Kolegice i kolege, želim vam dobar dan. Nastavljamo sa sjednicom i raspravit ćemo - Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2012. godinu Godišnje izvješće dostavila je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja na temelju članka 30. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Prijedlog akta primili ste u pretince. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. U ime predlagatelja izvješće će obrazložiti uvodno gospodin Mladen Cerovec, potpredsjednik Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Izvolite.
Hvala. Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Izvješće o radu AZTN-a za 2012. godinu 16. je po redu godišnje izvješće koje ova institucija od početka njezinog rada 1997. godine dostavlja Hrvatskom saboru na usvajanje sukladno Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja. Nadležnost i zadaća agencije u okviru toga zakona odnosi se na zaštitu tržišnog natjecanja između poduzetnika. Konkretno, riječ je o nadležnosti za utvrđivanje zabranjenih sporazuma između poduzetnika, za utvrđivanje zlouporaba vladajućeg položaja i ocjenu dopuštenosti koncentracija među poduzetnicima te na davanje mišljenja na zakone i druge propise. Osim u ta četiri, nazovimo ih tako, tradicionalna područja koja čine okosnicu aktivnosti tijela za zaštitu tržišnog natjecanja, agencija je u 2012. pa sve do 1. srpnja ove godine bila nadležna i za kontrolu državnih potpora u Republici Hrvatskoj. Konkretno, agencija je bila nadležna za odobravanje i nadziranje provedbe državnih potpora te za nalaganje povrata potpora koje su dodijeljene ili korištene protivno propisima o potporama i to u svim sektorima osim poljoprivrede i ribarstva. U tom je segmentu svoga djelovanja agencija veoma intenzivno surađivala s davateljima i primateljima potpora te Hrvatskom saboru podnosila posebno godišnje izvješće o državnim potporama. Tako širok popis nadležnosti značio je veoma zahtjevan i obuhvatan posao za agenciju koja je u prethodnoj 2012. godini imala 53 zaposlena. Između ostalih naših aktivnosti i neovisno o našoj obvezi podnošenja izvješća o radu u ovom Visokom domu i ovim izvješćem nastojali smo opisati naš rad na način da naše aktivnosti približimo svim dionicima javne vlasti, poduzetnicima te stručnoj najširoj javnosti. Dopustite mi stoga da u ime agencije s vama podijelim nekoliko osnovnih značajki ovoga izvješća, odnosno rada agencije u protekloj 2012. Agencija je u prošloj godini riješila ukupno 395 predmeta što predstavlja blago povećanje u odnosu na prethodnu godinu. Od toga broja 259 predmeta bilo je iz područje primjena Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, a 136 iz područje primjene tadašnjeg Zakona o državnim potporama. Vrijedno je ovdje ukazati da je povećanje u broju riješenih predmeta ostvareno uz manji broj djelatnika, konkretno s 53 djelatnika u odnosu na 57 u 2011. te uz krajnje racionalno korištenje sredstava iz državnog proračuna i uspješno povlačenje sredstava iz europskih programa pomoći. U području tržišnog natjecanja uspjeli smo ojačati provedbu u slučajevima koji imaju najznačajnije negativne učinke na tržišno natjecanje i potrošače, prije svega uz uspostavljanje pravnog okvira koji je u potpunosti usklađen s pravom tržišnog natjecanja Europske unije. Na taj smo način kroz stvaranje svijesti kod poduzetnika o potrebi poštivanja pravila o zaštiti tržišnog natjecanja utjecali na promjenu njihovog ponašanja na tržištu. Agencija je djelovala na dva načina. Tako je u nekim slučajevima posebno opisanim u ovom izvješću agencija djelovala preventivno te ponovnim uspostavljanjem tržišnog natjecanja bez izricanja upravno-kaznenih mjera kod poduzetnika profilirala usvajanje pravila ponašanja i daljnji razvoj kulture tržišnog natjecanja. S druge strane, tamo gdje je to s obzirom na okolnosti slučaja bilo potrebno izricali smo upravno-kaznene mjere. Kao što je naprijed već spomenuto, sukladno svojoj dosadašnjoj praksi agencija je i u ovom godišnjem izvješću dala detaljan opis nekih značajnih predmeta. Držimo naime da takav pristup osim što je u službi približavanja poslova agencije i ove veoma složene materije svim zainteresiranima imaju učinak i opće prevencije, odnosno odvraćanja svih poduzetnika od kršenja propisa o tržišnom natjecanju. Tako se primjerice u dijelu o zabranjenim sporazumima posebno ističe otkrivanje i kažnjavanje kartelnog sporazuma na tržištu javnog linijskog prijevoza putnika i posebnog linijskog prijevoza učenika osnovnih škola u cestovnom prometu na području Međimurske županije, kao i kartela na tržištu proizvodnje i prodaje pekarskih proizvoda na području Osječko-baranjske županije. No isto tako u cilju približavanja načina na koji agencije funkcionira u praksi prikazani su i slučajevi kada i nakon provedenih veoma opsežnih, pravnih i ekonomskih analiza dogovorno ponašanje poduzetnika nije bilo moguće dokazati. Riječ je o primjerima navodnog usklađenog djelovanja poduzetnika u sektoru telekomunikacija, navodnog dogovora ponuditelja na javnim nadmetanjima i slično. Budući da su kartelni sporazumi ona ponašanja poduzetnika koja za posljedicu imaju najveću izravnu štetu za potrošače. Otkrivanje takvih dogovora između izravnih konkurenata kao što je npr. dogovor o cijenama, dogovor o podjeli tržišta i slično i njihovo sankcioniranje i u budućnosti će ostati u središtu aktivnosti agencije. Agencija je u 2012. po prvi puta u postupcima zabranjenih sporazuma i zlouporaba vladajućeg položaja primijenila institut prihvaćanja preuzimanja obaveze izvršenja određenih mjera i uvjeta koje samoinicijativno predloži poduzetnik protiv kojeg se postupak vodi. Svrha je toga instituta brzo i efikasno otklanjanje negativnih učinaka ponašanja konkretnog poduzetnika na tržišno natjecanje. Taj je institut poznat i često korišten u pravu tržišnog natjecanja. Ratio njegovog relativno često korištenje u tome što se kroz takav oblik samoobvezivanja od strane poduzetnika, naravno samo u slučajevima na koje se taj institut može primijeniti fer tržišno natjecanje trenutno ponovno uspostavlja uz istovremeno smanjivanje troškova postupka i oslobađanje resursa agencije radi angažiranja u novim slučajevima. U ovome godišnjem izvješću detaljnije su opisani primjeri primjene toga instituta primjerice u predmetu vezanom uz tržište distribucije i popravak laboratorijske opreme u predmetu vanjskog oglašavanja, te u predmetu vezanom uz usluge tehničke pomoći vozačima na cesti. Područje koncentracija u 2012. obilježio je trend pada ukupnog broja prijava. Iako je samih postupaka bilo manje i u ovom dijelu izvješća dan je iscrpan prikaz aktivnosti agencije u tom području. Međutim, kako bi i problematiku kontrole koncentracije približila javnosti agencija je na svojim mrežnim stranicama objavila upute za prijavu koncentracije s poveznicom na relevantne propise i materijale koji se odnose na obvezu prijave namjere provedbe koncentracije. Usput s obzirom da je sada već kraj listopada spomenimo kako je u 2013. godini došlo do povećanja broja prijava koncentracija. To svakako govori u prilog oživljavanju gospodarskih aktivnosti na ovim prostorima. Međutim, s obzirom na činjenicu da sada dolazi do koncentracije između poduzetnika relativno velike tržišne snage istovremeno možemo zaključiti kako je financijska i gospodarska kriza imala za posljedicu konsolidaciju tržišta koji ide u pravcu smanjivanja broja tržišnih takmaca i stvaranja velikih ili većih gospodarskih sustava što naravno pred agenciju stavlja nove izazove. U smislu svoje zakonske ovlasti zagovaranja prednosti koja tržišno natjecanje između poduzetnika donosi potrošačima ističemo kako je agencija i u ovom izvještajnom razdoblju nastavlja djelovati edukativno i preventivno. Naime, agencija je praćenjem procesa liberalizacije te stanja i uvjeta na pojedinim tržištima kod kojih propisi ili akti interesnih udruženja ograničavaju ili sprječavaju pristup tržištu poduzela aktivnosti u cilju uklanjanja zapreka pristupu tržištu novim konkurentima. Ovo posebno kroz davanje mišljenja zakonska i regulatorna rješenja primjerice u području energetike ili telekomunikacija, ali i u preko stotinu očitovanja i odgovora svima onima koji su agenciji uputili svoja pitanja ili dvojbe. Ovdje je potrebno posebno istaći važnost ocjene učinka propisa na tržišno natjecanje čiju izradu inicirala upravo agencija, kao i primjenu testa učinka propisa na tržištu natjecanja koji je kao i sve značajnije odluke agencije dostupan na njenim mrežnim stranicama. Prošlu 2012. godinu su obilježile i pojačane pripreme za nove obveze i poslove koje agenciji donosi članstvo Hrvatske u EU. Ovdje prije svega mislimo na prelazak na izravnu primjenu pravne stečevine EU uz paralelnu primjenu nacionalnog zakonodavstva. Riječ je o supstancijalnoj promjeni kojom se može pod navodnicima "pohvaliti rijetko koje nacionalno tijelo javne vlasti u Hrvatskoj". Naime, kako bi se sustav zaštite tržišnog natjecanja u Hrvatskoj od 1. srpnja ove godine u cijelosti uskladio i uklopio u europski, te kako bi agencija i hrvatski sudovi mogli izravno primjenjivati pravnu stečevinu Agencija je u 2012. godini inicirala donošenje izmjene dopuna zakonodavstva kako na području zaštite tržišnog natjecanja, tako i na području državnih potpora, te aktivno, veoma aktivno sudjelovalo u njihovoj primjeni. U tom smislu ovo izvješće opisuje neke nove poslove koje agencija dobiva pristupanjem EU budući da Hrvatska postaje dio jedinstvenog unutarnjeg tržišta. U tom kontekstu izuzetan značaj dobivaju poslovi međunarodne suradnje agencije s posebnim naglaskom na potpunu realizaciju obveze sudjelovanja agencije u radu tijela i radnih skupina europske mreže tijela za zaštitu tržišnog natjecanja. Riječ je o obvezi suradnje agencije sa Europskom komisijom, ali i svim tijelima za zaštitu tržišnog natjecanja država članica. Ta suradnja između ostaloga uključuje gotovo svakodnevnu razmjenu informacija u predmetima koji su pokrenuti ali i oblikovanja zajedničkih rješenja u kreiranju politike tržišnog natjecanja EU. Na kraju u području tržišnog natjecanja ne treba zaboraviti i redovita sektorska istraživanja tržišta. Tako je Agencija tijekom 2012. prikupila i obradila opsežnu dokumentaciju o međusobnim odnosima trgovačkih lanaca i njihovih dobavljača. Istraživanje je obuhvatilo najznačajnije trgovačke lance i najznačajnije dobavljače po različitim kategorijama roba poput dobavljača kruha, tjestenina, mesa, konditorskih proizvoda, pića itd. Prikupljena je dokumentacija pored samih ugovora između trgovačkih lanaca i dobavljača sadržavala i podatke o komercijalnim i financijskim uvjetima u odnosima trgovaca i dobavljača, uključujući i prodajne cijene, razne vrste naknada, rabate, bonuse, stimulacije itd. Kao što je u ovom trenutku već poznato temeljem te dokumentacije agencija je tijekom ove godine pokrenula niz postupaka u kojima se ispituju mogući negativni učinci pojedinih odredaba tih ugovora na tržišno natjecanje. U području primjene propisa o državnim potporama za 2012. bi se moglo reći da je bila godina postupnog prelaska s poslova odobravanja nadzora provedbe državnih potpora u Hrvatskoj na nove nadležnosti agencije vezane uz članstvo u EU. Naime, u 2012. Agencija je u području državnih potpora riješila oko 42% više predmeta nego u prethodnoj godini. Tako se ukupan broj mišljenja, očitovanja i naputaka koje je Agencija dala s 57 povećao na 99 u 2012. godini. Tu je osobito bila izražena savjetodavna uloga agencije u pripremi programa potpora odnosno u davanju mišljenja i tumačenja davateljima potpora u svezi ispravne primjene propisa o državnim potporama. Drugim riječima, razvidno je kako su s približavanjem članstva u EU davatelji potpora počeli sve veću pozornost posvećivati pravilnoj primjeni pravila o dodjeli potpora koja su uzgred spomenimo raspršena ili sadržana u više od 50 propisa koji uređuje ovu veoma složenu pravnu materiju. Tako se u 2012. ocjenjivane brojne potpore za sanaciju i restrukturiranje, za istraživanje i razvoj, regionalne državne potpore, potpore za kulturu itd. I u ovom području godišnje izvješće iscrpno opisuje pojedinačne primjere i razloge odobrenja ili pak u nekim slučajevima i negativne odluke agencije donesene zbog neusklađenosti prijedloga s propisima o državnim potporama ili stoga što se predmetna sredstva nisu smatrala državnom potporom. Osim navedenih aktivnosti i poslova koji se odnose na postupke odobravanja nadzora nad dodjelom potpora u 2012. kao i u prethodnim izvještajnim razdobljima aktivnosti agencije odnosile su se i na poslove u vezi s praćenjem, vođenjem evidencije o državnim potporama odnosno prikupljanjem podataka o dodijeljenim državnim potporama od svih stvarnih i potencijalnih davatelja potpora u Hrvatskoj. U Godišnjem izvješću o državnim potporama za 2011. godinu koje je Hrvatski sabor usvojio 15. veljače 2013. na svojoj 7. sjednici po prvi je puta izvršena analiza dodijeljenih potpora prema karti statističkih regija u RH. Također, u tom je godišnjem izvješću koje je dostupno na našoj mrežnoj stranici agencija po prvi puta izvijestila o uspostavljenom modelu praćenja učinaka dodijeljenih potpora u 2011. godini s ciljem objektivne procjene efikasnosti korištenja, odnosno trošenja proračunskih sredstava i uspješnosti postizanja zadanih ciljeva dodijeljenih potpora. Nadalje, velik dio aktivnosti od zaključivanja pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji odnosio se na izradu liste postojećih potpora. agencija je zajedno s davateljima potpora na jednoj strani i Europskom komisijom na drugoj usuglašavala programe potpora kako bi oni bili odobreni od strane komisije te na taj način kroz tu listu postali sastavni dio ugovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. To konkretno znači da je te potpore bez posebnog odobrenja Europske komisije moguće primjenjivati sve do datuma njihova isteka. Izvješće donosi cjelokupnu listu postojećih potpora. Mišljenja, očitovanja, odgovori na upite i objašnjenja koja je stručna služba davala na upite i zahtjeve davatelja ili korisnika potpora u rješavanju konkretnih slučajeva i objašnjavanju primjene pojedinih propisa u državnim potporama tijekom 2012. temeljeni su na 10-godišnjem iskustvu agencije u tom području. Sve to osnažuje prevalentnu savjetodavnu ulogu koju agencija sukladno novom Zakonu o državnim potporama iz 2013. godine dobiva nakon pristupanja EU. Naime, danom članstva za nadzor nad dodjelom državnih potpora nadležna je isključivo Europska komisija, a ne više Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Međutim, novi Zakon o državnim potporama uređuje i nove ovlasti i poslove agencije u vezi s postupkom prijave prijedloga državnih potpora na ocjenu komisije. Riječ je o jednoj novoj ulozi agencije, riječ je o ulozi agencije u davanju mišljenja o sukladnosti prijedloga potpora izuzetih od obveze prijave Europske komisije o pružanju stručne pomoći davateljima u pripremi prijedloga potpora i izvješćivanju komisije o dodijeljenim državnim potporama u Hrvatskoj. U tom kontekstu zakon također uređuje suradnju agencije s Ministarstvom financija u domeni državnih potpora. Dakle, ne samo da aktivnosti agencije u području potpora ne prestaju već se one usuđujem se reći produbljuju i stvaraju novi oblik odgovornosti za agenciju. I na kraju posebno treba spomenuti ono što je najvrednije u agenciji treba spomenuti ljude, stručnu službu koja tu odgovornost snosi u svim područjima djelovanja Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Naime, njihovo znanje i iskustvo stečeno kroz stalno stručno osposobljavanje neophodan je preduvjet za uspješan rad ove institucije u područjima koje je podložno neprestanim promjenama. Riječ je o neprekidnim promjenama u zakonodavstvu EU kroz relevantne odluke europskih sudova koje postaju odmah primjenjive kao dio pravne stečevine. To je naročito bitno u sklopu spomenutih novih nadležnosti agencije u području tržišnog natjecanja. Riječ je ovdje o primjeni domaćeg zakonodavstva uz paralelnu i izravnu primjenu ugovora o funkcioniranju EU u suradnji agencije sa sudovima u slučaju privatnih tužbi, o osiguranju jedinstvene primjene europskog prava, o suradnji s Europskom komisijom koja je nadležna za primjenu europskog prava i u Hrvatskoj kada preuzme vođenje postupaka na vlastitu inicijativu. Ne zaboravimo spomenuti niti proširenje nadležnosti agencije na bankarski sektor koje je nastupilo 1. srpnja ove godine za što se stručna služba agencije također morala pripremiti. Proširenje ovlasti i zadaća agencije i poslova za njezine zaposlene godinama je u obrnuto proporcionalnom odnosu sa sredstvima koja se u proračunu osiguravaju za njen rad. To rezultira i stalnim trendom napuštanja agencije, odljeva znanja koje se može plasirati na neusporedivo bolje plaćenim a rekao bih i više cijenjenim poslovima u privatnom sektoru, u drugim bolje plaćenim domaćim regulatorima ili u tijelima Europske komisije. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja koja za razliku od nekih sektorskih regulatora nema nikakvih vlastitih prihoda kroz proteklih 17 godina uspjela se nekako nositi s prekratkim proračunom. Proračun agencije u 2012. iznosio je 18 milijuna 631 tisuću kuna, od čega je 13 milijuna 554 tisuće kuna bilo iz državnog proračuna, a preostalih 5 milijuna i 77 tisuća kuna je došlo iz IPA projekata pomoći EU što je detaljno prikazano u poglavlju 4. ovoga izvješća. Unatoč svim poteškoćama ipak smo uvjereni da svoje nove ovlasti i zadaće možemo i dalje uspješno izvršavati. Takvo uvjerenje temeljimo na mjerilu koje se često koristi u procjeni kvalitete, efikasnosti i uspješnosti ovakvih tijela, a to su presude u kojima nadležni sudovi potvrđuju zakonitost odluka agencije. I ovdje agencija u 2012. bilježi pozitivan trend u vidu 30 odluka Visokog upravnog suda RH i 13 odluka mjesnih nadležnih upravnih sudova po tužbama protiv odluka agencije. Od ukupno 43 podnesene tužbe iz područja primjene Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja u 38 slučajeva sudovi su potvrdili odluku agencije, odnosno odbacili tužbu podnositelja. Četiri tužbe su mjesno nadležni upravni sudovi odbacili kao nepravodobne dok su jedan postupak iz područja državnih potpora obustavili. Dakle, nitijedna od podnesenih tužbi nije uvažena. Konačno, agenciju i njezin rad ocjenjuje Europska komisija. Ona je u priopćenju Europskom parlamentu i Vijeću EU objavila glavne nalaze iz sveobuhvatnog Izvješća o monitoringu i spremnosti Hrvatske za članstvo u EU koja se odnosi na razdoblje od listopada 2011. do rujna 2012. godine. Pohvala koja govori da je agencija, citiram: "U potpunosti operativna i funkcionalno neovisna te da izvršava svoje zadaće u skladu sa zakonodavstvom koje je na snazi daje ovoj agenciji i dalje za pravo vjerovati da je u svojim odlukama i stavovima na dobrom putu. Cilj agencije ostaje što potvrđuje ovogodišnje izvješće učinkovita primjena propisa o tržišnom natjecanju, uključujući odlučno sankcioniranje protutržišnih ponašanja poduzetnika te stvaranje i očuvanje jednakih uvjeta za sve poduzetnike bez obzira na njihovu tržišnu snagu i druge razlike među njima. Na taj se način svima osiguravaju jednake šanse za uspjeh a time i tako gospodarsko i institucionalno okruženje koje će ohrabrivati ulazak u poduzetništvo te poticati inovacije i nova ulaganja. Uvjereni smo da je ostvarenje toga cilja uz daljnje jačanje učinkovitosti agencije moguće samo ukoliko se osiguraju minimalno dostatna sredstva za rad. To je uostalom i apel koji je Joaquin Almuni potpredsjednik Europske komisije zaduženog za tržišno natjecanje prije nekoliko dana uputio vladama država članica. Sve to potrebno je kako bi se očuvala prepoznatljivost, operativna i funkcionalna samostalnost i neovisnost te rad koji se temelji na profesionalnom integritetu i visokoj stručnosti zaposlenika Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Vjerujem da je to ovaj Visoki dom prepoznao te da će agenciju podržati u njenoj daljnjoj afirmaciji. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi u raspravi je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i kolega Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani potpredsjedniče vijeća sa članovima vijeća agencije, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je jedno Izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja u 2012.godini. izvješće možemo reći da je ono opsežno i temeljito napisano na 150 stranica. Na sam tekst izvješća Hrvatski laburisti-Stranke rada nemaju većih primjedbi jer je ono obuhvatilo sva područja rada agencije i o svim bitnim podacima o aktivnostima u 2012.godini. Ali želim naglasiti da Agencija za zaštitu tržišnih natjecanja treba imati vrlo veliku i značajnu ulogu u razvoju i zaštiti gospodarstva naše zemlje. naše gospodarstvo već se predugo nalazi u ogromnim teškoćama, nemamo strategiju, nemamo viziju izlaska iz krize kao ni put boljem cilju njegovog oporavka. Najnoviji podaci Svjetske banke o uvjetima poslovanja prema kojemu smo pali na 89.mjesto od 189 zemalja, naša Vlada pokuša prikazati kao uspjeh. Žele govoriti samo o onim područjima gdje je napravljen određeni pomak, a u onim drugim područjima gdje su dosta loši rezultati to pokušavaju na neki način sakriti. Ne znam kome pad od 5 mjesta može biti uspjeh. Žmiri se prema svemu onome što je loše, a želi se prikazati samo ono dobro. Nije bitno što su u okruženju svi bolji od nas. Mi smo samo za jedno mjesto ispred Albanije, tu je blizu i Srbija a sve ostale zemlje u okruženju daleko su bolje. Žmiri se pred stvarnošću zato i idemo puževim korakom dok svi drugi pokraj nas jure. Ova Vlada ima valjda za cilj i strategiju da rasproda sve što je i malo vrijedno, a kada se toga riješimo nećemo imati više nikakve brige. Ipak za razvoj gospodarstva vrlo važnu ulogu ima i kontrola kako bi se spriječio svaki monopol, a svim subjektima omogućilo poslovanje pod istim ili približno sličnim uvjetima. Agencija bi trebala u okviru svojih zakonskih ovlasti poduzimati mjere i osigurati bolje funkcioniranje tržište poduzetnika potrošača kao i cijelog gospodarstva. Trebamo si ipak postaviti pitanje da li je agencija dovoljno napravila i ostvarila svoju zakonsku ulogu u ovim kriznim vremenima? Prema ovome što smo čuli agencija ili ovo što ovdje vidimo dosta dobri rezultati su prikazani u ovom izvješću. Znamo da su neke potpore išle onima koji nisu imali šanse, a tu je politika nametnula svoju moć te je novac praktično bačen u bunar bez dna. Zato si postavljam pitanje da li je bez cilja i strategije agencija mogla ostvariti bolju ulogu u zaštiti tržišnog natjecanja i dodjeljivanju državnih potpora? Na to je pitanje teško odgovoriti iako misija agencije treba biti osiguranje i djelovanje tržišta u korist potrošača, poduzetnika i ukupnog gospodarstva. Agencija bi trebala svojim radom pomoći u boljem i učinkovitijem tržišnom natjecanju poslovnih subjekata na tržišnoj utakmici. Njenim radom i djelovanjem trebala bi se povećati razina prava na području tržišnog natjecanja i dodjeli državnih potpora. Ona treba biti operativno i nezavisno tijelo te otkloniti svaku mogućnost sumnje kada je u pitanju njezina objektivnost i samostalnost. No da li je to tako teško je reći jer u javnosti se stiče dojam da su veći igrači na našem prostoru ipak nedodirljivi. Glavno područje rada agencije je kontrola politike tržišnog natjecanja kako bi se spriječio dominantni položaj na tržištu i osigurala kvalitetnija dodjela državne pomoći. U 2012.godini vidljivo je da je agencija odradila ukupno 395 predmeta što je približno isto kao i godinu prije. Od toga 259 predmeta u području tržišnog natjecanja i 136 predmeta kod državnih potpora. Taj posao je obavljen sa 53 zaposlena i prema podacima 4 manje nego u godini prije. Nešto ipak nisam uočio u izvješću, a mislim da je taj podatak ipak bitan. Koliko je ostalo neriješenih predmeta za ovu godinu, ako da koliko? Mislim da u idućem vremenu trebaju obuhvatiti se i ti podaci i da znademo što je to što se prenosi za nekakvo buduće razdoblje. Po podacima vidimo da a o tome je bilo i danas govora da od 43 podnesene tužbe na odluke agencije sudovi su prihvatili 38 što je vrlo zavidan podatak i za svaku pohvalu. Dok 4 tužbe su nadležni sudovi odbacili kao neprihvatljive a samo jedan postupak iz područja državne potpore je obustavljen. Iz ovih podataka vidimo da ni jedna od podnesenih tužbi nije uvažena pa bi trebalo zaključiti kako je rad agencije bio više nego zadovoljavajući. Zato ću se osvrnuti samo na nekoliko slučajeva u izvješću poput onoga da je agencija otkrila i sankcionirala postojanje zabranjenih sporazuma, kartela na tržištu javnog linijskog prijevoza putnika u cestovnom prometu i posebnog linijskog prijevoza učenika kao i prodaju pekarskih proizvoda na području Osječko-baranjske županije za šta su izrečene upravno kaznene mjere za povredu Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja jer se radilo o ponašanju koje posljedica ima izravne štete na potrošače. Ali radi se o manjim subjektima dok na drugoj strani kod malo većih i utjecajnijih tvrtki poput VIPneta, HT-a, Tele2 stoji da nije došlo do narušavanja tržišnog natjecanja u pokretnim mrežama tih operatera. Kaže se da nema dokaza da su oni u određenom razdoblju usklađenim djelovanjem promijenili obračunske jedinice za glasovne pozive u pokretnim mrežama i tim sklopili zabranjeni sporazum na štetu korisnika. Do sada u vrlo rijetkim slučajevima je zabilježen da moćnije tvrtke budu proglašene krive za sve postupke a pretežno to doživje manje ili slabije tvrtke. A svi znamo da moćni baš i nisu fer igrači na tržištu ali znadu kako prikriti svoje postupke i ne preostaje nam ništa drugo nego vjerovati agenciji u ispravnost njezinih postupanja. Neovisno što se u javnosti stiče potpuno drugačija slika i dojam kada davanje državnih potpora, kod davanja državnih potpora osvrnuti ću se na neke podatke. Poput toga da agencija je odobrila potpore za sanaciju imunološkog zavoda na zahtjev Ministarstva zdravlja. Agencija je donijela odluku o odobrenju potpore za sanaciju u obliku državnog jamstva u iznosu od 43 milijuna kuna za kreditno zaduženje kod komercijalnih banka za podmirenje dospjelih tekućih troškova i poslovanja. I što imamo danas? Imunološki zavod se nalazi vjerojatno u najtežoj situaciji od osnutka. Nakon odluke Hrvatske agencije za lijekove i medicinske proizvode da se zavodu ukine dozvola za proizvodnju krvnih derivata i bakterijskih cjepiva. Zavodu danas prijeti stečaj a što se moglo naslućivati u slučaju gubitka dozvole. A takvih primjera bi mogli naći još dosta poput brodogradilišta Kraljevica i gdje odu praktično novci i baca se u bunar. Agencija je u svojim aktivnostima dala doprinos i u 130 mišljenja na određene zakone i propise kao i razna očitovanja i odgovore tijelima javne vlasti i poduzetnicima. Tako imamo 28 stručnih mišljenja i 102 očitovanja i razni odgovori od čega je 40-ak iz područja tržišnog natjecanja. Najčešća područja o kojima su zatražena mišljenja su sektor telekomunikcije, komunalne usluge, sektor energije, područje javne nabave i poštanskih usluga. Iz ovog možemo zaključiti da su to najosjetljivija područja i njima treba posvetiti posebnu pažnju. Za sav taj rad agencija potrošeno je 18,6 milijuna kuna od čega je bio prihod iz proračuna 13,5 milijuna kuna i pomoć 5,1 milijun kuna iz sredstva Europske unije za IPA projekte. Iako ulaskom Hrvatske u Europsku uniju agencija ima i neke druge ovlasti u područjima bankarstva a neke nadležnosti je izgubila. Ona treba raditi a prisutan problem je da predsjednici vijeća je istekao mandat kao i nekim članovima te se njihov izbor treba što prije obaviti kako bi agencija mogla normalno raditi i odrađivati onaj dio za šta joj je propisana nadležnost u zakonu. Hrvatski laburisti kao što sam rekao podržati će ovo izvješće. Hvala.
Hvala. Replika Draženko Pandek.
Zahvaljujem. Evo poštovani kolega, vi ste se u uvodnom dijelu svog izlaganja referirali na ovaj Izvještaj Svjetske banke Doing Busniess kao jedan primjer u kojem se vidi kako Hrvatska u biti, hrvatska Vlada ne radi dobar posao, da se u biti nazaduje a ne napreduje. Međutim, podaci iz tog izvješća ne govore baš u prilog toj vašoj tvrdnji jer se tamo na odredbe Hrvatska u biti poboljšava svoj bodovni score za 0,9 bodova sa lanjskih 6,3,7 na 64,6 bodova od mogućih 100. Činjenica je da je došlo do određenog pada u poretku temelji se na tome da je u biti sada više zemalja u evaluaciji Svjetske banke, a osim toga vjerojatno su i neke zemlje napravile bolji bodovni skok. U nekim pak elementima se navodi da je baš i bio i veći i veći skok nego što bi se to moglo zaključiti. Na primjer govori se da je sa, Hrvatska napredovala sa 42 na 34-to mjesto po pitanju plaćanja poreza jer je olakšala plaćanje socijalnih doprinosa putem elektroničkog sustava i smanjila je izdvajanje za šume i Hrvatsku gospodarsku komoru. Dakle, činjenice govore suprotno tome da se ipak ništa ne radi. Činjenica ovdje i iz ovog se može vidjeti da postoje određeni rezultati mjera koje se poduzimaju. Međutim, još bih htio nešto naglasiti, kada vi govorite kao laburisti o Izvješću Svjetske banke, moram napomenuti da u tom Izvješću jedan od glavnih parametara je fleksibilnost … [[Govornik se ne razumije.]] zakonodavstva. Dakle preferira se provođenje politike Fahrenheit da se čim lakše otpuštaju radna snaga, da se čim više fleksibilizira sustav koji regulira radnu snagu. Da li se vi za to zalažete, ako da, sigurno da bi to pomoglo da se sljedeće godine ova ocjena bude daleko bolja … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Odgovor na repliku Zlatko Tušak.
Hvala. Kolega Pandek vi ste, ja ću krenuti od ovog zadnjeg što ste vi rekli. Od deset pitanja o kojima je vrednovanje i gdje je pad Hrvatske za pet mjesta, ni u jednom se ne spominje otpuštanje radnika, ovo o čemu ste vi pričali. Mi možemo govoriti o nekim drugim stavovima Svjetske banke, ali ne o ovom vrednovanju. Znači ja nisam o tome govorio, vi ste sami nametnuli tu priču. I druga stvar, radi se o deset područja koje se prati, pet područja je određeni napredak, u ostalih pet područja je zaostatak. Ukupno taj dio zaostatak je pad za pet mjesta. Ja ne znam ako vama pad za pet mjesta može biti uspjeh i ja sam rekao mi idemo puževim korakom, drugi nas prestižu, drugi su bolji i ako ovako nastavimo imat ćemo još veći pad koliko god se mi hvalili da je to ipak uspjeh. Ne, to nije uspjeh, to je ipak pad jer činjenica je peto mjesto dalje je lošiji rezultat.
I Damir Rilje, replika.
Poštovana potpredsjednice. Kolega Tušak, evo ja bih se samo nadovezao na dva ili tri pitanja. Vi ste spomenuli tržište telekomunikacijskih usluga, tržište poštanskih usluga, spomenuli ste i brodogradnju. Rekli ste da ne bi bilo zgodno da se zapravo propusti i da samo veliki igrači dobiju ono što bi trebalo da se dogodi, a to znači da sredstva potpore eto tako nazovimo to "veliki igrači". Pa evo ja bih se mogao donekle složit sa vama u dvije-tri stvari. Gledajte, imamo restrukturiranje hrvatske brodogradnje unutar koje je više ili manje uspješno restrukturirana brodogradnja, ali znam da se to striktno može podijeliti jer znamo gdje funkcionira, gdje je pokrenuta proizvodnja i da postoje još odgovarajuća sredstva za restrukturiranje odnosno za potpore u brodogradnju u ovom narednom ciklusu. Isto tako znamo da se tržište poštanskih usluga, da je poprilično neuređeno u odnosu na tržište telekomunikacijskih usluga i u izvješću se i spominje Zakon o pošti koji je vrlo relativan i koji u konačnici spominje nekakve zamjenske poštanske usluge i koješta drugo, a zapravo tamo imamo čistu bitku između dva operatera i nacionalnog operatera koji gubi tržište. I evo čini mi se čak, ali doduše to nije predmet ovog izvješća, postoji nekakva prijava u odnosu na nacionalnog operatera za nelojalnu tržišnu utakmicu ali to će biti predmet sljedećeg izvješća. No činjenica jest da podaci tako govore, ali o tome ćemo vjerojatno u nekom drugom izvješću. S treće pak strane tržište telekomunikacijskih usluga. Dakle bili smo svjedoci ovdje u ovom domu da se govorilo o višestrukom spuštanju cijena. Činjenica je da to još nije slučaj i da se to još nije dogodilo. Evo ja bih za sad toliko jer više nemam vremena.
Odgovor na repliku, Zlatko Tušak.
Hvala lijepo. Pa kolega, meni je drago da se vi potpuno slažete i ja se slažem sa vama oko ove diskusije. Ja bih samo pojasnio jedno pitanje, kad govorimo o restrukturiranju. Ja sam pokušao dati samo primjer kada dio novaca i jamstva se dade za restrukturiranje, a ti novci jednostavno propadnu jer nema restrukturiranja nego tvrtka završi u stečaju. Onda su praktično to bačeni novci. Ti novci za restrukturiranje su se mogli negdje bolje i kvalitetnije upotrijebiti što bi se osigurali bolji uvjeti ovaj poslovanju i čak doći do novog zapošljavanja, novog poticaja. Najgora je stvar kad govorimo o restrukturiranju, a dio tih novca jednostavno nema koristi za restrukturiranje nego te tvrtke propadnu. I jasno, kada govorimo o telekomunikacija da onda su oni preveliki i jaki igrači i vrlo im je teško dokazati kada i nešto i dogovore u šta se može sumnjati, ali ja sam tu pokušao reći percepciju javnosti koja osjeća na neki način da se nemoćno je boriti protiv tih jakih igrača. Hvala.
U ime Kluba zastupnik HNS-a kolega Petar Baranović.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovane dame i gospodo iz agencije, uvažene kolegice i kolege. Nekoliko riječi i komentara vezano uz sadržaj ovog izvješća, ali naravno i uz sam rad ove agencije u ime kluba HNS-a. Iščitavajući ovo izvješće dobio sam dojam da je jedno od čitljivijih koje sam imao ove dvije godine mandata prilike čitat i u kojem je vrlo sustavno posloženo što je zapravo agencija, na koje se zakone referira, koji su njeni temeljni zadaci i u kojem je vrlo detaljno prikazano čak i do razine pojedinačnog slučaja čim se sve agencija bavila u ovom razdoblju za koje podnosi izvještaj. Navedeni su naravno i podaci o tome koliki su financijski troškovi za rad agencije, koliko ima zaposlenih, koja je struktura zaposlenih, koliko su predmeta riješili i onda kad to pročitate onda se pomalo stvara dojam da je zapravo suma od 18 milijuna kuna prilično ozbiljna suma za predmete koji mogu tablično stat u svega nekoliko stranica izvješća. Ali ne poznavajući dovoljno zakone i detalje ne ulazim u to niti ulazim u to niti sudimo o kvaliteti pojedinih rješenja. Kolega prethodni govornik je naglasio rješenja u kojima su izrečene kazne i to je ono što bode oči, kao i rješenja kod kojih su kazne odnosno inicijative odbačene, stručno rečeno, kako se navodi. Tako imamo prilike u ovom izvješću pročitati da je kažnjeno nekoliko pekara u Osječkoj županiji i da je udruženje obrtnika odnosno Udruženje obrtnika Osijek kažnjeno sa 50 tisuća kuna. Pa imamo prilike pročitati kako je nekoliko autobusera u Međimurskoj županiji isto tako kažnjeno. Imamo prilike i pročitati da prijave koje su podnesene protiv tzv. velikih igrača su odbačene zbog nedostatka dokaza. Ne uzimamo uopće za pravo niti imam ambiciju suditi o tome da li je bilo dokaza ili ne i želim vjerovati da su stručne službe agencije i tijela koja rješavaju predmete obavila stručno svoj posao. Tako da neću ulaziti u grijeh činjenja, ali ću otvoriti pitanje grijeha nečinjena, otvorit ću pitanje šta je zapravo agencija propustila napraviti i u ovoj i u proteklim godinama referirajući se na jedan podatak koji vrlo vjerojatno zna svaki drugi barem punoljetni građanin ove zemlje, a to je dogovorena cijena otkupa pšenice u Republici Hrvatskoj od kunu i pet lipa i onda kad gledate definiciju kartela onda se postavlja pitanje je li to dogovorio kartel ili se to desilo po slučaju i volji božjoj. To je informacija s kojom su se otvarali televizijski dnevnici i radio vijesti, svi tjednici, sve dnevne novine u Republici Hrvatskoj danima su nas bombardirali o činjenici da je zacrtana utemeljena cijena pšenice hrvatskim poljoprivrednicima jednu kunu nula pet. Samo šta u radničkim novinama po tvornicama nije ta vijest izlazila, možda jeste nisam provjerio. I onda kad uđete u ovaj dokument i vidite da agencija ima i osnova po službenoj dužnosti pokrenuti postupak ja sad u ovom Saboru ispred Hrvatske narodne stranke ne samo kao njen zastupnik u ime stranke, nego i kao zastupnik hrvatskih građana među koje spadaju naravno i hrvatski poljoprivrednici postavljam otvoreno pitanje vama dame i gospodo jeste li izvršili grijeh nečinjenja, jeste li trebali reagirati kod potpuno jasne informacije da je dogovorena cijena među veletrgovcima otkupljivačima jednu kunu i pet lipa. Je li postoje u ovoj zemlji institucija koja štiti male, koja štiti slabe, koja štiti one koji su nemoćni pred monopolom u sektoru gospodarstva kad je u pitanju tržišno natjecanje vaša je uloga zakonski određena funkcija potpuno jasna i vrlo se logično navodi zaključak da suprotno slučaju ovih nekoliko pekara u Osječko-baranjskoj županiji ste ovdje pali na ispitu. Ja bih volija da me kasnije u obraćanju završnome ili nakon mog izlaganja demantirate, da iznesete argumente da je moja procjena i procjena mojih kolega iz stranke pogrešna ali bojim se da to nećete moći. I otvaram pitanje širokoj stručnoj javnosti u Republici Hrvatskoj i javnosti općoj da procijeni je li u ovom slučaju u kojem je oštećen, odnosno doveden u nepovoljni položaj u kontekstu tržišnog natjecanja i normalnog poslovanja, je li doveden ogroman broj hrvatskih građana, hrvatskih poljoprivrednika koji su onda sav svoj bijes iskalili na onome ko nije ima mehanizme da utječe na cijenu, a to je resorni ministar, pa je onda resorni ministar bija Pedro koji triba visiti, on je bija kriv za sve. A jasno da nije posao resornog ministra da se petlja u tržišnu utakmicu, ali jest posao agencije da na takve stvari reagira i pokrene postupak. Kako se došlo do cijene od kune i pet lipa? Pitanje otkupa mlijeka u Republici Hrvatskoj? 2 kune i 40 lipa. Izbacivam cifre ko revolveraš. Zašto? Zato što su potpuno jasne, nitko ih niti ne krije. Jasni ili skriveni karteli rade potpuno transparentno bez ikakvih problema. U Poljskoj cijena mlijeka 0,37 … [[Govornik se ne razumije.]] puno veća nego u Hrvatskoj. Svih prijašnjih godina bila je puno niža nego u Hrvatskoj ili u najboljem slučaju jednaka. Sad je puno veća. I onda naravno da kolega Milinković evo već diže tablicu jer je vjerojatno sad cijena i pala sukladno dogovoru, sukladno dogovoru i ne te dogovore koji se vide iz aviona, ne sa zemlje dame i gospodo nitko ne reagira, apsolutno nitko. Možda zvuči sujetno ali čini mi se da je ovo prva javna reakcija ovakve vrste u hrvatskom Parlamentu, meni se bar čini, nisam primijetio. Možda dopuštam da je netko na istu temu u nekoj godini prije u nekom mandatu reagira. Jer ova agencija ima taj zadatak već dugi niz godina od datuma svog osnivanja. I od jasno definiranih zakonskih ovlasti i zadaka koje ona ima. Da li je to u slučaju višegodišnje prakse dogovaranja otkupne cijene pšenice ikad do sad napravila. Da li je ikad do sad kaznila nekog od velikih? To su odgovori na pitanje kluba HNS-a. Mislim da nije. Možda se varam, ali u ovom području svakako nije. Jer da se počelo raditi taj posao kad se moglo primijetiti tu anomaliju u funkcioniranju sektora poljoprivrede i tržišta poljoprivrednih proizvoda onda bi se vrlo vjerojatno kroz godine mijenjale navike, a činjenica je da se promijenile nisu. Dakle, nije bilo konzekvenci za ono što se događalo. S obzirom da je ovo izvješće o onome što se činilo sastavljeno vrlo transparentno, vrlo korektno mi ćemo u klubu HNS-a ovo izvješće kao takvo vrlo izvjesno podržati. Osobno ne znam da li ću dignit ruku za, ali jedno budite uvjereni dame i gospodo što se tiče i kluba HNS-a a posebno mene kao saborskog zastupnika svih građana ove zemlje obratit ću silno pažnju na kvalitetu vašeg rada i referirat se izvan samog konteksta jednogodišnjeg podnošenja izvješća. Hvala vam lijepo.
Hvala. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Baranović, ja pozdravljam vašu raspravu i drago mi je da ste govorili u okviru cijene pšenice. Naravno dotakli ste i cijenu mlijeka. Rekli ste isto tako da ste vi zastupnik i poljoprivrednika i zasigurno ste na proteklim izborima dobili značajnu potporu poljoprivredne populacije. Ali su, oni su se jako poslije udarali glavom o zid što su učinili. Jer ova vaša reakcija koju ste danas napravili je apsolutno dakle prihvatljiva, ali je prekasno. Ja sam upozoravao bezbroj puta u ovom Visokom domu na te okolnosti što se sad događa sa poljoprivredom, što se događa sa poljoprivrednicima. Ali ću ponoviti ponovno, iako Uredba 261 EU kaže da je potrebno osigurati razvoj farmerima i adekvatnu poljoprivrednu proizvodnju. Isto tako upozoravao sam što se događa, broj OPG-a koji su propali, 4, 5 tisuća OPG-a, broj krava na prisilnom klanju preko 40 tisuća. Pa se to ne može obnoviti bez obzira na cijenu mlijeka. Cijena mlijeka pada, cijena mesa pada. Sve to su posljedice jedne politike prema selu prosto zaprepašćujuće koje uništavaju seljaka, koja je poljoprivredu dovela i vaša reakcija je nažalost zakašnjela, dakle skrb i briga za seljaka. Držim da je trebalo daleko prije intervenirati, a kada je ovaj brod se tako nasukao iz svih područja bojim se da ga je teško više natrag dovesti nakon ove katastrofe koja se dogodila. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Milinkoviću dobro ste primijetili da sam iz te struke i odmah sam procijenio kad smo došli na ovaj nasukani brod koji ste tako uredno nasukali da će biti vrlo gadan posao. Što se tiče potpore, poljoprivrednicima sam bio prilično nepoznat kad sam ušao u profesionalnu politiku ali ribarima nisam. Spadamo u isti sektor. A što se tiče toga da li je nešto prekasno ili nije, kad je tko reagirao, kolega Milinkoviću imali ste vi dugi niz godina da reagirate na ovo i niste postigli baš sjajnu situaciju. Prema tome, nemojte se nabacivati blatom na ljude koji su dobili potpuno neuredan sektor, nepripremljen za ono što ga je čekalo 2011. godine, odnosno 2013. Potpuno neuredan sektor. Ovo su navike koje su se stvarale u vaše vrijeme, kolega Milinkoviću. Nažalost, na nama je da ih mijenjamo. Hvala lijepo.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Baranoviću ovaj puta se u potpunosti slažemo, pa mogu reći i u najsitnijim detaljima osim u jednom detalju. Rekli ste da se nikad o tome u Saboru nije govorilo. Slično, ne isto, govorio sam lani kad smo govorili o izvješću. I još jedno neslaganje, mi ne usvajamo, ja ne shvaćam kad imamo izvješće ovaj tekst, usvajamo ono što piše u tekstu odnosno rad agencije jer samo ova slova koja su unutra otisnuta ona su po meni, slažem se s vama, ona su smokvin list. Mi zapravo Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja nemamo, nemamo ni tržišno natjecanje, nemamo ni tržište uređeno. Agencija bi trebala biti strah i trepet ali strah i trepet je Ivica Todorić i njemu slični. I oni reguliraju tržište. I oni diktiraju kako će raditi Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Veliki igrači u Hrvatskoj u kletima se sastanu i oni utječu na to kako će se regulirati tržište. Da, gospodine Baranoviću, dogovorena je cijena pšenice, sve cijene se dogovaraju. Sjetite se još ono kad su se cijene novina dogovarale, kad je puklo prijepisi raznih poruka, kad su najveći igrači na tržištu dogovarali cijene a mi govorimo o slobodi tržišnog natjecanja. Telekomunikacijski operateri svi se dogovaraju. Tako da je laž o tržištu, laž je o slobodama i sjetite se samo ja sam lani govorio o tome na koji način veliki lanci trgovački ucjenjuju hrvatske proizvođače. Da li se oni žale Agenciji za tržišno natjecanje? Ne usude se jer su mrtvi, nema ih na policama velikih dućana, sklanjaju ih ako se zamjere, sklanjaju ih ako zatraže da se na vrijeme plati im račun a kamoli da se žale, nema ih više. Agencija to ne sankcionira, agencija o tome niti ne raspravlja jer proizvođači znaju da je agencija tek smokvin list i mislim da bi on ne negativno, super negativno ocjenu trebao dobiti.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Uvaženi kolega Vukšić ne šuljam se po kletima i ne brojim tko se gdje sastaje ali u ovom sam se obraćanju Hrvatskom saboru u ovom Visokom domu referirao na činjenice koje su potpuno poznate. I siguran sam da smo prije ulaska na ovu raspravu napravili anketu na ulazu među saborskim zastupnicima kolika je bila cijena pšenice ove godine da bi svatko znao da je bila kunu i pet lipa. Ali svatko, čak i onaj kojemu je poljoprivreda zadnja u spektru tema kojima se bavi. To jasno ukazuje i svi sadržaji novinskih članaka koji su to pratili i komentirali da je bilo elemenata u najmanju ruku da se agencija pozabavi time. Ne prejudicirajući ishod možda se nešto desilo slučajno, ali suština problema je što se to nije niti pokušalo. I kao zastupnik ponavljam svih građana ove zemlje i svoje stranke naravno a i svoje osobne savjesti inzistiram da ova agencija odista postane ono što je bilo planirano prilikom njenog osnivanja, a to je da bude Bog i batina i strah i trepet kad je u pitanju korektnost u tržišnom natjecanju a ne samo puko ispunjavanje europske forme. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Ivo Jelušić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani zamjeniče predsjednice vijeća sa suradnicima, kolegice i kolege. Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja samo ime kaže treba dakle osigurati i skrbiti o tome da se odvija regularno utakmica tržišnog natjecanja na našem području. Mi smo se davno opredijelili za tržišno društvo i dakako da to treba činiti prije svega da ijedan poduzetnik ne bi bio doveden u povoljniji položaj u odnosu na drugog ali prije svega to treba činiti u konačnici zbog toga da netržišno ponašanje, odnosno privilegirano ponašanja nekog poduzetnika nekog od firme ne bi dovelo u najpovoljniji položaj građana odnosno potrošače dakle onih koji na koncu to sve plaćaju. I u tom smislu treba više gledati djelovanje i rad agencije koliko se ona bavim ovim krajnjim efektom a ne samo tim koliko osigurava regularnu utakmicu između poduzetnika. Dakako da je agencija osnovana s ciljem da osigura nesmetano djelovanje tržišta, dapače, da svojim radom ga podupire i da doprinosi da to tržišna utakmica bude što kvalitetnija i bolja. Međutim kažem treba voditi računa ne samo o tom dijelu uskom nego i o ovom drugom. Naravno da u svom radu prije svega agencija mora baviti se ono što je njena zakonska djelatnost, a njena djelatnost se zasniva na dva zakona, Zakon o tržišnom natjecanju i Zakon o državnim potporama, dakle da zabrani ili da osigura da se ne događaju zabranjeni sporazumi između poduzetnika tzv. karteli ali o tome ću nešto kasnije govoriti, da nema zloupotrebe vladajućeg položaja podređenog poduzetnika, također da vodi račina o granicama dopuštene koncentracije u određenoj djelatnosti, da vodi računa o potporama o učinkovitosti državnih potpora koje se daju. Naravno da je tu jako bitna i savjetodavna uloga agencije pa i edukativna da upozna građane, poduzetnike, sve ostale što je dozvoljeno što nije kako bi se što manje događalo u praksi onoga što nije dozvoljeno. Kada pogledamo same brojke o radu agencije mi zaista tu možemo biti zadovoljni i mi ćemo ovaj izvještaj podržati apsolutno. Vidi se da agencija ima kontinuirani rad u zadnjih par godina, da su uglavnom brojke oko 350-ak riješenih predmeta, međutim ono što je bitnije istaknuti a što se tiče kvalitete rada, a to je da od svih tužbi mislim da ih je bilo 43 koje su podnesene … rješenja odnosno odluka agencije da niti nijedno nije uvaženo dakle da su sva odbačena, to znači da agencija ipak svoj posao u tom dijelu odradila i stručno i utemeljeno na zakonu i to se zaista mora priznati. Ono što se ne vidi iz ovog izvještaja a to je, dakle vidi se koliko je riješenih predmeta, ali ne vidi se koliko je neriješenih. Da li ima onih predmeta koji nisu riješeni ili koji dugo čekaju, dakle normalno je da uvijek ima neriješenih predmeta što su rezultat normalne dnevne dinamike, dakle da li ima predmeta koji dugo stoje, da li ima predmeta koji nisu riješeni ili nisu riješeni u nekom krakom i razumom roku to iz ovog izvještaja ne vidimo pa se nadam da će u buduće trebalo bi u ovom izvješću ubuduće povesti računa. Jako je dobro što je agencija uvela svoj bilten u elektroničkom obliku gdje sve relevantne informacije vezano za svoj rad i općenito za zaštitu tržišta se objavljuju i to je dobro i zbog transparentnosti rada a i zbog toga da se javnost upozna za zaštitu tržišnog natjecanja. Ovdje vidimo i navedene su broj izrečenih mjera, međutim ono što ne vidimo dakle i dakako što je teško vidjeti što ne ide ajde da kažem na dušu agencije ali upozoravam na problem da ne bi iz ovih brojki bili samo zadovoljni da je situacija zaista na stanju tržišnog natjecanja kod nas idealna da nema većih problema. Naime, postavlja se uvijek pitanje koliko ima kršenja tržišnog natjecanja a koje agencija nije uočila, koje niko nije podnio prijavu, agencija sama nije. E to je onaj problem koji je daleko veći od ovoga što je ova agencija odradila. Ovo što je agencija odradila zaista je to sve korektno i dobro, međutim da li je i stanje na tržištu zaista tako kao što se vidi u ovome izvještaju? Znate ja ću upotrijebiti jedan primjer svima nama iz zdravstva. Kaže jedan liječnik vrlo ovako malo duhovito, veli nema apsolutno zdravih ljudi samo ima nepregledanih. Otprilike je situacija i ovdje dakle da je sve pregledano, da li imamo uvid u sve? Sigurno da nemamo i sigurno da određenih kršenja ima a da naprosto ona nisu evidentirana ili se za njih ne zna. U tom smislu edukativno djelovanje agencije trebalo bi biti još više jer često puta i građana pa i poduzetnici oni su bolje informirani nego građani i ne znaju što je dozvoljeno što nije pa naprosto stvari prolaze pored toga da ljudi ne znaju da to možda nije moglo. Zato edukativni rad agencije je bitan jer kada se djeluje edukativno ujedno se djeluje i preventivno. Iz ovih primjera koje smo neke imali ja sam siguran da i neki i ne bi potpisivali sporazume da su znali da je to zabranjeno nego su naprosto naivno išli u to nisu znali da je to zabranjeno, da su znali naravno da to ne bi napravili. Dakle govorim o tom edukativnom djelovanju ali s druge strane je rezultat nekih kršenja naprosto i rezultat neinformiranosti. Ovdje je u izvještaju bilo navedeno niz primjera kada je riječ o zabranjenim sporazumima tzv. kartelima, dakle o dogovorima poduzetnika gdje se u pravilu dogovaraju oko prodajnih cijena što je dakako nedozvoljeno, podjela tržišta itd. i navedeni su primjeri javnih prijevoznika u Međimurju, dogovora oko cijene kruha u Osijeku itd. kažem oni su to napravili zato što su ja sam uvjeren nisu znali da je to zabranjeno pa su to napravili. Međutim gdje je problem? Malo bolje ili veće korporacije imaju vrsne pravnike i oni znaju što je dozvoljeno, što ne i oni si takvu grešku dozvoliti neće jer nisu ludi da to naprave, ali će na svaki drugi način poštujući formalno zakon gledati da se to izigra. Tu je glavni problem da se spriječi negativna tržišna utakmica koja se događa. Jer što je problem? ako se netko dogovori npr. oko prodajne cijene 2, 3 poduzetnika 5 ili nije bitno i naprave sporazum oko toga e to je kartel i to je kršenje utakmice, to je neregularno igranje utakmice. I onda agencija reagira itd.. Ali što ako postoji ili sporazum koji je usmeni koji je dogovoren negdje na piću, negdje napisan a u praksi se provodi. Tu je bojim se agencija ne znam nemoćna ili moćna ali to su češći slučajevi kršenja nego li ovi kada su oni napisani i kada su oni kroz sporazum provedeni. Ovo je naravno teško dokazivo ali zasigurno da to ga ima. Ovdje imamo čak jedan interesantan primjer i posvećeno je dosta prostora u izvještaju agencije, riječ je o operaterima, mobilnim operaterima, VIP-u, HT-u i TELE2 i gdje je dakle, gdje je agencija proučavala slučaj njihovih cijena, novih usluga itd. a sve to nakon onog famoznog poreza od 6% koji je uveden na usluge mobilnog operatera. I zaključak je agencije da nema kršenja, da nema dogovora, da nema sporazuma, da nema udruživanja, da nema kartela, dakle da se nisu dogovarali oko nastupa na tržištu. Naravno, jer su to napravili vrlo mudro, nisu sjeli, napisali sporazum da će svi skupa povisiti cijene i da su nakon toga povisili cijenu. Ali se naprave na drugi način. Tako što jedan to napravi, javno objavi da će to napraviti, obavijesti HAKOM sve je u redu, u skladu sa procedurom, onda nakon nekog vremena mjesec, dva to napravi drugi pa onda napravi treći i tako dakle nema udruživanja, nema sporazuma ali rezultat je isti. Rezultat je sve isti da su pa ako hoćemo konkretno kada je riječ o našim tele operaterima njihove usluge prema građanima i poduzetnicima manje-više sve isti kao jaje jajetu. Sve su to usluge vrlo, vrlo blizu, sve su, ako nešto kod jednog imaš za koji mjesec imaš i kod drugog itd.. A sve su, i nije to loše ako one idu, ako se one idu na ruku građanima i poduzetnicima, međutim, činjenica je da su te usluge enormno skupe. Pogledajmo svi vlastite kućne buđete pa ćemo vidjeti da su nam usluge za jednu npr. četveročlanu obitelj gdje su odrasli ljudi, gdje imaju svi mobitele da su nam te usluge telekomunikacijske skuplje nego bilo koji drugi režijski troškovi, nego voda, struja, odvoz smeća i sve ostalo skupa zajedno skuplje je ovo. Je li to realno? Naravno da nije. Je li, šta je ljudima prioritetnije, je li može živjeti bez struje, vode, odvoda smeća? Ne može. A to plaća manje nego tele komunikacijske usluge koje do prije koju godinu nije uopće na taj način imao. Prema tome, dakle i imamo dakle skupe usluge koje se ne sporazumno ne dogovaraju ali su ko jaje jajetu sve jedno drugu prate i sve su skupe a mi to građani naravno moramo plaćati. I to je taj problem i to je taj problem nepravde ono što bi se reklo, nije problem kada netko, problem je uvijek kada te netko tlači ili te iskorištava a još veći je problem kada to radi zakonito. A ovdje se radi to zakonito jer tu nema kršenja zakona, tu nema sporazuma ali na neki način svi izigravaju na svoj način, traže mogućnosti kako da se tome dodvore odnosno kako da se tome suprotstave da ne kršeći tržišnu utakmicu i dalje ustvari budu u neformalnim dogovorima i sporazumima. Većina ovih analiziranih slučajeva koje imamo u izvještaju uglavnom se svode na to kada jedan poduzetnik protiv drugo reagira ili njih više protiv drugog, dakle uglavnom kada poduzetnici štite svoje interese što je legalno, legitimno i dakako da je dobro da nitko ne bude zakinut. Međutim, tu su građani u najgorem položaju jer njih u ovom slučaju izgleda nitko ne štiti a oni zakon u pravilu ne konzultiraju i eto nalaze se u ovakvoj situaciji o kojoj sam govorio. O potporama i tom dijelu rada agencije neću puno govoriti zato što ćemo imati uskoro izvještaj o potporama pa će biti više prilike. U svakom slučaju dakle što se tiče samog izvještaja on je korektno napravljen i mi ćemo ga naravno podržati. On je kvalitetan. Rad agencije je sigurno bio kvalitetan, stručan, vidimo dakle po tome da odluke njene niti jedan sud nije, ni jednu odluku nije poništio. Prema tome one su utemeljene. I to je dobro. Međutim, da iz ovoga ne izvuče se zaključak eto dobro je ne moramo ništa popravljati, ne moramo ništa bolje raditi idemo dalje. Dakle, ja upozoravam na ove probleme kako se možemo zajedno doći do rješenja, kako ove sporazume koji i nisu pisani, koji nigdje na papiru ne postoje ali na neki način funkcioniraju u život, o nekima su govorili prethodno kolege kao što je riječ o otkupnoj cijeni mlijeka itd.. Kako tome se suprotstaviti da ne dođe do dogovaranja a na štetu potrošača, na štetu građana a da ono nije napisano, da ono nije pismeno i da kako tu, da li javnim djelovanjem, da li upozoravanjem itd., dakle kako učiniti to da ipak u konačnici ispuni se ona svrha koja je a da to ne bude samo ful puno formalno gledanje da li postoji sporazum ili ne. Hvala lijepa.
Šimo Đurđević replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Cijenjeni kolega Jelušić u većini se slažem sa vašim izvješćem u ime Kluba SDP-a ali ne mogu se složiti u jednom segmentu kada ste govorili o tržišnoj utakmici. Kada se tiče naših poljoprivrednika ta i takova tržišna utakmica nije korektna. Ako sam ja ugovorio poljoprivrednu proizvodnju npr. pšenice i za nju dobijem kunu 05 lika i 30% mi se umanji potpora ja sam u gubitku. A onaj veliki s kime sam ja ugovarao, s kime je hrvatski poljoprivrednik ugovarao proizvodnju njemu moram platiti u robi. Onaj veliki uskladišti pa čeka trenutak kada će ih izvesti. A to je već sada i izvoz u BIH-a po kunu 68 lipa. Treća stvar, primjer na suncokretu. Lani kilogram suncokreta je bio 3,5 kune, ove godine kuna i 90. To je znak da u startu odmah gubim. A gube oni mali. Oni mali gube i njih bacamo u dužničko ropstvo gdje oni te dugove prema onima s kime je ugovarao proizvodnju neće za 3 do 4 godine moći vratiti. Znači ta i takova tržišna utakmica nije korektna i mislim da agencija u ovim slučajevima kad se tiče poljoprivrednih proizvoda trebala reagirati. To je moje mišljenje. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, Ivo Jelušić.
Pa ja se s vama slažem, međutim taj problem o kojem govorite nažalost, da ne podvlačim nažalost, nije od jučer. Taj problem egzistira godinama i nažalost rješenja nije bilo ni od strane vlasti, a ni od strane agencije, ali uvijek je problem da su manji nezaštićeniji i uvijek je dakle i javna vlast i svatko onaj tko ima javne ovlasti a i agencija ima, treba biti na strani onog tko je manje zaštićen, tko je slabiji …. Prema tome ja se slažem da tu treba tražiti rješenje, međutim naravno i poljoprivredni proizvođači i proizvođači mlijeka itd. su u ovom času osuđeni na par onih kojima oni svoje robe, kojima svoje robe daju. Ali tu treba tražiti rješenja, tu treba tražiti rješenja. Zašto smo dozvolili da već godinama, desetljećima tu vladaju monopoli, dva-tri otkupljivača bilo mlijeka, bilo pšenice pa da jednostavno izbora nema. Možda je prilika kada sada ulaskom u Europsku uniju da se taj izbor malo otvori pa da na neki način oni koji su bili u monopolnom položaju da izgube taj monopolni položaj jer prilika je možda i europsko tržište i ulazak u Europsku uniju da i naši poljoprivredni proizvođači i proizvođači mlijeka nađu se u boljoj poziciji, ali poziciji koja će biti ravnopravna s onima u susjednim zemljama. Jer ako budu tražili opet da budu ravnopravniji nego što su to drugi onda to opet neće biti konkurentno na tržištu europskom na kojem sada jesmo. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Frano Matušić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege zastupnici. Klub HDZ-a će podržati ovo izvješće jer smatramo da je ono napravljeno dobro i da zapravo odražava rad agencije na najbolji mogući način u protekloj godini. Premda postoje detalji o kojima možemo razgovarati i otvoriti raspravu, a ona je već zapravo otvorena posebice u ovom dijelu poljoprivrednih potpora i zaštite zapravo i potrošača, ali i malih proizvođača. No generalno ja bih se malo vratio unatrag i rekao da je uloga AZTN-a bila izuzetno važna u pregovorima Republike Hrvatske sa Europskom unijom. Ona je bila od ključnog značaja, naravno posebice u zatvaranju poglavlja 8-Tržišno natjecanje i kao što je ovdje navedeno u ovom izvješću, zahvaljujući i činjenici da je 24. lipnja 2009. godine donesen tada novi Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja koji je u primjeni od 1. listopada 2010. godine. Usuđujem se reći da je rad agencije koja je osnovana 1995., a započela sa radom 1997. godine zapravo bio nevidljiv sve do početka pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom. Tek u tom razdoblju zapravo se stvaraju pravi alati i mehanizmi kojima AZTN postaje vidljiva u Republici Hrvatskoj i njezina uloga doista dolazi do punog značaja, a posebice kažem u zatvaranju poglavlja 8. Da rad agencije nije bio dobar, da on nije bio na razini očekivanja Europske unije, sasvim sigurno poglavlje broj 8 ne bismo zatvorili i ne bismo naravno zaključili pregovore. Stoga ja doista moram na neki način odati i priznanje svima onima koji su radili na tom poslu i koji su doprinijeli u konačnici ulasku Hrvatske u Europsku uniju, dakle zaključenjem ovog poglavlja 8. Ali da bi naši građani koji prate naš rad znali o čemu je zapravo riječ i što je zapravo cilj agencije, ja ću pročitati jedan dio koji mi se čini izuzetno važan za sve nas, a pogotovo za naše sugrađane i čini mi se da bi o njemu trebalo razgovarati također, a to je promicanje prava i politike tržišnog natjecanja. Promicanje tržišnog natjecanja važna je zadaća agencije. Pojednostavljeno rečeno osnovni je cilj u okviru ove odgovornosti agencije upoznati tijela javne vlasti, ostale institucije, poduzetnike, stručnu i širu javnost o važnosti jačanja tržišnog natjecanja za povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva, povećanje njegove efikasnosti, gospodarskog rasta i povećanje zaposlenosti. Jačanje kulture tržišnog natjecanja i promicanje svijesti o koristi koji građanima potrošačima i poreznim obveznicima donosi fer tržišno natjecanje i kontrola ponašanja poduzetnika i države na tržištu ključno je za ostvarivanje ciljeva zacrtanih u programu rada AZTN-a za 2012. i 2013. godinu. Osim prednosti koje tržišnog natjecanje donosi potrošačima u pravu tržišnog natjecanja to u širem smislu i svi poduzetnici koji se u poslovno lancu jednom nađu u toj iluziji, a ne isključivo krajnji potrošači, jačanje kulture tržišnog natjecanja znači proaktivno djelovanje u stvaranju i postizanju zakonodavnog okvira koji je temelj za lakši razvitak poduzetništva, poslovnih politika poduzetnika koje se temelje na dopuštenih i opravdanim oblicima tržišnog natjecanja vlastitim zaslugama, kvalitetom proizvoda ili usluga, izborom i cijenom, poštujući pravila regulatornog okvira ali u konkretnom okruženju i općem interesu. Čini mi se da ovi ciljevi agencije ipak nisu dovoljno ispunjeni. Koliko su oni ispunjeni, koliko su oni doprli do svih sudionika u tržišnom natjecanju a to je doista sudionici u tržišnom natjecanju je vrlo širok pojam, to je očigledno se tiče svih građana Republike Hrvatske. Dakle tu je još čini mi se dosta prostora na kojem bi sama agencija trebala dosta poradit, naravno uz pomoć i medija i naravno uz pomoć nas u Hrvatskom saboru i Vladi Republike Hrvatske, pa mi se čini da bi daljnja edukacija svih u Hrvatskoj po pitanju tržišnog natjecanja bila od značajne pomoći svima. A zašto to govorim? Zato što u ovom izvješću imamo konkretno kad se govori o državnim potporama jedan zaključak koji je izuzetno bitan i koji ukazuje na ponašanje ove vladajuće koalicije prema tržištu. Naime, u 2012. godini agencija je ocjenjivala i 11 programa državnih potpora dok je taj broj u 2011. godini bio znatno viši, odnosno gotovo duplo veći i ocjenjivan je 21 program državnih potpora. Nasuprot tome u 2012. godini ocjenjivana je dodjela pojedinačnih potpora u 26 slučajeva, a u 2011. godini to bi bilo u 18 slučajeva. Radi se u osnovi o negativnom trendu koji ukazuje na to da davatelji potpora potiču dodjelu državnih potpora pojedinačnim poduzetnicima, a smanjuju broj programa usmjerenih na dodjelu potpora unaprijed nepoznatim korisnicima koji udovoljavaju kriterijima za korištenje potpora usmjerenih na horizontalne ciljeve čime se na jednoj strani naglašava selektivan karakter potpora a na drugoj umanjuju pozitivni učinci potpora na gospodarski rast i povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Ja mislim da ovom ocjenom agencije vrlo jasno stavljeno do znanja na koji način vladajuća koalicija postupa u davanju državnih potpora. Dakle, selektivan pristup koji imaju i pristup dodjele potpora pojedinim poduzetnicima, znači pojedincima. Ovdje je riječ o tome da se negativan trend ogleda u tome da se ne davaju potpore koje u startu imaju jasne kriterije i koje se odnose na sve i gdje se svi oni koji žele se javiti za te potpore mogu naravno javiti i dobiti potpore temeljem kriterija. Međutim, ono što trenutno je na snazi jača, dakle selektivan pristup vladajućih, vladajuće koalicije prema pojedinačnim potporama gdje se dakle selektivno pojedinim ili recimo to konkretno ovdje nije rečeno podobnima, ali ja ću to reći u ime kluba HDZ-a podobnim poduzetnicima se dodjeljuju potpore. Dakle, ne svima koji udovoljavaju kriterijima nego samo nekima, samo podobnima. To piše u Izvješću o radu Agencije za tržišno natjecanje. Dalje, već smo upozoravali na manjkavosti i na loše rezultate u primjeni Zakona o predstečajnoj nagodbi. Ali poslušajmo što kaže agencija i što je stručno mišljenje agencije. Kako bi se izbjeglo da država podnese najveći dio tereta restrukturiranja poduzetnika u predstečajnoj nagodbi i na taj način postane davatelj državne potpore i da bude jedan od ravnopravnih vjerovnika i sudionika ovog postupka u svom stručnom mišljenju agencija je naglasila kako država treba podnijeti jednaki teret u restrukturiranju dužnika kao i ostali privatni vjerovnici, odnosno sudjelovati u tom postupku pod istim uvjetima kao i ostali vjerovnici. Samo u tom slučaju neće se raditi o dodjeli državne potpore. Drugim riječima, država se u svakom konkretnom slučaju otpisa ili reprograma duga treba ponašati kao svaki privatni poduzetnik vjerovnik. U tom slučaju ne bi bila riječ o državnoj potpori za restrukturiranje već logičnom i očekivanom ponašanju po načelu privatnog vjerovnika. Naime, samo u tom slučaju ne bi na konkretan postupak predstečajne nagodbe u slučaju otpisa ili reprograma duga od strane države trebalo primjenjivati propise o državnim potporama. Ja moram reći samo da je ovo jedna u nizu primjedaba koje se odnosi na primjenu Zakona o predstečajnoj nagodbi koje su uzrokovale dodatne nevolje bez obzira što je vladajućima cilj bio smanjiti nelikvidnost što je bio dobar cilj i dobra namjera. Ali očigledno alati koji su u tome korišteni nisu bili dobri. Otpisivanje dugova a i opet podobnima. Ja sad neću govoriti pojedinačne slučajeve, ali otpisivanje dugova navodno uglednim poduzetnicima od strane države ako imaju stranačke predznake na žalost nisu rijetka pojava nakon usvajanja Zakona o predstečajnoj nagodbi. Dakle, riječ je doista o nečemu što je zabrinjavajuće i na što je zapravo upozorila agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Konačno trenutno su na sceni i političke igre oko Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, oko činjenice da agencija zapravo ne može funkcionirati od 15. listopada. Izgleda da se nitko ovdje ne zabrinjava pa ni klubovi vladajuće koalicije. Od 15. listopada agencija ne funkcionira, ne može funkcionirati zato što je istekao mandat predsjednici Vijeća gospođi Spevec i dvojici članova Upravnog vijeća. Dakle, od tog datuma agencija ne može vršiti i obavljati svoju ulogu koja je izuzetno značajna. Što se iza toga valja možemo vidjeti iz nekih napisa u medijima u kojima ministar gospodarstva želi na to mjesto postaviti barem tako mediji govore, spekuliraju, žele postaviti svoj HNS-ov kadar i to osobe, nekog odvjetnika čija je imovina, čija je firma blokirana. Odvjetnički ured je blokiran. Ako je to istina onda doista postavlja se pitanje na koji način vladajuća koalicija zbilja misli postupiti u ovom slučaju, a kao što znamo zakon obvezuje da se ne mogu birati u Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja ne mogu se birati stranački dužnosnici. Ja mislim da i to dovoljno govori o načinu na koji shvaćaju vladajući. Očigledno podjelu plijena nakon dobivanja izbora. To je doista zabrinjavajuće i zabrinjavajuće je da agencija koja ima izuzetno značajnu važnu ulogu u reguliranju tržišta, tržišnog natjecanja da zapravo ne funkcionira od 15. listopada. I konačno agencija sasvim sigurno nije kriva za to što je pad BDP-a u prošloj godini bio 2,2%. Za to agencija sigurno nije kriva. Dakle, apsolutno se slažem sa nekim mojim prethodnicima koji su pozitivno ocijenili rad agencije, premda naravno ima prostora za poboljšanje tog rada i za veću vidljivost što je bitno za građane. Jer građani moraju imati jedan oslonac u procesu tržišnog natjecanja moraju znati da će se svačiji udjel u tržišnom natjecanju promotriti pa i onih velikih igrača, već je o njima bilo ovdje riječi. Treba reći da zakon ne zabranjuje i velike igrače, ajmo to tako nazvati, odnosno koncentraciju na određenom tržištu ali naravno da zakon regulira ponašanje i prati da ne dođe do zlouporabe u ponašanju velikih igrača. I tu je ključna uloga agencije. Agencija mora pratiti doista ako dođe do veće koncentracije na tržištu, mora pratiti kako se ponaša taj veliki igrač. To je naravno izuzetno bitno. Evo još jedanput s nadom da se neće dogoditi da ovaj kolaps u radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja da i dalje potraje klub HDZ-a će podržati ovo izvješće. Hvala.
Ilija Filipović, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Dakle, u odnosu na ovo što je rekao uvaženi kolega Matušić nesporno je da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja ima jedan vrlo težak, jedan vrlo složen posao u sadašnjim uvjetima privređivanja u RH. Dakle, čuli smo i neke ciljeve, pročitao je gospodin Matušić, bitan je po mom sudu ovaj cilj jačanja kulture tržišnog natjecanja i privikavanja na uvjete u kojima se mi nalazimo. Pitao bih gospodina Matušića jesu li i jesmo li državnim potporama samo nekima ugrozili konkurentnost u zemlji i kako smo čuli i od drugih dosada oko problema kod operatera, trgovačkih lanaca itd., zašto već danas drhte mnogi mali proizvođači namještaja, a strah je i nekih malo većih da ne spominjem sve. Spomenut ću samo Lesninu, Kiku itd. zato jer nam na vrata, dakle otvara vrata kupcima RH i regije jedan gigant koji se zove IKEA. A oni su cjenovno znamo drugačiji od drugih proizvođača tog tipa proizvoda. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Frano Matušić.
Zahvaljujem. Pa sasvim sigurno da je ugrožena konkurentnost selektivnim dodjeljivanjem državnih potpora jer zapravo kako konkurentnost razvijate kad nekoga stavljate na taj način dodjeljivanjem selektivnih potpora vi zapravo stavljate nekoga u privilegirani položaj. O tome se radi. Dakle, vi ugrožavate tržišno natjecanje i naravno po zaključku agencije ugrožava se gospodarski rast i ugrožava se zaposlenost. To je sasvim sigurno. A što se tiče o ovom pojedinačnom slučaju IKEA-e to ne mora nužno značiti da će to biti loše zato što ja se nadam da će naši proizvođači pronaći šansu upravo za plasiranje svojih proizvoda jer je najavljeno koliko sam mogao pratiti u medijima najavljeno je od strane IKEA-e da su zainteresirani za razvijanje domaćeg tržišta u smislu suradnje sa drvnim prerađivačima, sa izrađivačima namještaja. Što ne mora nužno značiti loše. Ja mislim da svojim kvalitetnim proizvodima možemo se na tom tržištu dobro plasirati i kroz zapravo mrežu IKEA-e generalno u svijetu možemo plasirati naše proizvode i na svjetsko tržište. U tom smislu ja sam uvjeren da IKEA koja je prisutna u svim zemljama članicama EU da može donijeti dobro, naravno uz pomno praćenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja koja će pratiti sve ono što će se događati u tom području.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Matušiću rekli ste, zapravo dvojili ste što se događa u Vijeću Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, hoće li stranka na vlasti odnosno Kukuriku koalicija posegnuti za onim poznatim modelom, a to je uzet ćemo u vijeće ljude koji su nama privrženi, odnosno one sa našom članskom iskaznicom. To je radio i HDZ, to radi i SDP, to rade svi. Međutim, meni u Vijeću Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja više smetaju ljudi koji su ovisni o krupnom kapitalu. Oni koji ovise o krupnim poduzetnicima i koji su zapravo njihove sluge ili njihovi činovnici i njihovi čak se događalo to da su bili neki zaposlenici njihovi kasnije u agencijama i da je agencija radila onako kako, što ću kasnije u svojoj raspravi govoriti, onako kako su diktirali krupni hrvatski pod navodnicima "krupni kapitalisti". Tako da ova dvojba sasvim sigurno da je protivno čak i dobrome ukusu da stranački ljudi zauzimaju te funkcije, međutim od 180 agencija za koje se za 165 valjda ni ne zna što rade kao što je recimo Agencija za zaštitu željezničkog prometa ili neke slične, ne znam da li sam točno rekao naziv, koje i sami ljudi ne znaju što u agenciji rade ali primaju plaće i imaju automobil i karticu. Da sasvim sigurno nije dobro da su uhljebljeni stranački drugovi. Ali u ovoj agenciji, kad govorimo o ovoj agenciji stvarno bismo trebali imati agenciju koja je nezavisna od moći uglednih poduzetnika jer zapravo tada je agencija i potpuno nepotrebna ako ti ljudi koje treba kontrolirati kontroliraju agenciju.
Odgovor na repliku, Frano Matušić.
Pa slažem se s vama u tom pristupu, apsolutno da je neprihvatljivo, ali ovdje još i zakon kaže da ne smije biti stranački dužnosnici i u tom smislu HDZ nije postavio svoje članove u agenciju kao što ste to rekli. O ovim drugim agencijama bi se dalo razgovarati kad dođu na red i ako dođu na red u raspravama, a sasvim sigurno da ćemo imati transparentnije uvide u to što se događalo i kako su se određeni procesi odvijali. Ali u ovom slučaju to i zakonom nije dopušteno. A slažem se s vama da ni u kom slučaju ne bi bilo dobro, osim politike ne bi smjeli biti ovisni pogotovo ne o nekim velikim igračima i pogotovo da ne budu njihove produžene ruke, to bi bilo apsolutno nedopustivo. Ali kažem obzirom na ono što je agencija radila u proteklim godinama sa finalnom zaključivanju poglavlja 8 onda možemo reći da je ona doista dobro funkcionirala u tom razdoblju jer je bila nadzirana ne samo od strane Hrvatskog sabora nego i od strane europskih institucija koji su doista pomno pratili na koji način agencija regulira to tržište. A kultura tržišnog natjecanja je nešto o čemu ćemo razgovarati sasvim sigurno u budućnosti puno i što će se dorađivati i olakšavati svima koji su u tom procesu jedan transparentan pristup i jedna tržišna utakmica koja će biti jednostavno osigurati uvjete da svi jednako pristupaju tom tržištu i svi koji imaju načina da konkuriraju da se jednostavno jave na natječaj i na sve ono što im pripada i potpore. Dakle u svakom slučaju neselektivan pristup je puno bolji od ovakvog kakvog danas provode vladajući a to je selektivan podoban pristup i nažalost očigledno želi podobne ljude u agenciji.
Josip Đakić replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Evo kolega Frano prevencija protutržišnih postupanja izvor su uspješnosti suočavanja s problemima i o tome ste nešto govorili kako je u nizu dobrih stvari koje je agencija napravila da će je HDZ i podržati. No smatram imam jedan primjer koji nije dobar, intervencija ministara u agenciju i na njihovu suglasnost u sklapanju ugovora koji je iz IPA projekta ruralnog razvoja reći ću o ministru poljoprivrede se radi, sigurno nije zoran prikaz dobrog rada, trebalo je to suzbiti jer taj projekt već tri puta se poništava natječaj kako bi se pogodovalo nekom jer drugačije se ne može objasniti da je bilo kakvi drugi razlog. Nisam u ovom katalogu našao taj slučaj Grubišnog polja i pročistača u Grubišnom polju a svi drugi učesnici ne želim iz imenovati ovdje da ne bi bili pod nekom lupom ali znate vi o komu se radi, pa tako ima i negativnih primjera u radu agencije kako nekog sa pozicije ministra djeluje da se povuče već dana suglasnost a onda da se raskine natječaj i ponovi ponovo i tako tri puta u istom projektu koji stoji. To nije poticanje, to nije zaštita, to je pogodovanje.
Odgovor na repliku Frano Matušić.
Kolega Đakić tu su vam predstavnici agencije i ja se nadam da će oni odgovoriti na ovaj konkretan primjer kojeg ste vi naveli, a koji nije ovdje sadržan u izvješću agencije ali u svakom slučaju nije dobro ako je istina to što ste rekli a vidjet ćemo iz odgovora predstavnika agencije ako je istina da je to napravljeno samo zbog toga što je ministar intervenirao onda je to zbilja jako loše.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Pa zapravo vrlo je teško govoriti o toj temi osim ako se stvarno ne govori o ovome izvješću o onome što je napisano unutra. To je ti je ono prihvatljivo, mislim trebamo pogledati pogreške koje su napravljene, jesu li napravljene nekakve pogreške u samom tekstu, jeli to analitički napravljeno. Međutim ja sva izvješća i agencija i bilo koje izvješće koje da li su to državna tijela, agencija dobivam ovdje na klupu u Saboru gledamo u širem kontekstu. Širi kontekst se tiče i rečenice koji je gospodin Matušić malo prije rekao i Europa je nadzirala rad Agencije za tržišno natjecanje. Ja bih se nadovezao upravo na tu rečenicu. Globalizam je jedan od najvećih uzroka nestanka radnih mjesta u Europi. Ako ste malo proučavali nastanak slobodnog tržišta tada znate kako je slobodno tržište nastalo, zbog želje da se ostvari što veći profit u Velikoj Britaniji. Nakon toga, vratimo se ovim bližim godinama nama one koje smo mi osjetili na svojim leđima. Zbog čega u vrijeme kada je nastalo najviše profita znači i u ovim godinama krize od 2007., 2008.do ovamo se gubilo toliko radnih mjesta, a proizvodi se gotovo jednako, proizvodnja je preseljena na istok, gube se radna mjesta. To je slobodno tržište, globalno rečeno, vrlo pojednostavljeno rečeno. Jedan od mota odnosno light motiv tržišnog natjecanja je isto tako vrlo dubiozan, svi pod istim uvjetima. Sjetite se kada je prvi hrvatski predsjednik u jednom svom nastupu televizijskom rekao neće više Hrvati ići kupovati u austrijska sela, neće kupovati špeceraj u austrijskim selima, mi ćemo napraviti trgovačke lance. I napravili smo trgovačke lance, imamo trgovačkih lanaca, ja mislim da imamo čak i postoji neka statistika po glavi stanovnika najviše u Europi trgovačkih lanaca i otvaraju se novi. Vi koji putujete po Europi i svijetu sasvim sigurno da je nemoguće u nekom europskom centru recimo ili američkom u New Yorku ne u kvartu naći prodavaonicu za najrazličitije stvari. Probajte u Zagrebu naći prodavaonicu šarafa bilo čega onog što vam treba u kućanstvu, trebate otići na periferiju grada da biste kupili nešto. Sve prodavaonice su zatvorene. Mi sada govorimo o tržišnom natjecanju i kada se tiče tržišno natjecanje i radnih mjesta, otvorili smo velike trgovačke lance, zatvorili sve male dućane i izgubili koliko radnih mjesta, a više ne odlazimo u kupovinu u austrijska sela. Ali neće više ni građani moći ići u kupovinu na periferiju grada Zagreba jer neće imati za što kupiti jer je sve manje zaposlenih ljudi. I kada govorimo u širem kontekstu o tržišnom natjecanju tada možemo i gledati ono što agencija zapravo radi. Ako shvatimo i ovaj okvir u kojem se govorilo globalno, u europskim ili svjetskim okvirima tada zapravo vidimo da smo mi jedna kap u moru i da je vrlo teško agenciji raditi pod takvim uvjetima. Da agencija nije ta koja je najveći krivac u čitavoj toj priči. Mi smo prihvatili kao što rečen netko ovdje u Hrvatskom saboru, prihvatili se '90.-te godine tržišno natjecanje pa sada imate taj kapitalizam koji ste željeli. Da je '90.-te godine prilikom izjašnjavanja o tome da li želimo i li ne želimo ovo što danas imamo, 99,9% ljudi bi rekli da ne želi. Da želi ostati u onom sustavu koji je bio prije. Prema tome, nitko nije želio ovo. Kao što sigurno većina europskih građana ne želi ovo što se danas događa a to je upravo to, slobodno tržište. Slobodno tržište u kojem je većina ljudi koji pripadaju određenim zajednicama u podređenom položaju. Malo prije sam govorio, pitajte hrvatske proizvođače s kojima sam razgovarao, pogledajte njihove ugovore, kakve ugovore imaju sa trgovačkim lancima. Recimo, proizvođači mesa, proizvođači kulena, proizvođači mesnih prerađevina, u tim ugovorima koje imam, koje su mi dali stoji samo da imaju pravo dati svoje proizvode. Sve ovo ostalo nemaju pravo pitati, nikada će biti isplata tih njihovih proizvoda, kada će dobiti nadoknade, gdje će na policama njihova roba stajati, pod kojim uvjetima će se prodavati. Sve je to kolegice i kolege bi trebalo stajati u Izvješću o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Ako iščitate izvještaj vidite da je vrlo malo prijavljeno slučajeva, da takvih u ovom o čemu govorim i nema. Ja sam se pitao zbog čega se ne žalite agenciji, zašto ne prijavljujete, zašto ne tužite, zašto se ne borite za to zbog toga što ovise o trgovačkim lancima. I zato što, recimo sa jednim proizvođačem, mesnicom razgovarao suvlasnikom, njihovih 200, 300 radnih mjesta ovisi o tome, o milosti trgovačkih lanaca. Trgovački lanci svoje gubitke rješavaju na način da jednostavno oduzimaju onima koji, čija roba je na njihovim policama. U nekoliko takvih slučajeva ima. I mediji su o tome pisali. Volio bih da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja progovori i o tome da izvještaj ne budu puko ispisivanje onoga što je došlo na njihove adrese nego da se uhvate u koštac sa stvarnim problemima pod navodnicima "slobodnog tržišta" koje po mojem kao čovjeku, ljevičaru sasvim sigurno da nema. Da je velika laž a to slobodno tržište jedna od najvećih obmana upravo i to na račun građana odnosno radnika. Što sasvim sigurno nema veze sa Izvješćem Agencije za tržišno natjecanje. A poziciju koju u hrvatskim okvirima, govorim krupni kapitalisti koriste u Hrvatskoj je slična pozicija kao i u drugim zemljama s time da smo mi manje uređeno društvo pa njihov utjecaj i na agenciju a i inače na procese u Hrvatskoj je daleko veća. Jer ono kao što sam prije rekao, ljudi se dogovaraju između sebe i često su i te agencije i sve kontrole koje mi obavljamo samo smokvin list. Hvala lijepa.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Pa evo kolega Vukšić ja bih se dijelom složio sa ovim vašim izlaganjem. Možda bi se i nadopunio u ovom dijelu gdje trgovački lanci zapravo definiraju poziciju onih od kojih otkupljuju proizvode definiraju im i što je vrlo teško posebno za male proizvođače poziciju na policama gdje će se nalaziti. Dodatno naplaćuju po dužnom metru korištenje polica. Posebno im naplaćuju da li se radi o gornjoj, srednjoj ili donjoj polici. Posebno su stavke sortiranja te robe, dakle oni koriste na neki način cijeli niz još dodatnih zapravo utega koji naravno primjerice malim proizvođačima, dovode ih u poziciju, posebno hrvatskim proizvođačima, dovode ih u poziciju da se njihovi proizvodi moraju naći zapravo na najdonjim policama u trgovačkim centrima. A zna se koje su najbolje police, dakle na najdonjim policama negdje u dnu, čošku, stisnuti i praktički nevidljivi potrošačima. Sigurno je da bi se u tom dijelu barem jednakopravnosti malih ili domaćih proizvođača, primjerice u tim trgovačkim centrima i pozicije u kojoj se oni nađu u odnosu recimo na ove velike ponuđače bez obzira o kojem se proizvodu radilo, tu bi sigurno bilo prostora da ih se barem stavi u ravnopravan položaj, ništa drugo ili ništa više ili ništa manje od toga.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Kolega Đuroviću slažemo se u tome, samo jedna nadopuna. Vi znate sigurno ako odlazite u trgovačke lance da svi trgovački lanci imaju svoje marke, neki dio toga proizvode a neki zapravo samo etiketiraju, samo provlače u svoje celofane i kupuju po znatno nižim cijenama. Kvaliteta, ako idete u analizu kvalitete te robe i kvalitetu izvorne robe ona se itekako razlikuje. I recite mi sada kada govorimo onaj light motiv svi pod istim uvjetima kako proizvođač može, malo proizvođač konkurirati sa kvalitetnom robom recimo jednoj Bili, jednom Konzumu i njihovim proizvodima koji su na lancima. Znači svaki trgovački lanac, mislim da svi trgovački lanci imaju već svoju etiketu, svoju robu. I to najraznovrsniju od čokolade do šunki i ne znam, do ribljih konzervi, mislim da je nemoguće. Jer kad bi ušli u suštinu i kad bi ušli proučavati to tu bi vidjeli zapravo ne u onom suštinskom smislu kriminal velikih razmjera nego upravo podrivanje onog tržišnog natjecanja o kojem se mi tako zalažemo i puna su nam usta sloboda, a vidjet ćemo da zapravo se u svakom koraku, u svakom segmentu slobode tržišta potiru.
Damir Rilje, replika.
Poštovana gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Vukšić, pa evo ja se u načelu slažem s ovim što ste vi rekli, ali evo ja bih htio nadopunit. Zapravo ne čini li vam se da je, a spomenuli ste slobodno tržište, da je zapravo sve počelo jednog dana sa privatizacijom i od tada su se stvorili veliki igrači koje smo mi danas ovdje u nekoliko navrata spomenuli. Dakle načina koji je netko postao velik igrač, ja ne ulazim u ničiju priču životnu, ali je činjenica da način na koji je netko postao veliki igrač određuje i njegovo ponašanje na onome što mi zovemo tržištem. Dakle hoće li to biti ili ne, znate. Da bi bio postolar moraš naslijedit ili dobro izučit taj zanat i bit sutra ono što jesi. Da bi bio zidar isto tako i da bi bio inženjer nečega isto tako. Činjenica jest da je takav način privatizacija, čast onima koji su prošli kroz to svojim radom i svojim ponašanjem i shvaćanjem tržišta i izgrađivanjem sebe ne tržištu, njima skidam kapu, ali činjenica je da su se velike koncentracije kapitala ipak dogodile nečim što zovemo privatizacija. S druge strane, ovdje se spomenulo koliko mi se čini i mislim da ste to spomenuli i da li je agencija kriva ili ne. Pa ne, naravno nitko ovdje nju ne okrivljuje ali činjenica je da je ona instrument koji mora biti neovisan, htjeli mi to ili ne. I dakle agencija bi zapravo trebala upravo ukazivat na one modele, trenutke i situacije neovisno o tome tko je trenutno na vlasti negdje. To je sasvim nebitno. Mi ovdje pričamo o tržištu, a tržište ne bi smjelo bit nažalost dogovorno, trebalo bi bit neovisno, nedirnuto, dakle moralo bi bit nešto gdje će se određivat zapravo cijena svake robe, usluge ili nečeg drugog. Evo nemam više vremena za dalje. Hvala.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Rilje, i vi i ja se slažemo oko toga, s tim nisam vas shvatio na početku jer ste rekli da je sve počelo jednog dana kad je privatizirano. Ja sam govorio o tome da je sve počelo jednoga dana kad je u Velikoj Britaniji ukinut Zakon o žitu, tad je počelo slobodno tržište. A kod nas je slobodno tržište '90.-tih godina počelo privatizacijom, međutim kad govorimo o privatizaciji '90.-tih godina treba vidjeti ti koji su privatizirali hrvatska poduzeća po stranačkim principima, tako da znamo, nije mogao dobiti poduzeće svatko, znate kako su se krediti dijelili, kako su se krediti zapravo otplaćivali s dobiti od poduzeća, ne sa novcem, čistim novcem. Koji je od tih velikih kapitalista, koje su njihove novostvorene vrijednosti? Kad je Jure Radić napravio velike poslove izvan Hrvatske i koje to velike poslove? Koji su to naši kapitalisti stvorili neke druge vrijednosti i probili se na neka strana tržišta? Možemo ih možda na prste jedne ruke nabrojiti. Prema tome, daleko je problem širi i veći od samog ovog izvješća pa se ja ispričavam, ne radi se, znači premala je moć ovih ljudi koji sjede u agenciji, osim naravno da se za utjecaj treba izboriti i oni se trebaju izboriti za utjecaj. Međutim, mislim da je kadrovska politika u Hrvatskoj koja se tiče jedne i druge velike stranke je takva da se uvijek guraju u ta tijela koja bi trebala kontrolirati politiku, da politika kontrolira njih, a politiku pa onda opet kontrolira krupni kapital. Tako da smo u jednom zatvorenom lancu u kojem nema baš puno prostora za nekakve slobode.
Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati naknadno.
Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2012. Rasprava o izvješću je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za gospodarstvo kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - Prihvaća se Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2012. godinu. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen većinom glasova, 105 za, 1 glas protiv i 8 suzdržanih glasova.
I sad ćemo raspraviti - Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2012. godinu te izjavu o fiskalnoj odgovornosti za 2012. Godinu Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave podnijele je izvješće na temelju članka 19. Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo i Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. U ime predlagatelja uvodno će obrazložiti izvješće zamjenik predsjednice Državne komisije gospodin Anđelko Rukelj. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovane dame i gospodo zastupnici. Prije svega lijepi pozdrav i dobar dan svima. Pred vama je Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2012. godinu koje kao i svake godine sadrži brojne statističke podatke i pokazatelje koji će vam dati informaciju o radu Državne komisije. Državna komisija je samostalno, nezavisno državno tijelo nadležno za rješavanje o žalbama u postupcima javne nabave, davanje koncesija i odabira privatnog partnera u projektima javno privatnog partnerstva te za podnošenje optužnih prijedloga za prekršaje propisane zakonodavstvom javne nabave. Postupak pred Državnom komisijom pokreće se isključivo po izjavljenoj žalbi. Valja isto tako istaknuti da se Državna komisija od svojeg osnutka kontinuiranim kvalitetnim radom prometnula u instituciju koja je postala glavni korektiv sustava javne nabave te isto tako i vrlo važna poluga u antikorupcijskom djelovanju cijelog sustava. Izvješće koje se nalazi pred vama ima sljedeći sadržaj. Osnovni statistički pokazatelji. Tijekom 2012. godine zaprimljeno je 1728 žalbi, od toga je 1676 žalbi na postupke javne nabave i 52 žalbe na postupe dodjele koncesija što predstavlja smanjenje od cca 10% u odnosu na 2011. godinu kada je zaprimljena 1921 žalba. Kao napomenu koja će ukazati da smanjenje broja žalbi u 2012. godini bilo samo mala devijacija u konstantnom porastu broja postupaka pred Državnom komisijom ukazujemo da se u tekućoj godini broj predmeta povećao već sada na dan 28.10.2013. godine za cca 26% više u odnosu na isto razdoblje prošle godine jer je na dan 28.10.2013. godine u komisiji zaprimljeno 1776 žalbi, a na isti dan 2012. godine 1410 žalbi. Što se tiče riješenih predmeta tijekom 2012. godine od ukupno zaprimljenih 1728 žalbi riješeno je njih 1565 u odnosu od predmeta u ukupnom radu u 2012. godini što je bilo ukupno 2030. predmeta riješeno je ukupno 1867 žalbi, tj. 91,97% jer je iz 2011. godine preneseno 302 predmeta. Svi predmeti nisu riješeni u 2012. godini uglavnom iz razloga što se žalbe zaprimaju do kraja kalendarske godine pa se ti predmeti nužno prenose u sljedeću godinu i rješavaju nakon kompletiranja spisa preneseno je ukupno 163 predmeta. Žalbeni postupak pred Državnom komisijom je 2012. godine trajao u prosjeku 59 dana, odnosno toliko vremena protekne od zaprimanja žalbe u Državnoj komisiji do donošenja i otpremanja odluke. Ono što valja napomenuti da je prosječno vrijeme rješavanja predmeta od dana kompletiranja dokumentacije žalbenog predmeta do otpreme odluke 20 dana znači unutar zakonskog roka. Žalba što se tiče samih odluka, žalba je usvojena, osnovana u 22% nula cijela četiri slučajeva utvrđene su nepravilnosti. To je ukupno 365 postupaka javne nabave. Najčešći razlozi u usvajanju žalbe svode se na nejasna i kontradiktorna dokumentacija za nadmetanje, diskriminirajuće odredbe, odredbe ponude koja nije sukladno zahtjevima iz dokumentacije za nadmetanje, neosnovano isključenje ponude žalitelja u postupku pregleda ocjene i drugo. Žalba je odbijena u 31,64% slučajeva. Znači nisu utvrđene nepravilnosti ili nisu imale utjecaja. To je ukupno 495 predmeta. Nakon toga žalba je odbačena zbog nedostatka procesnih pretpostavki u 31,18% slučajeva. To je 488 predmeta. Najviše ih je odbačeno zbog neurednosti i to 41,8%. Postupak po žalbi obustavljen je u 12,52% slučajeva. To je 196 predmeta i postupka javne nabave. Protiv odluke Državne komisije može se izjaviti tužba nadležnom Upravnom sudu. Od ukupno 1867 riješenih predmeta upravni spor je u 2012. godini pokrenut u svega 87 predmeta što je 4,66% što znači da više od 95 odluka Državne komisije je postalo pravomoćno bez korištenja upravne sudske zaštite iz čega se može zaključiti da su stranke u više od 95% slučajeva zadovoljne odlukom Državne komisije. Vrijednost kontroliranih postupaka javne nabave u 2012. godini iznosila je okvirno 11 milijardi 555 milijuna kuna. Obzirom na predmet nabave najveći broj žalbi izjavljen je na nabavu usluga 678 kao i 2011. godine. Posebno je istaknuti da je postupak pred Državnom komisijom žalitelji su osim pristojbe dužni platiti i naknadu za pokretanje žalbenog postupka koji je prihod državnog proračuna i u 2012. godini je na ime naknade u državni proračun uplaćeno 9 milijuna 530 tisuća 815 cijela 21 kuna, a u odobreni proračun Državne komisije za 2012. godinu je iznosio 7 milijuna 861 tisuću kuna. Javnost rada potrebno je istaknuti da sve odluke Državne komisije se javno objavljuju na internetskoj stranici Državne komisije i to u punom obliku što rad Državne komisije čini maksimalno transparentnim čime se istovremeno postiže edukativni učinak, ali prije svega antikorupcijski učinak. Na stranicama Državne komisije nalazi se javni upisnik žalbenih predmeta u kojem se mogu vidjeti podaci o svim predmetima nabave kojima je izjavljena žalba. Preporuke za razvoj sustava javne nabave koje se nalazi u izvješću, opseg posla Državne komisije je iznimno velik sa daljnjom tendencijom porasta broja predmeta. Potrebno je istaknuti i mogući još veći porast opsega posla zbog jedinstvene primjene Zakona o javnoj nabavi i na postupke financirane iz fondova EU. Novim zakonom o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave iz veljače 2013. godine povećan je broj članova komisije na 9. Isto tako, omogućeno je i zapošljavanje 4 nova savjetnika u stručnoj službi komisije. Svi ti koraci promjene u zakonodavnom okviru nužno će se odraziti i na učinkovitost i brzinu rješavanja žalbe pred ovom komisijom. Smjer djelovanja Državne komisije bit će i aktivnija uloga u edukaciji sudionika u postupcima javne nabave kako na strani javnih naručitelja, a isto tako edukacija će biti usmjerena na ponuditeljevima postupcima javne nabave. Državna komisija bi trebala aktivno sudjelovati u eventualnoj promjeni zakonodavnog okvira, u dijelovima za koje se kroz praksu utvrdilo da su usko grlo u funkcioniranju sustava javne nabave. Sve prije navedeno je kratki presjek Izvješća o radu Državne komisije koje se nalazi pred vama. Ovu priliku isto tako koristim da se zahvalim svim zaposlenicima Državne komisije na iznimnim naporima i kvalitetno obavljenim radnim zadacima na ovim vrlo osjetljivim i važnim poslovima. Evo, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime kluba nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani predstavnici Državne komisije, kolegice i kolege. Mi ćemo prihvatiti ovo izvješće. Mislim da je dobro koncipirano, da je iznimno transparentno. Dakle, vrlo ga je lako pratiti što katkada nije često u izvješćima koje dobivamo iz pojedinih institucija. Dakle, navode se vrlo jasno i precizno oni najvažniji podaci koji bi svakog zastupnika i svaku zastupnicu, ali svakako i cjelokupnu hrvatsku javnost trebali zanimati. Dakle, uz dobru koncepciju mislim da ovo izvješće donosi i niz važnih podataka koje ćemo vjerujem analizirati ne samo danas nego i kod različitih drugih rasprava o mnogim različitim prijedlozima i izmjena i dopuna zakona, ali isto tako kod funkcioniranja određenih institucija u RH. Dakle, kao što se i konstatira u samome izvješću, notorna je činjenica da komisija ima snažne antikorupcijske mehanizme. To je iznimno važno zbog toga što u zemlji koja je suočena sa tako dubokom gospodarskom krizom, ali i u zemlji koja je suočena sa tako proširenom korupcijskom pojavom, drskošću mnogih koji ne zaziru ni od zakona, ni od procesa koji se vode, ni od mnogih koji su osumnjičeni, koji su i evo prvostupanjski osuđeni, dakle ne zaziru i dalje drsko pokušavaju izigrati ne samo zakone nego pokušavaju izigrati vlastitu državu i u konačnici same sebe. Dakle, varajući državu, kradući prije svega varaju i kradu sami sebe. Zato je osobito važna transparentnost u radu komisije, javna objava svih odluka, to je iznimno važno, da bi se svaka odluka mogla do kraja i dosljedno analizirati. Ono s čime smo se proteklih godina suočavali, što je osobito važno i u onom velikom i važnom konceptu oko kojeg se zalažu sve parlamentarne stranke a to je proširiti i ojačati investicijski potencijal RH svakako da je uloga i rad komisije dodatno propitivana. Naime, često puta se znalo događati, ja sam tome svjedočila i kao ministrica koja je imala jedan veliki proračun Ministarstva hrvatskih branitelja, veliki i ogroman proračun koji je počivao na jednom velikom djelu upravo na javnim nabavama, kad smo se suočavali sa činjenicom da zbog mnogobrojnih žalbi koje su nažalost često puta bile i obijesne samo zbog toga da bi se zaustavio neki proces bili u velikim neprilikama. Navest ću primjer, nabavka automobila za 100% invalide 1. skupine. Dakle, zakonska obveza države i toga ministarstva bila je nabaviti svake godine određeni broj automobila jer zakon omogućava 100% invalidima svakih 7 godina zamjenu automobila, dakle ministarstvo, odnosno Vlada je imala zakonsku obvezu, imala je planirana sredstva i to znatna planirana sredstva u državnom proračunu međutim često puta smo dolazili u situaciju da tu svoju zakonsku obvezu nismo mogli izvršiti zbog onih koji su se žalili. I došli smo u veliku nepriliku, u veliki vremenski i svaki drugi tjesnac dakle da sredstva ne utrošimo i da izazovemo opravdani bijes onih koji su na automobile imali prava. To je jedan od problema s kojima se inače suočavamo u borbi protivi korupcije i borbi protiv kriminala. S druge strane da mnogi ljudi i u državnoj upravi i u različitim institucijama suočeni sa kaznenim progonima mnogih prije njih se ustručavaju donositi odluke koje na bilo koji način mogu biti propitivane. Zato je dobro da komisija transparentno objavljuje sve što radi. Moje mišljenje je da to može dodatno ohrabriti one koji rade pošteno i časno svoj posao u skladu sa zakonom, u skladu sa zakonima. Dakle, da donose odluke i ako su njihove odluke zakonite onda će to u konačnici konstatirati i komisija i neće srušiti primjerice neki važan natječaj. Ono što je zanimljivo iz ovog izvješća, što možda dosada nije bilo do kraja i u potpunosti javno poznato, jest u onom dijelu se govori gdje se govori o financijskom poslovanju komisije da se naknada za žalbeni postupak evo u prošloj godini više od 9,5 milijuna kuna uplaćuju u državni proračun. Pa onda na neki način komisija pridonosi i jačanju Državnog proračuna RH. Bilo bi dobro da dobijemo do kraja rasprave možda i informaciju kako se i na koji način primjerice evo prošle godine utrošilo tih više od 9,5 milijuna kuna. Zato u tom kontekstu razmatrajući i neke najnovije odluke Vlade koje još nisu došle do Sabora ali će doći o snižavanju letvice da tako kažem u postupku javne nabave, dakle da se može kupiti za veći iznos koji neće podlijegati javnoj nabavi nego će podlijegati izravnoj pogodbi nije dobro. Mi moramo neprekidno jačati jer smo suočeni kao država sa tako velikim korupcijskim problemima, moramo taj sustav dodatno jačati pa usudim se reći i postrožiti, a nikako olabaviti. Jer često puta i potpuno zakonite odluke kao što su evo nabavke automobila, svjedočimo ovih dana nizu nevjerojatnih primjera nabavke skupih, bijesnih automobila od državne uprave ali do lokalne uprave. Dakle, do razina županija i gradova ali i općina gdje se u tako teškoj situaciji legalno putem natječaja naravno nabavljaju automobili kojima samo nedostaje u natječaju fotografija modela koji se zapravo želi kupiti jel'. I to kad analizirate što ljudi teže i bjednije žive u nekoj sredini to je ta želja za jačim, boljim, objesnijim autom lokalnih čelnika veća. To je nešto što zaslužuje i neku drugu vrstu analize ali to je u konačnici jednako tako ismijavanje cijelog tog sustava postupka javne nabave. Dakle možeš nabaviti nešto i legalno ali što je potpuno amoralno i nedopustivo. Što se tiče drugih vrsta i oblika analiza evo upućujem sve nas da se posebno posvetimo onom dijelu ovog izvješća koje govori o krizi i o žalbama. Dakle što je država u većoj krizi to je broj žalbi veći i pritisak na komisiju je veći što je logično. Dakle svatko tko sudjeluje na javnom natječaju želi dobiti posao jer je dobiti posao vrlo teško. Tako da s te strane čestitam komisiji koja je odradila jedan veliki i uvijek je to jedan prije svega nezahvalan posao. Što se tiče riješenih predmeta i onih koji su odbijeni, to zaslužuje jednako tako vrlo zanimljivu analizu, dakle odbilo se 495 žalbi prošle godine, odbacilo se 488, usvojilo se 345, a obustava postupka je uslijedila u 196 slučajeva. Dakle u 541 slučaju se žalba odbila ili odbacila, a u 345 se usvojila, dakle puno više žalbi koje su se odbile odnosno koje se nisu usvojile od onih koje su se prihvatile. Prema tome to isto jedan važan indikator koji govori o tome da moramo više uložiti u ono što se zove edukacija, dakle u informiranje onih koji se misle žaliti, u informiranje o tome kakve su im šanse jer svaka žalba naravno na poseban način zaokuplja i upregne infrastrukturu komisije koja se možda u tom slučaju ne može dovoljno dobro ili na vrijeme baviti nekim osobito važnim slučajevima. Posebno je zanimljivo pogledati koja je vrijednost žalbenih predmeta, dakle evo u 2011.kada uspoređujete godine u 2011.najveća više od gotovo 21 milijarda kuna vrijednost žalbenih predmeta. Prošle godine upola manje nešto više od 11 milijardi, ali evo 2011.najveća vrijednost žalbenih predmeta. Važno je istaknuti i ovom prilikom da je 95,34% odluka komisije postalo pravomoćno bez sudske zaštite. Dakle u gotovo 96% slučajeva komisija je bila zadnja instanca, to je dobro i to pokazuje opravdanost rada ove institucije odnosno ovog državnog tijela. I na kraju snažna potpora svemu što se čini na jačanju, objedinjavanju i transparentnosti postupaka javne nabave. Kao predsjednica vlade zajedno s kolegama pokrenula sam i osnivanje Ureda za objedinjenu javnu nabavu, nevjerojatno puno otpora je bilo tome, dakle otpori su bili javni, otpori su bili javni, otpori su bili vidljivi ali još su veći bili oni nevidljivi, zato što su se mnogi jako teško odricali mnogih stvari koje su bile normalne proteklih godina. Ali u krizi naravno uz sve ostalo uz borbu protiv korupcije i kriminala moramo se boriti i za štednju za racionalno ponašanje pa je tako jedan od predmeta općeg ruganja bila i ona nabavna kategorija vode, vjerujem da će se mnogi od vas sjetiti. Ali fascinantan podatak je bio da smo u pet mjeseci postupka objedinjene javne nabave za određene kategorije u toj kategoriji vode uštedjeli 10 milijuna kuna. U kategoriji uredskog materijala, od tonera do spajalica, papira itd. nekih 30-ak milijuna, dakle to je bio pokazatelj da na razini države u prvom trenutku možemo objedinjenom javnom nabavom gdje se na jednom mjestu nabavlja sve od guma do vode, od spajalica do uredskog namještaja može uštedjeti prosječno najmanje 350 milijuna kuna. Dakle to je sasvim sigurno opravdalo cijeli taj proces. Dakle puna potpora radu komisije i nastojat ćemo svakako da i u raspravi o državnom proračunu ukažemo na tu važnost i vrijednost kako bi se kapaciteti komisije neprekidno i stalno snažili. Hvala vam lijepa.
Boris Kovačić replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Evo gospođo Kosor s pažnjom sam slušao vašu raspravu i dobrim dijelom se slažem, posebno mi se dopali vaši naglasci na potrebi daljnjeg jačanja sustava da ga je potrebno i dodatno jačati. Isto tako govorili ste i o antikorupcijskim mehanizmima. Međutim u ovom zadnjem dijelu to moram reći ovako kako jedan izraziti ljevičar mislim da svi skupa trebamo biti vjerodostojni. Tu vi imate jedan mali ipak problem i vjerujte mi imali ste i moju podršku kada ste govorili o vodi i o spajalicama, ja sam papir skupljam, ne bacam ga razumijem i to. Ali s druge strane uvijek se pitam, ne sjećam se sada da ste progovorili o nabavi skupih automobila i ja sam protiv toga, pa i protiv onih nabava koje dolaze iz mojih redova da tako kažem. Ali isto tako ne sjećam se da ste vi o tome govorili kada je to vaš bivši šef, a to je sve poništeno ne sjećam se da ste onda digli glas. I zbog toga je možda bilo i smiješno onda i ta voda i te spajalice. Evo tu čini mi se da svi skupa u daljnjem razvoju društva pa i javne nabave pa i antikorupcije i svega trebamo biti i vjerodostojni. Time vam ne odričem ni malo pravo da i sada imate pravo o tome progovoriti. Ne pada mi to na pamet. Ali evo, zapitao sam se kao obični građanin i kao nekakav ljevičar, ovo nekakav uzmite doista pod velikim, znakovima navoda jer se smatram izrazitim ljevičarem. Hvala lijepo.
Jadranka Kosor, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Što se tiče automobila kojeg spominjete, kao što znate još uvijek traje jedan proces koji ni izdaleka nije završio pa će sve činjenice oko toga, pa i oko kupovine toga automobila sasvim sigurno biti jasne i javne i precizne. Ali vam mogu odgovoriti. Ni ja i niti mnogi moji kolege, neki od njih sjede danas ovdje i u sabornici koji su bili članovi predsjedništva te stranke nismo znali za kupovinu toga automobila. Dakle nismo znali i nismo podržali ali pričekajmo da sud kaže svoje. Ja sam izraziti legalista pa smatram da se neprekidno trebamo vraćati presumciji nevinosti kako nas uči Ustav Republike Hrvatske. Pa pričekajmo pravomoćne sudske presude. Ali imam pravo govoriti o tome, imam pravo itekako govoriti o tome. I ja mislim da nikome tko je na bio koji način sudjelovao u izvršnoj vlasti ili u bilo kojem obliku vlasti u Republici Hrvatskoj kada su se događale bilo kakve nepravilnosti ili kršenja zakona tko dosljedno radi svoj posao nitko ne može odreći pravo da govori o tome kako bismo trebali raditi i kako moramo raditi. Pa tako ni meni. Dakle, ja dosljedno i sustavno zastupam iste teze i kao predsjednica Vlade sam evo čvrsto dala potporu i radu komisije ali isto tako i osnivanju ureda objedinjene javne nabave. I vi ste jednako tako svjedočili kako me javnost prije svega mediji izrugala oko onih kategorija, nabavnih kategorija vode jer sam ja tražila da se ako se već nabavlja voda npr. za ministarstva da to bude samo obična voda a ne voda sa okusima. Ali to je naravno bilo izvrgnuto ismijavanju. Međutim, nije smiješno kada vidite koliko smo na tom uštedjeli, onda to više nije smiješno. A tako je bilo i sa spajalicama u boji, jer naravno da je najlakše reći pa nećemo se spasiti na sitnicama. Ali od sitnica sve počinje i na sitnicama sve završava.
Hvala lijepa. Nadica Jelaš, replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Kolegice Kosor vi ste u svojoj raspravi rekli da bi bilo vrlo interesantno znati kuda je utrošeno 9,5 milijuna kuna koje je Državna komisija za kontrolu javne nabave naplatila na ime novčane naknade za pokretanje žalbenog postupka i uplatila u državni proračun. Nekako sam dobila dojam da smatrate da su to nekakvi izvanredni prihodi. Dakle, želim reći da su to zapravo redovni prihodi, konačno državna komisija je naplatila i 120 tisuća kuna na ime pristojbi. Dakle sve su to nekakvi redovni prihodi državnog proračuna. Istina je da državna komisija košta ovu državu, dakle njezino funkcioniranje, njezino obavljanje posla košta oko 8 milijuna kuna. Očito je dakle iz ovog odnosa naplaćenih prihoda i samog proračuna za funkcioniranje državne komisije da je on u prilog državne komisije. Znači ona praktički je ostvarila nešto više nego što je utrošila ali sve su to redovni prihodi državnog proračuna koji se koriste eto i za financiranje državne komisije a i za druge potrebe. I ne vidim razloga zašto bismo morali znati kuda, u koje namjene, u koje svrhe je utrošen taj prihod koji je državna komisija ostvarila.
Odgovor na repliku Jadranka Kosor.
Ne, upravo suprotno, ja mislim da mi kao zastupnici moramo baš sve znati, znači, jer 9 milijuna ili 9,5 milijuna kuna nije mali novac. Ali nisam pri tome bila maliciozna, krivo ste razumjeli. Dakle, ja, ako ste primijetili nikada ne raspravljam maliciozno, sarkastično, ne nastojim podvaljivati i ne nastojim vrijeđati nego nastojim iznositi činjenice. Dakle, to je bilo samo na tragu činjenice da je to lijepi novac i da se on možda, nisam to možda do kraja eksplicirala može iskoristiti u daljnje jačanje komisije koja ima veliki i težak posao. Mislim ogroman posao. Bojim se da će kako vrijeme bude odmicalo ako se ne budemo iščupali brzo iz krize, posao komisije će biti još veći. Zato što naravno oni koji teško nalaze posao sumnjaju u sve a tako svojim žalbama često zapravo koče cijele procese i to je onda zatvoreni krug. Dakle, oni moraju raditi što je moguće brže, jasno transparentnije i učinkovitije.
U ime Kluba zastupnika HNS-a, potpredsjednik Milorad Batinić.
Hvala gospođo potpredsjednice, zamjeniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Gledajući ovo izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za proteklu godinu Klub Hrvatske Narodne Stranke će podržati. Jer smatramo da je ovo tijelo državna komisija jedan važan segment državne administracije koji u dijelu nadležnosti radi jedan vrlo odgovoran i kvalitetan posao. Nužan. Cjelovito izvješće kao takovo je prihvatljivo, zadovoljava određene standarde i metodološki ali i isto kao i prošle godine ja bih u svojoj raspravi želio iznijeti i neke prijedloge i neke sugestije. Nadam se da će ukoliko je to prihvatljivo državnoj komisiji i da bi se mogle i uvažiti. Prošle godine naime raspravljali smo kada je bilo izvješće bilo je i financijski duplo više žalbenih postupaka ali znam da je bio problem i što se tiče kadrova i ekipiranja same državne komisije. Međutim sada po izvješću za prošlu godinu kada se vidi, uzme u relaciju broj predmeta koliko je riješeno, koliko je ostalo neriješeno i koliko razloga, mada mislim da je u prošloj godini komisija i po tim pokazateljima radila više nego dobro. Ono što bih želio također istaknuti, ako gledamo analitički i stavimo u omjer koliko je ukupno bilo nabava, javnih naručitelja u protekloj godini to je 18840 i u tom dijelu izjavljenih žalbi radi se o 8,9%. Naravno da nije nadležnost Državne komisije da preispituje svih 18840 nabava, nego da rješava one predmete koji su u žalbenom postupku. Ono što bih želio možda kao prijedlog, kao što sam i uvodno kazao, radi razvidnosti čitave problematike javne nabave, a vjerujem da bi taj podatak bio vrlo interesantan i Državnoj reviziji, da se uz ovaj podatak koliko je ukupno bio nabava, da se i financijski poprati. Isto tako, idem sistematski redom po stranicama pa ću na svaki dio nešto dati određene primjedbe. Naime, imamo tu tablica koja govori o broju žalbenih predmeta u odnosu na naručitelje koji su imali pet i više žalbenih postupaka pred Državnom komisijom u 2012. godini. Ono što bih želio možda da vidimo težinu i da možemo kvalitetnije kvalificirati zašto određeni žalitelji griješe, ustvari ne žalitelji nego javni dobavljači odnosno naručitelji u čemu je problem i ako stavimo u kontekst sa onih 8,9% koliko je na razini ukupnih nabava, to i nije neki značajan pokazatelj. Međutim, ako gledamo da imamo recimo neke javne naručitelje, Zagrebački holding usvojeno u odnosu na broj žalbenih predmeta 20%, pa imamo HEP proizvodnja 34%, pa klinički bolnički centar 41% usvojenih žalbi. Naravno da nije nadležnost komisije edukativno-savjetodavnog karaktera, međutim možda vjerujem da se ti pokazatelji mogu biti vrlo signifikantni. Da li naručitelj nije savladao elementarne stvari kao što je Zakon o javnoj nabavi, da li je možda potrebna dodatna edukacija, velim ja bi sugerirao da se ako treba i u onom dijelu postupka što vodi Državna komisija da se onima koji griješe da se i propišu određeni naputci, odnosno više kao da to bude savjetodavnoga karaktera. Da bi mogli vidjeti da li imamo recidivista jer možda je to negdje i pravilo, bilo bi interesantno u ovome dijelu možda vidjeti protek za sljedeće izvješće, za sljedeću godinu unatrag nekoliko godina. Kad gledamo strukturu znači žalbenih predmeta, koliko je žalbi odbijeno, koliko se odbacuje, koliko se usvaja, obustava postupka itd., vidimo, dolazimo do podatka da se od broja zaprimljenih predmeta svega 22% je griješilo se. Znači žalba se usvojila svega na 22% onih predmeta odnosno koji su izjavili žalitelje. To ipak govori nešto da je i rekao bi i taj dio što sam predmetno bio spomenuo da li je osnovni zakon razumljiv, mogao bi konstatirati da je zakon dobar, da je prihvatljiv i da je velika većina javnih naručitelja svladala materiju, pogotovo ako to stavimo u kontekst svih javnih nabava. Naravno, nisu se sve mogle kontrolirati od strane Državne komisije, znači od 18840 svega je Državne komisija utvrdila 2% nepravilnost. To je jedan pokazatelj stvarno da smo i ono što su i prethodnici govorili protekle godine i gospođa Kosor sada isto tako, znači da ipak državni aparat funkcionira i da kao država idemo prema naprijed. Ono što bih isto tako volio u dijelu znači kada se govori koliko je predmeta znači ovo rješenje komisije isto da se i financijski poprati koliki su iznosi tih nabava. Naime, vrlo je interesantno da je svega na 8,9% nabava da su date žalbe i to imamo podatak, 11,5 milijardi. Međutim velim, kao što sam i uvodno rekao, interesantno bi bilo koliko je ukupno od 18 tisuća i nešto koliko je javna nabava, da možemo i financijski usporedbu raditi. Tu bih isto također imao i u ovoj tablici na stranici 39 struktura zaprimljenih prema procijenjenoj vrijednosti. Smatram, sad ne znam da li je takva metodologija, međutim imamo do 70, od 70, do 300 tisuća, od 300 tisuća do 10 milijuna. Ne znam po kojem ključu je rađena tablica pa evo čisto jedno razmišljanje da li je moguće, matematički da, da li je metodološki moguće da se i taj raspon odnosno da se neki drugi pariteti utvrde. Što se tiče ono što je bilo sporno i prošle godine, ove godine vidimo da su trendovi pozitivni, znači ukupno vrijeme trajanja žalbenog postupka sa 61 dan smanjeno je na 59 dana u prosjeku, to su pozitivni trendovi, međutim smatram da još uvijek to traje predugo. Pa evo čisto preporuka da se vidi da i vi potpredsjedniče sa suradnicima vidite da li je moguće, kaže prosječno rješavanje predmeta u Državnoj komisiji od zaprimanja žalbe do otpreme odluke traje 59 dana. Prosječno vrijeme rješavanja predmeta od dana kompletiranja 20 dana. Izvanredno! Ali zašto kompletiranje po tome ispada da traje 39 dana. Da li tu postoji prostor, mogućnost jer u konačnici i javnog naručitelja i žalitelja to baš ne može previše mu nije važno tih 20 dana. Znači unutar zakonskog roka njega zanima ukupno dužina trajanja procedure. U dijelu u kojem se govori o razlozima izjavljivanja žalbe, naime već sam i uvodno bio rekao. Međutim, neusklađenost dokumentacije, odabir nevaljane ponude, neosnovano isključivanje. Naime, i stoga je razvidno i vidljivo isto tako na tragu onoga što sam bio kazao da li ima recidivista koji ponavljaju iz godine u godinu određene greške čisto sugestija da im se da na neki način preporuka u smislu da ne griješe. Bilo je tu isto govora o financiranju, pa možemo naprosto zaključiti da je Državna komisija samoodrživa. Kad se pogleda prihod 9 i pol milijuna mislim da su rashodi negdje za milijun i nešto manji. Znači da imate dobit ako bi govorili u smislu i kontekstu trgovačkog društva što je više nego pohvalno za razliku od nekih drugih agencija, možda po prirodi posla ne mogu ostvarivati, odnosno da budu samo održivi. Međutim, ovo mogu samo kao takvo pohvaliti, a s tim isto tako smatram da cjenovno gledajući da žalbe ako govorimo o rasponu od početne do završne zaključno da i predmeti, odnosno kolike moraju uplate žalitelji platiti da nisu prevelike. Mislim da je optimalno i da je više nego prihvatljivo. I na kraju preporuke za razvoj sustava javne nabave. Naravno, to je nešto što smo isticali i prošle godine u izvješću. Imali smo kratki osvrt na to. Očekuje se i savjetodavna funkcija. Isto tako, jedna povezanost, jedna suradnja sa Državnom revizijom. Ono što je veliki problem i što ovog trenutka jedino imamo kroz nalaze državne revizije kako se u konačnosti izvršio taj ugovor u javnoj nabavi. Činjenica je isto tako da državni revizori ne idu do u detalje, ne idu u tančine. Međutim, smatram da možda čisto kao prijedlog da vidite način suradnje sa Državnom revizijom, jer ono što je vrlo interesantno pogotovo svjedoci smo i prethodnih godina, vjerojatno i danas pogotovo što se tiče nabavke usluga, odnosno radova, građevine, da li je to cestogradnja, visoko gradnja, nisko gradnja potpuno sada irelevantno. Naime, građevina je jedna živa tvar. Jednu stvar definirate, dogovorite kroz javnu nabavu. Međutim, u konačnici taj posao može koštati manje, a može koštati i više. I vjerujem da bi se određeni zaključci mogli daleko kvalitetnije definirati. Znači, upućujem na jednu možda kvalitetniju, intenzivniju suradnju sa Državnom revizijom upravo na tragu ovoga da nam kompletan sustav javne nabave jer vi ste jedan segment. Državna revizija, drugi da budemo što kvalitetniji i bolji. U prilogu smo dobili i tablični prikaz gdje su navedene sve žalbe. Ono što bih sugerirao ukoliko je moguće jedan sistematičan pristup da imamo posebno, to će nam biti vrlo interesantno u, da li u ovoj ili u narednim godinama već određene teme se otvaraju od nadležnih ministarstava, da imamo sistematizirano po ministarstvima, po trgovačkim društvima u vlasništvu države, po županijama, po gradovima, po općinama. Uvažavajući moje sugestije znači da imamo i broj žalbi, da imamo isto takvu jednu analitiku možda daleko kvalitetniju. Jer taj podatak će nam govoriti i bit će nam izuzetno kvalitetan materijal za rasprave u narednim godinama. Još jednom podržat ćemo ovo izvješće upravo u nadi da ćete uvažiti ove naše sugestije i da iduće godine kad ćemo imati ovo izvješće nadam se da će i rokovi samog kompletiranja dokumentacije da ćete poduzeti sve aktivnosti i radnje koje su u vašoj nadležnosti i da bi u konačnici i naručitelj i žalitelj bili zadovoljniji. Hvala vam.
Zahvaljujem potpredsjedniku. Imamo dvije replike. Prvo poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospodine potpredsjedniče vi ste rekli da u principu prema statistici je broj riješenih predmeta vrlo velik i da ste time jako zadovoljni. Ja bih rekao da je Državna komisija ipak još uvijek jedno veliko usko grlo, jer ako bi gledali statistiku, a i to ste spomenuli u odnosu na prošlu godinu da je u principu duplo manja vrijednost predmeta koji su bili u žalbenom postupku što znači da je vjerojatno zaustavljen taj proces investicija pa je bilo puno manje posla. I sami ste rekli da je još uvijek predugačko vrijeme rješavanja ovih predmeta. Ono je definitivno jako dugačko i ne možemo iz ovih činjenica da je toliko manje u stvari vrijednosti rješavano biti zadovoljni ovakovim izvješćem jer ti rokovi stvarno prelaze svaku mjeru. Da li bi možda trebalo mijenjati zakon, pa dotjerati komisiju da mora u jednom kraćem vremenu rješavati te predmete kako bi se ubrzao taj proces ili nešto drugo, jer očito da kad gledamo statistiku koliko ljudi je bilo na bolovanju čudno je da nismo dobili još statistiku koliko je bilo na godišnjim odmorima, koliko je bilo vikenda, koliko je bilo slobodnih dana. Sve to je moglo pisati u statistici. Meni osobno bi bilo puno draže da je u onom završnom dijelu dat prijedlog što treba napraviti da bi se ubrzali procesi. A ono što treba po meni napraviti da bi se to ubrzalo i napravilo bi trebalo samo da bude komisija poštena, brza i efikasna da se ne događa, zato ne dijelim baš vaše zadovoljstvo u ovom dijelu, da se ne događa, a rekli ste također da žalitelji možda griješe pa ih treba educirati, znači da se ne događa da žalitelji znaju prije onoga tko je predmet žalbe da će dobiti odgovor na žalbu nego što on sam po sebi dođe.
Hvala. Odgovor na repliku, potpredsjednik Milorad Batinić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa naime kolega Hrg iz vaše replike mogu zaključiti da se 99% slažete sa mojom raspravom i hvala vam na tome. Naravno zašto sam izrazio zadovoljstvo, gledajući statistički 61 dan 2011. 59 dana. Ako uzmemo matematički u kontekst pa to možda i nije neki ajmo reći impozantan postotak. A isto tako ako ste slušali pažljivo, a vidim da jeste, 20 dana se rješava žalba. Rok je 30, međutim kompletiranje dokumentacije to je ono što sam upravo kazao i dao određene sugestije da je to nešto po meni a razmišljamo isto jer dugo godina smo u lokalnoj samoupravi i znamo s kojim problemima, operativa smo, upravo to je najveći problem. Međutim, možemo razgovarati malo i neću reći politički ali više možda i filozofski. Koliko vam treba, što sve treba napraviti da bilo gdje kompletiramo dokumentaciju da bi objavili javnu nabavu. Pokušajmo i iz tog kuta gledati. Da li nam je dovoljno 30 dana? Pa za neke stvari nam treba i 6 mjeseci. Znači, možemo i tako razmišljati. Naravno to je već pitanje i filozofije. Ne bih htio tu temu svoditi na tu razinu, ali velim, naprosto to je. Očekujem, isto kao i svi mi ovdje, da će se upravno Državna komisija početi intenzivnije baviti sa time. Znači, ako pogledamo na način prošle je godine ostalo neriješeno 300 i nešto predmeta, ove godine duplo manje. Znači, trendovi su pozitivni. I upravo na tragu toga ne znam da li je ekipiranost napravljena do kraja makar vjerujem da uvijek postoji prostora da bude što kvalitetnije i ono što je pozitivno, znači održivi su, samofinanciranje mogu tako reći i trendovi idu prema naprijed. Vjerujem da će iduće godine biti bolje izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. Drugu repliku iznosi poštovani kolega Ivica Mandić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Evo potpredsjednik Batinić je u svojem izlaganju dobro uočio da proces žalbi predugo traje. Ako uzmemo da dužina procesa javne nabave i sa žalbama, da žalbe traju samo gotovo 60 dana, dva mjeseca, to smatramo dobro ste uočili da je predugo vrijeme. S obzirom na visoke kriterije koji su postavljeni za članove komisije po pitanju njihove stručnosti i njihovoga radnoga iskustva kao i za one koji su pravne struke pravosudnog ispita mislim da bi svakako trebalo težiti da taj proces od 60 dana svedemo sigurno ispod 30 dana i tu se u potpunosti slažem s vama. Jer kad gledamo što znači javna nabava za jedinice lokalne samouprave a pogotovo za gospodarstvo, koji su to iznosi, mislim da je cilj sviju nas ovdje koji sjedimo a vi koji kontrolirate javnu nabavu da te procese svedemo na što kraći mogući vremenski rok. I bilo bi dobro da otprilike Komisija za javnu nabavu da i smjernice kako taj način pospješiti i ubrzati.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, uvaženi predstavnici Državne komisije. Klub HDZ-a podržat će ovo Izvješće Komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2012. godinu. Smatramo da je to točka na i svega što se dešavalo u tom periodu, znači tijekom 2012. ali u dijelu koji je došao samo do komisije. Vidimo i sami da svega 9% ukupno objavljenih nabava iskontrolirala je komisija temeljem žalbi. Što znači da nam 91% svih objava ostaje izvan sustava kontrole ajmo to tako reći. Što ne znači da nisu uredni i da nisu zakoniti. Što nam sugerira ovo izvješće? Tokom 2012. broj izjavljenih žalbi na postupak javne nabave u odnosu na 2011. smanjen je za 10%. 2011. 1 921, 2012. 1 728. Čujemo sada 2013. imamo povećanje. Od 18 840 objava žalbi svega 1 676 ili ono što sam već rekao svega 9%. Ukupna vrijednost žalbenih postupaka smanjena je sa 20,6 milijardi u 2011. na 11,5 milijardi kuna u 2012. Što nam to sugerira? Pokušala je to u svom jednom dijelu objasniti i sama Državna komisija. Očito je da je cijeli sustav u određenom ajmo to tako reći najprije gospodarskom problemu. Od lokalne samouprave, regionalne samouprave, javnih poduzeća pa do same države putem ministarstava, agencija i svih ostalih. Znači, imamo jednu usporenu gospodarsku aktivnost. A na drugoj strani moguće je to objasniti i povjerenjem stranaka u rad Državne komisije ali i podizanjem uslijed brojnih seminara, edukacija, podizanjem znanja ili razine znanja sudionika u postupku javne nabave. Postotak usvojenih žalbi od 22% sugerira po meni da je to jedna kombinacija upravo tih dvaju učinaka koji se manifestiraju danas u RH. Ali evo malo o sustav javne navabe. Ja sam ga sveo na nekakvih osam koraka. Naručitelj javne nabave, objava javne nabave, ponuđači, odluka o odabir, nakon toga žalba, komisija, odluka komisije i upravni spor. 91% već sam rekao svih objava javnih nabava završava u 4 koraka ovih ostalih 9% prolazi čitav ovaj put s time da se jedan manji dio svih koji su ušli u žalbeni postupak ne javlja u upravnom sporu i to pokazuju podaci. Što to znači? Ako se nisi žalio nabava je uredu. To je ono pitanje koje će trajno ustati kao upitnik jer možda je upravo u tom području ono što se dešava danas, što je vidljivo, korupcija ipak napravi najveći posao. Kakvo je stanje kada govorimo o prvom koraku naručitelja, tj. one osnovne baze u RH? ona se nije smanjivala ona je po meni uglavnom ili ista ili je čak još i veća s obzirom na broj onih obveznika javne nabave u odnosu na 2011.godinu. Znači tu imamo jednu stabilnu situaciju po broju ali očito i financijski manje mogućnosti od lokalne samouprave pa do komunalnih poduzeća, javnih poduzeća, ministarstava itd. Što imamo s ponuđačima imamo li ih više ili manje? Sugeriraju svi podaci da mi ponuđača na tržištu imamo manje. Što to onda omogućava? Da li ti ponuđači mogu s obzirom da ih je manje ispuniti želje ili ciljeve postavljenih od strane lokalne samouprave ili onih koji se upućuju u postupak javne nabave? Sugeriraju podaci koje vidimo da se u RH najviše nabavljaju usluge roba, zatim usluge i na kraju radovi. Roba 4,3 milijarde, usluga 4,2 milijarde i radova 3 milijarde. Možda je tu problem našeg gospodarskog trenutka. Činjenica jest da smo država turizma, usluga, trgovina i to i ovi podaci na neki način pokazuju. Imamo problema kod građevnih radova. Tu se najviše pokazuje smisao ili opravdanost državne komisije. Kada smo prošli ova 2, 3 koraka i došli do odabira ili odluke o odabiru upravo građevni radovi su ti među kojima se pojavljuje možda i najveći broj žalbi. Zašto? Jer je često i ovdje izražen problem i stalno se o njemu govori pojava damping cijena ili niskih cijena koje nerealno tada onemogućavaju ne samo postupak javne nabave tj. omogućavaju žalbe nego i nakon odabira ostavljaju prostor da se dešava u sustavu ono što se često pojavljuje, a to je još jedanput ponovno raspisivanje natječaja, izabir ili nakon pokrenutog postupka gradnje recimo jedne dvorane, možda je to najbolje objasniti na primjeru dvorane, dvodijelna dvorana cijena 10 milijuna kuna, troškovnici prilagođeni na desetak milijuna kuna, govorim okvirno, pojavi se netko tko će to napraviti za 8 ili 9 ali ima i onih koji će to napraviti za 10,5, 11 i 12. Po Zakonu o javnoj nabavi ako su svi papiri uredu ponuđač tj. naručitelj odabire onoga tko je najjeftiniji. Taj kreće u gradnju i naravno nakon određenog trenutka shvaća da on taj problem ne može riješiti onako kako ga je ponudio. I tu onda ulazimo u problem. što tu onda može komisija? Ništa, komisija tu ne može ništa. Ako postupak nije došao do nje nije napravila ništa, znači ona ga je propustila, ako se pak netko žalio u tom trenutku će komisija primijeniti Zakon o javnoj nabavi. Teško će odbiti onoga sa najmanjom cijenom ponude. Često se dešava u rješenjima komisije da komisija čak i kada se žalimo na određeni dio to je možda cijena nabave, komisija postupak proglasi odbaci ili prihvati žalbu ali iz nekog drugog razloga koji potiče također iz Zakona o javnoj nabavi. To su česta rješenja ona su zaista opširna i vidi se da je stručnost komisije zaista na jednom visokom nivou i treba ulijevati svima povjerenje bez obzira što ponekad postoje možda i opravdane kritike s obzirom na vrijeme donošenja takvih odluka. Što nam neomogućava upravo takav ajmo reći odabrani izvođač s najnižom cijenom? Onemogućava nam realizaciju sredstava sa nivoa države. Mi nekada moramo i tri puta ponoviti isti postupak javne nabave da bi počeli uopće gradnju. A dok tri puta ponovite sa svim ovim rokovima od 60 dana dok se vrati ajmo reći nekakva odluka komisije kada si uputio žalbu vi ste u realizaciji tek u 10.ili 11.mjesecu i realizacije za tu godinu nema. To je ono što svih opterećuje. Vidljivo je iz izvješća da je komisija u tom dijelu napravila određeni iskorak, da su se smanjili rokovi od trenutka zaprimanja žalbe za dva dana od 61 dana na 59 sada. to je ono što muči svih. Svi bi mi to htjeli u 30-ak dana, međutim zakon je vrlo jasan i tu je komisija unutar zakona ako u 20 dana kada se kompletira dokumentacija objavi svoju odluku. Mislim da je to onaj prosjek koji je iz godine u godinu poboljšavan i mislim da je 20 dana o.k. Međutim mi ne možemo kroz komisiju riješiti sve probleme u tom sustavu. Kakve su najčešće odluke? Žalba se odbija 495 ili 30%, žalba se odbacuje 488 isto 30%-ak, žalba se usvaja 345. Znači svega petina svih žalbi na neki način dobije nekakvu zadovoljštinu ajmo reći pravnu. Onaj koji se žalio s pravom se žalio komisija je to uvažila. Sve drugo se odbacuje iz razno raznih razloga. Znači četiri petine žalbi ipak mi odbacujemo. Pa kada sve to stavimo u onih 18 tisuća onda nam brojke izgledaju jako male. Da uspijevamo iskontrolirati možda 2% svih nabava u Republici Hrvatskoj. A što onda sugerira ovaj popis onih koji su imali pet, znači popis naručitelja sa pet i više žalbenih postupaka a njih je čak 68 u Republici Hrvatskoj. Raspisujemo natječaje i imamo 68 subjekata kojima se netko 5 ili više puta žalio u toku godine. Tko su najlošiji? Sugeriraju ovi popisi i postoci. Nekako najbolje tu stoji HRT sa 67% uvaženih žalbi od 13 postupaka i 12 riješenih 8 usvojenih. Ne znaju raspisati očito natječaj ili je on ciljano raspisan pa je netko našao propust. Nije daleko ni HEP sa svim onim svojim podgrupama svaki treći natječaj i svaka druga žalba se usvaja. A da ne govorimo o zdravstvenom sustavu i svim KBC-ovima. Tu je postotak 45 do preko 50%. Očito da imamo problem javnih nabava u zdravstvenom sustavu što ne bi trebalo biti. Tamo su ipak školovani ljudi. To je nešto što treba itekako, pa možda i revizija dobro poručiti zbog čega je to tako. Možda je to zbog toga što možda jedino oni investiraju, što imaju nekih novaca koji mogu investirati u određeni projekt. Pa evo pomalo kažem kroz cijeli taj sustav dolazimo i do ovog zadnjeg dijela, kroz upravni spor. Znači kada se komisija očitovala, onaj koji je oštećen ima se pravo žaliti upravnom sudu. Vidimo da je tu vrlo mali postotak onih koji se na to odlučuju. Od 1867 žalbi bilo je svega 87 tužbi ili 4,66%. Zašto? Po mom mišljenju zbog toga što su ljudi svjesni dugotrajnosti tog jednog upravnog postupka ili može biti na drugoj strani to što ipak i oni su svjesni da je komisija stručna i da će a to pokazuju i oni onda sljedeći podaci koji kažu da je u prošloj godini od 25 odluka suda 17 tužbi odbijeno. Znači stručnost komisije ni u jednom trenutku gotovo nije bila upitna. Mislim da upravo iz toga a mislim da to sugerira i ovo izvješće trebamo izvesti zaključak. Po meni komisija radi dobro. To je jedan snažan antikorupcijski element. Broj predmeta pada u prošloj godini, čujemo da u ovoj nešto i raste. Investicije nam padaju i nabava je bilo manje. Međutim, Sabor treba imati povjerenje u rad te komisije jer nas svih na neki način uči redu, postupku i poštivanju zakona. A uz to čuli smo kolege potpredsjednika radi sa profitom. Smatram da sve što nas, što stvara red i što nas kontrolira a uz to radi sa profitom, treba podržati i zbog toga ćemo podržati i ovo Izvješće komisije. Hvala lijepo.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Borić, već prošli tjedan u okviru rasprave o strateškim investicijama smo evo se na neki način bavili pitanjem i javne nabave. I ukazivali smo na ovaj problem koji ste vi dotakli u vašoj raspravi a to su naravno problemi u jedinicama lokalne samouprave gdje ste rekli i mi to dobro znamo koji obnašamo određene dužnosti koliko je teško napraviti financijski okvir, koliko su teške i kakve su financijske mogućnosti a nisu, naravno nisu sjajne. Nakon svih onih obveza koje se moraju izvršiti od predškolskog, školskog, vatrogastva, svih onih koje su u našoj djelatnosti, koje su u opisu naravno za investicije ostaje vrlo malo. I sada čelnici jedinica lokalne samouprave ulažu neizmjerne napore kako bi zatvorili financijsku konstrukciju glede konkretno športskih dvorana. Evo ja sam u svojoj sredini, vi ste govorili o okviru od 10 milijuna, mi smo trodijelnu sportsku dvoranu napravili za 7 milijuna i 800 tisuća kuna sa PDV-om. I na sreću nismo imali žalitelja. Ali tu je potrebno reći da se svi susrećemo sa problemom žalitelja. Ali je potrebno isto tako naglasiti problem onih profesionalnih žalitelja. Ja sam gledao malo kada smo ulazili, gledao sam na stranicama i ima nekih koji se uporno i stalno pojavljuju kao žalitelji. I mislim da ti prave problem i ovo usko grlo o čemu je gospodin Rukelj govorio da često zatrpavaju a i naravno često puta su i odbijeni. Naravno da sve pohvale u onom stručnom dijelu ali ovo je momenat na koji sam želio ukazati kako ne bi čelnicima jedinica lokalne samouprave pravili probleme jer i uz ove meterološke prilike problem gradnje u određeno vrijeme dodatno nam otežava situaciju, okolnosti koje i ovako nisu sjajne. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Josip Borić.
Hvala lijepa. Kolega Milinković pa što se tiče profesionalnih žalitelja, oni postoje, ja mislim da komisija na njih i ne može previše utjecati, ona ima svoj okvir unutar kojeg se ponaša a da se žale pokazuju iznosi koji nisu zanemarivi. 9 milijuna kuna je ipak jedan možda dio i tih profesionalnih žalitelja. Koliko se žalbi prihvatilo od njih, vidimo da je to svega 22%. Znači da su bili bolji uplatitelji nego korisnici možda svih tih svojih žalbenih navoda koje su tada … [[Govornik se ne razumije.]] Što se tiče dvorana, one se kažem mogu izgraditi ako je zatvorena financijska konstrukcija. Država nažalost tu ne pokazuje veliko razumijevanje zadnjih dviju godina ne samo dvorana, nego škola, zdravstvenih ustanova itd., jer očito da novaca nema. Vidimo to na razdjelu Ministarstva regionalnog razvoja. Što će biti dalje, pokazati će vrijeme, vidimo i najavu da sljedeću godinu da se povećao broj žalbenih postupaka. Možda je to nekakav pozitivan znak, ja ne znam, pokazati će možda onaj ukupan broj svih vrijednosti koji je pao za 50% u odnosnu na 2011., da li smo napravili gospodarski iskorak ili je to opet nešto sasvim drugo.
Potpredsjednik Milorad Batinić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Naime, kolega Borić kad ste govorili o dumping cijenama vezano za postupke javne nabave zaboravio sam spomenuti jer ima određenih elemenata, spoznaja do kojih dolazi Državna komisija, prije svega koje se odnose na AZTN. Imali smo raspravu prije toga, nažalost službeno sam bio spriječen. Naime, oni ih zovu predatorske cijene. Teško je možda konstatirati je li možda moje razmišljanje u nekom dijelu, a određeno iskustvo mi govori da su određeni profesionalni žalitelji upravo možda na tragu toga da pometu konkurenciju, naravno bore se za posao i sve skupa. Ne bih želio vjerovati da je to to, međutim smatram da bi određene podatke možda i AZTN morala također u suradnji s komisijom razmjenjivati određene informacije i podatke. Naime, u načelu mogu konstatirat da ste se u cijelosti složiti sa mojom raspravom što mi je drago, manje-više svi se oko toga slažemo. Međutim, u jednom dijelu ste govorili također kroz sinonim dumping cijena. Zakon o javnoj nabavi definira ekonomski najprihvatljiviju cijenu što ujedno ne znači najniža cijena. To je nešto, ali to je još uvijek makar kod naručitelja jedna velika nepoznanica i jedna materija oko koje bi trebalo možda u suradnji sa Državnom komisijom i sa Uredom za javnu nabavu i sa resornim ministarstvom napraviti možda i neke dodatne edukacije javnih naručitelja, jer to je jedno dosta sklisko područje, pomalo rekao bih nepoznato, nerazumljivo možda u cijelosti. Hvala.
Odgovor na repliku, Josip Borić.
Hvala lijepa. Uvaženi potpredsjedniče, mogu se složiti s većim dijelom. Gledajte, mi u Hrvatskoj imamo jasno posloženo kad govorimo o građevini neke normative ili cijene koje važe u građevnom sektoru i kad se rade troškovnici zna se što se primjenjuje i tko ih primjenjuje, na koji način projektanti i svi ostali rade. Ono što se dešava, a to sam pokušao opisati na jednoj ajmo reći imaginarnoj dvorani od 10 milijuna kuna je da je troškovnik na 10 milijuna kuna upravo po tim prosječnim cijenama koje projektantski biro uzima od određene kuće koja je za to zadužena u Republici Hrvatskoj. Nakon toga javljaju se izvođači koji ponude manje od toga. Oni kažu mi možemo jeftinije, a ima i onih koji kažu mi ćemo ili toliko ili više od toga. Ono što radi naručitelj, a ja mislim da je to u 99% slučajeva odabiru tu najnižu. To kaže zakon. E sad da li je ona ekonomski najisplativija, to saznajemo tek u onom drugom koraku kada taj koji je dobio posao i potpisao ugovor kreće u rad e onda zastane nakon prvog temelja i kaže ja to više neću raditi za tu cijenu, ja hoću dodatne troškove, troškovnike itd. Tu nastaje problem. Ti se ugovori razvrgavaju ako je investitor država ili lokalna samouprava, ali to ponovno znači novi postupak javne nabave. To su najgore situacije koje mogu zadesiti bilo koga, bilo da je to državno tijelo, bilo da je to neka agencija ili lokalna samouprava. Nekada i kažu ne dao ti Bog ponovljenog takvog postupka kad si ugovorio već određene radove.
Boris Kovačić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Evo gospodin Borić, ja sam replicirao na sličnu temu, najniža ponuda i evo vidim da smo suglasni oko toga da najniža ponuda ne znači i najbolja ponuda, a evo i sad ste maloprije rekli, a najčešće ni najjeftinija što je još žalosnije. Međutim ne znam dal se slažete, pa i dosadašnji pravni okvir što se tiče naručitelja, nismo mi baš trebali uvijek, sd govorim, bio sam gradonačelnik pa s te malo pozicije, nismo baš trebali uvijek uzeti najnižu ponudu. To je često iz čistog oportuniteta jer je to najsigurnije i miran si. Međutim i pokrivamo nečiji nerad, počev od nekakve projektne zadaće, preko projekta pa do onda stručne i znalačke izrade samog postupka natječaja i provođenja postupka javne nabave i imamo ovu situaciju. Zbog toga je jako dobro što, a o tome ću vjerojatno kasnije i u raspravi, što imamo i u izvješću Državne komisije prijedlog za poboljšanje ovog sustava. Pa evo i na ovom segmentu koji je vrlo značajan itekako je potrebno još doradit prije svega možda pravni okvir i uključenje javnosti. Hvala.
Odgovor na repliku, Josip Borić.
Pa mogu se složiti i sa vašim objašnjenjem jer je to u praksi često. Međutim, onog trenutka kad ste vi rekli da imate najnižu, ali da ćete odabrati onu sljedeću koja vam možda bolje izgleda ili ima sve tehničke karakteristike da se može izvesti posao, vi ulazite u postupak Državne komisije za javnu nabavu i onda lijepo pristajete na ovih 60 dana pa još moguće 60 dana i svjesni ste toga da ćete to možda i ne napraviti. To je taj problem. Mi smo ovdje kad smo mijenjali Zakon o javnoj nabavi predlagali, ne znam zašto se to ne želi napraviti, to je možda neko rješenje koje treba uvažiti. Možda. Ako već se borimo oko te najniže cijene, izbacimo najnižu i najvišu pa neka se svi bore za realnu cijenu. Mislim deinstitucionalizacija bi bilo puno pristojnije i puno učinkovitije. Znači izbacimo iz javne nabave taj dio najniže cijene. Znam što će to značit u političkom smislu, ali najniža i najviša stvaraju problem pa neka se svi onda zamisle hoće li onda moći dobiti takav posao kad on napiše ono što bi htio na način da napiše nešto što je nerealno. To je ono o čemu treba razmišljati zakonodavac. Ja mogu kažem na brojnim primjerima posvjedočiti da je upravo načelnik, gradonačelnik, najčešće u problemima zbog loše građevinske dokumentacije. To je ono s čime se treba baviti struka. Kad će to biti i kad će to biti usavršeno do kraja ne znam, ali tu imamo najveći problem.
Ivica Mandić, replika.
Hvala lijepa potpredsjednice. Pa dobro je da oko ove teme smo gotovo svi suglasni ali ono što je kolega Borić u svojoj raspravi spomenuo bilo bi svakako dobro vidjeti da li imamo podatke od svih javnih nabava koje su okončane, koliko je došlo do prekida baš iz ovih razloga da su bile cijene dapingirane niske jer tu su prvenstveno velike štete za građane Republike Hrvatske od učeničkih domova, srednjih škola, domova zdravlja, a pitanje je i ponovne realizacije tih projekata jer ti su svi projekti bili iz proračunskih sredstava. Obično kad uđe se u probleme onda ide se iz jedne u drugu godinu i onda je to veliki problem. Znači, bilo bi dobro svakako vidjeti ako sa takvim podatkom možemo raspolagati da vidimo koliko je bilo javnih nabava u jedinicama lokalnih samouprava, državnim poduzećima. Koliko od njih su došle do problema u realizaciji projekata. Problemi su ti ako su bile dapingirane cijene, a ovdje je teško pronaći pravo rješenje ovo što je kolega Borić i rekao. Hvala.
Odgovor? Ne. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ingrid Antičević-Marinović, nema je, pa gubi pravo. Kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Kao što sam i u prethodnoj raspravi u prethodnom izvješću govorio uvijek treba se skoncentrirati naravno na samo izvješće, ali i izvješće izvan konteksta. Međutim, ovo izvješće Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave je sasvim sigurno jedno od boljih izvješća. Ono je, u njemu je sadržano sve ono što bi moglo prosječnog političara, pa i građanina zanimati. Dobro je napisano, dobro strukturirano i sad je opet je li sadržana u samom izvješću suština problema o kojemu mi danas govorimo. Sasvim sigurno da to nije problem Državne komisije nego je to problem društva. Ako bismo govorili netko prije je rekao da je Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave snažan antikorupcijski element. Jedan od najsnažnijih antikorupcijskih elemenata u Republici Hrvatskoj su sasvim sigurno hrvatski mediji. Sjetite se koliko su hrvatski mediji razotkrili upravo slučajeva nakane ili raspisivanja natječaja za javnu nabavu i ukazali prstom i olakšali i Državnoj komisiji, a i u nekim drugim organima u Republici Hrvatskoj osujetiti takve kriminalne postupke ili bahate, ako ne kriminalne bahate postupke u kojima nije, samo što nije amblem automobila nacrtan pa možda i registracijska pločica koja je već rezervirana sa inicijalima. Jer znate to da neki naši gradonačelnici, načelnici si inicijale stavljaju na, to se dopunski plaća. Inače javna nabava u Republici Hrvatskoj, povijest javne nabave je povijest kriminala. To možete napisati i ono knjigu jednu o tome kako su raspisivani javni natječaji i što se sve na javnim natječajima prihvaćalo, na koji način. Sjetite se samo gradnje cesta. Natječaji su, uvijek ste imali tri ponuđača i sva tri ponuđača su radila na tim cestama. Jedan je dobio posao, ova ostala dva su bila samo konkurenti na papiru. To je isto tako javna nabava, povijest javne nabave saznat ćemo što se iza toga krilo nakon sudskih postupaka koji se sada vode i koji će se vjerojatno voditi još godinama. Kakva je ta javna nabava bila? Ako se sjećate na natječajima su dobiveni poslovi farbanja tunela. Javio se, znači firma koja ne znam tri, četiri, pet ili 10 puta, više se ne sjećam manje, dala manju ponudu tvrdeći da stvarno ekonomska cijena ona koju je ta firma ponudila, a da je ovo toliko puta veće. Međutim, vidjeli smo i na sudovima ne ide to baš tako lako. Nije kada je u kriminal upleteno više i institucija i utjecajnih osoba, više faktora tad je vrlo teško raspetljati klupko i dokazati na sudu jer znamo da nam pravosuđe nije utvrda demokracije. Znamo sve boljke pravosuđa s tim da ne smijem sumnjati u pravosuđe jer bi me mogao premijer ispisati iz hrvatskog državljanstva kao što je rekao tko ne vjeruje u hrvatsko pravosuđe onda SDP ne vjeruje u Ustavni sud. Pa mi je to malo čudno. Ali to nije tema da me ne bi potpredsjednica Sabora opomenula. Znači, ja ću još jedanput ponoviti. Mediji su vrlo važan antikorupcijski element. Ovdje je nekoliko kolega spomenulo profesionalne žalitelje i da su oni veliki problem stvaraju u procesu javne nabave. Međutim, ti profesionalni žalitelji vam znaju biti dio igre. I oni su dio lanca ne u svakom slučaju koji eliminiraju stvarne sudionike nabave, gradnje, bilo čega. Nakon 5 puta što se ponovi proces nakon što se žale mnogi otpadaju i ostaje samo onaj uporan koji jest gurnuo u igru žalitelja i žalitelj je ispunio svoju obvezu. Hrvatska radiotelevizija i HEP su ovdje spomenuti kao dvije institucije od državnog značaja, državne institucije. Jedna je javna. To je Hrvatska radiotelevizija. Ja sam nekoliko puta ovdje u Hrvatskome saboru javno govorio o tome. Znam da je kod gospodina Bajića koji će vjerojatno do kraja godine podnijeti izvješće barem 10-ak prijava o tome na koji se način izvlači novac iz te institucije. Pa recimo primjerice ako vi posuđujete kameru od firme koja se bavi posuđivanjem kamera vi ćete platiti nešto deset nečega, deset tisuća ili tisuća eura, kuna nije bitno. A HRT će platiti, znači vi koji ćete iznajmiti kameru na tri dana, deset tisuća, a HRT petnaest koja će iznajmiti na godinu dana. I to nikom u Hrvatskoj državi nije sumnjivo. Umjesto da ona pet plati jer na godinu dana iznajmljuje, jer je stalni iznajmljivač kamera. Prema tome, nije čudo što na HRT-u rekao je prije kolega Borić čini mi se pod navodnicima "ne znaju" sročiti natječaj. Oni ga dobro sroče, samo što postoje oni koji shvate što u natječaju piše. Što isto tamo piše, samo što ne pišu amblemi tvrtki od kojih će se nabavljati pojedina oprema. Isto je sa izradom scenografije i svega ostaloga. Tamo kad bi nažalost kad na HRT-u dolaze kontrolori, dolaze oni ljudi koji ne poznaju specifičnost toga zanata. Što je to scenografija, što je to tehnika, kako se radi scenografija pa vam je često se bilo znalo u kuloarima govoriti a prijavljivale su se takve stvari i sami ljudi sa HRT-a su prijavljivali da scenografija košta ne znam 250 tisuća, a plaćena je 750 tisuća. To je trebalo provjeriti. Međutim, ovdje je državni odvjetnik Mladen Bajić rekao lani u svom izvješću kad sam ja rekao da postoji 10-ak prijava, postoje sad u ovom izvješću ću mu reći da imam svjedoke koji su voljni potvrditi da su prijavljivali i da postoje prijave rekao je da ne postoji nijedna prijava. Onda čovjek bi se zapitao tko je tu lud? U takvom okruženju koje se tek djelomično pisalo Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave je teško raditi jer nije ozračje dobro. Ozračje je dobro upravo za one koji misle zlo koristiti javnu nabavu kako bi stavili što više novaca u svoje vlastite džepove, odnosno kako bi novac koji im ne pripada nezasluženo dobili. To mi zovemo kriminalom. Sve ono što imamo prilike pročitati u medijima na način na koji se, mislim da je kolegica Kosor na početku govorila o tome, lokalni šerifi nabavljaju automobile skupocjene i moram ih nazvati lokalnim šerifima, to ne znači da su svi načelnici, svi gradonačelnici i svi župani ti. Čak ja mislim da je manjina njih koji to rade, ali koji si nikad u životu nije mogao priuštiti auto sa grijanim sjedalima ili terenac pa onda sjetite se da je direktorica Plitvičkih jezera odmah željela naručiti ogroman auto a nije baš toliko korpulentna da bi joj trebao tako veliki auto samo zbog toga što je zasjela u fotelju koja joj omogućuje da ostvari neke svoje valjda djevojačke snove da si kupi veliki auto. To je isto tako jedan problem, problem što, kakve veze ima to, ta njihova pohlepa kroz javnu nabavu? Pa oni su već dogovorili pazite profit na automobil koji košta 60 ili 70 tisuća eura se puno lakše dobije nego na automobile. Recimo mi svi državni dužnosnici bi trebali voziti one srednje Škode, one srednje vrijednosti. Jer BDP sve što radimo ne zaslužuje nijedan ni premijer auto u kojem se vozi. Trebali bi se prilagoditi građanima, standardu građana RH pa tek kad zaslužimo nešto bolje svojim radom, svojim primjerima tada možemo u natječaje pisati sve one konjske snage, širinu guma i ne znam što sve ne pišu. Prema tome, još jednom pohvala samom izvješću i moja sućut što morate raditi u ovakvom okruženju.
Hvala. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Vukšić u ovom završnom dijelu ste odgovorili možda na onaj dio koji sam ja htio malo raspraviti i razjasniti neke dileme. Naime, govorili ste u onom dijelu o načelnicima, o pojedinim načelnicima i gradonačelnicima određenih općina koji stavljaju inicijale ili se ponašaju na ovakav i onakav način. Naravno i ona formulacija da su oni i šerifi isto tako dovodi na neki način u pitanje jer želim nekako vjerodostojnost tih načelnika i gradonačelnika želi se na neki način jedna loša slika stvoriti. A ja vam želim reći evo kao jedan od njih da ja koliko ih ja poznam, a poznam ih mnogo koji uistinu se ponašaju na najnormalniji način da vode brigu o svim onim pitanjima koja su iz njihovog djelokruga i sa teškim problemima se susreću. Naravno da treba posebno prozvati one koji se u ovim složenim okolnostima i ekonomskim i gospodarskim se ponašaju ajmo reći malo upadljivo i poglavito glede nabave automobila o kojima ste govorili. Ali, želim reći da ti načelnici se susreću i sa brojnim problemima. Od ovih profesionalnih žalitelja o čemu smo govorili, ali isto tako želim reći da im se mnoge stvari nametnu pa se stave pred gotov čin. Pa sjetimo se samo prošli tjedan kada se govorilo o strateškim investicijama kaže formira se povjerenstvo od 5 članova i 1 je od tih načelnik. Pa koja je njegova snaga? Prije kratkog vremena smo u okviru rasprave o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu govorili stvara se povjerenstvo koje nije dalo nikakvih rezultata dosada. I on kaže on ima nekakvu snagu, ima nekakav značaj. Nema! U vrlo teškim okolnostima mnogi obavljaju težak posao i rade mukotrpno i treba ih pozdraviti i uistinu ja se ponosim sa njima. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Milinkoviću sasvim sigurno da vas ne smatram kao i većinu kao što sam rekao načelnika i gradonačelnika osobom koja bi stavila svoje inicijale na registracijsku pločicu, sasvim sigurno imate neke druge vrijednosti i to nije vaš identitet. Ja sam rekao da većina to ne radi. Prema tome, ako se želi stvoriti kriva slika onda sasvim sigurno nisam želio ja stvoriti krivu sliku nego krivu sliku o načelnicima, gradonačelnicima i županima tzv. lokalnim šerifima stvaraju upravo oni koji se ponašaju nedolično, prvo ponašaju se bahato jer troše javni novac, novac građana koji su sve siromašniji, a o tome vi često raspravljate ovdje u Saboru, oni stvaraju tu lošu sliku i nisam vidio niti jedan slučaj koji se pojavio u medijima da je itko od tih načelnika, gradonačelnika ili župana ili nekih drugih državnih činovnika demantirao i kada je bio napis o tome da žele staviti ruku u džep građanima i izvući novac. Prema tome uvijek je bila istina na vidjelu, a to je da je manjina uostalom bilo bi dobro napraviti nekakvu statistiku. Hvala vam lijepo.
Mladen Novak replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega vi ste spomenuli mnoge primjere mnoge firme ste dotakli HTV, HEP, izgradnja hrvatskih cesta, nabavke automobila jedna mi je ostala pogotovo u sjećanju gdje je čak u natječaju bilo da moraju biti dvije dječje sjedalice na zadnjim sjedalima ali su tom prilikom čak i logo firme zaboravili maknuti pa se čak vidjelo i koji auto mora biti i čak ako se dobro sjećam da je posrednik odnosno dobavljač je bio ostavljen unutra u tom natječaju. No međutim htio sam upozoriti na jedan drugi slučaj koji se na žalost malo manje u javnosti spominje i daleko manje se o tome zna, a to je razminiranje miniranih područja. Tu imamo situaciju da zbog određenih problema i inih problema se dešava da se raspisuje ne raspisuje nego pozivni natječaj, zovu se određene firme i onda im se daju određeni komad zemlje ili projekt da ga razminiraju. Pri tome da bi se ostvario privid pravednosti se radi na način da se zovu za jedne projekte jedni, za druge drugi i tako to ide za redom, stvorili smo privid pravednosti. No međutim čiste parcele se daju određenima, a one koje su izuzetno teške s njihovog aspekta razminiranja i nepristupačne ili kako ih oni zovu smeće, te se daju onim drugima pa su prisiljeni ih odbijati. E onda poslije idu u neku drugu proceduru pa su sasvim druge okolnosti drugi uvjeti. Oni su izbjegli mogućnost da ih netko proziva za to ali s druge strane je evidentno da ne rade pošteno ne rade korektno. E sada postavljam pitanje sebi i vama ali i vama da li postoji način kako tome stati na kraj? Vi ste ljudi iz struke možda ćete vi najbolje znati naći rješenje.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
To pitanje koje ste postavili dat će vam ljudi koji se time bave. Međutim ima jedan aspekt o onome što ste govorili da se naručuju automobili poznatih marki, da je naručio vjerojatno jedan od državnih činovnika auto i tražio da u opremi budu i dvije dječje sjedalice, da je poznati dobavljač koji je trebao znate već je i sklopljen posao. U svemu tome najžalosnije što se takvi ljudi državni činovnici, dužnosnici ne kažnjavaju, što ih stranke koje su ih postavile ne kažnjavaju. Sjetite se da je jedna naša kolegica zato što je napisala čak i vjerujem sada jedno pismo uputila, fax da se prema članici stranke ne ponašaju rigidno, morala dati ostavku ili je smijenjena s mjesta ministrice, a kada se naprave tisuću puta veći grijesi partije ne reagiraju. Sasvim je normalno naručiti automobil sa dvije dječje sjedalice pa taman imate jedno dijete jedno neka bude rezervno ili da se posudi susjedu, a da partija o tome nema svoj stav, da stranke na vlasti gledaju te bahate ono manjinu gradonačelnika ili šefova raznih agencija čim zasjednu u stolicu odmah mora biti automobil sa najmanje 150, to je malo 150 konja ili 151.i kartica u džepu i da se pegla kartica. Pa onda nije čudo ovdje nas ministar Linić hvata za gušu kako trebamo štediti ali se ne treba u agencijama štediti, tamo se automobili mogu nabavljati bjesni automobili.
Jadranka Kosor replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Vukšiću u svojoj raspravi ste spominjali među ostalim vjeru i nevjeru u hrvatsko pravosuđe, mislim da je to jako važna tema i uz ovu ali i svaku drugu ili u mnoge teme o kojima raspravljamo. Pa ću ja ponovno spomenuti nešto što mi se čini upravo nevjerojatnim ali nitko ne reagira, govorila sam o tome u raspravama u izmjenama Zakona o kaznenom postupku. Dakle neovisno tijelo koje smo dodatno osnažili 2010. Državno sudbeno vijeće koje odlučuje o sucima u RH znači odlučuje o onima koji će suditi u različitim predmetima pa naravno i u korupcijskim, u tom tijelu sjedi i to je zastrašujuće iz kojeg miljea dolazi kao predstavnik akademske zajednice osoba protiv koje je pokrenut kazneni postupak. Međutim nema mehanizama ne postoji očito ni u zakonu jer ga bira akademska zajednica da se ta osoba do zaključenja procesa do završenja procesa na svaki način isključi. Dakle to je nešto što pokazuje kako i dalje unatoč svim iskustvima nismo do kraja i dobro izgradili mehanizme. Jer po mom mišljenju ljudi protiv kojih je pokrenut kazneni postupak ne mogu donositi odluke tako važne za cijelu državu kao što je izbor sudaca. I na kraju oko automobila. Čujemo i ovih dana i to je ono što je zapravo, nije smiješno nego je tragi komično, dakle vrlo često ljudi koji se onda nađu u tjesnacu pa moraju objašnjavati zašto naručuju tako skupe automobile dakle govorim sada i o gradonačelnicima, načelnicima i županima. Kažu vrlo često kao izliku zbog sigurnosti. Dakle automobil od 450 tisuća kuna zbog sigurnosti [[Upadica: Hvala lijepa.]] Pa znači li to da će ubuduće naručivati tenkove za prijevoz?
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] jedan od gradonačelnika, mislim da je varaždinski rekao da on treba veliki auto jer je krupna osoba. Ne znam šta bi, valjda ćemo, njemu ćemo kamion naručiti pa neka ga vozi jer ionako je nesiguran u prometu pa neka se vozi kamionom čovjek kada traži malo veći auto. Ovo kada ste govorili o Državno sudbenom vijeću, rekli ste da nema mehanizama, ima, govorio sam, hrvatsko pravosuđe je loše pravosuđe i onda je potrebna i društvena intervencija. Govorim ne u sudske procese nego jednostavno ako vidimo da to pravosuđe, da su kod nas sudski slučajevi se vode tri puta duže, sudski sporovi nego u ostalim državama Europe, to je znak za alarm, treba crveno, oni plivaju u samozadovoljstvu. I sasvim sigurno da je tragično da je Državno sudbeno vijeće velika crna sjena se nadvila nad njim ako sjedi u Državnom sudbenom vijeću osoba protiv koje se vodi postupak. Druga stvar, znate i sama imenovanje sudaca. Sjedite se imenovanja Ustavnog suda kada su se smanjivali kriteriji da bi se mogli imenovati pojedini stranački suci u Ustavne sudove, to je sve samo pokazatelj da mi kao društvo smo stvorili ozračje a mislim da ste vi to kolegice jedanput isto tako govorili u kojem se tolerira korupcija. Kod nas su još uvijek oni koji maznu 20 milijuna kuna heroji, stupovi društva. A to je sramota, trebamo se zapitati kako mi djelujemo i koliko smo moralno društvo.
Nadica Jelaš, replika.
Hvala potpredsjednice. Kolega Vukšić, vi ste u svojoj raspravi nekoliko puta naglasili da je, odnosno da su najjači antikorupcijski element u našoj državi mediji. Dakle, složila bih se s time uz jednu rezervu. Naime, ono što u određenoj mjeri umanjuje njihove učinke, dakle učinke medija u njihovom antikorupcijskom djelovanju je činjenica što oni objelodanjuju antikorupcijske slučajeve post festum dakle kada su oni već zapravo učinjeni, kada su se dogodili. To je najčešći slučaj. U tom smislu prednost je državne komisije kao antikorupcijskog elementa u tome što oni poništavaju postupke javne nabave najčešće u fazi odabira izvođača. Dakle, iz ove informacije, odnosno izvješća državne komisije vidimo da upravo u fazi odlučivanja imamo najviše žalbenih postupaka. Dakle, time državna komisija zapravo sprječava sklapanje štetnog ugovora. Dakle, takav ugovor se neće uopće ni dogoditi. Hvala.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Pa sasvim sigurno i odlično je što mediji objavljuju post festum jer onda bi bili babe gatare kada bi unaprijed znale da će netko nešto napraviti nekakav grijeh. Da, možda bi bili vidoviti Milan. Nisu to. Ali sjetite se da su mediji objavili velike korupcijske afere vezane za autoceste. Sjetite se kako su lijepo bili uslikani satovi premijera za kojeg su tvrdili u stranci da je pametniji od Isusa. Sjetite se Verone, sjetite se svih oni afera, sve je to bilo u medijima. I tada kada je netko skočio sa vaše strane na njih, rekli su gotovo da ruši državu zato što se usudio reći da caruje korupcija. Mediji su se usudili o tome pisati. Ne svi i ne svi novinari. Nekada kažu, to je medijima netko dostavio. Pa da, dostavio je, ali su objavili. I mnogi, sjetite se watergate-a i mnogih afera. Isto je tako bilo im dostavljeno. Ali imali su hrabrosti objaviti. Prema tome jesu, mediji jesu snažan antikorupcijski, da li su najsnažniji, jesu snažan antikorupcijski element i dobro je dok obavljaju tu dobru funkciju, postoji neka loša funkcija koju obavljaju mediji nekada i žele da ispliva na površinu ono što ne treba isplivati na površinu, bave se sa onim stvarima ali Bože moj, svatko od nas ima neki nedostatak, neki grijeh. Hvala lijepa.
Potpredsjednik Milorad Batinić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Naime, kolega Vukšić u svojoj raspravi vjerujem da ste se osvrnuli ili na moju raspravu i na raspravu prethodnika kada sam spomenuo recidiviste. U tablici u izvješću, naime u prilogu imamo jedno cjelovito izvješće pa tu se čisto radi razumijevanja zašto sam sugerirao i edukaciju od strane državne komisije ili da daju sugestiju za edukaciju. Naime, imate, ne znam nema numerirane stranice, to bi isto bilo dobro. Znači ima pet, mislim, 2, 4, 5 žalbi na pet dokumentacija od HEP-a, operatera distribucijskog sustava. Naime, ista tvrtka se žalila, e sada, kaže, SN sklopni blokovi sa prekidačem u transformatorskom polju naznaka roba poništava se otvoreni postupak radi dokumentacije. Nije nužno, to je izuzetno stručno, jer ja ne razumijem što je to, ja sam laik, nisam te struke, ne znam da li netko u sabornici ovdje razumije. I zato sam sugerirao da se strukturira ova tablica upravo iz rasprave da naše rasprave idu u smjeru daleko kvalitetnijeg zaključivanja, jer iz ovoga se može sada po ovom dijelu što je u prvotnom dijelu tablice u osnovnom izvješću bilo da pet i više puta su pogriješili. Ispada da ima tu elemenata možda i korupcije, namještanja itd. U suštini nije. Da je ova tablica sistematizirana po naručiteljima itd. tada bi se vidjelo recimo evo Sveučilište u Zagrebu, Prirodoslovno-matematički fakultet, strani stručni časopisi za 2011. godinu. Ne razumijem što je tu, tko se tu mogao žaliti, za što i kako, tko je mogao što jeftinije nabaviti od neke druge tvrtke. Hvala.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Pa sad iskreno prije svega ja nisam istraživao niti jedan slučaj korupcije i nije niti moja zadaća istraživati slučaj korupcije, ali znamo da su ovdje recimo ja kad sam govorio o HRT-u ovdje u Saboru su novinari, urednici svjedočili o korupciji u HRT-u i zbog toga su bili kažnjeni, a čak i Sabor ih nije zaštitio. Znači Sabor ih je pozvao da govore na odborima ovdje saborskim, nakon što su istupili u Sabor bili su kažnjeni, bilo im je oduzimalo od plaće, bile su prijetnje otkazima. To se vidi kolika je snaga Sabora i koliko mi držimo do toga da štitimo ljude koji se bore protiv korupcije. Isto tako, ne mogu ocijenit ovo što ste vi rekli u HEP-u u čemu je problem, nisam stručnjak, ali znamo dobro da su se pojavile nedaće i u HEP-u i na HRT-u i da se čitavo vrijeme govori o nekim namještenim natječajima za kupnju ili robe ili za nekakve poslove, a da nakon toga, nakon 10-tak godina smo zapravo shvatili i pokrenuti su neki sudski procesi, možda ne u tim tvrtkama, koji su dokazali da je javnost koja je sumnjala, novinari koji su ukazivali prstom u to da su bili u pravu. To znači kasnilo je pravosuđe, kasnio je USKOK, POSKOK i ne znam šta sve postoji, kasnilo je Državno odvjetništvo. Zbog čega, to je rekao gospodin Josipović da ne bi Mladen Bajić završio u loncu, a sad ćemo vidjeti hoće li završit u loncu u 2. mjesecu iduće godine.
Nastavljamo sa raspravom. Potpredsjednik Nenad Stazić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Doma. Tu raduju dvije stvari, prvo dobar rad komisije i drugo, činjenica da najveća oporbena stranka podržava vaš …. Bilo mi je izuzetno drago kad sam slušao gospodina Borića kad je u ime HDZ-a objašnjavao viđenje vašeg rada. Zašto je važno da oporba podržava vaš rad, zbog toga što je vaša komisija snažno antkorupcijsko tijelo i dobro je da ima povjerenje svih stranaka u državi. I to što ste zadobili i povjerenje glavne oporbene stranke pa i drugih stranaka je i dokaz vašeg kvalitetnog rada. O vašem izvješću mogu se izreći samo pohvale. Ponovit ću možda neke stvari koje su ovdje rečene, da ste od naknada u iznosu od 9 milijuna i 531 tisuću kuna i pristojbi od 120 tisuća kuna u potpunosti pokrili svoj budžet, troškove svoga rada i još ste prihodovali u državni proračun. Pa kad bi svi tako radili bilo bi sjajno. Iako se broj žalbi blago smanjio kažete, on je još uvijek velik. 1/5 je opravdanih, 4/5 odbačenih i ja ne znam šta je veći problem, da li ove koje su prihvaćene i obrađene ili ove koje su odbačene. Ako su žalbe opravdane to znači da netko nije dobro radio javnu nabavu ili da je htio u njoj prevariti pa to zabrinjava. Ali zabrinjavaju i ove odbačene jer to znači da netko komplicira javnu nabavu, komplicira, zaustavlja poslove, a to nije dobro za zemlju. Možda bi trebalo razmisliti da se takvima čija se žalba odbaci poveća naknada, da im se poveća naknada za to pa ako se obijesno žale neka onda i plaćaju. Od toga će država imati koristi. Jer svatko od njih zna da li se žali opravdano ili neopravdano, znaju oni to unaprijed. Ima jedan drugi problem međutim. Ja mislim da mi imamo veliki problem sa Zakonom o javnoj nabavi i da bi taj zakon trebalo temeljito promijeniti jer je taj zakon zapravo čini mi se idealan pravni akt za korupciju i to biblijskih razmjera. Ova velika domovinska pljačka koja je nanijela štete možda više nego Domovinski rat Hrvatskoj izvedena je po Zakonu o javnoj nabavi. Pa nije se tu radilo mimo zakona. Gradnja autocesta koja je ne dvostruko nego na nekim dionicama i 10 puta bila skuplja od vremena izgradnje od 2000. do 2003. je izvedena po javnoj nabavi. Bojanje tunela, po javnoj nabavi. Fimi media, po javnoj nabavi. Javljalo se, raspisivali su se natječaji, jedino što je uvijek pobjeđivala Fimi media Bože moj, imala je najbolju ponudu. I tu mi moramo malo razmisliti. Pročitajte danas prekrasan tekst Ante Tomića, zove se "Mr. Clean i Mr. Innocent", prekrasan tekst gdje ismijava, s pravom ismijava Karamarkovu rečenicu "ja sam čist, a Kalmeta je nevin". Inspirativno štivo. Najpovoljnija ponuda, ekonomski najprihvatljivija cijena. To se kod nas tumači kao najjeftinija cijena, najniža cijena i onda je to, a ta najniža cijena to je krasan … za korupciju, to je krasan jer gdje počinje prevara, gdje počinje pljačka, počinje već kod projekta. Projektira se zid i onda izvršitelj da ponudu najpovoljniju cijenu koja je manja od materijala za izradu tog zida, od cijene materijala. Naravno dobije posao jer je najniža cijena. Projekt se preinači, zid se neće ni graditi jer nije bio ni u planu, niti treba ikome ali je firma dobila posao. Famozni anexi. To je način kako se izbjegava ili zloupotrebljava zakon. Nisam ja nikakav stručnjak za javnu nabavu, ali kažu mi da neke europske zemlje imaju ovakav sustav. Dakle, raspiše se tender, prikupe se ponude. Najjeftinija i najskuplja se odmah odbacuju, odmah. One uopće ne ulaze u razmatranje, najjeftinija i najskuplja. Od onih preostalih izračuna se aritmetička sredina. Posao dobija onaj čija je ponuda najbliža aritmetičkoj sredini. To je nemoguće namjestiti. To je nemoguće namjestiti, predvidjeti tko će se sve javiti, sa kojim cijenama pa da vi probate gađati tu aritmetičku sredinu i da dobijete posao. Dok ne promijenimo zakon u tom smislu on će uvijek biti sredstvo moguće za moguću pljačku, za moguću korupciju. Ne treba nitko misliti da su svi ljudi pošteni ni u jednoj garnituri vlasti. Mogu biti pošteni, mogu biti bolje kontrolirani, ali mislim da bi izmjenom zakona postigli i daleko više. Uz sve pohvale za vaš izvanredan rad ja tu prestajem sa svojom raspravom.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa uvaženi kolega Stazić, potpredsjedniče ja sam malo promatrao vašu pripremu za scenski nastup. Kao profesor Baltazar tamo ste smišljali čarobni napitak, čarobne izreke koje moraju ostaviti dojam. Pa ste onda to uspjeli nekako ubaciti u ovu raspravu o izvješću i sve je to danas kažem normalno i legitimno. Međutim, što reći u trenutku kad govorimo o tom zakonu kažete nisam stručnjak, ali zakon treba promijeniti. Znači, to jedno s drugim nema logike o kojoj vi često govorite. Znači, nisam stručnjak ali zakon treba promijeniti jer ne valja. A što reći kada jedna županica na poziv kaže ovdje Audio centar. Što tada reći? Jesmo li postupak javne nabave u tom trenutku izvrgli sramoti? Meni je to dozvoljeno, ja sam županica. Kad me vi nazovete kažem Audi centar ovdje. Jel' to o.k.? Znači jedan postupak javne nabave, SDP-ova županica Sisačko-moslavačka, netko je nazvao ona kaže ovdje Audi centar, priča o nabavci novih automobila. Znači, opet postupak javne nabave ono što svih interesira. Ali specificiram u trenutku kad ga napišete vi znate koji auto trebate kupiti jer odgovaraju te karakteristike samo jednom tipu automobila, nisu svi jednaki. I tu dolazimo do problema. Da li to čelnici rade? Rade. Je li zakon prekršen? Nije. Ako se nitko nije žalio ništa se nije desilo, sve je o.k. I zato te priče, pa i ovo što ste rekli o tunelima, zašto pravosudni sustav ima problem? Zato što je bila javna nabava? Zašto nema optužnice za to farbanje tunela? Zato jer će netko morati reći koji dio zakona je prekršen, a onaj drugi dio moralni on je uvijek u pitanju pogotovo kad govorimo o javnoj nabavi. I zato nije dobro da ovu raspravu usmjeravamo u tom dijelu, a netko je stalno nešto krao. Neka kažu institucije tko je, pa neka odgovara.
Odgovor na repliku Nenad Stazić.
Zamjerate mi kolega rečenicu nisam stručnjak, ali zakon treba promijeniti. Mi svi ovdje mijenjamo zakone i donosimo zakone i u područjima u kojima nismo stručnjaci. Prema tome, kad bismo slijedili vašu logiku morali bi se raspustiti ovoga trena a vi meni zamjerate tu rečenicu. Vaš primjer oko nabavke automobila potvrđuje ono što sam rekao. Ako i postojeći zakon omogućuje to da netko nabavlja robu od unaprijed određenog proizvođača onda taj zakon ne valja, pa onda takav zakon treba mijenjati. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Mi smo ga pisali. Pa dolazi on na red sada i izmjene toga zakona i uostalom gledajte. Ja mislim da je zadaća svih nas da učinimo napor, da spriječimo svaku moguću korupciju, da je spriječimo tamo gdje ona nastaje, gdje može se uopće provesti, ali to je taj Zakon o javnoj nabavi. Treba ga izmijeniti i u tom dijelu popraviti.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Staziću, rekli ste jednu, sviđala mi se rasprava. Rekli ste jednu rečenicu koja se rijetko čuje u sabornici a to je ni jedna vlast nije imuna na korupciju i to je točno. I sve što se do danas događalo od izbora do danas dokazuje to. Citirali ste naslov iz novina ja sam čist, Kalmeta je nevin. Gospodin Kalmeta je vodio sektor u kojemu se dogodio korupcijski tornado i to će se još godinama otkrivati. Malo prije je kolega Borić rekao da je vrlo teško dokazati korupciju. Mislim da je bio primjer farbanja tunela, jer je bio raspisan natječaj i treba utvrditi što je u tom natječaju prekršeno. I sad vidite apsurda. Ljudi koji su se javili da ofarbaju tunele rekli su mi bismo zaradili 15% na farbanju tunela sa tom i tom bojom, sa tom i tom vrijednošću oni nisu relevantni. Oni nisu relevantni ni kao svjedoci, ni kao stručnjaci. Znači, stručnjaci za posao farbanja tunela. Ali mi vjerujemo ugovoru u kojem je prekršeno pravilo, platili smo nešto 10 puta ili 5 puta nije važno skuplje i to se ne može dokazati. To samo govori o tome da naše pravosuđe loše funkcionira. Na kraju ovo ja sam čist, Kalmeta je nevin pokazat će se zapravo da je FIMI MEDIA bila mala beba prema onom što se događalo u Hrvatskim autocestama.
Nastavljamo raspravu. Kolega Deneš Šoja.
Hvala lijepo potpredsjednice, zamjeniče predsjednika odnosno direktora Državne komisije. Želim reći sljedeće vezano za ovogodišnje izvješće. Prije svega mislim da je dobro tempirano da nakon rasprave o ovom izvješću bit će rasprave i o zakonu, znači i zakon će se mijenjati. I dobra je prigoda da sad ukažemo na određene stvari i da taj zakon ono što je i kolega Stazić rekao na određen način mijenja i korigira. Mi koji imamo određenog iskustva u radu vezano za javnu nabavu možda malo i drugačije gledamo cjelokupnu tu problematiku, a kada bi čovjek sad htio biti ili bi bilo jako naivan onda bi mogli konstatirati da su kako je ovdje rečeno šerifi lokalni pa predsjednici uprava raznih institucija i ravnatelji itd., svi pošteni tada niti zakona niti ove Državne komisije ne bi trebalo praktički. Ona je potrebna najvjerojatnije radi onih 10-ak, 15, ne znam teško je to sad reći ali po meni nije vrag da je baš velika većina nepoštena, zbog tih 10, 15% tih dužnosnika da tako kažem koji su naprosto nepošteni. I sad radi njih svi ostali, svi moramo ili moraju provoditi taj postupak, mučiti se sa birokracijom sa svim mogućim problemima koji ovdje iskrsavaju. Međutim, kad bi analizirali i onih 10% zbog kojih se to radi onda sam duboko uvjeren da su oni toliko spremni da za njih niti Državna komisija niti nikakve zakonske odredbe vjerojatno kod velike većine slučajeva ne predstavljaju baš jako veliki problem da rade mimo zakona i da se tako odnose prema društvenim sredstvima. Drugim riječima da stave svoje prste u pekmez kako se to kaže. Ovdje u ovom izvješću je lijepo sistematizirano u svakom pogledu, a s obzirom na dužinu trajanja gdje ste ovdje rekli da je to 20 dana kako se rješava žalba mislim da sa prikupljanjem podataka itd., ja tu imam određenog iskustva, rijetko kad to prođe ispod 2 mjeseca. Mjesec i pol dana najidealnije do dva mjeseca. I ovdje mislim da je najveći teret na onih 19 savjetnika od 30 uposlenih i ukoliko je bilo u prosjeku 5,7 da su naprosto ispali iz određenih razloga nisu mogli raditi onda je to velik broj djelatnika i mislim da to sigurno onda je ostavilo svog traga na duljinu rješavanja tih žalbi. I mislim da ako ikoja institucija treba na određeni način da se ekipira onda je upravo ta Državna komisija tim više što je to baš kolegica Kosor lijepo konstatirala ali ovdje piše da su oni praktički krajnje rentabilni jer još milijun i 700 tisuća kuna da tako kažem plus privređuju državnom proračunu. Kamoli sreće da od 50 i nekoliko agencija bar 10 tih agencija su na nuli, da naplate onoliko koliko je njihova cijena koštanja da tako kažem, kamoli sreće. Prema tome, iz tog razloga apsolutno podržavam da se ta komisija ekipira i da stvarno taj rok bude u dva dana. Naglasio bih još tu dva momenta. Bilo bi vrlo interesantno vidjeti kako završavaju oni poslovi, jer je velika većina ipak žalbi odbijena, koji su odbijeni pa kad bi vidjeli da li su ti radovi izvedeni po onim cijenama koji su tamo konstatirani ili je tu došlo iz određenog razloga do znatnog odstupanja iako su u javnoj nabavi sve napravili kvalitetno, u redu tako da ste vi mogli odbiti žalbu. Jer praksa pokazuje i u takvim slučajevima najčešće je ključni momenat cijena u najvećem dijelu, a to u ovom njihovom stručnom žargonu kod ovih izvođača oni kažu da je zaronio sa cijenom i onda kad je jako zaronio i uspio dobiti posao onda kad se krene na posao onda se odmah otkrivaju određeni da tako kažem neprihvatljivi sadržaji u projektu. Onda je kriv i projektant, onda nastupa nadzorni inženjer i onda nastaje od nekog posla koji je ugovoren recimo za dva milijuna da će negdje konačna cijena biti tri do tri i pol. Prema tome, vrlo bi bilo interesantno i taj moment sagledati kada bi mogli imati informaciju da vidimo kako je to završeno. I konačno, dobro bi bilo da imamo nekakav pregled i o tome što je sa onim institucijama i sa onima koji uopće ne provode javnu nabavu, a mi to pročitamo u novinama. Mi se strašno pribojavamo sve što je preko 70 tisuća bilo usluga bilo proizvoda, odnosno posao mora biti javna nabava. I onda pročitate jedan veliki posao milijunske vrijednosti uopće nije bilo javne nabave i ne znamo da li je zbog toga što uopće nije provedeno netko u Remetincu ili ne znam ni ja gdje. Mislim o tome mi nemamo pregleda i saznanja. Ja bih sada još jedan momenat naglasio iz svog iskustva, a to govorim radi zakona. naime, provodili smo javnu nabavu i u natječaju smo naglasili da tražimo referenc listu unazad tri godine što je povoljnije za izvođače, međutim javila se jedna firma koja je to osporila jer u zakonu piše da je to pet godina. Mi smo samo htjeli njima izaći u prilog da ne moraju kopati po arhivi i Državna komisija je uvažila žalbu, to je nepunih pola stranice, jer nismo poštivali zakon, ali ono što je najtragičnije u svemu tome da ista državna komisija je nama naredila i dosudila da za pola stranice te žalbe odvjetniku platimo 46 tisuća kuna. To je jedan jako složen i velik problem, a zamislite da je vrijednost radova ne 2,5 nego 7 milijuna da je tri puta više bilo, mi bi platili blizu 150 tisuća. Iz ovih pola stranica je u ovom slučaju odvjetnik naplatio, mi smo mu morali platiti kao općina njemu 46 to znači praktički dvije plaće ministra pravosuđa po meni koliko se otprilike se kreće možda čak i premijera. Mislim da kod donošenja zakona na to moramo, nemam ništa posebno ni protiv odvjetnika ni protiv ne znam, možda o tarifi bi se moglo razgovarati ali je to jedna vrlo čudna i apsurdna situacija da se to na ovakav način. Naravno niti je ta firma imala opremu da izvodi radova, ništa, njima je isključivo bio cilj ovdje je netko konstatirao koji samo prate, love i onda na ovakav način. Možete misliti firma koja nema ni pravnu službu da napiše žalbu nego angažira odvjetnika, to je jedan poseban problem. Ja apsolutno podržavam i uvjeren sam da će i Klub nacionalnih manjina u cijelosti podržati ovo izvješće a upozoravam na raspravu o zakonu ne bi li eventualno takve korekcije napravili da se takve stvari ne dešavaju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Čut ćemo sada replike. Prvo poštovani Marijan Škvarić.
Uvaženi kolega zaista mi je bilo lijepo čuti jer kako neko zaista govori ono jel ja to znam zato što sam to provodio za razliku od mnogih. Evo vi kao načelnik i ja kao gradonačelnik znamo koje ste … koji uvijek komentiraju mnoge stvari koje nikad u životu nisu proveli ni javnom nabavom niti se bavili nekim drugim stvarima. Ovdje ste dobro istaknuli nekoliko segmenata. Prvo je prije svega rokovi oko provođenja javne nabave. Nije svejedno da taj rok traje mjesec, dva ili tri mjeseca jer vi možete izgubiti cijelu sezonu. Ako taj rok raspišete javnu nabavu negdje u 9.mjesecu i imate žalbu vi ste izgubili cijelu godinu, a to vi znate kada se provodi natječaj, kada se provodi proračun gradski, vi onda imate prelazak u drugu godinu i jako teško uopće možete nešto planirati i dogovoriti i vidjeti a još ako to dugo i traje i već one navode koje su naveli u … natječaja već su izgubili osnovne vrijednosti već morate praktički početi iz početka i imate nove troškove. Ono što bih bitno spomenuo a to je da oko same nabave previše govorimo da je to uvijek najniža cijena, ima da se može ekonomski najprihvatljivijoj ponudi definirati javna nabava. To ja nisam vidio iz izvješća u kojoj mjeri su žalbe bile definirane da li je samo bila jedna osnova najniža cijena, a da li je bila osnova i ekonomski najprihvatljivija ponuda. Jer se može dogoditi da to ponderiranje kako definirati samo cijenu u odnosu na ostale prije svega reference gdje je bilo u raspravi definirano da možete dobiti i po tom dijelu natječaj ako recimo velite da možete … natječaj onaj koji ima unazad pet poslova koji su višestruke vrijednosti a za neku malu bagatelnu vrijednost. Možete to navesti u uvjetima javne nabave i tu bi trebalo vidjeti ako se slažete u tom dijelu kako to u nekim stvarima dobro definirati da bude jednoznačna. Znamo primjere dobre prakse i ne samo sada u Hrvatskoj nego i u Europi i to bi trebalo preciznije definirati. Hvala.
Odgovor na repliku Deneš Šoja.
Cijenjeni kolega apsolutno se slažem sa vašim konstatacijama, ja bih samo još mogao dodati toliko na ovo što sam i malo prije spomenuo. Više mi je žao za 2,5 mjeseca što smo izgubili i kasnimo sa radovima nego za 46 tisuća što je otišlo odvjetniku. Platio bi duplo da nismo tih 2,5 mjeseca izgubili.
Na raspravu poštovanog kolege Deneša Šoje replicirat će i Šimo Đurđević.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Vrlo kratko. Kolega Šoja shvatio sam iz vaše rasprave i to podržavam da mi na lokalnoj i regionalnoj razini je najteže kada izgubimo vrijeme i izgubimo novac. A slažem se s kolegom potpredsjednikom Hrvatskog sabora jer sam imao takav slučaj u mojoj županiji. Talijanski karitas najjači talijanski karitas gradio je jednu školu 5.do 8.razred i kada smo otvarali ponude dogovorili smo se svi ponuđači njih 13 je potpisalo izjavu da se slažu sa onom ponudom koja je najbliža srednjoj vrijednosti i nitko se nije žalo i ta škola je napravljena ključ u ruke. A imam i drugih slučajeva, Sportska dvorana u Slavonskom Brodu 32 milijuna kuna, ali je natječaj pokazao da je najpovoljnija ponuda 34,5. Sljedeći ponuditelj se žalio. A komisija kaže ne navodi uopće tu cijenu komisija kaže osigurano je u proračunu 32 milijuna kuna na stranici toj i toj stavka ta i ta ali nije 34,5, fali 2,5 milijuna kuna i zbog toga poništavamo natječaj. I ode godina dana u nepovrat. Znači ima raznoraznih slučajeva a ovo se slažem da bi u ovom segmentu trebalo mijenjati zakon da je najpovoljnija ponuda ona koja je najbliža srednjoj vrijednosti. Hvala lijepa.
Posljednja rasprava pojedinačna o ovome Boris Kovačić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine Rukelj sa suradnicom, gospođe i gospodo zastupnici. Na spomen javne nabave, sigurno a o tome piše i u vašem izvješću percepcija javnosti je negativna. I to je manje-više rečeno i u svim raspravama i ponavljam i jedna proširena rečenica je i u samom izvješću. Zašto je tome tako? Vjerojatno zbog toga što je također ovdje već rečeno što korupcija i mito od antičkih vremena a vjerojatno i prije do današnjeg dana je aktualna, je recentna. I niti jedan društveni sustav nije bio imun od toga. Od socijalizma, pa evo sada do kapitalizma. Zbog čega je ta percepcija možda u Hrvatskoj a o tome govore i neka istraživanja možda i izraženija nego što je to prosjek zemalja Europske unije o tome bi već mogli raspravljati. Ja vidim u tome prije svega uzroke još tamo '90.-tih godina kada i nije bio ovakav pravni okvir koji prati sada problematiku javne nabave, kada se nabava provodila po jednom drugim principu. I kada je također od države, ministarstava, pa do jedinica lokalne samouprave kako su se tada već i zvale do '93. godine i posebno javna poduzeća. Posebno javna poduzeća sjetimo se područje energetike od proizvodnje nafte do elektroprivrede, od hrvatskih šuma do vodoprivrede pa tamo do brodogradilišta nisam ni izdaleka sve pobrojao kada se nije ronilo cijenama kako je ovdje rekao gospodin Šoja nego su se tada napuhivale cijene. I ja sam tada prvi puta čuo za nekakve … [[Govornik se ne razumije.]] ponude. E od tada ta negativna percepcija, ne od tada ali tada je to naravno nabujalo jer vjerujte mi tada je nabava i javna nabava toliko iskompromitirana pa do apsurda, odnosno bolje rečeno do lakrdije. I zato ne treba čuditi ova negativna percepcija naše javnosti. Sam sam svjedočio nebrojeno puta tome da je tome tako jer na spomen javne nabave ljudi bi se nasmijali, ljudi bi bili podrugljivi, ljudi bi znali sve o tome kao i o nogometu. I to je ono, to je stvarnost koja i to je ozračje koje nas okružuje. Sigurno da pravna regulacija, regulativa je iznjedrila stanovita poboljšanja i mi sigurno sada imamo znatna i velika poboljšanja u području javne nabave. I također sam, o tome sam već i govorio u replici, međutim, taj sustav treba i dalje jačati. Zbog toga ću posebno rado podržati a o tome i vi pišete u zaključnom dijelu svojeg izvješća gdje je potrebno i dalje jačati kompletni sustav i to čini mi se da … [[Govornik se ne razumije.]] tako razumijem i mislim da je to doista značajno i važno a to je da se prije svega uključi javnost, odnosno stručna javnost zbog svega onog što je bilo i danas ovdje rečeno u ovoj raspravi od rokova, ponuda, cijena, edukacija i tako dalje u poboljšanju tog sustava mislim da, a tako je zapisano u, kažem u izvješću prije svega stručna javnost. S time da pored tog jačanja sustava meni se čini i još dva aspekta posebno bitna da se naglase, ovdje je bilo riječi i napisano je a to je da moramo da nam jedan od ciljeva mora biti efikasnost. Efikasnost postupka javne nabave, o tome je bilo posebno rečeno, tu su bitni i rokovi a da ta efikasnost ne ide na uštrb stručnosti i na uštrb kvalitete javne nabave. I druga stvar je, javnost, tu se ne slažem do kraja sa gospodinom Vukšićem koji je u svojoj raspravi rekao ili replici nevažno koji je govorio da su mediji najveća zaštita u borbi protiv korupcije. I ja smatram da je javnost a pod tim podrazumijevam da je to šire od medija, da su mediji tek jedan dio te javnosti. Posebno je to bitno i to posebno naglašavam u … [[Govornik se ne razumije.]] nabave javnost. Nije svejedno kada se objavi jedan plan nabave ma već počinje postupak javne nabave. To mediji često i ne zabilježe jer misle gradonačelnici se hvale, to je već priprema za nekog. A kvalitetna priprema je i garant prije svega da će, da ne budu ljudi u zeitnotu i to je borba protiv korupcije. I kako će to biti objavljeno i da li će se o tome raspravljati. Od malih sredina, molim lijepo do hrvatskih cesta ili ne znam šta je već ovdje bilo sve spomenuto. Znači javnost, javnost, javnost od kažem te prve pripreme pa do završetka. Mogli bi nabrajati nekoliko primjera. Postupak otvaranja ponuda isto ako je javnost uključena ili isključena za mene je javnost ako je javno otvaranje ponuda u toliko i toliko sati to je i to već nešto znači. Ne moraju biti novinari. Ali i dobro su došli. A i dobro su došli. Zato ja kada govorim o javnosti smatram to sveobuhvatnijim pojmom nego da, nego što kada ste vi spomenuli da su samo mediji najključniji dio u obrani od koruptivnih radnji. Zbog toga ja i pozdravljam i podržavam ovo Izvješće, meni se ponavljam posebno dopalo u ovim vašim zaključnim opservacijama ovaj program mjera što bi trebalo učiniti na poboljšanju kod donošenja Izmjena i dopunama ovog Zakona jer mi svjedočimo nije ovdje pobrojano, ali mislim da je ovo ako se ne varam već četvrti zakon uz ne znam koliko izmjena i dopuna, rado bih da me netko ispravi i zbog javnosti ako sam to krivo rekao, ali to nije razlog da i ovaj još sustav ne jačamo i ne poboljšamo pa i kroz pravnu regulativu. Gospodine potpredsjedniče zahvaljujem vama, hvala na pažnji.
Hvala vama. Četiri replike su. Prvo Frano Matušić.
Zahvaljujem. Kolega Kovačić, ja se slažem da treba pojačati mehanizme i dati možda i neke nove alate Državnoj komisiji za praćenje postupaka javne nabave, za kontrolu njihovu. A gledajte, dok mi ovako raspravljamo u Hrvatskom saboru istovremeno imate jedan javni natječaj u Gradu Rijeci gdje je evidentno da se namješta jednom poduzetniku, prijatelju od ministra Linića, izvjesnom gospodinu Kalemu da bi mogao napraviti pumpu na mjestu gdje je jednostavno po svim zakonima koji vrijede u cestogradnji je nemoguće to napraviti. Ali vidite, taj je javni natječaj proveden u roku od 8 dana i naravno da nema šanse da bilo tko drugi osim toga koji je znao da će biti tako proveden javni natječaj, ponudi gradu Rijeci zemljište zamjensko za to zemljište koje je na javnom natječaju i da dobije mogućnost istovremeno da gradi, a suprotno generalnom urbanističkom planu grada Rijeke. Barem tako mediji navode, sad ja citiram ono što piše u medijima tako da odmah se ograđujem ukoliko nešto od ovoga nije točno ali sam točno citirao medije. Dakle u roku od 7 dana jedan poduzetnik dobiva od grada Rijeke je li to javnost, o čemu se tu radi, o čemu se zapravo radi kad jedna jedinica lokalne samouprave dodjeljuje očigledno ciljanom poduzetniku za ciljani objekt i istovremeno taj poduzetnik ciljano ima zamjensku zemlju koju daje za tu zemlju koju njemu grad Rijeka daje na natječaju i grad Rijeka prihvaća tu zamjensku zemlju i u suštini taj poduzetnik plaća par stotina tisuća kuna za nekih 8 tisuća četvornih metara te zemlje. Dakle, to što se događa u Hrvatskoj zahtijeva veliku pozornost i ja se protivim izmjenama koje će povećati cijenu odnosno koje će povećati iznose koji onda dolaze po Zakonu o javnoj nabavi.
Odgovor na repliku, Boris Kovačić.
Još jednom hvala gospodine potpredsjedniče. Kako mi nije poznat ovaj slučaj koji ste vi sada meni u replici spomenuli, evo ja upravo zbog javnosti i zbog odgovornosti vama ću obećati da ću kao zastupnik postaviti zastupničko pitanje na tu temu i svi skupa ćemo pročitati o čemu se radi.
Druga replika, Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Kolega Kovačiću, s većim dijelom vaše rasprave se slažem odnosno podupirem je pa će mi zato biti jako zanimljivo vidjeti kad na dnevni red dođu izmjene zakona koje su prošli tjedan izglasane na Vladi kojim se povećava iznos novca, državnog novca, proračunskog novca, novca poreznih obveznika za koje nije potrebno, odnosno ako se zakon donese u Saboru ne bi bilo potrebno više raspisivati natječaje. Znači ta letvica se tim izmjenama snižava. Dakle bit će zanimljivo kako ćete se vi opredijeliti jer smatram da upravo zbog toga što imamo problema o kojima ste i vi govorili, taj sustav treba dodatno postrožavati, a nikako olakšavati. Dakle nije dobro po mom mišljenju, o tome sam govorila i u raspravi, mijenjati kriterije za raspisivanje javnih natječaja u postupku javne nabave pa omogućiti da se za velike iznose novca sve može dogovoriti pogodbom kad znamo da se i natječaji, o tome smo svi govorili, tako lijepo i savršeno mogu namjestiti. I druga stvar, želim vas upozoriti na …/Govornica isključena./…
Mikrofon. Uključite mikrofon.
Ispričavam se. Znači izvjestiteljice Europske komisije koja je još prošle godine u svom izvješću, a prezentirala nam je i u Saboru vezano za antikorupcijsko vijeće, upozorila da je jako loša praksa koja je na snazi od prošle godine, praksa kojom su ukinuti javni natječaji za javna poduzeća, javni natječaji za biranje uprava u javnim poduzećima. Hvala.
Odgovor na repliku, Boris Kovačić.
Pa vi ste govorili u ovom svojem dijelu i o namještanju natječaja. Pa o tome malo znam i ne znam kako se može to sve namjestiti. Što se tiče ovih mjera Vlade Republike Hrvatske, vjerujem da se vode načelom efikasnosti, a kad dođe prijedlog zakona naravno da ćemo o tome svi skupa zajedno raspraviti.
Treća replika, poštovani Deneš Šoja.
Kolega, ocijenio sam da ste vi u toj problematici prilično kod kuće, znate i vladate. Ja bih htio još upozorit na jedan momenat i vašu podršku također i pozornost pozvati vezano za izmjene zakona, da se i namjerne i slučajne računske greške o ponudama da se i to na određen način ako je moguće nekako regulira jer često puta takve greške mogu biti presudne, a neki put kada bi možda i trebale pa nisu, kod dodjele određenih poslova. Hvala.
Odgovor na repliku, Boris Kovačić.
Zahvaljujem na vašem stavu. Upravo evo i ovo o čemu ste vi govorili, bilo namjerna ili doista postoji i greška, upravo sam u raspravi poseban akcent stavio na ovaj prijedlog koji je u izvješću naveden uključivanje javnosti, odnosno stručne javnosti u izradu izmjena i dopuna zakona upravo da i ovakve zamke jesu ili nisu o tom po tom predvidimo i probamo ih anulirati.
Posljednja replika poštovani Marijan Škvarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega zaista još jedanput napominjem vidi se zaista da znate provoditi javnu nabavu. Puno ste toga odradili kao i mi ostali koji smo načelnici i gradonačelnici i zaista je naš cilj da ono što treba da napravimo po zakonu. I tu bih naglasio i ove dvije smjernice koje ste rekli da možda još mnoge detalje koje trebaju, time ćemo se baviti kad dođe na dnevni red izmjene Zakona o javnoj nabavi. Ali naglasak je da mora biti javno, pa zato se i zovu javne nabave, ne bi se zvale skrivene nabave … [[Govornik se ne razumije.]] dobro i ispravno rekli da počinje od plana javne nabave koji se definira. Pa i sva ta nabava se mora i prijaviti centralnom registru javne nabave u elektronskom obliku i vjerujte itekako javnost zna za svaku nabavu koju bilo tko provodi bilo to manje vrijednosti ili velike vrijednosti. I rekli ste o stručnosti, da treba i o tome voditi računa, mada isto zakon vodi računa da u komisiji koji provodi postupak javne nabave mora biti bar minimalno jedan koji ima certificirano položen taj dio. Možda bi trebali reći da budu svi u tom dijelu ili ne … [[Govornik se ne razumije.]] drugačiju komisiju koja će to kontrolirati ali to bi bilo itekako dalje no što sam rekao mogućnost prilikom donošenja zakona. Ali zaista treba onaj tko to zna, koji to provodi treba i o tome raspravljati najviše. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Podnositelj izvješća ne želi zaključno govoriti, pa prelazimo, zaključujem ovu točku dnevnoga reda. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti.
Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2012. godinu te Izjava o fiskalnoj odgovornosti za 2012. godinu. Rasprava o izvješću je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - Prihvaća se Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2012. godinu. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zaključak prihvaćen većinom glasova 108 glasa za i 8 suzdržanih glasova.
Prelazimo na izvješće o radu i zahvaljujem vam, djelatnicima vijeća. Prelazimo na - Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2012. godinu; Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2012. godinu Ali evo predstavnik kluba HDZ-a mi signalizira da nešto želi reći. Dajem vam riječ. Izvolite gospodine Mlakar.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, evo u ovoj uzavreloj atmosferi plenarne sjednice ja vas molim za stanku od 20 minuta u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice da bi se očitovali upravo o temi koja se predlaže da krene dalje u dnevnom redu.
Laburisti Vukšić i HDSSB.
Iz istih razloga tražimo stanku.
Dobro, nastavit ćemo u pet do dva, 13,50. STANKA U 13,41 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,53 SATI]] Isteklo je vrijeme za stanku. Pozivam predstavnika kluba HDZ-a cijenjenog gospodina Mlakara da dođe za govornicu.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo nešto nas je još preostalo, onih koji nisu poharani vremenom ili virozom koja vlada zadnjih dana. Dakle, ispred kluba HDZ-a zatražili smo stanku da bismo sugerirali sljedeće: točka dnevnog reda koju bismo sada trebali raspraviti zove se Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2012. godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna HERA-e za isto 2012. godinu. S obzirom da je djelovanje agencije u dijelu energetike za koju držimo da je izuzetno važna gospodarska grana u RH i da po tome po svojem značaju kako financijskom tako i gospodarskom zahtjeva sveobuhvatnu raspravu, a da se ona može vršiti u vrijeme kad se raspravlja o izvješću HERA-e naša je namjera bila sugerirati vam da to izvješće raspravimo početkom idućeg tjedna kada se nastavlja ova sjednica i kada će vjerojatno vrijeme omogućiti većem broju zastupnika da budu na plenarnoj sjednici. Mi smo svjesni da predstavnici HERA-e čekaju da bi podnijeli Izvješće o radu međutim ponavljam s obzirom na značaj teme, s obzirom na činjenicu da smo dogovarali jučer i jutros dnevni red po kojem smo trebali odraditi dvije točke dnevnog reda bez ovog izvješća, da su to vjerojatno planirali i naši kolege koji su kanili govoriti o ovoj temi ispred našeg kluba predlažemo da umjesto nastavka rasprave o ovoj točci dnevnog reda tu točku odradimo u utorak. Evo, mislim da je bilo jezgrovito i da je svima na neki način u interesu da ovako važnu temu raspravimo onda kada će za to za raspravu o toj temi biti nazočno puno više zastupnika nego što je to danas slučaj. Hvala lijepa.
U ime kluba Laburista govorit će poštovani Branko Vukšić.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege jedan sam od zastupnika u Hrvatskome saboru koji se zalaže ako treba raditi i subotom i nedjeljom da stignemo sve ono napraviti, naročito pod pretpostavkom da Hrvatski sabor ne bude smokvin list za odluke koje se donose s one strane Markovoga trga. Ali mislim da ako je bilo dogovoreno danas da će se raditi do 14,00 sati, nekoliko minuta prije 14,00 sati otvarati temu koja je stvarno izuzetno važna a to je Izvješće o radu HERA-e za 2012. godinu i Izvješće o ostvarenju Proračuna HERA-e za 2012. godinu da je zapravo skretanje pozornosti na nešto drugo ili skretanje pozornosti sa tih problema o kojima bi danas trebali raspravljati. Ne bih se čudio pošto je bila jučer kasno rasprava o HNB-u u vrijeme kada to ne priliči jer je to prevažna tema koju je trebalo raspraviti sasvim sigurno u vrijeme kada je većina medija ovdje u Hrvatskome saboru da slučajno nije stavljeno u 13,45 ili 14,00 sati rebalans državnog proračuna ili možda Izvješće državnog odvjetnika Mladena Bajića. Mislim da će vjerojatno se to i dogoditi da ćemo negdje u popodnevnim satima kad će biti 20 ljudi ovdje u Saboru da će to biti na dnevnom redu. Mislim da je ovo u potpunosti krivo, krivi način rada zbog toga što je vrlo važno da što više saborskih zastupnika sudjeluje u raspravi i da se pridržavamo onoga što se dogovorimo. A bilo je, koliko znam, dogovoreno da će se raditi danas do 14 sati. Ako treba sazovimo sjednicu sutra ujutro i raspravimo HERA-u sutra ujutro, pozovimo sve saborske zastupnike ako je neka hitnja. Ali mislim da se samo želi pred javnosti i medijima popraviti loš dojam koji ostvaruje ne Hrvatski sabor nego većina u Hrvatskome saboru.
I klub HDSSB-a zatražio je stanku pa ćemo čuti i poštovanog kolegu Dražena Đurovića.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predstavniče HERA-e, zastupnice i zastupnici. Pa evo ja bih u ime kluba HDSSB-a se također pridružio ovome svemu rečenom. Mislim da se s obzirom da se uvijek zapravo tema na neki način proširi u raspravama, da se u hrvatskoj energetici, a hrvatska energetika će biti osim samog izvješća i Proračuna HERA-e zapravo tema, da se u hrvatskoj energetici zaista događalo puno toga. Dogodile su se izmjene nekih ključnih zakona i o električnoj energiji i o tržištu ugljikovodicima, prema tome mislimo da jednostavno u ovom trenutku zaista više nema potrebe da ovu točku dnevnog reda na brzinu, a vidljiva je zapravo intencija da se ona na brzinu prođe jer mislim da postoji želja i interes i javnosti i zastupnika da se puno šire o toj temi diskutira. A što se tiče činjenice da sada ima vrlo malo zastupnika mislim da nitko od nas nije ni očekivao niti znao da će se ova točka dnevnog reda naći na dnevnom redu. Prema tome tu se radi ipak na neki način o pomalo neodgovornom ponašanju. Prilično je bilo i situacija što je kolega Vukšić spomenuo sinoć oko HNB-a zaista nije dobro da se o HNB-u raspravlja u 7 poslije 19 sati navečer u nazočnosti vrlo malog broja zastupnika bez nazočnosti guvernera HNB-a i mislim da naš cilj i cilj ukupnog našeg rada nije i ne može biti samo to da točke dnevnog reda što brže protjeramo kroz sjednice, već da o njima diskutiramo, donesemo neke zaključke, iznesemo svoje stavove, stavove svojih klubova i onih ljudi koje u Hrvatskom saboru predstavljamo. Također pri tome ne ekskulpiram ni nas od određene odgovornosti, eto govorim o sebi ne ni na koga pojedinačno ne mislim i činjenica da zaista nas u određenim trenucima ima premalo u sabornici. No mislim kada je već ta tama bila pokrenuta ne treba ekskulpirati ni možda manjak komunikacije koju mi kao Hrvatski sabor bez obzira na nazočnost novinara imamo kao ustanova sa predstavnicima medija i možda činjenicu da se ponekad u toj komunikaciji postavljamo prilično defanzivno i nismo spremni posebno oni koji predstavljaju Hrvatski sabor odnosno predsjednik i njegovo predsjedništvo dovoljno jasno i glasno govoriti o tome i iznositi ono što Hrvatski sabor radi, sve one aktivnosti koje Hrvatski sabor provodi, a tih aktivnosti ima zaista dosta ne samo kroz rad plenarne sjednice. I tu bi možda bio prijedlog uopće gotovo da nije zamijećena ikakva komunikacijska strategija ni predsjednika ni predsjedništva Hrvatskog sabora, gotovo da nije zamijećeno postojanje ili nepostojanje neke službe za medije koja bi zaista predstavljala i prezentirala rad Hrvatskog sabora ne samo ponovo kroz ove plenarne sjednice na koje se on u pravilu jedino kroz koje se on u pravilu jedino prepoznaje. I mislim da u toj komunikacijskoj strategiji Hrvatskog sabora i ovom rejtingu koji Hrvatski sabor danas uživa, a koji nije zasigurno dobar da bi o tome možda trebalo i povesti rasprave između klubova, a svakako u predsjedništvu Hrvatskog sabora, predlažemo da bi o tome trebalo razgovarati i vidjeti koji bi bili načini da se iskomunicira malo više sve ono što Hrvatski sabor radi i sve one aktivnosti koje Hrvatski sabor provodi. Hvala.
Hvala lijepa. E sada ovako, kolega Mlakar kaže da je ovo prevažna tema da bi se raspravilo pred ovako malo zastupnika. Važnost ove teme nije kriva što je zastupnika tako malo. To je stvar zastupnika, a ne važnosti teme. Nije točno da je itko rekao da ćemo danas raditi samo dvije točke. Najavljena je jedna točka i rečeno je da ćemo raditi do dva sata. Nije točno što kaže kolega Vukšić da imamo krivi način rada zato što neke teme raspravljamo uvečer. Ako mislimo raditi cijeli dan ne možemo sve teme raspraviti prijepodne, to je valjda logično. Nije točno da bilo tko želi nešto napraviti na brzinu i ako postoji želja i interes zastupnika pa i zastupnika HDSSB-a kao što kaže Dražen Đurović onda bi zastupnici HDSSB-a svi trebali biti sada ovdje u ovoj dvorani. Nijedan dakle od navedenih razloga ne bi bio dovoljan pa ni kumulativno navedeni da sada prekinemo sjednicu. Ali ima jedan zbog kojeg ćemo prekinuti sjednicu, to je zato što su tri opozicijska kluba to tražila i neće većinski klub poništavati volju tri opozicijska kluba. Prekidam sjednicu, nastavit ćemo u utorak sa tom točkom. SJEDNICA PREKINUTA U 14,04 SATI.
Dobro jutro. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici pozdravljam vas u ime regulatorne agencije u ime upravnog vijeća i u svoje osobno ime. Dozvolite mi da vam pokušam kratko predstaviti Izvješće o radu HERA-e za 2012.kao i Izvješće o ostvarenju proračuna. Oba ova dokumenta sukladno zakonskim obvezama HERA poslala je u proceduru do kraja 1.polumjesječja ove godine. drago mi je što to mogu reći jer prije nekih otprilike 6 mjeseci vidjeli smo se u ovom istom krugu kada sam predstavljao Izvještaj za 2011.godinu, a koji je HERA ovaj puta u tempu drago mi da hvatamo intenzitet posla koji i inače prirasta. Namjera mi je da vam pokušam kratko kazati koje su obveze HERA-e u 2012.godini koje su se značajno promijenile u odnosu na period prije toga pogotovo u 4.kvartalu 2012.i početkom tekuće godine došlo je do značajnih promjena u ovlasti, obvezama i kompetencijama HERA-e. U zadnjim fazama prije ulaska u EU Regulatorna agencija postala je potpuno kompatibilna svojim kolegama iz ostalih tada 27 država članica EU tako da se i slika i djelatnost HERA-e bitno promijenila u odnosu na raniji period pa je onda samim time i na ranija izvješća. Osim ilustracije obveza pokušat ću vam nešto reći o toj izmijenjenoj ulozi, nakon toga ćemo pokušati kratko dati ocjenu stanja u hrvatskim energetskim sektorima. To je naime jedna od obveza koje uključuje godišnje izvješće određena analiza i zapažanja, pokušat ću komentirati opće trendove na tržištu, naravno osvrnuti se i na ostvarenje proračuna u 2012.godini i zaključiti sa zadacima koji se nalaze pred HERA-om u predstojećem periodu. Dozvolit ćete mi da se povremeno kako obrazlažem 2012.godinu osvrnem i na tekuće događaje. Teško se u ovom periodu pogotovo u 2013.u kojoj se dogodilo toliko izmjena u energetskom sektoru, takva dinamika koja se pogotovo dogodila na tržištima plina i el.energije, dakle bez kratkog osvrta na tekuća događanja teško je komentirati i 2012. Dakle sa zaključkom na temu uloga javnosti, uloge onih kojima regulacija energetike služi a to su kućanstva i konačni kupci te europskog okvira unutar kojega HERA nastavlja obavljati svoje zadatke koji uistinu prirastaju pokušat ću vam u toj cjelini ilustrirati ono što se događalo 2012.sa reperkusijama na tekući period. Samo izvješće koje imate pred sobom u izvjesnoj mjeri je izmijenjeno u odnosu na prethodne godine. ono poštuje strukturu koje Regulatornoj agenciji nameće društvo u kojem se nalazi od 1.7.2013., dakle HERA je postala sa ulaskom Hrvatske u EU i član CER-a odnosno Vijeća europskih regulatora i ACER-a odnosno Vijeća za koordinaciju regulatora koje se nalazi u Ljubljani. Struktura izvješća odgovara onome što propisuju ta tijela. Ona se u jednom svom dobrom dijelu bavi statističkim pokazateljima i nastoji uočiti određene trendove u hrvatskoj energetici, međutim osvrće se i na onu novu komponentu koju je HERA dobila upravo izmjenama zakona koje sam spomenuo na početku, a to je i kontrola i nadzor tržišta i izvjesne upute odnosno preporuke o tome kako se tržište treba ponašati. Dakle, za Regulatornu agenciju 2012.godina je bila kapitalna prije svega zbog datuma u 10.mjesecu kada su doneseni novi Zakon o energiji i novi Zakon o regulaciji energetske djelatnosti. Tu su bila prva dva od ukupno četiri zakona u 4.kvartalu 2012.i 1.kvartalu 2013.godine kojim se Hrvatska potpuno uskladila sa tzv. 3.paketom propisa EU na području energetike dakle postala kompatibilna Europskoj strategiji u području energetike, samim time i regulator u području energetske djelatnosti koji je inače formiran prije više od 10 godina postao je regulator sa obvezama u kontekstu i prema EU. Drugim riječima HERA će uvijek imati svoju primarnu obvezu prema izvještavanju u odnosu na Hrvatski sabor ali jednako tako dobiva obvezu i prema izvještavanju prema europskim tijelima pa je i struktura ovog izvještaja do neke prilagođena, a u predstojećem periodu bit će to još možda više uočljivo. Za nas je taj prijelaz značio prije svega dopunu naše dosadašnje djelatnosti. Regulatorna agencija u energetici prije svega osnovana je zbog toga da bi kontrolirala onaj dio energetskog tržišta, onaj dio energetskih vertikala koji ne može biti eksponiran tržišnoj utakmici. Dakle, tradicionalna uloga regulatora u energetici pa tako i hrvatskoga je da kontrolira mrežne djelatnosti. Da kontrolira javne usluge, da ocjenjuje i valorizira troškove i temeljem toga daje objektivne cijene odnosno tarife onog dijela energetskih usluga koje se reguliraju. To su dakle žice u struji, to su cijevi u plinu i to su analogne komponente u drugim energetskim djelatnostima. Sa trećim energetskim paketom koji je u Hrvatsku ušao i u regulatornu agenciju ušao u četvrtom kvartalu 2012. sa novim Zakonom o regulaciji energetskih djelatnosti taj se opseg proširio i na područje monitoringa, na područje nadzora i poticanja razvoja tržišta u onim dijelovima gdje tržište ide. To znači pojednostavljeno kazano, od kraja 2012. u Hrvatskoj su proizvodnja energije i prodaja energije u svim svojim formama potpuno tržišne djelatnosti. Oni segmenti lanaca energetske opskrbe koji imaju karakter prirodnog monopola ostaju trajno regulirani pa su tako trajno regulirani u Hrvatskoj. Dakle, naša tradicionalno da kontroliramo transport, da kontroliramo distribuciju i da kontroliramo javnu uslugu kao takvu, proširena i odgovornošću prema tržištima. Naravno regulatorna agencija nije kreator energetske politike, to je u svakom slučaju država, odnosno njezino ministarstvo. Međutim, regulatorna agencija provodi u onome segmentu koji se odnosi na regulirane djelatnosti i u onome dijelu koje se odnosi na tržište, strategiju i regulatorne principe. Kada govorim o izmijenjenoj ulozi regulatora onda moram reći da je to i pred samu regulatornu agenciju stavilo nove izazove. Već tokom 2012. godine HERA se počela prilagođavati predstojećem periodu. S obzirom da postojeći zadaci ne odlaze nego samo prirastaju vjerojatno i tempo učenja, tempo privlačenja novih stručnih kadrova i sve ono što je potrebno napraviti da bi se ovaj kompletno novi opseg djelatnosti mogao pokriti u 2011. nije još dobio svoju punu dimenziju. Međutim, to je i u 2013. a pogotovo će biti u narednoj godini jedan od velikih obaveza HERA-e. Ako mi dozvolite da se kratko osvrnem na ocjenu stanja u hrvatskim energetskim sektorima, čime vas ne bih htio dugo opterećivati jer pred sobom imate materijal u kojem postoji niz statističkih podataka, pokušati ću samo izvući nekoliko najznačajnijih konstatacija. Sektor električne energije s kojim ovakvi pregledi obično započinju 2012. godina za razliku od tekuće godine bila je godina vjerojatno najlošije hidrologije koju HEP u povijesti pamti dok je 2013. godina najbolja hidrologija. To već ukazuje na činjenicu da podatak od gotovo 30% uvoza u 2012. godini je prije svega vezan na specifičnu klimatologiju tog perioda. No, na izvjestan način ukazuje i na strukturu instalirane snage u Republici Hrvatskoj koja ima ukupno preko 4 tisuće megavata prema tome, radi se o jednom ozbiljnom kapacitetu ali dio tih tradicionalnih kapaciteta u predstojećem će periodu izlaziti iz pogona. I sigurno je da će nadležno ministarstvo u promišljanju o energetskoj strategiji Hrvatske i o tome trebati voditi računa. Električna energija dakle u 2012. imala je značajan uvoz, međutim, sigurnost opskrbe u području električne energije nije tokom te godine bila ni u kojem trenutku ugrožena niti treba očekivati da bi se to moglo dogoditi. Dakle, razvoj tržišta nešto o čemu ću na kraju komentirati. U ovom trenutku ima jedan pozitivan trend. I moglo bi se reći da kombinacijom infrastrukturne opremljenosti hrvatske energetike govorim tu u užem smislu, prvenstveno o onome što je europska energetika unutrašnjeg tržišta a to su električna energija i plin dakle kombinacija infrastrukturnih pretpostavki, kombinacija razvoja tržišta za sada daje dobre signale. I mogli bismo reći da sigurnost opskrbe u onom svom temeljnom smislu da li će energija za hrvatske građane biti nije u 2012. bila upitna u 2013. još manje. I smatram da se naravno kontinuiranim djelovanjem na tom polju može i treba i mora nastaviti. Međutim, sigurnost opskrbe kao takva nije bila kompromitirana u godini o kojoj ovdje razgovaramo. To je možda najznačajnija poruka. Govoriti ću i o električnoj energiji. Treba se na čas osvrnuti i na onu komponentu koja završava u formi električne energije ali sve više postaje gotovo zasebnim energetskim sektorom. Govorimo dakle o obnovljivim izvorima i visoko učinkovitoj proizvodnji električne energije odnosno kogeneraciji kako se ona najčešće spominje. Obnovljivi izvori trajna su tema zbog svog općeg značaja, zbog svoje uloge u europskoj i u hrvatskoj energetskoj strategiji i politici. Obnovljivi izvori jesu nešto što je zabilježilo i u Hrvatskoj kao i u Europi izuzetno veliki uspjeh. Dakle, razvoj obnovljivih izvora i investiranje u obnovljive izvore je imalo gotovo ekspanzivan rast i u Hrvatskoj. 2012. godine instalirana snaga je porasla 6 puta u odnosu na godinu prije nje i dosegla je nekakvih 175 instaliranih megavata što su apsolutnom iznosu ne zvuči puno, međutim radi se uistinu o značajnom rezultatu. Međutim, sve u obnovljivim izvorima a tu govorimo naravno o solarnoj energiji i o energiji vjetra i nije uvijek samo ružičasto. I u Hrvatskoj su se dogodili slični procesi koji se zamjećuju i u Europskoj uniji na neki način obnovljivi izvori jednim svojim dijelom pate od vlastitog uspjeha. Solarne elektrane postale su vrlo atraktivne za investiranje s obzirom na sustav poticaja koji je pokrenut još 2007. godine koji je tokom godina doživljavao određene modifikacije. A 2012. interesantan utoliko što je u toj godini došlo do pojednostavljenja određenih administrativnih procedura tako da se do dozvola dolazilo nešto brže. Uistinu upravo u toj godini registriran je veliki broj novih instalacija i veliki broj novih projekata. Ali obnovljivi izvori pogotovo u segmentu nešto većih objekata, tu mislim na vjetroelektrane donose sa sobom i drugu stranu medalje. Radi se dakle o tzv. intermitentnim diskontinuiranim izvorima. Takav tip elektrana koji s jedne strane ispunjava naše obveze i u okviru energetske strategije gdje smo mi na dobro putu da ispunimo uvjete 3 puta 20. Međutim takvi sustavi unose određeni problem na cijeli elektroenergetski sustav zbog činjenice da su u pogonu onda kada vjetra ima respektivno onda kada ima sunčane energije. To naravno dodatno opterećuje transportni sustav, to opterećuje dispeching i dakle takvi sustavi trebaju određenu adaptaciju. Iz te u osnovi tehničke činjenice proizlaze i nekakvi elementi koji su već u 2012., a i u 2013. dovodili do dilema oko toga kako će se u budućnosti voditi politika obnovljivih izvora. Treba naime voditi računa i o s jedne strane financijskoj dimenziji, dakle sustav poticaja mora moći skupiti dovoljno novaca da bi mogao plaćati svim investitorima koji su ušli u sustav. S druge strane tehnički sustav mora biti sposoban primiti na sebe intermitentne izvore što znači da mora imati rezervne elektrane koje su u stanju brzo startati i da mora imati kapacitet priključenja koji to izdržava. U Hrvatskoj je još uvijek cifra od otprilike 400 megavata, gornja granica onoga što bi se moglo primiti od energije vjetra, a sve dotle priključenje treba tražiti određenu tehničku adaptaciju. Regulatorna agencija u ovome nema izvršnu ulogu, ali kao promatrač i pratilac onoga što se događa na tržištu naravno mora primijetiti ove stvari o kojima branša već razgovara nekoliko godina. Jednako tako, uloga Regulatorne agencije u sustavu obnovljivih izvora uglavnom je na kraju. Dakle Regulatorna agencija daje one zadnje komponente, one zadnje dokumente odnosno dozvole i suglasnosti tako da se ponekad uočava i kao pa recimo faktor koji može usporavati ovaj proces. No u svakom slučaju obnovljivi izvori ne toliko u 2012., kad prije svega bilježe impresivne rezultate nego 2013. prije svega jesu tema najuže žiže interesa stručne javnosti u području energetike. Što se sektora prirodnog plina tiče, 2012. godina je izuzetno važna godina i to godina zbog toga što je u 2012. došlo do faktičkog stvarnog otvaranja tržišta plina. Dakle otvaranje tržišta je cilj kompletnog procesa liberalizacije kojega kao svoju strategiju vodimo već od početka energetske reforme. Ta je reforma 2012. godine i sa usklađivanjem dokumenata, ali i kroz praksu dobila jednu novu dinamiku. Jer šta se dogodilo 2012.? U zadnjem kvartalu 2012. godine ukinut je plafon, odnosno ograničavanje prodajnih cijena plina u segmentima nekućanstava. To je bila interventna mjera koja je korištena tokom 2012., bez obzira što je hrvatsko tržište otvoreno još od 2007., odnosno 2008. u plinu. Do sada praktički nije bilo ponude alternativne energije, odnosno nisu se pojavljivali novi ponuditelji usluge opskrbe energijom. To se dogodilo tek onda kad se politika cijena promijenila u dovoljnoj mjeri odnosno kad su cijene bile otpuštene i došle na razinu koja je novim opskrbljivačima omogućavala da uđu na tržište. U plinu se to dogodilo upravo u četvrtom kvartalu 2012. godine. Interesantno je primijetiti da tržište koje se neki puta mistificira, ali koje ovdje u energetici onakvoj kakvu ju je Europa postavila prije 15-tak godina, a Hrvatska prihvatila negdje oko 2000., 2001. godine tržište je počelo davati rezultata u 2012. i 2013. na području privrednog plina i električne energije. Dakle mi imamo konkretne pokazatelje koji pokazuju da je nakon otvaranja, nakon ukidanja plafona cijene u električnoj energiji došlo, tržište se korigiralo prema gore, međutim a tu odlazim u 2013. godinu, već u prva dva kvartala ove godine bilježimo primjetan pad prodajnih cijena plina u segmentu nekućanstava. Mi te podatke nemamo u brojku, s obzirom da regulator radi samo kontrolnu funkciju, dakle naše brojke su agregirane. Opskrbljivači svoje podatke koje daju na tržištu i nisu dužni u brojku prezentirati bilo kome osim pretpostavljam fiskalnim cjelinama. Ali za nas informacija je da je negdje između 7 u prvom kvartalu i 15 do 18% u drugom kvartalu pala cijena prodaje plina za industrijske kupce i to prvenstveno odnosno direktno zbog konkurencije. U ovome pod kraj 2012. godine dakle počelo se razmahivati tržište prirodnoga plina i godinu dana nakon tog procesa, dakle govorim sada o jeseni 2013. godine, Hrvatska može reći da je 25% tržišta prirodnog plina u rukama drugih opskrbljivača u odnosu na dominantnog opskrbljivača koji je to činio prije godinu dana. 25% otvorenog tržišta na razini nacionalne veleprodaje je rezultat kojega se niti jedna europska zemlja ne bi posramila u tom periodu. Dakle tržište ovdje funkcionira pa ću reći da cijeli sustav koji je kombinacija otvaranja i reguliranja za sada pokazuje dobre trendove i dobre smjerove. U struji u 2012. nije još bilo takvih pojava, u struji će se prvi takvi fenomeni polako početi javljati u 2013., međutim i tu dobivaju jednostavno jako ozbiljan tempo kojega ste vi svi svjesni. Dakle što se tiče samoga plina, mislim da je ovo dominantan podatak kojega treba kazati u 2012. i 2012. će zbog toga u tom sektoru ostati i važna. U ukupnom apsolutnom brojkama potrošnja kako struje tako i plina nije rasla u tom periodu, dapače čak je u plinu zabilježila i nekakav blaži pad, međutim on je potpuno u skladu sa četvrtom ili petom recesijskom godinom u nizu tako da se u tom kontekstu podaci imaju određenu svoju logiku. Što se tiče nafte i naftnih derivata, osim daljnjeg pada domaće proizvodnje treba naglasiti jedan vrlo veliki rast proizvodnje biogoriva. Dakle gotovo 250% je rasla domaća proizvodnja biogoriva u 2012. što u kontekstu generalno gledano ekološki prihvatljivih izvora isto predstavlja važan podatak. Zadnje, ali sigurno ne najmanje važno je sektor toplinske energije. 2012. bila je jedna u nizu godina u kojem toplinarstvo nije imalo puno dobrih vijesti, sektor je kronično podinvestiran, njega se godinama zanemarilo, bilo je pod potpunom cjenovnom kontrolom i najčešće nije bilo prostora za investiranje u toplinske sustave. Ovdje je promjenu 2013. godine donio novi Zakon o toplinarstvu, ali kako on nije predmet ovog izvještavanja mogu samo napomenuti da je u tom smislu napravljen jedan pokušaj da se ode korak dalje, dakle ako su električna energija i plin teme onoga što zovemo unutrašnje tržište Europske unije i predmet trećega paketa onda je u sektoru toplinarstva pomak koji je napravljen ne nužno diktiran ovim dijelom, međutim i tu se nastojalo uvesti tržište na način da su se centralizirali toplinski sustavi, odvojili od nešto manjih sustava kojima se daje mogućnost samostalnog izbora dobavljača energije odnosno energenta. Trend dakle kojega smo ostavili u 2012. koji je nastavljen u 2013. ima prije svega značajke dobrog efekta, po našoj procjeni dobrog efekta tržišta ali i ogromnih predstojećih zadataka koji su potrebni da bi se to tržište moglo pratiti, da bi ono bilo prije svega ono što je zadaća regulatora među ostalim faktorima da bude stabilno, da bude dobro opremljeno provedbenim dokumentima. I u tom smislu mi smo često bili i skloni žrtvovati i brzinu na ime toga da postignemo kvalitetu, da damo ono što je u konačnosti kupcima bitno, a to je stabilnost tržišta, to je sigurnost opskrbe i to je garancija da su oni cjenovni elementi koji su u rukama regulatora pouzdano i točno izračunati. Kad govorim dakle o tom dijelu obveza regulatora možda bi bilo važno napomenuti da je javna usluga, njezin kontinuitet nešto što je važna zadaća regulatora. Spominjem to zbog toga što se rekao sam da je razlog tome vjerojatno kontinuitet recesije 2012. počelo osjećati kako na razini kupaca, tako i na razini energetskih subjekata efekte nelikvidnosti. Dakle, dolazilo je prvi puta do signala da su određeni energetski subjekti koji obavljaju javnu uslugu u potencijalnim financijskim problemima. Taj će se trend nastaviti i u 2013. godini i u 2013. godini ćemo imati prvi slučaj u Hrvatskoj gdje je jedan energetski subjekt ostao bez dozvole zbog toga što je nelikvidnošću narušio preduvjete da ima dozvolu za rad u energetskim djelatnostima i morao je biti nadomješten drugim operatorom, odnosno drugim isporučiteljem usluge. Ovdje je bilo bitno da je i tu regulatorna agencija uspjela, premda se kažem to tiče 2013. Međutim, trend je započet i procesi su započeti još u 2012. Uspio se pronaći način kako da se osigura kontinuitet opskrbe energijom i u situacijama kad pojedini energetski subjekti zbog svojih nelikvidnosti, zbog svojih financijskih problema de facto propadaju i ne uspijevaju predstečajne nagodbe. To je nešto što je značajno više obilježilo 2013. godinu, ali neke su pouke izvučene i nadamo se da će i tu taj kontinuitet koji je dominanta interesu svemu biti zadržan. To je dakle bilo ukratko o stanju i nekim zapažanjima na tržištu. Dozvolite da se ukratko osvrnem i na drugi dio, odnosno na drugu komponentu ovog mog današnjeg izvješća, a to je ostvarenje proračuna HERA-e za 2012. godinu. Podsjećam da su izvori financiranja HERA-e energetski subjekti koji djeluju temeljem dozvole za energetsku djelatnost i to sa 0,5 promila iz njihovoga prihoda godišnje, prihoda od prodaje roba i usluga. Temelj tome je uvijek licenca. Dakle, onaj tko je licenciran energetski subjekt obveznik je ove naknade. Jednako radi se ujedno i o značajnoj manjoj mjeri i o jednokratnim uplatama za obavljanje specifičnih djelatnosti. HERA je prema uzusima koji su zapisani u sama načela EU u djelovanju regulatora samostalna kako u svome djelovanju u odnosu na energetske subjekte, na političke krugove i na investitore tako i u komponenti financiranja. Dakle, njoj je alociran određeni sustav, određeni način prikupljanja sredstava. Ona mora biti i mora biti u stanju dokazati samostalnost u korištenju toga proračuna i ispunjavanju svojih zadaća. U 2012. godini došlo je do suficita prihoda nad rashoda na razini od nešto manje od 8 milijuna kuna. Dakle, prihodi su bili veći od rashoda. Osnovni razlog ovoj činjenici je u 2012. kao specifičnoj godini u razvoju HERA-e. Naime, HERA je provela nekih otprilike 5 mjeseci bez Upravnog vijeća, odnosno bez predsjednika Upravnog vijeća u pravom smislu riječi. I s obzirom da je u periodu između ostavke bivšeg predsjednika Upravnog vijeća i mojeg imenovanja krajem ljeta, odnosno početkom jeseni bio jedan period u kojem su se zapravo obavljali tehnički poslovi, rutinski. Ali se nije ulazilo u nekakve ozbiljnije troškove tako da tu imamo jedan gep u samoj rashodovnoj strani koji je HERA imala u 2012. godini. Jednako tako najveće financijske obveze i razlog zbog čega nastojimo zadržati jednu robusnu strukturu financiranja je sve ono što dolazi sa trećim paketom. Dakle, osim stručnog kompletiranja radi se i o potrebi da energetska agencija u nekakvim daljnjim koracima dođe do ekspertize koja povremeno neće biti moguće dostupna na hrvatskom tržištu. Dakle, s jedne strane HERA mora biti kompetativna da zadrži postojeće ljude i privuče nove eksperte u vrlo usko specifičnom području, a s druge strane mora biti u stanju i ispuniti sve svoje zadaće koje su uistinu brojne i zahtjevne i povremenim angažiranjem međunarodnih stručnjaka. To se još nije događalo. Međutim, neminovno je jer je to proces koji je analogan u svim europski 28 regulatora. U 2012. to nije bio slučaj među ostalim i zato što su energetski zakoni doneseni tek pri kraju godine. Očekivali su se značajno ranije, tako da smo imali praktički u odnosu na neke planirane brojke i planirane pozicije razliku. Došlo je dakle do tog suficita koji iznosi nešto manje od 8 milijuna kuna. Međutim, smatramo da je kažem robusno financiranje regulatorne agencije s obzirom na njezine zadaće jedna od bitnih elemenata i nadam se da se ovo ne doživljava kao poseban problem. I na kraju da ne iscrpljujem dugo vaše strpljenje samo par završnih komentara. Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti u 4 kvartalu 2012. ispunio je nekih 7 do 8 strana dodatnim zadacima regulatorne agencije. To nije samo po sebi problem. Radi se o izuzetno brojnom i izuzetno značajnom i odgovornom proširenju zadaća i obveza koje regulator ima. To je jednako tako potpuno usporedivo onome što se događa u Europi jer svaki regulator zapravo funkcionira u jednom trokutu. S jedne strane ima domaće kupce i domaće energetske subjekte čiju stabilnost treba održati. S druge strane ima načela regulacije, odnosno principe, matematiku i teoriju koju mora provoditi u svojoj praksi. S treće strane ima vrlo dinamičnu europsku scenu na području energetike. EU još uvijek ima datum 31.12.2014., dakle za samo nekakvih 14 mjeseci do kada treba i mora i još uvijek se ponaša na način da će stvoriti potpuno unificirano, potpuno jedinstveno interno tržište električne energije i plina. Do tada trebaju se dovesti svi provedbeni dokumenti na razini EU da bi bilo moguće trgovati između Hrvatske, Španjolske i Norveške bez većih tehničkih ili komercijalnih problema. Dakle, ako se takav proces dinamičan odvija u Hrvatskoj paralelno tome odvija se i dinamičan proces u Europi, a odvija se i naša temeljna briga a to je briga za naše kupce. Ako liberalizacija ne bude imala svoje pozitivne efekte na konačnog kupca, prije svega na najranjiviju komponentnu, dakle na kućanstva, onda regulacija nije u osnovi imala svoga efekta a liberalizacija nije imala smisla. To su dakle paralelni ciljevi koje regulator mora ispuniti. Ja se nadam da je 2012. godina bila početak kretanja jednog zamašnjaka, 2013. je vrijeme strašnog napora da se dostignu rokovi. Negdje između 6 i 12 mjeseci ovisno o tome koji od zakona je dao kakve rokove Hrvatska i tu HERA posebno treba prilagoditi svoje provedbene akte novim energetskim zakonima. Naime, tu su i novi Zakon o električnoj energiji, novi Zakon o tržištu plina doneseni negdje na proljeće ove godine. Sve to je izuzetno naporan, izuzetno odgovoran period. Ja se nadam da uz vašu podršku, uz vašu kontrolu da ćemo mi uspjeti u ovoj misiji ili da ćemo barem uspijevati u ovoj misiji koja nema svoga vidljivog završetka ali koja ima izuzetnu odgovornost i ozbiljnost u kontekstu hrvatske energetike. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani predsjedniče upravnog vijeća. Imamo prijavljene replike. Prva replika i poštovana zastupnica Mirela Holy.
Hvala. Pa ja želim replicirati na nekoliko elemenata izlaganja gospodina Jurekovića. Naime, on je u više navrata isticao koliko je važna uloga neovisnog regulatora. Ja se apsolutno slažem s njime jer u okolnostima liberalizacije tržišta kako plina, kako električne energije doista je važno da regulator odrađuje posao kako treba. Ono što treba imati na umu, osim zakona koje regulator na kraju krajeva treba nadzirati provedbu, jest i nužnost rasprave oko Strategije energetskog razvitka koju je Hrvatski sabor usvojio 2009. godine i za koju vrlo dobro znamo da se ne provodi u praksi zato što je postavljena na potpuno pogrešnim temeljima. Naime, predviđeno je da će rast BDP-a u godinama koje slijede biti 5%, a znamo kakva je sad trenutno situacija. Vi ste se također dotaknuli i obnovljivih izvora energije i ja ću sada govoriti malo o Nacionalnom akcijskom planu za obnovljive izvore energije koji je Vlada nedavno usvojila a koji zasigurno neće dovesti do ispunjenja ciljeva 20/20/20 i mislim da je regulator trebao reagirati i na tu situaciju. Postavlja se pitanje što je sa mrežama? Koliko se ulaže u prijenos? Što je sa natječajem za Upravno vijeće HERA-e? I moj je dojam da općenito Ministarstvo gospodarstva ne poznaje dovoljno zakone vezane za, odnosno direktive iz trećeg europskog energetskog paketa što se moglo vidjeti na kraju krajeva i na primjeru ovog ljeta kada je bilo nesnalaženja vezanog uz snižavanja cijene električne energije a čini mi se da se sada vidi i sa odabirom člana upravnog vijeća. Naime, ako želimo osigurati neovisnost rada regulatora onda Vlada Republike Hrvatske ne može birati i predlagati Hrvatskom saboru člana Upravnog vijeća HERA-e.
Hvala lijepa, isteklo je vrijeme. Želite odgovoriti na repliku poštovani predsjedniče upravnog vijeća? Izvolite. Replika poštovanog Tomislava Jurekovića. Ustanite se i uključite se. Stojeći molim vas, predsjedniče stojeći. Izvolite.
Dobro, ok. Ispričavam se. Hvala lijepa. Gledajte slažem se da je energetska politika, odnosno rasprava o Strategiji energetske politike nešto u čemu regulator treba uzeti učešća, međutim mislim da je kraj ove godine kada će HERA prvi puta sukladno svojim obavezama publicirati izvještaje o istraživanju tržišta električne energije odnosno plina od kojih će jedan dio toga raditi zajedno sa drugom izvršnom agencijom, odnosno sa Agencijom za zaštitu tržišnog natjecanja možda ona forma konkretnog priloga kojega regulator mora dati. Naime, dozvoljavam da je to možda djelomice i moj osobni stav. Ja zagovaram jednu možda donekle diskretnu ulogu regulatora u onim komponentama koje se tiču provedbene politike. Ja vjerujem da mi možemo dati svoj input ali mislim da je u konačnici određivanje osnovnih smjernica i elemenata energetske politike ipak onaj dio u kojem čak i neka od načela trećeg paketa brane regulatoru da se pojavljuje neposredno. Mi dakle imamo svoje zapažanje i svoje preporuke. Činjenica jest da se strategija, odnosno strateške pretpostavke promijenile u odnosu na 2007. Mi ćemo svakako u onoj mjeri u kojoj budemo pozvani komentirati bilo koju modifikaciju strategije. Međutim, zasada nije bila praksa da budemo driveri u tako nečemu osim možda na jednoj neformalnoj stručnoj razini. Što se tiče Nacionalnog plana za obnovljive izvore mi smo vjerojatno i zbog toga što smo trenutno involvirani stvarno u jako puno pisanja, testiranja, provedbenih akata bili do neke mjere na marginama tog procesa. Naš kolega je učestvovao u procesu ali rekao bih da je on do neke mjere ostao na periferiji naših primarnih aktivnosti. Slažem se da to nije dovoljno i da to nije dobro. Jednako tako molim za razumijevanje u kontekstu činjenice da i naši kapaciteti su do neke mjere ograničeni tako da vjerojatno tu nismo dali sve što smo trebali.
Hvala lijepa, isteklo je vrijeme. Nova replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Upravnog vijeća HERA-e. Vi ste ovdje govorili o Izvješću o ostvarenju Proračuna HERA-e. Ona ne može imati proračun, ona može imati plan primitaka i izdataka i može imati financijski plan. Prema tome dokument koji je došao u ovaj Visoki dom naprosto ne odgovara onome što je jer proračun mogu imati samo zna se jedinice lokalne samouprave, regionalne i država. Svi proračunski i izvanproračunski korisnici imaju svoje financijske planove prema tome tako ga i vi imate. Međutim ono što me ponukalo uz ovo je ovo fascinantno gledajte kada jedna država agencija mora imati izvješće za izvješće mora imati izdavača, mora imati glavnog urednika, mora imati urednike, mora platiti nekome da to sve skupa otiska i onda se to pompozno izvješće odštampa u 100 primjeraka ali prije nego što ga usvoji ovaj Visoki dom. To je sjajno. To najbolje govori o tome kako se funkcionira i kako se radi u ovoj državi. Ovo izvješće je tek kada ga usvoji ovaj Visoki dom onda je nekakav dokument koji vi možete publicirati i objavljivati, do tada on ne može imati niti izdavača niti glavnog urednika niti urednike niti nikoga nego točno se zna tko podnosi izvješće u ovom Visokom domu i tko je odgovoran za ovo izvješće. I mislim gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora da mi naprosto kao saborski zastupnici iz poštovanja prema hrvatskim građanima koji itekako plaćaju skupo ovakve stvari ne smijemo dozvoliti Možete misliti izdavači i urednici za 100 primjeraka. Pa tih 100 primjeraka čak nije dovoljno ni za saborske zastupnike. A mislim da bi daleko bilo bitnije i ovo što je kolegica Holy govorila da ovo izvješće dobiju jedinice lokalne samouprave.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani predsjednik upravnog vijeća.
Ovo je izvješće ako se ne varam koštalo nekih 1.200 kuna u slogu. Dakle jedina je želja bila da poštovane gospoda saborski zastupnici dobe materijal koji je nešto čitkiji i nešto bolje izgleda nego što je izgledao onaj polušapirografirani od prije 6 mjeseci. 100 primjeraka je nešto što je praktički sami znate dakle rađeno je potpuno i ja se ispričavam u ime svog odnosa sa javnošću koji su osjećali potrebu da nas sve prozovu urednicima ili nečim sličnima, ali stvarno namjera ja bila samo da u ovoj fazi razgovora ovaj dokument nešto pristojnije izgleda. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nova replika i poštovani zastupnik Željko Šemper.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani predsjedniče upravnog vijeća u 2013.godini dolaskom konkurencije za tržištu el.energije došlo je do sniženja cijena za građane. Za sada na tržištu plina čuli smo iz vašeg izvješća dolazak konkurencije nije rezultirao sniženjem cijene plina za građane RH. sjećamo se sedamdesetih godina kada se vršila plinofikacija u RH plin je bio super jeftini energent, danas je činjenica da je plin preskup u odnosu na naše ekonomske prilike, posebno za naše umirovljenike gdje su zimske rate čak do 50% prosječne hrvatske mirovine. Moje je pitanje mogu li građani Hrvatske dolaskom konkurencije očekivati smanjenje previsokih cijena plina i kada to mogu očekivati? Da li u ovoj godini? Hvala.
Želite odgovoriti? Izvolite.
Vrlo kratko. Dakle činjenica jest da otvaranjem tržišta i uvođenjem tržišta kao regulatornog elementa u jednom dijelu energetske djelatnosti da su svi kupci izloženi i dinamici koja nije uvijek pod apsolutnom kontrolom. Činjenica da se u el.energiji ovog časa pojavila konkurencija nije slučajno. Ovo je vrijeme kada se u hrvatskom okruženju na kratkoročnim tržištima na burzama el.energije, el.energija može nabaviti prilično povoljno. Činjenica da ovog časa imamo pritisak prema dolje i relativno zahvaljujući konkurenciji koja postoji i relativno prihvatljive cijene el.energije opet proporcionalno našim primanjima, ali povoljne cijene el.energije posljedica je situacije na tržištu. Ponuda je velika i može se dobiti relativno jeftina el.energija. U plinu u Europi to nažalost nije slučaj. Cijena koju trenutno plaćaju kućanstva u Hrvatskoj dakle razina 2-20 prije PDV-a je cijena koja jest regulirana. Ona je negdje približno jako teško procijeniti, ali ni na najefikasnijim, na najbržim tržištima gdje se trenutno plin može kupovati vjerojatno nitko u Hrvatskoj ne može dopremiti ovog časa plin ispod te cijene. Početkom 2014.godine prekida se odnosno prestaje ugovorni i zakonski odnosi koji definira dobavu plina ovakvu kakva je danas, dakle dobavu za kućanstva. Nju će zakonodavac vjerojatno u međuvremenu i uz naše sugestije nadomještati nekakvim postupnim periodom, međutim treba biti svjestan da tržište kao takvo donosi sa sobom bolje i lošije faze, da moramo prihvatiti da će u datom trenutku u odnosu na tržište pojedini energent biti povoljniji ili manje povoljan. Što se plina tiče meni je žao što ne mogu kratkoročno pretpostaviti da bi moglo doći do značajnog smanjenja, međutim ni ono nije isključeno ukoliko se sustav dobro postavi. Ono što je iz pozicije HERA-e bitno da ćemo se u svakom slučaju založiti da ta upravo pristupačnost plinu bude jedan od vodećih elemenata.
Hvala lijepa. Molim da li izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora odbora žele iznijeti izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. na redu je Klub zastupnika HDZ-a i poštovani zastupnik Đuro Popijač. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče upravnog vijeća, poštovane kolegice i kolege. HERA osnovana je Zakonom o regulaciji energetskih djelatnosti kojom se propisuje da je HERA samostalna, neovisna i neprofitna pravna osoba sa javnim ovlastima za regulaciju energetskih djelatnosti. Evo čuli smo već i u prvim replikama i raspravama kolika je stvarna ta samostalnost i briga Vlade oko samostalnosti jer prošle godine pet mjeseci je HERA funkcionirala bez predsjednika, a i danas upravno vijeće nije kompletirano. Novim zakonom iz područja energetike ni implementacija 3.paketa energetskih propisa EU HERA-i je u bitnom izmijenjena uloga i značaj naročito u kontekstu osiguravanja razvoja i nadzora funkcioniranja liberaliziranog tržišta energije. Pri tome valja naglasiti dva ključna područja svojeg djelovanja onog u okviru nacionalnog i onog u okviru europskog. Ulaskom Hrvatske u Europsku uniju i HERA postaje članicom Agencije za suradnju energentskih regulatora ACER-a i CER-a čime dobiva priliku aktivno sudjelovati u kreiranju energetske politike Europske unije odnosno zajedno sa ostalim nacionalnim tijelima aktivno raditi na stvaranju zajedničkog europskog energetskog tržišta. Da podsjetimo Europska unija ima za cilj tokom 2014. godine ostvariti stvarno funkcionirajuće unutrašnje tržište energije sa ciljem korisnicima osigurate bolje proizvode i servise, više konkurencije i više sigurnosti opskrbe. Izvješće o radu HERA-e koje je pred nama u dovoljnoj mjeri upravo i pokazuje i prikazuje stanje energetskog sektora u Republici Hrvatskoj. Ukazuje na trendove kao i na probleme i kaotičnost u kojem se našao ovaj sektor u protekle dvije godine. Već se u uvodu konstatira da je zabilježena stagnacija odnosno pad potrošnje energije. Nastavljen je trend pada kupovne moći i likvidnosti pa su se posljedično povećali i udjeli nenaplaćenih potraživanja od kupaca energije i energetskih subjekata a pri tome je porastao i broj kupaca kojima je kao zadnja mjera obustavljena isporuka energije i u javnom i u privatno, odnosno u gospodarskom sektoru i kod građana. Potrebno je ovdje prisjetiti se što se sa električnom energijom i plinom sve u režiji Vlade događalo u protekle dvije godine. Jedan od najvećih udara i na životni standard građana i na troškove poslovanja gospodarstva je bilo povećanje cijena energenata u petom mjesecu prošle godine. Pored porezne presije taj čin je direktno doprinio produbljivanju krize jer je snažno utjecao na raspoloživ dohodak građana i kupovne moći, na smanjenje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva što je za posljedicu imalo i naravno pad potrošnje, pad proizvodnje a sve posljedice tih odluka nažalost dolaze na naplatu svakog dana. Bivša se Vlada tada optuživala zbog odluke da se u vrijeme recesije i krize ne povećavaju cijene energenata da se uništava HEP i to unatoč tome što kao državni monopol i u 2010. i u 2011. ostvaruje visoke profite. Da se uništava INA iako u toj godini dakle 2010. pa i 2011. ostvaruje dobit preko 2 milijarde kuna. Da zbog tog ograničenja nema investicija, da će 20 i 30%-tnom povećanju cijene električne energije i plina dovesti do investicijske renesanse HEP-a i INA-e. Jedino renesanstvo su nažalost doživjeli deseci političkih podobnika pozapošljavanih u javna poduzeća. Rezultati su kao što vidimo katastrofa. Investicija nažalost nama više niti na papiru a i sama se Vlada kao što se čuje izjavama ministara sada odjednom okreće zazivanju investicija u privatnom sektoru a kojeg istovremeno optužuje kao glavnog krivca za slom gospodarske politike ove Vlade. No, apsurdima tu nije kraj. Kao što smo vidjeli unazad nekoliko mjeseci na području opskrbe električnom energijom pojavljuju se iznenada tvrtke koje su u stanju ponuditi kupcima niže cijene električne energije što kod ministara izaziva očito šok i nevjericu pa svjedočimo svakodnevnom prebacivanju odgovornosti u trokutu ministarstvo, HEP, HERA. Jer kako objasniti građanima da su tvrdnje izrečene pred godinu dana o nužnosti povećanja cijene električne energije bile zapravo velika obmana javnosti i jedna u nizu štetnih odluka i po građane i po gospodarstvo ali i očito i po sam HEP. Koliko je samo nejasnih i smušenih obrazloženja bilo od strane HEP-a, ministarstva i HERA-e kada nitko nije znao narodu objasniti zašto se ne mogu smanjiti cijene električne energije od strane HEP-a. A tako je lako bilo galamiti kada se najavljivala potreba poskupljenja pred godinu dana i tada nije trebalo tri ili ne znam koliko mjeseci natezanja i međusobnog optuživanja kao što je to bilo sada kada se odlučivalo o smanjenju cijena. E kada se to ipak dogodilo gledali smo show pressicu ministra i vodstva HEP-a premda u dvojbenoj ministrovoj ulozi jer on nije samo ministar HEP-a premda naravno sudjeluje u upravljanju kao vlasnik ali je isto tako i ministar i RWE-u i GEM-u i bilo kojem drugom gospodarskom subjektu u Republici Hrvatskoj. Ali ni tada ni danas nismo čuli odgovor na pitanje zašto se sada mogla smanjiti cijena električne energije i zašto se pred godinu i pol dana morao dogoditi taj udar na građane i na gospodarstvo. Kao što znamo ni to nije dugo trajalo i evo pred par dana ponovno poskupljenje zbog povećanja naknade za obnovljive izvore. Uz neizbježan apel i tvrdnju Vlade da će opskrbljivači to poskupljenje preuzeti na sebe. Evo kako je to završilo, vidjeli smo i u iznošenju stavova samih opskrbljivača koji su rekli da to nema šanse. Pri tome je u biti svejedno kakvu ulogu je imala HERA iako su se i ministarstvo i HEP trudili odgovornost prebaciti na regulatore. Već se u tom slučaju očituje kolika je razina nekompetencije danas prisutno u strukturama vlasti pa se kao i u drugim segmentima moramo i ovdje zapitati kakva nam je zapravo energetska budućnost. Na to pitanje djelomično odgovor se može nazrijeti i u ovom izvješću u dijelu koje govori o sigurnosti opskrbe. Navedeno je naime da se sigurnost opskrbe električnom energijom do 2020. godine može bitno pogoršati. Dakle, čuli smo u uvodnom izvješću da 2012. godina nije bila sigurnosno rizična, 2013. možda će biti malo više i svaka sljedeća će biti još više jer u razdoblju do 2012. godine nužno je povući iz pogona preko 1100 megavata snage u dotrajalim termoelektranama. Čuli smo da je trenutno instalirana ukupna snaga negdje oko 4000 megavata vlastitih izvora električne energije. Uvjet održavanja sigurnosti opskrbe električnom energijom je izgradnja novih proizvodnih jedinica. Pritom treba upozoriti da ukoliko ne bude popraćena izgradnjom klasičnih elektrana isključiva izgradnja obnovljivih izvora energije, osobito vjetroelektrana, neće sama po sebi riješiti problem sigurnosti sustava. Kada govorimo i o planu izgradnje obnovljivih izvora ništa od toga neće biti ukoliko i dalje HEP nastavi sa svojom politikom, odnosno neosiguravanjem mrežnih kapaciteta da se obnovljivi izvori mogu priključiti na mrežni sustav. Tu se ne događa ništa i mnogi projekti u ozbiljnim megavatima definitivno stoje i ne mogu se realizirati jer se nemaju na što priključiti. Dakle vrlo je jasna poruka koja traži odgovor na pitanje gdje su investicije u klasični izvor električne energije. Što je s bombastičnim najavama o izgradnji hidroelektrana, termoelektrana i hoćemo li do 2020. godine ostati bez vlastitih izvora električne energije. Na to pitanje naravno ne može odgovoriti HERA, a pitanje je uostalom može li to itko iz ove Vlade. U ovom izvješću obrađeni su i sektori plina i nafte i toplinske energije. I u sektoru plina u 2012. godini bilježimo pad potrošnje po čemu smo vjerojatno jedinstveni u svijetu. Hrvatska ima izgrađenih 2530 km plinovoda i uz dvije interkonekcije prema Sloveniji i Mađarskoj relativno zadovoljavajućoj razini sigurnosti i diversifikacije izvora. Domaći izvori pritom u opskrbi sudjeluju sa 59,4%, toliko je bilo lani ali znamo da ti izvori osiguravaju sve manji postotak plina od domaće potrošnje. Ostalo se uvozi. Ukupno je nabavljena količina u Hrvatskoj iznosila 26,6 milijuna kilovat sati. U 2012. godini dogodila se još jedna važna promjena od one što je uvodničar rekao, a to je mjerna jedinica za potrošače. Više potrošnju ne mjerimo u kubnim metrima nego u kilovat satima što je u osnovi u redu, ali moramo znati da su nam brojila i dalje ostala u kubnim metrima, a kao potrošači možemo samo vjerovati da nam se isporučuje u tim kubicima količina energije koju plaćamo. Ovu promjenu je Vlada lani iskoristila i u trenutku poskupljenja plina pa se nije moglo u prvi mah uspoređivati cijena, a sve s namjerom da se prikrije činjenica da je plin lani poskupio na nekim distribucijskim područjima za krajnje kupce više od 30-tak posto. Niti u ovom sektoru nisu zabilježene nikakve značajne investicije niti u prijenosu niti u distribuciji niti u skladištu. Tko se još sjeća najava iz Katara i LNG terminala, paradiranja prvog potpredsjednika i ostalih ministara ili skladišta u Grubišnom polju. Ostala je jedino LNG Hrvatska fantomska tvrtka u kojoj su završili smijenjeni direktori iz Plinacroa. Što se tiče sektora nafte zanimljivo je pogledati nekoliko podataka vezanih za JANAF. U 2012. godini kroz naftovodni sustav ukupno je transportirano 4,5 milijuna tona sirove nafte, 15% manje nego 2011., najmanje u zadnjih osam godina, 30% manje nego 2010. recimo ili gotovo duplo manje nego 2005. godine. Ovo je zanimljiv podatak za dioničare JANAF-a. Interesantno bi bilo vidjeti kako je Skupština JANAF-a reagirala na ovo i kako se to i čime se to može objasniti. No vrijedno je reći da su ipak u 2012. godini završene investicije u terminale u Sisku i Omišlju, ukupno oko 500 tisuća kubnih metara kapaciteta, ali osim završetaka zatečenog vidimo da se ništa novo u pogledu investicija ne događa. U dijelu izvještaja koji govori o nafti i naftnim derivatima nedostaju ključni podaci o proizvodnji sirove nafte iz domaćih polja i kakvi su trendovi. Isto tako nedostaje podatak o potrošnji naftnih derivata. Nažalost, drugi izvori govore da je pad izrazit naročito u potrošnji dizela što i ne čudi obzirom na urušavanje gospodarstva. Što se tiče sigurnosti opskrbe naftom i derivatima nije u izvještaju posebno napomenuta činjenica da je Vlada oduzela samostalnost HANDA-i i nije rečeno u kojoj mjeri ta činjenica može utjecati na sigurnost održavanja obveznih zaliha nafte i naftnih derivata. Isto tako uočljiva je nejednakost u pristupu kada se govori o sigurnosti opskrbe električnom energijom u odnosu na istu temu vezano za plin i naftu, a držim da bi se imalo što reći i na tu temu i da smo uskraćeni za ozbiljnu analizu stanja i potencijalnih rizika. Pored toga, ovo je jedina prilika da se u Hrvatskom saboru uopće govori o energetici i o tome što se pritom događa na tom području, osim kada dolaze neki zakoni. Stoga je važno što u ovom izvještaju imamo priliku pročitati. Ovaj je izvještaj u nekim dijelovima izrazito detaljan, možda i previše, dok je u drugim nedovoljan. Očekujemo da će izvještaj za 2013. godinu dati kvalitetan uvid u stanje energetskog sustava jednako kvalitetnog u svim segmentima, ali i informacije o tome što to Hrvatska čini kao punopravna članica Europske unije da bi osigurala pravo mjesto na energetskoj karti Europe. Evo i zaključno, prihvatit ćemo ovaj izvještaj ali uz konstataciju da je i u ovom segmentu gospodarstva stanje gore nego ikad, da je na razini upravljanja svim dijelovima sustava, od vlasti do javnih poduzeća došlo do znatnog urušavanja kompetencija, znanja i sposobnosti, da investicije u razvoj energetske infrastrukture nema, da nam potrošnja energije pada, ali da nam zato rastu i cijene. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo replike. Prva replika i poštovani zastupnik Ilija Filipović.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ja bih se kratko referirao na izlaganje kolege Popijača u odnosu na izrečenu činjenicu o kaotičnosti, istinita je ta sintagma, kaotičnosti u cjenovnom smislu uopće u energetskom sustavu i tržištu u Hrvatskoj. Naime, vama je kolega Popijač vjerojatno poznata i činjenica da je Europska unija najavila promjenu politike prema europskoj aluminijskoj industriji jer su shvatili da je udio električne energije u proizvodnji tone aluminija u Europi previsoka. HERA je uz brojne druge podzakonske akte donijela i metodologiju za određivanje iznosa tarifnih stavki za opskrbu električnom energijom s ciljem uvođenja transparentnih tržišnih uvjeta nabave i prodaje električne energije. U ovoj vrlo složenoj priči u ovome Izvješću HERA-e o kojem mi danas raspravljamo isprepleteni su mnogi odnosi države, HERA-e, trgovaca, proizvođača, kupaca, potrošača itd. I ja vas pitam kako objasniti javnosti da Vlada RH, HEP i HERA nisu dugo uspjeli pronaći rješenje za probleme nastale između TLM-a Šibenik i njihovog glavnog poslovnog partnera Aluminija iz Mostara kojega Aluminij opskrbljuje sirovinama zbog čega je skoro došlo do gašenja i jedne i druge tvrtke. A molim vas lijepo Republika Hrvatska je u vlasničkoj ili suvlasničkoj strukturi i jednog i drugog poslovnog subjekta. Tko jamči da se ovo neće ubrzo ponoviti kod istih subjekata i nije li ovdje na djelu jedna totalna nebriga države o sudbini ovih značajnih gospodarskih subjekata i hrvatskih zaposlenika u njima čemu smo mi svjedočili kod mnogih drugih subjekata koji se već u predstečajnoj nagodbi, koji su pred likvidacijom [[Upadica predsjednik: Hvala.]] pred zatvaranjem ljudi otišli na ulicu itd. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepa gospodine zastupniče. Da, u pravu ste. Mogli bi se ovdje nizom redati mnogi primjeri potpune nebrige ove Vlade za gospodarske subjekte i širom Hrvatske. Ali evo spomenuli ste i one gospodarske subjekte koji su djelomično u njezinom vlasništvu a duboko su povezani i sa ozbiljnim proizvodnim kapacitetima u Hrvatskoj. Dakle, sam Aluminij je direktno vezan za TLM i bez tog odnosa TLM u Šibeniku zapravo ne postoji. Mi smo imali 2010., 2011. jednu ozbiljnu krizu i mi smo to znali riješiti. Jasno smo na vrlo transparentan i zakonit naravno način pronašli način da se osigura opskrba TLM-u kvalitetnog aluminija, a isto tako iz pogona u Mostaru, a osigurati mogućnost HEP-u da isporučuje na zakoniti način električnu energiju samom Aluminiju. Vidimo da Vlada diže ruke od bilo kojeg problema, da se ne snalazi u situaciji, a na žalost evo svakodnevni rezultati i gospodarska slika samo još više to potvrđuje.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Boro Grubišić i replika.
Hvala lijepo. Gospodine Popijač, govorili ste o nezavisnosti HERA-e kao institucije u svom djelovanju. Naime, kada već govorimo o tome onda ovdje i piše na stranici broj šest da od 1. svibnja 2012. godine odlukom Vlade Republike Hrvatske poskupila je cijena električne energije za 20%. Ilustrirano je jasno i glasno tko je zapravo glavni u HERA-i. S obzirom na to poskupljenje i na onaj žestoki rekao bih porezni ugriz do krvi kojega je ova Vlada zineuši previše na stanovnike, građane Republike Hrvatske sprovela i vi ste vjerojatno svjedok da mnoga kućanstva u Republici Hrvatskoj prelaze a i podaci pokazuju da se smanjuje potrošnja električne energije na evo sad ide zima, na grijanje na drva. Tako da smanje što više utrošak svih energenata u svojim kućanstvima. U Slavonskom Brodu, u Brodsko-posavskoj županiji, osobito po selima ili poglavito po selima mnogi, mnogi prelaze na grijanje na drva iako imaju instalirane i plinovod i plinske instalacije i električnu struju. Ali evo pojava je masovna ja bih rekao. Možda imate i vi informaciju o tome.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega dobro ste to uočili. Dakle, čini mi se da i tada 1. svibnja dvije tisućite ili kada 12 godine negdje u to doba ja bih rekao čak i nezakonito Vlada odobrila povećanje cijene jer je na bazi starog odobrenja HERA-e odobrila to povećanje da HEP za to povećanje nije tražio novu analizu. Dakle, HERA je izdala mišljenje jer je tada imala mogućnost izdavanja samo mišljenja da je to povećanje cijene opravdano sa njezinog stajališta 2011. mi smo ocijenili da nije opravdano, naravno iz mnogo razloga jer smo bili usred krize i nismo dozvolili još jedan udar tim više što je HEP ostvarivao mislim da je te godine preko milijardu kuna ostvario profit. Rezultat 2012. je jedini da je HEP osigurao dobit 800 milijuna kuna i da ne ponavljamo naravno priče o tim investicijama. Na žalost nije učinjeno ništa. I sad rezultat toga je naravno udar i na građane i na gospodarstvo, produbljivanje krize, a vidimo i da su i posredni ili neposredni efekti gubljenje potrošača, gubljenje kupaca i naravno osjetno smanjivanje potrošnje i u privatnom i u gospodarskom sektoru. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, dotaknuli ste i u raspravi obnovljive izvore energije i povećanje cijene za obnovljive izvore energije u cijeni električne energije. Ja ću vas samo podsjetiti da kampanju koju ste i vi vodili dok ste bili u prošloj Vladi je stimulirala ulaganje u obnovljive izvore energije i potpisivali su se ugovori, predugovori koji obavezuju Hrvatsku državu, odnosno HEP da isplaćuje iznimno velike iznose po pitanju povlaštenih cijena čime je u biti došlo i do ugroze sustava jer u biti za investicije koje budimo realni maksimalno je 10% domaće investicije, domaćih kapaciteta za obnovljive izvore energije kad se radi o takvim investicijama … iznimno velika obaveza Hrvatske države, a za to u biti nema velikog povrata i efekta a iznimno velike obaveze. A i spominjali ste samu mrežu, niti mrežu ste osigurali i pripremili da može prihvatiti tako velike količine obnovljivih izvora energije koju ste vi tada predviđali.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala predsjedniče. Uvaženi kolega samo jedan mali ispravak. HEP ne isplaćuje nikakve iznose proizvođačima električne energije nego on je posrednik u prikupljanju a HROTE je ta institucija koja isplaćuje naknadu proizvođačima. Hrvatska će morati do 2020. godine ispuniti svoje uvjete, one 20/20/20. Želio sam samo naravno reći da će to biti teško uz činjenicu da HEP u razvoj mrežne infrastrukture koji su u stanju prihvatiti te obnovljive izvore u ozbiljnim energetskim vrijednostima neće moći. Dakle, gdje god se pokuša na logičnim lokacijama graditi bilo kakvo ozbiljnije postrojenje dolazi se do ozbiljnih problema priključka takvih energetskih subjekata a to će se dogoditi i događa se vjerojatno i sa konvencionalnim izvorima pa tako vidimo da su i problemi kod osiguranja priključaka na mrežu velikih investicijskih zahvata tipa plinskih elektrana 500, 600 ili više megavata. Zašto se ne događaju investicije u tom dijelu? Na to evo imate priliku vi sad odgovoriti. Ako mi nismo ništa pripremali ali evo dvije godine je valjda dosta da barem pripremite projektnu dokumentaciju pa da počnete već zaboga nešto i raditi. Hvala.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Popijač govorili ste o poskupljenju, neopravdanom, ali se pitam koja je to onda ako je neopravdano poskupljenje koja je uloga regulatornog tijela? Pa zar nije od regulatorne agencije svake se očekuje opća korist, jačanje tržišne konkurencije, kvalitetnije usluge i niže cijene. I sam predsjednik vijeća je kazao da regulacija nema smisla ako krajnji potrošač nije zadovoljan. A pitam se tko je zadovoljan u Hrvatskoj kvalitetom usluge i cijenom energenata? Ne znam skoro nikoga. Tko može biti zadovoljan cijenom kad se jednokratno poveća 30% cijene električne energije i plina? Pa tko može biti zadovoljan takvom odlukom? Ali na to poskupljenje je upravo HERA dala suglasnost. Na temelju čega je dala suglasnost? Kako je došla do izračuna? To je nepoznato. Zato samo što je to Vlada predložila. Pa kad Vlada predloži i smanjenje onda kažu opravdano je i smanjenje. A što je HERA učinila? Što je spriječila, što je povoljnije napravila? Što je to krajnjem potrošaču danas bolje nego prije? Umjesto jednog računa dobiva dva računa i znatno skuplje. Jel' to smisao postojanja regulatorne agencije? Ja mislim da nije. I zbog onih koji trpe zbog takve i regulatorne agencije i politike, službene politike ekonomske, zbog onih koje cijena grijanja zaleđuje a ne grije ih, zbog onih koji su socijalno ugroženi ne mogu prihvatiti nikako izvješće ni politiku, ovakvu ekonomsku politiku, niti Izvješće HERA-e jer ne mogu opravdati ni svoje kvadrate, ni svoje plaće, ni svoje automobile, ni smisao postojanja. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Da, hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega naravno tu se djelomično i slažemo u ocjeni. Ja govorim na razini tehničkog funkcioniranja regulatora koji u suštini bez ove dimenzije koju vi spominjete relativno korektno i obavlja svoj posao ali zato je tu Vlada koja na kraju mora ocijeniti i puno širi aspekt osim samog tehničkog aspekta. No međutim, sada kada se Vlada odrekla i te odgovornosti sada će biti u suštini puno veća odgovornost na HERA-i i u ovom drugom kontekstu. Jer jedino će HERA biti ta koja će stajati između zahtjeva pa možda čak i kartelnog dogovaranja pojedinih energetskih subjekata u području plina, električne energije i građana i potrošača. I što će se tu događati tek? To treba zaista sa velikom pažnjom gledati, promatrati i cijeniti i zahtijevati od HERA-e da uostalom ne samo na ovoj tehničkoj razini procjenjuje da li je nešto opravdano ili nije nego i ukupan kontekst samih efekata i na građanstvo i na gospodarstvo i na ono što i kakve će posljedice njihove odluke u budućnosti i kakve efekte izazvati u našem društvu. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivan Šuker i njegova replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Popijač, zar ne mislite da u ovom izvješću uz jednu ovako suhoparnu konstataciju je trebalo ako je netko neovisan onda je trebalo i neovisno iznijeti određena mišljenja? Jer najlakše je donijeti odluku da se građanima Zagreba, Velike Gorice, Samobora, Siska i Osijeka može dignuti cijena grijanja 37%. A koja je posljedica toga? Da li onaj koji njih opskrbljuje sa toplinskom energijom treba nešto tehnički učiniti da se to povećanje cijene može smanjiti? A ne da se zgrada od 50, 60 ili 100 stanova svi plaćaju udžuture pa kud puklo da puklo. Dakle, smatram da u tom izvješću je trebala biti i ta konstatacija. A što se tiče famozne renesanse HEP-a i nekih drugih javnih poduzeća to je bio oslonac ekonomske politike ove Vlade. Dakle, oni su rekli da će generator gospodarskog oporavka RH biti investicije preko javnih poduzeća. A uvjet za to je povećanje cijene 20%. I što se na kraju dogodilo? Imate 8, 9 direktora, 15 savjetnika u HEP-u. PLINACRO je napravio magistralne cjevovode po cijeloj Hrvatskoj s jednim članom uprave. Sada ima pet članova uprav i pitaj Boga koliko savjetnika. Ja mislim da bi to između ostalog trebalo biti mišljenje neovisnog regulatora ali očigledno nije. I sada koliko te renesansa u gospodarskom zamahu i investicijama javnih poduzeća RH košta građane RH prosječno mjesečno. I kada tome dodate onih 8,8%-tnih povećanja PDV-a to vam je za prosječnu hrvatsku obitelj negdje oko 500 kuna mjesečno ta famozna renesansa. E da li je neovisni regulator trebao reći da s obzirom na standard itd. nekada treba razmišljati i o nekim drugim stvarima a ne samo o kvaziliberalizaciji.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Da, kolega dobro ste uočili i vi da efekti tog poskupljenja na energetske subjekte su bili samo povećanjem njihove dobiti bez jedne kune koliko smo uspjeli vidjeti osim u elementarno održavanje pogona se nije investiralo ništa. Svi najavljeni projekti, zapravo više ni ne znamo koji su i da li uopće postoje, uglavnom događa se ništa niti oko Plomina, niti oko drugih projekata HE. Sjetimo se samo famoznih projekata … i svega onoga što se javljalo i to je logično da se to i ne može događati jer prečeste su izmjene rukovodećih struktura ne samo na vrhu u upravama nego smjene po svim razinama rukovodstva u tim energetskim firmama, doveli su do potpune blokade sustava, ne događa se ništa i nažalost u skorije vrijeme niti ne vidimo da će biti nekog ozbiljnijeg pomaka.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. na redu je klub SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani predsjedniče upravnog vijeća, uvažene kolegice i kolege. Pa prije svega evo pred nama je ovo Izvješće HERA-e za 2012.koja je bila jedna od najvažnijih godina u energetskom usklađivanju Hrvatske sa pravnom stečevinom EU jer omogućilo se ono što je najvažnije za građane a i za poduzetnike u RH dolazak konkurencije. Sve se može i o svemu se može razgovarati, o mnogim stvarima se može govoriti zašto u 20 godina Hrvatske države nisu napravljene, no ono što je sasvim sigurno je da će dolazak konkurencije sam potaknuti mnoge procese koji su izostajali u javnom sektoru odnosno u državnim tvrtkama. Proces reforme odnosno reorganizacije, liberalizacije i otvaranje tržišta el.energije je bio u ozbiljnom zastoju od 2001.do 2012.godine jer nije bio uspostavljen jasan regulatorni okvir i razvidan dio regulatornih obveza i nisu bile potpuno uređene. Budući da je Hrvatska bila na samom pragu ulaska u EU znači u srpnju 2013.godine jasno je da se je moralo dogoditi usklađenje i Hrvatska je posvetila punu pažnju ovom jednom usudio bih se reći najosjetljivijem ali isto tako i najvažnijem usklađenju sa acquisa comunitaireom tj. pravnom stečevinom EU sa 4 ključna zakona dakle sa Zakonom o energiji, Zakonom o regulaciji energetskih djelatnosti i Zakonom o tržištu el.energije, Zakonom o tržištu plina koji su doneseni kasnije 2013.ova dva. Ono što je važno je da je ovim prilagodbama proširena ovlast HERA-e, pojačana nezavisnost samog rada te agencije i mnoge ovlasti HERA-e prenesene sa Vlade RH na regulatorno tijelo tj. na HERA-u. Također posljedica ulaska Hrvatske u EU je sudjelovanje, kao što smo već čuli HERA-e u aktivnostima kao člana Agencije za suradnju energetskih regulatora i članicom Vijeća europskih energetskih regulatora CER. Ali ono što je izuzetno važno je važno da se podvuče crta i kaže koje su stvari trenutno različite u odnosu na ono stanje koje je bilo 2009.godine kada je donesena Strategija energetskog razvitka. Znači Strategija energetskog razvitka RH donesena 2009.godine iz ove perspektive iz ovih podataka je potpuno promašen dokument i to se vidi. Ne želim sada reći to je bila niti prebacivati lopticu to je bila uloga neke druge vlade jer to apsolutno nije bitno. Bitno je da se izmijeni kompletna strategija i prilagodi okviru života i onoga što se u Hrvatskoj može postići, a Hrvatske je zemlja koja leži na besplatnoj energiji. Energiji sunca, vjetra, jednostavno takav nam je položaj i Hrvatska to itekako može iskoristiti. Ono što je važno bilo je da je 2012.godine u tom procesu oslobađanja administrativnih barijera i poticaja upravo za izgradnju i porasta broja instaliranih snaga koja koriste obnovljive izvore energije i kogeneracije broj predmeta i broj zaprimljenih zahtjeva ne samo narastao nego trenutno čeka oko 5 do 6 tisuća megawata zahtjeva za obnovljive izvore energije. Kapacitet mreže u Hrvatskoj je danas negdje 4.400, toliko vrijedi ukupan 4.400 megawata znači toliko vrijedi ukupan energetski sustav u RH. Imate primjer jedne Češke koja je također imala ogroman broj zahtjeva za korištenje obnovljivih izvora energije i onda su jednog dana rekli jednostavno dosta zato jer taj sustav, sustav poticanja jednostavno to ne može izdržati. Ali ono što je važno i ono što se mora napraviti je napraviti novi sustav poticanja korištenja obnovljivih izvora energije i priključenja na mrežu. S time da tu treba okrenuti naglasak upravo prema privatnim osobama, znači prema ljudima koji imaju svoju kuću, koji imaju svoju nekretninu kao što je to napravila Njemačka i orijentirati se upravo prema građanima. Jer nije isto da li potičete velike tvrtke koje na tome ostvaruju veliki profit ili potičete građane da bi sutra imali jeftinije račune. I nadamo se da će to upravo biti jedan od skorih provedbenih akata kako potaknuti veće korištenje obnovljivih izvora energije u Hrvatskoj koje je u 2012. godini to je iznimno razvidno iz ovog izvješća imalo nikada veći, nikada veći rast. Znači u 2012. godini taj status povlaštenosti je ostvario 6 puta veći broj postrojenja nego u 2011. godini a to je čak 13 puta više nego u 2010. godini. Dakle, u odnosu na 2010. godinu ovaj proces se pomakao za 1300%, odnosno 13 puta. To treba imati na umu. No ono što treba imati na umu je također i kapacitet mreže jer kapacitet mreže je ograničen. Zamislite vi da npr. sa teoretski odobrite 5 do 6 tisuća megavata a imate mrežu od 4400 megavata, dakle to je jednostavno nemoguće, dakle potrebno je definirati sistem poticaja za korištenje obnovljivih izvora energije i naći, detektirati sporne, neuralgične točke na samoj distribucijskoj mreži koja ima određenih problema sa prihvaćanjem postrojenja od obnovljivih izvora energije. To je ono što je potrebno napraviti kako bi se ponovo definirala, usudio bih se reći nova razvojna, energetska strategija Republike Hrvatske. Jer ova iz 2009. godine koja je donesena je potpuno fulana. Na to smo upozoravali tada, osobno sam o tome raspravljao jer nije temeljena na analizi. Temeljena je isključivo na nekakvim konzultacijama što bi bilo kada bi bilo i to ovaj dokument prikazuje. Dakle, život, realne prilike, ljudi, tvrtke su u potpunosti demantirale tu strategiju i rekli su, da Hrvatskoj je potrebna nova energetska strategija. Jer Hrvatska leži na besplatnim izvorima energije. Kada je u pitanju regulacija djelatnosti koja se tiče plina onda se može reći dakle da je 2012. godina u energetskom smislu bila godina istinskog otvaranja tržišta prirodnog plina na veleprodajnoj razini i to je stvarno tako, to je ta konkurencija. Dakle, kada se otvore vrata konkurenciji jednostavno stvari više nisu iste i mnoge stvari koje bi priznajem mnogi htjeli staviti pod tepih jednostavno ne mogu više ignorirati. Jer i konkurencija stvara uvjete za bolje i efikasnije poslovanje svih poduzeća. Inače nestaju sa tržišta. No, zbog ekonomske krize pad potrošnje plina je obilježio na maloprodajnoj razini isto tako 2012. godinu. No ono što je važno naglasiti da je pomak u 2012. godini ostvaren u smanjenju plina za poduzetništvo, dakle smanjenje cijene plina je bilo za poduzetništvo u 2012. godini. To je važan pomak. Činjenica je da su relativno visoke još uvijek cijene plina za industrijske proizvođače. Dakle, to je jedan zadatak koji je pred, usudio bih se reći i tržištem, industrijom ali i onim tko kreira energetsku politiku Hrvatske a to je Vlada Republike Hrvatske kako potaknuti industriju odnosno sniziti troškove poslovanja industrije koja je u Hrvatskoj evidentno već čitav niz godina u padu. Ono što bi dodao kao dopunu ovom izvješću je ono na što se definitivno trebamo osvrnuti a to je da novim energetskim paketom, europskim energetskim paketom zakona, ta četiri komada koja su ovdje usvojena je pojačana zaštita potrošača. Zaštita kupaca koji se, kojima se, znači kojima HERA na temelju tih zakona, uvode se pravila i u kvaliteti te utvrđuje pozicija krajnjih kupaca prema kojima se mogu odnosno moraju uspostaviti posebne mjere zaštite zbog lošeg socijalnog statusa ugroženih kupaca, siromaštva, bolesti, starosti i invalidnosti. Ili sigurnosnih razloga kao zaštićenih kupaca. To je ozbiljan pomak koji je došao ne zbog nas nego zbog Europske unije. I ovo je još jedan usudio bih se reći dokaz prihvaćenjem energetskog paketa Europske unije kako Hrvatska uvodi red ne svojom voljom. Dakle, uveli smo, počeli smo uvoditi red u energetski sektor na ovaj poticaj iz Europske unije. To je ono što je dobro i to je ono što će u konačnici imati efekt za građane i poduzetnike. Dakle, otvaranje tržišta, konkurencija i jeftinije cijene usluga. A onaj tko se nije prilagodio ako to nije HEP, ako to nisu određeni segmenti koji su u javnom vlasništvu platiti će cijenu te neprilagodbe. Ono što je definitivno važno je da se sa provedbama reformi kako bi se sustav prilagodio tržišnom poslovanju jednostavno ne smije čekati ni odugovlačiti. I za kraj, izvješće HERA-e koje je stvarno opsežno je po meni jedan pozitivan pomak prema ranijim izvješćima u tome što sadrži dodatak u ocjeni stanja za energetske sektore i tržište energije i to električne energije, energije iz prirodnog plina i toplinske energije koji prije nismo imali. Ono što je iznimno važno je da se sa prihvaćanjem europskog energetskog paketa su se povećale ovlasti Hrvatske energetske regulatorne agencije i novi izazov HERA-e u sljedećem razdoblju, u sljedećim godinama će biti puno više prostora posvetiti pregledima stanja i zbivanjima na samom tržištu električne energije. Znači to će biti zadatak HERA-e da regulira samo tržište električne energije i prirodnog plina u svim njegovim sastavnicama, ali i rizicima koji prate takvo otvaranje tržišta. Tu je uloga HERA-e jednostavno nezaobilazna i najvažnija u godinama koje dolaze. Evo iz tih razloga klub SDP-a će podržati ovo izvješće HERA-e. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici, 5.studeni je Dan romskog jezika. U Hrvatskom saboru su sudionici simpozija Dani romskog jezika. Molim da ih pozdravimo kao parlamentarci. [[Pljesak.]] Želimo uspješan rad, a mi nastavljamo našim poslom. Na redu su replike. Prva replika i poštovani zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega, u svojem nastojanju da argumentirate ono što je zapravo nemoguće, a to je da pokažete i ukažete na velika dostignuća ove Vlade u području energetike iznijeli ste niz netočnosti i krivih navoda. Prvo, konkurencija u području i plina i struje nije počela 2012. godine, počela je mnogo ranije, preko 36 distributera plina postoji već odavno. A prava mogućnost konkurencije nije počela regulativom i zakonima koji su doneseni prošle godine, zapravo s tim nema nikakve veze nego sa izgradnjom interkonektora prema Mađarskoj koji je postao drugi dobavni pravac i koji je počeo ostvarivati prave efekte tek prošle godine jer je 2011. godine pušten u pogon. To je točna informacija, dakle to nema nikakve veze sa onim što je činila ili ne činila ova Vlada u bilo kojem regulatornom pogledu. Drugo, energetska regulativa. Pa vi ste sjedili u Saboru više desetak godina, što ste radili da niste uvidjeli da je od prvog dana prilagodbe Hrvatske zakonodavstvu Europske unije Hrvatska prošla i kroz prvi i kroz drugi paket i konačno sada i kroz treći. Zar bi mi mogli završiti pregovore da to nismo učinili i da se u energetskom sektoru nije sve dogodilo upravo po tim paketima, što se diktiralo i u drugom paketu i razdvajanje i sve ono što je bilo nužno. Ne bi završili pregovore. Kako možete reći da je tek 2011. ili 2013. godine Hrvatska doživjela nekakav preokret ili renesansu u regulativi? To jednostavno nije istina. Što se tiče obnovljivih izvora energije i velikog porasta oni koji su dobili energetsko odobrenje, pa zar mislite da se svi megavati koji su instalirani, koji su pušteni 2012. i 2013. godine da su se u projektnom smislu, građevinskom smislu i svim drugom smislu počeli raditi i graditi baš 2012. godine i da su završeni i da je svih 170 i ne znam koliko onih koji su pušteni megavata…
Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme poštovani zastupniče. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davor Bernardić.
Pa dobro, evo vi ste se složili da je bilo problema. Činjenica, da, nije bilo previše rješenja. Od usudio bih se reći svih ljudi koji su se bavili energetikom u Hrvatskoj u zadnjih 20-tak godina, čak usudio bih se reći svih ministara gospodarstva, pa i vas osobno onda jer i sami ste imali priliku u tome sudjelovati ali ono što je sada važno je upravo da se okrenemo budućnosti, preispitamo trenutak u kojem se sada Hrvatska nalazi i napravi se nova energetska strategija i ne samo to, nego akcijski plan za nove poticaje i ulaganje u obnovljive izvore energije jer to je onaj nužan posao. Hrvatska leži na besplatnoj energiji i Hrvatska je treba znati iskoristiti. I što se tiče summita Europskog vijeća u Barceloni koje je definiralo Europsku strategiji 20/20/20, tu treba reći da će europske zemlje uglavnom premašiti te zadane ciljeve i Strategije 20/20/20, a nadomak tome će biti sasvim sigurno i Hrvatska. Ja sam potpuno uvjeren u to. Bit će teško što se tiče same mreže, ako se ne izmijeni sustav poticaja u obnovljive izvore energije. No isto tako sam i optimist, Hrvatska će 2020. godine moći reći da je ispunila ciljeve koje je zadala Europska unija, a tiču se smanjenja potrošnje CO2 tj. emisije CO2, povećanje energetske učinkovitosti i na kraju krajeva korištenja 20% iz obnovljivih izvore energije. Potpuno sam siguran da će to Hrvatska ispuniti. Činjenica je da će biti poteškoća, no zato je važno upravo da ovaj redefiniran sustav poticaja za obnovljive izvore energije dođe u proceduru.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić i njegova replika.
Hvala lijepo. Kolega Bernardić, vi govorite čini mi se iz vašeg osobnog razmišljanja i vaših osobnih okvira. Naime, govorite o sustavu poticanja proizvodnje energije iz obnovljivih izvora, poglavito za kućanstva kao što je to u Njemačkoj koja ima puno manji broj sunčanih dana negoli Hrvatska i cjelokupno i Slavonija i Dalmacija i svi ostali krajevi RH. A sami znate da su poticaji za takvu izgradnju takvih objekata na krovovima kuća ili bilo gdje drugdje zaustavljeni. Naime, znate da je Strategija iz 2009. naložila ili odlučila kao što ste i vi odlučili izgraditi istu, dakle isti objekt Plomin 3C na ugljen. I 2009. godine je bila na ugljen i vaša Vlada, zato kažem to vi govorite valjda iz vlastitih razmišljanja je Plomin C ostao kao glavni nekakav objekt za proizvodnju električne energije i to na energent koji se zove ugljen, a to je fosilni energent znamo svi dobro. Iako vi sa dobrim namjerama i dobrom vjerom govorite da će 2020. godine se postići onih 3 puta po 20. Ovakvim tempom kada iz vjetro elektrana dobivamo 175 megavata električne energije u odnosu na 4000 instalirane snage, a to je 3 i pol, 4%. Dakle, puževim korakom teško ćemo do 2020. ostvariti 3 put po 20.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Bernardić.
Prije svega mislim kako mislite da stvari gledam iz svog osobnog okvira? Mislim kako vi gledate stvari? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ja mislim da u ovoj sabornici svi trebamo razgovarati iz svog osobnog kuta, ne, ono što mi mislimo također da je važno. Tako da i nastavit ću tako raditi, nemojte mi zamjeriti što imam osoban stav i mišljenje. Ono što je isto tako važno je reći da je naravno da je potrebno redefinirati strategiju. Pa to je ono o čemu smo govorili upravo sada. I ako nešto nije dobro, pa to treba mijenjati. Ali zato je potrebno redefinirati strategiju koja je donešena 2009. godine i koja je fulala, koja je promašila. Jer evo ovo izvješće, upravo ovo izvješće u potpunosti demantira tu provedbu strategije. Znači, 4 godine nakon mi možemo reći da se stvari nisu događale po toj strategiji. Što se tiče optimizma za ostvarivanje obnovljivih izvora energije, znači udjela 20% sada je udio znači snaga obnovljivih izvora energije je na razini 250 megavata u odnosu na cijeli sustav od 4400. To je više od desetak posto. Znači, mi moramo premašiti još jednom tu snagu od 250 megavata uz to mijenjati mrežu. Ja sam optimist da će se to dogoditi i sasvim sigurno će se dogoditi ukoliko se stvari budu pristupale na ozbiljan način, a mislim da je ovo pravi put. Akcijski plan za korištenje obnovljivih izvora energije koji uskoro ide na Vladu RH.
Nova replika i poštovani zastupnik Željko Šemper. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Bernardić, vi ste u svojoj raspravi govorili o usklađivanju cijena struje i plina kao pravnoj stečevini EU. Građani RH nikako ne mogu razumjeti, a ni prihvatit činjenicu te neusklađenosti da nam EU praktički određuje cijene energenata, a kad se radi o plaćama i mirovinama onda kažu da je to unutrašnja stvar RH. Pad potrošnje u 2012. godini nam također pokazuje da domaćinstva, posebno umirovljenička sve manje koriste energent za grijanje kao plin jer su im rate astronomske i on je praktički morao birati da li će im biti toplo ili će biti gladni. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davorin Bernardić.
Apsolutno treba ono što je iznimno važno je zaštita umirovljenika i svaki oblik grijanja koji može biti jeftiniji treba podržati. Ali ono što je isto tako važno EU nama ne određuje cijenu. Cijenu određuje jednostavno tržište. Ono što EU određuje je regulatorni okvir kao što smo '90.-te godine u Hrvatskoj kao što su radnici glasali za kapitalizam tako su na ovom europskom referendumu hrvatski građani, većina hrvatskih građana glasali za ulazak i pristupanje Hrvatske EU kao jednom vanjsko-političkom usudio bih se reći strateškom cilju RH i samim time smo prihvatili i određene obveze i zaduženja. Ali ono što je dobro u cijelom energetskom paketu zakona, da se upravo vodi računa o zaštiti najugroženijih. To je ono što je dobro i zaštita kupaca, krajnjih korisnika, slabijih, onih koji ne mogu svoje pravo ostvariti putem i prema jačima, tj. prema isporučiteljima električne energije plina to mogu raditi sa svojim žalbama putem Hrvatske energetske regulatorne agencije. Dakle, žalit se HERA-i koja je primila takvih zahtjeva 171 i ukoliko je prekršena bilo koja tarifna odredba, ukoliko je prekršena bilo koja cijena, ukoliko su te cijene previsoke ono što građani mogu, građani mogu se žaliti upravo Hrvatskoj energetskoj regulatornoj agenciji i to je taj pristup koji je u biti omogućio zaštitu potrošača.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Šuker i replika poštovanog zastupnika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bernardić, govorili ste o sustavu prilagođavanja tržišnom poslovanju. Pa čak ni regulatorno se nije lako prilagoditi tržišnom poslovanju. Međutim, mislim da mi ovdje svi vjerojatno iz nekih političkih razloga zaboravljamo na dvije ključne stvari kad se govori o trgovini plinom u RH a to je prije svega inter konekcija prema Mađarskoj. Međutim, tu isto zanemarujemo onu najbitniju činjenicu. Bilo je ključno da se dovede plinovod od slovačko-mađarske granice do mađarsko-hrvatske granice. To je bio razlog zašto te inter konekcije nije bilo godinama. Druga stvar, ono što stalno zaboravljamo kad govorimo o nalazištima plina u sjevernom Jadranu taj plin je u Hrvatsku do prije praktički tri godine dolazio preko Italije i Slovenije. Tek izgradnjom plinovoda Fažana-Zagreb taj plin iz sjevernog Jadrana je počeo direktno dolaziti u onaj dio koji pripada RH, dolaziti u Hrvatsku. Međutim, ključna stvar je i zato sam rekao da neovisna agencija je trebala nešto više govoriti o tome i kad govorimo o tržištu. Dakle, napravljen je praktični magistralni plinovod do Splita. Međutim, taj plinovod i o nekakvom tržištu ako se ne povećava broj potrošača onda vrlo teško se može govoriti o nižoj cijeni. Evo, INA petrokemija u ovom trenutku ima mogućnost da sama ugovori dobavku plina s kim god hoće, praktički ovom interkonekcijom do Mađarske njima se otvorila ta mogućnost kao i svakom većem potrošaču. Međutim, ono što je ključni problem da se povećanje cijene plina dogodilo u najgorem trenutku, u trenutku velike ekonomske krize, u trenutku pada realnog dohotka i u trenutku povećanog broja nezaposlenih. I naprosto ne može neovisna regulatorna agencija za to biti slijepa kao da se ništa ne događa. Pa to je ključni moment prilikom trgovine plina, to je ključna stvar. I ne može se dogoditi da regulatorna agencija nitijednom riječju to ne spomene. I to je problem ovog izvješća i to je problem tržišta i to je ono što nervira hrvatske građane.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davor Bernardić.
Pa evo prije svega naravno da su određeni nužni preduvjeti izgradnje plinovoda jednostavno nužni da bi se isporučivalo. Jer država može izabrati da li će ostati otok za sebe, da li će uopće imati bilo koji energent na raspolaganju ili će omogućiti njegov pristup. Naravno da je Hrvatska izabrala da ima taj energent na raspolaganju i to je ono što je dobro, to je normalan posao. Dakle, to nije za posebne pohvale bilo koga tko je to sudjelovao u tom radu i toj interkonekciji, to je normalan jednostavno posao kad se država za to odluči da se to na taj način radi. Ali ono što je iznimno važno napomenuti kad je upravo zaštita građana u pitanju je da plin i cijene plina određuje znači u veleprodaji tržišta. Ono što je važno je da se u maloprodaji jednostavno svi u 2012. nisu uspjeli tome prilagoditi. No ja se nadam, nikad nije dobar trenutak za povećanje cijene, kad je dobar trenutak za povećanje cijene? Niti jedan. Uvijek je loš trenutak za povećanje cijene. Meni je osobno žao svakog povećanja cijene, no nažalost otkad je čovječanstva povećanja cijene se stalno događaju. Ali ono što treba imati na umu i o čemu treba voditi računa je upravo da se to tržište uredi, da se regulira kako bi se omogućio dolazak zdrave konkurencije jer zdrava konkurencija će omogućiti, potencijalno omogućiti snižavanje cijene za krajnje korisnike odnosno poduzetnika, odnosno industrijskog proizvođača, odnosno građanina.
Poštovani zastupnik Goran Marić i njegova replika.
Hvala lijepa. Kolega Bernardiću kazali ste da je ovo izvješće drukčije od dosadašnjih, da ljepše izgleda, da je u boljoj formi. Međutim, poznata je forma u kojima se dostavljaju izvješća Hrvatskom saboru. Čak ni forma ne zadovoljava tu potrebnu formu. Jer ovo nije tiskovina. Tiskovina treba suglasnost Ministarstva kulture da bi se izdavala. Ona ima nakladu, ona ima glavnog urednika i izdavača. Po ovom ispada da za sadržaj ovog izvješća odgovara glavni urednik. Ne može nikako odgovarati gospodin Klepo za sadržaj ovog izvješća jer za sadržaj izvješća odgovara predsjednik vijeća. Dakle, ni u formalnom smislu ne odgovara. Treba postojati i skraćeno izvješće kojeg isto tako propisuje forma. Isto je moglo biti lijepo i bez da se tretira kao tiskovina. Moglo se u slogu printati i u vlastitom aranžmanu a ne. Međutim, u ovom izvješću nema ono što treba biti, a to je zašto su cijene 30% uvećane jednokratno? Zašto? Koji su razlozi za takvo nešto? Ne postoje. Ne postoji obrazloženje za nešto što je ugrozilo hrvatskog čovjeka. Pa po teoriji hijerarhije potreba, ljudskih potreba osnovna potreba na razini fizioloških potreba za toplinom. Ona je ugrožena, ovo je udar na čovjeka a ništa o tome ne govori u ovom. Ne govori ni o pretplatama potrošača o zaštiti potrošača da recimo HEP ne dopušta da se pretplata uračuna u buduća plaćanja, nego morate ići fizički podići novac pa vas više autocesta košta recimo ako je to u apartmanu u Šibeniku i trošak goriva nego da imate 500 kn pretplate. O takvim stvarima. O cijeni industrijske energije koja ugrožava gospodarsku aktivnost nitko ne spominje.
Poštovani kolega izašlo je vrijeme već dugo. Vrijeme je isteklo već dugo. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davor Bernardić.
Evo zapravo ja vas iz vaše rasprave nisam shvatio da li ćete prihvatiti ili odbiti izvješće? Vi, mislim da je predstavnik kluba rekao da će se prihvatiti izvješće ako dobro shvaćam. Vi nećete? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Znači, imate različito mišljenje u klubu. To je dobro. Ja mislim da je to dobro i to je demokratski iskorak. Ali ono što je važno napomenuti ja se ne bih osvrtao na ovu stranicu gdje piše, činjenica je možda je to nepotrebno, ovo što ste rekli, nego na ove stvari koje ste tehnički nabrojali kao suvišnosti u izvješću. Činjenica je da je možda previše tehničkih detalja, da je ono preopširno pogotovo za analizu ovdje i potrebe Hrvatskoga sabora jer svi popratni dokumenti, tablice, analize mogu stajati posebno i oni se mogu skinuti i mogu biti razvidni posebno i nema potrebe za ponavljanjem. Kao što nema ni potrebe za ponavljanjem, navođenjem stalnih zadataka obveza i zadataka HERA-e koje su uvijek sastavni dio tog izvješća. To je ono što je važno. Činjenica je da to izvješće bi moglo biti kraće i sadržajnije, ali ono što moram napomenuti gdje je njegova kvaliteta u odnosu na prošla izvješća je to što sadrži dodatak o ocjeni stanja. To je izrazito važno za energetske sektore i tržište energije. I to je onaj dodatak koji je važan. I ono što opet napominjem buduća izvješća će morati sadržavati ono što će biti primarni zadatak HERA-e, a to je regulacija tržišta el.energije i prirodnog plina. I sve nedostatke vjerujem koje ste napomenuli u vašoj replici je sasvim sigurno i pitanje oko stvari koje nisu navedene u izvješću, mislim da će vam sasvim sigurno odgovoriti predsjednik upravnog vijeća.
Hvala. Iscrpili smo replike na ovo izlaganje. Idemo na novi klub zastupnika u Hrvatskom saboru Hrvatski laburisti i poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Uvaženi predsjedniče upravnog vijeća HERA-e. Pa počet ću s nečim s čim nisam mislio. Kolega Bernardić se prije par minuta pohvalio kako ima svoj osoban stav onda ga je zamjerio kolegi Mariću. Dobro, nije ga zamjerio ali konstatirao je da ima svoj stav koji je različit od stava kluba, no međutim mi smo bili ovdje svjedoci da ljudi koji su članovi vladajuće KUkuriku koalicije kritiziraju u raspravama prijedlog Vlade i onda dignu ruke za taj isti prijedlog. Mislim da je ovo kudikamo bolje nego ono. Ali dobro nećemo o tome. Počet ću svoju raspravu citatom kolege Grubišića sa prošle rasprave o istoj agenciji Izvješća agencije za 2011.godinu kada je u jednom dijelu rasprave postavio pitanje kada će biti izvješće za 2012.godinu i nada se da nećemo dočekati Božić sa tim izvješćem odnosno da će biti prije ljetne stanke. Evo nije Božić i mi već raspravljamo o ovom izvješću i to nije kritika vama jel vidim da je izvješće ako se ne varam u lipnju dostavljeno, ali je to na neki način pokazatelj kako se mi odnosimo prema tim izvješćima tih agencija. Mislim da izvješća svih agencija, ne samo ove nego općenito svih agencija kojih ako se ne varam 185 je rekao ministar Bauk da ih ima bi trebala biti bitna. Ona bi nam trebala biti neki pokazatelj, trebali bi na osnovu tih izvješća donositi neke zaključke, na kraju krajeva na osnovu tih izvješća bi trebalo izrađivati strategije. No u ovoj državi strategije su stvarno relativan pojam, nekoliko govornika prije mene je to spomenulo pa između ostalog spomenulo je to da je ova strategija koja se odnosi na ovo iz 2009.godine je ustvari neprimjenjiva i mi imamo stalno slučaj da imamo ili nemamo strategije ili ih imamo pa su mrtvo slovo na papiru ili ih imamo pa su stvarno neprovedive. Što se tiče ovog samog izvješća ovo nije jedno od onih 100, ovo je izvješće koje smo dobili svi zastupnici nas 151, što reći na njega? Izvješće je obimno, stoji ovo sve što su moji prethodnici govorili i da ima možda nekih tehničkih detalja u njemu i da nema da je izostavljen onaj bitni segment. U svakom slučaju "zadaća ove agencije je da prati naročito ekonomsku regulaciju rada reguliranih energetskih subjekata i praćenje njihovih poslovanja, a u drugom dijelu godine i na pripremu novog okruženja hrvatskog energetskog sektora liberaliziranih uvjeta otvorenog tržišta energije usklađenih s tzv. 3.paketom energetskih propisa". To je citat iz vašeg izvješća pri tome se poziva na Direktivu EU. Neću u ovom slučaju uopće iskazati sumnju u vjerodostojnost prijevoda direktive jer vjerujem da je tako, no podsjetit ću da smo imali ne tako davno problema oko toga da li je nešto ispravno prevedeno ili nije pa smo dovodili sve skupa u zabludu ili u neku nesigurnost. Ali iskoristiti ovu priliku da podsjetim da su neke direktive navodno krivo prevedene pa su temeljem toga neka naša trgovačka društva podijeljena. donesli smo zakon o podjeli tih društava temeljem nekih direktiva koje ustvari to uopće nisu propisale. Zbog čega to govorim? Govorim to vezano je na uvodno izlaganje predsjednika upravnog vijeća, zato što je u ovom svom izlaganju spomenuo onaj dio koji je neotuđiv, ajmo to tako nazvat, odnosi se mislim da ste upotrijebili riječ žice i cijevi u jednom dijelu da bi bilo razumljivije što je apsolutno uredu. Ali podsjetit ću da smo svojevremeno govorili da je i infrastrukturni dio kod HŽ-a isto neotuđiv pa smo ipak ove godine donesli zakon kojem se čak i taj infrastrukturni dio može davati u koncesiju od 50 godina. Koncesija od 50 godina za mene je isto što i privatizacija bez obzira tko što misli o tome. U svakom slučaju ta podjela mogućnost podjele, ja vjerujem iz ovoga mislim da me i vi podržavate odnosno tako iščitavam vaš tekst da je HEP za razliku od HŽ-a izabrao drugi način i da ostaje sve ijedan ajmo reći subjekt koji ima odvojeno financijsko poslovanje iz kojeg se vidi svaki segment koji je po direktivi obavezan djeljiv. U svakom slučaju primarni razlog stvaranja jedinstvenog tržišta energenata je prema EU komisiji snižavanje cijena po ugledu na američko tržište posebno za velike potrošače koji su od iznimne važnosti za konkurentnost europske ekonomije. Ovo zvuči stvarno logično i to bi kada onako gledate suho to bi trebala značiti ta liberalizacija u konačnici za krajnjeg korisnika pojeftinjenje usluge. No međutim s obzirom da ja inače baš nisam poklonik te masovne liberalizacije i oduševljavanja s njom. Moram napomenuti da ona ima i neke posljedice koje su neminovne. Kada je u pitanju proizvodnja električne energije sigurno da nije svuda iste predispozicije, da nisu isti ulazni parametri i da na neki način veliki igrači mogu uništiti male igrače. Veliki igrači mogu uništiti nepripremljene igrače a pri tome mislim da je HEP nažalost jedan od takvih. To kao posljedicu može imati i ja se nadam da ćemo ju izbjeći potpunu ovisnost Hrvatske o uvozu. To može kao posljedicu imati daljnji gubitak radnih mjesta u sustavu HEP-a. Pogotovo kada se uzme u obzir starost i stanje naših elektrana odnosno energetskog sustava. Poskupljenje plina i električne energije tijekom 2012. godine jasno daje do znanja da Vlada Republike Hrvatske nas nije uključila u ovu priču oko toga da će liberalizacija smanjiti cijene za krajnjeg korisnika. Dapače, kod nas je rezultat sasvim obrnut. A ono što je po mom mišljenju ostalo nedorečeno je na koji način zaštiti ne ono što je kolega Šemper rekao penzionere ili kolega Bernardić ne znam tko je od njih dvojce spomenuo nego i one koje su nezaposleni i one koji su zaposleni pa ne ostvaruju, ne dobivaju plaću, na koji način zaštiti te ljude. Jel ako im zbog neplaćanja nisu u mogućnosti plaćati ukinete grijanje što je rekao kolega Marić ukinuli ste mu jednu od elementarnih životnih potreba. Ministrica Opačić je najavila neku mogućnost da će ako sam ju ja dobro shvatio da će zakonom biti regulirano prolongiranje obaveze plaćanja. To je po mome mišljenju neprovedivo jer ne možete nekoga tko je na slobodnom tržištu obavezati zakonom da bude, da preuzme socijalni dio od države. On će biti ta socijalna ustanova koja će živi na tržištu, funkcionira na tom tržištu i sada mu namećete neku socijalnu komponentu da on ne može odmah sve naplatiti nego će naplatiti kada taj netko bude imao odnosno kada dobije radno mjesto temeljem kojeg će ostvarivati i plaću. Moram istaknuti da imam i jednu sumnju na objektivnost rada HERA-e koja se pojavila prilikom zahtjeva za korekciju cijena električne energije od strane HEP-a. Sad, ta moja je isključivo bazirana na osnovu novinskih natpisa ako nisam u pravu ja se odah u startu ispričavam ali mediji su prenesli da je sjednica upravnog vijeća bila 31. srpnja. Da je predsjednik upravnog vijeća od 1. kolovoza išao na godišnji odmor i da zbog toga nije uvrštena na dnevni red upravnog vijeća ta točka, taj zahtjev HEP-a. Na taj način praktički smo gurnuli konkurenciju, gurnuli smo krajnje korisnike konkurenciji koja je već do tada imala niže cijene. A s druge strane HEP koji je državna firma dovodimo u stvarno nezavidnu situaciju. Pri tome ne želim uopće braniti HEP jer očito evidentno je da uopće nisu pripremljeni za ovu situaciju. Isto tako po medijima navodno gospodin Jureković izjavio je da je zahtjev tehnički neprovediv. I sada se ja pitam kako to moguće da je zahtjev tehnički neprevediv a istovremeno druga dva ponuđača ako se ne varam, dva ponuđača su odmah reagirali medijski da ukoliko HEP snizi svoju cijenu struje da će i oni sniziti dodatno svoje. Kako je onda tehnički taj njihov dio provediv a ovaj neprovediv? Mislim da tu, tu nešto očito nije baš, nije, ili mediji nisu dovoljno jasno to prenijeli ili je nešto ostalo visjeti u zraku pa su neki računi očito drugačiji u pitanju. Bilo je ovdje spomena i o obnovljivim izvorima energije i nikako se ne bih složio sa konstatacijom da Republika Hrvatska leži na besplatnoj energiji. Leži na jednom, ona ima na dohvat ruke jedan manji dio. Ali ne možemo reći da leži na besplatnoj energiji to me strahovito asocira na ono dok sam bio osnovnoškolac pa su nas učili da smo mi zemlja koja ima svega ali je okružena brigama i mi smo, ne znam bogom dana zemlja u kojoj sve možemo, svega ima u izobilju ali eto samo brigama smo okruženi. Problem koji je u uvodnom izlaganju predsjednik upravnog vijeća napomenuo sa vjetroelektranama da se, da su one ovisne o tome kada ima vjetra kada nema vjetra. Pa sami pokazatelji za 2011. godinu govore, 2012. godinu pardon, govore da smo isti problem imali sa hidroelektranama. Prema tome, svi ti takvi izvori su praktički ovisni o tome kakva je ovdje u ovom slučaju hidrološke prilike. Tako da ne možemo govoriti o tome da zbog toga nisu oni nešto na što treba računati. Na kraju krajeva postoji ta obaveza, ta kako ste ju vi formulirali 3 puta 20 gdje ćemo morati nešto napraviti i po pitanju tih vjetroelektrana. Ne znam koliko je vjerodostojna izjava jednog od stručnjaka koja je bila neki dan u medijima da mi praktički vjetroelektranama možemo izvlačiti zemlju iz krize. Vjerujem da je to u dnevno političke svrhe i malo zbog vlastite promocije. Ali pri tome napomenuo da ne u smislu da dajemo da izvođači da budu stranci nego da sami preorijentiramo dio svoje industrije za to. A jedan od primjera ću vam navest da to može biti tako je slučaj Poljske gdje je mislim da u kompletu su gore bila četiri brodogradilišta ako se ne varam, jedno od tih velikih brodogradilišta je kompletno preorijentirano na izgradnju opreme za vjetroelektrane i navodno je to sad jedna od uspješnijih firmi u Europi koja gotovo svu svoju proizvodnju izvozi upravo na europsko tržište. S obzirom da mi imamo ili bolje reći imali smo tih problema, izgleda da smo ih riješili na način operacija je uspjela, pacijent umro, dal postoji još uvijek mogućnost da se na neki način i Hrvatska uključi u to. I zbog čega govorim taj dio? Taksativno ste naveli ovdje što je sve agencija radila, na što je sve davala mišljenja, međutim nisam vidio da li je, nigdje nisam naišao na to da li je agencija možda, a vjerujem da je to njezino osnovno pravo da ona bude inicijator donošenja strategije upravo za ove obnovljive izvore energije. Mislim da to je u domeni rada ove agencije i vjerujem da postoji i vaš interes u tome. I moram još jednom, s obzirom da sam pri kraju s vremenom, u Sisačko-moslavačkoj županiji su nema dugo tri grada odnosno dva grada i jedna općina promijenili…
Privedite kraju.
Evo samo da završim rečenicu. Moslavina plin najkraće rečeno je promijenila vlasnika. Mislim da to može imat, sigurno se odrazit na građane. Nisam vidio da je HERA uopće reagirala po tom pitanju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani kolega Boro Grubišić, izvolite.
Kolega Novak, eto vi ste spomenuli da sam ja poželio izvješće HERA-e prije Božića za 2012. godinu, dakle prije Božića 2013. Dobro, nije Božić ali evo Sveta Kata kaže snijeg na vrata pa je zapravo i ovo izvješće nekako neću reći primjereno vremenskim neprilikama i sezoni grijanja gdje naši građani, a ja sam uvjeren da će biti u sljedećem izvješću za 2013. godinu dakle a u 2014. biti veliki broj onih, dakle daljnji pad potrošnje energenata i dalji pad potrošnje električne energije i svih ostalih energenata s obzirom da je broj onih koji se griju na drva, koji su prešli na grijanje na drva u ovoj grijnoj sezoni daleko veći nego 2012. godine što govori o standardu hrvatskih građana i mogućnostima financijskim koje oni imaju, koja su sve manja. A o tome govore statistike da je 31% stanovništva siromašan. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo. Kolega Grubišić, u pravu ste vi kad govorite ovo da sve više građana prelazi na drvo kao ogrjev, no međutim sad ćemo tek imat priliku vidjet kako funkcionira tržište. Ne treba nama svjetski i europski primjeri da bi mi znali da svi ovi naši prekupci drva itekako dobro znaju kako funkcionira tržište i da cijena ogrjevnog drveta raste i više uz uvažavanje činjenice da je ono i dalje najjeftinije jer iziskuje i neki rad, znači nije samo, nemate onaj luksuz kao kod ostalih vidova grijanja, ali i taj vid grijanja je našim građanima nažalost sve dalje, sve manje dostupan i sve manje realan. Hvala.
Druga replika, cijenjeni Davor Bernardić. Izvolite.
Nažalost je surova realnost jer cijene grijanja su niže od energenata kojih se proizvodi. Ali ono što je važno reći, ne bi li bilo lijepo da je u godinama dok je Hrvatska ostvarivala gospodarski rast, pogotovo u onim godinama od 2003. do 2007., 2008. se išlo u postepeno prilagođavanje situacije koja je definitivno se znala da će se dogoditi, a to je liberalizacija tržišta. Ne bi li bilo lijepo da se to tada dogodilo? I zato sam rekao da su prvi i drugi paketi energetskih zakona bili manjkavi. Tek je treći energetski paket koji je ovdje usvojen u potpunosti uskladio nas sa europskom pravnom stečevinom. Zato su prvi i drugi energetski paket bili manjkavi. I sad vidite, dogodi se da se jednom odlukom povlači odluka, znači odlukom Vlade povlači se odluka o ograničenju cijene prirodnog plina i to je izazvalo udar na tržištu, ali ne bi li bilo lijepo da je to postepeno napravljeno kako bi se zaštitili hrvatski građani u godinama dok je Hrvatska ostvarivala gospodarski rast, da je bilo malo više odgovornosti. O tome se radi. Dakle mi ovdje govorimo o tome da je Europska unija došla, a da se u trenucima prije dolaska Europske unije sustavno godinama gurala glava u pijesak. To će nas zaobići. Neće nas zaobići i zato je glavna odgovornost onih koji su upravljali u tim godinama kad je u Hrvatskoj se ostvarivao rast, ta što nisu pripremili građane i poduzetnike na udar koji će se dogoditi, potpunom liberalizacijom tržišta. Evo ponovo, ne bi li bilo lijepo da su to tada napravili.
Na repliku odgovara uvaženi Mladen Novak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Bernardić, u svakom slučaju ne znam dal bi bilo lijepo ali bilo bi korisno i dobro i apsolutno se slažem s tim i da je HEP pravovremeno pripremljen za budućnost koju je dočekao po mom skromnom mišljenju, nisam stručnjak iz te branše ali mislim da nisu dobro pripremljeni za to i u tom dijelu se ja apsolutno slažem s vama. Međutim, treba biti iskren pa reći svijet sad nije stao. Vrijeme ide dalje, treba živjeti dalje. Ali bojim se da sve ove odluke, ne sve, ali ogromna većina odluka koje smo mi ovdje donesli, odnosno Vlada donesla a mi ovdje samo odglumili što bi reko kolega Vukšić smokvin list da većina tih odluka uopće ne doživljava neku budućnost, uopće nas ne priprema. Znači, povijest se ponavlja. Uopće nas ne priprema za ono što slijedi. Ili ako nas priprema onda su to jako uski interesi. Mene čak, ne znam, ali privatizacija bilo kojeg državnog poduzeća koje je u javnom interesu za mene nema drugi naziv nego korupcija političke elite, jer nemate ni jedan razlog za to odradit osim ako ne postoji to. Sve ostalo su zavaravanja, otvaranja tržištu, tržišna ekonomija. Ma to su priče za malu djecu! Ako vi idete sa prodajom državne imovine, odnosno državnog poduzeća koje je u javnom interesu ma onda je to ništa drugo nego korupcija političke elite. Hvala.
Iduća replika cijenjeni Željko Sabo.
Poštovani zastupniče u svom govoru ste izrazili zabrinutost za umirovljenike, za socijalno ugrožene obitelji kako će snositi troškove ovih ekonomskih cijena. Ali zaboravili ste ili smo možda svi zaboravili da i kad se govori o HERA-i danas kao nezavisnoj agenciji koja odobrava određeno poskupljenje grijanja da je bio vremenski period kada oni to nisu mogli, kada je Vlada direktno svojim odlukama odobravala povećanje toplinske energije. I da smo upravo u trenucima u kojima su govornici, a i vi govorili, kada je došla kriza, da je Vlada svojom odlukom, odnosno nedonošenjem odluke da se povećava cijena grijanja za tvrtke koje se bave toplinarstvom dovelo sad u ovu poziciju i te tvrtke i one uposlenike da trebamo biti i vi i ja i mnogi mi u Hrvatskoj zabrinuti jer su tek 2011. godinom prevedene ovlasti, prenešene ovlasti na gradska vijeća gradova da donesu odluku da mogu povećati te cijene vrući kesten nama u gradovima, a ostala su dugovanja u mnogim tvrtkama, pa tako i u gradskoj tvrtci u Vukovaru 3, 4 milijuna i sad su ugrožene i te tvrtke i uposlenici i radnici. A još je veći problem što su za sve vrijeme odobravali povećanje plina koje su plaćali oni koji privatno koriste plin, ali u stanovima tih tvrtki koje se bave nisu dali to povećanje cijena. Vi danas na neki određeni način mi možemo kalkulirati kad netko može privatno prijeći na grijanje da li će kupiti peć, drva ili sve ostalo. Što je sa onim ljudima [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] koji su prepušteni tržištu i koji žive u stanovima i tim tvrtkama koji su sad u dubiozi. Mislim da trebamo bit zabrinuti za … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. I na ovu repliku odgovara poštovani kolega Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Je kolega potpuno ste u pravu i slažem se sa ovim, ali činjenica je da je i ova Vlada donesla, ako se ne varam, stupilo na snagu 1. svibnja prošle godine ovo poskupljenje pri čemu se nije imalo u vidu što sa tim. Nikakvo rješenje nije predloženo što sa ovom grupacijom ljudi koju smo spominjali netko u ovom, netko u onom dijelu, ne znam umirovljenici, pa nezaposleni, pa oni koji su zaposleni ali ne ostvaruju prihod, pa i ovi koje ste vi spomenuli koji su stvarno ne svojom voljom u situaciji da ne znam šta napraviti. Kad smo već kod toga sjetili ste me i slučaj toplana koje su hajmo reći lokalnog karaktera. Mislim da najpoznatiji inače u Hrvatskoj slučaj Karlovca koji je maltene cijeli jedan grad, dobro nije vjerojatno cijeli grad obuhvaćen, ali veći dio grada je obuhvaćen s tim gdje se praktički samovolja jedne firme ili čak bih se usudio reći nekoliko pojedinaca se odrazilo na stanje u cijelom gradu. Ali to je, spomenuo sam ako se sjećate, spomenuo sam da je ministrica Opačić izašla sa nekim prijedlogom koji nije definiran, nije uobličen u nikakvo zakonsko rješenje ili neku konkretnu mjeru. Ali to je problem koji, zato imamo Vladu da rješava te neke takve stvari. Slažem se za prolivenim mlijekom nećemo plakati. Ono je proliveno, ne možemo ga skupiti. Ali što sad? Živimo dalje, moramo nešto napraviti. Pa ne možemo sad reći o.k. Vi sad ste u toj situaciji zato što je bilo, što su oni prije nas bili neodgovorni i tu je kraj priče. Ali treba živjeti dalje. Tim ljudima treba omogućiti da premoste do navodnog izlaza iz krize, a kad će to bit to samo nebo zna.
Sada će repliku iznijeti poštovani Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Novak, u izlaganju ste otvorili, odnosno ponovili onu dilemu što se zapravo događalo prilikom zahtjeva i one petljanije kada je HEP zapravo natjeran da mora pokrenuti proces smanjenja struje. Niti HEP očito niti ministarstvo koje ima nadležnost na HEP-u nije znalo da se na temelju novog zakona i metodologije zahtjev HERA-i ne podnosi više HEP d.d. nego HEP d.d. osim što opskrbljuje tarifne kupce putem HEP-a ODS po reguliranim uvjetima i tvrtku HEP Opskrba d.o.o. koja kao i ostale slične tvrtke radi na tržišnim principima, pa joj nije bila niti potrebna suglasnost HERA-e. Znači, vidimo kolika je razina nesposobnosti, nesnalaženja i glumatanja bila upravo u tom procesu kada se na tržištu počelo nešto dobro događati i kako oni koji upravljaju nacionalnim energetskim sustavima nisu znali kakve ni procedure i postupke trebaj provesti. Jednako tako slažem se sa vama kad ste konstatirali da vam nije zapravo u potpunosti jasna i odnosno ne slažete se sa tezom da Hrvatska leži na besplatnim izvorima energije. Vjerojatno s obzirom da se SDP više ne slaže sa postojećom strategijom energetskom da ćemo dobiti uskoro novu energetsku strategiju koja će se bazirati na besplatnim izvorima električne energije i svih drugih vrsta energije pa ćemo biti valjda jedina zemlja u svijetu koja je bila u stanju izmisliti takav perpetum mobile. Zato koliko je besplatna ta energija vidi se i iz činjenice da su morali povećati tarifu za obnovljive izvore kako bi uspjeli nadoknaditi gubitke koje HROTE ima zbog upravo te besplatne energije koja se isporučuje kupcima, a na temelju obnovljivih izvora energije.
Poslušajmo odgovor kolege Mladena Novaka.
Hvala lijepo. Pa kolega Popijač spomenuli ste ovaj slučaj od 31. srpnja, odnosno 31. srpnja je bila ta sjednica upravnog vijeća, temeljem HEP-ovog zahtjeva. Ali to je upravo dokaz onoga što sam pričao da je HEP dočekao ovo vrijeme totalno nepripremljen. Vi ste sad naveli još i neke druge subjekte koji su u toj priči bili nepripremljeni ali je bit svega tko plaća posljedicu toga? Plaćaju krajnji korisnici, plaćaju građani. A s druge strane posljedica toga zbog vjerojatno većeg prelaska korisnika kod drugih dobavljača mogao bi posljedicu plaćati i svi zaposlenici HEP-a. A to na kraju opet, to će se opet na kraju odraziti i na državni proračun kako i na punjenju ali tako i na pražnjenju. Što se tiče nove strategije ja sam zamolio i predsjednika upravnog vijeća da se s te strane angažira, naravno i ministarstvo da očito su svi ali svi su se usuglasili s tim da treba nova strategija, da je ona rađena na nekim elementima koji očito više nisu isti, odnosno neodrživi su. Kolega Bernardić je spomenuo i primjer Njemačke i koliko ima u Njemačkoj obnovljivih izvora energije, koliko se koristi. Ako je moguće tamo, ja ne kažem kakav model treba upotrijebiti ali nešto treba naći. Vrijeme ide, ništa se ne dešava. Mi nismo sigurno zemlja koja je energetski neovisna. To što ne stvaramo ovdje sebi za budućnost to danas a i u budućnosti moramo platiti nekom drugom. Mislim da je krajnje vrijeme da svi oni koji su odgovorni za to, koji su aktivni u tom dijelu da združe snage i naprave nešto. Hvala lijepo.
Posljednju repliku iznijet će poštovani Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ma evo rasprava se dijelom vodila i oko besplatne energije i rasprave o tome na koji način mi to definiramo da mi to imamo, da mi to nemamo. Pa naravno da ne postoji besplatna energija. Dakle, ako imate i hidro potencijale, imate i sunčeve i vjetro potencijale kao dio obnovljivih izvora energije morate nešto uložiti da bi to iskoristili. Međutim, ono što je bitno reći a sad ste spominjali to je energetska neovisnost. Dakle, mi imamo potencijale i hidro i vjetro i sunčane koji osiguravaju energetsku neovisnost. I to je ono što je zadaća i nove energetske strategije i ono što je ova Vlada definirala kao svoj cilj i ono što je prepoznato i ono na čemu se radi sa projektima i pripremama i razvojem. Prema tome, ono što je ključno da mi imamo posebno ističem hidro potencijale koji su neiskorišteni koji nama sutra osiguravaju energetsku neovisnost a naravno sama cijena proizvodnje takve vrste sa hidro potencijalima koje imamo je sigurno povoljnija, jeftinija nego kad morate uvoziti resurse.
Na repliku odgovara Mladen Novak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega ako sam ja dobro shvatio mi smo se ustvari složili jer ne vidim da ste nešto rekli što je u suprotnosti s onim što sam ja govorio, ili vas nisam razumio ako tako, ne znam. U svakom slučaju besplatnu energiju nisam spominjao ja nego kolega Bernardić, a ja sam samo to spomenuo da takva energija ne postoji a to ste vi sad naveli i u svojoj raspravi. Kad ste spomenuli energetsku neovisnost i hrvatsku budućnost kao energetski neovisne zemlje pa treba biti realan. Mi smo bojim se jako, jako daleko od toga. I mi možemo eventualno pričati o tome da budemo manje ovisni o uvoznom dijelu energenata ali nikako o nekakvoj energetskoj neovisnosti i od toga smo stvarno jako daleko. Spomenuli ste hidro potencijale. Je postoje i drugi potencijali, koliko su s naše strane iskoristivi? E to je već stvarno upitno. Čak ono što imamo na dlanu, što nam se pruža mi na ništa ne reagiramo. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Sada za govornicu pozivam poštovanoga Srđana Gjurkovića da nas upozna sa stajalištima kluba HNS-a.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predsjedniče upravnog vijeća, kolegice i kolege. Dakle, klub HNS-a prihvatit će ovo izvješće. Mi, odnosno ja u ime kluba neću komentirati, dosta je bilo rasprave oko ovoga uvodnog dijela koji govori o izdavaštvu itd. Očito se malo željelo prikazati to na jedan drukčiji način nego inače ali nije uspjelo. Ono što je ključno bitan je sadržaj. Dakle, ja se čak želim izraziti da je ovo izvješće i opširnije s obzirom
Kolega Gjurkoviću samo jedan trenutak. S nama je na galeriji u posjetu Hrvatskom saboru izaslanstvo Odbora za vanjsku politiku Parlamenta Slovačke Republike te ih pozdravljam u ime hrvatskih zastupnika. . [[Pljesak.]] Izvolite nastavite.
Hvala lijepa. Dakle da je ovo izvješće opširnije i detaljnije ne bi bilo loše, bilo bi dapače dobro. HERA svoje izvješće daje samo Hrvatskom saboru i odgovara Hrvatskom saboru. prema tome neovisno o razmišljanju o stručnosti saborskih zastupnika ovo je stvar informiranosti saborskih zastupnika koji odlučuju i o ne samo o izvješću nego i o sadržaju, a iz izvješća mora vidjeti i kvaliteta rada. Dakle ovo izvješće na taj način može dati puno još bolje i kvalitetnije odrednice o načinu rada i svim onim napucima, smjernicama, razmišljanjima i ocjenama stanja što je ključno u odlučivanju i o radu HERA-e i u biti općenito o stanju na tržištu. HERA ja imala jedan problem prošle godine koji se vidi iz ovoga izvješća i jasno se vidi da nije mogla raditi u datom trenutku onako kako je trebala u trenutku u kojem je dobila novu zadaću sa novim zakonima u kojima se onda već u startu uključila u rad i europskih regulatornih tijela. I ono što imao informacije da taj rad u sastavu europskih regulatornih tijela energetskih agencija je iznimno bio dobar i iznimno imamo pohvale za HERA-u o načinu, pristupu i samome doprinosu u radu, što znači da oni svoj posao znaju raditi. E sada, kako ga oni rade? Raspravljati o 2012.i sve rasprave do sada su bile vezane za nekakvu energetsku strategiju i rasprave su bile u ulozi HERA-e posebno vezano za kontrolu i cijena el.energije jer je to u biti najatraktivnije u onom smislu javnosti i građana jer njih u biti HERA samo interesira da li će odobriti ili neće, a sav onaj rad sitan, stručan, znanstven i potrebe se u biti ne vidi. Zato kažem jako je dobro da i ovo izvješće bude puno, puno jasnije, opširnije jel onda se može vidjeti od kojih se sve elemenata taj rad sastoji. Dakle, osim uobičajene uloge ekonomskog regulatora prirodnih monopola kroz određivanje tarifa odnosno cijena te nadzor kvaliteta i usluga HERA ima i proširenu obavezu u kontekstu osiguranja razvoja i nadzora funkcioniranja liberaliziranog tržišta el.energije. I ono na što bi stavio naglasak u radu HERA-e, a to je zaštita energetskih subjekata, kupaca i el.energije poglavito u segmentu javnih usluga u energetici, dopunjena i ojačana sustavom komunikacije i savjetovanjem sa stručnom i zainteresiranom javnošću koja postaje dio aktivnosti regulatornog tijela. Što je ono što hrvatske građane osim što sam rekao najviše interesira hoće li HERA odobriti ili neće neko smanjenje ili povećanje cijena? To je u biti zaštita potrošača. Sutra ćemo vjerojatno raspravljati i o Zakonu o potrošačkom kreditiranju i sve i većina naših zakona ali i izvješća bit će vezana u biti za zaštitu potrošača, s jedne strane a to s druge strane od strane potrošača znači da je kvalitetna usluga, da li je stabilna opskrba kada govorimo o enegetici, da li su i kako su regulirane cijene, da li su one jasne, da li su one transparentne i da li su one prepoznate na adekvatan način da i onaj koji to mora plaćati on točno zna zbog čega je ta cijena, da to nije ono o čemu se sada ovdje dosta raspravljalo iako će se još dosta raspravljati, zašto se podigla cijena, zašto se spustila cijena itd. jel kada se spušta cijena onda manje-više nitko ne pita zašto se pušta cijena i kvaliteta, kvaliteta usluge. Dakle to je onaj element što apsolutno od HERA-e ja mogu reći u ime kluba HNS-a očekujemo da daju veći naglasak i na edukaciji jer hrvatski građani moraju znati da HERA nije samo jedna od regulatornih agencija, da je HERA ključna ne zato što ona odobrava i spušta cijene jer postoje određene nekakve metodologije koje nitko ne razumije, nego hrvatski građani jasno moraju znati i jasno moraju znati što imaju od liberalizacije tržišta i jasno moraju znati kada na tom liberaliziranom tržištu im se nude paleta ponuđača, opskrbljivača različite energije, da oni znaju prepoznati i pročitati što im oni nude da opet ne dođemo u onu situaciju da nešto sitno piše pa nitko nije pročitao pa je prešao iz A u B ili iz B u C opskrbljivača, a sutra se dogodi da to mu tamo sitno piše ili mu nije definirano. Dakle poučeni iskustvima od drugih zakona i ugovora i liberalizacija tržišta koja su od početka postojali na hrvatskom tržištu, uloga je HERA-e da to prepozna i mogu reći da to od HERA-e tražimo da regulira na način da krajnji potrošač, krajnji kupac bude kvalitetno dobro informiran a da ne bude "zaveden" odobreno sniženje cijena koja će mu se sutra vratiti, mi bi u Dalmaciji rekli od šponda, sa nekakvim poskupljenjem jer nije dobro pročitao jel nije znao uvjete itd. Dakle otvaranje i liberalizacija tržišta je dobra jel vidimo i sami da je odmah došlo do određenih sniženja cijena posebno el.energije. Ali tko što kako nudi, e to je uloga i regulatora da jasno prenese poruku da se očita i da se točno zna kada idete kod jednog, kada idete kod drugog, da mu se da obaveza, a ne da onaj sistem povoljnije cijene pa svi idemo u A ili B ili ostajemo u onoga u kojeg smo bili, ne znamo šta nas po tom pitanju čeka na koji način itd. I mislim da je to jedan od segmenata nije se vodio, više se naravno govorilo o energetskoj politici ove Vlade. Ali mislim u ime Kluba HNS-a baš istaknuti da naša želja je posebno naglasak na zaštitu potrošača, ne samo od strane i od strane HEP-a i ostalih, nego i ostalih operatora koji nude energiju na tržištu plina, toplinske energije itd.. Da HERA bude ta koja mora upozoriti i zaštiti potrošače da jasno znaju u kojem smjeru idu, šta potpisuju, s kime potpisuju i koje su obaveze i koje su posljedice. Jer nalazimo se u trenutku kada se to može učiniti da nam se ne događa da moramo ispravljati određene krive tokove i tijekove kada se naši potrošači nađu u određenim problemima šta i kako i na koji način. Što se tiče normalno onog socijalnog dijela o kojem se raspravljalo po pitanju tržišta električne energije mislim da su tu i zakoni dosta dobro pripremljeni kada smo usklađivali sa drugim, trećim paketom. I tako da vjerujem da po tom pitanju zaista neće biti problema. Prema tome, još jednom podržavamo ovo izvješće i dajemo naglasak, dajemo jednu zadaću HERA-i posebno u smislu zaštite potrošača, informiranje potrošača jer na taj način i ta cijena sutra koja bude vjerujemo manja sve energije i prelazak na liberalizirano tržište na što naši građani nisu po pitanju energetike ipak dovoljno upućeni osim privlačnosti manje cijene jedna od zadaća da ne bude sutra određenih problema, da se netko uhvati na određene ugovore, na nekog novog operatora a da onda sutra mu to sve skupa bude skuplje. Tu je mislim uloga HERA-e iznimno bitna. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na ovo izlaganje replikom ustaje cijenjeni Davor Bernardić. Izvolite.
Pa evo spomenuli ste zaštitu potrošača i to je ono najvažnije. Ali vidite kako se to kod nas radi. Dok nemamo obvezu zaštiti potrošače ništa a kada se stvori obveza onda se stvari rade i dolazi do određenog šoka. I ono zapravo što je najvažnije reći je da je godinama gurana glava bila u pijesak. I došlo je do liberalizacije, prirodno je došlo do liberalizacije koju smo morali prihvatiti kao zemlja članica Europske unije. I što se tiče besplatne energije, to ću isto, da, besplatna je sirovina energije, sunce, vjetar, to je ono što je besplatno. Korištenje energije nije besplatno. Ali zašto Europa potiče ulaganje u te besplatne izvore? Zato jer je sirovina besplatna, zato jer to ostaje, to je ono što je važno. Pa naravno da je svakome jasno da korištenje nije besplatno. Ali se cijena po kilvatu iz dana u dan spušta za obnovljive izvore energije i to je ono što je važno i zato se to potiče.
Na repliku odgovara Srđan Gjurković. Izvolite.
Slažem se naravno kolega s vama, samo želim naglasiti po pitanju ove zaštite potrošača i što ste rekli da malo kasno ulazi u uši a kamoli u provedbu ta zaštita potrošača. Jer kao mnoge stvari one postaju predmet političkih rasprava a često ne i provedbe u pravom smislu riječi, te riječi zaštiti potrošača, odnosno zaštiti korisnika a u prijevodu to je zaštita građana, odnosno korisnika svih usluga. Ovdje u slučaju liberalizacije tržišta radi se o zaštiti potrošača koji koriste različite izvore energije. Dakle, moj naglasak u raspravi u ime kluba je bio da se po tom pitanju i HERA usmjeri jer na taj način samo informiranjem i edukacijom građana. A to znači njima treba ukazati koja su njihova prava a s druge strane koji su rizici i to im jasno treba ukazati. I to je u biti preventivna zaštita i pokazivanje i ukazivanje potrošaču na njegov dignitet i njegovo pravo. I kada on to zna svima nama će biti lakše a i regulatornoj naravno agenciji … [[Govornik se ne razumije.]]
Preostaje nam još čuti stajalište kluba HDSSB-a i poštovanog Boru Grubišića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine predsjedniče uprave, upravnog vijeća, kolegice i kolege zastupnici. Klub HDSSB-a kad je već i gospodin potpredsjednik Sabora rekao će biti suzdržan u svezi ovog izvješća. Zašto to kažem? Pa evo da bismo došli do prve stranice izvješća imamo 8 stranica papira prije toga. Svatko od nas je dobio ovo izvješće koje ima 160 stranica plus 8 stranica koje su pridodane i još na kraju jednu devetu također praznu stranicu, 9 stranica papira, malo posječene šume i drveta. Tako da samo izvješće kao izvješće je uz sve one koji su sudjelovali u tom uratku od glavnog urednika, izdavača, urednika ima ih 5, tiska, printera, grupa itd., neću reklamirati nikoga dakle jedno lijepo opremljeno izdanje koje može poslužiti i za sa svim podacima, tablicama, grafikonima, skicama, koje može poslužiti i za dalju analizu u radu i HERA-e ali i u praćenju hrvatskog energetskog sektora tijekom budućih godina kao i usporedbi sa proteklim godinama. Na 129. stranici piše zaštita kupaca. Zaštita kupaca iz područja korištenja toplinske energije, pa se govori o žalbama i podnescima kupaca u svezi korištenja toplinske energije. I ima ih ukupno u cijeloj 2012. godini 93. Oni su razvrstani prema područjima za koje su bili ti podnesci, žalbe itd. pa kaže ovako. Zahtjevi za izdvajanjem iz toplinskog sustava 26, dakle isključivanje iz toplinskog sustava onog u kojem su priključeni. Zatim žalbe u svezi primjene tarifnog sustava i obračuna potrošnje toplinske energije 23, kvalitete toplinske energije i kvalitete usluga 9 i zahtjevi za mišljenje HERA-e i tumačenjem propisa 35. Ukupno 93 žalbe, podneska, pritužbe, kako već hoćemo reći. Jedan me poznanik pitao, s obzirom da on ne koristi plin kao energent jer mu je nepotreban, jer je povremeno u stanu i nema potrebe uopće za korištenjem plina za električni štednjak, zašto plaća onih 23,08 kuna mjesečne naknade kada nikada nije upalio nijedno plinsko trošilo. To se zove valjda naknada za dostupnost ili tako nekako se to zove, ali dakle redovito plaća tu naknadu za dostupnost, a da nikada plinski štednjak ili bilo što drugo što pokreće plin nije koristio. Treba li HERA pri tome intervenirati ako joj se žali i kakvo bi tu bilo mišljenje HERA-e u svezi toga, jer je to isto također jedan da kažem, reklo bi se ovako jednim kolokvijalnim rječnikom parafiskalni namet koji distributer plina nameće svojim potrošačima. Ove godine u odnosu na 2012. godinu kako sam rekao i u replikama, sve je više nebodera naših prije svega umirovljenika koji evo bit će ih nebodera kao '93., '94. godine u Zenici kada su ti neboderi na bilinom polju svi imali kako se narodski kaže rore i svi su ložili drva, bilo ona koja su dobili kao socijalnu pomoć. U Brodsko-posavskoj županiji oko 3 milijuna kuna se potroši na pomoć onima kojima su drva potrebita, a ne mogu ih kupiti. Dakle to su sredstva koja iz države dolaze za socijalnu pomoć, dakle oko 3 milijuna kuna, 2 milijuna 800, tako negdje. Još ostatak drva kupe ili prikupe ili prikupe, možemo na dva načina reći, netko prikupi, a netko prikupi tako da će ove godine odnos tih koji koriste ovaj stari način grijanja biti daleko veći nego onaj 2012. godine što govori o siromaštvu i sve većem osiromašenju građana. Ono je započelo i od ranije, ono je započelo i povećalo se povećanjem cijene električne energije za 23% odlukom ove Vlade, a bez konzultacije gotovo sa HERA-om kada je samo amenovala to. Dakle 1. svibnja 2012. godine cijena električne energije je povećana za 23% što je mnoga domaćinstva koja su takvog socijalnog statusa kao što jesu zapravo još uz onaj PDV od 25% i povećanje svih ostalih cijena poreznim ugrizom i to do krvi, zavila u crno. Zato imamo ovaj luksuzni, opremljeni, krasan, krasno izvješće, zaista krasno izvješće HERA-e o svemu tome. Kaže se u ovom izvješću da, sad ćemo malo o njemu konkretno, da je instalirana snaga u Republici Hrvatskoj električnih objekata za proizvodnju električne energije 4000 megavata, od toga iz obnovljivih izvora 175, dakle 3,3% kako piše ovdje. To je iz vjetroelektrana, još nešto imamo iz ovih sunčanih elektrana tako da kako reče Bernardić 250 megavata u odnosu na 4000 nije niti 10%, iako je on rekao da je preko 10% to nije ni blizu 10, oko 7-8%. Što to priječi da povećamo proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora? Pa priječe prije svega propisi koji su doneseni i dozvole koje se daju rekao bih na kapaljku, a ovdje su pobrojani zakonski akti kojim se zapravo to pomalo i zaprečava. Ovdje je rekao predsjednik Upravnog vijeća da iz vjetroelektrana električna energija ne dolazi ravnomjerno, pravilno nego dolazi u intervalima, prekidima itd. Pa ja vjerujem, ne da vjerujem nego znam da je tako evo i samo izvješće kaže da je 2012. godina bila sušna godina i da smo iz hidroelektrane imali da kažem podbačaj u proizvodnji i zbog toga se povećao uvoz električne energije, odnosno proizvodnja iz domaćih izvora je bila 52%, ostalo je bio uvoz. Dakle, ni iz hidroelektrana nije trajan dotok i konstantan i na istom nivou električne energije kao što to nije iz vjetroelektrana pa ipak i u Americi, SAD-u da kažem ovako kolokvijalno, i u Europskoj uniji proizvodnja električne energije iz obnovljivih izvore teži onom principu 20-20-20, ali još uvijek kada se usporede proizvodnja energije iz obnovljiv i ostalih izvora energije ona je zaista u 2012. godini teško dostupna. Za Hrvatsku pogotovo jer su izostale unatoč poskupljenju cijena struje investicije. I ako je ostalo dakle kako ovdje piše pomalo ironično na jednoj stranici, kaže ovako: "Prema odluci Vlade RH od 1. svibnja 2012. godine prosječna cijena električne energije za tarifne kupce u okviru univerzalne usluge povećana je za 23% i iznosi 47 i pol lipa po kilovat satu. Ta cijena je poticajna za promjenu opskrbljivača električnom energijom." Dakle, poticajna je za promjenu opskrbljivača električnom energijom ili poticajna je za kućanstvo. Ili je poticajna za građane Republike Hrvatske ili mi potpomažemo tom politikom što više opskrbljivača, distributera itd. Pa što je nama cilj zapravo? Zagorčati život građanima? Povisiti im cijenu električne energije, plina, a o nafti da ne govorimo. Plin koji se proizvede u RH je za kunu jeftiniji negoli plin kažu iz uvoza. Pa kada u našoj Slavoniji, zapravo Srijemu bolje rečeno u Đeletovcima crpimo naftu, a u Molvama i oko Molvi plin. Nafte kažu da ima iz domaćih izvora oko 40%, iz domaćih izvora. Ali ne vidimo na benzinskim crpkama domaću naftu koja bi trebala bit jeftinija s obzirom na blizinu i izvor negoli od uvozne. Jer ona je pomiješana. Cijena je ista. Gdje je razlika? U Hrvatskoj nije. Baj, baj i Budimpešta itd. Tko o tome brine? Tko brine o tome da, dakle cijene energenta dobivena iz domaćeg izvora bude i za krajnjeg potrošača jeftinija od uvozne. Što o tom kaže HERA? Ako proizvodimo 55% plina iz domaćih izvora i oko 40% nafte iz domaćih izvora nije li ta nafta i taj plin trebao biti jeftiniji od onog uvoznog. Možda bi netko zaželio uvozni plin, pa nek' se grije na uvozni plin, ali sve je izjednačeno u istoj cijeni u ovoj državi. Tko tu zarađuje? Ili pak kako reče netko ovdje kriminal političkih elita, da korupcija pardon korupcija političke elite u prodaji i rasprodaji INA-e dovela je do svega ovoga. INA kao proizvođač i distributer i nafte i plina koja je od 2000. godine data dakle u 25% plus jedna dionica kako bi rekao jedan bivši saborski zastupnik to je 26% i kasnije još ostatak i sada MOL kao državna tvrtka mađarska a ne privatna. Gdje su nam nalazišta iz Sirije? Šta je s tim, koja je INA imala, koja vrijede 70 milijuna eura? Kamo su nestala? Tko o tome govori? Tko je to upropastio. Dobro HERA se ne bavi Sirijom, ali bavi se opskrbom, odnosno regulacijom tržišta, opskrbom energentima u Republici Hrvatskoj. Isplivat će sve to jedan dan na vidjelo, izići će na vidjelo tko je odgovoran i tko je sve to upropastio i za čiji interes i za čiji džep poglavito privatni. Dakle, jedna štetočinska politika prema INA-i svih vladajućih garnitura od 2000. godine, dakle svih vladajućih garnitura dovela je i do poremećaja i u cijenama i u svemu i tržištu na hrvatskom tržištu. Biogorivo. Htio bih ovdje spomenuti da ovdje piše da je, dakle u ovoj godini, dakle zabilježen je rast kaže 3 i pol milijuna tona, pardon. Kaže stanje u sektoru nafte i naftnih derivata i biogoriva obilježilo je … [[Govornik se ne razumije.]] promjena kao i uvjeti ekonomske krize. Ukupna proizvodnja naftnih derivata je nakon tri godine kontinuiranog pada zabilježila ograničen rast od oko 6%, te ukupan, dakle proizvodnja naftnih derivata je 3 i pol milijuna tona za Republiku Hrvatsku, 3 i pol milijuna tona od čega iz biogoriva, proizvodnja biogoriva u 2012. je iznosila 39740 tona ili 40000 tona. To je nešto više od 1%. Koliko smo kampanja i koliko smo ovdje proveli u ovom Saboru rasprava o biogorivo, o korisnosti, o tome da ćemo Slavoniju i sve ostale krajeve naše zasijati uljanom repicom, pa ćemo doći do onog nivoa kojeg ima Europa o proizvodnji biogoriva od nekih 10% itd. udjela u ukupnom. Sada je to kaže relativni rast koji sada iznosi 40000 tona od 3 i pol milijuna 40000 tona. To je malo više od 1%. Kad ćemo mi dosegnuti onih 20 20 20 2020. pet puta po 20. Teko. HERA je ovdje u ovom, da kažem odličnom uratku prikazala statistički putem grafikona i tablica i sveg što je ovdje priloženo, sve što se dakle kretalo, pa čak daje i pojedine upute pomalo poglavito hajde rekao bih i [[Upadica Stazić: Privedite kraju.]] Pa nije valjda već. Eto dobro.
Zahvaljujem. Čut ćemo sada replike. Prvo poštovani Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Grubišić, vi ste u svojoj raspravi spomenuli grijanje na drva. Možda i nema neke prevelike veze, ali u stvari i ima sa ovim izvješćem HERA-e jer je to direktna posljedica poskupljenja svih energenata, pa i električne energije. Ali želim ovu repliku iskoristiti da kažem nešto o jednom problemu koji se pojavio među onima koji se bave baš proizvodnjom, tj. finalnim proizvodima od drva. Pisao mi čovjek iz Čabra. Firmest cord ima problema jer mu Hrvatske šume ne žele isporučiti dovoljnu količinu oblovine tj. ne da su mu je povećali ili ostavile iste u odnosu na prošlu godinu nego su mu je smanjili za 50%. Tako da je prisiljen on u Čabru koji je okružen šumama uvoziti oblovinu iz Međimurja. Neću govoriti kako to utječe na financijsko stanje te firme koja zapošljava 50% radno sposobnog stanovništva u tom kraju koji je sada u opasnosti da bi neka mala pilana umjesto 5 tisuća koliko je imala godišnje sada dobila 50 tisuća kubika te oblovine. O kakvoj mi strategiji ili o čemu mi uopće onda u ovoj državi govorimo kad govorimo barem o tom segmentu hrvatske industrije? Umjesto da se pokaže jedna normalna aktivnost i Ministarstva poljoprivrede i Hrvatskih šuma prema jednom takvom subjektu oni mu svi onemogućavaju njegov rad tako da i sam kaže da je prisiljen možda razmišljati i o tome da otpusti od tih 350, 250 radnika i da se bavi najjednostavnijim poslovima. A drva nema nigdje, nema uopće sirovine. Evo, dolazim sa otoka, danas je već 5.11. ljudi nemaju drva. Zašto nemaju? Jer nema sirovine, nema dovoljno onih koji to mogu dobiti a bave se isporukom toga. A zašto ljudi prelaze na drva? Jer im je najjeftinije. 2000 litara lož ulja je 15 tisuća kuna, a 12 metara drva vam dođe oko 5 tisuća kuna. Sve je vrlo jednostavno.
Zahvaljujem. Na repliku odgovara cijenjeni Boro Grubišić. Izvolite.
Da kolega Boriću čuo sam dosta pritužbi gospodarskih subjekata, direktora i vlasnika tvrtki koje se bave proizvodnjom i dakle drveta kao sirovinom da imaju problema sa Hrvatskim šumama puno više negoli prije. Pa tako ispada nekako da je netko prigrabio valjda ovaj ravnatelj Hrvatskih šuma te šume kao da mu je ćaćevina i ne pušća je što bi rekao narod jel'. Žale mi se evo ljudi iz Spin Valisa, iz Vinkovaca i raznih drugih evo u Slavonskom Brodu imamo drvnu industriju također, hvala Bogu. Neki su ostaci ostataka … [[Govornik se ne razumije.]] drvne industrije nekadašnje u Slavonskom Brodu. Da imaju velikih problema pri nabavci sirovine. A hvali se, ili hvalimo se na televiziji jučer ili prekjučer u "Dobro jutro Hrvatska" kako imamo 50% države, 50% RH pod šumama. Pa hoćemo je čuvati ili što ćemo? Iako se ona obnavlja otkupljujemo i žir za saditi nove šume ali proizvođači drveta, pogotovo oni sekundarni kojima je potrebno drvo za finalni proizvod muku muče sa nabavkom drveta iz Hrvatskih šuma.
Drugu repliku iznosi poštovani Đuro Popijač.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega govorili ste o obnovljivim izvorima, a evo sad ste me ponukali i vezano u ovoj raspravi oko šuma, dakle vjerojatno sve ono što nije u industriji odlazi i gori negdje drugdje i u nekim drugim po Austriji, Sloveniji ili Mađarskoj drugim pogonima za kogeneraciju jer se ovdje uporno to ne uspijeva upogoniti. No međutim nešto drugo sam htio reći, ne brine me ta briga oko izgradnje kapaciteta za obnovljive izvore. Dokle god je cijena besplatna, navodno, energije iz obnovljivih izvora tri do četiri puta veća od kondicionalnih bit će zainteresiranih investitora i to neće biti problem. No međutim, pitanje je iz čega će se to financirati. Dakle, mi sada imamo 3% energije ili 3%, 4% iz obnovljivih izvora i već nemamo novca u HROTE-u. I mora se povećavati naravno ukupna cijena električne energije da bi se i tih 3% uspjelo subvencionirati prema pravilima koja slijede. Koliko će onda biti cijena kada dostignemo tisuću ili ne znam koliko megavata koje moramo imati. A još nešto što je ovdje rečeno, eksplicitno piše da je uvjet održavanja sigurnosti opskrbe električnom energijom izgradnja novih proizvodnih jedinica, a pritom treba upozoriti da ukoliko ne bude popraćena izgradnjom klasičnih elektrana isključiva izgradnja obnovljivih izvora energije neće sama po sebi riješiti problem sigurnosti sustava. To je puno veći problem hrvatske energetske sigurnosti nego briga o pod navodnicima ponavljam "besplatnih izvora" i izgradnje izvora iz obnovljivih izvora električne energije.
Na repliku odgovara Boro Grubišić.
Kolega Popijač ništa nije besplatno pa ni to sunce i taj vjetar koji puše. U osnovi on postoji tisućama ili milijunima godina i sunce i vjetar. Međutim, primjena sunca i vjetra i proizvodnja energije iz toga sasvim sigurno su jedan relativno skupi proces pa onda imamo i ovakve cijene iz takvih obnovljivih izvora energije. Ali, kada gledamo cjelokupno čovječanstvo onda moramo shvatiti i prihvatiti i staklenički kako se razvija količina stakleničkih plinova itd. da je bez obzira na cijenu ovaj način dobivanja ukupno energije znatno povoljniji za opstanak čovječanstva negoli to. Amerikanci su istraživali koliko naročito koliko postotaka zauzima upravo ta proizvodnja energije iz obnovljivih izvora i energije od dakle izvora fosilnih goriva ajde da kažem tako. I kada su zbrojili sve izvore obnovljive u svijetu i ukupnu potrošnju fosilnih goriva ispalo je da je to na svjetskoj razini 1%. Samo 1%, 99% dakle energenata se dobiva iz fosilnih goriva. Zasada je stanje takvo, kakvo će biti kasnije ne znam.
Posljednja replika bit će ona kolege Tomislava Klarića. Izvolite.
Poštovani kolega zastupniče rekli ste u svojoj raspravi dvije riječi, apsurdne situacije. Činjenica je da mi ovdje u RH imamo zaista puno apsurdnih situacija i iz ovog izvješća nismo vidjeli tih konkretnih primjera takvih nekakvih apsurdnih situacija ali imamo vrlo mnogo iz života. Bilo je često priča i o MOL-u i o INA-i, i promišljanju njihove modernizacije tih pogona i onog što se tamo nalazi. Primjer iz Primorsko-goranske županije INA i MOL kreću u modernizaciju, par kilometara od INA-e i TE nalazi se magistralni plinovod Pula-Karlovac gdje se crpi naš hrvatski plin. HEP ne priključuje se projektu INA-e, ne radi plinovod za modernizaciju TE koja zagađuje čitav Kvarnerski bazen, mjerenja su to pokazala, i tek sada kreće u nekakvu primjenu ide modernizirati TE pa ćemo je napraviti valjda sada na plin jer je strategija bila na mazut. I takvih situacija imamo koliko god hoćete. Još jedna druga situacija netko je tu spomenuo, a i vi ste se dotakli toga, gospodarstvo nam je u situaciji u kakvoj je imamo industrijsku struju, imamo industrijsku vodu, imamo industrijski plin, čak i Crkva plaća industrijsku struju za svoj objekt, kako možemo gospodarstvu pomoći? Primjer iz Rijeke Vodovod i kanalizacija riječki u gubicima su i smanjili su im se prihodi iz jednostavnog razloga jer INA-i nisu htjeli spustiti cijenu vode pa si je INA napravila sama svoj vodovod na akumulacijsko jezero HEP-a, odvojila se od sustava VIK-a i VIK je sada u gubicima i nema mogućnosti daljnjega širenja. To govorim iz razloga jer čitave ove rasprave kada govorimo o nekakvoj Strategiji razvoja RH i onoga Zakona o strateškim investicijama iz svega ovog je vidljivo da nemamo strategije što želimo i što hoćemo.
Na repliku odgovara Boro Grubišić.
Dakle upravo je prilikom posjeta Franje Josipa Zagrebu on rekao da su Hrvati odlični ljudi samo ne znaju što hoće. Tako izgleda i mi ovdje u našoj državi imamo jedan feudalan sustav pomalo koji sliči feudalnom sustavu gdje svaka lokalna zajednica pa eto INA Rijeka uspostavila svoj vodovod i ne želi sudjelovati u Riječkom vodovodu. U Gorskom kotaru imate primjere u svezi ovog plinovoda. Cijena plina od grada do grada od općine do općine je drugačija, to je nevjerojatno a imamo HERA-u. ja ne znam jel ona može to izregulirati ili ne ali evo Brodsko-posavskoj županiji imamo dva distributera plina i nisu cijene iste. Pa onda onaj u Andrijevcima donjim plaću veću cijenu i u Garčinu nego ovaj u Slavonskom Brodu, u Gradišci možda još i manju tako da je nevjerojatna stvar da je taj disbalans cijena plina u cijeloj državi. Jednostavno svako ima svoj mali feud i onda tako sa distributerom dogovara ugovara, odlučuje o cijeni itd. to je strašno.
Sada ćemo još čuti završnu riječ predsjednika Upravnog vijeća HERA-e poštovanog Tomislava Jurekovića. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Ja vas neću sada dugo držati, ovo je bila duga i iscrpna rasprava. Ja ću pokušati kroz par komentara ili par zaključaka odgovoriti na neka od ovih pitanja pogotovo na neka koja su bila pomalo paradigmatska i zapravo ukazuju na nekoliko otvorenih dilema što to HERA radi, što ne radi, što može, što ne može, dokle su joj snage i dokle može dohvatiti. Prije nego izgubimo gospodina Grubišića, možda samo ukratko. Regulacija na način kao što se provodi u energetici u cijeloj Europi ima za cilj, ja ću opet kao skromni inženjer možda napraviti analogiju prema nečem što je meni poznato, izazovete određeni efekt i pomoću određenih sredstava izazivate određeni efekt, čekate povratnu vezu i vidite da li ste dobili nekakav cilj. U distribuciji plina regulirati ne znači izjednačiti, regulirati bi značilo da je trošak svakog od ovih distributera plina koje ste spomenuli odgovara onome kolika je bila njegova investicija. Razlika je onda kada taj trošak stvarno odražava cijenu u onome segmentu regulirane djelatnosti kojoj mi imamo pristupa, a to su ponavljam samo cijevi, to su transporti, to su distribucije i dio javne usluge kojima se kontrolira još za sada cijena za kućanstva. Imajmo na umu da je to još proces koji neće dugo trajati. Odlukom za energetsko tržište mi smo se odlučili da sva proizvodnja i sva prodaja uključuje u prodaju u kućanstvima, već sada ili u dogledno vrijeme završava na tržištu. To znači da ćemo uz možda nekakve mehanizme koje će amortizirati jako brze promjene s tržišta ali imati stanje na tržištu, ponude i potražnje energenata i plina i el.energije bit će ti koji će se manifestirati u prodaji. Regulator će trajno ostati da pazi da se taj prirodni monopol transporta plina odnosa prijenosa el.energije te distribucije jednog i drugog energenta ne odvijaju po cijenama koje ne odgovaraju stvarnim troškovima, ali s obzirom da imamo iza sebe povijest mi smo tek u 4.kvartalu 2012.dobili mogućnost i pravo da određujemo konačnu cijenu onih dijelova koje mi reguliramo. Dakle konačnu cijenu distribucije, konačnu cijenu transporta, ne uvijek i ne svugdje nego samo u dijelovima za kućanstva i konačnu cijenu prodajnu za kućanstva i to samo još kraće vrijeme. Hoću kazati, sudbina je da će 37 distributera plina u Hrvatskoj vrlo vjerojatno uvijek imati do neke mjere različite cijene jer će to odražavati različiti trošak njihove investicije. Neki su napravili 150km mreže i kroz to hrane 5 milijuna kubika, neki imaju obrnute odnose. Dakle regulator je tu uvjetno svezanih ruku. Mi nećemo moći približavati troškove, mi ih možemo probati samo učiniti onakvima kakvi oni trebaju biti, dakle ne ih supresirati kao što nije rijetkost bila u nekim drugim sektorima, mislim da je primjer za to toplinarstvo izuzetan. Dakle trebalo bi od regulatora očekivati da stvarno odražava stvarne troškove u onim elementima koje pokriva, a to su regulirane djelatnosti. Ako mi dozvoljavate gospodin Novak je imao tri pitanja koja se daju zgodno uklopiti u raspravu oko toga što regulator radi, a što ne. S obzirom da odgovore na ta pitanja vjerojatno neće biti u godišnjem izvještaju 2013. kojeg ćemo nastojati primjerenije opremiti. Ali u svakom slučaju vaše pitanje o ljetu prošle godine. Dakle ovih dana opskrbljivači električnom energijom prigovaraju HERA-i da je temeljem metodologije univerzalne usluge koja je donesena u 9. mjesecu favorizirao poziciju HEP-a. I to zbog toga što je HEP u tom i takvom okviru mogao i našao prostore da snizi električnu energiju za kućanstva što naravno ne odgovara konkurenciji koja je i sama prije tog snizila. Dva mjeseca prije toga novi opskrbljivači su šutjeli a HEP nije bio zadovoljan jer mu se nije temeljem njegovog tada na žalost pogrešno postavljenog zahtjeva moglo udovoljiti, moglo spustiti cijenu plina. Dakle, tržište nikada neće biti zadovoljno sa regulatorom. … [[Govornik se ne razumije.]] će ili jedni ili drugi. Kupcima će cijene biti prevelike, subjektima će cijene biti prespore ili preniske, regulator je tu da to otrpi, to je dio njegovoga posla. Na žalost u 3. mjesecu 2013. godine promijenjen je Zakon o električnoj energiji. Uvedena su europska načela razdvajanja, proizvodnja i prodaja su prestale biti regulirane djelatnosti. Samom tom činjenicom proizvodnja za tarifne kupce, a tu se zatražilo spustiti u ljeto, uopće više u Hrvatskoj državi ne postoji jer takva nažalost, a složiti ćete se da regulator ako išta onda mora poštovati zakone ove zemlje u slovo nije mogao takvom zahtjevu udovoljiti nego je morao pričekati 9. mjesec kada je metodologija prilagođena i kada je takav model nadomjestilo nešto drugo. To je zapravo tajna ovoga ljeta. Što se tiče izmjene i kokrekcije u strategiji energetike, ponavljam, regulator ne smije djelovati na način da ulazi u domenu političkog djelovanja. Mislim da je ovaj Sabor na dovoljno i kroz dovoljno glasova dao poticaj i za izmjene i korekcije strategije da će se one sigurno početi događati u resornom ministarstvu kao i svim drugim aktima koji se donose. I HERA će sudjelovati u takvoj proceduri. Ona i sada implicitno daje određene preporuke i određena zapažanja, to će i nastaviti. U trećem detalju kada sam bio spomenuo kako i ove godine nažalost ima i nešto više energetskih subjekata koji zbog nelikvidnosti i problema imaju financijskih problema imaju u datom trenutku upitan opstanak, opstanak na energetskom tržištu zbog opstanka njihove licence, odnosno dozvole uz obavljanje djelatnosti. Mi smo imali za sada samo jedan slučaj u kojem je takva licenca stvarno morala biti oduzeta, ali HERA vrlo pažljivo prati upravo zbog toga što se radi o firmama a ovdje se govori o distributerima plina koji se bave javnom uslugom koja mora imati kontinuitet. I ukoliko oni upadnu u probleme oni vrlo često za sobom vuku još i nekoliko drugih kuća koje također rade javnu uslugu. Dakle, ako jedan distributer plina nije u stanju alimentirati svoje obaveze na vrijeme, on radi probleme transporteru plina koji mu ne može obustaviti jednako tako javnu uslugu. Dakle, tu su sve lančano povezane kompanije koje mi nastojimo pratiti. Međutim, vlasništvo nad tim kompanijama nije element na kojega regulator utječe. Dakle, Moslavina Plin nažalost je bila u jednom od krugu kompanija koje smo mi dosta često i posjećivali i viđali i dolazile k nama. Međutim, promjene vlasničkih struktura nisu element koji HERA može osim zamijetiti ali na kojem treba i može prigovoriti. Ono što je bitno da li i kako se obveze ispunjavaju i u kojoj mjeri je svoju obvezu takav distributer, odnosno takav opskrbljivač u stanju raditi. Dakle, svaka pomoć će biti i dalje sa strane HERA-e u tom smislu ali i na samu vlasničku strukturu regulator nigdje u Europi ne može utjecati i ne treba utjecati. Na kraju, mislim da je komentar koji je upućivao HERA-u i ja sam uistinu zahvalan na svaki komentar koji sam ovdje čuo i na negativan i na pozitivan jer mi može samo pomoći. Komentar o tome da je zaštita kupca kroz njegovo informiranje točka na kojoj HERA treba više raditi. Ja mogu samo utoliko najaviti jednu pozitivnu crtu, mislim da će do kraja ovoga mjeseca ili najkasnije početkom sljedećeg na HERA-inoj stranici biti prvi tarifni kalkurator. Dakle, prvi tzv. price cooperation tool koji je inače obavezno ili često upotrebljavano sredstvo onda kada se tržišta otvore i kada postoje više ponuditelja jedne usluge. Dakle, jedno informatičko pomagalo koje će omogućiti tko šta nudi i da ubacivanjem vlastitih podataka za početak u test fazi samo na električnoj energiji usporedite tko bi vam šta mogao raditi. To je korak upravo u smjeru onoga što je ovdje rečeno a to je dakle pomoći informiranjem kupcima da bi oni dobili i kroz tu informiranost benefit od otvorenoga tržišta. Nadam se dakle da u tom smislu će 2013. biti još jedan pomak na bolje i kroz godišnje izvješće. I zahvaljujem se još jedanput na svim sugestijama. HERA je otvorena za svaki posjet, za svako pitanje i ja osobno također. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike. Prvo poštovani Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa poštovani predsjedniče upravnog vijeća, ja sam samo htio pitati kolika je šteta nastala upravo o tome o čemu ste malo i govorili jer nisam uspio to iščitati. Govorite o metodologiji, bila je jedna metodologija kada smo podizali cijenu struje pa je onda ona trajala i onda se nešto izmijenilo pa je onda u 10. mjesecu bilo moguće smanjiti tu visoku, inače visoku cijenu struje za nekakvih 7, 8% pa sada imamo malo jeftiniju struju. A iz dnevnog tiska se dalo iščitati da je to zbog toga što ste vi tada kao predsjednik upravnog vijeća bili na godišnjem mjesec dana. Pa je sada, to treba raščistiti pred hrvatskom javnošću. Jer ako je samo pitanje metodologije zbog čega se to onda nije u korist hrvatskih građana učinilo odmah jer HEP je dao zahtjev u 7. mjesecu nego smo morali čekati 1. 10. da bi imali jeftiniju energiju. Što sa ona dva mjeseca? Pogotovo 8. mjesec koji je turistički najaktivniji gdje se i najviše i trošilo. Čak sada ljeti trošimo možda i više energije nego u zimi s obzirom na to da se moramo i hladiti. Pa postavljam pitanje koliko je možda po vašoj procjeni uzeto iz džepa hrvatskih građana znači novca koji možda i nije trebalo uzeti a postojao je … [[Govornik se ne razumije.]] HEP-a da se na vrijeme reagiralo da se na vrijeme reagiralo i napravilo ono što se moglo napraviti i bez obzira na konkurenciju koja se u međuvremenu kao pojavila? Pa evo da vi odgovorite na to pitanje koliko je to po vama u milionima kuna.
Imate pravo 2 minute odgovoriti na ovu repliku. Izvolite.
Zbog interesa, ako je to još uvijek interes hrvatske javnosti. Zakon o tržištu električne energije iz 3. mjeseca ukinuo je proizvodnju električne energije za tarifne kupce. Zahtjev koji je mogao biti podnesen i na neke druge načine, možda, možda i nije. Ja o tom kao regulator ne mogu spekulirati. Zahtjev kojeg smo mi dobili bio je zahtjev za sniženje cijene električne energije, proizvodnje električne energije za tarifne kupce. U tom momentu takva kategorija u ovoj državi više zakonski nije postojala. Nju će nadomjestiti nakon što se izanalizira, pripremi i donese univerzalna usluga. To je jedna druga kategorija kako se valorizira i kako se određuje cijena energije za kupce u kućanstvima koja postupno, a ovdje će biti to kroz dvogodišnji period, uvodi prvo 25, onda 50, onda 75% udjela tržišne energije. Dakle to prestaje biti administrativno određivanje i postaje nekakvo drugo. U tom nesretnom periodu dva mjeseca ja vam stvarno ne mogu reći o kojoj bi se razlici hipotetički moglo raditi da je HEP tada spustio cijenu, međutim to se jednostavno zakonski nije moglo u tom trenutku provesti. Morala je postojati temeljna pretpostavka da se takav sličan zahtjev može izvesti, a to je tražilo promjenu metodologije. Dakle zakon se promijenio, ukinuo je kategoriju za koju se tražila korekcija. Meni je bilo najviše žao zbog svega toga. Da je slučajno bio zahtjev za povećanje ja ga također ne bi mogao ispuniti jer se zakonom ne bi to moglo i onda bi bio heroj nacije, ovako sam ispao na godišnjem odmoru. Dakle uistinu žao mi je, ali pretpostavljam da je u tih dva mjeseca koliko je trajao prostor od jednog modela do drugog modela da se neće više ponavljati, ali je nažalost to bila neophodna okolnost. Ovog časa su neki drugi ponovno nezadovoljni HERA-om. To je tako sudbina. Hvala.
Drugu repliku iznosi poštovani Boro Grubišić.
Da, kolega Borić, moja se replika otprilike nastavlja na ovu vašu. Naime, povećanje struje 1. svibnja 2012. od 23%, kasnije smanjenje 7-8% pa dakle ima u tom povećanju od 23% i navodno nekih 800 milijuna kuna koji su proizvedeni tim povećanjem, a slilo se u HEP, ima prostora eto i za smanjenje od 7-8% što je zapravo mrvica u odnosu na povećanje od 23%. No ono što sam posebno htio reći, da ste naglasili i ono što sam ja rekao, da ima dobrih savjeta u ovom izvješću pa je jedan od njih i da se poveća proizvodnja energije, a niste naglasili kome je ta zadaća dana, no ja samo znam da je osnovan neki skupi centar za energetiku i investicije ili tako nekako od kojega nema dan danas ni traga ni glasa, a znamo kako je osnovan i na čiju inicijativu. I kad se radi o plinu onda u svakom slučaju da ni distributer ni transporter plina neće radit sa gubitkom. Vi ste rekli da izračunate njihove troškove i sve ostalo i onda na osnovu toga regulirate, određujete cijenu. Ali svejedno ostaje pitanje, ostaje nedoumica kako to da su izrazito različite cijene recimo u Općini Garčin, u Općini Andrijevci koji je 10 km od Slavonskog Broda udaljen gdje je drugačija cijena. Kako to objasniti ako je na domaćem tržištu i materijal i sve ostalo otprilike tu negdje izvođenje radova. Nijedan distributer neće radit sa gubitkom, dakle ostaje na HERA-i da odredi kolika je zapravo njegova dobit, što drugo. Ja drugačijeg objašnjenja ne znam. A da je tome tako svjedoči i podatak da je plinskih distributera sve više i više, oni niču kao gljive poslije kiše, kao i pekara. Pekara i pekarnica na sve strane imate zato što je to očito profitabilan posao.
Želite li odgovorit na repliku?
… [[Govornik nije uključen.]]
Molim vas uključite mikrofon. Kolega Jurekoviću, uključite mikrofon.
Dakle distributeri su oni koji se bave mrežom, u Hrvatskoj ih ima 37. Ako postoje neki novi to su najvjerojatnije veletrgovci, trgovci ili novi opskrbljivači plinom. Koliko će dugo konjuktura ili ekspanzija broja opskrbljivača na hrvatskom tržištu trajati vidjet ćemo. To u svakom slučaju ide u korist kupaca jer njihova međusobna konkurencija može dovesti do efekta. Nažalost, ukoliko netko izgradi 200 km mreže da bi prodao 10 milijuna kubika, a onaj drugi izgradi pola manje da bi prodao pet puta više, njihov specifični trošak koji će se odraziti na cijeni distribucije kroz takav sustav bit će debelo u korist ovoga drugoga. Te tržišne prirodne okolnosti možda neki puta i neracionalnosti svojedobno u investiranju se manifestiraju u cijeni tržišnih komponenti, u cijeni distribucije, u cijeni transporta. Ono što je bitno i kapitalno je da bi ti infrastrukturni objekti bili održani, da bi oni mogli funkcionirati, a to je pretpostavka da bi itko imao opskrbe, da bi itko mogao egzorcirati tržište onda ti infrastrukturni segmenti moraju imati takve cijene odnosno takvu tarifu da im ona omogućava da opstaju, da funkcioniraju, da se obnavljaju i da razumno dalje grade. Dakle ključ je zadržati infrastrukturu u ispravnom stanju, ne ju podcijeniti i to je temeljna zadaća regulatora u toj komponenti. Zato razlike u cijenama. Hvala.
Zahvaljujem predsjedniku Upravnog vijeća Tomislavu Jurekoviću. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo o ovom izvješću kad se steknu uvjeti.
Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2012.godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna HERA-e za 2012.godinu. rasprava o izvješćima je zaključena. u skladu sa prijedlogom Odbora za gospodarstvo kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prima se na znanje Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2012.godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna HERA-e za 2012.godinu" Molim da se o prijedlogu zaključka izjasnite. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 84 glasa za, 15 glasova protiv i 17 suzdržanih glasova prihvaćen predloženi zaključak.