i njihovih projekata sigurno bi doprinijelo kvalitetnijem osmišljavanju pratećih programa HAMAG-a. Netko će reći ovdje možda bi moglo postojali sukob interesa. Međutim, kad znamo da je Hrvatska banka za obnovu i razvitak osnovana upravo radi takvih projekata i radi toga da se u Republici Hrvatskoj digne gospodarstvo na onaj nivo koji Hrvatska zaslužuje, onda moram reći da ovdje ne bi smjelo biti riječi o sukobu interesa. Drago mi je da su rezultati poslovanja Hrvatske agencije za malo gospodarstvo ostvarene u 2006. godini dvostruko povećani u odnosu na prethodnu godinu, što znači u 2006. godini izdane su 174 garancije u iznosu višem od 145 milijuna kuna čime je omogućeno oko 375 milijuna kuna investicija u hrvatsko gospodarstvo, što je dobro. Međutim, osobno mislim da je svaki napredak u poticanju razvoja malog gospodarstva dobro došao i kao takvog treba podržati i po mogućnosti poboljšati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Željko Nenadić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, ravnatelju, štovane kolegice i kolege. Evo, u ovaj pozni čas nisam ni imao namjeru uzimati riječ međutim, ponukale su me neke rasprave ovdje oko rada HAMAG-a pa evo, da i ja par rečenica kažem o tome. Prije svega pred nama je jedno cjelovito objektivno ja bih rekao životno istinito izvješće koje je usput i afirmativno, zašto ne. A kada ga po dužnosti piše sam ravnatelj koji vodi tu agenciju onda je ono i samo afirmativno. I ja bih to shvatio kao kompliment a ne kao manu. Prema tome, zašto ovo izvješće ne bi bilo i afirmativno između ostaloga? A ima puno razloga za to. Upravo smo neke od razloga i čuli ovdje. Mene posebno smeta kad pokušavamo obezvrijediti nešto što vrijedi, što je dobro i što smo vidjeli da funkcionira u stvarnosti. Ja sam imao priliku kao zamjenik župana još davne 1997. godine nakon "Oluje", a i poslije sam vodio firmu vidjeti šta to znači kad na terenu ne funkcionira način rješavanja kredita za one koji nemaju dovoljno garancije za to. I upravo zato smo vodili teške ratove mi na područjima od posebne državne skrbi, ratove pod navodnicima sa garancijskom agencijom koja je bila kruta, koja nije razumjela situaciju na tim područjima i koja jednostavno se držala u svojim stavovima kruće od samih poslovnih banaka. I stoga neobično je važno ovo što je učinjeno kroz ove dvije godine, a to je da je vraćeno povjerenje poduzetnika u HAMAG. HAMAG sada djeluje i radi kao zamašnjak, a ne kao kočnica. A gle čuda, HAMAG uz to i ima bespovratne potpore. Prema tome, dobili smo jednu novu dimenziju HAMAG-a koju definitivno mi sa područja od posebne državne skrbi veoma cijenimo. Zašto HAMAG surađuje najviše sa Hrvatskom bankom za obnovu i razvoj? Za mene je to logično i ja sam zbog toga sretan. Sretan sam zbog toga što je prvo prije svega Hrvatska banka za obnovu i razvoj ima najmanje kamate, najbolje uvjete kreditiranja i normalno je da onda HAMAG koji je isto Vladina agencija surađuje sa HBOR-om u cilju rješavanja onih problema koje neće rješavati privredne banke, poslovne banke. Vi znate kako je danas teško doći u poslovnu banku ako je imalo tvoj projekat na nekakvim sumnjivim osnovama, banka neće imati s time posla. I stoga nije dobro, nije pošteno govoriti o tome da HAMAG bi trebao prisiliti i na neki način pokušati poticati poslovne banke da rade s njim. HAMAG nema te alate. On ne može to napraviti. Poslovna banka je priča za sebe. O tome smo maloprije slušali u točci dnevnog reda ispred ovoga, kada smo govorili da je 94% banaka u stranim privatnim rukama. Prema tome, poslovne banke imaju svoju logiku a upravo je zato osnovan i HBOR i HAMAG da bi tu njihovu poslovnu logiku mi pokušali narušiti na neki način. I stoga završit ću. Ja ne samo da ću podržati ovo izvješće nego i čestitam ravnatelju na uspjehu koji je postigao. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključno Tomislav Kovačević, predsjednik uprave.
Hvala lijepo. Evo, moja završna riječ, ja ću reći da ovo afirmativno koje je toliko spominjano, morat ću ga evo i sad u zaključnoj riječi primijeniti. Samo bi se osvrnuo na nekoliko komentara. Naime, i kritike i pohvale ja također gledam afirmativno i zato zahvaljujem uvaženim zastupnicima na njihovim riječima. I samo ću se osvrnuti na nekoliko podataka. Da se može bolje i da se može brže ja znam da može, znam i kako se može. Međutim, dočekao me je jako loš start. Malo prije sam pokazao onaj grafikon koji pokazuje, kaže da je 2003. izdano 2 milijuna i 700 tisuća kuna, prošle godine je izdano 145 milijuna kuna garancija. Dakle, tu o postotcima nećemo. Da je afirmativno i to što smo potpisali sa bankama to sam već rekao u svom pravom djelu, pa neću ponavljati. Međutim, evo sad neke samo detalje. Hrvatska hvala Bogu ravnomjerno razvija svoje gospodarstvo a najbolji pokazatelj za to je … [[Govornik se ne razumije.]] indeks koji za prošlu godinu kaže da je na svakih 12 poduzetnika, pardon na svakih 12 stanovnika po jedan poduzetnik. Godinu ranije je bilo odnosno tri godine ranije je bilo na svakih 45 poduzetnika, na svakih 45 građana jedan poduzetnik, a nažalost u Slavoniji je bilo na svakih 100 građana jedan. Danas je i Slavonija odnosno 12 jedan, 12 građana jedan poduzetnik. Dakle nemojmo se sramit afirmativnog govora. Da može bolje može, ali ja mislim da nas afirmativno može još više potaknuti. Što se tiče obrtnog kapitala on je dobrim dijelom ako nije kroz naše garancije on je dobrim dijelom riješen kroz projekt Ministarstva gospodarstva. To je lokalni projekt razvoja … [[Govornik se ne razumije.]] To su bili krediti koji su vama poznati a oni su išli i preko poslovnih banka gdje se moglo do 50% sredstava upotrijebiti za trajna obrtna sredstva. Nadalje također vam je poznato, a to je svježa vijest unatrag 20-tak dana da je krenuo projekt mikrokreditiranja. Znači da će Ministarstvo gospodarstva na lokalnim razinama sa županijama znači napravilo projekt gdje će se na lokalnoj razini izdavati mikrokrediti koji, unutar jednog vrlo kratkog vremena. Također nije naodmet istaknuti da smo u posljednjih 3 godine bih rekao, 3 i pol ili 4 godine da je otvoreno 70 tisuća radnih mjesta, a ove godine do kraja godine će samo u poduzetničkim zonama biti oko 40 tisuća radnih mjesta. Ne trebam spomenuti da je, i poduzetničke zone su projekt Ministarstva gospodarstva koje ono potiče tako da želim jednostavno reći da je to zaokružena jedna cjelina isto kao što je zaokružena cjelina što je uvaženi zastupnik rekao zašto HAMAG dao najviše garancija za, za kredite Hrvatske banke za obnovu i razvitak? Pa zato što je Vlada upravo svoje operativne programe provodila kroz Hrvatsku banku za obnovu i razvitak i znači da je pogodila. Znači da je pogodila srž. Pogodila je cilj da je bilo tamo dosta interesa, a kako su, kako su po programu poljoprivrede najčešće logično da su to ruralna područja tamo je i trebalo najviše garancija. Tako da vjerujem da ovi naši rezultati koji jesu ostvareni, koji možemo razgovarati da je 100% malo zato što postoji 200% i 300% međutim rekao sam znam da može više i znam kako može više. Evo također za kraj bi još samo gospodin zastupnik Poropat se osvrnuo na njihovu lokalnu, lokalnu razvojnu agenciju koja, s kojom dobro surađujemo. Međutim evo mislim da je jedan, jedan je imao propust, a ta agencija isto također kao i druge koriste proračunska sredstva zato što Ministarstvo gospodarstva ima program koje je ove godine povjerilo nama obzirom da smo mi strateški vezani uz, za razvoj dakle i tih lokalnih agencija. Tako da taj projekt razvoja lokalnih agencija i centara za poduzetništvo od ove godine provodimo mi i također ćemo ja vjerujem pošto "IDA" ima dobre programe, mislim da ćemo također i ove godine podržati, podržati nekim sredstvima razvoj te agencije. Toliko od mene. Ja bih molio ovaj cijenjeni Dom da izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo za 2006. godinu podrži jer će nam to biti još jedna afirmacija za dalje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Zaključujem današnji rad sjednice. Sutra je nastavak u 9 i 30 sa 6. točkom dnevnog reda – Prijedlog za pokretanje pitanja povjerenja Vladi Republike Hrvatske u cjelini.
Izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvu za 2006. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak prihvaća se Izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo (HAMAG) za 2006. godinu. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 81 glas za, 8 suzdržanih i 4 protiv prihvaćen predloženi Zaključak. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sjednicom i raspravom o - Prijedlog za pokretanje pitanja povjerenja Vladi Republike Hrvatske u cjelini – Predlagatelj 33 zastupnika Prijedlog za pokretanje povjerenja podnijela su 33 zastupnika. Prijedlog ste primili u pretince. Vlada Republike Hrvatske dostavila je očitovanje. Predstavnici predlagatelja žele uzeti riječ. U ime predlagatelja potpredsjednica zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.