Poštovani potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Prvo su Slavonci, Baranjci i Srijemci potjerani iz Hrvatske, a sada im se treba oduzeti i pravo glasa. Ovo je možda najbolji uvod u moje današnje izlaganje. Naime, 14. Siječnja izašli su prvi službeni rezultati popisa stanovništva koji su potvrdili ono čega su se mnogi bojali. Hrvatska je doživjela demografsku katastrofu, demografsku kataklizmu. Biblijski potop u demografskom smislu. Kao jedna od rijetkih zemalja EU izgubili smo 9,5% stanovništva u zadnjih 10 godina. Ono što je još tragičnije, da od 400 tisuća ljudi koji danas, kojih danas ima manje u RH, njih 250 tisuća živi u zapadnoeuropskim zemljama. Kada malo bolje pogledamo statistiku, onda vidimo da su po postotku najviše izgubile upravo slavonske županije. I što se dogodilo u zadnjih 11 dana od kako su izašli ovi službeni rezultati popisa stanovništva? Jedno veliko ništa. Niti od vladajućih, a bome niti od većeg dijela opozicije. Naime, bojim se da će za nekoliko mjeseci ponovo biti ona stara narodna u modi, pojeo vuk magare. Hrvatska će i dalje biti država sa 555 gradova i općina, velikim dijelom ekonomski neodrživih, Hrvatska će i dalje bit država sa nekoliko tisuća vijećnika, Hrvatska će i dalje bit država sa 30-ak raznih agencija, državnih ureda koji često služe sami sebi. Hrvatska će i dalje bit država koja nema istinsku demografsku strategiju razvoja društva sljedećih 50 godina. Hrvatska će i dalje bit država koja nema ministarstvo demografije i iseljeništva jer nas više ima vani nego u Hrvatskoj. Jedino što se u zadnjih 10 dana dogodilo, a to da upravo oni glavni krivci za ovu demografsku kataklizmu, a to su HDZ i SDP, oni koji su zadnjih 20 godina vladali ovom hrvatskom državom, spominju da treba do sljedećih izbora mijenjati izborne jedinice, što znači da će upravo oni krajevi koji su demografski najviše opustošeni, ubuduće imati najmanje zastupnika. Pa vratimo se na početak mog izlaganja, na Slavoniju, Baranju i Srijem. Naime, koji su glavni uzroci iseljavanja? Prvi, još u doba Domovinskog rata gdje, nemojte zaboraviti, je u svakom hrvatskom mjestu ubijeno 5 do 10% stanovništva. Isto tako, nemojte zaboraviti da se po svim statističkim podacima 25% građana nikad više nije vratilo na svoja ognjišta u istočnu Slavoniju, Baranju i zapadni Srijem. Ostali su većim dijelom po ostalim hrvatskim županijama ili u zapadnoeuropskim zemljama. Isto tako, nemojte zaboraviti da je najniži životni standard i najniže plaće upravo u Slavoniji, Baranji i Srijemu i da su upravo iz tih krajeva ljudi najviše odlazili kada su se otvorile granice kako smo postali punopravna članica EU. I sada upravo po prijedlogu SDP-a, ali i po svemu sudeći HDZ-a će Slavonija, Baranja i Srijem imati ubuduće najmanje zastupnika ovdje u HS. Znači prvo smo potjerali ljude prvenstveno iz Slavonije, Baranje i Srijema, a sada ćemo im onemogućiti da imaju svoje zastupnike u HS i stvorit ćemo još jaču centralizaciju države. Nemamo ništa protiv da svaki glas u svakoj izbornoj jedinici jednako vrijedi, ali gospodo draga omogućite elektronsko glasovanje svih hrvatskih državljana bez obzira gdje živjeli, tada će odnos snaga biti puno drugačiji i tada će Slavoniju, Baranju i Srijem i dalje zastupati njihovi zastupnici. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. I na kraju g. Domagoj Hajduković, iznosit će stajalište Kluba Socijaldemokrata, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo i prošli tjedan i ovaj tjedan dominirale su teme demografije. No kako sam i prije govorio demografija nisu samo mjere za novorođenčad, demografija nisu samo rodiljni i porodiljni dopusti, demografija i razvoj demografije je ne nešto puno puno šire i puno šira slika je potrebna kako bismo zaista uvidjeli što trebamo razvijati i kako. Istočna Hrvatska, točnije Slavonija, Baranja i zapadni Srijem je demografski najdevastiranija regija Hrvatske. Također ne samo demografski nego i gospodarski, socijalno i na gotovo sve druge načine. Ovo je dio Hrvatske koji se još uvijek predominantno naslanja na poljoprivredu i prateće industrije. A što se dešava u poljoprivredi? Pa ništa dobro kolegice i kolege nažalost. Naime, cijene mineralnih gnojiva, sjemena, nafte i zaštitnih sredstava su otišle u nebo i kad kažemo nebo ne pretjerujem jer su se cijene minimalno udvostručile, a u slučaju nekih od sirovina koje sam naveo i po više puta povećale. Što to znači za poljoprivredu konkretno? To znači da su proizvodni inputi odnosno troškovi puno puno veći. Posebno su na udaru stočari što naravno ne znači da ratari nisu, ali u stočarstvu se u pravilu jednom ukinuta proizvodnja rijetko obnavlja, što nije slučaj za ratarstvo gdje se ona lakše i češće obnovi. Stočari upozoravaju da su im troškovi proizvodnje otprilike 30% veći nego što je cijena po kojoj prodaju svoje proizvode, što je neodrživo, a ovdje govorimo o prošloj godini, u ovu godinu nismo ni zašli kako treba, a cijene sirovina su puno puno veće. Što to znači na kraju? Naši poljoprivrednici ratari ono malo što ih je ostalo vjerojatno neće odustajati od proizvodnje, ali će zbog cijene koristiti puno manje gnojiva, što će rezultirati manjim prinosima, što će onda opet rezultirati većom cijenom proizvoda na tržištu, što je za stočare posebno neodrživo jer stočari ovise o ratarskim kulturama za prehranu stoke. I na kraju dana to će značiti puno puno veće cijene za naše građane na tržnicama i tu prije svega govorimo o prehrambenim proizvodima, dakle namirnicama bez kojih se ne može, što će dodatno oštetiti i ovako loš standard koji naši građani imaju. Zašto vam ovo sve govorim? Pa baš zbog te istočne Hrvatske i zbog te Slavonije, Baranje i zapadnog Srijema koji je već najpogođeniji i koji će ovime biti još pogođeniji odnosno poljoprivrednici će živjeti još teže, a građani koji moraju kupovati njihove proizvode će itekako to osjetiti po svom džepu. Već u 2002.g. bilo je vidljivo poskupljenje većine poljoprivrednih proizvoda. U svibnju prošle godine u odnosu na svibanj 2020.g. veleprodajne cijene pšenice u Hrvatskoj su rasle 26% u odnosu na isti period prošle godine, a kukuruza čak 51,3%. Suncokretova sačma rasla je preko 20%, a sojina oko 10%, krmno brašno raste preko 50%. Tako da, zašto vam ovo sve govorim opet? Ishrana stoke pokazala se izrazito skupa, a rasle su i cijene svih tipova brašna od 10 do 20%. U ovoj godini možemo očekivati još veći porast cijena. I na kraju želim završiti to sa mišlju da naše Ministarstvo poljoprivrede i vlada u ovom segmentu ne čini ništa. Našim stočarima koji će posebno biti na udaru se ne pomaže, a kako sam rekao jednom ugašena proizvodnja u stočarstvu se vrlo teško do nikad u pravilu više ne obnavlja. Zašto vlada koja toliko govori o demografiji, koja navodno brine o Slavoniji kroz projekt Slavonija itd. se ne pozabavi i ovom tematikom. Zaista mi je to teško dokučiti jer kolegice i kolege više sam puta tu naglasio novi društveni domovi, nove ceste, nove svlačionice nogometnih klubova u našim selima na istoku Hrvatske na kraju dana neće imati kome služiti jer će svi otići iz tog dijela Hrvatske, a otići će zašto? Pa upravo zbog ovakvih ovakvog odnosa prema istoku Hrvatske odnosno vladinog upornog nečinjenja u svijetlu činjenice da se tom kraju proizvođačima, industriji na koju se u pravilu naslanja mora pomoći.
Hvala i vama. Sada je na redu gospođa Anka Mrak Taritaš koja će iznositi stajalište Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, to da od obnove nakon potresa nema ništa svima je jasno i ne treba posebno naglašavati. To zašto nema obnove je jedno složenije pitanje s više razina odgovora i o tome ćemo uskoro naširoko raspravljati u ovoj sabornici, ali ono što je sigurno da je jedan od razloga spore odnosno nikakve obnove komplicirana procedura koja je propisala i samo propisivanje kako će biti je bilo nepotrebno kompliciran i dugotrajno. Prije nego što se uopće krenulo u cijeli proces obnove trebalo je 7 mjeseci od zagrebačkog potresa da se donese prva verzija zakona, nakon potresa na Baniji, Banovini druga verzija zakona, a onda je trebala godina dana da se zaključi da je zakon loš i neprovediv i da ga treba mijenjati. Uz to donesene su čak 4 verzije programa mjera bez kojih nema operativne provedbe zakona i cijelo to vrijeme govorilo se da se ništa ne može, obnova ne može ni početi bez posebnog zakona koji mora biti temeljit i valjda zajedno s programom propisivati svaku letvu, opeku ili čavao koji će se koristiti u obnovi. Drugi korak problema je to da su propisi napravljeni komplicirani i neprohodni, potrebno nepotrebno. Gomile dokumenata, procedura raznih sudionika postupka stvar su doveli do točke potpune neprovedivosti, do apsurda. Gradska služba je u Gradu Zagrebu su naplaćivali ispunjavanje formulara pravdajući se time kako su procedure komplicirane. Na drugim mjestima formirani su posebni timovi koji su ljudima objašnjavali kako podnijeti zahtjev. Tako je to dakle kad je riječ o obnovi. Tako je to dakle kad se treba osigurati ljudima koji su nastradali u potresu, odnosno omogućiti i popraviti njihov vlastiti krov nad glavom, onda je sve komplicirano, čeka se godinama, ništa se ne može bez nekoliko kilograma papira, a kad ih i skupiš, ne dogodi se ništa. Čak i kad poslušaš ministra i sam obnoviš, ne vrati se novac. To je tako kod tzv. običnih ljudi. Ali na ovom svijetu postoje i neki neobični ljudi i oni vrlo često postanu ministri ili neki drugi visoku državni dužnosnici i onda ako ne žive u Zagrebu, imaju pravo na stan dok su na dužnosti i u tom dijelu nema ništa sporno, da se razumijemo, ali u istom tom resoru koji maltretiraju ljude oko obnove, odjedanput postaje sve moguće kad su u pitanju stanovi državnih dužnosnika. Ne samo da vam se ne komplicira zakon i ne trebate tone papira, ne. Ne trebaju vam uopće nikakvi propisi, sve ide kao podmazano, a uredba koja uređuje ovo pitanje ne važi već pune 4 godine. Ali zapravo, ona još uvijek važi jer nikada nije donesena nova, da se ne primjenjuje ona stara, nevažeća. Dakle, primjenjuje se ta stara i nevažeća, kako je to divno, jedno spretno i sretno rješenje. I tako se to po toj staroj nevažećoj uredbi dodjeljuju državni stanovi, određuju kvadrati koji nekom pripadaju, čak i za djecu koja tamo uopće ne žive pa se ti stanovi uređuju, opremaju, sve na sreće i zadovoljstvo naših neobičnih ljudi. Čak se i obnova nakon potresa provodi brzo, nitko ništa ne pita, nitko ništa ne koči, država funkcionira savršeno. A što za to vrijeme rade obični ljudi, posebno one čije su nekretnine nastradale u potresu? Čekaju. Čekaju i gube nadu da će obnovu ikad doživjeti. Probijaju se kroz neprohodne zakone i druge propise. Oni koji su tako neprohodni, doneseni baš zbog njih i obnove. Možda bi nešto se moglo naučiti iz primjera ovih državnih stanova. Neka se pozovu na tu nevažeću uredbu koja zapravo još uvijek važi. Neka po njoj probaju osigurati svoj vlastiti krov nad glavom koji je oštećen u potresu jer koliko čitamo, to je vrlo spretan sistem. Ne samo da odabereš adresu pa se to brzinski uredi bez pitanja o cijeni, imaš super stan, ali kao u onim reklamama, to nije sve. Jer nakon što odabereš i urediš, jer ti državni službenici idu kupovati ukrasne jastučiće i pegle. Pa kolegice i kolege, zar to nije savršeno?
Hvala, vrijeme, slobodni ste i suvereni, hvala. Prelazimo na, na stajališta, iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvi je g. Daniel Spajić. Gubi pravo. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Još se možete prijaviti, znate [[Upadica iz klupe: Evo ispričavam se predsjedavajući što možda malo…]] Ne, on se još može [[Upadica iz klupe: Ispričavam se što…]] A u ime i ispred kluba ne možete ne, imate pravo, ima pravo tajnik, da. Ništa, ne može [[Upadica iz klupe: Dobro prijavit ću se ponovno sve…]] Ne, ne može, ne možete, ne možete jel gubi pravo, ne gubi pravo samo g. Spajić i klub kojeg on predstavlja, nažalost. A čujte, nisam ja izmislio ovaj, nisam ja izmislio ovaj Poslovnik. Gospodin Raspudić [[Upadica iz klupe: Procedura je drugačija]] Da sam ja napisao ovaj Poslovnik bio bi drugačiji. Izvolite… [[Govornik se ne razumije]]
Kad bi se naši organi gonjenja brinuli za sigurnost hrvatske djece barem približno onoliko koliko skrbe za predsjednika vlade netko iz HZJZ bi ovaj tjedan u najmanju ruku završio na obavijesnom razgovoru. Prljava, bezumna i ne znanstvena kampanja guranja i cijepljenja djece vrhunac je dosegla ovog tjedna uvođenjem protuustavnog diskriminiranja djece na onu koja su necijepljena, pa ako su bila u kontaktu sa zaraženim moraju u samoizolaciju i onu koja su cijepljena, pa su odsada nagrađena time što ne moraju u kućni pritvor već mogu u školu. Prekjučer je za HRT Ivana Pavić Šimetin zamjenica ravnatelja HZJZ izjavila, citiram: svako dijete koje je primilo drugu dozu cjepiva bit će oslobođeno samoizolacije. Isto tako i svako dijete koje je preboljelo i cijepljeno jednom dozom i to neovisno o tome kada je ta jedna doza primljena. Preporuka je da se sva djeca u dobi od 5 i više godina cijepe. Svoj djeci preporučujemo cijepljenje i da prime dvije doze, ako je i od Capakove zamjenice previše je. Budući da po recentnu objavljenom istraživanju istog tog HZJZ i cijepljeni prenose zarazu čime su priznali odgovornost vladajućih za prodor zaraze u bolnice i smrti u njima preko cijepljenog osoblja koje se pomazano covid potvrdom nije trebalo testirati jasno je kako je cilj te olakšice za cijepljenu djecu ne sprječavanje širenja zaraze jer je i cijepljeni širi. Dakle, cijepljenje djece nije sredstvo za sprječavanje širenja zaraze već je cilj. Za što? Za zdravlje djece sigurno nije jer osim imuno kompromitirane djece za koju su rizične i sve druge viroze gotovo ne postoji rizik teškog oboljenja kod djece. Dakle, ako svrha nije ni sprječavanje širenja zaraze, a nije jer je sada šire i cijepljeni i necijepljeni, te ako svrha nije zaštita zdravlja i života djece jer oni time nisu ni ugroženi jedina preostala svrha je dilanje cjepiva, pa makar i djeci. Zašto se HZJZ ponaša kao uspaničeni Pfizerov komercionalist na rasprodaji, a ne kao institucija kojoj primarna svrha mora biti zaštita zdravlja hrvatskih građana? Doći će vrijeme kad ćemo i to utvrditi, ne brinite se. Točnije, brinite se vi koji ovo radite. Za razliku od sve ostale hrvatske djece jedno zaslužuje posebnu skrb, toliku da smo došli na rub vraćanja verbalnog delikta kao u dobra stara vremena kako bi rekao možemovski piar Jagić referirajući se na vrijeme pokolja katoličkih svećenika. Riječ je o najvećem sinu našeg naroda i nacionalnih manjina kojem prema prominentnim analitičarima nitko iz oporbe nije ni do koljena, vlasniku briselskih super moći Andreju Plenkoviću. Dvojica građana uhićena su prigodom njegovog posjeta Maslenici. Jedan je napisao, da citiram, treba, da ga treba dočekati pokvarenim jajima, njega i njegova poltrone, te dodao kako nitko toliko nije ponizio i izdao Hrvate, te ga nazvao, citiram, narcisoidnim jadnikom. A drugi je priveden jer je napisao, citiram, udri munjo, puki grome, zar i ti pavijanu s Frkom nijesi u Ukrajini, završen citat. Jaje je ne verbalno već stvarno 2003.g. u Imotskom dobio tadašnji ministar Slavko Linić. Budući da je riječ o običnom kokošjem jajetu može se reći da je čak i dobro prošao budući se radilo o gostovanju na tvrdom terenu i nije cmizdrio. Helmut Kohl je gađan jajima u Haleu '91., napadač je priveden i pušten. Njemački kancelar nije podigao prijavu. Ovdje parafrazirajući Cezarovu alea iacta est! čak ne možemo reći ni jaje je bačeno već je samo spomenuto, a i to je u Plenkovićevoj Hrvatskoj dosta za haps. U Jugoslaviji je '80.-tih godina uslijed pada omiljenosti donesen poseban Zakon o zaštiti lika i djela Josipa Broza Tita. Kako bi se izbjegle sve nedoumice oko mogućnosti primjene čl. 17. Zakona o prekršajima protiv javnog reda i mira u slučaju jaje protiv Plenkovića potreban nam je novi zakon. Zakon o zaštiti lika i djela magistra Andreja Plenkovića ćemo morati izraditi i uputiti u saborsku proceduru mi ako želimo da bude kvalitetan. U članku koji se odnosi na jajomor morat ćemo razlikovati spominjanje jaja kao u zadarskom slučaju, izravnu prijetnju jajetom i konkretni atentat jajetom. Zakonodavac bi morao provoditi ne samo razliku u težinu djela ako je sredstvo trulo ili svježe jaje već bi u zakonu morao uskladiti težinu kvalifikacije djela jajne misli, riječi ili dijela sa dimenzijama sredstva počinjenja zločina jer nije isto radi li se o nojevom jaju ili prepeličijem. Posebnu otegotnu okolnost predstavljalo bi jaje iz podnog uzgoja. O nezahvalni narode BDP je toliko narastao, uvodi te u eurozonu i šengen, a ti mu prijetiš jajetom. Možda i ne zaslužuješ drugo nego da tvoj najveći dobrotvor digne potpuno ruke od tebe, prestane te usrećivati i ode svojima u Brisel.
Hvala i vama. Stajalište Kluba zastupnika SDP-a iznosit će potpredsjednica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Govorit ću danas o jednoj temi koja u sveopćoj fokusiranosti na teme poput Covida, političkih sukobljavanja na brojnim razinama i tzv. visokoj politici malo ispada iz vidokruga, a to je kultura. U ovom ću se izlaganju osvrnuti na nezavisnu kulturu, kulturu novoga ili inovativnu kulturu i njen položaj danas posebno u svjetlu njenog financiranja od strane države i društva. Svi znamo da u svakom društvu svaka kultura, kako njeno stvaranje tako i njena interpretacija traže stanovitu potporu zajednice u kojoj nastaju ili propadaju. Nije lako danas pogotovo u ovim pandemijskim uvjetima opstati i mi kao klasična, tradicionalna kultura već prepoznata i inkorporirana u kulturnu scenu i kulturno tržište, a gotovo je nemoguće čak i postojati u onoj kulturi koja je nova, koja je inovativna i ja bih rekla avangardna bez podrške države, društva i njenih institucija. Upravo je s tim ciljem prepoznavši da bez podrške države i društva nema niti kulture, a da bez kulture nema ni države ni društva još 2011. godine RH osnovala zakladu Kultura nova da pruža stručnu i financijsku podršku organizacijama civilnog društva koje djeluju u području suvremene kulture i umjetnosti, a kao ključni ciljevi zaklade navedeni su unaprjeđenje produkcijskih i organizacijskih kapaciteta nositelja programa te doprinos njihovoj stabilizaciji i razvoju. Navedeno je tu i podizanje razine profesionalnog djelovanja, uspostavljanje međusektorske suradnje, programsko umrežavanje, poticanje umjetničkog stvaralaštva mladih, kritičkog preispitivanja, društvenog, ekonomskog, političkog, povijesnog, etičkog i ideološkog okruženja, otklon od dominantnih koncepcija angažiranosti i inovativnosti itd. Sve to odlično zvuči, možda je dobro i krenulo ali danas je to nažalost ostalo samo u teoriji. U praksi, sudeći barem prema informacijama kojima raspolažem, a o kojima možemo čitati i u medijima nije tako. U stvarnosti neke od kulturnih institucija koje su kroz godine svog postojanja i djelovanja dokazale da čine upravo ono što zaklada Kultura nova treba podupirati ostaju bez financijske potpore i time su osuđene na propast i na prestanak postojanja. A s njima umire i kultura. Zašto? To je teško shvatiti. Prvo, radi se o izuzetno malim financijskim iznosima koji pokrivaju samo one najosnovnije troškove. U slučaju recimo Eurokaza koji je također odbijen od nacionalne zaklade odnosno na njezinom natječaju, radi se o jednoj jedinoj minimalnoj plaći od nekih 4.000 kuna za jednog jedinog zaposlenika. Za to država nema novca za jednu minimalnu plaću. Kao drugo, ocjenjivanje na natječaj prijavljenih projekata provodi se po jednom neshvatljivo birokratiziranom modelu i kriterijima koji ne rezultiraju izborom onih koji zaista doprinose razvojem drugačije i inovativne kulture nego onih koji uspiju sastaviti takvu formalnu prijavu koja će zadovoljiti određene zahtjeve koji u bitnome nemaju veze s kulturom. Pri tom ne postoje objektivni kriteriji ocjenjivanja, ne objašnjava se zbog čega je nešto važno, a nešto nije, bodovi se raspoređuju po vrlo nejasnim kategorijama, ocijene daju ljudi bez scenskog iskustva, a neki su uvjeti za dobivanje potpore potpuno izvan zdravog razuma poput onog o uključivanju što većeg broja volontera ili brojnosti publike, što u ovim pandemijskim okolnostima ne da nije moguće nego je ograničeno propisima koje donosi ista ona država koja i financira zakladu odnosno korisnike potpora. Umjesto realne ocijene dosadašnjeg grada kulturnih organizacija ili njihovog stvarnog kulturnog doprinosa gledaju se formalna obrazloženja u prijavnim obrascima i njihova prilagođenost rigidnim birokratskih frazama iz natječaja. To nema veze s razvojem i poticanjem slobodnog duha umjetnosti nego upravo suprotno. Umjetnost se tjera uz stereotipe, u frazeologiju i birokratski mjerljive kategorije, a to nije zadatak ove nacionalne zaklade. Rezultat svega bit će gašenje i nestanak kulturnih inicijativa i projekata koji čine duh našeg društva, a društvo ćemo izgleda prepustiti kiču, cajkama i Tik Tokerskim influenserima. Želimo li to zaista? Moramo o tome ozbiljno razmisliti i raspraviti, pa već sada najavljujem da ću zatražiti da se o tome razgovara i u HS odnosno na sjednici Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Sad je na redu g. Hrvoje Zekanović kao nezavisni zastupnik. Nema ga, nema ga, gubi pravo. Gđa. Anita Pocrnić Radošević, iznosit će stajališta Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnice. Kako od jutros govorimo o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu rada, a danas ću govoriti o mjerama aktivne politike zapošljavanja iz nadležnosti HZZ, a čija provedba se temelji na odredbama, na čl. 34. do 36. Zakona o tržištu rada. Upravno vijeće HZZ-a 28.12.2021.g. donijelo je odluku o usvajanju uvjeta i načina korištenja sredstava za provođenje mjera u tekućoj godini. Tijekom 2021.g. koja je zbog pandemije bila teška u gospodarskom smislu u mjere aktivne politike zapošljavanja uključena je 31.401 osoba, od čega 16.149 žena i 15.252 muškarca. Sada ću istaknuti najvažnije novosti koje donosi program mjera aktivne politike zapošljavanja 2022. u odnosu na prethodnu godinu. To su veći iznosi potpora za zapošljavanje i pripravništvo, širi spektar ciljanih skupina korisnika s naglaskom na ranjive skupine, produženo trajanje potpora za pripravništvo i za zapošljavanje do 24 mjeseca, veći iznos potpora za samozapošljavanje, ali i proširenje potpore uvođenjem podmjere mobilnost radne snage „Biram Hrvatsku“ koju mogu koristiti povratnici iz Europskog gospodarskog područja i iz Švicarske i hrvatski građani koji bi se iz razvijenih dijelova RH preselili u gospodarski slabije razvijena i demografski oslabljena područja. Mjera omogućava dodatnu novčanu potporu korisnicima potpore za samozapošljavanje i to 50.000 kuna povratnicima koji se odluče na samozapošljavanje, a osobe koje odluče se preseliti odnosno promijeniti prebivalište u slabije razvijene regije RH mogu dobiti dodatnu potporu od 25.000 kuna. Značajno je i administrativno rasterećenje prilikom apliciranja na način da će HZZ sam prikupiti dokumentaciju iz relevantnih službenih izvora, a također će razmjenjivati podatke s drugim tijelima, primjerice o prosjeku broja zaposlenih, te isplaćenim plaćama, što će pridonijeti ubrzavanju procedura. Jedan dio mjera bit će financiran iz NPOO-a i to potpore za samozapošljavanje, te potpore za zapošljavanje i pripravništvo u kojima se uvećanim iznosom financiraju zahtjevi koji udovoljavaju kriterijima zelenog ili digitalnog radnog mjesta. Poslodavci koji će aplicirati na potpore koje su namijenjene zelenim djelatnostima moraju zadovoljiti kriterije poslovanja unutar područja zelenih djelatnosti. Popis prihvatljivih djelatnosti odnosno indikativna lista zelenih proizvoda i usluga u okviru tih djelatnosti čine osnovu za dodjelu potpore za zeleno radno mjesto. Popis je objavljen na web stranici mjere.hr. Digitalna radna mjesta su radna mjesta i poslovi za čije obavljanje osoba mora posjedovati visoko specijalizirane, napredne informacijske i komunikacijske vještine odnosno posjedovati znanja u područjima programiranja, razvoja aplikacija, digitalne poslovne analize, marketinga, dizajna, razvoja algoritama i slično. Također ove godine omogućena je i predaja zahtjeva i naknade dokumentacije za praćenje zahtjeva putem „moji zahtjevi“ online aplikacije koja se također nalazi na web stranici mjere.hr. Fizičke osobe za prijavu koriste sustav e-građana i tu je dovoljna treća razina putem tokena banaka, a poslodavci moraju koristiti HZZ-ov korisnički račun za poslodavce koji mogu na navedenoj stranici kreirati ili ga već imaju i koriste na burzi rada za predaju oglasa za radna mjesta. Zahtjevi po mjerama aktivne politike koje provodi HZZ zaprimaju se do 30.11.2022.g., osim mjere „samozapošljavanja i proširenja poslovanja“ gdje se zahtjevi zaprimaju do 31.10.'22.g.. Iznimno zahtjevi po mjeri „stalni sezonac“ zbog, zbog, kako bi se izišlo u susret osobama koje rade sezonski one se zaprimaju tijekom cijele godine, znači zadnji dan zaprimanja je 31.12.2022.g.. Jedna od novina je i isplata paušalnih iznosa potpora, što će ubrzati i pojednostaviti obradu predmeta i njihovo rješavanje. Hvala.
Hvala i vama. Stajalište Kluba zastupnika IDS-a iznosit će kolega Emil Daus, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. U RH nažalost više gotovo da nema mladih tokara, autoelektričara, instalatera grijanja, klimatizacije elektromontera, brodograditelja, brodskog mehaničara itd., itd., zanimanja koja bi nam itekako bila potrebna. Zašto je tome tako? Razloga je više ali jedan od njih je sigurno taj da se i prilikom upisa u većini škola ne uzima u obzir minimalni bodovni prag koji je bio zastupljen prethodnih godina i onda takav način upisa daje mogućnost da i oni s nešto lošijim ocjenama u osnovnoj školi ipak upišu i neke gimnazijske i četverogodišnje strukovne programe, a posljedica toga u trogodišnji strukovni programi ostaju bez učenika i tako iz godine u godinu, bez zanimanja, a i bez škola. Činjenica je da su demografska kretanja snažno utjecala i na ukupno pohađanje srednjoškolskog obrazovanja. Prema statistici u razdoblju od 2013. do 2019. najviše su pogođeni trogodišnji programi redovitog strukovnog obrazovanja gdje se broj učenika smanjio za gotovo 30%, a u nekim najpopularnijim zanimanjima iz 2013. i do 50% dok se broj učenika u naukovanjima u posljednjih 6 godina bio doslovno prepolovio i to pričam o periodu prije Covida. Mi smo trenutno uvoziti radnu snagu za potrebe turizma, ugostiteljstva, građevine, a uskoro ćemo poput zapadnih zemalja za zanimanja zapravo već je i počelo u strojarstvu, elektrotehnici itd. Danas je na tržištu rada u Istarskoj županiji iz koje dolazim najveća potreba za strukovnim zanimanjima ali onim trogodišnjim industrijskim, obrtničkim. I nažalost u Istri danas imamo od ukupnog broja srednjoškolaca nešto preko 6.000 učenika svega 1.020 učenika trogodišnjeg obrazovanja. Kad usporedimo taj podatak s onim na razini čitave zemlje prosjek je približno jednak gdje nešto više od 144.000 učenika, srednjoškolaca imamo svega 27.770 učenika trogodišnjeg obrazovanja. Strukovno obrazovanje je najzastupljenije u četverogodišnjem obrazovanju i to je ono što također treba razdvojiti prilikom statističkih obrada rezultata. Ali osim toga i Nacionalni plan oporavka RH predviđa povećanje udjela srednjoškolaca upisanih u gimnazijske programe. I ono što je isto jedan od problema s kojima se susrećemo u posljednje vrijeme je nedostatak kvalificiranog stručnog kadra kako nastavničkog u školama tako i onog kod poslodavca. Zanimanja u programima jedinstvenog modela obrazovanja zahtijevaju praktičnu nastavu kod licenciranog obrta što otežava učenicima i školi pronalazak istih. Naime, da bi dobili licencu pružatelji naukovanja moraju učenicima osigurati uvjete za stjecanje kompetencija u stvarnom radnom okruženju uključujući mentora s odgovarajućim kvalifikacijama i pedagoškim kompetencijama. I tu je problem jer danas malo poslodavca želi preuzeti odgovornost za naukovanje učenika, a da pritom od države ne dobije stimulaciju ili olakšicu. Kapitalna ulaganja u infrastrukturu obrazovanja neophodna su pogotovo za strukovna zanimanja. Stvaranje jednakih uvjeta školovanja učenika u svim sredinama, jednakih uvjeta ili sličnim onima kod poslodavca trebali bi biti u centru djelovanja. Zato postavljam pitanja. Da li će napokon Vlada RH učiniti nešto za razvoj strukovnog trogodišnjeg obrazovanja? Hoće li učiniti nešto po pitanju ulaganja u infrastrukturu i modernizaciju postojećih škola, modernizaciju zanimanja ili će i dalje potpomagati demografskom odljevu mladih naraštaja koji zbog upisa u gimnazijske i četverogodišnje škole ostaju bez posla ili s teretom doškolovanja i na račun vlastitih roditelja ili njih samih lišenih svakakve pomoći države. Zar nije pametnije školovati djecu za potrebe društva koji bez elektroinstalatera, vodoinstalatera, graditelja jednostavno ostaje bez životno neophodnih zanimanja. Nužno je primijeniti mrežu škola temeljenu na stvarnim potrebama tržišta rada. Zato dozvolimo školama koje obrazuju takve učenike da izmjenjuju trogodišnje strukovne programe i povećavaju razredna odjeljenja sukladno potrebama tržišta rada ukoliko postoji interes učenika za takva zanimanja jer ima i takvih primjera jer u protivnom demografske prilike će nam iz godine u godinu biti gore kao i nedostatak životno neophodne radne snage. Hvala.
Gospodin Veljko Kajtazi iznosit će stajalište Kluba zastupnika Nacionalnih manjina, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Kao predstavnik židovske nacionalne manjine u HS, ali i jedan iz drugih od kojih je svaka na svoj način bila određena događajima u Drugom svjetskom ratu na europskom tlu. U povodu Međunarodnog dana sjećanja na žrtve holokausta koji sutra obilježavamo i u kojem sam nebrojeno ovdje govorio. Podsjetit ću na rečenicu koju sam ovdje izreko prije točno godinu dana. Pozivam Vladu RH te sve kolegice i kolege zastupnike neovisno o stranačkoj pripadnosti da u cijelosti prihvate prijedlog židovske zajednice i ostalih stadalačkih naroda da se ustaška obilježja i pozdravi uključujući Za dom spremni kaznenim zakonom jasno zabrane po uzoru na njemački zakon te da zajednički pokažemo da se ne moramo bojati glasine radikalne i nazadne manjine koju većina naših građana ne podržava. Aktualnost ovog pitanja potvrđuje nama i prije nekoliko dana usvojena UN rezolucija kojom se osuđuje poricanje holokausta i kojom se apelira na sve zemlje i društvene mreže da poduzmu aktivne mjere u borbi protiv antisemitizma i poricanje ili iskrivljavanje holokausta. Veleposlanici Izraela i Njemačke koji su potaknuli dovođenje ove rezolucije istaknuli su značaj usvajanja baš na 20. siječnja na 80-tu godišnjicu konferencije u Wannseeu kada su nacistički lideri planirali konačno rješenje židovskog pitanja. Posljedica je bila osnivanje nacističkog logora smrti u kojima je ubijeno gotovo 6 miliona Židova čak i 1/3 židovskog naroda. U logorima su ubijeni veliki broj pripadnika drugih naroda manjina uključujući i neutvrđeni broj Roma koji se najčešće procjenjuje na pola miliona, a u nekim izvorima čak i gotovo milion. Drago mi je da smo mi u Hrvatskoj napravili značajne iskorake u razvoju preduvjeta za učenje i obrazovanje o stradalima u Drugom svjetskom ratu pa tako izgradili i Romski memorijalni centar Uštica. Međutim, stradalački narodi još uvijek nisu zadovoljni sa brojem učenika koji posjećuju mjesta stradanja u Drugom svjetskom ratu. Nismo do kraja zadovoljni ni sa onima što se i koliko podučava u školama, a sve za posljedicu u doba sve lakšeg plasiranja krivih informacija za posljedicu i negiranje stradanja židovskog i romskog i ostalih stradalačkih naroda, a kao što znamo negiranje je upravo zadnja faza genocida. Iako rezolucije Generalne skupštine UN-a nisu pravno obavezujuće oni su odraz razmišljanja svih država koji su donošenje ovog dokumenta podržale. U tom smislu smatram da je i ovaj iskorak poticaj zahtijevaju stradalačkih naroda koje ja zastupam kad govorim o našem odnosu prema naslijeđu Drugog svjetskog rata. Zadovoljan sam u tom smislu i izjavom novog predsjednika Vrhovnog suda Radovana Dobronića o pokliču Za dom spremni koji se na ovu temu referirao kao nacionalizacijsko pitanje. Upravo to potvrđuje i spomenuta Rezolucija UN-a da se radi o civilizacijskom pitanju, a ne samo o našem unutrašnjem pitanju. Drago mi je da je odmah na početku mandata na tako važnoj funkciji ponovio ono o čemu mi godinama govorimo, a to je pod tim su pokličem ubijani ljudi bez ikakvog povoda i razloga na temelju neponovljivih kriterija koji ne mogu i ne smiju postojati. Ta parola podržava i veliča gotovo apsolutno genocid nad Židovima i nad Romima jer je pobijeno više od 95% pripadnika tih nacija koji su zatečeni na teritoriji koji je NDH smatra svojom. Današnje kratko izlaganje time završavam, mislim da sam kao i prošle godine bio dovoljno jasan te se nadam da će ovakav stav konačno zauzeti i naše institucije. Hvala.
Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, dobro jutro vam želim. Današnji dan započinjemo sa: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu rada, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 248. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava i čl. 172. i 204. Poslovnika HS-a. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno čl. 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Prije nego što dam riječ predlagatelju imamo zahtjeve za stanku, prva se javila kolegica Selak Raspudić, izvolite.
Tražim stanku u ime Kluba Mosta kako bismo još jednom razmislili o tome kakav je doista položaj osoba s invaliditetom na tržištu rada. Naime, ono čime ćemo se mi danas baviti je nekakve vatrogasne mjere, saniranje posljedica činjenice da imamo veliki broj nezaposlenih osoba s invaliditetom, štoviše gotovo 30% osoba s invaliditetom nema nikakvo radno iskustvo. Ali ono o čemu bismo mi danas doista trebali razmišljati i gdje bismo trebali uložiti veće napore kako približiti tržište rada osobama s invaliditetom. U tom smislu nameće se nekoliko ključnih pitanja. Tokom 2020.g. kao što upozorava pravobraniteljica za osobe s invaliditetom aktivne mjere zapošljavanja koje su bile mjere koje su poticale poslodavce da zaposle osobe s invaliditetom djelomično su obustavljene. Naše današnje pitanje je jesu li one u potpunosti vraćene u funkciju i mogu li se one dalje poboljšati? Drugo pitanje na koje bismo ovdje trebali naći odgovor je zašto imamo toliko nezaposlenih osoba s invaliditetom? Njih je 2020.g. bilo 6.231 odnosno 3,9% uopće nezaposlenih koji su prijavljeni na tržištu rada. U tom smislu moramo pogledati izazove s kojima se suočavaju osobe s invaliditetom. Neki od njih su diskriminacija na radnom mjestu, nemogućnost prilagodbe uvjeta natječaja i radnog mjesta osobama s invaliditetom. Dok te probleme ne riješimo mi nećemo imati veći broj osoba s invaliditetom na tržištu rada i moći ćemo se baviti i bit će učinkovite isključivo ovakve zakonske izmjene koje naravno pozdravljamo, ali koje daju naknade nezaposlenim osobama s invaliditetom umjesto da oni postanu naši kolege na tržištu rada. Hvala vam.
Hvala vam. Stanka je odobrena. Kolega Grmoja, upozorio me je sada tajnik plenarne sjednice kolega Bukarica da ste vi jučer dobili stegovnu mjeru da ne možete biti nazočni jučer i danas u HS, pa bi vas molio da…
Gospodin, gospodina Bukarica je…
Čekajte, samo malo…
Gospodin Bukarica vas je zaboravio upozoriti…
Kolega Grmoja, vi ste sad meni upali u riječi i počeli govoriti bez da sam ja završio svoju misao.
Završite, pa ću ja.
Dakle, ne nisam. Dobili ste stegovnu mjeru da ne možete biti danas tu u sabornici. Izvolite sada.
Dakle, g. Bukarica vam je zaboravio napomenuti da je potpredsjednik sabora Ante Sanader protuposlovnički izrekao mjeru, dakle on je rekao da mi se oduzima pravo govora na dva dana. Takva mjera ne postoji u Poslovniku, nije me udaljio sa sjednice. Na to je upozorio i kolega Bauk, a ja sam samo tražio da HDZ zauzme politički stav o tome je li neprihvatljivo da se čovjeka uhićuje jer je rekao da bi trebalo pripremiti pokvarena jaja [[Upadica: Kolega Grmoja, ajde, ajdemo sada, molim vas]] To je apsolutno nedopustivo i sad se …/Govornik isključen/….
Kolega Grmoja, ajmo sada. Ja vas molim da sjednete, nemojte sada da radimo ovdje predstavu. Dakle, dobili ste stegovnu mjeru od strane potpredsjednika.
Protuposlovničku.
Da, ali je nakon toga prema onome što ste i sami… [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ne, nije, nije nakon pola dana. Ja vas molim da napustite ovaj… [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Dobro, onda ćemo napraviti sada prekid sjednice. Ja ću vas zamoliti da napustite sabornicu jer je to odluka potpredsjednika HS. Vi ste prekršili bili Poslovnik, dobili ste nekoliko opomena i sukladno tome danas ne možete biti u sabornici. Dakle, molim vas da ne radimo incident. Čuo sam i objašnjeno mi je da je prvo izrečena stegovna mjera koja nije definirana u Poslovniku, nakon upozorenja zastupnika Bauka, potpredsjednik sabora Sanader izmijenio je odluku i izgovorio ju je onako kako i piše u Poslovniku HS. Dakle, molim vas da to napravite, sada ćemo napraviti stanku onda od 5 minuta. Evo izvolite, nadam se da će to biti pomirbena … [[Govornik se ne razumije]]
Hoće, dakle ja mislim ako bi nešto trebalo biti poslovnički to je da me se udalji sa sjednice. Meni ta mjera uopće nije izrečena i ako ja nastavim kršiti Poslovnik onda mi se, onda me se udalji sa sjednice u trajanju od dva dana. To nije napravljeno, dakle ja niti sam udaljen sa sjednice, dakle i onda me se nije moglo udaljiti sa sjednice u trajanju od dva dana.
Ja ću sad tražiti ovaj da vidim, nisam bio nazočan, sada su me upozorili, tako da ću tražiti sad da vidim točno što se dogodilo, pa ćemo nastaviti onda nakon sjednice, ako je, ako je ispravno ja ću onda inzistirati na tome da ne možete danas biti u sabornici, a ako nije, moguće je da nije onda ću odlučiti hoćete biti tu. Nastavljamo onda u 9 sati i 50 minuta. STANKA U 9, 38 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,51 SATI]] Prije nego što nastavimo molio bih kolegu Grmoju ipak da napusti sabornicu, jer sam gledao sada snimku. Dakle, zbog javnosti moram ispričati što se dogodilo. Vi ste dobili opomenu četvrtu po redu, pa onda petu po redu i nakon toga vam je potpredsjednik Sanader rekao da vam oduzima riječ za jučer i za danas. Nakon toga je reagirao kolega Bauk i rekao da je povrijeđen Poslovnik, da ta stegovna mjera se ne može izreći i da ju je izrekao krivo i da se korigira. Nakon toga se potpredsjednik Sabora korigirao i rekao da ne možete biti nazočni dva dana u sabornici. Dakle, vrlo je čisto i vrlo jasno. Evo možete provjeriti. Ja se zahvaljujem na razumijevanju.
O.k. Dobro sam prošao. Mogao sam biti i uhićen zbog kritike lika i djela predsjednika Vlade.
Ne bojte se kolega Grmoja, vi ste već toliko toga izrekli, da ako niste do sad uhićeni nećete biti nikad. Idemo dalje. Sad će kolega Pavliček obrazložiti stanku, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, tražim stanku od 10 minuta u ime kluba Hrvatskih suverenista kako bi se još jedanput konzultirali oko ovog konačnog prijedloga zakona, ali kako bi i još jedanput utvrdili da su osobe sa invaliditetom što je činjenica jedna od najteže zaposlivih grupa i najranjivijih grupa u našem društvu. I na žalost i dosadašnji zakonski prijedlozi posebice proaktivna politika uposlenja tih osoba nisu donijeli one rezultate koje očekujemo. Tu prvenstveno mislimo na penale koje određene tvrtke plaćaju ukoliko nemaju određen broj uposlenih osoba sa invaliditetom sukladno sveukupnom broju uposlenih. Pitanje je koliko se u biti provjeravaju te mjere i koliko uistinu te tvrtke plaćaju određene penale. Ali ovdje bih se htio posebice osvrnuti na članak 70a. stavak 4. koji glasi; „Novčana pomoć za nezaposlenu osobu sa invaliditetom utvrđuje se u visini od 10% minimalne plaće u neto iznosu, odnosno u visini od 375 kuna.“ Pa što može jedna osoba sa 375 kuna mjesečno posebice osoba sa invaliditetom? Mislim da je ovo stvarno omalovažavanje dostojanstva svake osobe, a posebice osoba sa invaliditetom. Mislim da je ovo uistinu jedna preniska granica za novčanu naknadu takvim osobama. Hvala vam lijepa.
Stanka je odobrena. No, sukladno članku 293b. nastavit ćemo odmah sa radom, pa ću zamoliti sada da u ime predlagatelja poštovani državni tajnik u Ministarstvu rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike Ivan Vidiš predstavi konačni prijedlog zakona. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, zastupnice i zastupnici. Izmjene i dopune Zakona o tržištu rada donose se radi horizontalnog usklađivanja sa novim Zakonom o socijalnoj skrbi. Novim Zakonom o socijalnoj skrbi u okviru reforme sustava socijalne skrbi predlaže se promjena stvarne nadležnosti u postupcima priznavanja prava na naknadu do zaposlenja. Umjesto centara za socijalnu skrb o navedenom pravu odlučivat će Hrvatski zavod za zapošljavanje sukladno propisima o zapošljavanju. Naknada zaposlenja može se priznati djetetu s teškoćom u razvoju, odnosno osobi sa invaliditetom kojemu je tjelesno, mentalno i intelektualno ili osjetilno oštećenje utvrđeno na temelju nalaza i mišljenja Zavoda za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Pravo se ostvaruje nakon završetka osnovnoškolskog, srednjoškolskog ili visokoškolskog obrazovanja, a najranije s navršenih 15 godina života. Osoba sa invaliditetom mora biti sposobna ili djelomično sposobna za rad i voditi se u evidenciji nezaposlenih osoba Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Kako je razvidno da se radi o materijalnoj zaštiti osoba sa invaliditetom u kontekstu propisa o zapošljavanju predlaže se i promjena naziva ovog prava u novčanu pomoć za nezaposlene osobe sa invaliditetom. Prosječan broj korisnika prava na godišnjoj razini je oko 2000 osoba. Ovim zakonom predlaže se visina novčane pomoći u iznosu od 10% minimalne plaće u neto iznosu, a novčana pomoć se isplaćuje korisniku mjesečno sve dok se vodi u evidenciji nezaposlenih osoba Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Do sada je naknada bila određena u fiksnom iznosu od 350 kuna mjesečno. Ovim zakonom omogućit će se nezaposlenim osobama sa invaliditetom da na jednom mjestu dobiju profesionalnu usluge podrške i pomoći u traženju posla s jedne strane i određenu materijalnu pomoć s druge strane. Navedeni pristup i efikasnost u postupanju pridonosi kvaliteti pružene usluge i uspješnoj integraciji osoba sa invaliditetom na tržište rada. Pružanje materijalne pomoći nezaposlenim osobama sa invaliditetom uz stručnu podršku procesu integracije na tržište rada dio je cjelokupne skrbi osobama sa invaliditetom. S obzirom da se radi o nezaposlenim osobama sa invaliditetom koji ne ispunjavaju uvjete za ostvarivanje prava za vrijeme nezaposlenosti nužno je ovim zakonom osigurati im kontinuiranu materijalnu pravnu zaštitu. Slijedom navedenog važno je donijeti ovaj zakon po hitnom postupku kako bi se izvršila horizontalna usklađenost propisa, te umanjile negativne posljedice za nezaposlene osobe sa invaliditetom.
Što ste gotovi? Gotovi ste? Morate reći da ste gotovi. Dobro. Idemo onda sa replikama. Kolegica Selak-Raspudić, izvolite.
I ja sam iznenađena da je ovo ovako kratko trajalo, jer se doista mnogo toga moglo reći o zapošljavanju osoba sa invaliditetom ali možda vam i to nije prioritet. U tom smislu moje pitanje je sljedeće. Vidljiv je rast broja zaposlenih osoba sa invaliditetom do kraja 2018. godine, a nakon toga dolazi do pada broja zaposlenih osoba sa invaliditetom. Osjećate li osobnu odgovornost za takve trendove i što ćete učiniti da se oni promijene? Moje drugo pitanje odnosi se na visinu naknade koju će dobiti nezaposlene osobe s invaliditetom, na temelju čega ste se odlučili baš na samo skromnih 10% minimalne plaće i jeste li spremni razmotriti da se ta naknada poveća?
Izvolite odgovor.
Što se tiče, prije svega, čestitke na lijepim vijestima. Što se tiče samog iznosa naknade, znači on je trenutno i povećan, ono što je bio prije i fiksiran je za neto iznos minimalne plaće, znači za 375 kuna. A što se tiče ostalih podataka, mislim da je bitno istaknuti da je ovo samo dio jednog paketa koji i ostalim izmjenama odnosno izmjenom u Zakonu o socijalnoj skrbi predviđa se cijeli niz ... [[Govornik se ne razumije.]] i podizanja osnovne naknade s invaliditetom. Što se tiče tržišta rada, tu bilježimo određene pomake, što se tiče i broja zaposlenih osoba s invaliditetom u očevidniku zaposlenih osoba sa invaliditetom i što se tiče smanjenja broja nezaposlenih osoba sa invaliditetom u evidenciji HZZ-a. Naravno da želimo još veći pomak, prije svega to radimo kroz element, odnosno instrument koji imamo na raspolaganju, a to su mjere aktivne politike zapošljavanja, koje uredno nastavljaju dalje, bio je jedan prekid koji ste spomenuli i to u vrijeme najžešće [[Upadica: Hvala vam.]] /nerazumljivo/...
Molim vas da vodite računa samo o jednoj minuti. Kolegice Marić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani državni tajniče. Radim u zdravstvu pa me zanima imate li podatke koliko je osoba s invaliditetom zaposleno u zdravstvenim ustanovama u RH, odnosno koliko se plaća penala kada se osobe s invaliditetom ne zapošljavaju, a ne zapošljavaju se, znam sigurno, samo ne znam točne podatke i što zapravo resorna ministarstva rade da bi stimulirale zdravstvene ustanove da što više zapošljavaju osobe s invaliditetom odnosno da koriste zamjenske programe, kako se upravo ti penali ne bi plaćali. Naime, zbog same prirode posla, koliko mi, evo, kažu po zdravstvenim ustanovama, često se osobe s invaliditetom niti ne javljaju na ta specifična radna mjesta, ali opet, postoje mogućnosti za zamjenske programe, pa evo, onda vas molim, odgovorite. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Što se tiče točnog broja nezaposlenih osoba s invaliditetom ili osoba s invaliditetom u zdravstvenom sustavu, moram priznati da taj egzaktan broj ne znam, ali možemo provjeriti. Što se tiče penala, on je 970 kuna po poslodavcu, znači za onu kvotu koju ne ispuni. Što se tiče općenito te kvote, od 9 000 otprilike, poslodavaca koji imaju obvezu znači, ako imaju više od 20 zaposlenih i pravilnik o radu, koji moraju zaposliti nezaposlenu osobu, i tu dobivamo zaista veličinu, veliku količinu sredstava koji se poslije ulaže u zaštitne radionice i ostale subvencije koje se odnose na zapošljavanje osoba s invaliditetom. Što se tiče samih subvencija, to je zaista veliki iznos, to je 120 milijuna godišnje koji se utrošio prošle godine, plus naše mjere aktivne politike zapošljavanja, to je oko 150 milijuna kuna. Što se tiče točnog broja osoba u ovom sustavu, to ću provjeriti podatak, što se tiče kazni, 975 kuna.
Kolegice Burić, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče HS-a, državni tajniče Vidiš. Unatoč korona krizi koja nas je snašla i koja nas je dosad koštala više od 40 milijardi kuna, ova Vlada uspjela je osigurati dobrim upravljanjem povećanje broja zaposlenih, ne samo generalno već i povećanje broja zaposlenih osoba s invaliditetom, za što je unatrag 5 godina osigurano, koliko mi je poznato više od pola milijarde kuna, upravo za poticanje zapošljavanja osoba s invaliditetom i za podizanje njihove kvalitete života i općenito pozicija na tržištu rada pa vas molim da nam date širu perspektivu upravo toga što je Ministarstvo rada napravilo za podizanje kvalitete života osoba s invaliditetom, posebice kako bi imali bolju poziciju na tržištu rada i kako bi se potaklo njihovo zapošljavanje koje je dosad 15% veće u odnosu na 2017. g [[Upadica: Hvala vam.]] pa vas molim više podataka o tome.
Hvala lijepo. Prije odgovora državnog tajnika, imamo 2 povrede Poslovnika. Kolegice Selak Raspudić, izvolite.
Čl. 238, kolegica Burić obmanjuje javnost, Izvješće pravobraniteljice za osobe s invaliditetom nedvosmisleno govori da u posljednje 3 godine broj zaposlenih osoba s invaliditetom pada. Ova Vlada nije omogućila ljudima ni da kupe svježa jaja nego imaju isključivo ona stara i pokvarena, a kamoli da je pojačala zapošljavanje osoba s invaliditetom, osim ako pravobraniteljica iznosi neistine, kao što vi očito tvrdite.
Kolegice Selak Raspudić, ovo nije povreda Poslovnika, to jako dobro znadete, dobivate opomenu. Kolegice Peović, izvolite.
Riskirat ću opomenu. Kolegica Burić stvarno obmanjuje javnost i to ne samo po broju zaposlenih osoba s invaliditetom već i opet, ne, opetovano znači povećavanje broja zaposlenih, ovdje se broje znači osiguranici, a desetke tisuća pribrajate ljude koji su osiguranici, a nisu zaposleni, [[Upadica: Kolegice Peović.]] manipulirate sa tom statistikom, a da ne kažemo da [[Upadica: Kolegice Peović.]] smo, da imamo jednu od najnižih stopa zaposlenosti, tako nemojte se s tim hvaliti.
Dobivate opomenu. I molim vas, zastupnice i zastupnici, imate prilike kroz replike, kroz pojedinačne rasprave, kroz rasprave klubova, kroz stanke, kroz završne govore iznijeti stavove i govoriti ono s čime se ne slažete. Dakle molim vas, nemojte kršiti Poslovnik. Izvolite državni tajniče Vidiš, odgovor na repliku [[Upadica: Što se ...]] Aha, pardon, pardon, imamo i kolegicu Burić, isto tako traži povredu Poslovnika.
Hvala vam poštovani predsjedniče, evo dužnost mi je ispraviti i kolegicu Selak Raspudić i gđu. Katarinu Peović koje obmanjuju javnost i koje iznose netočne podatke [[Upadica: Kolegice Burić.]] Naime, točno je sljedeće, da je ova [[Upadica: Kolegice Burić.]] Vlada u zadnjih [[Upadica: Molim vas. Molim vas.]] 5 godina uložila 640 milijuna .../Govornik isključen./...
Molim vas. Sada sam zamolio da se ne čini to što vi sad činite i dobivate opomenu. Izvolite sjesti. Izvolite kolega Vidiš.
Što se tiče šire slike, dakle uistinu 2016. uloženo je preko 640 milijuna u zapošljavanje osoba s invaliditetom. To su brojke koje se odnose na ono što nudi Zavod za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom. Tu su ulaganja u visini 502 milijuna kuna odnosno pola milijarde, a osim toga kroz kao što sam napomenuo mjera aktivne politike i zapošljavanja od 2016.na ovamo se uložilo 138 milijuna kuna, od toga prošle godine 28 milijuna kuna. Mi trenutno u evidenciji imamo 6.000 osoba s invaliditetom, to je smanjenje u odnosu na 2016.po našim podacima i ono što želim reći je da naravno da gledamo još i dalje i da smo u okviru NPO-a osigurali i dodatne intenzitete baš za zapošljavanje osoba s invaliditetom. Znači subvencija za osobe s invaliditetom što se tiče naših mjere je sada trenutno ugovor razdoblje od godinu dana, a ta subvencija će se produžiti na dvije godine i to u iznosu od 75% bruto troška plaće.
… [[Govornik nije uključen.]]
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče. Dakle upravo u svrhu ne diskriminiranja osoba s invaliditetom novim Zakonom o socijalnoj skrbi između ostaloga je ukinut prihodovni imovinski cenzus, također su povećane niz naknada od minimalne naknade do naknade za osobe s invaliditetom na 1.700 kuna, naknade za osobne potrebe itd., međutim novim zakonom je predviđeno i proširenje kruga osoba koje će steći status njegovatelja, a isto tako je predviđeno upravo za osobe sa statusom njegovatelja i podizanje naknada upravo i za njih što će svakako stvoriti i za osobe sa poteškoćama u razvoju i za osobe s invaliditetom da će moći boraviti u vlastitom domu i da će se na taj način njima pomoći, pa evo molio bih da prokomentirate taj dio. Hvala.
Izvolite odgovor.
Što se tiče naknade za roditelje njegovatelje ona će biti podignuta na 4.500 kuna, a za one koji ima više djece na 6.000 kuna. Što se tiče mirovinskog sustava, da, to je istina proširit će se krug onih koji imaju beneficirani radni staž odnosno koji dobivaju dodatne mjesece i to se odnosi na osobe sa Downovim sindromom, osobe koje imaju različite osjetilne poteškoće, ali i osobe koje imaju problema sa općenito sa njihovim zdravstvenim sustavom i ne mogu sudjelovati na standardan način u tržište rada. Što se tiče same naknade, da dakle naknada će se dignuti na 1.750 kuna, mi predviđamo da će tu biti oko 40.000 korisnika i da će povećanje tog troška koji je oko 840 milijuna kuna je predviđeno biti negdje 145 milijuna kuna. Dakle, širi se i visina naknade i broj korisnika.
Kolegice Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani državni tajniče. Ovo je dobro što novčana naknada za nezaposlene u sustav i nadležnost Zavoda za zapošljavanje umjesto u dosadašnjem sustavu za socijalni rad. Nije dobro što se niste odvažili i organizirali sustav socijalne skrbi prema potrebama korisnika sada kad ste već imali priliku to učiniti jer reforma socijalne skrbi u ovom obliku je neprovediva, ali o tome ćeste se uvjeriti i sami. Činjenica da su ovi korisnici već naknade za nezaposlene već evidentirani u Zavodu za zapošljavanje, no nisu bili u dovoljnoj mjeri zastupljeni kao ciljana skupina prilikom korištenja mjera aktivnih politika zapošljavanja. Što ćete učiniti da te mjere aktivne politike zapošljavanja budu dostupnije korisnicima ove naknade odnosno kako bi se poslodavci bili spremniji zaposliti osobu s invaliditetom odnosno kako bi i osobe s invaliditetom bile bolje informirane da se mogu javiti [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] za aktivnu mjeru politike zapošljavanja?
Hvala. Izvolite odgovor.
Drago mi je da imamo prilike razgovarati i o samom predmetu zakona jer je zaista važno. Dakle, izmjena stvarne nadležnosti na HZZ usmjerena upravo i na to, znači osim dodjele naknade tu želimo staviti i materijalnu pomoć i stručnu pomoć na jedno mjesto. Dakle, kao što sam naveo u prethodnom pitanju mi ćemo sad imati zaista vrlo intenzivne poticaje kroz mjere aktivne politike zapošljavanja za osobe s invaliditetom i želimo staviti dodatan savjetnik sat čovjek sat rada baš na te ranjive skupine. I zato smatram da je iznimno važno da je tu velik naglasak na nadležnost HZZ-a jer sada zaista prema poslodavcima možemo izać sa dodatnim mjerama. A i ono što vidim po podacima sve je više poslodavaca koji sudjeluju u našim mjerama preko 600 prošle godine što je duplo više nego 2016.kad je bilo tek oko 280, prema tome vidimo da se mijenja svijest i želimo sudjelovati u tome sa našim i socijalnim partnerima i poslodavcima kako bi razbili te barijere jer smatramo da osobe s invaliditetom uz prave poticaje i stručnu pomoć zaista mogu doprinijeti tržištu rada.
Hvala vam. Kolegice Peović, izvolite.
Državni tajniče sjajan ste učenik još sjajnijeg mentora, idete njegovim stopama pa povećanje od 25 kuna proglašavate brigom za osobe koje su nezaposlene, osobe s invaliditetom. Jučer ste na Odboru za rad rekli da će HDZ se posebno brinuti za socijalna prava u ovoj zemlji i da će tome posvetiti puno pažnje. Ja ću samo kolegice i kolege upozoriti koliko je važna minimalna plaća kad ovdje imate situaciju u kojoj se ova naknada vezuje uz minimalnu plaću sa 10%, a upozorimo da je minimalna plaća kod nas jedna od najnižih u Europi da spadamo u deset zemalja koje imaju najnižu minimalnu plaću koja je najslabije rasla zadnjih deset godina i onda uz taj iznos mi ovo vežemo. Znači ako vežemo ništa uz ništa dobijamo ništa i t je ta statistička manipulacija koju cijelo vrijeme dobivamo od HDZ-a. Znači ovo nije nikakav porast, porast bi trebao biti od 1000% da bi bio realan.
Izvolite odgovor.
Dakle, za početak ne bi se složio da je rast minimalne plaće bio jedan od najsporijih, pogotovo u prošloj godini, dapače vodili smo opsežnu raspravu o tome, minimalna plaća je kao što smo naveli u toj raspravi povećana sa 2…. [[Govornik se ne razumije.]] kuna na 3.750 kuna što je u prošloj godini vrlo vjerojatno ćemo preskočiti više država članica, zato smo i odlučili fiksirat to uz rast minimalne plaće. I što se tiče iznosa, mislim to ću ponoviti jer zaista nije mala stvar. Dakle, ako ste vi sad imali subvenciju troška bruto plaće za osobu s invaliditetom u iznosu od 75%, a sada će biti dvije godine to su zaista veliki iskoraci za koje je trebalo osigurati sredstva i ja vjerujem da će svi to prepoznat jer su to zaista veliki iskoraci, recimo kad konkretno govorimo o mjerama aktivne politike zapošljavanja. Ali naravno to je cijeli paket i niza poticaja koji su tu usmjereni i niza poticaja koji su tu usmjereni da doprinese cjelokupnom položaju osoba s invaliditetom na tržištu rada, dakle ne bih se fiksirao samo na taj, samo na taj, na tu naknadu.
Kolegice Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS. Poštovani državni tajniče, ja cijenim da je dobro da se je odlučilo kroz set mjera zakona vezano uz socijalnu politiku odraditi na ovaj iskorak i prebaciti ovo na centre za zapošljavanje odnosno zavode za zapošljavanje jel cijenim da je to puno bolje i puno ispravnije i puno korisnije, ali tu nije priči kraj. Ne možete, to vam je ono ko vreća krumpira kad prebacujete iz jednog u drugog i ne smijete ostaviti tamo da ta vreća krumpira stoji i da se ništa ne događa. Ono što treba biti dalje, dakle treba biti zadatak naših Zavoda za zapošljavanje vezano uz aktivne mjere politike zapošljavanja osoba s invaliditetom. Dakle, oni se moraju aktivnije uključiti, moraju aktivnije opće vezano s poslodavcima, značaj, mogućnost i sve ostalo, da samo ne bude mrtvo slovo na papiru, da se nije prepoznalo okej, nisu tamo jel ni tamo ne spadaju nego su ovdje, ali ajdemo zaista napravit taj ozbiljan iskorak.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Evo, mogu se samo složit, dakle navest ću nekoliko primjera što ja smatram da je osobno važno uz ove mjere da poboljšamo položaj osoba s invaliditetom na tržištu rada. Dakle, mjere nisu dovoljne i tu bih istaknuo još nekoliko stvari. To su troškovi prijevoza, to su troškovi prilagodbe uvjeta i radnog mjesta koji mogu biti iznad 180.000 kuna, dakle to isto moramo osvijestiti poslodavce da su ta sredstva dostupna i da ti poticaji postoji jer upravo recimo taj trošak prijevoza i uvjeta na radnom mjestu su nešto što kod nekih stvara određenu barijeru jel smatraju da ta sredstva ne mogu dobit, a sada su dostupna i to kao što sam rekao u visini preko 180.000 kuna, dakle to je samo jedan primjer. Naravno tu su različite subvencije i za obrazovanje osoba s invaliditetom gdje se može pokriti do 70% troška i smatramo da je to isto jako važno zbog toga što, primijetili smo da u prethodnim godinama obrazovanje koje su oni pohađali je vrlo često bilo za pomoćna, za pomoćna zanimanja, što ne mora uvijek bit dobar, dobar smjer što se tiče njihovog obrazovanja. Tako da tu osim toga stavljam naglasak i na uvjete i na vještine i na poticaje.
Kolega Pavliček, izvolite.
Poštovani, evo žao mi je što niste znali tj. ne znate koji je točan broj osoba trenutno na Zavodu za zapošljavanje sa invaliditetom. Ja mislim da je to vrlo bitna stavka koja nam pokazuje jesu li dosadašnji zakonski prijedlozi imali ikakvog rezultata ili pak ne. No zanima me, spomenuli ste da je 9.000 subjekata poslovnih u obvezi uposliti osobe sa invaliditetom sukladno Pravilniku o utvrđivanju kvote za zapošljavanje osoba sa invaliditetom, znate li možda koliko od tih 9.000 okvirno je ispunilo ove zakonske norme, a koji dio se njih i dalje ne drži odnosno plaća penale zbog nepridržavanja ovog pravilnika.
Odgovor.
Evo sve znam. Znači prvo u evidencijama imamo 6.000 osoba, nezaposlenih osoba sa invaliditetom i 2016. smo imali 7.600. To je što se tiče prvog podatka. Pitali ste za broj obveznika koji moraju plaćat tzv. kvote. To je 9.000 poslodavaca su obveznici znači plaćanja toga. Od toga negdje trećina poslodavaca koristi, trećina poslodavaca odnosno dvije trećine, pardon, dvije trećine ne, ne poštuju tu kvotu onda moraju kompenzirat. Kao što sam rekao subvencije se koriste sve više, mi bi voljeli više, prošle godine 630 poslodavaca, 2016. 280, dakle tu imamo određeni pomak i zadovoljni smo jer prošle godine je to bilo oko 2.000 osoba s invaliditetom da su poslodavci uz poticaj zaposlili.
Kolegice Pocrnić Radošević, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kao jedna od prednosti ovih izmjena zakona spominje se i mogućnost za osobe s invaliditetom na jednom mjestu dobiju i profesionalnu uslugu pružanja pomoći prilikom zaposlenja i materijalne isplate novčanih prava, što će biti ova novčana pomoć za nezaposlene osobe s invaliditetom koja mijenja novčanu pomoć do zaposlenja, znači razlika je u isplatitelju koji će sada bit Hrvatski zavod za zapošljavanje. Na istom tom zavodu evidentirano je 6.179 nezaposlenih osoba krajem prosinca i oni čine 4,9 ukupnog broja nezaposlenih osoba kojih je 125.715. U mjerama aktivne politike bilo je uključeno 765 osoba s invaliditetom, što je 2,4 ukupnog broja korisnika. Vjerujem da je ovo prilika da i ovdje naglasimo radni potencijal osoba s invaliditetom koje su evidentirane na zavodu za zapošljavanje, ali i svih onih koji zbog različitih razloga nisu prijavljeni, a i treba im naglasiti tu mogućnost. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Opet što se tiče stvarne nadležnosti tu bi stvarno htio naglasit da je bio veliki problem u tome što recimo u godinama 2016.-2015. imali smo puno veći broj nezaposlenih i onda je bio problem u tome da savjetnici HZZ-a nisu mogli pružati individualiziranu podršku osobama kojima je takav vid podrške bio potreban. Znači mi danas govorimo o 125.000 zaposlenih, znači to je 111.000 nezaposlenih u evidenciji manje nego prije. Međutim, savjetnici i savjetnice osim tog dijela podrške se bave i mjerama koje su usmjerene na … [[Govornik se ne razumije]] , znači na privlačenje osoba s invaliditetom u našu evidenciju gdje one dobivaju stručnu pomoć. Znači mi ćemo napravit osim ovih mjera aktivne politike zapošljavanja i vrlo specijalizirane aktivacijske programe i radionice jer ono što, što potrebno je uvjetno rečeno sken, sken pojedinog korisnika i utvrđivanje svega onog što je pred njim barijera. Dakle, kao što sam naveo poticaj nije dovoljan sam po sebi već je dovoljan i kvalitetan aktivacijski program i stručna pomoć i sama procjena.
Sada će replicirati kolegica Sabljar-Dračevac, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, uvaženi tajniče sa suradnicom. Cilj nam je osobe sa invaliditetom aktivirati odnosno radno aktivirati, ali i društveno, dakle treba nam jedno inkluzivno društvo gdje će svatko moć pridonositi jer čovjek kad radi to je jako bitno za njegovo mentalno zdravlje, on se osjeća vrijedan, dostojanstven. Ja ne mogu razumjeti kako vi mislite da 375 kuna može pomoći nekome tko aktivno traži posao? Meni se čini da je ova ovih 10% jednostavno premalo. Jasno mi je sad ste nam naveli da je 6.000 ljudi da će to snositi neku količinu novaca, ali svejedno je malo i treba razmisliti o cifri odnosno o cijeni. A još bih vas pitala, naveli ste da će se raditi odnosno poslodavci da će dobivati novac za prilagodbu radnih mjesta i da će dobivati za prijevoz osoba s invaliditetom [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] mene zanima da li postoji još neke mjere [[Upadica predsjednik: Hvala kolegice Sanja Dračevac.]] koje su. Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Osim tih mjera prijevoz nije usmjeren samo na poslodavce već i na osobe s invaliditetom. Recimo ako pričamo konkretno o prijevozu tu smo primijetili da u nekim sredinama jednostavno nema opcije standardnog prijevoza pa smo recimo omogućili i opciju taxi prijevoza do 1.000 kuna mjesečno. Jasno da je ovo jedan od elemenata i sam po sebi nije dovoljan, znači to treba gledati u kontekstu svih davanja pa i osobne invalidnine gdje je izuzet cijeli niz naknada iz onoga što se prije uračunavalo i što je onemogućavalo osobe da dobivaju tu naknadu. Što se tiče tog iznosa, moram samo još jednu stvar napomenuti, znači trenutno u Zakonu o tržištu rada su uvjeti da vi uopće steknete naknadu do zaposlenja u ovom slučaju novčanu pomoć za osobe s invaliditetom bili nešto strožiji i dobivali ste tek kad bi imali devet godina staža u dvije godie. Dakle ovo je jedna uvjetno rečeno novina, novčana pomoć će biti jedna novina, dakle sama po sebi sigurno nije da dovoljna, ali u ovom paketu i osobne invalidnine mislim [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] da će to sve ukupno doprinijet.
Kolega Dretar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Poštovani g. državni tajniče. Eto podaci su vrlo jednostavni, no podsjećam vas na jednu staru izreku, „Daj čovjeku ribu pomogao si mu za taj dan, nauči ga loviti ribu pomogao si mu za cijeli život“. Dakle, kao Domovinski pokret i kao njegov zastupnik smatram da trebamo donositi više mjera za zapošljavanje osoba s invaliditetom i njihovo potpuno ravnopravno uključivanje u hrvatsko društvo, a ovdje ove brojke moram priznati nisu nimalo impresivne. Podići nešto sa 350 na 375 kuna odnosno 25 kuna mjesečno ili 83 lipe dnevno realno sasvim sigurno neće potaknuti ničiji interes za ulazak uopće na tržište rada. Dakle, stvorimo preduvjete da osobe s invaliditetom zaposlimo i omogućimo im ljudsko dostojanstvo i uključivanje u društvo, a te naknade iskoristimo možda za stvaranje nekog ravnopravnog tržišnog sustava u kojem se oni mogu natjecati. Hvala vam lijepa.
Izvolite odgovor.
Evo ponovio bih dijelom ovaj prošli odgovor, ali ovo što ste rekli nisam vas baš tehnički dobro čuo, ali rekli ste nešto o učenju pa osoba je cijeli život zapravo samostalna. I upravo je to je sad ono što ciljamo sa drugim mjerama koje se vrlo često mogu paralelno koristiti sa ovim aktivnim mjerama zapošljavanja koje sam prije spomenuo, a to su mjere stjecanja formalnih kvalifikacija obrazovanja jer kao što sam rekao na početku da dosta osoba s invaliditetom prilična količina se školuje za pomoćna zanimanja, a imaju vještine za nešto više. I upravo zato bih htio staviti naglasak i na mjere obrazovanja nezaposlenih koje standardno imamo gdje se može dobiti novčana pomoć za sudjelovanje, za troškove prijevoza to je recimo 1.400 kuna koje se onda akumulira sa ovim što je zastupnica prije spomenula. Dakle, tu imamo cijeli niz elemenata, ali slažem se s vama stavio bih naglasak i na vještine. To isto želimo osvijestit i osim toga naveo bih da su podignuti troškovi za stručne edukatore i u radno zaštitnim radionicama, ali i u standardnim mjerama gdje možete učiti i na poslu i u nekoj formalnoj instituciji kako bi se prekvalificirali ili unaprijedili svoje vještine.
Hvala vam. Kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani državni tajniče. Svima je jasno da bi se moglo pomoći osobama koje imaju invaliditet da društvo treba biti bogatije odnosno da država mora imati sredstva, međutim evo ovako ću reći površno da ipak ovaj iznos koji je predviđen nije dostatan za ono koja mu je svrha. Ovdje vidim da u ovim izmjenama odnosno u ovom prijedlogu zakona stoji da je država dužna posredovati u zapošljavanju osoba sa invaliditetom. Zanima me što to znači posredovanje? Je li to aktivno pronalaženja posla tim ljudima ili je to kada ta osoba pronađe posao znači proces ugovaranja jer najveći problem tim osobama je uopće saznati gdje ima posao koji je njima adekvatan.
Izvolite odgovor.
Što se tiče samog procesa u HDZ-u dakle zato i naziv se mijenja u novčana pomoć do zaposlenja, dakle vi imate određene obaveze koje morate izvršavat kad ste u evidenciji nezaposlenih osoba odnosno javljat se na ponude koje vam vaš savjetnik nađe. Znači što se tiče podrške u HZZ-u tu su dva elementa o kojima smo danas nadam se dovoljno govorili, to je prije svega pronaći adekvatno radno mjesto, upoznati poslodavca koji recimo daje neku ponudu da postoji još dodatni elementi koje može iskoristiti da bi tu osobu zaposlio, bilo da se radi o prilagodbi radnog mjesta, bilo da se radi o aktivnim mjerama zapošljavanja, ali onda i kad se osoba zaposli i dalje ostajemo na raspolaganju i pratimo što se događa i ako treba sa pojedinim poslodavcima budući da su neki savjetnici specijalizirani po djelatnostima zatim se može ponudit dodatno obrazovanje i usavršavanje na radnom mjestu. Taj element je po meni iznimno bitan, dakle to je jedan proces koji ima svoje elemente i tu se zahtjeva i od korisnika da sudjeluje u određenim ponudama koje mu savjetnik ili savjetnica ujedno i pronađu na tržištu rada.
Kolega Deur izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovani državni tajniče. Evo sigurno da osobe s invaliditetom su u društvu jedna skrb koja je potrebna, ali prije svega svjesni smo sa osobe s invaliditetom mogu puni doprinos dati društvu, u zajednici, u tvrtkama i zato vjerujem ovaj paket koji dajete ne samo Zavodu za zapošljavanje kao isplatu mogućnosti nego mogućnost tvrtki ne samo državnih nego svih poslodavaca gdje će država poticati da osobe s invaliditetom ono što imaju, a mogu puno dati zajednici jedan veliki doprinos u svom znanju da bude što bolje, što kvalitetnije primijenjeno u društvu. I ovo je dobar početak i vjerujem da će u paketima koji jesu da će biti što kvalitetniji i što sigurniji za te osobe, ali i za bolje društvo jer oni su bitni u našem društvu. Evo hvala vam.
Izvolite odgovor.
Zastupniče Deur, evo i htio bih staviti naglasak na ovo što ste rekli, dakle mislim da dosta ljudi ima percepciju o tome kakve su barijere s osobama s invaliditetom i što one zapravo mogu ponuditi na tržištu rada. Tu dosta nastaje nekakva, uvjetno rečeno, rezerva prema osobama s invaliditetom. No, međutim isto tako imali smo dosta projekata iz starog Europskog socijalnog fonda koji ćemo nastaviti u novom Europskom socijalnom fondu. Bio je jedan poziv baš za radionice za osobe s invaliditetom gdje na kraju je održano i natjecanje, jedan vrlo dobar primjer i natjecanje osoba s invaliditetom u kulinarskim vještinama koje je bilo dosta javno popraćeno, dosta, ispričavam se, dosta medija je to prenijelo, uglavnom pokazalo se kroz te radionice da se ujedno mijenja svijest, pozvani su ključni poslodavci, ali osobe s invaliditetom su pokazale da uz stručan nadzor, adekvatna sredstva i okvir itekako mogu doprinijeti i raditi poslove i zanimanja za koje objektivno postoji percepcija da ne mogu, a mogu i uz prilagodbu radnog mjesta, o kojem sam prethodno govorio, arhitektonsko i uvjete samog radnog mjesta.
I zadnja replika, kolegice Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče. Danas kad govorimo o izmjenama i dopunama Zakon o tržištu rada koji se odnosi isključivo na osobe s invaliditetom, moram reći da pozdravljam svaku i malu izmjenu koja može pomoći našim najranjivijim sugrađanima. Ali, govorili ste i o brojkama, pa treba istaknuti i podsjetiti da u vrijeme kada se suočavamo sa više istovremenih kriza i zdravstvenom i gospodarskom, kada je pandemija bolesti Covida-19 imala učinka i na ekonomske i društvene pokazatelje, u RH u prosincu 2021. broj zaposlenih je bio iznad 1 573 000, što je povećanje za gotovo 100 000 više nego u rujnu 2016. Evo, sad najnoviji pokazatelji HZMO-a od ove godine kažu da broj osiguranika je 1 570 948, što je u odnosu na prosinac '21. veći za [[Upadica: Hvala vam.]] preko 36 000.
Izvolite odgovor.
Apsolutno, zastupnice, dakle uz situaciju koju smo imali Covidom, nismo dopustili kao ministarstvo, kao ustanove pod ministarstvom da se ova kriza preslika na ranjive skupine na tržištu rada, pa ni osobe s invaliditetom. Dakle ukupno gledano, broj osiguranika je cijelo vrijeme rastao uistinu, znači u zadnjem mjesecu 2021. imali smo 30 000 osiguranika više nego 2020. g., 1 570 000, a istovremeno smo ovo ljeto imali najveći broj osiguranika od 2008., dakle u kolovozu smo imali prvi put nakon 2008. preko 1 600 000 osiguranika, uz vrlo nisku nezaposlenost, ispod 8%, ali uz sve to skupa, uz Covid mjere, uz preko 12 milijardi kuna uloženo za 120 000 poslodavaca, sve to što često govorimo, ali je zaista bio poduhvat, nije se zaboravilo na ranjive skupine, dakle odmah su se našla sredstva i u okviru NPOO-a da se dodatno pojačaju ove mjere o kojima sam govorio i da ugovorno razdoblje, odnosno poticaj za osobe s invaliditetom u okviru naših mjera bude prvi put u dvogodišnjem razdoblju, što je ogroman, ogroman iskorak, ja vjerujem za nas, ali i za poslodavce [[Upadica: Hvala vam.]] koji će, vjerujem, to prepoznati.
Zahvaljujem državnom tajniku Vidišu, nema više replika pa se možete vratiti na svoje mjesto. Sada ću pozvati izvjestitelje odbora ako žele uzeti riječ? Ne. Onda prelazimo na raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika SDSS-a i poštovana kolegica Dragana Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Kao što smo imali prilike čuti, dakle pred nama je u hitnom postupku Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu, a tržište rada sigurno da je jedno izrazito osjetljivo područje, odnosno svaki i najmanji zahvat bio, koliko god on bio kozmetički, itekako će se osjetiti najdirektnije na tržište rada i upravo ovakvo dinamično područje kakvo je tržište rada, mjesto je gdje se možda i najbolje može procijeniti stanje nacionalnog gospodarstva određene države budući da je cilj svake državne politike, ekonomske politike, odnosno pozitivne ekonomske politike, osigurati i ekonomsku stabilnost njenih građana, odnosno dosegnuti što viši standard njenih građana. Situacija na tržištu rada nerijetko je uzročno posljedično povezana sa obrazovnim sustavom, odnosno tržište rada je nerijetko prvo na udaru uslijed nekompatibilnosti ili kompatibilnosti sa obrazovnim sustavom, koji bi trebao biti instrument njegovog unaprjeđenja odnosno unaprjeđenja cjelokupne nacionalne ekonomije. Ovdje vidimo da postoji i visoka te rastuća razina nezaposlenosti, čak i visokoobrazovane radne snage, što sugerira postoje nekompatibilnosti obrazovnog sustava u sferi visokog obrazovanja i dinamičnih potreba tržišta rada. S tim u vezi svakako da bi u određenoj mjeri itekako trebalo utjecati i na obrazovni sistem koji, kao što sam rekla je dosta trom i komplicira i ne slijedi dinamične zahtjeve poslodavaca, ali o tome sam nešto rekla kada sam govorila o, u raspravi o obrazovanju odraslih te se o toj temi ne bih sad, na njoj se ne bih više zadržavala. Prema podacima HZZ-a kroz mjere aktivnog zapošljavanja od 2016.-2020. u 4 godine dodijeljeno je 4,7 milijardi kuna potpora za 149 580 korisnika. Plan za 2021. g. bio je 38 hiljada korisnika i 1,3 milijarda kuna poticaja. Koliko se u navedenoj mjeri uspjelo ili nije uspjelo s obzirom da je na današnji dan trenutno dakle imamo 130 653 nezaposlene osobe, dakle, kada je u pitanju dosad poduzeta mjera državne politike, može se gledati zavisno iz perspektive, pozitivno, ali i negativno, međutim definitivno je ono da postoje dakle uvjeti za napredak. Trenutno važeći Zakon o tržištu rada propis je svakako novijeg datuma i 2018. koji je dakle već pretrpio i 2020. zbog cjelokupne situacije sa corona virusom izvjesne promjene, kada smo prilagodili uvjete za korištenje mjere stalni sezonac. Današnjim prijedlogom zakona predlaže se promjena naziva jednog od prava koje proizilazi iz Zakona o tržištu rada. S obzirom da je naziv naknada do zaposlenja upućivao da se radi o pravu koje prestaje isključivo zapošljavanjem što nije jedini slučaj prestanka prava prema propisu o zapošljavanju, naknada do zaposlenja mijenja naziv i sad se zove novčana pomoć za nezaposlene osobe sa invaliditetom. Kako se radi o materijalno-pravnoj zaštiti nezaposlenih osoba sa invaliditetom koja je zaštita i njezino trajanje nije vezano uz prethodno mirovinsko osiguranje, odnosno vrijeme provedeno na radu ovim prijedlogom zakona će se urediti posebni uvjeti za ostvarivanje prava na novčanu pomoć za nezaposlene osobe sa invaliditetom pri čemu će se voditi računa o stečajnim pravima korisnika. Ovim prijedlogom zakona će se osigurati materijalna pomoć nezaposlenim osobama sa invaliditetom koje su završile obrazovanje i ne ostvaruju druga prava za vrijeme nezaposlenosti. Također nezaposlenim osobama sa invaliditetom omogućit će se da na jednom mjestu dobiju profesionalnu uslugu podrške i pomoći u traženju posla s jedne strane i određenu materijalnu pomoć s druge strane dok se, dakle posao ne pronađe. Navedeni pristup i efikasnost u postupanju pridonose kvaliteti pružene usluge i uspješne integracije osoba sa invaliditetom na tržištu rada. Zbog svega navedenog važno je donijeti ovaj zakon u hitnom postupku kako bi se izvršila tzv. horizontalna usklađenost propisa, te umanjile negativne posljedice za nezaposlene osobe sa invaliditetom. Svi ćemo se složiti da je zapošljavanje važno pitanje kako za pojedinca tako i za cjelokupno društvo i ono obuhvaća materijalne i nematerijalne aspekte jer je plaća osnova za osiguranje egzistencijalnih potreba pojedinaca i njegove obitelji te utječe na razvoj njegovog socijalnog, kulturnog života i interakcije dok je dugotrajna nezaposlenost uzrok siromaštva. Zato država mora imati utvrđenu politiku zapošljavanja koju svakako određuju i potrebe poslodavaca za radnom snagom. Kako bi se poboljšala krvna slika tržišta rada Klub zastupnika SDSS-a će ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu rada podržati u ovom hitnom postupku. Zahvaljujem.
Idemo na drugu raspravu u ime Kluba zastupnika MOST-a poštovana zastupnica Selak-Raspudić. Izvolite.
Uvodno je već rečeno o čemu se u ovim zakonskim izmjenama radi. Dakle, radi se o uvjetima u kojima će se poboljšati standard nezaposlenih osoba sa invaliditetom prvenstveno i o naknadi koju će oni i putem čega će je dobivati zbog svoje nezaposlenosti i nemogućnosti funkcioniranja na tržištu rada. U tom smislu naravno da je osnovno pitanje koje se ovdje postavlja, mi smo vidjeli da je to 10% minimalne plaće. Svi znamo da je to mali iznos. To je nekih tristotinjak kuna i već je to istaknuto u ranijoj raspravi. Međutim, ono što bih ja voljela čuti je na temelju čega smo mi došli upravo do tog iznosa? Kako je on i je li on komplementaran sa ostalim naknadama koje dobivaju osobe sa invaliditetom i do kojeg on iznosa u konačnici koji bi trebao osigurati minimalne uvjete za život dovodi prosječnu osobu sa invaliditetom kada se pri tome pridodaju ili pravo na njegu ovisno o stupnju invalidnosti ili pravo na osobnu invalidninu koja je izmjenom Zakona o socijalnoj skrbi predložena da bude 1750 kuna. Dakle, bez te projekcije u kojoj ćemo mi vidjeti kako se ovih tek tristotinjak kuna uklapa mi ne možemo dati jasnu procjenu izuzev političkog blefa u kojem ćemo reći da ovih 10% malo što nam zvuči nedovoljno ili je možda unutar cijelog tog sustava naknada koja se može argumentirano opravdati. Ja se nadam da će se barem u završnom obraćanju državni tajnik malo jasnije osvrnuti kako su došli do tog iznosa i zašto on zvuči tako malo. Druga stvar koju je bitno istaknuti, voljela bih i da ministar Aladrović više svoje intelektualne pažnje posveti upravo osobama sa invaliditetom. Upravo se stupanj razvijenosti odnosno demokratičnosti društva ogleda u našem senzibilitetu i borbi za najranjivije društvene skupine. To je naš temeljni zadatak. Te teme možda nisu toliko popularne, prijemčljive i publicistički se ne mogu tako lako prodati, ali to je naš osnovni zadatak i u životu i u ovome Parlamentu. U prošlom razgovoru, Zakon o socijalnoj skrbi svjedočili smo o jednoj skandaloznoj stvari gdje se ispostavilo da je ministar Aladrović u pet minuta rekao dvije proturječne stvari. Prvo je rekao i pohvalio se kako će dignuti naknade za osobne invalidnine na 1750 kuna, ali i omogućiti osobama sa najtežim stupnjem oštećenja, četvrtim stupnjem oštećenja da primaju pravo na njegu što bi ih dovelo u nezavidan položaj da netko bira koje će od tih dvaju prava ostvarivati jer je pravo na njegu daleko niže, da bi potom rekao da će ipak ići prema osobnim invalidninama 1750 kuna za osobe sa četvrtim stupnjem oštećenja na moje direktno pitanje. Ono što smo time otkrili što je posljedica toga je da ministar nije bio niti upoznat sa sadržajem teksta koji je čitao pred saborskim zastupnicima, nego je automatizmom ponovio ono što je netko drugi napisao a tamo nije bila ta izmjena očito unesena. I to su propusti koji se ne bi smjeli ponavljati pogotovo kada radimo na poboljšanju statusa ranjivih društvenih skupina i zato to sada ističem. Nadam se da će u budućnosti situacija biti malo bolja i da će ministar bez obzira što nije njegova primarna struka više pažnje posvetiti upravo osobama s invaliditetom. Drugo, ovdje smo u raspravi mogli čuti jednu polemiku o tome tko iznosi istinu, a tko iznosi neistine kada govorimo o tome koliko se poboljšala zapošljivost osoba s invaliditetom u proteklom razdoblju. Nedvosmislena je činjenica osim ako pravobraniteljica za osobe s invaliditetom ne iznosi neistine, a mi smo svi ovdje uključujući i Klub HDZ-a itekako pozdravili njezino izvješće i zajedno ga usvojili da kao što ona navodi citiram je vidljiv rast zaposlenih osoba s invaliditetom do 2018. godine, dok posljednje 3 godine broj zaposlenih osoba s invaliditetom pada. S druge strane registrirana nezaposlenost osoba s invaliditetom posljednje 2 godine ponovo raste i to u odnosu na 2019. za 3%. Dakle, ovo nije pitanje moje političke procjene ili nekog oportunizma ovo je citat iz izvješća pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom. Pa bih voljela kada idući put kolegica Burić krene tako gorljivo braniti politike HDZ-a da se drži činjenica, a ne vlastitih projekcija o tome kako stvarnost izgleda. Što se tiče osoba s invaliditetom i onoga kako one funkcioniraju na tržištu rada to je ono čime bismo se danas trebali baviti. Htjela bih istaknuti nekoliko problema s kojima se susreću jer naš cilj nije imati veće ili manje naknade za nezaposlene osobe s invaliditetom nego da te osobe osposobimo i potaknemo da se uključe na tržite rada i da budu ravnopravni članovi društva, prebrode svoje poteškoće i daju doprinos koji sigurno mogu dati ali još uvijek očito nisu stvoreni dovoljno kvalitetni uvjeti da bi se njihovi potencijali na tržištu rada doista pokazali i realizirali. To vidimo i po poraznom podatku da njih gotovo 30% nema nikakvog radnog iskustva što pokazuje da ih očito nismo dovoljno potaknuli, pronašli onu nišu u kojoj oni mogu dati svoj doprinos da bi radili s nama na poboljšanju ovog društva i afirmiranju vlastitih kvaliteta jer bez obzira na naše različitosti svi mi možemo jako mnogo dati društvu. Osobno sam nekoliko godina volontirala s osobama s poteškoćama, mentalnim poteškoćama u razvoju, pretežno s Downovim sindromom i ono što sam tada naučili je da su oni različiti i to je jedino što ih razlikuje od nas, a ne da su za nešto sposobni ili nesposobni ono što je drugačije može biti i bolje. Recimo ono što je bilo bolje količina ljubavi koju su pružali možda i nezasluženo nama volonterima. Bila sam jako radosna kada sam vidjela da otvaraju u Vinkovcima Buba bar koji je trebao služiti kao poticaj zapošljavanju kao konobara osoba s invaliditetom s Downovim sindromom, međutim nažalost on je zatvoren i to se nije realiziralo u praksi, različita su objašnjenja, ali voljela bi da imamo više takvih projekata u budućnosti. Ono s čime se suočavaju osobe s invaliditetom na tržištu rada je dvostruko. S jedne strane imamo osobe najčešće roditelje koji se za njih brinu i koji imaju problem pristupu svojim poslovima i obnašanju svojih funkcija na tržištu rada. S druge strane naravno imamo problem toga na koji način su oni u stanju uključiti se na tržite rada. Kada govorimo o njihovim njegovateljima u prvom redu najviše se ističu problemi zaposlenih roditelja koji su pritom i samohrani roditelji djece s teškoćama u razvoju. Znači oni su najčešće upozoravali u ovom pandemijskom razdoblju i tu bismo trebali čuti također nešto više o detaljnijoj razradi mjera tko zna što nas još očekuje u pogledu ove pandemije, da nisu mogli uskladiti mogućnost čuvanja njihove djece jer su mnoge od tih institucija u vrijeme pandemije bile zatvorene i svoju obavezu da sudjeluju na tržištu rada, da dobivaju svoju plaću. Druga stvar koju je bitno istaknuti, ovdje smo čuli da to se nastavlja uz kraći prekid u dobrom smjeru da se vratimo i da poboljšamo aktivne politike zapošljavanja osoba s invaliditetom koje su privremeno bile obustavljene 2020. godine. Osnovni izazovi s kojima se suočavaju osobe s invaliditetom je nejednakost uvjeta kojima uopće pristupaju tržištu rada. I s jedne strane tu je diskriminacija, a s druge je uopće mogućnost pristupa testiranju. Znakovit je primjer koji ističe pravobraniteljica jedne gospođe koja se zapošljavala kao spremačica u jednoj školi, dakle pazite govorimo o javnoj instituciji gdje je bila ocijenjena na jednom testu koji je bio usmene prirode i gdje se vrednovalo također njezino samopouzdanje. Mi možemo pretpostaviti da i osoba s nekim stupnjem invaliditeta ima i manje, ali to ne znači da ne može dobro obavljati svoj posao, niti postoje jasni kriteriji po kojima ćemo uopće rangirati nečije samopouzdanje i to je recimo tu osobu dovelo u nepovoljniji položaj od druge kandidatkinje da ne kažemo kolokvijalno možda se i natječaj namještao, ali u svakom slučaju nedostatak s inspekcijom Ministarstva rada, nedostatak jasnih kriterija ono su što omogućuje diskriminaciju osoba s invaliditetom na radnome mjestu. Drugo je uopće uvjeti pristupa radnome mjestu, dakle imali smo i primjere osoba u kolicima koje nisu mogle tako dolaziti na svoje radno mjesto, a kasnije su niže rangirane u tome koliko su aktivno obavljale svoj posao. Znači ono s čime ću zaključiti je da mislim da bi naš fokus trebao biti doista na proaktivnim politikama zapošljavanja osoba s invaliditetom, a ovo o čemu danas govorimo ukoliko se od nas traži da podržimo, a sigurno želimo naknade i bolje uvjete za nezaposlene osobe s invaliditetom mora nam se detaljno razjasniti cjelokupni plan doprinosa koji se izdvajaju za osobe s invaliditetom i kako se tu uklapa ova nama doista barem tako zvuči [[Upadica: Hvala vam.]] minimalna naknada od 10% minimalne plaće. Zahvaljujem.
Treća rasprava Klub zastupnika Domovinskog pokreta, poštovani kolega Davor Dretar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice, uvaženi kolege. Naglasili smo evo već i kroz jedan niz replika, a i u nekoliko stajališta zastupnica i zastupnika činjenicu da ovdje danas u ovim izmjenama i dopunama Zakona o tržištu rada donosimo, odnosno predlažemo kroz usta našeg državnog tajnika novčanu pomoć za nezaposlene osobe sa invaliditetom, odnosno reguliramo načine na koje osoba sa invaliditetom može doći do njih i na koji način ih može kasnije koristiti. Kasnije ću u svojem izlaganju reći što osobno o tome mislim, odnosno o samom iznosu. No, pogledajmo malo širu sliku stanja invalidnih osoba u našoj Hrvatskoj, odnosno kako izgledaju na tržištu rada. Ono što nam stoji u samome početku ovih materijala koje smo dobili podsjećam veže se uz još neke zakone naročito uz Zakon o socijalnoj skrbi za kojeg smo u nedavnoj raspravi u Hrvatskom saboru svi, gotovo svi u stvari ustanovili da je teško provediv i da će neke njegove odredbe na žalost ostati samo na papiru, a u stvarnosti bit će ih vrlo teško realizirati i provesti. Spomenuli smo u ovom zakonu i profesionalno usmjeravanje i obrazovanje u cilju povećanja zapošljivosti radne snage? Podsjetit ću da smo prije nekoliko tjedana ovdje raspravljali i o Zakonu o obrazovanju odraslih. Spomenuli smo tu potrebu za cjeloživotnim obrazovanjem, spomenuli smo naravno i uvođenje vaučera, pozdravili smo to svi kako vladajući, tako i oporba. Ali smo onda u raspravi upitali gdje i kako tu u tome Zakonu o obrazovanju odraslih stoje osobe sa invaliditetom i ukazali na činjenicu da ih je možda ipak na neki način trebalo pozitivno diskriminirati, odnosno dati im mogućnosti lakšeg, bržeg i jednostavnijeg pristupa vaučerima, tj. obrazovanju kroz cijeli život i naravno boljem statusu na tržištu radne snage u Hrvatskoj. Ovdje imamo novčanu pomoć. Nesumnjivo jest da svaku novčanu pomoć, odnosno bilo kakav pokušaj poboljšanja stanja i statusa osoba sa invaliditetom treba pozdraviti. No, ponovit ću i podsjetit ću još jednom činjenica jest da ovakvo povećanje te novčane pomoći od 25 kuna u prosjeku mjesečno realno stvarno ne predstavlja ništa, nego predstavlja eto neku simboličnu potporu od 83 kune dnevno s kojom ne znam točno što bi osoba sa invaliditetom mogla raditi, odnosno učiniti. Podsjetit ću na još neke aspekte života kao osobe sa invaliditetom. Evo znate i sami njihova inkluzija, odnosno uključivanje kako u svakodnevne društvene aktivnosti, a posebno u zapošljavanje vrlo je otežana. Ne postoji još uvijek dovoljno i kvalitetno poticanje invalidnih osoba. Čuli smo i sami da ih gotovo trećina nikada u životu nije radila. Naravno ovisno o stupnju invaliditeta, odnosno invalidnosti. Nekima je to u potpunosti i onemogućeno. No, potrudimo se ako ništa drugo da ih barem bolje razumijemo. Za sve vas koji ih žele bolje razumjeti predlažem vam da pogledate rad doktorice Car i njenih suradnica sa Zagrebačkog fakulteta elektrotehnike i računarstva u kontaktu sa hrvatskom našom pravobraniteljicom za osobe sa invaliditetom gospođom Slonjšak došao sam i do podataka, pa da i vi potražite aplikacije koje se na zagrebačkom FER-u razvijaju, probate ih vi instalirati na vaše pametne telefone i vidjet ćete da ćete otkriti i saznati neke nove istine, neke nove načine o tome kako osobama sa invaliditetom pristupiti, kako ih tretirati i naravno kako im omogućiti upravo ono o čemu je malo prije govorila poštovana zastupnica Selak-Raspudić, da i oni ulaze potpuno ravnopravno i uzdignuta čela u svakodnevni život. Nemati posao znamo i sami u ovoj zemlji danas znači gotovo nemoguće preživljavanje, a zamislite kako je biti osoba sa invaliditetom i nemati posao. Budite sigurni da ne postoji niti jedna osoba sa invaliditetom u Hrvatskoj koja ne želi raditi, jer njima naravno rad nije samo zarada, njima to treba i kao potvrda njihove osobnosti, kao potvrda njihove ljudskosti. Podsjećam vas još jednom kvaliteta pojedinca, ali i uređenog društva ogleda se u odnosu prema onima najslabija, prema onima najpotrebitijima, pa podsjećam još jednom sve nas koji ćemo ovdje raspravljati, koji smo raspravljali i koji evo sada ovog trenutka raspravljamo da skrb, briga, ali ne pokroviteljski nego ravnopravno, nego ljudski prema osobama sa invaliditetom treba biti naša svakodnevna zadaća. Vidjeli smo i u dijelu ovog zakonskog teksta da su proračunska sredstva za ovaj stavak novčane pomoći za nezaposlene osobe sa invaliditetom predviđene u proračunu za ovu godinu u iznosu od 8 milijuna kuna. Tužno je naravno usporediti to sa nekim još tužnijim ciframa. Evo danas vidimo novo proširenje slučaja JANAF gdje se upravo spominje gotovo pa jednaki iznos koji je nećemo nikoga optužiti, samo ćemo reći navodno zamračen kratko i jasno iz hrvatskog državnog proračuna, odnosno iz džepova poreznih obveznika. Dajmo tih 8 milijuna kuna razumnim ljudima koji će znati provesti strategije zapošljavanja osoba sa invaliditetom. Ove godine 8, dajmo im sljedeće godine 10, za 5 godina im dajmo 20 i vidjet ćete da rezultat neće izostati. Osobe sa invaliditetom ravnopravne su osobe i članovi i članice hrvatskoga društva i kao takve ih moramo tretirati.
Sada ćemo prijeći na četvrtu raspravu Klub zastupnika SDP-a, poštovana kolegica Vlašić Iljkić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu rada sa konačnim prijedlogom zakona, a izmjena je povezana kako smo već imali priliku čuti sa Zakonom o socijalnoj skrbi izmjenama prema kojima se mijenja nadležnost za priznavanje prava na novčanu naknadu do zaposlenja i prelazi pravo u nadležnost Zavoda za zapošljavanje. Pravo mijenja naziv u novčanu pomoć za nezaposlene osobe sa invaliditetom i to je na žalost jedina gotovo ovlast koja je izostavljena iz sustava socijalne skrbi i koja više nije u sustavu socijalne skrbi. Radi se o 2000 korisnika za koji će Zavod za zapošljavanje u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog zakona po službenoj dužnosti pokrenuti postupke za priznavanje prava na ovu novčanu pomoć. Mi smatramo da je rok predug, te da zavod treba pokrenuti postupak za priznavanje prava osobama sa invaliditetom u roku mjesec dana. Mislimo da Zavod za zapošljavanje ima resursa za takvu organizaciju i da je to zaista u interesu krajnjeg korisnika. Što se tiče rasterećenja sustava socijalne skrbi ovim smanjenjem javne ovlasti nismo napravili puno za sustav socijalne skrbi, ali su korisnici približeni sustavu i uslugama koje imaju smisla da se naknada do zaposlenja ili novčana pomoć za nezaposlene osobe sa invaliditetom, znači ostvaruje pri Zavodu za zapošljavanje. Jednako tako se mogao kako smo i u raspravi vezano za Zakon o socijalnoj skrbi imali priliku više puta čuti, da pravo na doplatak za pomoć i njegu i pravo na osobnu invalidninu se također moglo izmjestiti i prijeći primjerice u nadležnost mirovinskog sustava gdje se nekada i ostvarivao pogotovo sada kada neće biti cenzusa i pravo će ovisiti isključivo o nalazu tijela vještačenja. Takvo rješenje može napisati pravnik u bilo kojem sustavu, a onda bi socijalni radnik mogao obavljati poslove pomaganja osobama u potrebi prema pravilima struke koristeći sve resurse lokalne zajednice. Govorimo o 130 000 korisnika koje bi administriranje prava prešlo u drugi sustav, a uslugu pomoći i podrške bi ostvarivali i nadalje u sustavu socijalne skrbi. Za osobe sa invaliditetom je potrebno osigurati pravo na neovisan život kroz aktivnosti usmjerene na zapošljavanje osobe sa invaliditetom i jačanje socijalne uključenosti. Kroz ovu reformu socijalne skrbi ministarstvo nije osiguralo jačanje socijalne uključenosti, jer je sustav dodatno udaljio se od korisnika. No, vratimo se još kod novčane naknade za nezaposlene osobe sa invaliditetom koja bi sigurno trebala biti veća i 375 kuna zasigurno nije dostatno, te bi se ovim zakonom propustilo i bolje definirati, a i navesti i svrhu da imamo kontinuitet praćenja što želimo postići sa tom naknadom. Riječ je o korisnicima, osobama sa invaliditetom, odnosno djetetom sa poteškoćama u razvoju kojem je i tjelesno, mentalno, intelektualno ili osjetilno oštećenje utvrđeno na temelju nalaza i mišljenja tijela vještačenje. Uvjet za primanje takve naknade je i prijava u evidenciji Zavoda za zapošljavanje. Prema evidenciji Zavoda za zapošljavanje imamo, odnosno prema evidenciji Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo od rujna 2021. godine u Hrvatskoj žive 586 tisuća 153 osobe sa invaliditetom od čega je 57% muškaraca i 43% žena, te na taj način osobe sa invaliditetom čine oko 14,4 ukupnog broja stanovnika. Najveći broj osoba sa invaliditetom 45% je ono u radno aktivnoj dobi od 20 do 64 godine, dok je 44% osoba u dobnoj skupini iznad 65 godina. Broj osoba sa invaliditetom evidentiranih u očevidniku zaposlenih osoba sa invaliditetom je 11 818 što je i mali broj s obzirom na ukupni broj osoba sa invaliditetom u radno aktivnoj dobi 217 578. Ukoliko su i zaposlene osobe sa invaliditetom nerijetko su žrtve diskriminacije na radnom mjestu, a najveći razlog diskriminacije je to što im radni uvjeti nisu prilagođeni njihovim potrebama, odnosno prilagođeni individualnim potrebama osobi sa invaliditetom, te nisu u mogućnosti prezentirati poslodavcu svoje radne vještine i znanja. Također smo prošle godine bili i svjedoci iskorištavanja osoba sa invaliditetom na radnom mjestu, a i slučajeva znači neisplate plaća. Broj neregistriranih osoba sa invaliditetom u Zavodu za zapošljavanje kao nezaposlene osobe je 6179, a najviše je onih koji imaju završenu srednju školu do tri godine, njih 58% kao i sa završenom četverogodišnjom školom njih 19%. Vlada je donijela dugo očekivani Nacionalni plan izjednačavanja mogućnosti za osobe sa invaliditetom za razdoblje od 2021. do 2027. godine i Akcijski plan za razdoblje od 2021. godine do 2024. godine i to na kraju same prošle godine, a to razdoblje je trebalo pokrivati i cjelokupnu 2021. godinu što znači da i sve mjere i planovi i u ovom slučaju kasne. Posebno je važno navesti posebni cilj broj dva u akcijskom planu gdje stoji da je potrebno unaprijediti sustav zapošljavanja osoba sa invaliditetom. Potrebno je poboljšati aktivnu politiku zapošljavanja, te kontinuirano informirati poslodavce o potrebama i mogućnostima zapošljavanja osoba sa invaliditetom kako bi im se omogućila aktivna participacija na tržištu rada. Prema izvješćima pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom pravo prednosti pri zapošljavanju u javnom sektoru je nedostižno i pravo prednosti zapošljavanju ne služi svojoj svrsi. Najveći broj pritužbi upućenih pravobraniteljici odnosi se upravo na nemogućnost ostvarenja prava prednosti pri zapošljavanju. Kako navodi u izvješću, tijela koja provode nadzor uglavnom utvrđuju da osoba nije ostvarila jednak broj bodova kao najbolji kandidat, te da je to razlog zbog kojeg se ne može ostvariti pravo. Međutim, pozadina toga je puno složenija. Kandidati koji su osobe sa invaliditetom u mnogim slučajevima se ne natječu u ravnopravnim uvjetima sa ostalim kandidatima, a što u konačnici dovodi do loših rezultata i testiranja i povlači za sobom nemogućnost ostvarivanja ovog prava. Ostvarivanje prava na neovisan život, zaposlenost, pristupačnost i socijalnu uključenost su preduvjeti aktivnog i kvalitetnog života osoba sa invaliditetom. Proces deinstitucionalizacije i transformacije domova ide presporo i gotovo se uopće ne spominje. Organizirano stanovanje i stambene zajednice se ne razvijaju dodatno i ne prati se potrebe osoba sa invaliditetom, pa tako imamo 2338 osoba sa invaliditetom koje koriste uslugu osobnog asistenta dok je 9.184 osobe su smještene u domovima socijalne skrbi odnosno 856 osoba je u organiziranom stanovanju. Osobama s invaliditetom treba pružiti podršku u lokalnoj zajednici koristeći sve resurse zajednice, dostupni civilni sektor, te usluge iz područja socijalne skrbi. Ministarstvo je dužno osigurati da ova novčana pomoć za nezaposlene osobe s invaliditetom bude kratkotrajnog karaktera, da se ne događa da osobe koje primaju naknade godinama, 10-ljećima, ne uspijevaju se zaposliti, a u međuvremenu im se pogoršava zdravstveno stanje i postaju korisnici nekih drugih naknada sa većim invaliditetom. Klub SDP-a će podržati ovaj zakon jer smatramo da novčana pomoć za nezaposlene pripada u nadležni zavod zapošljavanja, ali tražimo veći angažman u području zapošljavanja osoba s invaliditetom. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Idemo na 5. raspravu Klub zastupnika Socijaldemokrata, poštovana kolegica Sabljar-Dračevac, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, drage kolegice i kolege. Klub Socijaldemokrata podržat će donošenje ovog zakona mjere novčane pomoći za nezaposlene osobe s invaliditetom. Važno je da se zakon donosi zajedno s paketom Zakona o socijalnoj skrbi, a na ovaj način neće nastati vakum odnosno Zavodi za zapošljavanje preuzet će svoju odgovornost. Zakonom o tržištu rada osiguravaju se slijedeća prava za vrijeme nezaposlenosti, novčana naknada na temelju osiguranja za slučaj nezaposlenosti, mirovinsko osiguranje na temelju osiguranja za slučaj nezaposlenosti, novčana pomoć i naknada troškova prijevoza za vrijeme obrazovanja i osposobljavanja na radnom mjestu i jednokratna novčana pomoć i naknada putnih troškova i selidbenih troškova. E sad s obzirom da je novčana pomoć za nezaposlene osobe s invaliditetom ovako niska mene zanima kakve su i ove ostale mjere koje su navedene. Rekli ste nam je da je 1.000 kuna prijevoz taksijem. Konačnim prijedlogom Zakona o socijalnoj skrbi predlaže se da o navedenom pravu odlučuje HZZ sukladno propisima o zapošljavanju. Prama važećem Zakonu o socijalnoj skrbi naknada do zaposlenja je pravo djeteta s teškoćama u razvoju odnosno osobe sa invaliditetom kojima je tjelesno, mentalno, intelektualno ili osjetilno oštećenje utvrđeno na temelju nalaza i mišljenja Zavoda za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom. U ovom trenutku imamo oko 2.000 korisnika i za njih je do sada naknada iznosila 350 kuna. Naknada se diže na 375 kuna i ako sam dobro shvatila imamo još dodatno 6.000 osoba prijavljenih na Zavodu za zapošljavanje. Osigurava se dakle osobama s invaliditetom ova cifra do zaposlenja. Nezaposlenim osobama s invaliditetom omogućit će se da na jednom mjestu dobiju profesionalnu uslugu podrške, pomoći u traženju posla s jedne strane i određenu materijalnu pomoć sa druge strasne. Navedenim pristupom efikasnost u postupanju pridonosi kvaliteti pružanja usluge i uspješnoj integraciji osoba s invaliditetom na tržište rada, a cilj nam je uključiti osobe s invaliditetom u radne i društvene aktivnosti odnosno reformu sustava socijalne skrbi koja zahtjeva ovo shorizontalno usklađenje propisa. U čl. 72. iza st. 1. dodaje se novi st. 2. koji glasi: postupak za ostvarivanje prava na novčanu pomoć iz čl. 70.a. ovog zakona pokreće se na zahtjev nezaposlene osobe s invaliditetom. I ja se samo pitam da li bi to moglo biti automatizmom. Radi se o malom broju ljudi kao što smo već naveli odnosno korisnika, a mi smo socijalna država koja se brine o svojim socijalno ugroženim građanima. Sigurno će ovdje važnu ulogu odigrati udruge koje će upozoriti svoje, svoje članove na prava, ali ako nisu u udruzi tko će upozoriti, tko će upozoriti naše invalide na njihova prava. I iz iskustva znamo da ne u tako davnoj prošlosti službenici su dobivali naputak kako, kako korisnike ne, ne treba upozoriti na njihovo pravo. Zato bi voljeli da ovo pravo bude dobiveno automatizmom, čim se prijavi invalidna osoba odnosno čak da ih se i traži da se prijave na Zavod za zapošljavanje jer ih je potrebno upozoriti na to. Ovo je dobar iskorak i mi u klubu ćemo ovo svakako podržati, ali svakako moram upozorit na još jednu pojavu u društvu koje se dešava. Znači osobe sa invaliditetom koje su invalidnost stekle, znači nisu zaposlene po osnovi invalidnosti nego su tijekom života i rada se razbolili i postali invalidi imaju velikih problema. Čak i u visokosofisticiranim ustanovama sa prosječno visokom stručnom spremom nažalost ove se osobe diskriminira i u jako teškom su položaju. Još jedanput, mi ćemo ovo podržati mada smatramo da naknade nisu dovoljne, da bi makar trebale omogućiti invalidu da se kvalitetno može pripremati za aktivno traženje zaposlenja. Hvala.
Hvala vam. 6. rasprava Klub zastupnika HDZ-a, poštovana kolegica Ljubica Lukačić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, evo danas ovdje raspravljamo o Zakonu o tržištu rada jer se nedavnom socijalnom reformom dogodilo da smo iz Zakona o socijalnoj skrbi maknuli naknadu do zaposlenja u Zakon o tržištu rada. To je nešto što je bilo potrebno učiniti obzirom da je naknada do zaposlenja dugi niz godina bila u sustavu gdje ne pripada. Danas ovdje čujemo da o toj naknadi, da je ona možda mala, da bi trebala biti veća ali nemojte zaboraviti da smo u sustavu socijalne skrbi podigli naknadu koja je najvažnija za osobe s invaliditetom, a to je osobna invalidnina, da smo ukinuli imovinski i prihodovni cenzus. Dakle, u petak ćemo glasovati o Zakonu o socijalnoj skrbi koji će za osobe s invaliditetom značiti ja ne bih rekla jedan nego sasvim sigurno i 2 koraka naprijed. Ovo ne govorim ja, mnogi će reći da ja to govorim zato što branim predsjednika vlade, vladajuću većinu itd., ali osobe s invaliditetom kolegice i kolege izražavaju zadovoljstvo ovakvom reformom. Nadalje, ono što je izuzetno važno vezano za ovu naknadu je to da osobe s invaliditetom nju primaju za vrijeme nezaposlenosti. Dakle, kad su nezaposlene neovisno o tome koliko su radile ili nisu radile. Dakle, nakon završenog obrazovanja i da će ovu naknadu osobe s invaliditetom moći primati i uz osobnu invalidninu. Zato i jesmo ukinuli cenzus kako bi osobe s invaliditetom mogle ostvarivati i druge naknade kako im one, kako osobna invalidnina ne bi bila prepreka za bilo kakvu naknadu, za mirovinu, za plaću itd. Danas ovdje slušamo kako osobe s invaliditetom se trebale više zapošljavati, kako bi to drugi malo bolje napravili međutim ja vam moram reći da u evidenciji očevidnika zaposlenih osoba s invaliditetom ima negdje po zadnjoj informaciji koju sam ja dobila nešto malo manje od 12.000 ljudi. Mnogi će reći da je to malo, možda, relativno, ali morate znati da u vrijeme pandemije da se broj zaposlenih osoba s invaliditetom nije smanjivao, da je ova vlada osigurala sredstva kako za sve druge radnike za očuvanje radnih mjesta tako i za osobe s invaliditetom. Nijedna osoba s invaliditetom nije dobila otkaz pa čak ni kod onih poslodavaca koji u ovo vrijeme pandemije teško posluju. Zavod za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom omogućio je poslodavcima, dakle i onima koji su zaštitne ili integrativne, a tako i svim drugim poslodavcima da mogu na neki način očuvati radna mjesta za osobe s invaliditetom kako se osobe s invaliditetom ne bi opet dovele na zavod za zapošljavanje sa kojeg znamo da ajmo reći relativno su do sada teško odlazile. Vrlo, zato je ova vlada 2018. godine tada na osobnu invalidninu ukinula cenzus kada je u pitanju plaća da bi što veći broj osoba s invaliditetom uveli u svijet rada i to je uspješno napravljeno. Veći broj osoba s invaliditetom odlučio je raditi zato što je znao da će im ostati osobna invalidnina i više kod njih nije prevladavao onaj osjećaj aha ono što je sigurnije to ću zadržati. Svi oni koji danas ovdje govore o tome kako bi oni zapošljavali, kako bi oni radili ja bih rado čula njih kada bi došli na vlast. Nemojte zaboraviti da sve mjere koje ova Vlada učinila za osobe s invaliditetom je bilo u dogovoru s njima. Bilo je ovdje i onih koji su bili na vlasti pa nisu povećavali naknade za osobe s invaliditetom, a ova Vlada je već 3 puta u zadnje 4 godine. Državni tajniče, vas ću moliti da, evo, nakon što donesemo ove izmjene i dopune zakona da razmotrite činjenicu da ćemo još jednom, možda vrlo skoro morati ići u izmjene i dopune, a zbog naknade za roditelje njegovatelje, što nije moglo biti riješeno sada ovim Zakonom, ovim izmjenama zato što je paralelno smo donosili, paralelno je ušao ovaj Zakon u proceduru, dok je Zakon o socijalnoj skrbi već bio tako reći u raspravi, a to je da roditelj njegovatelji, kada, nakon smrti djeteta, kada su još uvijek u radno aktivnoj dobi, da mogu primati naknadu dok, barem jedan dio vremena, dok se ne snađu na tržištu rada, kako bi mogli naći posao, oni tu naknadu moraju moći primati. Dogovorili smo se da to ne možemo riješiti kroz sustav socijalne skrbi već da ti ljudi ostvaruju prava za vrijeme nezaposlenosti pa vas molim da, evo sa ministrom i taj dio dogovorite da što prije krenemo i u te izmjene. Voljela bih, kad bi danas, nadalje, ovdje, kolegice i kolege, raspravljale afirmativno, a ne samo kako bi na osobama s invaliditetom stekli političke bodove. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. 7. Rasprava, Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, poštovana kolegica Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je u hitnoj proceduri Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu rada. Hitna procedura je iz jednostavnog razloga što se u uvodnom obrazloženju ovog Zakona i navodi, da se uskladi sa izmjenama zakona, odnosno novim Zakonom o socijalnoj skrbi koji na glasanju će sve zajedno biti u petak, tako da ne bi imali očito praznog hoda u cijeloj toj, vezano uz određenu problematiku. Mi u Klubu Centra i GLAS-a cijenimo da je izuzetno dobro da se zaista problem nezaposlenih osoba s invaliditetom rješava tamo gdje se i treba rješavati, a to je u zavodima za zapošljavanje iz jednostavnog razloga, i u ovom Zakonu. Ono što je dobro napravljeno i nemamo nikad problem da pohvalimo ono što je dobro napravljeno, nikad se ne bavimo politikantstvom da bi na nečem, da bi nešto napadali i kritizirali samo zato da napadamo i kad je nešto dobro napravljeno, to jasno i kažemo. Ono što je dobro napravljeno i na što smo upozoravali godinama, a to će biti nakon petka i nakon glasanja, a to je ukidanje imovinskog i prihodovnog cenzusa. To je iskorak koji se vezan uz osobe s invaliditetom napravljeno jer to je na taj način, vi zapravo dajete barem podjednake šanse s osobama s invaliditetom, kao da tog invaliditeta nemaju jer nije tema dakle, taj prihodovni imovinski cenzus koji je često bio ograničavajući faktor, ograničavajući faktor kada imate invaliditet vam je taj invaliditet i ono što je važno da država, da sustav napravi, da napravi mjere, da napravi okvire, da taj ograničavajući faktor takav ne bude. Zbog toga mislimo da bez obzira što mislimo o Zakonu o socijalnoj skrbi, a to ćemo pokazati kroz glasanje i kroz onaj set, mislimo da je dobro napravljeno ovo što se prebacuje u zavod za, dakle HZZ iz jednostavnog razloga i na taj način zapravo pokazujete što je tema. Tema je zapošljavanje osoba s invaliditetom, tema je da se oni, imaju iste šanse na tržištu rada ili barem podjednake šanse na tržištu rada i zaista da ih se uključi. Ja ne bih voljela i mi ne bih voljeli da to bude samo forma. Znate, sad ste bili u jednom resoru, pa smo, sad ćemo se prebaciti iz jednog resora u drugi resor i onda prebacivanjem i formom da ne zadovoljimo sadržaj. Ono što je važno, to je ono što sam i u replici, odnosno u osvrtu državnom tajniku rekla, rekla sam da sad tu treba biti set mjera i set drugih stvari za pravo na poticaj za zapošljavanje osoba s invaliditetom, a nekako uvijek mislim da trebamo krenuti od nas samih. Moramo se malo pitati i vidjeti što smo tu napravili i što radimo kad se zapošljavaju osobe u Saboru, u tijelu u kojem mi sjedimo i radimo. U Vladi, u tijelima u ministarstvima, dakle o tome svemu zajedno trebamo voditi računa. Ono što mi se čini da bi bilo neusporedivo bolje, a to je da je ovaj rok koji je u čl. 5 u prijelaznim i završnim odredbama rečen da je Zavod dužan u roku od 6 mjeseci od stupanja na ovog .../nerazumljivo/... Zakona po službenoj dužnosti pokrenuti postupke za priznavanje prava. Meni se čini da bi to, dakle riječ o korisnicima naknade do zaposlenja, mislim da bi taj rok trebao smanjiti odnosno uvijek sadržaj ne prati formu. Dakle, ako se znalo, a znalo se je da postoji ideja da vezano uz osobe s invaliditetom i vezano uz to da oni koriste određenu naknadu da to bude riješen u zavodu za zapošljavanje onda je trebalo zajedno sa zavodom za zapošljavanje sjesti i vidjeti da li su oni pripremljeni za to u smislu nekakvih drugih stvari gdje njima to, ja ne bih rekla dodatni posao, rekla bih neki novi posao. Dakle, ono što ste trebali napraviti vidjet s njima koliko je realno i koliko su realni rokovi odnosno napraviti pripremu jer 6 mjeseci kad gledate na vječnost nekih zakona ili nešto drugo nije baš puno, ali 6 mjeseci je sasvim dosta dugi period, čini nam se da bi period koji bi trebao biti kraći mjesec ili 2 bio apsolutno prihvatljiviji, ali na taj, odgovor na to pitanje sigurno ne mogu dati ja s ove govornice, odgovor na to pitanje trebaju dati zavodi. To znači da, pretpostavljam da je bio nekakav dogovor na razini i sa HZZ-om da su svjesni toga da sad jedan dio, formalni dio ide u njihovu nadležnost, da će oni morati nešto raditi i da vidimo da li su oni dovoljno ekipirani, da li imaju dovoljno znanja i iskustva. Ja pretpostavljam da imaju da to rade. Kad je riječ o osobama s invaliditetom vi i ovdje vidite da dosta klubova se uvijek javlja za raspravu, diskutiramo o tome bez obzira s koje strane ove govornice sjedili mi ako su nekakve dobre stvari i ako nekom možete pomoći, ako im i malo možete pomoći mi to uvijek podržimo i uvijek kažemo ok bilo bi bolje da je možda malo više ali i ovo je dovoljno. Ono što svi u raspravi smo ukazali, ukazali smo na ovu naknadu, ukazali smo da je to zapravo relativno malo povećanje jer kao što je u obrazloženju ovog zakona predlagatelj je rekao da je na godišnjoj razini imate otprilike 2.000 korisnika i da je ta naknada do sada iznosila 350 kuna mjesečno, a sad će biti 375 kuna mjesečno, dakle povećanje od 25 kuna. Čini nam se da bi to bilo neusporedivo bolje da je drugačije povećanje, ali već je i državni tajnik u svojim odgovorima na repliku nešto na tu temu rekao. A zaključno, kada dođe prijedlog zakona s kojim se pomaže našim sugrađanima i u onim malim i najmanjim mjerama mi smo ti koji kažemo ok, dobro ste krenuli, nešto se napravilo, ali uvijek mora biti i onaj ali i ukazati na neke stvari. Dakle, ovaj zakon trebali ste, trebali ste složiti sve elemente za njegovu brzu provedbu, niste složili, dakle odlučili ste se na 6 mjeseci, ali ono što je suštinski što je bitno a to je mi zaista živimo u nekakvim neobičnim vremenima, vremenima u kojem prva vijest koju svi u novinama ili na medijima pročitamo je tema korone koliko je zaraženo, nije zaraženo, da li omikron će se koronu pretvoriti i u zaista jednu običnu prehladu ili ne, ali moramo osigurati uvjete i u takvim vremenima za normalno funkcioniranje, a ako će ovim izmjenama i dopunama zakona osobama s invaliditetom na bilo koji način se pomoći mi ćemo to podržati. Nama se čini da je pomoć tu, ali papirnato, papir može trpiti svašta i trpi svašta, ajdemo vidjeti u stvarnosti. U stvarnosti iza ovoga trebaju biti određeni programi, moraju biti određeni projekti, ali ponavljam čini mi se da uvijek trebamo krenuti od nas samih i vidjeti kad se rade zapošljavanja u državnim tijelima zaista da poštujemo ono što nam je zakon i inače propisao i rekao. Hvala lijepo.
Sada prelazimo na 8 raspravu, poštovana kolegica Katarina Peović u ime Kluba zastupnika HSS i Radničke fronte, izvolite.
Hvala. Prije svega moram primijetiti da ministar Aladrović zaobilazi sabor u velikom luku jer kod mnogih zakona pa i bitnijih od ovog šalje svoje državne tajnike. Meni se čini da je razlog tome i reakcija javnosti na njegov rad i na rad upozorit ću najvećeg ministarstva usput rečeno i da se ovdje izbjegava sučeljavanje sa zastupnicima i zastupnicama, a možemo to i razumjeti pa u svjetlu dakle poražavajući brojki o iseljenima, a koje imaju itekako veze upravo sa statusom rada i radničkih prava i mogućnosti zapošljavanja, a istraživanja pokazuju da je prije svega razlog ljudi, odlazak ljudi nemogućnost zapošljavanja. Što se tiče teme kako se to kaže famozno tržište rada očito nije sklono osobama s invaliditetom. Prema izvješću pravobraniteljice za osobe s invaliditetom prethodnih godina u razdoblju pandemije pogotovo Covid-19 virusa došlo je do znatnog urušavanja ljudskih prava osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju. I u tom istraživanju isto tako odnosno u tom izvješću pravobraniteljice također se kaže da osobe s invaliditetom nisu ravnopravno zastupljene na tržištu rada. No, ovdje ću također reći da razumijemo znači da se do, do teškog položaja dolazi i zbog specifične situacije i navodi se u tom izvješću pogotovo znači sfera mobilnosti i u ovom tu prijedlogu izmjena i dopuna se to misli rješavati jel. No, ono što je ključno i što zapravo pa rekla bih čak i u ovom izvješću pokazuje jedno nerazumijevanje i jednu opasnu konfabulaciju je da osobe s invaliditetom nisu u sukobu znači sa ostalim radnicama i radnicima nego je riječ o tome da mi imamo jednu od najnižih stopa zaposlenosti i da zapravo stvarno postoji premala mogućnost da se netko zaposli. Znači nije samo stvar u tome da su oni u neravnopravnom položaju, mi uistinu imamo premalo radnih mjesta, odnosno mi smo na naj, mi smo jedni od najgorih po stopi zaposlenosti u Europi, od nas su gori samo Grčka i Italija. Znači ako imamo tako nisku stopu zaposlenosti, onda ne možemo očekivati niti da osobe s invaliditetom budu lako primljene u taj, kako se to lijepo kaže, svijet tržišta rada, a moram reći da sam izraz tržište rada je izuzetno neosjetljiv jer poručuje i podgrijava tu, znači taj socijalni darvinizam jednih nasuprot drugih jer sugerira da se mi svi nalazimo na nekom tržištu, da trebamo ponuditi svoje vještine pa će to tržište realno procijeniti tko jest, a tko nije sposoban da se zaposli, a zanemarujemo ono što sve stavlja u podređen položaj, i osobe s invaliditetom i umirovljenike i nezaposlene, a to je da smo mi zapravo jako slabi prema tom znači nuđenju radnih mjesta. Mi nemamo kvalitetnih, pogotovo kvalitetnih i dobro plaćenih radnih mjesta jer moramo i tako uzeti u obzir da mi radimo za 37% plaće zapadnoeuropskog radnika, znaci sociopatske su one izjave da se ljudi ne žele zaposliti, da ima posla jer slabo plaćene i loša radna mjesta ne možete optuživati ljude da ih ne prihvaćaju. Prema tome, ovdje bih upozorila da se taj socijalni darvinizam preskoči i da se potiče znači kooperativnost i solidarnost, a ne ovo što i ovaj sam izraz potiče, a to je negativna solidarnost i međusobna kompeticija između onih koji bi trebali ući u to famozno, je l', tržište rada. Što se tiče znači osoba s invaliditetom, oni koji su ovdje, isto tako su s ove govorili da nije dovoljno, znači samo dati novčanu pomoć za nezaposlene osobe s invaliditetom, da im se treba pomoći da se zaposle, naravno, da, to je točno, ali moramo stalno uzeti i imati na pameti tu činjenicu koliko mi zapravo radnih mjesta imamo, a nemamo ih i zato je ta naknada pljuska u lice osoba s invaliditetom, povećanje te naknade znači od 25 kuna, ne da nije dostatno, nego sama ta naknada od 350 kuna koja se diže na 375 kuna je potpuno nedostatna i ne možemo reći, trebate ljude zaposliti, nije važna naknada, ako imamo u vidu kolika je naša mogućnost zapošljavanja, odnosno da smo loši na toj stopi zaposlenosti u Europi, je li? Tako da nijedna skupina ne treba biti izdvojena niti osobe s invaliditetom niti umirovljenici niti nezaposleni, svi su u istom problemu i nije, kao što je to rekao državni tajnik, istina, znači niz stvari koje je ovdje izrečeno, znači prije svega ću reći, sad tek vidimo znači s ovim Zakonom, a vidjet ćemo sa nizom drugih zakona koliko je minimalna plaća zapravo važna. Minimalna plaća, znači ovdje se veže ova naknada uz minimalnu plaću, vidjet ćete kod Zakona o radu, vezat će se prava platformskih radnika uz minimalnu plaću, itd., znači u nizu zakona ćemo imati vezivanje uz minimalnu plaću, a mi imamo, znači mi smo u skupini 10-ak zemalja u Europi koji ima najnižu minimalnu plaću, koja je najviše, najslabije rasla u zadnjih 10 godina i onda mi državni tajnik na to odgovori, nije istina, naša minimalna plaća, njezin rast je bio, i to kolegica Burić često ponavlja, jedan od najvećih prošle godine. Da, ali u odnosu na što? Kolike su minimalne plaće u drugim zemljama Europe i koliko je ona rasla u zadnjih 10 godina? Da, istina, ona je rasla prošle godine, ali to je nedovoljno, to je nedostatno, a najbolja ilustracija toga koliko mi imamo rapidan, navodno, je li, rast minimalne plaće je usporedba sa minimalnom plaćom u Sloveniji koja je u rangu naše prosječne plaće. Pa dignite vi našu minimalnu plaću na razinu prosječne plaće pa ćemo onda govoriti o toj naknadi. Zašto mi ne dižemo minimalnu plaću na taj način, a minimalna plaća postaje referentna točka, zato je važno dignuti minimalnu plaću značajno, a ne na kapaljku što se zbiva svake godine, je li. I onda kad se kaže dobro, ovdje je i kolegica Lukačić to spomenula, da svi ovi koji bi dizali te naknade, a kad bi došli na vlast onda ništa ne bi radili, nije istina kolegice, nije istina da ne ništa ne bismo radili. Znači oni koji optužuju HDZ za utrku prema dnu, znači za postizanje konkurentnosti niskom cijenom radne snage razumiju problem i riješili bi ili bi barem se suočili s tim problemom, ali HDZ je odabrao, odabrao je tu utrku prema dnu, odabrao je da mi budemo zemlja i na periferije, i to ekonomskoj periferiji Europe, da se koncentriramo na uslužne djelatnosti s niskom stopom dodane vrijednosti i da ugasimo našu industriju i kada ministar Horvat opetovano gasi zadnje poluge i mogućnosti privrednog razvoja, od brodogradilišta do tekstilne industrija koja kod nas je urušena, ali mogla je biti u boljem statusu s obzirom da je bila u boljem statusu ... [[Govornik se ne razumije.]] isto tako i brodogradnja, onda oni svjesno odlučuju nas staviti na začelje Europe i tržišnu konkurentnost postizati samo niskom cijenom radne snage. A onda ne možete niti dizati naknade, ne možete otvarati radna mjesta, ne možete imati socijalno osjetljive mjere i onda se, kolegice i kolege govori, aha, oni koji bi došli na vlast, da, mogu se složiti, vjerojatno bi jako puno onih koji bi došli na vlast radili istu stvar, ali ne svi. Ne svi. Znači, prije svega, trebalo bi se suočiti sa utrkom prema dnu koju vodi HDZ, a ovdje naravno da onda osobe s invaliditetom su u još gorem položaju, i pozdravljam naravno, kao što su svi pozdravili da se dovode nekakve reforme, da se, prije svega, evo ga, postiže veća mobilnost, što sigurno može pomoći osobama s invaliditetom, ali to je kap u moru i mi zapravo ovdje govorimo o mjerama koje neće bitno utjecati niti na zapošljivost ljudi niti na opću sliku niti na njihovi životni standard jer mi se zapravo ne bavimo, i to zato ovo famozno tržište rada tako lijepo ilustrira naš stav prema tome, odnosno stav vladajućih prema tome, mi se zapravo ne bavimo rješavanjem temeljnih ljudskih potreba nego mi rad, što je osnovno i temeljno ljudsko pravo, a plaća treba biti naknada od koje radnik može dostojanstveno živjeti kako to piše u ustavu. Mi rad, radna prava svodimo na tržište gdje su individue međusobno suprotstavljene i moraju se izboriti jel i moraju se izboriti i onda izgleda da treba je ta pozitivna diskriminacija je ključna. Ne, ta pozitivna diskriminacija je potrebna naravno kod osoba s invaliditetom, ali nije ključna. Ključno je znači otvaranje novih radnih mjesta, osiguravanje temeljnih uvjeta života za sve, a ne taj darvinistički princip da se jedni prema drugima trebamo okretati kao suparnicima, znači umjesto kompeticije kooperativnost.
Hvala. Gospodin Marijan Pavliček, Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče. Činjenica je da su osobe sa invaliditetom uistinu ranjiva skupina i teško zaposliva skupina u našem društvu, možda i najteže uposliva skupina. No isto tako je činjenica da dosadašnji zakonski akti i prijedlozi nisu polučili one rezultate koje bi mi svi priželjkivali, a to je da broj osoba sa invaliditetom na Zavodu za zapošljavanje odnosno burzi rada bude što manji. On je nešto smanjen, ali to je igra brojki s obzirom da nam svakodnevno pada broj nezaposlenih, ne zbog toga što je sve veći broj uposlenih proporcionalno tome nego zbog toga što sve veći broj ljudi napušta ovu državu. Međutim, posebice bi se ovdje osvrnuo na Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom, te na Pravilnik o utvrđivanju kvote za zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Naime, sukladno ovim zakonskim aktima i pravilniku sve tvrtke bilo privatne bilo javne koje imaju više od 20 uposlenih moraju uposliti određeni broj osoba sa invaliditetom. I državni tajnik je rekao da ima 9.000 tih subjekata, da 2/3 nažalost se ne pridržavaju ovih zakonskih odluka odnosno da plaća određene penale i uplaćuju u državni proračun. E sad, kako to riješiti? Naime, imamo tu dva problema, s jedne strane možemo riješiti povećanjem tih penala odnosno naknada, a s druge strane imamo problem i brojnih poslodavaca. Ja sam sa nekima razgovarao, oni kažu da je njima uvelike veći problem u tome što prilikom stvaranja radnog mjesta za osobu sa invaliditetom moraju prilagoditi sve uvjete sukladno Zavodu za vještačenje. Naime, ovisno o stupnju invalidnosti ta osoba mora imati prilagođen radni stol, mora imati znači određene prilaze za invalide, mora imati toalet za invalide, mora imati određene visine stepenica, sve ovisi naravno o stupnju invalidnosti i nije problem kada se radi o invalidima manjeg stupnja tjelesnog oštećenja, ali to stvara određen odnosno veliki problem kada se radi o invalidima sa velikim stupnjem tjelesnog oštećenja. Naime, i tu su onda poslodavci čak voljni i rađe plaćati te penale nego uposliti tu osobu. Međutim, s druge strane treba isto tako razmišljati o tome da poslodavac dobije još neku dodatnu stimulaciju, znači mimo ovih penala ukoliko uposli osobu sa invaliditetom, te isto tako jako je žalosno odnosno sramotno da mi pored ovolikog broja jedinica lokalne i regionalne samouprave, pored ovolikog broja javnih službi, brojnih agencija, imamo i dalje gotovo 6.000 osoba sa invaliditetom odnosno da javne službe znači se ne pridržavaju ovog zakona. To je poraz znači naše administracije. Znači kada bi se sve jedinice lokalne samouprave, gradovi, a ima čak i općina sa više od 20 uposlenih držali ovih zakonskih prijedloga mi bi danas imali svega nekoliko stotina ljudi osoba sa invaliditetom na Zavodu za zapošljavanje i to je problem. Znači trebamo gledati kako taj problem riješiti i kako pod navodnicima prisiliti one koji žive prvenstveno od državnog proračuna da se drže zakonskih prijedloga koji su doneseni ovdje u HS. I ovim putem bi se još navodno osvrnuo na taj čl. 70.a. st. 4., a to je da novčana pomoć za nezaposlene osobe sa invaliditetom se utvrđuje u visini od 10% minimalne plaće u neto iznosu. Evo i kolege prije mene su rekle da je stvarno jedan mizeran iznos u pitanju i da je to čak po meni omalovažavanje i samog dostojanstva tih osoba. Znamo da kad se to zbroji da to nisu mali iznosi, ali ipak treba promisliti o tome da ipak ova naknada bude drastično veća jel sa 375 kuna vi danas ne možete jednostavno preživjeti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Sad je na redu gđa. Ivana Kekin ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući, zastupnici. Dakle, iako se u ovom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o tržištu rada zapravo prije svega radi o usklađivanju dva zakona iskoristit ću ovu priliku da istaknem duboku problematiku našeg tržišta rada koja negativne efekte pokazuje već danas, a još će zapravo drastičnije posljedice pokazivati u budućnosti. Rezultat popisa stanovništva objelodanjuje poražavajuću činjenicu da je Hrvatska izgubila gotovo 400.000 ljudi u posljednjih 10.g.. Sva relevantna istraživanja, ali i svi anegdotalni primjeri i svi oni ljudi koje znamo, svi među nama, zapravo najčešće govore o tome da su ljudi otišli zbog korupcije i klijentalizma, zbog zapošljavanja preko veze, zbog zapošljavanja isključivo uz pomoć stranačke iskaznice, ali također zbog neadekvatnih plaća i zbog neadekvatnih uvjeta rada. Tko je odgovoran za takvu situaciju? Pa u posljednjih 5 godina svakako Andrej Plenković i HDZ. Dakako ljudi odlaze u zemlje EU zato što to mogu, no rijetki među njima otišli bi iz svog grada, iz svog sela, od svoje obitelji, od svog stila života, od svojih poznanika da se nisu osjećali primorani na to. I u tom je poraz Andreja Plenkovića. Dakle, deseci i deseci tisuća mladih ljudi otišli su unazad 5 godina, a on nam pritom govori da je problem samo u našem doživljaju situacije. Dakle, samo je problem u tome kako je mi percipiramo, trebali bismo biti optimističniji, gledati čašu kao napola punu i uglavnom njegova se cinična poruka svodi na misli pozitivno. Pri tom nas uvjerava da imamo fantastičan rast BDP-a kao da građani kad odlaze u dućan sami ne vide koliko njihova plaća manje vrijedi i kao da uostalom rast BDP-a o ičemu govori osim o tome da je prije toga bio dubok pad BDP-a, dakle jedan od najdubljih u EU u toku 2020. pa je onda uslijedio rast. Ali zapravo o standardu građana nam govori iznos BDP-a po glavi stanovnika, a tu smo dosljedno na dnu EU i ne postoji ni jedna naznaka da će se to dok je HDZ na vlasti zapravo promijeniti. To je zapravo jedno obično statističko zamagljivanje očiju, a uostalom građani pesimistični ili optimistični dobro mogu sami procijeniti da li im je prije 2 ili 3 godine bilo bolje nego danas. HDZ je zapravo zarobio ovu državu i moramo ga se riješiti ako želimo uspjeti, biti zemlja u kojoj će naša djeca željeti ostati živjeti, u kojoj će se neki od ljudi koji su otišli htjeti vratiti i na koncu konca u kojoj će se neki treći ljudi htjeti doseliti. Kada govorimo o odljevu stanovništva važno je primijetiti da se radi samo o broju. Dakle, problem nije samo u tome što smo mi sa 4,5 miliona pali na 3,8 miliona problem je prije svega u tome tko nam odlazi. Dakle, odlaze nam cijele obitelji, odlaze nam mladi parovi, dakle s takvim padom nataliteta kakav mi imamo i ovakvim odljevom radno aktivnog stanovništava nama prijeti ozbiljno starenje već ionako starog stanovništva što zapravo znači potpunu neodrživost mirovinskog sustava, potpunu neodrživost zdravstvenog sustava, potpunu neodrživost obrazovnog sustava. Dakle, svi oni građani čija egzistencija i zdravlje i obrazovanje itd. ovise o uplatama radno aktivnog stanovništva su direktno ugroženi. Prema posljednjim podacima koje imamo na jednog osiguranika u mirovinskom sustavu, dakle na jednog umirovljenika mi imamo 1,28 radnika. To je u potpunosti neodrživo. Tu takvoj situaciji mi ni sada nemamo, a imat ćemo još manje za isplatu adekvatnih mirovina ili za kvalitetan zdravstveni sustav. I to je najveća tragedija ovih rezultata i to je najvećim dijelom odgovornost HDZ-a, a u posljednjih 5 godina odgovornost Plenkovićevog HDZ-a. Dodatni problem je što je HDZ stvorio sustav kojim je mnoge relativno mlade ljude zapravo maknuo sa tržišta rada npr. ratne veterane. Dakle, trajno ih je udaljio s tržišta rada i time je dodatno zapravo spustio udio zaposlenih u stanovništvu u radnoj dobi. A taj omjer zaposlenih i neaktivnog stanovništva nas koči u razvoju jer onda uplaćene poreze zapravo ne možete ulagati u ranije spomenuto obrazovanje, u istraživanje, u razvoj, u infrastrukturu, zdravstvo itd. Dakle, cilj svake vlade bi zapravo trebao biti ključ bi trebao biti u tome da se poveća broj zaposlenih u odnosu na broj onih koji su u mirovini. Mjere koje bi se pri tom trebale primijeniti se prvo odnose na to da se uloži u ljude koji su zapravo rano umirovljeni i na druge načine maknuti s tržišta rada da ih se motivira i potakne da se zapravo u svijet rada vrate. Druga opcija koja je isto važna je poboljšati migracijski saldo. Dakle, osigurati da manje ljudi odlazi iz Hrvatske i osigurati da se veći dio ljudi dođe živjeti u Hrvatsku. Bez toga mi ovaj negativan trend zapravo ne možemo zaustaviti. No, važno je sagledati i uzroke, dakle važno je i vidjeti zašto se ljudima u Hrvatskoj isplati otići ranije sa tržišta rada i živjeti od niskih socijalnih naknada i malih mirovina više nego raditi za plaću. Dakle, prije svega zato jer su uvjeti rada nesigurni i jer su nedostojanstveni. Dakle, to je nešto što se događa od samih početaka ove države, od '90.-tih godina, od ideje o 200 bogatih obitelji gdje se kontinuirano kroz 30 godina produbljuje jaz između vlasnika i radnika. I to se naravno ne odnosi na sve poduzetnike i naravno da pogotovo među novim generacijama se taj odnos mijenja, ali je činjenica da je odnos prema radništvu, prema radničkom organiziranju, prema sindikatima u Hrvatskoj izuzetno loš. I to je također nešto što oni koji su otišli konstantno ponavljaju. Da ih u Irskoj i u Njemačkoj cijene, da napreduju na svom poslu ako dobro rade, da dostojanstveno žive od svoje plaće i da se osjećaju kao cijenjeni članovi kolektiva. Premijer kad je govorio o popisu stanovništva također je rekao da zemlje Zapadne Europe pad nataliteta kompenziraju useljavanjem, ali da Hrvatska još nije u toj situaciji. Što znači da Hrvatska nije u toj situaciji? Da li to znači da smo mi zemlja u koju ljudi ne žele useliti ili to znači da mi zapravo nismo otvoreni za ljude koji bi u Hrvatsku željeli doći. U oba slučaja je odgovorna vlada jer je na vladi zapravo zadatak da stvori zemlju u koju će ljudi htjeti vratiti ili u koju će se ljudi doseliti i da stvori i otvori zemlju za one koji bi došli i doprinijeli. Govoreći na istu temu predsjednik Hrvatskog sabora Gordan Jandroković imao je zaista ksenofobnu izjavu po kojoj je hrvatski interes da imamo svoju državu u kojoj u najvećoj mjeri žive Hrvati. Dakle, šta to znači? Pa naravno da će u Hrvatskoj uglavnom živjeti Hrvati, ali zašto se ne bi otvorili prema drugima ako postoje ljudi koji žele doći, zašto ne bi primili neke od njih jer nažalost uz najbolju volju, koje nema, uz najbolju podršku koje također nema i uz najbolju infrastrukturu koje također nema teško ćemo preokrenuti pad nataliteta i teško ćemo ostvariti baby bum i masovni povratak onih koji su otišli. Da se to i dogodi ako govorimo o problemu omjera radno aktivnog stanovništva i umirovljenika on bi se krenuo poboljšavati za nekih 18 godina. Ako ne želimo slom mirovinskog sustava, ako ne želimo slom zdravstvenog sustava, ako ne želimo još niže i bjednije mirovine od ovih koje sada naši umirovljenici imaju. Ako ne želimo podizanje dobi za mirovinu što je sve ono što ne želimo otvaranje za neke od ljudi koji bi htjeli doseliti u Hrvatsku je sigurno jedno od ključnih opcija i o njoj se mora početi voditi javna rasprava. Mi naravno uz to moramo napraviti i sve potrebne uvjete da ljudi ostanu živjeti u Hrvatskoj, da se žele vratiti u Hrvatsku i da u Hrvatskoj žele imati djecu. To znači osigurati bolje uvjete, bolju infrastrukturu, bolje mogućnosti, kvalitetne vrtiće, kvalitetne škole, gradnje javnih stanova, pomoć mladima da riješe svoje stambeno pitanje i osiguranje boljih uvjeta rada i dostojanstvene plaće. Ako napravimo takve uvjete i ako uspijemo u borbi protiv korupcije, onda će se mnogi i vratiti ne zato što će im Vlada dati novce kako planiraju, onda će ljudi htjeti ostati ovdje i imati djecu, a treći će se htjeti i doseliti. Hvala.
I vama. Povreda Poslovnika gospodina Hrvoja Zekanovića.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, primijetio sam da niste pratili što kolegica govori. Naravno članak 238. kolegica nije rekla niti jednu riječ o točki dnevnog reda, niti jednu riječ. Ona je imala svojih devet minuta slobodnog govora na neku temu tko zna koju. Ali uspjela se dotaknuti i hrvatskih veterana za koje joj je krivo da su u mirovini. Nisu veterani u mirovini, nego ratni vojni invalidi poštovana kolegice a to je iznimno bitna razlika.
Vrijeme gospodine Zekanović. Gospodine Zekanović, bila je replika. Imate opomenu. Gospodin Silvano Hrelja će sad govoriti ispred Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Svašta se čuje u raspravi o ovoj temi. Mogao bih i ja puno toga reći. Prvo da mi možda naslov ovog zakona smeta jer se radi o tržištu rada. Ja bih rađe da govorimo o svijetu rada koji je onakav kakav je, ali nismo sveli ljude na poziciju robe, da utvrđujemo cijenu. Ali tako je kako je, imamo takav zakon i imamo sadržaj o kojemu možemo raspravljati. Dakle, možemo ovaj zakon se ne dotiče ni mirovinskog sustava, ni minimalne plaće, nego dodiruje i rješava jedan u globalnom smislu mali problem za hrvatsko društvo, a veliki problem za ljude koje ovaj zakon obuhvaća. Njih po procjeni 2000 mladih ljudi, osoba sa invaliditetom nakon završene osnovne, srednje strukovne, više, visoke škole koji su se dali sve od sebe u skladu sa svojim psihofizičkim sposobnostima da se educiraju, da se pripreme za normalan život iako su svjesni i oni i njihovi roditelji da će cijeli život biti slabiji u svijetu rada ali su si svi zajedno sa roditeljima dali truda i financijskih izdataka da bi završili određene škole i da bi mogli nešto raditi, da se oni osjećaju ravnopravni u ovom društvu. Oni su i do sada primali ovu novčanu naknadu preko Centara za socijalnu skrb 350 kuna mjesečno što nije neka naknada s time se možemo složiti, s time se možemo svi zalagati da se u budućnosti to poveća na 20 i više posto ako je mjerilo minimalna plaća ali nije sve u ovom novcu. Suština ovih promjena nije novac. Suština je nove pozicije tih mladih ljudi, nova pozicija i njihova pozicija na Zavodu za zapošljavanje. Dakle, Zavod za zapošljavanje je institucija koja se obvezuje tražiti, dakle intenzivno tražiti radno mjesto koje odgovara vještinama, stečenom znanju, vještinama i psihofizičkoj sposobnosti osoba sa invaliditetom, dakle tih mladih ljudi. Dakle, oni jesu i biti će i primat će naknadu za invalidnost, ali biti će i jesu na teret svojim, ne na teret na brigu rekao bih prije jer ne može bit na teret nego na brigu i to doživotno svojim roditeljima. E ovaj zakon još nešto rješava. Pozitivno ih postavlja u pozitivnu, dobru poziciju da oni ne moraju bit sami aktivni tražitelji posla, nego ako uspiju nešto raditi, možda ne zadovolje opet se vraćaju na Zavod za zapošljavanje, opet na naknadu. Dakle, nije nikako vremenski limitirana naknada i za vrijeme trajanja i traženja posla isto tako kao i za vrijeme privremenih i povremenih zaposlenja ide im mirovinsko osiguranje. Dakle, roditelji su jednu tešku brigu što će biti sa njima kad umru, sa njihovom djecom, osobom sa invaliditetom u suštini riješili. Ja tu brigu znam jer sa njima, sa takvim ljudima razgovaram i to je doista briga svih roditelja koji imaju djecu, osobe sa invaliditetom što će biti sa njima nakon što ja odem. Što im znači sva moja imovina ako nemaju neku materijalnu sigurnost, ako nemaju minimum nečega da se može smjestiti u neku ustanovu i da se to može platiti. Inače čujem svakakvih diskusija ovdje. Naravno da nikada borbe za zapošljavanje osoba sa invaliditetom nije dovoljno. Dakle, ono što smo napravili mislim da zakonodavstvo RH u kontinuitetu kod svih vlada dobiva male pozitivne pomake, međutim senzibilitet društva da pomaže onim koji su slabiji, koji su nejednaki u svijetu rada se ne razvija tako brzo kao što mi možemo mijenjat zakonodavstvo. Ja sam jedan aktivni sudionik za otvaranje jedne radionice za zapošljavanje osoba sa invaliditetom, od toga ima evo teče 17-ta godina u Puli zove „Tekop Nova“ na ruševinama starog poduzeća za zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Puno godina odnosno puno vremena mi je trebalo da uključim u tu problematiku jedinice lokalne samouprave i da oni spoznaju isto da u svojim narudžbama radnih odijela za svoja komunalna poduzeća, za neke svoje čak i svoje suvenire da je korisno da naruče bez konkurencije direktno da naruče kod tih ljudi, da naprave narudžbe za te poslove i da oni to naprave, da daju financijske dotacije za poslovanje tih tvrtki u razmjernom dijelu kao i država odnosno državni fond. I tek onda kada se sa svih strana pomaže onda to ima smisla i to može dugoročno opstati. Tu nema ekonomske računice, nema zarade. Mi moramo biti svjesni da postoje ustanove, postoje institucije gdje se treba radit, da moramo motivirat ljude da rade da osjećaju vrijedni, da su oni svoju plaću zaradili, a da tu nema profita, da nema kupovine Mercedesa u šest mjeseci nekog gazde itd., nego da postoji nešto što je humano, nešto što je vođenje briga o dignitetu i dostojanstvu slabijih, različitih, a to su prvenstveno osobe s invaliditetom. Ta svijest u jednom društvu jako teško prolazi i nismo mi kad bi svi govorili o tome ne bi nas bilo dovoljno, ne bi nas bilo dovoljno da to promoviramo. Prema tome, ja vas molim da pozdravite ovaj prijedlog zakona, ne sa visine naknade nego sa visine cjelokupnog sadržaja koji on donosi u živote mladih osoba s invaliditetom, učenika nakon završene srednje škole odnosno osnovne, srednje jer imamo ovdje da se mogu uključiti nakon navršenih 15 godina znači nakon osnovne škole, srednje, više, visoke škole da imaju određenu sigurnost i da neko, a to je državna institucija aktivno za njih traži posao, bili to povremeni, privremeni poslovi, na određeno vrijeme, na neodređeno vrijeme, ali kad taj posao prestane oni se vraćaju na zavod, primaju tu naknadu i dalje opet institucija traži za njih odgovarajući posao. Mislim da je to za te mlade ljude za koje se procjenjuje da ih ima nešto oko 2.000 veliki korak, a za hrvatsko društvo nije nikakav teret nego jedan human potez. Zato će klub HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika podržat ovaj zakon, a vjerujem, vjerujem da će on proći u ovom Visokom domu jednoglasno. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave, prva je gospođa Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Uvodno moram reći da sam i ja malo šokirana raspravom koja je bila u ime kluba Možemo. Inače nemam neku posebnu potrebu komentirati rasprave drugih klubova, međutim ukoliko ovdje govorimo ili s ove govornice barem sam ja to činila, prozivamo ministra Aladrovića da ne čita niti je fokusiran na sadržaj svojih prijedloga Zakona o socijalnoj skrbi koji se odnose na osobe s invaliditetom. I očekujem od njega bolju pripremljenost za raspravu i fokusiranost na probleme osoba s invaliditetom da ista ta oporba, doduše ne mi, ali neki drugi članovi oporbe dolazi u jednu od rijetkih prilika gdje imamo mogućnost ukazati na poteškoće s kojima se susreću osobe s invaliditetom na tržištu rada i da niti jednom riječju ne spomene osobe s invaliditetom u svojoj raspravi u ime kluba nego generalno priča o tržištu rada jer valjda nisu niti otvorili zakon nego su vidjeli njegov naslov, koji je uzgred pogrešno sugestivan jer se ne govori o tržištu rada kao takvog kao što je često i slučaj sa zakonom, nego se govori o naknadama za nezaposlene osobe s invaliditetom. Dakle, fokus Zakona na osobama s invaliditetom i njihovom snalaženju na tržištu rada. Ako mi kao oporba budemo tako nastupali onda se nemamo što čuditi da HDZ dobiva jedne izbore iz drugih, tako da mi vlastitim primjerom trebali pokazati da barem otvorimo ako već ne detaljno i pročitamo i pripremimo zakone koji su dio naših saborskih rasprava. Ili možda kolegama iz Možemo osobe s invaliditetom uopće nisu bitne i nisu u fokusu njihovih politika, ali eto javno se deklariraju drugačije. Što se tiče nekih stvari koje bi još htjela istaknuti u ovoj pojedinačnoj raspravi u prvom redu ponovit ću da od ministra očekujem da nam detaljnije obrazloži ovolika naknada kako se uklapa u cjelokupan budžet nezaposlene osobe s invaliditetom s obzirom na stupanj oštećenja i sve druge naknade koje ona prima da vidimo je li ovo što je na razini, pa osnovnoškolskog džeparca mogu reći, nešto što mi možemo unutar sabora, a otvorena sam za argumente jer vjerujem da nam je svima pa i HDZ-u stalo da popravimo položaj osoba sa invaliditetom. Je li to tih 10% minimalne plaće nešto što možemo razumno podržati ili je onako kako i zvuči, a to je daleko nedovoljno da bi omogućilo preživljavanje osobama sa invaliditetom. Nadam se da će državni tajnik dati odgovor na to pitanje, pa onda prema tome možemo odrediti svoj stav prema ovom prijedlogu zakona. Jer bez obzira na sve ostalo što se ovim zakonom detaljnije razrađuje ipak jest ključno pitanje hoće li se poboljšati materijalni status nezaposlenih osoba sa invaliditetom i koliko će one u konačnici dobiti. Ono što još očekujem je da vidimo kakav je paket mjera donijela Vlada RH zajedno sa stožerom Civilne zaštite koji bi roditeljima, zaposlenim roditeljima osoba sa teškoćama u razvoju i s invaliditetom osigurao odsustvo sa rada i osigurao financijsku sigurnost da bi oni mogli nastaviti skrbiti o svojoj djeci. Mjere, aktivne mjere zapošljavanja kao što smo čuli će se nastaviti no trebalo bi ih i unaprijediti. Što se tiče diskriminacije na radnom mjestu koje sam govorila u ime kluba zanima nas je li došlo do pomaka u politici suradnje Ministarstva rada i nadležnih inspekcija u području zapošljavanja jer smo mogli vidjeti iz izvješća pravobraniteljice da se nije baš na najbolji način uspijevalo utvrditi svu diskriminaciju kroz koju prolaze osobe sa invaliditetom u postupku zapošljavanja i zbog čega ne dobivaju radna mjesta koja bi trebali dobiti. Svjedočimo padu zapošljavanja osoba sa invaliditetom. O tome sam već govorila. Aktivne politike zapošljavanja koristi 1000 osoba u 2020. s invaliditetom, tako da bismo trebali promisliti da uključimo i veći broj osoba sa invaliditetom u te politike. I ono što bi također trebali čuti jel' došlo do pomaka u politikama razumne prilagodbe na radnom mjestu da osobe sa invaliditetom mogu pokazati svoje potencijale u ustanovama u kojima su zaposlene. Hvala.
Hvala. Gospodin Zekanović, replika.
Poštovana kolegice, evo drago mi je da ste i vi primijetili ono što sam i ja primijetio da je kolegica Kekin govorila u potpunosti van teme i žao mi je što se dogodio još jednom onaj slučaj kada predsjednik, odnosno predsjedavajući u ovom slučaju potpredsjednik Hrvatskog sabora gospodin Radin umjesto da je dao opomenu kolegici jer ne govori o temi, a nije rekla niti jednu riječ o temi nego dao je opomenu meni koji sam upozorio nju i njega da je govorila van teme. Pa evo ovu priliku koristim da još jednom upozorim poštovanog potpredsjednika i da najavim da ću se žaliti Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav jer smatram da ste ovdje pogriješili, odnosno namjerno napravili ono što ste napravili.
Dat ću vam riječ gospođo Selak-Raspudić ali dužan sam reći sljedeće, da ja svakome ovdje tko ide izvan teme da mu dajem opomenu, jer bih samo to i radio. Gospođa Selak-Raspudić je dala politički odgovor o tome, a ne pozivanje na Poslovnik, politički odgovor. Znači određena stranka nema senzibiliteta prema određenoj temi. To se zove politika, pa naučite malo. Izvolite gospođa Selak-Raspudić.
Neću biti licemjerna i ne mislim da se svi trebamo držati teme kao pijan plota, često skrećemo, često biramo neke dijelove koji nam se čine važnijima a koji su šire vezani uz temu i na koje želimo i pravno, a i politički ukazati. Međutim u situaciji kada govorimo o položaju izuzetno ranjive skupine, a to su ne samo osobe sa invaliditetom nego nezaposlene osobe sa invaliditetom koje su dvostruko ranjive i u dvostruko nezavidnoj situaciji jer su i pod izrazitim socijalnim pritiskom, socioekonomskim pritiskom moram reći da u najmanju ruku izražavam svoje čuđenje da netko to niti ne spomene u svojoj raspravi u ime kluba iz čega iščitavam ono što je prečesto slučaj, a poprima i radikalne razmjere, a to je da netko niti ne otvori zakon koji je na dnevnom redu. Ne mora se držati rasprava u ime kluba ako se nije iti malo spremno i nema se što reći na temu [[Upadica Radin: Hvala gospođo Raspudić, hvala.]] Ali glumiti da se ima što reći, a preskočiti invalide je doista zabrinjavajuća politička poruka.
Hvala. Hvala. To smo već rekli. Gospođa Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Selak-Raspudić drago mi je da ste raspravu vratili u meritum. Što i očekivati od platforme „Možemo“, tzv. platforme jer to ne postoji u Zakonu o političkim strankama. Postoje koalicije, ja ne znam šta je to platforma, ali dobro. Oni se tako zovu koji se bave vraćanjem Trga maršala Tita u Zagreb. Mene ne čudi njihova rasprava, ali vi ste ukazali na jednu jako dobru stvar i to je nešto o čemu uistinu moramo povesti računa, a to su uvjeti rada. I ne samo uvjeti rada nego i uvjeti koji otežavaju osobama sa invaliditetom prilaz u brojne institucije koji nisu riješeni i to je nešto o čemu bi trebali voditi računa, to je nešto čime bi se trebali baviti kako bi olakšali i pristup tržištu rada, ali i svakodnevni život osobama sa invaliditetom.
Hvala lijepa. Samo trenutak da pitam povreda Poslovnika dolazi prije odgovora ili poslije? [[Upadica Bukarica: Prije.]] Izvolite, povreda Poslovnika gospodin Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Članak 238. Želio bih zbog povijesne istine i zapisnika obraniti kolege iz platforme „Možemo“, tako im se zove stranka, to je naziv političke stranke po Zakonu o političkim strankama jer je ideja o vraćanju imena trga maršala Tita koji je promijenjen kao posljedica političkog dogovora neprincipijelnog. Nije njihova, nego naša ideja pa evo molim vas da zbog toga kritizirate nas, a ne njih. Imaju oni dosta zbog čega ih možete kritizirati.
Hvala na razjašnjenju. I naravno znate i sami da je to bila replika i da imate opomenu. Izvolite gospođa Selak-Raspudić. .../Upadica sa strane, ne razumije se. Oprostite, imate nešto reći još ovaj gospodin Zekanović? Nemate, dobro, nemate, u redu je. Izvolite gospođa Selak, povreda Poslovnika je bila rekao sam da … [[Upadica: Ne razumije se.]] molim, aha, izvolite gospođa Vučemilović.
Hvala lijepa. Članak 238., naravno kolega Bauk ja ću vas podsjetiti postoji stranka Možemo ali oni su na izbore izašli kao platforma Možemo od 6 stranaka ako se ne varam tako nešto ne postoji. Znači tako su se oglašavali, tako su išli sad su ovdje Klub zeleno-lijevi ali neću ulaziti u to, a što se tiče tog Trga maršala Tita očigledno su kolega Hasanbegović i vaš novi predsjednik [[Upadica: Hvala lijepa, hvala.]] izumili politički perpetuum mobile.
Nemamo vremena više, nemamo vremena. Naravno povreda Poslovnika je opomena, otrcano je to sa opomenama, molim vas nemojte više povrijediti Poslovnik. Imate 100, 100 načina, 100 načina imate od slobodnog govora do, do ovoga razgovora s novinarima, imate 100 način, nemojte povrijediti Poslovnik, zašto. Izvolite gospođa Selak Raspudić.
Pa nećemo valjda o invalidima kada možemo o drugu Titu i žaljenju za dobrim starim vremenima koje je popularno u novije vrijeme od strane platforme Možemo. Naravno oni su taj vaš prijedlog mogli i odbiti, a vi se sad s njima tučete za biračko tijelo tko je prvi preložio Tita, koji će ga tek podržati. Da imaju malo ideološke hrabrosti i dosljednosti sami bi se usudili to predložiti, a ne skrivali iza vaših skuta. To već čine u financijskim politikama jer o njima ne znaju ništa, a sada evo i oko ideoloških stvari čisto zbog nedostatka hrabrosti i političke kalkulacije. Što se tiče položaja invalida na tržištu rada i pristupa institucijama bilo bi korisno i čuti koliko je taj pristup omogućen u svim javnim institucijama jer je svojevremeno pravobraniteljica upozoravala da nisu ni sve javne institucije prikladno napravljene da mogu osobe s invaliditetom, mi imamo ovdje jedan dobar primjer u saboru, ali nemaju sve institucije, raditi unutar njih. Dakle, moramo poći od sebe, a onda možemo [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] tek kritizirati ostale tvrtke i ustanove u kojima invalidi rade.
Hvala lijepa. Sada je na redu gospođa Majda Burić. Izvolite, sada izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani zastupnici i zastupnice sve srdačno pozdravljam. Dakle, danas je pred nama nacrt prijedlog izmjena i Zakona o tržištu rada s konačnim prijedlogom zakona i govorimo isključivo o izmjenama i dopunama svega 6 članaka koji su u načelu tehničke prirode, ali ne samo tehničke jer se radi o tome da novčanu naknadu do zaposlenja koja postoji i danas međutim u sustavu socijalne skrbi da se ona seli u sustav HZZ-a i ta naknada mijenja svoj naziv u novčanu pomoć za nezaposlene osobe s invaliditetom koju će isplaćivati isti taj zavod. Dakle, radi se ustvari kao što je i nekoliko puta naglašeno o horizontalnom usklađivanju sa zakonom o socijalnoj skrbi. Prosječan broj korisnika te naknade na godišnjoj razini je oko 2.000 i ona mjesečno iznosi 350 kuna, a ovim izmjenama i dopunama iznosit će 375 kuna. Naknada se može koristi od najranije 15-te godine nadalje u skladu naravno sa zakonom i sa mišljenjem ZOSI-a i to je ukratko ustvari bit i suština ovoga zakona. E sada, kada bismo ovu naknadu, novčanu pomoć za nezaposlene osobe s invaliditetom gledali isključivo selektivno što je kriva perspektiva, potpuno perspektiva, kad bismo ju gledali kao jedinu naknadu koju osobe s invaliditetom mogu ostvariti onda je ona niska. Međutim, to nije tako i to nije jedina naknada koju osobe s invaliditetom ostvaruju stoga smatram da je jako bitno iznijeti točne podatke koje su sve to naknade i pomoći koje osobe s invaliditetom mogu konzumirati i ja ću ih sada navest. Osim ove naknade do zaposlenja to je naknada za vrijeme profesionalne rehabilitacije koja u mjesečnom iznosu iznosi 4.687 kuna. To je naknada za tjelesno oštećenje u visini od 1.638 kuna uvedeno od 1.7.21. godine. To je osobna invalidnina o kojoj glasujemo preksutra i podižemo je sa 1.500 na 1.750 kuna uz to da također ukidamo prihodovni i imovinski cenzus što smatram iznimno bitnom, bitnim. To je također dodatak za pomoć i njegu u punom iznosu od 600 kuna odnosno u smanjenom iznosu od 420 kuna. Tu je i zajamčena minimalna naknada od 800 kuna koju smo podigli na 1.000 kuna. Treba još spomenuti naknadu za vrijeme profesionalne rehabilitacije koja iznosi do 1.875 kuna odnosno do 50% minimalne plaće. Naknada do zaposlenja o kojoj govorimo i danas koja jest jedna u lepezi naknada koju mogu koristiti osobe s invaliditetom i tu su nadalje naknade i pomoći koje ostvaruju i nezaposlene osobe s invaliditetom i one bez njega, a radi se o redovnim novčanim naknadama za vrijeme nezaposlenosti, o novčanim pomoćima za vrijeme obrazovanja itd. Dakle, smatram da naknadu do zaposlenja ne treba i ne smijemo gledati jedino i isključivo selektivno jer je to potpuna kriva perspektiva. Što se tiče samog odnosa ove vlade u mandatu premijera Plenkovića prema osobama s invaliditetom s punom odgovornošću tvrdim da je taj odnos utemeljen na socijalnoj sigurnosti i na društvenoj solidarnosti koje jesu i condicio sine qua non odnosno preduvjet zdravog razvoja svakog suvremenog društva pa tako i hrvatskoga. Tako je ova vlada unatrag 5,5 godina kao što sam već i rekla uvodno u poticanje zapošljavanja osoba s invaliditetom uložila 640 miliona kuna i to niti jedna vlada do sad takva sredstva nije osigurala. Od toga, od tih 640 milijuna kuna 502 milijuna kuna jesu osigurani za poticaje iz OSI-a dakle za subvencioniranje plaća, za pokrivanje troškova putovanja, za prilagodbu radnog mjesta, uvjeta rada itd., a od tih 640 milijuna kuna 138 se odnose na mjere HZZ-a, mjere za aktivne politike zapošljavanja koje se odnose ustvari na mogućnost kombiniranja različitih mjera za osobe s invaliditetom, na povećano subvencioniranje do 75% i isto tako na produljeni rok trajanja tih mjera na 24 mjeseca za osobe s invaliditetom. Ono što bih također željela naglasiti jest da su rezultati tih ulaganja sljedeći, 15% veća [[Upadica Radin: Hvala gospođo Burić, vrijeme.]] zaposlena osoba s invaliditetom unatrag pet godina koliko je [[Upadica Radin: Vrijeme.]] na čelu ova Vlada i to treba posebno istaknuti. Hvala vam.
Imate replika pa ćete se moći nadovezati. Gospodin Mažar.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvažena kolegice Burić. Evo pet minuta ste nabrajali sve one naknade koje su povećane. Ono što je bitno za reći da osobe s invaliditetom su 12% populacije RH kada se uzmu sve vrste invaliditeta i iz Domovinskog rata, a i ostalih i da u biti ovim paketom izmjena i dopuna zakona vezano za socijalnu skrb će se davanja povećati za preko 500 milijuna kuna u usporedbi sa 2021.g. Međutim osim ovih izmjena i dopuna zakona Vlada RH je u 12.mjesecu donijela i Nacionalni plan izjednačavanja mogućnosti osoba s invaliditetom u razdoblju 2021.-2027., a isto tako i Akcijski plan izjednačavanja mogućnosti osoba s invaliditetom za razdoblje 2021.-2024., prema tome i šire [[Upadica Radin: Hvala.]] se razmatra ta populacija.
Odgovor.
Hvala vam poštovani kolega Mažar. Slažem se s vama da trebamo sveobuhvatno pogledati ustvari cjelovitu reformu sustava socijalne skrbi koja se odnosi na sedam zakon, jedan od tih je i Zakon o socijalnoj skrbi, drugi je Zakon o udomiteljstvu, tu su i pet zakona koji se tiču posebnih reguliranih profesija i tu su i tri nacionalna plana od kojih je jedan ovaj koji ste vi naveli vezano uz izjednačavanje mogućnosti za osobe s invaliditetom. Kad to pogledamo na taj način cjelovito onda vidimo ustvari da je pred nama na raspravi prije desetak dana ustvari bio konačni prijedlog zakona koji se tiču cjelovite reforme sustava socijalne skrbi, na čemu mislim da treba čestitati Vladi i resornom ministarstvu za što je u ovoj godini izdvojeno više od milijardu kuna kako bi se povećale naknade i za osobe s invaliditetom [[Upadica Radin: Hvala.]] kako bi se povećale naknade za udomitelje, kako bi se povećao [[Upadica Radin: Hvala gospođo Burić.]] obuhvat itd.
Gospođa Lukačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice, vi ste nabrojali manje-više sve naknade koje se isplaćuju da li poslodavcima ili osobama s invaliditetom. To je velik novac i ovom prigodom i vama zahvaljujem jer ste na nekih od ovih programa radili vi kad ste bili državna tajnica i dobro znate koliko je novaca uloženo, to ste i rekli. Dakle, ove godine u sustav socijalne skrbi samo u sustav socijalne skrbi milijardu kuna, više od milijardu kuna. Je li moguće pored tolikog uloženog novca da imamo pad zaposlenih osoba s invaliditetom? Znate li možda, imate li podatak slučajno?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam poštovana kolegice Lukačić. Dakle, slažem se s vama da predmet ovog zakona, a to je naknada za zaposlenje u visini 375 kuna mjesečno ne treba gledati selektivno i pojedinačno već u cijeloj lepezi naknada koje osobe s invaliditetom mogu ostvariti, a o kojima sam maloprije govorila i mislim da ih treba tako i promatrati jer ovako selektivno gledanje nije dobro i nije točno i dovodi do krivih zaključaka. A što se tiče zaposlenosti i pozicije osoba s invaliditetom na tržištu rada, podaci kojima ja raspolažem, a odnose se na podatke iz HZZ-a broj osoba s invaliditetom koje su zaposlene raste iz godine u godinu. Unatrag pet i pol godina od kada je na čelu vlada predvođena premijerom Plenkovićem taj postotak je narastao za 15,5%, a smanjena je nezaposlenost osoba [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] s invaliditetom.
Hvala. Gospođa Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS-a. Uvažena kolegice Burić. Predloženim zakonom vidimo da se osigurava materijalna pomoć nezaposlenim osobama s invaliditetom koji su završili obrazovanje, nadalje vidimo da će se predmetnim zakonom omogućiti da na jednom mjestu dobiju profesionalnu uslugu u traženju posla, s tim rasterećujemo sustav i naravno dobit ćemo kvalitetniju uslugu što je i cilj. Nacionalnim planom izjednačavanja mogućnosti za osobe s invaliditetom za razdoblje 2021.-2024.g. cilj je učiniti hrvatsko društvo što osjetljivijim i prilagoditi ga u korist izjednačavanja mogućnosti osoba s invaliditetom i stvoriti uvjete naravno za njihovo normalno i ravnopravno uključivanje i sudjelovanje u društvu. Koliko će se ovim nacionalnim planom, novim Zakonom o socijalnoj skrbi o kojem smo raspravljali prošli tjedan doista pomoći osobama s invaliditetom?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam poštovana kolegice Maksimčuk. Dakle, ja prije svega moram reći da svi mi generalno kao društvo i kao saborski zastupnici i kao javne osobe i kao privatne osobe trebamo svi apelirati i raditi na senzibilizaciji i na boljem položaju osoba s invaliditetom ne samo na tržištu rada nego uopće. Smatram da je unatrag 5 godina taj položaj itekako poboljšan gledajući i Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji koji je unatrag nekoliko godina mijenjan i smatram da je doveo do boljeg položaja tih osoba u smislu i recimo i njihovoga testiranja kada dolaze na razgovore za odnosno na, da na razgovore za posao gdje im se omogućava i prilagođava sukladno njihovim teškoćama način na koji se izvršavaju ti procesi. A što se tiče nacionalnog plana i sami ste rekli da trebamo [[Upadica: Hvala.]]
Hvala. Gospođa Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana kolegice Burić, usprkos činjenici da u RH postoji dobra pravna regulativa za integraciju i participaciju osoba s invaliditetom na tržište rada primjerena njihovim mogućnostima i potreba u više navrata smo čuli danas iskazivanje nezadovoljstva uključivanjem osoba s invaliditetom na tržište rada. Poslodavci znači mogu ostvariti i poticaje putem Zavoda za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju koje osim plaća uključuju i prijevoz, prilagodbu radnih mjesta i uvjete rada. Mjere aktivne politike zapošljavanja zavoda za zapošljavanje prilagođena su na način da su uvjeti financiranja povoljniji u odnosu na ostale nezaposlene osobe. Međutim, u našem društvu i postoji ta jedna zastarjela ideja da se osobama s invaliditetom više skrbi kroz materijalna davanja nego kroz zapošljavanje. Smatrate li da je potrebno više ulagati u motivaciju i aktivaciju nezaposlenih osoba ali i poslodavaca o čijoj senzibilizaciji [[Upadica: Hvala vrijeme.]] na neki način i ovisi zapošljavanje osoba s invaliditetom.
Izvolite odgovor.
Hvala vam kolegice Radošević, spomenuli ste ZOSI dakle Zavod za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom, držim da su oni iznimno bitan čimbenik u, u smislu procesa integracije osoba s invaliditetom na tržište rada. Što se tiče samog zavoda, zavod je isplatio kao što sam rekla 502 miliona kuna vezano uz zapošljavanje osoba i u prosjeku godišnje to koristi oko 1.400 osoba s invaliditetom i oko 400 poslodavaca. Za što? Upravo za subvencioniranje plaća, za pokrivanje troškova putovanja s posla i na posao za što je u prošloj godini ako se ne varam osigurano skoro 4 miliona kuna što smatram također velikim napretkom i olakšavanjem u stvari situacije osobi s invaliditetom da i dođe i ode s posla na siguran način i da zato ima prilagođene uvjete.
Gospođa Selak Raspudić.
Uvažena kolegica Burić, slušajući ovu znanstveno-fantastičnu pripovijest koja je zamijenila saborsko izlaganje, a vi ste je održali čovjek bi pomislio da mi govorimo o tajkunima, a ne o invalidima koji primanju minimalno 20.000 kuna mjesečno. Sve naknade koje ste nabrojali ne odražavaju pravo stanje života invalida. Oni ne primaju 1.750 kuna i naknadu za njegu nego primaju jedno ili drugo. Tako da navodite ljude na potpuno pogrešan put. Ali moje pitanje je vrlo konkretno. Pravobraniteljica za osobe s invaliditetom eksplicitno kaže da u posljednje 3 godine broj zaposlenih osoba s invaliditetom pada. S obzirom da ste vi iznijeli suprotan podatak čime nedvosmisleno sugerirate da ona iznosi neistine zašto ste jednoglasno podržali njezino izvješće u sabor što vas dovodi u poziciju nedosljednosti. Dakle, ili ona iznosi neistine ili vi [[Upadica: Hvala vrijeme.]] teritium non datur.
Izvolite odgovor.
Uvažena kolegice Selak Raspudić vi iznosite neistine. Dakle, prema podacima HZZ-a u 2020. godini zaposleno je 2.475 osoba s invaliditetom. U 2021. brojkom i slovom 2.740 osoba što je 10%-tno povećanje. I to su činjenice i to su podaci za protekle 2 godine. A što se tiče ovog drugog dijela vašeg pitanja mogu vam samo postaviti protupitanje. Eto, vaš klub kojeg predstavljate kao nezavisna je bio određeno vrijeme uz vladajuće i ja vas pitam što ste vi tada napravili za bolju poziciju osoba s invaliditetom na tržištu rada i generalno i odmah ću vam reći, ništa.
Povreda Poslovnika gospođa Selak Raspudić.
Članak 238., omalovažavanje saborskih zastupnika. Kolegica Burić je rekla da iznosim neistine. Ja sam citirala izvješće pravobraniteljice za osobe s invaliditetom koji iznosi suprotne podatke onima kolegice Burić. A kojoj vi kolegici Burić vjerujete? Onoj koja je digla ruku za to isto izvješće s tim podacima ili onoj koja danas braneći vladu Andreja Plenkovića iznosi sasvim drugačije podatke.
Hvala lijepa, naravno imate opomenu jer je bila replika, a istinom se bavi filozofija pa na katedri imate svo vrijeme ovoga svijeta da se tim bavite. Imate opomenu. Hvala. Replika gospođa Katarina Peović.
Da, često ovdje citirajući verificirane dokumente dobijete optužbe da lažete. No, rekla bih nešto vezano uz vaše izlaganje. Znači rekli ste najviše je uložila ova od svih vlada, pa vaš HDZ je vladao ovom zemljom više od 50% vremena sigurno, ja ne znam na koje vlade se vi, 1/3 vremena vladala, na koje se vi to vlade uopće referirate. Kaže vi ste uložili ja bi vas upozorila da to nije ulaganje jel, to nije ulaganje nismo na tržištu pa da ulažete u neke dionice i moram reći da ste stvarno, cijela ova generacija mlađa HDZ-a dobri nasljednici svog mentora u manipuliranju statistikom kao što on kaže da smo mi imali rapidan rast BDP-a od 16% ove godine ne spominjući da smo imali ogroman na što sam upozorila više puta, BDP-a u prethodnoj 2020. pa taj rapidan pad i nije, rast i nije baš rapidan rast [[Upadica: Hvala, hvala.]] tako isto i vi ovdje iznosite [[Upadica: Gospođa Peović.]] sve moguće socijalne naknade bez da kažete da netko prima samo ovu jednu.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam poštovana gđo. Peović. Vi, vi manipulirate i vi iznosite netočne podatke. Prema podacima HZMO u RH danas je 35.000 radnika više u odnosu na prethodnu godinu, 26.500 u odnosu na staru normalnu 2019.g. i to su činjenice i brojevi. Što se tiče same stope zaposlenosti i nezaposlenosti u trećem kvartalu za što postoji ustvari najfriškiji, najsvježiji podatak, naša stopa zaposlenosti jest skoro 70%, stopa registrirane nezaposlenosti je manja nego u prosjeku EU, a to je 5,9%.
Hvala lijepa. Ja bih više volio da se kaže ne slažem se s vama, nego ne, ne iznosite istinu razumijete jer ovdje se ovaj poslovnik ne bavi se ovaj istinom i ne istinom, svatko kaže ono što misli, pa neka javnost prosudi. Oćete tu povredu Poslovnika gđa. Peović, izvolite.
Hvala. Gđa. Burić iznosi, kako ste rekli da želite ovaj da, da to…
Neistinu, da.
Neistinu jel, formuliramo. Pa da, mislim opet znači stopa nezaposlenosti ste rekli da je pala. Da, zato što smo jako puno ljudi iselili. Stopa zaposlenosti nam je najniža, samo Italija i Grčka su lošije od nas i svaki put ponavljate da smo mi više ljudi zaposlili, znači manipulirate statistikom [[Upadica: Hvala, hvala, hvala lijepa]] jer brojite one koji su osiguranici… [[Govornik se ne razumije]]
Imate, imate, imate opomenu kao što i sami znate, a i sami znate da je to druga opomena. Potpredsjednica Sabina Glasovac.
Hvala poštovana kolegice Burić. Lijepo ste vi elaborirali kako vlada Andreja Plenkovića dijeli šakom i kapom. Međutim, zaboravili ste spomenuti zapravo da je ovdje izostalo usklađivanje socijalnih naknada i usluga s troškovima života za što se i stručnjaci zalažu, znači da postoji indeksacija. Drugo, zaboravili ste isto tako spomenuti da se baš naknade za troškove života stanovanja smanjuju sa 50 na 30%. I treće, hoćete li, konkretno pitanje, hoćete li sutra podržati naš prijedlog zaključka, a to je da se povećaju naknade za kupce, ugrožene kupce energenata i da se proširi dijapazon korisnika na način da osim dosadašnjih korisnika zajamčene minimalne naknade i osobne invalidnine na isto pravo imaju i korisnici naknade za pomoć i njegu u kući, što se itekako tiče osoba s invaliditetom.
Hvala. Odgovor.
Hvala vam poštovana gđo. Glasovac. Dakle, spomenuli ste indeksaciju i drago mi je da ste to učinili. Dakle, kad govorimo o uvećavanju u stvari naknada odnosno uvećavanju mirovina moram reći slijedeće da je ova vlada indeksirala odnosno redovito uvećavala apsolutno sve mirovine, da i u jeku ove korona krize koja nas je dosad koštala više od 40 milijardi kuna, što nije nimalo beznačajan iznos, međutim i u tako teškom vremenu indeksirane su redovito i uvećavane mirovine, ne samo mirovine već recimo i nacionalna naknada za osobe koje su starije od 65.g., a što smo uveli, što je uvedeno prije godinu dana otprilike za sve osobe koje u stvari nemaju uvjete za mirovine, a stariji su od 65.g. i što mjesečno iznosi 800 kuna i redovito se indeksira s obzirom na potrošačke cijene.
Vrijeme, hvala. I na kraju gđa. Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Nabrojali ste sve naknade što se mogu ostvariti bilo u sustavu znači socijalne skrbi, bilo kroz Zavod za zapošljavanje, no ono što niste spomenuli i čime se ova reforma sustava socijalne skrbi ne bavi, a to je naknadama odnosno uslugama, a odnosi se zapravo na osnaživanje te osobe s invaliditetom. Tko će sada ako smo udaljili stručnjake od cjelokupnog postupka osnaživanja i zapravo se bavimo ponovno administracijom kako ćemo se baviti osobama s invaliditetom, tko će savjetovati osobe s invaliditetom, a kako će se i organizirati rad u Zavodu za zapošljavanje budući da su do sada mogli ti savjetnici u Zavodu za zapošljavanje pomoći tim istim osobama s invaliditetom, pa nemamo neke posebne rezultate. Ti ljudi dugogodišnji su poreznici naknade zaposlenja i najčešće uslijed pogoršanja svog zdravstvenog stanja su samo, postaju korisnici daljnjih prava, znači doplataka za pomoć i njegu i ostalih invalidnina.
Izvolite odgovor.
Hvala vam kolegice Vlašić Iljkić. Ne slažem se baš s vama i reći ću vam i zašto. Dakle, što se tiče cjelovite reforme sustava socijalne skrbi držim da je ona usmjerena i na reformu sustava odnosno na poboljšanje sustava u smislu i osnivanja akademije i obiteljskih domova odnosno izdvajanja itd. da ne ponavljam sve ono što smo ovdje raspravljali prije 10-tak dana i držim da će to dovesti zaista do unaprjeđenja funkcioniranja sustava i na toj institucionalnoj razini. Za sve to u ovoj je godini izdvojeno više od milijardu kuna što smatram iznimno značajnim izdvajanjima jer će to pomoći prije svega onima koji imaju manje, a to su i između ostaloga osoba s invaliditetom.
Hvala lijepo, nemate više replika, možete…
Ispričavam se.
Nemate više replika, vrijeme je isteklo i možete ić ugasit vaš mobitel tamo. Gđa. Katarina Peović je sad na, na, na, na redu. Evo ga, izvolite.
Hvala. U korist ovoj raspravi koja se ovdje malo vodila o ovoj statističkoj manipulaciji koju HDZ-ovi zastupnici predvođeni Andrejom Plenkovićem stvarno ovdje vrlo često ilustriraju samo bi trebala reći da možda čak i u obranu kolegice Burić u jednoj mjeri da da, neke naknade pa čak i ta minimalna plaća, jesu donekle povećane ove godine u odnosu na prošlu godinu, ali to je zato šta se nalazimo u doba pandemije i kada je EU opustila ona stroga pravila EU semestra, kada se države mogu više zaduživati, kad je dozvoljen veći državni deficit, ali to će se sve vrlo brzo promijeniti i onda će EU tražiti stezanje remena i onda ćemo mi tek vidjeti rezultate rada velikog i teškog rada HDZ-ove Vlade, je li? Tako da, kad govorimo o tome, mi ćemo tek vidjeti teške dane, je li, ali mislim sa svima, sa svim tim statističkim manipulacijama, vrlo jednostavno se stvari provjere, tako da zapravo pitate ljude kako žive, je li, ljudi znaju na svojoj koži kako žive zato što su i mirovine i naknade i plaće zapravo naknada za zadovoljenje temeljnih potreba, a ne tržište neko i ulaganje, kako ovdje kolegica Burić govori, da su uložili u osobe s invaliditetom. Ali, ja bih još nešto samo rekla o stjecanju statusa invalida i stvarno moram tu reći da, dok novi branitelji i oni sa statusom invalida još uvijek niču kao gljive poslije kiše, obični radnici i radnice teško stječu status osoba s invaliditetom, pogotovo u tekstilnoj industriji gdje su mnoge ostale bez posla pa će biti nezaposlene osobe upravo koje bi trebale imati status osoba s invaliditetom, ali im se to ne daje niti im se to priznaje. Neki dan sam dobila izuzetno potresno pismo supruga jedne takve radnice iz Požege, tekstilne radnice koja je sa, već 16 godina radila na šivačem stroju, koja je s teškom, znači u teškim radnim uvjetima provodila svoj radni vijek, da bi danas bila pa gotovo pa nepokretna i razmišljala o suicidu i suprug mi se javio sa vrlo dramatičnim pismom umirovljene te žene koja bi željela zapravo ući u tu mirovinu invalidsku pa ću vam pročitati dijelove tog pisma, kaže njezin suprug, kako ja nisam u HDZ-u, a ona je s 15 godina počela raditi u konfekciji te je tako oboljela, pošto njen glas, a i moj, ništa ne znače političkim strankama da dobiju glasove pa da pobijede na izborima, tko više pita za uništene živote radnica u konfekciji, bojim se da si nešto ne učini. Ja skrivam tablete, ali bojim se da će ih doći, da će ih naći. U privitku vam šaljem prigovor na odbijanje za invalidsku mirovinu, nikada nije bila ovako depresivna i anksiozna, oni dijele izmišljenim braniteljima povlaštene mirovine, a radnicima koji su radili od svoje 15. godine, pa kad se ona kao djevojka trebala fizički razvijati, a ne raditi za šivaćim strojem ili peglom, po 12 sati na dan, zato joj je desno koljeno oštećeno i treba ga mijenjati umjetnim jer papučica za pokretanje šivaćeg stroja se pokreće desnom nogom, a desno rame i kralježnica jer se pegla sa onom industrijskom teškom peglom. Kaže njezin suprug, slobodno možete iznijeti gdje god treba jer bojim se da bude prekasno, čovjek mi je dao i kontakt i njezino obraćanje kao odbijenicu za invalidsku mirovinu. Gđa. Ljerka u tom pismu je napisala, ako netko misli da ja s ovakvim dijagnozama i sa tjelesnim oštećenjem koje se odnosi na donje ekstremitete od 30% koje se drastično pogoršalo od zadnjeg utvrđivanja tjelesnog oštećenja 2017. g., mogu svakodnevno raditi na šivaćim strojevima, stajati i peglati 8, 10 ili više sati, stalno nositi materijale teške preko 15 kila, hodati uz i niz stube, a pri kretanju se ne mogu kretati bez pomoći štake, a desno koljeno me boli čim ga savinem, a lijeva mi se oduzme čim napravim nagli potez u kralježnici. Posebno navodim mišljenje neurologinje da ne smije naglo se kretati niti zaokretati, dizati teške predmeta, zatim kirurga da imam hipofunkciju desnog labirinta 45%, da više puta imam omaglice, vrtoglavice i nekontrolirano padnem kod kuće, zatim status specijalista fizikalne medicine koji je utvrdio da pri kretanju moram hodati sa štakom radi bolova u koljenima, da sam nestabilna, nesigurna, izrazito napela i kretnje su mi reducirane u svim smjerovima. Zatim, osobnu higijenu ne mogu više raditi samostalno, slabe sam pokretljivosti, tko će mi pomoći, itd., itd., više nemamo za pismo ove radnice, ali ja sam samo kolegice i kolege, upozoravam na status radnika i status [[Upadica: Hvala lijepa. Vrijeme.]] njih kao osobe s invaliditetom.
Vrijeme. Vrijeme. Kao što ste vidjeli, ostavljam dovoljan prostor i da se kažu stvari koje su kolateralne zakonu. Gđa. Selak Raspudić, prva replika.
Strašna je sudbina žena u tekstilnoj industriji, pa čak i cjelokupna sudbina zemlja u procesu emancipacije na tržištu rada gdje su pohrlile prema najniže plaćenim poslovima sretne da mogu bilo šta raditi i onda smo još u Jugoslaviji imali mahom žene zaposlene u tekstilnoj industriji na ovakvim nižim funkcijama, dok su muškarci s partijskim knjižicama bili na rukovodećim funkcijama i tako je ostalo i do danas. Nadam se u svakom slučaju da će se prepoznati invaliditet ove osobe i baš na tragu toga bi vas pitala ovo što smo sada slušali od kolegice Burić, čovjek doista stekne dojam da mi govorimo o tajkunima koji primaju 20 tisuća kuna mjesečno i na račun te invalidnine imaju lagodniji život nego prosječni stanovnik RH. A kad pažljivije pogledamo tu statistiku, onda je svakome jasno da se te naknade međusobno poništavaju, a ne zbrajaju i kako to tumačite, kakva je to poruka [[Upadica: Vrijeme.]] invalidima koji slušaju ovu obmanu u raspravi u [[Upadica: Hvala. Hvala lijepa.]] HS-u, najvažnijem tijelu u zemlji?
Izvolite odgovor.
Hvala. Moram vas demantirati što se tiče komparativne analize SR Jugoslavije i suvremene Hrvatske, nažalost, složit ću se, nažalost, mi smo stvarno puno lošiji. Znate, što se tiče reproduktivnog kućanskog rada, što se tiče uopće pozicije žene i pozicije žene radnice, a da ne kažemo, recimo, umirovljenice koje su danas u najvećoj mjeri zapravo žene koje žive u teškom siromaštvu, znači uopće cijela struktura i plaća i mirovina je bila bitno drugačija, pa tako ću vam, recimo reći da je danas, znači tek 39% znači udjela plaće u mirovini, a nekad je bilo preko 56, čini mi se, posto, kada govorimo o samim plaćama, mi smo danas na 37% plaće zapadnoeuropskog radnika, mi smo u odnosu na prije 30-ak godina, nama standard bitno pao i to je nažalost pao i to je nažalost [[Upadica: Hvala lijepa. Vrijeme.]] takva situacija.
Gospođa Anka Mrak Taritaš, replika.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvažena kolegice. Malo o statistikama, dakle tu se uvijek kolegica Burić je tome dosta sklona, ali i kolege iz HDZ-a koji su nemojmo zaboraviti 75% vremena od samostalnosti RH obnašali izvršnu vlast, cijelo vrijeme se voli baratati nekakvim situacijama koje baš i nisu takve. Dakle, ovaj popis stanovništva je pokazao koliko nas ima manje, znamo koliko je radnog stanovništva iseljeno, prema tome ako već želimo govoriti o statistikama stopu nezaposlenosti HDZ je vrlo jednostavno riješio svojim politikama pa su ljudi otišli vani jer ne žele u ovakvoj zemlji živjeti i raditi. Ali zaista ne treba ovu temu osoba s invaliditetom pretvoriti u nešto takvo. Treba raspravljati o onom što je zapravo suština i pogotovo raspravljati o ženama, što ste vi u svojoj raspravi i napravili koji zapravo se vrlo teško zapošljavaju, a kad je žena osoba s invaliditetom [[Upadica Radin: Hvala.]] onda je to još [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] značajno pojačano.
Izvolite odgovor.
Da, nažalost na te statističke manipulacije čak mi se čini da relativno rijeko odgovaramo, a trebali bismo zato što vam dostaje dojam nakon što HDZ kaže da je povećao broj zaposlenih, znači tu oni ne lažu da su povećali broj zaposlenih u odnosu na prošlu godinu, zvuči sve kao da je bajno, ali mi imamo jednu od najnižih stopa zaposlenih, znači u odnosu na što smo mi dobri to jel. Znači oni u pravilu izbjegavaju usporedbu i s EU i sa nama srodnom Slovenijom, dovoljno vam je dat taj podatak da slovenska minimalna plaća u iznosu naše srednje prosječne, prema tome na te statističke manipulacije uistinu treba odgovarati i sad opet vi ovdje imate u ovom zakonu da je ova rasprava koja se vodila broj osoba s s invaliditetom koje su se zaposlile se povećao, ali opet u odnosu na što i koji je opći status tih osoba s invaliditetom i koliko je njih zaposleno. Naravno da su stvari katastrofalne ako se uzima u usporedbi sa [[Upadica Radin: Hvala.]] Zapadnom Europom i [[Upadica Radin: Vrijeme.]] uopće Europom.
Gospođa Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice. Spomenuli ste gospođu koju stvarno treba razumjeti i pružiti joj podršku zaista u ostvarenju njenih prava i pružiti joj psihosocijalnu podršku. Na tom tragu ćemo i zatražiti da se svim radnicama bivše Tvornice Orljava pomogne i na razini grada i na razini županije u suradnji sa sindikatom i o tome ćemo vrlo jasno komunicirati sa gradskim i županijskim vlastima. Što se tiče naknada za nezaposlene osobe odnosno i naknada za starije osobe, spominjana je ovdje naknada i za starije osobe koje je trebala biti i osigurati svim onim koji nemaju pravo na mirovinu da imaju naknadu tzv. nacionalnu naknadu za starije osobe. No ta naknada je doživjela svoj debakl i od planiranih 20.000 korisnika svega 6.000 korisnika ostvaruje tu naknadu. Kako to komentirate to loše planiranje i što možemo očekivati dalje od ovog resornog ministarstva?
Hvala lijepo, odgovor.
Pa hvala. Prije svega da se osvrnem na radnice Orljave, drago mi da vi sudjelujete stvarno u toj borbi za radnice Orljave koju ne vidim baš, moram priznati niti iz vašeg kluba niti iz drugih opozicijskih stranaka neku želju da se tu nešto pomogne, ali radnice Orljave su onaj tipičan primjer. Znači žene preko 50 godina najčešće koje su teško zapošljive od kojih su mnoge trebale steći status osoba s invaliditetom, a vidimo kako se steče status osobe s invaliditetom, teško ili nikako i koje kad uđu u mirovinu će bit u onom ne popularnom bazenu ljudi koji su zapravo s mirovinama koje su manje od potrebnih sredstava za normalan život i one su zapravo onaj primjer na kojem bi ova Vlada trebala pokazat ako ima tu socijalnu osjetljivost. Evo što je državni tajnik jučer na Odboru za rad rekao izuzetno socijalna osjetljivost [[Upadica Radin: Hvala lijepa, vrijeme, hvala.]] HDZ-a u narednom periodu.
I g. Željko Pavić.
… [[Govornik se ne razumije.]] prvo malo da vam malo pomognem sa statistikom. Naime, mi smo u proteklih nekoliko godina izvezli 400.000 naših radno sposobnih ljudi u Europu. Ako uzmemo u obzir onu procjenu da je za jednog čovjeka potrebno za školovanje otprilike oko milijun kuna i kada to pretvorimo u eure ispada da smo zapravo izvezli u Europu 53 milijarde eura naše pameti, radno sposobnih ljudi. Toliko o statistici. Drugo pitanje, tu ste spomenuli jednu priču, pričali ste o toj priči koja je jako potresna i nadam se da će imati pozitivan epilog, ali molim vas recite mi da li imate možda informaciju od one silne lepeze svih mogućih naknada koje je gospođa nabrojila, što su si ovi jadnici izabrali, što su oni dobili? Hvala.
Izvolite odgovor.
Da, hvala kolega. Ništa nisu dobili niti jednu naknadu ova žena nema, a niti druge situacije nisu puno veselije. A što se tiče ove statističke manipulacije ne volim gledat ljude u kategorijama novaca koliko smo mi recimo novaca tu izgubili. Ali ono što je možda dramatičnije i što treba reći, mi imamo 16,7% radno sposobnog stanovništva iseljeno i onda nama HDZ govori da mi imamo sve nižu nezaposlenost. Pa to je vrhunac cinizma, to je stvarno vrhunac cinizma, a vi ste ljude izvezli, otjerali i onda kažete mi nemamo zapravo problem s nezaposlenošću. U takvim statističkim manipuliranjima oni negdje ja mislim i plivaju sa onim neodlučnim pulom glasova zašto oni dobivaju neke pozitivne odgovore, da tako kažemo, od ljudi, a onaj drugi veliki dio zapravo klijentelistička mašina koja je vezana uz njih. Tako da ove statistike sigurno treba na njih odgovarati jer su one standardno dramatične. Kad se uspoređujete sa stranim [[Upadica Radin: Vrijeme hvala.]] primjerima.
Gospodin Zekanović.
Poštovana kolegice. Evo meni je iznimno zanimljivo kako ste vi i kolegica Kekin u ovom zakonu uspjeli obadvije spomenuti i HRVI i staviti ih kao nekakav problem. Ja vas s ovog mjesta pozivam ako vi znate za nekog lažnog invalida koji je to dobio protuzakonito da ga jednostavno prijavite ili šutite. Dakle, ja pretpostavljam da možda ima neki, ali ja ne znam za te slučajeve ako vi znate vi to napravite, prijavite i ne vidim zašto imate tu potrebu kontinuirano vi i kolegica Kekin u zakonu koji se direktno ne tiče ratnih vojnih invalida uvijek ih spomenuti. Imam osjećaj kao da vas to boli i smeta, možda sam u krivu.
Izvolite odgovor.
Pa kolega mislim da imate jako loš dojam taj dojam koji imam ja da je puno ratnih vojnih invalida ima dobar dio Hrvatske. A ja ću vam recimo dati jedan podatak koji je ilustriran. Ja nisam policajac, ja nisam nikakva ovaj institucija koja treba provjeravati da li netko od tih ratnih vojnih invalida ima nepravedno stečen taj status ili nema. Sva moja rodbina iz Segeta Donjeg misli da je tako, da mnogi od njih nisu baš trebali steć tu mirovinu, ali o tom po tom. Mi nismo policajci i nećemo to istraživat, al ja ću vam dat jedan podatak zašto se smatra da su branitelji privilegirani. Mirovinu veću od 8.000 kuna među 1,1 milijun običnih umirovljenika ima svega 3.858 njih. Među 700.000 branitelja njih 11.342 ima mirovinu veću od 8.000 kuna. Pa sad vi meni recite jel to statistički prihvatljivo ili bi možda ipak trebali malo podijeliti taj teret krize jer ovdje se radi o tome da se nalazimo u vrlo nezgodnim i teškim vremenima kad bi svi trebali taj teret podijeliti.
Vrijeme, vrijeme, hvala. Sada je na redu g. Hrvoje Zekanović. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Povreda Poslovnika? Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS. Povrijeđen je čl. 238., kolegica i omalovažava HRVI govoreći o percepciji. Dakle, percepcija u glavi može biti jedno, a invaliditet oštećenja tijela je sasvim drugo i ti ljudi nisu nikome uzeli nešto, oni su otišli u rat, krvavi rat, stvorili slobodu da bi kolegica mogla nažalost pričati ovakve stvari koje ne priliče ovome saboru. Hvala lijepo.
Ni ovdje ne ulazim ovaj u sadržaj, naravno to je, to je replika i opomena ne ulazeći u sadržaj. Izvolite g. Zekanović.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo kolega Šimičević je rekao nešto što sam i ja htio reći. Međutim, ja ću ovdje komentirati, moram malo iskoristiti ovo za repliku kolegici Peović. Kad se prosječna mirovina HRVI ovdje analizira i kaže se da je iznad prosjeka nekakvoga i onda to kaže saborska zastupnica koja ima duplo veću plaću i govori o tome da se treba teret krize pravilno raspodijeliti. Dakle, i ja imam sličnu plaću kao i vi. Dakle, tako da u tom smislu malo to onako je po meni licemjerno, ali s druge strane volio bi ipak onako da evo vi shvatite u jednom trenutku da su ti ljudi koji su nekoć '90.-tih obukli uniformu i borili se i riskirali svoj život da im moramo na neki način i financijski reći hvala, a da njih nije bilo ne bi ni vi sjedili ovdje, to vam isto mora biti jasno, dakle da ne bi bili zastupnica u HS, kao ni ja, dakle da vjerojatno ne bi ni bilo ovog HS, barem ne u ovakvom obliku u kakvom je danas. Nadalje se moram nadovezati, slobodno da ova rasprava oko ovog zakona izgleda kao slobodni govori i moram se nadovezati opet na kolegicu Kekin i na ono što se događalo nakon toga koja niti jednom riječju nije spomenula osobe s invaliditetom nego je zapravo govorila o svemu i svačemu, onako površno je pogledala naslov samoga zakona i onda je ja ću iskoristiti riječ „trabunjala“ o van, potpunosti van teme. Mene koji sam upozorio predsjedavajućeg da se skrenulo s teme meni se dalo znači opomenu dok se po meni evo s mog kuta gledanja moralo dati opomenu kolegici Kekin. Žao mi je što tu tada u to vrijeme tajnik plenarne sjednice nije bio ovdje iza mene odnosno na svom mjestu. Dakle, što se tiče samog zakona, evo ja sam i u replici zapravo rekao i dobio sam djelomično odgovor, ali evo moram ponoviti jednu, jednu svoju bojazan. To posredovanje kod zapošljavanja osoba s invaliditetom moram priznati da mi je to jedan dio koji je malo nejasan. Postoji li, al nisam evo ga uspio shvatiti, postoji li nekakav sustav nešto koji omogućava ljudima da se prijave u taj sustav, postoje li posebni oglasnici za natječaje za osobe s invaliditetom ili osobe koje imaju invaliditet moraju zapravo same tražit taj posao, a onda kada ga pronađu i lociraju e onda im država odnosno sustav pomaže oko ugovaranja i slično. S druge strane čuli smo da imamo 9.000 pravnih subjekata tvrtki koje moraju zaposliti osobe s invaliditetom ovisno o broju zaposlenika u nekom udjelu, ali nisam čuo kakve su im sankcije. Dakle, ako imate neku odluku bez kaznene odredbe to se provodit neće, pa smo evo ga čuli da, po meni loš podatak ako sam dobro shvatio, 2/3 tih pravnih subjekata ne poštuje tu zakonsku odredbu, a ne znam kakve su im sankcije, možda im je sankcija skroz banalna, znate ono otiđi ne znam na Trg bana Jelačića i reci tri puta ja sam magarac, dakle možda i tako nešto, možda i nije. Dakle, ja ne znam o kakvoj se sankciji radi i volio bi evo čuti od poštovanog državnog tajnika da nam, da nam nešto kaže i o tome. Dakle, možda evo na posljetku još nešto vezano uz sam meritum, dakle obrazovanje. Postoji dakle i u ovom prijedlogu zakona moguće prekvalifikacije samih osoba s invaliditetom, ali bi ja volio da se ovdje možda razradio jedan malo temeljitiji sustav da osobe koje imaju invaliditet od rođenja ili neke najranije životne dobi da se evo sustavno obrazuju na način da sutra mogu biti na tržištu rada potrebni, a evo nisam siguran postoji li, postoji li takvo nešto, je li nam sustav razrađen ili je i tu stihija. I na posljetku vratit ću se isto malo jedna replika predsjedavajućem. On je rekao da je loše koristiti riječ „neistina“ i da bi trebalo koristiti možda izraz „ne slažem se s vašim navodom“, ali ima i ona zapravo još lakša i jednostavnija, lakše razumljiva riječ a to je laž, izbjegavamo izgovoriti. Nažalost često i sa ove govornice, političari i kolegice i kolege lažu, dakle neistina ili laž pa ako netko laže, a drugi smatra da netko laže, pa zašto ne bi to i rekao, jednostavno lažeš. To je hrvatska riječ i trebamo je koristiti. Evo, toliko.
Dobro. Ovaj i vi ste koristili isto dobar dio vašeg izlaganja da replicirate gđi. Kekin i da polemizirate sa mnom, preći ćemo preko toga jer smo rekli da ostavljamo slobodu, je l' da? ... [[Upadica se ne čuje.]] A na zakonu ste se tek malo ovaj, odnosili, ali međutim i preći ćemo i preko toga jer sam rekao da tako ćemo i raditi, a ne slažem se samo civiliziraniji način od lažeš, razumijete me? A ja ga više volim jer je civiliziraniji, a što se tiče istine, kao što sam rekao prije, ona je predmet filozofije, a ovdje se s filozofijom, na svu sreću, ne bavimo [[Upadica: Malo, malo, ...]] nerazumljivo/.../...Na svu sreću. Gđa. Katarina Peović, replika.
Evo imam ja dosta dobro rješenje za vaše dileme o laži ili o negovorenju istine, statistika je dosta provjerljiva, ajmo reći, pa vašem bivšem kolegi ću reći, ne znam, možda budućem, Šimičeviću bi rekla da mi ne može govoriti da lažem niti da ne govorim istinu kada uspoređujem mirovine branitelja s običnim umirovljenicima jer se on o tome može informirati na HZMO-u. Ja sam iznijela doslovno podatke koji dolaze sa HZMO-a, a vama kolega Zekanoviću, znači ja, samo za informaciju, ne primam punu plaću saborsku već ja cijeli iznos iznad svoje redovne plaće na fakultetu doniram za politički rad, ali nebitno. Ja se mogu složiti da su ovdje plaće previsoke i svakako bi ih trebalo rezati, ali ako netko ima 8 tisuća kuna u tom poolu, znači bazenu branitelja od 70 000 njih, preko 11 tisuća ima tako visoku mirovinu, a među milijun i 100 tisuća običnih [[Upadica: Hvala. Hvala lijepa. Hvala.]] umirovljenika, njih samo 3 tisuće, to nešto govori.
Hvala. Odgovor.
Gledajte, poštovana kolegice Peović, prvo čisto da razjasnimo hrvatskoj javnosti. Vi ste rekli istinu, ali ste malo to kamuflirali, dakle što se tiče da van je veća plaća ona koja je u Saboru, uzeli bi tu plaću, pošto vam je veća na fakultetu, uzeli ste tu, to, tako se radi, je li, tako rade i mnogi drugi kolege koji su liječnici, sveučilišni profesori, itd., je li. Ali okej, i to je legitimno, tako bi napravilo, pretpostavljam ili rade, većina kolega. Što se tiče statistike, pa vi ste zapravo rekli 8 tisuća ste rekli, branitelja, je li tako? 8 tisuća, odnosno invalida. Ali gledajte, koliko ima, evo ja ne znam podatak, desetaka tisuća onih koji su RVI, a imaju mirovine s kojima se ne može preživjeti. Tek nekoliko tisuća kuna, ima ih jako puno. Ima ih jako puno, to ste izostavili, dakle rekli ste samo jedan mali dio istine. A onaj tko nema oba dvije noge, pa ja bi mu dao 100 tisuća kuna da ima mjesečno, npr. ili je slijep zbog [[Upadica: Hvala.]] obrane domovine.
G. Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a, evo ja ću iskoristiti priliku pa reći kolegici Katarini Peović, ja nisam vas uvrijedio na bilo koji način, samo sam stao u obranu HRVI-a. Ako vi ne znate, ili znate da je netko koji nije zaslužio da bude invalid, vi to slobodno prijavite, ali ne možete ovdje spominjati hrvatske branitelje na takav način da oni su zapravo htjeli biti invalidi, uzeti svoje mirovine, to je, to je meni ispod dostojanstva i molim vas, o braniteljima nemojte na takav način govoriti, samo vas to upozoravam. A vama g. Zekanoviću, isto nastavno na prijašnju raspravu, kod nas se u Dalmaciji kaže da žene drže 3 kantuna kuće, muškarac 1 i to pitanje da li može i taj jedan. Ovdje se postavlja pitanje da li žene mogu ostvariti invaliditet i omalovažava se povjerenstva koja to rade. Ja ne vjerujem da su oni svi u HDZ-u i [[Upadica: Hvala lijepa.]] da su lopovi na takav način [[Upadica: G. Šimičević, vrijeme.]] kako ih kolegica htjela prikazati. Hvala.
Dobro, naravno, mislim da ne smije biti diskriminacije po spolu, naravno, nikakvom slučaju, ali evo, ovdje bih se malo nadovezao, zapravo replicirao vama, ali nadovezao bih se na kolegicu Peović, vi ste moj kolega, ali ste i njezin kolega i bili ste prije 10 minuta i bit ćete za 10 minuta, osim ako se ne raspusti HS.
G. Pavić.
Poštovani kolega, samo da vam malo pomognem u vezi vaše dileme u svezi onih 9 tisuća pravnih osoba koje ne zapošljavaju, jedan dio njih ne zapošljava osobe s invaliditetom. Naime, za svako kvantno nezapošljavanje, ukoliko nisu zaposlili jednu osobu plaćaju kaznu 850 kuna [[Upadica: Godišnje, mjesečno?]] Da, mjesečno. Tako [[Upadica: Mjesečno?]] tako je bilo, sad je možda čak i više ove godine, nisam siguran, ali prije je bilo 850 kuna [[Upadica: Mjesečno?]] [[Upadica:]] Neka tajnik, mjesečno, mjesečno. Znači, za svaku osobu koja nije zaposlena, a ima invaliditet, kazna je tu negdje, otprilike nešto manje od 1000 kuna.
Odgovor. O pardon.
Drugo što sam vas htio pitati. Spomenuli ste jedan dio zakona sa kojim se ja definitivno ne slažem, a to je vrijeme provedbe, odnosno kad stupa na snagu. Ovdje trebamo uzeti stručne osobe u Zavodu za zapošljavanje. Taj Zavod nema vremena, mi ćemo o tome glasovati u petak, nakon 8 dana Zakon stupa na snagu, kako će se oni ekipirati?
Izvolite odgovor.
Dakle, kao prvo, hvala vam na ovom podatku. Dakle evo ja ću ponoviti još jednom, da ipak javnost čuje, 850 kuna znači navodno je sankcija, kazna za one koji ne zapošljavaju osobe s invaliditetom, a trebali bi. Po meni je to previše malo, ako se radi o nekom velikom pravnom subjektu, ali evo, možete me ispraviti, trebalo bi biti značajno više, 850 kuna je minimalno. Što se tiče kadrovske politike unutar općenito državnih službi, mi tu imamo jedan golemi problem. Imamo negativnu selekciju. Vi danas za, evo, nekoga tko radi za 3 ili 4 tisuće kuna, odnosno za minimalac, je li, će mu izgledati da je velika plaća 5, 6 ili 7 tisuća kuna, ali to su plaće koje mahom imaju ljudi koji rade u tim službama i onda naravno da imamo znači potkapacitiranost, nestručnost i da dobijamo zapravo u državne službe najlošiji kadar i to je jedan problem koji ja ovo ne znam kako riješiti jer ko ima imalo je li soli u glavi on bježi iz državnih službi jer je privatni sektor, sektor puno bolje plaćen. Evo, hvala.
Hvala, vratimo se zakonu, raspravi o zakonu, čekam sada, dobro, na displeju još nema, ali slijedeći je gospodin Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, žao mi je što se neki zastupnici HDZ-a ponašaju kao i njihovi koalicijski partneri, dođu za ovu govornicu, govore što hoće jer im to omogućava Poslovnik o radu sabora, a nakon toga napuste sabornicu i ne žele dalje sudjelovati u raspravi. To baš nije fer, bilo bi dobro da razmijenimo mišljenja i da djelujemo u smjeru poboljšanja ovih naših zakona. Za ovu sam se raspravu javio potaknut raspravama i replikama članova vladajuće većine. Naime, u tim replikama i raspravama potencirani su podaci koji bi trebali implicirati na povećanje zaposlenosti u RH pri tom su potpuno ignorirali stvarnu situaciju i stvarne probleme vezane za zapošljavanje koji su prisutni u našoj državi. Istovremeno se zavarava i hrvatska javnost jer se stvara lažna slika o povećanju broja zaposlenih. Sad ću to objasniti. Iznošenje podataka o broju evidentiranih u HZMO-u je potpuno pogrešno ukoliko se navede i činjenica da su u toj evidenciji i studenti koji rade preko student servisa jer plaćaju doprinose, da su u toj evidenciji naši sugrađani koji su evidentirani na temelju autorskih ugovora jer plaćaju doprinose kao i oni koji su evidentirani na temelju ugovora o djelu jer plaćaju doprinose. Zbog toga se povećava broj evidentiranih u HZMO-u, a ne zbog toga što smo povećali broj zaposlenih radnika u poduzećima. Broj naših sugrađana koji su evidentirani temeljem navedenih ugovora se nažalost svakodnevno povećava, a vlada i predstavnici većine u saboru umjesto da se suoče sa stvarnim brojkama te da poduzmu aktivnosti da se poveća sigurnost zaposlenih oni pogrešnom prezentacijom brojeva s jedne strane tješe sami sebe, a s druge strane obmanjuju hrvatsku javnost. Naime, prema posljednje dostupnim podacima zavoda za zapošljavanje u Hrvatskoj je 2016. godine preko navedenih ugovora radilo oko 12% naših sugrađana i pokazivao se trend rasta. Tako da danas možemo zaključiti da je broj zaposlenih ukoliko oduzmemo taj odnosno pomnožimo te postotke manji za otprilike 180.000 ljudi u odnosu na ono što se prezentira, a ako tim brojkama dodamo i sugrađane koji su privremeno zaposleni, koji su zaposleni preko agencija i koji su zaposleni na nepuno radno vrijeme doći ćemo do poražavajućih brojki stalno zaposlenih i to je ona prava istina, to su prave brojke. Moram napomenuti da je u te poražavajuće brojke stalno zaposlenih uključeno oko 270.000 ljudi koji su se sami zaposlili u svojim obrtima i malim poduzećima s time da moramo znati da i taj broj pada odnosno da pada broj samozaposlenih. Isti je slučaj i sa zapošljavanjem osoba sa invaliditetom. Danas se ovdje pokušalo reći jedan potpuno pogrešan podatak. Nitko od oporbe nije tvrdio da je danas manji broj zaposlenih osoba sa invaliditetom nego što je to bilo 2018., nego je bilo rečeno da u proteklih 3 godine zapošljavamo manje ljudi nego što smo zapošljavali u proteklim godinama i to je prava istina. I sa tim se treba suočiti. Uporno se zanemaruje činjenica da broj zapošljavanja osoba sa invaliditetom pada od te 2018. godine, a hoće li odredbe ovog zakona uistinu pomoći osobama sa invaliditetom nakon završenog osnovnoškolskog, srednjoškolskog ili visokoškolskog obrazovanja da se lakše i brže zaposle pokazat će vrijeme. Ono što je ohrabrujuće je da se ovim zakonom osigurava kontinuirana materijalno pravna zaštita. Pitanje je li novčana pomoć dovoljno visoka ne trebamo ni postavljati jer novčana pomoć sigurno nije dovoljno visoka ali sam siguran da će se i visina te naknade jako brzo mijenjati. I ona lepeza naknada koja je bila ovdje spominjanja nažalost nije točna jer jedna isključuje drugu. Hvala lijepo.
I vama. Posljednja pojedinačna rasprava pripada gospodinu Eriku Fabijaniću. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici predlagatelja, osvrnut ću se odnosno iskoristit ću ovu raspravu da postavim samo jedan upit koji je tehničke naravi i koji pretpostavljam sigurno imate dobar odgovor. Naime, u Članku 4. zakona je predviđeno da sam, sam dakle korisnik dakle invalidna osoba pokreće zahtjeve vezano za davanja koja su predviđena ovim zakonom. I kao što je napisano u Članku 3. ta prava nisu vezana samo za punoljetne osobe nego i za djecu i specificirano je da je riječ o djeci koja su navršila 15 godina i koja su prestala sa školovanjem iz niza razloga, da li je riječ o srednjoj školi ili nečeg drugog. A u idućem članku se de facto specificira da je podnositelj zahtjeva je osoba dakle na koju se to davanje odnosi. Međutim kad je riječ o maloljetnoj djeci pretpostavljam da taj zahtjev može potpisati jedan od roditelja odnosno ako nema roditelja i netko od zakonskih skrbnika ili zakonski skrbnik u slučaju da je ukinuto roditeljsko pravo. Kako to ovdje nije specificirano, ja pretpostavljam da je to uređeno drugim zakonima pa da ne treba dopisati ovaj prijedlog, ali čisto radi tumačenja odredbi, itd., da to ipak ostane zabilježeno. Evo, zahvaljujem.
Hvala. Replika, da. Anita Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Fabijanić, znam da vi pratite stanje na tržištu rada, zajedno smo i u Odboru za rad, pa bi htjela čuti vaše mišljenje, danas su izneseni podaci u rasprava koji ukazuju da poslodavci, usprkos mogućnosti koje postoje, usprkos potporama, pravnoj regulativi, nisu senzibilizirani, nisu previše zainteresirani za zapošljavanje osoba sa invaliditetom, znači što je tome razlog i kako mi kao društvo uopće možemo promijeniti taj odnos prema zapošljavanju osoba s invaliditetom? Znači država daje pogodnosti za zapošljavanje, ali one se ne koriste u dovoljnoj mjeri i ne smanjuje se taj jaz između zapošljavanja osoba bez invaliditeta i osoba s invaliditetom, znači u čemu je problem u društvu u našem odnosu, da li su te mjere neadekvatne, kakvo je vaše mišljenje o toj temi?
Hvala, odgovor.
Nije riječ konkretno o ovoj temi, no međutim kad govorimo o Odboru za rad, ja sam isto podržao ovaj prijedlog Zakona. Dakle u Hrvatskoj norma koja je vezana za zapošljavanje ima svoju stimulativnu, dakle poticajne mjere, ali imamo i destimulativne, dakle jer imamo i obavezu određenih poslodavaca da u određenom postotku, ako prelaze određeni broj zaposlenih, da moraju zaposliti invalida, ali mnogi bi nažalost plaćali novčane kazne i plaćaju ih, samo zato da ne moraju zaposliti invalida, to je hrvatska realnost, no, činjenica je da zbilja tu imamo problema oko više djelatnosti jer u nekima zbilja možete zaposliti invalida, u građevinarstvu ne baš previše, ne? Tako da, tako da se nažalost tu možda kroz studijske sektore koji iziskuju, na kraju krajeva i vrijeme i novca može napraviti više. Evo, zahvaljujem.
Hvala. Prelazimo sada na završne riječi klubova. Prvi je Klub HDZ-a i uvažena zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
... [[Govornik nije uključen.]] poštovani g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo, prije svega da kažem da će Klub HDZ-a podržati donošenje ovog Zakona. Dakle, u Zakonu o tržištu rada nastala je novina time što smo jednu naknadu iz sustava socijalne skrbi prebacili u Zakon o tržištu rada jer tamo joj je i mjesto. Dakle svaka osoba s invaliditetom kao i do sada imat će pravo kad se prijavi na Zavod za zapošljavanje na ovu naknadu dok se ne zaposli. Naravno, ukoliko nakon određenog broja godina osoba s invaliditetom ostane bez posla pa ima pravo na naknadu koja je veća od ove, može najprije iskoristiti tu pa se onda vratiti na ovu. Ništa nova, ja bih rekla i zato mi je i danas ovdje malo nekako čudno što su se neke kolege jako zabrinule za visinu ove naknade, a sigurna sam da mnogi do sad nisu ni znali da ona uopće postoji. Mnogi do sad nisu ništa učinili, pa i oni koji su mogli, ništa učinili da se takva naknada poveća. Budite uvjereni, da pitate osobe s invaliditetom sada što im je draže da se poveća, ova naknada ili osobna invalidnina, naravno, znamo šta bi odgovorili, ali ja znam da će mnogi reći, ali i ovo se treba povećati. No, dobro. Mislim da se tu, da će uvijek kolege iz oporbe govoriti da treba biti veći i oni bi to povećali i sve bi živo povećali dok ne dođu na vlast, onda se u njihovom mandatu ne poveća ništa nego dapače, samo da kažem da su osobe s invaliditetom bile u poziciji rušiti zakon o inkluzivnom dodatku upravo zato što, evo, pa i neki iz oporbe, ne neki nego svi tada nisu imali razumijevanja, nisu smatrali da bi inkluzivni dodatak trebao biti najviši, da bi on trebao iznositi puno više nego i osobna invalidnina, tada, pa i danas, naravno, kad budemo o njemu razgovarali, a nadam se da će to biti vrlo skoro, dakle. Prazne riječi i žao mi je što ispada, što kolege iz oporbe toliko na neki način napadaju na HDZ, čula sam danas ovdje da to ispada kao da je Andrej Plenković dao ne znam koliko puta više, da sipa šakom i kapom, pa moram vam reći da je to možda doista i tako jer kad bismo usporedili Vladu Zorana Milanovića, sadašnjeg našeg uvaženog predsjednika države i Vladu Andreja Plenkovića, onda Andrej Plenković doista sipa šakom i kapom jer smo u 4 godine 3 puta povećavali naknade koje se tiču osoba s invaliditetom. Nakon 20 godina, 2018. g. povećali smo osobnu invalidninu i doplatak za pomoć i njegu. 2020. g. povećali smo naknadu roditelji odgojiteljima za duplo. Eto, skoro duplo. Sada smo opet povećali te naknade. Povećali smo osobnu invalidninu. Ja znam da će uvijek biti potrebe za još i nemojte misliti da ću ja sada reći, e sad je osobna invalidnina super, nećemo ju više nikad dirati. Naravno da neću, uvijek može biti bolje, ali morate toga biti svjesni, znam da vam je to krivo u oporbi, ali šta ću vam ja sad, ne mogu ja sad tu puno pomoći, da je Andrej Plenković sa svojom Vladom ipak osobama s invaliditetom dao najviše. Ja se osobno baš tome veselim, to mi je drago, a znate zašto? Jer je stvoren, prvenstveno zbog toga, partnerski odnos sa Vladom [[Upadica: Vrijeme.]] koji dugo nismo imali. Još jednom, Klub HDZ-a podržat će ovaj Zakon i evo, ja [[Upadica: Hvala.]] vas molim, državni tajniče, ono što sam ranije napomenula, da dogovorite s ministrom, da evo, što prije krenemo opet u izmjene i dopune ovog Zakona radi naknade za [[Upadica: Hvala lijepa kolegice.]] roditelje njegovatelje. Hvala vam lijepa.
Hvala. G. Željko Pavić ima potrebu za povredom Poslovnika.
Poštovani predsjedavajući, evo, poslušat ću vašu preporuku i reći ću da se ne slažem sa mišljenjem jer nitko od nas nije rekao da Plenković dijeli šakom i kapom, ali činjenica je da dijeli, ali pogrešnim osobama. I zbog toga nemamo rezultate. Da se dijeli na pravi način, pravim osobama, imali bi bolje rezultate.
Dobro, ja se ne slažem da vi mislite da sam ja rekao da se može tako, da ako kažete da se ne slažete, a povrijedite Poslovnik, da nećete dobiti opomenu, dobit ćete opomenu jer je bila replika. Gđa. Marija Selak Raspudić, Klub zastupnika Mosta. Izvolite.
Kolega Pavić, morat ćete biti malo precizniji jer u Plenkovićevoj Vladi sjede oni koji koriste isključivo šešire i rado ih mijenjaju pa Plenković može eventualno dijeliti šakom i šeširom, a ne šakom i kapom. Dakle, ja bih se vratila na ovo što je bio fokus današnje rasprave, a to je Zakon o tržištu rada koji se odnosi na status nezaposlenih osoba s invaliditetom. Žao mi je što čujem iz Kluba HDZ-a da su nesretni jer smo se ovdje pokušali izboriti zašto veće naknade za nezaposlene osobe s invaliditetom i isto tako ukazati na nedostatak kvalitetnih naknada i uopće problematičnost položaja roditelja njegovatelja, posebice u ovoj krizi uzrokovanoj pandemijom Covida, jednako kao i na diskriminaciju na tržištu rada i sve ostale probleme s kojima se susreću osobe s invaliditetom. Vratimo se činjenicama, vidjeli smo danas da činjenicu nisu omiljene u Klubu HDZ-a, budući da oni raspolažu jednim činjenicama, a ključna osoba koja se brine za prava osoba s invaliditetom, čiji su izvještaji jednoglasno podržali, pravobraniteljica za osobe s invaliditetom, nudi druge činjenice. One ukazuju na sljedeće, da je broj zaposlenih osoba s invaliditetom do 2018. g. rastao, dok posljednje 3 godine broj zaposlenih osoba s invaliditetom pada. I registrirane zaposlenost osoba s invaliditetom posljednje dvije godine ponovo raste i to u odnosu na 2019. za 3%. Smanjio se i broj samozaposlenih osoba s invaliditetom. Polazeći od te ključne činjenice kada govorimo o nezaposlenim osobama s invaliditetom otvoreno je pitanje koje moramo ovdje postaviti, pokušati dati na njega odgovor jesmo li učinili dovoljno da taj trend promijenimo. U tom smislu treba podržati zakonske izmjene koje će olakšati status nezaposlenih osoba s invaliditetom, ali još više potaknuti njihovu integraciju na tržište rada, što je onaj dio u kojem nemamo dovoljno proaktivnih politika, o čemu smo govorili i u ime kluba, a osvrnula sam se na to i u pojedinačnoj raspravi. I tu dolazimo do onoga što je danas bio predmet rasprave, a na što smo opet čuli obmanjujući, a ne jasan i decidiran odgovor. Svima je jasno da na papiru ta naknada izgleda tragično malo. Naknada koja se ovdje nudi nezaposlenim osobama s invaliditetom je 10% minimalne plaće, što je 300-tinjak kuna. Što bilo koja osoba, a kamoli osoba s invaliditetom s tim novcima može učiniti? Kupiti žvakače gume svaki dan i slanac kada, ovoga, ne znam, ide u školu iako su to osobe koje su, naravno završile školu, ali ovo nalikuje na džeparac pa ne znam koju bi drugu paralelu povukla. Ukoliko postoje, mi smo otvoreni za dijalog i neću ovo politizirati u smislu toga da mislim da postoje društveni akteri, pa čak i Klub HDZ-a koji ne žele bolji status osoba s invaliditetom pa ukoliko postoje razumni argumenti da naknada bude ovako niska, onda se nama treba dati jasno objašnjenje kako se ova količina novaca uklapa u cjelokupni budžet osobe s invaliditetom s naglaskom na one troškove koji su osnovni životni troškovi, a ne da kažete primaju 4 tisuće kuna za rehabilitaciju, što je trošak koji mi ostali nemamo pa onda govorite o nekakvom velikom iznosu, a zapravo za osnovne životne potrebe ne ostaje ništa. Ili da ovdje slušamo u završnoj riječi u ime Kluba HDZ-a o osobnim invalidninama bez da se kaže ključna činjenica da se ono odnose samo na osobe koje imaju najteži 4. stupanj oštećenja i dobro je da imaju veću osobnu invalidninu sada, ali tu invalidninu neće dobiti svi, a vidjeli smo i da ministar ne razlikuje osobnu invalidninu i naknadu za njegu. Dakle, ukoliko želite da podržimo ovako niske, da ne kažem sramotno niske naknade za nezaposlene osobe s invaliditetom, dajte nam, s obzirom na stupanj oštećenja konkretan budžet s naglaskom na onaj dio novaca koji ostaje za osnovne životne potrebe s kojim na temelju svih naknada koje primaju osobe s invaliditetom, osoba s invaliditetom raspolaže. To su podaci koje trebamo, a ne ovdje da se izigrava tajkunizacija osoba s invaliditetom pa slušamo o nekakvih 20 tisuća kuna naknada koje oni primaju, a koje se zapravo međusobno poništavaju. Dakle, dajte nam konkretne argumente, otvoreni smo a onda možemo razgovarati o tome je li ovaj džeparac ikome dovoljan.
Hvala. Gospođa Martina Vlašić Iljkić govorit će završno u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Evo da se nadovežem na kolegicu saborsku zastupnicu. Ove naknade o kojima govorili su zastupnici HDZ-a to su naknade koje isključuju jedni druge. Ukoliko je osoba sa invaliditetom korisnik doplatka za pomoć i njegu ne može biti korisnik osobne invalidnine ili ako je korisnik znači naknada zaposlenja ne može bit korisnik osobne invalidnine i doplatka za pomoć i njegu. Tako da objedinjavanje i navođenje nekakvih velikih naknada nije zapravo prihvatljivo i nije primjereno, nije provedbeno. To su naknade koje su izolirane i ovise znači o samoj individualnoj potrebi i o korisniku odnosno stupnju oštećenja, tako da o tome i o tim naknadama. Mogli smo danas čuti da ovim zakonskim izmjenama se osigurava na jednom mjestu, da korisnici osim što primaju novčanu naknadu za nezaposlene i da se vode u sustavu nezaposlenih osoba da će im sad biti lakše im se osigurati i stručna pomoć koju će primati od svojih savjetnika u Zavodu za zapošljavanje. Ovdje bih skrenula pozornost na to da su i do sada iste te osobe bile u evidenciji zavoda i nisu bile u mogućnosti naći zaposlenje, nego su godinama bili korisnici naknade, socijalno isključeni i prepušteni sami sebi i svojoj obitelji. Teško su mogli ostvariti zaposlenje putem mjere aktivne politike zapošljavanja što zbog neznanja, ali i nedovoljne sklonosti poslodavaca da zaposle osobe sa invaliditetom. Potrebno ih je dodatno osnažiti, ali i savjetnike u Zavodu za zapošljavanje dodatno educirati tako da pomognu i aktiviraju osobe sa invaliditetom u pronalasku svog zaposlenja. Radi se o 2000 korisnika mahom mlađih osoba kojima je potrebno omogućiti aktivnu ulogu u zajednici što započinje sigurno zaposlenjem kao preduvjetom za neovisno življenje. U protivnom mladu osobu sa invaliditetom koja je izašla iz sustava obrazovanja, a koja im je omogućila uključenost, socijalno isključujemo i jedino okruženje im je njihova obitelj. Zasigurno svim članovima obitelji svaka osnaženost osobe sa invaliditetom puno znači. Na tragu toga mi moramo i spomenuti institut poslovne sposobnosti koji je izmijenjen Obiteljskim zakonom iz 2015. godine kada je ukinuto lišenje poslovne sposobnosti u potpunosti i uvedeno djelomično lišavanje poslovne sposobnosti što osobama sa invaliditetom omogućava poslovnu sposobnost u dijelovima u kojima mogu samostalno donositi odluke sukladno sudskoj odluci. Ova odluka je bila vrlo dobro prihvaćena među osobama sa invaliditetom kao i njihovim skrbnicima. Novčana pomoć za nezaposlene osobe sa invaliditetom u iznosu od 375 kuna kao što smo ovdje čuli i više puta nije sigurno dostatna i ministarstvo je dužno osigurati da ta novčana naknada bude kratkotrajnog karaktera, da se ne događa da osobe godinama primaju naknadu, da se ne uspijevaju zaposliti, da prođu čak i desetljeća a da im se u međuvremenu pogoršalo njihovo zdravstveno stanje i postali su korisnici nekih drugih naknada koje uključuju veće oštećenje i pogoršano zdravstveno stanje. Zavod za zapošljavanje prema ovom zakonu je dužno u roku 6 mjeseci od dana stupanja na snagu po službenoj dužnosti pokrenuti postupke za priznavanje prava na novčanu pomoć. Smatramo kao što sam i ranije rekla da je taj rok predug i da bi se trebali pokrenuti postupci za priznavanje prava u roku mjesec dana. Tako bi se osiguralo neprekinuto primanje naknade što je u interesu i samog korisnika kao i da im se što prije omogući savjetodavna podrška radi lakšeg pronalaska posla. Apeliramo da putem mjera aktivna politika zapošljavanja osobe sa invaliditetom budu ciljana skupina zastupljena u korištenju mjera i da se određena preporuka u tom smjeru i odredi zavodima za zapošljavanje, da zaista oni budu ta ciljana skupina do kojih će ta mjera i doći provedbeno u praksi. To je osobito važno jer najveći broj pritužbi pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom odnosi se upravo na nemogućnost ostvarenja prava prednosti pri zapošljavanju. Ukoliko se i zaposle osobe sa invaliditetom nerijetko su žrtve diskriminacije na radnom mjestu, a upravo zato što radno mjesto nije prilagođeno njihovih potrebama i nisu u mogućnosti prezentirati svoja znanja i vještine. Osobe sa invaliditetom su vrijedni i odani radnici i treba im se pružiti podrška u prezentiranju svojih vještina i omogućiti jednakost na radnom mjestu. Apeliramo na punu primjenu donesenih provedbenih dokumenata Nacionalnog plana izjednačavanja mogućnosti za osobe sa invaliditetom kao i akcijskog plana kako doneseni dokumenti ne bi bili sami sebi svrha. Zahvaljujem.
Hvala. I sada posljednji klub je završno naravno Klub zastupnika Socijaldemokrata i gospodin Erik Fabijanić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege, poštovani predstavnici predlagatelja. Naime, završna riječ kluba HDZ-a me potaknula na ovu raspravu koja je isto završna, jer govorili smo o prošlosti, o ovome što se radilo, što se nije radilo. Dosta je nas kolega ovdje i s lijeve i s desne strane kojima je ovo prvi mandat. Prema tome, mene apsolutno ne pogađa što neke vlade jesu ili nisu radile. Ali nas se trpa u isti koš, pa onda bi bilo uputno da kod ovakvih rasprava ako želimo biti konstruktivni, da onda se točno kaže tko to nije ništa radio, nije imao partnerski odnos ali imenom i prezimenom, možete meni slobodno reći koja Vlada. Ja s time apsolutno nemam nikakvih problema, ali žalosno je, dobro to je retorički opravdano, možda ne za ovaj dom ali komunikacijski, dakle za van toga da ispada da smo svi mi u oporbi takvi kakvi jesmo. Ja se ne želim distancirati niti ograditi niti od koga, niti od parlamentarne većine, niti od oporbe. Ja s time apsolutno nemam problema. U mojoj pojedinačnoj raspravi mislim da sam bio itekako konstruktivan. U svakom slučaju nisam licitirao, nisam bio ni kritizer. Da sam htio biti zločest politikant i jeftini demagog onda bi napisao amandman gdje ta naknada nije 10% minimalca nego je 20% minimalca i onda bih rekao da Plenkovićeva Vlada to ne da i onda ja bih bio u partnerskom odnosu sa gospodom invalidima. Eto. O.k. To je vaša retorika. To je inače klasična retorika za onoga koji nije konstruktivan nego mora da bi sebe uzdigao mora kritizirati i denigrirati druge. Da, to je jedna od hrvatskih političkih igara, ali ja na nju ne pristajem, ja želim nju ugraditi i kao takvu se ograđujem i u ime kluba jer i moji kolege iz moga kluba Socijaldemokrata se tako ne ponašaju, niti ćemo se ponašati. Zahvaljujem.
Hvala. Sada na kraju u ime predlagatelja državni tajnik Ivan Vidiš će uzeti riječ. Izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora zahvaljujem na pažnji i konstruktivnoj raspravi. Vjerujem da smo svi svjesni važnosti osiguranja kontinuirane materijalne pravne zaštite nezaposlenim osobama sa invaliditetom. Davanjem ovlasti Hrvatskom zavodu za zapošljavanje za odlučivanje o pravu na novčanu pomoć za nezaposlene osobe sa invaliditetom omogućujemo ovoj posebno osjetljivoj kategoriji osoba da na jednom mjestu dobiju profesionalnu uslugu podrške i pomoći u traženju posla s jedne strane i određenu materijalnu pomoć s druge strane. Također važno je istaknuti kako ćemo na ovaj način osigurati efikasnost u postupanju, ali i pridonijeti uspješnijem uključivanju osoba sa invaliditetom na tržište rada. Pružanje materijalne pomoći nezaposlenim osobama sa invaliditetom uz stručnu podršku u procesu integracija na tržište rada dio je cjelovite skrbi osobama sa invaliditetom, stoga vas pozivam da usvojite ovaj konačan prijedlog zakona.
Replika gospođa Ljubica Lukačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče prema posljednjim podacima Zavoda za vještačenje profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom koje sam ja dobila evo sad tijekom rasprave jer sam baš išla tražiti. Vidi se da su, da je porast u zapošljavanju osoba sa invaliditetom. 2021. dakle mjesec dana prije kraja godine jer 12 mjesec još nije gotov, 30.11. zaposleno je oko 1800 osoba sa invaliditetom. Krajem 2020. dakle na samom kraju 1425. Dakle, vidimo porast u ovoj godini, dakle nije točno ono što smo danas ovdje slušali kako je zapošljavanje osoba sa invaliditetom u padu.
Hvala. Odgovor. Ako želite odgovor.
Tako je, slažem se. Mi smo izdali podatke koje imamo iz očevidnika Hrvatskog zavoda za zapošljavanje gdje smo evo prema onome što raspolažemo jasno pokazali da imamo pozitivne trendove u smislu da se smanjio broj nezaposlenih, povećava broj zaposlenih osoba sa invaliditetom iz naše evidencije, dakle sa otprilike 7000 smo trenutno sad na 6000 osoba sa invaliditetom koji su u našoj evidenciji nezaposlenih osoba. Naravno mi se time ne zadovoljavamo i ne smatramo da su niti da su te osobe ne znam tajkuni, niti da je njihov položaj fantastičan. Želimo pomoći, želimo dati dodatan poticaj i podršku svim osobama, ne samo osobama sa invaliditetom na tržištu rada ili u svijetu rada kako je danas bilo primjedbi na taj termin tako da nastavljamo inicijative koje trenutno imamo na snazi. Prije svega u ovoj godini ja zaista očekujem puno ozbiljnih mjera aktivne politike zapošljavanja jer je zaista poticaj poduplan i tu zaista očekujemo da ćemo imati još snažnije pokazatelje u smislu smanjenja nezaposlenih osoba u evidenciji. Hvala.
Hvala. Gospodin Željko Pavić.
Poštovani tajniče, prva napomena da je klub Socijaldemokrata na odboru za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo podržao taj zakon i da ćemo ga i kao klub zastupnika podržati. Znači tu nema nikakve dileme. Zakon je u onom dijelu koji je donesen o.k. Međutim, ono na što smo reagirali cijelo vrijeme to su pogrešne brojke i pogrešna prezentacija. Kao prvo iznošenje puno, puno brojaka iz povijesti nema neke velike koristi zato što mi ovdje govorimo o zakonu koji će se primjenjivati u budućnosti. I tu je jedan problem na koji bih vas htio upozoriti. Ne znam možda je to već riješeno ili nije, ali zakon će stupiti na snagu osam dana nakon petka, odnosno nakon objave u Narodnim novinama. Ja ne znam da li su se zavodi za zapošljavanje uspjeli ekipirati da bi mogli pružiti uslugu našim osobama sa invaliditetom.
Izvolite odgovor.
Može da prvo krenem od kraja. Što se tiče Hrvatskog zavoda za zapošljavanje moram priznati da mi imamo puno samopouzdanja u njihove kapacitete posebno nakon ove situacije sa covidom gdje su obradili ogromnu količinu uvjetno rečeno podataka. Vidim da vam to nije popularna riječ danas, tako da imamo puno samopouzdanje da ćemo ovaj ipak manji broj zahtjeva uspjeti obraditi, da ćemo ih tehnički prenesti iz Centara za socijalnu skrb u Hrvatski zavod za zapošljavanje, da ćemo u brzom roku, da to zapravo korisnici neće ni osjetiti jer naravno pravo im se ne ukida samo se nastavlja, samo je drugi uvjetno rečeno isporučitelj. Što se tiče podataka, evo mislim mi raspolažemo takvim podacima kakve imamo iz zavoda, pratimo tih šest, sedam ključnih pokazatelja pomoću kojih jednostavno vidimo gdje smo. Apsolutno smo zatvoreni i za druge podatke i za drugi kontekst i za uparivanje tih podataka. Svjesni smo poteškoća i izazova, no evo prema našim podacima naše mjere sigurno imaju nekog učinka. Naravno može i bolje i svim snagama ćemo se potruditi da bude još bolje, da podaci budu još bolji nego ovi danas. Ali zahvaljujem na pitanju.
I na kraju g. Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče, izuzev potpora za zapošljavanje osoba sa invaliditetom o kojoj smo kroz ovu raspravu čuli mnogo spomenuli ste upravo i mjere aktivnih zapošljavanja. Znamo da vlada izdvaja preko milijarde kuna vezano za aktivne politike i mjere zapošljavanja. Zanima me ako imate kakve podatke samo da, da napomenete koji program i koliko novaca ide upravo za aktivne programe i potpore zapošljavanja mladih. To je broj jedan jer znamo da imamo određena pozitivna kretanja što se tiče same nezaposlenosti i povećanja broja zaposlenih osoba i da ne napominjemo sada i sve mjere i koliko novaca je išlo za očuvanje radnih mjesta povodom covid pandemije, zanima me samo nekoliko podataka ako imate baš vezano za te mjere i tih milijardu kuna koliko ide za potpore zapošljavanja upravo samo mladih. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor.
Što se tiče mladih mislim da kad recimo gledamo mjeru samozapošljavanja od 26.000 korisnika 6.000 su mladi. Na toj mjeri otprilike vidimo, vidimo koji udio mladih, nešto je viši na drugim mjerama, mislim da do 30.g. negdje oko 30% korisnika. Što se tiče sredstva svake godine namjeravamo doprinjet zapošljavanju svih na tržištu rada da ne kažem ulaganje oko milijardu kuna. Znači kroz, kroz standardne omotnice imamo oko prilike milijardu, a sad baš konkretno kroz NPOO se osiguralo još otprilike milijardu i 400 milijuna, baš za aktivne mjere zapošljavanja milijardu i 100 milijuna. Znači otprilike pretpostavljamo da će udio mladih koji će to koristit ostat kao i do sada. S time da mala napomena, koliko sam ja razumio, u sklopu iduće omotnice Europskog socijalnog fonda plus vjerojatno će bit još dodatnih alokacija specifično za mlade. Da, evo.
Hvala lijepo g. Vidiš, gotovi ste, nema više replika, zato zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti, hvala. Prelazimo na slijedeću i koliko vidim posljednju točku dnevnog rada danas. Tako jel da posljednja? [[Upadica: Imamo još izvješće MIP-a]] Ima još izvješće MIP-a koje još nemamo na stolu. - Konačni prijedlog Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 211. Znači drugo je čitanje i primjenjuju se odredbe za drugo čitanje i amandmani se mogu dat do kraja rasprave. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. S nama je državni tajnik g. Josip Bilaver iz Ministarstva mora, prometa i infrastrukture. Želi li uzeti riječ? [[Upadica: Stanku, stanku traži]] Stanku? A g. Daus traži stanku, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, tražim stanku u ime Kluba IDS-a kako bi ukazao na jedan problem koji nam se događa sa trajektnom linijom prema otoku Cresu. Dakle, radi se o državnoj trajektnoj liniji 334 Porozina-Brestova 8 mjeseci u godini red plovidbe je takav da posljednji trajekt sa naše Brestove, dakle sa istarske obale kreće u 19 i 30 prema Porozini, u Porozini je u 19, čak pol sata prije. Nakon toga moru naši dragi Cresani i Lušinjani se tornat na svoje otoke jedino plivajući mješovitim stilom par milja. I mještani i Cresa i Lošinja više su nam puta se požalili da bi htjeli jednu kasniju liniju, da ne završava u 19 i 30. Ne treba bit nužno kao Valbiska i Merag u pola noći zadnja, al barem da je oko 22-23 sata, pa makar i s tom pauzom od 19 i 30 do tada. U srpnju i kolovozu plovidbeni red naravno zbog turističke sezone je puno dinamičniji, u lipnju i rujnu je još uvijek korektan, ali svih ovih drugih 8 mjeseci nije dobro. I ako nam je želja sačuvat život na otocima, a vjerujem da je svima, pogotovo kad je ovaj zakon u pitanju, želja nam je pospješit kvalitetu života na otocima, onda omogućimo i našim Cresanima i Lošinjanima da imaju kasnije trajektne linije, a odgovor kojeg ne mogu prihvatiti i neću da imaju i liniju preko otoka Krka, pa Valbiska i Merag, to je nekih 80 kilometara duže plus cestarina itd., ovoga to nije rješenje za kasno večernje linije prema otoku Cresu i Lošinju ili povratak s tih otoka prema Istri. Apeliram još jednom ako želimo i ako spasimo bar jednu obitelj, zadržimo je na otocima, mislim da smo svi zajedno postigli jedan uspjeh i nadam se da ćemo ovoga u tom smjeru ići i da će država naravno kroz, jer se radi o državnoj trajektnoj liniji, to i … [[Govornik se ne razumije]]
Vrijeme, hvala lijepa. Naravno stanka je odobrena, ali idemo dalje s raspravom. Osobno podržavam jer 100 puta sam se vratio iz Lošinja preko Krka i Rijeke do Pule jel da i to nije ugodno po noći… [[Upadica se ne razumije]] Molim, ko traži stanku? [[Upadica: Branko Bačić u ime HDZ-a]] U ime [[Upadica: Branko Bačić u ime HDZ-a]] Da stanka, vidim sada. Budući da moji naočali su za kratko, za dalekovidno, ne za kratkovidno, zaboravio sam ih skinuti. Izvolite g. Branko.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Nisam drugo ni mislio na ovo da niste mogli primijetiti da sam zatražio stanku u ime Kluba zastupnika HDZ-a u trajanju od 10 minuta kako bismo još jednom ponovili sve one dobre strane ovog zakona koji je za nas, za nas, ovdje govorim kao otočane, ali koji je za otočane, a i za sve one koji na otok dolazu vrlo važan i u Zakonu o otocima praktično najvažniji zakonski okvir koji govori o životu na otocima i o razvoju hrvatskih otoka. Ovaj zakon otkada je, ovo je sada novi prijedlog zakona, ali se temelji na ranijim zakonima koje je ovaj sabor donio. Presudna je bila 2006.g. kada smo krenuli u liberalizaciju pomorskog tržišta i kada je praktično ukinut monopol nad linijskim obalnim pomorskim prometom koji je dotada imala Jadrolinija kao državni brodar i usprkos brojnim strahovima prije svega zaposlenika u upravi sindikata Jadrolinije, pa i hrvatskih pomoraca utvrdilo se da liberalizacija tržišta i takav pristup obavljanju linijskog obalnog pomorskog prometa donosi bolje uvjete u prometnom povezivanju hrvatskih otoka. Tome svjedočimo i ovih dana jer je činjenica da je kvalitetan pomorski promet omogućio da i turisti, a i stanovnici otoka bolje, imaju bolju prometnu povezanost i kad je u pitanju frekvencija polaznih putovanja i kad je u pitanju cijena karte i kada je u pitanju kvaliteta broda i kada je u pitanju brzina broda. Ovaj zakon je nastavak takvog jednog promišljanja da se kroz njegove odredbe učini još boljim, još boljom prometna povezanost hrvatskih otoka i mi ćemo evo u tom smjeru podržati zakon.
Hvala lijepo g. Bačić. Naravno stanka se odobrava i nastavljamo raspravu na osnovi općepoznatog članka. Idem, molim? [[Upadica: Arsen Bauk]] Arsen Bauk da, svi otočani mada Daus, Deus nije otočanin, vi ste otočanin. Izvolite g. Bauk.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče.
Stanka ne, stanka ne, stanka ne, stanka.
Da, tako ste me najavili.
Je.
Ono što je za ostale građane Ustav RH to je za nas Zakon o otocima i ustav, a ono što bi bilo Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina za nacionalne manjine to bi za otočane bio ovaj zakon, zakon o, koji regulira prava prijevoza linijskog itd.. Ovo je čini mi se prvi put u povijesti parlamentarizma da zakon koji su najavili potporu sve političke opcije ide u drugo čitanje, a da to nitko nije tražio. Ovo je prvi put koliko sam uspio upratiti da se Klub zastupnika HDZ-a potrudio da na amandman oporbenih zastupnika i na ideje oporbenih čelnika JLS odgovori sa još jačim amandmanom koji daje i više nego što su oni u startu tražili. To je, dakle to pokazuje jednu međusobnu solidarnost zastupnika i drugih državnih dužnosnika s otoka, sad smo dobili kako sam čuo jedno dobro pojačanje ovoga i u tom smislu ja mogu najaviti potporu Kluba SDP-a ovom zakonu, ali bi volio da državni tajnik ipak da jedno objašnjenje. Prema amandmanu kolege Ante Sanadera koji je na čl. 32. st. 3. toč. 12. ispada kako piše da će svaki član DVD-a u Hrvatskoj imat besplatan prijevoz na trajekt. Znači više se ne moraju prijavljivat na otocima, dovoljno je da se učlane u DVD. To će pročistiti naš popis birača na otocima, ali to nije, to nije životno. Ako kad idu na intervenciju ako se radi samo o vozilima onda u redu, ali molim vas da date objašnjenje i da tu odredbu popravite. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Jaki ste vi boduli, a mi istrijani smo boduli sa tri strane, pa vas podržavamo. Gospodin Josip Bilaver, oprostite, imam još, moram, moram, ne, prvo, prvo, ne, prvo vi, g. Josip Bilaver prvo da, pa onda ćemo pitati za predstavnike odbora. Izvolite g. Bilaver, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture, izvolite. … [[Upadica se ne razumije]] Molim? … [[Upadica se ne razumije]] Ne, ne, ovaj mi smo stanku naravno odobrili i ovaj, ali idemo dalje s raspravom.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane zastupnice i zastupnici. Jedan od osnovnih strateških ciljeva Vlade RH, a time i Ministarstva mora, prometa i infrastrukture je prije svega održavanje trajne povezanosti otoka s kopnom i otoka međusobno, kao i povećanje učestalosti postojećih, te uvođenje novih linija u pomorskom prometu. Time se osigurava bolja mobilnost stanovništva, brži i ekonomičniji prijevoz, ujednačeni razvoj županija, povezanost raznih vidova prometa, što je istovremeno i preduvjet razvitka gospodarstva i stvaranja boljih uvjeta života, kao i ostanka stanovništva na otocima. Novi zakon se donosi iz razloga što je trenutno važeći Zakon o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu od svog stupanja na snagu 2006.g. mijenjan i nadopunjavan 6 puta. U međuvremenu je na snagu stupio i Zakon o javnoj nabavi kojim je u hrvatsko zakonodavstvo prenesena Direktiva EU iz područja javne nabave, a koja svoju primjenu ima i u području javnog linijskog pomorskog prijevoza. Zbog toga je bilo potrebno pristupiti izradi novoga Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu kako bi se postupci povjeravanja obavljanja javne usluge na linijama od općeg gospodarskog interesa, kao i obavljanje javnog prijevoza na linijama bez obveze javne usluge uskladili s tim krovnim zakonima. Također s obzirom na Zakon o državnim potporama, te eu propisima o državnim potporama potrebno je bilo uskladiti programe državnih potpora i pojedinačnih potpora koje se dodjeljuju brodarima u obliku naknade za obavljanje javne usluge. Tijekom rasprave o zakonu na sjednici u HS održane 15. prosinca 2021.g., kao i nakon zaključenja iste, a prema uputama i dogovorima sa Europskom komisijom odustalo se od uvođenja koncesijskog sustava za linije bez obveze javne usluge kako bi se u određenim situacijama mogao smatrati tzv. prethodno odobrenje, što bi bilo protivno načelu slobode unutarnjeg tržišta EU. Tako se prema uputama Europske komisije odustalo od uvođenja sustava koncesija za linije bez obveze javne usluge. Navedena je najznačajnija promjena u odnosu na tekst nacrta prijedloga zakona koji je bio na prvom čitanju u saboru te također ovaj tekst nacrta konačnog prijedloga zakona sadrži i usvojene primjedbe koje su nadležni saborski odbori, klubovi zastupnika te sami zastupnici istaknuli u prvom čitanju. Donošenjem novog Zakona o prijevozu u linijskom povremenom obalnom pomorskom prometu prvenstveno će se uskladiti odredbe vezane uz postupak davanja ovlaštenja za obavljanje javne usluge od općeg gospodarskog značaja s propisima EU, a koje su u zakonodavstvo RH bile prenesene donošenjem podzakonskih propisa odnosno uredbama Vlade RH. Nadalje, postupci koji se odnose na postupanje prije dodijele potpora u obliku naknade za obavljanje javne usluge uskladit će se sa Zakonom o državnim potporama. Također, preciznije se uređuje pitanje povlaštenog i besplatnog prijevoza otočnog stanovništva i pravnih osoba sa sjedištem na otoku, transparentno korištenje tog prava i učinkovito poduzimanje mjera za sprječavanje njihove zlouporabe, a na sveobuhvatan način osigurava se besplatni prijevoz vatrogascima i njihovim vozilima odnosno onim osobama onim vatrogascima koji se u tom trenutku voze u tim vozilima neovisno o tome da li se radi o djelatnicima profesionalnih postrojbi ili članovima dobrovoljnih vatrogasnih društava što je bio i jedan od prijedloga i od strane zastupnika Sanadera, zastupnika Bauka, Kluba zastupnika HDZ-a, mi smo to, mi smo to prihvatili. Ponavljam, radi se o vozilima i osobama koje su članovi javnih vatrogasnih postrojbi odnosno dobrovoljnih vatrogasnih postrojbi u tom automobilu odnosno u tom vozilu u tom trenutku. S obzirom da je također donošenje ovog zakona od posebne važnosti za brodare koji obavljaju prijevoz temeljem ugovora o javnoj usluzi budući su uočene pravne praznine u provedbi ovim konačnim prijedlogom uklonjene odnosno uređene zakonom npr. promjena broda tijekom važenja ugovora o javnoj usluzi, godišnje poravnanje naknade za javnu uslugu na neprofitabilnim linijama, pitanje uvođenja novogradnje na liniji koje su povezane s rokom na koji se povjerava obavljanje javne usluge i slično. Također, zakonom se uređuje i obveza vraćanja primljene naknade za javnu uslugu u državni proračun ukoliko bi ona premašivala ono što je potrebno brodaru za podmirenje neto troškova obavljanja javne usluge, a što do sada nije bilo adekvatno uređeno postojećim zakonom. Zaključno, novim zakonom potiče se uvođenje novogradnje na linije u javnom linijskom prijevozu kao i brodova s pogonom na alternativna goriva izvore energije čime se doprinijeti smanjenju stakleničkih plinova s brodova kao i podizanju kvalitete pružanja usluga u javno linijskom pomorskom prijevozu. Na kraju, evo zahvaljujem se i kvalitetnim prijedlozima koji su bili u prvom čitanju. Mi smo htjeli donijeti jedan kvalitetan zakon bez previše amandmana i stoga smo se i odlučili ići u drugo čitanje i vjerujem da će ovaj zakon u konačnici pridonijeti učestalijim linijama, boljoj, kvalitetnijoj usluzi prije svega naših, naših otočana. Zahvaljujem. Također prihvaćamo amandmane koji su uglavnom nomotehničke prirode ureda za, Odbora za zakonodavstvo, Odbora za promet koje smo održali jučer i danas. Zahvaljujem.
Hvala gospodine Bilaver, imate nekoliko, nekoliko amandmana, nekoliko replika, pardon. Gospodin Ante Bačić, prva replika.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, ja ću na ovaj zakon iskoristit priliku i napomenut da je za kvalitetan linijski obalni prijevoz potrebna je i kvalitetna lučka infrastruktura. Htio bih vas pitati, da mi rečete nekoliko stvari vezano za ulaganje u luku Split, možda najvažnije lučko područje u RH znamo da je sad ona postala jedno veliko gradilište, imamo i rješavanje problema tj. novu istočnu obalu, rješavanje ulaza izlaza u samu luku, ali tu postoji i problem zgrade Dalmacija vina koji bi se trebalo malo bolje iskoristiti, ali evo volio bi da napomenete nekoliko aspekata ulaganja vezano konkretno za luku Split. Zahvaljujem.
Hvala, odgovor.
Zahvaljujem zastupniče Bačić, u ovom trenutku mi na području cijele obale imamo ulaganje samo iz europskih sredstava preko milijardu 300 milijuna kuna, nacionalnih sredstava do 100 milijuna kuna godišnje i naravno da je zastupljen i grad Split, područje Splitsko-dalmatinske županije. U ovom trenutku se provodi jedan veliki, veliko uređenje obale u samoj luci vrijedno 25 milijuna kuna. U planu je odnosno prošlo je, prihvaćeno od strane komisije u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti uređenje terminala u splitskoj luci, a i pratimo, također smo tu u kontaktu s Lučkom upravom Split za izgradnju sjeverno, sjevernog dijela luke Split. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin Pero Ćosić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, posebno sam evo zadovoljan što je ovim zakonskim prijedlogom utvrđeno područje i opseg primjene centralnog informacijskog sustava javnog linijskog prijevoza što dosadašnjim zakonom nije bilo definirano, a naime time će biti omogućeno izdavanje putne karte u digitalnom obliku, a linijski prijevoznici će u jednom realnom vremenu te podatke s tih karata prilikom ukrcaja vozila i putnika prenijeti na centralni informatički sustav i siguran sam da će time ovaj uvelike pomoći uspostavi integriranog prijevoza, načina prijevoza putnika. Znači da će putnici moći kupiti jednu ili više karata znači na jednom mjestu za sve vidove prometa koje će koristiti na svom putovanju. I evo mislim da će biti zanimljivo čuti u kojem realnom vremenu smatrate da će u ovom vidu prometa koji se tiče ovoga zakona biti uspostavljena ta digitalizacija.
Hvala, odgovor.
Zahvaljujem zastupniče Ćosić. I dosada su postojali određeni informatički sustavi. Ono što mi želimo jest objedinit sve to, ne želimo mi sad graditi nekakve dodatne sustave koji će povećati ovoga samo, same troškove brodarima prije svega, ali ni državi, međutim želja nam je napraviti jedan transparentan centralni sustav koji će u realnom vremenu davati podatke kako agenciji tako i brodarima o tome tko ulazi na brod, koliko se zadržao, tko koristi prava povlaštenog prijevoza. I ono što je nama cilj je da se to u što kraćem roku prijavimo, apliciramo takav jedan sustav na europski fond koji bi provela Agencija obalni linijski i dodijelila normalno brodarima koji imaju ugovor o obavljanju javne usluge.
Hvala. Gospodin Željko Pavić.
Poštovani tajniče u prvo čitanje smo imali između ostaloga i opis između, u kojem piše da će posljedice koje će donošenjem zakona proisteći između ostaloga biti i da se žele stvoriti bolji uvjeti za ostvarivanje prava na povlašteni prijevoz posebice na prijevoz osoba sa invaliditetom i djece s poteškoćama u razvoju i sad ono što je moje pitanje dok će se istovremeno onemogućiti zlouporaba prava na besplatni i povlašteni prijevoz. Maloprije ste objasnili jedan dio funkcije …/nerazumljivo/… sustava što je zapravo i razumljivo, nadam se da će tu biti ona funkcija da kad je čovjek kupio kartu za jednu liniju da ne može i kupiti drugu kartu s obzirom da to zakon ne omogućava. Međutim, kad pročitamo sad Članak 32. kaže da na taj povlašteni prijevoz imaju hrvatski državljani koji imaju pravo prebivalište na otoku ili na poluotoku Pelješcu itd., itd., među njima su i državljani iz Europe [[Upadica: Hvala.]] i znamo da većina njih je pogrešno, nije prijavljena istinito, nego lažno i da zapravo … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala lijepa gospodine Pavić, hvala. Odgovor.
Da, pa evo i do sada, mi smo već u zadnjim izmjenama ovog zakona, a tu je bilo inicijative također i iz tadašnjih i sadašnjih zastupnika dali dodatna prava osobama s invaliditetom prije svega djeci i sigurno da se ovim zakonom se ne smanjuje stečena prava, dapače kao što smo i čuli u uvodu mi ta prava dodatno proširujemo. Što se tiče kršenja odnosno zlouporabe mi smo i do sada imali slučaj za to je nadležna Agencija za obalni linijski prijevoz u suradnji sa lučkom kapetanijom i bilo je mnogo slučajeva kršenja tih prava odnosno zlouporabe. Oni su sankcionirani, znamo koji su, koji su ovoga konsekvence takvog korištenja. U budućnosti će ta, taj nadzor biti još i češći, još i bolji jer želimo još dodatno administrativno osposobiti Agenciju za obalni linijski promet. Zahvaljujem.
Gospodin Emil Daus.
Hvala lijepa. Klub IDS-a uvijek podržava sve što je dobro za građane RH pa će podržati i ovaj zakon. Ali još jednom koristim priliku, nemojte zamjeriti državni tajniče apeliram i na vas predstavljate ministarstvo, učinite sve da se uvede ta linija između Istre i istarskih otoka, jedna kratka plovidba na već postojećoj liniji nije neka velika stvar za RH u nekom financijskom smislu, a stvarno će se kvaliteta života na Cresu i Lošinju time poboljšati. I vi ćete dobiti podršku Kluba IDS-a za ovaj zakon, pa je moje pitanje da li ćemo i mi dobiti podršku za ovu inicijativu. Hvala lijepo.
Hvala, odgovor.
Pa evo poznato je da je ministarstvo i vlada uvijek odgovarala na realne zahtjeve od strane lokalne jedinice samouprave, mi smo prije nekoliko mjeseci uveli novu liniju Dubrovnik – Korčula – Lastovo koja je također pozdravljena, koja je doprinijela i doprinijet će rekao bih demografskom očuvanju naših otoka, pa evo ukoliko i stigne dapače evo ovo podrazumijevam da je stigao taj zahtjev, mi ćemo to razmotriti i u suradnji sa agencijom vidjeti koje su mogućnosti. I svakako zapisao sam, meni je prvi glas bio to da je netko tražio da ova linija koja je već postojeća da je zadnji trajekt u 19 i 30, pa ćemo to provjeriti, vidjeti, ja to, taj zahtjev do nas u ministarstvo do sada nije bio stigao.
To je tako od kad ja pamtim, od kad ja pamtim je tako. Gospodin Kuzmanić … [[Upadica: Ne razumije se.]] ma kakvi od punskih ratova.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče Bilaver, uz sve pogodnosti odnosno sve dobre stvari koje se uvode ovim zakonom i koje osobno podržavam volio bih da možda ubuduće pravilnici koji će proizaći iz ovog zakona, a koji će definirati i liberalizaciju odnosno koncesioniranje određenih linija budu isto tako predstavljeni ako ne Hrvatskom saboru onda barem Odboru za promet, pomorstvo i infrastrukturu da možda unaprijed znamo ono o čemu ćemo, ono što će iz toga proizaći i da li će svi naši građani u konačnici biti jednaki pred Ustavom jer svi znamo da nisu sve linije jednako atraktivne i da nam ta tzv. liberalizacija koju gospodin Bačić hvali koja je u nekim mjestima uistinu dobra može biti dvosjekli mač pa nas može dovesti u situaciju da neki naši otoci odnosno neki naši građani koji žive na otocima budu građani drugog reda jer njihova usluga ne bude na toj razini kvalitete kakva je na drugim lokacijama koje su koncesionarima zanimljive.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. Možete biti sigurni da sigurno se neće smanjiti razina i kvaliteta usluge ni na jednom otoku u odnosu na ono što sad imamo može se samo povećati. Međutim cijenim ovaj vaš zahtjev da u pravilnicima koji inače prolaze proceduru javne rasprave prije nego iziđu u javnost, a i tu je predsjednik odbora stavljamo se na raspolaganje da vam dođemo i predstavit pravilnike koji će slijediti nakon ovoga zakona, dapače. Zahvaljujem.
Gospođa Lukačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče evo ja vidim da je u Članku 32. i dalje da su ostale osobe s invaliditetom i djeca s teškoćama u razvoju koja imaju pravo na besplatni prijevoz, dakle kako smo to i otprilike prije 2 godine kada je to u bilo u izmjenama i dopunama uredili iako od tada evo nekako ono mene uvijek prati među rekla bih čak i nekim mojima jedna priča kako nisam htjela podići ruku za djecu s teškoćama u razvoju i osobe s invaliditetom da se prevoze brodom. Evo meni je drago da mogu sad reći kako to nije istina jer evo da smo ovim zakonom, a i onim izmjenama od prije 2.g. omogućili da se sve osobe s invaliditetom i sva djeca s teškoćama u razvoju u Hrvatskoj prevoze brodom, oni naravno kojima je to potrebno, a ne samo oni s otoka. Hvala vam lijepa.
Izvolite, nemate, dobro okej, sve rečeno. Gospodin Branko Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče kasnije ću više govoriti o dobrim stranama ovog zakona. Ono što posebno pozdravljam i zbog čega sam replicirao je činjenica da ovim zakonom se vraćamo na ranije odredbe zakona koje nama otočanima omogućuju besplatan prijevoz na svim linijama i na svim otocima. Do sada se ta odredba odnosila samo na otok na kojem postoji mjesto prebivališta, ovim zakonom i to se mora istaknuti i vozila otočana imaju pravo na povlašteni prijevoz na svim linijama na kojima postoji obveza trajektne i javne usluge. Čini mi se da je to jedan od najvećih doprinosa ovog zakona prema nama otočanima.
Hvala. Odgovor.
Evo drago mi je da ste to još jednom anticipirali jer zapravo ovo je slijed politike vlade koja je i sa zakonskim rješenjima, ali i s ulaganjima cijelo vrijeme pokušava ne samo zaustaviti depopulaciju nego dapače vratiti život na otoke. Vidjeli smo da evo u nekoliko mjesta i gradova na otocima koje su, a prije svega koje imaju direktnu vezu i liniju, trajektnu liniju sa kopnom da vidimo čak i povećanje broja stanovnika, što nas jako veseli, a ovaj zakon će vjerujem ići u tom smjeru da još dodatno doprinese i ne samo to nego da doprinese i povećanju gospodarske aktivnosti jer gospodarska aktivnost zajedno s otvaranjem radnih mjesta na otocima doprinosi zaustavljanju odljeva obitelji i dapače povećanju, povećanju broja članova obitelji na našim otocima.
Gđa. Grozdana Peirć.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, s obzirom da dolazimo iz iste županije koja ima, Zadarske županije, koja ima jako puno otoka koji su i naseljeni, onda je itekako važno napomenuti da je ova odredba od 300.000 putnika dakle i mogućnosti subvencioniranja pojedinih linija itekako značajna iako u sastavu naše županije zapravo ima i puno otoka koji su vrlo, vrlo atraktivni i sa velikim prometom i ljudi i ovaj vozila i na ovaj način će se itekako poboljšati komunikacija i nadam se da će ovo što ste rekli da će se i poboljšati jer je jako puno vremena i sredstava već i do sada ulagano kako bi se ta komunikacija poboljšala između kopna i.
Izvolite odgovor.
Evo zahvaljujem. Znamo da je područje zadarskih odnosno da su zadarski otoci relativno dobro nastanjeni, prije svega ovi, ovi bliži kopnu Ugljan, Ugljan i Pašman, međutim ne zaostaje ni Dugi otok. Ono što je još važno kad ste već spomenuli našu županiju, ja moram spomenuti kvalitetnu infrastrukturu, lučku infrastrukturu u Zadru, prije svega u Zadru. Međutim okej sad se razvija ta infrastruktura i u Biogradu i u Tkonu i u Salima gdje financiramo određene stvari iz europskih fondova. Međutim baš zbog toga, zbog položaja grada Zadra odnosno luke Zadar i najkraće linije prema, prema Anconi, prema Italiji dobra je najava da ta linija koja je bila nažalost zbog utjecaja pandemije koronavirusa ukinuta da planiramo ove godine u suradnji s Jadrolinijom obnovit tu liniju jer ponavljam to je najkraća linija između RH i Republike Italije i ona je jako važna iz gospodarskog aspekta. Zahvaljujem.
Gđa. Opačak Bilić.
Hvala vam lijepo. Poštovani državni tajniče, evo kao što vidimo, a i sami ste spomenuli da je ovaj zakon mijenjan dosada 6 puta. Moje pitanje je vama hoće li se ovaj zakon uskoro zahtijevati još jednu brzu izmjenu jer se u većini članaka kad govorimo o otočanima izrijekom se navode i stanovnici poluotoka Pelješac s obzirom da će Pelješac uskoro biti, Pelješki most će bit u funkciji, stanovnici će biti povezani zapravo s kopnom na taj način, molim vas evo da se izjasnite i upoznate javnost hoće li se trenutne linije i povlastice Pelješćana ukinut ili ćemo evo kao što sam rekla imat ponovo izmjenu zakona kojom će se iz njega izuzeti Pelješćani.
Izvolite odgovor.
Pa gledajte, zakoni su rekao bih živo tijelo koje se mijenja ovisno o situaciji, ovisno između ostalog i o europskoj legislativi, ali također i o trenutnoj situaciji na tržištu, kako se god mijenja svijet tako se moraju prilagođavati i mijenjati zakoni. U ovom trenutku Pelješac se tretira kao, kao otok. Prema tome, mi smo s obzirom da zakon donosimo sada nismo htjeli ostavit prazan prostor do otvaranja Pelješkog mosta iako se veselimo da će on biti za kojih par mjeseci otvoren, a nakon toga ćemo sjesti i razgovarati, a ako to bude jedina izmjena zakona onda će bit vrlo brzo donešena. Hvala.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Evo zahvaljujem predsjedavajući. Moje pitanje odnosi se na ovaj dio izmjena zakona od 2006. na ovamo koji se tiče liberalizacije tržišta, je li kao liberali svakako pozdravljamo liberalizaciju tržišta jer ona na kraju dovodi i do bolje usluge za korisnike, pa jedno pitanje vama. Znate li koliko je stranih brodara dobilo odobrenje od agencije je li za linijski prijevoz za koje linije i jesu li do danas neki od stranih brodara preuzeli koju od linija u cilju te liberalizacije tržišta i jednakih uvjeta za sve brodare na području EU? Hvala.
Zahvaljujem. Mi smo ako se ja dobro sjećam i u prošloj raspravi u 12 mjesecu ste vi imali određene prijedloge i pitanja. Mi smo sad i na temelju između ostalog i toga neke stvari ovdje promijenili. Bilo je pitanje koncesije ovih profitabilnih linija javljanja, nejavljanja na natječaje itd. pa ste rekli što će se dogoditi ako natječaj ne bude dovršen na vrijeme. Uzeli smo to u obzir. Ali da se vratimo na samo pitanje. Naravno mi smo članica EU, dio smo otvorenog liberaliziranog tržišta i svaki stranac koji ispunjava uvjete sigurnosti, koji ispunjava uvjete kao što ispunjava i bilo koji drugi brod ne samo Jadrolinije, nego bilo kojeg domaćeg brodara je dobro došao ukoliko on kažem štiti i poštuje zakone RH napominjem koji su u skladu sa direktivama EU. Zahvaljujem.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, državni tajniče. Pa evo želim vjerovati da je ovo dosta visoko suglasje i da je potrebno da i ovaj zakon vjerujem da ćemo ga donijeti sa maksimalno moguće glasova jer mislim da doprinosi u svim odredbama i još boljim uvjetima prometovanja na moru ali svakako i kvaliteti života na otocima. Drugo što želim reći želim se zahvaliti i ministarstvu nakon onih mojih primjedbi oko luke Stjenica. Konačno smo nakon osam godina uz pomoć župana Ličko-senjskog napravili više aktivnosti nego u svih osam godina. Evo vjerojatno i te saborske rasprave nešto vrijede i konačno su se pokrenule sve aktivnosti da se dogodi i suprastruktura i pomorska infrastruktura u toj našoj važnoj luci za otok Rab. I treće, uveli smo znači ove naknade da se mogu djeca s teškoćama u razvoju i invalidi čitavog područja Republike Hrvatske voziti besplatno na otocima. Imamo li podatke koliko to košta državu u proteklih evo primjeni više od godinu dana. Možda imate određeni podatak? Naknadu da.
Pa dobro u samu kunu ne mogu vam reći točno. Za to bi trebali pitati Agenciju za obalnu linijsku koja ima proračun oko 330 milijuna kuna, pa mogu vam dat odgovor da sva ova prava i sve linije na cjelokupnoj obali Jadrana nas koštaju toliko. Vrlo vjerojatno će nas s obzirom na stanje na tržištu, na cijenu goriva, svega ostaloga to malo više koštati u budućnosti. Ali kažem za sada je to tako, a ukoliko bude potrebe naravno da ćemo iznaći dodatna sredstva. Zahvaljujem.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Urša Raukar- Gamulin.
Zahvaljujem. Dobar dan. Poštovani dakle očito je dosta visoko suglasje oko ovog zakona što je sasvim sigurno velika i lijepa promjena. Ali evo ipak bih vas pitala. Naime, ovim prijedlogom zakona je predviđen centralni informatički sustav. Mi isto tako imamo kako se zove CIMIS ne? Koji je hrvatski integrirani pomorski informacijski sustav. Ne nije potpuno jasno da se ovi sustavi objedinjuju. I sad sa terena dolaze primjedbe da se operateru dodatno otežava zato što ide na ruku onim većim operaterima koji imaju veću administraciju, pa evo molila bih vas da razumijete o čemu govorim, pa vas lijepo molim objašnjenje. Hvala.
Hvala na pitanju. Onim brodarima, operaterima koji su bili na sastanku mi smo im to jasno kazali da dodatnih opterećenja za njih neće biti i sigurno da nisu pojedini mali brodari koji imaju jednu ili dvije linije u istom položaju kao što je primjerice Jadrolinija. Tako da ćemo, ja sam im to tada rekao ili ćemo iznaći tehničko rješenje koje nas neće koštati ništa ili ćemo sve to napraviti centralizirano preko Agencije za obalni, linijski koja će povući europska sredstva koja su nam na raspolaganju putem javne nabave riješit cjelokupan sustav. Cilj nam je tih nekoliko različitih rekao bih informatičkih rješenja svesti pod jedan centralizirani i znamo, svjesni smo činjenice da određeni brodari primjerice nemaju bežični Internet u ovom trenutku i nisu mogli u realnom vremenu slati podatke u CIMIS gdje bi trebalo slati. Zahvaljujem.
Hvala državni tajniče. S time smo iscrpili sve replike. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. Prvi Klub zastupnika je SDP-a. U njihovo ime poštovani zastupnik Arsen Bauk.
Ako izuzmemo 4 godine ministarskog mandata najdraži dio moje političke karijere bio je donošenje ovog zakona o kojem je gospođa Lukačić govorila u replici, a je istina je da niste digli svaki put. Naime, Vlada je odbila, odnosno parlamentarna većina je odbila prijedlog izmjena tog zakona kojega sam ja predložio. To je bio inače jedini zakon kojega sam predložio, ali svaki put na odboru kad bi ga odbili bio je javni pritisak zašto to niste napravili, tako da su nakon trećeg puta prihvatili Vladin prijedlog i mi zadovoljni. Da. Što se tiče ovoga zakona moram reći, dakle da onako kako je državni tajnik obrazložio da bi trebalo pisati ili da će se primjenjivati ali ne i onako kako piše mi ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. Zanimljiva vam je ta poslovničko-proceduralna gimnastika, jer ako će se primjenjivati ovako kako ste vi rekli da će se primjenjivati a ne ovako kako piše onda ste vi prihvatili amandman mene i gospođe Ahmetović, a ne gospodina Sanadera. Ali nema veze, samo nek' se piše i nek' se primjenjuje kako treba. Drugo što se tiče prava na povlašteni ili na besplatni prijevoz ja moram reći da imam jednu dilemu oko prebivališta kao osnove za ostvarivanje prava. Prvo, životno bi bilo logičnije da boravište bude osnov za ostvarivanje prava jer ako netko ima prebivalište na otoku, a boravište u Belom Manastiru ili u Osijeku ili negdje dalje onda dok mu traje to boravište u Osijeku, Belom Manastiru, Zagrebu ili bilo gdje drugdje nije životno da on ima nekakvu povlasticu. A s druge strane ako osoba koja ima prebivalište u Osijeku, Zagrebu, Splitu ili Belom Manastiru ima boravište na otoku onda je životnije logično da on ima pravo na povlašteni prijevoz. Tako biste nas riješili velikog broja građana koji ustvari zbog povlastice bilo za vozilo, bilo za više za vozilo nego za ovu putnu kartu prijavljuju prebivalište na otocima. Drugo, a kako su to uglavnom male zajednice onda to ima i određenih utjecaja na političku strukturu, ali to može biti rasprava za neki drugi, za neki drugi put. Također, ne vidim razlog da osoba sa otoka koja jednom godišnje ide na kopno ima povlasticu, a osoba s kopna koja svakodnevno zbog posla ide na otok nema nikakvu povlasticu čak ni na broj putovanja. A da podsjetimo plaća se iz istog proračuna koji pune i oni koji ne žive na otoku. Naravno, na prvi pogled će ispasti da sve što sam rekao može biti ovoga usmjereno u smanjenje prava onih koji imaju prebivalište na otoku, ali poštujući načela iz Zakona o sprječavanju sukoba interesa mogu ja ponekad reći i nešto što ide suprotno pa i meni osobno i dijelu građana koje zastupam ako je pošteno, a smatram da jeste. Drugo, pitanje liberalizacije ću vam ja otprilike opisat na slijedeći način. Jedno vrijeme smo imali privatnika koji je dobio koncesiju na liniju Split – Supetar ali su se otočani i dalje vozili Jadrolinijom i kada bi planirali svoje putovanje na kopno i sa kopna uglavnom su planirali po voznom redu Jadrolinije. A na pitanje zašto odgovor je bio vrlo jednostavan, Jadrolinija će tu bit uvijek, a privatnik samo dok može na nama zaraditi. E sad, a onda smo imali druge kamioni su uglavnom išli privatnikom zato što je imao bolje cijene za kamione, tako da me to podsjetilo na jednu vrstu apartheida imali smo ono trajekte za ove i trajekte za one ko u Americi autobusi nekih godina. To vjerojatno pokazuje i određeni odnos stanovnika otoka i one koji koriste usluge prema državnom brodaru koji je tu i kad nitko neće biti tu i kad nikoga, kad ne bude nas bilo pivat će se pisme naše i vozit će trajekti Jadrolinije kako to da nam se malo poetski, poetski izrazim. I zato podržavamo ono što ide na povećanje i kvalitete prijevoza, na poboljšanje usluge i na sve ono što život na otoku čini kvalitetnijim ne samo ljeti nego i zimi. Postoji jedna otočna verzija one rečenice di si bio '91., a to dođi ti ovdje u prvi mjesec siječanj, sad je prvi mjesec. To je druga, druga vrsta ovoga rasprave kada se recimo previše pogoduje onima koji dođu 2-3 ljetna mjeseca zaraditi dok je turizma, a onda nakon ta 2-3 ljetna mjeseca onda ponovo ih ne vidimo do dugo. Tako da te nekakve specifičnosti koje ima svaki dio naše zemlje kad se govori o ovom zakonu i ovoj temi je specifičnost otočnih sredina. Hoće li Pelješac biti više otočna sredina kad dobije most, a je li Krk otočna sredina već koliko 40, 50 godina, je li Murter otok? Poluotok Pelješac zbog svog položaja dobivanjem mosta neće biti puno drugačiji od Krka čini mi se, dapače prema županijskom središtu će biti jednako udaljen zato šta ne ide preko mosta nego preko Stona, a drugo županijsko središte će mu biti nešto bliže al to je Split to je onda, dalje mu je nego što je Zagreb od Karlovca. Tako da, tako da ne bi, ako ćete mijenjat to ja bi volio da to ne promijenite, ali mislim da nekoliko tisuća stanovnika Pelješca u tom smislu neće ovaj jer zbog njih nisu, da budemo iskreni zbog njih se nije ni gradio most nego zbog onih koji i idu prema Dubrovniku i dalje i da povežemo, da povežemo teritorij. Dakle, da je most bio negdje drugdje gradio bi se negdje, da je takva geografska situacija negdje drugdje gradio bi se negdje drugdje. Mi smo u prvom čitanju za koje nismo znali da je prvo čitanje bili suzdržani, ne zato što smo imali nešto primjedbi na zakon nego zato što uopće išao u drugo čitanje, zašto nije donesen odmah. Kad je parlamentarna većina tako odlučila mi smo to primili na znanje ali dali smo jedan svoj skromni doprinos ovoga davanjem, davanjem određenih prijedloga. Nespretnosti u formulacijama vidim kao isključivo, kao jedan pokušaj marketinškog trika potpredsjednika Hrvatskog sabora i to je jedan legitiman način političke borbe, a na nama je da na to odgovorimo kako znamo. Prema tome, gradonačelnici otočnih gradova iz Dalmacije predložili su nešto, ministarstvo je to u javnoj raspravi prihvatilo, omaškom nije stavljeno u prvo čitanje zakona, intervenirali smo amandmanima pa su se onda iz vladajućih sjetili da bi to i oni mogli jer ostati zapisano to na prijedlog oporbe i dobro. Što se tiče primjene ako se i svi vatrogasci Hrvatske budu vozili na otoke dobro su došli, nek dođu, nek ostanu kod prijatelja, nek pomognu kod gašenja požara, nije najpravednije jer recimo dobrovoljni darivatelji krvi u tom smislu bi ipak ono raspravilo bi se, a onda ja razmišljam da se preventivno kako bi, kako bi pratio provedbu te odredbe učlanim u DVD, pitaš sam Hajdaša, u Špičkovinu jer inače, inače bi ostala nezamijećena, ovako se ipak zamijeti, pa ako bude ovoga, ako se bude krivo primjenjivalo onda ćemo vas, onda ćemo vas prozivat ili ćemo tražit još dodatno proširenje, proširenje prava. Klub zastupnika SDP-a podržat će prijedlog, prijedlog zakona i ovo sve što sam rekao dajem vladi na razmišljanje za neke druge izmjene ako do njih dođe. Zahvaljujem.
Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući, drage kolegice i kolege. Zakonom dakle o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu uređuje se sustav dakle javnog linijskog pomorskog prijevoza kojim se osigurava redovita pomorska povezanost naseljenih otoka s kopnom i naseljenih otoka međusobno s primjerenim brojem redovnih linija u oba pravca. Dakle evo ne treba naglašavati, već smo i ranije u prvom čitanju govorili koliko je ovaj zakon i ovaj prijevoz od životne važnosti stanovnicima otoka radi i gospodarskog razvoja, unaprjeđenja uvjeta života i rada ljudi na otocima. Zakon je dakle stupio na snagu 2006.g., mijenjan do sada 6, čini mi se 6, 5-6 puta radi usklađenja s propisima EU, a ovog puta se zakon mijenja osim što se usklađuje je li dodatno je li sa EU usklađuje se još i sa Zakonom o javnoj nabavi, Zakonom o koncesijama koji je mijenjan 2020.g. i Zakonom o državnim potporama koje se dodjeljuju brodarima u obliku naknade za javnu uslugu. Prijedlogom, ovim prijedlogom zakona preciznije se isto tako uređuju pitanja povlaštenog i besplatnog prijevoza otočnog stanovništva i pravnih osoba sa sjedištem na otoku, transparentno korištenje tog prava i učinkovito poduzimanje mjera za sprječavanje njihove zlouporabe. Isto tako evo čuli smo prihvaćeni su amandmani je li niza klubova o besplatnom prijevozu vatrogasaca i njihovih vozila neovisno dakle jesu li to profesionalci ili članovi DVD-a. Dakle, evo nikakvih primjedbi zapravo na ovaj zakon i nemamo problema ni podržati ovakav zakon, ali evo nekoliko, nekoliko zanimljivosti. Ono što sam pitala u replici, dakle zanimljivo je ovo usklađivanje sa propisima i pravima EU. Jedan od razloga jel donošenja zakona iz 2006.g. i izmjena do danas je ta liberalizacija tržišta i upravljanje pomorskim prometom odnosno ukidanja monopola državne tvrtke ili Jadrolinije, dakle trebali smo primijeniti načelo slobode pružanja usluga u pomorskom prijevozu unutar država članica je li tzv. pomorsku kabotažu. U ovom konačnom prijedlogu u odnosu na prijedlog iz prvo čitanja dakle razlikuju se članci koji uređuju tržište linija bez obveze javne usluge i članci koji uređuju način određivanja linija s obvezom javne usluge radi tog dodatnog usklađenja sa uredbom EU iz prosinca '92., dakle sada se u 2022. usklađujemo sa uredbom iz '92.g.. Međutim, ako pogledamo sve te izmjene do sada je li i to navođenje benefita liberalizacije tržišta, evo postavila sam pitanje zna li, znamo li koliko je stranih brodara uopće ovdje dobilo odobrenje. Po nekim mojim saznanjima i koliko su nam poznati podaci iz Agencije za linijski promet agencija je dala odobrenje samo jednom jedinom stranom brodaru. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Nula, niti jednom. Ja imam informaciju da je jedan dobio odobrenje od agencije, ali nije dobio odobrenje za plovidbeni red od lučke uprave. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Dobro, možemo poslije ovaj, kasnije u raspravi malo raspravit, dakle ja informacije evo poslije me možete ovaj demantirat. Informacije koje imam dakle da je jedan strani brodar dobio odobrenje od agencije za jednu liniju, ali lučka uprava nije dala svoje odobrenje na plovidbeni red, dakle zapravo je praktično i zaustavila tog stranog brodara u, da zapravo pokrene tu liniju. I sad ne ulazeći u konkretan slučaj zapravo ovdje pričam samo načelno je li, kao što sam rekla zalažemo se za što bolju uslugu krajnjim korisnici kao liberali i za liberalizaciju tržišta svakako. Liberalizacija tržišta na kraju pomaže ja bi rekla prije svega korisnicima otočanima onima koji na otoke putuju, njih ne zanima zaista tko je vlasnik broda kojim putuju, tko ih vozi je li s otoka na otok, zanima ih da je brod nov, ispravan, da je ne znam u salonu klimatizirano, da ima kvalitetnu uslugu, da je siguran, da su sigurni je li za vrijeme nekakve nesreće da su sigurni da će se nesreća brzo riješit da neće bit bez većih posljedica, da brodovi isplovljavaju na vrijeme i to na vrijeme koje odgovara njihovim, njihovim redovnim aktivnostima, da brod isplovljava u 7 ujutro i da mogu stić u školu, a ne samo u 11 ili, pa da nema nikoga da se vozi u tu uru itd. je li, dakle to zanima stanovnike otoka da imaju kvalitetnu, kvalitetnu i brzu uslugu. Dakle ako smo već zakonski omogućili liberalizaciju tržišta jer nas je na to natjerala Europa evo i usklađeni smo dakle sa europskim direktivama, zakonima, uredbama, imamo dakle i otvorenu tržišnu utakmicu prema svima u Europi jednako. Evo nemojmo sad i u praksi možda podmetati na neki način iz drugih nekih strana noge i nekako izmišljati razloge zašto bi zaustavili ulazak i stranih brodara na naše tržište. Dakle, konkurencija je uvijek dobra, a ovdje mislim i g. Bačić kad je govorio o konkurenciji i u prošlom prvom čitanju rekao da je konkurencija na kraju dovodi i do poboljšanja usluge i državnog brodara Jadrolinije, dakle u toj želji da se bude bolji u toj i da bi konkurirali drugima na kraju onda zapravo dođe i do bolje usluge koja je onda i na korist korisnicima. Jedna primjedba na koju smo upozoreni to je čl. 7.ovog Konačnog prijedloga Zakona o prijevozu linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu to je članak koji će omogućiti lučkim upravama da arbitrarno isključe pojedinu vrstu prometa iz luke. Dakle, ovdje smo upozoreni da se ta ovlast ne može davati kroz ovaj zakon već kroz Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama čiji je predmet između ostalog razvrstaj morskih luka, lučko područje, osnivanje lučkih uprava, lučke djelatnosti i njihovo obavljanje, gradnja i korištenje lučke nadgradnje … i te bitna pitanja o redu u morskim lukama, tako da ovaj čl. 7.više dio tog zakona nego ovog. U izmjene zakona se isto tako, to sam komentirala i prošli put u prvom čitanju, ide radi uvođenja centralnog informacijskog sustava za prikupljanje podataka evidentiranja putnika i vozila prilikom ukrcaja na brod. Do sada su se oni prikupljali na temelju podataka brodara o broju prodanih putnih karata, ne na nekoj sustavnoj evidenciji putnika prilikom ukrcaja na brod. Pitanje koje se postavlja evo meni kao nekom tehničke struke i informatičarki po osnovnom zanimanju, postavlja mi se pitanje zašto uvodimo i nisam sad ni dobila prošli put odgovor, zašto se uvodi još jedan informatički sustav, zašto se nije neki od postojeća dva informatička sustava mogao proširit? Dakle, imamo sad tri zasebna informatička zasebna sustava međusobno nepovezana. Jedan je taj novi centralni informacijski sustav ili CIS, postoji tzv. CIMIS sustav dakle operateri imaju i dalje obvezu unosa broja ukrcanih putnika u taj CIMIS Integrirani pomorski informacijski sustav koji je uspostavljen temeljem propisa o sigurnosti plovidbe i imamo tzv. SEOP ili Informatički sustav za evidenciju korisnika povlaštenog prijevoza, dakle tri različita i odvojena informatička sustava. Dakle, umjesto da smo ih međusobno povezali što je barem evo danas u 21.stoljeću apsolutno moguće. Komentirala sam i prošli put to da već evo da se usklađujemo sa nekim uredbama iz spomenula sam i ranije iz 092.g. jedna je isto tako i odluka komisije odnosno uredba iz 2010.g., dakle nije baš da se žurimo uskladiti sa europskom legislativom. Još od primjedbi iz javne rasprave koju sam prošli put spomenula, evo ovdje kažu da su i uvažene u ovom konačnom prijedlogu, a to su primjedbe operatera koji su se bojali da će se postupci za javni linijski prijevoz bez obaveze javne usluge dakle ovih sezonskih linija da će biti komplicirana procedura, ali vidim da se nešto i mijenjalo u tom smislu. Zapravo moja primjedba je bila u svrhu da nam se ne dogodi da zbog te administracije i nekih kompliciranih postupaka na kraju ljudi ostanu bez linije dok se ti ne znam žalidbeni postupci riješe itd. Evo toliko, dakle podržat ćemo ove izmjene zakona uz ova neka otvorena pitanja. Hvala.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata poštovana zastupnica Marina Opačak Bilić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Evo ne znam koliko je sada predmetno ili bespredmetno raspravljati o ovom dijelu hitnosti i ne hitnosti zakona, prvi put se ta hitnost pravdala provođenjem NPOO-a tj. navedeno je da je hitnost nužna kako bi se mogle provesti predviđene mjere i reforme pomorstva i unutarnje plovidbe, a navedeno je tada i usklađenje s direktivama i aktima EU iz '92. i 2011. pa smo evo i tada mi iz oporbe opravdano navodili da ima prostora za dva čitanja, no ipak i tada je oporba većinu izmjena prihvatila i gotovo sve izmjene su dočekane pozitivno jer je sama svrha zakona dakle pomorska povezanost. Znamo svi da je na prvom mjestu ako se želi zadržati i sačuvat otočno stanovništvo. E onda nam je uslijedio jedan mali obrat pa smo ipak dobili vremenski period za drugo čitanje što je uvijek dobro, da me ne shvatite krivo, no evo ipak je ostalo nejasno čemu ta jedna zbrka da tako kažem. Ta zbrka je nastala još prilikom prvog čitanja jer su se određeni prijedlozi zainteresirane javnosti nisu odmah unijeli u zakon nego se išlo dodatno sa amandmanima, što je kao što sam i tad rekla bilo potpuno nepotrebno. Kakogod evo danas se drugo čitanje pravda transparentnošću i najvažnije od svega u konačnici da zakon bude koristan, da bude funkcionalan, da krene u primjenu i da počne pružat benefite svojih izmjena koje su evo i prvi put prihvaćene kao pozitivne. Znamo svi da ovaj i ovakav zakon možemo reći da je od životne važnosti stanovnicima otoka i upravo su trajektne linije taj jedan faktor bez kojeg i održiv razvoj naseljenih otoka zapravo ne bi bio moguć. I upravo bez te kvalitetne povezanosti koja mora evo postojati cijele godine, bez nje se zapravo život na otocima samo smanjuje. Stoga pozdravljamo predložene izmjene, osobito pitanje stvaranja boljih uvjeta za ostvarivanje prava na povlašteni prijevoz. Tu prvenstveno treba naglasit bolje uvjete za prijevoz osoba s invaliditetom i djece s poteškoćama u razvoju i naravno našeg vatrogastva koje kao što sam rekla moglo bit prihvaćeno i ranije. Kad već govorimo o povlaštenom prijevozu i o povlaštenim kartama evo želim najaviti evo već je predan amandman Kluba Socijaldemokrata koji evo upravo u jednom duhu socijaldemokracije je predložen zapravo da se od povlaštenih karti izuzmu državni dužnosnici koji obavljaju posao izvan županije u kojoj imaju mjesto prebivališta jer tu se uglavnom radi o osobama tj. radi se o dužnosnicima za koje evo ne možemo baš reći da imaju mala primanja u odnosu na druge građane, na druge osobito u odnosu na otočane koji zaista žive i rade na otoku ili u odnosu na one koji svakodnevno putuju na posao s otoka na kopno. I upravo ovim predloženim izmjenama izuzet će se od povlastice svi oni na visokim funkcijama primjerice s prebivalištem na Dugom otoku, a koji žive i rade primjerice u Zagrebu i tijekom turističke sezone koriste povlaštene karte. Evo vjerujem i nadam se da će svi kolege zastupnici osobito otočani podržat ovakav prijedlog i da će se složiti zapravo da pored svih povlastica i uglavnom plaćenih svih putnih troškova za dolazak i odlazak na posao da je nepotrebno da i ova skupina ljudi ima prijevoz po povlaštenim cijenama osobito kao što sam rekla jer ga koriste u ljetnim mjesecima i tijekom turističke sezone. Evo kolega Bauk je već u svojoj raspravi otprilike i dao smjer da će on podržati ovakav amandman, da odlično. Nadalje, ostaje otvoreno jedno pitanje, zapravo nisam dobila odgovor u pitanju na repliku pa bi molila državnog tajnika da se malo i završno ovaj osvrne na to jer sve što se u zakonu odnosi na otočane pa tako i ove povlaštene karte zapravo se odnosi i na stanovnike poluotoka Pelješac, pa ja vas molim odgovor evo državni tajniče hoće li se s obzirom na to da će Pelješkim mostom tim ljudima biti osigurana povezanost, znači molim da se izjasnite hoće li se povezivanjem mosta izgubiti i ugasiti ove trenutne postojeće linije. Dakle, valja spomenuti evo kroz raspravu da nas očekuje i modernizacija tj. jedna ekološka tranzicija plovila i naravno da svi to podržavamo. Podržavamo zelene investicije, tome trebamo težiti, na tom trebamo raditi, no ipak važno i ostaje iz prostora evo za jednu prilagodbu i pazit da nas ipak zadane ambicije ne preteknu i da ne ostanemo u nekakvom međuprostoru nemogućnosti izvršavanja donesenih uredbi. Dalje, reći ću i kako pozitivno gledamo na obvezu tzv. lokalnog savjetovanja tj. jedinicama lokalne samouprave i brodarima, a važno je evo spomenuti i kroz raspravu pitanje koje smo također malo dotakli i na odboru, a govorili smo o tome da prilikom raspisivanja natječaja za trajektne linije treba ići sa jednim paketom ajmo reći prijevozničkih linija uključujući i rentabilne i nerentabilne linije u jedan obvezujući paket kako bi zapravo u većoj mjeri ostvarili i održali upravo ove nerentabilne linije i ja vjerujem da ćete i o tome voditi računa. Što se ovog zakona tiče još ovih par stvari smo evo kroz odbor apsolvirali i ja ću još evo danas nažalost iskoristiti još jednom priliku kao i prošli put prilikom rasprave o ovom zakonu i spomenut ovo javnu uslugu linijskog županijskog i međužupanijskog prijevoza na kopnu tj. autobusnih linija evo ovo je stvarno prilika jer upravo te autobusne linije još uvijek čekaju raspisivanje natječaja i potpisivanje i sklapanje ugovora. Te su nam linije na kopnu jednako važno kao i trajektne linije na moru i evo ne treba ponavljati koliki zapravo značaj imaju u ruralnim područjima i koliko zapravo doprinose kvaliteti života, pa apeliram još jednom evo na provedbu jer se doista dosadašnjim načinom ostavlja dojam neodlučnosti javnih vlasti u rješavanju reguliranja javnog linijskog prijevoza koji je evo ponavljam od velikog značaja i za stanovništvo i za prijevoznike. Za kraj evo želim iskoristiti ovu priliku i čestitat rođendan našoj Jadroliniji. Naime, ovog tjedna naš nacionalni brodar, naša tzv. bijela flota Jadrolinija je proslavila, obilježila zapravo 75 godina postojanja i evo putem želim joj uspješan nastavak poslovanja, još puno nautičkih milja mirne plovidbe, još puno sretno i uspješno prevezenih putnika i vozila i evo s ovim ću zaključiti i reći ću da su rješenja koja su predložena u ovom zakonu zapravo predstavljaju napredak i Klub Socijaldemokrata ovaj zakon će podržati i očekujem od ostalih kolega zastupnika prihvaćanje našeg amandmana. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Evo ovdje dosta govorili boduli, ja sam purgerica ali udana za bodula pa si dajem nekako za pravo isto reći da imam neka iskustva ili saznanja o životu na otocima. I o procesu čitanja izrade zakona i saborskih rasprava mi smo iz Kluba zeleno-lijevog kontaktirali baš stanovnike naših otoka i to od sjevera do juga znači od Cresa preko Hvara do Korčule i oni su se svi složili da je ovaj zakon za njih možda čak i važniji od Zakona o otocima jer je presudan uvjet za zaustavljanje odlaska ljudi i omogućavanja lakšeg života na otocima. U kontekstu poražavajućih podataka zadnjih, zadnjeg popisa stanovništva gdje smo od 2011. ostali bez 400.000, od '91. 900.000 stanovnika poboljšanje uvjeta života naših građana je sasvim sigurno jedan od demografskih prioriteta. I bolja povezanost naših otoka sa obalom je sigurno jedan od tih krucijalnih uvjeta koji će s vremenom nadajmo se doprinijeti boljem i kvalitetnijem životu, a samim time i doprinijeti boljoj demografskoj situaciji. Naši sugrađani, naši građani na otocima nadaju se da će to biti mjera za razvoj gospodarstva ili bar kako kažu za održavanje gospodarstva bez pada prije svega na manjim otocima. I sve što razvija gospodarstvo na otocima ili ga održavaju kako građani na otocima tako i mi u Klubu zeleno-lijevog bloka smatramo vrlo važnom demografskom mjerom. Isto tako sada koristim priliku da apeliram na vladajuće, znam da nije vaš, ali mogli biste dakle uzeti u obzir, jedna od sigurno prevažnih demografskih mjera za područje otoka je hitna helikopterska služba. Znači bez kvalitetne medicinske i zdravstvene zaštite i usluge i skrbi teško ćemo vratiti i zadržati ljude na otocima. Mi smo nekoliko puta o tome govorili, predlagali smo amandman na proračun za sada nije bilo nikakvog razumijevanja, ali eto nakon ovih rezultata popisa nadamo se da će se i to uvrstiti na prioritet ove Vlade i da ćemo u sabor uskoro dobiti zakon o hitnoj helikopterskoj službi. Bez obzira što očito se svi u visokom postotku slažemo s ovim zakonom i doista ga pozdravljamo i veselimo mu se, ja bih ipak možda upozorila još na nekoliko stvari koje se po iskustvu građana i našem stavu možda mogu još doraditi. Dakle, govori se u onom poglavlju javni linijski prijevoz bez obaveze javne usluge, znači to je posebno od čl. 42.na dalje, posebno čl. 44. i 6. i izmjenom zakona uvodi se javno nadmetanje za javni linijski prijevoz bez obaveze javne usluge čime se kažu znatno otežava postupak za zainteresirane gospodarske subjekte. Temeljem iskustva dugotrajnosti procesa javnog nadmetanja od strane agencije te mogućnosti izjavljivanja žalbi na javno nadmetanje ne garantira se zbog toga početak održavanja linije u sezonskom periodu koji je ključan za obavljanje ovakvog tipa linije. Također nije jasno određeno na koji način će davatelj koncesije određivati linije te na koji način određuje kriterije odabira operatera. S obzirom da je prema čl. 42.linija bez obaveze javne usluge linije koju operater održava zbog interesa i na vlastiti poduzetnički rizik te sam predlaže cjenik i plovidbeni red nije sasvim jasno na koji način će davatelj koncesije omogućiti podnošenje usporedivih ponuda te na koji način će osigurati načelo jednakog tretmana nužnih za javno nadmetanje. I sad još jedna, čl. 46. kojim se koncesija može dati na rok od 10 godina time rekli bismo se umanjuje tržišno natjecanje i dolazi do nemogućnosti brodara da konkurira na istoj profitabilnoj liniji. Nadalje, čl. 64., čl. 64. predviđa redovnu promjenu cijena u skladu s inflatornim očekivanjima jednom na godinu, to bi rekli bismo u ovoj situaciji vrlo optimistična procjena. Svjedoci smo da su te promjene sada već nažalost velike i u slučaju dodatnog povećanja inflacije te će korekcije će trebati raditi i češće pa predlažemo da ih se i sada u tom smislu predvidi i u zakonu. U čl. 65. predviđaju se razlozi za izvanrednu promjenu prijevoza. U svojim predviđanjima mogućih elementarnih nepogoda, on je rekla bih možda čak i duhovit, dakle u čl. 65. i 81. u nabrajanju mogućih prirodnih nepogoda pobrojani su potresi, poplave, tornada, uragani, erupcije vulkana i sl. ili izvanrednih događaja kao što epidemija zaraznih bolesti i sl. Dakle, nakon katastrofalnih potresa i jednako tako katastrofalne epidemije predlagatelj zakona očekuje i erupciju vulkana na Jadranu, mislim da bi svakako trebao predvidjeti i erupciju inflacije koja nažalost je upravo u tijeku. Isto tako nadamo se da će ovim prijedlogom zakona i dodatnim aktivnostima ministarstva i agencije se poraditi na onome što je u sezoni, a i većim dijelom izvan sezone isto tako jedna od boljki tog prijevoza i tog prometa, a to je ipak relativno slaba povezanost među otocima. Tako konkretno kada hoćete ići sa Hvara na Vis kojeg vidite ovako ispred sebe morate ići u Split, govorim o automobilu, i onda iz Splita na Vis i sada da ne idem dalje, recimo nema osim jedne linije te povezanosti koja naravno pogoduje gospodarstvenim kretanjima dakle turizmu, ali vjerujem da bi se i naša sezona boljom među otočkom povezanošću sigurna sam i produljila. Eto toliko od nas u Klubu zeleno-lijevog bloka, mi ćemo podržati ovaj zakon. Zahvaljujem.
Slijedi rasprava u ime kluba HDZ-a poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika HDZ-a podržati će Zakon o linijskom i povremenom o pomorskom prometu i držimo da je on još jedan iskorak u boljem prometnom povezivanju hrvatskih otoka. Zakon je donesen 2006., tada je predstavljao značajnu izmjenu dotadašnju zakonsku regulativu koja je definirala povezivanje hrvatskih otoka, uveo liberalizaciju kojom je omogućen pristup ove vrste prometa temeljem javnog natječaja s jedne strane, a s druge strane osnovana je i agencija kao posebno regulatorno tijelo Agencija za javni linijski obalni pomorski promet koja u ime države nastupa u uređenju, određivanju, praćenju provedbe ovoga zakona. Ovaj zakon podrazumijeva kada govorimo o linijama s obvezom javne usluge 51 državnu liniju bilo trajektnu, klasično brodsku ili brzo brodsku u čijem obnašanju tog pomorskog prometa se uključuje ili podrazumijeva negdje oko 14 milijuna putnika i tri i pol milijuna vozila. Da bi se to moglo odraditi, da bi mogle funkcionirati pored ovih komercijalnih linija koje su, na kojima brodari mogu ostvarivati dobit obavljaju se i one koje nisu profitabilne. Država mora izdvajati negdje oko 315 milijuna kuna iz državnoga proračuna kako bi se taj cjelokupni pomorski promet odvijao. I ja mislim da smo s tim zakonom iz 2006. kada smo još uvijek kabotažu kao vi pomorskog prometa koji se obavlja u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru zadržao samo za hrvatske brodare do ulaska u EU odradio omogućeno je kao to vrijeme do ulaska u EU kao prijelazni period u kojemu će se hrvatski brodari osnažiti što se doista i dogodilo. Danas kada obilježavamo 70 godina Jadrolinije kojoj također čestitam rođendan Jadrolinija nije isto što je nekada bila. Jadrolinija u proteklih petnaestak godina napravila ogroman iskorak i u nabavci boljih, kvalitetnijih, bržih brodova i pomlađivanju flote, a da ne govorim da je uz Jadroliniju stasao značajan broj privatnih brodara koji su se prioritetno okrenuli brzobrodskom prometu, nabavci katamarana itd. Tako da je ta situacija u pomorskom povezivanju otoka kud i kamo bolja i uređenija. I na taj način ovaj zakon predstavlja u stvari nadogradnju te liberalizacije i mogućnost da se na pojedinim linijama uspostavi više brodara koji zadovoljavaju uvjete koje će propisati agencija. To je važno i ne treba se bojati. Ja sam to rekao i malo prije. 2006. godine su na nas tada u ministarstvu se sručila navala kako će liberalizacija uništiti Jadroliniju. Dapače tvrdio sam tada, tvrdim i danas samo liberalizacija može izoštriti poslovanje i postupanje, racionalno trošenje, upravljanje s tvrtkom, pa i tvrtkom koja obavlja linijski obalni pomorski promet i siguran sam da će na ovaj zakon daleko najbolje jer je financijski, kadrovski, stručno-tehnički najbolje odgovoriti Jadrolinija. Uopće oko toga ne dvojim. Ne samo to, nego Jadrolinija je baš u okviru ovog obilježavanja svog rođendana najavila novi iskorak u nabavci novih brodova kako hibridnih, pa i polovnih tamo gdje izgradnja takvih brodova zahtijeva nekoliko godina izgradnje od pripreme projekta, pa do njegove realizacije, pa će se onda kao nadomjestak, kompenzacija na tim linijama nabaviti brodovi prije svega za vanjske otoke kao što su Vis i Lastovo, odnosno za moju Korčulu i na vrlo izazovnoj pomorskoj liniji Split – Vela Luka – Lastovo je doista potrebno ući u nabavku novog ili polovnog broda, ali koji je bolji, snažniji, brži od postojećeg s obzirom da se u ovom trenutku ovo ministarstvo zajedno sa Lučkom upravom Dubrovačko-neretvanske županije gradi novu luku u Veloj Luci koja će moći primiti veće brodove i bolje i kvalitetnije brodove. Ono što bih posebno istaknuo to je da se ovim zakonom radi jedan iskorak koji je jedno vrijeme bio na snazi, a onda je bio ukinut. Naime, izvorno kad je zakon donesen i Zakon o otocima kad je donesen mi smo predviđali da otočanin time što ima vinjetu, što ima svoju povlaštenu kartu tom povlaštenom kartom može putovati sa otoka na otok neovisno da li putuje na otok sa svog prebivališta ili na neki drugi otok. Kasnije je to bilo ukinuto, sad je vraćeno i to pozdravljam. Jer na taj način se uspostavlja jedna među otočna povezanost, a čiji su korisnici, konzumenti najviše otočani. I na taj način će to bit doprinos otočanima ne samo kad je u pitanju njihova povlaštena karta putnička, nego kad je u pitanju i povlaštena karta za prijevoz vozila. I to je jako dobro. Ovdje je bilo riječi o, što ćemo, kako ćemo postupiti, postaviti se, ispričavam se, prema činjenici da Pelješac dobija otok, dobija most i kao više sukladno Zakonu o otocima postavlja se pitanje da li bi on trebao biti otok ili ne. On treba ostati otok. Ako je Pag otok, ako je Krk otok, ako je Murter otok ja ne vidim razloga, ako je Čiovo, ja ne vidim razloga zašto ne bi bio ni Pelješac. Jer je sigurno od svih ovih otoka koje sam naveo Pelješac u demografskoj, gospodarskoj situaciji kompliciraniji. I s obzirom da je na jugu Hrvatske, s obzirom da je baš i doslovno uz činjenicu da će mu most jako puno značiti još uvijek odvojen. I pri tome treba ostaviti gospodine državni tajniče još neko vrijeme liniju, možda ne sa ovako velikim, snažnim trajektom kao što je postojeći na relaciji Trpanj – Ploče, treba ostaviti i još neko vrijeme. S obzirom da su Trpanjci pa i Pelješčani, s obzirom na blizinu Ploča itekako u gospodarskom smislu povezani i kad je u pitanju kupovina i kad je u pitanju odlazak u školu za učenike koji završavaju viši razred osnovne škole u Pločama, srednje škole itd. itd. Tako da treba još uvijek određeno vrijeme ostaviti tu liniju. Ono što je važno i što pozdravljam, što nije spomenuto dakle zakon koji je još uvijek na snazi omogućio je, žao mi je, a tu je gospođa Urša Raukar, prometno povezivanje među otočno prometno povezivanje koje je s obzirom na činjenicu da svaki 5. turist u Hrvatskoj dolazi na hrvatski otok, a to je onda ogroman broj turista koji dolaze na hrvatske otoke uspostavljene su … [[Govornik se ne razumije]] u čitavom zakonu tzv. linije bez javne usluge i tih je linija jako puno. Tu je agencija ona koja treba vodit računa da, da ta komercionalna linija bez javne usluge ne dovede u pitanje osnovnu državnu vezu i da se plovidbeni red e poklapa nego kad već dolazi jedan novi sadržaj kroz novu liniju bez obveze javne usluge da ona bude jedan dodatak dopuna poboljšanju života na otocima. Na taj način je ove godine između Dubrovnika i Splita što znači ticanje i Brača i Hvara i Pelješca odnosno i Korčule i Mljeta uspostavljeno 2-3 linije sa vrhunskim katamaranima čime je doista, doista poboljšan taj, ta, ta, ta veza između, između srednjodalmatinskih otoka kakva se ne pamti u stvari i koliko god je bilo skeptika hoće li ti, hoće li te veze biti popunjene, kako će ti brodari koji su privatnici u stvari, koji su sada uspostavili te veze, ti su katamani puni. U sezoni je enorman broj turista koji od Splitu idu prema Dubrovniku i ostaju na otocima i daju jednu dodatnu vrijednost tim hrvatskim otocima i to je ono što je važno. I dosada je prema zakonu to bilo uspostavljeno i taj brodar je trebao plaćati oko 0,5% ukupnog prihoda agenciji. To su bili mali prihodi, ovim zakonom se i to liberalizira. Dakle, ovim zakonom svaki brodar koji želi ima kapaciteta, znanja i mogućnosti uspostaviti tu liniju može ju uspostaviti i pozivamo svi da se uključe u ovaj zakon i njegovu provedbu jer nema više nikakve obveze državi da obavlja taj promet među otocima, pa i sa, i sa kopnom osim što plaća one usluge lučkoj upravi za prijevoz, za prijevoz, privez, odvez, ukrcaj, iskrcaj, dakle sve drugo je njegovo s time što jasno o cijeni mora upozorit agenciju i što mora uspostaviti plovidbeni red i održavati ga čitavo vrijeme, a ne onda ako misli da mu putnika nema ostati u luci. On onog trenutka kad uđe u ovaj sustav on ga mora do kraja održavat i nema tu više pa ja danas ne bi jer nema, jer nema dovoljno putnika. Prema tome, ovaj zakon donosi jako puno poboljšica, nisam mogao svih ni nabrojiti i mi ćemo u tom smislu ovaj zakon podržat. Hvala.
Pa Branko je otočanin. On je otočanin, mora on to. Slijede pojedinačne rasprave, prva je poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala vam lijepo uvaženi potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo reći ću ono što sam rekao i u replici. Drago mi je da imamo jedno suglasje oko ovog zakona i njegovim vrijednostima koje kao nove unosi, kao stare zadržava i mislim da neke nove koje su se pojavljivale u međuvremenu još dodatno i uređuje. Tako da sveukupno mislim da donosi ono što otočani očekuju, a to su bolji uvjeti putovanja u pomorskom prometu, jasna pravila za brodare i naravno i da država konačno zna koliko što košta, još preciznije nego što je to bilo možda i dosad. Evo kao i kolega Bačić kad se sjetimo prije 15.g. i prvog nacrta tog zakona sjećamo se i vremena nekakvih rasprava i u sabornici, evo ima jedan kolega iz tog vremena koji je bio u sabornici i političkih bitaka koje su se vodile oko toga što će donijeti taj zakon, a uglavnom su prevladavale crne slutnje i crna predviđanja za hrvatske brodare i za pomorski promet, a iskustvo 15.g. govori da oni koji su to govorili nisu bili u pravo. Vodile su se bitke oko toga gdje će biti sjedište Jadrolinije, hoće to biti u Rijeci ili Splitu, hoće li Jadrolinija nestati i evo danas nas u 2022.g. Jadrolinija na mjestu, slavi svojih 70.g.. Ja dolazim sa otoka Raba, mi imamo Rapsku plovidbu, slavi 59.g. i uredno svi obavljaju svoj posao. Što se promijenilo u proteklom vremenu pokazuju i neki podaci. Što nas je zadesilo 2020.g. i zašto su neke odredbe ovog zakona također vrlo važne iako su neki osporavali potrese, epidemije i sve ono što je važno ipak taj članak će omogućiti, ja vjerujem da je već omogućio da ili će omogućiti da se nadoknadi onaj gubitak koji je nastao, a podaci pokazuju što se desilo 2020.g. u odnosu na rekordnu 2019.. Mi smo 2019.g. imali 3,5 milijuna vozila i 11,5 milijuna putnika plus milijun putnika u brzo brodskom prometu i milijun i 600 tisuća putnika u brodskom prometu, 2020. to pada na 7,5 milijuna putnika i 2,5 milijuna vozila. Jedan strašan pad, gotovo više 30% i naravno da država i sam brodar u takvoj situaciji ne može zadržati prihode koje je on imao, pogotovo Jadrolinija koja pokriva najveći broj linija, a gotovo kažem u trajektnom prometu 95%. Tako da ono što je važno važno je da je država pokazala da želi brinuti i o takvim situacijama i da želi stvoriti mogućnosti poštujući pravila koja vrijede u ovoj našoj zajednici EU i da možemo na neki način nadoknaditi troškove i to nije nevažna stvar za naše brodare jer i oni su se našli sa mnogim izmjenama u momentu da moraju i sami razmišljati koliko nas košta i ovaj besplatni prijevoz koji imamo, svakim izmjenama proširimo pojedinu kategoriju, koliko nas košta znači besplatan prijevoz nekih službi koje imamo u državi, znači vidimo sve što se tu navodi u određenim člancima i to netko na neki način mora nadoknaditi i zato su ova pravila po meni puno sada još jasnija i jasno se pokazuje ovo što je i sam kolega Bačić rekao jedno od najvećih vrijednosti da ponovno vraćamo ono što smo bili izgubili da možemo sa otočnom iskaznicom za vozilo i za putnika kao otočani putovati na svim otocima ne samo na onom matičnom na kojem živite. Ja mislim da je to u redu da tu država neće izgubiti ne znam kolike prihode, ali su otočani opet tu ono što je skupina koju država prepoznaje i pokušava učiniti maksimum. Ja ne mogu reći da sam zadovoljan sa popisom stanovništva na otocima i onim brojkama koje su se pokazale jer zaista napor države i financijska sredstva su velika. I tu si onda možemo postaviti pitanje, a što bi bilo možda da i nema takvog napora države i što bi se tek onda događalo. Tako da na lokalnim čelnicima našim obalnim otočnim županijama je također da koriste mogućnosti ovog zakona. I zaista postoji puno inicijativa da se uvode županijske, međužupanijske i lokalne linije, da mali brodari tu nalaze interesa, da lokalne samouprave to mogu subvencionirati i da postoji agencija kao tijelo koja će to uvijek urediti onako kako treba. Što ide po Zakonu o javnoj nabavi ide po tom zakonu, što ide po Zakonu o koncesijama ide na taj …/nerazumljivo/… i kažem jedan dugoročnost, mogućnost koncesije koje imamo i do 12 godina također je mnogim brodarima prije svega i Rapskoj plovidbi omogućilo da može obnoviti flotu i dugoročno planirati svoja poslovanja.
Prva replika poštovani zastupnik Arsen Bauk.
Nastavite vi potpredsjedniče pratit to možda ja dobijem koju sekundu. Kolega Boriću ja znam da možda tako zbog mog rada izgleda ali ja 2006. nisam bio u saboru kad je to bilo, 2008. sam ušao. Ovaj, imam 2 pitanja. Prvo se tiče ovoga da se može ići na druge otoke s popustom. Ok, ali objektivno ako već ima novaca za to bolje smanjit kartu za 1 kunu tamo gdje putujete 100 puta nego što ja na Rab na kojem nisam od 2009. ću sada doći sa popustom ako ne prihvati se ovaj amandman Kluba Socijaldemokrata. Dakle, to je pitanje prioriteta isto kao i međuotočna povezanost. Ja smatram ako država para rađe bi jednu liniju za Split nego jednu liniju za Hvar, jer Hvar ide vrlo rjeđe. I ovo što je gospodin Bačić govorio o linijama katamaranskim to je dobro rješenje. Dakle, ovo kako je ljeti sada napravljeno barem na južnom, na srednjem i južnom Jadranu od Splita do Dubrovnika je dobro rješenje. Dakle, uvijek je pitanje prioriteta. A onda je pitanje da li je međuotočni prioritet u odnosu na bolju povezanost s kopnom. Možemo raspravljati o tome, kako na kojem otoku. Hvala potpredsjedniče.
Hvala lijepo. Kolega Bauk, pa što se tiče cijena, ja evo budimo iskreni gledajući način na koji gledamo rastu cijene u bilo kojem drugom vidu prometa pogotovo u cestovnom prometu. Na svaki moment kada se energenti malo porastu cijena vam autobusne karte automatski ide gore i tu se nikad ništa nije smanjivalo. Kada gledamo pomorski promet, pa je mislim da te cijene već na neki način poduže vremena stoje na neki način na isti način. Ja mogu reći da se na Rabu čak u odnosu na ono vrijeme 2004. i '05. vozim jeftinije za kunu nego što smo se vozili 2004. Znači od 2006. kad smo krenuli vozimo se kunu jeftinije, pazite uz sve ono što se događalo u tom dijelu kada govorimo o energentima. A onda znači da je država itekako znala upravljati s tim prostorom, a i da su brodari našli svoj način na koji će funkcionirati i naravno da su neki čak evo u sustavu počeli plaćati i državi za koncesije u smislu da ne daje njima država novce kao što radi rapska, znači radi na profitabilnoj liniji i plaća državi koncesiju, od države ne dobiva ništa. Ali ovaj moment [[Upadica: Vrijeme.]] koji smo imali pandemije i njih je doveo u jednom trenutku u problem.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić, osim brodova koje definiramo ovim zakonom i linija koje ovim zakonom definiramo drugi segment povezivanja otoka su luke. I bez pravih luka ne trebaju nam ni brodovi, toga smo puno puta bili svjesni. Vi ste bili dugogodišnji čelnik jedne otočne općine, možete vi reći što u stvari, a s obzirom da ste sudjelovali u izgradnji i Stinice Ist i luke u Loparu, a i brojnih luka koja su bile u funkciji pomorskog povezivanja to znači za život otočana prije svega kad je u pitanju dolazak na otoke ne samo otočana nego i turista.
Hvala lijepa kolega Bačiću. Pa mislim evo da smo u onom vremenu kad smo mogli zaista vodili brigu o tome, dobro je da je ova vlada i ovaj ministar i naravno uz podršku premijera da imamo mogućnosti da te luke gradimo i dograđujemo, da gradimo potpuno nove luke kao što je napravljeno u Tkonu, kao što će se sutra kažem dogoditi kažem dogradnja i u Stinici, ali i u nekim drugim, puno tih luka na otocima jer je to sigurnost u svakom trenutku plovidbe. Navest ću samo primjer, mi smo prije 2 tjedna malo manje bili 2 dana kao otok potpuno odsječeni od kopna. Znači puše bura i jednostavno tada shvatite što je život na otoku u odnosu na kontinent. Budu zatvorene i ceste i autoceste ali uvijek nekako možete doći. Što to znači? Znači vam da jedna dobra luka je omogućila da tu odsječenost barem malo nadoknadimo ako ne ide linija tamo gdje ne može da imamo na drugoj strani otoka liniju koja je ipak prošla i sa hitnom pomoći i sa svim onim potrebama da možemo funkcionirati u najtežim uvjetima jer upravo to što smo uspjeli kroz Zakon o otocima i kroz ovaj zakon ide isključivo na korist kažem otočana i njihove sigurnosti koliko je to moguće.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović.
Poštovani kolega Boriću evo jedno pitanje, možda će vam se na prvi pogled učiniti banalno ali zapravo i nije. Najskuplje piće koje danas možete popiti u Hrvatskoj je piće na trajektima koji mahom naplaćuju u kafićima koncesionari ugostitelji npr. liniji Supetar – Split je to 35 kuna u sezoni je pivo, pivo, a ne znam koja je cijena znači u trajektu za Rab i evo možda vaš stav o tome je li smisao cijele te priče da netko se obogati ili da se produži dodatna ponuda svim putnicima koji putuju odnosno koriste trajekt.
Hvala lijepo. Kolega Zekanović ne vidim ja tu nikakav problem onaj tko uđe u najam bilo kakvog ugostiteljskog objekta na trajektu ušao je sa svojim rizicima i on zna što mora učiniti i u zimi i u ljeti da bi mogao koliko toliko profitabilno raditi i da to što radi ima nekakav smisao, da ne radi samo zato da imamo uslugu nego da i on očito od toga može živjeti. Zato i jesu cijene takve. Nitko nikoga ne tjera da mora nešto na tom trajektu ovaj naručiti, popiti, pojesti, ali na ovim dugim linijama itekako to ljudi rade, ne znači da ne možete imati svoje, s time se na neki način okrijepiti dok linija dugo traje, ali ne možemo ljudima reći izvolite vi uzeti ugostiteljski objekt, stavite cijene i s takvim cijenama ne možete pokrit s obzirom na broj putnika koji na toj liniji imate pa tokom cijelog dana, pa imate ih dvije gotovo i tri smjene nekada s obzirom da imamo i ponoćne linije, ne možete ljudima reći vi morate ili ne morate to raditi. Oni sami ulaze u taj posao i dobro je da imamo te ponude. Postoje linije na kojima nemamo takve ponude i tu onda imamo problem zašto ih nemamo, nema zainteresiranih.
Vrijeme. Sljedeća replika poštovana zastupnica Marija Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega. Sigurno da je osnovni cilj ovog zakona osigurati što bolju povezanost otoka i kopna, prije svega zbog stanovnika otoka, ali i s druge strane mi smo turistička zemlja i u ovim turističkim mjesecima to je vrlo značajno zbog naših turista koji dolaze i očekuje se i učestala linija, isto tako pružanje odgovarajućeg standarda usluge pa je velika odgovornost i na brodarima. Recite mi smatrate li da ovaj zakon ima u vidu i brodare i na koji način se i njima olakšava pružanje usluge? Hvala.
Hvala lijepa. Ovaj zakon kolegice ima isključivo njih u svojoj nadležnosti i način na koji oni moraju funkcionirati. Ja ću to tvrdit da je to jedan od najuređenijih vidova prometa u našoj državi, toliko precizno uređen kroz nekoliko od Pomorskog zakonika preko ovog zakona, preko brojnih uredbi, pogotovo u dijelu onoga što rade inspekcije i uvjetima koje moraju zadovoljiti brodari da bi uopće mogli ploviti koji su potpuno drugačiji od uvjeta koji ima brodar u Grčkoj, Italiji itd., pa dolazi do toga da nam dolazi talijanski brodar sa svojim uvjetima i pokušava ovdje sa nekakvim brodovima koji nisu za plovidbu na ovom našem prostoru ostvariti nekakvu svoju liniju i subvenciju države i pomoć. Znači ako netko prolazi zaista preglede i inspekcijske nadzore i sve ono što trebaju proći da bi imali sigurnost, a to pokazuju i situacije i mislim da se i tu možemo nešto reći da nismo imali havare i dao Bog da ih nikad nemamo ne na moru koje bi bile životno za ugrozit stanovništvo ili one putnike i da tu se pokazuje cjelovitost sustava koji o njima zaista brine. I brodari velike novce ulažu da bi mogli imati dobre nalaze i ploviti uredno, pogotovo sigurno. Tako da [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] sve ovo je upravo samo i isključivo radi njih … [[Govornik se ne razumije.]]
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Matko Kuznamić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani zastupnici, državni tajniče, tajnice. Kao što sam i prije rekao apsolutno podržajem donošenje ovog zakona, samo sam htio upozoriti na par detalja koje bi u budućnosti vi morali na njih pripaziti. Naime, ovaj zakon osim što ovo sve određuje ulazi u još tri područja, jedno je naravno te povezanosti naših otoka koja je najbitnija jer naš Ustav jamči jednaka prava svim otočanima bez obzira gdje oni žive. Iako sam zagovornik liberalizacije ovoga, smatram da tu ipak trebaju postojati određena pravila i zato sam tražio od državnog tajnika da nam se ti pravilnici kad se naprave dostave svima nama na odbor, a možda i svim saborskim zastupnicima koji su za to zainteresirani. Dat ću jednostavan primjer, nije isto naočigled dva otoka potpuno susjedna van Splita, jedan je Brač, jedan je Šolta za liniju Split-Supetar natjecalo bi se sigurno puno privatnih brodara dok za liniju Split-Rogač baš i ne bi toliko. Kod nas je često bila nekakva rekli bi malo ružna poštapalica, dabogda te Šolta dopala, da bi se ravnomjerno razvijali otoci oni moraju biti adekvatno povezani i kad se radi neki pravilnik, ako već dajemo jednu profitabilnu liniju nekome brodaru ona mora uključivati i neku drugu manje profitabilnu liniju kojoj on ili oni po jednakoj razini kvalitete koji rade i na ovoj liniji moraju isporučiti. Isto tako moramo paziti da na neki način zaštitimo Jadroliniju, to je naša tvrtka koja eto slavi 70 godina koja osim te svoje ekonomske komponente imala i tu socijalnu komponentu da povezuje one otoke koji nisu profitabilni, znači da i oni građani gdje i na otocima gdje ne živi puno naših gdje nema puno stanovnika i gdje nema puno prihoda od turizma i koji su zimi često i napušteni, svo to vrijeme su povezani sa maticom zemljom. Druga jako bitna stvar je prijelaz na ekološki prihvatljiva goriva, to je u okviru Europskog zelenog plana i u nekom skorom roku mi ćemo se morati tome prilagoditi. Takve stvari treba najaviti na vrijeme i sve naše brodare obavijestiti o mogućim pravilima jel to će svakako poskupjeti samu uslugu, ali i oni se moraju na vrijeme tome svemu prilagoditi kako bi bili konkurentni, a sve da bi u konačnici naši građani imali što kvalitetniju uslugu. I treća možda komponenta koju smo ovdje ispustili, a to je u trenutku primjene tih novih tehnologija i naša industrija bi u tome mogla biti konkurentna, često puta se nađemo u situaciji da zbog nekih propisa koje smo prihvatili prihvaćajući europske propise u Hrvatskoj ne postoje tvrtke, mala brodogradilišta ili mali brodograditelji koji su sposobni ispuniti sve uvjete da bi napravili odnosno sudjelovali u izgradnji moderne hrvatske flote, bilo da se radi o privatnim koncesionarima koji bi svoje brodovlje radili u našim brodogradilištima ili da se radi o državnoj tvrtki kao što je Jadrolinija. Mi u svakom slučaju ne smijemo te aspekte izgubiti iz vida i moramo unaprijed sve pravilnike i sve ono što će se s ovom primjenom ovog zakona mijenjati dugoročno, na vrijeme upozoriti i upoznati sve one koji žele u tome sudjelovati. Smatram da je ovo dobar zakon, ali se nadam da sa njim dolazi i dobar pravilnik kojega ćemo na vrijeme imati. Eto hvala.
Replika.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Kuzmanić, spomenuli ste zeleni linijski prijevoz što je normalno budućnost linijskog prijevoza i to je jedna moderna sada tematika o kojoj ćemo tek sad početi raspravljati. Nešto je i ovo ministarstvo napravilo po tom pitanju. Spomenuli ste da će to i poskupjeti u konačnici linijski prijevoz. Mislim da trebamo gledati totalno drugačije nevezano samo za gorivo bilo to sunce ili bilo koji drugi energent koji bi nam mogao dati zelenu pogonsku snagu. Trebamo sada već gledati, unaprijed imati strategiju kako proizvodit te brodove. Imamo itekako dobru povijest naših škverova, imamo evo i sada i prvijence u proizvodnji baterija i ostalih pogonskih napona. Mislim da bi se trebali okrenuti poticanju proizvodnji, a ne samo nabavke takvih zelenih plovila i mislim da bi tu bili možda i prvi u Europi. Hvala.
Kolega Bačić, evo da ste me malo pozornije slušali upravo u ovom trećem dijelu izlaganja sam vam to i napomenuo da mi moramo omogućiti da naša brodogradilišta budu konkurentna u trenutku kada te nove tehnologije neću reći budu primjenjive, nego u onom trenutku kada one postanu obvezne. Hoće li to biti za 10, 20 ili za 3o godina jednog dana će ja se nadam naša flota biti kompletna u tom ekološki prihvatljivom smislu, odnosno bit će pogonjena nekim gorivima koja neće imati toliku emisiju CO2, odnosno neće biti fosilna goriva. To će možda biti u dalekoj budućnosti, a možda i puno prije. Stoga mi našu industriju moramo prilagoditi tome. Ne bih želio da nam se desi situacija kakvu smo imali sa ribarskom flotom, da smo povukli ogromne količine novaca iz EU da bi ju praktički uništili našu ribarsku flotu kompletno, a nakon toga smo proglasili ZERP i onda je tu ministar vanjskih poslova kao slavodobitno najavio mapu u koju ribarska flota ribarska može ići ribariti u Španjolsku. Mislim to su stvarno smiješne stvari. Eto hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, ono što nisam uspio reći u ime kluba, a želio sam još reći nekoliko riječi u pojedinačnoj raspravi. Naime, kada smo 2006. godine donosili zakon tada nije bilo, bila je liberalizacija ali nisu se mogli javljati na te natječaje tvrtke koji nisu imali sjedište u Hrvatskoj. Ali smo znali i tada da mora, da će doći vrijeme kada ćemo postati punopravna članica EU i kada nećemo moći kabotažu štititi na način da ne dozvoljavamo drugim brodarima drugih članica EU da taj pomorski promet obavljaju. Ali imali smo jedno iskustvo koje je Grčka imala, kada je Grčka '92. donosila ovakav svoj zakon. Grčka je bila, tada je to bilo prijelazno vrijeme, prijelazni period negdje oko 12 godina kako bi zabranila drugim brodarima da povezuju Grčke otoke. I Grčka je u to vrijeme imala strahovito stare, nekvalitetne trajekte. Kada se na jednoj liniji koja je povezivala grčke otoke dogodila strašna tragedija i kada se utopilo više desetaka Grka istog trenutka je Grčka prekinula sa tim prijelaznim periodom i otvorila je taj pomorski promet za povezivanje grčih otoka svim brodarima koji dolaze iz država članica EU. I kad je otvorila opet nije bila neka navala na taj vid prometa za povezivanje grčkih otoka. I mi smo tada, kažem 2006. htjeli anticipirati ovo vrijeme koje dolazi. I tada smo rekli i to je sad na snazi. I sada je takva odredba na snazi. Dakle, da prilikom vrednovanja najpovoljnije ponude uzima se u obzir iskustvo u obavljanju linijskog obalnog pomorskog prometa na Jadranu i to nije mali vjetar u leđa. Nema, malo smo prije rekli 70 godina, nema tog brodara naravno osim Jadrolinije, ne znam rapska je tu negdje blizu plovidba kao hrvatski brodar koji ima to iskustvo. Čak ni talijanski brodari takvo iskustvo nemaju. I druga stvar, bila je obveza da članovi posade komuniciraju na hrvatskom jeziku. Dakle, to su na određeni način rekao bih mogućnosti koje se pružaju hrvatskim brodarima ali je važno i presudno da su dobri brodovi, da su brzi i kvalitetni brodovi. To je važno. I ta činjenica onda gura Jadroliniju da je već najavila kažem nove brodove, a da ne govorim da je pomladila flotu. Mislim da je sa 45 godina, negdje krajem 2010. došla je sa prosjekom starosti negdje oko 21 godinu što je još uvijek puno, ali u odnosu na prijašnjih 45 godina to je dramatična razlika. Što se tiče novaca, sredstava koja se izdvajaju iz državnog proračuna. Sjećam se 2000. bio sam predsjednik Nadzornog odbora Jadrolinije, 2004. godine je iz državnog proračuna gotovo 90% novaca koje je išlo za brodare prvenstveno za Jadroliniju tada još i Mediteransku plovidbu Korčula i Rapsku plovidbu išlo je 210 milijuna kuna Jadroliniji. Ukupno je bilo negdje oko 320 milijuna smo pri kraju tog mandata došli na 320 milijuna. Danas je 314 milijuna, a bolji je pomorski promet. Zašto? Zato što je značajno, značajno povećan taj promet. Gotovo nije udvostručen, ali negdje oko 60% je veći nego prije petnaestak godina, promet za hrvatske otoke. Em je tome doprinijelo i ovakvi zakoni, em je tome doprinijelo povlašteni prijevoz pa i jest nešto niži prihod, jer je niža karta. Ali je puno više putnika s čime se kompenzira to što imamo povlaštenu kartu. Tako da je puno tih faktora utjecalo da se iz državnog proračuna za puno više linija, za puno bolje projekte, za bolje plaće u posadama na tim istim brodovima iz proračuna izdvaja manje novaca jer smo uspjeli kroz ovakav zakon omogućiti da se dođe do značajnog povećanja pomorskog prometa. I treća stvar što je važna, time ću završiti, što nisam rekao a tu sam replicirao kolegi Boriću. Sve ovaj zakon može riješiti ali bez luka ovaj zakon ostaje gotovo mrtvo slovo na papiru. U ovom trenutku u mojoj županiji kako bi se moglo odgovoriti brodarima koji nabavljaju nove brodove, bolje brodove gradi se luka u Veloj Luci u ovom trenutku. Pred ugovaranjem je Korčula, Perna završen je Koločep, bit će otvaranje čini mi se za par dana Koločep, zaključen je Trpanj, ne znam da li sam spomenuo Pernu u Orebiću to su luke koje se financiraju [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] sredstvima državnog proračuna i koji će onda bit dodatna vrijednost …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Marijana Puljak poštovana zastupnica, replika.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo poštovani kolega Bačić, dakle slažem se sa većinom vašeg izlaganja i u onom dijelu kad kažete, a isto tako i ranije ste govorili kako ta liberalizacija dovodi do poboljšanja kvalitete, ali evo i vama isto pitanje je li ta liberalizacija dovela itijednog stranog brodara na naše tržište? Meni se čini da do sada nije koliko imam podataka. Ne znam jel vi o tome znadete išta je li itijedan strani brodar preuzeo bilo koju liniju? Znamo da je prošli put i državni tajnik govorio da od 55 linija samo 11 profitabilno druge su, to ste rekli zadnji put kod ovog čitanja od 55 brodskih linija 44 nisu isplative komercijalno. Hvala.
Kolegice Pulja, ja zagovaram liberalizaciju, ali znate zašto? Da osnažim, potaknem, pogurnemo domaće brodare, a ne zagovaram liberalizaciju da nam taj kolač uzimaju naši susjedi preko druge strane Jadrana, iako će i oni dijelom sudjeluju u tom međunarodnom pomorskom prometu sa sjajnim vrhunskim katamaranima i vi ih u Splitu često puta vidite i oni su dodatna vrijednost. Tako da je liberalizacija 2006.g. omogućila da Supetar na Braču ima ja mislim najbolju pomorsku povezanost među svim otocima u Europi. U toj godini su imali tri trajekta nijedan nije bio stariji od godinu dana. Da nije bilo toga i najavljene konkurencije koja nije bila dorasla Jadroliniji ne bi bila mogućnost onoga o čemu je maloprije kolega Bauk govorio da su putnici birali Jadroliniju, a da su … oni birali privatnog poduzetnika i upravo ta činjenica je omogućila da Brač [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] bude povezan sa vrhunskim …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Sljedeća replika poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepa. Kolega Bačić 2006.g. i ovaj zakon u prvom obliku zaista je bio iskorak veliki i o tome smo već nešto rekli, ali nismo ga tada donosili samo da donesemo zakon pa idemo na nova pravila sa puno straha i ne znam šta ćemo. Sjetimo se obnove flote Jadrolinije, 10 novih trajekata koji su izlazili iz hrvatskih brodogradilišta, tri nova katamarana i kupljen brod za Korčulu i kupljen za međunarodnu plovidbu Zadar, znači tada se podižu kapaciteti mladi se znači flota i svaka sljedeća vlada je također se nešto se nastavilo i u ovom razdoblju kasnije i sada ministar najavljuje ponovo. Znači u brzobrodskom prometu Jadrolinija zaista mora obnoviti katamarane, već su i oni svoju godinu uhvatili i naravno da su tu privatni brodari iskoristili svoju priliku zaista. Katamarani koje imaju privatni brodari rade svoj posao. Ali tu smo evo ja mogu reći uspjeli kroz jednog privatnog brodara konačno povezati Rijeku, Krk, Rab i Zadar što je nama u sezoni itekako važno jer jednostavno ti mali brodari nalazi komercijalni interes, a ovaj im zakon omogućava da to mogu raditi uz pomoć agencije i naravno svojih rizika koje prihvaćaju.
Odgovor.
Zahvaljujem kolega Borić. Da, ne samo da je to potaklo privatne brodare nego i Jadroliniju. Jadrolinija ovo ljeto kada je vidjela da komercijalnu liniju Split, Brač, Hvar, Korčula, Mljet, Dubrovnik povezuje privatni brodar uvela je odmah nabavila katamaran i išla je u kontra smjeru, kad privatnik ide iz Splita onda ide iz Dubrovnika i negdje se na polovici u isto vrijeme preklapaju i strahovito doprinose toj jednoj fluktuaciji turista. Ja sam ovo ljeto 17.8. išao na Mljet računajući da ću bez problema kupiti kartu, nisam mogao doć do krate u Korčuli je izišlo preko 150 turista, a još ih je veći red čekao da uđe na taj trajekt da bi išao na Mljet ili u Dubrovnik, to hoću reć što znači ta linija. A što se tiče ovoga što ste govorili, mi tada nismo bili u EU i mi smo tada sredstvima Ministarstva mora, prometa, infrastrukture kako se tada zvalo i Ministarstva gospodarstva poticali brodare i brodogradilišta 10% brodara da grade u Hrvatskoj, a 10% brodara da također gradi u hrvatskom brodogradilištu i tad se došlo do obnove flote Jadrolinije, ali [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i tankerske i atlantske itd.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani zastupniče, malo ste me zbunili sa svojom raspravom jer ste u jednom momentu rekli da ove povlaštene karte i besplatne karte zapravo smanjuju promet brodarima [[Upadica Bačić: Ne.]] Poanta, to ste rekli, znači poanta otočkih iskaznica je bila zapravo u tome da to država nadoknadi i da brodari budu zapravo na nuli, a da to bude dodatni poticaj od strane države da stanovnici otoka ostanu na otocima. Da li sam krivo shvatio ili ste krivo rekli?
Zahvaljujem kolega Pavić. Smanjuje prihod brodaru, povlaštena karta mene kao otočanina smanjuje prihod jel da nije povlaštena platio bi punu. Smanjuje prihod, taj prihod mu kompenzira država to vam ja govorim. Dakle, brodar zato što je meni povlaštena … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne gubi, ali vam kažem da ta činjenica da je povlaštena karta je doprinijela povećanom prometu pa i otočana koji imaju tu povlaštenu kartu jer svejedno je plaćena nije mu besplatna. Prema tome, neke otočane koji možda i ne bi krenuli, ne bi otišli primjerice u Split iz Vele Luke ili ne znam iz Hvara ili s Brača kad je to povlaštena karta odlaze, da ne kažem umirovljenici kojima je besplatna, odlaze na kavu u Split. Ali što se njih tiče tu je oni doista ne plaćaju ništa, ali povlaštena karta omogućava da se indirektno povećava promet jer je veći promet, to sam htio reć.
Posljednja replika poštovana zastupnica Grozdana Perić.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, spomenuli ste luke i infrastruktura koja se poboljšala konstantno od onog razdoblja kad ste vi bili u ministarstvu i zaista kada pogledamo pojedine otoke koji su imali male pristane, ja to mogu posvjedočiti u svojoj županiji, koji su dobili itekako kvalitetna pristaništa i luke i time se zapravo omogućilo i razvoj tih otoka i pojedinih mjesta počevši od Zapuntela, Molata, Rave itd. dakle sve je to potaknulo onda da dobije se kvaliteta života na otoku ali i potakne i turizam i turistički razvoj. Dakle, to je imalo višestruke efekte za same otoke.
Zahvaljujem kolegice Perić, sjećam se i vi se sjećate otvaranja luka na otocima koje ste spomenuli u to vrijeme i to je što sam maloprije rekao bez dobrih luka, bez dobre lučke infrastrukture ovaj zakon ne može polučiti, polučiti taj uspjeh. Projekt, ne znam da li ga je spomenuo državni tajnik nazvan po ministarstvu Renesansa na hrvatskoj obali, mislim da negdje preko 2,5 milijarde kuna ulaže u luke europskih sredstava. Malo sam prije kolegi Boriću rekao da u to vrijeme kada smo mi bili u ministarstvu mogli smo poticajima poticati i hrvatske brodare i hrvatska brodogradilišta, sada ne možemo ali zato sada kud i kamo više to naše članstvo u EU omogućuje da gradimo onaj drugi dio pomorskog povezivanja to su luke. Malo sam prije rekao koliko je njih u mojoj županiji, a tako je svugdje u svim otočnim županijama. U ovom trenutku su vrlo, vrlo veliki projekti izgradnje lučke infrastrukture koja je u funkciji prometnog povezivanja hrvatskih otoka.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Erika Fabijanića.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici predlagatelja i kolegice i kolege, mi smo najavili da ćemo podržati ovaj, ovaj zakon ali htio bih skrenuti pažnju na određene činjenice, zahvaliti se HDZ-u na njihov zaključak vezano za to da ipak doživimo danas ovo drugo čitanje i da ne bude po hitnom postupku jer sam zakon da li nomotehnički, da li kroz usvajanje amandmana iz prvog i drugog čitanja prethodnoga doživilo je preko 220 promjena u odnosu na izvorni, u odnosu na izvorni tekst. To znači da se trebalo doraditi, a to znači da moramo paziti kad nešto pišemo u hitnom postupku i kad ide u prvo i u drugo čitanje. Činjenica je da kroz ovaj tekst se puno bolje radi distinkcija onoga što su subvencionirane linije i ono što su profitabilne linije i uvjeti njihovog koncesioniranja. Zašto po hitnom postupku meni je jasno, ipak smo mi neke packe dobili pa smo malo natjerani da napišemo ovaj novi zakon. Donekle ne pada mi na pamet štititi strane brodare, ali ne mogu, ne smijemo biti licemjeri i reći da ovaj zakon omogućava, a onda poslije birokracija sprječava. Na taj dio rasprave me ponukalo konkretno pitanje odnosno replika kolege iz IDS-a koji je bio govorio o povezivanju konkretno luke Porozine gdje imamo neću reći svjetskog igrača, europskog igrača koji se bavi linijskim prijevozom koji je birokratski zaustavljen pa je onda to čak možda i bila predmet USKOK-ove istrage još 2020. godine. Dobro je da imamo konkurenciju pa i sa stranim brodarima dakako poštujući hrvatska pravila, ali hrvatska pravila nisu samo hrvatska pravila. Kad mi govorimo o standardima koji su vezani za sigurnost na moru i na i bilo kojoj vrsti navigacije vi imate međunarodne konvencije i imate isto tako europske standarde. Hrvatska može imati i nadstandarde bez daljnjega, ali tu smo se bili konkretno malo opekli, a da je dobro imati konkurenciju jako je dobro. Reći ću vam zašto jer ja sam spominjao kao primjer Jadroliniju da de facto sa QR kodom se mogu ukrcati na brod, mogu rezervirati i platit kartu kartično. Međutim, kad bi, da bi išao kod kolege Borića do prije neku godinu to znam i sam ja nisam mogao koristiti kreditnu karticu da sam došao sa Jablanca ili sa Stinice nego sam morao, nego sam morao ovaj de facto tražiti gotovinu, a bankomata nigdje, to kolega Borić zna jako dobro. Zato je dobro da imamo kvalitetnu konkurenciju poštujući hrvatske propise, ali apeliram ne smijemo biti licemjeri evo ga, jer živimo u jednoj državi koja se zove EU. Zahvaljujem.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, dakle radi se definitivno o jednom poboljšanju. Ovaj zakon je bolji, međutim uvijek ima nekakve još mogućnost, mogućnost napretka. No, ja bih krenuo zapravo od one replike koju sam postavio kolegi Boriću. Ja sam rekao da to će se činiti banalno na prvi pogled međutim nije rješenje da se iako je banalna stvar da svatko uzme svoje piće u Konzumu a i da ide s njim na brod. Dakle, ja smatram da onda ili se koncesija mora pojeftiniti da taj koncesionar može prodavati piće po nekoj pristupačnoj cijeni jer ponovit ću dakle ne može piće na trajektu gdje se vozi apsolutno svako i onaj koji ima novaca i onaj koji nema novaca imati cijenu kao što ima u Westinu npr., dakle to je po meni neprihvatljivo iako banalno ali to je jedna mala stvar koja čini kvalitetu života dakle svi oni koji često koriste trajekte puno je ljepša vožnja uz piće, uz kavu npr. ili nešto drugo nego bez toga. Druga tema koje se bila načela ovdje kroz raspravu je bila međuotočna povezanost. Međuotočna povezanost je jedna mantra koja se stalno spominje tako da bi mi u šibenskom arhipelagu mi bi morali sa Zlarina otići na Kaprij, s Kaprija na Žirje čak tu zapravo i postoji jel taj brod ide je li znači tim putem, a u slučaju splitskog arhipelaga ti bi zapravo iz Brača morao, mogao otići na Hvar nekom linijom ili s Hvara na Vis ili tko zna gdje. Dakle, ja smatram, smatram da je to mantra i da ne znam neki stanovnik nebitno Pučišća na otoku Braču nema baš nešto naročito obavljati u Starigradu na Hvaru. Može tamo otići turistički, možda kad su, kad je Veliki petak pa su one poznate procesije Križni put odnosno Put križa je li, ali osim toga ja ne vidim neki razlog za uvođenje takvih linija iako to dobro zvuči, to dobro zvuči, ali to po meni nema velikog smisla, osim možda u onome kad se neko zabunom, a bilo je i tih uđe u krivi trajekt pa umjesto u Supetru završi u Hvaru pa onda je dobro da ima neku liniju da se može direktno vratit, a ne opet za Split, ali to je iznimno rijetko. Evo sad jedna stvar o kojoj nitko nije govorio, evo ja kao čest posjetitelj otoka Brača s obzirom da mi tamo i obitelj živi na otoku Braču, moram reći da bez obzira da taj put na Brač nije baš previše jeftin odnosno ja bih rekao čak da je skup. Za jednu peteročlanu obitelj kao što je moja sa onim popustima one dječje karte ovo ono znači u jednom smjeru to je 250 kuna. Dakle, ja istu cijenu karte platim, ne samo ja nego bilo tko iz Šibenika, Splita, Zagreba ko nije prijavljen na Braču plati istu cijenu karte kao i onaj turist koji dolazi iz Njemačke. Nasuprot tome stanovnik otoka Brača, Supetra npr. on plati otprilike duplo manju cijenu čak nešto više od duplo manju cijenu što je u redu. Međutim, evo jedan prijedlog poštovani državni tajniče i to nije mali problem, ja mislim da bi mi tu morali uvesti još jednu kategoriju da budu zapravo tri kategorije cijena, jedna za državljane naše države Hrvatske za Hrvate, jedna je za stanovnike otoka, a treća za strance. Zašto ne bi? Postoji ta mogućnost subvencioniranja, postoji, evo jako je lijepi primjer nema niko iz Dubrovnika tu kako su Dubrovčani uveli u svojim kafićima gdje god hoćete u Dubrovniku zapravo dvije cijene, čak i tri cijene. Evo nedavno sam se vozio prije par dana u Dubrovniku i imate cijenu za Dubrovčane, imate za ostale Hrvate, a imate i za furešte, dakle oni upale ovdje, ovdje ili ovdje onda taksimetar i svakome naplati drugu kartu. Ja osobno nemam ništa protiv toga, dapače, ja mislim da mi moramo tu malo olakšati našim državljanima to prometovanje. I za kraj jedna specifična tema i o tome sam govorio u prošlom čitanju, radi se o brodu Jadrolinije Tijat, to je jedan stari brod iznimno nekoć je bio Ohrid, pa je bio Hrid, pa je od '97.g. Tijat, napravljen je proizveden je 1955.g. i taj brod bez obzira što je iznimno star on je jedan simbol Šibenika, Zlarina, Prvića, Šibenskog arhipelaga općenito, Šibenskog zaljeva, Kanala sv. Ante i bez obzira što je star neko bi rekao treba ga se likvidirati i stanovnici tih otoka su iznimno emocionalno vezani za taj brod, to je onaj stari tip broda koji izgleda nije trajekt nego baš brod, pa evo ja s ovog mjesta apeliram da se taj brod ne pošalje u rezalište što se priča nego da se na svaki način pokuša očuvati jer postoji interes.
Replika poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Zekanović, ja bi se s vama složio da je cijena za trajekte prije svega za vozila za ne otočane nije mala. Doći u Velu Luku sa vozilom i sa obitelji na ljetovanje možete slobodno dva do tri dana ljetovati negdje na kopnu, to nije sporno. Međutim, brodovi, plovila, vozila koja nas prevoze na otoke su iznimno skupi do te mjere da mi često puta biljetare na … [[Govornik se ne razumije.]] kaže kad im dođe turist i pita cijenu kad on kaže ne znaju li u kunama oni misle da je to u eurima jer mu je u odnosu na Italiju naglasak na Siciliju u Grčkoj to je cijena doista ispod. I ja ne zagovaram višu sačuvaj Bože mislim da je to tako. A što se tiče da se uspostavi različita cijena između nas Hrvata, a nismo otočani i državljana EU nisam siguran da li bi to moglo proći i da li je to dozvoljeno zbog jednakosti slobode tržišta i pristupa tim uslugama [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i druga stvar za Dubrovnik ovdje ipak radi ja mislim taksisti nisam siguran da je to politika grada [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] grad to omogućava.
Ok, ja sam rekao što sam vidio na svoje oči, to stoji. Ok, složit ću se s vama da postoji mogućnost nekakve te diskriminacije možda tržišne i da bi nam EU možda radila problem oko toga, ali evo jedan zadatak za ministarstvo nek se to ispita. Postoji li nekakav način da se naprave tri kategorije pa da onaj ne znam Slovenac, Mađar, Nijemac s obzirom da imaju tri puta i veća primanja od nas neka nam malo olakšaju i evo nama meni Vlaju koji voli odlaziti na otoke i odlazi tamo da mi bude malo povoljnije. Evo toliko, hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Arsena Bauka.
Ako budu ovi previše skupi onda se kava kupi u luci i unese u brod, niko vas ne kontrolira, nismo u Puli. Da, ponekad se u raspravi zato sam se preventivno prijavio prije, recimo rasprava kolege Zekanovića me inspirirala sa ovim brodom Tijat, najprije ja kao predsjednik Skupine prijateljstva s Makedonijom krivo mi je što se uopće promijenilo ime Ohrid, ali bar se prenosi samo O maklo. Ta skupina brodova u koje spadaju Postira, Punat, POrozina, Takovo i Njegoš, a Njegoš je bio malo veći me podsjeća na razdoblje vrtića. Skupina brodova kako ih mi zovemo tzv. šešule plus trajekt Ero me podsjeća na skupinu na razdoblje moje osnovne škole i kad se želim sjetiti svoje osnovne škole idem na liniju Sumartin-Makarska, a to govorim upravo zbog toga što zbog luke u Makarskoj ovo što je g. Bačić govorio ne može veći brod, može neka zamjena iste veličine, ali veći brod ne može. Kada se želim sjetiti svoje srednje škole onda se sjetim Vladimira Nazora, a kad se želim sjetiti studentskih dana onda se sjetim Liburnije, Slavije, Ilirije koji su išli Split-Rijeka to isto više ne vozi. Liburnija je nažalost završila u rezalištu al smo se prilikom objave na Facebooku od nje oprostili, tako da evo razumijem kad ste, kad ste spomenuli brod, brod Tijat. Ono što, što vrijedi istaknuti je da povećanje prometa i posebno prometa koji ide vozilima brodovima zahtjeva ne samo bolje luke nego i uređenje prometa unutar gradova ili gradića ili luka kako na kopnu tako i na otocima gdje pristaju ti trajekti zbog velike količine vozila koja zakrče, koja zakrče promet i onemogućavaju svakodnevni život građana u tom razdoblju. Primjerice Split je dok je bio HDZ zakrčen bio jedno 3 mjeseca godišnje, a nadam se sada i kad je ovoga Centar da će biti barem tjedan dana manje nego kad je bio HDZ i da se riješi dakle šalim se, ovo više ide Marijani malo da je isprovociram na repliku, dakle treba nešto napraviti ne dakle ne samo sa lučkom infrastrukturom nego na kraju i sa cestovnom infrastrukturom koju se vezuje na lučku, na lučku infrastrukturu. Tako g. državni tajniče ima jedan rotor na Braču koji bi nam dobro došao da nemamo gužve ovaj za one koji su se kasnije uključili koji ne vide palac gore, dobro onda, onda neću dalje, sve nam je, sve nam je ovoga u tom dijelu jasno. Što se tiče, moram reć da se u ovim pitanjima, a ne samo u pitanju cijepljenja sam se počeo slagat s kolegom Zekanovićem, a to sam govorio u replici, replici Boriću. Doista, osim onih, al takvih ljudi je relativno malo koji iz nekog razloga su poslom direktno vezani na drugi otok. Veliki, 99 zarez i nešto posto otočana koji putuju u pravilu putuju na kopno, dakle kod nas putuju u Split. Ako država ima novaca više od katamaranske linije koja povezuje Bol i Jelsu popodne i Jelsu i Bol ujutro zimi nemamo druge direktne veze za Hvar, ali objektivno većini građana otoka Brača i većini građana otoka Hvara takva veza i ne treba. Ako ima novaca za, za tu vezu pa rađe onda dajte jednu vezu za Split ako ima novaca. Ako ima novaca za povlaštenu kartu kad idemo na Hvar jednom u 3.g. onda rađe te novce opet na kartu za Split. Dakle, ne bi trebale iznimke postajati pravila, al nekako simbolično dakle evo ja sam na Rabu bio 2009. zadnji put, mogao bi sad doći na, na vikend tijekom, tijekom ovoga i treba li neko ko ide iz recimo sa Brača na Vis ako ide preko Splita nema direktne linije, može imat, logično je da ima onda i tu povlaštenu kartu, al ako ide Brač-Split, pa se vozimo do Stinice, pa idemo na, na, na Rab nisam siguran da bi trebali bit u boljem položaju nego neko ko dolazi iz Karlovca u Stinicu i ide na Rab. Uz dužno poštovanje i onima koji žele ić ovamo i koji žele ić tamo, al ne treba previše. Šta je slijedeće? Kad idemo preko La Manchea zato što idemo na otok da tražimo od EU popust ili na Siciliju. Ne treba pretjerivati. Dakle, treba napraviti ono što osigurava normalno funkcioniranje, a ako ima za više onda bi se moglo i malo otočane pitati za prioritete. Zahvaljujem.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovani zastupnik Erik Fabijanić.
Iskoristio bih ovo pravo na repliku zato što kolega Bauka je spomenuo niz brodova iz nekadašnje Bijele flote i spomenuo je jedan malo veći, taj nije jedini bio veći nego je riječ o seriji pjesnika dakle po kojoj se, u kojem je postojala isto tako dio Bijele flote, među njima i brod Vladimir Nazor, ali hoću reći bilo ih je više nije bio samo jedan, evo.
Odgovor.
Ja sam isto čuo bio je Ivo Andrić i Vladimir Nazor i, i ostali, ali na liniji Pučišća-Povlja gdje sam putovao ovoga vozio je samo Njegoš kad sam ja bio, kad sam ja bio, ja sam se izjasnio, ja sam govorio o razdoblju mog života, ja sam, imam nešto godina, ali su ovi brodovi još stariji i Njegoš se za razliku od drugih brodova morao okretati tamo gdje, dakle u mojim Pučištima se znate nije se mogao okrenuti između Svetog Roka i Macela nego je morao ići prema staroj pilani, a ovo je sad preveliki, preveliki lokalizam. Hvala.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Bauk, malo ste me iznenadili, al ako niste bili od 2009. na Rabu onda će puno toga bit drugačije. Najprije ćete doć na novu luku na kopnu, pa dograđenu na otoku, pa dograđenu skroz novu na drugoj strani otoka, pa ćete putovat po cijeni, ne znam imate li otočnu iskaznicu s obzirom na vaše prebivalište, boravište i sve ostalo.
Imam.
Onda ćete dobit cijenu otočnu po 55 kuna ako vozite i automobil sa sobom.
Nemam auto.
Onda ćeš platit ono što moraš, 90 kuna za putnika i onda ćeš vidjet puno nečega drugačijeg nego što je bilo 2009.g.. A što se tiče brodova nemojte ih podcjenjivati u odnosu na brzobrodski zato jer podaci govori brzobrodski promet 2019. je najjača godina, milijun putnika. Brodovi, milijun i 600 tisuća putnika, od toga 600 tisuća putnika linija Zadar-Preko koja je preuzela putnike, a trajekt je otišao u Gaženicu i tamo prođe još milijun i 100 tisuća putnika. Znači ti brodovi vrijede jednako bez obzira koliko su stari, gotovo ko svi ovi novi katamarani. Nemojmo ih podcjenjivati, a ministar je obećao obnovu upravo tih brodova po novim projektima i vjerojatno i na drugačiji pogon ako to bude moguće. Tako da ova vlada itekako misli o tom. Hvala.
Vrijeme, vrijeme, odgovor, odgovor.
Gospodine Boriću, ne znam kad ste zadnji put bili u Supetru, ako tamo dođete vidjet ćete također veliki napredak u odnosu na recimo 2013., a bilo gdje da dođete na Korčulu za slijedeće 4.g. vidjet ćete isto veliki napredak. Ako dođete na Hvar vidjet ćete napredak, ako dođete u Komižu vidjet ćete napredak, ako dođete u Cres vidjet ćete napredak, ako dođete u Omišalj vidjet ćete napredak i sada da ne nabrajam sva otočna mjesta gdje i mi imamo vlast ili sudjelujemo u vlasti [[Upadica iz klupe: Nisam na to mislio]] Ako niste na to mislili onda sam malo ovoga previše ispolitizirao to što ste mi rekli, al drago mi je da bez obzira tko je na vlasti da se ovoga, da se razvijaju, da se razvijaju naši otoci i da se mogu vidjeti ovaj, da se mogu vidjeti pozitivne promjene. A ovo što se tiče brodova, ne znam, nisam, nije mi bila namjera ako sam se loše izrazio, a to mi se rijetko događa, ali moguće je da sam podcjenjivao brodove. Ne, brodovi su odlični i ovaj dio sada Marijan, Tin Ujević, Bjelko, Jadran, Hrvat i ostali ovoga svi.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin.
… [[Govornica se ne razumije.]] poštovani kolega Bauk. U više navrata danas se u ovoj raspravi spomenulo i naglasilo zapravo da je ovaj zakon važan i za demografsku politiku, pa ću ja sebi dozvoliti da izađem malo okvira samo usko ovoga zakona i ponovit ću opet ono što sam govorila u ime kluba o potrebi hitne helikopterske službe za otoke. Lijepo bih vas molila budući da ste vi otočanin, a ja sam otočka snaha da komentirate i tu situaciju u odnosu na demografiju i u odnosu na poboljšanje života naših sugrađana na otocima što će im ovaj zakon sasvim sigurno omogućiti pa bi bilo dobro da imaju i ovaj drugi. Hvala.
U zadnje vrijeme je dosta istaknuta problematika zdravstvene zaštite na otocima, čak i na otoku koji je najbliže kopnu na Braču jer imamo i problem sa specijalistima, dakle ali i problem sa dostupnošću bolnice u Splitu koje nije pogodno za plovidbu ili pak ukoliko se dogodi da su resursi koji su nam na raspolaganju već zauzeti. I u tom smislu za nas je ustvari jako važno da se na zapadnom ili središnjem dijelu otoka napravi jedan helidrom i da se također helikopterska služba ponovno uspostavi. Ja sam u kontaktu sa ljudima koji imaju ideju kako to napraviti i vjerujem da će ako dođemo u priliku da ćemo priliku to poboljšati. Naravno, ja to doživljavam kao tu se može doživit ustvari kao nadgradnja, ali u situaciji kada nemate drugi način da dođete do bolnice nego zrakom, a to je najčešće za vrijeme olujnih ili orkanskih, a tada je i helikopter upitan onda nam postaje bitno. Nisam valjda šta pogriješio?
Posljednja replika poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović.
Poštovani kolega. Ja sam upoznao Brač u vrijeme, mislim da ste rekli iz vaše srednje škole to je bio Vladimir Nazor i Valun, Šešula se ne sjećam, Šibenik je ostao, a što se tiče Tijata u vrtiću i ja bi volio da ostane to je taj famozni Tijat. Što se tiče imena, geografija nekima nije bila jača strana pa se tako evo ga Orhid promijenio iako nije imao veze. Inače tu je bio još jedan brod blizanac zvao se VAljevo pa su Šibenčani pretvorili Ohrida u Hrid, a Valjevo u Val, ali evo danas Valjeva više nema odnosno Vala, a ovaj je promijenio ime u Tijat. A što se tiče uopće sada ja se sjećam kad se u Šibeniku počeo događati Domovinski rat onda su se u jednom trenutku razbijali izlozi po gradu od srpskih tvrtki onda je stradao i Varteks, čudnovato je zvučalo i sumnjivo je bilo, BEko ajde, ajde, ali Varteks je stradao. Samo kratki komentar na termosicu koja je rješenje skupih pića na trajektima evo to želim komentar malo čuti.
Odgovor.
Ha nije ni termosica jeftina, ako idete jednom godišnje bolje vam je platiti piće 20 kuna nego kupit termosicu i još je napunit. Šalim se. Mislim ugostiteljska usluga je ugostiteljska usluga, dakle to je čak i različito, vi kad kupite piće na šanku odete obično sjest tamo gdje bi sjedili da niste kupili piće, to je razlika od običnih kafića. Međutim, moram se složiti sa g. Borićem da onaj koji dobije koncesiju to ne radi zato što je dobrotvor ili šta ima plemenite namjere nego da nešto zaradi, on mora zaposlit nešto ljudi, mora zaradit. Ha ako nam je do pića onda ćemo se snać na druge načine. Hvala Bogu otočani su se godinama, desetljećima i stoljećima snalazili pa ćemo se snaći i što se toga tiče, neće Coca-Cola zbog nas propasti ili neko od ovih drugih. E a što se tiče imena brodova, sva sreća da su Postira u Hrvatskoj da nismo dobili još i brod koji se zove Post.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović.
238., dakle kolega sad ste pokazali da ste pravi Bračanin sa ovom vašom replikom. Ništa zlonamjerno.
Možete vi mene istjerat sa Brača, ali ne možete Brač iz mene.
Dobro ovo nije bila povreda Poslovnika, evo nema koristi ni od opomene. Slijede završne rasprave, prva je poštovani zastupnik Arsen Bauk u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Da ostanem na ovome što je rekao kolega Zekanović da sam pravi Bračanin uštedit ću vam ovih pet minuta jer sam u pojedinačnoj raspravi rekao sve što sam mislio. Hvala.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa evo mislim da smo u jednom dobrom tonu došli i do kraja pomalo ove rasprave i da je suglasje zaista sada veliko, mogao bi reći da ćemo mi ovo jednoglasno izglasati. To znači da je ministarstvo i drugo čitanje odradilo svoje kako treba, da će bit valjda svi zadovoljni jer zaista kad se osvrnemo unazad 15-ak godina ovaj zakon je puno toga promijenio, iako na početku kažem kad su krenuli u to nije baš tako to izgledalo, pa i mi koji smo ga radili i mi smo imali određene dvojbe što će on zaista kroz neko vrijeme pokazati. Pokazalo je ono što je ispravno. Za one koji pitaju imamo li stranih brodara, nemam, osim u međunarodnoj plovidbi. Nije ni to najvažniji cilj da li ih imamo ili nemamo, ovo što je rekao kolega Fabijan ne budimo licemjeri imali smo jedan slučaj na liniji Rijeka-Brestova, to je ne znam da li je završeno, nije završeno, ali treba vidjeti tko je tu šta htio. Da li je netko baš i htio samo da bude tu ili je htio ometati i došao je tamo pa stvar ti određeni problem. I dobro da ove izmjene zakona vjerojatno mogu riješiti i te problem, iako će valjda postupak završiti po starom zakonu. Ono što je važno za naše brodare kažem da imaju mogućnost da država itekako jasno propisuje što moraju činiti. 12 godina koncesije je zaista nešto što nekom malom brodaru kao što je Rapska plovidba omogućava praktički ono što smo imali do sada. Sad smo imali desetgodišnji ugovor i 12 godina je odlično, još bolje, pogotovo ono što njih interesira da mogu funkcionirati. Kolega kaže nije bio na Rabu, još sam zaboravio, što bi našao? Našao bi umjesto četiri mala trajekta koja smo recimo imali … koji su mogli prevoziti možda maksimalno 150 vozila sada voze tri i dva velika i jedan manji koji mogu prevoziti dvostruko više i to je zasigurno rezultat i ovog zakona jer ih je natjerao da mogu konkurirati velikom brodaru kao što je Jadrolinija i oni su imali aspiracije na takvoj liniji jer je profitabilna. Vjerojatno sutra možda i neki drugi, ali naravno da je agencija ta koja će primjenjući ovo što imamo ovdje znači a tu će biti onda Zakon o koncesijama jasno propisati što treba biti u budućem razdoblju kada ta linija ponovo ode na koncesioniranje kada i svaka druga profitabilna. Svi bi vozili profitabilne, ali zato i Jadrolinija i jeste tu da vozi ono što nije profitabilno i država to svakako mora platiti, ali sada su pravila podosta stroža nego što je to bilo do sada koliko sam primijetio i neće više se lako moći doći i do nekih opravdanja i zbog toga Jadrolinija itekako mora krenuti u razmišljanje upravo o brodovima koji su sad spominjani. Znači što sa njima i na koji način riješiti pitanje ne znam povezivanje Lošinja sa Suskom, sa Ilovikom, sa Unijama jer kad biste vidjeli koliki su iznosi koncesijskih naknada na tim linijama vrlo bi se iznenadili s obzirom na koncesijske naknade koje recimo dobivaju trajektni prijevoz na isto neprofitabilnim linijama. Pa bi se pitali zaista da li je to moguće, ali s obzirom da ono što mi želimo, a to je osnovni cilj da na tim malim otocima sačuvamo stanovništvo mi nemamo pravo to pretvarati u iznose kuna. Jednostavno ljudi tamo moraju živjeti, a da bi mogli prvo prometna povezanost uvijek najvažniji cilj da se ona osigura i da ima učestalost koja osigurava normalno funkcioniranje života. A onda ide sve ostalo od mogućnosti i školovanja i zdravstva i svega ostaloga jer bez prometa jednostavno otok je još veći otok nego što je inače sam po sebi. Tako da ova priča sa ovim izmjenama evo potaknula je određene promjene. Rekao sam i na početku kad sam se zahvalio državnom tajniku mi smo imali problem u jednoj luci na kopnu i na moju, moje zadovoljstvo i na aktivnosti župana, novog župana u mjesec dana smo uspjeli pokrenuti aktivnosti koje 8 godina nismo mogli radi samovolje jednog ravnatelja. Tako da uvijek postoje rješenja. To što se tamo treba dogoditi ne ovisi o ovom zakonu, ali itekako nam je važna ova suprastruktura koja treba omogućiti svim da normalno mogu putovati i da imaju usluge koje trebaju imati, a onda ide sve ostalo. Mislim da cijene karata su postojane podosta vremena, nije se događalo velikih negativnosti u smislu da otočani putuju i da plaćaju puno veće jer oni uvijek se malo i naljute kad se to dogodi, a to se po meni nije događalo puno puta i zaista tu možemo iskazati određeno zadovoljstvo. I uvijek je država tu, ove godine sa 345 miliona kuna da nadomiri one moguće kažem momente kada se ne ostvaruje ono što bi inače realno mogli ostvariti kada bi sve linije bile profitabilne. A nažalost to nije bilo nikada, neće biti ni u budućnosti, ali nije na nama da sad gatamo, ali je jasno da se brinemo da otočno stanovništvo zaista može na otocima opstati i da ima primjerenu uslugu pomorskog prometa.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata, poštovani zastupnik Erik Fabijanić.
Poštovane kolegice i kolege, potpredsjedniče, kolege predlagatelji, iskoristit ću ovu priliku završno govorit u ime kluba jer vidim da zastupamo zbilja identične odnosno jedinstvene ili barem homogene stavove po pitanju ovog, ovog zakona, ali koristit ću priliku baš da apeliram na 2 amandmana koje je dao Klub Socijaldemokrata. Jedan je vezan za izuzeće od povlaštene karte za dužnosnike koji rade u drugoj županiji, a imaju prebivalište na otoku. Prvo zato jer su pokriveni putnim nalogom, a drugo zato što imaju plaću kojom si mogu priuštiti punu kartu u slučaju da putuju privatno. Pri tom moram odmah reći da nije, nije bila primisao na kolegu Bauka jer je već bio najavio da bi se on učlanio u DVD zahvaljujući ovaj amandmanu od kolege potpredsjednika sabora čisto ovako da malo, da budemo malo u ležernijem tonu. Međutim i sa drugim amandmanom kad je riječ o članovima DVD-a de facto nomotehnički se ispravlja ali ovdje bi bilo riječ o operativnim članovima dobrovoljnih vatrogasnih društava, a ne svih članova dobrovoljnih vatrogasnih društava jer u protivnom će nam se dogoditi da ćemo se svi učlaniti u DVD-ove zato da bi izbjegli kartu na trajektnim linijama. Stoga zbilja apeliram da predlagatelj prihvati naše amandmane. Evo, zahvaljujem.
I završna rasprava u ime predlagatelja, poštovani državni tajnik Josip Bilaver. Gospodin Bilaver izvolite.
Evo zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici evo svima se stvarno zahvaljujem na kvalitetnoj, argumentiranoj raspravi između ostalog takvu smo, sličnu raspravu imali i u provom čitanju i iznjedrile su se rekao bi dobra, kvalitetna rješenja prije svega na korist naših otočana, a sigurno da neke od stvari koje smo i danas čuli ćemo moći iskoristiti za neke nove buduće zakone između ostalog za Zakon o pomorskom dobru, morskim lukama koji nam je na rasporedu tako da evo još jednom se svima zahvaljujem. Tu sam sažeo nekoliko koliko sam pohvatao pitanja i komentara pa ću pokušati na neke od njih. Bilo je pitanje za Pelješac, status otoka ili ne, Trpanj da li ukidati liniju ili ne, treba uzeti u obzir da linija za Trpanj služi između ostalog za cijeli taj zapadni dio otoka, pardon poluotoka Pelješca, između ostalog i za djecu koja idu u školu. Pa sad ukidanjem same linije bismo morali onda uvesti autobusnu liniju, postavlja se pitanje oportunosti takvog poteza, ali pričati možda o malo manjem trajektu ili o uvođenju katamaranske linije ili nečem drugom svakako treba razmisliti u budućnosti i vidjet kako će se ponašati i koje će navike biti lokalnog, prije svega lokalnog stanovništva otvaranjem Pelješkog mosta. Status, onda bi na takav način trebali razmišljati i o otoku Čiovu i Pagu i Viru i Krku itd. Mislim da to nije put kojim bi trebali ići. Pitanje ovog vašeg amandmana za državne dužnosnike mnogi državni dužnosnici nisu pokriveni sa putnim troškovima. Saborski zastupnici jesu na primjer, neki nisu. Postavlja se pitanje diskriminacije u tom slučaju. Netko je na taj način možda ima veću plaću, on će imati popust, veću plaću od državnog dužnosnika, on će imati popust. Državni dužnosnik neće. Zbog čega? Mogli bismo tako navesti niz primjera. Poštovana zastupnice Puljak, nekoliko puta ste spomenuli koliko stranih brodara obavlja liniju ili ne. Pretpostavljam da ste ciljali na ovu koja je dobila prethodnu suglasnost od Agencije za obalni linijski. To je jedna jedina koja je dobila. Bilo je i više njih koji dobiju prethodnu suglasnost. Mi smo to po novom zakonu maknuli tu odredbu jer je dolazilo do zabuna gdje bi brodari ne samo strani, nego i domaći koji bi dobili prethodnu suglasnost automatski mislili da su oni sve riješili. Međutim, postoji nešto što se zove kabotaža koju moraju ispunjavati i strani i domaći brodari a ta kabotaža je usklađena i tu odgovaram gospodine Fabijanić i vama. Ona je usklađena sa svim EU direktivama. Prije svega ona se odnosi na sigurnost, na mogućnost plovidbe itd. i to je i ostalo i u ovom zakonu, odnosno rješava se određenim pravilnicima. Ja ću samo donijeti i poštovana zastupnica Raukar-Gamulin me pitala za dva članka. Ta dva članka su bila u prvom čitanju. Oni su u drugom čitanju sada maknuti i točno ću vam pročitati, dopustite. Tako članak 45. glasi: „Za održavanje linije bez obveze javne usluge brodaru nije potrebna koncesija.“ I članak 46. „Brod kojim se linija održava mora biti sposoban za plovidbu“. Mislim da je to nešto što smo morali navesti a plovidba se, mogućnost odnosno sposobnost se dokazuje između ostalog i kabotažom. Jer imali smo slučaj gdje su neki strani brodari se prijavljivali u našu nacionalnu plovidbu sa brodom koji 9 godina primjerice nije plovio Italiji. Onda nakon 9 godina su ga odlučili rehabilitirati u Hrvatskoj, a mi smo tražili da im Lučka kapetanija Republike Italije da zapravo dopuštenje, dozvolu jer se to kod nas priznaje pa nam to nisu mogli dokazati. Tako ukoliko bilo koji strani brodar ispunjava uvjete u svojoj zemlji onda on automatski može ispunjavati uvjete u Hrvatskoj, dobiva dozvolu za plovidbu. I tu nema nikakve diskriminacije, to sa punom odgovornošću mogu tvrditi. To je bio i dio vašeg izlaganja. Što se tiče hitne helikopterske službe, činjenica da nije uspostavljena kao takva sada postoji, iako to nije moj baš dio odgovornosti postoji mogućnost, odnosno postoje intervencije sa helikopterima MUP-s i MORH-a. Ono što smo mi kao ministarstvo u suradnji sa Zavodom za hitnu medicinsku službu i sa Ministarstvom zdravstva uspjeli pokrenuti, uspjeli nabaviti to je nabavka novih šest brzih plovila koji mogu ploviti po najvećim valovima, po najvećim vjetrovima u svim uvjetima. Predviđeno je da će biti smješteni tih prvih 6 u Malom Lošinju u Zadru, Supetru, Šibeniku, Dubrovniku, te Rabu. To je hvale vrijedan projekt između ostalog zato što se i financira iz europskih sredstava i tu smo uspjeli pronaći način kako povući europska sredstva jer mi kao Lučka kapetanija to nismo bili u mogućnosti pa smo se povezali sa Ministarstvom zdravstva i Zavodom za hitnu medicinsku službu i evo na sreću smo uspjeli naći taj model. Vi ste gospodin Bauk spomenuli, molim … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] svega da, u tri rasprave. Spomenuli ste infrastrukturu. U ovom trenutku to je dobro da kažete onim pa evo i ako netko od njih sluša načelnicima našim gradonačelnicima na otocima trenutno je raspisan javni poziv Ministarstva regionalnog razvoja za financiranje upravo sličnih takvih objekata tako da netko može prije, rekao bih prije uspostave hitne helikopterske službe napraviti te infrastrukturne preduvjete na svojem otoku. I evo, mislim da je tek nedavno objavljen taj poziv da još uvijek ima vremena za prijavu. Što se tiče među otočnog povezivanja bilo je moguće, ostaje mogućnost, ja vjerujem da će i sa povećanjem turizma koje se oporavlja nakon korona krize i privatni poduzetnici naći više motiva. Mi smo taj proces kao što sam u uvodnom izlaganju i rekao i pojednostavili tako da je potrebno samo da plovilo je sposobno, odnosno da je brod sposoban za plovidbu. Naravno treba uskladiti dnevni red sa lukom i sa agencijom. I svi koji su u mogućnosti, koji to žele su dobro došli. Poštovana zastupnica Urša Raukar-Gamulin spomenuli ste erupciju vulkana. Ja sam išao to provjeriti. To zaista kad u Hrvatskoj to pročitate može zvučati smiješno, ali je tako napisano i u EU direktivi iz koje smo mi morali prenijeti tekst. Tako ja se nadam da nismo zlogluki proroci da nas još to neće zadesiti, jer još samo očito to fali. Ali evo, to je razlog zašto to stoji u zakonu. Puno smo se dotaknuli puta danas Jadrolinije. Jadrolinija je tu 75 godina. Činjenica je da mnoge linije se ne bi održavale barem ne tako učestalo kao što se održavaju. Činjenica je da imamo pa već sad možemo reći pomalo zastarjelu flotu, ali ti su brodovi plovni, ti brodovi ispunjavaju svoju ulogu i mnogo su bolji od mnogih brodova u drugim europskim zemljama neću ih sad imenovat da me ne bi njihovi, njihovi veleposlanici ovaj prozivali. Međutim, ipak možemo biti zadovoljni i sa uslugom i sa, sa tim brodarima odnosno sa pomorcima na tim brodovima koji svjedoci smo često usred najvećeg nevremena truda se i daju maksimalna napor da bi održali linije i da zaista u krajnjim situacijama se linije Jadrolinije otkazuju. Ono što je uprava Jadrolinije napravila u zadnje vrijeme to je bio rast plaća jer, jer, jer su neopravdano bile niske i niz godina nisu, nisu radili na tome. U planu je i obnova flote, svjesni smo i tih nedostataka same Jadrolinije, obnova flote, gradnja novih brodova, što iz europskih sredstava što nam omogućuje NPOO, novi Operativni fond konkurentnosti i kohezije. Međutim, ti brodovi moraju biti na obnovljive izvore energije, to mora biti tehnički moguće izvesti, tako da vjerojatno da smo to i planirali prije 2-3.g. danas još uvijek ne bi bilo izvedivo. Mi smo u kontaktu i sa drugim europskim zemljama i sa, i sa Fakultetima strojarstva i brodogradnje i sa strukom koja nam mora dati odgovor na to kakvi brodovi, kakvog tipa, kakav pogon. Što se nas tiče kao ministarstva i vlade mi radimo na izradi infrastrukture jer nije samo dovoljno napraviti brod, mi moramo napraviti preduvjete, infrastrukturu u lukama i na tome se radi, ali i prije izgradnje jer izgradnja broda zahtjeva određeno vrijeme projektiranja i izgradnje minimalno 3. do 4.g.. Jadrolinija ima u planu nabavku tamo gdje je to sad neophodno, nabavku kvalitetnih polovnih brodova i evo mislim da, da je to, da je to dobar put, uz kombinaciju i jednog i drugog da ćemo, da ćemo, da će Jadrolinija dati odgovor zapravo na, na tržište i da će se uspjeti ne samo othrvati konkurenciji nego da će tek ta konkurencija ovaj zakon to dopušta će ju natjerati da se ona prilagođava i da bude bolja i uslužnija. To je jedan od ciljeva zakona. Sama cijena karata se nije mijenjala oko 20.g., ne znam sad točan podatak koliko posto je išlo gorivo u međuvremenu, pogotovo je to eskalantno u zadnjih nekoliko mjeseci. Rapska plovidba nas je, Rapska plovidba nas je tražila i dobila je suglasnost što JLS, što agencije i ministarstva jer je takva procedura i oni su podignuli kartu za 2 kune za, za osobni, za osobni automobil. Moram danas to još jednom spomenuti tzv. renesansu na našoj obali koja, koja obuhvaća sve jednu županiju. Mislim da su u ovom trenutku svi projekti koji su spremni za realizaciju, koji imaju građevinsku dozvolu, a koji ispunjavaju sve uvjete da smo mi u ministarstvu ih akceptirali i da su ili su u fazi prijave ili su već u izvedbi, ali neke evo i otvaramo poput Kalamote u Dubrovačko-neretvanskoj županiji, Tkona u Zadarskoj županiji, Cres, Cres u Primorsko-goranskoj županiji, Crikvenica itd.. To su sve, to su sve luke koje, koje zapravo služe povezivanju, povezivanju naših otočana. Bilo je pitanje karata, karte zapravo kategorije i mogućnost uvođenja više cijene karata za građane EU. To nije moguće jer je suprotno i direktivama i pravnoj stečevini koju smo preuzeli. Međutim, ono što smo mi uspjeli napravit i ono što smo mogli napravit je to da primjerice imamo 3 kategorije građana odnosno 3 kategorije ljudi koji plaćaju, oni koji borave minimalno 180 dana na otoku oni imaju mogućnost do 50% popusta i to se odnosi na građane RH i ostale građane EU, te na otočane. Tu istu mogućnost nemaju građani trećih država, dakle strani državljani koji nisu, koji nisu građani EU. Evo ja mislim da sam se uspio dotaknuti velike većine komentara i pitanja. Još jednom se zahvaljujem svima na, na, na kvalitetnoj raspravi.
Evo imamo nekoliko replika, prva je poštovani zastupnik Ante Bačić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče, evo na kraju ste spomenuli vezano za obnovu same flote i zeleni linijski prijevoz, kroz raspravu smo vrlo malo to spominjali. Ja mislim i smatram da je to definitivno budućnost. Zanima me jel ministarstvo ima strategiju oko toga, što planiramo u smislu imamo sada i zelenu javnu nabavu, da li ministarstvo planira uvoditi određene potpore, poticaje, nabavke proizvodnje? Znamo da imamo kvalitetne škverove, imamo kvalitetne proizvođače i baterija, spomenuli ste i same fakultete koji imaju dugu tradiciju. Mislim da u Europi, ali i u svijetu pošto to još nije razvijeno na određenoj razini uz prave poticaje i pravi smjer ovo što ste spomenuli i fakultete i znanje, ali i škverove i proizvođače baterija mogli bi bit prvaci u Europi ovaj upravo vezano za proizvodnju zelenog, zelenog linijskog prijevoza, da ne bi trebali toliko uvozit to i znanje, ali i brodove sa strane nego da bi trebali zapravo mi to proizvodit.
Odgovor.
Zahvaljujem zastupniče Bačić. Ono što je važno da smo mi u sklopu pregovaranja NPOO ispregovarali gradnju tri, tri manja rekao bih trajekta, to su tipa Tijat ili Postira koje smo danas ovdje spominjali. Jedan je već određen za dubrovačko područje, takav odgovara ondje. Drugi je za lošinjsko područje i treći je za šibensko otočje. Uz to imamo i 5, 5 katamarana koji su predviđeni. Mi tražimo još uvijek u razgovoru sa Europskom komisijom model kako i na koji način, tko bi trebao biti nositelj tih projekata. Ono što je važno, vi spominjete svi brodogradilišta danas ovdje. Brodogradilišta bi trebala biti upoznata sa tim našim planovima, osim ovoga imamo i Operativni fond Konkurentnost i kohezija, međutim nije zadaća ministarstva jer da upozorava, iako to radimo, ali nije naše da mi govorimo koje brodogradilište će gdje i kada graditi koji brod. Ja ih sve pozivam [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] da se uključen na tržišno natjecanja i da dobiju na natječaju.
Replika, Maja Grba Bujević. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Državni tajniče. Kako su svi o svemu pa ću sad tako ja malo o svemu. Isto imam bračkog podrijetla po ocu pa eto i na to se pozivam sa kolegicom Baukom i sa kolegicom RAukar i tako da sad iz Postira na Braču jer moj je deda rođen tamo i otac sa tri mjeseca otišao sa Brača, ali evo imam krvi pa ću si uzeti za pravo očekivati od vas da napravite klub neki Bračana pa malo da o tome pričamo zajedno. No, vratimo se na ovu temu. O helidromima, znači uz helikoptere idu i helidromi, oni su važna infrastruktura, natječaja ima za to, ali na njih se prijavljuje lokalna uprava i samouprava. To ne može raditi država, ne može vaše ministarstvo, ne može naše ministarstvo. U tijeku je taj jedan natječaj koji to može pokriti, a mogli smo čuti gradonačelnicu Supetra da imam pripremljen projekt, pa evo to je sad prilika da ga tamo mi bi jako volili kada bi na to dijelu otoka bio helidrom na koje bi onda mogao sletiti bilo MUP-ov ili ovaj [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ili onaj koji ćemo imati u konačnici kada se dogovorimo.
Odgovor.
Evo zahvaljujem vam što ste vi još jednom ukazali na taj natječaj koji jeste, evo ja pozivam zastupnika Bauka da on to prenese onda na Brač. I moram reći da mi je originalna ova njegova ideja da kupi piće prije, to je baš brački je li.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Arsen Bauk.
I ako je piće jeftinije vanka ako je jeftinije na trajektu kupit će ga u trajektu. E, da provjerio sam ovo sa helikopterom jer sam ja sve nepreciznosti koje sam imao rekao temeljem replika. Dakle, bio je jedan slučaj kada smo imali nekih nesporazuma oko helikopterske službe, ali sve ovo što ste rekli je točno tako da to mogu potvrditi. A što se tiče Zekanovića i pjesnika, pogriješio sam, nije Ivo Andrić predstavljao BiH nego je Aleksa Šantić, Srbiju je predstavljao Vuk Karadžić, Srbiju Njegoš to sam točno rekao, Ivan Cankar Sloveniju, Kosta Racin Makedoniju, a brod Petar Zoranić je 1900 čini mi se '60.se sudario s grčkim tankerom pa je umjesto Petra Zoranića došao Vladimir Nazor. Kosovo tad još nije bila republika. Nemam što drugo više hvala.
Imate vi neki odgovor na ovu edukaciju g. Bauka možda? Nemate, dobro. Sljedeća replika poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin.
Poštovani tajniče. Zahvalit ću ovoj rekla bih za mene kao novu zastupnicu zadnjih šest mjeseci neuobičajeno konstruktivnu raspravu gdje se nešto čujemo. Ja bih vam postavila pitanje, prije nekolicinu godina je uspostavljena bila na neko vrijeme linije hidroaviona koja se pokazala, istinabog izuzetno bitnom za gospodarstvo dakle za turizam i imala je jako dobar odjek i ta mreža se trebala širiti, išla je Split, Pula, Lošinj, Hvar mislim da je bilo i Vis, trebalo je ići prema Dubrovniku. To je zaustavljeno, bili su problemi nećemo o tome. Da li ste u ministarstvu razmišljali o ponovnom pokretanju nekakve takve hidroavionske mreže koja zaista mislim da bi dodatno pojačala povezanost i bila atraktivna u gospodarskom smislu našim turistima? Hvala.
Odgovor.
Zahvaljujem vam na pitanju. Istina, gdje god sam ja došao na otok odnosno mjesta koje je bilo povezano sa hidroavionom svi su to pitali kad će ponovno to je bilo dobro i za turiste pa nekad i za lokalno otočno stanovništvo. I imam dobru vijest da ACI razvija taj projekt, ima i određeni koncept, planove i bila je čak ideja da se to napravi već do ove sezone. Ali do god se ne donese odluka, međutim postoji ozbiljan kvalitetan koncept jer su oni preuzeli jedan dio infrastrukture koji je postojao. Ne govorimo o avionima nego govorim o pontonima koji su potrebni za takav promet, a i koliko znam od ono što znam preko uprave odnosno Nadzornog odbora ACI-a da je u planu nabavke takvih hidroaviona.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Poštovani tajniče. Da razjasnimo ono, dakle rekli ste, prvo bi samo jedan komentar na cijenu htjela reći, ne znam jeste li vidjeli kružilo je prije možda i par godina po društvenim mrežama jedan meme koji je kazao zašto bi naša četveročlana obitelj išla u Grčku sedam dana avionom na all inclusive kad za taj novac može trajektom do Hvara i natrag. Toliko o cijenama. Ali ovo oko ovih suglasnosti i prethodnih suglasnosti za dodatne linije i ne znam i stranim brodarima, naravno da se apsolutno sad ne komentiram jedan slučaj nego generalni stav, dakle nakon tih suglasnosti potrebno je ispunit naravno i sve neke druge uvjete koje i svi drugi brodari moraju ispuniti. Ali kažem malo je simptomatično da od 2006.kad smo počeli to uvoditi usklađivat će da do danas evo nema niti jednog. Je li to stvar da ih nema zainteresiranih ili ne ispunjavaju uvjete? Hvala.
Odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Prethodna suglasnost je zapravo služila jer bi netko tko je zainteresiran dođe u agenciju i pita da li postoje nekakve prepreke, da li se preklapa jel su bila preklapanja. Mi smo ovim zakonom i te barijere maknuli, međutim što god je od tih brodova dolazilo nijedan od njih nije ispunjavao sigurnosne uvjete. Ja bih volio stvarno da dođe i strani brodari koji su kvalitetni jer to na kraju krajeva doprinosi kvaliteti i usluzi, međutim to nije bio slučaj do sada. I ja kažem, postoji jedna obaveza meka tzv. meka obveza koju nama Europska komisija dopušta gdje smo mi ostavili mogućnost zaštite domaćih rekao bih brodara, a to je da ako želiš doći na liniju koju ti subvencionira država da ipak moraš imati cijelo godišnju liniju, samo utoliko, međutim to je nešto što nam Europska komisija dopušta. Dakle, sve u skladu sa direktivama.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Erika Fabijanića.
Uvaženi mislim da nije riječ o diskriminaciji jer državnih dužnosnika i nema baš tako po Zakonu o državnim dužnicima, moramo lučiti državne dužnosnike od državnih službenika ili namještenika. A isto tako naglasiti jednu drugu stvar, a to je da ljudi koji su građani i koji imaju veću plaću od državnih dužnosnika pune proračun, a državni dužnosnici imaju plaću iz proračuna tako da ovdje nije riječ o diskriminaciji nego je ovdje riječ o jednakom postupanju prema građanima koji žive na otocima, a koji nisu u državnoj, a koji nisu u državnoj, državni dužnosnici. Za usporedbu drugim riječima da bi ja išao kolegi Boriću ja moram platiti trajektnu kartu, a da bi on došao do mene u Rijeku on ima povlaštenu kartu jel i to isto oblik diskriminacije ili se ja učlanim u DVD pa ćemo imati iste uvjete, evo.
Dobro, evo imali smo stvarno do sada kvalitetno argumentiranu raspravu ja ne bi išao u sfere populizma, ali niti u, niti u nadmetanje možemo kasnije malo, malo prokomentirati. I dalje smatram da nije dobro ni gospodina Bauka, ni gospodina Borića, ni gospodina Bačića ili bilo kojeg drugog državnog tajnika koji nije pokriven s takvim putnim nalozima neću sad ulazit ne znam tko je sve državni dužnosnik ipak evo ja koji nisam s otoka iskazujem poštovanje onima koji žive na otoku. Ako dajemo tolika prava svim ostalim skupinama ljudi onda možemo dati i dužnosnicima između ostalog jer se bore za napredak tih otoka i drago mi je što možemo konstatirati da su naši otočani zadovoljni s ovim novim zakonom. Zahvaljujem.
Hvala državnom tajniku. S ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. I posljednja točka: - Izvješće MIP-a Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva o prestanku mirovanja zastupničkog mandata Luke Brčića i prestanak obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Vinka Zulima. Molim predsjednika Mandatno-imunitetnog povjerenstva gospodina Roberta Jankovića da podnese izvješće.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene kolegice i kolege, Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskog sabora razmotrilo je na 22. Sjednici održanoj 20. siječnja 2022. godine pisanu izjavu zastupnika Luke Brčića o ponovnom obnašanju zastupničke dužnosti koja je upućena predsjedniku Hrvatskog sabora dana 27. prosinca 2021. godine. Povjerenstvo je utvrdilo da je na temelju Članka 14. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor mirovanje zastupničkog mandata Luki Brčiću započelo 25. lipnja 2021. godine te da je istoga dana zastupničku dužnost zamjenika zastupnika nastavio obnašati Vinko Zulim. Kako je Luka Brčić sukladno Članku 14. stavku 2. i 3. zakona podnio pisanu izjavu predsjedniku Hrvatskog sabora u zakonskom roku povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti pa mirovanje zastupničkog mandata Luki Brčiću prestaje 8 dana od dana podnošenja zahtjeva. Istog dana prestaje obnašanje zastupničke dužnosti zamjeniku zastupnika Vinku Zulimu. Slijedom navedenog, povjerenstvo na temelju Članka 14. stavka 3. zakona i Članka 116. Poslovnika Hrvatskog sabora jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika i prestanku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika. Dana 4. siječnja 2022. prestaje mirovanje zastupničkog mandata zastupnika Luke Brčića. Zastupničku dužnost zamjenika zastupnika prestaje obnašati Vinko Zulim dana 4. siječnja 2022. godine.
Zahvaljujem predsjedniku Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Otvaram raspravu. Jel se netko javio za raspravu? Nema. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sjednicu nastavljamo sutra u 9 i 30 izjašnjavanjem o amandmanima. Obavještavam vas da ćemo sutra osim planiranih točaka za sutra raspraviti i točku izbor, imenovanja i razrješenja. Hvala lijepa, ugodno poslijepodne svima. SJEDNICA PREKINUTA U 17,25 SATI. Slijedi iznošenje stajališta u ime nezavisnog Hrvoja Zekanovića.