Poštovane kolegice i kolege, za tjedan dana, točnije 21. veljače ističe rok do kojega je vlada RH trebala predložiti da Sabor donese novi zakon o zdravstvenim mjerama, za ostvarenje prava na slobodu odlučivanje o rađanju djece. Taj rok je Vladi dao Ustavni sud još prije 2 g. i što je vlada učinila, ništa. Sramota za vladu Andreja Plenkovića, koja se vodi hvaliti da je vjerodostojan i koji voli govoriti o poštivanju pravne države i institucija. Kakva je to vlada koja ne poštuje odluke Ustavnog suda, kakvu to poruke građanima i drugim institucijama, šalje vlada koja ne poštuje Ustavni sud? Jasan je razlog zbog kojeg je Ustavni sud u veljači 2017. g. dao rok od 2 g. da se donese novi zakon, jer je postojeći zakon zastario, datira iz 1978. g. i potrebno ga je uskladiti sa sadašnjim vremenom, terminološki i sadržajno. Jasna je poruka Ustavnog suda, pobačaj se ne može zabraniti, sve je dakle, jasno, vlada je imala 2 g. da predloži zakon, koji će poštovati pravo žene na izbor i koji će ostvarivanje tog prava urediti na suvremen i premjeren način. Vlada je imala dovoljno vremena, al očito nije imala dovoljno hrabrosti i odlučnosti da pitanje prekida trudnoće uredi na suvremen i razuman način, bez ideoloških ograničenja i bez zadiranja u pravo žena na izbor. Andrej Plenković pokazao se kao politički kukavica, skriva se iza ministra Kujundžića i njegovih povjerenstava, a zapravo se Plenković boji HDZ-ovih nazadnjaka i klerika bez kojih nema većine u saboru i nema vlasti. Ponavljam sramotno je što Vlada ne poštuje Ustavni sud, a jednako je sramotno za Plenkovića i njegovu Vladu što ih nije briga za pravo žena na izbor. Upravo ovih dana u medijima čitamo poražavajuće činjenice, 20% bolnica koje ima ginekološke odjele, medicinski prekid trudnoće ne može se obaviti jer su svi liječnici iskazali priziv savjesti. Od 322 ginekologa u javnim bolnicama, 186 ili 58% su iskazali priziv savjesti, žene se šalju u druge gradove, a neke bolnice šalju žene na savjetovanje iako je to nezakonito. U nekim bolnicama čak se šalje na prvostupanjsku i drugostupanjsku komisiju iako po postojećem zakonu prekid trudnoće mogu izvršiti vez toga. U klinikama, nekim klinikama su skoro svi ginekolozi su izrazili priziv savjesti kad se radi o medicinskom prekidu trudnoće, ali ti isti ginekolozi nemaju priziv savjesti kada se radi o medicinski potpomognutoj oplodnji. Uz priziv savjesti i to da žena mora platiti prekid trudnoće ovaj zahvat postaje nedostupan velikoj većini žena, a u nekim dijelovima Hrvatske potpuno je onemogućen. Dakle, krše se zakoni, krše se prava žene na izbor, ugrožava se zdravlje žena, a Andrej Plenković sve to očito zna al ga nije briga i kukavički šuti već dvije godine i ništa ne poduzima da se donese novi zakon. Mi demokrati pokazali smo da se zakon može pripremiti u zadanom roku, da se može poštovati odluka Ustavnog suda i da se može što je najvažnije zaštititi prvo žena na izbor. Donijeti, žena ima pravo donijeti odluku o prekidu trudnoće do navršenih 12 tjedana, ima pravo da to bude na teret HZZO-a, kontracepcija i sve mjere za planiranje obitelji trebaju biti na teret HZZO-a, nema dodatnog savjetovanja, nema dodatnog perioda mirovanja, sve je to pravo žene i to je ono što smo u ovom zakonu i poručili. Prijedlog zakona je na stolu, upućen je u saborsku proceduru, pa pozivam predsjednika sabora da ga stavi hitno na raspravu jer još uvijek stignemo raspraviti i donijeti novi zakon, stignemo pokazati da možemo poštovati odluku Ustavnog suda i da poštujemo pravo žene na izbor. Kao čovjeka i liječnika sram me je kad čujem da je medikametozni prekid trudnoće je moguć samo u Puli i Rijeci iako je upola jeftiniji, manje intenzivan, manje rizičan, manje štetan za budućnost i …/nerazumljivo/… žene. Većini žena u Hrvatskoj nije dostupan, kao da ne živimo u 21. stoljeću. Kao političara bilo bi me sram da ne poduzimam sve što mogu da se situacija promijeni. Predloženi zakon najmanje je što kao zastupnik mogu učiniti. Pozivam još jednom sve kolegice i kolege u saboru neovisno o stranačkim bojama pokažite da brinete o dobrobiti i zdravlju žena u Hrvatskoj, pokažite da štitite pravo žena na izbor, pokažite da se odluke Ustavnog suda moraju [[Upadica: Vrijeme.]] poštovati, pokažite da niste [[Upadica: Vrijeme.]] političke kukavice, ako to ne učinite [[Upadica: Kolega Mrsiću, vrijeme.]] danas sutra će biti vas sram. Hvala lijepo.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege, kao i uvijek prvi dan kada kreće plenarna sjednica imamo slobodni govor klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika, pa tako i danas kreće prvi poštovani kolega Mirano Mrsić, nezavisni zastupnik, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, svakim danom koji prolazi Vlada Andreja Plenkovića pokazuje da odluke Ustavnog suda za nju nisu obvezujuće. Prije više od mjesec dana trebali smo imati novi zakon o prekidu trudnoće koji se zove Zakon o zdravstvenim mjerama za ostvarivanje prava na slobodno odlučivanje o rađanju djece. Vlada i sabor su ignorirali rok koji je dao Ustavni sud prije 2 godine. Velika je to sramota za Vladu Andreja Plenkovića koja se voli hvaliti da je vjerodostojna i koja voli govoriti o poštivanju pravne države i institucija. Kakva je to vlada koja ne poštuje odluke Ustavnog suda, kakvu tu poruku građanima i drugim institucijama šalje vlada koja ne poštuje Ustavni sud? No na stranu što Andrej Plenković ne poštuje Ustavni sud, ali predsjednik Vlade RH i HDZ ne poštuje 57%, 51% ljudi u našoj zemlji, ne poštuje naše sugrađanke, ne poštuje žene i ne poštuje njihovo pravo na izbor. Svima je jasno što je Ustavni sud poručio 2017. godine, pobačaj se ne može zabraniti u Hrvatskoj i Vlada ima 2 godine da postojeći zakon osuvremeni. Vlada je imala dovoljno vremena, ali očito ne i dovoljno hrabrosti i odlučnosti da pitanje prekida trudnoće uredi na suvremen i razuman način bez ideoloških ograničenja i bez zadiranja u pravo žene na izbor. Andrej Plenković pokazao je da je politička kukavica, skriva se iza ministra Kujundžića i njegovih povjerenstava, a zapravo se Plenković boji HDZ-ovih nazadnjaka i klerikalaca bez kojih nema većine u saboru i nema vlasti. Boji se proklinjanja sa crkvenih oltara jer eto izbori su pa ne bi bilo lijepo da se otpuhne poznata i sa njegovog lika i djela. U medijima čitamo poražavajuće činjenice 20% bolnica koje imaju ginekološke odjele ne rade prekid trudnoće jer su svi liječnici iskazali priziv savjesti. Od 322 ginekologa u javnim bolnicama 58% su iskazali priziv savjesti. Žene se šalje u druge gradove, a neke bolnice žene šalju na savjetovanje iako je to protuzakonito. U nekim bolnicama žene se čak šalju na prvostupanjsku i drugostupanjsku komisiju iako po postojećem zakonu mogu obaviti prekid trudnoće bez toga. U nekim bolnicama gotovo svi ginekolozi su izrazili priziv savjesti i ne rade prekid trudnoće. A u Dubrovniku se desilo ono što je bilo nemoguće, nemoguće i zamisliti jer svim anesteziolozima u toj bolnici koji su bili taj dan na dužnosti probudila se savjest pa je ginekolog morao obaviti prekid trudnoće pri punoj svijesti pacijentice. Kolege koji imaju priziv savjesti da ne sudjeluju u prekidu trudnoće ta ista savjest nije ih upozorila da odbijajući anesteziju krše Hipokratovu zakletvu na koju su prisegnuli. Sve su te moje kolege svoju savjest stavile ispred dobrobiti pacijenata i dubrovačku bolnicu vratili u 18. stoljeće. Da su to učinili u ratu sudilo bi im se po međunarodnim konvencijama, ali nažalost ne postoji konvencija koja bi osudila ovo što se dogodilo toj ženi u Dubrovniku. Sustavno se krše prava žene na izbor i ugrožava se zdravlje građana. Andrej Plenković sve to očito zna, ali nije ga briga, kukavički šuti i već 2 godine ništa ne poduzima da se donese novi zakon. Stav Amsterdamske koalicije demokrata je jasan, žena ima pravo donijeti odluku o prekidu trudnoće do navršenih 12 tjedana, na prekid trudnoće u svim javnim bolnicama na teret HZZO-a, sama odlučivati bez zadiranja u privatnost i bez obaveze dodatnog savjetovanja, mora imati mogućnost izbora prekida trudnoće lijekovima ili kirurški, ako se radi o kirurškom mora biti bezbolan i mora biti osigurana dostupnost zahvata u svim javnim bolničkim ustanovama. Pozivam još jednom kolegice i kolege u saboru obzirom da je prijedlog Amsterdamske koalicije demokrata na dnevnom redu da neovisno o stranačkim bojama pokažete da brinete o dobrobiti i zdravlju žena u Hrvatskoj. Pokažite da štitite pravo žena na izbor, pokažite da se odluke Ustavnog suda mogu i trebaju poštivati, pokažite da niste kukavice kao premijer, ako to ne učinite [[Upadica: Hvala.]] sutra će vas biti sram.
Idemo sada na dnevni red, prva točka je: Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 565. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. i 204. Poslovnika HS. Imate replike na ovo što ja govorim ili što? Pa još čovjek nije počeo, budete jel. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno čl. 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, a amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, poštovani ministar zaštite okoliša i energetike Tomislav Ćorić, izvolite ministre. Dakle, molim vas da držite u zraku tablice sa replikama da može popisati kolegica sve što je. Evo, krećete i imate pravo govoriti pola sata, znači do 11 sati i jednu minutu i 15 sekundi.
Poštovani predsjedniče HS, poštovane zastupnice i zastupnici, dopustite da vam u slijedećih 30 minuta ukažem na okolnosti, razloge, izmjene i dopuna Zakona o privatizaciji INA-e, te vas upoznam s detaljima samih izmjena. Siguran sam da rasprava o INI svojom kompleksnošću nadilazi moje polusatno izlaganje, čini mi se potrebnim na samom početku vratiti se u prošlost. Dana 26. listopada 2000.g. Vlada RH donijela je odluku o pokretanju postupka restrukturiranja kao pripreme za privatizaciju INA-e. Na sjednici HS održanoj u srpnju 2001.g. donesen je paket zakona i to Zakon o energiji, Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti, Zakon o tržištu električne energije, Zakon o tržištu plina, Zakon o tržištu nafte i naftnih derivata, sve u cilju reforme energetskog sektora, temeljem Direktive za električnu energiju i Direktive za plin. Sukladno čl. 13. st. 5. Zakona o privatizaciji iz 1996.g. bilo je razvidno da postoji potreba za donošenjem Posebnog zakona, a u cilju rješenja koje će u operativnoj mjeri omogućiti provedbu privatizacije INA-e. Nastavno na navedeno, 2002.g. donesen je i sam Zakon o privatizaciji INA-e. Ključan članak za razumijevanje procesa privatizacije jeste čl. 4. zakona, važećeg zakona iz 2002.g. Sukladno čl. 4. Zakona o privatizaciji INA-e, privatizacija se planirala provesti na slijedeći način, prijenosom bez naknade 7% dionica hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji, prodajom do najviše 7% dionica zaposlenicima i ranijim zaposlenicima INA-e, prodajom do najviše 25% + 1 dionica strateškom ulagatelju, prodajom najmanje 15% dionica u postupku javne ponude sukladno propisima koji uređuju izdavanje i promet vrijednosnih papira i to hrvatskim državljanima uz pravo prvenstva, pogodnostima i pod uvjetima koje će utvrditi Vlada RH prilikom uvrštenja dionica INA-e na službenu kotaciju, domaćim i pravnim osobama i stranim ulagateljima bez prava prvenstva i posebnih pogodnosti prodajom putem javne ponude, prodajom ili zamjenom preostalog dijela dionica sukladno tržišnim prilikama strateškom ulagatelju ili na tržištu kapitala na temelju odluke Vlade RH i uz prethodnu suglasnost HS, te konačno izuzimanjem iz preostalog dijela potrebnog broja dionica za naknadu bivšim vlasnicima. Sukladno st. 2. čl. 4. zakona, RH zadržava vlasništvo nad 25% + 1 dionici INA-e koje će se privatizirati na temelju posebnog zakona nakon prijama RH u članstvo EU, dakle, to je čl. 4. Molim vas da još jednom obratite pozornost na činjenicu kako je Zakonom o privatizaciji INA-e iz 2002.g. bila predviđena potpuna privatizacija ovog društva. A kako je to doista izgledalo, pojasnit ćemo u fazama. U prvoj fazi HS je 19. ožujka 2002.g. donio Zakon o privatizaciji INA-e, te je sukladno čl. 4. zakona 25% + 1 dionica prodana strateškom ulagatelju. U drugoj fazi, 2005.g., 7% vrijednosti svih dionica INA-e preneseno je hrvatskim braniteljima i članovima njihove obitelji bez naknade. U trećoj fazi, proces privatizacije započeto je 2006.g., obilježeno je inicijalnom javnom ponudom od 17% običnih dionica hrvatskim državljanima po povlaštenim uvjetima. Četvrta faza provedena je 2007.g. i uključivala je prodaju daljnjih 7% dionica sadašnjim i bivšim zaposlenicima, tada je RH smanjila svoj udio ispod 50%. U petoj fazi, 2008.g., kada je MOL dobrovoljno ponudio javnu ponudu za kupnju dodatnih dionica INA-e, dok je Upravni odbor fonda hrvatskih branitelja odlučio na javnoj ponudi prodati 7% dionica, a što je rezultiralo povećanjem udjela MOL-a u vlasništvu INA-e na 47,16%. Naknadno, MOL je stekao nešto manje od 2%-tna boda, a što je u ukupno stečenim udjelima iznosilo 49,08% dionica INA-e. Što je prethodilo, dakle, izmjenama i dopunama koje su danas ovdje pred vama? Dopustite sad da se radi pojašnjenja vratimo ponovno 10-tak godina unazad. Forma i sadržaj Zakona o privatizaciji INA-e od samog donošenja do 2008.g [[Upadica: Ministre, samo malo vas molim, ministre, samo malo]]
Kolege iz MOST-a i kolega Bernardić, ja bi vas molio, kolega govori, da budemo ipak malo tiše.
Forma i sadržaj Zakona o privatizaciji INA-e od samog donošenja do 2008.g. nisu bili dovedeni u pitanje. Međutim, 2008. i 2010.g. Vlada RH je u pregovaračkom stajalištu za Međuvladinu konferenciju o pristupanju RH EU, za poglavlje četvrto, te u Izvješću i ispunjenju obveza iz poglavlja 4 sloboda kretanja kapitala, preuzela obvezu usklađivanja s pravnom stečevinom EU donošenjem izmjena i dopuna Zakona o privatizaciji INA-e, a koje izmjene su trebale stupiti na snagu do pristupanja RH EU. Isto tako, važno je za istaknuti kako je u prosincu 2013.g. Europska komisija pokrenula EU pilot s kojim je izrazila ozbiljne sumnje u usklađenost posebnih prava s člancima 49. i 63. Ugovora o funkcioniranju EU, nadalje Europska komisija je u tom pilotu upozorila i na činjenicu da se Vlada RH obvezala 2010. godine na izmjenu predmetnog zakona kako bi osigurala usklađenost s pravnom stečevinom EU. U veljači 2014. godine u odgovoru na EU pilot Vlada RH ističe kako je Ministarstvo gospodarstva izradilo Nacrt Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o privatizaciji INE koji je upućen na očitovanje drugim ministarstvima i institucijama no da se sa navedenim postupkom u međuvremenu zastalo budući da su pitanja privatizacije, stečenog vlasništva i korporativnog upravljanja INOM predmet tih kaznenih postupaka koji su bili u tijeku pred pravosudnim tijelima, kao i dva Međunarodna arbitražna postupka. Stav tadašnje vlade je bio da ne treba ići u izmjene dok postupci traju. U studenom 2014. godine Europska komisija je uputila pismo službene obavijesti u kojem daje pravnu ocjenu da prava koja su Zakonom o privatizaciji dodijeljena RH predstavljaju prepreku slobodnom kretanju kapitala i pravu oslovnog, poslovnog nastana ispričavam se, što je zabranjeno člancima 49. i 63. Ugovora o funkcioniranju INE. U siječnju 2015. godine u odgovoru koji je RH uputila Europskoj komisiji na pismo službene obavijesti navedeno je kako se na zahtjev RH arbitražni sud donio odluku o određivanju privremenih mjera kojim nalaže MOL-u da u ostvarivanju svojih raznih prava, uključujući i ona koja se odnose na njihove dionice u društvu INA mora osigurati da u svakom trenutku postupka u najboljim poslovnim interesima društva INA. Obzirom na takvu odluku sud nastavlja, suda nastavljen je rad na izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INE. Krajem 2015. godine rasprava na tehničkoj razini s predstavnicima Europske komisije je prekinuta, te je na upit Europske komisije u lipnju 2016. odgovoreno kako RH nije u mogućnosti mijenjati predmetni zakon obzirom na izglasavanje nepovjerenja Vladi RH i raspuštanje Hrvatskog sabora. U veljači 2017. godine ova Vlada obavijestila je Europsku komisiju o novim okolnostima vezanim uz zakon i namjeri Vlada RH da otkupi dionice INE u vlasništvu MOL-a, no Europska komisija u srpnju 2017. godine ipak je donijela odluku o podnošenju tužbe Sudu EU protiv RH. U rujnu 2017. godine pristupilo se izmjeni dopuni zakona na način da je osnovana radna skupina koja tijekom 2017. i 2018. godine radi na predloženim izmjenama i dopunama, a što je u srpnju 2018. godine rezultiralo donošenjem odluke od strane Europske komisije o suspendiranju postupka podnošenja tužbe protiv RH. Ono što želim naglasiti je dakle, da je zahvaljujući naporima ove Vlade odluka o podnošenju tužbe u srpnju 2018. godine suspendirana. Zadnji kvartal 2018. godine i siječanj 2019. godine donijeli su finalna usaglašavanja teksta zakona s Europskom komisijom i na taj način smo zapravo zatvorili ovaj proces. Dame i gospodo, ova Vlada je odlučila preuzeti odgovornost, uskladiti zakon sa Europskom pravnom stečevinom i maksimalno zaštititi interese RH. Dopustite u narednom dijelu izlaganja da vam objasnim kako. S obzirom na sve navedeno očiti su razlozi donošenja ovih izmjena i dopuna, a to su, usklađenje postojećeg zakona s pravnom stečevinom EU, imajmo na umu činjenicu da je zakon donesen 2002. godine kada RH nije bila članica EU, otklanjanje povrede prava EU, zaustavljanje sudskog postupka protiv RH pred Sudom EU te konačno i najvažnije istovremena zaštita interesa naše države na način koji neće biti protivan temeljnim tržišnim slobodama EU. Radi hrvatske javnosti važno je istaknuti kako se ovim izmjenama i dopunama Zakona o privatizaciji INE ne gubi pravo prvokupa jer je isto pravo sadržano u izmjenama međudioničarskog ugovora sklopljenog 2009. godine. Dakle, postavlja se pitanje što se mijenja izmjenama i dopunama Zakona o privatizaciji INE. Ovim izmjenama i dopunama jedini članak koji se zapravo tim izmjenama i dopunama mijenja je članak 10.-ti, vjerujem da hrvatsku javnost i one manje upućene zanima što sadrži članak 10.-ti i zašto se mijenja. Članak 10. važećeg Zakona o privatizaciji INE sadrži odredbe prema kojima RH zadržava određena posebna prava koja se ogledaju u ekskluzivnom pravu kontrole nad promjenama u vlasništvu kao i u ekskluzivnom pravu veta na određene odluke uprave društva, a također i osiguravaju pravo prvokupa cjelokupne ili dijela imovine društva po procijenjenoj tržišnoj vrijednosti u slučaju pokretanja likvidacije društva. Europska komisija smatra da bi ta posebna prava mogla odvratiti poslovne subjekte iz drugih država članica od izravnih ili vrijednosnih ulaganja u INU d.d. koja kotira na burzi. Činjenica da se financijsku vrijednost, da se financijska vrijednost odluka za koju je potrebna prethodna suglasnost u skladu s člankom 10.-tim stavcima 1., 2. i 4. zakona razlikuje ovisno o postotku dionica koje drži RH, stvarno joj omogućuje da sve dok je vlasnik 10% dionica INE, bilo kojem ulagaču spriječi stjecanje kontrolnog udjela u INI bez njezine suglasnosti. Pravo prvokupa koje je omogućeno člankom 10. stavkom 5.-tim zakona također je ograničenje kretanja kapitala jer se njime potencijalnim kupcima može onemogućiti stjecanje imovine INE. S obzirom na to da takve odredbe nisu u skladu s Europskom pravnom stečevinom i temeljnim tržišnim slobodama EU, slobodnom kretanju kapitala i pravu poslovnog nastana, a što je zabranjeno člancima 63. i 49. Ugovora o funkcioniranju EU, Europska komisija je pokrenula postupak zbog povrede prava EU u skladu s člankom 258. Ugovora o funkcioniranju EU te je donijela odluku o podnošenju tužbe sudbu, ispričavam se, Sudu EU u srpnju 2017. godine. Dakle, izmjene i dopuni Zakona o privatizaciji INE odnose se na članak 10. Što nam donose izmjene članka 10.-tog? Izmijenjenim člankom 10.-tim propisuje se obveza fizičkoj ili pravnoj osobi da o namjeri stjecanja dionica prilikom prelaska praga od 25 ili 50% dionica s pravom glasa, obavijesti ministra nadležnog za energetiku uz koju obavijest mora podnijeti dugoročni plan upravljanja i poslovanja. Ministar na takav plan izdaje mišljenje koje dostavlja Vladi RH a koje donosi odluku o suglasnosti za stjecanje dionica. Vlada RH može uskratiti suglasnost ako ocijeni da određene okolnosti, stajalište EU-a, nepoštovanje međunarodnog prava, demokratska načela, prikladnost i sposobnost stjecatelja, dosadašnje kažnjavanje, kontrola od strane Vlade treće države itd., predstavljaju ozbiljnu javnoj sigurnosti, iznimnu opasnost od ozbiljnih štete ta javnu sigurnost da na način da bi ugrozio sigurnu, pouzdanu i redovitu opskrbu energijom na tržištu te zaštitu sigurnosti infrastrukture za opskrbu energijom. Nadalje, propisuje se mogućnost Vladi RH traženje otklanjanja nedostataka i poduzimanje potrebnih mjera ukoliko stjecatelj dionica svojim aktivnostima ugrožava sigurnu, pouzdanu i redovitu opskrbu energijom te zaštitu sigurnosti infrastrukture za opskrbu energijom. Ukoliko stjecatelj ne otkloni nedostatke, Vlada ima pravo na naknadu štete. Ukoliko stjecatelj kontinuirano svojim aktivnostima dovodi u pitanje opskrbu te infrastrukturu, Vlada može donijeti odluku o oduzimanju suglasnosti za stjecanje dionica. Nakon oduzimanja suglasnosti stjecatelj je dužan ponuditi RH prodaju stečajnih dionica. Ukoliko ne ponudi, Vlada ima pravo pred trgovačkim sudom zahtijevati nalaganje prodaje dionica prema tržišnoj vrijednosti dionica. Dopunjenim člankom 10. a RH za razliku od dosadašnje prakse, dodatno osnažuje svoju poziciju temeljem pozitivnih propisa u nekim drugim državama članicama EU-a. Naime neovisno o stjecanju dionica, ovom dopunom predviđa se izbora dva predstavnika RH koji mogu prisustvovati sjednicama uprave društva bez prava glasa. Predstavnici imaju obvezu ministru nadležnom za energetiku podnijeti prijedlog za preispitivanje odluke uprave, ako smatraju da se odlukom ozbiljno ugrožavaju državni interesi. Ministar nadležan za energetiku prema članku 10. a ima pravo podnijeti tužbu trgovačkom sudu te prijedlog za određivanje privremene mjere ako smatra da se odlukom uprave ozbiljno ugrožava ili dovodi u pitanje opskrbe energijom te sigurnost infrastrukture za opskrbu energijom. U hitnom postupku pred sudom donosi se odnosno odlučuje se o privremenoj mjeri kojom se odgađa učinak sporne odluke koju je donijela uprava sve do pravomoćnosti odluke suda o tužbi. Poštovane saborske zastupnice, saborski zastupnici, nadam se da sam vam u proteklih 15-ak minuta uspio prikazati okolnosti i razloge uslijed kojih je bilo nužno pristupiti izmjenama i dopunama ovog zakona. Siguran sam da će vaše rasprave po pitanju sadržaja ovih izmjena i dopuna biti konstruktivne i na njima vam unaprijed zahvaljujem. Na samom kraju dopustite još jednu napomenu. Izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e motivirane su jedino i isključivo usklađenjem hrvatske pravne stečevine sa pravnom stečevinom EU-a čiji je RH član, izbjegavanje tužbe pred Europskim sudom te konačno zaštitom interesa RH i novim izgledom članka 10. odnosno dopunama u članku 10. a ovog zakona. Nijedna drugi motiv ne stoji iza ovih izmjena i dopuna doli učiniti sve da se interes RH zaštititi u kontekstu ovih izmjena i dopuna. Hvala vam lijepa još jednom.
Zahvaljujem ministru. Ja ću sad samo pročitati sve šta smo zapisali pa ako netko nije zapisan da sada kaže. Dakle Lovrinović, Zekanović, Bunjac, Bulj, Grmoja, Panenić, Maras, Križanić, Vlaović, Hajdaš Dončić, Glasnović, Dobrović, Mrsić, Felak, Grčić, Mrak Taritaš, Žagar, Đakić, Sinčić, Škorić, Branko Bačić, Orepić, Sokol, Perić. Šuker, ne, ne bio je sigurno. To je to, dobro. Prvi je kolega Lovrinović, izvolite.
Hvala g. predsjedniče Sabora, poštovani predstavnici ministarstva. Sada je ustvari sve jasno. Poštovani građani, ova Vlada kaže ne znamo riješiti problem INA-e, ne znamo ako ćemo je kupiti otkud da nađemo novce, procjenjujemo da je politička šteta daljnje privatizacije manje o od svega što ćemo trpjeti zbog arbitraže, političkih previranja itd. Iskoristili ste pravnu stečevinu EU-a da obavite do kraja ovaj posao, ovo je najveća politička korupcijska afera u Hrvatskoj od nastanka ovoga posla. Prema tome, Hrvatska će iz ovoga izvući velike posljedice, vi na kraju kažete tamo će Hrvatska ... [[Govornik se ne razumije.]] ostavimo 1,2% našeg vlasništva imati mogućnost da pošalje dva sušača da ne kažem doušnika koji će javljati što se događa. Vi od početka i HDZ i SDP upropastili set INA-u i odgovarat ćete zbog toga.
Hvala. Vrijeme je isteklo, hvala vam.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče Lovrinoviću, hvala vam replici. Jedino što sada jasno je da niste pročitali niti prvi Zakon o privatizaciji INA-e a niti ove izmjene i dopune, to se iz vašeg izlaganja jasno vidi. Hvala lijepo.
Poštovani kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani ministre, ja sam pročitao i pozorno sam vas slušao i ključna riječ u vašem izlaganju je pravna stečevina., pravna stečevina EU-a odnosno Hrvati, usvojite apsolutno sve zakone koje Europska komisija odnosno EU naloži. Apsolutno sve. A izlike su kaže prepreka slobodnom kretanju kapitala. Onda vi kažete u jednom rečenici dvije stvari koje su u nesuglasju, zaštita interesa Hrvatske i tržišne slobode EU-a. I naposljetku kažete da je ključan članak 10. gdje će Hrvati imati pravo prvokupa u slučaju likvidacije INA-e, znači Hrvati će moći otkupiti ostatke ostataka srušene INA-e ako se ona raspadne i mi moramo biti zadovoljni. Dakle smatram da od EU-a mi nažalost nemamo ništa, isključivo pravnu stečevinu odnosno njihove zakone koji ne odgovaraju našoj domovini [[Upadica: Hvala]] našem narodu.
Odgovor, izvolite.
Pa gospodine, poštovani g. zastupniče Zekanoviću, vi to jeste pročitali, ali očito ne s razumijevanjem. Dakle, čl. 10. postojećeg Zakona o privatizaciji INA-e govori ovo što ste rekli i pripisali novom zakonu odnosno izmjenama i dopunama. Ja vam se ispričavam, međutim, možemo nastaviti raspravu nakon ove rasprave gdje je jasno i evidentno, dakle, da unatoč činjenici da vi držite da je drugačije, RH izmjenama i dopunama čl. 10. koji ste vi citirali kao budući, on je zapravo, nakon usvajanja ovog zakona, prošli, više neće biti na snazi, apsolutno zaštitila interes RH. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika, izvolite kolega Zekanović.
Poštovani predsjedniče HS, znači očito je da je ministar prekršio čl. 238. gdje je omaložavao i vrijeđao druge zastupnike odnosno mene kao zastupnika. Razumio sam, a razumijete i vi. Razumijete i vi da ovaj zakon nije dobar i to je žalosno, vi znate da ovaj zakon nije dobar i namećete nam ga. Namećete nam ga zato što EU tako nalaže i to nije dobro, a dobro znate što radite, dobro znate što radite.
Kolega Zekanović, ovo što ste kazali nije bilo na razini toga da ja mogu reći da je povrijeđen Poslovnik, dakle, niste dobro obrazložili razloge zašto smatrate da je povrijeđen Poslovnik, ali neću vam dati opomenu. Kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo.
Dozvolite, samo malo, kolega Lovrinović, povreda Poslovnika, što biste vi?
Ispričavam se g. predsjedniče, isto čl. 238. kako možete reći da nije povreda Poslovnika kad ministar vrijeđa zastupnika da nisu nešto čitali, da nešto ne razumiju [[Upadica predsjednik: Kolega Lovrinović]] mi smo znači idioti u ovom HS, jel?
Kolega Lovrinović, pa šta ste vi, pa što ste vi izgovorili ovdje sada maloprije s vašeg mjesta kolegi Ćoriću, ministru Ćoriću, ja nisam reagirao, pustio sam, pa onda je on odgovorio vama kako smatra… …/Upadica Lovrinović: Zaštite nas molim vas sve, ne samo mene od prozivanja da smo… [[Govornik se ne razumije]] dajte molim vas, dajte molim vas sjednite, sjednite, sjednite, sjednite, [[Upadica Lovrinović: To je slika HS gdje nama dolaze ovdje netko držati lekciju, razumijete?]] izvolite se sjesti. Kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi ministre Ćorić, za Božić 2016.g. premijer Andrej Plenković obećao je da će prodat ¼ HEP-a kako bi kupio mađarske udjele u INA-i, te nam je tom prilikom rekao da će cijeli proces trajati godinu dana, da je to jedan razuman rok i okvir, da će se cijeli posao voditi vrlo precizno, vrlo transparentno i zakonski uređeno, te da će INA biti u hrvatskom vlasništvu, između ostaloga, predstavljati značajan faktor na tržištu jugoistočne Europe. Sada je već 2019.g., prošlo je više od dvije godine od te izjave, vidimo da od toga nema ništa, pa mi recite zbog čega ste od toga odustali? I također me zanima zbog čega vi kao deklarirani demokršćani kršite osmu Božju zapovijed koja glasi „Ne reci lažno svjedočanstvo“?. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem se na pitanju i komentaru poštovani zastupniče Bunjac, dopustite da se osvrnem samo na prvi dio ovog vašeg upita. Dakle, da na Božić 2006.g. predsjednik Vlade izjavio je odnosno obavijestio je hrvatsku javnost o namjeri Vlade RH da otkupimo udio mađarskog MOL-a u INA-i. Ono što smo činili u narednim mjesecima protekle dvije godine, dakle, da smo i da idemo u tom smjeru i u tom kontekstu Vlada RH nije odustala od namjere da otkupi udio mađarskog MOL-a u INA-i. Hvala lijepa.
Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. INA, strateška tvrtka RH, počelo je sa bijelim očima, Slavkom Linićem i SDP-om, dotukao je Ivo Sanader dok se uhićivalo, transferiralo i procesuiralo najistaknutije hrvatske branitelje. A ovo sada je zakon koji je napisan, očito vam ga je diktirao Jozo Petrović, konzultant. Jedini dobit koji ima u RH od otuđenja, krađe, pljačke nacionalnih interesa je Jozo Petrović. I vi ste svjesni da je ovo smrtovni list, ovo je smrtovnica za sve pljačke koje je proveo, ovo je počeo SDP, završio HDZ, a sada vam piše ovu smrtovnicu Jozo Petrović. Molim vas, recite istinu da je ovo smrtni list ovaj zakon i pokidajte ga ministre, ovo je smrtni list za najveću energetsku tvrtku, a to je INA [[Upadica: Hvala]] ovo je izdaja nacionalnih interesa [[Upadica: Odgovor, izvolite ministre]] zbog koje ne odgovaraju ti konzultanti [[Upadica: Izvolite ministre]] [[Govornik se ne razumije]] ministra i Vladu. Hvala.
Poštovani zastupniče Bulj, hvala vam na vašem komentaru, nisam razaznao pitanje, međutim, dopustite da kratko komentiram. Dakle, odgovorne odluke u energetskom sektoru i odgovorne radnje zahtijevaju jedan put i način, razgovor, rasprava s ciljem izgovaranja velikih riječi, zahtijeva drugi put. Ovaj zakon izmjene i dopune čl. 10. odnosno izmjene i dopune ovog zakona u najvećoj mogućoj mjeri štite interese RH. Uputit ću vas na činjenicu da je prije nego što sam ušao u Ministarstvo zaštite okoliša i energetike, ovo ministarstvo, pa i donošenje odluka, pa i potencijalnih izmjena i dopuna zakona, bilo pod ingerencijom ljudi koji sjede iza vas. Ja vas molim da se informirate zašto oni nisu na najbolji mogući način, kako vi kažete, zaštitili interese RH, nego sam to morao učiniti ja. Hvala vam lijepo.
Kolega Grmoja, izvolite.
Hvala. Poštovani ministre, ja se slažem da ne treba ovdje se prosipati velikim riječima i velikim obećanjima, treba raditi da se zaštiti energetski sektor, ali mi smo imali velika obećanja. Evo ga, naslovnica uoči izbora „MOL-u neću dopustiti zatvaranje Rafinerije u Sisku“, Andrej Plenković, sadašnji premijer. Nije jedino božićno obećanje o otkupu MOL-ovih dionica, obećanje koje je izigrao predsjednik Vlade. Vi ste, znači, odlukom Vlade pristali na plan poslovanja INE i tako zatvorili Sisačku rafineriju, osim toga pustili ste u Petrokemiju znači ste pustili MOL i isto tako ćete JANAF-u u sada omogućiti da ovu sisačku naftu preusmjeri u druge znači ovaj druge centre gdje će se ona obrađivati. To je vaš plan, a to je sve dio dogovora Plenković – Orban.
Odgovor izvolite.
Poštovani zastupniče Grmoja hvala vam na vašem komentaru, odnosno replici, dakle cilj Vlade RH je uspješna vertikalna integrirana INA. INA sa svim segmentima svog poslovanja i u tom kontekstu jedan od najvažnijih budućih događaja jeste modernizacija rafinerije u Rijeci. Što se tiče transformacije rafinerije u Sisku, nije riječ o odluci Vlade RH već o odluci uprave kompanije i u tom kontekstu transformirano poslovanje, modernizacija poslovanja rafinerije u Rijeci su u interesu RH. Hvala vam lijepo.
Kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepo, poštovani ministre u svojem izlaganju ste izjavili da ne gubimo pravo otkupa jer je sadržano u člancima međudioničarskog ugovora. Ono što bi ja samo podsjetio da upravo pitanje međudioničarskog ugovora je zapravo sudski postupak kojeg vodimo gdje osporavamo upravo ono što smatramo i što dokazujemo da je koruptivnim radnjama bivšeg premijera Sanadera potpisano u ime RH. Ako na tom bazirate pravo prvokupa zapravo vi legitimirate Sanadera, legitimirate i njegov aneks, jesmo s time došli i do kraja sudskog postupka, ako RH smatra da nije oštećena, ako vi smatrate da je to osnova za nastavak zapravo i za ovaj zakon onda smo znači prenijeli i zakon u područje koruptivnog postupka. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala vam lijepa, zastupniče Paneniću na vašoj replici, dakle niti ja niti bilo tko u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, niti bilo tko u Vladi RH nema namjeru i nikada neće na bilo koji način amnestirati bilo koju koruptivnu akciju odnosno koruptivni moment. Budući ste bili ministar koji je bio nadležan za ovo područje onda ćete vjerojatno imati informaciju da je i prvi međudioničarski ugovor iz 2003. godine sam po sebi sadrži pravo prvokupa, pa i drugi, pa i vjerojatno svaki koji bi ikad postojao. To je dovoljno da vam odgovorim na vašu repliku koja kao što vidite nema baš previše smisla.
Kolega Maras izvolite.
Hvala lijepo, gospodine ministre ono što nema smisla, a što nam sad cijelo jutro govorite, što ovdje slušamo je da smo prešli jedan put u dvije godine od toga vratit ćemo INU u hrvatske ruke do toga nemamo više apsolutno nikakvu kontrolu nad INOM i kada se zatvara Sisačka rafinerija mi tu ništa ne možemo. Vlada, HDZ tu ništa ne može to je autonomna odluka INE odnosno uprave INE. Ono šta ja vas želim pitati ili ste tada lagali hrvatski narod i naše građane kada ste govorili da ćete preuzeti stvari u svoje ruke i da se neće zatvoriti INA, da nećemo, u Sisku, da nećemo dopustiti Mađarima da rade što hoće ili sada ne govorite istinu. Morate se odlučiti. Znači kada ste lagali, danas kada govorite da Vlada će moći utjecati ili tada kada ste rekli da će Vlada kupiti INU i preuzeti sve stvari u svoje ruke, znači niste baš u nekom kontinuitetu i nemate kako bi rekao [[Upadica: Hvala.]] tu nit koja povezuje ono što ste [[Upadica: Hvala vam.]] govorili sada i tada.
Odgovor izvolite.
Poštovani zastupniče Maras, hvala vam na vašoj replici, ja bih molimo da se vratimo na meritum stvari, a meritum je taj da se izmjenama i dopunama Zakona o privatizaciji INE mijenja članak 10.-ti koji nije usklađen sa Europskom pravnom stečevinom i da se novim člankom 10.-tim i 10a. na najbolji mogući način štite interesi RH. Dakle, nisam lagao ni tada ni sada. Podsjetit ću vas na činjenicu, da unatoč izvornom Zakonu o privatizaciji INE napisanom i usvojenom 2002. godine, ponavljan 2002. godine u ovom trenutku RH ima 44,8% dionica INE i dok sam ja na mjestu ministra i dok je ova Vlada na mjestu vlade taj iznos odnosno udio RH može jedino rasti. Hvala vam lijepo.
Kolega Križanić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre svi znamo da smo zakon morali donijeti ne samo zbog usklađivanja sa EU Direktivom nego i zbog sudskog procesa koji je bio pokrenut protiv RH. Trenutni odnos vlasništva INE je 44% RH, 49,1% MOL ostalo su mali dioničari. Dobro je što je ovim člankom izmijenjen, člankom 10. propisano da obveza pravnoj i fizičkoj osobi koja namjerava kupiti, steći peko 25% dionica mora najprije obavijestiti ministra energetike, kasnije Vlada donosi odluku o kupoprodaju. Mene zanima jedino situacija što ako je već sada ispod žita kupljeno 1 do 2% dionica, kakve mi imamo zaštitne mehanizme da se zaštiti interes, interes INE i da li smo mi kao država na to spremni odgovoriti? Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala vam lijepa zastupničke Križaniću na vašoj replici i pitanju. Dakle, nikakva kupovina ispod žita i u slučaju da je do nje došlo ili nije došlo ne može se odražavati na prava dvaju partnera u INI. Dakle, prava u vođenju INOM regulirana su međudioničarskim ugovorom odnosno njegovim izmjenama i dopunama iz 2009. i ta prava RH konzumira. Bilo kakvo dodatno stjecanje dionica INE upravo vi za vi izmijenjenog i dopunjenog članka 10.-tog ovog zakona odnosno članka 10a. mora biti praćeno čitavim nizom pravnih momenata na koje Vlada RH, ministarstvo odnosno Vlada RH mogu reagirati.
Kolega Vlaović, izvolite.
Hvala, uvaženi ministre sa suradnicima, dosadašnjim načinom i upravljanjem INOM naprave na štetu RH, pa i kriminal o kojem se vodi sudski postupak i ključno je da zaštitimo naše nacionalne interese, da vratimo INA-u u hrvatske ruke. To je premjer obećao, rekao je treba mu godinu dana, prošlo je puno više. Pitanje je jel radite li vi na tome, jeste li pripremili nekakav izvješće vladi, na koji način će se to provesti, to hrvatska javnost hoće čuti, jer dosta je da čujemo vijesti, a potvrdite da li sam u pravu. U strateškim razvojnim dokumentima MOL-a do 2030. nema proizvodnje u INA-i u Hrvatskoj. U tim dokumentima je daljnje smanjenje broja zaposlenih. Podsjetiti ću, nekada je INA imala oko 36 tisuća zaposlenih, danas negdje oko 4 tisuće zaposlenih u onom COR biznisu. Priprema se negdje 500-injak novih otkaza i to ugl. ljudima sa visokom stručnom spremom. Hoćete li to spriječiti i pripremate li povratak INA-e u hrvatsko vlasništvo? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepo zastupniče Vlaoviću na vašoj replici. Dakle, odgovor je da, RH radi na tome da se otkupi udio mađarskog MOL-a u INA-i, da za to je potrebno vremena. Da, mi nosimo i političku odgovornost tog procesa kao vlada. Što se tiče strateških planova do 2030. g. nisam siguran da u jednom jedinu dokumentu ispisano da u RH, 2030. g. neće biti eksploatacije ugljikovodika, odnosno, … [[Govornik se ne razumije.]] nisam siguran. Ukoliko postoji takav dokument, ja vas molim, u ime ove rasprave da mi ga svakako date na uvid. Hvala vam lijepo.
Kolega Hajdaš Dončić, izvolite.
Hvala. Poštovani ministre, vašim izlaganje o prošlosti i pozivanjem na EU i europsku pravnu stečevinu, mislim da će porast broj euroskeptika u Hrvatskoj, što je zapravo loše, jer time se otvaraju vrata različitim populizmima i različitim, rušiteljima, liberalne demokracije tržišnog mehanizma koji bi trebao u Hrvatskoj postojati. Vaše izlaganje je bilo zapravo puno o prošlosti. A ono što i na što bi se trebalo osvrtati je zapravo budućnost INA-e. Prije svega dakle, proizvodnja KOKS-a i prerada naftnih prerađevina vam je negdje oko 10 milijardi kn godišnje. Što je ako gledamo tako, nazovimo to drugome gospodarskom granom, nakon prerađivačke industrije. Ja ovdje ne vidim, dakle, u izmjenama zakona, ne vidim ni jednu mogućnost da dođe do neke harmonizacije različitih ciljeva, dakle, jednih nacionalnih Hrvatskih, INA plus BDP ovo što sam spomenuo, i MOL-a [[Upadica Predsjednik: Hvala.]] sekundu i MOL-a dakle, tu isključivu INA-u gleda kao trgovačku mrežu. Hvala.
Kolega … [[Govornik se ne razumije.]] hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo zastupniče Hajdaš Dončić na vašoj replici. Dakle, da, doista je moje izlaganje dijelom bilo orijentirano, na izlaganje o svim aspektima, odnosno, okolnostima, koje su vodile i do prvog Zakona o privatizaciji, odnosno, njegovog usvajanja u Hrvatskom saboru, kasnije fazama privatizacije i konačno opisale razloge, pa i na kraju krajeva pravne koraka, koji su doveli do ovih izmjena i dopuna Zakona o privatizaciji. Što se tiče kompatibilnosti INA-e, s ostalim segmentima MOL-ovog poslovanja. Dakle, ta kompatibilnost INA-e odnosno, budućnost INA-e može biti predmet nekih drugih rasprava. Dakle, u ovom trenutku i ovdje, ja sam došao ispred Vlade RH, vam pojasniti, zapravo izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e. Ne poslovni plan INA-e, za narodnu godinu, 2, 3 ili 5. Vjerujem da me razumijete. Hvala.
Kolega Glasnović izvolite.
Poštovani ministre, jesu INA-u vodili svih godina i INA nafta plin od kada je osnovana časne sestre, je li uopće INA imala direktore, gdje odete, inženjere rudarstva. Što je s povjerenstvom 2010. g. koje nije našla nikakvih nepravilnosti od tih katastrofalnih odluka. To je u ovom Saboru izglasana prodaja INA sa 81 glasova od nesposobne Račanove Vlade. Što je sa naftnim poljima u Siriji? Hrvatska diplomacija je priznala pobunjenike, mozak mora stat, a prodala su te naftna polja, po mojem saznanju koja vrijede 23n milijarde dolara su prodala MOL-u sa 505 milijuna. Što je sa tim naftnim poljima? Što je sa naftnim poljima u Iraku? Hoće li se pokrenuti istraga o lopovluku, jer to je, INA je bila i ostala špilja lopova do dan danas, to nema direktora. Tamo mijenjaju direktore, ko … [[Govornik se ne razumije.]] mijenja vlade. I ništa od toga, samo puka spika, nitko nije odgovorovran. Što je sa … [[Govornik se ne razumije.]] Čaćić, Dragičević i mister Linić koji su sudjelovali u tim imovini. Katastrofalnim odluka, hoće li itko odgovarati za sve ovo?
Hvala vam, odgovor, izvolite.
Poštovani zastupniče Glasnović, hvala vam na vašoj replici, ukoliko imate konkretna saznanja ili dokaz za bilo koju navedenih osoba i njezinu sudjelovanju u koruptivnim aktivnostima, ja sam siguran da znate adresu na kojoj to možete predočiti. Što se tiče Ministarstva zaštite okoliša i energetike, ne znam, u kojoj mjeri i kako vam mi možemo pomoći. Ali, koliko ja osobno mogu, možemo nakon rasprave o tome razgovarati, hvala vam lijepo.
Ja vas molim kolega Grmoja, da dignete ipak papir. Idemo dalje, kolega Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani ministre sa suradnicima. Dakle, tijekom ovih replika ste jasno dali do znanja da vlada još uvijek stoji na stajalištu i odluci da otkupi MOL-ov udio u INA-i. Kao razlog donošenja ovog zakona, spomenuli ste, naveli ste usklađenje sa EU, pravnom stečevinom. Međutim, sasvim sigurno ste vodili brigu i o Hrvatskim interesima. Dakle, to naravno ja vjerujem, želim vjerovati kao i svi građani. Možete li kratko objasniti, na koji način će donošenje ovog zakona, omogućiti olakšati, dakle, ispunjenje zadaće koju je vlada iskazala prije 2 g. dakle, Badnjak, o otkupu MOL-ovih dionica INA-e. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Poštovani zastupniče Dobroviću, prije svega hvala na vašoj replici. Dakle promjene, odnosno, izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e nemaju nikakve veze s procesom koji se paralelno s tim vodi. I drago mi je da ste zapravo i postavili to pitanje. Dakle, ovdje govorimo o čl. 10. zakona donesenog 2002. g. koji je kao što i sami vjerojatno znate nije usklađen s pravnom stečevinom EU, obitelji zemalja kojoj pripadamo i u tom kontekstu izmjena tog čl. 10. nosi prije svega usklađenje s pravnom stečevinom EU, kao što sam rekao, zaštitu RH, pa i proračuna RH od financijske kazne koja slijedi izvjesno nakon što bi RH izgubila tu tužbu, a uz maksimalnu zaštitu interesa RH u okviru postojećeg među dioničarskog ugovora. Dakle, ne, još jednom nema veze sa procesom otkupa. Hvala vam lijepa.
Kolega Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani ministre, nafta je energent i hrana za strojeve kao što je hrana energent za ljude i bez hrane i energije nema života, a očito i bez nafte nema razvoja države. HDZ je u svojoj predizbornoj kampanji vrlo jasno govorio o tome da se neće zatvoriti Rafinerija Sisak, ministar Goran Marić je rekao da će izaći iz politike ako se zatvori Rafinerija Sisak, premijer je govorio o otkupu dionica INA-e, međutim, danas dolazite sa zakonom koji je ustvari samo jedan plašt koji, jednostavno se skrivate iza usklađenje sa EU, a da ništa ne govorite o tome što Vlada namjerava sa INA-om, da li Vlada namjerava otkupiti dionice INA-e i što će to značiti za RH da njen položaj u energetskoj, ekonomskoj, geopolitičkoj ili ukupnoj strategiji razvoja, što to znači za hrvatske ljude [[Upadica: Hvala]] što to znači za hrvatsko gospodarstvo, da li ćete [[Upadica: Hvala]] otkupiti INA-u ili ne?
Odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Poštovani zastupniče Mrsiću, hvala vam lijepa na vašoj replici. Dakle, prije svega, vratit ću se na jedan od odgovora koje sam već dao, dakle, izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e ni na koji način ne trebaju se dovoditi u vezu sa, i ne mogu se dovesti u vezu na kraju krajeva, sa procesom otkupa udjela mađarskog dijela u INA-i. Što se tiče energetske budućnosti RH, nemoguće je promatrati energetsku budućnost RH bez retrospekcije i pogleda u energetsku prošlost RH, pa i nekih momenata i odluka koje su doneseni u Vladi odnosno koje je donijela Vlada u kojoj ste bili član. Vjerujem da ćete se, referirajući se na to vrijeme, prisjetiti kako i na koji način je to izgledalo. Hvala vam slijepo.
Slijedeće replike poštovanog zastupnika Felaka.
Poštovani g. dopredsjedniče HS, g. ministre, kao što ste sami rekli, danas je tema ove točke samo izmjena jednog članka Zakona o privatizaciji INA-e. No, mislim da je puno bitniji čl. 4. koji govori o postupku privatizacije i iz tog postupka je razvidno da je Vlada, SDP-ova Vlada koja je predložila, a 26. ožujka 2002.g. ovdje HS, SDP-ovom i koalicijskom većinom donio taj zakon, imao namjeru privatizirati INA-u u cijelosti, a to najbolje govori i, znači, čl. 4. st. 2. „RH zadržava vlasništvo na 25 + 1 dionice INA-e koja će se privatizirati na temelju posebnog zakona nakon prijema RH u članstvo EU.“ Znači, prije toga je raspoređeno tko će sve privatizirati, a onda ćemo prodati ovih 25% i sigurno da sada nije lako vratiti sve natrag i od MOL-a otkupiti ono što je on u međuvremenu stekao. Pa vas ja pitam da li, da li uopće [[Upadica: Hvala]] je to moguće?
Hvala, odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Poštovani zastupniče Felak, hvala vam prije svega na vašoj replici. Dakle, doista Zakonom o privatizaciji INA-e iz 2002.g., INA-i je izvjesno odnosno očito bila namijenjena sudbina koju zapravo svi stavci tog zakona i, na kraju krajeva, opisuju, a to je puna privatizacija ove naftne kompanije. Ja mogu samo izraziti zadovoljstvo što do tog nije došlo i što RH u ovom trenutku posjeduje 44,8% dionica INA-e. Naše namjere idu u suprotnom smjeru i kao što sam već naveo, one idu u smjeru otkupa mađarskog udjela u INA-i, vrijeme će pokazati da li ćemo u toj našoj namjeri uspjeti, to ovdje želim jasno i glasno reći, međutim, od te namjere ne odustajemo. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa, slijedeća je replika poštovanog zastupnika Grčića, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. g. Ministre u normalnim okolnostima rasprava bi danas išla u meritumu stvari. Međutim, nažalost, okolnosti nisu normalne. Dakle, one nisu normalne već godinama i ključni problem, a to je maloprije i kolega iz MOST-a spomenuo, Panenić, ključni problem je zapravo sudski postupak koji se vodi o tome da su upravljačka prava potpuno predana u ruke Mađarima bez da su oni ovladali većinskim vlasništvom u INA-i i to je ključni problem koji opterećuje odnos prema INA-i sve ove godine. Taj proces nije završio, ono što je najgore u ovom trenutku je prijetnja zastare tog postupka, a vi znate da o tome ovise i svi arbitražni postupci, pa i ova izmjena zakona od koje smo mi odustali upravo zbog toga, a iza tih arbitražnih postupaka stoje milijarde kuna potencijalnog troška za državu. Želim na to naravno upozorit.
Hvala, odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Poštovani zastupniče Grčiću, hvala na vašoj replici, doista pitanje INA-e, pa na kraju krajeva, izlaganje u današnjim izmjenama i dopunama zakona, obavijeno je čitavim nizom kompleksnih pitanja. Međutim, ono što bi želio naglasiti ovdje još jednom nedvosmisleno je da izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e odnosno čl. 10. odnosno dodavanja čl. 10a. ni na koji način ne mogu utjecati i ne utječu na bilo koji od procesa koji ste spomenuli, pa ni arbitražni proces čiji pravorijek još uvijek čekamo. Ono što utječe na te zakone odnosno na te procese, ispričavam se, jesu postupci koji su se dogodili u prošlosti. Ne, ne želim se sada referirati i na plinski ugovor i na momente u kojima je sudjelovala vlada u kojoj ste bili član. Dakle, kompleksnost ovih, ovih postupaka je nešto o čemu možemo i te kako razgovarati ali ne o Zakonu o privatizaciji INE. Hvala.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče sabora, uvaženi ministre Ćoriću, riječ je o jednom zakonu koji je relativno jednostavan o tome da li je on smokvin list za nešto o tome bi se dalo diskutirati, ali obzirom na vaše uvodno izlaganje u kojem ste govorili o povijesti i govorili ste o tome što kad ne treba vas i na neki način omesti u vašim odgovorima što su i naša pitanja vezano uz to. U nekoliko navrata u odgovoru na pitanje ste spomenuli nedvosmisleno ste rekli, da u ovom trenutku Hrvatska ima 44,8% INE i dok ste vi ministar da ćete se zalagati da se taj postotak poveća, dakle tu ste nedvosmisleno apsolutno izrazili stav resornog ministra u ime cijele Vlade. Ono što mene zanima kakvo je stanje vezano sa rafinerijom u Rijeci i šta ćemo mi otkupljivati jednog dana, dokle ćemo dovest, dokle će se INA dovesti i što će biti tema otkupa jer svi dobro [[Upadica: Hvala.]] da rafinerije u Sisku više biti neće.
Poštovani zastupnik, poštovani ministar Ćorić.
Poštovana zastupnice Mrak-Taritaš, zahvaljujem se prije svega na vašoj replici, dakle ono što mi očekujemo sukladno poslovnom planu INE za 2019. godinu je početak modernizacije rafinerije u Rijeci kroz izgradnju Delayed coker postrojenja koje samo po sebi rafinerijski biznis u Rijeci iznosi na jednu višu, recimo to tako, moderniziranu razinu koja će sama po sebi onda osigurati i dugoročnu konkurentnost ove rafinerije. Što se tiče teze odnosno izjave na koju ste se referirali o hrvatskom udjelu trenutnom u INI i o našim intencijama dakle još jednom ponavljam da iza nje apsolutno stojimo.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala uvaženi ministre, dakle u vašem uvodnom izlaganju dosta ste iscrpno obrazložili razloge zašto se ovaj zakon donosi i tu nema prigovora, međutim evo iz prethodnih replika se dalo naslutiti, a i meni se čini da niste naglasili tu bitnu činjenicu da je 2009. godine da su upravljačka prava prenesena praktički na mađarske strateške partnere i da oni unatoč tome što nemaju većinski udio dionica imaju sva upravljačka prava. I to je zapravo ključ problema i zašto mi danas tražimo da se ova rasprava malo proširi, ali da ne bi, da ne bi previše ovoga odlazili u širinu, konkretno pitanje i premijer Plenković je izjavio 27. listopada kako je Hrvatska završila svoj pravni put, mene sad zanima s obzirom da se ni jedna kompanija ne može postaviti ispred interesa države, što Hrvatska Vlada u ovom trenutku radi, što pregovara ono što možda javnosti nije dostupno vezano za budućnost INE i jesu li Mađari još uvijek strateški partneri ili neko koga se mi želimo u budućnosti riješiti.
Hvala, odgovor poštovanom ministra Ćorića.
Poštovani zastupniče Žagar prije svega dozvolite da se zahvalim na vašoj replici, dakle dok god je međudioničarski ugovor na snazi odnosno dok god su vlasnički udjeli dvaju vlasnika u ovom konkretnom slučaju RH i mađarskog MOL-a postojeći riječ je o entitetima koji su partneri. Neovisno o arbitražnim postupcima koji postoje, neovisno o činjenici da smo u proteklim godinama kroz te arbitražne postupke i jedna i druga strana tražili zaštitu svojih interesa, partnerstvo koje je, koje se odražava u međudioničarskom ugovoru nije moguće raskinuti bez, bez značajne izmjene dakle pozicije. I u tom kontekstu RH u interesu je vertikalno integrirana INA sa svim segmentima njezina poslovanja, ali isto tako i uspješna INA koja za RH kao vrlo važnog dioničara koji u ovom trenutku ima kao što smo više puta naveli 44,8% generira maksimalnu moguću dobit, to je interes RH [[Upadica: Hvala.]] držimo da rafinerijski biznis u Rijeci odnosno njegova modernizacija [[Upadica: Hvala.]] može dodatno unaprijediti našu poziciju.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Đakića, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, gospodine ministre jasno ste nam objasnili što izmjenama i dopunama Zakona o privatizaciji INE zapravo Vlada RH hoće i kakove mehanizme hoće upotrijebiti da bi zaštitila interese RH. Vjerujem da kroz izmjenom članka 10. i klauzule koje govore o tome da ukoliko se dogodi problem u opskrbi energijom kao i održavanjem infrastrukture da ćete upotrijebiti sve ono što je ovim izmjenama zakona i upućeno te tražiti naknadu štete. Svjedoci smo da poslovanje u INI kao i restrukturiranje Siska zapravo ima stanovitih problema, ima problema i u istraživanju nafte i plina te firmama koje su u sastavu INA grupe. Vjerujemo da ovim zakonom ćete moći bolje i kvalitetnije kontrolirati sve ono što se je dogodilo i u proteklom vremenu, a nije u potpunosti bilo definirano i potkrijepljeno od partnera mađarskog MOL-a. Nadamo se da INA [[Upadica: Hvala.]] ima perspektivu i da ćete kroz ovaj zakon moći [[Upadica: Hvala kolega Đapić.]] jasnije kontrolirati.
Poštovani zastupnik, poštovani ministar Ćorić odgovor.
Hvala lijepa gospodine Đakiću na vašoj replici, dakle svakako bih potvrdio dio vaših teza i kroz ovaj zakonski okvir odnosno njegove izmjene i dopune konačno Vlada RH štiti interes RH, što se tiče eksploatacije kao bitnog segmenta u funkcioniranju INE koji u posljednjih 10-tak godina nije doživio razvoj, naprotiv ono što je Vlada RH izmjenama drugih zakonskih propisa učinila kroz izmjene i dopuna Zakona o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, ali i kroz natječaje koji su otvoreni, kako na području panonske Hrvatske, tako će biti otvoren i na području Dinarida, mi otvaramo mogućnost da INA kao kompanija, upravo na taj način obnovi svoje rezerve i konačno poveća udio u istraživanje eksploatacije na hrvatskom tržištu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Sinčića.
Hvala vam predsjedavajući. Ministre Čorić, doktore znanosti, ako se ne varam, vi donosite ovaj zakon, bez da uopće znate pravo stanje u INA-i, ranije sam govorio o stanju u rafineriji. Imamo tvrdnje mađarske uprave, da je rafinerija neprofitabilna, imamo tvrdnje radnika, koji cijeli život rade u toj rafineriji, da je rafinerija profitabilna. Znači jedan od glavnih mehanizama, krivotvorenja, knjiženja, je to da se nafta koja se uzima iz domaćih izbora, od 900 knjiži, da je kupljena iz svjetskih izbora po 2000. Znači vi uopće kao ministar niste utvrdili je li to istina ili to nije istina. Ne pristupate znanstveno, stručno, niti ste dali nekome da to ispiti, nego politički, marketinški idete u tom smjeru, bez obzira što je istina ili nije istina. Pa dajte poslušajte svoje ljude, ispitajte te informacije, pošaljite neku instituciju. Dokazao sam danas da je jedino to DORH. Državno odvjetništvu, po mojem podnesku radi na tome i prije nego se utvrdi istina, ne smije se ići sa ovakvim niti bilo kakvim drugim zakonima. Ponašajte se kao hrvatski ministar, a ne mađarski ili … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Čorića.
Poštovani zastupniče Sinčiću, moje ime je Tomislav Čorić i ja sam hrvatski ministar u hrvatskoj vladi. Što se tiče vaših tvrdnji, onda, tvrdnji političkih aktivista, koji u pravilu stoje iza takvih informacija, ja nemam ništa protiv, da se bilo kakva takva tvrdnja potkrijepljena podacima, da na uvidi bilo kojoj instituciji u RH. Dakle, ja sam ovdje pred Hrvatski sabor, sa ovim izmjenama i dopuna Zakona o privatizaciji INA-e došao kako bi još jednom uskladio hrvatski zakonski okvir i ovaj akt sa pravnom stečevinom EU i zaštitio maksimalno interes RH. Ja trećeg motiva nemam za ovo što sam rekao i za ovaj dokument koji sam donio u Hrvatski sabor, koji su vaši motivi i motivi onih koji stoje iza takvih teza, na to ćete pitanje vjerojatno odgovarati sami.
Sljdeća replika je poštovanog zastupnika Petra Škorića.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre, evo, iz vašeg izlaganja, sasvim je jasno, da mi trebamo mijenjati ovaj članak 10. i zbog zahtjeva Europske komisije, za usklađenje pravne stečevine. Jasno je da u svemu tome prste ima i MOL koji želi štiti svoje strateške interese i poboljšati svoju poziciju. A isto tako je legitimno i da Hrvatska štiti svoje nacionalne interese. Vi u vašem izlaganju ste kazali da je MOL stekao nešto manje od 2% od kupnje dionica, od malih dioničara, čini mi se od 49,08% dakle, vrlo malo im je preostalo, da imaju većinski paket, i legitimno je praktički, da evo, i mi kao država se aktivno uključimo u ovu trku i da mi osiguramo da imamo mi većinski paket, pa me zanima, što konkretno vlada čini u otkupu dionica i u zaštiti hrvatskih interesa? Hvala.
Odgovor poštovanog ministra Čorića.
Poštovani zastupniče Škoriću, hvala vam na vašoj replici i na pitanjima. Dakle, ne bi se složio s jednim dijelom teze, a to je da je mađarski MOL imao svoje prste u ovim izmjenama i dopunama Zakona iz perspektive Europske komisije, pretpostavljam da ste na to mislili. Dakle, mislim čak naprotiv, no dopustimo da vrijeme pokaže u kojem smjeru će procesi teći. Što se tiče vlasničkih udjela, točno dakle, RH u ovom trenutku ima 44,8 mađarski MOL kraj 2009. dočekao je sa 49,08 Vlada Republike Hrvatske stoji iza svoje težnje da otkupi dionice INA-e od mašarskog MOL-a u jednom trenutku sa potencijalnim konzultantima u ovom procesu ušli smo u razgovore koji traju dulje nego što se je očekivalo, riječ je finesama, koje kao takve, jednostavno trebaju biti izbrušene. Međutim, neovisno o tome, koliko dugo će taj dio posla trajati, nakon toga slijedi evaluacija vrijednosti i konačno razgovori s drugom stranom sa izlaskom, odnosno, izlaskom sa hrvatskom ponudom na tu temu. Ono što ja se ispričavam, mogu još jednu sekundu. Ono što predstoji tada, je zapravo trenutak u kojem će se dvije strane dogovoriti ili ne dogovoriti o tome. I to je hrvatska javnost treba znati.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani g. ministre. Već pa gotovo sat vremena traju replike na vaše uvodno izlaganje. Od oporbenih zastupnika, osim floskula i naklapanja nisam čuo niti jednu repliku na vaše izlaganje, koja bi replika na bilo koji način umanjivala vrijednost ovoga zakona, u smislu zaštite interesa RH u INA-i, pa vas ja sad vrlo konkretno pitam, da li je izmjenom čl. 10. i novim čl. 10A Vlada Republike Hrvatske i RH u poziciji da i dalje može u bitnome odlučivati o strateškim interesima RH i kada je u pitanju pozicija unutar INA-e a kada je u pitanju i opskrba naftnim derivatima na području RH i da li je na taj način sačuvana pozicija RH, ovim zakonom. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Čorića.
Poštovani zastupniče Bačiću, zahvaljujem se na vašoj replici, dakle, odgovor vrlo kratko, da. Dakle, Vlada Republike Hrvatske i kroz novi izmijenjeni čl. 10. i kroz nadopune u čl. 10A maksimalno štiti interes RH i u kontekstu eventualnog vlasničkog preslagivanja i u kontekstu zaštite energetske opskrbe, odnosno, energetske infrastrukture. Upravo to je i bila intencija ovih izmjena i dopuna, pri čemu sada, taj zakon, odnosno, njegov ovakav izgled više nije u koliziji sa pravnom stečevinom EU. Hvala vam lijepo.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Orepića.
Poštovani predsjedavajući, poštovani g. ministre. Evo na tragu što g. Bačić kaže, znači moja politička intencija je zaštititi javno dobro od svakoga pa i od svake Vlade pa i vaše. Sraz članaka 49. i 63. ugovora o funkcioniranju EU-a i našeg članka 10. u ovom slučaju koji proizlazi iz članka 2. Ustava RH je jasan i bitno je znati da se mi trebamo uskladiti sa onim društvom u kojem želimo biti punopravni član, jel'. Međutim, da li ono što ostavlja i daje sumnju da članak 6. Zakona o LNG-u također proizlazi po istoj osnovi iz članka 2. Ustava RH i koji je u osnovi izrade trenutno LNG-a. Znači da li ćemo mi 5, 6, 10 g. kad se izgradi na isti način pristupati pod pritiskom članka 49. i 63. ugovora o funkcioniranju EU-a kad je slučaj Zakon o LNG-u?
Odgovor poštovanog ministra Čorića.
Zastupniče Orepiću, zahvaljujem se na vašoj replici. Dakle, ne vidim kako je članak 6. Zakona o LNG-u u koliziji sa člancima ugovora o pristupanju EU-a. Osobno kao ministar koji stoji iza Zakona o LNG-um jamčim da je ovaj zakon pisan u krajnjem odnosno u maksimalnom interesu RH i zaštiti zapravo ovog projekta koji građanima odnosno građankama i građanima RH u nonom trenutku kad se ovaj terminal izgradi, omogućava maksimalnu energetsku sigurnost i dobavu plinom neovisno o okolnostima istočno odnosno sjeverno od naše zemlje. Dakle što se tiče članka 10. i njegovih izmjena i dopuna, one su bile jasno na kraju krajeva rezultat činjenice da taj članak 10. nije bio nažalost u skladu sa pravnom stečevinom EU-a. U ovom trenutku niti moj pravni tim niti ja nemamo nikakav ni najmanji prizvuk dojma da članak 6. Zakona o LNG-u na bilokoji način nije u redu. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Sokola.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Pa g. ministre, da, mi dosita slušamo već sat vremena uglavnom oporbene replike ali ja nisam čuo još jednu konkretnu repliku koja to odredba je sporna. Znači što u ovom zakonu odnosno na postojeći zakon ugrožava nacionalne interese, dapače, evo mogu pročitati odredbu članka 10. a stavak 4. Ukoliko ministar nadležan za energetiku utvrdi da se odlukom uprave INA-e dovodi u pitanje sigurnosti opskrbe energijom u RH, može tražiti od suda da to preispita, da odredi privremenu mjeru, može zatražiti naknadu štete itd. Dakle sigurnosni mehanizmi zaštite nacionalnih interesa postoje i to je ono što je ovdje nužno za reći a oni koji govore da ne postoje kao što i sami rekli, čini mi se da zakon uopće nisu pročitali što nažalost nije prvi put, to smo dosta često ovdje vidjeli. Dakle zaštita nacionalnih interesa, da, ona je u zakonu ali na način da izbjegavamo tužbu pred sudom EU-a i potencijalne financijske sankcije za EU i to je ono što treba reći.
Hvala lijepo. Poštovani ministar Čorić.
Hvala vam lijepa zastupniče Sokol na vašoj replici. Dakle u potpunosti sam suglasan i u potpunosti se slažem sa njezinim sadržajem. Upravo to je ideja, dakle prilagoditi se maksimalno se zaštititi i izbjeći financijske penale za RH i za državni proračun. Onaj to ima problem sa takvim motivima izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e, doista onda ima problem puno većih razmjera.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Grozdane Perić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre. Mislim da treba još jedanput i stalno napominjati da zakon koji se donio još 2002. a proveden u djelo od 2003. u srpnju kada je prodano 25% + 1 dionicu za 505 milijuna dolara, još jedanput to treba istaknuti da je to napravljeno tada i da je taj zakon predviđao zaista u cijelosti prodaju INA-e što ova Vlada s obzirom da je uspjela zadržati 4,8% vlasništva, zaista sa ovim osnaživanjem zapravo članka 10. gdje i dalje postoji zapravo ekskluzivno pravo veta na određene odluke uprave društva gdje postoji pravo kontrole nad promjenama u vlasništvu a isto tako i pravo prvokupa cjelokupne imovine i to je ono osnaživanje koje je jako važno za ovu Vladu.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Čorića.
Hvala lijepa poštovana zastupnica na vašoj replici. Dakle doista upravo ovim izmjenama i dopunama zakona još jednom ću naglasiti, išli smo upravo za tim da se maksimalno zaštiti interes RH kroz članak 10. odnosno 10. a. Hvala.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. G. ministre, vi ste lijepo to kronološki objasnili, međutim mislim da treba sad istaknuti po ne znam koji put da je 2002. u principu definirana vlasništva struktura i nova budućnost a isto tako je rečeno da u trenutku ulaska Hrvatske u EU, onaj tko želi prodati jednu dionicu, mora donesti posebni zakon koji će se usvojiti u ovom Visokom domu, naprosto radi svih ovih balalajki koje se ovdje pričaju međutim vrlo interesantno da ovdje danas nitko ne spominje opskrbu plinom i da nitko ne spominje Siriju, dvije ključne odluke koje su donešene 2012., 2013., to nitko živo ne spominje. Također ne spominje odluku HANFA-e o zabrani trgovanja dionicama INA-e iz 10. mj. 2010. temeljem kojega je HANFA pokrenula i sudski spor zapravo tužbu protiv MOL-a zbog sumnje na nezakonitosti stjecanja određenih dionica. Vrlo interesantno da to nitko ne spominje. I druga stvar, 2002. sa donošenjem Zakona o privatizaciji, tada je donešen i Zakon o privatizaciji HEP-a koje je HDZ-ova Vlada 2010. stavila van snage.
Odgovor poštovanog ministra Čorića.
Poštovani zastupniče Šuker, prije svega zahvaljujem na vašoj replici. Da, doista, ja sam se u svom izlaganju prije svega, orijentirao na, zapravo iskazivanje motiva, razloga i okolnosti izmjena i dopuna ovih zakona, izmjena i dopuna Zakona o privatizaciji INA-e. Vratit ću se na moment koji ste sami istakli, a to zapravo Zakon o privatizaciji iz 2002.g. i njegov čl. 4. koji vrlo jasno naznačava put koji je trasiran za privatizaciju INA-e u narednim godinama. Ponovit ću rečenicu koju sam već jednom izgovorio, drago mi je da do tog u konačnici nije došlo. RH u ovom trenutku ima 44,8% dionica i ono što ćemo činiti je zapravo, činit ćemo sve da dođe do povećanja tog našeg udjela, nikako ni u jednom trenutku do smanjenja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sad nakon što smo završili sa 25 replika, želi li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, pa će prvi u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista vrijeme podijeliti poštovani zastupnici Tomislav Panenić i kolega Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče. Poštovani ministre, ja bi se replicirao, zapravo imam sad priliku i kroz ovaj govor na vaše omaložavanje, morate biti svjesni da svaki aneks svojim potpisom postaje sastavni dio nekoga ugovora. Isto tako, ja sam se pozvao na dioničarski ugovor onakav kakav jeste, a još ću dodati na to da ste se vi pozvali na stajalište uprave INA-e da Rafinerija u Sisku nije isplativa, a ta uprava donosi odluke na osnovu toga dioničarskog ugovora. Ajmo biti točniji, ajmo onda razdvojiti to, pa reći, imamo onaj originalni dioničarski ugovor koji je takav kakav je, imamo onaj koruptivni, onaj radi kojeg se vodi sudski postupak protiv bivšeg predsjednika HDZ-a i bivšeg premijera Sanadera, pa onda budimo točniji kada nešto izgovaramo. Znači, ako govorimo o dioničarskom ugovoru, trenutno je on sadržao u sebi sve one koruptivne elemente radi kojih smo potegli i duboko, zapravo trebali bi podržavati naše pravosuđe da završi taj postupak i da se dokaže ono što je, zapravo, svima jasno i vidljivo i što pokazuje snimka, jel da nije tako, Hernadi bi već došao u RH, iznio bi svoju obranu, na ovaj način on samo godinama i potkrepljuje da one sumnje u ono što se vidi na snimci, postoji da su opravdane. Danas ovdje prvenstveno zastupnici vladajuće koalicije iznosili su stajalište o tome da ovaj zakon štiti interese RH. Ovaj zakon sigurno ne štiti, izmjene ovoga zakona, izmjene, znači, koje su tekuće, sigurno ne štite interese RH i moram reći ovdje, Europska komisija je pod određenim pritiskom RH okrenula leđa. Jasno je bilo i u onome dopisu što ste naveli iz 2016. što smo još rekli, jednostavno nije moguće, nije prihvatljivo da se jednu državu članicu tijekom postupaka koje se vodi arbitraže, sudskog postupka koje imamo, gdje se radi o dva najveća dioničara, na taj način pritiska, ali evo srećom, našla se Vlada u kojoj je takva komisija koja je izdajnička, ja ću ovaj put reći, izdajnička komisija koja nas na ovaj način prisiljava da nađe svog partnera. Al bi volio znat koji je interes, koji je interes jednoga ministra da to podržava? Jesu to neki interesi koji su vezani na interese velikih sila? Jel to interes Rusije? Di su interesi Amerike? Naslušao sam se više toga kako su nezadovoljni sa onim što se događa, nezadovoljni sa ovim ugovorom, ajmo više jednom da netko kaže i to javno zapravo, tko, čije interese ovdje štiti i za koga tko radi? Sigurno je da ovakve izmjene jedino nisu u interesu hrvatske države, nisu u interesu radnika INA-e, nisu u interesu Rafinerije u Sisku i to je činjenica i nije ni u skladu s onim što je evo, premijer, sadašnji premijer, izjavio da neće dopustiti zatvaranje rafinerije 2016., nije u skladu s onim što je rečeno na Badnjak, kupit ćemo INA-u i nakon toga ode se, isti taj ode taj isti premijer na misu i tamo zapravo što, treba braniti nešto što je izrekao, a što nije istina. Prošlo je dvije godine, znači, ako nešto nije istina, onda je postalo neistina. Upravo bi ja ovdje kad se već, kolega Sokol je spomenuo, nije nitko se obraćao na sastavnice ovoga zakona, pa bi malo nabrojao. Znači, stoji da oni koji žele steć preko 50% oni trebaju zapravo obavijestit ministra nadležnoga i podnijeti dugoročni plan. Ja se nadam vladajuća koalicijo kada usvojite ovaj zakon da će onda premijer drugi dan kod svog ministra podnijeti zahtjev sa upravo ovim planom i reći mi smo spremni da otkupimo INA-u, idemo, idemo s time jel to je obećanje, jel tako, premijerovo obećanje. Ja se nadam, evo kao što je otvorena mogućnost da sad ima zakonsku osnovu, možda je dosad radi toga što nije bilo u skladu sa zakonom, pa se suzdržavao. Govorite o tome da se treba podnositi jednogodišnja Izvješća o izvršenju dugoročnog plana. Hoćemo imati izvješća i MOL-a i Vlade RH kako funkcionira INA, znači, ne ono novi stjecatelji, nego i postojeći stjecatelji. Navodite da stjecatelj dionica koji svojom aktivnostima ugrožava sigurnu, pouzdanu, redovitu opskrbu energiju, te zaštitu sigurnosti infrastrukture za opskrbu energijom, Vlada RH može odlukom tražit otklanjanje nedostataka. Koji su to nedostaci, koje ste nabrojali nedostatke? Jel to zatvaranje jedne rafinerije? Jel to preusmjeravanje toka nafte iz Rafinerije Sisak da ode prema Mađarskoj? Jel to otpuštanje 120 ljudi što se najavljuje u istraživanju i razvoju? Netko je spomenuo ovdje, imamo problem. Da, imamo problem, imat ćemo još veći problem ako se ovakva politika nastavi, a ne, mi smo, pozivate se na nedemokratske zemlje, na kaznena djela, jel razumijete da mi još uvijek nismo ni Sanadera osudili, nemamo pravomoćnu presudu, do Hernadia nismo došli, ali oni su nepravomoćni pa možemo kako hoćemo. A za pravo prvokupa mislim da ulažete previše napora da idete to pojasniti, a zapravo ponudili ste sami rješenje samo što nemate snage, nemate političke odlučnosti, nemate hrabrosti da otkupite većinski udio i da time zapravo završite ovu priču. Ne bi onda nam trebao nikav zakon ono kad bi to tako bilo, ali umjesto toga vi ćete staviti dva predstavnika u nekom scenariju koji neće, u upravu INE, koji neće imati pravo glasa, pa sada imamo fikusnu jednu upravu gdje izvršni direktori vode sve poslovanje pod mentorstvom čelništva MOL-a, a mi ih idemo prozivati koju oni odluku više bitnu mogu donijeti, a ova dva fikusa, šta je zašto stavljate dva, jel radi toga kao u onom komunističkom režimu, ne vjeruju jedni drugom, pa jednog stavite da nadgleda rad uprave, a drugoga da nadgleda toga koji nadgleda rad uprave i onda tko to plaća, jel će INA platiti il ćemo opet mi u toj situaciji iz državnog proračuna plaćati da bismo imali dva promatrača koji ionako tamo više ništa neće moći napraviti. I ono što je najbitnije poduzet će ministar neku aktivnost, tražit će privremenu zabranu od Trgovačkog suda, prvo ne želimo vam sada previše loše o sudstvu govorit al vidimo kolko to traje, a ono što je drugo kako ćete osigurat se, kako će, što će sud tražiti u zamjenu za određivanje privremen mjere. Jel tako, normalno je da traži se određeni zalog, da li ćemo onda na imovinu INE dati taj zalog ili ćemo na imovinu MOL-a tražiti taj zalog, ili ćemo možda ako nam se ne svidi pa ćemo ovršiti našu tvrtku. Ovaj prijedlog zakona po mome skromnom sudu ima preveliki broj nedostataka i pokazuje samo jednu namjeru i želju, a to je da se prekine ova mukotrpna situacija u kojoj oni koji se bore za INU iscrpljeni više nemaju povjerenja u ovu Vladu, ova Vlada želi ostaviti to da jednog dana budu prozivani kao što smo prozivali Sanadera i to, jednog dana ćemo prozivati Plenkovića, prozivat ćemo Ćorića, ali oni i onako neće ovdje biti kao što nije sada za vrijeme ove rasprave. Hvala.
Nastavit će poštovani zastupnik Slaven Dobrović.
Hvala lijepo, pozdravljam poštovane kolege, evo nastavljam u ime Kluba zastupnika MOST-a, pozdravljam i predstavnike ministarstva vidim da je ministar napustio sabornicu. Počeo bi s tim da ja definitivno, mi ne vidimo kako pravi razlog odnosno obrazloženje nije prihvatljivo o hitnom postupku. Dakle, obrazloženje kako se radi o usklađenju sa EU propisima i kako je to hitna stvar definitivno ne može biti razlogom, valjanim razlogom za nas jer naravno da se on tiče mnogih osjetljivih stvari i da je ova povreda dakle Europskog prva prilično stara i da smo ušli u vrlo osjetljivo razdoblje, ja osobno sam kao ministar putovao u, na sastanak sa povjerenikom europskim zaduženim za energetiku, dakle da zamolimo određeno vrijeme da Hrvatska ovaj problem riješi kako treba. Vlada čak ne citira EU propis kojem, na osnovu koga se usklađuje dakle ova zakonska izmjena je li to samo, jesu li to samo propisi koji definiraju odnosno reguliraju pitanje tržišta kapitala, kretanje kapitala, međutim postoje i drugi važni EU propisi koji se, koji su pokriveni ovom dakle našom strateškom kompanijom, recimo Direktiva o mjerama zaštite i sigurnosti opskrbe plinom, nije li to nešto o čemu također ovdje treba voditi brigu, a o čemu dakle ne vidimo da se vodi brigu jer je recimo plin se uopće ne spominje u zakonu, a to bi moglo biti ovdje interesantno jer moramo znati da je INA glavni dobavljač plina dakle ne samo građanima, gospodarstvu i našoj strateškoj kompaniji koja proizvodi mineralno gnojivo, pa bi bilo logično da se referiramo i na ova pitanja. Trebamo isto tako znati da se u EU pripremaju nove direktive koje se tiču važnih strateških i energetskih kompanija i da bi bilo dobro i potrebno da smo isto tako iskoristili ovo vrijeme da vidimo šta te direktive donose i da napravimo također sukladne promjene. Ja ću se osvrnuti na to da mi nemamo još uvijek donesenu nacionalnu energetsku strategiju, dakle ona definitivno uključuje i ono što je i pod ingerencijom glavne strateške energetske kompanije INE, dakle pitanje rafinerija, zatvaranja, pitanje tokova, dakle sada reverznog toka JANAFA kojim se de facto omogućuje transport sirove hrvatske nafte u rafineriju Rijeka čime naravno je otklonjen i posljednji razlog odnosno odgoda zatvaranja sisačke rafinerije. Dakle, sve su to važna pitanja koja ne vidim da su dobro riješena, preko njih se olako prelazi, a nama se ovdje nude razno razne odredbe koje kao dokazuju zaštitu nacionalnih interesa, pa tzv. predviđeno donošenje dugoročnog plana poslovanja i upravljanja koje se donosi Vladi. Mislim kao da ne znamo da, kakve su obaveze bile glavnog partnera odnosno INE kroz sve ove godine, obveze investiranja i moderniziranja rafinerije do čega nije uopće došlo tako da sve te odredbe ništa posebno ne znače. Dakle, sve skupa možemo reći čitajući ovaj zakon da ostaje sasvim nejasno koje koristi za RH se njime donose i osiguravaju. Dakle mi nemamo tu sliku, dakle puko ispunjavanje obveza usklađenja dakle slobode tržišta kapitala o ovako osjetljivom području koje je dakle vezano za mnoga druga pitanja, naprosto nisu dobra. Mi moramo paziti da ova Vlada skriva razloge odustajanja od dosadašnjih hrvatskih politika očuvanja rafinerijskog biznisa u rafineriji Rijeka iz koje se jedino može kvalitetno konkurirati na prilično velikom panonskom tržištu naftnih derivata i kad pogledamo šta se sve dešavalo, kad vidimo da je MOL preuzeo dakle INA-ino tržište u Srbiji, što je u izravnoj suprotnosti sa obavezama koje je preuzeo kupovinom dionica. Kada promatramo ovu kapitulantsku šutnju, njihova najava je zatvaranje rafinerije Sisak i time vjerojatno dolazi do završnog zatvaranje priče odnosno obveze odnosno želje, misije koju je MOL imao ulaskom i preuzimanjem INA-e, a to je potpuno uklanjanje hrvatske konkurencije na panonskom tržištu naftnih derivata. I sada ta promjena hrvatske politike, je li ona dogovorena tijekom prošlogodišnjeg posjeta ministra Čorića i tadašnje potpredsjednice Vlade Dalić u Mađarskoj, u siječnju 2018., kakvih je sve sastanaka tada bilo i je li bio i sastanak sa naravno čovjekom za kojim je raspisana tjeralica, ne znamo, međutim, razlog za brigu svakako imamo. MOST će podnijeti i jedan amandman kojim ćemo probati rasvijetliti ovu stvar, hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Bernardić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Žao mi je što nema ministra, pobjegao je prije nego što je počela rasprava. Ove izmjene zakona idu u radikalnom smjeru odricanja države od prava na kontrolu procesa u INA-i u to jasno i glasno treba reći. Ta kontrola procesa je za sada i sada koliko toliko postojala. Zakon o privatizaciji INA-e industrija nafte d.d. članak 10. sadrži odredbe prema kojima RH zadržava određena posebna prava. To su pod 1, ekskluzivno pravo kontrole nad promjenama u vlasništvu, pod 2, pravo veta na određene odluke INA-ine uprave te pod 3, pravo prvokupa cjelokupne ili djela njezine imovine po procijenjenoj tržišnoj vrijednosti u slučaju pokretanja postupka likvidacije. EU je pokrenula postupak zbog povrede prava EU-a te je donijela odluku o podnošenju tužbe sudu EU-a u srpnju 2017. g. To Vlada, ova Vlada drži zapravo glavnim argumentom zašto je pristupila izmjeni zakona. Slijedi nekoliko ključnih naglasaka gledano s političkog aspekta. Prvi, zahtjev Europske komisije star je već nekoliko godina s kojima je više hrvatskih Vlada imalo se priliku susresti ali imali su isto tako i odgovornost za državu. Uključivo i našu SDP-ovu Vladu. No mi smo odgađali ove izmjene s najsnažnijim argumentom da se u Hrvatskoj vodi sudski proces vezan za događaj iz 2009. g. kada je sumnjivom izmjenom ugovora između Hrvatske odnosno između HDZ-ove Vlade i MOL-a predano upravljačko pravo Mađarima nad INA-om bez obzira što u vlasničkom smislu MOL nije ovladao sa 50% + 1 dionicom. Poanta je u tome da mi nismo slijepo slijedili upute iz Europske komisije i sluganski kao što to čini ova Vlada, pristupili trenutnoj izmjeni zakona. I sada držimo da dok se ne završi pravosudni postupak, ne treba mijenjati zakon niti otvarati priliku za potpunu predaju INA-e u ruke Mađarima. Drugo, zabrinuti smo što se spominjani pravosudni postupak sporo i neučinkovito provodi do te mjere da će se možda dogoditi i zastara. To je apsolutno nedopustivo i skandalozno a posebno zbog činjenice da bi se zbog takvog ishoda Hrvatska u trenu mogla suočiti sa potpunim gubitkom bilokakvih izgleda da u tekućim arbitražama vezanim za INA-u, poluči nekakav uspjeh. Jasno je svima da to znači i trenutni gubitak više milijardi kuna. Samo na plinskom biznisu se spominje preko 6 milijardi kuna, jeste vi toga svjesni? Hrvatska Vlada je pokazala potpuno nesnalaženje u ovom procesu. Ili se možda varamo? Je li ovaj potez izmjena Zakona o INA-i stvaranje okružja u kojem bi MOL lakše ovladao sa INA-om, a zauzvrat bio kooperativniji u dogovorima koji slijede vezano za te spomenute arbitraže, mi to u ovom trenutku ne znamo. U tom kontekstu pitanje je zašto Vlada šuti 2 g. oko najave o preuzimanju INA-e od Mađara? Zašto je u međuvremenu poreknuti natječaj za konzultante u tom procesu potpuno zaustavljen i zašto nije potpisan ugovor sa izabranima? Očigledno je i da ideja propala. Intencija ovih izmjena, zakona dodatni argument za takav zaključak odnosno sve više se može očekivati da će Vlada dopustiti MOL-u potpuno ovladavanje nad INA-om a smanjenje utjecaja Vlade na procesu u INA-i, ovim zakonom, to će zapravo značajno i olakšati. Peto, popuštanje Vlade u ovom procesu svakako pokazuje i dizanje ruku od Sisačke rafinerije. Teze o tome s najviše razine od ministra Marića koji kaže kako Vlada nema nikakav utjecaj su također skandalozne. RH je još uvijek vlasnik 40% INA-e i ne samo to, ima uporište u zakonu koji sada želite mijenjati upravo na našu štetu, na štetu RH. Unatoč suspektnoj predaji upravljačkih prava Mađarima, RH još uvijek ima 3 člana uprave u upravi tvrtke koji mogu manje ili više utjecati na odluke te iste uprave, posebno ako iza njih stane hrvatska Vlada kojih je tamo imenovala, a vi sada predlažete prijedlog u izmjenama Zakona o delegiranju 2 predstavnika Vlade koji bi trebali pratiti rad uprave bez ikakvog utjecaja i prava glasa i zapravo se potpuno ukida mogućnost utjecaja RH, naše države, onoga čega smo vlasnici, na upravljanje INA-om, skandalozno i sramotno. I danas dolazi u tom svijetlu ovaj prijedlog zakona, nakon dvije godine, i to ne u redovnoj proceduri, nego po hitnom postupku. Zašto dolazi po hitnom postupku? Zato jer su to možda na tajnom sastanku dogovorili Plenković i Orban. Što su još na tajnom sastanku ispod stola dogovorili Plenković i Orban? Jesu li dogovorili da Mađari u potpunosti preuzmu INA-u? Jesu li dogovorili i zatvaranje Sisačke rafinerije? Jesu li dogovorili da kada Mađari preuzmu INA-u, ta ista INA ode iz RH? Odgovorite nam, jel predmet razgovora bio i Hernadi koji je optužen za davanje mita bivšem predsjedniku HDZ-a i HDZ-ove Vlade, Ivi Sanaderu, koji im je prepustio upravljačka prava nad INA-om? Više je nego očito da Plenković završava posao na način na koji je počeo Sanader, a obojica imaju isti cilj, stvoriti uvjete da Mađari u potpunosti preuzmu INA-u, a to je za nas izdaja nacionalnih interesa. Prisjetimo se da je prije dvije godine upravo vaš predsjednik Vlade, Andrej Plenković, javno, pompozno, najavio kako će vratiti INA-u u hrvatske ruke. Sada je i više nego jasno da je opet, kao i bezbrojeno puta do sad, lagao. Kao što su lagali u predizbornoj kampanji i ministar Marić i župan Žinić i ostali HDZ-ovci kada su tvrdili da neće dopustiti zatvaranje Sisačke rafinerije. Dopustite mi jedan citat: „Tko dopusti zatvaranje Rafinerije u Sisku i tko pridonese takvom razvoju situacije, mora ga se proglasiti nacionalnim izdajnikom“, to je rekao HDZ-ov ministar državne imovine g. Marić u kolovozu 2016. za Z1 televiziju. Što je još rekao za Radio Banovinu 2016? „Jasno i javno obećajemo, nećemo dopustiti zatvaranje Rafinerije u Sisku zbog značaja za gospodarstvo i jačanja ovog kraja. Prije ćemo se prestati baviti politikom, nego dopustiti zatvaranje rafinerije.“ Koliko vidim, i ministar Marić i Andrej Plenković su nažalost još uvijek u hrvatskoj politici. Pravo je pitanje, zapravo, danas za ministra Marića, da li ministar Marić i danas misli da je predsjednik Vlade Andrej Plenković, nacionalni izdajnik? Bilo bi dobro da to javno kaže. g. Ćorić vi ste ovdje došli ispred Vlade, došli ste braniti ovaj zakon. Bilo bi zanimljivo, budući da će vjerojatno ovaj tjedan zakon biti izglasan i zbog njega će mnogi radnici završiti na cesti, biti će otpušteni iz Sisačke rafinerije, da nam kažete da li ste možda sebe prepoznali u toj Marićevoj izjavi? Jel se možda i vi osjećate kao nacionalni izdajnik? g. Bačiću, dobro došli natrag u dvoranu, pitam i vas kao predsjednika Kluba HDZ-a koji će glasati za ovaj zakon, da li ste i vi sebe možda prepoznali u toj izjavi vašeg kolege Marića? Osjećate li se i vi kao nacionalni izdajnik? g. Šukeru, što vi kažete na sve to? Ipak ste bili Sanaderov bliski suradnik, pa i vas moram pitati, da li ste i vi se prepoznali u riječima g. Marića? Osjećate li se i vi kao nacionalni izdajnik? Pitam vas sve gospodo iz HDZ-a, jeste se prepoznali u riječima g. Marića? Jel se osjećate kao nacionalni izdajnici? Vi koji ćete podržati ovaj zakon, il možda osjećate ponos zato što će stotine radnika iz Sisačke rafinerije završiti na ulici, ali to je sve u skladu sa izjavama predsjednika vaše Vlade, koji poziva investitore u RH i kaže da je ovdje jeftina radna snaga, to je sve u skladu s obzirom na vaš odnos prema radnicima u hrvatskoj strateškoj industriji, u brodogradnji, u Uljaniku, u 3. Maju, to pokazuje vaš odnos. Da, nije smješno g. Šuker, nije smiješno, nije vam bilo smiješno kada ste trpali novce u kutije svojih stranačkih mesara. Isto tako, sad se pravite da ne znate, da su i pokradeni novac trpan u vrtove pojedinih kuća, o tome se ovdje radi. Gdje je Jandroković sad, gdje je predsjednik parlamenta koji je zaslužan što je ovo došlo na dnevni red? Gdje je Jandroković? Nema ga, pobjegao je iz dvorane, pa svi tko dođe na INA-i prije ili kasnije pobjegne, da i njega pitam dal se možda on prepoznao u izjavama g. Marića? Dal se on osjeća kao nacionalni izdajnik? Sramota. Ova Vlada ostat će upamćena jedino po aferama i po tome što tjera radnike na ulicu.
Sada će u ime predlagatelja riječ uzeti poštovani ministar Tomislav Ćorić.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče HS. I dozvolite, rekli su mi da vođa oporbe ima izlaganje i da svakako na njega moram reagirati, pa evo, g. Bernardiću, ukoliko ste vi vođa oporbe u HS, dopustite da se referiram na neke od vaših teza u izlaganju, bilo ih je raznih. Dakle, ja neću ulaziti u ono što su učinile SDP-ove vlade od 200.-2003. g. odnosno, 2011. pa nadalje, nema potrebe za tim, hrvatska javnost to zna. Dozvolite da svoj odgovor na vaše izlaganje prije svega fokusiram na trenutno stanje u energetskom sektoru u RH i zapravo kontekstu u kojem funkcioniramo. Dakle, nije RH, preko noći dovedena u situaciju u kojoj većinu plina, nafte, u našoj zemlji uvozimo, odnosno, sami ne proizvodimo. To je postupak koji traje. Da li izdaja nacionalnog interesa koja kao teza vrlo, čini mi se vjerojatno najkorištenija, od strane pojedinaca u ovom Saboru, može se svesti pod sljedeće činjenice, ja vas molim da to odgovorite sami sebi, nikako ne Vladi RH, niti meni osobno, jer zapravo ja odgovor znam. Dakle, da li smo nacionalni izdajnici, ukoliko izgradnjom LNG-a, na otoku Krku, omogućavamo da nikada više, nikada više, s obzirom na projekcije naših potreba, hrvatski stanovnici, naši građanke i grani ne budu dovedeni u situaciju da nemaju opskrbu plina. Da li je to izdaja nacionalnog interesa od strane ministra, odnosno, prije svega predsjednika Vlade? Da li je izdaja nacionalnih interesa, činjenica, dok smo u proteklih godinu dana, a i u narednih godinu dana, da ćemo pokrenuti dva najveća … [[Govornik se ne razumije.]] za istraživanje eksploatacije ugljikovodika u RH. Ono na području Panona, na 7 polja, odnosno, na ono na području dinamita i na taj način omogućiti da se na području RH istražuju, a nadamo se i eksploatiraju ugljikovodici i u konačnici, da na taj način RH, g. Beljak, to nije tema iz povijesti, to je tema iz energetike, kroz proračunske prihode, s jedne strane, a isto tako, i kroz … [[Govornik se ne razumije.]] dio tih ugljikovodika ima. Da li je to izdaja nacionalnih interesa ili je to briga o sigurnosni njezine zemlje, njezine energetske sigurnosti prije svega? Da li smo veleizdajnici, zato što želimo otkupiti INA-u? Da li smo veleizdajnici, zato što u posljednje 2 g. činimo sve doslovce sve, kako bi u energetskom sektoru zaštitili interese RH. Ili su veleizdajnici oni, koji nas cijelo to vrijeme, u tom našem procesu bore, za interes RH u energetskom sektoru podmeću klipove i u simbiozi sa raznim interesnim skupinama, političkim skupinama, i međunarodnim čimbenicima čine sve da nam u tim procesima otežaju, pa daj taj LNG terminal na otoku Krku ne bude nikada napravljen. Pa da ta dizerfikacija, dobavnih pravaca kao često korištenja riječ u ovom Saboru i u našem javnom prostoru se nikada ne dogodi. Da li su veleizdajnici mi ili su veleizdajnici oni koji kontinuirano čine sve protiv energetske sigurnosti RH odnosno, povećanje zaliha u RH nafte i plina, tko je veleizdajnik. Recite mi? Ja, koji smo ovdje donio Zakon o privatizaciji, izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e, koje štite hrvatske interese jedne strane, a s druge strane, činimo to da izbjegavamo tužbu pred sudom EU, financijske kazne. Da ga nisam donio, da on danas nije ovdje pred vama, za pola godine bi vrlo vjerojatno govorili o Čoriću, koji nije imao pojma što mu se događa u resoru, pa smo došli u situaciju da plaćamo penale. Gospodine Bernardiću, to bi se dogodilo, vi kao zaštitnik hrvatskih interesa s glavicom kupusa u ruci, ne daj nam Bože.
Hvala. Hvala vam lijepo. Imamo cijeli niz replika, pa idemo redom, prva je poštovana zastupnika Saše Đujića, izvolite.
Hvala lijepo g. ministre, kada spominjete LNG da li je to izdaja nacionalni interesa ili nije, to ćemo vidjeti, kada taj projekt, koji vi gurate uporno, mimo volje lokalne zajednice, dakle, pričamo o plutajućem LNG terminalu, da li je to izdaja, to ćemo vidjeti kasnije kada taj projekt, da li će taj projekt donositi gubitke i da li svjesno idete u gubitke ili će on imati nekakvu ekonomsku opravdanost. Rekli ste da se ne želite referirati na SDP-ove vlade od 2000.-2003. i ovu zadnju, jer da o tome građani sve znaju, evo ja vas molim da se referirate na vladu Ive Sanadera i zanima me da li kao član HDZ-a ste ponosni i pucati s ponosnom kada svaki tjedan gledamo svjedočenja Roberta Ježića i šta je radila ta vlada i kako je ta Vlada HDZ-a brinula o INA-i i kada da li ste ponosni, kada gledate kako jedan član HDZ-a Robert Ježić, tereti tada vašeg vrhovnog vođu i da li smatrate da li su to nacionalni interesi, kada cijela hrvatska javnost gleda što ste radili sa INA-om. Zovem se Saša Đujić ministre, tako da znate kome ćete odgovoriti, a zanima me samo to, da li je to izdaja nacionalnih interesa po vama i ono što je u torbi su se nosili milijuni eura. Hvala lijepo.
Kolega Đujić, čuli smo, nemojte, premašili ste vrijeme za 15 sekundi, čuli smo [[Upadica Đujić: Pa jesam, morao sam reći ministru kako se zovem i ministar je premašio vrijeme, tako da evo, i to sam iskoristio malo da pitam da li je ponosan na doktora Ivu. Hvala lijepo.]] molim vas, nemojte kršiti poslovnik, lijepo vas molim. Molim da se svi pridržavamo vremena. Poštovani ministar Čorić, izvolite.
Poštovani zastupniče Đujiću, prije svega hvala na komentaru na replici. Ispričavam se, ja ne pamtim imena, doista i moja isprika, ali informirao sam se kako bi se svakom obratio prezimenom. Dakle, moje izlaganje u dosadašnjem Hrvatskom saboru, a više puta sam bio ovdje pred vama nikada ni u jednom jedinom trenutku se nisu referila na ponašanje nekog koji je bio prije mene. A vjerujte mi, na kraju krajeva neke vaši kolegice i kolege mogu posvjedočiti jako je puno o čemu bi se mogao referirati u segmentu energetike, gospodarenja otpadom, funkcioniranja vodnog gospodarstva, zaštite okoliša, da ne nabrajam dalje jako puno. Međutim, to nije moj stil ja vam samo danas ovdje želim poručiti da izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INE predstavljaju zaštitu, maksimalnu zaštitu interesa RH, nikako ne ovo što gospodin Bernardić tako slavodobitno čita s papira nepoznavajući tematiku ni najmanje.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Bernardića.
Kad ste ušli u dvoranu rekli ste da su vam rekli da trebate reagirati, tko vam je rekao da trebate reagirati isti oni koji su vam pisali zakon ili oni koji su nosili novce u torbama ili oni koji su sakrivali ukradeni novac u vrt. Jesu vam oni rekli da trebate reagirat? Ali da ste dobro slušali shvatili bi da morate pitat vašeg kolegu iz Vlade i vašeg ministra što je rekao, a rekao je tko dopusti zatvaranje rafinerije u Sisku i tko pridonese takvom razvoju situacije mora ga se proglasiti nacionalnim izdajnikom. Dakle, on je o vama govorio kada je govorio o nacionalnim izdajnicima, a vi ste ovdje sami bez ičije sugestije u to izdajnik još dodali vele iz samo vama znanog razloga. A kada smo kod kupusa, bolje promovirati domaće proizvode nego pljačkati Hrvatsku.
Poštovani ministar Ćorić.
Dakle, poštovani zastupniče Bernardiću rekli su mi prolaznici da ste vi šef oporbe, nisam moram priznati to nekako sam zaključio, ali ispričavam se danas sam u temi izmjena i dopune Zakona o privatizaciji INE, ne u ovoj oporbenoj. Dakle, izjava gospodina Marića iz mjeseca ne znam kojeg 2016. godine je izjava gospodina Marića. Nitko, nitko u ovoj zemlji više od ministara koji su zaduženi za energetiku odnosno osoba koje su u konačnici zaduženi za stanje u energetskom sektoru ne poznaje to stanje u energetskom sektoru bolje, vjerujte mi, dakle neki predstavnici vaše političke opcije su bili na tom mjestu, kao i neki predstavnici MOST-a, kao i ja danas. I izjava gospodina Marića izrečena u tom kontekstu tada, u ovom trenutku za mene ne djeluje relevantna, kao niti izjava bilo koga tko je bilo kad dao takvu izjavu [[Upadica: Hvala.]] u političkom kontekstu, a vi za vi stanja u sektoru koji u potpunosti ne pozna. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ranka Ostojića.
Poštovani gospodine ministre ovaj meni su prolaznici isto tako rekli da vi ne branite hrvatske interese, mislim da nije korektno da vrijeđate bilo koga ovdje u Hrvatskom saboru kad vam postavi pitanje, nego na njega konkretno odgovorite. Kad uspijete objasnit zašto LNG plutajući dobar za Hrvatsku onda neće morat tražit u tome nikakvu zavjeru, nego ćete onda konkretnim odgovorima odgovorit zašto se ovo danas događa. Kad imate zastupnika koji vam kaže da 3 puta skuplje plaćamo vlastitu naftu u njihovim bilješkama itd., tu izbjegavate, ovo su bile rečenice ljudi iz vaše strane i nemojte molim vas da je gospodin Ivo Sanader bio premijer, da je bio jednako tako predsjednik vaše stranke prema tome ne možete se tako lako oprat i čudit se tome šta imamo baš potrebu da razgovaramo o ovoj temi jer će kasnije bit i te kako skupo o tome pričat.
Odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Poštovani zastupniče Ostojiću, dakle ni na koji način ja ne želim ulaziti u ideju odnosno uopće u, i propitivati razloge razgovora po bitnim temama za RH. Posebice ne o plutajućem LNG-u, posebice isto tako ne ni u novom zakonu, dakle vaš predsjednik stranke je u izlaganju ovdje, na kraju krajeva to izlaganje imate napismeno, u više navrata predsjednika Vlade, pa i mene optužio za izdaju, veleizdaju, imate to napisano. Dakle, no referirajmo se na ozbiljne stvari, na ozbiljne teme, dakle plutajući LNG kao što sami znate nalazi se u prostornom planu kao prva faza izgradnje LNG-a u prostornom planu Primorsko-goranske županije od 2013. godine ukoliko se ne varam. Zašto je plutajući, a ne onaj drugi? Zato što je nekoliko puta manjeg kapaciteta i nekoliko puta jeftiniji, to netko treba platiti, izjavio sam u nekoliko navrata da sigurnost građana RH nema cijenu i doista upravo zbog toga [[Upadica: Hvala.]] stojim iza ovih 100 milijuna EUR-a koje Vlada RH će izdvojit za taj terminal.
Hvala, poštovani zastupnik Bernardić dignuo je povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Poštovani podpredsjedniče sabora, članak 238. je povrijeđen pa, ministar Ćorić kao da je zalutao na raspravu on priča o plutajućem LNG-u
Čekajte, čekajte polako. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je u članku 238.
U čemu?
Jer se ne drži teme o kojoj se raspravlja, govori o LNG umjesto da govori o INI i s druge strane obraća se krivom, znači za izdaju, nacionalnu izdaju ga je optužio njegov stranački kolega, njegov kolega u Vladi, HDZ-ovac Goran Marić prema tome mora se njemu obratiti zbog toga.
Kolega Bernardić, premašili ste i vrijeme i potpuno, u stvari ja vam dajem opomenu.
A veleizdaju je dodao on sam, zašto je dodao veleizdaju umjesto izdaje možda se prepoznao u tome.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Anke Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo, poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre Ćorić, svatko od nas govori na određeni način i način na koji govori više govori o nama nego o onom o kom govorimo što jako dobro znate. Ako krenemo načinu vrijeđanja, ako krenemo omalovažavanje to više govori o onom koji to govori nego o onom na kog se odnosi. Ja moram priznati da je prvi dan Hrvatskog sabora čim je bila riječ veleizdaja izazvala i određenu reakciju premijera, pa ne bi bilo dobro da to izazove i vašu reakciju pogotovo da ne stradaju kolege u ovim prvim redovima, ali tema LNG-a o tome koliko je to uspješno ili neuspješno će reći vrijeme i tu ste sami otišli u neku drugu priču. Mi u GLAS-u smo apsolutno stanovišta da kad idete u nekakav projekt, da taj projekt mora imati svoj vremenski okvir i svoj financijski okvir. A mogu vas samo podsjetiti, odluka kad je bila da se autocesta Zagreb odnosno Karlovac-Rijeka gradi kao polu autocesta, se pokazala kao loša odluka [[Upadica: Hvala]] još jedanput razmisliti o LNG brodu.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Poštovana kolegice Mrak Taritaš, prije svega, hvala na vašoj replici i doista, neću se osvrtati na LNG, siguran sam da će biti još prilika na tu temu razgovarat, međutim, hvala na ovom prvom edukativnom dijelu. Kolegice i kolege, ni u prvima, ni u zadnjim redovima apsolutno nisu u opasnosti. Vi znate da, barem do sada, niti tip rasprave koju ja vodim sa vama, uvaženim članovima, zastupnicama i zastupnicima HS nije takav, niti će ikada biti takav. Međutim, dopustite da i ta rasprava doista s vaše strane treba imati neku razinu, ja sam siguran da se s tim slažete jer vi uvijek držite tu razinu, dakle, ovo nije rasprava između vas i mene, ja samo reagiram na doista pozitivnu i s moje perspektive, ja vjerujem, dobronamjernu kritiku. Hvala vam lijepo.
Ja bih sve podsjetio da mi raspravljamo o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA-e INDUSTRIJE NAFTE d.d., to je tema današnje rasprave, pa vas, evo, slijedom toga, molim da se držimo teme, svi. Slijedeće replike poštovanog zastupnika Kreše Beljaka, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Uvaženi ministre, i meni su rekli da vi ne znate baš ništa iz povijesti, a ne znate niti iz geografije jer da znate onda biste znali kakvi su geostrateški odnosi što se tiče nafte i ugljikovodika u svijetu i kakvi se ratovi pod navodnicima i bez navodnika u svijetu u zadnjih 100 godina vode zbog nafte. RH spada u red onih država koje su 1990. bile došle do vrlo blizu do granice samo dostojnosti odnosno neovisnosti o uvoznoj nafti. Vi jako dobro znate da je 75% potreba nafte i plina zadovoljavano iz domaćih izvora. Tu ste rekli da ste raspisali natječaj za istraživanje ugljikovodika na području RH. Kome? Radite ono što je radio Šah Reza Pahlavi u Iranu 70.-tih odnosno 60.-tih godina, jel to radite? Radite ono što su pokušali napraviti svjetski moćnici ili napravili [[Upadica: Hvala]] u Libiji [[Upadica: Hvala lijepa]] Venezueli, u Siriji [[Upadica: Hvala lijepa]] g. Ćoriću, nemojte se smijati [[Upadica: Odgovor…]] vi u tome sudjelujete [[Upadica: …poštovani, kolega Beljak, hvala]] Hvala vama kolega Reiner.
Odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Uvaženi zastupniče Beljak, hvala vam na vašoj replici. Dakle, nadmetanje za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika otvorena su općoj javnosti, dakle, svima onima koji dolaze iz naftnog sektora, međunarodnog, naravno, jel. Dopustite da završim.
Kolega Beljak, ma nemojmo razgovarati iz klupe, postoje forme u ovom Saboru, postoje forme, jel, kojih se moramo svi pridržavati… [[Govornik se ne razumije]] i pristojnost, izvolite.
… [[Govornik se ne razumije]] je RH članica odnosno zemlja svijeta, modernog svijeta, vjerujte, ja znam da vi to ne možete pojmiti da je tako s obzirom na neke vaše stavove, međutim, doista je tako. I u kontekstu tih natječaja svaki entitet koji dobije mogućnost eksploatacije odnosno istraživanje eksploatacije ugljikovodika, to svoje nalazište, tu svoju količinu dijeli s RH i to je u interesu RH g. Beljak. Informirajte se malo, dakle, na tu temu, a ukoliko vi u svojim poimanjima energetskog sektora ili bilo čega drugoga imate različite odnosno drukčije ideje [[Upadica: Hvala]] ja vas molim da ih javno objavite.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Ministre, vi govorite o istraživanju mogućnosti eksploatacije ugljikovodika u RH, ja vas pitam, koja će to hrvatska tvrtka istraživati, koja će hrvatska tvrtka eksploatirati, koja će hrvatska rafinerija prerađivati? Ili će to prerađivati sve i raditi i istraživati i eksploatirati strane tvrtke? Mi smo tražili povećanje naknada za eksploataciju ovdje sa 10 na 12%, Mađarska je preko 20, a znamo da u ovom trenutku MOL eksploatira u RH. Niste htjeli ni tih 2% povećati, a oni moraju platiti duplo više u Mađarskoj, pa zar to nije veleizdaja, zar to nije veleizdaja? Energija, hrana, voda, telekomunikacije, pa to su strateške interesi za RH, mi ništa više od toga nemamo. Sad smo i vodu prodali, ne samo naftu, plin, sve smo prodali. Ako to nije veleizdaja hrvatskih interesa, onda ne znam što je.
Odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Uvaženi zastupniče, zaboravili ste pamet, to je isto strateški interes RH, a to ću ostaviti vama na razmišljanje. Dakle, bilo kakva eksploatacija ugljikovodika i molim vas da to imate na umu kod daljnjih rasprava jer doista ispadamo neozbiljni, kako pred javnošću koja je prisutna, tako i pred cjelokupnom hrvatskom javnošću, prema hrvatskim zakonima, konačnim ugovorima koje Agencija za istraživanje i eksploataciju sklapa s onima koji eksploatiraju, u konačnici se dijeli između RH i potencijalnog investitora. Kad ste pitali tko to ima mogućnost istraživati i eksploatirati u RH, onda to i hrvatska kompanija ima, koja dugi niz godina istražuje i eksploatira na teritoriju RH. I ja sam siguran da će još dugo istraživati i eksploatirati na području RH.
Sad ćemo pozdraviti učenice i učenike Srednje škole Valpovo koji nas promatraju sa… [[Pljesak]] galerije i nastaviti s replikama, poštovani zastupnik Ivica Mišić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani ministre, gledajući na izdaju nacionalnih interesa, ja bih rekao da je puno njih izdalo nacionalne interese kroz ovih 20 godina u ovoj hrvatskoj državi. Međutim, gledajući danas šta se dešava i kako rješava ova Vlada, pokušava riješiti ovaj problem. Smatram da ova Vlada sve zakrpava ono što su prije izdali nacionalne interese i znamo od Agrokora, pa evo i Uljanika, gdje izdvajamo sada 2,8 milijardi u ukupno oko 4,5 milijarde, pitam se koliko smo mogli i koliko bi mogli uzeti dionica INA-e a to se ova Vlada susreće sa tim i želi otkupiti na kraju INA-u što daje jednu mogućnost, bar nadu iako je INA trgovačko društvo, znamo svi da je to na burzi. To bi bilo dobro. Znači radi jedan posao kod, onaj koji su svi promašili. Zna se tko je prvi prodao INA-u i zašto i kako je to dalje teklo. Ja osobno mislim da je ova Vlada, pokušava postaviti na noge ovu državu u jednom pravom smjeru. I ako netko to ne vidi onda mislim da ne znam o čemu razgovaramo.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Uvaženi zastupniče Mišiću, zahvaljujem se na vašoj replici i zapravo potpori koju ste kroz tu repliku iznijeli. Dakle doista, neovisno o problemima s kojima smo suočeni, neovisno o milijardama kuna koje dajemo kako bi zatvorili rupe koje su nastale nekad prije nas. Vlada gospodina Plenkovića činiti će i dalje sve kako bi zaštitila nacionalne interese. I u kontekstu današnje teme dakle Izmjena i dopuna Zakona o privatizaciji INA-e ali i svih drugih tema. Budite uvjereni da će to biti i danas tako i dok god je ova Vlada, ima odgovornost za vođenje RH. Hvala vam lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Poštovani gospodine ministre. U svom izlaganju kazali ste da svi oni koji podmeću klipove Vladi su nacionalni izdajnici. Na koga ste pri tome točno mislili? Da li ste mislili na udruge koje se bave zaštitom okoliša, imaju problema sa određenim potezima Vlade? Ili na domaće ili strane kompanije koje traže fer utakmicu na hrvatskom tržištu. Vi ste možda mislili na hrvatsku oporbu koja propituje određene poteze Vlade jer smatra da nisu u najboljem interesu ove zemlje. Na koga ste stvarno mislili Jer znate, ovaj narod više i nema povjerenja u HDZ-ove ministre i Vlade. Pa sjetite se premijer HDZ-a je i na sudu zbog INA-e završio a ima i presudu a sadašnji premijer, također čelnik HDZ-a je obećao da će INA biti kupljena i da će biti vraćena u hrvatsko vlasništvo. To se još nije desilo. Pa kako da ne propitujemo, kako da nemamo sumnje u to da HDZ radi u najboljem interesu naših građana. I zar smo zbog toga nacionalni izdajnici? Na koga ste mislili?
Odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Poštovani kolega zastupniče Klisoviću, zahvaljujem se na vašoj replici. Dakle ja sam u svom odgovoru prije svega se referirao na teze vašeg predsjednika stranke. Koliko je snažna riječ nacionalna izdaja. Ja sam siguran da vi kao intelektualac itekako kad promišljate o tome možete donijeti dobar sud. Da li je Hrvatski sabor mjesto na kojem se 20 puta dnevno po bilo kojoj temi i tezi takav izraz treba koristiti, to je pitanje na koje dajem svima vama da promislite odgovor. Da li je ovaj zakon, a ja sam siguran s obzirom na vaše europsko iskustvo, izmjene i dopune ovog zakona da li predstavljaju smrtovnicu ili nacionalnu izdaju. Molim vas da sami sebi odgovorite, ne morate meni. I da li se konačno ovim zakonom štite ili grubo krše hrvatski interesi.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Arsena Bauka.
Gospodine ministre u određivanju svojih predstavnika tko će u ime Vlade predstavljati ovaj Zakon u Saboru Vlada je odredila vas i vaše suradnike iz Ministarstva zaštite okoliša i energetika a ne gospodina Marića. I zato ste vi sad, ćete morati ponijeti teret onoga što je rekao gospodin Marić i nemojte se zbog toga žaliti, vi uvijek možete nazvati premijera i zamoliti ga da pošalje dopis u Sabor i da ministra Marića odredi da dođe odgovarati na naša pitanja bilo danas, bilo kada budemo raspravljali o amandmanima odnosno u drugom čitanju zakona jer ćemo ih par stotina podnijeti, čisto zbog toga. Dakle gospodin Marić je vrlo jasno rekao, nikad ako osvojimo vlast nećemo dopustiti gašenje rafinerije u Sisku, to javno obećavamo u protivnom prestati ćemo se baviti politikom. I druga rečenica oni koji odluče i tko doprinese takvom razvoju situacije da dođe do zatvaranja Sisačke rafinerije mora ga se proglasiti nacionalnim izdajnikom. Možete li reći u odgovoru na repliku što mislite o te dvije izjave ministra Gorana Marića. Hvala.
Odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Poštovani zastupniče Bauk, zahvaljujem se prije svega na vašoj replici. Dakle dopustite da ne komentiram izjave mog kolege ministra Marića, te izjave dane su 2016. godine koliko se ne varam izvučene iz političkog konteksta današnjeg. I još jedno ću se referirati na jednu stvar. Dakle stanje u energetskom sektoru pa i njegove perspektiva u pravilu poznaju oni koji u tom energetskom sektoru funkcioniraju. Dozvolite da neovisno o činjenici da sam ekonomist u posljednjih godinu i 6, 7 mjeseci sam imao priliku uvidjeti kakvo je stanje i kakve su perspektive energetskog sektora u RH pa i u kontekstu rafinerijskog biznisa na području Siska, odnosno područje Rijeke. I još jednom ću ponoviti, dakle Vlada gospodina Plenkovića čini sve da zaštiti prije svega vertigalnu integriranost proizvodnje u INA-i i naš nacionalni interes. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala. Uvaženi ministre, evo kao u svakoj raspravi koriste se velike riječi. Ono što bi u našem društvu trebalo biti prisutnije da budu velika djela umjesto velikih riječi. INA je prije svega jedna kompanija, INA je velika kompanija. Prema podacima FINA-e INA je platila kao mješovita kompanija najviše poreza u RH, 815 milijuna 954 tisuće. Od svih kompanija INA ima najveću neto plaću po zaposlenom 7.450 kuna i INA ono što meni smeta imala najmanji broj zaposlenih u prosjeku od svih ovih kompanija. Interesantno je da, naravno u državnom vlasništvu imate najviše zaposlenih, u privatnom čak nešto više nego u ovim mješovitim poduzećima kao što je INA, Podravka i HT. Međutim, ono što vas ja sad pitam, ovaj zakon je samo jedan od alata, nažalost prisiljeni smo na njega, ali ja vas pitam ponovo što će Vlada RH poduzeti da sa strateškim partnerom nađe zajednički jezik ili se odlučite konačno recite oni nisu više naš strateški partner idemo otupit INU idemo nešto drugo raditi.
Odgovor poštovanog ministra Ćorića.
Poštovani zastupniče Žagar, zahvaljujem se na replici, dakle mislim da sam u jednom trenutku u današnjoj raspravi već to naveo i ponovit ću. Dok god je bilo koji od strateških partnera u INI vlasnik 25% plus 1 dionice INE međudioničarski ugovor koji definira strateško partnerstvo je na snazi i riječ je o strateškim partnerima. Onog trenutka kada jedan od entiteta, a naša želja je da to bude mađarski MOL u INI bude imao manji od 25% vlasništva što bi značilo da je RH otkupila dionice INE od mađarskog MOL-a u tom trenutku možemo govoriti o potencijalnom drugom strateškom partneru. Do tog trenutka dok je međudioničarski ugovor na snazi, mađarski MOL je strateški partner u INI. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu ministru, slijedeća replika poštovani kolega Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo, vidite kolega uvaženi ministre Ćorić, ovdje se nabacuju razno razne stvari, ništa se ne govori o friškim stvarima, šta je sa Sirijom, 2010., 2011., Sirija je donosila 75 miliona dolara mjesečno čistoga, taj hajam blog 50 60 km dalje je bušotina i crpilište od najjače kanadske kompanije naftne, da li je Kanada isto napravila što i Hrvatska? Ili dal vi smatrate da je ekvivalent kad za 25% vlasništva od 7 članova dobite 2 člana uprave i onda eksplicite u državnom u ovom dioničkom ugovoru stoji da jedan član uprave će biti zadužen za financije, kolko vi dobivate s tim? I druga stvar u tom dioničkom ugovoru piše da ni jedna odluka preko 80 miliona kuna se ne može donesti bez glasa strateškog partnera, to stoji u dioničkom ugovoru iz 2003. godine. Međutim, očigledno neki ne žele čitati, ne žele govoriti o sebi [[Upadica: Zahvaljujem.]] a o tržištu plina o tom ćemo razgovarat kasnije.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šukeru, odgovor ministar Ćorić, izvolite.
Hvala vam lijepo zastupniče Šuker na vašoj replici. Pitanja odnosno problemi koje ste samo zapravo otkrili koji obavijaju i zapravo utječu na kompleksnost pitanja funkcioniranja INE u posljednjih 10-ak godina su tek neki od onih koji bi se mogli otvoriti kao što ste i sami rekli. Nažalost Hrvatska nije tijekom proteklih 6, 7 godina posebice u razdoblju u kojem je trebalo reagirati na sirijski, na sirijsku situaciju nije učinila poteze slične primjerice Kanadskima kako ste vi naveli, međutim to je nešto s čim sada treba živjeti iz čega treba maksimalno izvući pouke i učiniti sve da se takve stvari u budućnosti ne dogode, to je jedino što mogu reći. Hvala lijepo.
Zahvaljujem, poštovanom ministru na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala gospodine podpredsjedniče, ministre Ćorić, evo kolega Bernardić ako sam dobro zapisao je rekao da država gubi kontrolu procesa u INI i to smatra izdajom nacionalnih interesa. Sad mene zanima jedna stvar, znači mi dan danas imamo Zakon o privatizaciji INE članak 4. u kojem piše da će se sve dionice privatizirati s ulaskom Hrvatske u EU. Dakle, da je bilo po SDP-u ne bi kontrole procese nikakvog od strane vlade, ništa, nema, sve bi se privatiziralo i privatni vlasnik bi mogao apsolutno sve što bi htio. Pa s obzirom na logiku kolege Bernardića koji druge proziva nacionalnim izdajnicima zanima me što vi mislite je li to Ivica Račan izdajnik koji je tada bio najodgovorniji za donošenje tog zakona? Hvala.
Zahvaljujem, odgovor poštovani ministar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine zastupniče Sokol, kao što sam rekao držim da uopće teze o nacionalnim izdajnicima nisu teme koje su primjerene u Hrvatskom saboru ja bih ih s obzirom na izlaganje gospodina Bernardića jedino konstatirao da nije upoznat niti sa člancima izvornog dakle važećeg Zakona o privatizaciji INE, kao niti izmjena i dopuna. Hvala lijepo.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom ministru, prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HDZ, poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, gospodine ministre, mi smo danas u ovoj raspravi čuli mnogo špekulacija o tome tko s kim pije kavu, tko s kim ruča, tko što dogovara itd., ali smo najmanje čuli o samom zakonu. Dapače ono što smo čuli o zakonu pokazuje da oni koji su govorili o njemu zapravo ga uopće nisu pročitali. Dakle, pred nama je Prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INE Industrije nafte d.d. s konačnim prijedlogom zakona, znači radi se o zakonu, ne o dioničarkom ugovoru, ne o statutu i svim drugim stvarima o kojima su neki iz oporbe ovdje danas govorili. I to je ono što prvo hrvatska javnost treba znati, znati ovaj zakon, ovom zakonu nije svrha niti može regulirati stvari koje su regulirane dioničkim ugovorom, znači to je potpuno jedna druga tema i pokazuje potpuno dubinsko nepoznavanje samog merituma kao što je to i ministar ovdje rekao. Dakle, u cilju zaštite interesa i sigurnosti RH članak 10. zakona, postojećeg zakona sadrži odredbe prema kojima RH zadržava određena posebna prava koja se ogledaju prvenstveno u ekskluzivnom pravu kontrole nad promjenama u vlasništvu i pravo, pravu veta na odluke uprave društva, određene odluke uprave društva te pravo prvokupa u određenim situacijama. Obzirom da spomenute odredbe nisu u skladu s pravnom stečevinom EU, Europska komisija uputila obrazloženo mišljenje, znači temeljem Ugovora o funkcioniranju EU i pokrenula postupak pred Sudom EU radi povrede prava Unije. Znači ono što je bitno tu naglasiti da je taj postupak ozbiljna stvar, to nije nešto s čime se može politikantski igrati, razbacivati floskulama o sluganstvu i slično, nego je to nešto što ako dođe do svog kraja može i zbog troškova postupka, a i zbog posljedice, mogućih financijskih sankcija, prouzrokovati ozbiljne posljedice za RH. To što neki to, poput, kolege Bernardića, koji upravo odlazi iz dvorane to ne shvaća ili ih nije briga, to je jednostavno njihov problem ali to je ono što hrvatska javnost treba znati. Dakle, pri analize samih izmjena i dopuna vezanih uz čl. 10. zakona oslonio bi se na jedan drugi, a to je čl. 4. Znači radi se o čl. 4. zakona, onako kako je on donesen 2002. u vrijeme SDP-ove i između ostalog HSS-ove vlade. Tamo je propisano da će se privatizacija INA-e provesti, prijenosom bez naknade 7% dionica hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. … [[Govornik se ne razumije.]] 7% dionica zaposlenicima i ranije zaposlenim u društvima, koje čine INA Grupu pod posebnim pogodnostima koje će utvrditi Vlada RH. Prodano je najviše 25% plus jedna dionica strateškom ulagatelju, prodano najmanje 15% dionica u postupku javne ponude sukladno propisima koje uređuju izdavanju promet vrijednosnih papira, te prodajom ili zamjenom ostalih dijela dionica sukladno tržišnim prilikama strateškom ulagatelju ili na tržištu kapitala temeljem odluke Vlade RH. RH zadržava vlasništvo nad 25% plus jednom dionicom INA-e, koja će se privatizirati na temelju posebnog zakona, nakon prijema RH u članstvo u EU. Dakle, vlada, tadašnje koalicije, na čelu s Ivicom Račanom i SDP-om je predvidjela da se ulaskom Hrvatske u EU, privatizira kompletna INA, te da ništa ne ostane u državnom vlasništvu, a ti isti sada ovdje govore, kako je izdaja nacionalnih interesa ako Hrvatska ne zadrži kontrolu nad procesima u INA-i kao što je to rekao kolega Bernardić. Mislim da tu iz toga dovoljno proizlazi i dovoljno se vidi koliko je tko ozbiljan a tko nije. Druga stvar, koju bi istaknuo vezano za to razdoblje, a to je bitno za kontekst je dioničarski ugovor iz 2003. g. koje je potpisala također Račanova vlada. To je spomenuo kolega Šuker, a ono što je bitno da je tada, dva ključna direktora, a to su direktor nabave i financija trebali biti imenovani od strane manjinskog dioničara, dakle, MOL-a. I također, tada već, je manjinskom dioničaru, MOL-u dano pravo, da, pravo veta na sve odluke iznad 80 milijuna kn. Dakle, prva veća prava, veća nego što dioničar, odnosno, tada je bio manjinski dioničar MOL ima u odnosu na količinu dionica je dala SDP-ova vlada, a sada se neki prave da to ništa nije postojalo, a to je isto nešto što se svakako ovdje treba istaknuti. Što se tiče samog prijedloga zakona, istaknuo bi nekoliko stvari, dakle, ugovor o funkcioniranju EU, je uz ugovor EU, najviši pravni akt EU. RH je postala … [[Govornik se ne razumije.]] tog ugovora i preuzela obveze iz njega ulaskom u EU, znači mi smo preuzeli pravne obveze iz tog ugovora, znači ne možemo govoriti o sloganstvu ili nesloganstvu, to je pravni sustav kojem mi pripadamo, pravni sustav koji štiti sud EU i koji se jednostavno mora poštovati. I kolege iz SDP-a su tada glasali za ulazak u EU i nije mi jasno, kao se sada prave da ne znaju zapravo za što su glasali i kamo su ušli, tako da ja doista više ne znam, podržavaju li kolege iz SPD-a EU i poštivanje europskih pravnih pravila, ili misle da to treba kako koje situaciji, nekada ćemo ih poštovati a nekada ne. Ali, kažem to su preozbiljne stvari, koje mogu imati za Hrvatsku velike posljedice. Dakle, čl. 63. ugovora, propisano je da su zabranjena sva ograničenja kretanja kapitala, među državama članicama, te između država članica i trećih zemalja. Ipak, određena ograničenja ove tržišne slobode jesu moguće, znači određena ograničenja koja uz postave država članica, a to su situacije, kada država štiti javni poredak ili javnu sigurnost. Znači država može ograničiti slobodu kretanja kapitala, ako na taj način štiti javni poredak ili javnu sigurnost, međutim, ono što je bitno, da takve odluke, odnosno, takva ograničenja moraju biti jasno obrazloženja i moraju biti nužna da bi se postigao onaj cilj koji se želi postići. Znači pravni mehanizam, za zaštitu nacionalnih interesa i zaštitu nacionalne sigurnosti, postoji, europski ugovori ga predviđaju, međutim, naravno, vi te mehanizme, takvi kakvi su propisani morate iskoristiti, ne možete ići kontra njih. E sada što to znači u praksi? Ovo nije prvi slučaj da imamo ovakve tzv. zlatne dionice, ekskluzivna pravna država, znači postoji niz presuda suda EU, koji je jasno kojima su jasno utvrđene one stvari koje su državama dopuštene, a koje stvari nisu. Prvi primjer se ticao Njemačke, znači njemačke i tzv. zakona o društvu Volkswagen. Znači u Zakonu o društvu Volkswagen pojednostavljeno, Njemačka država, odnosno, država Donja Saska je zadržala 20% udjela u vlasništvu, ali je propisano, da nitko ne može, čak i ako stekne više od 20% dionica, imati više od 20% glasačkih prava. I druga stvar koja je bitna, da je tada tim zakonom bilo propisano, da Njemačka, odnosno, Donja Saska, sa tih 20% ima apsolutno pravo veta na sve ključne odluke u trgovačkom društvu Volkswagen, znači vrlo slično kao u slučaju RH. I u tom slučaju sud EU, je utvrdio da je Njemačka … [[Govornik se ne razumije.]] pravo EU, i da njena opravdanja koja je tada iznijela pred sudom, jednostavno ne stoji i da jednostavno ta mjera nije proporcionalna, odnosno, nije nužna za onaj cilj koji se želi postići. Međutim, postoji drugi način, znači postoji drugi način, a to je slučaj komisija protiv Belgije. U tom slučaju Belgija je zadržala prava veta na odluku privatizirane nacionalne energetske kompanije, vezana uz stratešku infrastrukturu. Znači u tom slučaju država je imala pravo veta na ograničeni broj strateških odluka koje bi mogle dovesti u opasnost energetsku sigurnost zemlje, međutim, ono što je bitno, je da je ta odluka morala biti formalno obrazloženja i podvrgnuta sudskoj kontrolu. Dakle, razlika između slučaju Njemačke i slučaja Belgije je, da u njemačkom slučaju Volkswagena, država je imala apsolutnog prava veta na određene odluke, dok u slučaju Belgije je mogla staviti veto na određene odluke, ali je to morala obrazložiti i to je bilo podvrgnuto sudskoj kontroli i to je ključna razlika. Dakle, apsolutno pravo veta ne, jer onda bi država mogla svojom diskrecijom odlučivati što hoće, nego obrazloženje i sudska kontrola. E sada pogledamo slučaj INA-e, slučaj INA-e je vrlo usporediv upravo s ovom situacijom. Dakle, postojećem zakonom su propisana ekskluzivan prava kontrole RH, nad promjenama u vlasništvu, pravo veta na određene odluke društva i pravo prvokupa na određenim slučajevima. Znači to su upravno te situacije apsolutno prava veta. I to je ono što je propisano postojećim zakonom i to je ono što je problem. Dakle, to apsolutno pravo veta, bez obrazloženja i sudske kontrole je ono što europsko pravo zabranjuje. E, i upravo iz tog razloga, znači Zakon to izmijenjen, na način da zadržava sigurnosne mehanizme, zadržava pravo kontrole države, ali uz određene pretpostavke. Dakle, predloženim Zakonom uređuje se obveza stjecatelja više od 25% ili 50% dionica s pravom glasa na podnošenje dugoročnog plana upravljanja i poslovanja uz pravo Republike Hrvatske o donošenje odluke o suglasnosti za stjecanje tih dionica. Drugim riječima Vlada Republike Hrvatske je ta koja će dati suglasnost za stjecanje dionica iznad praga koji je potreban za preuzimanje i upravljanje. Znači to je ono što piše u Zakonu. E sad, u određenim situacijama Vlada može skratiti tu suglasnost, međutim za razliku od dosadašnjeg Zakona, to ne može napraviti kad god joj padne na pamet, nego samo kad je ugrožena energetska sigurnost Republike Hrvatske. Znači to je ono što Zakon propisuje. Znači, da, Vlada može uskratiti suglasnost, ali kada je to potrebno da bi se zaštitili nacionalni interesi. Upravo to izričito piše u Zakonu. Također se propisuje pravo Vlade Republike Hrvatske ako vlasnik jedne ili više dionice, izabrati dva predstavnika koji će prisustvovati sjednicama Uprave društva bez prava glasa. Također u slučaju da Uprava društva izglasa odluku kojom se dovodi u pitanje energetska sigurnost, propisane su sankcije. Znači što, koja je tu procedura? Znači država može tražiti naknadu štete ako je nekom odlukom Uprave INA-e ugrožena energetska sigurnost, može pokrenuti postupak oduzimanja suglasnosti u kojem trenutku, u kojem časom ponovo država pravo prvokupa i može zatražiti od suda da se svaka takva odluka Uprave koja ugrožava energetsku sigurnost preispita od strane suda. I također može zatražiti od suda da privremenom mjerom, dok se ne donese konačna odluka obustavi izvršenje takve odluke. Znači to su vrlo konkretni sigurnosni mehanizmi koje Republika Hrvatska ima. Ali ti mehanizmi nisu paušalni, znači nisu apsolutni, nego moraju biti obrazloženi, podvrgnuti sudskoj kontroli. I to je, i to je poanta ovog Zakona. Dakle, ovaj Zakon, dakle ovaj Zakon, usklađuje hrvatsko pravo sa pravom, sa slobodom kretanja kapitala kojeg jamči Europska unija, ali istovremeno i štiti nacionalne interese i energetsku sigurnost Republike Hrvatske. I to je bitno. Znači kad govorimo o nacionalnim interesima, i time bih završio, nacionalni interesi se ne štite na način da se netko busa u prsa i jako, i što glasnije viče mi smo borci za nacionalne interese, mi smo suverenisti. Znači, to nije način na koji se nacionalni interesi štite, to je način na koji se može doći možda kratkoročno do određenog broja glasova na izborima, ali te, to ćemo naravno još vidjeti. Međutim, pravi način na koji se štite nacionalni interesi, je da se uspostave zaštitni mehanizmi koji će štititi te interese, ali u okviru onoga što je dopušteno unutar Europske unije. I to je, i to je racionalna politika. Znači, to je racionalna politika zaštite interesa Republike Hrvatske na tragu onoga zapravo, onom logikom kojom je išao i predsjednik Tuđman. Da je predsjednik Tuđman išao glavom kroz zid u nekim situacijama, pitanje je gdje bi svi mi bili danas. Dakle, još jednom, ovaj Zakon je kvalitetan, ovaj Zakon štiti nacionalne interese, ali u okviru onog, onih obveza koje je Hrvatska sama preuzela ulaskom u Europsku uniju. Iz svih navedenih razloga, naravno, HDZ će podržati ovaj Prijedlog Zakona. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega, doktor, Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa podpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani predstavnici Ministarstva. Pred nama su izmijene Zakona o privatizaciji INA-e, koji predstavljaju nastavak, mogli bismo reći završni čin izdajničke politike Vlada HDZ-a i SDP-a. Njihov cilj je uvijek jedan te isti. Rasprodati vrijednu imovinu, staviti provizije u privatne džepove, zbrinuti sebe i svoju obitelj materijalnim dobrima, i uništiti bilo kakvu perspektivu budućim naraštajima. Oni misle naivni da će zbrinuti barem sebe, ali moraju razumjeti da uništavajući svoju državu u biti uništavaju i sami sebe u konačnici, jer novac još nikada nikome nije donio sigurnost na duži rok, već štoviše sljedeći onu poslovicu Oteto, prokleto, kao bumerang se vraća onima koji su podlegnuli pohlepi i nepoštenju. O takvoj vrsti prokletstva, o takvoj zamci u koju upadaju zastupnici HDZ-a, pisao je recimo i Miroslav Krleža u knjizi Gospoda Glembajevi, ali naravno, zastupnici HDZ-a i Krleža, to su dva različita svijeta. Privatizacijska pljačka odvija se uvijek po jednom te istom ustaljenom receptu, a taj je Ne odmah, i ne sve ukrasti, već postupno kroz duži vremenski rok. Isprva se kao daje jedan manji dio tvrtke jer time kao puno zarađujemo, a ništa ne gubimo, pa se potom tvrtka dovodi u loše stanje, djelomično zbog političkog kadroviranja, a djelomično namjerno. Nakon što tvrtka dođe u loše stanje, tvrtka koja je u postupku privatizacije, prvi se na udaru nalaze radnici kojima se smanjuju radnička prava, potom plaće i na kraju neminovno slijede otkazi. U posrnuloj tvrtci, za koju kažu da nema rješenja, na kraju se traži strateški partner, kojemu se za nekakav sitniš daje kompletno vlasništvo, a sve pod izlikom da se, da je takvo rješenje neminovno. U ovom slučaju, konkretno u Zakonu o privatizaciji INA-e, mi ne možemo učiniti ništa jer privatizaciju INA-e traži Europska unija, Europska komisija, iako čak i vrapci na grani znaju, da ova privatizacija je u stvari rezultat dogovora ispod stola, naravno, premijera Andreja Plenkovića i mađarskog predsjednika Viktora Orbana početkom prosinca u Zagrebu. Sve ono što je slijedilo nakon toga, od povlačenja mađarske tužbe do najave gašenja rafinerije, pa do ovoga zakona, samo je logičan slijed toga dogovora. On je počeo ustvari još i prije postavljanjem, jedan od važnijih znakova je bilo postavljanje ministra Darka Horvata za ministra gospodarstva jer je taj ministar itekako sklon ići na ruku Mađarima iz razloga koji su, naravno, njemu vrlo dobro poznati. I uza sve propuste i grijehe Andreja Plenkovića, od grupe Borg u koje su vladajuće strukture spremile u privatne džepove desetke milijuna kuna do koruptivnih radnji oko remonta i kupovine aviona, čini se da je odricanje od INA-e ipak najveći zločin ove Vlade koji doista ide u rang izdaje nacionalnih interesa. Naime, danas se nitko relevantan ne protivi privatizaciji, poduzetništvu i kapitalističkom modelu gospodarstva, ali svaka država ima pravo objaviti što su njezini strateški interesi, nositelji njezinog suvereniteta i razvoja s kojima se ne može trgovati. Kaže gospoda iz HDZ-a, mi smo slobodno tržište, a dajte, ajde pokušajte otići u SAD gdje je također slobodno tržište, pa kupit Američku naftnu kompaniju, ajde probajte. Evo, Kinezi će vam odmah sada dati, ne znam, koliko god tražite, jesu to 500 milijardi dolara, samo recite iznos i oni će odmah to iskeširati i kupiti jel mogu, jel mogu? Ne mogu. Pa kako to ako je to slobodno tržište? Pa zato što SAD brane svoje nacionalne interese, a gospoda iz HDZ-a ih uporno izdaju, počevši od 1992.g. kada je njihov predsjednik prvi Franjo Tuđman kupio vilu na Pantovčaku, do danas jedan te isti model, grabi što možeš, uništi svoju državu, bitno da je meni danas dobro. I sve, ne samo INA-u, oni su doslovce sve što su dotaknuli uništili i razorili, jednim dijelom zbog nesposobnosti, to je manji grijeh, ali puno veći grijeh što su to radili svjesno zbog pohlepe, zbog prepuštanja stihiji, zbog nebudnosti, zbog neodgovornosti. Što su sve Vlade HDZ-a uz pomoć SDP-a prodali? Dali su vode u koncesije, jesu dali? Jesu. Razarale su nacionalne parkove poput Plitvica. Tu dolaze s idejama, ministar Ćorić, kojega nema, da treba bušiti Jadran i Velebit. Devastirali su Hrvatske šume, donijeli su u zakonu da će se od 2020.g. prodavati poljoprivredno zemljište strancima, htjeli su privatizirati autoceste, govorili su da će privatizirati HEP, čak su spominjali da će privatizirati željeznice, aviotransport, zračnu luku, čak je i Ministarstvo obrane postalo koruptivni centar izvan nadzora države, sve banke su prepustili strancima, 99% banaka danas je u stranom vlasništvu, razorili smo brodogradilišta, dali smo im u ruke totalnim bezveznjacima da se oni mogu obogatiti, tajkuni skorojevići i isplatiti provizije svojim političkim zaštitnicima, a sve da bi u konačnici njihove dugove ponovno plaćali hrvatski porezni obveznici. Agrokor smo, ni kriv, ni dužan, predali Rusima u ruke, optičke mreže smo dali Nijemcima, pa danas imamo najsporiji Internet u Europi, čak sporiji i od Kosova, ne znam, i Gruzije, imamo kriminalnu mrežu baznih stanica i ovršno ludilo zbog tzv. pretplata na mobitel. Sad je na redu, evo, završni čin, odricanja od INA-e, INA-e koja je nekada bila pojam u svijetu. Ona je bila praktički država u državi, jača od bilo kojeg ministarstva, nositelj proračuna. MOL je za INA-u bio patuljak, patuljak, a danas taj patuljak preuzima diva na imperijalistički ponižavajući način. To što MOL danas kupuje INA-u, to je takav preokret kao da bi, recimo, kragujevačka zastava kupila Generals motors, otprilike tako, pa si vi zamislite kakva je potrebna sposobnost, pod navodnicima, da netko tako veliku tvrtku dovede u tako bjedno stanje, kao što su to učinile naše Vlade. Prije dva, još prije dva desetljeća, u ratnim vremenima, INA je zapošljavala 17 000 ljudi, danas ih ima 4500, ako ima, kaže da će uskoro biti jedva njih 2000. INA je imala vlastita naftna i plinska polja, imala je rezerve dostatne za više desetljeća, imali smo polja, još uvijek imamo polje Hajan, imali smo bijele noći, a od 2000.g. bilježimo konstantni pad predaje, prerade i prodaje nafte iako je tržište raslo. Vlade su 100 puta obećale modernizaciju proizvodnje i pogona infrastrukture, nikada nisu ništa učinile po tom pitanju. Zašto? Zato jer nisu htjele učiniti. Broj benzinskih postaja INA-e daleko je nadmašivao kompletnu konkurenciju. Imali smo duplo više benzinskih postaja nego sve druge naftne kompanije. Trebam li reći da je danas stanje obrnuto. INA godišnje sagradi, ne biste vjerovali u Hrvatskoj dvije benzinske postaje, jedan, dva a konkurencija 20. Danas je slovenski Petrol već za INA-u pojam. I problem je u tome što stranci dakle izvlače iz Hrvatske ogromne novce, izvlače milijarde, desetine milijardi a taj je novac mogao ostati nama, mogla su nam ostati radna mjesta, mogli smo imati energetsku neovisnost. I vidimo nažalost, to je također jedan čudan simptom da su danas svi ovdje reagirali na izjave predsjednika Europskog parlamenta koji nam silno želi dobro, on nas voli i ljudi, nas Hrvate a glasao bi za HDZ rekao je javno kada je bio u Hrvatskoj. I to je u redu da se reagira. Ali bi trebalo isto tako još i više reagirati na gubitak INA-e jer je taj gubitak daleko stvarniji od primitivnog populizma jednog talijanskog političara. Na svoj način gubitak INA-e jednak je gubitku hrvatskoga teritorija. A mi si možemo samo zamišljati kakav je stvarni koncept ove privatizacije jer je javnost iz njega u potpunosti isključena, jer se ovaj zakon donosi po hitnom postupku bez ikakve potrebe. Što se sve dogovorilo ispod stola, po kakvim se opet restoranima sastajalo, kakve su opet grupe borg formirano, kako se opet dijelio novac i u čije džepove a u nečije se dijelio, netko je od ovoga jako lijepo zaradio. Počevši od Ive Sanadera, preko Karamarka do našega dičnoga birokrata. Što je obećano za uzvrat toga da predamo INA-u? To je pitanje koje bi javno zanimalo. Kako to da se prešlo iz takve krajnosti u krajnost da se 2016. obećavala ne znam kupovina INA-e sada najednom potpuna prodaja. Kako je moguće da posao prodaje najveće hrvatske tvrtke uza svo dužno poštovanje vodi asistent na Ekonomskom fakultetu. Da li je on dorastao tom poslu? Da li on može razumjeti koje su stvarne reference INA-e i kakve su posljedice ovoga zakona. Jasno je da se ovdje radilo o svemu samo ne o transparentnom ponašanju, o svemu samo ne o nečemu što možemo nazvati vjerodostojno. Gospodo zastupnici odustajanje od INA-e donijeti će nam daljnje gubitke i novi pad broja zaposlenih, daljnje iseljavanje, ogromnu štetu za gospodarstvo, trpjeti će građevinske firme, antikorozivne firme, željeznice, JANAF i brojne druge tvrtke koje su naslonjene na preradu nafte, praktički će nestati naftnog rudarstva. Hrvatska treba težiti obnovljivim izvorima energije. Ali mora nam biti jasno da čak i u idealnom raspletu obnovljivi izbori energije neće zamijeniti fosilna goriva narednih 20 godina, realno narednih 40 godina. Umjesto da se grijemo vlastitim plinom, mi da dajemo Mađarima a za uzvrat gradimo krajnje neisplativi LNG terminal čiju zaradu će plaćati hrvatski građani kroz skuplji plin. Već sada Hrvatska ima najskuplje gorivo u regiji, daleko skuplje nego što ga plaćaju Mađari. Kažu u HDZ-u ovaj zakon će braniti naša dva predstavnika u INA-i koji neće imati pravo glasa. Pa gospodo, dajte shvatite pravo glasa su imali čak i tribuni u Rimskoj Republici prije 2500 godina i vi kažete da će netko bez prava glasa moći štiti hrvatske nacionalne interese. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu. Sljedeća rasprava u ime Kluba nezavisnih zastupnika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo ovo svoje izlaganje ću sažeti u 4 točke, prvo je pitanje moramo li donijeti ovaj zakon. Drugo pitanje što želimo mi sa ovim zakonom postići, treće pitanje kako to želimo postići i četvrto pitanje možemo li popraviti ovaj zakon. Ali prije nego što krenem ovim redoslijedom samo jedan kratak uvod pa možda jedno slikovito pitanje zašto je Uskrs svake godine u nedjelju? Pa zato što Veliki petak ne može biti u srijedu. Došlo je do toga da su prošle godine puno toga se događalo od raznih postupaka, raznih odluka Vlade, pa i one najgore odluke koje Vlada premijera Sanadera i on osobno zbog čega je i suđen odluka da se upravljačka prava prepuste strateškom partneru MOL-u bez utemeljenja u njihovoj vlasničkoj strukturi. Dakle oni su dobili uz tri člana uprave kompletnu mogućnost za odlučivanje time što je predsjednik uprave iz njihovih redova dobio dvostruko pravo glasa. Razlozi za privatizaciju INA-e u vrijeme kada se ona odvijala 2002., 2003. godine su bili obrazloženi time da je potreban novac, bilo je nedostatka novca za plaćanje tekućih obveza i krenulo se, INA je 25%+1 dionica prodana za 505 milijuna dolara. Kasnije premijer Sanader kad se INA dočepala, kad se MOL dočepao da se tako izrazim 48 il 7 8 posto dionica famoznim ugovorom prepušta upravljačka prava i znate što je premijer Sanader izjavio u svojoj obrani, jer je jedna od točka optužnice bila da je učinio štetu, on je rekao ne učinio je dobru stvar, bolje da INU vode sposobni mađarski menadžeri, nego nesposobni hrvatski menadžeri. To je doslovno izjavio i to je i suda Turudić u obrazloženju presude njemu kao obrazloženje presude naveo da je to jedan od razloga i, zašto se osuđuje. Međutim, ta izjava govori nešto drugo, ne radi se o tome da RH nema sposobne ljude, ne radi se o tome da RH nema obrazovane i stručne menadžere, radi se samo o tome da je politika dugo, previše dugo stavljala šape na sve institucije u ovoj državi. Nekad mi se čini, stvarno mi se nekad čini da bi bilo dobro da u sve institucije dovedemo strance, po mogućnosti da niti ne znaju hrvatski jezik, pa mi se čini da bi onda odluke koje se donose bile puno bolje, puno pravednije i puno efikasnije. Naime, postoje i oni u RH koji kažu da nije ušao strateški partner u INU da bi ona danas bila u stečaju ili bi propala, ima i takvih razmišljanja. Dakle, strateški partner je ušao u INU ono što nije dobro je da je dobio kompletnu upravu sumnjivim ugovorom o kojemu smo već puno rekli. Moramo li donesti ovaj zakon pa prema onom što je i ministar obrazložio moramo donesti ovaj zakon jer EU od nas to traži jer smo prekršili tzv. slobodu kretanja kapitala i da su ove, ove naše odredbe koje stoje u članku 10. Zakona o privatizaciji nesrazmjerne sa ciljem kojem želimo postići. A kao što vidimo u ovom prijedlogu zakona koji je Vlada donijela danas u sabor osnovne težište se stavlja na sigurnost, pouzdanost i redovitu opskrbu energentima naših građana. Dakle, ako promatramo iz tog konteksta onda stvarno ono što je stajalo do sada u odredbi članka 10. nije u skladu nije srazmjerno s tim. Međutim, opet postoje i oni koji tvrde da to nije baš tako, da ne moramo mi poslušati Europsku komisiju i da, da možemo nastaviti, da ipak možemo zadržati ovo dok to ne prođe. Međutim onda reskiramo da platimo određene penale, kazne jer je 2013. ovaj zakon je bio u, nacrt zakona je bio gotov on je bio pripremljen, samo što je tad razlika bila članak, u zakonu je pisala samo jedna, jedan, mislim da je 2 članka, ali prvi članak je glasio članak 10c. briše. O tome ću nešto kasnije. Drugo pitanje, što želimo postići ovim zakonom, mi želimo umanjiti šansu, ovaj štetu, pardon, mi želimo umanjiti štetu koja je sad nastala. Ne možemo više koristiti ono što je bilo ovoga što smo do sada imali kao zaštitne mehanizme koji su bili u članku 10. ne možemo ih, onda stavljamo malo blažu varijantu i želimo ublažiti, ublažiti štetu. A kako to želimo postići? Mislim da odredbe ovog zakona neće biti jednostavno dovoljne, sve ono što se sada predviđa u članku 10. i u članku 10a. neće biti dovoljno. Ako mi želimo da INA bude naftna kompanija koja će ispunjavati one zadaće koje su pred njom, a prije svega i ovdje se definira u člancima to je sigurna, pouzdana i redovita opskrba, onda INA mora funkcionirati na taj način da se u nju ulaže, da se ulaže prije svega u razvoj i istraživanje, da se ulaže u proizvodnju, da se ulaže u preradu i da se na kraju krajeva ulaže u trgovinu i prodaju nafte i naftnih derivata. Postavlja se pitanje zašto mi donosimo, zašto mi sad uključujemo u ovaj zakon, zašto ne ostanemo pri onom prijedlogu iz 2013. da se ovaj članak jednostavno briše, ili da se Zakon o privatizaciji INE stavi izvan snage. Zašto mi inzistiramo da se uvedu ove odredbe? Imamo Zakon o energiji, Zakon o regulaciji energetskih, energetskog sektora i Zakon o tržištu nafte i naftnih derivata. Imamo ta tri zakona jel oni nisu dovoljni da, da kompletno pokriju materiju, to mi nije najjasnije molio bi ministra da to objasni, zbog čega sad ide još ovim dodatnim, dodatnim člankom 10. i 10a., jer oprostite na izrazu, ali čini mi se kao da se ovim želi malo podilaziti javnosti pa da se kaže ipak mi štitimo interese, ali ovo je, meni se čini da će ovi interesi se malo uspjeti s ovakvim načinom se štititi, veći uspjeh ili bolje štićenje nacionalnih interesa može ostvariti samo Vlada RH u pregovorima sa strateškim partnerom. I još jedanput da ponovimo, ni jedna kompanija ne može biti iznad interesa RH, pa na kraju krajeva i strateški partner MOL posluje u RH, a Vlada RH uvijek može donositi zakone koji će štititi interese RH. Jer ne postajemo, nije došla vlada na teritorij MOL-a nego MOL je došo na teritorij RH. Nama je najvažnije da INA bude kompanija koja ostvaruje dobit, kompanija koja je uspješna i koja, kompanija koja zapošljava ljude i u ovom trenutku meni je najveća primjedba na INU što je mali broj zaposlenih, imaju relativno visoka, visoke plaće al je mali, mali broj zaposlenih unutar same INE. Inače moj osobni stav kad govorimo o poduzećima od strateškog interesa, INA je bila prvo od strateškog, ona je sad od posebnog interesa kao mješovito poduzeće, poduzeće od strateškog imena, interesa npr. Hrvatske šume, moj osobni stav nije važno da Hrvatske šume ostvaruju dobit, važno je da Hrvatske šume zapošljavaju ljude i obavljaju onaj posao za koji su zadužene, a to je za briga o Hrvatskim šumama, uređenje Hrvatskih šuma i održavanje tih šuma da budu, da budu ovoga, da čitavo područje bude održivo i da sva ona industrija koja je vezana uz šume uz, drvoprerađivačka industrija da može živjeti. Što se tiče samog zakona ja ću se osvrnuti na nekoliko točaka iz ovog zakona čl. 1. st. 5. „ukoliko ministar ne donese mišljenje u rokovima iz st. 3. i 4. ovog članka, smatrat će se da je izdano pozitivno mišljenje.“ Naime, ovo je vrlo važan članak prema ovome što ministarstvo predlaže jer kaže „ministar nadležan za energetiku, donosi mišljenje na plan, a plan je dužan svakome tko želi steći više od 50% dionica“, u ovom slučaju, to pretpostavlja se da će to biti MOL, pa onda kaže „ako ministar ne donese u roku od 30 dana onda je izdano pozitivno mišljenje.“ Zašto pozitivno, zašto nije negativno mišljenje? Ako ministar ne donese, onda neka to bude negativno mišljenje. Imamo primjera, imamo primjera, evo, zadnje je bio Zakon o hrvatskom državljanstvu gdje se tako komentiralo. Što se tiče čl. 10a. st. 2., riječ je o 2 predstavnika koji sudjeluju u radu uprave bez prava glasa, mislim da je kolega Panenić pitao tko će plaćati njihove tamo rad, rečeno iz proračuna da će ići. U st. 2. kaže „ukoliko uprava društva INA izglasa odluku kojom se ozbiljno ugrožavaju interesi iz čl. 10. st. 7. ovog zakona, predstavnici RH iz st. 1. ovog članka podnijet će ministru nadležnom za energetiku prijedlog za ispitivanje takve odluke.“ S obzirom na važnost, s obzirom na sve ono što se ovdje, što je ministar uvodno rekao, mislim da ovdje umjesto „ministru nadležnom za energetiku“ treba biti „Vladi RH“. U st. 3. mi se čini jedna odredba koja mi nije baš ovoga najjasnija, čemu ta odredba, čemu dio te odredbe, znači, st. 3. „prijedlog iz st. 2. ovog članka predstavnici RH iz st. 1. ovoga članka, dužni su podnijeti u roku 8 dana od dana izglasavanja odluke“ i tu bi trebala sada biti točka, međutim, nastavlja se „ukoliko su bili prisutni na sjednici odnosno u roku od 8 dana od saznanja za odluku ukoliko nisu“, pa čekajte, a zašto, pa mislim, kako nisu, ako su oni tamo imenovali da idu na sjednicu, nek idu na sjednice, ako su bolesni, postoji danas tehnologija, postoji način na koji se sjednica može pratiti, nije mi jasan taj dio. Mislim da bi tu trebalo bit do „izglasavanja odluke“, točka i gotovo. Odbor za zakonodavstvo je, dakle, st. 6. se briše i onda još imamo st. 8., vezan je uz ovaj prijedlog da u st. 2. stoji „Vlada RH“, opet da stoji „ukoliko Vlada RH ne podnese tužbu iz st. 4. ovog članka u roku od 8 dana, smatrati će se da je suglasna sa izglasanom odlukom uprave društva INA d.d.“ Vidite ovaj rok je vrlo kratak, 8 dana, ministar nadležan za energetiku, ne znam koji sve posebni slučajevi mogu biti, može biti riječ da je o tehničkoj Vladi, može biti riječ da je ministar podnio ostavku, a 8 dana je rok ili neka se promijeni da nije suglasan ili neka tu bude obavezno „Vlada RH“, u tome smislu ćemo podnijeti i amandmane, pa nadam se da ćete razmotriti i da ćete vidjeti ima li to smisla. I na kraju da zaključim, na temelju ovog vašeg očitovanja o ovim amandmanima zauzet ću osobno stav i s kolegama iz kluba ću se konzultirati, dovedeni smo u ovu situaciju, dakle, ublažiti se mora šteta jer ako ne možemo više na ovaj način štititi i stjecanje vlasništva i odluke koje se donose, a vezane su uz ovakvo važno poduzeće, onda bi ovaj zakon u tom dijelu ima smisla, međutim, bez jake intervencije Vlade RH, mislim da on neće postići željene rezultate, Vlada je ta koja je odgovorna i koja mora se o tome na kraju krajeva, očitovati jer samo donošenje ovog zakona kako bi se umirila javnost, kako bi rekli da smo na ovaj način zaštitili nacionalne interese, neće biti dovoljna, najljepša vam hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Žagaru. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HSS-a, poštovani kolega Krešo Beljak, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi, cijenjeni potpredsjedniče HS. Kolegice i kolege saborski zastupnici, dopustite mi da iznesem, poštovani ministre, koji je otišao, dopustite mi da iznesem stajalište Kluba saborskih zastupnika HSS-a i da ministru, žao mi je što ga nema ovdje, dam par poduka iz povijesti, ali sigurno će on to preslušati, njegove službe i ove koje rade profile. Mi danas razgovaramo o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA-e INDUSTRIJI NAFTE d.d., hitni postupak, prvo, drugo, treće, četvrto, peto, deseto, ne znam koje više čitanje, a INA nije hrvatska tvrtka kao što ministar govori, to nije hrvatska kompanija zahvaljujući privatizacijskoj pljački koja je potrajala u slučaju INA-e kroz nekoliko etapa, a u kojoj su, nažalost, sudjelovale sve Vlade koje su dosad bile od 1990. do danas. INA nije hrvatska tvrtka i kad Plenković, premijer Plenković kaže prije dvije godine, da će kupiti INA-u, to je isto koda ja kažem da ću kupiti kuću od Mire Bulja, samo nije on na prodaju jel Miro ne prodaje. Dakle, to je jedna glupost. Ne možete reć mi ćemo kupiti nešto što nije vaše. A zašto nije vaše? To je sad drugi par cipela. Nije naše zbog energetske politike i zbog energetskog rata koji se vodi u cijelome svijetu sa navodnicima i bez navodnika, to sam već pričao o tome, dakle, one države koje će se pokoriti velikim silama, tamo nema rata oružanog, a one koje se neće pokoriti, tamo je Venezuela, tamo je Libija, tamo je Sirija. RH je do 1990. zadovoljavala iz vlastite potrošnje gotovo 75% potrebe za naftom i plinom, danas je taj postotak oko 20% odnosno 2016. je bio 20%, danas se više ne zna. A rafinerije su ugašene ili pred gašenjem, novih istraživanja nema iako je danas ministar na opće moje čuđenje najavio natječaj za istraživanje ugljikovodika na području RH, zadnja ozbiljnija istraživanja su rađena 80.-tih godina u sjevernom Jadranu i na području Moslavine odnosno Panonske nizine sa tehnologijom iz '80.-tih godina, a zamislite koliko je u zadnjih 30 godina napredovala sama tehnologija tako da su u normalnim suverenim državama što Hrvatska nažalost i na ovom primjeru se vidi nije počeli ponovo eksploatirati i naftu i plin iz polja koja su već bila ugašena. Dakle kod nas je to palo, ta ovisnost energetska u drugima je pala sa 75% na 25% odnosno 20% domaće proizvodnje danas sa daljnjom tendencijom pada. Što napraviti? Sada se postavlja pitanje što napraviti. Vrlo jednostavan odgovor, krenuti, podvući crtu i krenuti otpočetka. To bi bio dokaz da je Hrvatska suverena država. Otpočetka znači napraviti isto ono što je napravljeno 1. siječnja 1964. godine. Na taj datum je dame i gospodo, posebno vi iz vladajuće većine osnovano poduzeće koje se nazvalo INA a spajanjem pet poduzeća naftaplina, Rafinerije u Sisku i Rijeci te dvaju tvrtki za maloprodaju derivata Interpetrol. I žao mi je što nema gospodina Glasnovića da ga malo i njega podučim povijesti, recimo to je 1. siječanj '64., poduzeće se zvalo Croatiapetrol. Croatia je inače, eto '64. je po njemu bilo nešto o čemu se nije smjelo pričati. Ono što je zanimljivije za današnju Vladu RH, za gospodina Milatića koji eto ima i druge teme umjesto da slušaju nešto pametno, da slušaju prijedlog koji dolazi iz opozicije, za gospodina ministra kojeg nema tu, osnivač INA-e je izvršno Vijeće socijalističke Republike Hrvatske. Slijednik i to ne pravi, nego slijednik izvršnog vijeća jest danas Vlada RH. S time da je 1964. država u kojoj smo živjeli se nije zvala Hrvatska nego se zvala Jugoslavija. Dakle niži, regionalna razina, niža razina je osnovala INA-u. Čak ne država nego republika. Niža razina, to bi vam danas bilo kao da županija osnuje. Dakle niža razina. Mi danas kao samostalna i suverena država ne možemo napraviti isto. Ja ne znam zbog čega ne možemo. Imamo svoje bušotine, imamo svoje potencijale i imamo svoje znanje. Da, došlo je do neprijateljskog preuzimanja, pomognuto da izunutrašnje, neću se izraziti krivo, dakle pomognuto od domaće političke i izdaja, nema druge jednostavno riječi i treba krenuti otpočetka. Želimo li osigurati energetsku suverenost nikakvim terminalima. Imamo doma plina i nafte koliko treba, za naše potrebe i treba uložiti novac u to i to će biti najbolje uložen novac, napravite novo poduzeće neka se zove INA HDZ, neka se zove INA Hrvatska, INA 2, bilo kako, neka se zove Andrej Plenković INA ali osnujte ako smo suverena država poduzeće koje je '64 godine mogla osnovati republika, dakle niže razine. Ovaj zakon koji predstavlja usklađivanje sa EU možete staviti mačku o rep. To je zakon kojim nećete postići ništa osim dalje energetske ovisnosti RH. Mi nismo kao Njemačka koja nema niti nafte niti plina. Ponavljam zadnja opsežna istraživanja su rađena prije 30-ak godina. Krenimo u tom smislu, ostavite nek ova Vlada ostavi nešto našoj djeci i našim unucima iako se nadam da se više nikad neće dogoditi HDZ u budućnost, da se više nikad neće dogoditi da djeca i unuci glasaju za stranku koja će to što bi mi eventualno ili vi ostavili ponovo popljačkati. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Beljaku. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HS-u poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi pomoćniče ministra suradnicima, kolegice i kolege. Kad malo vidim ovu sabornicu i kad malo vidim tko je tu sve od HDZ-a imamo dvojicu kolega, toliko o interesu HDZ-a za INA-u i o interesu što će tu biti jer oni rade točno ono što hoće i kako hoće. Inače ministar ima običaj biti u sabornici kad, odnosno zastupati svoje zakone što baš isto nije običaj. Uvijek se pusti neki niži stav ali imam osjećaj da se nekako odlučio. Mi što imamo nešto reći ćemo reći a oni i ovako i onako će napraviti i po svojoj, neće biti ni prvi ni zadnji put. Meni je ključno pitanje, dakle povreda je ustanovljena 2014., 8. prosinca 2016. godine je došao pismo prema Vladi RH. I mi sad idemo s ovom izmjenom i dopunom zakona u hitnu proceduru. Zašto? Zašto nije išlo u normalnu proceduru? Dakle brdo zakona ide u normalnu proceduru, da ne spominjem one neke zakone koje smo u međuvremenu nakon što smo normalnu proceduru u prvom i drugom čitanju odradili, pa smo onda kada se odlučilo da se ukidaju agencije ih stavili van snage nakon svega toga. Zašto se ide u hitnu proceduru? Moglo se ići u dva čitanja, mogli smo reći što trebamo, dakle postoje nekakvi razlozi za to. Ka imate dosta godina i kada vidite već svašta ja sam apsolutno sigurna da postoji određeni razlog zašto ovaj zakon ide u hitnu proceduru, da ovaj zakon će biti na određeni način smokvin list za nešto drugo što se dešava sa INA-om. INA nije više hrvatska kompanija. I to jasno moramo reći. Ministar je u nekoliko navrata kada je odgovarao i na upite, odnosno na pitanja, na replike saborskih zastupnika rekao 44,8% INA-e je u hrvatskim rukama, 49,1% INA-e je u rukama MOL-a. Od jednog saborskog zastupnika je dobio pitanje da se šuška da tih 49,1 nije od MOL-a nego je od nekog drugog onda je on rekao to je nemoguće, nije moguće to se može vrlo jednostavno i jasno utvrditi. Jednako tako kada čitate ove dvije odredbe zakona koji se mijenjaju taj famozni čl. 10. i famozni čl. 10A i sada vi tu kažete u odnosu na postojeći zakon, dodano je da se uređuje obveza onog koji želi steći preko 25% ili preko 50% dionica, da podnese ministru za energetiku dugoročni plan upravljanja i poslovanja. I dati će. I valjda će dati suglasnost na to. I što ćemo napraviti kada se to neće raditi. Dakle, ti dugoročni planovi razvoja, su bili doneseni u trenutku kada je MOL preuzimao INA-u i tada se je MOL zakleo da će u Sisku rafinerija raditi dalje i da će u Rijeci rafinerija raditi. U Sisku rafinerije biti neće, niti su ikada mislili ostaviti rafineriju, samo su pustili da onako sporo umire. I onda kada pustite proces spornog odumiranja, svi oni koji mogu naći posao nađu posao i ostaju na kraju samo šačica ljudi s kojima onda tu agoniju produljujete. Ja se sjećam, dugo pamtim, tamo negdje, pred 10-tak godina, rađene su procjene utjecaja na okoliš, vezano uz rafineriju u Rijeci, rađene su procjene što znači, osuvremenjene te rafinerije, što znači sve ostalo. Te su procjene za okoliš već zastarjele, promijenile su se stvari, a rafinerija u Rijeci, nije se izdešavalo ništa. Dakle, po ko zna koji put, većinom ruku, sada kojih, 78, 79 više mi je teško brojati, pretpostavljam 80, 81 ovaj zakon će u petak, kada je u petak glasanje, biti izglasan. Iza ovog sigurno se skriva interes neki drugi, ali to ćemo u međuvremenu doznati i vidjeti o čemu je riječ. Ali ono što nikako da naučimo da je povijest učiteljica života i da probamo greške koje smo radili u povijesti ne ponavljati. Jednako tako kada je uvodno govorio ministar, onda je ministar, cijelu povijest, tko je šta i kako je što. Ali, mi sada imamo činjenično stanje. Činjenično stanje je ovako kakvo je i ono nije drugačije. I ne možemo vratiti sve one odluke nazad i vratiti se u jednom trenutku i reći kriva je odluka bila. Svi se zaklinjemo i to u ovom zakonu piše i nekoliko je puta rečeno, kaže sigurna opskrba energijom, sigurna infrastruktura za opskrbom energijom. To je floskula, to je rečenica koja dobro zvuči, ali ono što moramo znati, da je jedna strateška firma u interese za Hrvatsku, bazično nije Hrvatska. Da se odluke ne donose u Zagrebu, nego se donose negdje drugdje. Da kada kolege koji su europarlamentarci, odluče glasati vezano uz politiku koju radi g. Orban i kada glasaju za to, glasaju za neke druge interese i za neku drugu priču i za nekakve druge stvari. Samo moramo znati što želimo. Moramo znati kojim putem idemo, moramo znati, koji je cilj, da li je cilj ono što je premjer, već je prošlo više od 2 g. za Badnjak, prije one 2 g. obećao i rekao Hrvatska će vratiti INA-u nazad. Od te 2 g. znate što se je napravilo? Ništa. Čak se nije odabralo ni tvrtka koja će savjetovati, čak je i tu stalo. Ništa. To je u tom trenutku bila jedna rečenica koja je dobro zvučala. I od te rečenice nije bilo ništa, i naučimo se da od te rečenice biti ništa neće ni u budućnosti. Jednako tako kao što je ministar Goran Marić rekao, da ako ne bude rafinerije u Sisku, da se on više neće baviti politikom. Rafinerije u Sisku nema, rafinerije u Sisku neće biti, a Goran Marić će se i dalje baviti politikom. Imate u politici, kao i u stvarno životu i u svakodnevnom životu, netko tko će obećao i reći, pa šta je obećao, lako će obećati i neće napraviti i netko koji neće obećati, ili kada obeća pa ne napravi, će izaći van, će reći nisam i sramiti se zbog toga ili neće ni obećati. Sada je samo pitanje, što građani u jednom trenutku biraju, da li biraju ono što vide vlastitim očima ili biraju ono što im se lijepo zvuči i koji lijepo govori i lijepo obeća brda i doline, a ne napravi ništa. Dakle, ove izmjene i dopune zakona, je ko zna koja u redu, nemam ja nikakvu dilemu da to neće biti izglasano, zašto baš tako i zašto baš na taj način. To vam je put do pakla, nekako popločan dobrim namjerama, dakle, mora se donijeti nešto ministru, pa će ministar to gledati, pa vlada mora donijeti odluku, ali što ako na temelju toga nitko ništa ne napravi, pa to imamo prilike vidjeti. Idemo stvarno stanje reći, kada je MOL preuzimao INA-u, INA je bila velika kompanija, MOL je bila mala kompanija, rezultat toga da je INA jedna kompanija, u okviru MOL-a a MOL je jedna velika kompanija, koja radi što hoće. Oni rade što hoće a mi to mirno gledamo i najavljujemo stvari i premjer najavljuje stvari, za koje znamo da neće napraviti. Neće se ni u ovom sazivu, doći će vrlo brzo, Božić i 2019. doći će vrlo brzo Božić i 2020. i sa INA-om će biti situacija ista ko što i je. Na jedno ključno pitanje, da li smo mi zaista sigurni da MOL, u ovom trenutku ima samo, 49,1% dionica INA-e, nismo sigurni. I tu je situacija nekakva drugačija. Ali ono što smo sigurni, a to je da INA nije više Hrvatska i sigurni smo da ono kada se zaklinjemo u sigurnost opskrbe i energijom i sigurnost infrastrukture, za tu opskrbom energijom da vam je to u jednom dijelu šarena laža. I ono što smo sigurni da rafinerija u Rijeci će se pretvoriti tokom vremena u nešto drugo, pretvoriti će se u neku drugu priču i pitanje je jednog dana, a to će biti relativno brzo će se pričati priča o tome kako je i Hrvatska imala jednu kompanija, koja se je zvala INA, a koju više nema. I to su činjenice kojima moramo pogledati jasno u oči, još uvijek nije kasno da se probudimo, ali kada se probudite, morate točno znati, što je smisao, što je cilj i što želite. Ove izmjene i dopune zakona mi u Klubu GLAS-a i HSU-a nećemo podržati, apsolutno se uvijek slažemo, da kada dobijete određenu povredu koja je vezana za EU, vi tome morate postupiti, ali pri tom štititi i svoje interese, dakle ne kao neki europski ćate koji su danas bili spominjali u jednom drugom kontekstu, dobijete i vi prepišete, vi morate napraviti analizu koja je tu korist i koja je tu šteta, vidjeti da li je veća korist i veća šteta i zalagati se za svoje interese. Iz ovog papira iz ove izmjene i dopune zakona nigdje se ne čitaju interesi RH ja neću koristiti one teške riječi na kojem naš premijer skače na saborske zastupnike na vrlo neprimjereni način a onda pod utjecajem premijera i ministar bez problema spominje izdaju, veleizdaju i sve ostale, ja takve teške riječi neću koristiti, ali ajdemo razmisliti što želimo, kad razmislimo što želimo, kad znamo što želimo, ajdemo probati nešto napraviti. Ovo je jedna agonija koja traje i trajat će i dalje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak-Taritaš. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Milorad Batinić u ime Kluba zastupnika HNS-a, izvolite.
Hvala podpredsjedniče, kolegice i kolege jedna vrlo tema koja iziskuje veliku pozornost, ali očito samo do nekih 10, 11 sati. Naime, priča o privatizaciji INE krenut ću čisto kao podsjetnik znači 2002. je donesen Zakon o privatizaciji INE i Hrvatska 2013. postaje članicom EU i naravno dobili smo packu da tako kažem od Europske komisije i moramo postojeći zakon uskladiti sa određenim normama koje vladaju u EU, kao članica jednako tako i u tržišnom gospodarstvu. Ono što nisam uspio čuti u raspravi, međutim jedan drugi dokumenat koji je po meni jednako važan to je međudioničarski ugovor, znači već 17. srpnja 2003. godine netom nakon donošenja zakona 2002. godine ugovorne strane odnosno MOL, RH zaključile su ugovor o prodaju 25% plus 1 dionica. I tu su bili tada definirani omjeri i taj društveni ugovor kad ga idete iščitavati dok god je on na snazi odnosno dok god Hrvatska imam 25% plus 1 dionicu, a ima 44, nešto posto, stvari mogu funkcionirati tako kako jesu. Neću se vraćati na onaj period 2008., 2009. kad se radila dopuna kada su bile transakcije koje su sada i predmet sudskih procesa, ne želeći prejudicirati mišljenje suda odnosno presude ukoliko će ih biti, a vjerujem da će ih biti i trebat će biti. No, što se tiče izmjena članka 10. ne ulazeći sada u detalje prije svega on je produkt onoga što sam bio kazao usklađivanje sa praksom EU i tu ukoliko želimo biti kao članica odgovorni to moramo i napraviti. Da li se svi slažemo s tim? Ne. Međutim, činjenica je nije prvi puta i neće biti prvi puta a moramo određenu praksu preuzeti iako smatramo, neki, da nam ne ide u prilog. Ono što, a moram posebno to apostrofirati, dodatak članak 10a. u točki 1. spominje se dok je god RH vlasnik jedne ili više dionica, ovo jednoj to je vjerojatno ona zlatna kako se simbolički kaže gdje praktički mi možemo od reagirati i ono spas u zadnji čas ukoliko se donosi neka odluka od strane uprave na koje nemamo, ne možemo utjecati, ja ne bi želio da nam to bude fokus naprosto jer smatram da je strateški interes RH, kad govorimo o INI prvenstveno misleći o sigurnosti opskrbe energijom, sigurnosti infrastrukture, mislim da je nužno minimalno zadržati 25% plus jednu dionicu. Činjenica je da je u ovim okolnostima to sada jedino i moguće. Imamo 44, namjera Vlade da se otkupi većinski paket, OK, u konačnici možemo to i prihvatiti međutim, ono što je po nama u HNS-u bitno znači faktor energetske sigurnosti i stabilnosti. Možemo govoriti o ovom proteku dal se dobro upravljalo sa INOM, da li je Mol kao većinski partner u periodu, a temelj imamo u međudioničarskom ugovoru, da li je ispoštovao sve obaveze, da li smo zadovoljni sa time, pa očito da je. Ono što bi također želio spomenuti i podsjetiti, znači članak 11. postojećeg zakona koji nije mijenjan također tada predviđa znači 2002. godina pisalo je dok god je Hrvatska za vrijeme vlasnik 25% plus 1 dionice, zar je već tada bila namjera u cijelosti prodat INU, očito kao svaki zakon tako i ovaj je neka politička poruka. I zato nisam sklon jer velim po nama u HNS-u ono što minimum moramo zadržati to je 25 5 % plus jedna dionica, zato mi i ovaj točka 1. članka 10a. koji je dopuna koji ima svoje opravdanje svoje uporište i u međudioničkom ugovoru i u samom zakonu, ali malo me iritira vlasnik 1 dionice, pa bila ona i zlatna, kako se veli u poslovnom slengu. Nisam sklon na takav način promišljati, ono što bi želio također kazati i postaviti pitanje, da li izmjenama ovoga zakona je nužno da dođe i do izmjene međudioničarskoga ugovora, e to je sada onda može biti dugoročno, dugoročno može biti problem. Kakva je naša pozicija, kakva je naša pozicija u tome dijelu? Ono što bih želio također kazati, osvrnuti se kratko i na dijelove rasprava, pitanje postojećih rafinerija. Činjenica je da malo čudno reagiramo, pojedinci, svi vrlo dobro znamo u kakvom stanju je rafinerija Sisak, što nije dobro, ali prvenstveno, mislim da nije dobro po pitanju gubitka radnih mjesta. Da li će takva sudbina zadesiti rafineriju Rijeka, da li modernizacijom, novim tehnološkim iskorakom, neminovno je da u takvoj jednoj, u fazi ili restrukturiranja ili tehnološke transformacije, dolazi do gubitka radnih mjesta. Ono što bih volio, a vjerujem da Vlada iako to ne može biti dio ovoga ugovora, o čemu treba voditi, o supstituciji radnih mjesta, o supstituciji radnih mjesta. Znači u svim procesima, u gospodarstvu svjedočimo i o brodogradnji, znači ključno je supstitucija radnih mjesta. To je ključno. Vlasnička struktura, kakva će biti, znači, cilj je prirodni resursi, energetika, da se zaduži kontrolni paket. Što se tiče prirodnih resursa, vode, šuma, apsolutno 100% vlasništvo Hrvatskih šuma, odnosno da država Hrvatska upravlja sa time da ne bi bilo dileme. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miloradu Batiniću na ovoj raspravi. Prije nastavka i prelaska na pojedinačne rasprave, srdačno u ime svih kolegica i kolega, pozdravljam učenice i učenike, te profesorice i profesore, i njihove goste, II. Gimnazije Varaždin. Dobro došli i ugodan vam boravak. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, kolegice i kolege. Žao mi je, to jest neprihvatljivo je da cijelo vrijeme kao o ovoj temi govorimo gdje bi trebao biti premijer pred saborskim zastupnicima, o ovoj temi smrtovnice najjače energetske INA-e, kada se urbi et orbi proglašava INA-e da je, želi se proglasiti, to jest predati kao što je preuzeta neprijateljski u ruke Mađara priko naših Mađarona, što ovdje nije ni ministar. Ministar znači čak nema obavezu sad kad se kamare ugasile niti sjedit ovdje pred saborskim zastupnicima o vrlo bitnoj temi. Svjesni smo mi da je on ovo ne može obraniti ovaj Zakon. Zakon koji je pun nelogičnosti, Zakon koji ima 22 članka i 24 stavka, u kojim je čak 10 puta spominje to jest započinje riječ ukoliko, 10 puta ukoliko. Onaj tko je upućeni, stručnjaci u ovu problematiku oko energetskog sektora znaju da se ovo ukoliko šteti energetskom sektoru Republike Hrvatske, i da na nikakav način ovaj Zakon nije u interesu Republike Hrvatske, ovo je u biti zadnji čavao u lijes hrvatske najjače kompanije, a to je INA-e. Ja bi vas sad podsjetio prije nego šta nastavim, na riječi ministra Marića, koji je stup ove Vlade, koji je zaštitnik, Gorana Marića, zaštitnik nacionalnih interesa, koji je u Sisku sa županima, predsjednicima HDZ-ovih organizacija, vijećnicima, 2016. godine izjavio, ja ću puštati video zapis tako da gospodin Sokol, trbuhozorac Andrije Plenkovića bolje čuje šta su zastupali 2016. godine, da ne bi ispalo da je ovo samo vrabac, da bude sokol a ne trbuhozorac Andrije Plenkovića, „Prije ćemo se prestati baviti politikom nego dopustiti zatvaranje“, evo još jednom možda nije čuo, „opstojnosti kolega i mene, i jasno i javno obećajemo nećemo dopustiti zatvaranje rafinerije u Sisku zbog značaja za hrvatsko gospodarstvo i značaja ovog kraja, prije ćemo se prestat baviti politikom nego dopustiti zatvaranje“. Evo ovo je izjava stupa nacionalne politike Hrvatske demokratske zajednice, znači, mi kad spominjemo ovamo Orbana, malo prije je spominjan Orban, nije hrvatskoj politici kriv ni Orban, problem je šta Plenković se ne ponaša, i naše Vlade, kao Orban. Problem je što nam, u političkom i nacionalnom interesu, jer je INA otišla, da gospođo Pusić, vi se smijete, ja bi volio da je MOL, da je Hrvatska vlasnik MOL-a, i da ste vi kao član Vlade u kojoj ste bili, štitili nacionalne interese i sada ne bi mi raspravljali ovdje, i vjerujte mi, Miro Bulj ne bi bio u Parlamentu da su štićeni nacionalni interesi kad ste bili zajedno sa Slavkom Linićem u Vladi, kad su otišle Bijele noći, Bijele noći, crni putevi, to vam može biti slogan kampanje kad budete išli zaštititi nacionalne interese, i morete zajedno to promovirati sa pučanima ovdje koji sjede sa druge strane. Činjenica je, činjenica je, da da, ali vaši kadrovi iz Ministarstva vanjskih poslova i dalje vode hrvatske, iz Ministarstva vanjskih poslova, zbog tog i tih kadrova, danas u Republici Hrvatskoj bez, kad me vučete za jezik gospođo Pusić a niste dobili riječ, danas u Republici Hrvatskoj ključni ljudi Ministarstva vanjskih poslova su na čelu svih institucija, a to je dokadrovirano za vrijeme Mate Granića, vi to dobro znate, a bio je znači glavni kadrovnik Budimir Lončar. Znači, imamo predstavnicu države koja je '92. u Ministarstvu vanjskih poslova veliki kadar, imamo Andreja Plenkovića koji je dvojio hoće ući u HDZ, u vašu stranku 2011.-te gospođo Pusić, i u vrlo dobrim je odnosima s vama, znači to je 2011., a on je premijer. I imamo Gordana Jandrokovića, najveću uzdanicu Ive Sanadera kad je se događala znači, kada se milijuni, milijarde, to kolega Bačić zna dobro šta se događalo u to vrijeme oko INA-e, ... [[Govornik se ne razumije.]] INA, Jozo Petrović, veliki, veliki, ovaj, doajen, konzultant i krojač sudbine Hrvatske i ti slični likovi ali je činjenica da je to rezultat sad ova smrtovnica jer cijeli paket dogovora Plenković-Orban glasi INA, Rafinerija u Sisku, MOL, Petrokemija, JANAF, Sanader, Henerdi. I to je cijela priča. Znači ovdje se točno vidi primjer privatizacije kako je išao da je SDP počeo sa bijelim noćima a Sanader je zabio zadnji čavao u lijes. A Andrej Plenković evo koji je vrištao sa naslovnica MOL-u neću dopustiti zatvaranje Rafinerije u Sisku, prije 2 godine je urbi et orbi također nagovijestio na Božić da će INA postati vlasništvo RH pokušajući prodati ono što je HNS-u obećao. Zato mu je i koalicijski partner, pokušao Vrdoljaku, pokušati ću otkupiti sa dionicama HEP-a INA-u. Pa gospodo moja draga, pa gospodo moja draga, ovu smrtovnicu danas ste donijeli ovdje. U smrtovnici gdje ovaj zakon, gdje jednostavno ja ne znam kako je, neugodno je ministru ovdje obrazlagati, on nema obraza. Evo pomoćnik je malo uspavan, premijera nema pred Saborom da nama kaže. Ali dobro ima trbohozorca svoga kojega je uputio sa Katoličkog sveučilišta, Istanbulca poznatog gospodina Sokola koji brani sva načela i vjerodostojnosti ove sada Vlade i on je onaj koji kaže ne, nije to rekao Goran Marić. Goran Marić je rekao u Sisku da rafinerija ako je prodaje to je nacionalna izdaja, ne, to je palo sa svemira. Pa gospodo draga, ovdje su jedino zaradili konzultanti, konzultanti. Orban u ovome slučaju je dobio INA-u i Mađari su dobili preko naših Mađarona. Ja sam u tome kontekstu htio reći. Zbog čega INA nije u rukama, zbog čega MOL nije u rukama jače tvrtke od INA-e. Zbog čega? Zbog konzultanata. Zbog jednoga govori, drugo romori. Ja bih još jednom izrazio nezadovoljstvo, inače cijela uprava, pa mi smo, pazi 20+1, 25+1 zlatna dionica, MOL je dobio upravljačka prava. I onda kaže vidimo sudske procese. I ... [[Govornik se ne razumije.]] kaže, da bilo 10 milijuna, ja sam za 5, znam gdje je tih 5 milijuna. E, a gdje je ostalih 5 milijuna, tko je pregovarao, Jozo Petrović. Ma vidi. Znači gdje je ostalih 5 milijuna. Da to je u vrijeme, to je u vrijeme kada je Hrvatska država pretpristupala u EU, to je vrijeme kada se je pozivalo u Europu, to je vrijeme da bi se dodvorili europskim elitama u Briselu, kada se je lociralo, uhićivalo, transferiralo i procesuiralo sve što se je moglo procesuirati od svih generala. Ne nije dovoljno general Gotovina, ne treba 10 generala. Pa nije dovoljno 17 dokumenata iz domovinskog rata, ne treba 17 šlepera. A u isto vrijeme, u isto vrijeme se pljačkala INA, konzultanti odradili svoj posao i ovo je danas ako gospodo prihvatimo smrtovnica, ovo je smrtni list, to je činjenica. Tu nema argumenata. Nema više one priče, nećemo prodati rafineriju 2016. to je nacionalna izdaja, nema priče od Andreja Plenkovića MOL-u neću dopustiti zatvaranje rafinerije u Sisku, on će se postaviti čvrsto, zaštiti će nacionalni interes. Nema te priče od diplomata naših, diplomata koji vode RH na ključnim mjestima a Hrvatska nikad gore nije stala, nikad gore odnose nije imala sa svima od susjeda do kupovine aviona, nema aviona, gdje lete avioni, gdje je rafinerija, gdje je INA, gdje su zaštićeni nacionalni interesi a najveći diplomati, Brisel i ono, to je dobar odnos sa Tajani sa svima je dobar odnos, Junckerom, Tuskom, Tajani, svi su oni tu, svi su oni tu odlični, dobri, prijatelji, u izbornoj kampanji hoda se u Istri, to u Hrvatskoj, to Ivo Sanader čak se morao postidjeti kako je to Andrej Plenković reklamirao kada bi se govorilo. A gdje je naša INA, gdje je INA nestala, najjača energetska tvrtka. Da, ne samo u ovome smjeru energetike, nego i po pitanju, i po pitanju obnovljivih izvora. Umjesto da imamo mikrosolare, imamo Bogom dano podnevlje, imamo sunce, imamo najveći broj sunčanih dana. Mi dajemo milijarde, dvije i pol milijarde, milijardu i pol daju potrošači, milijardu opskrbljivači daju stranim vlasnicima vjertroelektrana.
Hvala lijepa gospodin Bulj, hvala. Ali imate repliku pa ćete moći nastaviti. Gospodin Sladoljev prvi je tražio repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo poštovani kolega Bulj, mi cijelo vrijeme imamo jednu borbu Vlade protiv fake newsa, tj. lažnih vijesti pa onda imamo činjenicu, dakle naslov iz Nacionala premijera Andreja Plenkovića da nikad neće dopustiti zatvaranje Rafinerije u Sisku, imamo izjavu ministra Marića da će se prestati baviti politikom ako se zatvori INA. I jedino što je istinito u tome je što je rekao da će se on doista prestati baviti politikom ali ne zato što on to hoće nego će hrvatski građani o tome odlučiti nakon ... [[Govornik se ne razumije.]] izbora.
Gospodin Bulj, izvolite. Odgovor.
Da, fake news je glavna riječ, znači ali evo ja mogu sad to što ste vi rekli, da se ne ponavljamo, to sam rekao. Npr. imate sad, pojavili su se neki portali gdje se HDZ-ovim čak vijećnicima župani plaćaju ogroman novac, kao u mom Sinju, ogroman novac da oni pišu na svojim portalima i daju vijesti i vjerodostojne i istinite npr. 25 hiljada kuna, toliki je utjecaj slobode medija. Vidimo na HRT-u to je znači tužitelj, nije DORH tužitelj, nego tužitelj je postao HRT koji goni, progoni, sudi medije. Ne ovdje je činjenica da je napravljena pljačka i nacionalna izdaja jer INA je najveća energetska kompanija ne samo trebala biti u Hrvatskoj ko što je bila, nego je trebala biti na cijelom ovom području. I trebala je štiti ko oči u glavi. Hvala lijepo.
Hvala i vama, g. Grmoja.
Poštovani kolega Bulj, mislim da ste se dotakli ključne stvari, a to sam već i ministru replicirao. Znači prije donošenja nacionalne energetske strategije, ova vlada je pristala na gašenje sisačke rafinerije. Ova vlada je dopustila MOL-u da uđe u petrokemiju i ova vlada sprema sada sisačku naftu preusmjeriti da se obrađuje vjerojatno u mađarskim ili nekim drugim rafinerijama. To je plan i nitko se ovdje od HDZ-ovaca koji se bave ovom tematikom nije osudio govoriti o toj temi. Jedan dio ih je umočen poput kolege Šukera, Bačića, oni su ipak nosili torbe, pa oni ne mogu, bilo bi malo nezgodno da oni govore o ovoj temi. Ali, onda su poslali znači čovjeka koji je izdao sva svoja načela, g. Sokola, s Katoličkog sveučilišta, koji je glasao ovdje protiv svojih uvjerenja za Istanbuslku konvenciju, kako mu je naredio Andrej Plenković i on sada brani ovakve sramotne odluke. Znači, to su takvi tipovi i to je ono što oni rade, izdaju nacionalne interese, a prve se ovdje veliki domoljubi.
Gospodin Grmoja, da ali, u vremenu koje nam je zadano. Gospodin Bačić, povreda poslovnika.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Grmoja je povrijedio čl. … [[Govornik se ne razumije.]] poslovnika, dakle, iznosi neistine, vrijeđa druge zastupnike. Kolega Grmoja, zapamtite, nikada Branko Bačić nije iznosio nikakve torbe. To je vaša gnjusna laž, koju ponavljate iz dana u dan, računajući da će ona postati istinita. Nikada nisam nikakve torbe nosio i to vi dobro znate. Nikada i to nigdje ne piše, niti sam to napravio. To je na razini, kada bi ja vama ponovio optužbe, koje je vama g. Jambo iznio da radite novce metkovskim samoposlugama [[Upadica Radin: Gospodin Bačić, vrijeme., g. Bačić.]] gdje ste ostali dužni i vi i vaši članovi obitelji, ista razina optužbe.
Hvala lijepo. G. Bulj, odgovor.
Kolega Grmoja, sve je ovdje jasno, da je bivši ministar Vrdoljak, jednostavno što se tiče JANAF-a, što se tiče gašenja rafinerije u Sisku, to je sasvim jasno, da su već i JANAF-u vjerojatno već imaju i projekte za cjevovod gdje će ko zna … [[Govornik se ne razumije.]] nafta, a ne u rafineriju, tako da je ta priča u biti poznata, a to i kolega Bačić i svi znadu da je jednostavno to posao ministra Vrdoljaka, koji je jednostavno energiju, energetiku RH, stvorio ovisnom, a ne neovisnom kao što je bilo potrebno, a potrebno bi bilo ono što ima Most nezavisnih lista, to su mirkosolari, a ne štetni projekti, i projekti iz kojih se izvlači novac iz RH i ulaže se u druge države, tu se radi o milijardama. Međutim, očito ovdje nije interes zaštita nacionalnih interesa, ovdje je puno bitnije biti dobar suradnik sa konzultantima i biti poslužni briselskih činovnika.
Hvala. Gospodin Sokol.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Bulj, vi ste tu vrijeđali omalovažavali, itd. povrijedili ste poslovnik, ali ja vam neću dignuti povredu poslovnika, samo bi se referirao na ono što ste i rekli, da sam ja trbuhozborac, vjerojatno ste htjeli reći da sam ja lutka nekakva, jel. Ugl. ja nisam ničija lutka, ja imam svoju struku, svoje obrazovanje, ne živim od prodaje magle u Saboru, kao što ste vi, a za ono na onu razinu na koju ste sveli Hrvatski sabor, možete se sramiti.
Imamo 1 povredu poslovnika prije, g. Pernar, izvolite.
Dobar dan [[Upadica Radin: Koji?]] 138 vrijeđanje [[Upadica Radin: 138. ne može biti.]] 238. pardon [[Upadica Radin: 338., 438. koji?]] Vrijeđanje zastupnika gospodine [[Upadica Radin: 230. Koji.?]] 238 [[Upadica Radin: A recite što molim vas?]] Pa gospodin iz HDZ je rekao da gospodin Grmoja laže i da gospodin Grmoja zapravo mlati praznu slamu itd. Time je povrijedio njihovu čast. Ali, ono što je ključno je da se i ovdje lažima brane laže, a ja ću pročitati što kaže, Bačić na suđenju Sanaderu [[Upadica Radin: Hvala vrijeme, vrijeme.]] USKOK sam predao 2 milijuna kuna i 300 tisuća eura, …/Govornik isključen./…
Vrijeme, vrijeme [[Upadica Pernar: Ali vi ste mi uzeli vrijeme gospodine.]] Pa čujte niste znali koji član, koji članak, nisam ja kriv [[Upadica Pernar: Pa rekao sam 238. vi ste dalje nastavili nabrajat 338. 430.]] Nisam ja kriv, pročitajte poslovnik [[Upadica Pernar: Ali gospodine, oprostite samo mi dozvolite da dovršim.]] Odgovor gospodin Bulj.
Kolega Sokol kada me budete hvalili ja ću izaći iz politike zbog vas poslušnika briselskih poslušnika ili čata, ja sam tu slučajno i narod me bira sa brojem glasova. Da vi ste trbuhozorac, vi ste dobili ovlasti vi ste čovjek koji predaje sa svojim … [[Govornik se ne razumije.]] u Katoličkom sveučilištu, vi ste onaj koji brani Vatikanske sporazume, vi ste sve, ali ipak, vi ste glasali za Istanbuslku konvenciju. I vi ste zaista ovdje glasnogovornik, vi to znate da to jeste, vi ste dobili zadaću to da govorite. Pitajte Andreja Plenkovića, gdje je bio u neka vremena, on je stariji od mene 5,6 g. bio je u Ministarstvu vanjskih poslova, u vremena kada je grmilo. Pitajte, oćete njemu tako odgovoriti gdje ste vi bili, što radite, vi ste sramota Sabora. Ja sam ponosan na kraj iz kojega dolazim, ja sam ponosan na one koji su mi dali potporu, ali nikada neću biti trbuhozorac niti ću slijediti načela briselskih časnika.
Hvala. Hvala lijepo. Gospodin Bulj, vi ste vidjeli bila je povreda poslovnika i ja nisam nikome dao opomenu, ali ako će biti i dalje proizvoljno etiketiranje zastupnika morati ću dati opomenu. Ja samo unaprijed kažem, gđa Petrijevčanin VUksanović.
Hvala lijepo. Ja sam digla repliku kolegi Bulju samo radi faktografije, znači gubitak prava prvo otkupa, kada čitate one u govore koje je potpisao još Ljubo Jurčić, tadašnji ministar i predsjednik uprave MOL … [[Govornik se ne razumije.]] i kada uspoređujemo sa ovim člancima, odnosno, člankom koji se danas mijenja dakle, ovdje je dotaknut samo taj čl. 10. koji po pravu EU, dakle, RH je tad imala pravo veta i ako neka druga strana dobije 25%, taj članak je već onda postao, pa se, dakle, faktografija nije ovakva kako ste govorili. Faktografija nije ovakva kakvu ste govorili. Faktografija pokazuje sve ovo što smo u raspravi dotaknuli i ovo nije nikakva smrtovnica, ovo bi bio po meni, ako ćemo se metaforički izražavati, pokušaj da se poderana domovnica i ne slijepi jednim selotejpom, što je nemoguće i mi to znamo, ali tko je to poderao, to ide od 2002.g. i nastavlja se, neki su kazneno odgovarali [[Upadica: Hvala]]
g. Bulj, odgovor.
Pa gledajte kolegice, vi znate da to što vam je kolega Bačić rekao dok sam ja govorio, nije istina. Ja ću vam samo reći oko Riječke rafinerije da je to smrtovnica, da se radi o smrtovnici, a ponovit ću vam ono što je rekao kolega Marić, al bolje čujete iz njegovih… [[Govornik se ne razumije]] /Govornik pušta snimku ministra Gorana Marića/… „…opstojnost je kolega i mene, jasno i javno obećajemo, nećemo dopustiti zatvaranje Rafinerije u Sisku zbog značaja za hrvatsko gospodarstvo i značaja ovog kraja. Prije ćemo se prestat bavit politikom, nego dopustiti zatvaranje…“ Ovo vam sve govori, da sve vaše priče, obećanja lažna i da je to veleizdaja. Ja ponavljam ovo što je Goran Marić rekao da je ovo veleizdaja s tim da je on u Vladi koja je veleizdajnička jel ja potvrđujem ovo što je on rekao, a vi dajete tu potporu i morate bit svjesni, to sve što vam je kolega Bačić rekao da je jedna obična i gnjusna izmišljotina jel on je stvarno toliko, toliko sposoban da je stvarno on može biti ministar za uljepšavanje stvarnosti, to sam u više navrata rekao i na tomu mu čestitao, ono što on može napravit, ne može nitko.
Hvala, g. Borić.
Hvala lijepa. Evo, kolega Bulj, vi danas često puštate neke izjave, pa evo, jedan intervju vašeg bivšeg ministra Dobrovića. Točno dvije godine od danas, znači, drugi mjesec 2017.g. pitanje što je točno budućnost INA-e? Treba joj kvalitetna strategija jer je svijet u nisko ugljičnoj tranziciji. No, o svemu tome INA ima svoje mjesto, čak i ove dvije rafinerije koje imamo, a kojima se u godinama pred nama može postupno prenamijeniti poslovanje. Mi smo u MOST-u zauzeli za brigu o tom segmentu, ili ćemo se konačno promijeniti ili propasti, ja ne pristajem na ovo drugo i zbog toga sam ušao u politiku. Ništa. Znači, rafinerije, dvije rafinerije koje imamo, a kojima se u godinama pred nama može postupno prenamijeniti poslovanje. Gospodo, pa o čemu vi pričate cijeli dan ovdje? Pa vi dok ste bili na vlasti, pa vi ste brinuli o tom segmentu i što vam je danas sve to sporno? Pogledajte izjave, gdje vam je otišao ministar bivši? Pa ne želi s vama [[Upadica: Hvala]] nakon što ste sveli taj MOST na razinu manjeg OPG-a uopće raspravljati o ovoj temi jer [[Upadica: Gospodine, hvala]] zna što je govorio i što je jedino moguće radio.
g. Bulj, odgovor.
Evo, ja bi samo kratko odgovorio, znam i sjećam se da je kao mladi ministar tj. pardon, ministar državne, državni tajnik, ministru Kalmeti za vrijeme bojanja tunela, draže mi je biti i to, nego biti onaj koji podupire bojanje tunela, gdje je izvučen novac milijardama, draže mi je biti, ne biti u ovome parlamentu, nego podupirati tu politiku koja je tada opljačkala hrvatski narod, to je meni draže. A to šta sam ja imao u OPG-u i što ja imam OPG, mislim, meni to uopće nije problem. Problem je ovdje strateški, šta je RH pljačkana kad ste vi bili tajnik u ministarstvu ministra Kalmete, zbog bojanja tunela i sličnih rabota, danas je i INA u ovome problemu, i INA je u ovome problemu, to je problem kolega Boriću, uvažavajući vaše tada kvalitete i sve što je se napravilo u RH, ali najključnije su zadaće bile kako ofarbati tunele i ofarbati narod lažnim obećanjima.
Hvala lijepa. Povrede Poslovnika, g. Grmoja.
Poštovani kolega Borić [[Upadica: Čekajte, čekajte, članak]] povrijeđen je čl. 238 [[Upadica: U čemu?]] znači, nije se [[Upadica: U čemu?]] znači, kolega Borić se nije referirao na izlaganje g. Bulja, nego se referirao, znači, na ono što smo mi ovdje u replikama govorili kolegi Bulju i to je povreda Poslovnika, a g. Borić da je istina što HDZ namjerava s MOST-om, ne bi oni bili ovako nervozni, niti bi premijer Plenković nasrnuo [[Upadica: Hvala]] na mene [[Upadica: Hvala]] Vi dobro znate tko vas najviše žulja [[Upadica: Druga povreda Poslovnika g. Borić, izvolite]] a žuljat ćemo vas i dalje.
Druga povreda Poslovnika g. Borić, izvolite/…
Hvala lijepo. Isto čl. 238., činjenica jest da kad im postavite gotovu stvar tj. kad im pročitate da su se u MOST-u zalagali za postupno prenamijeni poslovanja, znači, rafinerija, kad ih suočite s time, e onda počinje vrijeđanje ili uspoređivanje. Ja sam bio državni tajnik, ponosan sam na to, odradio sam svoj posao vrlo kvalitetno, nisam se bavio tunelima, ali za vaše znanje optužnica koja se podigla za taj projekt itd. ili što je već to bilo [[Upadica: Hvala lijepa]] je odbačena, tako da sve [[Upadica: Hvala lijepa]] što pričate je na razini [[Upadica: Morao bi dati]] percepcije i laži.
Hvala lijepa, morao bi dati dvije opomene, neću dat nijednu, neću dat nijednu, ali molim vas, nemojmo zloupotrebljavati, imamo replike, to su pojedinačne rasprave, imamo brdo mogućnosti da uzmete riječ, nemojmo zlorabit Poslovnik, molim vas lijepa. Vi ste odgovorili, jel da? Da. Pitam vas da mi pomognete, vi ste odgovorili već, jel da? Hvala lijepa. Idemo dalje s pojedinačnim raspravama, g. Felak, izvolite.
Poštovani g. predsjedavajući, g. državni tajniče, kolegice i kolege saborski zastupnici, moram priznat da sam razmišljao da li uopće smijem raspravljat nakon istupa kolega iz MOST-a, etiketiranja svih zastupnika iz HDZ-a, ne znam dal bi se uopće smjelo raspravljati po njima u HS o ovoj temi jer očigledno oni imaju ekskluzivno pravo na raspravu. Ali ja ću reći svoje, mi evo, već gotovo 4 sata raspravljamo o prijedlogu izmjena zakona koji imaju 3 članka. Treći članak govori da će ovaj zakon stupiti na snagu 8 dana nakon objave u Narodnim novinama. Ova prva dva članka govore o izmjenama čl. 10. ovog famoznog Zakona o privatizaciji INA-e koji je donesen još 2002.g. od strane, na prijedlog tadašnje Vlade Ivice Račana, ministar zadužen za gospodarstvo i energetiku je bio gospodin Ljubo Jurčić ovoga zakon je potpisao gospodin Zlatko Tomčić, a odluku o proglašenju zakona je potpisao gospodin Stjepan Mesić. Hvala bogu u to vrijeme nije bilo MOST-a, niti Živog zida, niti još nekih stranaka, pa će one jasno reći pa za to su krivi oni drugi za to je kriv SDP, za to je poslije kriv HDZ itd., čuli smo evo i sada maloprije da je bilo i nekih izjava znači i MOST-ovih ministara kad su ono jedno vrijeme ipak bili u Vladi i za nešto odgovarali, poslije su iz toga na svoj način otišli, neću reći pobegli, jer najlakše je uvijek biti sa strane i okrivljavat one druge da su nešto loše učinili. Čuli smo isto tako i od predsjednika SDP sadašnjega da su izdani nacionalni interesi tu on citira jednog mojeg kolegu stranačkoga, ali u biti oće reći da je HDZ izdao nacionalne interese, a ja sam maloprije točno rekao ko donio Zakon o privatizaciji INE i tim zakonom je, to još jednom ponavljam predviđeno da se INA privatizira u 100% dijelu, u određenim fazama, to govori članak 4. ovog istog zakona gdje mi sada mijenjamo ovaj članak 10. i dodajemo članak 10a., ne na zahtjev, ne na zamolbu Europske komisije, nego Europska komisija se u 7. mjesecu 2017. godine donijela odluku o podizanju tužbe protiv RH i svaka odgovorna vlada mora poduzeti korake u svezi s time, a ova Vlada je odgovorna i poslala je ovaj prijedlog zakona od 3 članka u zakonsku proceduru da se mi o njemu očitujemo i da ga izglasamo da bi RH izbjegla sankcije i kazne koje vjerojatno ne bi bile male. Činjenica je isto tako da su mnoge vlade, da su bile i dvije vlade prije toga odnosno o ovom se govori već 10 godina, da se izbjegavalo donošenje ovakove, ovakove odluke iz ovih ili onih razloga ali ova Vlada je smogla i hrabrosti ali i odgovornost da to stavi na raspravu znajući vjerojatno da će se raspravljat o svemu drugome, a samo ne o ova tri članka koja sam spomenuo na početku svojega izlaganja, nego se govori o rafineriji o ovome, o onome, to je smrtovnica evo neka mi neko pokaže gdje u ovom zakonu odnosno izmjenama zakona se spominje rafinerija u Sisku, nigdje. Kao što se ne spominje ni puno toga drugog, ali se govori o svemu, o svemu drugome što bi se moglo negativno reći ovome Vladi, ovoj Vladi što je do sada činila i jasno ovoj saborskoj većini, čak nam se zabranjuje da i govorimo jer vjerojatno ću i ja zaslužiti koje kakove epitete no toga se ne bojim, mogu ih i sam dijeliti lijevo i desno, ako bude potrebe ovoga, ali želja mi je da ukažem javnosti, da svi oni koji su mogli djelovati do sada, a to su bili ljudi i iz MOST-a pogotovo SDP-a, pa i prijašnja HDZ-ova vlada nije ovome posvećivala dovoljno pozornosti, ali činjenica da smo tek 2013. godine ušli u EU i onda je ova problematika postala aktualna i da ponovim riječi uvodne ministra Ćorića, ne krije se iza ovoga zakona ništa posebno. Znači mi moramo kao odgovorna članica EU poštivati prava EU i da bismo izbjegli kaznu, penalizaciju donosimo ove izmjene zakona ova 3 članka izmjena zakona. Kad smo već kod EU ja se čudim isto tako nekima koji su danas ovdje govorili koji su bili veliki zagovornici ulaska u EU, da bi danas parcijalno koristili neke stvari iz EU, a tu bismo svi željeli znači novac iz fondova EU, pa se propitkujemo koliko smo ih dobili, pa se hvalimo kada je neko povukao novce za određene projekte, željeli bismo i onih 10 milijardi EUR-a koje nam strani turisti koji najvećim dijelom dolaze iz EU, ali kada nam nešto ne odgovara ili kada mislimo da nam je tu netko nešto smjestio, a to se ovaj put misli valjda na našeg strateškog partnera u INI, MOL iza koje stoji Mađarska država, e onda taj dio ne bismo prihvatili i to ne bismo izglasali. To tako jednostavno ne funkcionira. EU je jedna uređena zajednica, mi smo se izjasnili i na referendumu i to potvrdili na svim tijelima ove države gdje treba da smo za ulazak u EU već smo evo 6 godinu, 5 i pol godina punopravna članica EU i moramo jednostavno poštivati zakone EU. Neki put nam to ide u prilog, neki put baš i ne do kraja, ali jednostavno moramo poštivati zakone i ove naše države i ovaj naš Poslovnik koji imamo saborski, ali isto tako i zakonsku regulativu EU. Stoga mislim, a ovo govorim potpuno nisam nikakav trbuhozborac niti u ime nečije, govorim da oko ovog zakona jasno očekivalo se da će on biti iskorištena za raspravu o INI, o 1.000 drugih stvari, ali ovaj zakon nije ništa posebno i bojim se da smo protratili 5, 4, 5 sati vremena u ovom saboru, a da smo i mogli i puno kvalitetnije iskoristit za neke druge zakone, a kada bude tema INA kao takva, INA kao takva, poslovanje INE i sve ostalo onda mislim da je prilika da se izgovorilo i sve ovo što se izgovorilo danas ovdje u saboru, ali mislim da se moglo u to unositi malo manje strasti i puno manje vrijeđanja kolega saborskih zastupnika. I mislim da bi u tom pravcu inače trebale ići rasprave no bojim se da moj apel pada, neće past na plodno tlo, tako da, za moja rasprava o ovom zakonu ide u tom pravcu da pokušamo biti razumni da ne vodimo, da ne vodimo nekorisne rasprave o nečemu od čega u ova 3 članka nema, a kada je vrijeme za to onda će voditi rasprave o tome, ali oko INE nitko nije do kraja nevin, a zna se da je upravo SDP-ova vlada donijela Zakon o privatizaciji INE i da je od tuda sve krenulo. Hvala lijepo.
Hvala i vama, prvu repliku ima gospodin Miro Bulj.
Uvaženi kolege, kolega spomenuli ste da smo mi u svojoj raspravi nešto rekli neistinu, to ne ja sam samo intervju gospodina Plenkovića kao premijera lider HDZ-a ulazi u rat s MOL-om zbog INA-inih rafinerija, MOL neće dopusti zatvaranje rafinerije u Sisku, to sam rekao. Premijer je rekao da će kupiti, odkupiti, da će vratit u hrvatsko vlasništvo INA-u, međutim ovim Zakonom jedino šta Hrvatska dobija dva predstavnika u Upravi koji nemaju pravo glasa, nemaju, ne smidu glasat, ... [[Govornik se ne razumije.]] šta dobijamo? To je drugo, a vrlo, najbitnija stvar u ovome svemu je da ovim Zakonom je smrtovnica svim dosadašnjim rabotama i INA više nema nikakve nacionalne, naš potencijal. Ona je u rukama Mađara, naši Mađaroni su to odradili i sve ste dobro rekli, počeo SDP, završio HDZ. Pa ste vi bili za vrijeme Sanadera u HDZ-u? Pa nije valjda Sanader pa' s Marsa, pa i vi ste nosili jaketu ... [[Govornik se ne razumije.]] kud Ivo, tud i ja, ... [[Govornik se ne razumije.]]
Fala. Fala. Gospodin Felak, odgovor. Gospodin Felak, odgovor. Odgovor.
Zahvaljujem. Kolega Bulj, vi ste nastavili u svom, u svom stilu, ovoga, ja nisam siguran niste li i vi u to vrijeme bili u HDZ-u, a ne, zabunio se, kolega Pernar je bio, kolega Pernar je bio, a-ha, vi ste bili na početku, e vidite da ste, vidite da ste se i vi otkrili da ste i vi jedno vrijeme bili u HDZ-u, prema tome pustimo to 'ko je kada, [[Upadica: govornik se ne čuje.]] 'ko je kada bio u, 'ko je kada bio u HDZ-u, ja sam samo zamolio da se u ovom Saboru kol'ko tol'ko kulturno raspravlja, da se ljude ne naziva nacionalnim izdajicima, da ih se ne naziva trbuhozborcima, da im se ne upada u riječ kao što vi sada upadate meni, ali to je odraz nečije kulture, nečijega bontona, nečijega kućnoga odgoja u konačnici, tako da o tome ne mogu puno govoriti, konkretne replike na moje izlaganje nije, nije niti bilo. Hvala lijepo.
Gospodin Borić.
Hvala lijepo. Kolega Felak, veliki dio rasprave je bio upravo o rafineriji pa evo još o vjerodostojnosti MOST-a i njegovih inicijativa tokom cijelog dana, 10-ti mjesec 2016. veliki naslov u 24 sata, Panenić upozorio: Zatvaranje rafinerije u Sisku je neizbježno, potvrdio tadašnji ministar, ministar zaštite, gospodin Dobrović ne, bila je stanka u Saboru, gdje, gdje MOST se zalaže za zatvaranje rafinerije, što je kasnije još jedanput ponovio Dobrović u 2-ugom mjesecu 2017.-te, i danas cijela priča, pokušaj prebacivanja odgovornosti sa sebe i vlastitih promašaja, vlastite politike koja ih je svela kažem na razinu jednog osrednjeg OPG-a, da bi danas kažem nama, pokušali natovariti na leđa ili nas optuživati za nešto za što su se zalagali njihovi ministri. To su činjenice, to su facti koji pišu i koje se ne može izbrisati, gospodo iz MOST-a.
Gospodin Felak odgovor.
Zahvaljujem. Hvala kolega Boriću da ste me podsjetili na ove neke, na ove neke izjave, osobno sam protiv zatvaranja rafinerije u Sisku, i nadam se da će, da će se iznaći način, da će se iznaći način da se to ne dogodi. Ako se dogodi, onda da se zbrinu zaposlenici na odgovarajući način. I vrlo je jasno, evo iz ovih izjava, da je i MOST-ov ministar svojevremeno ne da se zalagao, nego je shvaćao realnost nekih događanja u Hrvatskoj, i da se možda neke stvari neće moći izbjeći. No sada, ovaj drugi dio MOST-a koji u biti i jedini ostao valjda u MOST-u, ima sasvim drugačije razmišljanje i jasno on ga, on ga koristi u dnevno, za dnevno političke potrebe. Facti su jedno, a ove, ove insinuacije i neistine koje se iznose su nešto sasvim drugo.
Gospodin Pernar.
Uvaženi zastupniče Felak. Vi ste rekli, citiram: „Moramo poštivati Zakone EU bez obzira bili dobri ili loši.“ Ono što ste vi time rekli je zapravo da mi u Europskoj uniji nismo ravnopravni, da mi zapravo nemamo mogućnost odlučiti hoćemo li na nešto pristati ili ne, već čak i onda kada je nešto lošije ili na našu štetu, mi to moramo prihvatiti. Time ste sve rekli, o odnosu Europske unije i Bruxelles-a, spram Hrvatske i Zagreba. Oni su vama nadređeni, vi ste njihovi podanici, oni što god vam kažu, vi morate napraviti bez obzira bilo to za Hrvatsku dobro ili ne. Po rezultatima vaše politike možemo mirne savjesti zaključiti da i vi skupa sa Bruxelles-om, vodite Hrvatsku u propast. I ovo je još jedan razlog za izlazak iz Europske unije. Hvala.
Gospodin Felak, odgovor.
Zahvaljujem. Pa kolega Pernar, od vas nisam ni očekivao drugačije razmišljanje, i ja ga poštujem kao takovoga, vi ste apsolutno protiv poštivanja bilo kakovih Zakona, bili oni Europske unije, bili Zakoni Republike Hrvatske, ili ne znam, Poslovnik ovoga Sabora. To ste više puta do sada i pokazali u ovom Saboru, a i iznoseći svoje stavove, i ja te stavove kao takove prihvaćam, ali to nije nešto što na čemu može nekakvo normalno društvo funkcionirati. Prema tome, to bi, to vodi u potpunu anarhiju, i općenito politika vaše stranke odnosno program vaše stranke je anarhistički program, to će vrlo brzo prepoznati, a već i prepoznaju većina birača u Republici Hrvatskoj, a vjerujem da će to pokazati i prvi idući izbori. Znači nepoštivanje Zakona, nepoštivanje svega, bili to Zakoni Europske unije, bili to Zakoni Republike Hrvatske, ili bilo koga drugoga, i nisam rekao da poštivamo Zakone valjali oni ili ne, nego sviđali nam se oni ili ne. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Grmoja.
Poštovani podpredsjedniče. Nevjerojatno je kakvom se količinom laži i obmana služe kolege iz HDZ-a, iskoristiti stanku zastupnika Panenića u Hrvatskom saboru u kojemu upozorava da ako se nastavi ovakvo ponašanje Vlade, da će, ... [[Govornik se ne razumije.]] pročitajte kolega, pročitajte kolega u potpunosti, znači, dosta je vaših laži i obmana, ali sigurno kolega Panenić nije obmanjivao hrvatski narod da neće dopustiti gašenje, a onda ugasiti sisačku rafineriju kao što je napravio vaš premijer. Evo vam ovdje naslovnice, MOL-u neću dopustiti gašenje sisačke rafinerije, a sada se ta rafinerija gasi. Al ono što je još gore od gašenja sisačke Rafinerije je otpuštanje ljudi u istraživanju i razvoju INE. Provjerite koliko je ljudi tu otpušteno gospodine Felak, a MOST vam ne zabranjuje govorit, zabranjuju vam govorit gospodin Kopal [[Upadica: Hvala.]] i ostali, jeste li možda potpisali [[Upadica: Bila je povreda Poslovnika.]] onu izjavu da ne smijete govoriti za javnost. Jeste li vi potpisnik [[Upadica: Dosta, vrijeme, vrijeme gospodin Grmoja vrijeme.]] te izjave?
Povreda Poslovnika.
Poštovani podpredsjedniče članak 238. jer sam optužen u replici znači da ja lažem i da izgovaram neistine što nije istina jer čitam sa portala 24 sata [[Upadica: Pročitajte cijelu.]] pročitat ću, evo ga, ministar zaštite okoliša i energetike MOST-ov Slaven Dobrović jutros ispred Banskih dvora potvrdio je da će se ugasiti rafinerija nafte u Sisku. Što znači izgubiti rafinerije, mi moramo shvatiti da je cijelo društvo u tranziciji idemo u postfolno društvo, konzumacija derivata se smanjuje, neminovno dolazi do toga da se neki kapaciteti moraju ugasiti [[Upadica: Hvala.]] to nije laž to je ono što je izgovorio vaš ministar.
Hvala gospodin Borić, gospodin Grmoja ima također povredu Poslovnika. Koji članak, zašto?
Članak 238. znači maloprije, maloprije kolega Borić se pozvao na stanku kolege Panenića, kada je vidio da sam ga razotkrio sad traži vadi nekakvu drugu izjavu da bi dokazao svoje tvrdnje. Vi ste ugasili sisačku rafineriju, a mi smo zbog INE otišli na nove izbore, vi ste ti koji ste kriminalom i korupcijom znači Jozo Petrović i Ivo Sanader i ostali predali INU Mađarima, a mi smo se borili da se to ne dogodi [[Upadica: Hvala lijepa, hvala.]] vi ste ti koji ste nosili torbe [[Upadica: Hvala lijepa, sjedite gospodine, gospodine Grmoja molim vas sjedite.]] koliko god kolega Bačić tvrdio da to nije tako.
Ono što sam reko prije sad moram nažalost aktivirati dvije opomene gospodin Grmoja i gospodin Borić jer ste imali replike na drugoga, a ne povrede Poslovnika, izvolite. Idemo dalje, gospodin Lenart, ne odgovor je bio, odgovor gospodin Felak, da.
Pa gospodine Grmoja prvo odgovor na ovaj dio oko Mađara, mađarona kolko ja znam zadnji rat protiv Mađara Hrvati su vodili za vrijeme Bana Jelačića, imali smo i jednu epizodu kada smo 1918. godine vratili Međimurje u svoje, u svoje ruke. Što se tiče, pod vodstvom vojskovođe Kvaternika. Kad govorimo o ovoj famoznoj izjavi koje se lovite, koje se lovite ovoga da sam potpisao tu izjavu onda ne bi danas govorio u saboru jer bi morao pitati valjda sad više ne znam koga, morao bi pitati svoje u stranci, a morao bit pitati gospodina Bulja i vas. Prema tome ja ovdje slobodno govorim, što se tiče, što se tiče izjave to pustite HDZ-u da riješi, da riješi kod sebe a vi kod sebe riješite svoje probleme koje u MOST-u imate i koji nisu mali.
Bez dobacivanja molim vas, bez dobacivanja. Gospodin Lenart izvolite.
Zahvaljujem poštovani [[Upadica: Vi ste disciplinirani, izvolite.]] podpredsjedniče, kolega Felak vi ovdje govorite o nekakvom zabranjivanju govora, pa vama jedino tko može dozvoliti zabraniti je vaš predsjednik i vaš politički komesar ovdje u sabornici, ja vas pitam da li ste ikada glasali u ovoj sabornici po svojoj savjesti, niste ni jednom uvijek morate glasati kako vam kaže vaš politički komesar. A kažete da ovaj zakon ne spominje rafineriju Sisak, ne spominje, ali spominju drugi zakoni, evo ja sam se prekjučer vozio uz rafineriju Sisak, rafinerija Sisak je utihnula, rafinerije Sisak više nema. U svoj pojedinačnoj raspravi ću malo više o značenju toga, a vi ste tu stisnuli znači ne po svojoj savjesti gumb i glasali za taj zakon kojim se rafinerija Sisak ugasila.
Gospodin Felak, odgovor.
Zahvaljujem gospodine Lenart, što se tiče savjesti to bi, o tome bi se dalo razgovarat, počnite prvo od sebe. Kako vi glasate da li onako kako vi stvarno želite ili onako, ili onako kako vam neki drugi kažu, čak mislim da ti i nisu u vašoj stranci nego negdje drugdje. Ovoga, ja glasam onako kako mislim da treba i kako to nekakvi uzusi političke prakse nalažu i tako ću činiti i dalje tako dugo dok ova Vlada ima povjerenje i većinu u ovom saboru, ja sam dio te većine i poštivat ću odluke svoje stranke. Da li se svaki puta s njima slažem o tome bi se dalo, o tome bi se dalo razgovarati ali to nije stvar po kojoj ja donosim odluke kako ću glasati, a niti bilo tko, niti bilo tko u ovoj većini, a u konačnici i vi ste bili član jedne vlade i znate kako ste glasali i u toj vladi i kako ste tamo postupali, da li po svojoj savjesti ili po nečijim napucima.
Gospodin Lenart, povreda Poslovnika.
Tako je članak 238. uvreda, poštovani kolega Felak pogledajte [[Upadica: Što je reko, što je reko gospodin Felak?]] kad ja glasam. Uvrijedio me je da ja glasujem ne po svojoj savjesti već po nečijem naputku [[Upadica: Čujte.]] poštovani kolega [[Upadica: Vi završite, a onda ćete odbit opomenu.]] ako niste pogledali nekada na ekran da podržimo i vaše HDZ-ove zakone neke, [[Upadica: Dobro.]] a vi niste podržali niti jedan HSS-ov amandman. I da bio sam državni tajnik u vladi 2 godine, ali poslije Ive Sanadera koji je privatizirao INU i tamo sam svoj posao odradio [[Upadica: Hvala.]] kvalitetno ne sramim se tog posla.
Hvala lijepa gospodin Lenart imate opomenu nažalost jer to nije bila povreda Poslovnika, ali dao sam vam pravo da govorite do kraja [[Upadica: Poštovani podpredsjedniče, vi ste danas.]] nemojte, nemojte bit će druga opomena [[Upadica: Oprostite moram vam se obratiti, oprostite moram vam se obratiti.]] nemojte, nemojte bolje [[Upadica: Zato što ste danas dopustili niz rasprava niste dijelili opomene.]] nemojte gospodin Sladoljev, nemojte [[Upadica: I sad ste počeli dijelit opomene, znači postajemo jednaki jednakiji u ovom saboru, jel tako?]] vi znate što slijedi nakon druge opomene [[Upadica: Pa možete mi dati 5 ali mnogima niste dali ništa.]] još jedanput vam kažem nemojte. Gospodin Sladovljev izvolite.
Hvala gospodine podpredsjedniče, evo poštovani gospodine Felak vi ste se dakle većine svoje rasprave dakle bazirali zapravo na raspravi MOST-a iako mi zapravo čak ni nismo iznosili neke tu svoje stavove, nego smo mi zapravo citirali dakle premijera Plenkovića iz novina, ministra Marića sa televizije, pa bi zapravo vi trebali replicirati njima jer smo mi samo njih zapravo citirali. Od vas očekujem da to pitanje postavite evo na aktualnom satu ministru Mariću slijedeći put kad bude aktualni sat što je mislio sa time da će se on prestati baviti politikom ako se dozvoli zatvaranje INE rafinerije Sisak, ja ću vas onda poštovati.
Gospodin Felak odgovor.
Zahvaljujem, evo kolega Sladoljev točno ste rekli niste iznosili stavove MOST-a izvlačili ste fragmentarno pojedine izjave nekih ljudi, a zašto niste iznosili stavove MOST-a? Pa zato jer vi stavove ili nemate ili ih ne želite iznosit kao vaše. Voljeli bi vidjeti vaš program oko i oko energetike i oko svega ostaloga, pa bi onda o njemu mogli razgovarat, ovako je najlakše kritizirat nekoga tko nešto radi, a ne imati sam nikakva rješenja.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravama, g. Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče HS. Uvažene kolegice i kolege, svašta slušamo tijekom ove rasprave, evo čak nas je i zastupnik Felak podučio povijesti Međimurja, pa je rekao da su Hrvati zadnji put ratovali protiv Mađara 1848. iako su ratovali 918.-te i 945.-te i to da je vojskovođa Kvaternik oslobodio Međimurje 45.-te, to pak je stvarno lapsus u razini djeteta iz osnovne škole. Čujemo s druge strane, mislim, problem je u tome što g. Felak stanuje 5 km daleko od Međimurja, ajde da stanuje, ne znam, u Metkoviću, još bi to bilo kako tako razumljivo. Čujemo isto tako bisere od strane zastupnika MOST-a koji su se snažno borili protiv HDZ-a, tako da su koalirali s HDZ-om, to je bila njihova velika borba i ovoga, ja moram zaista podsjetiti javnost i upitati se da li bi zastupnici MOST-a još dan danas sjedili u parlamentarnoj većini da ih Andrej Plenković nije onim čuvenim potezom detronizirao u roku 5 minuta. Također bih volio vidjeti danas, sutra, da nema Andreja Plenkovića, bi li zastupnici MOST-a po treći puta koalirali sa HDZ-om? Moje osobno uvjerenje je da bi, a oni eto, sada jedni drugima vade oči, pa se zaklinju tko više voli INA-u iako u biti ne vjerujem da je jednima i drugima stvarno stalo do interesa te tvrtke. A ključno je, naime, to da u stvari 90% hrvatskih građana ne želi privatizaciju INA-e. Odgovorno to tvrdim. Evo, danas ćemo raspravljati o referendumima. Kad bi se dopustilo raspisivanje Referenduma o privatizaciji INA-e, a ne vidim razloga zašto se ne bi dopustilo, garantiram da bi 90% hrvatskih građana glasalo protiv. A znate li gospodo što to znači? To znači da bi i članovi HDZ-a glasali protiv i vi znate g. ministre Ćorić da ste vi manjina čak i u svojoj vlastitoj stranci. Vaši saborski zastupnici g. Ćorić, ne podržavaju ovaj zakon, ne podržavaju, rekli su mi to u lice. Rekli su mi u lice ono što pred vama prešućuju, a znate zašto? Jel su kukavice, takve ste vi doveli ovdje u HS ljude robote da glasaju da za šta god im vi predložite. Oni imaju svoje mišljenje, naravno, ali to mišljenje govore samo onda kad im je to dopušteno, to se inače u stručnoj literaturi naziva poltronstvo. I vi vrlo dobro znate da ovo ne možete nikako objasniti pred hrvatskim građanima, da branite neobranjivo i da sami dok pokušavate ovaj zakon pokazat kao nešto korisno i pravedno, osjećate duboku nelagodu i da ne spavate mirno, to je problem, a vi mi sad pokažite koji su to ljudi koji vas podržavaju, tu vašu politiku? Hajde, pokažite mi jednog čovjeka koji će reći privatizacija INA-e treba, a da je hrvatske nacionalnosti, da nije mađarska uprava u INA-i. S obzirom na to, dakle, da je cjelokupni hrvatski narod protiv te privatizacije, kao i protiv većine privatizacija koje ste vi proveli jer su tu privatizaciju plaćali… [[Govornik se ne razumije]] prije svega radnici, a nakon toga hrvatski porezni obveznici, ipak postoji netko tko će ovaj vaš zakon odbaciti u cijelosti. Postoji netko g. Ćorić koji nikada s vama nije išao u koaliciju i nikada neće ići s vama u koaliciju, možete nudit kakve god hoćete fotelje, ministarska mjesta, mjesta u nadzornim odborima, ali Živi Zid nikada nećete kupiti, nikada. I naše vrijeme dolazi, vi znate da kad bi glasali samo mladi hrvatski građani, Živi Zid bi dobio više glasova nego HDZ i SDP zajedno, progledajte aktualne ankete. A kad se to dogodi, onda ne samo da ćemo poništiti privatizaciju INA-e, ne samo da ćemo poništiti privatizaciju svih tvrtki koje ste opljačkali i podijelili svojim prijateljima, skorojevićima, nego ćete i politički i pravno odgovarati za zločin izdaje prema hrvatskim građanima- Imat ćete prilike sjetiti se mojih riječi g. Ćorić, a vi samo likujete u svojoj djetinjastoj samodopadnosti i mislite da možete raditi što hoćete, prema preporuci vašeg mentora g. Borga, al nećete do kad hoćete. Postojali su sustavi u ovom prostoru puno, puno moćniji, puno, puno jači nego što ste vi i morat ćete jednog dana položiti račune. Prema tome, ovaj zakon ne, ne i nikada ne, INA će biti ponovno hrvatska tvrtka, a vi hrvatski građani danas imate priliku odlučiti kome dajete svoje povjerenje, da li ljudima koji nacionalna bogatstva, vaš novac, daju za sitne novce, za sitne provizije strancima ili onima koji žele da u onomu što su stvarale generacije i generacije prije nas, uživate vi osobno i pokoljenja koja tek dolaze. Hvala vam lijepa.
Ministar Ćorić je tražio 5 minuta u ime predlagatelja. Oprostite ministre, ispričavam se, moram dat prije riječ g. Felaku za repliku, samo trenutak, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolega Bunjac, ja se s vama mogu složit u ovom jednom dijelu da bi vjerojatno većina hrvatskih građana danas bila protiv Zakona o privatizaciji INA-e, ali, Zakon o privatizaciji INA-e je donesen 2002.g. i od tada je u primjeni. Mi ovdje danas mijenjamo samo jedan članak toga zakona i dodajemo još jedno, al to ne mijenjamo meritum stvari i ne možemo ga promijeniti, omjeri u vlasništvu su danas ovdje već rečeni, 49% ima danas MOL, 44 i nešto država i nešto malo imaju mali dioničari. Prema tome, ovo nije Zakon o privatizaciji INA-e, samo izmjene jednoga članka, a što se tiče mojeg lapsusa, priznajem ako sam pogrešio, 45.-tu sigurno nisam spominjao, 1918.g. su hrvatske postrojbe pod vodstvom Eugena Kvaternika pripojile Međimurje ondašnjoj Kraljevini SHS, a što se poslije događalo o tom potom.
Hvala, odgovor izvolite.
Hvala vam lijepa zastupniče Felak na napadu iskrenosti, a moram priznati da sam dirnut tom vašom izjavom, drago mi je da je slušao i ministar Ćorić, on će upravo sada gnjevno odgovoriti na moje izlaganje. Ja sam vam, međutim, samo dužan još jednu stvar reći. Naime, u pravu ste kad ste se ispravili da vojskovođa Kvaternik nije 1945.g. oslobađao Međimurje, nego 918.-te, ali ipak nije to bio Eugen Kvaternik, nego Slavko Kvaternik. Eugen Kvaternik vam je sin Slavka Kvaternika, on je bio u vrijeme NDH ministar i zločinac, tako da, eto, dobro dođe malo rasprave o povijesti. Hvala lijepa.
Izvolite, moja greška prije, izvolite.
Poštovani zastupniče Bunjac, evo dozvolite prije svega da se osvrnem na dio vašeg izlaganja. Naravno, ni na koji način ne želim vas uvrijediti, niti vas, niti političku opciju koju zastupate. Međutim, vi za vi onog što ste rekli o budućim pravnim procesima koji su vezani uz ove izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e, dakle, ove izmjene i dopune Zakona o privatizaciji INA-e u trenutku kada je RH vlasnik 44,8% dionica INA-e i kada doista ne vidim ni jedan jedini razlog da se taj udio RH u vlasništvu INA-e smanji, prije svega se tiču, kao što sam vam rekao, naše želje da izbjegnemo financijske kazne i sukob odnosno eventualno tužbu na Europskog sudu, a s druge strane, paralelno s tim, da zaštitimo interes RH u INA-i. Znate i sami da je zakon pisan 2002.g. kad je donesen i zapravo po pitanju merituma stvari, tu se nema što za dodat. Ja sam duboko siguran da vaše objekcije koje ste iznijeli se ne diraju previše čl. 10. odnosno čl. 10a. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o privatizaciji INA-e, diraju se nekih budućih vremena, pa dopustite da svoje izlaganje završim tezom u koju sam duboko uvjeren. Jao si ga nama i ovoj zemlji i budućim generacijama ukoliko ćete vi biti taj koji će na bilo koji način određivati budućnost ove zemlje. Jao si ga svima onima koji promišljaju da ovakve teze koje iznosite imaju uporište i da vaši planovi imaju smisla. Jao si ga svima nama. Hvala lijepa.
g. Pernar, prva replika.
Htio bi reći da Živi Zid uistinu ne bi vodio politiku kakvu vodi HDZ. Prije svega, ne bi dozvolio zatvaranje rafinerije, to je prva stvar, a druga stvar, ne bi nikada išao u izgradnju LNG terminala od kojeg RH nema koristi, već plaćamo enormnu cijenu njegove izgradnje i morat ćete vi odnosno mi građani platiti veću cijenu plina u konačnici i vi najavljujete građanima skuplji plin, to je politika HDZ-a, poskupljenja, gašenje proizvodnje i ulazak u neisplative projekte. Hvala.
g. ministre, da, da, izvolite.
Uvaženi zastupniče Pernar, hvala vam lijepa na vašoj replici. Dakle, ono što vodi izgradnja LNG terminala na otoku Krku je sigurnost opskrbe za sve građane RH i ja sam siguran da će građani RH, pa i naši birači sutra to prepoznati i znati cijeniti. Dakle, sigurnost opskrbe kao takva za ovu Vladu HDZ-a nema alternativu. Činjenica da vi i vaša politička opcija imate drugačije planove i ideje, ja ih mogu razumjeti, na kraju krajeva to je vaše potpuno pravo. Hvala vam lijepo.
g. Bunjac.
Hvala lijepa ministre Ćorić, znači, što se brinete oko budućnosti. Da, ta budućnost će sigurno doći, međutim, ne morate biti uplašeni u smislu da će se dogoditi bilo šta loše. Naime, mi želimo da svi građani RH budu sretni, uključujući i vas i članove HDZ-a, a ne samo članovi Živoga Zida. Želimo da svi građani žive u miru, da imaju miran san, ali isto tako želimo da se zakoni prema svima primjenjuju jednako. A u slučaju INA-e doista, Vlade HDZ-a i SDP-a, pojedinci među njima učinile su određene nepravilnosti u postupku pretvorbe i privatizacije i mi smatramo da se te nepravilnosti moraju ispraviti. Znači nemamo mi nikakvih idemo reći osobnih animoziteta. Mi se jednostavno zalažemo za pravnu državu, zalažemo se za državu reda, a ne državu nereda. Hvala lijepa.
Gospodine ministre.
Poštovani gospodine Bunjac, sve ono što ste prije nekoliko minuta izgovorili za govornicom u potpunoj je suprotnosti s ovim što govorite sada. Dakle, to zašto se zalažete i ideje koje promovirate učestalo s govornice u Hrvatskom saboru daleko su od reda, daleko su od zadovoljstva svih hrvatskih građana. Anarhija nije red vjerujte mi. Hvala lijepa.
Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, gospodin Ivan Pernar.
Uvažene dame i gospodo, smatram da je prvi problem naše države laž, laž koju zastupnici HDZ-a redovno izgovaraju. Htio bi prije svega se vratiti na sam početak laži kao fenomena, pojavljuje se već u knjizi Postanka tada je đavao taj koji izgovara prvu laž. Međutim tu stvari ne staju, ljudi nažalost i nakon knjige Postanka nastavljaju ne samo vjerovati u laž nego i aktivno govoriti laž i u konačnici toliko padaju pod utjecaj laži da im Isus govori u jednom trenutku da imaju đavla za oca jer lažu u biti i da je đavao lažac i otac laži odnosno Isus govori da je uzrok svih laži zapravo moralno nepoštenje, moralna korupcija, korupcija karaktera. I ono što se događa s HDZ-om, HDZ laže hrvatsku javnost, lagao je Plenković, Plenković je rekao otkupit ćemo nazad INU, otkupit ćemo nazad INU, da li je Plenković ili HDZ išta poduzeo da otkupi INU nazad da ili ne, odgovor je negativan, nije lagao je. Onda dolazi druga laž ministra državne imovine Marića on kaže neće HDZ ako dobi izbore dozvolit zatvaranje rafinerije, prije ću se ja prestat bavit politikom nego to dopustiti. Govorio je i Plenković da neće dozvolit zatvaranje rafinerije pa su, na kraju vidimo što se dogodilo, građani Siska znaju. Također, htio bi ukazati i na ugovor kojim se MOL-u daju upravljačka prava nad INOM iako MOL nema većinu dionica, znači MOL nije većinski dioničar, a opet ima upravljačka prava. Zašto recimo Hrvatska nije napravila ugovor u kojem mi kao manjinski dioničar, zašto mi ne bismo imali upravljačka prava, zašto je ugovor na našu štetu, a u korist MOL-a? Evo ja vas pitam da se zapitate i da se zapitate da li Vlada koja tvrdi da štiti nacionalne interese, a daje upravljačka prava nekome ko nema većinsko vlasništvo da li ta Vlada uistinu štiti nacionalni interes ili je to još jedna laž u dugom nizu laži. Ponavljam laganje nije nov fenomen, događalo se kroz cijelu povijest, jasno je da se radi o nečemu što nije ispravno što je moralno nakazno. Međutim, htio bih ukazati na određene odredbe ovog zakona, kaže članka 10a. prvi stavak koji vi uvodite, dok je RH vlasnik jedne ili više dionice INE Vlada može izabrat dva predstavnika RH koji će prisustvovat sjednicama uprave društva bez glasa, bez prava glasa. Znate što vam je to? Ja bi to nazvao voajerizmom gdje vi promatrate što drugi rade, a sami u tome ne sudjelujete, sad vi možete tvrditi da nemate voajerske sklonosti, ali iz ovoga što ja tu vidim meni se čini da vi želite gledati što se događa bez da u toj radnji sudjelujete i ja mislim da je ova stavka smiješna i neozbiljna. Pa što, to je kao da ovdje imamo zastupnike koji mogu raspravljati, a ne mogu odlučivati pa šta, šta, kakvi su to zastupnici, ti zastupnici očito nemaju nikakvu moć usudio bi se reći nisu potentni kao što neće biti ni članovi u upravi društva INE koje će Hrvatska na ovaj način imenovati. Druga stvar, odredbe zakona koje se mijenjaju su zanimljive, e sad više nije potrebna suglasnost hrvatske države, prije je postojala, po zakonu je pisalo dok je Hrvatska vlasnik 25% ili više dionica samo uz suglasnost Vlade RH INA može sklapati pravne poslove ili poduzeti radnje koje se odnose na prodaju, zajedničko ulaganje čija vrijednost iznosi 25% imovine INE, više toga nema. I u čemu je zapravo bit cijele priče? Bit cijele priče je u tome da Bruxelles je doveo nas do tzv. neoliberalne eutanazije i u tom procesu eutanaziranja naše države i naroda cilj je privatizirati svu tzv. državnu imovinu, naravno kasnije će oni kroz porez na nekretnine krenuti i na privatnu. Ali ovo bih htio objasnit ljudima koji toga nisu svjesni, država nema od kuda vratit kredite koji dospijevaju na naplatu, može ih vratiti jedino uzimanjem novih kredita, samim time jasno je da je država de facto već u stanju bankrota i postavlja se pitanje zašto bi kreditori davali državi nove kredite ako im je jasno da država niti one stare nema od kuda vratit bez beskonačnog zaduživanja. Da li biste vi gospodine Radin kao predsjedavajući, je li ikoji zastupnik ovdje davao kredite bilo kome za koga zna da nema ga otkuda vratiti odnosno da jedino uz uzimanje novog kredita ga može vratiti a ni taj novi naravno nema otkuda vratiti pa će dići još jedan, još jedan, još jedan? Ja vjerujem da nitko od vas to ne bi radio, niti itko tko nas gleda. Rekli bi pa to je luda stvar, čim vidiš da netko nema otkuda vraćati, da se stalno zadužuje, da vraća, odmah vam je jasno da je to luda priča. Međutim nas se uvjerava da kreditori koji održavaju takvu shemu i politička vlast, ja bih rekao marionetska koja ju održava da oni rade to tobože za naše dobro i da kreditori nemaju tzv. protuusluge koje traže. Ja osobno smatram da kreditori koji kreditiraju državu ucjenjuju državu i traže od nje nešto za uzvrat. A što je to što kreditori traže za uzvrat? Pa jasne su upute Svjetske banke MMF-a i EU, tzv. trojke što se treba napraviti. A treba se provesti privatizacija državne imovine, treba privatizirati HEP, treba privatizirati autoceste, treba privatizirati INA-u. Vi kažete mi se usklađujemo sa zakonima EU. Znate šta će se dogoditi? Jednog dana će vam doći Zakon o EU da se recimo elektroprivreda, znači opskrba strujom mora privatizirati, da država ne može biti vlasnik proizvodnje ili distribucije električne energije. Pitanje je samo trenutka. I onda ćete vi opet nama doći ovdje i reći ćete čujte, znate, mi znamo da se ljudi možda s time ne slažu, mi znamo da se, čak se ni mi ne slažemo ali EU to od nas traži i zapravo su te direktive EU neka vrsta novog božanstva kojem se svi klanjaju, koje svi moraju provoditi i nitko ne može osporavati. Ja bih se usudio reći da je odnos trenutne Vlade koju osobno smatram marionetskom spram Brisela idolopoklonički da se vi zapravo, da vi služite Briselu, da se klanjate Briselu, da činite sve ono što Brisel od vas traži bez obzira bilo to za dobro ili ne bilo za dobro naše zemlje. Mogu vam reći dame i gospodo jednu stvar sigurno, idolopoklonici neće imati udjela u kraljevstvu božjem. A vi se svojim ponašanjem sami zapravo gurate u propast što i nije toliki problem kada pri tome ne biste gurali u propast i sve ostale. Nažalost, vi svojim ponašanjem vodite cijelu našu državu u propast i narod u nestanak. To svi možemo promatrati ta dva procesa. Vi ste nama pričali da ćemo mi u EU suodlučivati, da ćemo sjedati tobože za velikim stolom i zajedno donositi odluke. Međutim, ja vidim da kada su se ove odluke donosile da se mijenja Zakon o privatizaciji INA-e da mi ili nismo sjedali za tim stolom ili nas se ništa nije pitalo. Moja je pretpostavka da nas se ništa nije pitalo jer mi u EU o ničemu ne odlučujemo, mi smo u jednom poltronskom i ponižavajućem odnosu. Pozivam hrvatski narod da otvori svoje oči i da vidi u kojem smjeru ga marionetska Vlada upravljana iz Brisela i Washingtona vodi te da se zapita je li to ujedno i u njegovom interesu. Hvala.
Gospodin Zekanović replika.
Poštovani kolega Pernar, slažem se s vama u ovom kritičkom pogledu ili odnosu prema EU i već sam poštovanom ministru i istaknuo da je problem ovoga zakona što je to isključivo prenošenje pravne stečevine EU na hrvatsko zakonodavstvo na koje mi nemamo nikakav utjecaj. Tako da mi danas nažalost imamo sve manje i manje utjecaja, mi kao Hrvatski sabor utjecaja na hrvatske zakone i doslovno prepisujemo zakone EU i to je tako. Jednostavno u onom trenutku kada smo ušli u EU to nam nije bilo rečeno. Ja to nisam znao moram priznati. A vjerujem da i one dvije trećine hrvatskih građana koji su zaokružili za EU nisu znali tu, znači tu činjenicu. Tako da ćemo mi u dogledno vrijeme a to i je neka intencija EU uskladiti sva zakonodavstva EU međusobno ali ne prema onome što bi odgovaralo nama nego prema onome što odgovara velikim igračima, prije svega reći ću Njemačkoj.
Odgovor gospodin Pernar.
Uvaženi gospodine Zekanović ukazali ste na centralnu misao a to je da mi u Briselu ne odlučujemo o ničemu s jedne strane i s druge strane ukazali ste i na ono što je Dubravka Šuica nedavno rekla na televiziji da čak dvije trećine zakone koje mi ovdje u Saboru donosimo ne dolaze od nas nego dolaze iz Brisela, mi ih samo prepisujemo i po hitnoj proceduri prihvaćamo. Takav odnos spram zakonodavnog tijela lišuje zapravo hrvatski narod vlasti jer po Ustavu bi narod trebao biti taj koji ima vlast i od kojeg izborom svojih predstavnika vlast proizlazi. Nažalost mi kao što vidimo u ovom slučaju na prihvaćanje ili ne prihvaćanje zakona ne možemo utjecati čak ni onda kada je svima jasno da je on protivan našim interesima. Pozivam hrvatski narod na ustanak protiv sluganske vlasti i da na izborima podrže one opcije koje se bore protiv kolonizacije naše zemlje. Hvala.
Hvala lijepa. Sada je na redu gospodin Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre, poštovani gospodine državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Dakle tijekom jutra i u svom uvodnom izlaganju ministar je najavio odnosno izložio koji su temeljni razlozi zbog čega RH ide i ovaj Sabor u izmjenu Zakona o privatizacije INA-e. Jasno je rečeno koji su to razlozi s obzirom na činjenicu da je komisija uložila tužbu Europskom sudu u kojemu se zahtjeva da se određene odredbe postojećeg zakona koji je donesen 2002. mijenjaju jer narušavaju tržišni pristup koji je jedno od načela u djelovanju Europske unije. Nakon toga, nakon podnošenja zahtjeva nastupila je rekao bih salva optužbi, kako se ovim izmjenama Zakona u stvari podilazi strateškom partneru, ne bi li lakše ovladao INA-om, i optužuje se Vladu i Ministarstvo da, u stvari, pogoduje MOL-u u njegovom daljnjem sudjelovanju u upravljanju INA-om. Mi smo 2002. godine, tada vladajuća većina Vlade Ivice Račana, napravili jedan Prijedlog Zakona koji je tada donesen u Saboru. Tad je tim Zakonom, u 4.-om članku propisan određene mogućnosti, odnosno propisan je način privatizacije INA-e koji je predviđao do ulaska u Europsku uniju, spuštanje Republike Hrvatske na udjel od 25% + 1 dionica, što se bogu hvala nije dogodilo, znamo da danas 2019. godine Republika Hrvatska ima 45 gotovo, 44,8% dionica INA-e, ali u članku 10.-om su propisane određene ovlasti Republike Hrvatske, koje su, koje reflektiraju njezin udjel u vlasništvu INA-e. Kad danas mijenjamo taj članak 10.-ti, i kada danas uvodimo novi članak 10.a, sa sigurnošću mogu tvrditi da niti jedno pravo Republike Hrvatske koja ima, kažem, 44,8% dionica, nije suspendirano kad je u pitanju poslovanje INA-e, kad je u pitanju stjecanje dionica od strane strateškog partnera. Naime, kada se tvrdi da se ovim ugovorom, ovim, ispričavam se, ovim Zakonom, omogućuje MOL-u da stiče dionice bez suglasnosti Vlade Republike Hrvatske kako je onda, kako je onda u međuvremenu po postojećem Zakonu koji je tobože čuvao, štitio Republiku Hrvatsku, MOL došao na 49,1% dionica. Kako to? Kako to da se, kako to da je mogao steći nešto što mu je Zakon priječio? Tek ovim Zakonom, tek ovim Zakonom, izmjenom ... [[Govornik se ne razumije.]] člankom 10., je propisana procedura koja je usklađena sa pravnom stečevinom Europske unije, propisana je procedura kako stjecatelj dionica može prijeći 50% i što on u tom slučaju mora pridonijeti, koji projekt, koji plan, koji dokument Vladi Republike Hrvatske da se ona očituje je li to u skladu sa, sa strateškim interesima Republike Hrvatske, i kada je u pitanju energetski sektor, ali i kada je u pitanju redovna opskrba energijom. Dakle, Hrvatska je sa člankom, Republika Hrvatska odnosno Vlada, uvođenjem, izmjenom članka 10.-og i uvođenje članka 10.a, sebi daje mogućnost da postupa prema strateškom partneru na način da štiti temeljni interes Republike Hrvatske, a to je, to je da INA i dalje funkcionira kao vertikalno integrirana kompanija i da uredno opskrbljuje Hrvatsku energijom kako je to definirano i samim Zakonom, a kako je to definirano i međudioničarskim, međudioničarskim ugovorom. Ja se sjećam da je u više navrata ovdje u ovoj Sabornici se napadao taj međudioničarski ugovor između MOL-a i Vlade Republike Hrvatske. Danas, danas čujem sasvim drugu, drugi odjek i drugu refleksiju na taj , na taj ugovor, danas nam je taj ugovor svojevrsna kočnica koje se mi držimo kako bismo mogli i dalje upravljati, i bit zajedno s MOL-om jedinstven partner u upravljanju INA-om, jer ja ću vas podsjetiti da je MOL vlasnik 49%,a da je Republika vlasnik, Hrvatska 44,8%. Prilikom donošenja odluka, prilikom donošenja odluka na Skupštinama sukladno Zakonu o trgovačkim društvima za značajan broj, gotovo sve odluke, gotovo sve odluke koje se tiču godišnjeg poslovanja tvrtke, one se donose nadpolovičnom većinom nazočnih. U slučaju, u slučaju da na Skupštini INA-e nije nazočno svih 100% danih glasova i dioničara, bez ikakvog ortačkog ugovora koji jest, međudioničarski ugovor je svojevrsni ortački ugovor utemeljen na Zakonu o obaveznim odnosima, MOL može slobodno izabrati Nadzorni odbor u cijelosti i može MOL slobodno izabrati sve, temeljem ... [[Govornik se ne razumije.]] iz Nadzornog odbora, sve članove Uprave sam, bez da pita Hrvatsku što o tome misli, koja je vlasnik 45%. Prema tome, da nije bilo tog međudioničarskog ugovora, koji je utemeljen na Zakonu iz 2002. godine, i na temelju tog Zakona je nastala, nastao taj ugovor, a onda je tek 2009.-te kad je MOL došao na 47,8% mijenjan taj ugovor koji se uskladio sa novom vlasničkom strukturom u INA-i, a koja je, by the way, proizišla iz Zakona od 2002.-ge koji ga nije donio HDZ, tad je, … [[Upadica Gordan Maras: govornik se ne čuje.]] , kolega replicirajte mi, kolega Maras vrlo ću vam rado na svako pitanje odgovoriti, … [[Upadica Gordan Maras: Govornik se ne čuje.]] Koje idu dionice? … [[Upadica Gordan Maras: govornik se ne čuje.]]
Molim vas. Molim vas gospodine Maras, gospodine Maras nemojte.
... [[Govornik se ne razumije.]] prodao kolega Maras, ako vam, prodao ih je, tko je prodao 25% + 1 MOL-u i na koji način, i je li tad MOL imao povlaštenu informaciju koju nisu imali drugi natjecatelji? Jeste se to kad pitali? Zašto je, zašto je nastao problem 2003. godine, da je za 505 milijuna dolara prodana nešto za što, zašto u natječaju nije bilo? I zašto je MOL ušao u natječaj iz kojega je, u kojemu je dato 25% + 1 dionica, a imao je prava koja nije mogao steći kao dioničar u tvrtci koja ima 25% + 1 dionicu? Jeste se to kad pitali? Jeste se pitali zašto je to nastalo? Zašto je 2003. godine MOL stekao upravljačka prava u INA-i koja mu nisu proizlazila iz njegovog uloga u INA-i? Jel' to nekad postavio pitanje ovdje u ovom Saboru. Dakle htio sam vam reći da je taj međudioničarski ugovor štiti RH koliko god je godinama bio sotoniziran ovdje u Saboru. Jer da tog ugovora nije bilo, u slučaju da ne bude, da bude nazočno manje od 97 ili 96% dioničara na skupštine INA-e INA-om bi u potpunosti upravljao MOL bez iti jedno člana nadzornog, mogao bi, bez iti jednog člana nadzornog odbora iz Hrvatske i bez ijednog člana uprave iz Hrvatske jer je ima veći postotak vlasništva u INA-i nego RH. I za sve odluke koje se donose običnom većinom kada je kvorum na skupštini trgovačkog društva mogao je MOL u svemu upravljati. I prema tome taj ugovor koji je kažem godinama sotoniziran danas nam je štap oko kojega se držimo. I taj je ugovor, ja držim, da je taj međudioničarski ugovor i danas štiti RH a s druge strane i MOL temeljem tog ugovora ima itekakve obveze prema činjenica da je Vlada RH putem svojih predstavnika u nadzornom odboru i putem svojih predstavnika u upravi mora usuglašavati sve najvažnije odluke koje su propisane sa međudioničarskim ugovorom. I to je dobro. I taj ugovor i dalje treba biti na snazi i neće ga biti jednostavno razvrći ni ako, ni ako MOL prođe 50% što je, ali što ću ponoviti je mogao i prema sadašnjem zakonu. Dakle ovaj zakon, ovaj zakon kada je mogućnost stjecanja dionica MOL-a da MOL postane vlasnik i preko 50% ne daje nikakvi novi zalet MOLU što nije imao i do sada. Jer da tome nije tako ne bi se MOL popeo sa onih svojih izvornih 47, da 49,1% koje on ima. Prema tome što se tiče toga to su floskule da se ovim zakonom ide in favore MOL-u kako bi ovladao INA-om jer mu ovaj zakon ništa u tom smislu ne donosi već mu što je puno važnije itekako propisuje proceduru ako se u taj posao krene da ne može bez resornog ministra odnosno bez Vlade RH. Hvala.
Hvala lijepa. Imate nekoliko replika. Prvu repliku ima gospodin Mrsić.
Hvala lijepo kolega Bačiću. Postupak koji je Europski sud pokrenuo protiv Hrvatske je počeo u lipnju 2017. i to je bila najava tužbe i Vlada je tada odgovorila da će u suradnji sa Europskom komisijom iznaći rješenje na koji način će se riješiti problem koji je istaknula Europska komisija i da tada je jasno rečeno da će se uskladiti sa ukupnim dioničkim odnosima u INA-i i arbitraži koju ima INA odnosno država sa INA-om odnosno MOL-om. Kako vi procjenjujete da sada najedanput nakon 2 godine skoro da se sada ide sa hitnim postupkom jer čini mi se da iza toga stoje neke druge stvari jer puko usklađivanje sa stečevinom EU se moglo desiti i ranije dakle od 2017. do sada a da očito se iza toga ide nešto drugo i dogovor Plenković i Orban u Mađarskoj.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Bačić.
Kolega Maras, ispričavam se kolega Mrsić, očito je i kolega Maras digao repliku, njega sam vidio pa sam, to je, eto, mada sam s njim više u tom repliciranju. Dakle ja vam, tu ću biti do kraja iskren i nemam razloga tajiti, onog trenutka kada je trebalo uskladiti Zakon o INA-i sa pravnom stečevinom EU bilo je samo pitanje trenutka kada ćemo mi to napraviti. I mi smo mogli zabadati glavu u pijesak poput noja i govoriti da se to nas ne tiče. I ja vam tvrdim da to što mi radimo ne da je protivno interesima RH, ja držim da je ova obveza, sada bacila i stavila veći teret Vladi nego prije jer sada tek u slučaju stjecanja dionica Vlada mora se jasno izraziti zašto to stjecanje dozvoljava ili zašto ga ne dozvoljava. A do sada da smo stavili prema sadašnjem zakonu veto to bi bilo palo i vi, bilo bi palo na Europskom sudu i bili bismo ustvari se ovdje za naše domaće potrebe busali u domoljubna prsa a znali smo da onaj koji je za to zadužen da bi to rušio [[Upadica Radin: Gospodin Bačić, vrijeme, nažalost.]] Ispričavam se.
Nažalost smo dosta preko ali sada će gospodin Maras pa ćete, izvolite.
Hvala lijepa gospodine Bačić, vi ste u svojem govoru rekli nekoliko stvari koje ovako baš logički ne idu jedne sa drugom. Znači prvo ste rekli da MOL može što god hoće, da nema međudioničkog ugovora odnosno među partnerima i rekli ste da on ima 48% i da toga nema da bi mogli raditi što god žele ukoliko se ne pojavi 100% ljudi. A niste rekli da ste upravo vi omogućili MOL-u da dođe do tog iznosa dionica. Znači da, da nije fond braniteljski prodao 7,8% dionica nikad MOL ne bi došao u poziciju. Znači vi ste bili u toj Vladi koja je omogućila da MOL dođe na 48%. A druga stvar koju ste rekli kao ovaj međuortački ugovor nas štiti. A recite nam gospodine Bačiću ako to Hrvatsku štiti zbog čega je ugovor? Zbog čega je onda MOL platio 10 milijuna eura Sanaderu na onim razgovorima oko čega se sudi.
Odgovor gospodin Bačić.
... [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatsku i još su nam platili za to, odnosno ne nama nego bivšem premijeru [[Upadica Radin. Hvala lijepa, hvala gospodine Maras, hvala.]] da štiti Hrvatsku. Još su mu dali evo ti ... [[Govornik se ne razumije.]] dobro si odradio posao.
Gospodin Bačić odgovorite, gospodine Bačić. Gospodin Bačić, izvolite. ... [[Upadica se ne čuje.]] Upalite, upalite, upalite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] vremena jer očito ja sam podrazumijevao da gospodin Maras kao bivši ministar i gospodarstva ili malog poduzetništva zna način funkcioniranja trgovačkih društava sukladno Zakonu o trgovačkom društvu. Pa onda kolega Maras to pročitajte da ne gubim vrijeme na repliku kako onaj koji ima 49 može na skupštini društva vrlo lako dobiti 50% upravljačkih prava bez da pita ništa onoga koji ima 47. To pročitajte i malo pogledajte. Što se tiče da, rekao sam međudioničarski ugovor štiti interese RH da mu se upravo to ne bi dogodilo. A kako je došao MOL, to vi mene pitate, pa pitajte to sebe bože dragi i pitajte SDP? Zašto je MOL, zašto je MOL 2003. bio najpovoljniji ponuditelj na tom natječaju, dobio je 25% plus jednu i nakon toga je počeo upravljati INOM puno više nego što je njegov [[Upadica: Hvala.]] ulog to omogućuje [[Upadica: Hvala.]] kao dioničara [[Upadica: Hvala.]] koji je bio dvostruko manji nego RH.
Gospodin Bulj, izvolite.
Kolega Bačić, nekoliko pitanja. Znači premijer 2018. je u mjesecu kolovozu MOL-u neću dopustit zatvaranje rafinerije u Sisku. Poslije toga 2017. na Božić, Hrvatska će postati vlasnik INE, imamo izjavu ja ću vam je ponovit, drago mi je da je ovdje ministar koji kaže da će se i rafinerija i ugasiti, imamo izjavu ministra važećeg, aktualnog ministra sad Marića koji jednostavno tvrdi sasvim suprotno, znači jedan ministar govori jedno, a drugi drugo, evo pa poslušajte, „Jasno i javno obećajemo nećemo dopustiti zatvaranje rafinerije u Sisku zbog značaja za hrvatsko gospodarstvo i značaja ovog kraja, prije ćemo se prestat bavit politikom nego dopustiti zatvaranje.“ Evo, ja sam ovo rekao pa bi dobro bilo da se i ministar Marić, ministar energetike ovo na ovo gospodina Marića što je rekao na našega ministra. Hvala.
Toliko o trbuhozborcima, jel? Odgovor gospodin Bačić.
Podpredsjedniče, kolega Bulj, ovo zaklinjanje na časnu pionirsku riječ o kojoj vi cijeli dan nama ovdje govorite ja ću vam pročitat možda vam je poznato. „S druge strane ako se MOST nezavisnih lista jednostrano pridruži nekoj koaliciji ili koalira s nekom strankom koja je upravljala Hrvatskom u proteklih 10-tak godina i omogući joj time većinu u Hrvatskom saboru, jamčim da ću podnijeti ostavku na mjesto predsjednika MOST-a nezavisnih lista te svoj eventualni saborski mandat staviti MOST-u na raspolaganje.“ Prema tome, vidite kako je i vaš su čudni put, putevi, kako su čudni putevi predsjednika MOST-a gospodina Bože Petrova. Ponavljam vam, dakle premijer je rekao da će se nastojati vratiti INU u hrvatske ruke i taj posao nije dovršen kolega, kolega Bulj. Taj posao nije dovršen, Hrvatska nije odustala od onoga što je rekao premijer, mi smo u postupku da se taj proces realizira.
Hvala lijepa, imamo dvije povrede Poslovnika iz istoga kluba, prvu ima gospodin Grmoja, izvolite.
Dakle jasno je da je ovo što je kolega Bačić, članak 238., jasno je da je ovo što je kolega Bačić citirao nema veze s temom, ali kad već je znači to citirao ja ću mu reći ovo, niste dobili većinu u Hrvatskom saboru jer je Hrvatska po prvi put imala nestranačkog premijera kojeg ste vi rušili jer niste imali vlast kakvu ste željeli, ispunjena javnobilježnička izjava, to što znači se pokušalo sa ove strane je od bivšeg premijera [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] Milanovića progurati da je prekršeno, nije prekršeno [[Upadica: Gospodin Bulj, povreda Poslovnika.]] niste dobili vlast jer da ste imali ne bi rušili nestranačkog premijera, niste dobili većinu.
Da, a sad ima gospodin Bulj povredu Poslovnik.
238. postavio sam, prekršili ste članak kolega Bačiću, postavio sam vam pitanja na izjave premijera Plenkovića, da nikada neće rafinerija biti u MOL-ovim rukama i da se neće ugasiti ni INA, a što se tiče INE i MOL-a išli ste na izbore, bili ste prisiljeni baš temeljem te bilježničke, javnobilježničke potpise ići na prijevremene izbore jer ste rušili Oreškovićevu vladu jer nije se mogla INA prodavati, tezgariti kao što ste radili, zbog toga se išlo na izbore. Po prvi, slučaj …/nerazumljivo/… Joze Petrovića [[Upadica: Vrijeme, hvala lijepa gospodin Bulj.]] osobnog prijatelja Sanaderovog [[Upadica: Gospodin Bulj.]] dal vi to poznate, a bili ste onda ministar za vrime Sanadera.
Gospodin Bulj, sada da vam, sada da vama dajem vama i gospodinu Grmoji što nema veze što ste odgovorili, što ste dali …/nerazumljivo/… ako vam dajem povredu Poslovnika, ako vam dajem opomenu vi ne možete više govoriti, a to neću napraviti. Dat ću riječ gospodinu Lenartu koji je tražio repliku, izvolite.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče, samo se ja pitam zašto sam ja dobio opomenu, očito ja sam manje vrijedan u ovom saboru, pa evo hvala vam na tome.
Ne pitajte zašto niste dobili. Zašto niste dobili drugu pitajte, zašto niste dobili drugu? Idemo dalje.
Zašto nisam drugu dobio?
Vrijeme, vrijeme ću vam dati više vremena, izvolite.
Kolega Bačić evo vi ste danas rekli da Hrvatska i dalje upravlja zajedno s MOL-om sa INOM, jel tako? A ja vas pitam kad Hrvatska upravlja zajedno s MOL-om INOM zbog čega smo dozvolili zatvaranje rafinerije Sisak kada mnogi stručnjaci kažu da mnogi produkti rafinerije Sisak su isplativiji nego što ih radi Rijeka. Ajde objasnite građanima Sisačko-moslavačke županije, građanima Siska zbog čega onda Hrvatska zatvara svoju rafineriju, a dobivat ćemo produkte iz Mađarske jer od Siska naftovod od rezervoara ide u Mađarsku, jel tako, zbog toga smo zatvorili.
Gospodin Bačić, odgovor.
Zahvaljujem podpredsjedniče, kolega Lenart i ja sam nezadovoljan i najradije bih i apeliram da se ne zatvori rafinerija Sisak. Ja sam 4 godine kao predsjednik saborskog Odbora za okoliš Hrvatskog sabora održao 10-tak tematskih sjednica gdje sam molio tadašnje ministre u vladi i podpredsjednika vlada Zorana Milanovića da se poduzme sve da rafinerija Sisak ide u rekonstrukciju i modernizaciju, nažalost nije se dogodilo, žao mi je. Ja sam i za to da se ne zatvara Uljanik, znate, ja sam za to da se ne zatvara puno gubitaša i tvrtki u Hrvatskoj koji su na granici stačaja. Međutim, svaka ta odluka koja se temelji na srcu možda nije do kraja poslovno utemeljena košta porezne obveznike velikih novaca, primjerice već nas i sada košta Uljanik oko 3 milijarde kuna, da ne govorim o prijašnjim, o prijašnjim subvencijama od '10. na ovamo u hrvatskoj brodogradnji [[Upadica: Vrijeme.]] prema tome slažem se s vama [[Upadica: Hvala.]] i ja sam protiv zatvaranja rafinerije, ali jedno je što bih ja htio, a drugo je što će pokazati financijski pokazatelji i gospodarski načini upravljanja, pa ćemo počekati [[Upadica: Hvala lijepo.]] da vidimo dal će se to dogoditi i kako će biti zbrinuti radnici ukoliko do toga dođe.
Hvala lijepo, gospodin Đakić ima repliku.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, pa kolega Bačiću meni je uvijek zapanjujuće kako ne prihvaća nitko ono što se dogodilo na samom početku privatizacije INA-e. Što je to 25 + 1 dionica? Kakva su upravljačka prava? I ono što ste jasno i nedvosmisleno objasnili, što donosi međudioničarski ugovor? To su stvari koje jednostavno naša oporba u HS ne želi čuti, ne žali čuti što se dogodilo, jednako kao što ne želi razumjeti što u ovih nekoliko članaka Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA-e jasno obavezuje i Vladu, ali i partnera mađarski MOL šta će moć, a što neće moć u budućnosti. Mislim da ste jasno bili nedvosmisleno u svim prezentacijama koje ste izrekli i htio bi naglasiti da 7% braniteljskih dionica nije promijenilo odnos vlasništva MOL-a koji je donio upravni odbor uz suglasnost Vlade [[Upadica: Hvala]] nije promijenio nikakvi odnos u upravljačkim pravima MOL-a… [[Govornik se ne razumije]]
g. Đakić, hvala. g. Bačić, izvolite, o pardon, izvolite, izvolite, povreda Poslovnika g. Grmoja.
Povreda čl. 238., ja moram reagirati na ove laži, mi smo svjesni toga što je napravila SDP-ova Vlada, ali isto tako smo svjesni da ste vi bili u upravnom odboru, znači, članovi su Josip Đakić, Petar Lovrić, Đuro Dečak, Tomislav Merčep, Miljenko Pavlaković, Ivan Posilović, izglasali ste, znači, ovo i vi ste odgovorni zato što je sada, znači, INA u mađarskim rukama, vi g. Đakić imate se obraza ovdje javljat, vi ste odgovorni [[Upadica: g. Đakić je]] imate [[Upadica: Povreda Poslovnika]] obraza obmanjivati hrvatsku javnost.
Povreda Poslovnika g. Đakić.
g. potpredsjedniče, pa povrijeđen je čl. 238. Kolega Grmoja koji uvijek koristeći povredu Poslovnika napada druge, vrijeđa i omaložava. Ja sam ponosan što sam bio član i što sam dana član upravnog odbora, Fonda hrvatskih branitelja jer smo učinili najbolje što je bilo tada moguće, dobili smo i postigli smo najveću cijenu, isplatili smo sve one koji su bili podnositelji otkupa svojih udjela u fondu. Vi se sramite svojih obaveza koje ste potpisali, sramite se svoje firme Grizli s kojom ste [[Upadica: Hvala]] htjeli prat novce i otimati hrvatskim građanima [[Upadica: Hvala]] to je vaša sramota.
Hvala vam lijepa. Dužan sam dat dvije povrede Poslovanika, g. Grmoji i g. Đakiću jer to je bila replika. A sada g. Maras ako hoće.
Ja sam samo htjeo…
Ne, ne, koji članak?
Pa da, al moram reći, 238. jer g. Đakić je rekao jednu netočnost, znači, kada oduzmeš 48-7 dobiješ 41, a to je manje od 44, znači, činjenica je, ne ono što je on rekao, nego da kad je prodao dionice, kao član upravnog odbora fonda da je omogućio Mađarima da preuzmu kontrolu.
Čl. 238. ne govori o netočnostima, ne govori o netočnostima, imate također opomenu, žao mi je. Ne, ne, idemo dalje, oprostite, mislim ako dobite drugu opomenu, mislim, čujte, kako vi hoćete, mogu vam dati riječ, kako hoćete, ako je replika dobit ćete drugu opomenu, onda idemo dalje, g. Bulj, ne čekajte, odgovor na repliku, ispričavam se.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Đakić, u pravu ste, dakle, tad je bilo riječi i to je točno da u natječaju koji je temeljem zakona iz 2002. provela SDP-ova Vlada, najpovoljniji ponuđač nije imao iz natječaja pravo dobiti pogodnosti koje je dobio nakon što je uplatio 505 milijuna dolara, a između ostalog to da ima 2 člana uprave i to je jedan zadužen za financije, drugi član je zadužen za javnu nabavu i zna se što znači javna nabava u toj firmi i treća stvar da je imao brojna zadržana prava kad je u pitanju veto za donošenje odluka uprave, pa onda su tada i ostali ponuđači u tom postupku pitali se kako to da ono što je izašlo u ugovoru između Vlade i MOL-a nije bilo sadržano u osnovnom natječaju i to dovoljno govori o načinu kako je tada SDP proveo privatizaciju INA-e.
Da se vratim trenutak, ja sam dao tri povrede Poslovnika sada, g. Grmoji, g., dvije opomene zbog povrede Poslovnika, g. Grmoji, g. Đakiću i g. Marasu. Žao mi je, idemo dalje, žao mi je jer ne može se povreda, povreda Poslovnika pretvoriti u replike, oprostite, ali to nisu replike. gđa. Irena Petrijevčanin Vuksanović. g., oprostite, g. Gordan Maras, ipak. Ne, nema repliku, pojedinačno.
Replika ili?
Pojedinačno.
Ok, hvala vam lijepo, g. potpredsjedniče imate malo drugačije kriterije, nekome na prvu stisnete opomenu, a nekima tolerirate lepršavost malo duže.
Nisam ništa tolerirao.
Volio bi da ujednačite malo kriterije, al dobro jer se onda ljudi povedu za time i ne razmišljaju.
Nemojmo raspravljat, molim vas, idemo. Raspravite u predmetu.
Dobro, uglavnom imamo ovdje jednu temu koja je izuzetno važna za naše građane, imamo ovdje jedan egzaktan primjer nedosljednosti, ja bi rekao, prevare birača, štete za gospodarski interes RH i pretvornosti u nekim situacijama gdje gotovo nevjerojatno da slušate riječi o interesima RH, a RH konstanto gubi iz tog odnosa. Znači, kaže g. Bačić, međuortački dionički ugovor štiti RH. RH konstantno gubi, INA zatvara radna mjesta, manje proizvodi derivata itd., znači, to su nelogične stvari. Sa druge strane, pozivanje na 2002. i onda mijenjanje ortačkog ili međudioničkog ugovora 2009. kažu, e, tek onda je zaštićena RH, onda se postavlja pitanje, a zbog čega se uopće sudi bivšem premijeru, zbog čega je Hernadi na optužnici i tražimo da ga se izruči iz Mađarske jer navodno, tako kaže sud, se tu vršila razmjena 10 milijuna EUR-a da se potpiše upravo taj ugovor o kojem g. Bačić govori da je zaštitio RH. Onda oni koji nude novac na svoju štetu, nisu svjesni šta rade ili je istina u potpunosti drugačija, svjesni su oni šta rade i znaju zbog čega su išli tako na taj način nastupati i pokušati ishoditi ugovor koji je u biti njima na korist. I to je cijeli problem i sukus INA-e oko koje se ništa nije radilo godinama i gdje je evidentno i pod sumnjom korumpirana vlast dovela do toga da danas imamo zatvaranje, zatvaranje Rafinerije u Sisku, manje proizvodnje i da smo u situaciji gdje nas i Mađari i tuže i arbitraže idu na našu štetu gdje ćemo plaćati milijarde i milijarde kuna koji se vuku, ja bi rekao, doba one nesretne Vlade u kojoj je sjedio i kolega Bačić i još neki, al sada pošto je on govorio ovdje, moram njega apostrofirati. Znači, sa te strane moramo biti svjesni gdje je problem nastao. Nevjerojatno mi je sada ovdje slušati da Mađari mogu što god žele sa 48%, a znamo tko je 7% prodao, maloprije se pohvalio sa time i kolega Đakić, evo, vrlo jednostavna računica, 48 MOL – 7 Đ, to je kao Đakić, je manje od 44, šta ima RH. Najjednostavnije moguće, moj sin, evo, koji danas nije i u školi, zna da je ovo ovako, treći razred osnovne škole, MOL 48-7 Đ, manje od 44 HR, Hrvatska. Znači, pojednostavljeno da nismo prodali tih 7% dionica, MOL bi mogao, kako kažu naši, pjevati borbene, ne bi ništa mogli napraviti, ne bi se INA zatvarala, ne bi imali u potpunosti nadzorni odbor svoj, upravu svoju, ne bi naši ljudi ostajali bez posla, ali problem je što smo to tada napravili. Zbog čega? To ne znam ja, to možda mogu dati odgovor oni koji su tada donosili odluke, kolega Bačić, Đakić i ostali, ali činjenica je i od toga ne možemo pobjeći, to je problem. I sada ministar Ćorić tu nama mora objašnjavati da u biti se ništa ne mijenja, da je interes RH najveći mogući, pa kako je interes RH zaštićen ako gubimo radna mjesta i gubimo proizvodnju derivata, kako je to zaštićeno, na koji način? Da li se neki dogovor između Orbana i premijera Plenkovića odvija sa strane? To također ne znamo, ali možda bi trebali znati, želimo znati koji interes RH ima da se ovaj zakon ovako mijenja i šta će i u budućnosti, na koji način će to dovesti do bolje pozicije RH? Šta nam znači to što kaže ministar Ćorić da oni moraju prezentirat neke planove, pa oni su prezentirali i potpisali ugovore da će modernizirati Rafinerije u Sisku, Rijeci itd. i ništa nisu napravili. Privatizacija, ako se vraćamo na tu 2003.g. kada se potpisalo, potpisali su se ugovori o modernizaciji. Zašto od 2003. kada je u poziciju došao HDZ do 2011. nije ništa napravljeno, 8 godina, nikakva modernizacija nije napravljena Rijeke i sve ono što su Mađari preuzeli prilikom kupovine ovoga šta je rekao g. Bačić, kupovine 25% dionica. Bilo je također u sklopu toga i obaveza investiranja u INA-u, planovi širenja tržišta po cijeloj bivšoj državi, regiji itd., ali 8 godina Vlada HDZ-a, premijera Sanadera, nije napravila ništa po tom pitanju. To su pitanja koja su dovela do sad vrlo teške situacije i tu mogu razumjeti da se sada teško može puno napraviti, ali na ovaj način izvrtati istinu i teze, jednostavno nije moralno, nije dopušteno i ne bi trebalo biti dopušteno u jednoj civiliziranoj zemlji gdje ljudi drže do svoje riječi i do onoga što rade. Premijer Plenković prije dvije i po godine govori da ćemo kupiti INA-u, skoro sam pao sa stolice kad sam to čuo, jer sam shvatio da čovjek govori da će potrošiti 15, 20 milijardi kuna na što? Odakle? I naravno da se nije ništa desilo i neće se desiti, neće premijer Plenković vratiti INA-u u hrvatske ruke, to svi znamo ovdje i ne treba nikoga zavaravati i govoriti da će RH otkupiti INA-u, neće. Mi u ovom trenutku jedino što možemo napraviti je da štitimo svoj interes kroz to da branimo MOL-u da ostvaruje planove koji su na štetu našeg gospodarstva, prvenstveno mislim zatvaranju rafinerija, da utječemo cijenama prirodnih resursa i bogatstava koje RH ima, da na taj način pokušamo pritiskati INA-u odnosno MOL da radi u interesu onoga šta mi želimo, a ne onoga što oni žele, a jasno je što oni žele, oni žele zatvoriti proizvodnju i isključivo INA-u tretirati ko svoj prodajni kanal gdje će plasirati derivate koje su napravili tko zna gdje. I to je sukus ovog problema i zbog toga se mi danas tu bunimo i zbog toga hrvatski interes u INA-i se ne brani već duže vrijeme i nije ga moguće braniti. Od onog trenutka kada je ugovor potpisan između Vlade, sjećam se ko danas Polančec i Hernadi u zgradi u Vukovarskoj, kao da su napravili ne znam kakav posao, vidimo kako se to vuče i do kud nas je to sve skupa dovelo, od onog trenutka više gotovo i nije moguće braniti INA-u. Propušteno vrijeme, izgubljeni novac, izgubljena radna mjesta, mekani pristup Vlade i premijera Plenkovića i jedino što me čudi, takva lakoća obećanja koje ne može izvršit, prije dvije i po godine da će kupiti INA-u i vratiti je u hrvatske ruke. Sa te strane, kolegice i kolege, jasno je da ne možemo podržati takvu politiku, jasno je da ovo i nema veze sa Europom, ovo je samo forme radi, određivanje nečega što je loše zacementirano već 2009. g. Znači, ovdje nažalost, je vrlo teško popraviti stvari. Ono što ja predlažem ministru da uzme one mogućnosti koje ima, a ima jer upravlja prirodnim resursima, koje crpi INA koje koriste Mađari, da na taj način pokušava modelirati, da pokušava koristiti ljude koji su tamo, među INA-ima tu su, koliko mene dobro sjećanje služi i neki partneri, odnosno, supružnici bivše potpredsjednice, još uvijek sjede tamo i pitanje je na koji način štite hrvatski interes i kako su se oni postavili u toj situaciji, da onemogući da INA ide u ovom smjeru. Mi imamo tamo ljude koje po ugovoru predlaže hrvatska strana, što su ti ljudi napravili da INA danas bude bolja kompanija, nego što je bila jučer i da hrvatski radnici od toga imaju koristi, da Sisak ima od toga koristi. Mi smo opustošili taj grad i tisuće i tisuće radnih mjesta je tamo nestalo, vlada uopće ne mari niti brine o gradu koji je nekad bio ponos industrije, ja bi rekao RH. I sa te strane toliko štete je napravljeno, a rekao sam, vrlo teško je sada vratiti vrijeme unazad. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prvu repliku ima g. Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Maras, ne tvrdim ja sam, da je taj ugovor, danas međudioničarski ugovor dobar. To vi tvrdite. To vi tvrdite isto tako, ako nisam u pravu. A vi tvrdite da je šteta. Zašto ga niste promijenili, zašto niste kao član vlade iz tog ugovora izišli? Koji je to bio razlog. Zašto niste temeljem Zakona o obveznim odnosima, rekli taj je ugovor štetan za RH i Hrvatska će iz njega izići. I to vam nitko ne bi priječio ko proceduru i kako se iz ortačkih ugovora izlazi iza među dioničarskih ugovora. To je jedna stvar, a druga stvar, nije točno, nije točno i rafinerija Sisak i rafinerija Rijeka, Rijeka je modernizirana, niti ona nije u cijelosti još… [[Govornik se ne razumije.]] dan bio prema ugovoru s MOL-om da je dužna INA rekonstruirati Rijeku i prva faza je iz Siska također išla, 2012. g. kada ste vi došli za Siskom nije ništa više napravljena u smislu modernizacije. I danas plačete krokodilske suze nad Siskom, a trebali ste i vi tada se založiti da se on rekonstruira.
Hvala gospodin, e oprostite odgovor, g. Maras.
Hvala lijepo. Pa jasno je ukoliko pratite, a vjerujem da pratite vijesti, čitate novine, da je bio u tijeku i sudski postupak i određene su presude bile donesene pa poništavane. Znači nije moguće izaći iz nečega tko nema suglasnosti oba dvije strane ako tako stoji u ugovoru, ukoliko nije dokazano da je napravljena na koruptivan način. Da je, taj sud, presuda ostala na dijelu, u toj situaciji bi bilo moguće izaći, nakon što ste vi to potpisali 2009. više nije bilo moguće izaći iz tog cijelog postupka. I maloprije ste govorili ovdje, ja nisam jedini valjda koji je to čuo, da je taj ugovor u biti garant Hrvatske, da će ostati zaštićeni. To smo slušali sada svi, tu u vašem, izvaditi ću vam stenogram, znači, to ste vi govorili, ali opet još jednom naglašavam, zbog čega bi netko išao plaćati 10 milijuna eura na svoju štetu. Znači kao zaštitila je drugu stranu i onda još on kao nudi neke novce, da bi štitio drugu stranu. To baš nije logično, vidjeli su oni svoje interese, ako je to na kraju tako bilo.
Hvala g. Mrsić.
Kolega Maras, točno ste ukazali na problem, koji je, a to je ugovor iz 2009. g. prijenos upravljački prava, jer to je očito loša i neinteligentna odluka, za koju nigdje nije pisalo da je to obavezno da se to napravi, ali nakon takve odluke ne možeš ići doma, plačući i reći nisam to htio, nisam to znao, nisam se htio obavezati na taj način. Očito da ono što je potpisano je to što je tu i da se tu ne može mijenjati to je trebalo ispoštovati i ugovori su takvi, kada ih potpišeš, onda ih moraš poštovati, čak i onda kada su na štetu osobno, a ovdje su očito bili na štetu RH. Sada ova izmjena zakona, čini mi se da ide samo za time, da se napravi kontrola štete, al mislim da to nije primarni cilj, nego očito da je nekakva divna zavjesa nečega što se valja sada, jer nema potrebe da se ovaj zakon donosi po hitnom postupku.
Hvala. Odgovor g. Maras.
Hvala lijepo, jasno je da ima priča iz ovoga i žao mi je što nam tu priča, ministar ne ispriča ovdje da znamo zbog čega doista se ovaj zakon donosi. Znači nije to regulativa EU, nije to obaveza koju smo preuzeli, to je najlakše uvijek tako reći. Znači za sve što radimo, bi kao trebali po defoltu raditi. Postoji razlog i vrlo vjerojatno ćemo ga uskoro vidjeti. Nažalost, on će biti na štetu naših sugrađana, i kao što ste sami rekli, ne može nešto biti korisno za Hrvatsku, ukoliko je smanjilo nekoliko tisuća radnih mjesta i ukoliko smo se svi ovdje navodno kleli, u to da da želimo da INA bude jača, a ona danas slabi. Čuli smo u nekoliko puta danas, izjave ministra, državne imovine Marića, koji je rekao da će se prestati baviti politikom ukoliko se zagasi rafinerija u Sisku. Evo, zagasila se ali to ne sprječava njega i ostale kolege u HDZ-u da i dalje nastavljaju raditi ono što rade i što su radili do sada.
Hvala lijepo g. Maras, g. Đakić ima repliku sada.
Hvala lijepo g. dopredsjeniče. Kolega Maras, tvrdite da je sve šteta što je učinio HDZ i što je braniteljski fond prodao dionice od 7%. Da ja sam predstavnik bio Hrvatskog sabora Odbora za ratane veterane u fondu i mogu reći da 7% bez obzira na vašu matematiku koju želite implicirati u hrvatsku javnost, da s tim se postiglo nešto što je zapravo omogućilo MOL-u drugačija upravljačka prava. Vi ste definirali u svojem ugovoru 25 plus 1 točno kako će upravljati, što trebaju učiniti, kakvu modernizaciju sprovesti, to niste kontrolirali ni tada kada ste potpisali, ni kasnije kada ste bili u vlasti, ništa niste učinili konkretno na onome što je trebalo raditi, pratiti ugovor podsjećati što treba učiniti sa rafinerijama kao i sa svim drugim segmentima INE. 6,2% radnika ne spominjete koji su prodali INE, a dobili su ih po posebnim povlasticama, to ste zaboravili reći, što je to donijelo [[Upadica: Vrijeme.]] 6,2% [[Upadica: Hvala.]] dionica koje su radnici prodali.
Hvala, odgovor gospodin Maras.
Gledajte ja ne mogu govoriti o osobnoj imovini ljudi, ali vi ste u ime politike prodali, u ime politike, pa sjećamo se izjava i bivše tada podpredsjednice pa premijerke gospođe Kosor da je bio i kontakt sa premijerom i da je vlada dala suglasnost, jel je to trebalo prodat, pa nisu građani koji su bili zaposleni u INI, oni mogu sa svojim dionicama radit što god žele, ali vi ste u ime politike prodali 7% i na konto toga MOL ima 48% i to nije Marasova matematika, tako nešto ne postoji, postoji samo matematika, kad oduzmete 48 minus 7 dobijete 41, a 41 je manje 44, to evo ja sam siguran da ćete se svi složit sa mnom, jel se slažete s tim da je to tako točno. Znači s te strane, ajmo se složit barem oko broja pa to nije komplicirano, da niste 7% prodali u ovom trenutku bi Hrvatska imala više od MOL-a, vrlo jednostavna matematika.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, sada je na redu gospođa Irena Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani podpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnikom, evo ja ću moj doprinos raspravi će biti faktografski, imamo izjavu premijera Milanovića iz 2014. godine koja kaže ovako. „Premijer Milanović poručio je da se država neće zaduživat za 3 milijarde EUR-a da bi kupila dionice INE od MOL-a istaknuvši da MOL svojim udjelom može slobodno raspolagati unatoč tome što prethodna SDP-ova Vlada je prodala prvih 25% dionica MOL-u.“ Završen citat. Onda s druge strane imamo izjavu premijera Plenkovića iz 2017. godine koji za razliku od premijera Milanovića želi zaštiti nacionalne interese gdje kaže ovako, još jednom iskazujemo spremnost da riješimo ovo pitanje, nastavit ćemo razgovore za to su potrebni opsežni i kvalitetni inputi brojnih stručnjaka kako bismo ovu kompliciranu priču doveli do kraja s jasnom vlasničkom strukturom i ulogom hrvatske države koja treba u INI biti dominantna. Međutim, istoga dana što se događa ministar vanjskih poslova Mađarske Peter Szijjarto kazao je u intervju mađarskom tjedniku da u slučaju Hrvatske i MOL-a normalna poslovna suradnja više nije moguća, da je politički neodrživa te da ne preostaje ništa drugo nego tu suradnju okončati. Dakle, s jedne strane imamo politiku SDP-a koja faktografski gledano ide od 2002. godine i taj zakon iz 2002. je ključan i praktički tada naravno Hrvatska još nije bila članica EU, ali praktički tada je prodano prvih 25% dionica INE. SDP-ova Vlada je donijela taj zakon, u sklopu tog zakona je tada bio i HEP pa je HDZ-ova Vlada 2010. izdvojila HEP iz tog paketa, srećom i taj zakon dakle o kojem sada cijelo vrijeme ovdje se apostrofiramo je donijela SDP-ova vlada, a taj zakon predviđa da se u potpunosti privatizira INA i to je tako to je fakt. Možemo ići dalje u faktografiju, dakle imamo veljaču 2017. gdje imamo MOST-ov prijedlog na koji način riješiti INU i model koji predlaže MOST je inicijalna ponuda, dakle da se jedna četvrtina HEP-a, sad jel čujete jedna četvrtina HEP-a ovdje da u zalog kako bi se steklo dovoljno sredstava, pa onda imamo još imamo neke druge modele energetski holding itd., koji ne dolaze od MOST-a i svi ti modeli su zapravo onda stavljeni na stol onog savjeta koji znamo kako je išao. Imamo još nekoliko prijedloga, ali sad da ne gubim vrijeme na to, reći ću samo da to smo isto ovdje čuli 2017. 13. srpnja Europska komisija zapravo odlučuje pokrenuti taj postupak protiv Hrvatske pred Sudom EU jer Hrvatska nije promijenila taj zakon o privatizaciji INE koji je državi davao pravo veta u ključnim stvarima i naravno da je onda ova Vlada reagirala promptno i želeći zapravo biti u stalnom kontaktu s Europskom komisijom i želeći pronaći rješenje glede te neusklađenosti koje ni jedna prethodna vlada nije željela uskladiti i mi smo zapravo, nismo usklađeni s europskom pravnom stečevinom to je manje bitno, ali bitno je to da nacionalni interesi koji prethodno nisu bili zaštićeni bit sad trebali biti zaštićeni. I sad cijelo vrijeme govorimo o nekakvim situacijama, a zapravo ne govorimo o kronologiji u cijelom kontekstu nego parcijalno vadimo dijelove i onda na taj način diskutiramo. Ono što je ovdje bitno reći, pa zašto taj članak nije u skladu s pravnom stečevinom EU. Malo prije sam rekla, zato što je to nasljeđe ovog SDP-ovog zakona o privatizaciji INE i već 2003. kad se prodaje taj prvi paket od 25% već smo mi praktički u koliziji sa tom pravnom stečevinom i konačno onda dolazi ta famozna 2009. o kojoj se toliko sada ovdje govori, gdje mi imamo stanje ovakvo kakvo imamo, dakle 2009. imamo situaciju da 44,8% dionica INE ima vlada, a 49,1% ima MOL. Kako je do toga došlo? To nije uzrok, dakle ovdje ne govorim o uzroku nego govorimo o posljedici nečinjenja odnosno nečijih činjenja za što je bila i kaznena odgovornost. I ono što je bitno reći, ne znam da li je netko spomenuo, dakle smisao ove izmjene zakona nije cijela ova kronologija, smisao izmjene ovog zakona je prije svega zahvaljujući tom jednom članku koji je sporan uz onaj članak 4. o kojem se prethodno dosta govorilo isto iz tog zakona iz 2002. prije svega usklađivanje sa europskom pravnom stečevinom što ne mora biti najvažnije ali je bitno izbjegavanje tužbi tj. zaustavljanje postojećih tužbi. I ono što je zapravo najvažnije a nabrajam posljednje namjerno to je očuvati infrastrukturu energetsku koliko god je moguće i ona ovim izmjenama zakona nije ni sa čim ugrožena. Čak postoji i zaštitni mehanizam. Ovdje je govoren niz netočnosti, nije točno da hrvatski zakon, da hrvatski zakoni su prepisani ... [[Govornik se ne razumije.]] iz Europske pravne stečevine. Dio zakona je usklađivan, dio zakona je potpuno autonoman ali usklađen sa europskom pravnom stečevinom. Dakle Hrvatski sabor nije ni sa čime izgubio autonomiju. Nije točno da ministar radi protiv interesa RH upravo suprotno ako smo slušali faktografiju onda nam je to jasno. I nije točno da resorno ministarstvo ovim izmjenama zakona čini išta što je protivno interesima RH, to su dakle dezinformacije. I ono što meni jako smeta da je saborska govornica postala praktički tvornica dezinformacija, da se parcijalno vade informacije i da se onda plasiraju na način da ta parcijalno izvađena informacija iz konteksta egzistira kao istina bez da se uzima u obzir da je ona posljedica nekih prethodnih činjenica. Ja dakle odgovorno tvrdim ovdje i ne plasiram dezinformaciju da izmjena ovog članka 10. je pokušaj da se popravi ono što se može popraviti s obzirom na sve već povijesno iznesene kompleksne situacije oko INA-e a situacija s INA-om je do te mjere problematična da ne samo da imamo jedan arbitražni postupak, imamo dva arbitražna, jedan je okončan nažalost na štetu Hrvatske, imamo sudske procese, imamo optužbu za korupciju koja je okončana. Dakle odnosi sa mađarskim MOL-om su toliko komplicirani svih ovih godina da je smiješno ovdje parcijalno vaditi izjavu jednog ministra Marića koji uopće niti je resorni ministar u ovom resoru pa govori u tom smislu niti je premijer. Znači to je svođenje ove rasprave do te mjere na trivijalnu razinu da je to zapravo apsurdno. I ono što bih na kraju samo rekla a možda bolje i da, možda bolje da ne kažem ali reći ću, bolje da ne kaže… ... [[Upadica se ne čuje.]] da, biti će prilike za, biti će prilike za replike ako budete željeli. O Rafineriji Sisak, dakle donesena je odluka još davno prije a sad imam i ovdje tu faktografiju, dakle analiza je pokazala da konverzija Rafinerije Sisak u logistički centar je ekonomski najisplativije rješenje, naravno da je tu analizu napravio MOL koji ima pravo na tu analizu i to je potpuno legitimno i on ima ta prava i mi mu nažalost ne možemo ta prava oduzeti. I oni su zaključili da bi se provedbom, oni su zaključili da bi se provedbom zapravo te konverzije rafinerije Sisak oni realizirali 93 milijuna dolara novčanog tijeka u sljedeće tri godine što je u usporedbi sa sadašnjim kapacitetima gdje rafinerija nažalost radi sa 35% nešto što je njima kao vlasniku u ovom trenutku većinskom daleko isplativije. Nažalost takva je situacija i to su činjenice. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imate tri repliku. Prvu repliku ima gospodin Maras.
Hvala lijepo. Problem je ovdje gospođo Irena što se ta analiza koja ide u korist njih jer rade šta misle da je bolje za njih, ne poklapa se u našem interesu. Znači to je jedan mali problem u cijeloj ovoj zavrzlami jer tu 93 milijuna eura uz 100 ljudi a 60 milijuna eura uz tisuću ljudi koji rade tamo. Znači morate gledati šta je interes naš a ne šta je interes MOL-a. A vidim da ste se jako dobro faktografski pripremili i proučili zakon, zanima me točno konkretno na koji način članak 10. ovog zakona može jednom mjerom pomoći da se isprave sve ove štetne posljedice koje smo imali proteklih godina. Evo jedan mi samo dajte primjer jer ja to zbilja ne mogu pronaći. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa Vuksanović Petrijevčanin.
Dati ću vam tri ne jedan a to sam sad malo prije rekla, dakle izbjegavanje tužbi, to je zaustavljanje postojećih. ... [[Upadica se ne čuje.]] Je, je, je, je, samo niste čitali površnosti, čitali, a to je inače greška da površno čitate i površno pristupate, niste dovoljno sistematični. A glede rafinerije, MOL je objavio opet u listopadu 2014. da imaju višak rafinerijskih kapaciteta u Europi i tada poziva INA-u da konsolidira rafinerijske kapacitete. I što se događa? Oni u talijanskoj Mantovi imaju to logističko središte i sada bi INA umjesto dvije rafinerije u Rijeci i u Sisku, s time da ova u Rijeci radi sa nekih 80% kapaciteta a ova radi sa 30, 35% jedna od njih, po njihovoj procjeni realizira gubitke, treba ih konsolidirati u jednu odnosno u taj logistički centar. Naravno da je Vladi u interesu zaštiti što je više moguće radnike to je pokazala na primjeru i nekih drugih gubitaša, tako da će i ovom slučaju to isto učiniti.
Gospodin Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice, slušao sam vašu raspravu i govorili ste o nekim stvarima koje je izjavljivao predsjednik Vlade RH pa bih vas sada podsjetio na nešto što je predsjednik Vlade RH izjavio prije 2 godine i gotovo 2 mjeseca a to je vratiti ćemo INA-u u vlasništvo RH. U međuvremenu nismo o tome što se radi na pitanju povratka INA-e u vlasništvo RH saznali ništa. Jedina konkretna izjava koja je išla u tom smjeru je predloženi modalitet financiranja tog poduhvata a to je da ćemo privatizirati HEP kako bi nacionalizirali INA-u. da ćemo privatizirati HEP kako bi nacionalizirali INA-u. Naravno da to nije bilo prihvatljivo nikome. Naravno da se od toga barem se sada tako čini osim ako se pita kolege iz HNS-a odustalo. Pa vas ja pitam, što je, ali što je ova Vlada u dvije godine i dva mjeseca učinila kako bi ostvarilo premijerovo božićno obećanje? Hvala.
Hvala. Odgovor izvolite.
Na žalost, niste me pozorno slušali. Jel' kao što sam rekla premijer Milanović je rekao da MOL sa svojim udjelom može slobodno raspolagati i da se nas to ne tiče i ne pada nam na pamet da mi vraćamo ono što bismo trebali vratiti. Za razliku od njega premijer Plenković pokazuje volju, pokazuje motiv, a pokazuje i mogućnosti koje je iznio na način na koji smo svi vidjeli. Sada ćete vi reći da je premijer Plenković izdao nacionalni interes, a premijer Milanović se borio za te nacionalne interese, vi to vjerojatno nećete reći, ali smo imali prilike to čuti. Znači, jedan pokušava popraviti ono što su neke prethodne vlade i neki prethodni dionici učinili, a drugi kaže to se nas ne tiče i MOL ima pravo raspolagati s tim kako god želi. Pa mislim da je pametnom čovjeku ovdje dovoljno.
I na kraju repliku ima gospodin Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Petrijevčanin, pa slušali smo danas pokušaje da se na ovu Vladu, i na ovog premijera i ministra prebaci nekakva odgovornost svih dosadašnjih vlada i ministara po pitanju INA-e, po pitanju Rafinerije itd. Međutim, postoje zapisi i zna se tko je što radio u koje vrijeme. Evo, gospodin Grbin trenutačno je otišao, ali on je optužio ovu Vladu. Imamo mi izjavu Zorana Milanovića iz 2014. godine, imamo iz 2011. mijenjat ćemo Zakon o INA-i, ne damo je Rusima itd., itd. Svi su oni nešto obećavali i stavili u ladicu i stavili u ladicu, jer je najbolje ne činiti ništa. A imamo i priču Mosta danas koji se pravi neuk i govori i optužuje sve ostale. Znali su oni što se tamo događa i zato imamo izjave njihovih ministara tada. Ali imali su oni i člana Nadzornog odbora jednog odvjetnika iz Poreča koji je ujedno bio i član Nacionalnog vijeća Mosta koji zna sve što piše u toj studiji o kojoj ste govorili. I danas se prave neuki i pokušavaju optužiti drugog. Točno su znali i na vrijeme su najavili ovo što bi se danas kao htjelo staviti na leđa ove Vlade.
Hvala. Gospođa Petrijevčanin-Vuksanović izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Borić, meni osobno smeta kada se sistematičan i odgovoran rad ovog ministra ili bilo kojeg ministra koji radi na takav način pokušava proglasiti izdajom nacionalnih interesa. A s druge strane se pokušava obmanuti javnost da su neki drugi nešto više učinili, a upravo je suprotna istina. I ono što je bitno reći, pa nitko to nije spomenuo MOL je Sisačku rafineriju u jednoj izjavi usporedio sa neuspješnim sportašem ambicioznih roditelja. Evo ja čitam nakon što su objavili internu analizu i rekli su da ih ne zanima na koji način će se rješavati pitanja radnika itd. MOL ima pravo to reći. Međutim, hrvatska Vlada koja je pokazivala određenu zabrinutost i interes za zaposlene to pokazuje i sada i to svjedoči dakle izmjena ovoga zakona. I ja ne vidim što je tu uopće sporno.
Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Gospodin Lenart izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre, kolegice i kolege, a možemo se do jutra, se optuživati HDZ-e, SDP-e, Most ili ne znam tko. No činjenica je da INA više nije hrvatska i kako je izgledno neće više nikada niti biti. Možemo spominjati jednog premijera, drugog, trećega. No, činjenica je i to da se Ivi Sanaderu sudi za primanje mita u vezi ovog problema i to je činjenica. A poznata je i činjenica da se vi odričete svojih bivših predsjednika preko noći Sanadera, Karamarka, tako ćete se odreći i Plenkovića za koji dan samo kada dođe vrijeme za to. U prirodi vrijedi pravilo da velika riba jede malu ribu. No, u ovom slučaju je mala riba pojela 10 puta veću ribu jer je MOL bio 10 puta manji od INA-e zahvaljujući kako to Miro Bulj kaže Mađaronima INA je u mađarskim rukama. Činjenica je i da se nakon prošlog posjeta premijera Orbana Hrvatskoj odnosi između Hrvatske i Mađarske su zatoplili i očito je naš premijer obećao nešto ustupiti mađarskom premijeru kako bi ti odnosi bili daleko bolji. No, u svemu ovome nestalo je jako puno radnih mjesta. Nestala je energetska neovisnost o derivatima ugljikovodika. Rafinerija u Sisku je rafinerija kao što je evo Krešo Beljak spomenuo je od 1964. godine, u 35 godina je sagrađena, radila je zajedno sa firmom INA-om. No međutim, danas ona više ne treba. Zašto ne treba? Vi koji pričate o Rafineriji a ne znate gdje se ona nalazi pričate paušalno. Rafinerija Sisak se nalazi na željezničkoj pruzi u blizini autoceste na plovnom putu Sava. Nalazi se na čvorištu gdje je transportni put za sirovu naftu od Omišlja do Siska, od Siska do Mađarske, od Siska prema Slavonskom Brodu, prema Novom Sadu, Pančevu, prema Bosanskom Brodu i rafinerijama. Pokraj Rafinerije Sisak se nalazi skladište JANAF-a koji ima 11 rezervoara od 500 tisuća kubnih metara ili da je možda građanima bliže od 500 milijuna litara sirove nafte u skladištu. Pored toga leži Sisačka rafinerija i nemojte mi reći da je ona neisplativa na tom dijelu. Analize koje čitate koje je kolegica Irena čitala su analize MOL-a. No, sindikati su dokazali u svojim analizama i stručnim analizama da su neki produkti u Rafineriji Sisak daleko isplativiji, nego oni u Rafineriji Rijeka. I jednostavno se zatvara zbog Mađara jer njima ne paše da u Sisku bude Rafinerija koja tu traje jako, jako dugo. Tko pita građane Siska što oni misle? Možda imat će čišći zrak, to je činjenica. No grad koji je imao i Željezaru i Rafineriju nema više ništa. Ja sam se neki dan vozio uz Rafineriju, često onuda prolazim. U Rafineriji je tišina. Nema proizvodnje. Ona je već zatvorena i bespredmetno je pričati o tome da li će biti zatvorena ili neće biti zatvorena. Mnogi su se busali, evo ovdje se spominje ministar Marić. Ja sam ga osobno slušao kada je to govorio. No, busao se je i župan Ivo Žinić, župan Sisačko-moslavačke županije isto tako da neće dozvoliti da se Rafinerija Sisak zatvori. Čak je tražio 2015. tematsku sjednicu Županijske skupštine o Rafineriji. Tražio je predsjednika Vlade da dolazi tamo, tada je bio Milanović predsjednik Vlade. No danas kada je njegov predsjednik Vlade Plenković na vlasti ne želi dati oporbi da se organizira tematska sjednica o Rafineriji. Što se promijenilo u tri godine? Ne smije, zato što vi iz HDZ-a ne smijete dići glas o onome što vam vaši nadređeni kažu. A dokaz je i tome da morate potpisivati kojekakve izjave da čak ni na sudu ne smijete govoriti protiv onoga što vam stranka odobri. Krivica o Rafineriji, pa da nije tako ne bi se Sanaderu sudilo. Da Mađari nisu umiješani, pa zašto ne izruče Hernardija, ali oni štite i svoj narod i svog glavešinu koji je umočen u kupovinu INA-e. Jednostavno možemo mi donositi ovdje zakon kao što donosimo hrpe ispraznih zakona šupljih koji na žalost ništa ne mijenjaju. Svaki zakon koji predlažete i donesete ovdje a ne smijete glasati po svojoj savjesti zovete reformama, a reforma nije donošenje zakona, nego drastično mijenjanje odnosa u sektoru. A ja nisam vidio još takvu situaciju u Republici Hrvatskoj da se dogodila u protekle 3 godine. Na žalost možemo mi ovdje jaukati, pričati, svađati se koliko god hoćemo. Rafinerija Sisak je prošlost. Radna mjesta u Sisku su prošlost. Sisak se kao grad gasi. Mladi ljudi iz Republike Hrvatske odlaze u svijet, u Europu gdje postoji uređena država, gdje znaju jasno svoja prava. U Hrvatskoj nema niti pravne države, niti pravde, niti sustav funkcionira, pa evo i mi u Saboru smo neki više jednaki neki manje jednaki. Čak nam je evo i ministar umjesto da dolazi ovdje kao gost odgovarati na pitanja koja mu postavi, drži politička predavanja i okvalificira zastupnike onako kako se njemu sviđa što nije ministre vaš posao ovdje i mislim da nije u redu da se tako ponosite. Niste to meni govorili. Pa smijete se vi, da, ali znate kako - svaka sila traje za svog vijeka – pa tako će i vaša isto. Gledao sam ja i Polančeca i mnoge druge ministre, pa vrlo brzo su promijenili priču i promijenio se njihov status. Pa nemojte se misliti da jednoga dana i vaši kolege neće vas staviti na neko drugo mjesto. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma hvala vam lijepo, ja ne želim biti ministar niti jednog resora. Ne želim biti ministar, evo i neću nikada biti ministar to i javno kažem pred javnošću tako da …
Molim vas dajte mi sekundu pa ću vam produžiti. Produžit ću vam.
Evo još imam dvije minute strpite se.
Moram reći nešto, da, da. Moram reći nešto.
Pa strpite se još dvije minute potpredsjedniče.
Gospodinu ministru. U Saboru ima drugačija prava od izvršne vlasti. Znači može se, pravo je zastupnika drugačije od izvršne vlasti. Oprostite, tako piše u Poslovniku. Izvolite.
Tako je. Zahvaljujem vam poštovani potpredsjedniče. Ja znam da sam sjedio nekada umjesto svog ministra tamo i nikada mi nije padalo na pamet da se ovako ponašam i da govorim zastupnicima kao što je rekao premijer da su mali miševi ili ne znam kako drugačije ih nazivati. Na žalost, ovaj Sabor se srozao na najnižu moguću razinu i sve o čemu raspravljamo jednostavno je tuga i žalost jer što god mi govorili ovdje ili svi drugi koji će biti oporba dok je ovakav Izborni zakon i odnos u ovom Saboru i dok je ovakav utjecaj Hrvatskoga sabora na donošenje zakona dok se mora slušati onoga tko dirigira političkog komesara ova Hrvatska će i dalje propadati. Hvala.
Hvala vam lijepa. Ali imate pet replika, pa ćete moći nastaviti. Gospođa Petrijevčanin- Vuksanović.
Hvala poštovani kolega Lenart. Nisam govorila o analizama, nego o upravljačkim pravima, a to je velika razlika. Bili da je recimo Vlada vlasnik Rafinerije u Sisku, što mislite bi li ti ljudi završili negdje gdje ne trebaju završiti? Pa ja sam sigurna da ne bi, ali govorimo o upravljačkim pravima nekoga tko nije hrvatska Vlada, a hrvatska Vlada ovdje može intervenirati na način na koji intervenira. Za dogovor trebaju dvije strane vi to znate, ali kako ćete dogovoriti nešto s nekim kada vam ta osoba s druge strane iz Budimpešte poručuje da želi tu suradnju okončati. Znači, ako postoji dobra volja sa hrvatske strane, a postoji što vidimo u mandatu ove Vlade, ne postoji dobra volja s druge strane. I što ćemo sada? O tome se radi.
Gospodin Lenart odgovor.
Kolegice Irena, Maras vam je ovdje iznesao matematiku do 100 vrlo lako sa cijelim brojevima. Ovako se može znati zašto je to tako. Mađari su gazde u INA-i. Mađari su gazde u INA-i što god vi rekli i bit će onako kako oni kažu. Da nije tako ne bi se zatvorila Rafinerija Sisak, a vi ste spomenuli da čitate analizu MOL-a. Pročitajte si fonogram. Pročitajte si fonogram. Hvala.
Gospodin Panenić.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče Lenart, ono što je definitivno sami vidite provodi se neka strategija. Ono što se malo sprdali kolege ovi ljevičari ovdje s moje lijeve strane u biti je ono da neki naslovi govore što sam ja izjavio, ali zapravo Mađari su dali smjer, dali su enter tomorrow jel tako, u tom enter tomorrow-u što, trebao bi se razvijati MOL grupa i INA skupa s njom, jer šta je rekao Hernadi, sa INA-om ili bez INA-e, INA-e ne mora postojati, njima treba samo sadržaj, ne treba njima naziv, ne treba im naša vertikalna integrirana kompanija, njima treba ono što je njihov resurs koji im je potreban, ono sve ostalo su sami dovoljni za sebe. Ja se nadam da će jednog dana doći i taj Hernadi pa će se ovdje pred ovim Domom ispričati, vidimo da ministar, njemu to ovako lagano, ja se nadam da će Hernadi doći, ispričati se našem narodu, našem sudstvu, nama svima ovdje i reći evo tu sam, stojim na raspolaganju, učinili smo greške, ali želimo da živimo u zajedničkom jednom okruženju. Na ovaj način bojim se da imamo nametnuto okruženje gdje upravo ta slika rafinerije iz Siska je prilika onoga što s njima u suživotu što ga imamo, doživljavamo.
Vrijeme. Hvala. Fala. Gospodin Lenart, odgovor.
Zahvaljujem. Kolega Panenić, ja cijenim Mađare bez obzira što su oni na sve moguće načine došli do INA-e, oni nisu prezali od ničega da postanu vlasnici u INA-i. Cijenim i Orbana koji se bori za svoj mađarski narod i sve što radi, radi za njihovu dobrobit, al' mi je žao što mi nemamo takve ljude koji se bore za hrvatski narod umjesto što se bore za svoju partiju, imamo ih samo nisu u prilici da, ali oni koji jesu, oni se bore za svoju partiju, za podilaženje svojim poslušnicima i za udovoljavanje njihovih apetita kako bi opet dobili iduće izbore, pa evo i sad predlažu dopunske, to jest ove bonus mandate kako bi imali apsolutnu vlast. Tito je mala beba za njih izgleda. Hvala.
Gospodin Dobrović.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Lenart, slažem se sa vašim opservacijama, i naravno da ove analize o kojima je ovdje bilo riječ, u kojima stoji kako rafinerija Sisak nema budućnosti, pa one su uvijek refleksija interesa, dakle naručitelja odnosno vlasnika, i one su sasvim sigurno dobro napravljene, ali sa spektra MOL-a, sa spektra MOL-a koji ima velike proizvodne kapacitete, i višak proizvoda koji želi plasirati, i koristiti Sisak kao izvrsno pozicionirano mjesto, dakle distributivni centar, dakle sa veliki kapacitetima smještaja i kasnije distribucije tih derivata. I naravno da se ovdje hrvatska strana treba pobrinuti o vlastitim interesima i da oni nikako ne mogu biti definirani odnosno iskazani kroz sada upravitelja INA-e.
Odgovor gospodine Lenart.
Zahvaljujem. Pa ovo ste evo dobro rekli, znači, izvrsna pozicija za prodaju mađarskih proizvoda, jer i oni su sada INA-u pretvorili u INA trgovinu, a istraživanja već jako dugo nije bilo, koliko ja vidim, evo prolazim svaki tjedan nekoliko puta kraj Ivanića, da sve manje pumpi pumpa naftu, očito je i eksploatacija se smanjila, pa očito se čeka da netko će imat' veći udio u toj eksploataciji, tako da sve to otprilike je logično. Logično je i to da su nam nekada govorili da se mora privatizirat, da društveno vlasništvo ne valja i tako, pa onda, evo recimo Hrvatski Telekom kupi Deutsche Telekom koji je u većinskom vlasništvu njemačke države, kod njih se ne mora privatizirati, kod nas se mora, tamo je država dobar gazda, ovdje nije. Isto tako se i napravilo sve ovdje, određene Udruge braniteljske prodale su svoje dionice, znači manipulira se sa svim mogućim načinima kako bi se uvjerilo narod da je nešto neminovno i da mora. Ne mora.
Hvala. Gospođa Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Kolega Lenart, vi ste tu manje govorili o Zakonu, a više prozivajući HDZ i zastupnike HDZ-a, o tome kako i tko se čega odriče, i koga odriče, ja mislim da najmanje zastupnici i HSS mogu pričati o tome tko se koga odriče. Vi ste ti koji ste se odrekli svojih koalicijskih partnera, odričete se odluka Vlade u kojoj ste sjedili, u kojoj su sjedili vaši predstavnici, odričete se strane u Europskom parlamentu u kojem sjedite, odričete se svog predsjednika gospodina Hrga.
Gospodin Lenart.
Uf, baš dobro evo. Pa naravno da se odričemo stranke u Europskom parlamentu, Pučke stranke koja je Vučića ugostila da bude pridruženi član Europske pučke stranke, da se odričemo evo ovog gospodina, da mu ne spominjem ime koji svojata Istru i Dalmaciju, a HDZ-a da smo se odrekli, pa vi ste nas prevarili svaki puta kada smo mi pokušali nešto dobroga raditi s vama, uvijek ste nas iskoristili, opljačkali, devastirali. E pa sada, HSS više nije podružnica HDZ-a, nikada neće ubuduće biti dok smo mi ovdje, i nećete moć' više imati utjecaj na nas. I reći ćemo ono što mi mislimo, i mi nemamo svog političkog komesara koji nam govori u petak što moramo ovdje stisnuti kao vi. Ja bih volio vas vidjeti da po svojoj savjesti jednom glasujete ovdje o nekom Zakonu, pa recimo i o ovom. Ajde molim vas u petak, evo nemojte glasovat o ovom Zakonu ako imate hrabrosti.
Gospodin Pranić.
Hvala gospodine podpredsjedniče. Kolega Lenart, apsolutno se slažem s vašim izlaganjem, poglavito u onom segmentu kad ste rekli da se ekipa iz HDZ-a busa u prsa kad se nalaze u oporbi, oko radnih mjesta, oko rafinerije, al' kad dođu na vlast, itekako zaboravljaju, imaju kratkoročno pamćenje. Isto tako vjerojatno za deset godina će govorit da Ivo Sanader nije bio premijer iz redova HDZ-a, da nije bio predsjednik HDZ-a, i da nije prodao i predao INA-u Mađarima. Što se tiče INA-e, ovdje danas raspravljamo i tu je ministar zaštite okoliša, no ovdje bi trebao biti predstavnik iz mađarske ekipe iz MOL-a, jer svi znamo 'ko upravlja, tko čini Upravu INA-e, da on odgovori na jedna pitanja ispred Hrvatskog sabora, jer ovakvo iz ovih rasprava danas, znači mi pričamo o nečemu, a zapravo to nešto više nije naše. Hvala.
Odgovor gospodine Lenart.
Evo ključno je ovo što ste rekli, raspravljamo o nečemu što više nije naše, i ovaj Zakon koji je, evo i kratak, nema se baš puno što o njemu niti raspravljati, a spomenuli ste i Ivu Sanadera, pa nekada su se u HDZ-u Ive Sanadera bojali kad se doma pred, pred televizorom pod dekom nakašljao, oni su se tresli, a onda su ga se odrekli preko noći. Ja mislim da je to poruka i Plenkoviću da će se to i njemu dogoditi, jer jednostavno to je tako u njihovoj stranci. Meni je samo žao što nikada ne proradi savjest kod njih kada se donose Zakoni u u Hrvatskom saboru i kada se za vas donose ključni zakoni za hrvatski narod jer jednostavno nije im stalo do hrvatskog naroda. Stalo im je do njihovih interesa. I kao što vidimo rasprodaja je još malo ovoga što je u Hrvatskoj ostalo. Nama će ostati jedino grb, zastava i himna i to će biti jedino očito što će biti hrvatsko vlasništvo. Hvala.
Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama. Gospodin Ivan Lovrinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam vas, predstavnike ministarstva, zastupnike i poštovane građane. Za nas u stranci Promijenimo Hrvatsku ovdje je sva jasno. Prijedlog zakona o privatizaciji INA-e nastavak je najvećeg primjera i najgoreg primjera političke korupcije u Republici Hrvatskoj, a u nastavku ovoga govora jer znate da uvijek govorim argumentirano jer su danas HDZ-ovci stalno govorili da oporba ne nastupa argumentirano, dobit ćete hrpu argumenata poštovana gospodo. Zašto je ovo bolna točka hrvatske nove povijesti i praktičnog političkog sustava u kojem se nalazimo? Čitavo ovo vrijeme mi smo svjedoci da je država navodno branila nacionalne interese ne dopuštajući mađarskoj strani da preuzme većinsko vlasništvo u INA-i. 2002. godine najprije je INA-u prodao SDP-e. 2009. drugi dio HDZ-e i tu se vidi kako su oni zdušno radili, surađivali i sada HDZ-e konačno hoće da zakuca ovu čitavu priču. Međutim, 2009. godine bez obzira što MOL nije uspio steći većinsko vlasništvo preko 50% grčevito se borio te godine. On je jednostavno političkom korupcijom svim znamo o čemu se radi u kojoj je sudjelovao i bivši premijer on je došao do upravljačkih prava. Prema tome, naši predstavnici u upravi svih ovih godina INA-e oni samo glume, slušaju i oni ne brane nikakve nacionalne interese Republike Hrvatske. Da je tome tako evo vam argument. 2011. godine znači MOL nastoji na sve moguće načine doći do kontrolnog paketa preko 50% čineći znači prekršaj, krši Zakon o tržištu kapitala. U to vrijeme ravnatelj HANFA-e Ante Samodol podnosi kaznenu prijavu, obustavlja trgovinu na zagrebačkoj burzi i o čemu se radi, jer je MOL nudio daleko više cijene nego što su se trgovale na burzi. Podnesena je kaznena prijava. Međutim, pojeo vuk magare. I što se sada želi? Sad se najedanput i dolazi 2016. godina kada premijer Plenković izjavljuje molim vas na Badnjak kada se govori istina on obmanjuje narod i kaže mi ćemo vratiti INA-u u hrvatske ruke. Zamislite? Zašto je od tada do sada odustalo se od svega toga? Vrlo je jasno ovdje, mi u stranci Promijenimo Hrvatsku nemamo tu nikakvih dilema. Ovdje se želi INA jednostavno prodati ovaj ostatak dionica koji posjeduje država i da se jednostavno izvuče. Zašto? Procjena HDZ-a jest da će zbog arbitražnih postupaka i političke rasprave i negativne klime i sada ovo što građani slušaju da će HDZ-e od toga trpjeti strašne posljedice na izborima i oni su zaključili da je bolje INA-u isporučiti, riješit se. Do izbora će to narod zaboraviti i nikome ništa. Ali dragi građani, nemojte ovo zaboraviti, nemojte ovo zaboraviti jer ovo su stranke koje su rasturale Hrvatsku njenu industriju, koje su od svih vrsta izvoza najviše i najuspješnije izvozile naše mlade ljude, našu najbolju radnu snagu. Niste naučili na ovakvu retoriku od mene, ali reći ću vam sada. I HDZ-e sada koji vlada treba ih jednostavno srušiti s vlasti svim dopuštenim sredstvima. SDP-e nema pravo uopće da govori o INA-i ono što govori. Zašto? Oni su jedni drugima držali svijeću dok su radili protiv interesa Hrvatske. Riješimo se, skinimo konačno jednu i drugu stranku sa političke scene Hrvatske da naša djeca imaju put u budućnost. O tome se radi ovdje. A sada o nekim argumentima kao što ste tražili. INA je bila ponos ekonomije i bivše Jugoslavije, a i Hrvatske koja je 90-te godine stvorena. Ona je u bivšoj državi imala 32 tisuće zaposlenih radnika, činila je 10% bruto domaćeg proizvoda Republike Hrvatske tada. Gdje je danas INA? Ona danas ima oko znači 5% samo hrvatskog BDP-a, a tamo ne radi više od 4 tisuće radnika. Znači sve je ovdje jasno. Strateški partner je na strateški način jednu prvorazrednu firmu pretvorio u jednu dakle potpuno jednu trgovačku firmu i od toga se dakle ne može se to osporiti. Koji su tu još važni argumenti koje treba navesti? Koje su posljedice strateškog partnerstva MOL-a sa INA-om? Prva je propadanje INA-e, ruiniranje, tehnološko zaostajanje, otpuštanje radnika, smanjivanje proizvodnje, smanjivanje istraživanja i jednostavno potpuna marginalizacija. Pod B. što je ugrožavanje energetske sigurnosti Hrvatske? Nema više istraživanja i s druge strane sve manja je proizvodnja i plina i nafte na domaćem terenu. I koja je treća posljedica? Razvoj političke korupcije. Zato vas pozivam, prije svega oporbu, pozivam i vas koji ste u vladajućoj koaliciji, pozivam građane nemojte usvojiti ovaj Zakon. Ako ga usvojite, svi vi koji ga usvojite odgovarat ćete sutra za ovo. Ponavljam, odgovarat ćete. Postoji jedna sretna okolnost u ovoj čitavoj nesreći koja nas je snašla, a to je da u Ustavu postoji odredba da kriminal u pretvorbi i privatizaciji ne zastarjeva. Znači, morat ćete se suočiti s tim. Što je ovdje još važno naglasiti? Pogledajte, ja uopće ne krivim mađarsku stranu. U biznisu partner će pokušati načiniti sve što je dopušteno, ili će pokušati nešto ispod stola ako ga nitko ne primijeti. Tako su i Mađari pokušali. U tom smislu oni su ostvarili svoje ciljeve. Nekada je INA izvozila u Mađarsku preko 120 tisuća tona nafte, danas ne izvozi ni litru nafte. Oni će ugasiti naše rafinerije. Učinit će nas potpuno ovisnim o uvozu nafte i plina. To je posljedica strateške suradnja, a da im nitko ni riječi nije rekao. Prema tome ovo je primjer zaista izdaje odnosno bolje rečeno veleizdaje gospodarskih nacionalnih interesa. A što se s druge strane radi pogledajte ovdje. Ovo vam je shema vlasničke struktura MOL-a gospodo. Pogledajte. Otvorite stranicu odmah će vam se otvoriti. Znate kako su Mađari ovo riješili? Oni su emitirali tri vrste dionica od kojih je jedna serija B koja ima preferencijalne, znači koja ima posebno pravo glasa po određenim pitanjima i oni imaju točno 25,2%. MOL ima neke svoje fondove i oni imaju otprilike 51, 52% zajedno sa državom. Njih Europska unija ne stišće, a to se vi ne pitate zašto njih ne tiska, a nas tiska. Pa vas to i ne zanima. Pa vas zanima samo klijentelizam i korupcija. Vas nikada nije zanimao razvoj. Pogledajte što su Mađari tu napravili. Nije kasno da i mi to napravimo i nitko nas onda ne može gaziti i stiskati. Formalno ćemo zadovoljiti kriterije europskih direktiva, ali ne, vi želite sada. Što je vaš plan? Vaš je plan potpuno istjerati državu i kažete vi fino u prijedlogu zakona pa makar ako državi ostane 1%, 2% ili jedna dionica tamo će sjediti, morati sjediti u upravi naša dva čovjeka koji neće odlučivati o ničemu ali će slušati. Zašto? Da valjda izvijeste Vladu da budu žbirovi ili doušnici i da ništa drugo ne mogu napraviti. Ja poštovani građani ja ne znam što bi vam rekao. Ne želim vas pozivati na neke stvari odavde, ali ovi ljudi ruše Hrvatsku kontinuirano. Srušimo ih dok oni definitivno nas i našu djecu nisu potpuno porušili. Ako zbog ičega treba otvoriti Goli otok, to je zbog ovih gospodarskog kriminala i stranka Promijenimo Hrvatsku će pokrenuti gospodarsku lustraciju. Ponovno vas podsjećam, vodite računa što radite. Vodite računa što radite. Nije vam jasno. Osilili ste se. Postali ste bahati. Trčat ćete, prijavljivat ćete se, doći će ubrzo dolaze ti dani narodu je došlo dosta svega. Vi ste se izgubili, odnarodili. Nemate osjećaja što radi. Uništili ste industriju. Izvozite naše najbolje ljude, našu mladež u inozemstvo. Nemam vam više što reći, nego vas jednostavno treba što prije srušiti.
Replika. Repliku je tražio gospodin Zekanović.
Poštovani kolega Lovrinović, evo baš mi je bilo drago slušati vas. Dakle, onaj ključan problem je upravo ta pravna stečevina odnosno što apsolutno sve zakone Europske unije mi doslovno prepisujemo u Hrvatskoj. I evo to mene zapravo boli i smeta. I rekao bih čak da je to ona ključna informacija koju mi nismo znali u trenutku ulaska u Europsku uniju. Govorilo nam se o putovanjima, govorilo nam se o nekakvim drugim benefitima. Strašilo nas se sa da neće umirovljenici imati mirovine, a nitko nam nije rekao da ćemo uskoro imati kompletno istovjetnu legislativu koju ima i Njemačka koja ne odgovara Hrvatskoj, ne odgovara upravo Njemačkoj. Tako da i u ovom kontekstu isto sve ovo što se danas radi zapravo odgovara onoj najvećem igraču Europske unije odnosno najvećim igračima. I meni je žao što zapravo i svi oni koji su u poziciji ovdje evo i ovaj će se zakon donijeti jer se mora donijeti. Pa nemojte ga braniti. Stanite lijepo neka prođe. Glasujte. Nemojte ga braniti jer nemate razloga.
Hvala. Odgovor gospodin Lovrinović.
Uvaženi kolega Zekanović, vladajuća koalicija će svaki put zloupotrijebiti sintagmu stečevina Europske unije onda kada treba i želi odraditi ove prljave poslove. Mi ovdje imamo dvije stečevine. Jedna je tzv. pravna stečevina EU-a, a druga je kriminalna stečevina HDZ-a i trgovačkih partnera. Jedno s drugim ne ide, pa prema tome ponavljam ovo što sam malo prije pokazivao kako je MOL pametno riješio svojoj zemlji da mu nitko ne može prigovarati da to nisu stečevine. Iz ovog ugovora se mogu isključiti sve odredbe o nekom pravu veta na ovo, na ono. To rješavaju različite vrste dionica sa pravom glasa, bez prava glasa itd. Nemojte nas praviti majmunima. Nemojte nas ovdje tretirati idiotima. Nemojte biti bahati jer ubrzo će doći trenutak kada ćete jednostavno biti pometeni sa političke scene.
Idemo dalje sa raspravama. Na redu je gospodin Vlaho Orepić.
Poštovani predsjedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo razumljivo je zašto u ovoj današnjoj raspravi ima toliko i žući, i ljutnje i vjerojatno subjektivnih izlaganja. Ja ću pokušati raspravu dovesti u sasvim nekakav drugi kontekst odnosno u konkretno vezano za ono o čemu se radi. Ali evo samo ću ukratko reći da znamo o čemu govorimo. 1990. godine 34 tisuće radnika, 13 poduzeća, istraživanje maltene po cijelom svijetu, Sirija, naftna polja, 200 milijardi kuna vrijednih, 300% jača je bila INA od MOL-a u trenutku kupovine, 2 rafinerije, 800 benzinskih pumpi, 12 koncesijskih polja i vrijednost MOL-a nakon ulaska sa 505 milijuna dolara samo je porasla za 623%. Volim govoriti u brojevima da bih razumjeli ovu temu. Zato volio bih da HDZ-e i SDP-e uistinu prestanu pričati o odgovornosti jer je njihova zajednička odgovornost u svemu ovome. Ne želim se spuštat na razinu izdaje nacionalnih interesa jer teško je bilo kome to tako reći i mislim da trebamo malo kultivizirati ono što radimo ovdje, međutim gospodo HDZ, SDP pogriješili ste iznevjerili ste po pitanju što se tiče INE. A sad konkretno idemo na problem, ovdje u ovom slučaju želim problematizirati dvije stvari, a to je samu proceduru donošenja ovog zakona i sadržajno ono što on sačinjava te izmjene. Prvo što želim naglasiti je da je neobično i neuobičajeno e-savjetovanje smanjeno sa uobičajenih 30 i preporučenih 30 dana na 14 dana bezrazložno. Drugo što želim naglasiti je ta žurna procedura, ja znam da će se žurna procedura pravdati člankom 204. Poslovnika Hrvatskog sabora, međutim želim da napokon i vodstvo sabora primijeti da je na taj način Poslovnik Hrvatskog sabora kao jedan provedbeni akt stavljen iznad zakona RH koji govori o žurnoj proceduri donošenja koji jasno kaže, samo u iznimnim situacijama gdje se opravdava razlog zaštite interesa RH itd., itd., se zakoni donose po žurnoj proceduri. Znači, samo ovaj dio koji govori o svemu ovome ukazuje na jedno destruktivno ponašanje pa čak i u slučaju dobre volje da se nešto riješi, nekakav problem ovdje riješi jednostavno i da imate dobru namjeru, ponašanje u odnosu na samu proceduru destruktivno i ne ulijeva povjerenje odnosno daje ukazuje nam na jednu potrebu da budemo oprezni odnosno da ne vjerujemo u dobru namjeru. Jednostavno ne mogu razumjeti, volio bi zaista dobiti odgovor zašto idemo u žurnu proceduru, zašto se oporbi ne dopušta da jednostavno raspravlja o ovako iznimno bitnom zakonu i vidimo da smo posebno osjetljivi na ovakve vrijednosne sustave, znači zašto to uskraćujemo kad jednostavno nema formalnih ni nikakvih drugih razloga. Što se tiče sadržaja dovoljno je reći da se pravo veta zamjenjuje sa dva člana koji mogu prisustvovati u članu uprave i nemaju nikakav značaj odnosno bez prava glasa. Da ne govorim o prethodnoj procjeni učinka koja govori da uopće nema posljedice ovaj zakon na ništa, niti će imati nekakve posljedice, evo zanima me samo socijalne naknade ljudi koji ostanu bez posla, da li su tu posljedice uračunate u proces ovaj proces što se tiče procjene učinka. Također, ovaj utjecaj na proračun ukoliko dođe do prodaje ostalog dijela dionica i ako se recimo sjedište firme izmjesti izvan granica RH posljedice po proračun će također biti problematične. Međutim ono što želim skrenuti pažnju, što sam u replici ministru skrenuo pažnju, a to je taj famozni članak 2. Ustava i molim vas samo ovdje vrlo je bitno da me ovdje popratite gospodine Borić, evo ja bi volio da ministar sasluša ove stvari evo bilo bi mi drago evo. Znači govorimo o članku 2. Ustava RH, molim vas ministre, znači iz tog članka proizlazi članak 10. o Zakonu o INI koji mi sad mijenjamo zato što je pritisnut člankom 69. i jeli 63. i 49. Ugovora o funkcioniranju EU, OK, moramo uskladiti. I kaže u članku 10. Zakona o INI propisuje da u cilju zaštite i interesa i sigurnosti RH zadržala pravo vlasništva u dijelu društva, znači definiramo kao nekakav nacionalni interes. LNG, Zakon o LNG-u na isti način proizlazi, znači oslanja se na članak 2. Ustava iz tog članka Ustava ide članak 6. o LNG-u koji kaže, da je LNG od strateškog značaja za RH pa kaže, a u članku 4. navodi, radi očuvanja sigurnosti opskrbe prirodnim plinom interes RH je osigurati realizaciju projekta terminala za ukapljeni plin itd. Znači, šta imamo, ovdje imamo promjenu zakona pod pritiskom ugovora o funkcioniranju EU, a gradimo LNG po istom tom zakonu. Da li ćemo za određeno vremensko razdoblje prodavati LNG pod istim uvjetima? Evo, znači i ono što je vrlo bitno u ovom trenutku naglasiti, a to su sudski procesi koji traju i mi promjenom zakona u ovom trenutku mijenjamo kondicije, mijenjamo kondicije u odnosu na sudske procese koji su u tijeku. Gospodine ministre, predlažem vam prvo da vratite u redovnu proceduru ovaj zakon, jer nema niti jednog opravdanog razloga da idemo u žurnu proceduru. Na taj način ćete pokazat uvažavanje hrvatskih građana i na taj način ćemo lakše doći do cilja, zajedničkog cilja, da Hrvatska ne plaća penale itd., što proizlazi iz obaveze našeg, našeg članstva u EU. Da se zakon, predlažem da se zakon ne donesi dok ne donesemo energetsku strategiju RH, jer po toj energetskoj strategiji koju u ovom trenutku nemamo mi ne možemo ni znati gdje je pozicija INE kao takve. Da li je ona uopće interes RH ili ne, nacionalni interes govorim. Znači valjda bi prvo trebali definirat strategiju, temeljem strategije reć OK INA nam treba ne damo il nam ne treba prodat ćemo sve. I slijedeće što želim naglasiti je ovo posebno to je dok traju zakonski ovaj sudski procesi da jednostavno nema potrebe da žurimo jer uvijek imamo razlog i opravdanje prema EU da jednostavno u tijeku su sudski procesi i zbog sudskih procesa nećemo mijenjati kondicije koje se na njih direktno odnose. Na ovaj način bez obzira na moguću i dobru namjeru krši se dobre norme koje bi trebale bit, ajmo reć politički bonton koji bi trebao postojati, nekakvi odnosi koji bi trebali biti kulturni, uvriježeni u ovom visokom domu. To sve ukazuje po definiciji na nešto što zvat huliganstvo, znači nemojmo dozvoliti, nemojte dozvoliti da ovaj zakon i bilo koji u buduće Zakon bude političko huliganstvo, a u ovom trenutku na ovaj način kršeći proceduru donošenja, on to jest, isto kao što je recimo ulazak u izborne procese sa 150 tisuća fiktivnih prebivališta, to je čisto huliganstvo političko. Hvala lijepa.
Mi, da, prvo imamo jednu repliku. Gospodin Mišić.
Hvala podpredsjedniče Sabora. Kolega Orepiću, iz vašeg izlaganja sam čuo da je INA bila puno jača od MOL-a, što znamo i da jeste, nažalost sve Vlade do sada su se, ja bih rekao kockarski ponašale, prodavale i nisu puno vodile računa, i znamo od kada postoji Zakon o INA-i, i kada je INA prvi puta prodana, jedan dio INA-e, kada je prodano upravljačko pravo INA-e i to znamo. Ova Vlada smatram da nije kriva za taj dio, međutim iako je najavila kupovinu dionica, što smatram dobrim ukoliko se može, znajući da im je sve došlo na naplatu baš u ovo vrijeme ove Vlade, govorim od Agrokora, pa Uljanika, Petrokemije. Gledajući šta je Uljanik napravio gubitaka i tko je potpisao garancije banke, mi smo mogli jednu kompletnu otkupiti. Pitamo se šta smo do sad radili? Mi gledamo iz sadašnje perspektive. Hvala.
Hvala. Fala vam. Odgovor, izvolite gospodine Orepić.
Poštovani gospodine Mišiću, dovoljno se poznajemo da znate da ja sve što govorim, govorim iz pozicije zaštite javnog dobra, broj jedan. Broj dva, ne optužujem ministra niti bilo, ni ovu Vladu za bilo što, činjenica je da je HDZ-ova Vlada i SDP-ova Vlada, dovela nas u ovo stanje koje je. Ja samo ne mogu shvatiti, i ne mogu razumjeti, i ne mogu prihvatiti da mi uporno opet kršimo procedure donošenja Zakona, na taj način kršimo demokratsku proceduru, kršimo parlamentarizam u Republici Hrvatskoj. I druga stvar, govorim o jasnoj činjenici da se jedan Zakon mijenja zbog pritiska koji proizlazi iz ugovora o funkcioniranju Europske unije, a da temeljem istog tog članka odnosno iste vrijednosnog sustava koji proizlazi iz članka 2. Ustava Republike Hrvatske, se gradi LNG. Na taj način kad mi uložimo pare svoje, narod kad uloži svoje pare, opet će se doć' do privatizacije jer ćemo morati pod istim člankom, i pod istim pritiskom prodavati odnosno stvorit uvjete da se proda i LNG.
Fala. Fala lijepa. Ministar gospodin Tomislav Ćorić je tražio riječ u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine podpredsjedniče Sabora. Dakle, samo kratko zastupniče Orepiću, nemojmo uspoređivati, odnosno nije moguće uspoređivati sadržaj Zakona o privatizaciji, odnosno izmjena i dopuna, dopuna Zakona o privatizaciji INA-e i Zakona o izgradnji Terminala za ukapljeni prirodni plin. Dakle, činjenica da je dosadašnji odnosno važeći Zakon o privatizaciji INA-e, nije u skladu sa europskom pravnom stečevinom, i da na neki način, odnosno ne na neki način, nego svojim člankom 10., i zapravo utječe na slobodu kretanja kapitala, je činjenica zbog koje je došlo do ovih izmjena i dopuna Zakona, kao što sam u svoj uvodnom izlaganju i zapravo više puta danas ovdje najavio. Što se tiče izgradnje Terminala za ukapljeni prirodni plin, dakle, mi ovdje ne govorimo o društvu, o poduzeću koje kotira na burzi, INA d.d. kotira na burzi, i upravo zbog toga iz perspektive europske regulative ovakav Zakon je problematičan, mi govorimo o projektu od strateškog interesa za Republiku Hrvatsku koji tek treba realizirati, i tu ne dolazi do kolizije, odnosno ne mogu se uspoređivati ova dva zakonska prijedloga, ni na koji način. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Orepić je tražio repliku.
Poštovani gospodine ministre. Evo, ja razumijem vašu poziciju, al' evo ne mogu se složiti, jer se i LNG poziva na članak 2. Ustava Republike Hrvatske, i konkretno članak 6. i članak 4. u tom Zakonu o LNG-u, je li, i da li, da li, da li je LNG tržišna kategorija? Ukoliko njega možemo promatrati kao tržišnu kategoriju, i ako on u ovom trenutku, evo samo malo, ako on u ovom trenutku nije u sukobu sa člankom 63. i 49. ugovora o funkcioniranju Europske unije, evo ja se ispričavam, ali je, evo, moje tumačenje da jeste.
Hoćete odgovoriti? Izvolite.
Dakle, nije, nije gospodine Orepiću jel, stvar je u tome što nije. I na kraju krajeva kreiranje odnosno izgradnja Terminala i članci koji definiraju cjelokupni projekt izgradnje Terminala u kontekstu ovog Zakona, nisu u koliziji sa pravnom stečevinom Europske unije, jel. Dakle, govorimo o potpuno novom projektu koji, u koji se tek ide, koji ne funkcionira u ovom trenutku kao LNG terminal jer nije na tržištu, on nije u ovom trenutku na burzi, dionicama LNG-a se ne trguje na burzi, jer firma LNG Hrvatska ne kotira tamo, na službenom tržištu kapitala kad govorimo o INA-i, kad govorimo o INA-i, i možda neće nikada kotirati. Kad govorimo o INA-i, mi govorimo o kompaniji koja je već godinama prisutna na tržištu kapitala.
Sada je na redu gospodin Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče, poštovani ministre, dragi kolege. Pa evo prvo bi se osvrnuo malo na raspravu kolege Orepića, je, dobro ste rekli, je i ako i nije trenutno, biti će uskoro, zapravo u nesuglasju sa legislativom pravnom Europske unije, odnosno sa pravnom stečevinom Europske unije. I prije ili kasnije, mi ćemo morati uskladiti apsolutno sve što je god, sve što god imamo, odnosno sve Zakone sa pravnom stečevinom Europske unije, tako da nije bitno je li ovog trenutka, al' definitivno će uskoro biti, uočit će se problem, odnosno Nijemci će ako vide da postoji problem, sigurno će ukazat na njega, ne problem objektivan, nego problem koji, koji odgovara njihovom tržištu. Ovdje evo, teško mi ne spomenuti rafineriju Sisak koja je bila spomenuta ovdje nekoliko puta, rafinerija koja danas ne radi, to zapravo sutra očekuje više-manje cijelu industriju u Republici Hrvatskoj, ja ovdje, iako, evo ga, spomenuo sam već i spomenut ću, spomenut ću članak 10., koji ovdje zapravo jest sporan kod konkretno ovog Zakona, članak koji u, u onome svom dijelu 10a, govori da ćemo imati samo 2 promatrača bez prava glasa, a prije su imali pravo veta. Ipak smatram da je ključan problem što će i građani lakše razumjeti da mi sustavno gubimo industriju u Republici Hrvatskoj, da svu industrijsku proizvodnju koju smo imali da smo prepustili strancima da se više o njoj ne brinemo i da je nemamo. I onda ponovit ću ključnu stvar koju sam već nekoliko puta rekao i kroz replike. Da li je interes Republike Hrvatske bio kada smo ulazili u Europsku uniju da uskladimo apsolutno sve zakone sa pravnom stečevinom? I da li je interes Republike Hrvatske da se sve prepreke u slobodnom kretanju kapitala maknu odnosno da njemački kapital, francuski kapital, talijanski kapital u Hrvatskoj može raditi što god hoće? I to je onaj ključan problem, problem gdje Hrvatska polako sustavno gubi svoj suverenitet, gubi svoju poziciju, sve manje hrvatska, sve više gledamo prema Bruxellesu. Sve više Bruxelles nameće svoje zakone odnosno sustavno gubimo suverenitet. Ja bih ovdje ipak rekao ili napomenuo zapravo i jednu stvar koja nije direktno vezana uz zakon ali građani će razumjeti. Upravo ovaj gubitak suvereniteta kroz gubitak INA-e se može lijepo vidjeti i kod jučerašnjih i prekjučerašnjih izjava Antonija Tajanija gdje je on rekao nešto nedopustivo a naši političari konkretno premijer umjesto da se postavio kao suveren i rekao – dosta, hrvatski parlamentarci dođite u Hrvatsku, mi sa ovakvom Europskom unijom više nemamo posla dok god Antonio Tajani ne odstupi – on je dao jednu mlaku izjavu, pa čak su ga i neki moje kolege zastupnici onako pomalo i branili. Dakle, pitanje je što mi kao država želimo? Da li nama kao državi u perspektivi odgovara ovo što radimo? Je li nama u interesu da mi u potpunosti oslobodimo hrvatsko tržište i da omogućimo državama koje proizvode, a mi ne proizvodimo da nama plasiraju svoje proizvode? Ili ćemo se na neki način pokušati zaštititi? Velika Britanija se štitila unutar te Europske unije, a mi ne. Mi kao manji partner onaj junior partner odnosno najmanji partner mi kažemo hajde, što god vi nama kažete mi ćemo preuzeti. Pa ovdje moram reći nije samo problem ovoga zakona koji je samo jedan u nizu zakona, ima ih milijun. Ovdje hajde radi se o gospodarstvu pa je nekako razumljivo jer je Europska unija bila u početku Europska ekonomska zajednica. Radi se o financijama, o novcu, zapošljavanju. Ali mi iz te Europske unije uzimamo i zakone koji nisu samo vezani za ekonomiju. Uzimamo Marakeške sporazume, Istambulske konvencije koji u startu nisu imali veze sa Europskom unijom o kojima nitko apsolutno ništa nije govorio. I sada ono što je, razumjet ćete me pogotovo kolege iz HDZ-a, zakon je loš i zapravo ovo što se piše INA-i nije dobro. INA će biti rasprodana. Možda ne odmah. Proći će neki period. INA neće više postojati. Promijenit će možda ime. Neće biti u hrvatskom vlasništvu. Ali čudim se svojim kolegama iz HDZ-a koji znaju ovo što ja govorim pa brane ovaj zakon. Pa ja bi šutio. Ja bi šutio. Rekao bi ok. Zakon moramo usvojiti takva zapovijed dolazi iz Bruxellesa. Ministar mora braniti jer je ministar Bože moj, ali ja bi šutio. Ne bi branio ono što je neobranjivo jer siguran sam kada se pogledajte u ogledalo ili kada budete sjeli na kavu u kantinu ovdje pa reći ćete sami sebe i svojim kolegama – ljudi moji ovo nije dobar zakon. Mi se sa ovim rješavamo INA-e, mi se s ovim rješavamo INA-e bez obzira što je to, to je stvarno usklađeno savršeno dobro usklađeno sa pravnom stečevinom Europske unije, sa europskom pravnom legislativom sve pet, ali to za našu domovinu dugoročno nije dobro. I s jedne strane imamo dilemu hoćemo li dati još koju milijardu kuna u Uljanik kao stratešku industriju, a ovdje s druge strane jednu drugu stratešku granu industrije, jednu granu gospodarstva na koju se Hrvatska oslanjala dugo vremena prepuštamo tek tako. I onda kažemo da je zakon dobar. A evo neka građani čuju tko ovo prati. Nećemo više imati pravo veta članak 10.a nego ćemo imati samo dva promatrača bez prava glasa, bez prava glasa. Ali ok i postoje oni članci drugi koji kažu morat će se u slučaju prodaje obavijestiti ministarstvo, pa Vlada itd. koji će reći da, da, da jer tako zapravo dolazi nalog iz Europske unije. Dobro, ja ne bih duljio. Mislim da sam poslao jasnu poruku. Došla je zapovijed iz Europske unije. Ovdje ćemo uskladiti sa europskom pravnom stečevinom. Međutim, radi se o zakonu koji nije dobar za naš narod, koji nije dobar za državu i bez obzira koliko vi to ignorirali INA uskoro više neće biti hrvatska tvrtka a vi ste krivi za to.
Hvala vam lijepa. Imamo jednu repliku. Ne. Dobro. Na redu je gospodin Peđa Grbin. Nema ga. Gubi pravo. Na redu je gospodin Nikola Grmoja. Nema ga. Gubi pravo. I na redu je gospodin Vlaović. Ima ga i ne gubi pravo.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo kolegice i kolege, uvaženi ministre ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o privatizaciji INA-e je pred nama i to u hitnoj proceduri. Ono što sam rekao i kod usvajanja dnevnog reda da nije u redu da ovakav zakon ide u hitnu proceduru jer znamo da je važno da Republika Hrvatska zaštiti svoje nacionalne interese, a ovakav zakon bi trebao ići u redovnu proceduru u dva čitanja jer ne znamo što je razlog da ide u hitnu proceduru. I rekao sam ako je ovaj zakon alat s jedne strane da se uskladimo sa europskim zakonodavstvom a trebao bi biti alat Republici Hrvatskoj da zaštiti svoje nacionalne interese i da imamo priliku učiniti ono što je premijer Plenković obećao da dođemo u vlasništvo INA-e onda će i HSS glasati za taj zakon. Međutim iz svega ovog vidljivog danas je to da sigurno mi ćemo imati još manja upravljačka prava jer izmjenama u članku 10. mi gubimo pravo veta, a imamo mogućnost kako kaže članak 10. i možemo izabrati dva predstavnika u upravu INA-e bez prava glasa. Pa ja predlažem da izmijenimo to „možemo“ u „Vlada će odnosno Hrvatski sabor će izabrati dva predstavnika u upravu INA-e“. Zašto Hrvatski sabor? Pa upravo da hrvatska javnost vidi koji su to ljudi, koje kompetencije i da to ne bude političko postavljanje tamo kadrova upravo INA-e, uhljeba kako to naš narod voli reći, nego da svi u tome sudjelujemo i da stvarno onda imamo prave predstavnike. I drugo što je bitno reći da mi praktično nemamo mehanizama kako kontrolirati tu buduću Upravu putem ta dva člana, ako oni donesu Zakone odnosno poslovne odluke mimo interesa Republike Hrvatske, bilo da je riječ o daljnjoj privatizaciji, zatvaranju nekih proizvodnji ili slično, nego idemo na sud, Trgovački sud, a na primjeru sudskih postupaka kaznenog progona gospodina Sanadera i Hernadija, vidljivo da ova Mađarska uopće ne doživljava Hrvatsku i hrvatsko zakonodavstvo odnosno sudstvo, jer neće da izruči gospodina Hernadi, pa pitam ovdje nazočnog ministra, što će to učiniti ukoliko se ne bude poštivale odluke Trgovačkog suda od strane MOL-a, a vjerojatno ih neće poštivati kao što ne poštuju ni sad u kaznenom predmetu koji je upravo u toku. Mislim da s ovim Prijedlogom Zakona samo još dalje gubimo na upravljačkim pravima u INA-i. Rekao sam u replici jutros da je Hrvatskoj učinjena šteta kod, na ovaj način privatizacije INA-e, da je učinjeno i kazneno djelo jer su upravljačka prava predana MOL-u iako nema 51% nego ima 49%, i da kroz svojih 44% Hrvatska ne može o ničemu utjecati. INA je kompanija koja je zapošljavala 36.000 ljudi, danas je sa svim firmama kćerkama negdje oko 10.000 ljudi, a samo 4.000 ih radi u core business-u baš u preradi naftnih derivata i distribuciji, i prodaji naftnih derivata. I ono što je najgore, u strategiji razvoja MOL-a, informacija iz, od ljudi zaposlenih u INA-i, u strategiji razvoja MOL-a do 2030. nema ni spomena o investicijama u razvoju, u proizvodnju u Hrvatskoj, nego upravo samo zadržavanje tog tržišta što im je i bio cilj. Zašto su došli, zašto su kupili udjele u INA-i? Da bi dobili 500 maloprodajnih mjesta u Hrvatskoj i k tome još pripadajuće pumpe koje su u Bosni i Hercegovini, i Srbiji za koje se sad vodi pravna bitka da ih dobiju u svoje vlasništvo, znači samo tržište. I drugo što je bilo vrlo interesantno njima, a to je upravo spomenuta već polja u Siriji i ono što sam čuo od zaposlenika u INA-i, da je nedavno bila delegacija koja je željela razgovarati sa Upravom INA-MOL-a o aktivaciji tih polja u Siriji, i jednostavno ih nisu željeli ni primiti, a kamo ozbiljno razgovarati. Mislim da to treba javnost hrvatska znati. I što će Hrvatska učiniti sad, ako je točna informacija, imam informacije iz, od zaposlenih u INA-i da se priprema novo otpuštanje radnika, preko 500, od toga preko 100 sa visokom stručnom spremom. Svaka kompanija koja se želi razvijati, koja želi ulagati u proizvodnju, istraživanje, bi ljude sa visokom stručnom spremom slala na usavršavanje i na dodatne edukacije, a ne na burzu rada. Znači, Hrvatskoj na teret, na Zavod za zapošljavanje i na nekakve eventualno socijalne mjere budućih nezaposlenih će doći uz nekakve minimalne otpremnine, jer vidimo na koji način promišlja Uprava INA-MOL-a danas. Ostvarena je veća bruto dobit INA-e, preko 20%, preko milijardu kuna neto dobiti, a najveći dio dobiti je ostvaren upravo iz prodaje u Republici Hrvatskoj. Pa evo da govorim istinu, ona računica koju su predstavili hrvatskoj javnosti da je rafinerija Sisak financijski neisplativa i da se mora naći nekakvo drugo rješenje za taj pogon i za te radnike, ne stoji samo na primjeru polja u Lipovljanima gdje radi nekih 100, 120 ljudi, bruto prihod s tog polja su ostvarili 300 milijuna kuna, a trošak je tog polja negdje 100, 120 milijuna kuna, nek' je još operativni trošak ostalih službi 50-ak milijuna, znači preko 100, 150 milijuna kuna je neto dobit samo s jednog polja iz vlastitih izvora prerade nafte. Pa pitamo tko govori istinu, ti radnici i struka, i sindikat koji se bore protiv zatvaranja prerade u Sisku ili uprava MOL-a koja ignorira takove informacije i ne da u javnost ove brojke, milijardu kuna su ostvarili dobiti, promet je pao sa 30 i nešto milijardi nekad na 15 milijardi, ali sad su je, iz tih 15 ostvarili preko milijarde neto dobiti. I obećana je investicija u Rijeku preko 5 milijardi, a znate što kaže čelnik njihove Uprave, gospodin Šandor? Da će investirat u Rijeku samo ako studija isplativosti pokaže da se isplati u to ulagati, znači lažu, neće investirati jer njima je interes zatvoriti proizvodnju u Hrvatskoj, njima je interes samo mreža maloprodaje i dižu tu, a s druge strane smanjuju plaće radnicima koji rade u tim maloprodajnim mjestima odnosno po pumama po Hrvatskoj. Točno je, 10% su im, su im smanjili plaće, a ostvarili su veću dobit, pa onda bi logika bila ako ljudi dobro rade i pridonose, da ih i nagradiš za to, ne, oni ih kažnjavaju jer njima je interes profit izvuć' iz Republike Hrvatske. A što je interes Republici Hrvatskoj? Pa mi iz HSS-a tražimo da se ostvari ono što je premijer Plenković obećao, da Hrvatska vrati INA-u u svoje ruke, tu zlatnu koku, taj dobit od milijardu sigurno može biti i veća, jer sigurno nisu prikazali realno financijska izvješća, a mi tu nemamo ni mehanizme kontrole, nemamo više ni pravo veta. Pa kako ćemo se borit? Pa vratimo onda upravljačka prava Hrvatskoj, kupimo te udjele. Međutim pitanje dal' oni žele prodati, e sad je to problem, tu se mora vodit jedna prava diplomatska bitka za to da se dođe do toga da mi to možemo kupit, a s druge strane moramo nać' modele kak' to isfinancirati, i mi nismo iz HSS-a za to da se to financira prodajom HEP-a ili nekog drugog našeg nacionalnog blaga tipa izvora voda, državnog poljoprivrednog zemljišta ili šuma, nego da se prihodi osiguraju iz izvora koji sigurno postoje, ali se to Vladi neće. HSS je predložio zakon da se naplati onima koji su nezakonito stekli imovinu, negdje u sivom tržištu je preko 30% ekonomije u RH, tu je na godišnjoj razini, kažu stručnjaci preko 40 milijardi i moglo bi se vrlo brzo doći do sredstava za otkup INA-e i vraćanje u hrvatsko vlasništvo, samo da ima političke volje. Evo, ja vas pozivam g. ministre da ove brojke provjerite, to su iz financijskih izvještaja INA-e i MOL-a do kojeg nije problem doći, strategija razvoja MOL-a je na njihovim stranicama, nije problem pogledati i probati onako biti više nacionalno osviješten, borbeniji, konkretniji u zaštiti hrvatskih interesa, a ne deklarativno ili možda i ne smijete reći mi odgovor što se planira, kao što ste rekli da se pripremaju neke aktivnosti u daljnjem vraćanju INA-e u hrvatske ruke jer ste potpisali onu izjavu koju su vam poslali iz HDZ-a, pa ne smijete, ali bilo bi korektno da hrvatska javnost to zna. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na završno po klubovima, imamo dva kluba, prvi je Klub zastupnika Živog Zida i SNAGA-e i govorit će g. Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam predsjedavajući. Regnum regni non preskribit leges, rečeno je od strane hrvatskog bana Erdidija 1790.g. na zasjedanju zajedničkog Ugarsko-Hrvatskog Sabora u Budimu. Kraljevstvo Kraljevstvu ne propisuje zakonu, ali mi smo si dozvolili upravo situaciju da nam 2/3 zakona na ovaj ili onaj način piše i propisuje Europa, mi nemamo pravo odbiti dok smo član te zakone, zato je to članstvo štetno uz sve ostalo. Tako g. Plenković razumije odnosno vjerojatno razumije, ali baš ga briga da velik dio zakonodavstva u nedemokratskoj Europi, u Europi sa deficitom demokracije, upravo propisuju korporacije. Lobisti utječu na komisiju koja onda predlaže što predlaže i onda imamo ovakvu situaciju. Sjetimo se malo kronologije, sjetimo se kad smo prvi puta prodali INA-u, onaj prvi paket, je li napravljena poštena analiza? Nije. Sjetimo se Sanadera 2008. i 2009., što se dogodilo? Je li hrvatsko pravosuđe odreagiralo kako treba? Nije. Sjetimo se kada su preuzeli, iako nemaju većinu dionica, INA-u, kad su počeli otpuštati radnike, sakatiti i sad je u fazi jedan proces otpuštanja, valjda predzadnji val prije konačnog priključenja i pretvaranja u podružnicu, je li bilo reakcije hrvatske politike? Ne, to su oni izgovori, to je privatna firma, ovako, onako. Kad su prodavali nekretnine, kad su izdvojili maloprodaju nezakonito, prebacili ugovore o radu iz INA-e na izdvojenu firmu, je li došlo do reakcije Ustavnog suda, bilo koga? Ne. A ovo danas gdje defakto se i ono malo barem teoretskih prava oduzima, doista je zadnji korak, ja ne znam šta vam više mogu što se tiče upravljanja, uzeti. To je stvarno zadnji formalni korak da mogu napraviti šta hoće, a sve pod krinkom, eto tako nam je rekla Europa. Mi raspravljamo danas, ne toliko o ovom zakonu, što je i dobro jel toliko je kratak, nego smo proširili temu na INA-u općenito i dogodilo se to da raspravljamo bez činjeničnoga stanja. Evo pročitat ću vam samo ono što sam govorio ujutro: „Izvori iz INA-e navode da je cilj MOL-ove manipulacije neistinitim podacima pod svaku cijenu prikazati Sisačku rafineriju kao gubitaša u čiji se opstanak ne isplati ulagati, opravdati gašenje srca Sisačke rafinerije, njenog eftici i postrojenja za proizvodnju benzina i uvjeriti hrvatsku Vladu da je jedina isplativa budućnost rafinerije u Sisku njezino pretvaranje u logistički centar i skladište za derivate.“ Da, oni će dobiti sve. Kako je patuljak svladao diva? Tako što je imao pomoć iznutra, korupcija je odradila svoje, hrvatski mađaroni u tim pozicijama su odigrali za drugu stranu umjesto da štite hrvatske interese i malo po malo div je pokleknuo, a patuljak ga je svladao i danas smo ovdje, raspravljamo opet o INA-i bez da znamo da imamo prave informacije uopće o toj tvrtki. Ne znamo jel rafinerija u Sisku konkretno, toliko puta spominjana, danas jel posluje u plusu ili minusu? Uprava tvrdi svoje, uprava kojoj nipošto ne vjerujem, koja je sklona korupciji, čiji se, ne znam, predsjednik na tjeralicama itd., to je samo vrh ledene sante što rade manji direktori ponutra. Upravi može netko vjerovati, očito i g. Plenković vjeruje, g. Ćorić vjeruje, ako uprava kaže da je neprofitabilna, onda je neprofitabilno. Ljudi koji rade tamo na toj proizvodnji, oni imaju, dakle, svoju priču na temelju svog znanja i iskustva, da jest profitabilna, ali mi kao HS moramo imati nekakav input, nešto da možemo donositi zaključke inače se sve svodi na to kome se vjeruje, sve se svodi na politiku, dakle, nema struke, nema stručne podloge, ali to se savršeno uklapa u Plenkovićev modus operandi kojem nije bitna suština, kojem nije bitna, meritum mu nije bitan, nije mu bitan sukus, njemu je samo bitna percepcija da se ovo sve zavije u nekakvu priču pod eto, mora se, a što će sve stvarno biti ili ne, to jednostavno ga ne zanima [[Upadica: Zahvaljujem]] ići u raspravu bez stvarnih podataka je diletantski i infantilno.
Zahvaljujem kolega Sinčić. Završna rasprava u ime Kluba nezavisnih zastupnika, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege, evo, nastojat ću s obzirom da je rasprava bila, da se tako izrazim, ekstenzivna, još jedanput naglasit ono što smatram bitnim, a što bi htio upozoriti ministra i njegove suradnike da pokušaju vidjet, a to smo kroz amandmane predložili prije toga, samo jedan, ovako jedan detalj, spominjala se odluka iz 2009.g., na temelju te, ugovor prema kojem je MOL dobio većinu upravljačkih prava i ono što građane uvijek obeshrabruje u RH, što nas čini pomalo i, u odnosu na zemlje razvijene demokracije, zemlje EU, da ne kažem čudnim, je i evo odluka Ustavnog suda koja je, gdje je Ustavni sud doslovno izjavio da u trenutku potpisivanja ugovora nije bilo nedvojbeno moguće utvrditi da je predsjednik Vlade bio državni dužnosnik, eto, samo jedna crtica. Evo, još ću jedanput naglasiti one točke koje su, koje smatramo bitnim, dakle, u čl. 10. st. 5. predlažemo da ukoliko ministar ne donese mišljenje u rokovima iz st. 3. i 4. ovog članka, smatrat će se da nije izdano pozitivno mišljenje. Ovdje je riječ o ministru i postoji niz razloga zbog čega ministar, može se dogodit da ministar ne izda to mišljenje, a s obzirom da je riječ o, kako smo rekli, zaštiti hrvatskih interesa, onda smatramo da je to važno. U čl. 10a. st. 2,. st. 3., ispričavam se, st. 3. jer treba promijeniti ovo, doista je nepotrebna, kaže, ako predstavnici, kaže, ako nisu, ukoliko su bili prisutni na sjednici u odnosu u roku od 8 dana od saznanja za odluku ukoliko nisu, njih su dvojica, pa valda, gotovo je nevjerojatno da istovremeno obojica neće biti na sjednici. Mislimo da je to suvišno. Čl. 10a. st. 2., tu je umjesto, umjesto, dakle, ministra nadležnog za energetiku, da se stavi Vlada RH, ukoliko uprava društva INA izglasa odluku kojom se ozbiljno ugrožavaju interesi iz čl. 10. st. 7. ovog zakona, predstavnici RH iz st. 1. ovog članka podnijet će Vladi RH prijedlog za preispitivanje takve odluke i naravno, u čl. 8. ista stvar, ukoliko Vlada RH ne podnese tužbu iz st. 4. ovog članka u roku od 8 dana, smatrat će se da je suglasna s izglasanom odlukom uprave društva INA d.d. Ovdje može bit ostat suglasna jer je to, riječ je o Vladi RH i naravno, čl. 10a. st. 4. ukoliko opet Vlada RH utvrdi da se odlukom, dakle, umjesto ministra, Vlada RH jer mišljenja sam i iskustvo je pokazalo ovakve stvari može rješavat jedino Vlada RH, sve pregovore sa strateškim partnerom može isključivo obavljati premijer i jedino on ima tu snagu da strateške partnere, u ovom slučaju koji jesu, ti koji jesu, mi to ne možemo mijenjati, neki čak špekuliraju da oni u ovom trenutku već imaju iznad 50% vlasništva u INA-i preko skrbništvih računa, što je i HANFA svojedobno, to je i kolega Šuker spominjao, HANFA je čak reagirala kad je primijetila to na tržištu dionica, dakle, smatramo da Vlada RH se mora u ovo uključiti maksimalno ako nam je doista u cilju zaštititi nacionalne interese RH. Najljepša vam hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Žagaru. Završna riječ u ime Kluba zastupnika MOST-a, poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Sam financijski rezultat zadnji objavljeni gdje je INA ostvarila 1,2 milijarde kuna jasno govori da unatoč tome što nije došlo do niti jedne značajnije investicije, INA je u ovome stanju u kojem je sada, može biti značajno profitabilna tvrtka. I onda se postavlja ključno pitanje, trebamo li mi stvarno dopustiti ili pravdati zatvaranje jednog pogona rafinerijskog kao što je u Sisku? Da li je to, da li će to doprinijet da će onda biti 2 milijarde kuna dobiti? Da li mi kao država koju smo tamo udjeličar sa preko 44%, da li mi želimo stvarno da državni proračun izvuče ta sredstva, da ih povuče ono da bolje nam bude proračun na račun toga što ćemo zatvorit pogon? Da li stoji izjava premijera Plenkovića kad je najavio, ne da će ostati rafinerija, nego da će ostati radna mjesta, sad govorimo o tome da će se smanjiti sa 800 na 400 zaposlenih koji su tamo. Mislim mi govorimo sada o nekim stvarnim faktičkim podacima gdje vidimo samo da, koliko je snažna mogućnost manipulacije konsolidiranja financijskih rezultata INA-e i njenog poslovanja. Na ovaj način mi ćemo to legalizirat, a jesmo li sigurni da će kada prođe ovakav zakon, kada formalno preuzme MOL upravljanje sa 50+1 dionicom, da li ćemo onda ostvarivati 1,2 milijarde ili će ova desna strana ovdje reći ono, pa vidite kako je MOL sjajan, kako ostvaruje dobre rezultate, a kad se dogodi pogoršanje, onda ćemo govoriti o smanjenju tržišta, o novim tehnologijama, o svemu tome što otežava poslovanje. Mislim da činimo, zapravo činite vi koji ćete u petak glasat za ovo, sigurno jednu strateški za RH lošu odluku koju teško ćemo opravdati, a znam da će svi vikati to je rezultat Vlade Andreja Plenkovića i ministra Tomislava Ćorića ako gledamo sa onoga strateškoga aspekta. Meni je žao što američki državni tajnik Mike Pompeo nije došao i u RH, zašto je došao u Mađarsku? Došao je tamo upravo radi toga što je utjecaj Rusije postao presnažan, preuzimaju energetske tokove, jačaju svoju prisutnost, do danas koji su to pozitivni učinci koje je Rusija ostavila na državama, nažalost, uvijek se govorilo za razvijeni zapadni svijet, ovaj istočni nikada nije bio tako razvijen, pa niti u samoj Rusiji još uvijek nema toga blagostanja, a netko će reć Ruski utjecaj je pozitivan, ne umanjujući prava Rusije da bori se za svoje strateške interese, ja govorim samo o hrvatskim interesima, koji koliko god da su mali, koliko god da smo slabašni, ono moramo imat, moramo imat napokon taj jedan stav da kažemo imamo naše interese koji nisu ruski, koji nisu američki, koji nisu EU, nego je naš interes i ovo je zakon koji je od našega interesa i u kome moramo nekog vraga i odbraniti. Pa borimo se za tu, šta znači vertikalno integriralnu? Hoćemo jednog dana zbrajati kruške i jabuke pa ćemo reći evo nažalost kod nas rafinerijski biznis nije mogao uspjeti ali mi zbrajamo i MOL-ove rafinerije pa je to vertikalno integrirano. Pa ćemo reći evo naša nafta je, naša je nafta, prerađuje se u Mađarskoj ali to je vertikalno integrirano. Pa dokle ćemo više imati tu širokogrudnost koju mi pokazujemo. Svi su nam dobri jedino mi sami sebi u svome dvorištu ne valjamo. Mi smo jedini ti koji uvijek omalovažavamo ono što je Hrvat, što je hrvatsko i uvijek nekome drugome podilazimo. Nama će svi biti dobri, svaki koji dođe ovdje, jedino nećemo reći evo ja sam imao priliku sa Hochsteinom isto razgovarati. Rekao sam OK Amerika, super ono, ja razumijem vaše napore i želje i sve to skupa ali dajte nešto onda i doprinesite tome ne samo obilaskom i pritiskom. Pritiskom možete samo masirati nekoga ali nećete učiniti dobro što se tiče cijele naše države i hrvatskoga naroda. Na ovaj način, ovim putem kojim smo mi krenuli, ja ne želim niti će moj klub reći da je ovo oproštaj od INA-e. Ne smije biti oproštaj, pregazili su nas puno puta, bili smo pod prijetnjama puno većima od ovih i nećemo sigurno reći, ne to je krajnja točka, to je nešto što zatvara ovu priču. I ja vjerujem onoj i svi ćemo vjerovati koji se borimo za ovo da nikada nije kraj, da jednoga dana sigurno ćemo vratiti ono što nam pripada koliko god ova Vlada željela nam to oduzeti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Paneniću na ovoj završnoj riječi. Ovime smo iscrpili sve za raspravu. ... [[Upadica se ne čuje.]] Imate završnu? Evo izvolite, ministar završnu riječ.
Poštovane kolegice i kolege saborske zastupnice, saborski zastupnici, dozvolite prije svega da vam u ime Ministarstva zaštite okoliša i energetike i u ime Vlade RH zahvalim na današnjoj konstruktivnoj raspravi. Dakle, u samom uvodnom dijelu rasprave naveo sam razloge i okolnosti Izmjena i dopuna Zakona o privatizaciji INA-e. Držimo da ove izmjene i dopune svojim sadržajem konačno otklanjaju daljnju mogućnost tužbe Europske komisije prema RH. Ovaj zakonski okvir, odnosno ovaj zakon u potpunosti usklađuju sa europskom pravnom stečevinom. I konačno ono što je važno pri tome maksimalno štitimo interes RH. Zahvaljujem vam na 311 amandmana, koliko znam koji su pristigli na ovaj tekst izmjena i dopuna i još jednom na konstruktivnoj raspravi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem ministru na ovoj završnoj riječi. Replika poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani ministre, evo ja bih zamolio u svoje osobno ime da mi se ne zahvaljujete jer ne mogu biti konstruktivan u konstrukciji. Ovo je jedna konstrukcija koja je meni mučna, mučna je radi svih saznanja koje imamo u ovome što će se dogoditi, što će biti u budućem vremenu i sa najboljom voljom. Uz sve ono što mogu reći konstruktivan ne mogu biti nikada a ovo je konstrukcija koja je tolikih razmjera da sigurno jednog dana ćete propitivati vlastitu savjest upravo radi tog što ste danas ovdje prezentirali, radi onoga što će ovi svi koji vas podržavaju dignuti ruku a mi ćemo svi biti odgovorni hrvatskom narodu. A podatke koje ste iznosili, to je jedan birokratski jezik kojega uvijek se može na taj način prezentirati ali sigurno da je nešto treba biti i u srčanosti. Nisam još vidio vašu ni jednu izjavu kojom ste se borili za nešto što je stvarni hrvatski interes osim bojazni da će komisija ... [[Govornik se ne razumije.]] nekim sudom naplatiti nešto. Hvala.
Zahvaljujem kolega Panenić. Odgovor ministar Ćorić. Izvolite.
Poštovani gospodine Paneniću, moja borba za hrvatski interes je u kontekstu mog djelovanja unutar ministarstva, zakona koje smo do sada donijeli, Zakona o LNG terminalu, odluci da se ide u njegovu izgradnju, čitavom nizu drugih odluka, beskonačno je veća od angažmana koji ste vi ikad pokazali za RH. Ako mislite da je angažman isprazna, da ne kažem šuplja riječ koju kao i vaše kolege iz MOST-a često koristite, to nije angažman. Borba za Hrvatsku su djela a dopustimo da vrijeme pokaže da li je ovaj zakon bio zaštita interesa RH ili ne. Hvala vam lijepa. ... [[Upadica se ne čuje.]]
Zahvaljujem. Poštovani kolega Panenić, ja bih vas lijepo molio. ... [[Upadica se ne čuje.]] Razumijem vaše emocije, znači stalo vam je ali moramo poštivati Poslovnika. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, ja sam očekivao da ćete vi u svojoj završnoj riječi odgovoriti otkud ta dobit od milijardu i toliko? Pa jednostavno 2013. je netko plinski biznise prebacio na HEP i na HEP-u prodaje plin po tržišnim cijenama i to je rezultat toga. Čudi me da je netko tko je bio na čelu Ministarstva gospodarstva RH naprosto to nije uspio prepoznati, to je jednostavna matematika. Prema tome to je činjenica, isto kao što je i činjenica da je netko 2003. godine dao daleko veća upravljačka prava nego što je netko zaslužio temeljem vlasništva dionica. To su činjenice od kojih se ne može pobjeći isto kao i činjenica da HDZ nije prodao jednu dionicu MOL-u. Gospođo Pusić, vi kada odgovorite za Siriju onda se cerite koliko god hoćete. Dakle HDZ nije prodao niti jednu dionicu, HDZ nije prodao ni jednu dionicu. Pogledajte na burzi pa ćete vidjeti a o Siriji ćemo još razgovarati.
Zahvaljujem poštovani kolega Šuker. Poštovana kolegice Pusić, ja bih vas molio da ne upadate u riječ kolegama dok govore. Imamo odgovor poštovani ministar Ćorić, izvolite.
Hvala vam lijepa na replici poštovani gospodine Šuker. Dakle ne čudim se što gospodin Panenić nije prepoznao razloge ove dobiti. Rekao sam i još jednom ću ponoviti, velike riječi su jedna stvar, isprazne velike riječi pogotovo. Rad za RH je nešto sasvim drugo. Neka o našem angažmanu konačno sudi budućnost. Hvala lijepa.
Zahvaljujem ministru na odgovoru. Sada konačno zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Zahvaljujem još jednom ministru zaštite okoliša i energetike, g. Tomislavu Ćoriću i državnom tajniku u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike g. Ivu Milatiću na obrazloženjima prijedloga zakon. Glasovati ćemo o ovoj točci kada se za to steknu uvjeti.
Idemo na izjašnjavanje o amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA industrija nafte d.d., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 565. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika HDZ-a, zastupnik Branko Bačić, klub Nezavisnih zastupnika, Klub zastupnika SDP-a. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Ovdje je državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike Ivo Milatić. Izvolite kolega Bulj. Molim vas državni tajniče sjednite na mjesto za Vladu.
Hvala lijepo predsjedniče. U ime Kluba MOST-a nezavisnih lista tražim stanku od 10 minuta da se konzultiramo o ovome zakonu koji je u biti smrtni list naš INA-i strateškoj nacionalnoj, našoj tvrtki. Evo ja ću samo ukratko kazati sve što se događalo od INA-e, od bijelih noći, o Zakonu o privatizaciji bijele noći koje su za vrijeme SDP-a Slavko Linić predao u tuđe ruke do Ive Sanadera koji je napravio nezapamćenu pljačku kao predsjednik HDZ-a, brojni su i bili tada s njim surađivali, oni bi bolje mogli kazati o tome do onih izjava koje je dao Andrej Plenković. Andrej Plenković je 2016. kazao za medije, evo ovdje vidite, MOL-u neću dopustiti zatvaranje Rafinerije u Sisku. Također za Božić na Banji dan, 2016. godine je rekao da će Hrvatska postati vlasnik, sve učini da postane vlasnik INA-e kao strateške nacionalne kompanije i da je neće MOL preuzeti niti Mađar. A danas je pred nama, raspravljamo i dalje o zakonu, amandmani se daju na zakon koji se ne može popraviti niti ispraviti. Ovaj zakon morate povući jer ovo je smrtni list najjače kompanije INA-a, predajete je u tuđe ruke u dogovoru Plenković, Orban koji je dogovoren ispod stola. Za ovu pljačku netko mora odgovarati. Ovo je jedna od većih pljački, a ovo je jedan od najštetnijih izmjena zakona koji se donosi u ovome Saboru. I sramotno je uopće što se ovaj zakon donosi u ovome Parlamentu predložen od Vlade Andreja Plenkovića koji je glumio zaštitnika INA-e i nacionalnih interesa. Tražim da povučete ovaj zakon i mora vas biti sram što ste predložili ovaj zakon protivno interesu naroda hrvatskog.
Kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče, također tražim stanku u ime kluba Nezavisnih zastupnika kako bi još jednom razmotrili situaciju i upozorili hrvatsku javnost da u ovom trenutku još uvijek traje suđenje protiv bivšeg premijera Ive Sanadera pod optužnicom da je primio mito, dakle nije tražio iznudu nego je primio mito od predstavnika mađarske tvrtke MOL. Razlika između mita i iznude je u tome što u iznudi onaj koji traži iznudu se postavlja superiorniji prema onomu koji je dužan dati a kod mita se oni koji daju mito predstavljaju superiorniji. To je vrlo opasno za Hrvatsku državu, ovakva optužba jer je se mađarski MOL u tom trenutku ili predstavnici MOL-a postavili superiornije u odnosu na RH. I što je sad problem? Mi ovaj zakon ćemo sutra izglasati a traje suđenje. Dakle, onda ispadne da ako su optužbe točne da je bivši premijer Ivo Sanader namagarčio Mađare i dali su mu, ako su mu dali mito, da su mu dali bezveze, i ovako i onako će doći u posjed INA-e ovim zakonom. I ono što želimo upozoriti da je ovaj zakon manjkav u onom dijelu same kontrole budućeg vlasnika INA-e, ako se već, ako je to definirano još zakonom iz 2002. da će se INA privatizirati manjkav je u pogledu predstavnika, onih koji će kontrolirati u INA-i, jer Vlada RH se na neki način izvukla iz ove čitave kontrole i pustila je 2 člana, 2 predstavnika tamo koji mogu, ne moraju biti na sjednici, ne znam hoće za to dobivati, kakve će za to dobivati dnevnice, o kojim stručnjacima je riječ. Dakle Vlada nije jasno rekla što se ovdje događa i što će poduzeti ako doista dođe do ugroze nacionalnih interesa RH. Zbog toga tražimo stanku. Hvala.
Javlja li se još netko za stanku? Ako ne, nastavljamo u 10,45h. Hvala. [[STANKA U 10,34 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,45 SATI]] Krećemo, dakle, sa amandmanima, prvi amandman, zastupnik Branko Bačić, izvolite državni tajniče.
Hvala g. predsjedniče. Vlada prihvaća amandman zastupnika Bačića.
Postaje sastavni dio zakona. Drugi amandman, Klub nezavisnih zastupnika.
Vlada ne prihvaća. Obrazloženje, pravila kojima se državi dodjeljuju posebna prava moraju se temeljiti na objektivnim i jasnim kriterijima koji ne zadiru u tržišne slobode više od onoga što je nužno za ostvarenje javnog interesa. To je moguće jedino ako se izuzetno usko formulira ograničenje koje je jasno i precizno definirano i podvrgnuto sudskom nadzoru nacionalnih sudova. Stoga se predlagatelj opredijelio na pozitivnu formulaciju.
Očitovanje? Nema nikoga, tako da ćemo glasovati o amandmanu. Idemo na amandman br. 3., Klub zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća. Vezano uz amandmane Kluba zastupnika SDP-a, predlagatelj ih je razmotrio, te smatra kako isti nisu usmjereni boljem nomotehničkom izričaju.
Očitovanje, kolega Grbin izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče HS. Klub zastupnika SDP-a podnio je čitav niz amandmana na ovaj zakon zbog toga što želimo preispitati apsolutno svaku njegovu riječ, svaku njegovu odredbu. Naime, predmetni zakon uređuje jedno izuzetno važno područje, a to je područje privatizacije najveće hrvatske kompanije INA-e. Međutim, iako bi takav zakon zahtijevao raspravu koja bi bila ozbiljna, koja bi bila dugotrajna i sveobuhvatna, Vlada je odlučila primijeniti jedan potpuno drugačiji pristup. Prije svega, savjetovanje sa zainteresiranom javnošću vezano uz ovaj zakon pokrenuto je u razdoblju kada većina građana nije to mogla niti primijetiti, naime, savjetovanje sa zainteresiranom javnošću provedeno je za vrijeme Božićnih i Novogodišnjih blagdana, čak nije niti trajalo u punom obimu kako je predviđeno zakonom u roku od 30 dana, nego kraće, a onda je nakon toga Vlada odlučila isti zakon u saborsku proceduru uputiti po hitnom postupku. Mi u Klubu zastupnika SDP-a najoštrije protestiramo protiv takve procedure donošenja zakona, najoštrije protestiramo protiv sadržaja ovoga zakona, te ćemo u nastavku prilikom obrazlaganja amandmana, vezano uz svaki pojedinačni amandman obrazložiti zbog čega ga podnosimo i zbog čega inzistiramo na glasovanju za svaki od njih. Tražimo, naravno, glasovanje i o ovom, a u nastavku ćemo obrazložiti za svaki pojedini što nam je sporno, hvala.
Prije prelaska na četvrti amandman, pozdravimo svi zajedno učenike i učenice OŠ Alojzija Stepinca iz Zagreba. Dobro nam došli! … [[Pljesak]] Četvrti amandman je istog Klub zastupnika.
Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Izvolite kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovane kolegice i kolege. Dopustite mi da odgovorim na teze Vlade koje se tiču potrebe za donošenjem ovog zakona po hitnom postupku kroz tezu da se ovdje radi o usklađivanju sa pravom EU. Poštovane kolegice i kolege, sama činjenica da Europska komisija smatra da pojedini pravni akt države članice nije usklađen sa pravom EU, ne znači u konačnici da je to točno. Naime, unatoč uvriježenom stavu kojeg je Vlada pokušala prikazati proteklog tjedna prilikom rasprave o ovom zakonu, nije Europska komisija ta koja donosi odluku o usklađenosti s pravom EU normativnih akata država članica, već je to isključivo i jedino sud EU. Dakle, teza da komisija za neki akt tvrdi da nije u skladu sa EU, ne može sama po sebi biti dovoljna da bi država članica to prihvatila bez pogovora. Podsjetit ću, Klub zastupnika SDP-a je prije više od dvije godine uputio u proceduru interpelaciju kojom je ukazao upravo na povredbeni postupak koji je Europska komisija pokrenula protiv RH i ukazao je zbog čega ono što je u tom zahtjevu Europske komisije navedeno, ne drži vodu. Inzistirali smo na tome da RH na rješenjima navedenima u Zakonu o privatizaciji INA-e, dali smo vam argumente da to branite, a koja je bila vaša poruka? Odbili ste taj prijedlog i ne samo da ste odbili, nakon što je Vlada RH odbila interpelaciju, nakon što je HDZ-ova većina odbila interpelaciju, niti mjesec dana nakon toga, Vlada RH je sa Europskom komisijom dogovorila da će promijeniti ovaj zakon, a o tome nije obavijestila niti zastupnike, niti hrvatsku javnost, već smo o tome saznali iz priopćenja Europske komisije. Naravno, tražimo glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman br. 5, istog Kluba zastupnika.
Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Očitovanje, kolega Grbin izvolite.
Dakle, poštovane kolegice i kolege, mi za odluku Vlade RH da pristupi izmjenama ovog zakona, dakle, nismo saznali iz priopćenja Vlade RH, nismo to saznali na dramatičnoj tiskovnoj konferenciji kao što je bila ona za Badnjak prije dvije godine i dva mjeseca, već smo za to saznali iz jednog suhoparnog priopćenja kojeg je uputila Europska komisija. Priopćenje je glasilo: „Zastajemo sa postupkom provjere povrede prava EU, nećemo pokrenuti postupak pred sudom EU protiv RH.“ A zašto? Zato što se RH pristala, obvezala promijeniti ovaj zakon. U tom trenutku Vlada RH nije našla za shodno sazvati tiskovnu konferenciju, doći pred zastupnike u HS, nije smatrala shodnim čak niti prilikom rasprave o interpelaciji u HS objasniti koji su argumenti za promjenu tog zakona, već da to saznajemo tek nekoliko mjeseci kasnije i čak niti danas ne dobivamo suvislo i potpuno obrazloženje zbog čega bi ovaj zakon bio u skladu sa pravom EU, a onaj kojeg smo se odlučili mijenjati, ne bi. Već imamo jedan hitan postupak u kojem preko noći, kao što smo rekli, preko Božićnih blagdana, u hitnoj saborskoj proceduri pokušavamo promijeniti ovaj zakon. Klub zastupnika SDP-a je uputio u proceduru prijedlog zaključka, koji tražimo da se u ovom zakonu provede postupak u dva čitanja, a budući da vi to odbijate, iskoristiti ćemo ovo obrazlaganje amandmana, kako bi još jednom ponovili sve naše primjedbe i dodali čitav niz novih, koji ukazuju zbog čega ovaj zakon, u ovom obliku ne bi trebalo usvojiti. Zahvaljujem i tražim glasovanje o amandmanu.
Amandman br. 6. ponovno Klub zastupnik SPD-a.
Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Izvolite kolega Grbin.
Poštovane kolegice i kolege. Zadržati ću se još nekoliko trenutaka na pitanje prava EU, zato što je to bio glavni argument Vlade Republike Hrvatske da obrazloži potrebu hitnog donošenja ovog zakona. Kada se protiv jedne države, članice vodi postupak radi povrede prava EU, ta država članica ima 3 mogućnosti, prvo je prihvatiti stav komisije i korigirati pravne akte, to je ovo što ste vi napravili. Međutim, to nije jedinog mogućnost. Država članica ima još 2 mogućnosti, može biti svjesna da krši pravo EU, ali svejedno procijeniti da je u njenim nacionalnim interesima bolje da se provede postupak pred sudom, kako bi dobila još neko vrijeme, da primjenjuje pravni akt koji je na snazi, dok Sud EU, ne kaže, suprotno. To bi u ovom slučaju recimo bilo logično, jer ako je točno, ono što je predsjednik Vlade RH, najavi prije 2 g. i 2 mj. to je da želimo otkupiti INA-u, tada je instrument, koji je postojao u zakonu o privatizaciji INA-e, itekako treba i treba ga iskoristiti. Međutim, poštovane kolegice i kolege postoje i treća opcija, a ta opcija kaže da država članica može biti uvjerena da akt o kojem se radi ne krši pravo EU. Svi oni koji znaju barem nešto malo o pravu EU, znaju da ugovor o funkcioniranju EU, kada govorimo o tzv. 4 slobode EU, dopušta i odstupanje od njih, pod uvjetom, da država članica to može opravdati. Jedan od razloga za opravdavanje takvog odstupanja od pravila EU, i zaštita javnog poretka, odnosno, nacionalnih interesa. Mi ovdje govorimo o Zakonu o privatizaciji INA-e, mi ovdje govorimo o želji države članice, da ne dopusti, da ono što je kralježnica, njenog elektroenergetskog sektora, ostane barem na ovaj ili onaj način pod kontrolom države članice. Naravno tražimo glasovanje o amandmanu. Hvala.
Idemo na amandman broj 7. isti Klub zastupnika.
Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Izvolite kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče. Međutim, u ovom slučaju Vlada RH, svjesno i dragovoljno se odriče prava kontrole i olakšava partneru a znamo kako je taj partner došao do prevladavajućeg utjecaja u INA-i, olakšava upravljanje INA-om i olakšava tom partneru ono za što je ministar državne imovine, uvaženi kolega Marić, svojedobno rekao da bi bila veleizdaja i da bi se trebao prestati baviti politikom da se to dogodi, a to je primjerice gašenje rafinerije u Sisku. Međutim, kao što sam rekao, Vlada RH u ovom slučaju nije niti pokušala nije niti pokušala dokazati da je ovaj zakon u skladu sa pravom EU. Vlada RH govori o nekakvim postupcima pred Europskim sudom. Međutim, provjerio sam u upisniku suda EU, i pronašao sam da su se do sada protiv RH vodile 4 postupka. Dva su u međuvremenu okončana, jer je RH ispunila ono što je komisija od nje tražila, dva se još vode. Ali, niti jedan od ta četiri postupka, nije vezan uz Zakon o privatizaciji INA-e. To znači da je Europska komisije, protiv RH nije niti pokrenula postupak pred Sudom EU, što znači da Hrvatska nije niti u riziku plaćanja kazne. Neće niti biti, zašto? Zato što je u ovom slučaju propustila pred pritiskom iz Bruxellesa i pristala je promijeniti zakon. E sada da li je taj zakon u potpunosti usklađen sa pravom EU ili ne, nije niti na nama, niti na ovoj komisiji. Jer će to procjenjivati jedna druga komisija, koja će preuzeti dužnost za 7 ili 8 mjeseci nakon izbora u svibnju ove godine i postavlja se pitanje, da li će u konačnici, sve ovo što ste radili, spasti pod onu rečenicu džabe ste krečili, hvala.
Idemo na 8 amandman isti Klub zastupnika.
Hvala. Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i prethodnom amandmanu.
Kolega Hajdaš Dončić, izvolite.
Hvala. Za početak bilokakve suvisle priče koje se tiču INA-e, normalna država i normalna vlada i normalna ekipa oko resornog ministra, trebala bi definirati razvojnu strategiju, energetsku razvojnu strategiju, po dosadašnjim podacima, dakle, koji su izašli kroz neku preliminarnu studiju. Vidimo da ne postoji neki ambiciozan plan i ambiciozno resorno ministarstvo, koje bi definiralo u Hrvatskoj, energetsku strategiju za ovo stoljeće. Iz energetskom strategijom onda možemo razgovarati o nečemu što se zove budućnost INA-e. Dakle, većina i ovog tzv. harmonizacije i usklađivanja zakona s europskom praksom, nije potekla iz nekih nacionalnih interesa, nego je opet potekla iz nekih interesa da ne želimo da se pokrene neki postupak, da želimo nešto ne znam, harmonizirati, normalizirati, ali nemamo konačni cilj. Koji nam je konačni cilj? Što će biti s INA-om? Iz svih dosadašnjih analiza, koje su potekle reći ću iz svojevrsnog pokera, u kojem sudjeluju Europska komisija, arbitražni sud, MOL, sama kompanija INA i hrvatska vlada, dakle, ne vide se kako će taj cijeli proces i kako će taj cijeli postupak završiti. Ja se bojim, da će usvajanjem ovog zakona, gdje se mogu složiti s kolegom Grbinom koji je definitivno rađen preko noći, da će jednostavno postati status quo. A to je nešto najgore što se može dogoditi zapravo za Hrvatsku, generalno za nešto što se zove energetska suverenitet ću to nazvati, koja je uz proizvodnju hrane, ja mislim u 21. stoljeću i najvažniji za … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Može. Idemo na amandman br. 9. isti klub zastupnika.
Vlada ne prihvaća. Obrazloženje isto kao u prethodnom amandmanu.
Tko će? Kolega Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle i ovo iščitavanje amandmana kojima pokušavamo barem donekle hrvatskoj javnosti omogućiti ono što je zadatak Hrvatskog sabora a to je transparentnost i mogućnost da vide o čemu se raspravlja u Hrvatskom Saboru pokazuje da je vaš slogan „vjerodostojno“ potpuno promašen. Dakle ovaj zakon donesen je i predlaže se donijeti po hitnom postupku. Kao što smo već čuli savjetovanje sa javnošću je bilo potpuno ignoriranje javnosti. I kao kod nekih drugih dokumenata vas uopće ne zanima što javnost misli i ovdje kao da ne zastupate interese hrvatske javnosti nego interese Mađara. Prema tome, mislim da bi trebali crveniti se cijeli današnji dan, vas su poslali da ovdje branite amandmane i ne znam kako se vi osjećate. Prema tome, podsjetiti ću vas da su dvije HDZ-ove Vlade do sada pale zbog direktne i indirektne veze sa stvarima koje se događaju oko INA-e a uvjeren sam da će ovo što sada činite oko INA-e biti razlog da nećete pobijediti na sljedećim izborima kad god oni bili. Tražim glasanje.
Može. Idemo na amandman br. 10. isti klub zastupnika.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao u prethodnom amandmanu.
Ponovo kolega Jovanović.
Dakle vozeći se danas prema Zagrebu nazvalo me više građana iz Rijeke, posebno iz područja koji dolaze i sa Krka. I pitali su me pa dobro zašto naša Vlada toliko pogoduje Mađarima. Zar nije dovoljno što su protuustavno, protuzakonski kršeći sve odluke Skupštine Primorsko-goranske, Općinskog vijeća Omišlja, neuvažavajući prosvjede građana odlučili Mađarima pogodovati oko LNG-a nego evo sada u potpunosti se želi riješiti INA-e i na taj način učiniti sve suprotno od onog što stalno govore da žele a to je energetska suverenost RH. Dakle INA-u želite izručiti, LNG želite izgraditi na štetu građana Hrvatske i pogodovati Mađarima. Prema tome zaista je zanimljivo to što je Plenković razgovarao a što nikada nismo doznali i pitanje da li hoćemo sa gospodinom premijerom republike, države Mađarske kada je bio ovdje u Hrvatskoj. Prema tome, zaista radite sve suprotno onome što bi građani Hrvatske željeli da Vlada čini a to je da se brine o njihovim interesima, interesima RH i tražim glasanje.
Može. Br. 11. Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
Očitovanje Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dakle kao što je kolega Grbin prije mene rekao, jedan od razloga niza ovih amandmana je zapravo na neki način dati i drugo čitanje ovog zakona. Jer mi u SDP-u ne vidimo jednostavno žurbu. Dakle od Badnjaka 2016. godine do sada prošlo je više od 2 godine. Više od 2 godine Vlada šuti o tome što će se sa INA-om dešavati. Dakle od pompozne najave da ćemo od MOL-a otkupiti udio, odnosno da će INA ponovno biti u 100%-tnom vlasništvu RH evo do sada. Vlada šuti. I onda odjedanput imamo zakon koji je u hitnom postupku i o kojem se neće glasati u petak nego već sutra. Ja ne znam zašto se vladajućima toliko žuri. Tim više što nismo dobili odgovore na neka pitanja a to je zašto je u međuvremenu pokrenut natječaj za konzultante u tom procesu potpuno zaustavljen, zašto nije potpisan ugovor sa izabranima. Dakle imamo ovdje jako, jako puno pitanja. Ne samo pitanja o tome što je premijer dogovarao sa čelnikom jedne druge države i da li je u razgovorima tu bilo uključeno i preuzimanje INA-e od strane MOL-a, nego i druga vrlo konkretna pitanja. I sam sam i moje kolege su u više navrata u Hrvatskom saboru pitali premijera što se dešava sa INA-om, zašto se ništa po tom pitanju ne poduzima. Odgovore koje smo dobivali su bili da se rade analize, da se razmišlja itd., itd.. Pa postoji i ona narodna „Ispeci pa reci.“, valjda prvo promisliš pa onda nešto najaviš. Ali očito u slučaju Vlade Andreja Plenkovića, prvo se najavilo, onda se 2 godine razmišljalo a sada se nekom pogoduje. I zašto se to radi preko noći? Dakle to su sve pitanja na koje ne samo mi nego i hrvatska javnost želi odgovor. Hvala lijepa. Tražim glasanje, naravno.
Idemo na amandman br. 12. Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
Ponovno kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle, ponovno se postavlja još jedno pitanje a to je zašto donosimo ovaj zakon tako brzo i zašto još u trenutku kada se vode sudski sporovi pred hrvatskim sudovima, između ostalim o pitanju prodaje INA-e. Dakle, zašto je Vlada poklekla pred pritiskom iz Brisela, to prijašnje Vlade nisu činile, već u SDP-ovo vrijeme, odnosno u vrijeme kada je SDP bio na vlasti i sa Vladom Zorana Milanovića postojali su pritisci prema Vladi no to nismo željeli napraviti, nismo željeli mijenjati zakon, nismo željeli donositi nova zakonska rješenja upravo zbog toga što određeni sudski procesi traju. I dok se ne riješe ti sudski procesi mislimo da svako daljnje petljanje u ovu problematiku ne bi bilo konstruktivno. Ne bi bilo konstruktivno prije svega zbog Hrvatske. A zašto? Sada opet možemo odgovarati na to pitanje do više, s više argumenata a jedan od njih je što je kolega Hajdaš Dončić spomenuo, nemamo jednostavno energetsku strategiju. I ne samo da nemamo energetsku strategiju, nemamo nikakvu strategiju. U niti jednom pogledu, niti u jednom aspektu razvoja našeg društva. Dok nemamo strategiju, dok nemamo jasnu viziju što želimo i u kojem smjeru želimo razvijati bilo našu energetsku suverenost, bilo našu poljoprivredu, gospodarstvo ili bilo koji drugi aspekt i vid društva dotle je donošenje ad hoc zakona posebice po hitnom postupku i posebice o ovako važnim pitanjima neće doprinijeti niti sigurnosti niti energetskoj neovisnosti i samodostatnosti RH. Zbog toga tražimo glasanje.
Može. Idemo na amandman br. 13. Klub zastupnika SDP-a ponovno.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
Kolega Đujić, izvolite.
Hvala predsjedniče. Kolega Milatić, drago mi je vas je vidjeti, vi ste očito Vladin čovjek za amandmane budući da ste i zadnji puta kad smo imali amandmane o LNG-u upravo vi branili ali do svih ovih amandmana i dolazi upravo zbog toga jer Vlada na tvrdoglav način preko koljena lomi određena rješenja. Mi smo predali ovaj broj amandmana kao što su i kolege rekle upravo da produžimo raspravu o pitanju INA-e i o ovim važnim stvarima za hrvatsku državu jer je očito da Vlada glavinja i ne da nema plan i program što bi se reklo nego vatrogasnim mjerama donosi određena rješenja koja u pravilu idu na štetu građana i lome se preko koljena jer da je suprotno i da ova Vlada zna šta radi i kad bi ova Vlada imala nekakav plan onda ne bi premijer tako paušalno i napamet za Badnjak 2016. g. rekao bez ikakvih analiza ili zaključaka šta to donosi Hrvatskoj, rekao vratit ćemo INA-u u hrvatske ruke. Upravo u današnje vrijeme kada industrija nafte u budućnosti već lagano pada a cijeli svijet se okreće nekim novim tehnologijama obnovljivim izvorima energije, premijer je već tada bubnuo mi ćemo vratiti INA-u u hrvatske ruke a prodat ćemo HEP što bi upravo trebalo napraviti nekakve nove analize, dakle kroz te analize kada struja i obnovljivi izvori energije definitivno budućnost, mi vrtimo kotač unatrag i to pokazuje sve nedostatke ove Vlade u bilokakvim promišljanjima neke budućnosti. Druga stvar, opet pričamo o energetskoj neovisnosti Hrvatske. Spominjali su kolege ovdje i puno smo govorili o LNG terminalu na Krku koji se recimo preko koljena mimo volje lokalne samouprave i građana koji tamo žive, opet gura a s druge strane na državnom nivou imamo ovakva rješenja. Upravo zbog tih svih pitanja koja smo postavili a nismo još dobili odgovore smo i podnesli ovaj broj amandmana i naravno, ja tražim glasanje i o ovom amandmanu.
Može. Idemo na amandman broj 14, ponovno Klub zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća. Obrazloženje isto kao prethodnom amandmanu.
Kolega Đujić.
Hvala lijepo. Dakle, upravo da nastavim na obrazlaganje i prethodnog amandmana, dakle, zašto mi mislimo da nije pametno ići sa ovim zakonom na ovaj način i po hitnom postupku, kao što sam i rekao maloprije. Dakle Vlada i premijer Plenković je 2016. g. najavio povratak INA-e u hrvatske ruke. Nakon toga o tom pitanju nije rađeno ništa, nikakve informacije u javnosti nisu bile niti poduzimani ikakvi koraci da bi se sada nakon 2 g. našao ovaj zakon pred nama zastupnicima po hitnom postupku guran, na brzinu i preko koljena a u međuvremenu šta se dogodilo? Dogodilo se je sastanak predsjednika Vlade i predsjednika mađarske Vlade g. Orbana nakon kojega opet dolazi ovaj zakon koji bi sada trebao u potpunosti prepustiti upravljanja INA-i znači po ovom zakonu bi sada hrvatska Vlada imala 2 predstavnika koja bi nadzirala u budućnosti poslovanje INA-e a u ovom trenutku imamo 3 člana uprave koji nemaju toliki utjecaj ali kakav takav utjecaj imaju na donošenje odluka u INA-i a sada mi to opet olako prepuštamo Mađarima. I sada se mi pitamo a to je pitanje na koje nam još uvijek niste odgovorili, da li je ovaj zakon plod nekakvih razgovora i dogovora između premijera Plenkovića i premijera Orbana, da li se tu krije neka priča? Druga stvar, zašto smatramo da ne treba gurat ovaj zakon je i to što još uvijek se vode sudski procesi po ovom pitanju koji nisu, ne da nisu okončani nego nisu ni blizu okončanja a kada vidimo kako se sporo vode i šta se sve tuda dešava, čak imamo i opravdane sumnje da se te neke stvari guraju i u zastaru i da država tu ne štiti interese Hrvatske i hrvatskih građana nego upravo pogoduje Mađarima i zbog toga smatramo da ovaj zakon ne bi trebalo donositi a pogotovo ne po hitnoj proceduri, zbog toga tražim glasovanje i o ovom amandmanu.
Idemo na 15. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća. Obrazloženjem, u INA-i će i dalje biti predstavnici Vlade RH u upravi plus 2 neovisna člana koja su predviđena ovim zakonom. Znači u budućnosti imamo članove uprave plus 2 neovisna člana.
Kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče. Zahvaljujem poštovani g. državni tajniče na ovom pojašnjenju. Međutim to pojašnjenje ne drži previše vodu ali o tome smo već govorili, govorit ćemo dalje. Dopustite mi da se nadovežem na ovo što je govorio moj kolega Đujić. Dakle prije 2 g. i 2 mj. na dramatičnoj tiskovnoj konferenciji predsjednik Vlade RH najavio je povratak INA-e u hrvatsko vlasništvo. Međutim u ove 2 g. i 2 mj. nismo čuli gotovo ništa o tome kako se taj povratak INA-e u hrvatsko vlasništvo namjerava izvršiti. Postavili smo nekoliko važnih pitanja vezano uz tu proceduru. prvo i osnovno pitanje, koliko će to koštati. Da bi utvrdili koliko će koštati takav povrat INA-e u hrvatsko vlasništvo, provedeni su i nekakvi postupci, traženi su i nekakvi konzultanti ali mi niti danas 2 g. i 2 mj. nakon što je predsjednik Vlade RH najavio tu proceduru, nismo dobili odgovor na elementarno pitanje bilokakvog otkupa, bilokakve kupoprodaje, bilokakve transakcije a to je koliko će takva transakcija koštati građane RH. Na to odgovora nema. Naravno, tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman broj 16 Klub zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća. Vezano uz amandmane Klub zastupnika SDP-a, predlagatelj ih je razmotrio te smatra kako isti nisu usmjereni boljem nomotehničkom izričaju.
Očitovanje, kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče. Kao što sam rekao, odgovor na pitanje koliko će otkup INA-e koštati RH, nismo dobili odgovor. Međutim postavili smo jedno drugo pitanje. A to je pitanje glasilo na koji način će RH financirati otkup INA-e i iako ne znamo na koji ćemo odnosno koliko će nas otkup INA-e koštati, dobili smo odgovor na pitanje kako ćemo to platiti. A ono što nam je prezentirano i što je bio dio interpelacije, o čemu je vrlo bitno raspravljati i kod ovog zakona jer može imati direktne posljedice na proračun, na otkup itd., ono što smo dobili kao odgovor je financirat ćemo otkup INA-e privatizacijom HEP-a. Dakle privatizacija HEP-a, državne elektroenergetske kompanije treba financirati, renacionalizaciju INA-e. U trenutku kada u 21. stoljeću električna energija preuzima u svim aspektima života primat nad energijom koja potječe iz ugljikovodika, konkretno nad naftom RH donosi odluku da će privatizirati elektroenergetsku kompaniju kako bi tim novcem koji će time dobiti financirala otkup kompanije koja se primarno bavi naftom. Ako mene pitate potpuno suludo i naravno tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman br. 17., isti klub zastupnika.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
Očitovanje kolega Grbin.
3. pitanje koje smo postavili vezano uz otkup INA-e kojeg je predsjednik Vlade RH najavio je pitanje što ćemo s INA-om nakon što provedemo otkup. Na to pitanje direktno nikada nismo dobili odgovor zato što Vlada RH naprosto nije znala što će sa naftnom kompanijom kada ju otkupi. Vlada RH ne zna koliko će to koštati, ne zna što će sa tom kompanijom ali zna odakle će to financirati. Koji je problem ovog otkupa i cijene koju će građani RH platiti? Činjenica da je sadašnji vlasnik INA-e nakon ugovora kojeg je sklopio sa premijerom Sanaderom a znamo i za onaj famozni sastanak u restoranu, znamo za sve one puteve, znamo za sve ono što je prethodilo sklapanju tog ugovora, naprosto MOL je dobio gotovo 100%-tna upravljačka prava u INA-i, ostale su ustvari tek 4 odluke od kojih je jedna bila ona koja se tiče mogućnosti premještaja na koje je Vlada RH imala pravo veta, sve ostalo je MOL praktički mogao donositi sam. A ovim zakonom mi MOL-u omogućujemo da i ovu odluku donese sam. Jedino što će RH u tom slučaju moći učiniti je pokrenuti sudski postupak. A ja vas pitam koji će biti argumenti u tom sudskom postupku da Hrvatska traži primjerice odluku koju je do sada mogla zabraniti jednostavnim vetom? Na temelju kojih argumenata ćemo mi vlasniku kada smo se odrekli prava veta zabraniti donošenje određene odluke? To naprosto iz ovog zakona nam ne proizlazi. U ovom zakonu nema obrazloženja, nema temelja i jednostavno Vlada RH donošenjem ovog zakona sebi reže ruku. Dakle mi želimo otkupiti INA-u, ne znamo što ćemo s njom a onda donosimo zakon kojim se poziciju dodatno otežavamo. Naravno da tražim glasovanje i o ovom amandmanu.
Hvala. Amandman br. 18. isti klub zastupnika.
Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
Očitovanje kolega Hajdaš-Dončić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče, vi znate šta j e bilo 26.22. 2013. godine, pod vijećem Franklina Bermana, dakle MOL je na taj datum pokrenuo arbitražni spor u Washingtonu o kojem zapravo ovisi, reći ću i sudbina, poslovna sudbina INA-e. Dakle ne zna se na koji način i kako će dakle završiti ta priča oko plinskog biznisa. Šta će onda konzultanti koje je navodno i pompozno najavljivao premijer Andrej Plenković, kako će reagirati na opciju pobjede da tako kažemo Hrvatske ili opciju pobjede Mađarske, tj. MOL-a. Ja ću ovdje naglasiti da je INA nažalost mađarski nacionalni interes upravo zbog nečinjenja. Mađarski nacionalni interes jer dobiva rafineriju u Rijeci, rješava se neproduktivne rafinerije u Sisku i dobiva ono što je također važno što koji puta ide ispod radara a to je maloprodajna mreža. Znači da se izrazim na vojničkoj terminologiji, znači ako su rafinerije topništvo vi trebate imati pješaštvo a pješaštvo vam je upravo lanac benzinskih pumpi koje se nalaze dakle na prostorima, one bivše države a dominantno naravno u Hrvatskoj. I stoga je apsolutno loše, štetno da se prije završetka spora dakle u Washingtonu uopće ide sa bilo kakvim izmjenama zakona dakle o INA-i jer na taj način opet Hrvatska pada u neki sekundarni ću tako kazati utjecaj. Stoga tražim glasanje o ovome amandmanu.
Amandman br. 19. istog kluba zastupnika.
Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao u prethodnom amandmanu.
Kolega Predrag Matić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, evo meni pada na pamet kako naša predsjednica, u zadnjih mjesec, dva dana, kako je napravila pakt sa HDZ-om i predsjednikom Vlade Plenkovićem, otvorili su joj oči po mnogim stvarima. Tako je recimo shvatila da ustaški pozdrav „Za dom spremni“ baš i nije stari hrvatski pozdrav, pa je onda shvatila da se i u Jasenovcu su se događale neke druge stvari osim probi kazališnih predstava ali i otkrila je da i korupcija vuče, dakle ima sve veze, nemojte se smijati predsjedniče, ima sve veze, otkrila je da korupcija vuče korijene iz Austrougarske a nama HDZ omogućava da se povijest ponovi i da se ponovno vratimo u Austrougarsku. Naime od '90.-tih banke smo prodali Austrijancima, INA-u ćemo sad prodati Mađarima, prema tome velike su šanse da ponovno živimo u Austrougarskoj. Tražim glasanje po ovome.
O ulazak u Austrougarsku. Klub zastupnika SDP-a 20.-ti amandman. Izvolite.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
… [[Govornik nije uključen.]]
Hvala. Još jedan bitan da tako kažemo argument zašto je ovo štetno vam je svibanj 2011. dakle kada je MOL objavio da je preuzeo 1,6% dionica INA-e kao predmet opcijskog sporazuma zaključenog od strane MOL-a te je preko brokera, dakle na Zagrebačkoj burzi stekao dodatnih 1% dionica što znači da je u tom trenutku imao negdje oko 48% dionica. Zašto to kažem? Zato jer je onda HANF-a reagirala ispravno i HANF-a je u tom trenutku dakle pokrenula kaznenu prijavu DORH-u zbog osnovne sumnje dakle da je MOL učinio kazneno djelo manipulacije tržištem i prijevare u gospodarskom poslovanju, dakle u ponudi koju je MOL imao u prosincu 2010. godine. MOL je naravno to odbacio i istaknuo je da je sve to kupovano zakonski. E sad, zašto to povezujem sa ovim zakonom? Zato jer je godinu dana kasnije u lipnju 2011. je USKOK upravo protiv Sanadera otvorio istragu zbog zloupotrabe položaja i ovlasti i primanja mita od 10 milijuna eura od predsjednika uprave MOL-a Zoltana Hernadia kojem je zauzvrat omogućio preuzimanje upravljačkih prava o INA-i. ... [[Govornik se ne razumije.]] dokumentirano. I sad nakon svega je, nakon pokretanja arbitražnog postupka u Washingtonu, dakle Međunarodnom centru za rješavanje investicijskih sporova, ne razumijem čemu žurba, čemu ubrzavanje ovih procesa kad isto tako što je spomenuo i kolega Grbin dakle trenutno Hrvatskoj ne prijeti nikakva opasnost. Stoga tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Može. Br. 21. amandman Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
Očitovanje kolega Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi državni tajniče, dakle upravo kao što je kolega Hajdaš rekao i dalje je potpuno nerazumljivo zašto činite nešto što je potpuno suprotno od onog što ste govorili u svojoj izbornoj kampanji, u kojoj je neprestano govoreno o tome koji je strateški značaj INA-e. A ovim izmjenama zakona ide se u radikalnom smjeru odricanja Hrvatske od prava na kontrolu procesa u INA-i koja je do sada koliko toliko postojala. Dakle i dalje uporno ćemo danas nekoliko puta ponoviti da zahtjev Europske komisije je star već nekoliko godina, o tome se očitovala i naša Vlada. SDP-ova Vlada je odgađala ove izmjene sa vrlo snažnim argumentom da se u Hrvatskoj vodi sudski proces vezan za sve one događaje iz 2009. godine poznate događaje kada je sumnjivim izmjenama ugovora između Hrvatske HDZ-ove Vlade i MOL-a defacto predano pravo u upravljanje INA-om u potpunosti Mađarima bez obzira što u vlasničkom smislu MOL tada nije imao 50% + 1 dionicu. Poznato je i poanta je u tome što mi nismo slijepo slijedili upute iz Europske komisije, ponašali se sluganski kao što činite vi i pristupili trenutnoj izmjeni zakona kao što činite sada. I dalje smatramo da dok se ne dovrši pravosudni postupak, ne treba mijenjati ovaj zakon niti otvarati priliku za potpunu predaju INA-e u ruke Mađarima i zato tražimo glasanje.
Može. Idemo na amandman br. 22. ponovno Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
Kolega Matić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ovaj amandman je jako važan jer gledaju nas i hrvatski branitelji, dakle prilikom privatizacije INA-e, hrvatski branitelji i stradalnici Domovinskog rata dobili su 7% dionica a onda su onom poznatom mučkom ili akcijom koja se dogodila u tjedan dana 2008. godine najprije rekli da neće prodati svoje udjele a onda su ih naglo nakon jednog telefonskog poziva prodali. I možemo reći da smo im to dali praktično za iste novce i za koje smo i dobili. Pa me, jako me interesira da li će Vlada prilikom ove sad konačne prodaje INA-e da li bi hrvatski branitelji mogli dobiti ponovo 7%? Hvala. Tražim glasanje.
Može. Idemo na 23. amandman, isti klub zastupnika.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
Kolega Jovanović.
Dakle naši građani žele državu u kojoj će imati učinkovito pravosuđe, u kojoj će imati transparentnu Vladu i političare a ne Vladu koja gura netransparentne zakone i zakone po hitnom postupku za koje je savjetovanje sa zainteresiranom javnošću provedeno u vrijeme kada to nitko nije ni čitao i čak nije ni trajalo 30 dana. A o pravosuđu što reći, pravosudni postupci o kojima smo već govorili vezano za sumnjivu, preuzimanje prevlasti o INA-i vode se sporo, neučinkovito i do te mjere da se može dogoditi i potpuna zastara. To je apsolutno nedopustivo i skandalozno. Zbog takvog ishoda Hrvatska se može suočiti sa potpunim gubitkom bilo kakvih izgleda da u tekućim arbitražama vezanim za INA-u ostvari bilo kakav uspjeh. Gospodine državni tajniče, jasno vam je da to znači trenutni gubitak više milijardi kuna, samo na plinskom biznisu spominje se 6 milijardi kuna. Prema tome, jasno je da o tome moramo danas progovoriti i da tražim glasanje o ovom amandmanu.
Idemo sada na 24. amandman. Ponovno Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao u prethodnom amandmanu.
Očitovanje, kolega Hajduković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi državni tajniče, pa slogan HDZ-ove kampanje bio je „vjerodostojno“. A ja bih rekao da jedino što je vjerodostojno u ovoj Vladi je da vjerodostojno izdaje sve ono što je obećala građanima koji su joj dali povjerenje a uostalom i saborskim zastupnicima koji su je izabrali. Jer, možemo li reći da je vjerodostojno to što je ministar Marić rekao u kampanji 2016. da HDZ neće dopustiti zatvaranje Rafinerije u Sisku zbog značaja za gospodarstvo i da će se prije prestati baviti politikom nego dopustiti zatvaranje? Nekoliko godina kasnije, sami znamo šta se dešava i što ministar Marić govori. Ili premijer Plenković na Badnjak 2016. godine najavljuje da Hrvatska ide u otkup dionica INA-e od MOL-a i da će se INA vratiti u 100%-tno vlasništvo RH. 2 godine kasnije znamo šta govori, odnosno čak ne govori ni on nego šalje druge da govore u njegovo ime. Zašto je tome tako ne znamo, odgovore dobili nismo. Što je nagnalo premijera u međuvremenu da se predomisli i dalje ne znamo niti Vladu. Kako će se to odraziti na energetsku sigurnost i samodostatnost Hrvatske ni to ne znamo. Koji je plan za budućnost ni to ne znamo. Dakle imamo jednadžbu sa svim nepoznanicama i jedino što je poznato to je HDZ-ova vjerodostojnost. Tražim glasanje.
Sada ćemo prijeći na amandman 25., Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje kao I u prethodnom amandmanu.
Kolega Đujić.
Hvala predsjedniče. Dakle šta je čudno u cijeloj ovoj priči? Prvo, premijer Plenković 2016. godine pompozno najavi na Badnjak, znači nije mogao čekati ni da prođu božićni blagdani vratiti ćemo INA-u u hrvatske ruke. Onda se raspiše natječaj za konzultante i onda se 2 g. ne dešava ništa. Nema ničeg, nikakve priče, poništi se natječaj, odustane se od te priče, nitko ništa ne spominje. U par navrata se postavlja pitanje, što je s tim obećanjem, nitko ništa ne govori, nitko ništa ne zna. Onda se dogodi sastanak Plenković Orban i onda najednom idemo u 8 brzinu. Sada jednom na brzinu treba donesti zakon, ide boom sjednica Vlade u četvrtak, u petak Sabor, dnevni red, drug tjedan hitna procedura, hitna rasprava, mi tražimo 2 čitanja, vi ne date. Nakon što smo podnesli ovaj broj amandmana, da de facto produžimo raspravu o ovome, stavljate ovu raspravu danas i već sutra glasujemo. Znači toliko se sada najednom žuri, ne možemo čekati ni redovno glasovanje u petak, da glasamo o ovom zakonu i o ovim amandmanima, nego moramo na brzinu. Znači 2 g. se ne dešava ništa, jedino što se dogodi, dogodi se sastanak Plenković Orban i sada najednom ne možemo čekati ni tjedan dana, sve na brzinu i to su stvari koje bacaju sumnju na cijeli ovaj proces i na cijeli ovaj postupak i zbog toga smo tražili raspravu u dva čitanja i zbog toga smo protiv da se uopće ovaj zakon donosi. I zato ćemo danas cijeli dan ovdje govoriti o ovome i ukazivati na ove propuste pred hrvatskom javnošću kada nam već vi ne želite dati odgovore, tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman 26 Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća. Obrazloženje kao u prethodnom amandmanu.
Očitovanje kolega Matić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dakle, rekli ste gospodine državni tajniče da će ipak u upravi ostati hrvatski članovi. Jučer čitam, … [[Govornik se ne razumije.]] izjavu gospodina Zoltana Aldolta, koji je rekao, što se njega tiče hrvatski članovi uprave, dakle i u ovoj konstelaciji snaga, što se njega tiče, hrvatski članovi uprave ne moraju ni dolazit na posao. Ovdje, jednostavno su fikusi, tek će poslije toga biti. Znači ovdje imamo ponovno staro hrvatsko pravilo privatizacije. Koga briga za hrvatske interese kada evo, bar će njima dvojici koji budu u upravi, njima će biti dobro. Da li će se oni u toj cijeloj priči loše osjećati, možda, ali sa 100 tisuća kuna mjesečne plaće i te duševne boli lakše će podnijeti, stoga tražim glasanje o ovom amandmanu.
Idemo na amandman 27 Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća. Obrazloženje kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovanje, kolega Hajdaš Dončić.
Hvala lijepo. Dakle, nema ničeg državničkog u ovom pristupu prema INA-i, koje sam nazvao nekim pokeraškom igrom, gdje sudjeluju i RH i MOL i INA i neki solo igrači, i arbitraža u Washingtonu, ali sudjeluju možda i neki utjecaji, oficijelne ili neoficijelne politike iz Washingtona iz Moskve. Dakle, to je jedan veliki da tak kažemo čušpajz, dakle da se trenutno ne zna koji i kakav je nacionalni interes Hrvatske, što Hrvatska želi od INA-e. To je ključno pitanje. Prije godinu, godinu i pol u stručnoj javnosti, pojavila se jedna možda dobra ideja, da Hrvatska formira, tzv. nazovimo ga energetski flaster. Dakle, gdje bi bila i INA, gdje bi bila i u tom trenutku je bilo moguće i petrokemija, jer dobro vi i sami znate državni tajniče, da zapravo bez potrošnje petrokemije u Hrvatskoj nema plinskog biznisa. Možda u tom trenutku i Plinakro ako je bilo moguće, a možda je i ona neka priča i sa HEP-om, ali ne na način da se HEP, pazite ovo, 25% privatizira zbog čega, da bude transparentniji na burzi? Pa HEP kao lider, on mora biti transparentan sam po sebi, da je to nacionalno bogatstvo. E sada da smo na taj način razgovarali, kako okupiti sve zajedno i zašto ne, postati energetski igrač koji će kupiti nešto, u Mađarskoj, u Austriji u Bosni, zašto bi uvijek trebalo nešto kupovati u Hrvatskoj, zar mi smo belsavi kao narod, da ne možemo kupovati s našim firmama slične kompanije, izvan, dakle, mi se vraćamo, gojazne su loše kompanije kupovale INA-u, pa da kupile su INA-u vrlo loše kompanije od INA-e, ali moje pitanje, što dalje? Što u budućnosti? Tražim glasanje.
Idemo na amandman 28. Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća. Obrazloženje isto kao uz prethodni amandman.
Očitovanje kolega Grbin.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Moji kolege koji su govorili prije mene, spominjali su žurbu. Pročitati ću vam nešto iz interpelacije koju smo podnijeli prije 2 g. vjerojatno anticipirajući ovo što se danas događa i ovu žurbu kod donošenje zakona, uz obrazloženje da je to potrebno zbog pritiska iz Europske komisije. Dakle, prije 2 g. napisali smo vam, imajući u vidu da pravo EU, omogućava državama članicama postupanja koja odstupaju od proklamiranih sloboda, pod uvjetom da se radi o obrazloženim i jasnim razlozima, kao što je pitanje zaštite javnog poretka, a da je pitanje energetske sigurnosti i sigurnosti opskrbe gorivom svakako pitanje zaštite javnog poretka i javne sigurnosti, podnositelj ove interpelacije smatraju da Vlada RH mora ustrajati na rješenjima i Zakona o privatizaciji INA-e kojoj joj jamče određena posebna prava. Kako bi se osigurala zaštita interesa RH u poredbenim postupku pokrenuto od strane Europske komisije, podnositelji interpelacije pozivaju Vladu RH, da žurno obavijesti Hrvatski sabor o statusu i dijelku toga postupka, te predlažu da Hrvatski sabor donese zaključak, u kojem će podržati zakonska rješenja u Zakonu o privatizaciji INA-e, odnosno, obvezati Vladu RH, da u postupku pred Europskom komisijom i Sudom EU, zastupa potrebu održavanja takvih rješenja. Poštovane kolegice i kolege, SDP ovo zagovora od dana ulaska u EU, kada smo bili na vlasti, ovo smo zagovarali i tijekom čitavog mandata, nakon toga u opoziciji, ovo zagovaramo i danas. Dijalog između RH i Europske komisije mora biti dijalog dva ravnopravna partnera, a on može biti dijalog dva ravnopravna partnera samo pod uvjetom, da jedan partner u ovom slučaju RH ne saginje glavu i ne prihvaća bespogovorno što mu drugi poslužuje. Međutim, RH, je od tog stava očitao odlučila odustati zbog čega tražimo glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman 29. Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća. Obrazloženje isto kao uz prethodnom amandmanu.
Kolega Grbin, izvolite.
Dakle ovaj tekst koji sam prethodno pročitao, predložen je početkom 2017. g. Nakon toga bilo je potrebno godinu i 6 mj. da isti dođe na raspravu u Hrvatski sabor. Pa čak niti tada ne bi došao na raspravu voljom vladajućih da u međuvremenu nismo pritiskom ishodili promjenu Poslovnika i osigurali mogućnost da opozicija s vremena na vrijeme može inzistirati na raspravi o određenim točkama. To smo i učinili i već lipnju 2018. g. raspravljali smo o ovoj interpelaciji. Međutim vi ste 29. lipnja 2018. g. odbili naš prijedlog. Odbili ste zadržavanje rješenja u Zakonu o privatizaciji INA-e, odbili ste mogućnost po kojoj RH ima pravo veta na određene odluke uprave i doslovce ste INA-u sada i jednom za svagda prepustili onom partneru koji ju je dobio u ovom obimu, u ovom opsegu i sa ovim pravima na onoj famoznoj večeri snimanoj kamerama na kojima su se vadile baterije iz mobitela. Poštovane kolegice i kolege, HDZ je ovim zakonom pokazao da je spreman Hrvatsku prepustiti bilokome samo pod jednim uvjetom. A to je da plati dovoljno. Ono što je dobio Ivo Sanader, saznali smo. Ono što je dobio Andrej Plenković, saznat ćemo i to. Možda ne danas, možda ne za tjedan dana ali istina se poštovane kolegice i kolege, sazna.
Amandman broj 30, Klub zastupnika SDP-a, izvolite.
Hvala. Vlada ne prihvaća. Obrazloženje isto kao i uz prethodni amandman.
Kolega Hajdaš Dončić, izvolite.
Hvala vam. Dakle mogu izrazit svoj osobni politički stav o premijeru Mađarske Orbanu koji mislim da apsolutno nedemokratski upravlja susjednom državom ali moram mu nešto priznat. Moram mu priznati jednu dosljednost, konzistentnost i odlučnost što se tiče zaštite mađarskih interesa, nacionalnih interesa u slušaju INA MOL. Dakle djelom definitivno „brani“ da tako kažemo, svog predsjednika uprave. A kako se ponašaju hrvatski političari? Podsjetit ću vas državni tajniče, da je prije koliko, godinu i pol, dvije, Predsjednica države gđa. Kitarović otišla na sastanak kao da će riješiti blokadu ulaska Hrvatske u jednu međunarodno-ekonomsku organizaciju i da će razgovarati o INA-i a nažalost vratila se u Zagreb kao glasnogovornica upravo tog Orbana. I zato kažem, kad netko državnički štiti svoje interese jer makar bio ne demokrata, a sa druge strane imamo ne državničko ponašanje pa i ovom zakonu cijele Vlade RH. Zato tražim glasanje o ovome.
Amandman 31, isti klub zastupnika.
Hvala. Vlada ne prihvaća. Obrazloženje isto kao i uz prethodni amandman.
Očitovanje, kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče. Uvaženi kolega Hajdaš Dončić govorio je o odnosu Orbana odnosu mađarske Vlade prema INA-i. Međutim ono što treba govoriti i ono što je dosta bitno je odnos HDZ-a prema Mađarskoj, mađarskim kompanijama, mađarskoj državi. Najpoznatiju epizodu tog odnosa, onu od g. Sanadera, vidjeli smo svi, vidjeli smo snimke toga, znamo štose događalo i bez obzora što ta pravosudna trakavica još uvijek nije dobila epilog a nadam se da će ga uskoro konačno i dobiti i da će krivac za jednu od najvećih pljački koju je Hrvatska doživjela, konačno završiti iza rešetaka, ta priča je samo jedan element tih odnosa. Kolega Hajdaš Dončić je sada spomenuo epizoda sa odlaskom gđe. Grabar Kitarović u Budimpeštu gdje je otišla sa čvrstim stavom da će zagovarati hrvatske interese a vratila se kao glasnogovornica mađarske Vlade, međutim to nije prvi takav slučaj. Podsjetit ću vas na 2015. g. i izbjegličku krizu u kojoj je Hrvatska pokazala jedno humano lice na koje joj čestitala čitava demokratska, moderna i napredna Europa. S druge strane, HDZ pod svojim tadašnjim predsjednikom Karamarkom, napravila je nešto potpuno suprotno, potrudila se na sve moguće načine podmetnuti nogu Hrvatskoj, blatila ju pred drugim državama, pred međunarodnim organizacijama i umjesto da podržava ono što Hrvatska radi, držala je leđa stavovima Mađarske, njenog notornog ministra vanjskih poslova g. Szijjartoa i ustvari je položila temelje za ovo o čemu danas razgovaramo. Ponovit ću još jednom, znamo što je Ivo Sanader dobio da prepusti udio u INA-i a ono što je Plenković dobio, to ćemo očito tek saznat. Hvala i tražim glasovanje.
Amandman 32, Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća. Obrazloženje isto kao i uz prethodni amandman.
Očitovanje, kolega Hajduković.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Dakle, često u ovom Saboru govorim o nedostatku vizije, o nedostatku strategije, o nedostatku strateškog promišljanja, o tome da ne znamo gdje želimo vidjeti Hrvatsku primjerice 2030. g. Strateški ne promišljamo, strateški se ne ponašamo a jedan od dokaza je upravo i donošenje ovog zakona, dakle ponovit ću ponovo, mislim da je to vrijedno ponavljati za hrvatsku javnost da itekako čuje. 2 g. od najave da će Hrvatska ponovno uči u 100%-tno vlasništvo INA-e odnosno kupiti dionice od MOL-a, i dalje se ništa nije desilo. Ne samo da se ništa nije desilo nego donosimo ovaj zakon preko koljena, donosimo ga po hitnom postupku, već sutra o njemu glasamo, toliko se žurimo da čak ne možemo pričekat ni 2 dana kad smo već čekali 2 g. Isto tako, zatvaramo rafineriju u Sisku, nešto što je bilo obećanje da nikako nećemo napraviti. Gradimo LNG terminal i to protiv želja lokalnog stanovništva, ne na onakav način kako je bilo prvotno planirano i ne na onaj način kako bi bilo vjerovatno prvotno i isplativije i na korist i lokalnog stanovništva i RH. Stalno srljamo, stalno radimo nepromišljene poteze, bar nepromišljene što se tiče nacionalnog interesa, što se tiče od nekih osobnih interesa, o tome vjerovatno možemo razgovarati. Nažalost, ono što je rekao jedan veliki doajen hrvatske politike prošlog stoljeća Stjepan Radić se i dalje dešava, srljamo kao guske u maglu, potpisujemo sami sebi smrtnu presudu uvjetno govoreći barem što se tiče energetike, a znamo i samo da je većina ratova koja se trenutno uvodi u svijetu upravo usmjerena ka tome energetskoj stabilnosti i dostatnosti i energentima, zbog toga tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Amandman 33. Klub zastupnika SDP-a.
Amandman 33. Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao uz prethodni amandman.
Kolega Grbin, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege, kolega Hajduković je upravo sada načeo jednu temu koja je neraskidivo povezana sa pitanjem INE, njene privatizacije, odnosa između Mol-a i RH u INI, a to je pitanje LNG terminala na Krku. Podsjetit ću vas prije nekoliko mjeseci, na ovom istom mjestu, na ovaj isti način ukazali smo na potpunu neprihvatljivost donošenja zakona koji se ticao LNG terminala. Na probleme u osnivanju tvrtke LNG Hrvatska, a danas 7, 8 mjeseci kasnije vidimo da sve ono o čemu smo govorili je stojalo. Dakle, poštovane kolegice i kolege LNG terminal kao takav u ovom obliku je upitno potreban RH. Za njega ne postoji interes, on će u bitnome narušiti kvalitetu života građanki i građana Omišlja, a danas vidimo biti će potpuno komercijalno neisplativ, odnosno sukladno odredbama zakona koji je, koji smo nažalost izglasovali, građanke i građani RH morat će koncesionaru plaćati naknadu ako on ne bude poslovao s dobiti. A kako znamo da koncesionar LNG terminala neće poslovati s dobiti, vrlo jednostavno, zato što od kapaciteta koji postoje u tom terminalu, koji su cca 3 milijarde kubnih metara, zakupljeno je odnosno iskazan je interes za zakup samo jedne šestine. Od toga 80% iskazao je interes HEP, zato što je tome prethodila jedna politička odluka, a 20% INA. Poštovane kolegice i kolege, mi INU i u ovakvoj situaciji sa potpuno, potpuno katastrofalnim modelom ulaganja i dalje tjeramo da ulazi u nekakve političke odluke zato što ni sami ne znamo šta bi sa tom naftnom, sa tom elektroenergetskom kompanijom koju imamo. Hvala i tražim glasovanje.
Amandman 34. isti klub zastupnika.
Hvala, Vlada ne prihvaća navedeni amandman, obrazloženje isto kao uz prethodni.
Kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege, dakle zamislite kakva bi bila situacija da RH otkupi INU u ovoj konstalaciji snaga. U trenutku kada ima 40 i nešto posto, u trenutku kada bi trebala sudjelovati u odlučivanju, a stvarno to ne uspijeva, u trenutku kada su i određeni dužnosnici u Vladi RH, srećom bivši, utvrđeno u sukobu interesa zbog toga što njihovi bliski rođaci, bračni drugovi sjede u Upravi INE, pa se postavlja pitanje da li je to kvalifikacija za ulazak u Upravu INE, da bi netko tamo sjedio ne radio ništa i dobivao 10-tke desetaka tisuća kuna, mi svejedno donosimo političke odluke da INA uđe u propale projekte kao što je projekt LNG na otoku Krku. E sad vas pitam, zamislite poštovane kolegice i kolege donijeli smo promašenu političku odluku koja će nas koštati nekoliko stotina miliona EUR-a za LNG na Krku, donosimo promašenu političku odluku o usvajanju ovog zakona. Ovaj zakon potencijalno može zato što liberalizira poziciju MOL-a na tržištu, može potencijalno podignuti cijenu dionica INE. I ako je predsjednik Vlade RH doista bio iskren kada je najavio da će RH pokrenuti otkup INE od MOL-a ovime je možda i podigao tu cijenu. I treće potencijalno nevjerojatna odluka je šta kad Hrvatska preuzme, šta će ovo što smo imali u situaciji sa LNG-om biti smjer pokazatelj kako će se upravljati INOM ako ona ponovno postane kompanija u 100% državnom vlasništvu. Donošenje političkih odluka, donošenje promašenih političkih odluka bez obzira na to koliko one koštaju, poštovane kolegice i kolege ovo što imamo pred sobom je pokazatelj u kojem Hrvatska ne treba ići zbog čega tražimo glasovanje i o ovom amandmanu. Hvala.
Amandman 35. isti klub zastupnika.
Hvala, Vlada ne prihvaća obrazloženje isto kao uz prethodni amandman.
Kolega Hajdaš Dončić.
Kolega Grbin, apsolutno ste potpuno u pravu, sjetite se dakle prije dvije godine što se dogodilo, a to je gubitak arbitraže u Ženevi. I što se događa u tom trenutku, mi možemo pričat o toj arbitraži na različite načine, možemo pričati da su i neki novi pokeraši ušli u sam proces dakle od Ustavnog suda možemo …/nerazumljivo/… A što se događa par dana kasnije, događa se da premijer Plenković, potpuno nepripremljen bez ikakve državničke osobine koja bi ga trebala krasiti ako je premijer države, pompozno i javno najavljuje otkup, sjetite se, otkup dionica INE od MOL-a, bez načina kako, tko, da li će se na taj način povećati javni dug ili deficit u Hrvatskoj, da li će to HEP otkupiti kreditom, zaduživanjem, prodajom. Dakle, tisuću pitanja koja su ostala visiti u zraku, dakle upravo kod tog jednog slučaja i to vam je odgovor, dakle iz LNG terminal, dakle uvijek nešto slušamo i prisiljavamo kompanije koje su pod da tako kažemo nekim javnim ili državnim upravljanjem da ulaze u određene poslovne odluke koje su štetne za njihovo samo poslovanje. Evo, to vam se dogodilo i stoga kažem da je ovaj zakon štetan i upravo tražimo glasanje i o ovom amandmanu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa, idemo na Amandman broj 36. Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman broj 36. se ne prihvaća, obrazloženje isto kao uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala gospodine podpredsjedniče, dakle moram nastavno na ovo šta je rekao kolega Hajdaš još jednom ponoviti da je premijer Plenković prije dvije godine sve građane Hrvatske javno lagao da će INA-u vratiti u hrvatske ruke, dakle, javno je lagao jer je sada njegova Vlada predložila izmjene zakona koji idu u radikalnom smjeru odricanja RH od prava na kontrolu procesa u INA-i koji su do sad bili kakvi takvi. Dakle, istovremeno pogodujemo Mađarima sa INA-om, istovremeno pogodujemo Mađarima sa projektom ekonomski potpuno neisplativog, ekološki vrlo sumnjivog LNG terminala koji se gradi javnim novcem građana, a plin koji bude stizao u Omišalj biti će daleko najskuplji. Prema tome, može se očekivati povećanje cijene plina, ne samo ovog koje je već najavljeno, upravo iz razloga što će LNG biti ekonomski neisplativ i što će građani RH morati podmirivati cijenu koja se neće moći podmiriti potrebama koje postoje na tržištu za LNG terminale. Dakle, i ovdje pogodujemo Mađarima, zašto pitam se ja i zbog toga tražim glasanje o ovom našem amandmanu.
Hvala. Prije nego što nastavimo, pozdravimo učenice i učenike OŠ Blaženog Alojzija Stepinca iz Zagreba koji su na galeriji. … [[Pljesak]] A sada idemo na amandman br. 37. Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća navedeni amandman. Obrazloženje je isto kao uz prethodni amandman.
Poštovani potpredsjednik HS, ispred kluba, Hajdaš Dončić.
Željko Jovanović je spomenuo, reći ću određeno popuštanje Mađarima, ja ću vam samo dodati još jednu, državni tajniče, još jednu napomenu. 2. kolovoza 2007.g., znate koja se dogodila akvizicija na hrvatskom, pod navodnicima kažem, naftnom tržištu, u tom trenutku vam je MOL kupio 26 benzinskih stanica Tifona i još 20 u izgradnji i sad ja postavljam pitanje, a vratit ću se ovom da bude jasno svima, ako su rafinerije topništvo, onda su benzinske pumpe pješadija, dakle, vi kad osvajate teritorij, govorim naravno u ekonomskom smislu, trebate imat i topništvo i pješadiju, zar je vama logično da onda tzv. strateški partner RH, MOL sa INA-nim benzinskim pumpama kupuje Tifon i dobiva 56 izvrsnih lokacija u RH, ali zašto? Ponavljam, upravo zbog državničke politike kakvu vodi mađarska vlada što se tiče energetskog sektora da dobije maloprodajnu mrežu, al na koji način? Tako da zaštiti maticu MOL u Budimpešti, a INA-u? To ionako nije bitno jer očekuju da će dobiti arbitražni spor u Washingtonu i upravo zato je štetno na brzinu donosit ovaj zakon, dakle, kada ne znamo što će se dogoditi, iskreno govoreći u Washingtonu i da li će RH možda biti penalizirana zbog tajnog dogovora Ive Sanadera i prepuštanja upravljačkih prava u MOL-u, stoga tražim glasanje za ovaj amandman.
Hvala. Naravno, kad će bit glasovanje, glasovat ćemo… [[Govornik se ne razumije]] riječi od. Prelazimo na 38. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća navedeni amandman. Obrazloženje isto kao uz prethodni amandman.
U ime kluba poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala potpredsjedniče. Dakle, ne da HDZ i Plenković cijelo vrijeme pogoduje Mađarima sa svojim postupcima, pa i ovim zakonom, već od samog početka procesa, dakle, da je premijer Plenković uistinu imao volju i namjeru otkupiti odnosno vratiti INA-u hrvatske ruke, kao je to pompozno najavljeno na Badnjak 2016.g., onda bi oni prije svega napravili analizu, našli način kako to provesti i onda bi to obznanili hrvatskoj javnosti. Pričali su ovdje kolega Grbin i kolega Hajdaš o porastu cijena dionica, pa već sa samom tom presicom kada je premijer Plenković bez da zna uopće kako, najavio da će vratit INA-u u hrvatske ruke, cijena je skočila jer su Mađari vidjeli da netko ima interes da bi to otkupio i normalno da su već onda napumpali cijenu. Iza toga idu ovi konzultanti, idu te nekakve akcije koje u biti ništa ne rade, od kojih se usput odustaje i već samim time se ta priča malo kiseli da bi sada došao ovaj zakon po hitnom postupku koji bi onda ponovo mogao dovesti do poskupljenja cijene otkupa INA-e. Dakle, u konačnici će Vlada, ne da neće vratit INA-u u hrvatske ruke, nego ovim zakonom upravo i ovo malo šta imamo u rukama, prepušta Mađarima i sada, ja ne znam da li su svi ti potezi smišljeni, namjerni i da je to sve rađeno sa ciljem obezvrjeđivanja odnosno otežavanja postupka vraćanja INA-e u hrvatske ruke ili premijer Plenković cijelo vrijeme to radi iz svog vlastitog neznanja, što isto tako mogu uzeti u obzir, znate, Badnjak je bio dva mjeseca nakon što je postao premijer, čovjek je bio još uvijek u euforiji, jer znate, kad vas žele istuć na skupu HDZ-a, a onda 10 tjedana iza toga postanete predsjednik HDZ-a i premijer [[Upadica: Hvala]] onda vas drži malo euforija, zbog toga tražimo glasanje o ovome amandmanu.
Hvala, hvala. Dosta smo govorili o riječi od, sad ćemo preći na prijedlog da se briše riječ osobe, 39. amandman, izvolite.
Hvala. Vlada ne prihvaća navedeni amandman. Obrazloženje isto kao u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Da, briše se riječ osobe jer su mnoge osobe involvirane u ovaj proces, počeo je sa premijerom Sanaderom, gdje svaki dan gledamo na televiziji svjedočenja kako se taj proces odvijao, da ne govorim, kolega Grbin je ovdje u nekoliko navrata spomenuo da smo vidjeli šta je dobio premijer Sanader, ali ono što mi vidimo, g. Sanader nije dobio ništa, dobio je g. Robert Ježić, 5 milijuna koji su negdje nestali, dakle, jedini koji je dobio u cijelom ovom procesu su Mađari, najprije upravljačka prava od Vlade HDZ-a u periodu Ive Sanadera, a sada od Andreja Plenkovića dobiva kompletno ostatke ostataka INA-e koji su ostali i to je ono tko je jedini ovdje na dobitku. A g. potpredsjedniče ne morate vi govorit to što piše u amandmanima, recimo, predsjednik Jandroković je prije vas govorio samo amandman ovaj, amandman onaj, vidim da vi sada čitate točno koji je koji amandman, tako da produžit ćete nam raspravu za par sati, a ja znam da ste vi upravo taj koji se uvijek zalaže da ta rasprava bude kraća i da ne trošimo svoje dragocjeno vrijeme bez veze, pa evo ja vama isto sugeriram dajte samo najavljujte govornike ne morate odstupati od prakse koju smo imali jutros, jer smo brzo to odrađivali, a ako nastavite ovako to će nam trajat do sutra, a ja sam siguran da vi to ne bite željeli, evo a mi tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Hvala kolega Đujić, ali ovaj ja mislim da je jako važno, to su strašno važni amandmani koje ste vi podnijeli, ja mislim da je jako važno da javnost zna značenje tih amandmana i ovaj radi se o ozbiljnoj stvari i prema tome moramo reći o čem se radi. Sad ćemo preći na 40. amandman Kluba zastupnika SDP-a kojim se traži brisanje riječi „ovoga“.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Saša Đujić.
Dakle, javnost može vidjeti ove amandmane na Internet stranicama Hrvatskoga sabora, kao što mi kada se pozivamo na transparentnost određenih stvari koje je ova Vlada zakamuflirala, onda nam se kaže da je na stranicama Hrvatskog sabora to jasno vidljivo i da ljudi to mogu tamo vidjet. Stoga ja stvarno ne znam, ako predsjednik cijelo jutro vodi sastanak i ne najavljuje šta u kojem amandmanu piše, a to inače nije praksa jer ovoga ne znam zbog čega vi sada uvodite neku novu praksu i neka nova pravila, osim što nam produžujete raspravu, a to je vaše mišljenje, da li je ovo važno ili nije, ovoga mi isto smatramo da ovaj zakon ide u dva čitanja, pa vi to niste napravili. Dakle, ja ne znam da li ovo uvođenje prakse od vaše strane znači da ćete i ubuduće za sve amandmane koji budu prilikom najave rasprave o bilo kojem amandmanu po bilo kojem zakonu govoriti šta u tom amandmanu piše. A ja mislim da to nije dobro, zato što bi vam to uzimalo dosta vremena, jer recimo kada bite čitali neki opširan amandman koji ima nekoliko članaka onda bite izgubili dosta vremena, budući da vi kao predsjedatelj niste ograničeni s svojim vremenom, mislim da to ne bi jako dobro izgledalo. Stoga ja stvarno apeliram na vas, imali smo jednu dobru raspravu cijelo jutro, dobar način vođenja od strane predsjednika Jandrokovića koji je radio ono što je njegov zadatak, najavljivao govornike i provodio raspravu, nema potrebe da vi sada tu govorite šta u kojem amandmanu piše ili ne piše. Ali ako vas to veseli, evo slobodno nastavite, a mi tražimo i dalje glasanje o ovom amandmanu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, ovaj ja ponovo kažem, čini mi se da je važno, vjerojatno ste i zato podnijeli amandmane što su oni važni jel, a ovaj a dobro je znati o čemu raspravljamo. Dakle, idemo na Amandman 41. predsjednik Kluba SDP-a, kojim se traži brisanje riječi „članaka“.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao u prethodnom amandmanu.
Poštovani podpredsjednik doma, Hajdaš Dončić.
Hvala lijepo, upravo kažem zbog ovog našeg amandmana ja vam postavljam pitanje državni tajniče da li će INA kao što piše na njezinim da tako kažemo službenim stranicama, što je to INA, da li će nakon donošenja ovog zakona ona ostati srednje velika Europska naftna kompanija, da li će ostati 920 benzinskih postaja u njihovom vlasništvu kao vrlo jaka maloprodajna mreža i kao značajni kontributor lokalne zaposlenosti, kao značajni kontributor punjenja lokalnih proračuna govorim o porezu na dohodak i govorim o vrijednim ljudima iz INE koji imaju u prosjeku veće plaće nego što imaju ostali radnici u RH i upravo zbog toga smatramo da je zato INA strateška industrija od strateške važnosti za RH. Ili da li će možda donošenjem ovog zakona INA preselit svoje sjedište u Budimpeštu pa će možda i onda i nacionalni proračun biti uskraćen recimo jednom mjerom fiskalne politike to jest porezu na dobit. Treba biti jako oprezan. Ponavljam zbog čega, nepripremljenost, srljanje, ne čekanje završetka spora u Washingtonu dakle kojeg da vas podsjetim pokrenuo MOL, pokrenuo ga je MOL, dakle opet zbog čega, zbog zaštite svojih interesa, koji naravno da neće gledat, čak ni u ovom ekonomskom dijelu gdje nisu visoke profitne stope marže, nego će ići na generalnu racionalizaciju. E zato to treba bit pametan i ne treba razmišljati o nekoj stranačkoj energetskoj politici, dakle iz bilo koje političke stranke, energetska politika koja je prometna politika vam je nacionalna politika, mudrosti, mudrosti, zato tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Hvala, idemo na Amandman broj 42. Kluba zastupnika SDP-a, kojim se traži brisanje riječi „zatražiti“.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik, Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine podpredsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, postavili ste pitanje odnosno barem ste ga implicirali zbog čega je bitno ovo što danas radimo? Pa bitno je iz jedno vrlo jednostavnog razloga, u zadnje tri godine svi koji prate hrvatsku politiku mogli su osjetiti jedan nevjerojatan pad u transparentnosti rada državnih institucija, taj pad u transparentnosti nismo detektirali samo mi koji smo direktno involvirani u hrvatsku politiku, nisu ga osjetili samo građani RH, već je primijećen i od strane onih koji svake godine rade indekse po kojima Hrvatska kontinuirano pada. Pada kako na indeksima Duing biznis tako pada isto na onim indeksima transparentnosti i korupcije koji pokazuju da svake godine postajemo sve gora i gora zemlja. A mislim da to nije cilj nikoga od nas koji sudjelujemo u političkom radu ove države. Donošenje zakona koji se tiču najveće hrvatske državne kompanije, po hitnom postupku kada za to ne postoji niti jedan jedini valjani razlog je jedan primjer takve netransparentnosti. Poštovane kolegice i kolege kao što sam obrazložio već i prilikom govora o trećem amandmanu kojeg je klub zastupnika podnio odnosno našem prvom al trećem ukupno, postupak vezan uz primjenu prava EU vezano uz Zakon o privatizaciji INE nije od jučer. Klub zastupnika SDP-a je prije dvije godine u saborsku proceduru uputio interpelaciju koja se direktno ticala ovog zakona i ovog postupka povrede prava EU. Sve smo obrazložili, međutim vi ste to ignorirali, držali ste predmet u ladici i onda kada smo o njemu raspravili krenuli ste preko noći u izmjene ovog zakona. Naravno da tražimo glasovanje i o ovom amandmanu.
… [[Govornik se ne razumije]] idemo na amandman br. 43. Kluba zastupnika SDP-a kojim se traži brisanje riječi izmijene.
Hvala. Vlada ne prihvaća navedeni amandman. Obrazloženje je isto kao kod prethodnog amandmana.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Dakle, kao što sam rekao, godinu i po je prošlo od podnošenja interpelacije do rasprave o njoj gdje smo izrijekom tražili da HS poduzme stav RH i ustvrdi da su zaštitne mjere koje postoje u Zakonu o privatizaciji INA-e u nacionalnom interesu RH, da tamo postoje u svrhu zaštite javnog poretka RH i da trebaju ostat. Vi to niste učinili, već ste potpuno netransparentno bez znanja hrvatske javnosti sa Europskom komisijom dogovorili pristupanje izmjenama ovog zakona, za šta nismo saznali od Vlade RH, već smo saznali od Europske komisije, iz njihovog šturog priopćenja. Ni dan danas ako pročitate obrazloženje ovog prijedloga zakona, nije u potpunosti jasno, koje su to odredbe prava EU koji se njime krše? Ni dan danas nije jasno zašto pravila koja se u pravu EU nazivaju zlatnom dionicom odnosno posebnim pravima koja proizlaze za imatelja dionice koja su predviđena ovim izmjenama i dopunama, jesu u skladu sa pravom EU, a ona koja su postojala prije, to nisu bila? Dakle, nemojmo se zavaravati i ovo sada je zlatna dionica i ovo sada je ono što je po odredbama prava EU samo uvjetno prihvatljivo. I ovo sada, za 7 ili 8 mjeseci neka nova Europska komisija može osporiti i gdje ćemo se onda naći? Hoćemo li i tada preko noći mijenjati Zakon o privatizaciji INA-e ili ćemo tada smoći hrabrosti, pa učiniti da nam kralježnica ne bude od putra i suprotstaviti se tendencijama da se ujednačava svo pravo EU, čak i tada kada to nije nužno, čak i tada kada to nije potrebno, čak i tada kada to nije obvezno. Naravno da tražimo glasovanje i o ovom amandmanu.
Prelazimo na amandman 44. Kluba zastupnika SDP-a kojim se traži brisanje riječi i.
Hvala. Vlada ne prihvaća navedeni amandman. Obrazloženje je isto kao i kod prethodnog.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Naravno da smo tražili brisanje riječi i, kad tražimo brisanje svake riječi ovog kompletnog zakona jer ga smatramo štetnim i nepopravljivim i inzistirat ćemo na tome, inzistirat ćemo da se glasuje o svemu što smo naveli. Ponovit ću još jednom, pravo EU nije niti crno, niti bijelo, pravo EU svakoj državi članici EU omogućava da se založi za svoje interese, ali pod uvjetom da je to sama u stanju obrazložiti. Ako se pitate zašto su određene odredbe unijete u Zakon o privatizaciji INA-e, dopustite mi da vam to pojasnim. Odredba, jedna od njih je primjerice odredba kojom se ograničava trećim osobama mogućnost otkupa dionica bez suglasnosti RH. Pa mislim da je to samo razumljivo kada se govori o kompaniji koja na hrvatskom tržištu naftnih derivata ima monopolistički položaj. Dakle, INA je i dalje toliko dominantna da bilo koji poremećaj, primjerice u njenoj distribucijskoj mreži bi značio da distribucija naftnih derivata u cijeloj državi šteka. Vi ste potpuno svjesni, kao što sam to i ja, da postoje određena područja RH gdje osim INA-nih benzinskih crpki, nema niti jedne druge, da se te crpke zatvore zbog nečije političke odluke ili zbog nečije odluke koja je vođena isključivo i jedino ekonomskom računicom, na određenim područjima RH ne bi bila moguća distribucija naftnih derivata. U današnjem životu jasno je da bez distribucije naftnih derivata nije moguć normalan život, nije moguć život kakav priliči 21. stoljeću, a vi to dovodite u pitanja i ne obrazlažete zašto to činite. Naravno, da tražimo glasovanje i o ovom amandmanu kojim se u zakonu briše riječ i. Hvala.
Hvala. Evo, ovaj, kad sam vidio amandman sa riječi i, ja sam ovaj definitivno sad uvjeren da ne trebam čitati više amandmane, slažem se sa prijedlogom, pa ćemo nastaviti, to je ta stvarno ta riječ i, i amandman kojim tražim me je uvjerio u to. Idemo na amandman 45. Kluba zastupnika SDP-a, izvolite.
Hvala. Vlada ne prihvaća navedeni amandman. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče, potpredsjedniče, ispričavam se, zahvaljujem. g. Državni tajniče, naravno da tražimo glasovanje i ovom amandmanu jer kao i u svim amandmanima do sada, ovime idemo samo za jednim ciljem, a to je sprečavanje donošenja ovog štetnog zakona. Kao što sam govorio u situaciji koja se tiče prijenosa dionica trećim osobama, koja je predmet ovog zakona i koja ostaje, a nigdje ne obrazlažete primjerice zašto to je u skladu s pravom EU, a dio koji se odnosi na veto, nije. Problematične su i odluke koje se tiču veta. Dakle, veto je uveden kako bi se spriječilo privatnog partnera čak i u slučaju da postane većinski, a mi ni dan danas nismo sigurni jel MOL to postao ili nije jer ni dan danas nismo sigurni za određene dionice INA-e tko je njihov stvarni vlasnik, a s obzirom na vašu poslovičnu transparentnost, to ne možemo niti postati sigurni jer i dalje ne dopuštate da primjerice onaj registar koji krećemo ustrojiti, a to je registar stvarnih vlasnika, postane u potpunosti javan, pa je pitanje da li ćemo moći utvrditi i ovdje kod INA-e tko su stvarni vlasnici svih dionica. Ali, postojale su određene odluke, vrlo uzak tih odluka, primjerice ona koja se odnosila na prestanak trgovačkog društva ili ona koja se odnosila na promjenu sjedišta odnosno seljenja trgovačkog društva izvan granica RH koje se nisu mogle donijeti bez suglasnosti Vlade RH, vi to brišete, to znači da vlasnik ukoliko stekne dovoljan broj dionica, može pokrenuti postupak seljenja trgovačkog društva izvan granica RH. Jeste li svjesni koje će to posljedice po ekonomiju RH imati? Dakle, vlasnik ukoliko to bude smatrao potrebnim ne samo da može ugasiti refineriju u Sisku već može preseliti INU izvan granica RH, ako je to vaša želja dajte nam molim vas obrazložite zbog čega to želite, kao što sam rekao tražimo glasovanje i ovom.
Amandman broj 46. Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Dakle, hvala lijepo, dakle već smo danas u nekoliko navrata vidjeti da ovaj zakon nije u interesu građana Hrvatske, nije u interesu energetske neovisnosti Hrvatske i postavlja se pitanje zašto Vlada HDZ-a opet donosi jedan zakon koji može dovesti do onog što se dogodilo već dva puta direktno ili indirektno zbog INE, dva puta je već HDZ-ova Vlada pala zbog razno raznih konotacija koje su se odnosile na INU od Sanadera i njegovog ručka sa čelnikom kompanije i uzimanja mita, do konzultantice koja je radila svoj posao također u interesu MOL-a, a sada se pitamo ovdje pred svim građanima Hrvatske zašto se Vlada pod prijetnjom pokretanja postupka Europske komisije požurila u izmjene ovog zakona, a nije se pozvala npr. suđenje Sanaderu i lex MOL koji bi bio također vezan i uz Mađarsku. Dakle zašto se to radi? Zar nije ta prijetnja Europske komisije možda smokvin list, kojim se radi na štetu građana Hrvatske, a u interesu Mađarske, to je pitanje koje mi želimo da građani danas čuju i da se sami upitaju zašto premijer Plenković je lagao građane Hrvatske kada je rekao da će INA biti u potpuno hrvatskom vlasništvu i sada dvije godine kasnije nalazeći smokvin list za svoj postupak čini sve da Hrvatska u potpunosti izgubi bilo kakve ovlasti nad INOM. To sigurno nije energetska suverenost Hrvatske, to nije sigurno u interesu Hrvatske i bez obzira na tešku riječ to je puno bliže veleizdaji interesa RH. Zato želimo da se danas to čuje kod svih amandmana i da se o njima glasa.
Slijedeći Amandman 47. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, Vlada ne prihvaća navedeni amandman, obrazloženje isto kao i u prethodnomu.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, pa dakle kada govorimo o tezama koje smo imali prilike čuti od Vlade, da Vlada nema nikakav utjecaj u uniji to je po meni također skandalozno, jer Hrvatska je još uvije suvlasnik INE, imamo preko 40% udjela, imamo uporište u Zakonu o INI koji sada želite mijenjati na štetu Hrvatske. Unatoč suspektnoj prodaji upravljačkih prava MOL-u Hrvatska još uvijek ima 3 člana uprave koje imenuje Vlada RH i ako ta 3 člana svojim glasom i činjenicom da su u upravi ne mogu promijeniti neke stvari, ne mogu upozoriti na neke stvari, nemaju nikakav utjecaj u INI onda bi Vlada možda trebala razmotriti i imenovati neke druge ljude, a znamo koji su ljudi sjedili u upravi INE i kakvi su sukobi interesa bili u pitanju. Pa se onda isto možemo zapitati kome su oni, koga su oni predstavljali u upravi INE. Jesu predstavljali sebe, jesu predstavljali svoje interese ili su predstavljali interese RH i Vlade koja ih je tamo imenovala. Vlada bi trebala pratiti rad uprave bez ikakvog utjecaja i prava glasa, znači kojim se planira ovim zakonom zapravo ukida se mogućnost utjecaja apsolutno Hrvatske države na upravljanje INOM, a kao što je spomenuto i prije INA je i te kako važna karika u energetskoj stabilnosti RH i ponovo moram skrenuti pažnju na to, ako uzmemo u obzir da se većina ratova koja se trenutno vodi na svijetu, vodi upravo zbog energenata i energetskih tokova, energetske sigurnosti određenih zemalja onda se moramo zapitati što ovdje činimo i u čijem interesu radimo jer očito preko noći donoseći ovakve zakone ne radimo u interesu Hrvatske, zbog toga tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Slijedeći Amandman broj 48. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, Vlada ne prihvaća navedeni amandman, obrazloženje isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala podpredsjedniče, dakle neraskidive su veze HDZ-a i INE, dakle sve ovo šta HDZ radi još od doba Sanadera lagano prepuštanje INE Mađarima pa sada ova finalizacija dakle konačno uništenje od strane Plenkovića pokazuje koliko HDZ mrcvari ovu kompaniju, već godinama. I sve poteze koje HDZ Vladi radi po strateškim pitanjima nisu u interesu hrvatskih građana. Dakle, sada i Karamarko je imao prste u INI, Sanader je imao prste u INI, a očito je da i ova, čelnici sadašnjeg HDZ-a imaju prste u INI. Žalosno je što mi za sve to saznamo naknadno kad se šteta već dogodi i kaka je ona nepopravljiva. I zbog toga je o ovome trebalo provesti malo i dublju raspravu i zbog toga je važno da se ovaj zakon ne donese. I sačuvaj me bože HDZ-ovog petljanja u sve ove stvari. Dakle, šta je slijedeće, slijedeće je ne znam prodaja voda, prodaja HEP-a je već najavljena, dakle sve što HDZ radi, radi protiv interesa hrvatskih građana i zbog toga nam nije jasno, zašto se sve ove stvari jednostavno lome preko koljena. Dakle, Vlada cijelo vrijeme lomi preko koljena i preko koljena gura određena rješenja i sada ako je tu interes građana, a nekakav interes ljudi koji to rade, onda se to sve skupa ne bi dešavalo, nego bi se u interesu hrvatskih građana radile potpuno druge stvari. Zbog toga mi u SDP-u smatramo da ovaj zakon bi cijeli trebalo pobrisati i da bi cijeli trebao krenuti barem u drugo čitanje, a konačni cilj i konačni zadatak svega je da se on uopće i ne donese. Zato tražimo glasanje i o ovom amandmanu.
Slijedeći Amandman je broj 49. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman se ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo, dakle u ovom saboru bi trebali poštovati volju građana koji su nas izabrali raditi u njihovom interesu i donositi zakone koji su u interesu građana RH, a dana ovdje na primjeru ovih amandmana koji se ne prihvaćaju i guranje zakona o kojem se praktično nije bila u prilici ni provesti javna rasprava jer je bio u vrijeme božićnih i novogodišnjih blagdana i nije trajao čak ni 30 dana, a zatim je proguran u hitnoj proceduri, još jednom vidimo koliko se ne vodi računa o interesima građana RH. Prema tome, naši amandmani služe tome da pokažu da imamo Vladu koja ne brine o interesima građana RH, koja nije u stanju donijeti strategiju energetskog razvoja RH i u odsustvu takve strategije usuđuje se ponuditi zakone koji znače u ovom slučaju jedan radikalni smjer odricanja RH od prava na kontrolu procesa u INA-i i pitam se tko će to odgovarat, tko će za to odgovarat? Dakle, Sanader je na sudu u procesu koji beskrajno traje, gdje je dokazano, uzeo mito kojim je pogodovao Mađarima u preuzimanju INA-om, a danas se ovdje pokušava progurati zakon koji čini to isto, dakle, želi se na zakoniti način oduzeti građanima RH INA, to je zaista skandalozno, to je potpuno nevjerodostojno i to je također potpuno netransparentno i zbog toga građani RH danas imaju priliku čuti kakvu Vladu imaju i kakve zakone ta Vlada gura kroz najviše zakonodavno tijelo RH. Želimo glasanje i o ovom amandmanu.
50. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Grbin.
…/Govornik isključen/…poštovani gospodine potpredsjedniče. Dopustite mi da objasnim jednu kontradikciju koja proizlazi iz ovog zakona. Dakle, vratimo se opet dvije godine i dva mjeseca u prošlost i prisjetimo se kako je predsjednik Vlade RH tada najavio da će RH pristupiti otkupu dionica INA-e odnosno kako je predsjednik Vlade RH tada najavio vratit ćemo INA-u u hrvatske ruke. Bez obzira što se kasnije nije bilo u stanju, nije bilo volje, nije bilo želje odgovoriti na ključna pitanja vezano uz taj povrat oko tog odnosno kako će se to napraviti i koliko će to koštati i šta ćemo s INA-om dalje, kontinuirano je postojala i podgrijavana od strane HDZ-a teza da je to ultimativni cilj ove Vlade, da je to možda projekt svih projekata, mandata Andreja Plenkovića na čelu Vlade RH, sve do trenutka kad je u javnost pušten ovaj zakon. A zašto poštovane kolegice i kolege? Zato što ovaj zakon ide u jednom potpuno drugačijem smjeru, ovaj zakon u stvari poziciju RH ako doista želi otkupiti dionice od MOL-a ovaj zakon tu poziciju RH otežava, ovaj zakon u stvari je prije svega usmjeren da olakša MOL-u mogućnost stjecanja većinskog nadpolovičnog paketa dionica u INA-i, jer od jednog trenutka gdje vi jednostavnom odlukom možete reć da ili ne, do procedure gdje morate mišljenja, obrazloženja, dva člana uprave itd. uvoditi kako bi nešto spriječili je ogromna razlika. Naravno da tražim glasovanje o ovom amandmanu, a dopustite mi da ću kroz slijedećih nekoliko amandmana obrazložiti svu puninu ove kontradigme.
Slijedeći amandman 51. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Grbin.
Dakle, kao što sam već rekao, da je Vlada RH doista željela otkupiti udio MOL-a u INA-i ona se uopće ne bi pačala u Zakon o privatizaciji, dapače, suprotno tome, protekle dvije i po godine bi posvetila pregovorima sa Mađarskom, kako bi postigla određenu cijenu, o tome bi obavijestila građane RH, u međuvremenu bi izabrala konzultanta koji bi kroz odgovarajući postupak procijenio da li je ponuđena cijena odnosno zatražena cijena od strane partnera, mađarskog partnera opravdana i Vlada RH bi ili ne bi u konačnici sklopila taj postupak. Međutim, donošenje ovog zakona govori nešto sasvim suprotno, donošenje ovog zakona govori da Vlada želi poduzeti korake kako bi se njen udio u konačnici smanjio jer Vlada RH sada već govori o osobama koje neće biti članovi uprave, već predstavnici Vlade RH bez prava glasa. Tijekom saborske rasprave ti su predstavnici Vlade RH imenovani voajerima, oni će jedino što će moći, predložiti Vladi da protiv uprave INA-e pokrene odgovarajuće postupke pred sudom. Dakle, položaj RH u INA-i se svodi na fikusa i evidentno je da Vlada RH ne poduzima ama baš ništa kako bi ostvarila ono božićno obećanje premijera Plenkovića, već čini sasvim suprotno. Naravno, tražimo glasovanje i o ovom amandmanu.
Amandman br. 52. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Poštovani g. potpredsjedniče, kolegice i kolege, ali reći ću vam nešto, ja iskreno bih bio sretniji kada bi Vlada RH napokon, ali napokon možda po prvi puta u ovom mandatu izišla pred građane RH i iskreno priznala da je njena namjera privatizirati preostali udio RH u INA-i, s time bih bio daleko sretniji, nego sa ovakvim lažnim obećanjima, nego sa ovakvim netransparentnim donošenjem zakona jer bi onda to bilo iskreno, jer bi onda o tome mogli meritorno razgovarati, jer bi onda mogli razgovarati da li je za RH bolje prodati i ovo što je preostalo hrvatskog udjela u INA-i, pa onda sa novcem koji ćemo na taj način priskrbiti, graditi nešto novo, možda na području naftne industrije, možda na području nečeg drugoga, ali da imamo konkretan prijedlog pred nama, nego ovo životarenje i mrcvarenje koje imamo pred sobom. Poštovane kolegice i kolege, kontinuirano se daju lažna obećanja, obećaje se otkup INA-e, od toga kao što vidimo nema ništa, obećaje se da se rafinerija neće zatvarati. Od toga kao što vidimo nema ništa. Obećavaju se ulaganja, od toga kao što vidimo nemamo ništa. A ustvari cijelo vrijeme pred sobom kontinuirano vidimo proces propasti i truljenja. Poštovane kolegice i kolege, za RH je u ovom trenutku najgore što se može dogoditi ovaj status quo, ovaj status quo koji vi iz HDZ-a potičete. Poštovane kolege, molim vas i apeliram na vas samo jedno, donesite odluku što želite ali neka ta odluka bude iskrena i stvarna. I onda poduzmite potrebne radnje da to što želite i ostvarite jer ovo što činite je katastrofa. I naravno, kao i za sve dosadašnje i kao za sve buduće amandmane i o ovome tražimo glasovanje. Hvala.
Amandman 53. Kluba zastupnika SDP-a.
Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Matić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dakle sada će me ubiti kolege, pogotovo kolega Grbin, dakle on nije to shvatio. Ja vjerujem našoj Vladi, ja vjerujem našem premijeru, doduše mogu nabrojati nekoliko stvari gdje se malo zapelo i nije u redu, znači kupnja aviona, pa fijasko, smanjenje PDV-a, pa ništa od toga, ukidanje agencija, pa ono 3 ukine, 5 osnuje. Pa smanjenje broja državnih dužnosnika, pomoćnika ministara, državnih, uopće službenika pa imamo 4 tisuće novih. Ali znate kad netko da obećanje, mi se toga držimo ka mala djeca, pogotovo božićno obećanje, ono se ne smije izvrdati. I sada kolega Grbin nije shvatio da mi ustvari, sad mu moram sve otvoriti do kraja, mi kupujemo vrijeme. Dakle mi ćemo njima prodati INA-u ali to je investiranje u sebe, u svoje, jer ćemo kasnije kupiti. Potpuno je svejedno hoćemo li mi tu INA-u kupiti nazad za 20, 30 ili za 50 milijardi, kao da će ih platiti onaj koji bude potpisivao ugovor. I zato tražim glasanje za ovaj amandman.
Amandman 54. Kluba zastupnika SDP-a.
Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Naime, tijekom rasprave prošli tjedan, tijekom interpelacije o borbi, o kupovini borbenih zrakoplova, neki sa suprotne strane sabornice propitivali su želimo li mi to pobjedničku Hrvatsku vojsku, želimo li jaku Hrvatsku ili želimo poniženu. Na to sam burno reagirao jer ne želim da netko propituje moje domoljublje, ne na takav način. Ali ja ću sada postaviti slično pitanje kolegama kojih nema doduše sa druge strane sabornice. Žele li energetsku neovisnu i jaku i ponosnu Hrvatsku? Žele li jaku INA-u koja stabilno posluje? Žele li INA-u sa sjedištem u Zagrebu, u Hrvatskoj? Žele li INA-u koja zapošljava tisuće hrvatskih građana? Žele li takvu INA-u? Ako je odgovor na ova pitanja da onda ne bi trebali glasati za ovakav zakon. Jer mislim da ovakav zakon otvara mogućnosti da se desi upravo suprotno od onoga što sam sada govorio, dakle da imamo energetski ovisnu Hrvatsku, da nemamo jaku INA-u, da nemamo INA-u sa sjedištem u Hrvatskoj i da nemamo INA-u koja zapošljava tisuće hrvatskih građana. Jer ako izgubimo udio koji imamo, ništa ne sprječava vlasnike kao što smo govorili i prije da izmjeste sjedište INA-e izvan Hrvatske, ne mora to biti Mađarska, može to biti i neka treća zemlja, da otpuste tisuće radnika, kao što se već dešava u Sisku, da okrljašte poslovanje INA-e, da je prodaju dalje ili da prodaju neke njezine dijelove poput maloprodaje itd., itd.. Glasajući protiv ovoga zakona upravo to sve pokušavamo prevenirati i zbog toga tražimo glasanje o amandmanu.
Amandman br. 55. Kluba zastupnika SDP-a.
Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Ono što je najviše zabrinjava sve nas u Saboru koji smo u oporbi je nepoštivanje volje građana. Naime, za svako pitanje koje se tiče života građana bitno je provesti kvalitetnu javnu raspravu. Za ovaj zakon javna rasprava bila je u potpuno neprimjerenom vremenu i čak je trajala prekratko. I nakon toga se gura zakon kroz hitnu proceduru iako su postojale brojne mogućnosti da se ne popušta pritisku Europske komisije. Ja mislim da se to i ne čini, ovdje se ne popušta pritisku Europske komisije nego se pritisak Europske komisije koristi kao alibi da se donese jedan ovakav zakon koji se donosi na način koji je potpuno netransparentan i koji poništava volju građana RH a istovremeno je i alibi premijeru Plenkoviću za sve laži izgovorene u protekle 2 godine kada je tvrdio da INA neće biti u Mađarskim rukama nego će biti u rukama hrvatskih građana. Prema tome, upravo iz tog razloga naši amandmani i zato tražimo glasanje o njima.
Amandman br. 56. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Đujić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Jovanović vi ste govorili o nepoštivanju volje građana. Gledajte da bi se poštovala volja građana od strane Vlade prije svega bi trebalo postojati nešto što se zove odgovornost, odgovornost a odgovorni ljudi onda i ne lažu. I sad, ako promatramo odgovornost ljudi koji danas vode hrvatsku Vladu, pa onda ako u tom kontekstu gledamo izjave ministra Marića iz kampanje 2016. godine koji je tada govorio da, ne, da se ne smije dopustiti zatvaranje Rafinerije u Sisku i da onaj tko to dozvoli, da se treba odmah prestati baviti politikom onda vidimo da je to neodgovorno ponašanje. Jer ministar Marić da je bio odgovoran a nije on nekakav bezveznjak koji ne zna mogućnosti i ne zna šta je politika pa ni ne zna šta je posao, dakle on je svjesno tada lagao ne razmišljajući o tome da jednog dana kada dođe na vlast neće moći provoditi upravo ono šta je govorio. I to je ta neodgovornost. I to se samo nastavlja u ovom zakonu i ovim odlukama. Tako je neodgovorno bilo i od premijera Plenkovića na Božić 2016. najavljivati povratak INA-e u hrvatske ruke jer je znao da je to nemoguće. Znao je da to se ne može raditi i znao je da to neće napraviti, odnosno radi upravo suprotno, radi ono što je započeo Ivo Sanader a to je potpuna predaja INA-e u ruke Mađara. I kada je govorio da će INA doći u hrvatske ruke, možda je mislio da će INA doći u ruke Hrvata koji žive u Mađarskoj. Jedino to je meni neko logično i racionalno obrazloženje za takve izjave. Sve drugo je bilo neodgovorno i jedna obična laž, ali to je karakteristika ove Vlade i to vidimo iz dana u dan na svim njihovim odlukama. I zbog toga tražimo glasanje i o ovom amandmanu.
Amandman br. 57. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman se ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Dakle još jedan amandman se ne prihvaća za zakon koji se gura u hitnoj proceduri nakon što za njega nije provedeno kvalitetno javno savjetovanje. I zakon koji predstavlja pogodovanje mađarskoj strani a ne uvažava interese građana RH. Dakle ovaj zakon se donosi u hitnoj proceduri slično kao što se i Zakon o LNG-u donosio u Hrvatskom saboru, Zakon o plutajućem LNG terminalu koji također ni na koji način neće rješavati ekonomske, energetske a pogotovo ne ekološke probleme stanovnika općine Omišalj, Krka, Primorsko-goranske županije koji su svojim aktima, općinskog Vijeća, svojim aktima skupštine Primorsko-goranske, velikim prosvjedom i peticijom jasno poručili da ne žele plutajući LNG terminal jer on ne predstavlja rješavanje niti ekoloških, ni ekonomskih, niti energetskih problema nego predstavlja jedino pogodovanje Mađarima. Dakle kao što ovaj zakon koji se gura u hitnoj proceduri kroz Hrvatski sabor predstavlja potpuno odricanje mogućnosti Hrvatske da upravlja procesima u INA-i tako i građani RH svojim novcem grade, će graditi kako ste odlučili plutajući LNG terminal koji će koristiti opet samo Mađarima. Prema tome, mi ne pristajemo da se u Hrvatskom saboru donose zakoni koji predstavljaju izrugivanje građanima RH, koji predstavljaju varanje birača i koji služe kao alibi za laži premijera Plenkovića koji je tvrdio sve suprotno od onog što ovaj zakon donosi. Zato tražimo glasanje.
Amandman 58. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman se ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Đujić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Jovanović, upravo tako i ne samo da ova Vlada je preko koljena donosila lex LNG, protiv kojeg su stanovnici otoka Krka i stanovnici cijele Primorsko-goranske županije koji su to pokazali svojim potpisima u protivljenju tome zakonu, protiv kojega je struka, protiv kojega je jednoglasna odluka neovisno o stranačkoj pripadnosti donesena od strane Skupštine Primorsko-goranske županije, e tako Vlada je to gurala unatoč i našim upozorenjima prilikom rasprave u ovome Visokom domu o tome zakonu pa i u jednom ovakvom danu kada smo amandmanima defacto gurnuli i taj zakon u drugo čitanje, mi smo tada upozoravali da osim svih ovih nelogičnosti, suprotnosti sa zakonom, prostornim planovima, svemu što ste vi sada spomenuli da taj zakon, odnosno plutajući LNG terminal nema uporište ni u ekonomskoj opravdanosti. I to smo govorili ovdje kao papagaji. Tada su nam govorili da smo protiv energetske neovisnosti Hrvatske, da nismo u pravu, da izrugujemo se naporima Vlade koja želi dobro našim građanima, da nije točno da je taj projekt i ekološki neisplativ. Mi smo se zalagali za ovu kopnenu varijantu. A onda šta se pokazalo? Pokazalo se upravo to da u nekoliko natječaja na taj projekt se nitko živ nije javio. A da ima nekakvu ekonomsku računicu taj projekt, a onda bi hrlili investitori, tukli bi se za njega. A na kraju je došlo do toga da opet ona Vlada umjesto da prizna, kaže, gledajte, pogriješili smo, napravili smo krivu procjenu, to nije bilo dobro rješenje, evo povlačimo se, idemo na ovu varijantu kopnenog LNG terminala, ne oni i dalje uporno tvrdoglavo kao magare guraju taj projekt i sada će ga financirati država. A na kraju će to propasti, na kraju će tu biti gubici koji će opet financirati svi hrvatski građani i biti će ona stara, pojeo vuk magare. I zbog toga tražimo glasanje i o ovome amandmanu.
Amandman 59. Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman 59. se ne prihvaća iz istih razloga.
Poštovani zastupnik Matić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle da bi uopće razumjeli kada netko donosi nekakav zakon ili bili što da radi treba se staviti u njegovu poziciju. Iz naše pozicije to izgleda stvarno izdaja nacionalnih interesa, gubimo energetsku neovisnost i tako. A međutim kada se postavimo u poziciju onoga tko donosi zakon stvari su puno jednostavnije. Dakle od '90.-tih godina u Hrvatskoj je ugašeno nekoliko stotina tisuća radnih mjesta pa nikom nije falila dlaka s glave. Osim toga šta se tiče, šta će nama uopće INA, gorivo možeš kupiti i na nekoj drugoj benzinskoj postaji a osim toga da ne citiram bivšeg predsjednika Mesića koji je govorio o nečemu šta netko može odnijeti iz ove zemlje, dakle benzinske postoje ne može nitko uopće niti odnijeti. I zato treba to razumjeti. Rezon HDZ-a je takav, dobiti ćemo nešto love, INA-u ćemo ugasiti ionako je, gledajte radnike INA-e u Sisku predstavlja član MOST-a, pogreška, gradonačelnika Siska iz pogrešne stranke. Dakle što se tiče Siska, koga briga za Sisak. A za nešto novaca što ćemo dobiti možemo investirati u naše biračko tijelo i time HDZ i dalje ostaje na vlasti, ma kog briga za INA-u. Hvala.
Amandman 60. Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman 60. se ne prihvaća iz istih razloga.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ujedno želim i kolegi Horvatu dobrodošlicu, evo što je preuzeo palicu. Dakle kada govorimo o dugoročnim strateškim odlukama koje mogu imati nesagledive posljedice na RH i na naše gospodarstvo, tada mislim da prežurno i prelako donosimo odluke, jedna od takvih je upravo i ovaj zakon. I ovaj zakon koji nije prošao čak ni savjetovanje sa zainteresiranom javnošću onako kako je trebao i kako je trebalo biti kvalitetno i iscrpno. Dakle da i struka kaže svoje i zainteresirani građani a onda i političke stranke tijekom tog procesa. Međutim, ono što je zanimljivo, u RH se naime, provode rasprave o potpuno, barem po meni, ako usporedimo sa ovim benignim temama, primjerice Referendum o braku, jel to zajednica muškarca i žene, jel sarma zajednica mljevenog mesa i kiselog kupusa, to će nam valda biti slijedeća ili o nekim monetizacijama koje se nikad nisu desili ili o nekim outsorsinzima koji se na kraju dana nikad nisu ni desili, ali šuti se o puno bitnijim i puno dalekosežnijim odlukama poput mirovinske reforme, poput porezne reforme, reforme pod navodnicima mogu reći, poput INA-e, o tome se šuti i to me valda i ova Vlada i ova vladajuća većina stalno pokušavaju preko noći, pod okriljem mraka da ne kažem, ali koristeći se blickrigom donijeti odluke koje će na kraju osjetiti ne samo naša djeca, nego naši unuci i praunuci, a to je odluka upravo o energetskoj neovisnosti RH, o energetskoj samodostatnosti i o mogućnošću sudjelovanja u donošenju odluka koje se tiču ovoga resora, zbog toga tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Amandman 61. Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman 61. se također ne prihvaća iz istih razloga.
Poštovani zastupnik Đujić.
Hvala lijepo, dakle, mi smo cijeli niz ovih amandmana postavili, predložili upravo iz razloga jer nismo dobili odgovore na pitanja koja smo postavljali tijekom rasprave, ali koja smo postavljali i u javnosti, stoga je ostalo neodgovoreno i dalje, mi sada apeliramo i na premijera Plenkovića i na HDZ, ne mora kroz ovaj oblik izjašnjavanja o parlamentu, mogu kroz medije, kroz javnost se očitovati, dat nam odgovore na nekoliko pitanja. Dakle, šta je dogovoreno na tajnom sastanku između predsjednika Vlade, premijera Plenkovića i predsjednika Vlade Mađarske, Orbana? Je li Plenković s Orbanom dogovorio da će Mađari u potpunosti preuzeti INA-u, pa zbog toga danas imamo ovaj zakon na dnevnom redu HS? Jesu li se tamo možda dogovorilo zatvaranje Sisačke rafinerije, jel zbog toga rafinerija pala šaptom, a da Vlada nije se popela na zadnje noge i da nije stala u obranu Sisačke rafinerije, nego je to samo tako prešutno konstatirano uz izjave ne možemo mi tu ništa i tu su nama ruke vezane? Je li se dogovorilo kada će Mađari u potpunosti preuzeti INA-u i da li će ta INA u konačnosti se iseliti iz RH kroz registraciju svog pravnog subjekta u nekoj drugoj zemlji? I da li je predmet njihovog razgovora i u jednom segmentu bio Hernadi i da li je u jednom trenutku Plenković možda tražio od kolege Orbana koji mu dolazi iz sestrinske strane, stranke, da Hernadija izruči pred hrvatsko pravosuđe jer to štićenje Mađara, Hernadija od strane njegove Vlade je izrugivanje našoj državi, dakle, oni već godinama štite svog menadžera u MOL-u koji je uništavao hrvatsku nacionalnu kompaniju svojim odlukama i koji je dao mito da bi Mađari tu ostvarili svoje interese, oni ga štite, a mi po tom pitanju da se on izruči hrvatskom pravosuđu, nismo napravili ništa [[Upadica: Hvala]] zato tražimo glasanje i o ovom amandmanu.
Amandman 62. Kluba zastupnika SDP-a je toliko značajan da ipak ću pročitati što je, jel se sa njime predlaže, predlaže se brisanje riječi od, molim vas očitujte se.
Dakle, amandman 62. se ne prihvaća iz istih razloga.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo. Naši amandmani imaju za cilj ukazati na brojna pitanja koja su ostala otvorena, a ta pitanja su toliko važna da ću ja ova pitanja koja je kolega Đujić postavio, još jednom ponoviti da bi građani čuli ta pitanja i da bi vidjeli da li kroz ovaj zakon između redaka mogu naći odgovore na njih. Prema tome, što je to predsjednik Vlade Plenković tajno dogovarao na sastanku sa Orbanom? Da li je g. Plenković s g. Orbanom dogovorio da Mađari u potpunosti preuzmu INA-u? Da li je dogovorio i zatvaranje Sisačke rafinerije zbog koje bi svi političari HDZ-a trebali prestali se baviti politikom, kako je rekao Goran Marić? Da li je dogovorio da kada Mađari u potpunosti preuzmu INA-u, ta ista INA ode iz RH? Da li je predmet njihovog razgovora bio i Hernardi koji je optužen za davanje mita bivšem predsjedniku HDZ-a i HDZ-ove Vlade, Ivi Sanaderu, a sve kako bi se Mađari dočepali većinskog paketa dionica, te kako bi im se mogli stvoriti uvjeti da imaju većinu dovoljnu za kontrolu i upravljanje poslovanjem jer upravo to donosi ovaj zakon. Zato ova pitanja i traže konkretne odgovore i zato naši amandmani za koje tražimo glasanje.
Slijedeći amandman Kluba zastupnika SDP-a je br. 63.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Čitav niz pitanja ostao je neodgovoren i čitav niz pitanja, zapravo ne tražimo samo mi odgovore na njih, traži čitava hrvatska javnost, politička i ona druga. Zašto žurba? Zašto se dvije godine čekalo i nije se poduzelo ništa nakon najave 2016.g.? Je li predmet razgovora premijera Plenkovića sa premijerom Orbanom bio i MOL odnosno INA i udio MOL-a u INA-i? Je li prilikom toga sastanka se razgovaralo o zatvaranju Sisačke rafinerije, je li to dogovoreno? Je li premijer Plenković dogovorio da kada MOL u potpunosti preuzme INA-u, tu istu INA-u odnosno njezino sjedište izmjeste iz RH? Je li predmet njihovog razgovora bio i Hernardi koji je optužen za davanje mita bivšem predsjedniku HDZ-a i HDZ-ove Vlade Ivi Sanaderu, a sve kako bi se MOL dočepao većinskog paketa dionica, te kako bi se stvorili uvjeti da netko, iz nečijeg interesa, ne znamo čijeg, jer hrvatski definitivno nije, ima dovoljnu većinu za kontrole i upravljanja poslovanja. I na kraju dana moramo se zapitati čiji je to interes jer interes hrvatskih građana, interes građana sisačko-moslavačke županije, primorsko-goranske, osječko-baranjske, zagrebačke i svih ostalih županija, to definitivno nije i zbog toga tražimo glasanje.
Amandman 64. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Đujić.
Upravo tako kolega Hajduković. Dakle, unatoč tezama ministra Marića da hrvatska Vlada odnosno hrvatska država nema nikakav utjecaj na donošenje odluka u INI na poslovanje u INI su skandalozne i neistinite, dakle Hrvatska još uvijek ima nekih 40% udjela u vlasništvu INE, ima 3 člana uprave, koji mogu utjecati na odluke ili barem probati utjecati na odluke u tom društvu ili se postaviti ovoga na neki način jer su ipak članovi uprave, s druge strane iza njih bi trebala barem stajati hrvatska vlada koja ih je tamo imenovala, ako oni ne mogu utjecati na uprave, na odluke uprave u INI onda ih Vlada može zamijeniti i trebala bi ih zamijeniti s nekim tko bi to mogao. S druge strane ovaj prijedlog zakona rješenja koja nudi u potpunosti briše ovo stanje koje imamo sada koje je lošije u odnosu što je bilo prije 5, 6 godina ali je bolje od onoga što HDZ sada predlaže, a to je oni predlažu da više nemamo ova 3 člana uprave, nego da imamo 2 promatrača koja bi imenova Vlada unutra tzv. voajera koji ne bi imali nikakav utjecaj u donošenju odluka, koji ne mogli ni pokušati nešto napraviti nego bi samo promatrali šta ta nova uprava donosi, koje odluke usmjerava, ja se pitam da li je možda jedna od slijedećih odluka nakon gašenja rafinerije u Sisku i gašenje one rafinerije u Rijeci. Da li je to slijedeći korak uništenja hrvatske energetske neovisnosti te uprave u kojoj više Hrvatska ne bi imala svog člana, nego samo nekakve promatrače. Zbog toga ovaj zakon nije dobar, jer ovaj zakon nam ruši i ova prava koja koliko toliko još uvijek sada imamo i utjecaj koji imamo. Dakle, ovaj zakon je čisto izručenje INE u potpunosti u Mađarske ruke i to je proces koji je započeo Sanader, a završava Plenković, zato tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Slijedeći Amandman je 65. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnome.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala gospodine podpredsjedniče, nadovezat ću se na ovo što je kolega Đujić govorio, dakle rafinerija u Sisku se zatvara, to je ne samo gospodarsko pitanje. Sisačko-moslavačka županija koja je i pogođena razaranjima u Domovinskom ratu, ali u koju se nije previše ni ulagalo od Domovinskog rata na ovamo ako ćemo biti baš iskreni. I sada kolega Đujić, kao što ste rekli imamo 3 člana uprave u INI koji kakti štite hrvatske interese, pa valjda onda interese ljudi koji žive u Sisačko-moslavačkoj županiji, pa onda i ministra koji je rekao da će se prestat bavit politikom, ali da rafineriju u Sisku zatvorit neće dati. I onda se pitamo kakvu to poruku šalje žiteljima Sisačko-moslavačke županije, kakvu to poruku šalje i ono malo preostalih mladih u Sisačko-moslavačkoj županiji, pa to je poruka pakujte kofere ljudi, pakujte kofere i idite odavde jer vas ne štiti nitko. Ne štiti vas Vlada, ne štiti vas ministar, ne štite vas ljudi u INI koji tamo sjede zbog vas da bi trebali štititi vaše interese i kakva je to poruka Sisku, Glini, Hrvatskoj Kostajnici, Novskoj, Petrinji, Dvoru, Lipovljanima, Lekeniku i svim ostalim drugim općinama, gradovima i njihovim žiteljima koji sad gledaju ovu raspravu i koji se pitaju, a zašto nitko nije digao glas protiv toga. Zašto vjerodostojna Vlada je vjerodostojna samo u gaženju svojih obećanja? Sisak koji je već na koljenima gospodarskim, ako se zatvori i Sisačka rafinerija koliko će ljudi ostati bez posla, koliko je to obitelji koje će morati svoju sreću potražiti izvan ovih gradova i općina koje sam spomenio. Koliko je to mladih koji će morati svoju sreću tražiti negdje drugdje? Jako puno, previše, previše ako je jedan ali ih je puno više. Hvala. Tražimo glasanje.
Amandman 66. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo, dakle ovi amandmani koji se ne prihvaćaju i ovaj zakon pokazuju samo jedno. Da se zapravo zatvara krug koji je započeo Ivo Sanader izdajom nacionalnih interesa, a evo ovim zakonom na koji mi ne pristajemo jer ne želimo biti sudionici izdaje nacionalnih interesa i gubitka mogućnosti bilo kakve kontrole nad jednom od najvažnijih hrvatskih kompanija INOM. Prema toge, Plenković je prije dvije godine lagao da će INU vratiti u hrvatske ruke, a sada koristi ovaj pritisak Europske komisije kao alibi da sakrije svoju laž kojom zapravo pokazuje nevjerodostojno ponašanje ove Vlade. I naravno ovo što je rekao kolega Hajduković, nevjerojatno je da je ministar Marić tako suvereno izjavio da HDZ neće nikada dopustiti zatvaranje rafinerije u Sisku zbog značaja koje ima za gospodarstvo i da će se prije prestati baviti politikom, nego dopustiti zatvaranje. Ja očekujem da u trenutku koji ne daj bože da se dogodi da zaista gospodin Marić i svi oko njega prestanu se baviti politikom, a mi ne želimo upamćeni u hrvatskoj povijesti kao saborski zastupnici koji su predali INU u Mađarske ruke, zato tražimo glasanje o ovim amandmanima.
Amandman 67. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Đujić.
Pa ne samo da izjave ministra Marića nisu točne u tom smislu da su, što je on govorio da se ne smije prepustiti Sisačku rafineriju gašenju i da onaj tko to napravi se treba prestat bavit politikom i da bi tu bili izdaja nacionalnih interesa, upravo suprotno tome Vlada ovim zakonom u potpunosti predajom svojih upravljačkih prava i ovog malog utjecaja u poslovanju INE diže ruke od Sisačke rafinerije i u potpunosti odustaje od akcije spašavanja rafinerije u Sisku. I upravo ovaj zakon je poruka Vlade svim zaposlenicima rafinerije u Sisku, svim stanovnicima Siska i Sisačko-moslavačke županije da odustaju od borbe za opstanak Sisačke rafinerije i da je ovo zadnji čaval u, tog poslovanja tamo i da će u potpunosti odustat od spašavanja. I na ovaj način ovim zakonom Vlada u potpunosti postaje saučesnik Mađara u gašenju Sisačke rafinerije, a sutra možda i Riječke rafinerije. Zbog toga tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Amandman 68. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa baš ovo što je kolega Jovanović spomenuo i kolega Đujić, kako želimo ostati zapamćeni u povijesti, kao netko tko je, tko se prepustio bez borbe, tko je radio za tuđe interese ili netko tko je ipak pokušao neke stvari promijeniti. Ja ću citirati govor jednog velikog hrvatskog političara koji mislim da je itekako, itekako bitan i može se primijeniti i na ovu današnju raspravu. I kaže, citiram: „Gospodo, još nije prekasno, ne srljajte kao guske u maglu. Da ste se svi skupili danas ovamo samo zato da izvršite jedno urotničko djelo protiv naroda, napose protiv Hrvatske i protiv Hrvata. Najstrašnija je stvar, najveći je grijeh i najveća politička pogreška stavljati svoj rođeni narod pred gotove činjenice, tj. voditi politiku po svojoj gospodarskoj volji bez naroda i protiv naroda. Ako to ne vjerujete dao vam Bog svima poživjeti toliko a to neće biti dugo da vidite kako će hrvatski narod u svojoj republikanskoj čovječanskoj svijesti vas otpuhnuti baš u času kada ćete misliti da se narod smirio a vi da ste ga dobro zajašili. Živjela republika, živjela Hrvatska.“. To je rekao Stjepan Radić prije više od 100 godina kolegice i kolege. A čini mi se da ponovno proživljavamo povijest. Doduše kažu da se povijest ponavlja ali isto tako samo glupan ne uči iz svojih grešaka. Ako smo ih jedanput već napravili, zašto ih ponavljamo? Tada smo se odrekli suverenosti, dakle pristali smo biti dio jedne veće države. Sada se odričemo svoje energetske suverenosti što je u modernom svijetu gotovo isto. I zbog toga tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Amandman 69. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo. Dakle naši amandmani na ovaj zakon koji mi smatramo da ide protivno interesima RH imaju za cilj pokazati javnosti na koji način Vladajući guraju zakone koji nisu u interesu Hrvatske a u ovom slučaju nisu u interesu očuvanja energetske suverenosti Hrvatske. Ovim zakonom Vlada očito dopušta MOL-u potpuno ovladavanje INA-om. Popuštanje Vlade u ovom procesu svakako pokazuje i dizanje ruku od sisačke Rafinerije. Ne mogu ne složiti se sa tezom ministra Marića kako Vlada nema nikakav utjecaj, to je zapravo skandalozno mišljenje, Hrvatska je još uvijek suvlasnik INA-e i to preko 40%. Ima i uporište u Zakonu o INA-i koji se sada upravo mijenja da bi Hrvatska izgubila mogućnost upravljanja INA-om i došla u situaciju o kojoj govori ministar Marić. Dakle neka građani Hrvatske čuju, Hrvatska ima 3 člana uprave i ti članovi mogu više ili manje utjecati na odluke uprave. Posebno mogu utjecati na odluke uprave ako iza njih stane hrvatske Vlada koja ih je tamo imenovala. Naravno nemaju nikakav utjecaj ako se hrvatska Vlada ponaša na način kako to sada čini i odriče se mogućnosti utjecaja na jednu od najvažnijih hrvatskih kompanija. Prema tome, ovaj prijedlog kako su kolege nazvale da se imenuju nekakva dva voajera koja će tamo biti bez ikakvog utjecaja zapravo je skandalozan i predstavlja grubo izrugivanje svim građanima Hrvatske. Prema tome, zato naši amandmani, zato ovo obrazlaganje i zato inzistiranje da se o njima glasa.
Tražite glasovanje o amandmanu? Amandman 70. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kada govorimo o strateškim resursima, u prošlom stoljeću to je bio ugalj i čelik. I oko toga je zapravo nastala EU kako bi eliminirala ratove u Europi i kako bi eliminirala zapravo natjecanje za te resurse. Koji su resursi budućnosti? Energenti prije svega, dakle nafta još jedno vrijeme sigurno, plin, električna energija i voda. Hrvatska vode ima, imamo i nešto plina, imamo i nešto nafte. A što mi pokušavamo napraviti? Imamo najavu iz Vlade da će se prodati dio HEP-a. To još nitko nije rekao ni da će se desiti ni da neće. Električna energija definitivno je energija budućnosti. Čak i naši automobili polako prelaze ne električnu energiju, dakle postaju hibridi, ne koriste se više fosilna goriva. Isto tako u HEP-u je i plin, odnosno postoji i tvrtka HEP plin, postoji i LNG, itd. itd., itd.. I sad ja vas pitam, svi ti potezi koji se vuku ili ne vuku, sve te najave koje se ispunjavaju ili ne ispunjavaju idu u kojem smjeru? U tom smjeru da će Hrvatska ponovno biti na milosti i nemilosti odluka koje se donose negdje drugdje. A zašto? Zato što je sama tako odlučila. Sama je te odluke i odlučivanje predala nekom drugom. I sada je potpuno irelevantno da li je to MOL, Shell ... [[Govornik se ne razumije.]] , netko peti, apsolutno je nebitno, ono što je bitno je da glasajući za ovaj zakon mi zapravo se predajemo bez borbe. Mi predajemo naše energetsko tržište bez borbe, bez mogućnosti upliva u odluke koje će se donositi u Hrvatskoj, za hrvatske građane i koju će oni osjetiti. To je nešto što trebamo spriječiti kolegice i kolege. I ako se odlučujemo za ovakvu odluku, za ovakav zakon prije svega, onda to moramo dobro promisliti, doći do konsenzusa i međusobno se konzultirati. I zbog toga tražimo glasanje.
Amandman 71. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Đujić.
Hvala. Kolega Hajduković, rekli ste da je došla najava iz Vlade za prodaju HEP-a koja do sada nije ni realizirana ni demantirana. I to je točno i treba pogledati kako je došlo do te najave. Došlo je do te najave na način da je premijer Plenković na Božić, na Badnjak 2016. godine kada je najavio velebno pressicu na početku mandata i to nije moglo čekati ni kraj novogodišnjih blagdana nego odmah Badnjak, to je vrlo važno pitanje od, strateško za hrvatsku, najavio povratak INA-e u hrvatske ruke, a onda kada se malo prašina slegla i kada su ljudi progledali da tu nema baš neke državničke, ni da nema neke odlučnosti od strane premijera Plenkovića nego da je to samo jedna ovako bombastična najava. I onda kada su se malo slegli dojmovi pa kada su nakon par dana, tjedana, postavili ljudi pitanje, stručnjaci postavili pitanje, OK, a kako, kako to mislite napraviti, koja je formula. Onda nakon dva, tri dana vijećanja su došli velebnom idejom maltene maestralnom, prodat ćemo HEP 25% da bi kupili nazad INU, onda je MOL momentalno digo cijenu INE, znači mi smo planirali to kupit za jedan dio onda je MOL rekao pa ide cijena 4 puta gore i onda smo vidjeli da smo pred nekakvim zidom i od tada 2 godine nema ničeg, 2 godine se tapka u mraku, raspiše se natječaj za konzultante, znači nakon nekog vremena je iz Vlade poručeno, dobro evo sad ćemo mi napravit analize studije da vidimo kako ćemo to provesti, iako smo već imali briljantne ideje od strane premijera Plenkovića da bi efekt toga bio odustajanje i od natječaja za raspisivanje za konzultante, 2 godine ničeg i onda preko noći zakon hitni postupak i to je to. To je ovaj zakon ovdje kojim u biti, pređi moja brigo na nekog drugog. Prepuštamo sva upravljačka prava Mađarima da se mi više ne bi morali brinuti s ovim gorućim problemima [[Upadica: Hvala.]] i to je ono što mi upozoravamo i zbog toga tražimo glasovanje i o ovom amandmanu.
Amandman 72. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Dakle, ne znam koliko puta danas moramo ponoviti da izmjene ovog zakona idu u radikalnom smjeru odricanja Hrvatske od prava na kontrolu svih procesa u INI i njenog prepuštanja u Mađarske ruke. Vjerodostojno je slogan HDZ-ove Vlade, a izgleda da se u posljednje vrijeme svi natječete tko će biti manje vjerodostojan. Evo konkretno u ovom slučaju to je sigurno jedan od kandidata za ovu titulu Goran Marić, koji je tvrdio da će u slučaju zatvaranja Sisačke rafinerije svi na čelu s njim morati otići, a danas je na to svoje obećanje potpuno zaboravio. Mi nismo zaboravili npr. na epski neuspjeh ministra Krstičevića i njegov najuspješniji i najbolji natječaj za nabavu aviona kako je izjavio te nevjerodostojnost i neodgovornost koja se pokazuje nakon tog epskog neuspjeha u daljnjim pričama, bajkama za malu djecu o nabavi nekakvog novog zapadnog aviona kako on to kaže. No izgleda ipak da je izvan svake konkurencije gospodin ministar Ćorić jer on je u svojoj nevjerodostojnosti izignorirao sve stanovnike bez obzira na stranačku pripadnost Omišlja, Krka, Primorsko-goranske županije i ovdje zajedno sa premijerom Plenkovićem protuustavno, nezakonito, kršeći odluke općine Omišalj, skupštine Primorsko-goranske županije, Europske povelje o samoupravi progurao lex LNG, također pod krinkom neka građani dobro čuju hrvatske energetske sigurnosti. Dakle, pod krinkom hrvatske energetske sigurnosti gura se projekt za koji nije pokazao nitko interes, nego građani Hrvatske, moraju ga financirati i morati će plaćati skuplju cijenu plina. A sada pod tom istom krinkom, energetske sigurnosti, prepuštaju se upravljačka prava odnosno u potpunosti se prepušta u vlasništvo Mađara INA. Pa kakva je to vjerodostojnost, pitam se ja, a vjerujem i građani koji prate našu raspravu i javljaju nam se preko društvenih mreža? Tražim glasanje.
Amandman 73. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom.
Poštovani zastupnik Đujić.
Pa kolega Jovanović ovoj Vladi od početka su puna usta hrvatskih nacionalnih interesa, odlučnosti, donošenja odluka, rješenja za Hrvatsku, a ništa im ne uspijeva. Dakle, kad se sjetimo početka mandata, prva najava i prvo veliko obećanje premijera Plenkovića je bilo upravo ovo, vratit ćemo INU u hrvatske ruke. Šta imamo danas, imamo ništa, dakle imamo zakon koji ne da ne vraća, nego u potpunosti predaje INU u ruke Mađara, nakon toga se dogodio Agrokor, pa lex Agrokor koji se donosio, kao spašavamo radna mjesta, štitimo kompaniju, nakon procesa od godinu i nešto dana jedini koji je tamo profitirao sa sigurnošću su skupi konzultanti koji su u tajnosti pisali zakon koji su kasnije konzumirali kroz naknade za svoje konzultacije, a tamo se vode i dalje brojni sudski procesi, evo vidimo najave Rusa koji će već sada privatizirati kompaniju, prije nego što su okončane sudske parnice i dok još uvijek ne znamo tko će to u konačnici platiti, koliko će radnih mjesta na kraju tamo biti izgubljeno. Zadnji fijasko su ovi avioni, najava, strateški posao Ministarstva obrane, vraćamo dostojanstvo hrvatskom vojniku, kupujemo 12 borbenih zrakoplova, na kraju rezultat ništa. Dakle, ova Vlada je jedno veliko ništa i onda kada im se ukaže na sve njihove propuste, na njihovu nesposobnost i na njihovu paušalnost, onda počmu cvilit i plakat. Nismo mi željeli Agrokor, nismo mi željeli INU, nismo mi željeli ove probleme, ali upravo suprotno odgovorna Vlada se mora znat nosit s problemima, s bilo kakvim problemima i mora nalazit rješenja u interesima hrvatskih građana, ako to nije u stanju treba odstupiti. Zbog toga tražimo glasovanje i o ovom amandmanu.
Amandman 74. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom amandmanu.
Hvala lijepo, evo nadovezat ću na kolegu Đujića, govorimo o energetskoj sigurnosti, nacionalnoj sigurnosti, nacionalnim interesima. Ali zanimljivo je kolegice i kolege i draga hrvatska javnosti da imamo dvostruka mjerila kada pričamo o toj nacionalnoj sigurnosti i nacionalnim interesima. Jer podsjetit ću vas samo na događaj iz ne tako davne prošlosti, primjerice Agrokor, Agrokor je privatna firma zadnji put kad sam provjerio bez ikakvog državnog udjela u njemu bila na početku krize u Agrokoru. Ekspresno je donesen lex Agrokor, ekspresno je država ušla u rješavanje tog problema, postavila se kao arbitar i moguće preuzela i neke novčane posljedice za RH. S druge strane kada se desio 3. maj, Uljanik, odnosno tamo gdje država ima interese i ima udjele, dakle vlasnik je nema lexa, nema ničega, sad idemo pitati Europsku komisiju jel mi smijemo pristupiti rješavanju tog problema. Kada govorimo o INI u kojoj postoji hrvatski, hrvatsko vlasništvo ili rafineriji u Sisku nema lexa koji će se donijeti da bi se zaštitilo hrvatske interese, nego baš suprotno, imamo lex kojim mi, kako ste kolega Đujić rekli, eto pređi brigo na drugoga, dižemo ruke od toga, pa šta nam dragi bog da, a već vidimo šta nam se sprema. Rafinerija u Sisku je onda samo uvod jer vi ste opravdano postavili pitanje, sutra kada netko drugi preuzme INA-u može donijeti odluku o zatvaranju rafinerije u Rijeci, potpuno opravdano vodeći se ekonomskim procjenama koju oni drže da imaju temelja i ne moraju pitati nikoga i koliko je to ljudi onda u primorsko goranskoj županiji na ulici, kad već u Sisku tolike ljude šaljemo na ulicu. Ova Vlada će ostati zapamćena samo po aferama i po tjeranju ljudi na ulicu i baš zbog toga tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Amandman 75. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo. Evo, čuli smo od kolege Hajdukovića kako ova Vlada gura građane na ulicu, ali ne poštuje mišljenje svojih građana, evo, tisuće građana Rijeke, Omišlja, Krka, primosko-goranske županije izašlo je na ulicu, na prosvjed protiv ekološki štetnog, ekonomski neisplativog, energetski upitnog, plutajućeg LNG terminala. I ova rasprava danas i rasprava o našim amandmanima ne može se promatrati odvojeno od priče o LNG terminalu jer te priče i jedna i druga idu u istom smjeru, a to je pogodovanje nekim drugim interesima, a ne interesima građana RH. Prema tome, mi se kroz sve naše amandmane pitamo zašto Vlada RH na čelu sa premijerom Plenkovićem ignorira interese građana RH? Zašto sluganski se pokorava jednom zahtjevu Europske komisije na koji se nije trebalo pokoriti na taj način jer su postojali mehanizmi da se sa ovim zakonom krene tek nakon što završi sudski proces koji se vodi protiv Ive Sanadera? Prema tome, to je svrha naših amandmana i stoga i za ovaj amandman tražim glasanje.
Hvala. Amandman 76. Kluba zastupnika SDP-a, sličan je ostalim amandmanima, al mi se čini vrlo značajan, pa ću ga ipak pročitati, predlaže se njime brisanje riječi iz.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnim.
Poštovani zastupnik Đujić.
Hvala potpredsjedniče. Predlaže se brisanje riječi iz jer to je upravo ono što mi želimo da se iz glava hrvatske vlasti izbije sluganski mentalitet i zbog toga mi pričamo o ovome jer ova, da je to tako, da nema, da se iz glava Vlade izbije sluganski mentalitet, onda oni ne bi donosili ovakav zakon, ne bi predlagali da i ovo malo upravljačkih prava šta imamo u INA-i trenutno, u potpunosti ide u mađarske ruke jer onda bi gledali hrvatske interese, ne bi služili vječnom imperatoru Mađarima koji su stoljećima bili imali šapu nad hrvatskom državom i sada kada smo konačno slobodni, sada bez borbe i bez ikakvog rata, mi prepuštamo svoj suverenitet njima. S druge strane imamo Brisel pod krinkom čijom i donosimo ovakve zakone odnosno koji su nam isključivo smokvin list umjesto da mi tamo kažemo, gledajte gospodo dalje prste od naše državnosti, dakle, mi jesmo dio EU, ali to je ono što mi želimo bit, želimo bit ravnopravan partner, a ne sluga i zato smo predložili brisanje riječi iz, jer želimo da se iz glava hrvatskog vodstva danas, počevši od predsjednice, preko predsjednika RH do vodstva HS, izbije to slugansko, ta sluganska navika služenja drugome i da počnemo braniti interese svoje države i da gledamo u interesu naših građana i zbog toga tražimo glasovanje i o ovom amandmanu, nadam se potpredsjedniče da vam je sada jasnije zašto smo predložili ovaj amandman i zašto je važno izbiti riječ iz glave tih naših vođa, stat ću dalje od pridjeva, hvala.
Amandman 77. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman se ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnim amandmanima.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Pa moram pojasniti isto neke stvari koje su zapravo još gore od davanja možda našeg suvereniteta barem onog o energetskog drugoj državi, a to da je da ne dajemo državi, nego dajemo kompaniji. MOL je kompanija u kojoj Mađarska ima udio, ali nema većinu, tko ima većinu, ja ne želim špekulirati, ne znam, ali o tome i razgovaramo, u čijem interesu se tu radi, tko je vlasnik MOL-a, onda kasnije i INA-e i tko će zapravo krojiti našu energetsku politiku, to neće biti samo Mađarska jer ona ima samo udio ne kontrolirajući, to će biti još netko drugi za kojeg mi ni ne znamo kolega i to je sva tragedija ovoga, mi predajemo našu energetsku suverenost u ruke nekih za koga ni ne znamo tko je, to je jedna stvar. Druga stvar je, pritisak je došao iz EU, on je postojao i prije, međutim, ja nisam skeptik, niti kritik EU, ja mislim da je RH mjesto u EU, ali moram ponovit i moram reći da će nam u EU biti onoliko dobro koliko se sami za to izborimo, kao se sami postavimo i kako sami čuvamo naše nacionalne interese. To što smo članica, ne znači da trebamo zanemariti naše nacionalne interese i interese hrvatskih građana, baš suprotno, imamo jedan širi okvir u kojem se borimo za njih. Naravno da pristajemo na solidarnost u okviru EU, ali isto tražimo i od drugih. Zašto mi uvijek moramo biti veći katolik od pape? Pa ne moramo i zato vam kolega kažem da ja sumnjam, to je moja osobna sumnja koju ne mogu dokazati, ali ovo je, što bi Englezi rekli…/Govornik govori na engleskom jeziku/…da se ovdje radi o interesu pojedinaca, a o kojima to, ne možemo sada ni nagađati, to ćemo tek vidjeti kada ovaj čin bude svršen i baš zbog toga tražim glasanje o ovom amandmanu.
Amandman 78. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman se ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo. Dakle, ovim amandmanima mi ispunjavamo našu obvezu prema građanima RH da ne prihvatimo šutke izdaju nacionalnih interesa koji su započeli sa Ivom Sanaderom, a koje evo, Plenković ovim zakonom zaključuje i zatvara taj krug. On je prije dvije godine, jasno je danas, lagao da će INA-u vratiti u ruke RH i ovaj zahtjev Europske komisije koji je star nekoliko godina mu zapravo služi kao alibi, dakle to je alibi politika koja se neprestano vodi u RH i cijeli ovaj zakon koji u radikalnom smjeru odriče Hrvatskoj prava na kontrolu procesa u INA-i je jedan alibi zakon za premijera Plenkovića koji je na brzinu prije 2 g. slagao da će INA-u vratiti u hrvatske ruke. Prema tome, još jednom ponavljam građanima RH da ovaj zahtjev koji služi kao alibi za donošenje ovog zakona, nije novi zakon, on je star nekoliko godina i već je više hrvatskih Vlada imalo problem suočavanja sa tim zahtjevom uključivo i SDP-ovu Vladu. Međutim, mi se nismo sluganski odnosili prema tom zahtjevu i iznijeli smo najsnažniji argument koji je danas mogao biti iznijet da se u Hrvatskoj vodi sudski proces vezan za događaj iz 2009. kada je sumnjivom izmjenom ugovora između Hrvatske, HDZ-ove Vlade i MOL-a de facto predano pravo upravljanja INA-e u potpunosti MOL-u bez obzira što u vlasničkom smislu MOL nije ovladao sa 50 + 1 dionicom, dakle nadam se da građani RH to nisu zaboravili. Prema tome, mi kada smo imali odgovornost upravljanja hrvatskom državom, nismo slijepo slijedili upute Europske komisije i sluganski se odnosili kao što se to čini mada ovo slugansko odnošenje zapravo predstavlja alibi za onu laž i laganje koje je trajalo 2 g. da će Plenković vratiti INA-u u hrvatske ruke. Tražimo glasanje.
Slijedeći amandman je 79. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman se ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Đujić. A ne, Jovanović, oprostite.
Sve u redu [[Upadica Reiner: Morate se dogovorit unaprijed tko će koji, izvolite.]] Naše amandmani žele pokazati da mi u Hrvatskoj moramo gospodariti svojom sudbinom a sigurno energetska sigurnost je važan aspekt naše sudbine prema tome, sluganski odnos prema bilokome nije dobar kao što ovaj zakon sluganski se odnosi prema Europskoj komisiji, pogoduje interesima MOL-a, tako i dio koji se tiče energetske sigurnosti a vezan je uz plutajući LNG terminal, predstavlja jedan sluganski odnos i prema interesima mađarske države ali i prema američkim interesima gdje se ne uvažavajući volju građana općine Omišlja, Krka, Rijeke, Primorsko-goranske županije, kršeći Europsku povelju o lokalnoj samoupravi, kršeći odluke općinskog vijeća, kršeći odluke skupštine Primorsko-goranske, ne uvažavajući volju građana, gura sada već zakonom i odlukama Hrvatske Vlade, plutajući LNG terminal kojeg će plaćati svi građani Hrvatske a istovremeno ne postoji tržišni interes za taj plin, Mađari plin nabavljaju na drugi način, prema tome, opet će tu cijenu platiti građani RH jer je ova Vlada u ovom Saboru donijela zakon u kojem u jednom članku nemogućnost da se tržišno riješi potrebe plutajućeg LNG terminala će se riješiti taksom koju će plaćati svi građani RH koji će skuplje plaćati svoj plin. Dakle ova Vlada u vrlo kratkom roku donosi 2 zakona koji nisu zakoni u interesu građana RH, zbog toga naši amandmani, rasprava o njima, da bi građani imali priliku čuti na koji način se izruguje ova Vlada građanima RH, tražim glasanje.
Slijedeći amandman je 80., prijedlog Klub zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća navedeni amandman, obrazloženje isto kao uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Đujić.
Hvala lijepo. Pa upravo to kolega Jovanović, dakle da bi to sluganstvo i to donošenje puna usta hrvatskih nacionalnih interesa i štićenja hrvatskih građana a s druge strane u praksi radimo sve suprotno. Dakle mi bi se u biti trebali kao zemlja odnosno naša Vlada, premijer Plenković i HDZ bi se trebali ugledati u svoje partnere i kako to oni rade, recimo da ilustriram ovu situaciju, dakle zamislimo da je prije 10-ak godina neki direktor u INA-i došao u Mađarsku i mađarskom premijeru dao mito od 10 milijuna eura da INA kupi MOL odnosno da dobije upravljačka prava bez kupovine u MOL-u i da nakon svega ovoga imamo situaciju ovu koju imamo, da li bi Orban danas bez šutke dao još i ovo malo upravljanja Hrvatskoj ili bi se borio da i ovo što je predano prije se sve vrati prvobitno stanje? Pa mi kad gledamo, Mađari kad su imali problem sa migrantima i migrantskom krizom, šta su napravili, digli su ogradu prema hrvatskoj granici, nisu rekli mi smo partneri i prijateljske zemlje, dajte da zajedno riješimo taj problem, ne, digli su ogradu, ovo je Mađarska, vi se snalazite. Imamo drugu priču pak, nabavku borbenih aviona. Amerikanci štite svoj interes, oni su rekli gle, ne može, veto, ne može Hrvatska kupiti avione od Izraela, naše sa izraelskom opremom, zašto, jer štitimo svoj nacionalni interes, mi smo i dalje prijateljske zemlje, partneri smo, kolege smo itd., ali možete kupovati ovako. E to je ono što Hrvatska ne radi nego i dalje nastavlja služiti i ne gleda interese hrvatske države i hrvatskih građana nego upravo sa takvim zemljama u nekakvom klinču štiti i njihove interese a trebamo shvatiti da smo danas ravnopravna članica EU-a, ravnopravna, i da ne trebamo podilaziti nikome i da moramo štititi svoje građane, zbog toga tražimo glasovanje i o ovom amandmanu.
Amandman 81. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa ovdje se valja retorički zapitati odnosno vratiti malo u prošlosti i retorički zapitati jesmo li zaista bili zlouki proroci kad se radio lex LNG? Je li se zaista obistinilo sve ono što smo u tom trenutku proricali? A proricali smo upravo ovo što se sada dešava da nema ekonomskog interesa i da nema ekonomske računa iza takvog projekta ne barem na ovaj način. A to dokazuje i činjenica da jednostavno nema interesa za zakup prostora u LNG-u. Nema. I unijeli smo zapravo i skandaloznu odredbu u taj zakon gdje smo je kao klub, mislim i ja osobno i još neke kolege uložili amandman da se taj dio briše, da će RH nadoknađivati razliku ukoliko LNG ne bude profitabilan i opet se pitamo za čiji račun, to ćemo tek vidjeti. Ono što se ja želim sada retorički zapitati, da li ćemo isto tako proroci biti i kada se govori o INA-i. Hoće li se zaista desiti ono što se ja nadam da neće i nadam se da još postoji razuma da se ovaj zakon odbije, a to je da Hrvatska bude energetski ovisna potpuna o drugima, da nema nikakvog utjecaja u donošenje strateških odluka, što se tiče energetske politike na svom prostoru, da INA ne bude jaka, možda se utopi u MOL, možda njezin brand potpuno nestane, da ne bude više sjedište INA-u Zagrebu, u Hrvatskoj, nego da i sav porezni prihod ide negdje drugdje, da ne zapošljava 1000 hrvatskih građana i na kraju dana da ne bude hrvatski brand. Da li će se to objestiniti? Ako je vjerovati iskustvu i onome što smo već ponavljali u ovom Visokom domu, bojim se da hoće, to hrvatska javnost mora znati, isto kao i svi oni koji se sutra spremaju glasati za ovakav zakon i zbog toga tražim glasovanje.
Amandman 82. Kluba zastupnika SDP-a također sigurno je jednako važan, kao i svi ostali, ali ne mogu odoljeti da naglasim njegovu važnost, jer se predlaže brisanje riječi od. Izvolite.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Đujić.
Dakle potpredsjedniče, hvala lijepo. Mi ovim prijedlogom amandmana, brisanje riječi od štitimo hrvatske građane od uništavanja od strane HDZ-a, dakle, zašto želimo da se to dobro naglasi, da se to regulira i ono što želimo naglasiti još i u ovom amandmanu, to je da upravo što je kolega Jovanović u niše navrata rekla, da je Hrvatska mogla elegantno odbiti naputke Europske komisije, pozivajući se na proces koji se još uvijek vodi pred hrvatskim pravosuđem u ovom slučaju, gdje ovdje stvari nisu raščišćene. Upravo suprotno, Hrvatska je tu brže bolje dočekala donošenje ovog zakona, da opere ruke, i da to se pokuša riješiti, a odluka je, napuci Europske komisije su u biti tu smokvin list. Pogledajmo kako Mađarska rješava te stvari. Dakle oni uporno, iako su članica, zemlja članica EU, odbijaju izručenje Hernadija hrvatskom pravosuđu. I mi danas imamo ovdje situaciju, da se u Hrvatskoj, Hernadiju, sudi, u odsutnosti. Dakle, čovjek nije došao pred Hrvatsku pogledati, braniti svoju čast ili ugled, a da li je kriv ili nije kriv ja to ne govorim, ali već samo to bježanje ukazuje na neke stvari, ali je tu pitanje Mađarske države, koja štiti svog direktora i odbija ga izručiti Hrvatskoj. Dok s druge strane, mi iako se vode sudski procesi, brže bolje INA-u izručujemo Mađarima ovim zakonom. Dakle, to je ono gdje ova vlada uopće ne gleda interese Hrvatske države i hrvatskog naroda i zato mi štitimo hrvatske građane od postupaka ove vlade i zbog toga smo predložili ovaj amandman, pa tražimo da se o njemu glasuje.
Amandman 83 Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao i uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo. Puno je paralela između ovog zakona i Zakona o LNG-u, dakle ovaj zakon, koji bez ikakve dileme gura INA-u u vlasništvu potpuno MOL-a i nemogućnost da kontroliramo bilo kakav proces u INA-i, što značajno ograničava energetsku suvremenost RH i time ugrožava prava interese građana. A jednako tako, kada smo ovdje raspravljali o LNG-u, smo ukazivali na to, da će se javiti brojni problemi, iz jednostavnog razloga što taj projekt nije u interesu građana cijele Hrvatske, ne samo Omišlja, ne samo Primorsko goranske županije, nego i cijele Hrvatske, jer se iz proračuna, iz njihovih džepova financira projekt plutajućeg LNG terminala, a istovremeno se neće ostvarivati prihodi, koji će garantirati njegovu održivost, pa će sukladno zakonu, kojeg je HDZ izglasao građani RH morati plaćati skuplju cijenu plina kako bi taj projekt bio isparljiv. A istovremeno su nas uvjeravali, da je on samoodrživ, da je on koristan, znači i tada su nas lagali. Kao što je Plenković lagao sve građane Hrvatske, kada je tvrdio da će učiniti sve da se INA vrati u hrvatske ruke, a sad radi upravo suprotno, odnosno, INA-u u potpunosti prepušta MOL-u, zbog toga, smo prisiljeni na ove amandmane i tražim glasanje i o našem konkretnom … [[Govornik se ne razumije.]]
Amandman 84. Kluba zastupnika SDP-a-
Hvala. I ovaj navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa mene zapravo zanima, koja je vizija, koja je motivacija iza svega ovoga, ostali projekcije što će biti posljedice ovakvog zakona. Kao što nisu postojale projekcije ili barem javnost nije s njima upoznata što će biti sa LNG-om, tako nemamo ni projekcije odnosno, strategije i scenarije, što će biti nakon donošenja ovog zakona i što će biti nakon što se mi svojevoljno odreknemo bilo kakvog utjecaja na donošenje, odluka koje se tiču energetske politike na području RH. Zbog toga imam osjećaj da srljamo kao guske u magli. Zbog toga mislim da trebamo usporiti, povući ručnu, provesti jednu širu raspravu, uključiti tu prije svega i eksperte, a ne donositi preko noći odluke, koje nas mogu itekako koštati u budućnosti, koliko, to vjerojatno ni sami ne znamo. Ili još gore, kolegice i kolege možda neki znaju, ali ne žele reći. Možda neki znaju o kakvim se posljedicama radi, kakav će račun hrvatski građani, na kraju morati platiti. I sve se na kraju lomi, upravo baš preko njihovih leđa, preko onih koji plaćaju poreze u RH. Jer isto kao što će oni morati plaćati činjenicu da LNG terminal u ovakvome obliku nije profitabilan, tako će netko morati platiti činjenicu, da smo izgubili ovim zakonom de facto energetsku neovisnost. Što to, ponavljam se i opet retorički pitam sve vas i hrvatsku javnost znači? U svijetu u kojom se većina oružanog sukoba vodi zbog energenata, energetskih tokova i ustvari na kraju dana, energetske strategije i politike. Jako puno. To znači da smo opet učinili grešku iz 1918. ili 1102. i kako već hoćete i zbog toga tražim glasanje.
Amandman 85. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje isto kao uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Đujić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Hajduković je govorio o energetskoj strategiji Hrvatske koju evidentno, kolega ova Vlada nema. Dakle, ova Vlada nema nikakve strategije razvoja jer da ima, onda ne bi premijer Plenković onako brzopleto na Badnjak 2016. najavio povratak INA-e u hrvatske ruke. A kad je već to napravio, da je imao neke ozbiljne namjere, onda bi natječaj koji je bio raspisan za konzultante proveo do kraja, izabrao bi konzultante, savjetnike koji bi napravili onda dubinske analize i dvije godine bi marljivo radio na tom procesu da INA-u stvarno i uistinu vrati u hrvatske ruke ili da ne vrati. Da kaže, gledajte ovi, malo smo se zaletili, analize su pokazale da to nije posao budućnosti, da se trebamo okrenuti upravo ovome nekim drugim energentima, struji, da trebamo jačati vodna crpilišta, da trebamo tražiti plin itd. i onda bi rekli, orijentiramo se u tom pravcu, a ne mi dvije godine nismo imali ništa i sada nakon dvije godine imamo ovaj zakon koji u potpunosti ruši hrvatski utjecaj u INA-u. Imamo zakon o lex LNG terminalu koji je potpuno financijski i ekonomski neisplativ, ali se gura, lomi se preko koljena, a kada nešto gurate tako na silu, kao ove zakone, onda ja ne znam u čijem je to interesu. Jer dvije godine ne radite ništa, a onda u dva tjedna trebate završiti cijeli proces. E onda se očito tu nekome gadno ili jako žuri. A ne žuri se jedino hrvatskim građanima. U smislu da to sad mora biti gotovo u dva tjedna. Ja se pitam zašto se ovaj zakon tako brzo gura i na silu. I to su pitanja na koja mi nismo dobili odgovor tokom rasprave i zato smo podnesli ovaj broj amandmana, da danas o tome možemo ponovno razgovarati i tražiti odgovore na sva pitanja koja postavljamo proteklih dana. Zbog toga tražimo glasovanje i o ovom amandmanu.
Hvala. Amandman 86. Kluba zastupnika SDP-a, opet potpuno je važan, kao i svi ostali, jednako važan, ali možda je malo važniji jer se njime predlaže brisanje riječi „ili“. Izvolite.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje isto kao u prethodnim amandmanima.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Da, mislimo da treba izrezati i zapravo izbaciti riječ „ili“ jer nema izbora. Hrvatska ili netko drugi. Hrvatski interes ili nečiji drugi interes. Po nama tu nema dileme, sve je jasno. Hrvatski interes mora biti onaj koji je prvi i zbog toga želimo izbrisati riječ „ili“. Hrvatska energetska neovisnost, hrvatska energetska, samo dosta što je više moguće, mora biti cilj ove Vlade. Energenti po pristupačnoj cijeni krajnjem potrošaču i zbog gospodarstva i zbog građana moraju biti u interesu ove Vlade. Ne samo ovoj, bilo kojoj. Ali ovo je posebno zato što ona sada ima odgovornost. Isplativost projekata, pogotovo velikih infrastrukturnih projekata koji će nas puno koštati mora biti u interesu svakoj vladi. Mora biti. Mora biti. Osim ako se ne radi o projektima od iznimne nacionalne sigurnosti, međutim mislim da to LNG nikako nije. Barem ne u ovom obliku jer smo dosta o tome raspravljali i o tehnologiji LNG-a i o načinu na koji će se postaviti, a onda u krajnjoj liniji i o računici. I opet, radimo istu grešku. I opet donosimo nešto, neku odluku preko koljena, bez dovoljne analize, bez dovoljno sagledavanja činjenica i mogućih posljedica. I do čega ćemo se dovesti, kažem, ne bih želio da ponovno budem zloguki prorok i da se ponovno ispunjava sve ono na što smo upozoravali, a to je, dakle sad da se ne ponavljam, ne samo INA u kojoj Hrvatska nema što za reći nego i energetski potpuno ovisna Hrvatska, koja nema nikakvog utjecaja na odluke iz ovog segmenta koje se donose, a odnose se na nju, a potencijalno INA, koja nije čak i nema sjedište ni u Hrvatskoj. I zbog toga, kada biramo, Hrvatska ili, ne znam, netko treći, MOL, neke osobe kojima je u interesu donijeti ovakav zakon, mi uvijek biramo Hrvatsku i vjerujem da vam je sada jasno zašto smo tražili brisanje riječi „ili“ te tražimo glasanje.
Hvala. Sljedeći 87. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća navedeni amandman. Obrazloženje isto kao i uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo. Naši amandmani imaju za cilj ukazati na brojne nelogičnosti ovog zakona i ne biti, nažalost, a bojim se da će biti tako, zloguki proroci, kao što je kolega Hajduković u nekoliko navrata rekao jer, ako radimo paralelu sa Zakonom o plutajućem LNG terminalu, onda je danas jasno da sve ono o čemu smo mi govorili, da smo bili u pravu. Dakle mi smo jasno isticali da se nije radilo o ekonomski, ekološki, energetski isplativom, već lošem i skupom projektu, kako za državu, tako i za sve građane. Mi smo jasno rekli da LNG nije strateški ni nacionalni. Nije u skladu sa prostornim planovima i u suprotnosti je sa bilo kakvom energetskom strategijom. To se sve obistinilo. Interes za zakup kapaciteta terminala na obvezujućem natječaju nije pokazala niti jedna europska ili svjetska država ili kompanija. Kao ni jedna hrvatska kompanija. Osim HEP-a koji je to učinio pod političkim pritiskom. Čović i Plenković su to jasno pokazali da su lagali kada su plutajući terminal prikazivali isplativim, samoodrživim, da za njega postoji veliki interes zemalja u okruženju, lagali su kada su se hvalili njegovim tehnološkim, ekološkim, ekonomskim dosezima, kada su jamčili njegovu, citiram, popunjenost, isplativost, osiguranje jeftinijeg plina hrvatskim potrošačima i otvaranje velikog broja radnih mjesta. Dakle, tako su govorili o LNG terminalu. A danas vidimo da se radi o potpuno neisplativom projektu. Bojimo se da će se sličan scenarij dogoditi temeljem ovog zakona i sa INA-om. I zato naši amandmani, zato naša rasprava da otvorimo oči građanima RH. Tražim glasanje i o ovom amandmanu.
Sljedeći amandman je br. 88. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao za prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Dakle kada govorim o varanju građana RH, o lošim procjenama, a to govori o neznanju vladajućih, onda je LNG terminal sjajan primjer. Dakle oni su najavljivali da će LNG terminal raditi sa kapacitetom od 2,6 milijardi prostornih metara plina a onda su se osigurali i rekli da je minimalno isplativi kapacitet 1,5 milijarda. A znate koliko je iskupljeno i to nakon što je izvršen pritisak na HEP? 500 milijuna. Dakle Hrvatska će graditi LNG terminal javnim novcem građana a plin koji bude stizao u Omišalj biti će najskuplji a podsjećam vas malo prije sam govorio o tome kako je premijer govorio da će hrvatskim građanima i potrošačima osigurati jeftiniji plin i otvaranje velikog broja radnog mjesta. Ne, nikakav jeftiniji plin neće stizati nego će on biti najskuplji a istovremeno pošto nije osiguran niti minimalni kapacitet za normalno funkcioniranje plutajućeg LNG terminala, sukladno Zakonu o LNG-u koji je donijet, u kojem piše da će ako očekivani prihod operatera, terminala bude niži od planiranog nadoknaditi će se propisanom naknadom nedostatak prihoda. Prema tome, građani RH dobiti će sumnjiv, ekološki sumnjiv, energetski neisplativ, ekonomski upitan projekt kojeg će još morati i sami platiti da se izgradi i još će morati plaćati razliku cijene plina da bi taj projekt bio isplativ. To je vjerodostojna politika Andreja Plenkovića i zato smo zabrinuti nad budućnošću koju nosi ovaj Zakon o INA-i. I zbog toga naši amandmani i tražim glasanje i o ovome.
Amandman 89. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Đujić.
Pa upravo to kolega Jovanović, dakle ovaj zakon nije dobar, jer u potpunosti miče utjecaj hrvatske Vlade i Hrvatske Države iz INA-e. A ako gledamo izjave ministra Marića vezane uz ovu tematiku, ponovno ću ponoviti i to treba ponavljati i zato smo i predali ovaj broj amandmana zbog svih nelogičnosti koje su se dešavale u hrvatskoj javnosti. Dakle ministar Marić je prvo izjavljivao po pitanju sisačke Rafinerije da tko dozvoli gašenje sisačke Rafinerije, da se treba prestati baviti politikom i da je to izdaja nacionalnih interesa. Mislim da će ga kao političara obilježiti ta izjava, nažalost. Ali tu trebao je paziti o tome kad je to govorio. E sad, nakon toga je imao on još jednu izjavu koja nije isto bezazlena a to je da nije hrvatski utjecaj u upravljanju INA-om tako velik što naime nije točno jer Hrvatska danas ima tri člana uprave INA-e, 3 člana koji imaju kakav takav utjecaj. Dakle mogu nešto napraviti, mogu probat utjecati a ako ne, mogu izvijestiti Vladu o tome koje probleme tamo imaju a Vlada može iza njih stati. A gdje je moć Vlade? Moć Vlade je upravo u zakonima. Dakle Vlada predlaže zakone koje donosi Hrvatski sabor. I Vlada može donijeti bilo kakav zakon, pa to vidimo i na ovom primjeru. Dakle donose zakon, ne onakav kakav bi trebali, nego upravo suprotno, donose zakon koji ne štiti hrvatske nacionalne interese i koji radi upravo suprotno sve onome što je gospodin Marić govorio da treba raditi a to je da ovaj zakon u potpunosti predaje INA-u u mađarske ruke, odnosno u ruke MOL-a i da Vlada gubi bilo kakav utjecaj u INA-i. A samim time Vlada diže ruke od sisačke rafinerije, od ljudi koji tamo žive i od njihovog zaposlenja. I zbog toga tražimo glasovanje i o ovom amandmanu.
Amandman 90. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dakle, upravo ovo što je kolega Đujić govorio ako donesemo ovaj zakon mi se zapravo odričemo Rafinerije u Sisku, odričemo se ljudi koji tamo žive, odričemo se tisuće obitelji koji od toga žive, od INA-e, od sisačke Rafinerije. Ali isto tako bojim se ako ovaj zakon donesemo da se odričemo i puno više toga i puno više ljudi i puno više obitelji. Odričemo se svih onih koji rade u sustavu INA-e, odričemo se i prava da imamo išta za reći i kada se recimo radi o riječkoj Rafineriji, o ljudima koji rade u riječkoj Rafineriji. Odričemo se i ljudi koji rade u distributivnoj mreži, svih onih zaposlenika po INA-inim benzinskim postajama, odričemo se i svih onih koji rade u upravi INA-e, uostalom, odnosno koji su, koji rade u administraciji, odričemo se i svih onih koji rade na bušotinama, koji su tehničari i svim ostalim udjelima i poslovnim podvizima koje INA ima. Svega toga se odričemo. I ako netko bude gasio i razmišljao o prekrajanju poslovanja INA-e nitko nas neće ništa pitati, ama baš ništa. Zato što nećemo imati članove uprave, zato što nećemo imati udio u INA-i, zato što eto, Vlada bježi od odgovornosti ne želi preuzeti odgovornost za ono za što su je građani birali a to je da štiti njihove interese. Ovdje ne štiti njihove interese, ovdje ne štiti ne samo one koji su direktno ovisni o INA-i, dakle koji žive od posla u INA-i, nego ne štiti interese i svih onih koji posredno ovise o INA-i, dakle svih nas, uključujući i nas tu kolegice i kolege, konzumenata i benzina i plina i svih ostalih usluga a na kraju i sigurnosti energetske koju nam Vlada treba osigurati. I zbog toga tražimo glasanje.
Hvala. Amandman 91. Kluba zastupnika SDP-a. Možda valjda najznačajniji od svih amandmana zato jer se 3 puta ponavlja, pa ga želim reći, njime se predlaže brisanje riječi „iz“, već smo čuli djelomična obrazloženja a sigurno ćemo čuti još kompletni, ali izvolite očitovanje Vlade.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje je isto kao uz prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo pokušati ću vam objasniti da vam bude jasno, dakle tražimo brisanje riječi „iz“ zato što ne želimo da se hrvatska politika vodi iz bilo kojeg drugog centra i da se hrvatski nacionalni interesi određuju iz bilo kojeg drugog centra koji nije Zagreb, koji nije Hrvatska, koji nije Markov Trg, koji nije Hrvatski sabor i hrvatska Vlada. E, zato želimo brisati ovu riječ „iz“ jer kao što sam govorio i prije tko je vlasnik MOL-a na kraju dana ja ne znam, Mađarska kao država je jednim dijelom, ali nije u potpunosti i nema upravljačka prava, niti na skupštini može donositi takve odluke sukladno Statutu MOL-a koliko ja sam upoznat s tim. A tko je drugi tko stoji iza toga i tko je drugi koji želi preuzeti INA-u i zašto želi preuzeti INA-u, o tome mogu samo špekulirati i što stoji iza toga. I zato ja ne želim da se diktira hrvatski nacionalni interes iz Brisela i ponovo tu želim podvući da nisam euroskeptik niti eurokritik, ali sam kritik ove Vlade koja se nije u stanju oduprijeti pritisku i koja nije u stanju reći „ne gospodo, ovo je hrvatski nacionalni interes, ovo ne damo“ i nitko nam ništa ne može zbog toga, tko će nas kriviti što štitimo svoje interese, tko krivi druge države? Mislite da Njemačka, Francuska, Mađarska, Austrija, tek tako bi ovako nešto pustile, pa ja sam uvjeren da ne bi, uvjeren sam da ne bi i da mi to nitko zapravo ovo ni ne bi ni zamjerio, ni Vlada Zorana Milanovića to nije dozvolila, nije mijenjala zakon, a zašto sad mijenjamo i zašto preko noći? Zato što je to netko iz Brisela utvrdio ili rekao da tako treba biti i tu se slažem sa kolegom Jovanovićem da je zapravo taj briselski pritisak ili pritisak iz Bisela ili mišljenje iz Brisela samo alibi, ovo je alibi Vladi i baš zato tražimo brisanje riječi „iz“, nadam se da vam je sad jasnije i tražimo glasanje, hvala.
92. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i kod prethodnih amandmana.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo. Uvaženi državni tajniče, možda biste mogli posjetit premijera da je pad dviju hrvatskih Vlada direktno ili indirektno bio vezan uz INA-u, pa bi bilo dobro da još jednom razmisli o ovom zakonu i o potrebi njegovog donošenja u hitnoj proceduri i upita se kakva će biti njegova sudbina obzirom da ovaj zakon sigurno nije u interesu građana RH i ovaj zakon predajom INA-e u ruke MOL-a sigurno predstavlja veliki politički minus u karijeri Andreja Plenkovića. Jednako tako, kao što i danas mogu ponoviti pitanja koja proizlaze iz neustavnog, netransparentno donesenog zakona o LNG-u i svega onoga što proizlazi nakon odluka koje je Vlada donijela nakon toga. Dakle, tko će kazneno odgovarati zbog potpisivanja štetnog ugovora za kupnju 30% skupljeg plina od strane HEP-a, dal je to osnovan potez? Tko će onda odgovarati zbog propasti ili čak izručenja HEP-a Mađarima, što je možda logički slijed ovog zakona koji predlažete da se donese. I još jedanput mogu pitati, a onda se pitanje ponavlja i vezano za ovaj zakon. Kako se više može tako bezočno lagati građane RH da struja i plin neće poskupjeti, a već su poskupili, a dodatno će poskupiti zato što je čl. 12. lex LNG-a osigurano da u slučaju netržišnih uvjeta poslovanja odnosno nemogućnosti da se ispune tržišni uvjeti u cilju zadovoljavanja potreba operatera, građani RH će morati kroz nadoknadu plaćati taj skuplji plin. Prema tome, ako ovo nisu dovoljni argumenti za naše amandmane, ne znam što bi to trebalo drugo biti, zato i tražimo da se o njima raspravi i da se glasa o svakome, pa i o ovome amandmanu.
Amandman 93. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i kod prethodnih amandmana.
Poštovani zastupnik Saša Đujić
Hvala lijepo. Kolega Jovanović, pa upravo tako, dakle, cijelo vrijeme ova Vlada neka rješenja lomi na brzinu i lomi preko koljena i upravo to je bio slučaj u LNG u Zakonu o lex LNG-u kada smo mi isto tako podnesli ovaj veliki dio amandmana, veliki broj amandmana kroz koja smo tražili odgovore na naša pitanja i te amandmane tada je ispred Vlade također branio državni tajnik g. Milatić koji je u obrazlaganju tih amandmana ipak pokušao, sudjelovao je u raspravi, ajmo to tako reć, dakle, pokušao je oborit neke naše stavove, ja se toga sjećam, dakle, vi niste samo govorili ko robot, ko danas, isto obrazloženje kao prije, isto obrazloženje kao prije, nego ste se, neovisno o amandmanu, pokušali referirat na neka naša pitanja. Današnju vašu šutnju odnosno robotizirano izjašnjavanje o amandmanu, obrazloženje je isto kao prije i ni da ni ne pokušate odgovoriti ni na jedno naše pitanje, ja shvaćam kao da i vi sami vjerujete ovaj puta u naše teze i dalje stojite na onome šta mi govorimo jer jednostavno ni vi nemate odgovore na naša pitanja, ako je suprotno, dajte odgovorite, dajte odgovorite na pitanja koja mi ovdje postavljamo ili se bar pokušajte potrudit odgovorit odnosno branit ono što je branio ministar, recimo, kad je bio u pitanju lex LNG iako sada s tim odmakom vremena se vidi da smo mi bili u pravu, a ovdje valjda ste već i sad u samoj početnoj fazi vi svjesni da ovaj zakon nije dobar i da je trebao ići u redovnu proceduru, pa se ni ne pokušavate obraniti teze koje mi iznosimo. Zbog svega toga, evo, ja tražim glasovanje i ovom zakonu i o ovom amandmanu i nadam se barem da ćete kolega Milatić ako sam u krivu, pokušat kroz slijedeća obrazloženja odgovorit na neka pitanja koja mi ovdje postavljamo. Hvala lijepa.
Hvala. 94. amandman Kluba zastupnika SDP-a, s obzirom da se tu predlaže brisanje riječi „ovoga“, možda će sada predstavnik Vlade se o tom dramatičnom amandmanu očitovati, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Vlada ne prihvaća ovaj amandman i obrazlaže ga slijedećim da je mene učilo da je bolje da si pametniji što više šutiš vrlo često i toga se držim u ovom slučaju.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Da, ako pametniji šuti, to znači da mi je jasno zašto je maksima političkog djelovanja HDZ-a postala pojeo vuk magare, pojeo vuk magare, donesemo na brzinu odluku, ne pričamo puno o njoj, donesemo na brzinu odluku i onda šta nam Bog da, kasnije kad vidimo rezultate, kad vidimo koliko to košta, kad vidimo koliko će to građani RH plaćati, e tad je kasno, znate donijeli smo odluku. Možda baš zato što nismo o njoj dovoljno pričali, možda zato što nije bila otvorena šira rasprava, možda zato što stručna javnost i svaka druga javnost nije imala prilike što reći, možda je to zato g. državni tajniče, a ne zato što pametan šuti. Oporba jedino što može radit je upozoravati, raspravljati, to je poanta parlamentarizma, parlamentarne demokracije i demokratskog političkog sustava i to mi i činimo i zato premijer kad kaže da smo neodgovorna oporba ili da oporba ne postoji, pa ovo mu je dokaz da oporba postoji, samo što premijer si može dozvoliti da sa svojim klubom zastupnika i svojim političkim satelitima može odglasati što god mu padne na pamet, pa i ovakvu štetnu odluku i pojeo vuk magare u slučaju Agrokora jer tko zna šta će tu na kraju ispasti, tko će na kraju biti toga vlasnik, pojeo vuk magare kod LNG-a, to će plaćati hrvatski građani, pojeo vuk magare, po svemu sudeći i što se tiče zatvaranja Sisačke rafinerije i što se tiče INA-e. Jel vi zaista mislite da je nama drago biti zlogluhi prorok i govoriti što će se dogoditi? Pa nije, ja bih puno rađe da smo ovaj dan potrošili na konstruktivnu raspravu, recimo o tome koji je plan hrvatske energetske strategije, recimo do 2030., nego da moramo upozoravati da je ovo skandalozna odluka koja graniči sa izdajom, al to će tek vrijeme pokazati, zbog toga tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Amandman 95. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća jer smatra da nije usmjeren boljem nomotehničkom izričaju.
Poštovani zastupnik Đujić.
g. Državni tajniče, ja mogu djelomično prihvatiti vaše obrazloženje da se držite ove pametniji si kad šutiš, zato jer kako ste zadnji puta branili donošenje Zakona lex LNG, a sada se pokazalo da sve što ste tada govorili nije točno odnosno da smo mi bili u pravu, onda mi je jasno da ste naučili lekciju, pa da danas više ove stvari ni ne pokušavate branit i stoga prihvaćam vaše obrazloženje i evo, vjerujem da ćete i do kraja nas ostaviti uskraćenim za ova pitanja na koja jednostavno nema odgovora, nema odgovora zašto Vlada ovo radi, zašto preko koljena na brzinu donosi zakon kojim se odriče i ovo malo upravljačkih prava u INA-i koja do sada ima osim ako to nije završavanje procesa koji je započeo Ivo Sanader, a završava ga Andrej Plenković, a to je potpuna predaja INA-e u Mađarske ruke, bez ispaljenog metka iz koje će korist izvući, za sada znamo da je to Ivo Sanader koji je dobio po svjedočenjima, koja gledamo svaki dan, 10 milijuna EUR-a mita da to napravi, a šta je dobio Plenković i da li je nešto dobio, to ćemo tek vidjet, ali to je pitanje koje ostaje otvoreno. Da li je donošenje ovog zakona završetak tog procesa HDZ-ovog kojeg je počeo Sanader, a završava ga Plenković, i to je pitanje koje mi postavljamo, a na koje vidim, državi tajniče, da vi nemate odgovor i ja se slažem na ovom, na vašem mjestu bi se i ja držao te pametnije šutit, nego da danas sutra moraš branit nešto neobranjivo, tako da podržavam vaša obrazloženja. Hvala lijepa, tražim glasovanje o ovom amandmanu.
96. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća jer nije usmjeren boljem nomotehničkom izričaju.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo. Dakle, evo, već nekoliko sati uporno ukazujemo na sve minuse ovog zakona i na to kako se građanima RH nerijetko od strane vladajućih prodaju priče koje su potpuno bez temelja, da ne budem sada grub pa ne kažem laži. Pa evo npr. sjetimo se još jednom priče o LNG-u gdje je predsjednica RH zajedno sa američkim veleposlanikom izjavljivala da će RH, citiram „biti regionalni lider u opskrbi prirodnim plinom“, pa pitam sada gđu. Predsjednicu, kao i g. veleposlanika i sve građane RH, za koga ćemo to biti lider kada nema niti jednog kupca za plin iz našeg budućeg plutajućeg LNG terminala, dakle, nijednog, od 2,6 milijardi na kraju 500 milijuna kubnog plina zakupljeno i to praktično sve od HEP-a koji je morao pod pritiskom ići u posao koji mu je u startu 30% skuplji od plina kojeg je mogao dobaviti. Prema tome, Mađarska koja je tu direktno zainteresirana, ne treba plin iz našeg plutajućeg LNG terminala jer ima jeftiniji plin koji će dobiti iz Rusije, Rumunjske, Slovačke, konačno, istu količinu plina može dobiti jeftinije i preko hrvatskih platformi na sjevernom Jadranu. Prema tome, taj skupi plin iz LNG terminala kome će biti namijenjen? Nama, građanima RH koji će svojim novcem izgraditi skupi plutajući LNG terminal da bi iz njega dobivali skuplji plin kojeg će morat dodatno plaćat. Eto, to je vjerodostojni HDZ kroz Zakon o LNG-u i vjerodostojni HDZ kroz Zakon o INA-i kojim se INA prepušta MOL-u, zato tražim glasanje o tom amandmanu.
Amandman 97. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i u prethodnom amandmanu.
Odgovor poštovanog zastupnika Hajdukovića.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kažu stari Latini, šutnja je zlato, ali ne uvijek. Ja ne želim da niti ja, niti moje kolegice i kolege iz moje stranke budemo upamćeni da smo odšutili nešto što je RH koštalo puno. Tako nismo odšutili ni LNG terminal, tako nećemo odšutjeti ni ovaj zakon koji smatramo štetnim. Naime, kada govorimo o plinskom biznisu, znači, spominje se već gubitak od 6 milijardi, 6 milijardi, kolegice i kolege. Ako uzmemo u obzir da je hrvatski proračun oko 160 milijardi kuna, sad ako sam pogriješio u par milijardi manje-više, ali vidite koliki je to postotak, to je skoro 10%, 5%, 5% hrvatskog proračuna je puno, jako puno za propust koji se mogao izbjeći, za propust na koji smo mi upozoravali. I baš zbog toga što govorimo da su posljedice donošenja ovakvog zakona nesagledive, da ne znamo što će biti krajnji ishod, da ne znamo zašto se ovo radi jer nismo dobili odgovor na čitav niz pitanja koje smatramo itekako bitnim, zato ne možemo ovo odšutiti i zato ne možemo glasati za ovakav prijedlog zakona. Ako Vlada želi i smatra da je ovo u interesu RH, onda nek nam odgovori na pitanja koja stalno ponavljamo, zašto su šutili dvije godine, zašto sad preko koljena, zašto baš sada, zašto nije bilo konzultacija sa širom zaiteresiranom javnošću, zašto, zašto, zašto, zašto, mi do sutra možemo govoriti o tome, da smo dobili zadovoljavajuće odgovore, da vidimo u tome neku budućnost, pa možda bi bili ZA, ali ih nismo dobili i to je ono na što želimo upozorit. Želimo upozoriti da nismo dobili odgovore, da hrvatska javnost nije dobila odgovore baš kao ni kad smo donosili Zakon o LNG-u i da zbog toga nećemo šutjeti, pa to je naša odgovornost i politička, a i povijesna ako tako mogu reći i zbog toga tražim glasanje o amandmanu.
Amandman 98. Kluba zastupnika SDP-a.
Navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao i u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine podpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, uvaženi gospodine državni tajniče i danas i prošloga tjedna kada smo podnijeli ove amandmane zastupnici HDZ-a pitali su me zbog čega ovo činimo. Razlog je vrlo jednostavan. Ovo činimo zbog toga što je to naša dužnost, mi smo opozicija, mi nemamo mogućnost donositi zakone, mi nemamo za to potrebnu većinu, da imamo bili bi pozicija i da imamo ne bi se ponašali ovako kako se vi danas ponašate, ali upravo zato što nam kao opoziciji na raspolaganju stoji ograničeni broj alata, naša je obveza koristi ih. Jedan od alata koji smo u zadnje vrijeme srećom počeli češće koristi su upravo i ovi amandmani. U situacijama kada se pojedini zakoni pokušavaju donijeti ispod žita, kada se pojedini zakoni pokušavaju donijeti mimo redovne uobičajene procedure, a njihova važnost nalaže suprotno naša je obveza kao opozicije ukazati na takvo ponašanje vlasti. I bez obzira koliko ovo vama bilo antipatično i bez obzira kolko vama s izuzetkom nekih kao gospodina Reinera za kojeg znam da mogu puno duže od ovoga ovdje sjediti, se ovo činilo nepotrebnim, ono to nije. Ovo je jedno ogledalo demokracije u kojoj pokazujemo da u RH još uvijek postoji grupa ljudi koja ovakvo ponašanje kakvo ste iskazali vezano uz Zakon o privatizaciji INE smatra neprihvatljivim. I upravo zbog toga ne samo da nećemo šutjeti, nego ćemo nastaviti inzistirati na raspravama i o ovome i o drugim zakonima koji će se donositi na ovakav način upravo kako bi pokazali da je ovo ponašanje potrebno promijeniti. I ja se nadam da će prije ili kasnije to doći vama u glavu, jer držim da je bilo puno jednostavnije prihvatiti zaključak SDP-a koji je tražio drugo čitanje o ovom zakonu nego da mi sada obrazlažemo 300-tinjak amandmana. Ali s obzirom da to ne želite mi ćemo to činiti i tražimo glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala. 98. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala. Navedeni amandman Vlada ne prihvaća i obrazloženje isto kao u prethodnom amandmanu.
Poštovani zastupnik Grbin.
Dakle da budemo potpuno jasni i da ponovimo nešto što zahtijeva ponavljanje. Zakon o privatizaciji INE se mijenja u jednom postupku koji se pokušava prikriti od javnosti. Prvo se savjetovanje sa zainteresiranom javnošću provodi preko božićnih blagdana, onda se zakon po hitnoj proceduri uvršta u dnevni red Hrvatskoga sabora, a onda proučavajući materijale vezane uz ove akte otkrivamo da su se zakulisne igre događale i mjesecima prije. Ponovit ću još jednom, 29. lipnja 2018. godine saborska većina odbila je i SDP-ovu interpelaciju u kojoj je SDP tražio od Hrvatskog sabora da podrži i održi u hrvatskom pravom poretku rješenja koja su bila u Zakonu o privatizaciji INE. Vladajuća većina je to odbila, ali vladajuća većina tada nije rekla, niti je hrvatsku javnost obavijestila da istovremeno traju dogovori i pregovori sa Europskom komisijom koji su postignuti već koji tjedan nakon toga. Ni to ne bi tada saznali da Europska komisija o tome nije izdala priopćenje. Poštovane kolegice i kolege, ovakvi zakoni važni za RH ne mogu se i ne smiju se donositi ispod žita. Na nama kao zastupnicima u Hrvatskom saboru je da na to ukažemo i na nama kao zastupnicima u Hrvatskom saboru je da osiguramo da se ovakvim zakonima provodi rasprava kako bi građani imali prilike čuti o čemu se ovdje radi. Naravno tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman 99. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto kao što je bilo i u prethodnim amandmanima.
Poštovani zastupnik Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine podpredsjedniče, dakle razgovarao sam i sa predstavnicima medija o ovom zakonu i oni su postavili jedno pitanje koje si vjerujem postavljamo i ne samo mi zastupnici, nego i čitava javnost RH. Zbog čega se to radi na ovaj način? Dakle, ministar gospodin Ćorić je obrazlažući ovaj zakon protekloga tjedna rekao da ovo radimo u ovako žurnom i hitnom postupku zbog toga što od nas to traži EU. Međutim, poštovane kolegice i kolege ovaj zakon je u ovakvom obliku na snazi preko 15 godina. Ovakav zakon je u ovom obliku na snazi od trenutka kad je RH ušla u EU. Od ulaska RH u EU proteklo je 6,5 godina gotovo 6 godina pardon. Zbog čega sada nakon proteka tog vremena, moramo nešto što je bilo na snazi 15 godina mijenjati preko noći? Kažete, Hrvatskoj je prijetila kazna, ali ni to nije istina, Hrvatskoj je tek prijetilo pokretanje postupka pred Sudom EU, a uvidom u evidencije toga suda utvrdili smo da taj postupak nikada nije niti ni pokrenut. Dakle, znajući da postupak nije pokrenut, znajući da ti postupci traju najmanje 2 godine, postavlja se pitanje, zbog čega ne želite da se o ovom zakonu raspravlja meritorno, zbog čega ne želite da ovaj zakon uđe u savjetovanje sa zainteresiranom javnošću koji će trajati zakonom propisano vrijeme od 30 dana. Zbog čega sve radite na način da prikrijete koji su stvari razlozi ove smjene, ove promjene? A ni danas na to ne želite dati odgovor. Ja potpuno razumijem i vi na to imate jedno legitimno pravo da te odgovore ne dajete, al to onda nije transparentna politika u koju ste se kleli, to onda nije onaj slogan vjerodostojno kojeg ste podmetnuli i s kojim ste prevarili hrvatsku javnost. Naravno tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Prije nastavka pozdravimo na galeriji učenice i učenike Treće ekonomske škole iz Zagreba. [[Pljesak.]] A sad idemo na Amandman 100. Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala, navedeni amandman Vlada ne prihvaća, obrazloženje isto u prethodnim amandmanima.
Poštovani zastupnik Đujić.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, pa upravo tako kolega Grbin znači ne samo da se ovaj zakon donosi na načine na koje se donosi i da vladajući izbjegavaju i savjetovanje sa širom javnošću, izbjegavaju i savjetovanje i sa zastupnicima. Dakle, o ovom zakonu nema odgovora na pitanja i opet se nama sad prigovara šta smo podnesli 300 amandmana, ovdje se izruguje s načinom kako oni izgledaju i šta smo podnosili, ali to je ista priča ko i u ovom slučaju interpelacije prošli tjedan, da je posao s Izraelcima uspio interpelacije ne bi bilo, da smo mi dobili odgovore na pitanja koja postavljamo već nekoliko godina u ovom slučaju procesa predaje INE u Mađarske ruke od strane HDZ-a, ja ću to tako nazvat, mi danas ne bi predali ovih 300 amandmana. Dakle, ovo je naš način kako doći do odgovora, ali na žalosti ni nakon ove rasprave cjelodnevne mi ćemo ostati uskraćeni za pitanja koja postavljamo. Ja ću ovdje iskoristiti 100-ti amandman koji je, znači 30% amandmana je prošlo, a mi još uvijek nemamo odgovore, da li su postignuti neki tajni dogovori između Plenkovića i Organa na sastanku koji se dogodio, da li je tamo dogovoreno potpuno preuzimanje INE od strane Mađara, da li je na tom sastanku slučajno bilo razgovora o gašenju Sisačke rafinerije, da li je tamo bilo se dotaklo pitanja Hernadia i njegovog izručenja Hrvatskoj. Dakle, sve su to pitanja koja stoje i na koja mi već mjesecima ne dobivamo odgovore. Kada pričamo o napucima Europske komisije pa mi smo se tu, da je interes Hrvatske bio u pitanju, hladno mogli pozvati na sudski proces koji još uvijek se vodi pred hrvatskim pravosuđem upravo oko ulaska Mađara u stranu INE i tu smo mogli štiti hrvatske interese. Ne, mi na brzinu u prvom čitanju, na glasanju u srijedu, čak ne čeka se ni petak, na brzinu se donosi ovaj zakon koji je konačno, konačna predaja [[Upadica: Hvala.]] hrvatskih, hrvatskog upravljačkog tijela u Mađarske ruke. Zbog toga tražimo glasanje i o ovom amandmanu.
Izvolite.
U ime Kluba zastupnika SDP-a sukladno odredbama Poslovnika Hrvatskog sabora, molim stanku u trajanju od 15 minuta, do 14 sati i 20 i molim vas da mi dozvolite da obrazložim razloge.
Samo izvolite.
Dakle, Klub zastupnika SDP-a moli stanku kako bi se dogovorio oko daljnjeg postupanja vezano uz ove amandmane, Vlada RH i vladajuća većina u Hrvatskom saboru pokazala je jedan nevjerojatan prijezir prema građanima RH i prema zastupnicima. Naime, prije svega ponovit ću još jednom ovako važan zakon ne može se donositi po hitnom postupku. To nije bilo uobičajeno, to je iznimka samo u situacijama kao što je primjerice bio onaj kada je hitno trebalo donijeti zakone koji su se ticali konverzije švicarskog franka, zbog posljedica koje su nastupile vezano uz odluke koje su bile vanjske. Ovdje se radi o postupku koji je počeo 2002. donošenjem zakona, ovdje se radi o svim činjenicama koje su poznate od ulaska RH u EU, dakle od 2013. godine. Provođenje ovakvog hitnog postupka je potpuno neprihvatljivo, zbog toga vas još jednom molimo razmotrite to, prihvatite naš zaključak dopustite da idemo u dva čitanja za ovaj zakon. Naravno prepuštamo vam vrijeme, nadam se da ćete ga za to iskoristiti, a Klub zastupnika SDP-a će se u stanci dogovoriti na koji način će postupati u daljnjoj raspravi. Hvala vam lijepa.
Naravno da vam dajem stanku, pa ćemo se naći opet u 14 i 20 ovdje. Hvala. STANKA U 14,05 sati. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,25 SATI]] Možemo nastaviti. Sada će poštovani državni tajnik Mario Šiljeg biti, odgovarati u ime Vlade, a mi ćemo ići na amandman 101. Kluba zastupnika SDP-a, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS-a, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Vlada ne prihvaća amandman, vezano znači za navedeni amandman, predlagatelj ih je razmotrio i smatra kako isti nisu usmjereni boljem .../nerazumljivo/... izričaju. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Glasovac.
Hvala lijepo. G. državni tajniče, evo ovdje je jutros odbijeno 100 amandmana kojima smo vas pokušali upozoriti na to da vam ne valja posao. Ne valja vam posao u smislu načina na koji gurate ovakav zakon. Po hitnoj proceduri. Ja ću samo podsjetiti na neke od zakona na dnevnom redu sjednice sabora koji su od strane Vlade upućeni u HS u dva čitanja, po normalnoj proceduri, znači ne guraju se na brzinu i ne lome se preko koljena. Konačni prijedlog Zakona o žigu, Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o morskom ribarstvu, Prijedlog Zakona o slatkovodnom ribarstvu, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o cestama, Konačni prijedlog Zakona o djelatnosti socijalnog rada, drugo čitanje, Prijedlog Zakona o psihološkoj djelatnosti, Prijedlog Zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti itd., itd. Uz dužno poštovanje svim zakonima, nije normalno da jedan ovako važan zakon, kao što je Zakon o INA-i, o kojima ovisi 1000 hrvatskih obitelji, donosite po hitnoj proceduri. Nešto tu krijete, iz nekog razloga želite to progurati, a bojim se da ti razlozi upravo zbog načina na koji ste došli s ovim zakonom u HS nisu zakoni koji će ići u korist RH. Radite kao Vlada u korist svoje štete, radite u korist štete za RH i mislim da se ban Jelačić u ovom trenutku okreće u grobu. Zašto? Zato što, svojevremeno smo bez mogućnosti da donosimo zakone i upravljamo onim što imamo u slobodnoj i suverenoj Hrvatskoj se znali obraniti od interesa Mađarske, a u trenutku kad nam svi mehanizmi stoje na raspolaganju, zakonski mehanizmi da se zaštitimo i da premijer ispuni svoje badnjačko obećanje [[Upadica: Hvala.]] da će vratiti INA-u u hrvatske ruke, mi smo [[Upadica: Hvala.]] ovako pohlepni i predajemo ju bez ispaljenog metka.
Sljedeći amandman Kluba zastupnika SDP-a je 102.
Ne prihvaća se iz istog obrazloženja kao i prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Jovanović.
Hvala lijepo uvaženi pomoćniče. Žao nam je što ne prihvaćate naše amandmane, žao nam je što ne slušate što govorimo jer govorimo kao prijatelji koji vam i ukazujemo da ne činite dobar posao. Dakle, povjerenje građana u HS je najnižim granicama. Nedavno je provedeno jedno istraživanje, koje je pokazalo da od 99-e, 2009., 2018., kontinuirano pada povjerenje građana u HS. To pokazuje i razno razne ankete koje se provode u hrvatskim raznim medijima, a rasprava o ovom zakonu, prije svega, način kako vi gurate taj zakon, neće povećati povjerenje građana u HS. Dakle vi, kao predstavnik Vlade ovog trenutka i cijela Vlada na čelu s Andrejom Plenkovićem, netransparentno gura jedan zakon u hitnoj proceduri sa krnje provedenim savjetovanjem sa zainteresiranom javnošću koristeći nekakav pritisak EU komisije kao alibi da se donese zakon koji ni na koji način ne doprinosi većoj sigurnosti RH, energetskoj neovisnosti, već predstavlja potencijalnu opasnost da jedna od najvažnijih hrvatskih kompanija u potpunosti prijeđe pod kontrolu MOL-a. To sigurno nije hrvatski interes i zato su naši amandmani ovdje da na svojevrsno improviziranom drugom čitanju ukažemo vama, ali i građanima RH da kao odgovorna oporba ne pristajemo sudjelovati u rasprodaji hrvatskih interesa, a što sigurno vodi u takav scenarij zakon koji vi ovdje branite. Stoga tražim glasanje.
103. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje kao i prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Potpredsjedniče HS-a. Mene žalosti to što niti Vlada, da vladajući nemaju dovoljno sluha za argumente. Jer ovdje se trebamo nadmetati argumentima i to je ono što mi stalno pokušavamo raditi. Sve ove prijedloge koje smo iznosili smo argumentirali, sve što ste danas čuli i što smo ovdje iznijeli je bazirano na onome, na saznanjima koje imamo, dakle ne znamo što Vlada misli donijeti i zašto to radi na ovakav način, o tome nismo informirani. Nadali smo se da ćemo bit jer puno je pitanja ostalo neodgovoreno. I nismo htjeli, ni zbog svoje savjesti ni zbog svoje političke odgovornosti pustiti da jedan ovako prevažan zakon prođe bez drugog čitanja, pa makar ono bilo improvizirano kako je kolega Jovanović rekao prije mene. Makar nismo dobili odgovore na pitanja koja smo tražili. Ali, ponovno smo ih retorički, ako nikako drugačije postavili hrvatskoj javnosti, da jako dobro znaju o čemu će se sutra glasati u ovom domu, za čega će kolegice i kolege dignuti ruke, a koji nisu ni tijekom rasprave, dakle, koje je održana prošlog tjedna niti tijekom sada ovog iznošenja argumentacije amandmana imali barem dovoljno pristojnosti čuti što imamo za reći. Ili barem kroz vladajuće dati odgovore na pitanja koja postavljamo. Mi u SDP-u nismo kao guske u magli, ne želimo srljati u ovakve odluke i zbog toga našu podršku nećete imati za ovakav zakon niti za ovakvo donošenje odluka. Transparentnost Vlade je jedno od osnovnih predispozicija za parlamentarnu demokraciju i naše je pravo i dužnost na to upozoravati, govoriti i tražiti odgovore. Naša je savjest čista, ali bojim se da će možda nečija nečista savjest plaćati naša djeca i naši unuci i zbog toga tražim glasanje.
104. amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje kao i prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Đujić.
Dakle procesora i način donošenja ovog zakona, je najbolje ogledalo rada ove vlade. Ali, ima ovdje nešto što je i više od svega toga, a to je ogledalo rada HDZ-a. Dakle, priča oko INA-e je jedna cijela procedura jedan kontinuitet politike, koji je započeo još tamo 2009. g. kada je Sanader, za protuuslugu, odnosno, za primanje mita, propustio upravljačka prava nad INA-om, većinska upravljačka prava upravo MOL-u i to je proces koji je tada započeo. Dalje, cijeli ovaj nastavak, zadnje 3 g. pompozna najava premjera Plenkovića od vraćanja INA-e u hrvatske ruke, u biti bila je samo divna zavjesa i to je jedan kontinuitet HDZ-ove politike, a ogleda se u donošenju ovog zakona. Dakle, vrhunac i kruga politike HDZ-a je ovaj zakon, a to je konačna predaja upravljanja INA-e u mađarske ruke i to od strane Andreja Plenkovića. Dakle, 2 godine, nakon najave, pompozne, tzv. povratka INA-e u hrvatske ruke, nismo čuli ništa. Nije se govorilo ništa, nije se radilo ništa. Dapače propao je i natječaj za uzimanje konzultanata. I onda na kraju, u 2 tj. brzinski moramo donesti ovaj zakon, zakon koji i ovako mala prava, koja umanjuje nam Sanader i HDZ prije 10 g. uništava do kraja. Dakle, nakon donošenje ovog zakona, Hrvatskoj će ruke potpuno biti vezane kada je u pitanju poslovanje INA-om, kada je u pitanju donošenje određenih procesa i odluka u INA-i, više nećemo ni milimetra kao zemlja moći utjecati na gašenje sisačke rafinerije. Dakle, sve ono što je govorio tada Goran Marić u predizbornoj kampanji, postaje stvarnost, ali jedino što se neće objestiniti od tada je da se nekim ljudima u Hrvatskoj, nakon toga, više neće zabraniti baviti politikom. Zbog toga tražimo glasanje i o ovom amandmanu. Hvala lijepo.
Sljedeći amandman Kluba zastupnika SDP-a, je 105.
Amandman se ne prihvaća iz istog obrazloženja kao i prethodni amandman.
Poštovani zastupnik Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Ako sisačka rafinerija bude zatvorena, neću se više baviti politikom, uskliknuo je ministar državne imovine, gospodin Marić. MOL-u neću dopustiti zatvaranje rafinerije u Sisku, uskliknuo je predsjednik Vlade RH gospodin Plenković. Otkupiti ćemo INA-u i vratiti ju u hrvatske ruke, na dramatičnoj i tiskovnoj konferenciji, govorio je predsjednik Vlade prije 2 g. i 2 mjeseca. Što se od svega toga ostvarilo? Ništa, ništa. INA nije vraćena u hrvatske ruke, rafinerija u Sisku se zatvara, a što smo mi dobili? Dobili smo Zakon o izmjenama Zakona o privatizaciji INA-e kojom RH svojevoljno, svojevoljno prepušta privatnom partneru MOL-u donošenje izuzetno važnih odluka. Podsjetiti ću da bude hrvatskoj javnosti potpuno jasno, ovim zakonom Hrvatska se odriče mogućnosti stavljanja veta na odluke kao što su gašenje INA-e preseljenje sjedište INA-e izvan RH u treću zemlju i odricanje od koncesija za eksploatacije nafte. Dakle, RH, svojevoljno dopušta trećoj osobi, na temelju izmjenama i dopuna ovoga zakona, preseli INA-u, ugasi INA-u ili se odrekne koncesije. Zašto? Ne znamo. Poštovane kolegice i kolege kada je prije 10 g. gospodin Sanader, prepustio upravljačka prava u INA-i, znali smo barem što je dobio za uzvrat, dobio je 10 milijuna eura. Što danas gospodin Plenković dobije za uzvrat ne znamo, znamo samo da se je sastao sa gospodinom Orbanom, znamo da je rezultat tog sastanka ovaj zakon, ali što je protuusluga, to ne znamo. Mi iz SDP-a to ne možemo prihvatiti. Zbog toga smo podnijeli ovih 300 amandmana, zbog toga smo jutros obrazložili njih 100 i nešto. Smatramo da dalje nema potrebe nastaviti s obrazlaganjem, jer je doista sve rečeno. Dopustite mi ako smijem još par sekundi, vezano uz ovo. Doista je sve rečeno. Poštovane kolegice i kolege iz HDZ-a ne morate prihvatiti ove amandmane, svim je jasno da su oni ovdje preloženi samo da bi se ukazalo na problem, ali prihvatite zaključak koji smo vam predložili. Provedimo o ovom zakonu drugo pitanje i objasnite hrvatskoj javnosti i nama, zbog čega ga donosite? Jer ona priča, o tome da je to potrebno zbog pritisaka Europske komisije, naprosto ne drži vodu. Ponoviti ću još jednom, inzistiramo na glasovanju o ovim amandmanima, ali smatramo da je nakon provedene rasprave, njih 105 izlišno dalje raspravljati i ponavljati se. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Dakle, glasovati ćemo o svim amandmanima koje ste podnijeli, ali neće biti obrazlaganja niti stava vlade o njima, ako sam dobro shvatio vas. Hvala. Onda prelazimo na amandman 272. koji je podnio Odbor za zakonodavstvo.
Amandman se ne prihvaća uz sljedeće obrazloženje, člankom 10. stavkom 4 propisuje se pravo ministra na podnošenje tužbe protiv odluke kojom se ozbiljno ugrožava sigurnost opskrbe energijom i sigurnost infrastrukture, dok se stavkom 6 propisuje sadržaj tužbe kao akta. Pravila kojima se državi dodjeljuje posebna prava moraju se temeljiti na objektivnim i jasnim kriterijima koji ne zadiru u tržišne slobode, više od onoga što je nužno za ostvarenje javnog interesa. To je moguće jedino ako se izuzetno usko formulira ograničenje, koje je jasno i precizno definirano i podvrgnuto sudskom nadziru nacionalnih sudova. Hvala.
Poštovana predsjednica Odbora za zakonodavstvo, Marija Jelkovac.
Hvala lijepo predsjedavajući. Obzirom na navedeno obrazloženje, povlačimo amandman.
Hvala. Prelazimo na amandman 273. koje je podnio Klub zastupnika HDZ-a.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 274. Kluba nezavisnih zastupnika.
Amandman se ne prihvaća uz sljedeće obrazloženje, sukladno Zakonu o Vladi RH ministar je dio vlade, s druge strane Zakonom o sustavu državne uprave, propisano je da ministar predstavlja ministarstvo i upravlja njegovim radom, a osobito provodi utvrđenu politiku vlade. Hvala.
To je bio dakle, amandman na članak 10. A stavak 2. Poštovani zastupnik Žagar.
Hvala potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče. Dakle, posve je jasno da je ministar član Vlade, ali izgleda da Ustavnom sudu nije bilo jasno da je premijer Sanader bio državni dužnosnik u vrijeme dok je donosio sporne odluke. Pazite, ministar je član Vlade. Mi ne možemo provjeriti te okolnosti koje mogu nastupiti za vrijeme stjecanja ovih dionica i za vrijeme donošenja odluka. Ministar u tom trenutku može podnijeti ostavku. Što ćemo tada? Tko će tada onda zastupati interese RH? Vlada od ovoga ne može, ne može pobjeći od ove odgovornosti. Ministar može biti i tehnički ministar i jednostavno nije dobro ovo riješeno, ali dobro, ako vi ne želite prihvatiti, to je vaša stvar i vaša odgovornost za budućnost. Tražim glasovanje.
Klub nezavisnih zastupnika podnio je na čl. 10a st. 3 također amandman. To je amandman br. 275.
Amandman se ne prihvaća uz slijedeće obrazloženje. Predloženim čl. 10a st. 3 zakona uređuje se objektivni i subjektivni rok. Naime, objektivni rok se računa od danas izglasavanja odluke, ako su predstavnici bili prisutni, dok subjektivni rok počinje teći od dana saznanja za odluku ukoliko predstavnici nisu prisutni na sjednici. Takvim prijedlogom postiže se bolja zaštita interesa RH. Hvala.
Poštovani zastupnik Žagar.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, ja ne razumijem. Eto. Ja jednostavno ne razumijem. Vlada RH imenuje dva predstavnika i onda vi kažete ako oni nisu bili prisutni na sjednici, a zašto su oni uopće imenovani? Koja je njihova uloga, ja stvarno ne razumijem tu odredbu. Dakle, ako su predstavnici imenovani da budu na sjednici Upravnog odbora, onda oni bi tamo trebali biti. I nemoguće da neće u tom trenutku biti barem jedan od njih dvojice, zbog toga je ovaj dio odredbe trebalo brisati, osim ako nije namjerno, evo, samo da se ovim, to sam rekao i u obrazlaganju samog zakonskog prijedloga u ime kluba, da se ovim samo želi zamazati oči javnosti kako će Vlada RH zastupati interese RH putem ova dva člana, za koje ne znamo niti koji će biti, a eto, čini mi se da oni neće biti ni na sjednicama. Nije dovoljno dakle da se ponizimo i da prepustimo kompletna upravljačka prava mađarskoj strani, nego da se na taj način ponizimo pa kažemo eto nećemo niti kontrolirati vas što radite. I tražim glasovanje, potpredsjedniče, samo jedno pitanje. S obzirom da 3 amandmana su podnesena, u popisu amandmana ne vidim amandman na čl. 10. st. 5. Samo su dva amandmana ovdje navedena.
Ja nažalost ga nemam.
Uglavnom, ovo su bili na čl. 10a, a na čl. 10. st. 5. ... [[Upadica se ne razumije.]] Aha, on je bio na početku. Dobro, onda se ispričavam. Tražim glasovanje oko ovoga.
Dobro, amandmani od 276.-313. odnosno uključivo 212. su amandmani Kluba zastupnika SDP-a pa ćemo jednako postupiti kao i sa ostalima. Je li, slažemo se? Hvala. Sada idemo na amandman 313. Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća uz slijedeće obrazloženje. Stupanje na snagu ovog zakona, 8 dana od dana objave u NN potrebno je kako bi se RH što prije uskladila s pravnom stečevinom EU i time spriječilo podnošenje tužbe Europske komisije Sudu EU za povredu Ugovora o funkcioniranju EU. Hvala.
Poštovani zastupnik… Tko će, Panenić? Izvolite.
Poštovani državni tajniče. Naravno da izmjene ovoga zakona, koliko god da se čine male, ali još su unutar manjeg zakona od 14 članaka, jedan se mijenja i malo nadopunjuje. Ali ono što je bit u svemu tome, svaka izmjena ovih članaka sigurno narušava poziciju RH, što god dotaknuti. Znači, mi možemo ovdje možda je ovo opstruktivno što radi SDP, mi da, ovo je najkonstruktivnije što možemo reći, vratimo se na 2003. Onda ćemo se vratiti da ne moramo slušati ni HDZ ni SDP u prepucavanjima tko je više-manje kriv za ovu situacija koja je zadesila INA-u. Čini mi se da povijesno, svi snose krivicu, a gledajući sadašnjost, još jednom apeliramo, prihvatite ovaj amandman, da ne sudjelujete i vi i ova Vlada u nečemu što nenadoknadivo će narušiti stanje INA-e. Naravno da, ključan je taj temeljni sporazum. Iz njega vidimo da je i tada dano prekomjerno upravljačko pravo na način da se član uprave za financije, npr. dao MOL-u, direktno su kontrolirali financije. Koruptivnom Sanaderovom radnjom dalo im se dodatno. Naše sudstvo nikako nije uspjelo naći snage niti volje, naravno ne računajući sve one opstrukcije od brojnih koje je MOL bio ovdje slao, ja ću reći i u političke redove i u sudstvo i svagdje dalje, opstruirajući da se donese presuda. Da se donijela presuda, onda upravo ovaj amandman, on kao takav ne bi treba ni biti, ne bi bilo više ni toga sporazuma, ne bi ni raspravljali ovdje, niti ovo morali slušati. Ovako samo zapamtimo da usvajanje sutra ovoga zakona, bez ovih amandmana će sigurno biti nešto što će razoriti INA-u u onome najboljem smislu što smo željeli, a to je vertikalno [[Upadica: Hvala.]] /nerazumljivo/... kompanija. Tražimo glasovanje.
Hvala lijepa. Time smo završili izjašnjavanje o amandmanima. A ujedno ćemo i završiti sa današnjim radom. Nastavit ćemo sa radom sutra, u srijedu u 9,30 i prva točka biti će Konačni prijedlog Zakona o državnom uredu za reviziju, drugo čitanje, P.Z. br. 499. Hvala vam lijepo i ugodno popodne. Evo, pozdravimo makar smo završili sa radom, ovaj, učenice i učenike Treće ekonomske škole iz Zagreba. Stigli ste na žalost na kraj, ali ipak ste stigli. SJEDNICA PREKINUTA U 14,45 SATI
Idemo sada na Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 565. Javlja se kolega Petrov, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, ja bi traži stanku u ime Kluba MOST-a jer trebamo prvo konstatirati činjenicu da je ovaj zakon iznimno štetan za RH. Drugo šta trebamo konstatirati jest da HDZ na ovaj način kreirajući ovakav zakon pokušava oprati ruke kao pilat, to što će on vas poslije iskoristiti govoreći da nije on kriv jer ste vi donijeli zakon, to što će se pravdati pred cijelom javnosti, to je druga stvar, al to je već viđen scenarij. Isto tako, trebamo znati da se ovo danas događa zbog već poznate sudske trakavice, zbog već poznate priče o bivšem predsjedniku HDZ-a, vašoj želji da zaključite tu priču, sve je to jasno, al ću vas podsjetiti jednu stvar. Krenuli ste u ovaj mandat s pričom da ćete kupiti INA-u, danas završavate priču na način da će RH nepovratno izgubiti INA-u. I poštovani saborski zastupnici, ja vas zaista molim razmislite još jednom, nemojte biti suučesnici u pljački koja traje od 2000.g. i ako se nadate da ćete se utopiti u masi od 70 i nešto ruku, varate se jer će se kad-tad jednom gledat tko je kako glasovao, tko je prodao RH i na koji način, a zna se da je ta scena milijun puta viđena u javnosti i da se događalo polutajno po nekim restoranima, zapamtite jednu stvar, u trenutku kad odobrite ovaj zakon, potpisali ste smrtnu presudu i [[Upadica: Hvala]] smrtni list za INA-u.
Hvala vam. Dobro, stanka će biti odobrena, samo da vam kažem koncept, dakle, imamo dva prijedloga zaključka, jedan je prijedlog Kluba zastupnika Živog Zida i SNAGA-e, jedan je prijedlog SDP-a. Dakle, prvo ćemo glasovati o tim zaključcima, nakon toga bi glasovali o amandmanima i onda bi na kraju bilo glasovanje o samom zakonu. Izvolite kolega Bernardić.
Poštovani predsjedniče HS, tražimo stanku da apeliramo na mrvu odgovornosti za RH, pogotovo kod zastupnika iz redova vladajuće većine jer oni upravo svojim glasanjem danas za SDP-ov zaključak mogu staviti ovaj zakon u drugo čitanje. Ponavljam, zašto je pogubno da se danas izglasa ovakav zakon? Zato jer ovaj zakon dolazi u saborsku proceduru po hitnom postupku, indikativno da dolazi nakon tajnog razgovora Sanader oprostite Plenkovića i Orbana i može imati i imati će pogubne posljedice i za RH, a pogotovo za radnike Sisačke rafinerije. Ključna stvar je da se izmjenama ovog zakona RH odriče svog utjecaja u INA-i gdje je vlasnik 40%, mi se odričemo 3 člana uprava da bi Vlada imenovala dva predstavnika bez prava glasa, bez prava odlučivanja i bez utjecaja. Jeste li svjesni što radite? Nastavljate posao koji je započeo Sanader, predaje INA-e u ruke potpunosti mađarskog MOL-a i Mađara, to je direktna izdaja nacionalnih interesa. Što će se dogoditi nakon što se izglasa ovaj zakon? Da li ćete se osjećati dobro kada stotine radnika Sisačke rafinerije završe na ulici? Hoćete li se osjećati dobro kada na to na neki način ugrozi egzistenciju njih i njihovih obitelji? To je još jedna potvrda, ovaj zakon za koji ćete danas glasat je da ovoj Vladi i ovoj vladajućoj većini na čelu sa zastupnicima HDZ-a nije stalo ni do RH, ni do radnika, ni do radničkih prava.
Kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče HS, uvažene kolegice i kolege, u ime Kluba zastupnika Živog Zida i SNAGA-e tražimo stanku u trajanju od 10 minuta kako bi se unutar kluba još jednom konzultirali o mogućoj povredi Ustava čl. 52. u kojemu stoji da su more i morska obala, otoci, vode, zračni prostor i rudno blago, bogatstva koja moraju biti pod osobitom zaštitom države. Mi danas rudna blaga i tvrtku koja ih nadzire izručujemo strancima i time, dakle, ne samo da kršimo Ustav, nego činimo čin nacionalne izdaje. Što je najbitnije od svega, većina zastupnika koji se sada nalaze u ovomu parlamentu, bez obzira da li su iz većine ili iz oporbe, intimno se protive ovoj prodaji jer znaju da se ni na koji način ne može opravdati, osim time da se zadovolje određene interesne skupine unutar Europskog parlamenta i izvan dosega RH. Žalosno je da ova Vlada nakon što je najavila otkup INA-e za Božić 2016.g., danas vodi dijametralno suprotnu politiku promjenu su učinili za 180 stupnjeva i da ta ista Vlada i ta ista stranka koja čini glavninu u Vladi da je stvarala Hrvatsku 1990. godine pod pjesmom „Ustavni bane Jelačiću“ a danas vodi politiku „Ustani bane Khuen-Hedervary“. Iz toga razloga tražimo stanku jer smatramo da je ona nužna. Hvala lijepo.
Kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Također tražimo stanku u trajanju od 10 minuta u ime Kluba nezavisnih zastupnika kako bi još jednom razmotrili i ukazali javnosti na tri bitne činjenice a vezano uz donošenje ovog zakona. Prije svega to je netransparentan postupak donošenja ovog zakona po hitnom postupku jer doista nije jasno ono što se u javnosti u zadnje vrijeme često ponavlja što je premijer Sanader dogovorio, pardon, premijer Sanader, premijer Plenković sa Mađarima. Druga stvar koja nije jasna oko ovog zakonskog prijedloga svojevremeno je HANF-a zaustavila trgovanje dionicama i u ovom trenutku se smatra da mađarski MOL već ima natpolovičnu većinu dionica u INA-i. I treća stvar je suđenje premijeru, bivšem premijeru Ivi Sanaderu koji je optužen da je dao pljačkati prava primajući za to mito. To su sve ozbiljne stvari i u ovom trenutku se ovako vrlo važan zakon donosi. A nemojte zaboraviti da se zakon donosi u izuzetno važnoj i vrijednoj hrvatskoj kompaniji INA-i koja ima i stanoviti ugled u svijetu, ima i stanovite poslovne rezultate. A slanjem dva predstavnika, ono što me najviše smeta i što smo kazali u raspravi i što se i ovako nekako i samo ministarstvo bahato prema tome podnijelo zamislite oni šalju dva čovjeka koji će špijunirati tamo ako budu imali za to vremena. To je nedopustivo, ovako odnošenje prema Hrvatskoj državi je nedopustivo, mi ne znamo koji će to ljudi biti a prema svemu sudeći oni tamo neće ni ići. Jedino ako budu imali saznanja, a vjerojatno u to vrijeme neće imati saznanja pa ako budu to trebali podnesti ministru u tom trenutku niti ćemo znati hoće li u tom trenutku biti doista ministar, s obzirom na političke turbulencije, može se dogoditi da i ministar da ostavku. Pa eto, s obzirom na te okolnosti tražimo stanku u trajanju od 10 minuta.
Kolega Glasnović, u ime nezavisnih ... [[Govornik se ne razumije.]]
Tražim stanku u ime kluba jer ovo je svaki dan više i više farsa po toj INA-i. Mi znamo da je to bila špilja lopova od 60-tih godina kada je osnovana ta INA nafta plin, danas smo razgovarali o reviziji, tu sjedi čovjek, kako da nitko u Hrvatskoj ne zna gdje je lova. Šta je sa bijelim noćima, naftnim poljima u Siriji, u Iraku? Nitko nema pojma o ničemu ovdje i ovo je kao da mafija optužuje mafiju za kriminalne radnje, ovo je farsa.
Dobro. Javlja li se još netko? Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od 10 minuta kako bismo još jednom poslali jasnu poruku da ovim Izmjenama i dopunama Zakona mijenjamo SDP-ov zakon iz 2002. godine po kojemu je zakonu već danas INA trebala, nije smjela više biti u rukama Vlade RH. Ovim se zakonom štite interesi Vlade RH i kada je u pitanju ulog Hrvatske u INA-i s jedne strane i druge strane da se INA očuva kao vertikalno integrirana kompanija. Nadalje, ono što je važno za reći a to je da, pitam ja zastupnike SDP-a, osjećaju li se oni danas ugodno, kada ova Vlada mora zbog njihovih krivih, loših odluka u Uljaniku i 3. maju iz proračuna za 2018. godinu izdvojiti 2 milijarde i 800 milijuna kuna kako bi sanirala sve one loše, krive odluke koje je donosila Vlada SDP-a. S tim smo novcima mogli, mogli izgraditi na tisuće ili vrtića ili osnovnih škola, Pelješki most, dvorana, dječjih vrtića itd., itd.. Tako kada govore kolege iz SDP-a o tome tko se danas treba osjećati neugodno onda bi se u prvom redu to trebali osjećati kolege iz SDP-a. Mi ovim zakonom, Zakonom o privatizaciji INA-e štitimo u skladu sa europskom pravnom stečevinom vitalne, nacionalne interese. Skandalozno je kada predsjednik SDP-a govori da se ovim zakonom Vlada RH odriče, odriče svoja tri člana uprave, apsolutno je u krivome. Danas Vlada RH kao pravni zastupnik RH i dalje ima tri člana uprave INA-e i dok je ove Vlade i ove vladajuće većine uloga RH u INA-i samo može rasti i nikako se smanjivati.
Hvala vam. Javio se je bio kolega … ... [[Upadica se ne čuje.]] Povreda Poslovnika kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Povrijedili ste poslovnik i vi i kolega Bačić je povrijedio 238. a vi zbog toga što konstantno dopuštate kolegi Bačiću da bude zadnji govornik za slobodnu stanku kako bi onda iznio svoje laži koje je ovdje sada rekao i povrijedio zdrav razum ljudi koji danas gledaju hrvatsku televiziju. On je objasnio da u biti HDZ štiti nakon Sanadera, nakon presude, INA MOL, Hernadia, 10 milijuna eura …
Kolega Maras, vrijeme vam je isteklo. ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Maras, dobivate opomenu, izvolite sjesti. ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Maras, dobivate i drugu opomenu, oduzimam vam riječ. I ne izvodite teatar ovdje, kolega Bačić se je zadnji javio. Ja ne mogu određivati kad će tko od vas podići ruku. Pa šta, pa budite vi pametniji pa se vi javite poslije njega, nemojte mi raditi ovakve stvari. Kolega Lenart izvolite, vi ste na redu.
Zahvaljujem. Tražim stanku u ime Kluba HSS-a jer fascinantno je kako kolega Bačić želi opravdati krivnju premijera koji je bio predsjednik HDZ-a gospodina Sanadera koji se jedini sudi u ovom slučaju. Ja nisam vidio nikoga iz drugih stranaka da se sud po pitanju INA-a. Fascinatno je da vi prepuštate definitivno INA-u u strane ruke, tvrtku koju ste sveli, koju je MOL sveo na INA trgovinu, tvrtku koja je imala veliki potencijal za istraživanje, koja je mogla istraživati plin i ugljikovodike ostale u RH, no međutim mi smo to napustili, okrenuli smo se uvozu, okrenuli smo se priči oko LNG terminala umjesto da smo pokušali biti samodostatni u energiji tj. u istraživanjima u onome što imamo u našem podzemlju. Ova dva člana koja će sjediti tamo, pa to, ovo je totalna farsa koju vi želite opravdati, sve ovo što radite. Nisu samo izdani nacionalni interesi, ovo je veleizdaja hrvatskog naroda, predati tvrtku koja je bila poznata u svijetu po svojoj snazi i po stručnjacima i po metodama koje su istraživali ugljikovodike, rafinerije u Sisku koja je stara 100 g. koja više neće biti rafinerija, a znamo što to znači za grad Sisak. Ne možete niti jednom pričom to relativizirati i ne možete ni na jedan način opravdati ovo što činite. Najjača tvrtka u RH INA je predana Mađarima u ruke. Pa zar se vi ne zapitate što ste učinili? Ma nebitno je koliko je tko novaca povukao iz ovoga, ali mi smo ostali bez obiteljskog srebra, bez nečega što je bilo za energetsku neovisnost u RH najbitnija tvrtka. Hvala.
Javlja se kolegica Pusić u ime GLAS-a izvolite.
Hvala lijepo, molim gospodine predsjedniče, stanku u ime Kluba GLAS-a i HSU-a, da raščistimo malo ovu situaciju, zbog čega smo se našli da se sada svi prepiremo na ovu temu. Pa našli smo se zato, što je za vrijeme Vlade HDZ-a i premjera Sanadera, prodana su upravljačka prava u INA-i iznad onoga što su bile faktički, što je bila faktički vrijednost mađarskih dionica. To je naš problem. Za ta upravljačka prava ne znamo gdje su novci, ne znamo kako su prodana i zbog toga se u ovom času i sudi bivšem premjeru Sanaderu. To je suština problema, a zbog toga se mi sada nalazimo u ovoj situaciji i prepiremo oko stvari koje se događaju nakon tog prolivenog mlijeka.
Kolega Bačić kakva povreda poslovnika?
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, povrijeđen je čl. 238. jer gospođa Pusić vrijeđa zastupnike HDZ-a govoreći da je Vlada HDZ-a, prodala upravljačka prava što nije točno. Vlada HDZ-a u niti jednom mandatu, nikada niti jednu dionicu nije prodala MOL-u, a što se tiče … [[Upadica se ne čuje.]]
Kolega Bačić, … [[Upadica se ne čuje.]] molim vas kolega Bačić [[Upadica Bačić: A što se tiče ustupanja upravljačkih prava MOL-u gospođa Pusić, jako dobro zna da je to napravljeno 2002. g. kada je MOL dobio puno više nego što je ugovor dozvoljen.]] Kolega Bačić, sjednite, ovo nije bila povreda Poslovnika. Ovo nije bila povreda Poslovnika dobivate opomenu. Izvolite kolega Bulj, povreda poslovnika, ne Pernar, nego Bulj, izvolite [[Upadica Pernar: Uvaženi predsjedavajući.]] Kolega Pernar ne vi, nego kolega Bulj, sačekajte, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bačić uvijek krši poslovnik 238. a evo svim mađaronima koji će glasati za ovaj zakon, pošto se krši poslovnik i ja ću ga prekršiti.
Kolega Bulj, vi dobivate drugu opomenu i gubite pravo govora, izvolite sjednite. Kolega Pernar
Htio bi reći da kolega Bačić vrijeđa zdrav razum zastupnika jer repliku pokušava prikazati kao povredu poslovnika čl. 238. a na što nema pravo, a vi ste ga bili dužni upozoriti odmah da ne može zloupotrebljavati poslovnik. Hvala.
Kolega Pernar dajte si sjednite, ste vi slušali što se je ovdje događalo? Ste vi slušali što je ovdje bilo? [[Upadica Pernar: Da slušao sam i kolega Bačić nije govorio o povredi poslovnika.]] Jesam mu dao opomenu? Jel dobio opomenu za to? [[Upadica Pernar: Ali ja sam se javio za to prije nego ste ga vi opomenuli.]] Dajte, ajde molim vas, vama neću čak ni opomenu dati, niste ju ni zaslužili. Dobro sada imamo stanku u trajanju od 10 minuta, znači nastaviti ćemo u 12,35 sati. STANKA U 12,25 SATI. Radite cirkus u Sabornici, svoj stav možete izreći riječima, time da iziđete van, ali ne možete za vrijeme stanke puštati glazbu na ovdje zvučnike. Osim toga molio bih Službe da isključe onda razglas dok ne počnemo ponovno s radom.
Uvažene zastupnice i zastupnici. Vlada ne prihvaća predloženi Zaključak.
Dobro, onda idemo na glasovanje. Dajem na glasovanje prijedlog Zaključka Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Molim glasujmo. Utvrđujem da Prijedlog nije dobio dovoljan broj glasova. Sada idemo na Prijedlog Kluba zastupnika SDP-a, koji predlaže donošenje Zaključka koji glasi: Prvo: o Konačnom Prijedlogu Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA-e industrija nafte d.d. provedena je rasprava u prvom čitanju, Drugo: sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja upućuju se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da ni ovaj Prijedlog nije dobio dovoljan broj glasova, 42 je bilo ZA, 2 SUZDRŽAN-a i 75 je bilo PROTIV. Sada prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika HDZ-a, zastupnik Branko Bačić, Klub nezavisnih zastupnika i Klub zastupnika SDP-a. Izjašnjavanje o amandmanima proveli smo na sjednici Hrvatskog sabora održanoj 19. veljače 2019., u međuvremenu je Klub zastupnika SDP-a povukao sve amandmane koje je Klub podnio na Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA-e industriji nafte d.d., drugo čitanje P.Z. broj 565. Dakle, o njima onda nećemo niti glasovati, pa idemo onda redom. Prvi amandman je zastupnika Branka Bačića, on je prihvaćen. Drugi amandman je Kluba nezavisnih zastupnika, njega Vlada ne prihvaća, pa o njemu moramo glasovati. Molim glasujmo. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 272., Odbora za zakonodavstvo je povučen. Amandman broj 273., Kluba zastupnika HDZ-a je prihvaćen, i postaje sastavni dio Zakona. Amandman Kluba nezavisnih zastupnika broj 274., Vlada nije prihvaća, Vlada ne prihvaća, pa moramo glasovati. Molim vas glasujte. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Isti Klub zastupnika predložio je i amandman broj 275., Vlada ga ne prihvaća, pa molim da glasujemo. Ni ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova. Imamo još i amandman broj 313., to je amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Vlada ga ne prihvaća, pa molim da pristupimo glasovanju. Utvrđujem da niti ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova. Sada se javio kolega Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora. Budući da smo povukli amandmane, ja ovim putem pozivam sve zastupnice i zastupnike koji ne žele sudjelovat u ovom sramotnom preuzimanju INA-e i predavanju INA-e u ruke Mađarske, da napuste Sabornicu, koji ne žele sudjelovat u tome da radnice i radnici iz sisačke rafinerije i INA-e završe na ulici, kao i njihove obitelji. Pozivam sve zastupnike da napuste Sabor.
Hvala kolega Bernardić. Hvala vam lijepa. Pozvali ste, u redu, to je u redu. Ne može. Rekao je ono što je imao za reći, dao sam korektno i sve je jasno. Mi prelazimo sada na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA industrija nafte d.d.. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 74 ZA i 2 glasa PROTIV, donesen Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o privatizaciji INA industrija nafte d.d..
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog zaključka povodom izvješća o provedenoj provjeri broja i vjerodostojnosti potpisa birača te zakonitosti postupka prikupljanja potpisa birača iz zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „Narod odlučuje“ o izmjeni članka 27. Ustava Republike Hrvatske i o dopuni Ustava Republike Hrvatske člankom 72.A te građanske inicijative „Istina o Istanbulskoj“ Predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik, izvolite kolega Zekanović, kome replicirate? … [[Upadica se ne čuje.]] Još, meni replicirate? … [[Upadica se ne čuje.]] Malo se strpite, molim vas, dok, prvi govornik dođe pa ćete onda replicirati. Te građanske inicijative „Istina o Istanbulskoj“. Predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav na temelju čl. 60. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim poštovanog Hrvatskog sabora i predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Ispričavam se izvolite g. Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Tražim stanku u ime Kluba Mosta, kako bismo se konzultirali prije same ove rasprave, budući da smo jučer kao saborski klub tražili uvid u kontrolne liste od predsjednika Sabora. Odgovoreno nam je da kontrolnih lista, u Hrvatskom saboru nema. Svi znamo da je Ministarstvo uprave priznalo, da je te kontrolne liste uništilo. Ali, ono što je puno gore, nije nam dopušteno, kao saborskim zastupnicima, koji bi danas trebali raspravljati o ovoj odluci, hoće li se ili neće raspisati referendum, uostalom koji će u petak glasovati o tome, nije nam dopušteno u Hrvatskom saboru, uopće uvid u same potpise. Ja ovdje poručujem, znači i premjeru Plenkoviću i cjelokupnoj hrvatskoj javnosti, da je Kuščevićevo Ministarstvo uprave po Plenkovićevom nalogu miniralo referendum i da je potrebno bez odgode, mirnom reintegracijom pod hitno ga vratiti, znači to ministarstvo u ustavno pravni poredak RH, jer po Ustavu čl. 1. vlast proizlazi iz naroda i pripada narodu. Ovakav način ponašanja Vlade RH, kojim je negirana volja 400 tisuća građana za raspisivanje referenduma, nama je apsolutno neprihvatljiva, svakom demokratu ovdje u Hrvatskom saboru, bez obzira na njegov stav o referendumskim pitanjima bi trebao takav način postupanja vlade biti neprihvatljiv. I baš me zanima kako će se po ovom pitanju postaviti određeni HDZ-ovi zastupnici. Kako će se postaviti kolega Šipić, kako će se postaviti kolega Miro Kovač, kako će se postaviti kolega Culej. Znači hoće li negirati 400 tisuća potpisa građana i pristati na ovakvo krivotvorenje koje nam je priredila Vlada Republike Hrvatske i Kuščevićevo ministarstvo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grmoji, kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani g. ministre, poštovane kolegice i kolege. I Klub zastupnika HDZ-a traži stanku od 10 minuta, kako bismo još jednom poslali poruku, da je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav predložio Hrvatskom saboru da se ne provede održavanje referenduma kako su ga predložile 3 referendumske inicijative ne iz razloga zbog toga što ta pitanja jesu ili nisu u skladu sa hrvatskim Ustavom, nego iz jednostavnog razloga, što je utvrđeno referendumske inicijative nisu prikupile dovoljan broj glasova, kako bi se mogao raspisati referendum u RH, a što je prema čl. 87. stavkom 3. hrvatskoga Ustava, propisano da će Hrvatski sabor raspisati referendum kada to zatraži 1/10 ukupnog biračkog popisa u RH, što je Vlada RH, a podredno i Ustavno sud, kasnije utvrdio, da ti potreban broj potpisa nije prikupljen. Na okolnost, da je netko nešto uništio, je floskula i bačen … [[Govornik se ne razumije.]] od gospodina profesora Podolnjaka i njegovih kolega iz Mosta, ništa nije u procesu referenduma uništeno. Dapače, ovdje u Hrvatskom saboru postoje svi potpisi, kako oni koji su pravovaljani, tako i one za koje vlada utvrdila da nisu pravovaljani, da su netočni i svatko tko je dobronamjeran, može provjeriti jesu li ili nisu i na koji način su pojedini potpisi, utvrđeni da su nevažeći. Ovdje je došlo do apsurdne situacije, da oni koji brane zakone u RH, da oni koji su zalažu, da se provode zakonitost, napadaju oni koji se zalažu za nezakonitost i traže da Hrvatski sabor provede određene zakonite radnje, kako bi se proveo referendum. U tom smislu tražimo glasovanje, o tome još danas odlučiti.
Zahvaljujem poštovani kolega Bačić. Imamo povrede poslovnika, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. Kolega Bačić je prekršio čl. 238. gdje govori da smo mi iz Mosta govorimo floskule, mi smo dali službeni zahtjev, da vidimo kontrolne liste, kao saborski zastupnici i popratnu dokumentaciju nije nam to dozvoljeno niti to postoji. Ovo je sada udar na demokraciju, liste kontrolne su uništene, narod je prikupio 400, više tisuća potpisa za referendum, ne postoji nikakav dokaz da su nevažeći potpisi od ovih 405 tisuća i vi raspišete referendum jer i vi ste uz Lovru Kuščevića, kolega Bačiću, [[Upadica Brkić: Zahvaljujem kolega.]] jedan od grobara referenduma i oduzimanja prava vlasti naroda.
Kolega Bulj, kolega Bulj, ja bi vas lijepo molio da ne zloupotrebljavate institut povrede Poslovnika, imate već jednu opomenu i molim vas da razmislite o vašim postupcima u narednim minutama rasprave i satima. Mislim da nije povrijeđen Poslovnik. Imamo još jednu povredu Poslovnika, poštovani kolega Robert Podolnjak.
Gospodine podpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega Bačić je prekršio članak 238.-mi Poslovnika, gdje je svojim riječima omalovažavao mene kao zastupnika, rekavši da koristim spin da su uništeni potpisi građana koji su potpisali za Referendum. Uvijek sam tvrdio u svim javnim nastupima i na sjednici Odbora, da su uništene kontrolne liste, temeljem kojih je Povjerenstvo odlučivalo koji je potpis valjani ili nevaljani, i nemojte ... [[Govornik se ne razumije.]] moje riječi.
Zahvaljujem. Zahvaljujem poštovani kolega Podolnjak. Smatram da nije bilo povrede Poslovnika, i molim vas da ne zloupotrebljavate taj institut kako bi dobili riječ, imate drugih mogućnosti, i drugih modaliteta. Određujem stanku do 17,45. SJEDNICA PREKINUTA U 17,31 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 17,51 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, ja bi vas zamolio da zauzmete svoja mjesta. Molim uvaženog potpredsjednika Hrvatskog sabora i predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kolegu akademika Željka Reinera da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zaključka, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na svojoj 49. sjednici održanoj 6. i 8. veljače 2019. g. raspravio je o izvješće o provedenoj provjeri broja vjerodostojnosti popisa birača te zakonitosti postupka prikupljanja popisa birača i zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „Narod odlučuje“ o izmjeni članka 72. Ustava RH i o dopuni Ustava RH člankom 72. a te građanske inicijative „Istina o Istanbulskoj“ koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH. Odbor je predmetno izvješće raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 60. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo te je odbor većinom glasova, 11 glasova za i 1 glas protiv predlaže Hrvatskom saboru da donese slijedeći zaključak. Uzimajući u obzir izvješće o provedenoj provjeri broja vjerodostojnosti potpisa birača te zakonitosti postupka prikupljanja popisa birača i zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „Narod odlučuje“ o izmjeni članka 72. Ustava RH i o dopuni Ustava RH člankom 72. a te građanske inicijative „Istina o Istanbulskoj“, utvrđuje se kako nije ispunjena pretpostavka iz članka 87. stavka 3. Ustava RH za raspisivanje navedenih državnih referenduma. Također je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 49. sjednici 6. i 8. veljače 2019. g. na temelju članka 166. Poslovnika Hrvatskog sabora jednoglasno, 7 glasova donio slijedeći zaključak. Na temelju 127. Poslovnika Hrvatskog sabora poziva se Ministarstvo uprave RH da Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora dostavi podataka o točnosti informacije jesu li kontrolne liste koje su izrađene radi naknade provjere vjerodostojnosti potpisa birača od strane Povjerenstva za provjeru broja i vjerodostojnosti popisa birača i zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „Narod odlučuje“ o izmjeni članka 72. Ustava RH i „Narod odlučuje“ o dopuni Ustava RH člankom 72. a te građanske inicijative „Istina o Istanbulskoj“ a koje su sadržavale neispravne potpise birača uništene. Dakle to su bila dva zaključka Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Dozvolite mi da na ovaj drugi upit koji je poslan pročitam odgovor koji je Odbor Ustav, Poslovnik i politički sustav danas primio. „Poštovani, vezano uz traženje sadržano u zaključku gornje brojčane oznake daje se slijedeće očitovanje. Svi podaci o svim prikupljenim potpisima i zahtjevima za raspisivanje državnog referenduma građanske inicijative „Narod odlučuje“ o izmjeni članka 72. Ustava RH i o dopuni Ustava RH člankom 72. a te građanske inicijative „Istina o Istanbulskoj“, dalje građanske inicijative, važeći i nevažeći, spremljeni su u aplikaciji koja je dio informacijskog sustava DIP-a. Za nevažeće je potpise u aplikaciji u opisnom polju uneseni razlog zbog kojih pojedini potpis nije uvažen. Pod potpisom se smatra skup podataka koji čine ime i prezime, OIB i vlastoručni potpis birača. Sve potpisne liste s potpisima birača koje su prikupile građanske inicijative su nakon završene provjere vraćene u Hrvatski sabor. Ispis podatak o nevažećim potpisima iz aplikacije u obliku Excel tablice davaju se Povjerenstvu za provjeru broja i vjerodostojnosti popisa birača radi naknade kontrole popisa koje su operateri izvršitelja obrade podataka APIS I.T. unijeli u aplikaciju kao nevažeće. Navedene tablice i kontrolne liste treba razlikovati od potpisnih lista u koje su građanske inicijative prikupljale potpise birača. Tablice i kontrolne liste su bile tehničko pomagalo odnosno radni materijal. Tablice su ispisivane na papir rad lakšeg uspoređivanja podataka unesenih u aplikaciju s podacima u službenim evidencijama ili s podacima na potpisnima listama. Isto tako mogle su se koristiti u e-obliku bez ispisa podataka na papir. Nakon što je izvršena provjera broja i vjerodostojnosti potpisa birača, nije bilo potrebe da se čuva ispis osobnih podataka od preko 40 000 osoba po svakom od zahtjeva za raspisivanje referenduma na papiru budući da su svi podaci o potpisima i statusu svakog potpisa postoje u elektroničkom obliku u aplikaciji i spremljenim tablicama i mogu se po potrebi opet ispisati. Evo, time bih ja završio izvješće o radu odboru, hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom potpredsjedniku Hrvatskog sabora i predsjedniku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, g. Željku Reineru. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Reiner, vi ste svjesni da se krši Poslovnik, jučer je klub MOST-a tražio na uvid kontrolne liste koje bi morale biti popratna dokumentacija arhivirana u Saboru zajedno sa svim knjigama potpisnih lista. Toga u Saboru nema. Sve ostalo je demagogija, mi ne možemo kao saborski zastupnici donositi odluku o nečemu čega nema i vjerovati nekome tko je uništio kontrolne liste. Ministarstvo Lovre Kuščevića je uništilo kontrolne liste. Jedino rješenje je da ne kršimo Poslovnik ili ponovno pribrojavanje gdje će biti uključene i saborski klubovi, gdje će biti uključene i udruge koje su prikupljale inicijative, prikupljale potpise ili raspišimo referendum. Nemojte krišiti Ustav i Poslovnik, volju većine. Lovro Kuščević je ukrao ljudima referendum jer nema u popratnoj dokumentaciji, gospodine Reiner, kontrolnih lista.
Hvala lijepo kolega Bulj. Odgovor kolega Reiner. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Bulj, vi znate da kad iznosim izvješće odbora ja mogu samo govoriti ono što je odbor zaključio. Ja ne mogu govoriti o svom osobnom mišljenju. Prema tome, bilo kakva moja replika bila bi neprimjerena jer ja mogu govoriti samo u ime odbora. Ako će se kasnije razviti diskusija vjerojatno ću ja u njoj sudjelovati, ali sada mogu govoriti isključivo ono što sam pročitao. I ne smijem jer bi to bilo kršenje Poslovnika govoriti bilo kakvo svoje osobno mišljenje, bilo u ovom, bilo u onom smislu. A to vam piše u Poslovniku pa ga pročitajte. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom predsjedniku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
11. travnja 2018. godine u ovom Domu nažalost bio sam jedini koji je branio Istanbulsku konvenciju i koji je najavio referendume pa su onda svi HDZ-ovci naravno ili šutjeli ili stali uz svoga premijera. Neke druge stranke koje danas brane referendume šutjele su, neki su govorili o marginalnim političkim skupinama koje se žele okoristiti na referendumu. Ali stvari se mijenjaju i drago mi je i to nije loše. Ali ja se ovdje čudim zapravo vama ministre Kuščeviću, vama se čudim i vama gospodine Reineru. Osim što ste izdali ono što vi jeste kada ste usvojili Istanbulsku konvenciju, vi na Vladi a vi gospodine Reiner u Hrvatskom saboru, vi i dalje ne stajete. Pa niste morali doći danas u Sabor. Ja ne znam je li vas sram jednoga i drugoga danas nakon toliko vremena još uvijek braniti dokument koji je i Katolička crkva, koju su i biskupi i narod rekli da ne valja.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrvoju Zekanoviću [[Upadica Zekanović: Dere mi se. Boriću.]] Nema potrebe za povišavanjem tona. I ja bih vas lijepo molio da ne omalovažavate kolege zastupnike u vašim replikama i u vašim raspravama. Odgovor? ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne. Sljedeća replika poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Reiner, znam da ne možete ovdje sada braniti stav koji vam je nametnuo Andrej Plenković, to mi je jasno jer ste ovdje ispred Odbora za Ustav, ali ja vam postavljam pitanje kao predsjedniku Odbora za Ustav, zašto se nije nastavila sjednica Odbora i zašto se nije glasovalo o prijedlogu prof. Podolnjaka, člana Odbora za Ustav koji je jedini glasao protiv ovog zaključka Vlade da se ponovno znači održi prebrojavanje? Vi dobro znate da je srušen kvorum budući da je kolega Grbin kada je saznao da su uništene potpisne liste, odnosno kontrolne liste da je napustio sjednicu Odbora i nije se mogla nastaviti sjednica Odbora. A vi ste jutros trebali sazvati sjednicu Odbora uostalom i kako biste pročitali članovima Odbora ovo što vam je došlo znači od Ministarstva uprave, što ste upravo sada pročitali zastupnicima i kako bi se glasovalo o prijedlogu prof. Podolnjaka. Zašto to nije učinjeno?
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grmoji. Odgovor poštovani kolega potpredsjednik Sabora, g. Željko Reiner. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega Grmoja, vi ili niste informirani ili ne želite biti informirani, dakle ja sam i jasno pročitao sjednica se normalno održala. Točno je da u jednom trenutku sjednica nije imala kvoruma jer je kolega Podolnjak i kolega Grbin su napustili sjednicu. Tijekom tog razdoblja provela se diskusija o drugoj točki dnevnog reda to je bio Zakon o izboru članova Vijeća nacionalnih manjina, raspravljalo se o tome, nakon toga se kvorum ponovno uspostavio dolaskom kolege Batinića i kolege Pupovca i glasovalo se o prijedlogu, itekako se glasovalo, raspravio se i glasovalo se o prijedlogu kolege Podolnjaka i sa 7 glasova jedinstveno zapravo se odbacio taj prijedlog.
Zahvaljujem poštovani kolega Reiner na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo. Mislim da nakon dva put po više od 400 tisuća potpisa koji su prikupljeni s ciljem odobravanja dakle referenduma da nas ovdje može sve biti sram a posebno dakle one koji su zaslužni za ovakvo rješenje, za ovakvu odluku, da se preko 400 tisuća glasova nije priznala, tj. potpisa. Za što? Za najkvalitetnije, dakle najuzvišenije izražavanje demokratske volje naroda. Mislim da vas treba biti sram zbog svih onih koji su se borili i ginuli za Hrvatsku, zbog svih onih koji odlaze iz Hrvatske svakodnevno jer ovakva farsa i ovakav cirkus oko toga to je zbilja neviđeno. I ako mislimo nešto napraviti od Hrvatske, mislim da bi trebalo odustati od ovakvog pogleda na referendum.
Zahvaljujem kolega Dobrović. Kolega Grmoja je imao povredu Poslovnika na izdavanje gospodina Dobrovića. ... [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, hvala lijepo. Idemo dalje. Sljedeća replika poštovani kolega Robert Podolnjak, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani predsjedniče Odbora, ja sam iznenađen da ste vi sada čitajući izvješće Odbora pročitali i dopis iz Ministarstva uprave a upravo sam na sjednici Odbora za Ustav inzistirao da ministar mora biti na sjednici odbora u ime predlagatelja, a nije bilo nikoga. Dakle, sad je ovdje ministar, ovdje je državna tajnica, a ja vas pitam kako nisu bili prisutni na sjednici Odbora za Ustav kad smo raspravljali o ovome izvješću i kad je trebao ministar ili njegov zamjenik odgovarati na sva pitanja. I umjesto da ponovno imamo sjednicu i da raspravljamo o ovom odgovoru, mi smo zapravo dobili servirani pismeni odgovor, zapravo vi ste ga dobili, mi ostali o tome nismo mogli niti raspravljati. Ali bez brige budite, raspravljat ćemo sada, satima ako bude potrebno, ali će hrvatska javnost znati što ste napravili [[Upadica: Zahvaljujem.]] i kako ste ubili referendum.
Zahvaljujem poštovani kolega Podolnjak. Odgovor, poštovani potpredsjednik HS-a i predsjednik odbora, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče HS-a, kolega Podolnjak, poštovani, pa vi ste sami rekli, pa evo sada, u plenarnoj sjednici mi možemo raspravljati o tome i moramo raspravljati o tome i raspravljat ćemo o tome. Prema tome, ne vidim u čemu je problem. Hvala lijepo. A ministar je ovdje, prema tome, možemo ministra pitati, možete vi ministra pitati što god želite, sjedi vam ovdje.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Željku Reineru na odgovoru. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 60 Poslovnika HS-a. Mislim da ne možemo nastaviti raspravu po ovoj točki zato što, znači, akademik Reiner u ime Odbora za Ustav nije u službenom izvješću pročitao znači bilo što o glasovanju, o prijedlogu prof. Podolnjaka, a sada tvrdi da su kolega Batinić iz HNS-a, g. Pupovac iz SDSS-a i ostalih HDZ-ovi zastupnici na sjednici odbora jednoglasno odbacili zaključak prof. Podolnjaka. Nama to ovdje nije predočeno u ime Odbora za Ustav, nego smo to dobili kao informaciju sada ovdje u replici i ja zahtijevam da se hitno sastane Odbor za Ustav da se to uistinu dogodi, ako se dogodilo, jer toga nema u službenom izvješću [[Upadica: Zahvaljujem.]] ovaj, mi jednostavno ne možemo nastaviti raspravu.
Zahvaljujem kolega Grmoja. Govorite o nadležnostima pojedinih odbora, između ostalog i Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, dakle, odbor je raspravljao, donio je određene zaključke, glasovalo se kako se glasovalo, vi ste imali tamo nazočne svoje predstavnike i mislim da nije povrijeđen Poslovnik. Imate mjerodavno i nadležno odluku na to, tako da, što se toga tiče, mislim da niste u pravu. Prelazimo na sljedeću repliku, poštovani kolega Marko Sladoljev, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, poštovani kolega Reiner. Ja ću vam postaviti isto pitanje kao predsjednika Odbora za Ustav, dakle, zbog čega, kada je bio tamo državni tajnik od njega niste tražili očitovanje o 40 tisuća tzv. nevažećih potpisa? Postavit ću vam pitanje kao doktoru koji je vjerojatno pisao uputnice i dakle, to ću vam postaviti u raspravi, ako sad ne želite odgovoriti. Da li vaše, dakle uputnice koje ste potpisivali nečitkim rukopisom, da li one vrijede ili ne vrijede jer po tom kriteriju ovi potpisi ne vrijede?
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću repliku, poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi kolega Reiner. Ja kad je ta inicijativa pokrenuta nisam dao potpis da se ona održi, dakle nisam podržao inicijativu, ali, nakon svega što se dogodilo, smatram da je sve to oko prebrojavanja kontaminirano, da ste spriječili građane da na referendumu izraze svoj stav. Ono što je trebalo učiniti, po moje mišljenju, trebalo je uputiti Ustavnome sudu pitanje je li su pitanja ustavna. Po mojem mišljenju, pitanje oko nacionalnih manjina, nije ustavno. Pitanja oko Istanbulske konvencije, jest ustavno. I u tom smislu vjerojatno Ustavni sud bi odgovorio i zbog toga ja neću dati glas za ovaj izvještaj. Ne podržavam to što radite, smatram da ste kontaminirali demokratski proces i žalosno je to što radite i ne znam dokle ćete stići na taj način. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, poštovani kolega potpredsjednik Sabora i predsjednik Odbora, g. Željko Reiner. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče. Poštovani kolega Aleksić. Vi znate dobro da su inicijative uputile Ustavnom sudu određene upite i da je Ustavni sud odgovorio. Dozvolite mi da vam citiram dijelove tog odgovora. Ustavni sud utvrđuje da je u odsutnosti izričite zakonske odredbe Vlada postupila u granicama svoje ovlasti u odabiru načina, da provjeru potpisa provede na način koji smatra optimalnim, a njihovo izvršenje povjerila Ministarstvu uprave. Svako drugačije tumačenje dovelo bi u pitanje minimum povjerenja u rad tijela državne vlasti koje mora postojati u demokratskoj državi utemeljenom na vladavini prava. Ustavni sud podsjeća, da sukladno stajalištima obrazloženjima u točkama 9.5. i 10.2. ovog rješenja HS ima ovlasti i obvezu donijeti odluku o tome jesu li ispunjene pretpostavke iz čl. 87. st. 1-3 Ustava za raspisivanje državnog referenduma, što uključuje odluku o ispravno prikupljenom broju potpisa. To je citat iz onoga što je Ustavni sud [[Upadica: Zahvaljujem.]] rekao.
Zahvaljujem poštovanom potpredsjedniku HS-a i predsjedniku odbora, g. Željku Reineru na odgovoru. Želi li možda predstavnik Vlade? Izvolite. Poštovani ministar uprave, g. Lovro Kuščević.
Kolegice i kolege, saborski zastupnice, saborski zastupnici, državna tajnice. Evo, svih vas lijepo pozdravljam. Zahvaljujem potpredsjedniku Sabora, g. akademiku Reineru na korektno iznesenom stavu Vlade RH, koje evo zaista u cijelosti održava stvarno nedvojbeno utvrđeno činjenično stanje. Ja bih prvo rekao da se, evo, ovih dana određeni saborske zastupnice i saborski zastupnici pokušavaju doći do političke vidljivosti koju nisu u stanju zadobiti temeljem svojih dobrih kvalitetnih zakonskih prijedloga, temeljem dobrih kvalitetnih rješenja, temeljem nečega što su napravili za svoju sredinu ili za Hrvatsku državu ili evo čak svoj doprinos EU, pa onda evo sa najbezočnijim lažima pokušavaju doć do pozornosti i obmanjuju hrvatsku javnost. Dakle, ništa nije uništeno, evo ovdje vama gospođe i gospodo saborske zastupnice i zastupnici, cijeloj hrvatskoj javnosti govorim očito ne ovim zastupnicima koji to ne žele čuti, ali evo govorim njima pa nek, ko ima uši nek čuje, apsolutno nikakav dokument u ovim pred referendumskim aktivnostima za ove dvije aktivnosti nije uništen. Znači, u, a, dakle imamo dvije vrste dokumenata to su kontrolne liste ad1. i 2., gospodine Grmoja molim vas pustite pa ćete imati priliku replicirat. Znači, prvo su kontrolne liste na kojoj se nalazi popis svih nevažećih potpisa u kojem jasno stoji zbog kojeg je koji potpis proglašen nevažećim, dakle ili nedostaje OIB, ili je nepotpuno ime, netočno prezime ili nedostaje vlastoručni potpis. Nikada, nigdje se nije analiziralo da li je potpis vlastoručan ili nije, da li ga je potpisala osoba čije je ime tamo i podaci stoje ili ne. To su čiste laži. Dakle, postoji ta kontrolna lista, ta kontrolna lista je smještena na aplikaciji DIP-a koja se čuva u APIS-u. To što ona sad ne postoji u papirnom obliku, nego postoji u aplikaciji to gospodine Bulj, moram vam objasniti, da je to vrlo jednostavna tehnologija, odete sa mišom na opciju print, onda napravite enter i to se printa. Dakle, mi ne, i onda dobijete taj papir ponovno, mi ne postupamo kao i vi, danas ste kidali nekakav zakon, imao sam priliku ovdje pogledati da ste kidali nekakav zakon, mi se tako ne ponašamo i ne šaljemo takvu poruku. Mislim da ste s time poslali poruku našoj djeci, ako niste zadovoljni sa domaćom zadaćom sa ocjenom, onda je pokidajte ispred učiteljice. Dakle, imate pravo biti nezadovoljni bit sa zakonom, imate pravo bit nezadovoljni sa svim procesima, ali nemojte slat poruku hrvatskoj javnosti, naročito hrvatskoj djeci, da se tako ponašaju. Što se tiče, dakle to je dio koji se tiče kulturnih lista, on danas, ponavljam, on danas postoji u APIS-ovom aplikaciji koja se čuva u APIS-u i u svakom trenutku je to moguće isprintati. Što se tiče potpisnih listića, sve liste se nalaze pohranjene ovdje, upravo u prostoriji u kojoj vi sjedite odnosno u zgradi u kojoj vi sjedite u Hrvatskom saboru, svi originali su ovdje i u svakom trenutku je moguće napraviti uvid u svaki važeći i nevažeći potpis, ali naravno u skladu s pozitivnim hrvatskim pravim propisima, a ne onako kako nekome pada na um. Znači, svi ste vi bili pozvani da dođete izvršiti uvid, svi ste imali mogućnost se prijaviti, međutim nisam primijetio da je iti jedan zastupnik MOST-a ili bilo koji drugi prijavio se na uvid, došo u prostorije APIS-a i izvršio uvid, prema tome imali ste priliku to napraviti, međutim niste. Zašto, zato jer vam nije stalo do istine nego vam je stalo do toga da obmanjujete hrvatsku javnost. Da je tome tako, to je potvrdio i Ustavni sud, ja ću morat, jer očito ovdje postoje oni koji nisu pročitali odluku Ustavnog suda, pa ću ja morat citirat dijelove te odluke, citiram. Sve dosadašnje poduzete aktivnosti i koraci povodom Zaključka Vlade RH o kojem danas raspravljamo, klasa i urudžbeni broj, datum od 2. kolovoza 2018., a sukladno kojem je Ministarstvo uprave zaduženo za koordinaciju aktivnosti vezanih za provjeru broja i vjerodostojnosti svih potpisa birača i zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma Građanske inicijative Istina o Istanbulskoj, a isto ovo piše i za drugu inicijativu, odvijali su se u skladu, pazite ovo gospodine Bulj, s važećom zakonskom regulativom a koja je i sukladna smjernicama, pazite i ovo, kodeksa dobre prakse Venecijanske komisije, posebice u dijelu pred referendumskog postupka koji nije reguliran važećim zakonom Ministarstva uprave vodilo se dosadašnjom praksom koja je u skladu s smjernicama navedenog kodeksa, ne samo Ustava već i kodeksa, dakle tijekom postupka nisu poduzeti koraci, radnje i aktivnosti koje nisu u skladu sa važećom zakonskom regulativom. Nisu poduzeti koraci, radnje i aktivnosti koje nisu u skladu sa važećom zakonskom regulativom. E sad, kad već niste imali hrabrosti, obraza ne znam čega, prijaviti se kao i svih 122 građana koji su se prijavili na uvid i došli su na uvid, mogli ste i vi, vi sada tražite radi, radi predstave za hrvatsku javnost nekakav uvid. Međutim, gospodine Dobrović upravo smo ovo napravili na ponos Hrvatskih branitelja koji su stvarali državu, a ne ono kako ste vi rekli, jer oni su se borili za pravnu državu, oni su se borili za to da se u Hrvatskoj državi poštuju hrvatski zakoni. Ma koliko god se taj zakon nekome ovdje sviđao ili ne sviđao, svako ima pravo predlagat izmjene tog zakona, borit se osigurat 76 ruku i usvojit taj zakon. Ali dok je taj zakon na vlasti ja kao ministar uprave koji sam provodio ovaj zakon, ja ću ga provoditi pa ja bih reko, do zadnjeg sloga, do zadnje kapi krvi, nećemo ovdje radi populizma, radi vaših dnevno političkih interesa posustati i raditi gluposti. A da je tome tako, evo ga 13. veljače 2019. Nezavisna agencija za zaštitu osobnih podataka, nezavisna agencija koja nije podložna politici, ni Hrvatskom saboru, ni hrvatskoj Vladi, između ostalog pište, u tijeku postupka provjere vjerodostojnosti broja potpisa od strane nadležnih tijela, imajući u vidu interes javnosti bio je omogućen uvid u osobne podatke birača koji su dali potpis u skladu sa propisima o zaštiti osobnih podataka, a kojim su mogli pristupiti predstavnici navedenih referendumskih inicijativa, predstavnici organizacija civilnog društva te ispitanici, građani o čijim se osobnim podacima radi. Niste se javili niste pristupili. Sukladno dostavljenom upitu te imajući u vidu prethodno navedeno nije razvidno postojanje zakonske obveze, niti utemeljenja za daljnje omogućavanje uvida u navedene podatke birača osobito uzimajući u obzir interese i temeljna prava za zaštitu osobnih podataka pojedinaca o čijim se podacima u konkretnom slučaju radi. Dakle, da biste vi zadovoljili vaše dnevno političke interese, vi bi sada da mi kršimo Hrvatske zakone, a radi svih tih Hrvatskih branitelja na koje se pozvao gospodin Dobrović mi to nećemo dopustiti. Vi u saboru možete izglasati nešto drukčije međutim Vlada RH tome neće dati svoj placet. Dakle, ja ovim putem sada zahvaljujem svim, ispričavam se malo sam prehlađen. Ja ovim putem zahvaljujem svima članovima Vlade koji su prihvatili ovakvo izvješće, zahvaljujem svim službenicima koji su radili na provjeri važećih potpisa, dakle, to se radi o 70 i nešto službenika, djelatnika apisa, to se radi o povjerenstvu koje je sastavljeno, djelatnici MUP-a, službenici, ne dužnosnici, djelatnici MUP-a, djelatnici Ministarstva uprave, djelatnici Nezavisne agencije za zaštitu osobnih podataka, djelatnici DIP-a Nezavisnog državnog izbornog povjerenstva, zahvaljujem na dobrom profesionalnom obavljenom poslu sa kojim su vratili povjerenje hrvatskih građana u hrvatske institucije, kojim su zauvijek zatvorili usta onima koji bez osnovano napadaju hrvatske institucije, a to je, evo imali smo priliku vidjeti, potvrdio i hrvatski Ustavni sud. Zahvaljujem i vama gospođe i gospodo saborski zastupnici na raspravu koju smo evo do sad imali, zahvaljujem na svoj budućoj raspravi koju ćete danas ovdje izlagati, argumentirati, dio će bez argumenata izlagati, no tu smo i ja i državna tajnica kao predstavnici Vlade koji smo otvoreni i u svakom trenutku ćete dobiti relevantan odgovor na svako postavljeno pitanje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem ministru uprave g. Lovri Kuščeviću. Imamo povrede Poslovnika, poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238. jer je ministar Kuščević držao lekciju, znači, kolegi Bulju, kao da se kolega Bulj ne zna služiti, ne znam, internetom ili bilo čim drugim i ne bi to bilo čudno od ministra Kuščevića, svašta on zna napričati, al da nam čovjek koji je rekao da koristi privatni ili službeni mail ovisno o jačini signala, drži predavanje, znači, iz digitalizacije, informatizacije, to je ispod svake, ispod svake razine, daj malo se uozbiljite ministre, uozbiljite se [[Upadica: Zahvaljujem]] malo, nemojte nam držati predavanje.
Zahvaljujem poštovani kolega Grmoja. Ja bi vas lijepo molio da malo smirimo tenzije i da ovu raspravu svedemo na argumentiranu raspravu bez ikakvih trzavica, Poslovnik o radu HS čl. 238. govori o aktivnostima zastupnika. A što se tiče govora ministra uprave koji je tu govorio kao predstavnik Vlade, ja sam to isčitao kao temeljitu uputu i pomoć svima nama kako možemo doći do određenih podataka i na tome mu zaista hvala i ni na koji način ne vidim da je ikoga omalovažio i povrijedio, ja vas još jednom molim da ne zloupotrebljavate institut povrede Poslovnika kolega Grmoja. Dakle, smatram da nije povrijeđen Poslovnik jer govorimo o zastupnicima što smiju raditi tijekom iznošenja rasprave na sjednicama HS. Imamo slijedeću povredu Poslovnika, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ministar je prekršio Poslovnik u cijelosti, u cijelosti, cijeli Poslovnik, niti jedan argument nije dao gdje su kontrolne liste, lagao je kao po običaju da mi nismo tražili uvid, jučer smo tražili uvid od svih nadležnih tijela, jel to bi trebalo biti kontrolne liste u HS, a nisu jer ste ih iskidali i sakrili, ne znamo koji su nevažeći potpisti, vi ste direktno udarili na narod, vi ste jedna obična [[Upadica: Zahvaljujem]] prevara naroda koja se pozdravlja [[Upadica: Zahvaljujem]] sa Hvaljen Isus, a u biti sva načela koja Katolička crkva i Biblija propovida vi ih kršite.
Kolega Bulj, isti odgovor kao i kolegi Grmoji, ja vas lijepo molim da vaš izričaj prilagodite ovom Visokom domu. Idemo na slijedeću povredu Poslovnika, poštovani kolega Robert Podolnjak, izvolite.
g. Potpredsjedniče HS, ja vjerujem da ste i vi čuli, kao što smo mi čuli, kad je g. ministar rekao da određeni broj zastupnika laže i obmanjuje javnost radi stjecanja jeftinih političkih bodova, kada to ne mogu svojim radom na terenu. Je li to govor koji omalovažava zastupnike u HS? I to dolazi od ministra koji, da su se računali samo preferencijski glasovi na zadnjim izborima, vi ne biste uopće bili zastupnik, da je na snazi ono što mi predlažemo, vi po redoslijedu ne biste ušli u HS i zato se vjerojatno toliko borite protiv ovoga, protiv što mi predlažemo.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Podolnjak, dakle, zloupotrijebili ste institut povrede Poslovnika, niste se pozvali na članak ili je povrijeđen cijeli Poslovnik. Što se tiče omalovažavanja, već sam rekao kolegi Grmoji, ja vas lijepo molim da se klonete zloupotrebljavanja instituta povrede Poslovnika i smatram da nije povrijeđen Poslovnik. Prelazimo na replike, na izlaganje poštovanog ministra, prvi se za repliku javio poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Očekujem od ministra da javno kaže, nama saborskim zastupnicima koji, sada ćemo glasati tj. kad se steknu uvjeti, o najbitnijem nečem demokraciju, o demokraciji, to je referendum, izravna demokracija, gdje su kontrolne liste, jučer smo tražili da kontrolne liste na uvid mi saborski zastupnici kluba, nismo ih dobili, lažete javnost, obmanjujete javnost, jučer cijeli dan dopise prema tajništvu, prema predsjedniku HS, ne možemo mi kao saborski zastupnici, cijeli dan smo tražili po HS gdje su kontrolne liste kao popratni dokument, nema ih, nema ih, ne zna se gdje su nevažeći, ej, ne zna se, pa ljudi moji, pa znate li šta vam rade oni? Narode, čujete li vi ovo kako se ministar ponaša? Ministre, vi ne bi bio predsjednik HS sa 200 glasova više sam u selu dobio od njega, a i vi ne bi bili u HS, bojite se preferencijalnih glasova, bojite se [[Upadica: Zahvaljujem]] vi se bojite volje naroda, vama tribaju [[Upadica: Kolega Bulj, zahvaljujem]] poslušnici iz Brisela i takvi ljudi.
Kolega Bulj, lijepo vas molim da prilagodite vašu raspravu i izričaj HS-u i molim vas pustimo malo tenzije, nemojte bit napeti, lijep je dan danas, već je noć vani, tako da nema potrebe nema potrebe za tenzijama, imamo odgovor, ministar Kuščević, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Znači ponoviti ću ovo što sam rekao prije par minuta, kontrolne liste se nalaze u aplikaciji DIP-a koja je smještena u APIS-u i u svakom trenutku se može napraviti enter i početi to printati. Dakle, one postoje nisu uništene. A to da se mi, da se ja bojim preferencijalnih glasova, ja vas razumijem g. Bulj, da se frustrirani, da vam pada rejting, ja razumijem da ste vi bili … [[Govornik se ne razumije.]] župan u Splitsko dalmatinskoj županiji, pa vas narod nije izabrao. Razumijem da je Grmoja bio kandidat za župana u Dubrovačkoj županiji pa ga narod nije izabrao i razumijem da biste htjeli na neki način postati pučki tribuni. U svim tim izbornim jedinicama, vas je pobijedila HDZ. Kandidati za župane HDZ-a i meni je žao, što pokušavate na ovaj način dobiti nekakvu popularnost i povjerenje. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru. Povreda poslovnika, poštovani kolega Miro Bulj.
Povrijedili ste opet cijeli poslovnik, nešto sam vas pisao, niste odgovorili, vi govorite koliko sam dobio glasova. Više od 11 tisuća, 5 puta više nego vi, više nego vi. A nego predsjednik Sabora, jedno ne znam koliko puta, 15-tak puta. Ja Miro Bulj, ja, 15 puta više glasova nego vi i predsjednik Sabora. Pa zamislite vi izbornog sustava, bojite se volje naroda od toga ne odgovorite na pitanje [[Upadica Brkić: Kolega Bulj.]] Ne odgovarate na pitanje, zašto nisu u Saboru, kontrolne liste kao popratni dokumenti listama potpisa. Vi kršite Ustav svjesno.
Kolega Bulj, lijepo bi vas molio, po ne znam koji put, zloupotrebljavate institut povrede Poslovnika. Izričem vam opomenu temeljem čl. 240. sa oduzimanjem riječi. Nastavljamo sa replikama, sljedeća replika, poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Ovdje treba jasno reći hrvatskim građanima, hrvatskim biračima, referendum se hrvatskom narodu se nije usudio, znači referendum hrvatskom narodu se nije usudio zabraniti ni Slobodan Milošević, ali jeste Lovro Kuščević, jest Andrej Plenković, jeste Milorad Batinić, jest Milorad Pupovac, jest akademik Reiner, jest Branko Bačić i svi vi koji ćete u petak glasati za ovakav zaključak Vlade. Znači Hrvatska je uspostavljena na referendumskoj volji naroda, a da ste vi tada bili, pitanje je bi li Hrvatske bilo, jer takav je vaš odnos i prema referendumu i prema narodu. Ni Slobodan Milošević se nije usudio zabraniti referendum hrvatskom narodu, ali vi jeste i to je ono što je sramotno i slažem se apsolutno s onim što je rekao kolega Dobrović.
Zahvaljujem. Imamo povredu poslovnika, poštovani kolega potpredsjednik Hrvatskog sabora, Željko Renier, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, povrijeđen je čl. 238. …/Upadica Brkić: Samo malo, kolega Lončar i kolega Grmoja, ja vas lijepo molim, da ako imate nekakve neriješene bilo kakve stvari, riješite ih van sabornice i ne ometajte kolege u raspravi, izvolite kolega Reiner./… Dakle, ja sam rekao koji je članak povrijeđen i to je tipičan primjer zlorabe poslovnika, institucije povrede poslovnika i ja očekujem da ćete kolegi Grmoji izreći kaznu jer ste vrijeđali saborske zastupnike, vi.
Zahvaljujem kolega Reiner, smatram da nije povrijeđen poslovnik, prelazimo na sljedeću repliku, poštovani kolega Marko Sladoljev, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani ministre Kuščević, zašto mi tražimo te kontrolne liste, dakle, zbog toga što, da na njihovim, na tim kontrolnim listama, bi trebalo pisati razlog nevažećih potpisa, jel tako. Da, ali u izvješću nevažećih potpisima, vi ste i naveli, ja sam pročitao da je to nečitki potpis. Evo, ja sam isprintao vaš potpis, dakle, ovdje, ja za utjehu nemam puno bolji potpis od vas, dakle, odgovorite na konkretno pitanje, da li je razlog za nevažeći potpis, da li je nečitki potpis ili nije?
Zahvaljujem odgovor poštovani ministar Lovro Kuščević, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Zahvaljujem g. zastupniče na pitanju, dakle, evo ponavljam jasno i glasno, u niti jednom slučaju se nije povjeravao potpis kao potpis osobe koja je potpisala, nego ukoliko je podatak, nečitak, jedan od podataka, to znači ili OIB da se ne može pročitati koji je ili ime ili prezime. U niti jednom slučaju nismo išli u analizu potpisa. Svaki oni potpis odnosno, podrška koja je sadržavala točno ime, točno prezime, točan OIB koji pripada tom imenu i prez8iimenu i bio je zašaran na bilo kakav način, da li otisak prsta, da li samo križić ili nečitki potpis, svaki je uvažen. Dakle, dapače, čak i nakon APIS-ove provjere, naše je povjerenstvo nekoliko stotine potpisa prihvatili, a sve se to jasno vidi i navedeno je u ovom izvješću. Hvala vam da ste mi dali priliku da objasnim vama i ostalim kolegicama i kolegama.
Zahvaljujem ministru Kuščeviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvaženi ministre, imam jedno pitanje, naime kaže ovako, vlada predlaže Saboru da ne raspiše referendum, jer je nevaljanim proglasila, pazite sada ovo 40 tisuća potpisa za prvo referendumsko pitanje, tako da nedostaje 0,88% ili 3200 od potrebnih 374700 potpisa za raspisivanje referenduma. I za ovo drugo pitanje fali samo 2%. Da li je vama slučajno da je ta margina koja fali za valjanost samog referenduma, odnosno za njegovo raspisivanje tako knap na ono 0,88 ili 2%. Meni je osobno to malo sumnjivo i čini mi se da je broj nevažećih potpisa točno onakav koliki bi trebao biti da se proforme sruši referendum. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Robert Podolnjak. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Gospodine ministre, rekli ste i citiram da bi čuvanje kontrolnih listi u papirnatom obliku stvorilo nepotrebnu opasnost da osobni podaci koji se na njima nalaze ne završe u krivim rukama. To je citat. Evo, poštovane kolegice i kolege zastupnici, mi ovdje u Hrvatskom saboru u jednoj od skladišta u podrumskim prostorima imamo preko 1,2 milijuna potpisa građana dviju inicijativa za tri referendumska pitanja. Preko milijun potpisa koje čuvamo ovdje u zgradi Hrvatskoga sabora. Zar ne bismo mogli jednako tako čuvati i dakle te kontrolne liste koje su u opsegu daleko, daleko manje? Pa i sam ministar u izvješću Vlade govori da su imali prostor koji je bio video sniman, pažljivo, da ne bi nitko neovlašteno mogao nešto učiniti. Pa zašto ste ih spalili onda?
Zahvaljujem poštovanom kolegu Podolnjaku. Sljedeća replika poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi ministre imam dva pitanja. Prvo pitanje kako je moguće da u Hrvatskoj prema procjeni Državnog zavoda za statistiku imamo manje od 3 milijuna 300 tisuća punoljetnih građana a da istovremeno je potrebno 3 milijuna 750 tisuća potpisa dakle da se provede referendum. Znači očito tu postoji određeni nesrazmjer. A s druge strane također nesrazmjer postoji između izbora koji se održavaju u RH. Recimo na prošlim parlamentarnim izborima broj nevažećih listića je bio 1,4. Znači kako je moguće da na parlamentarnim izborima nevažećih listića bude oko 1% a kod prikupljanja referenduma više od 10%. Znači to su jedni te isti ljudi. Znači možemo shvatiti da jedan dio njih ne želi ili ne zna ispuniti proceduralne zahtjeve ali ova brojka je doista malo pretjerana. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Odgovor ministar Kuščević, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Znači točno je da su u svim inicijativama kroz povijest samostalne RH postoci od nevažećih bili sljedeći. 2010. 11,4%, 2013., ustavna definicija braka, 10,38%, 2014. donošenje Zakona o obavljanju pratećih i neosnovnih djelatnosti u javnom sektoru 7,35%. Dakle ovo se kreće u okviru svih uobičajenih praksi. Zašto je toliko nevažećih? Zato jer su očito radili što su radili predstavnici tih inicijativa. A što su radili? Samo za ovaj primjer. Za inicijativu istina o Istanbulskoj, naveli su na pressici 377 tisuća 635 potpisa a predali iz 7 dana nakon toga 390 tisuća 916. 13 tisuća u 7 dana je porastao broj a već je bilo zabranjeno prikupljanje. Prema tome, zato očito su svi ti potpisi ... [[Govornik se ne razumije.]] prikupljeni i nisu imali sve što su trebali.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom ministru Kuščeviću. Sljedeća replika poštovani kolega Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre Kuščeviću, rekao sam, tu inicijativu nisam podržao na samome početku, ali građani su dobili pravo da izađu na referendum i taj referendum je trebalo održati. I tu je rečeno kako su postavljana pitanja Ustavnom sudu, međutim nisam govorio o tim pitanjima, govorio sam o pitanjima u smislu da li su ona dopuštena. Pitanja, jesu li ta pitanja dopuštena Ustavnom sudu nisu postavljena. Dakle ja sam govorio o tim pitanjima. Ja tvrdim da bi prvo pitanje palo na Ustavnom sudu, dakle pitanje koje se tiče nacionalnih manjina nema šanse da bi prošlo na Ustavnom sudu, pitanje o Istanbulskoj konvenciji vjerojatno bi prošlo na Ustavnom sudu. Građani su dobili pravo održati referendum i taj referendum je trebalo održati, kontaminirali ste referendum svojim inženjeringom i ja zbog toga vaš izvještaj podržati neću. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Anđelko Stričak.
Hvala. Ministre ove inicijative su zaista zanimljive, ne zbog sadržaja već po tome tko ih podržava. Naime, inicijative podržava i politička opcija zvana HRAST a njezin utjecaj u Varaždinu je sljedeći. Od 16 mjesnih odbora ne vode ni jedan, od 25 vijećnika u gradskom vijeću nemaju ni jednog vijećnika. Od 41 vijećnika u županijskoj skupštini nemaju niti jednog vijećnika a kandidirali su se na svim izborima. Znači smatram da je narod već samim time odlučio. Kada govorimo o Hrvatskom saboru, sada je 151 zastupnik i izborni prag je 13 tisuća glasova. Kada bi se prihvatila njihova inicijativa, npr. 100 zastupnika to znači da se izborni prag diže na 20 tisuća birača. I sada si vi zamislite netko tko ne može dobiti izbore za jedan mjesni odbor da se zalaže da izborni prag za ulazak u Sabor sa 13 se popne na 20 tisuća. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Stričaku. Sljedeća replika poštovani kolega Slaven Dobrović. Izvolite.
A gdje je ministar? Hvala lijepo. Ne znam kome postavljam pitanje, no vidim ministar je obrazložio detaljno kako puno truda je uloženo ustavi u konstrukciju i fabriciranje dakle ovih lista ne bi li se odbilo ovako veliki broj potpisa kao nevažeći ili nevaljani. To što mi nismo mogli vidjeti o kojoj listi se radi jer famozna aplikacija, dakle zbilja nije bilo razloga da se to ne isprinta i omogući uvid i vidi o čemu se radi, dakle toliko o transparentnosti tako da, možemo reći da, budući da je referendum i referendumska pitanja doista lakmus papir demokratskih sloboda jednog naroda, da smo ovdje jako loše pokazali i ja nisam siguran tj. siguran sam da ministar Kušćević ima krivo, da je, da su branitelji koji su se borili za ovu zemlju razočarani ovim postupkom [[Upadica: Zahvaljujem]] , kao i mnogi mladi koji izlaze iz zemlje.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Dobroviću. Slijedeća replika poštovana kolegica Sunčana Glavak, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Htjela bih, nema ministra, ali ovdje je državna tajnica, pa će mu sigurno prenijeti, predložiti jedan turistički obilazak APIS-a i DIP-a kako bi kolege koji ne znaju što se tamo događa i što zapravo te institucije rade, upoznale se iz prve ruke. Željela bih samo podsjetiti da su utvrđeni kriteriji koji su operateri izvršavali i provjeravali broj i vjerodostojnost svih prikupljenih potpisa, da se potpisnik nalazi u registru birača na dan 27. svibnja 2018., točno i čitko navedeno ime i prezime potpisnika, popunjeni svi podaci u pojedinom retku, ime, prezime, OIB, podaci u pojedinom retku ne smiju biti ispravljani, prekriženi i nadopunjavani. U slučaju višestrukog potpisivanja od strane jedne osobe, prihvatit će se samo jedan potpis i potpisi moraju biti na uvezenim listovima potpisne liste s jasno odijeljenim redovima označenim rednim brojevima. Dakle, toliko o tome da je netko provjeravao vlastoručni potpis, o čemu se apsolutno krivo [[Upadica: Zahvaljujem]] cijelo vrijeme lažno govori.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glavak. I posljednja replika, poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Pa poštovani kolega Stričak, ma gdje se nalazili, ma legitimno je, zapravo vi ste i vjerodostojni ja bi rekao, vi ste bili zaista za Istambulsku konvenciju, vi ste koliko ja znam, imali kandidata homoseksualca za gradonačelnika u Varaždinu, što je legitimno, što je u redu i u redu je da vi branite ovo. Ja se vama kolega Stričak, gdje god da se nalazili, ne čudim. Međutim, čudim se, ma ne čudim se ni kolegi Boriću, ni njemu se ne čudim također i on je bio za Istambulsku konvenciju, tako je, al se čudim našem ministru Kuščeviću, koji dolazi iz jednog konzervativnog kraja, koji je jako blizak crkvi, koji osluškuje bilo od crkve, bilo što biskupi govore, a on je opet, onako bez imalo grižnje savjesti, došao u HS i opet brani Istambulsku konvenciju i opet nakon mjeseci [[Upadica: Zahvaljujem]] mjeseci on i dalje ima hrabrosti doći ovdje, kao i vi moji dragi kolege HDZ-ovci i braniti ono što je neobranjivo [[Upadica: Kolega…]] , da, kolega Boriću, braniti ono što je neobranjivo.
…kolega Zekanović, vi ste se javili za repliku ministru Kuščeviću, a obraćali ste se kolegi Stričaku. Dakle, ja vas lijepo molim da ubuduće ne zloupotrebljavate institut replike, ako ste već replicirali, onda replicirajte onome tko je govorio prije vas i kome ste se javili za repliku. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
g. Potpredsjedniče, izjava g. Zekanovića da ministar Kuščević dolazi iz jednog konzervativnog kraja mogla bi se podvesti pod povredu čl. 238. st. 6. i 7. Poslovnika, dakle, ja bi molio kolegu Zekanovića da otok Brač ne svrstava u konzervativne krajeve, tamo postoje ljudi konzervativnih uvjerenja, liberalnih uvjerenja, a statistički gledano, konzervativne opcije tamo dobivaju nešto manje glasova, nego u ostatku RH, pa molim vas da se ispravite u tom smislu. Hvala.
Poštovani kolega Bauk, vi jako dobro znate da to nema veze s povredom Poslovnika i molim vas nemojte zloupotrebljavati taj institut. Imamo povredu Poslovnika kolegice Sunčane Glavak.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Čl. 238., ali djelomično ste i vi već upozorili kolegu Zekanovića, ja bih samo rekla, boli tamo gdje najviše boli, međutim, ne može se replicirati kolegama koji su imali repliku na ministrovo izlaganje, tako da lijepo molim da svoje strasti usmjeri prema onima kojima se obraća, a ne da na ovakav način krši Poslovnik svjesno i namjerno, kolega Zekanoviću ravni ste utjecaju na razini nule u Varaždinskoj i Međimurskoj županiji.
Kolegice Glavak, isti odgovor kao i kolegi Bauku. Imamo još jednu povredu Poslovnika, poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
238. poštovana kolegice Glavak, mogli ste reagirati kad je kolega Stričak govorio o meni, a kolegi Bauku, i sami znate da sam ja rodbinski povezan sa otokom Bračem i znam da su konkretno Nerežišća, kao i dio vaše općine, iznimno konzervativna sredina, tako da sam s pravom, s pravom to rekao, ali očito i nije toliko kad je Kuščević se odmetnuo, zapravo s Kuščevićem se stvar i znatno mijenja, postaje liberalna sredina.
Zahvaljujem, kolega Zekanović, također isti odgovor, mislim da sam bio dovoljno tolerantan, ubuduće ćemo drugačije. Imamo još jednu povredu Poslovnika, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče HS. Mislim da ne trebate biti tolerantni il netolerantni, nego da morate jednostavno djelovati sukladno Poslovniku, mislim da nije u redu da se bilo koji čovjek u HS proziva po svojoj spolnoj orijentaciji, kakva god ona bila i tu ste morali reagirat. Hvala lijepa.
Zahvaljujem, poštovani kolega Bunjac, niste se pozvali na članak koji je povrijeđen Poslovnika, a kolega Hrvoje Zekanović je govorio o spolnoj orijentaciji, ni na koji način omalovažio, niti vrijeđao bilo koga. Imamo kolegu Peđu Grbina se javio za stanku, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Čl. 240. st. 4. Poslovnika propisano je da će se opomena s oduzimanjem riječi izreći i kada zastupnik u svojem govoru vrijeđa hrvatski narod, vjerske, nacionalne i druge zajednice, spolne, rodne i druge skupine, te strane države i međunarodne organizacije i njihove predstavnike. Uvaženi kolega Zekanović, iako ne znam, koliko bi nakon njegovih istupa, on zasluživao taj pridjev uvaženi je u svojoj raspravi odlučio prozvati jednu osobu zbog njene spolne orijentacije. I to baš po točci dnevnog reda, u kojoj se ponovno, ponovno raspravlja o jednom referendumu u kojem se traži umanjivanje prava određenih manjinskih skupina u RH. Uvažene kolegice i kolege prozivanje nekoga zbog spolne orijentacije, pozivanje jedne političke opcije, zbog toga što je kandidirala nekog tko je homoseksualac, je neprihvatljivo, bilo gdje a pogotovo u Hrvatskom saboru. Zbog toga vas molim, da svi zajedno okrenemo leđa g. Zekanoviću i pokažemo tim stavom, što mislimo o ovakvom govoru kako je kolega Zekanović danas koristio u Hrvatskom saboru. Poštovane kolegice i kolege, ako želimo da Hrvatska bude moderna i demokratska država, a vjerujem da svi ili barem gotovo svi koji sjedimo ovdje to želimo, ovakvom govoru, na ovom mjestu, jednostavno treba reći doviđenja. Hvala.
Kolega Peđa Grbin, dakle, vi ste se javili za stanku. Dakle, niti jednom svojom riječju niste rekli razloge niti obrazložili. Pozvali ste se na čl. 240. stavak 4 čini mi se. Dakle, mogli ste se javiti za povredu poslovnika i onda reći o čemu se radi. Budući da ste se pozvali na krivi i zloupotrijebili ste vaše javljanje za stanku izričem vam opomenu. Imamo povredu poslovnika, poštovani kolega Zekanović, izvolite.
Dakle, 238. članak je jasan o čemu se radi. Ja prvo moram komentirati da je ovo fantastično kako SDP brani HDZ, a dragi kolega, Grbin, dakle, ja sam rekao što je legitimno, legitimno da HDZ kandidira kandidat koje su bilo koje rodne orijentacije, spolne, mogu to biti homoseksualci, mobu biti lezbijke, legitimno je da vi imate u vašem klubu 15 Srba ili Roma, to je sve legitimno. Ja nisam rekao da je to loše, nego da je to legitimno. Tako da nisam nikoga uvrijedio, a meni je fantastično kako vi branite HDZ i volio bi da mi svi zajedno okrenete leđa, to bi mi bilo baš onako fora.
Zahvaljujem kolega Zekanoviću, mislim da nije povrijeđen poslovnik, ni na koji način, temeljem članka 239. zbog zloupotrebe povrede poslovnika, izričem vam opomenu. Kolega Grbin, jel se javljate za povredu poslovnika ili za stanku?
Za povredu Poslovnika, naravno [[Upadica Brkić: Izvolite.]] Poštovani g. potpredsjedniče, povrijedili ste čl. 248. Poslovnika Hrvatskog sabora. Člankom 248. Poslovnika Hrvatskog sabora, koji regulira institut stanke, ni na koji način nije propisano da bi se zastupnik koji traži stanku, trebao pozivati na određeni stavak. Naime, samim činom traženjem stanke, vrlo jasno sam naznačio koja je moja intencija, zatražio sam stanku, krajnje stanke određujete vi, kao predsjedavajući i nitko drugi. Možete ju odrediti u trajanju od 10 do 30 minuta i to je vaša volja. Moji razlozi zbog kojih sam tražio stanku, bili su vrlo jasni, između ostalog, zato da okrenemo leđa g. Zekanoviću i to sam barem ja mislim, vrlo jasno i obrazložio. Hvala.
Poštovani kolega Peđa Grbin, dakle, točka dnevnog reda, nije izlaganje kolege Zekanovića, vi ste u svom izričaju, kada ste digli ruku za stanku, niti jednom jedinom riječju niste obrazložili vaš zahtjev niti ste rekli o čemu se radi. Dakle, molim vas, mislim da nije povrijeđen poslovnik i nemojte zloupotrebljavati ubuduće institut poslovnika, budući da niste tražili stanku, ne dajem stanku i otvaram raspravu u ime Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku, poštovani kolega Zlatko Hasanbegović, izvolite.
Potpredsjedniče velepoštovana državna tajnice Rimac, Visoki dome. Vratimo se na politički meritum, u ime Kluba Neovisnih za Hrvatsku, ovu saborsku raspravu, vidimo kao organski nastanak, ranije rasprave o protureferendumski nadahnutom Plenković Kuščević prijedlogu zakona o financiraju političkih aktivnosti, izborne promidžbe i referenduma. Tom smo prigodom konstatirali i egzaktno dokazali parafraziram, da će vlada, magistra Plenkovića i družine ući u povijest hrvatske politike i parlamentarizma kao prva koja je iz političkog motiva, posegnula za krađom tuđega, Bauk Grbinova intelektualnog vlasništva i u saborsku proceduru uputila njihov zakonski prijedlog u vezi s referendumom. U slučaju postupanja prema posljednjim referendumskim inicijativama, vlade, magistra Plenkovića, ministra Kuščevića, te njegova tzv. povjerenstva, u ovom slučaju, bolje rečeno, komisije, za provjeru broja i vjerodostojnosti potpisa, nije riječ o preuzimanju Milanovićeva i SDP-ova obrasca, referendumskog političkog postupanja. Upravo suprotno, pomalo s nelagodom i s moje strane bogohulno zamjećujem da se Milanović, Bauk, Grbinova teorija i praksa postupanja s referendumskim inicijativama u odnosu na Plenkovićevu beskrupuloznu protureferendumsku doktrinu i zlouporabu moći čini tek protureferendumskim zanovijetanjem, nešto poput leta muhe oko kravina repa. Narodni zastupniče Bauk, kada smo pomislili da od vas i gospodina Milanovića, ne može biti gorih čuvara nepromjenjivosti, ne sustava, već sistema, suočili smo se s vladom magistra Plenkovića i njegovim ministrom Kuščlevićem. Narodni zastupniče Bauk, u odnosu na Kuščevićevu manipulaciju, vaše protureferendumske zlouporabe moći čine se kamilicom te velikodušnim i darežljivim političkim postupanjem. Zašto darežljivim i velikodušnim? Zato što ste savršeno dobro znali da među potpisnicima tadanjih referendumskih inicijativa birača SDP-a i vaših kukuriku ortaka iz HNS-a nije bilo ni u tragovima. Za razliku od magistra Plenkovića i Kušćevića koji bahato prelaze preko njima dobro poznate činjenice da se među više stotina tisuća pogaženih referendumskih potpisa nalaze značajan pače i pretežit broj potpisa onih čijim su glasovima i dovedeni u tekući položaj neograničene i faraonske moći. Sve to narodni zastupniče Bauk čini vas kvalificiranim imati moju preporuku da sutra nakon političkoga potonuća preuzmete neku od sinekura u nevladinu gongu, kao što vidimo rasadišu novih i perspektivnih SDP-ovih kadrova. U svijetlu rečenog temeljno pitanje glasi, ako Vlada magistra Plenkovića nije posegnula za Milanović-Baukovim protureferendumskim modus operandium čijom je onda teorijom i praksom te političkom ostavštinom nadahnuta. U odgovoru na to pitanje dolazimo do ključne spoznaje o duhovno političkim, kadrovskim i mentalnim temeljima te ishodištima današnjeg HDZ-a i njegovo predsjednika te predsjednika hrvatske Vlade magistra Plenkovića. Zbog intelektualne lijenosti i nesposobnosti pronalaženja vlastitoga manipulativnog modela magistra Plenković je posegnuo za referendumskom baštinom svoje sada ostavljene i ucviljene političke pomajke gospođe Jadranke Kosor, otišavši korak dalje sukladno predaji da djeca, politička djeca mogu nadmašiti roditelje. Naime, kada je donosio odluku da se po svaku cijenu onemogući referendumsko izjašnjavanje o izbornom zakonu i promjeni Ustava, magistar Plenković na vijest o broju prikupljenih potpisa mogo je iz prakse dosadanjih Vladinih postupanja odabrati između dva modela. Prvog čiji je rodonačelnik Milanovićeva vlada u izvedbi njegova ministra Bauka koji se sastoji od slijedećeg. Od ukupnog broja prikupljenih i predanih potpisa izuzelo bi se u suradnji s Državnim zavodom za statistiku slučajan uzorak od 5%, dakle ne svi potpisi, a kako bi se procijenio naravno i tada bez bilo kakvog vanjskog i neovisnog nadzora i provjere, broj ispravnih i neispravnih u ukupnom broju potpisa. Suočen s činjenicom da bi se odabirom Baukova modela s velikom vjerojatnošću ustanovilo da je Vladi jedina politički opasna referendumska inicijativa Narod odlučuje prikupila dostatan broj potpisa za raspisivanja referenduma, magistar Plenković je posegnuo za drugom poznatom praksom modelom svoje političke pomajke Jadranke Kosor. Podsjetimo zaboravne godina je 2010. borbene sindikalne središnjice uz logističku potporu oporbenog i tada još klasno svjesnog Milanovićeva SDP-a prekaljenog borca za radnička prava Radimira Čačića, te socijalno osjetljive sindikalne aktivistice Severine, pokreću referendumsku inicijativu protiv vladina prijedloga Zakona o radu. Inicijativa ja uspjela, prikupljeno je gotovo 800 tisuća potpisa, Milanović grmi o vladinoj obvezi referendumske provjere narodne volje, te kao do danas dokazani čovjek dijaloga i više puta promišljene, blage i uvijek mudro izgovorene riječi Vladu optužuje za nedostatak želje za tzv. dijalog s građanima. Prestrašena Jadranka Kosor suočena s 800 tisuća potpisa svome tadanjem Lovi Kušćeviću više se ne sjećam njegova imena nalaže provjeru ne po Baukovom kasnije modelu slučajno odabranog uzorka već po današnjem modelu svoga političkoga čeda magistra Plenkovića svakog potpisa, naravno bez bilo kakvog vanjskog i neovisnog nadzora, a za što je angažiran APIS. Ne pokojni Dragutin Dimitrijević već Agencija za podršku informacijskim sustavima itd. Do jučer kondomimijsko vlasničko leno Grada Zagreba Milana Bandića te hrvatske Vlade. Istog onog APIS-a protiv kojeg je zbog navodnih prevara u obradi izbornih rezultata u veljači 2016. grmio tadanji predsjednik HDZ-a uz frenetično odobravanje mogu osobno posvjedočiti Hotel Panorama, veljača 2016. barem 70% zastupnika HDZ-a u ovoj sabornici te više od polovine ministara u današnjoj Plenkovićevoj vladi. DIP je tom prigodom podnio i kaznenu prijavu protiv nepoznatog počinitelja naravno s nepoznatim epilogom. Gospođa Kosor je time sizifovski prionula milion kuna vrijednom pokušaju traženja dlakine dlake u jajetu poništavanju više od polovine potpisa, ali se to pokazalo nemogućim uz Milanovićeve opaske da je riječ o grafološkom cjepidlačenju i citiram navodim nepravilostima. Vlada gospođe Kosor, vlada majke Vlade magistra Plenkovića suočena s dostatnim brojem valjanih potpisa povukla je zakon iz procedure čim je raspisivanje referenduma postalo bespredmetno. Bez obzira na to tadašnji tribun izravne demokracije gospodin Milanović tražio je raspisivanje referenduma neovisno o činjenici da je zakon povučen iz procedure jer citiram, on Vladi ne vjeruje optužujući Vladu da se boji referendumskog, citiram, suda građana. Gđa. je Kosor za razliku od svoga političkog posinka koji to danas odbija, ipak posegnula za proceduralnim smokvinim listom i bez obzira na povlačenje zakona, obratila se putem HS Ustavnom sudu koji je donio konačno utvrđenje o nepotrebnosti referenduma. Na temelju svega, na što zaboravne treba podsjetiti ključno političko i pravno pitanje glasi, zašto provedba građanske referendumske volje ne ovisi o zakonskim odredbama, već o dobroj volji i arbitriranju, te grafološkoj dioptriji Jadranke Kosor, Zorana Milanovića, Arsena Bauka, mag. Plenkovića i Lovre Kuščevića? Zato što zakonom nije jasno i nedvojbeno propisano koja ustanova provjerava valjanost potpisa, kao ni pravo pokretača inicijative ili neovisnih promatrača da nadziru prebrojavanje. Time je stvorena praznina koju umjesto neovisnog tijela primjerice DIP-a, ispunjava Vladi, na ovom slučaju Plenkovićevićev Kuščevićeva zlouporaba moći. Što imamo sada u vezi s posljednjim referendumskim inicijativama? Izvješće Kušćevićeva tzv. povjerenstvo u kojem stoji za raspisivanje referenduma o Plenkovićevoj Vladi politički najopasnije inicijative Narod odlučuje, kako bi rekao Milanović, navodno nakon Kuščevićeva grafološko dioptrijskog decimiranja, nedostaje tek 3290 potpisa, dakle, manje od 1%. U isto vrijeme Kuščevićeva komisija putem APIS-ovih brojača ustanovila je čak 40 875 navodno nevaljalih potpisa. Tu dolazimo i do APIS-ovih kontrolnih lista, prema kojima je više od 30 000 potpisa bez bilo čijeg nadzora i neovisne dodatne provjere proglašeno neispravnim, među ostalim i zbog tzv. nečitkosti neispravnog OIB-a bez obzira na vjerodostojnost potpisa, te unošenje podataka koji nisu propisani, matični broj građanina iako se pomoću njih može doći do OIB-a, te ustanovit vjerodostojnost potpisa. Dame i gospodo, može li provedba referendumske narodne volje ovisiti o grafološko dioptrijskim sposobnostima 14 činovnika iz različitih ministarstava? Priznajem, kao student na kolegiju pomoćnih povijesnih znanosti nisam briljirao u Njemačkoj Gotičkoj paleografiji, ali to samo po sebi nije značilo da su tekstovi bili nečitki, već da je ono što je meni bilo nečitko, primjerice kolegi Bunjcu ili svim ostalim studentima, bilo savršeno čitko. Zašto se predstavnicima referendumskih inicijativa onemogućuje uvid u kontrolne liste s navodno neispravnim potpisima uz subinteligentno i apsurdno obrazloženje o zaštiti osobnih podataka od istih onih koji su te podatke, ne samo prikupili, već i pregledali. Tandem Plenković Kuščević otišao je i korak dalje po političkoj drskosti postupkom bez presedana. Naime, kontrolni listovi, bez obzira što su radni materijal, su uništeni i prije odluke HS o tome hoće li se i pod kojim uvjetima raspisati referendum, te hoće li o tome, kao i u svim dosadašnjim slučajevima, konačno utvrđenje dati Ustavni sud. Zašto ste gospodo bili nestrpljivi, te uništili kontrolne listove? Kako ste znali da u HS možda neće proraditi savjest, te da neće zatražit se dodatna provjera navodno nevažećih potpisa. Mogli ste ovu farsu odigrati do kraja, ne uništavati kontrolne liste do odluke HS i cijelu travestiju zamotati u Briselski proceduralni celofan koji bi vam kao i uvijek do sada odobrio i Ustavni sud. Čudi me to od vas g. Plenkoviću, igru ste mogli elegantno privesti kraju, zakonska vam praznina omogućuje da radite što hoćete, a Ustavni sud bi kao drugi ešalon obrane sistema kao i mnogo puta do sada ili pilatovski oprao ruke ili odlučio onako kako se to od njega i očekuje. Totem stabilnosti bi ostao neokrznut, Briselski vuk sit, a hrvatske ovce barem do slijedećih izbora na broju. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hasanbegoviću. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega, u ime Vlade poštovani ministar g. Lovro Kuščević, izvolite.
Hvala vam lijepa potpredsjedniče, kolegice i kolege, pa prvo bih evo, zahvalio bih na raspravi g. Hasanbegoviću i ispravio ovo što ste rekli da rezultati prebrojavanja ovise o grafološkom vještačenju, ja vas to citiram. Dakle, napominjem, ponavljam, da nikakvo grafološko vještačenje niti jednog potpisa nije postojalo, već se samo gledalo da li je osoba unijela ispravno ime, prezime, OIB i da li je na bilo koji način potpisano, neovisno o kvaliteti potpisa, a kamoli da se grafološki to vještačilo. Postavili ste pitanje čijom smo teorijom i praksom vođeni? Pa, ja bih rekao, prvo za čime smo posegnuli, to je prisega u HS koji smo ovdje dali i predsjednik hrvatske Vlade, g. Plenković i svi mi ministri, naravno i ja osobno kao ministar i to 3 puta, napominjem, a ta prisega između ostalog je govorila da ćemo poštivati hrvatski Ustav i hrvatske zakone, dakle to je prva stvar kojom smo se vodili u cijelom ovom procesu, a u konačnici to je potvrdio i Ustavni sud RH. Zatim, vođeni smo bili preporukama Venecijanske komisije koja kaže, evo ja ću bit slobodan, pa ću vam i pročitat što je Venecijanska komisija rekla, važno je provjeriti, dakle, toč. 3., toč. 4., st. f., važno je provjeriti potpise, uspjeh ili neuspjeh inicijative ili zahtjeva za referendumom ne smije se određivati na temelju uzorka koji može sadržavati neuobičajeno veliki broj nevažećih potpisa ili pak ni jedan dok s druge liste s potpisima mogu biti one itd., itd.. Dakle jasno kaže Venecijanska komisija moraju se provjeravati svi potpisi, to je druga stvar. Treća stvar kojom smo se vodili, vodili smo se voljom i zaštitom volje onih oko 3 milijuna i 300 tisuća birača koji nisu podržali ove referendumske inicijative, 3 milijuna i 300 tisuća birača koji nisu podržali one, ove referendumske inicijative i koji također imaju pravo na zaštitu svoga stava i zaštitu svoga mišljenja jednako kao i ovi koji su dali podršku ovim referendumskim inicijativama. I na kraju posegnuli smo se sa zdravom pameću, sa razumom i sa nespornim činjenicama koje glase a imali ste ih priliku vidjeti u ovim izvješćima. Dakle te činjenice jesu, samo za jednu inicijativu čitam, da imamo u jednoj inicijativi 8 tisuća duplih potpisa, 2594 OIB-a koji uopće ne postoje, dakle nepostojećih OIB-a koja je to mašta bila. 428 osoba je potpisalo maloljetne, najmlađi samo 2 mjeseca. 150 osoba koje su potpisale nisu uopće hrvatski državljani, dakle nemaju pravo potpisa. 240 mrtvih osoba je potpisano, gle čuda. 33 tisuće 554 potpisa su neispravni iz sljedećih razloga, osobnog imena na potpisnoj listi ne odgovara osobnom imenu u popisu birača. Nečitko su upisani ti podaci, dakle ne može se ustanoviti ime, prezime ili OIB. Neispravan OIB, prazan redak, dakle ništa nije upisano već je samo potpisano. Podaci su prekriženi, nisu uneseni svi podaci, dakle nedostaje ili ime, ili prezime, ili OIB ili nedostaje potpis, podaci su ispravljani, do te mjere da su nečitki, itd., itd.. Dakle vođeni smo sa svim elementima za koje svi ovdje u Hrvatskom saboru su prisegli i mislim da i očekujem da će Hrvatski sabor u petak, pa možda čak i jednoglasno sad kada čuje sve ove argumente prihvatiti ovo izvješće da je ovo jedan bio veliki test demokracije koje je hrvatska Vlada položila a evo očekujem da će ga na isti način, da će taj test demokracije na isti način položiti i Hrvatski sabor. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom ministru. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Zlatko Hasanbegović. Izvolite. Uključite se molim vas, hvala.
Poštovani ministre niste dobro slušali. Naravno da znam da se nije provodilo niti je to moguće grafološko vještačenje potpisa, dakle ja sam posegnuo za metaforom o grafološko dioptrijskim sposobnostima. Govorite o nečitkosti, tko je ustanovio tu nečitkost? Iz izvješća vaše komisije, samo jedan primjer se može jasno razaznati nakon što ste dobili taj APIS-ov proizvod da je 14 činkovnika dodatno smanjivalo, dakle dodatno povećavalo na temelju koje sposobnosti, dakle subjektivne procjene tih 14 ljudi je li čitko ili nije čitko. Niste provodili zakon jer zakon o tome i vi to dobro znate na postoji.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zlatku Hasanbegoviću. Sljedeća replika poštovani kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Obzirom da vas je kolega Hasanbegović inspirirao na javljanje u ima predlagatelja, ja vam na tome zahvaljujem jer ste dali meni mogućnost da bez zlouporabe Poslovnika odgovorim na ono što je on rekao, replicirajući vama jer je nekoliko puta spomenuo određene primjedbe na utvrđeni broj potpisa u referendumskim inicijativama od 2013. do 2015. Čak ste upotrijebili riječ zlouporaba u tom kontekstu. Dakle ni na jedan postupak utvrđivanja broja potpisa koje su prikupile referendumske inicijative od 2013. do 2015. nije bilo primjedbi ni od jedne inicijative. Dakle što se toga tiče ne postoje zlouporabe koje bi bile onda kontinuirane i od ove Vlade. Radi se o poslu koji je odrađen korektno i na koji nije bilo ama baš ni jedna primjedba. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bauku. Sljedeća replika poštovani kolega Robert Podolnjak. Izvolite.
Poštovani potpredsjendiče. Gospodine ministre, kada ste se već pozvali na kodeks dobre prakse Venecijanske komisije ali jako se selektivno pozivate na taj kodeks. Ako je nešto što se iz kodeksa može iščitati kada je u pitanju su referendumi onda je to sljedeće da postupak provedbe referenduma od predreferendumske faze do završetka referenduma mora provoditi jedno nezavisno i nepristrano tijelo odvojeno od Vlade. I kodeks i posljednje dopune smjernice koje je donijelo Vijeće, Paralamentarna skupština Vijeća Europe u siječnju ove godine o tome govorim a vi ste napravili sve suprotno tome. Vaše povjerenstvo ministarstva, vaša Vlada a ne neovisno i nepristrano tijelo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Podolnjaku. Sljedeća replika poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite kolega Bulj.
Evo, hvala lijepo. Ja bih samo kratko kazao da je ministar ovdje kazao da 3 milijuna i 300 tisuća Hrvata, birača nije podržalo građane Hrvatske, nije podržalo referendum šta je apsolutna neistina jer vi niste omogućili 3 milijuna i 300 hrvatskih glasača da ispunite zakonsku obavezu i volju većine da vidimo da li podržavaju referendum ili ne. Vi ste rekli neistinu, vi ste obmanili još jednom javnost. Birači, građani RH ne mogu izaći i kazati što misle o ovome pitanju ili za ili protiv, vi ste ukrali to narodu. Vi ne date nama saborskim zastupnicima, da provjerimo, da vidimo gdje su liste. Kontrolne liste, sakrili ste liste, cijeli dan, ja i kolege iz Mosta jučer smo tražili od svih nadležnih u Saboru, da nam pokaže gdje su kontrolne liste, za nevažeće, nisu, ukrali [[Upadica Brkić: Zahvaljujem, zahvaljujem.]] ste referendum ministre.
Zahvaljujem kolega Bulj. Sljedeća replika poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Gospodine ministre, vi ste rekli da ste se vodili između ostalog, ostalog vodili zaštitom 3 milijuna 300 tisuća hrvatskih građana koji nisu potpisali ovu inicijativu, kao i da ste se vodili zdravom pameću. Vidite g. ministre, vi se trebate voditi, jedino činjenicama, da li je skupljeno dovoljno potpisa ili nije, ja osobno smatram da nije i ja vjerujem da nije, a o tome ću govoriti u svojoj osobnoj raspravi. Zato što su i ove dvije inicijative prilikom prikupljanja potpisa, bavili se manipulacijom, naknadnom pameću, pa su ih naknado pronašli itd. Međutim, zbog cijelog procesa kako se utvrđivala brojnost prikupljenih potpisa, zbog razine transparentnosti, odnosno, netransparentnosti, na kojoj ste vi nastupali u javnosti, mi sada imamo situaciju, da nas već mjesec dana terorizira jedna glasna i agresivna manjina i to ste isključivo krivac vi ministre. Ja vam preporučujem da do kraja večeri pustite državnoj tajnici, da brani stavove vlade, da vi više ništa ne govorite. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Đujić, odgovor, poštovani ministar Kuščević, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Gospodine zastupniče, kada vi budete ministar, onda ćete odlučivati tko će braniti koju točku iz vašeg resora, do tada se strpite i nemojte se uplitati u rad ministarstva na takav način. A što se tiče toga da sam branio 3 milijuna i 300 tisuća onih koji nisu potpisani, da, to je upravo sadržano u odluci Ustavnog suda, meni je žao da sada ne mogu pronaći, velika je odluka, ali možete pročitati, gdje oni kažu, da apriori uzeti za vjerodostojno, bez provjere, ovo što su inicijative izvele, njihove brojke, bi bilo grubo kršenje i prava i interesa onih sugrađana, koji nisu podržali. Dakle, tu smo zaista se evo uskladili i drago mi je da pravnici u mom ministarstvu i Ustavni sud imaju slična, pozitivna stajališta prema ovom problemu. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom ministru, poštovana kolegica Strenja, ja bi vas lijepo molio da ne ometamo govornike. Idemo na sljedeću repliku, poštovani kolega Marko Vučetić, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] očito je da je došlo do oproba prema referendumu, ne nužno, ne mislim, vezano za ovaj referendum, nego o tome, da vlast nije zainteresirana da se referendumi provode. Što se tiče ovog referenduma, sasvim je razvidno da rasprava ide u potpunom krivom smjeru. Ja bi bio protiv izvješća vlade, da su me kolege uvjerile da su nestale informacije, a ne da je nestao medij. Sasvim je irelevantno, na kojem mediju će neka informacija biti prisutna. Bitno je da informacija nije uništena. Jer isto tako bi vas mogao, da dovedem stvar do krajnjega apsurda, postaviti pitanje, što ste učinili s kemijskim olovkama, s kojim su se bilježili ti podaci. Dakle, apsurdno, treba napraviti razliku između informacija i znanja. Ukoliko postoje povjerljive informacije, koji potpisi nisu valjani, onda je informacija valjana i provedena korektna.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Vučetiću, sljedeća replika, poštovani kolega Slaven Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani ministre, zbilja s velikim žarom i trudom, branite ono što je ustvari neobranjivo i mislim da vam malo tko vjeruje u hrvatskoj javnosti, vi ste mogli svakako biti transparentniji, jer ovo što je u mediju nije dostupno, dakle, vi ste načinili podatke nedostupnim, dakle, nepovjerljivim, a to se naravno može uvijek provjeriti, ali činjenica je da se može, ne pomaže oko toga, da mi u Hrvatskom saboru, nismo bili u prilici to pogledati. Dakle, mislim da vam narod ne vjeruje i žalosno je da potpise provjeravate i mjerite kao što se mjeri vrijeme u atletici na trci od 100 m. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor poštovani ministar.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Znači svatko ima pravo uvida pa tako i vi kao fizička osoba i to je bilo prije nekoliko mjeseci, niste se odazvali i niste izvršili uvid, a ponoviti ću izvješće i tumačenje Nezavisne hrvatske agencije za zaštitu osobnih podataka, koji kaže, da nije razvidno postojanje zakonska obveza, niti utemeljenja za dodatno omogućavanje uvida u navedene podatke birača, osobito uzimajući u obzir interese i temeljna prava na zaštitu osobnih podataka pojedinaca, o čijim podacima se konkretnom slučaju radi. Moramo razumjeti, da moramo štiti hrvatske zakone, moramo štiti osobne podatke, jer tu je kategorija koja je zaštićena hrvatskim zakonima. Evo, ga, žao mi je što niste izvršili uvid. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Marko Sladoljev, izvolite.
Dakle, vi se cijelo vrijeme, poštovani ministre, da ste vi bili nepristrani u cijelom tom procesu. Dakle, sjećate se dakle, u toku samih potpisivanja peticije da je i premjer Plenković, izrezivao politički stav protiv referendumske inicijative, govorio o marginalnima, da ste vi nastupali kao političar protiv te inicijative, što dodatno kontaminira cijeli proces. Sjećate se kada je bio referendum o braku, kada je tada Milanovićeva vlast također svoj politički stav dakle, bila protiv, kada su dakle, izrazivali protivno sav, a vaš obrazac ponašanja je bio potpuno isti kao Milanovićev u ovom dakle, slučaju. Dakle vi ste u toku procesa, potpisivanja bili protiv referenduma i to ne možete negirati.
Zahvaljujem poštovanom kolegi. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovani ministre i poštovana državna tajnice. Pa meni je žao evo što je otišao moj prethodni za ovom govornicom, g. zastupnik Hasanbegović. Naime, u svom vehementnom nastupu iz kojega sam ja iščitao žaljenje za gubitkom fotelje ministra kulture i mogućnosti upravljanja kulturom u Hrvatskoj, koji je odluku donio, kako on kaže magistar Plenković pa onda ovdje i nastupa nevjerodostojno. Naime, ovdje u ovoj sabornici se zalaže s pravom za provedbu referenduma i odriče pravo HS-u da ukoliko se nisu stekli uvjeti za to, da bi se ipak trebali održati referendumi. Dok samo tu preko druge strane trga, u jednoj drugoj vijećnici grada Zagreba za mogućnost odlučivanja na referendumu kad je u pitanju pitanje preimenovanje ulica i trgova u gradu Zagrebu pa bi mi bilo draže da mi obrazloži koliko je to jedno s drugim je u skladu, koliko kolidira jedan stav ovdje, a drugi stav samo 100 m dalje u drugoj vijećnici. No, da se ja vratim na ono što sam htio reći u ime zastupnika HDZ-a, a to je da je prema čl. 87. st. 3. Ustava, HS dužan raspisati referendum o izmjeni Ustava, zakona ili drugih akata iz djelokruga HS-a, kad to zatraži jedna desetina birača u RH. Dakle, cjelokupna naša rasprava i sve ono što je prethodilo ovoj raspravi utemeljeno je u tom čl. Ustava u kojemu HS mora kao prethodno pitanje utvrditi da li su referendumske inicijative u Hrvatskoj prikupile 10% ukupnog biračkog popisa u RH. U tom smislu, HS dobio je od strane dviju referendumskih inicijativa, potpise za 3 referendumska pitanja, da ih sada ne ponavljam, dva pitanja su se odnosila na referendumsku inicijativu Narod odlučuje za izmjenu čl. 72 i dopunu novog čl. 72.a o izboru zastupnika u HS, i druga inicijativa, Istina o Istanbulskoj, je također imala pitanje koje se odnosi na ratifikaciju Istanbulske konvencije, kao i u drugom dijelu o ovlasti Sabora, da može istom onom većinom koju je određeni međunarodnu konvenciju ratificirao, da ju može, da ju može deratificirati, odnosno da može poništiti njeno potvrđivanje u HS. Prije nego što su krenuli u potpisivanje i skupljanje potpisa koje je trajalo 15 dana od 13. svibnja do 27. svibnja, ministar uprave, ovdje nazočni Lovro Kuščević je javno objavio kao što je ranije to naložio Ustavni sud, da, da bi te referendumske inicijative mogle prerasti u referendum, one su dužne prikupiti 374 tisuće i 400 potpisa hrvatskih birača, što predstavlja 10% ukupnog popisa birača, i ukoliko su to napravile i ukoliko to donesu, te potpise valjane u HS, onda HS treba raspisati referendum ili ako ocijeni da referendumska pitanja nisu u skladu sa hrvatskim Ustavom, o tome pitati Ustavni sud. Ali, HS kada mu se doprinese 10% birača za svako referendumsko pitanje, dužan je ili raspisati referendum, ili ako dvoji o ustavnosti, pitati o tome Ustavni sud RH, a nije u mogućnosti sam reći, nećemo sad raspisivati referendum jer držimo da ustavno pitanje nije u skladu sa Ustavom. I tu je najvažnija, po meni, podloga za uopće raspravu ovdje o ovom pitanju u HS. Kad su inicijative, 13. lipnja prošle godine i 20. lipnja prošle godine, donijele u HS popise birača, jedino što je HS mogao napraviti kako bi ispunio svoju obvezu iz čl. 87. st. 3 Ustava je provjeriti jesu li te inicijative prikupile dovoljan broj potpisa i za to je što je jedino bilo i moguće, naložio izvršnom tijelu, tj. Vladi RH, koja ima administrativni kapacitet i administrativnu infrastrukturu, to prebrojiti, da prebroji i javi i vrati informaciju u HS jesu li te inicijative prikupile dovoljan broj popisa birača, kako je to predviđeno HS-om. Vlada je angažirala resorno ministarstvo. Ono je angažiralo tvrtku APIS, formiralo povjerenstvo koje smo maloprije čuli, koje se sastojalo od članova službenika, državnih službenika u Ministarstvu uprave, MUP-a i Državnoj agenciji za zaštitu osobnih podataka i nakon svega i nakon svega su utvrdili da inicijative nisu prikupile potreban broj potpisa birača, da bi HS mogao raspisao referendum, ili pitati Ustavni sud, o tome jesu li ta pitanja u skladu sa Ustavom. Paralelno dok se to događalo, to je vrlo važno reći, referendumske su se inicijative, ... [[Govornik se ne razumije.]] da li je HS u srpnju ove godine postupio u skladu sa zakonom i u skladu sa Ustavom, kada je taj posao prebrojavanja glasovanja, prepustio Vladi RH, postupio suprotno Ustavu i zakonu. Hrvatski Ustavni sud je rekao jasno, da je Sabor postupio ispravno i da je Vlada ta koja ima i svoju ovlast kao izvršno tijelo u RH i ima administrativni kapacitet ta koja može propisati, propisati odnosno provjeriti broj birača. I pri tome što je vrlo važno Vlada je ostavila mogućnost svim zainteresiranim hrvatskim građanima, a posebice predstavnicima inicijativa da dođu u ministarstvo, da dođu u APIS i provjere da li su, da li je neki potpis od 40-tak tisuća potpisa, da li je skinut sa kao nevažeći, a da je bio važeći. Interesantno da nitko od 130 tisuća takvih popisa koji su proglašeni nevažećima do dan danas nije našao za shodno reć da je ministra Kušćević ili APIS ili netko treći njih protuzakonito, protupropisno skinuo sa tog popisa koje su dostavile referendumske inicijative. Meni to nikako nije jasno, meni nije jasno da nitko od 120 tisuća potpisnika koji su uklonjeni da su nevažeći do dan danas, a prošlo je evo 7 mjeseci, nije rekao Vlada je tamo nešto smuljala, nije postupila ja sam tu potpisao točan je moje ime, točno je moje prezime, točan je moj OIB i ja sam potpisao i mene je Vlada skinula, odnosno ministarstvo, odnosno APIS. A pozvani su bili svi, to što netko nije došao provjeriti to mu danas ne daje pravo da govori da je nešto krivo napravljeno, a još uvijek postoji mogućnost da se dođe i da se provjeri jel je to tako. To može doći svatko u APIS provjeriti svoj, kolega, gospodine podpredsjedniče.
Gospodine Grmoja, ja vas lijepo molim već imate, ja već vas lijepo molim da imate već opomenu nemojte me prisiljavat da vam dam još opomenu i da vam oduzmem riječ.
Ne samo to, ne samo to da može doći provjeriti nego može ukoliko ima punomoć nekoga tko ne može doći iz Sinja provjeriti, a potpisao je a ima punomoć da dođe provjeriti u ime bilo kojih zastupnika pa i kolega Bulj, pa i kolega Grmoja može doći temeljem punomoći provjeriti je li taj gospodin koji je potpisao kao mene u Blatu na Korčuli doista još uvijek među onima koji su važeći ili ga je Vlada, APIS, povjerenstvo, netko uklonio. To može doći kad god želi i kad god to želi samo neka se najavi u uvjetima koji su vrijedili i za sve ranije. Prema tome Vlada je, ono što je važno, imala apsolutno pravo tako je potvrdio Ustavni sud to provjeriti i dostaviti te podatke saboru. Sabor nakon toga ima dvije mogućnosti ili iskazati nepovjerenje svojoj Vladi, iskazati nepovjerenje Vladi i reć mi dvojimo u Hrvatskom saboru da to Vlada nije napravila kako treba što nam ne pada niti na kraj pameti, nego zaključiti jedino ono što je zaključila ne ulazeći u meritum, dakle Hrvatski sabor ovime zaključkom ne ulazi u meritum, ne tvrdi niti da su referendumska pitanja u skladu s Ustavnom, niti da nisu, nego nije stečena pretpostavka da se o tome uopće odlučuje i mi iz tog razloga ne možemo donijeti odluku o raspisivanju referenduma. Pri tome, kolega Bulj, ne trebate mi upadati u riječ imati ćete vremena i pojedinačno, možete u ime kluba kako god želite i završno imate bogu hvala jako veliki broj načina da se javite za riječ time što se referendumskih inicijativa tiče to bi kolega Podolnjak kao profesor ustavnog prava morao i vama objasniti, nisu iscrpljene zakonske mogućnosti, predstavnicima građana odnosno referendumskih inicijativa jer su ima puno građana koji nisu potpisali na koji se vi ne pozivate. Dakle, imaju mogućnost zatražiti ustavno-pravnu zaštitu i provjeru nadzora nad provedenim postupkom na temelju čega će sabor u petak donijeti odluku da se nisu stekli uvjeti za raspisivanje referenduma Hrvatskoga sabora. To je ono što je važno. I još jednu stvar koju nisam rekao ne znam čini mi se da je možda nešto o tome govorio uvaženi ministar, a to je dakle da je Vlada odnosno APIS odnosno povjerenstvo uklonilo kap nevažeće samo one potpise koje je bilo jednostavno provjeriti, a to je da li napisano ispravno ime i prezime, da li je ispravan OIB, da li je u tom trenutku hrvatski građanin koji je to potpisao bio živ, a vidim da njih 250 u pravilu po inicijativa nije bila živ u vrijeme potpisivanja pa mi nije jasno kako se je to moglo dogoditi i da li je bio beba ovo par mjeseci koja nije bio punoljetni građanin pa je svejedno potpisao. Dakle, Vlada je ulazila samo u te vrlo jednostavne provjere, u grafološke, u grafološko utvrđivanje potpisa nije ulazila jer je bilo slučajeva da je na tisuću istih potpisa. Kako se može dogoditi da 4.000 građana se 2 puta na istom referendumskom pitanju nađu kao potpisnici, dakle puno je takvih nedostataka i zbog toga je to trebalo provjerit ne odričući dobru namjeru, nikome. Ono što je Vlada trebala napraviti jedino to je po nalogu Hrvatskog sabora provjeriti jesu li i te pretpostavke ispunjene. Dakle, to je važno i to treba spomenuti da Vlada nije ulazila u autentičnost potpisa, da li je netko potpisao u nečije ime ili nije to nije bio predmet provjere, predmet provjere je bilo samo ono što je vrlo jednostavno provjeriti i jučer i danas i sutra i za to nije kasno nikad nikome, dok postoji Zakon o čuvanju podataka naknadno provjeriti da li je ovdje u, da li je netko uklonjen sa popisa a nije smio uklonjen zato postoje ovdje u Hrvatskom saboru i popisne i popise liste svih inicijativa i popis onih koji su uklonjeni kao nevažeći, koga god to interesira nek se javi u ministarstvo nek dođe tamo provjeri i da skinemo tu floskulu o nekakvim kontrolnim listama koje bi sada onemogućile provjeriti da li je Vlada postupila točno ili nije postupila ispravno, to je važno ljudi. Nemojmo obmanjivati javnost zbog sitnih političkih, populističkih pridobivanja poena, nije točno ko god želi provjeriti je li njegov potpis tamo važeći ili nije može doći kad god želi. Ako je njemu daleko može ovlastiti kolegu Grmoju da on u njegovo ime provjeri svih tisuću, četiri tisuće ljudi može nego vam to ministar još jednom objasni, moguće a i imali ste vremena doći pa niste došli. Prema tome, toliko o tome. I na kraju, s time ću zaključiti dakle, to sam rekao i uvaženom kolegi Podolnjaku, Hrvatski sabor je najviša institucija u RH, zakonodavna institucija, predstavničko tijelo hrvatskih građana i ono ne može biti svedeno na pukom dostavljača referendumskih inicijativa Ustavnom sudu RH. Ono nije prijemna kancelarija Ustavnog suda, nismo mi urudžbeni zapisnik gdje će inicijative doći, mi ćemo to prepakirati i odnijeti ovdje na Ustavni sud. Ovo tijelo poštovani kolega i uvaženi prof. Podolnjak je vlasno donijeti odluku da nisu ispunjene pretpostavke za provedbu referenduma jer nije prikupljeno 10% birača u RH i vlasno je raspisati referendum kad je ta pretpostavka ispunjena i kad mi mislimo daj je pitanje u skladu sa Ustavom. Da je tome tako, ne bi Vlada Zorana Milanovića raspisala natječaj o zakonskoj definiciji braka, ne pitajući ništa Ustavni sud i nije ga imala pravo pitati i nije ga pitala jer je ocijenila da su prikupljeni potpisa i da je u skladu sa Ustavom [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] A meni je vrlo čudno da ste se onda vi poistovjetili sa Zagreb prideom i to na veliki argument ovoj Vladi [[Upadica Brkić: Kolega Bačić, kolega Bačić, hvala lijepa.]] odnosno ... [[Govornik se ne razumije.]] Zahvaljujem.
Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika nezavisnih poštovani kolega Marko Vučetić, izvolite kolega Vučetić.
Evo poštovane kolegice i kolege, i vi što slušate i vi što uvježbavate procese socijalizacije, ja vam se obraćam isključivo s ove jedne jednostavne razine o kojoj smo mi danas trebali raspravljati, bez unošenja osobnih ostrašćenih dimenzija a to je, mi smo danas trebali samo provjeriti jesu li ispunjeni formalni uvjeti za raspisivanje referenduma, o tome se isključivo danas radi. Jesu li ispunjeni formalni uvjeti za raspisivanje referenduma, ni o čemu drugome. Ti formalni uvjeti nisu ispunjeni. Međutim radi se ipak o nečemu drugom u čemu u ovoj raspravi i u čemu treba progovoriti a to je ove referendumske inicijative su nastale zbog isključivo jednog razloga a to je razlog koji se da svesti na jedno pitanje a to je čiji je HDZ. U trenutku kad je došlo do promjene u sastavu Vlade, pojavile su se i kojekakve inicijative, to su inicijative koje su zloupotrijebile politiku, koje su kompromitirale politiku u ovim referendumskim pitanjima ali i inicijative koje su kompromitirale religiju. I sjedne i s druge strane su se pokrenule jedne avetničke aktivnosti koje su trebale unijeti duh neslobode u hrvatsko društvo. Ove referendumske inicijative su po svom sadržaju, po kvaliteti, ne po kvantiteti koliko ste vi skupili potpisa, koliko ste ih sami upisali, koliko ste mrtvih oživjeli na jedan dan, koliko ste djecu prepustili o vremenitosti od 2 mj. i sveli na 18 g. i upisali ih na popisne liste. Ne raspravljamo o toj kvantiteti nego raspravljamo isključivo, ja makar sad o kvaliteti ovih, o sadržaju ovih referendumskih inicijativa. Zanima me kakvu bi tu realnost ova referendumska inicijativa stvorila da je ona uspjela i reći ću vam kakva bi ta realnost bila i u kakvoj bi mi realnosti živjeli. Danas bi makar po jednom tom pitanju da referendumska inicijativa da je uspjela, mi bi bili u Parlamentu, u Saboru u kojem bi imali dvostruke, dvojake, dualističkim modelom podijeljene zastupnike. Zastupnike koji imaju puno pravo glasa od zastupnika koji su unutra ušli kao slomljeni na antropološkoj razini. Ne da smo tim zastupnicima koji ne bi mogli glasovati o Vladi, koji ne bi mogli glasovati o proračunu, da smo njima onemogućili da glasuju o tome, nego smo onemogućili da njihovi birači koji su građani RH, koji pripadaju ovom političkom građanskom društvenom korpusu, da smo im poslali poruku da ukoliko odluče zadržati vlastiti nacionalni identitet ako ga se ne odluče odreći tog nacionalnog identiteta i glasovati za opće liste, da njihov glas ne vrijedi kao glas koji će reći da ili ne hrvatskoj Vladi, koji će reći da ili ne hrvatskom proračunu. Ova je kvaliteta, kvaliteta koju ja nazivam, koja je dovela do toga i sadržaj je duboko protuhuman, ovaj sadržaj je sadistički, onaj tko je sudjelovao u sastavljanju ovog pitanja, tko je sudjelovao u provođenju ovih aktivnosti, nije ništa drugo nego sadist. S filozofske razine, ja razumijem taj sadizam. To on proizlazi iz nemogućnosti da čovjek napravi autotranscedenciju, da nadiđe sebe samog. To je ono o čemu je ... [[Govornik se ne razumije.]] govorio, ne govori čovjek nego govori jezik. Gospodo, ne govorite vi, nego govori onaj jezik koji ste naučili u vlastitim sredinama, u vlastitim obiteljima, u vlastitim religijski obojenim pervertiranjima biti religije, vi ste žrtve vlastitog govora i vi ste prvi žrtve ovog ovako postavljanog referendumskog pitanja koje je trebalo dovesti da vaše samožrtvovanje dovede do žrtvovanja čitavog društva, da u ovom Parlamentu dakle imamo dvije razine zastupnika, zastupnici koji su slobodni zato što pripadaju većinskom narodu ili zastupnici koji su slobodni zato što su se odlučili odreći svog nacionalnog identiteta. Ovome ja želim razgovarati, ne o kvaliteti, da o kvaliteti. Kvantiteta me ne zanima, ne zanima me koliko je potpisa skupljeno i kojim mističnim okolnostima jer te mističke okolnosti proizlaze iz mistike da mi ne želimo da se provode referendumi. Iako sam protiv ovog referenduma jer ovaj referendum nije referendum koji je okrenut prema budućnosti, prema izgradnji društva, ovaj referendum je referendum na onoj razini koji hoće hrvatsko društvo svesti na konačnu sintezu prošlosti i to je najstrašnije. To je prodor nihilizma, jer se hrvatsko društvo, hrvatskom društvu, hrvatskim građanima se u ovoj sramotnoj, konačnoj sintezi prošlosti, koja bi se trebala nazvati sadašnjost, oduzima se budućnost, oduzimaju se svi vitalni elementi da bi se jedno društvo razvijalo. Ukoliko promatramo i to je politička kompromitacija. Oni koji su sudjelovali u tome, oni su napravili, izigrali su bit politike, kompromitirali su politiku. Oni s druge strane, kada se radi o Istanbulskoj konvenciji, oni su posegnuli za nečim drugim, oni su kompromitirali bit religije. Na koji način? Religija govori o suverenitetu, ne o nisko umnom suverenitetu i nisko umnoj nekakvoj suvremenosti koja će građane sveti na 2 kategorije. Religija govori o nečim drugom. Religija govori o suverenitetu izbavljenja od nasilja, o suverenitetu spasa. Recite mi u ovoj Istanbulskoj konvenciji, gdje smo mi promatrali, da se od početka povijesti, dakle u … [[Govornik se ne razumije.]] žene, žena koja je prisutna od početka povijesti do danas, do ratifikacije Istanbulske konvencije, bila je izložena nasilju. O tome mi razgovaramo. Mi razgovaramo o tome, da želimo na naša pleća preuzeti taj teret i tu nepravdu nasilja. Jer ako na naša pleća ne preuzmemo teret i nepravdu nasilja, ne možemo živjeti u svijetu jednakosti. Religija govori o suverenitetu jednakosti, o suverenitetu ljubavi, u ovim pustim fantazmagorijskim, mističnim uzdizanjima što će nam Istanbulska konvencija, ratifikacija Istanbulske konvencije donijeti i nakon 6 mj. ili godinu dana ili 10 g. oni koji su kompromitirali bit religije, nikada se neće suočiti s istinom, da nam Istanbulska konvencija, ratifikacija Istanbulske konvencije, donosi, taj prvi korak u globalnoj borbi protiv nasilja. Kada govorim o tome, da je ova inicijativa, kompromitirala bit religije, posegnuti ću samo za jednim primjerom, recite mi zar religija, nije globalno djelovala prije globalizacije? Zar to nije onaj dio realnosti ili institucija, koliko se promatra o kršćanstvu ili Katoličkoj crkvi, koja je globalno djelovala i prije procesa globalizacije. Zar religija ne djeluje globalno? Ako ne djeluje globalno i ako se suvremenisti na religijskom području, onda izvolite, ukoliko ste kršćani, krečite se samo onim prostorom kojim se je kretao Krist. Izvolite napustite onda ova područja i vratite se u suverenitet vlastitog preventiranog kršćanstva. Kršćanstvo to nije, kršćanstvo nije religija nasilja, kršćanstva govore o identitetu. Ti suvremenosti koji će govoriti o preferencijalnim glasovima, ja ću im postaviti pitanje, koliko su sredstava bili na mjesečnoj razini prije politike, s koliko sad raspolažu. S koliko su sredstava ušli u politiku, s koliko će sredstava izaći iz politike? Hajmo okrenuti tu dimenziju. Da nema ove inspiracije, ni hilizma, pesimizma, i potrebe da na filozofski način nešto izborim, ni minute ne bih bio u ovom Domu, jer je na iznimno nisko spoznajnoj razini, na niskoj je razini kreiranje društvenog procesa i slike hrvatskog društva i čovjeka, ljudi koji bi tu trebali živjeti. Ove inicijative tome pridonose, ove inicijative su prodor ništavila. Oni koji se zalažu za ova dva pitanja su na liniji … [[Govornik se ne razumije.]] Netko im je nadčovjek, a netko im je ono ljudsko, ogavno, što ne smije pripadati, ni približiti se toj veličini i volji za moći. Mi smo uprizorili, najnegativnije, nihilističke, pesimističke koncepte i uprizorili smo ih u formi kreposti, u formi domoljublja u formi borbi za hrvatsko društvo. To je u konačnici da završim s ovim, ovo je borba za HDZ mladež HDZ-a oni koji su odijeljeni, koji su potjerani, koji su otpadnuti ili udaljeni iz HDZ-a bore se za svoj novi HDZ. Oni koji su sada u HDZ-u bore se da u tom svom HDZ-u i ostanu. S druge strane, ove sadržaj, ovih inicijativa je borba za protuhumani, antihumani koncept hrvatskog društva i to treba reći. S formalne razine su ispunjenje sve pretpostavke da se ovaj referendum ne održi s spoznajne razine, s moralne razine, s razine autotranscendencije, ovaj referendum nikada nije ni trebao ući u jednu bitnu ljudsku dimenziju, a to je dimenzija riječi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Vučetiću, sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani kolega Robert Podolnjak, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre i državna tajnice. U svibnju prošle godine, dvije građanske inicijative, prikupljale su potpise za raspisivanje referenduma i eto sada, nakon više od pola godine, danas je rasprava o prijedlogu zaključka Odbora za Ustav te inicijative nisu prikupile dovoljan broj potpisa i da nije ispunjena pretpostavka za raspisivanje referenduma. I očito ako ovakva odluka bude donesena potvrditi će se teza koju sam više puta ponovio, da je očito za vladajuće elite, za vladu, za većinu u ovom saboru, samo mrtav referendum dobar referendum. Riječ je o odluci Sabora koja ima presedansko značenje, nikada do sada, nikada Sabor nije odbio raspisati referendum, a da nije zatražio prethodno da Ustavni sud utvrdio nisu ispunjene formalne pretpostavke za raspisivanje referenduma u skladu s Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu. Riječ je o pitanju od iznimnog ustavno pravnog značenja, naročito s obzirom na činjenicu da je u pitanju ustavno pravo na referendum više od 400 000 građana koje bi nakon ove odluke koja se predlaže, ostalo mrtvo slovo na ustavnom papiru. Ukoliko HS prihvati predloženi zaključak Odbora za ustav, smatramo u Klubu MOST-a da će to biti jedna od najgorih odluka u ovom sazivu HS. Dozvolite da objasnim razloge za takav stav. Od samoga početka ovoga procesa Vlada i ovaj HS nisu bila neutralna i nepristrana državna tijela, niti su se uopće trudili glumiti nepristranost i neutralnost spram inicijativa. Za jednu je to bilo i pretpostavljeno jer je Vlada predložila, a HS ratificirao Istambulsku konvenciju, ali druga inicijativa se odnosila na promjene izbornog sustava i status zastupnika nacionalnih manjina i unaprijed se nije mogao znati stav Vlade odnosno većine u HS-u. Ali već tijekom prikupljanja potpisa i neposredno nakon završetka predsjednik Vlade je jasno rekao svoj stav i logično stav Vlade. Referendumska pitanja su promašena i neodgovorna. Ne znam u kojoj se zemlji izborni sustav definira referendumom, i jedno i drugo pitanje zadiru u teme koje ne bi trebale biti predmet referenduma, za to postoje političke stranke, Vlada i HS, na stranu što su o izbornom sustavu odlučivali i građani, referendum o Ujedinjenom Kraljevstvu, u susjednoj Sloveniji i u susjednoj Italiji, ja vjerujem da premijer to zna, al nije htio reći u javnosti. S takvim stajalištem Vladi je povjereno da objektivno i transparentno utvrdi broj i vjerodostojnost potpisa. Naravno da se to nije moglo dogoditi, sve što se dogodilo je jedan potpuno netransparentan, nepošten, mračan proces provjere potpisa koji za nas ne ostavlja nikakve dvojbe da je rađen s jednim isključivim ciljem, ispravnih potpisa ne smije biti dovoljno ni po koju cijenu. Kako je Vlada i njeno Ministarstvo upravo uspjelo u tome, u provjeri koju su povjerili APIS-u i konačnoj provjeri i odluci povjerenstva ministra uprave sastavljeno uglavnom od njegovih službenika, više od 40 000 potpisa proglašeno je neispravnim, a za inicijativu o izmjeni izbornog sustava to je značilo da nedostaje tek par tisuća ispravnih potpisa ili manje od 1%. Iako je u javnosti dominiralo da je među potpisnicima povjerenstvo našlo par stotina maloljetnih ili preminulih osoba, a nije ustanovljeno tko je i s kojom namjerom te podatke upisao u popisne liste i o tome možemo samo nagađati. Znatno manje se govorilo o preko 30 000 potpisa koji su utvrđeni neispravni zbog nečistih podataka imena i prezimena, neispravnog OIB-a, ispravljenih podataka, razlika osobnog imena između potpisa i registra birača itd. Upravo te neispravne potpise željeli su kontrolirati predstavnici inicijativa. Prema izvješću Vlade, povjerenstvu je temeljem kontrolnih lista dostavljeno i zapisa, svaki dvojbeni potpis prihvatilo ili im nije prihvatilo kao ispravan. Prema izvješću nekoliko stotina takvih neispravnih potpisa, povjerenstvo je prihvatilo kod pojedinih pitanja kao ispravne, ali nedovoljno u svakom slučaju. No, naknadna provjera tih ključnih kontrolnih listi učinjena je nemogućom jer su uništene, jest, dobro ste čuli, više puta danas, one su uništene i to iz najsmješnijeg razloga koji sam ikad čuo od ministra uprave, da te liste s osobnim podacima u papirnatom obliku bi predstavljale nepotrebnu opasnost da ih netko zlouporabi. Pa mi u HS čuvamo preko 1,2 milijuna potpisa građana u ovoj zgradi, pretpostavljam pod ključem, a ministar nam prodaje foru da se nisu mogle čuvati kontrolne liste na kojima vidite razloge zbog kojih su pojedini potpisi proglašeni neispravnim. Za to postoje aplikacije, ma što god to značilo, da netko pojedinačno može provjerit svoj potpis, pa kad bi tako činilo 400 000 ljudi, vjerojatno bi to trajalo mjesecima, mjesecima i mjesecima, pa možda je to i bila namjera. Za ministra te kontrolne liste su bile pomoćni tehnički materijal, al na temelju upravo njih je povjerenstvo reklo je li neki potpis ispravan ili nije, zato je to ključan materijal i zato nije smio biti uništen, dok ovaj HS ne prihvati izvješće Vlade jer je legitimno pravo HS da provjeri navode iz izvješća ili dijela zastupnika i mi smo u Klubu MOST-a tražili uvijek u taj materijal i nije nam to omogućeno, tako da službeno postoji zapis za moguće kasnije postupke da nam je uskraćen uvid kao predstavnicima građana koji su nas birali u HS. Mi bismo, dakle, trebali vjerovati izvješću Vlade koja se rukama i nogama borila da do Referenduma o izbornom sustavu ne dođe, da se ne smanji broj zastupnika, da nema preferencijskih glasova, da svaki glas birača vrijedi jednako, da se može glasati dopisno i je glasanjem, naravno, da ne vjerujemo, a ne vjeruje niti onih 400 000 građana koji su dali svoj potpis za referendum, a Ustavni sud je kao Poncije Pilat oprao ruke od referenduma, proglasio se nenadležnim, rekao da HS može sam odlučiti i utvrditi da nema dovoljno potpisa, da je čitav proces bio u skladu sa zakonom, da se ne može u naprijed sumnjati u nepristranost Vlade itd. Umjesto da zaštiti ustavno pravo na referendum, Ustavni sud je prestao biti Ustavni sud. Kao profesora ustavnog prava, to me duboko žalosti. Međutim, što je taj isti ustavni sud rekao 2014.g. u jednom svojem rješenju povodom ocijene ustavnosti državnog referenduma koji je nešto ranije proveden? Rekao je slijedeće, članak 95. Ustavnog zakona uređuje preventivni ustavni nadzor kojem je svrha da u slučaju potrebe koju je Hrvatski sabor utvrdio ili sumnje u ustavnost koju je iskazao Ustavni sud razmotri njegov zahtjev i u slučaju utvrđenja neustavnosti referendumskog pitanja otkloni mogućnost njegova održavanja. Slijedeća rečenica je izuzetno važna. Takva odluka Ustavnog suda ujedno oslobađa Hrvatski sabor ustavne obaveze da postupi u skladu s kategoričkom odredbom članka 87. stavka 3. Ustava da će sabor raspisati referendum kad to traži 10% birača. I prema tome kaže Ustavni sud Hrvatski sabor nije ovlašten donijeti odluku kojom bi se odlučilo da državni referendum neće biti raspisan ili pak odbiti donošenje odluke o raspisivanju državnog referenduma, a da prije toga Ustavni sud o tim pitanjima nije donio odgovarajuću odluku na temelju članka 95. Ustavnog zakona. 2019. godine Ustavni sud je zaboravio što je napisao i odlučio 2014. godine. Ali zanimljivo nedavno smo prije nekoliko dana otkrili jednu važnu zanimljivost, naime 2014. godine u srpnju Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, predsjednik je tada bio uvaženi kolega Furio Radin, vjerujem da ovdje ima članova odbora koji su tada bili na toj sjednici u srpnju 2014. odbor je razmatrao pitanje državnog referenduma Građanske inicijative stožera za obranu Hrvatskog Vukovara. Odbor je tada donio zaključak, članovi odbora su tada bili jednoglasni da se takav referendum ne može raspisat, uopće nisu imali dvojbe o neustavnosti referendumskog pitanja, međutim zaključili su i naglašeno je da se obraćanje Hrvatskom saboru, Ustavnome sudu u ovom konkretnom slučaju nije motivirano dvojbom oko neustavnosti predloženog referendumskog pitanja, već je odbor zauzeo stajalište da Hrvatski sabor prema rješenju Ustavnog suda nije ovlašten donijeti odluku kojom odlučilo da državni referendum neće biti raspisan ili pak odbiti donošenje odluke o raspisivanju državnog referenduma. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina 2014. godine je odlučio da ne može Hrvatski sabor ne odlučiti sam o raspisivanju državnog referenduma čak kad sabor nema nikakve dvojbe oko neustavnosti referendumskog pitanja, nego da mora svejedno prepustiti Ustavnome sudu upravo temeljem tog rješenja iz 2014. godine da donese konačnu odluku. Ja ne vjerujem da se nitko od članova odbora koji su bili u to vrijeme prije 5 godina članovi odbora ne sjeća što je odbor zaključio, ali i ta odluka govori u prilog tome da Odbor za ustav nije postupio ispravno predlažući svoj zaključak. I vjerujte mi da će se i taj zaključak odbora, prije ili kasnije naći u jednom postupku na kraju priče kod Ustavnog suda RH i da oni neće moći vječno šutjeti o tome. Znači i sam je Hrvatski sabor prije 5 godina rekao u svojem zaključku da bez obzira što nema nikakve dvojbe oko neustavnosti referendumskog pitanja Hrvatski sabor ne može sam donijeti odluku da ne raspiše državni referendum, konačnu odluku mora donijeti Ustavni sud. I zato ponovno inzistiramo da se preispita odluka Odbora za Ustav. Mi naravno u Klubu zastupnika MOST-a ne možemo glasati za odluku koja se predlaže, ono što smo mi predložili kao točka 1. da sabor ne prihvati prijedlog zaključka Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, 2. sabor bi trebao imenovati novo povjerenstvo u kojem bi bili zastupnici, članovi državnog izbornog povjerenstva, nevladinih udruga i predstavnici inicijative, inicijativa koje su dale zahtjev za raspisivanje državnog referenduma, sa zadaćom ponovne provjere potpisa. Ovo je stvar procedure, ovo je stvar poštivanja Ustava, ovo je stvar poštivanja Ustavnog zakona o Ustavnome sudu, ovo je poštivanje ranijih pravnih utvrđenja Ustavnoga suda. Ali kao što sam maloprije pročitao čak i Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina ovog Hrvatskog sabora od prije 5 godina, vjerojatno takvih sličnih zaključka ima, ima više povodom drugih zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma, ja sam vam pročitao samo jedan. I na kraju želio bi da svi zastupnici u ovom Hrvatskom saboru, budu svjesni toga da ovdje raspravljamo o ustavnom pravu 400.000 građana koji su potpisali zahtjev za raspisivanje državnog referenduma. A moja poruka svim građanima koji su potpisali za referendum, ukoliko Hrvatski sabor donese odluku kakva je predložena od Odbora za Ustav, vi koji ste potpisali zahtjev za referendum, razmislite slijedeći put kad dođete pred glasačku kutiju, sjetite se tko vam je uskratio referendum, tko vam je onemogućio pravičniji izborni sustav s manje zastupnika koji će biti odgovorni biračima i koji će biti birani zahvaljujući vašim glasovima. Razmislite slijedeći put kad dođete glasati na jedno biračko mjesto. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Podolnjaku. Predstavnik Vlade poštovani ministar Lovro Kuščević.
Hvala lijepo potpredsjedniče, kolegice i kolege. Hvala i g. zastupniče na raspravi. Međutim, u nekoliko navrata ste spomenuli 400 tisuća potpisa, 400 tisuća potpisa. Evo, ja ću reći 3. put, 400 tisuća potpisa. U nekoliko puta niste propustili naglasiti da ste prof. upravnog, ustavnog prava, ne znam, ne sjećam se više. A to, zato me i čudi to, pa ja ću sad ponoviti. Je li mislite da je 8 tisuća duplih potpisa trebalo uvažiti? Je li mislite da netko ima pravo dva puta dati neko glas? Je li to u skladu sa Ustavom ili nije u skladu sa Ustavom? Je li mislite da je 2594 nepostojećih osoba trebalo priznati neko pravo? Dakle, da li je osoba koja ne postoji može imati neko pravo? Je li mislite da je 428 maloljetnih osoba ima pravo odlučivati o ovakvim pitanjima? Da li mislite da 158 osoba koje nemaju hrvatsko državljanstvo mogu odlučivati o unutrašnjim pitanjima RH? Da li mislite da 240 mrtvih osoba može odlučivati o ostalih 4 i pol milijuna živih hrvatskih građana? G. Podolnjak, vi kao stručnjak za ustavno pravo biste trebali znati da mrtvi ne mogu odlučivati, da maloljetni ne mogu odlučivati o ovakvim stvarima, da ljudi koji nemaju hrvatsko državljanstvo ne mogu odlučivati o hrvatskim nacionalnim pitanjima. A ovo su brojke, samo iz jedne inicijative. Sad pomnožite ovo što sam pročitao puta 3. Kazali ste da Vlada nije bila nepristrana. Stav mene kao ministra o pojedinom referendumskom pitanju ili stav predsjednika Vlade, niti malo, niti u kojem djeliću naše cijele ove procedure, niti u sekundu mog djelovanja, nije utjecao na nepristranost, objektivnost vođenja procesa kontrole važećih, odnosno nevažećih potpisa. Niti je iti jedan dužnosnik, bio član povjerenstva, niti je iti jedan dužnosnik bio član drugog povjerenstva koje je bilo tu za uvid, niti je koji dužnosnik bio član onih ljudi koji su fizički, 70 i nešto časnih službenika koji su fizički sjedili i unosili tj. kontrolirali važeće i nevažeće potpise. Dakle, moj osobni politički stav, dopustite g. prof. ustavnog prava, da i ja imam pravo na svoj stav, apsolutno niti u jednom djeliću nisu utjecao na odluku da li su ovi potpisi važeći ili nisu važeći. I ja bih ponovio ono što ovdje smo imali priliku čuti, evo, nekoliko puta te laži koje su već, ja ne znam, hrvatski građani ako ovo slušaju, pa vi saborski zastupnici, jesam vam već dosadan, ako vam nisu dosadni oni koji lažu, pa možda sam vam ja dosadan, ali evo jasno govorim. Ništa, apsolutno ništa, nikakav dokument, u ovom procesu nije uništen. Svi potpisi, originali, svaki listić, svaki je numeriran se nalazi spremljen u HS. Što će HS s time raditi, imat ćete priliku odlučivati. Kontrolna lista niti jedna nije uništena. Dakle, sve kontrolne liste se nalaze na aplikaciji DIP-ovoj, koja se smještena u APIS-u. Ako treba, za 15 minuta ćemo napraviti print, enter i imat ćemo te potpisne liste. Dakle, potpisne liste, kontrolne liste postoje i na njoj jasno piše koji je glas nevažeći, zbog čega, numeriranje i može se otići u podrum Sabora usporediti da li je to istina ili ne. Da li je OIB točan ili ne, kao što je povjerenstvo utvrdilo da li je ime i prezime točno ili ne. Prema tome, hrvatskoj javnosti, vama svima, apsolutno ništa nije uništeno, kontrolne liste postoje, a to što je teško shvatiti da one postoje u digitalnom obliku, u redu, očito ću morati otići to naručiti da se isprinta i donijeti vam pa da budete svi mirni i svi zadovoljni. Što se tiče vašeg nezadovoljstva sa važećim zakonima, Zakonom o referendumu i odredbama, da, dobro ste rekli da je manjkav, no vjerujem da ste imali priliku vidjeti po medijima da je Ministarstvo uprave formiralo radnu skupinu, da će raditi novi Zakon o referendumu, imat ćete prilike vrlo skoro o njemu razgovarati u HS-u i vjerujem da ćemo svi zajedno dati svoj doprinos, da napravimo dobar referendum, koji neće dopuštati više ovakve situacije i koji će naći bolji i transparentniji način urediti to jedno od, ja bih rekao, temeljnih demokratskih prava građana, a to je da odlučuju na referendumu. I svi oni 4 odnosno 300 i sedamdesetak tisuća naših sugrađana koji su dali potpise ovdje, ja ih cijenim, evo, ovim putem skidam kapu, to je njihovo demokratsko pravo da iznesu svoje stajalište, a tko je kriv? Krive su referendumske inicijative koje su radi marifetluke koji su pronalazili mrtve, malodobne ljude bez hrvatskog državljanstva, upisivali ih i s time kontaminirali cijeli taj .../nerazumljivo/...
Zahvaljujem poštovani g. ministre. Imamo povredu Poslovnika, kolega Miro Bulj, izvolite.
Ministar je povrijedio opet cijeli Poslovnik jer je rekao g. Podolnjaku koji je govorio u ime kluba da laže, međutim, on ne laže. Kontrolne liste nema u Saboru sa listovima, knjigama gdje su popis birača. Ali, evo, prekinimo ovu sjednicu, dostavite nam to, isprintajte nam to iz digitalno na papir ili nam pošaljite aplikaciju, kako god želite i da vidimo mi koja su to imena. Vi navodite sad nekakve primjere o 407 tisuća ljudi. 40 nevažećih listića [[Upadica: Zahvaljujem.]] mi nemamo uvid u to [[Upadica: Kolega Bulj.]] kolege zastupnice .../nerazumljivo/... što ne vidimo, zašto? Jer je Lovro Kuščević [[Upadica: Kolega Bulj.]] uništio liste. Vi ste uništili [[Upadica: Kolega Bulj, molim vas sjednite na vaše mjesto.]] pokažite, što mi mašeš ti rukom? Ma što mi mašeš? [[Upadica: Kolega Bulj.]] Pa ovaj mi maše rukom, on mi maše [[Upadica: Kolega Bulj, molim vas, sjednite na vaše mjesto. Završili ste.]] vi ste njega trebali opomenuti [[Upadica: Završili ste.]] jer je rekao Podolnjaku da laže, čovjek je jučer cijeli dan tražio da mu se pokažu kontrolne liste, predsjednik Sabora ga nije htio primiti, tajnik Sabora ... [[Govornik nije uključen.]]
Kolega Bulj, izričem vam opomenu sa oduzimanjem riječi do kraja rasprave za današnji dan. Kolega Bulj, sjednite na vaše mjesto. Temeljem čl. 241. udaljavam vas sa sjednice plenarne do kraja današnjeg dana. Sjednite, molim vas. Sjednite, kolega Bulj. … [[Upadica Bulj, ne razumije se.]] Kolega Bulj, temeljem članka 241. stavak 3. izričem vam udaljenje sa sjednice u dvostrukom trajanju za današnji i sutrašnji dan, molim vas da napustite plenarnu dvoranu. … [[Upadica Bulj, ne razumije se.]] Zahvaljujem, određujem stanku do 20 sati i 30 minuta. STANKA U 20, 15 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 20,30 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom plenarne sjednice, imamo nekoliko replika na izlaganje ministra Kuščevića. Prva replika, poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Ne mogu replicirati jer ministra nema tu, nema smisla, možemo li sačekati dolazak ministra?
Vaše je pravo da replicirate, njegovo je pravo da ne mora biti nazočan.
Znači ja pozivam na ministrovu riječ i mi ćemo ujutro kao klub MOST-a se pojaviti u Ministarstvu uprave i tražit ćemo da nam isprintaju kontrolne liste jer je ministar rekao da nema nikakvih problema s tim. Ako to sutra ne dobijemo na uvid, sve kontrolne liste s nevažećim potpisima, jasno je o čemu se ovdje radi, znači pozivam se na njegovu riječ koju je ovdje rekao. A što se tiče znači ostalih rasprava, jasno je da je ovdje napad na referendum od strane onih koji ne bi sjedili ovdje u Hrvatskom saboru da je primijenjeno ono što ovaj referendum predlaže a to su 3 preferencijalna glasa, preferencijsko glasovanje ili elektronsko glasovanje. I ovo nije nikakva borba za HDZ jer da mi imamo elektronsko glasovanje, HDZ sigurno ne bi bio na vlasti u RH.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grmoji. Slijedeća replika, poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem. Tu se provlači jedna teza potpuno nelogična a to je da bi Vlada trebala biti neutralna oko bilokojeg referendumskog pitanja što je potpuno nelogično, dakle, svaka politička stranka ima stav oko pojedinog pitanja i Vlada može biti neutralna jedino ako jedan koalicijski partner ima jedno mišljenje a drugi ima drugo, to ovdje nije slučaj. Dakle da Vlada podržava inicijative ovog tipa, ne bi bilo potrebe za referendumom, Vlada bi predložila zakona, njena parlamentarna većina bi ga usvojila i koji referendum. A što se tiče Vlade kao institucije, ona mora biti nepristrana u smislu administrativnih stvari, brojanja potpisa itd., ali što se tiče političkog stava, nema neutralnosti. Po defaultu su oponenti referendumskoj inicijativi jer da Vlada nešto želi podržat, ona bi to svojom parlamentarnom većinom napravila. Prema tome, nije logično Vladu prozivati da nije neutralna, ona po definiciji ne smije biti neutralna. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bauku. Slijedeća replika, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi ministre Kuščević, znači vi se pravite ovdje veliki demokrata i ne znam, slobodouman svjetonazor na imate, međutim činjenice vas svaki dan demantiraju. Evo vi ste za svoje članove napisali formular u kojem im zabranjujete govoriti i to pred sudom i pred policijom. Tražite od svojih članova da potpišu dakle izjavu o šutnji a izjavu o šutnji potpisuje osim HDZ-a još jedino sicilijanska mafija. Tražite ne znam, da vam ljudi kažu koliko imaju primanja, da vam daju sve svoje osobne podatke s kojima ćete vi raspolagati i kako god hoćete i tražite od njih da nigdje ne govore čak i o podacima koji nisu tajni i koji nemaju nikakve veze sa vašom strankom, znači to je ta diktatura HDZ-a koja je vidljiva na svakom koraku i koja demantira vaše nastojanje da se prikažete kao demokratski orijentirani ministar. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na replici. Slijedeća replika, poštovana kolegica Sunčana Glavak, izvolite. Digli ste repliku, kolegice. Malo ste zaboravili.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Ministre, htjela sam još jednom podsjetiti na ono što ste i vi ukazali, dakle svi potpisi, originali deponirani su u Hrvatskom saboru. Za one koji kažu da nisu mogli imati uvid u potpise, podsjećam da je prošle godine u studenom Ministarstvo uprave pozvalo sve zainteresirane da mogu izvršiti uvid u potpise. Dakle od 19 do 21. mogli su svi oni koji su željeli imati uvid u vlastite potpise, zatim za dvije inicijative bili su datumi od 26. do 28. studenog itd. Dakle i svi zastupnici, svi koji su bili zainteresirani, prošle godine u studenom mogli su imati uvid u sve ono što ih zanimalo. 1001. puta izgovorena je laž i neistina da netko traži po Hrvatskom saboru potpise i da ih ne može pronaći, to jednostavno nije točno.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici. Slijedeća replika, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. G. ministre, pitali ste se tko je kriv i onda ste rekli da referendumske inicijative. Prvo i osnovno tko je kriv, kriv je loš Zakon o referendumu koji dozvoljava sve ove stvari. Dakle, prvo nemamo propisano niti imamo kontrole uopće oko prikupljanja potpisa, dakle sama jedna od ove dvije inicijative je rekla u jednom trenutku da nemaju dovoljno potpisa, da nisu dovoljno skupili, onda su to sve skupa kao sortirali mjesec i pol dana nakon završetka roka prikupljanja potpisa i onda su se najednom potpisi pojavili. Dakle, to zakonski nije propisano i tu su se već otvorila sumnja u samo prikupljanje potpisa. S druge strane nije propisan ni način provjere i tu se vi niste snašli kao ministar dobro jer cijeli proces nije bio dovoljno transparentan, nisu slane jasne poruke i zbog toga je cijeli ovaj kaos nastao, dakle krivnja je podijeljena a ono što nam treba, hitno nam treba novi Zakon o referendumu koji će propisati sve ove nedoumice da nam se ove stvari više ne bi dešavale.
Zahvaljujem kolegi Đujiću. Odgovor, ministar Kuščević, izvolite.
Hvala lijepa g. zastupniče na replici. Znači zakon je zaista loš, pun praznina, treba ga doraditi i evo ga, on će već u prvom tromjesečju ove godine ugledati svjetlo dana, imat ćete priliku ovdje u Sabu dat svoj doprinos da bude bolje i kvalitetniji zakon. Međutim, nije točno ovo što ste rekli da smo mi krivi, da je, da smo ostavili praznine itd., ne. Dakle, jasno je donesena odluka tko će provjeravati potpise, jasno je donesena, dakle, ja sam osobno potpisao što mora potpis sadržavati i držali smo se minimuma, ime, prezime, OIB i da je osoba vlastoručno potpisala. Uzeli smo u obzir sve i one za koje znamo da su potpisani u BiH, da su potpisani u Austriji, da su potpisani u Njemačkoj, uzeli smo u obzir sve ono što se potpisivalo na haubama automobila, imaju sve te fotografije, imamo to sve, međutim, zaista smo poštivali, htjeli smo da volja naroda dođe do izražaja, ali samo volja živih, punoljetnih hrvatskih državljana. Hvala.
Zahvaljujem ministru Kuščeviću na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika Živog, vi ste se javili za repliku kolega Podolnjak, samo malo kolega Podolnjak, slobodno vi sjednite. Dakle, vi ste se javili za repliku, u pravu ste, ali nažalost, temeljem Poslovnika iskoristili ste pravo na repliku jer ste već 3 puta replicirali, tako da, nažalost, ne mogu vas ni prozvat. Ne razumijete? Dakle, 3 puta ste replicirali, ako mi ne vjerujete, možete pogledati i preslušati fonogram, pa ako sam ja u krivu, ja ću vam se ispričati, ali mislim da nisam. Hvala lijepo. Kolega Podolnjak, molim vas. U ime Kluba zastupnika Živog Zida i SNAGA-e, poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvažene dame i gospodo, danas se raspravlja o rezultatima obrade potpisa za referendum i država tvrdi da je bilo na knap, da je falilo 1% ili 2% potpisa za oba pitanja. Naravno, uvid u sporne potpise ljudima koji su ih prikupljali ne želi država dati. Zašto? Možemo samo nagađati. Međutim, ono što bi ja htio reći, nije ovdje problem referenduma u RH, ovdje je problem demokratskog deficita u cijeloj EU. Svi, naime, znate da 2/3 zakona koje mi ovdje donosimo uopće ne ovise o nama, već nam dolaze iz Brisela, Brisel ih ovdje daje, da i mi ih moramo po nekoj šabloni u hitnom postupku sprovodit. I postavlja se pitanje, ako mi moramo, jako je dojmljiv bio, ako se dobro sjećam zastupnik Felak, on je rekao, ne traži od nas EU da mi mijenjamo Zakon o privatizaciji INA-e, veli, nego nam prijete kaznama i sankcijama, digli su tužbu protiv nas i kao mi da izbjegnemo je li te probleme kao mi onda hitno mijenjamo Zakon o privatizaciji INA-e. I htio bi reći da, zamislite da Europska direktiva kaže recimo da se mora dozvolit uvoz GMO hrane, a da na referendum izađe dovoljan broj ljudi koji kažu, mi smo protiv uvoza GMO hrane u RH. I čak da ljudi izađu na referendum i podrže takvo mišljenje, da li mislite da bi država mogla provesti takav zakon kojim se GMO zabranjuje? Ne bi. Zašto? Zato jer je Europa odnosno Brisel iznad nas. Znači, ako Brisel kaže da nešto ide, to ide, ako Brisel kaže da nešto ne ide, to ne ide, neovisno o volji našeg naroda, o volji birača, o volji ljudi koji su izašli na referendum. I ta, taj deficit demokracije, rezultirao je, evo npr. kako su završili organizatori referenduma u Španjolskoj, pa tamo ih izvode pred sudove, sude ljudima, to svi znate, htjeli su spriječiti referendum na Krimu, ali nisu uspjeli. Ali što vam hoću reći? Da, iako su recimo Englezi na referendumu rekli da žele izlazak iz EU, a vidite još uvijek Britanija nije izašla, kao da u toj EU mišljenje ljudi nije bitno, jednostavno ti birokrati u Briselu, oni odrede da će stvari radit na jedan način i to je to, nema rasprave. I ja danas ovdje želim reći hrvatskom narodu, hrvatskim biračima i naravno svim onima koji žive u RH, osim Hrvata, da narod ne vlada više državom, narod više nije nosioc vlasti jer da je narod nosioc vlasti i da Vlada izborom svojih predstavnika kojega predstavljaju i da vlast proizlazi iz naroda, to bi značilo da smo mi ti koji donosimo zakone odnosno da narod ili mi kao zakonodavna tijela ili Vlada, recimo da g. Plenković nama pošalje neki zakon, pa ga mi izglasavamo. Međutim, kao što i sami znate, to nije slučaj, zakoni dolaze iz Brisela, ovdje se samo prevode i idu hitnom procedurom i moraju se izglasavati, je li to volja naroda? I još jednu zanimljivu stvar je Felak rekao, kaže, mi te EU tj. EU zakonodavstvo veli, mi to moramo prihvaćat, išlo to nama u prilog ili nam možda baš i ne išlo u prilog, zapazite koja misao, znači, nije čak ni upitno da li postoje možda odredbe u Europi koje nama ne idu na ruku, pa to se zna postoje odredbe koje možda mi ne želimo. Međutim, zamislite da sad, recimo, ima neki EU zakon koji naši birači ne žele i birači izađu na referendum i g. Kuščević kaže svi potpisi su za pet, organizira se, skupi se i rezultat je narod ne želi neki zakon. Međutim, može li RH odbit provedbu EU zakonodavstva? Ha, može zavlačit, ali onda šta kaže, e slijede kazne, sankcije, prijetnje itd. Eto to je dame i gospodo, to je dame i gospodo Hrvatska stvarnost, znači zakonodavna vlast je otuđena od Hrvatskog sabora, ona je danas u Bruxellesu, mišljenje birokrata iz Bruxellesa je bitnije od mišljenja građana. Takva je danas situacija, a što se tiče svih građana koji su glasovali protiv referenduma tj. koji su se potpisali za to da se referendum održi mogli su vidjeti da ideju referenduma brani recimo Zlatko Hasanbegović čovjek koji je preko liste HDZ-a ušao u sabor, i koji je spasio HDZ-ovu vladu od pada i sad on kaže kao magistar Plenković ovo, magistar Plenković ono. Pa ja pitam gospodina Hasanbegovića nažalost ga sada nema, gospodine Hasanbegović gdje ste bili dok je grmilo zašto onda magistru Plenkoviću niste rekli evo gospodine Plenković ja vam uskraćujem svoju podršku, vi ne vodite politiku kako bi trebalo. Nažalost gospodin Hasanbegović tada to, kad je mogao učinit nije učinio, a sad on kako bi se reklo ono, kasno Marko na Kosovo stiže, sad on post faktum, ono poslije sve dolazi i sad tu viče na HDZ itd. Nismo toliko zaboravni dame i gospodo. I cijela ova situacija ja bi rekao tragi komična u kojoj se država nalazi je rezultat neiskrenosti, neiskrenosti i birača i političara, a zašto, zato jer birači kažu mi ne bismo nešta htjeli, ali kažu kao mi bi htjeli u EU, e ali u EU je moraš. Znači EU nije zajednica koja je bazirana na uzmi ili ostavi bazi, kao ono ako hoćeš, to je kao da priđete djevojci hoćeš nešto nećeš i onda ona kaže gle hoću ili neću, ne moraš to je nasilje i što je najzanimljivije od svega oni su nama govorili kad uđemo u EU mi ćemo tamo tobože sjedat za nekim velikim stolom, ja sam to tako zamišljao i vjerujem i vi i onda ćemo mi iz Hrvatske suodlučivat, suodlučivat skupa sa Angelom Merkel, sa Makronom i kime sve ne. Međutim, postavlja se pitanje nakon svih ovih godina u EU, o čemu je to Hrvatska suodlučivala, odnosno na koje je odluke je Hrvatska u EU sudjelovala odnosno na njihovo donošenje utjecala. A zašto to pitam, zato jer kad pitaju magistra Plenkovića, našeg uvaženog premijera, pitaju ga kakav je vaš stav po nekom pitanju, e onda on kaže kad se savjetujem sa našim partnerima e onda ću ja vama reći koji je naš stav. To meni zvuči, zamislite da netko mene pita gospodine Pernar koje je vaše mišljenje o nekom pitanju, a ja kažem čuj kad mi žena kaže šta je mogu reć, e onda ću ja vama to reć. Međutim, kao što sam i rekao u EU nas se ne pita ništa, Hrvata je u EU manje od 1%, mi u EU ne odlučujemo apsolutno o ničemu. I jedna od rijetkih stvari u čijem smo izglasavanju sudjelovali je recimo glasanje za predsjednika tog Tajania Europskog parlamenta koji je rekao da u suštini, da je Dalmacija i Istra su talijanski, to je recimo doseg Hrvatske politike. I onda se kao tobože ispriča, ali zapravo ne kaže, ne ne Istra i Dalmacija su Hrvatske, ne ne nije to rekao, nego kao meni je žao da su mene ljudi krivo shvatili, kao došlo je do nesporazuma itd., itd. Ali nije došlo do nesporazuma, on se obraćao svojim biračima koji možda bi htjeli da Italija i Istra budu talijanske, ali umjesto da naš premijer za svoje prijatelje ima recimo zastupnike u Hrvatskom saboru on za svoje prijatelje ima gospodina Tajania, gospođu Merkel, pa kao da je gospođi Merkel stalo do nas i naše sudbine. Govorio sam svojedobno o svim lažima koje EU nama plasirala, među ostalim govorili su nam kad uđete u EU otvorit će vam se veliko tržište. Svi se toga sjećate od 500 milijuna ljudi, pola milijarde, čovjek bi reko da će naša industrijska proizvodnja zato doživjeti bum, međutim mi vidimo industrijska proizvodnja je doživjela pad. Zatvorili su sad jedan pogon u Đuri Đakoviću, brodogradilišta većina je otišla u stečaj i ona koja rade pitanje je što rade i kolko će još preživjeti i ne samo to, ja govorim stalno da je od ulaska u EU proizvodnja vina pala 40%, sad će reć netko e dobro gospon Pernar pa zar je vino tako bitno i dal vi pijete, ne pijem ali vam hoću ukazati na slom naše poljoprivrede. Sad je članak izašo da je u 10 godina proizvodnja mlijeka također pala 40%, 40% i vidjet ćete da je broj ljudi u regijama koje proizvode hranu također pao. Hrvatska od EU nije dobila apsolutno ništa, kad oni kažu dali su na Pelješki most od 2 milijarde, samo na otplatu kredita tim zapadnim kreditnim institucijama mi ćemo ove godine dat 35 milijardi kuna, samo na otplatu kredita. Za članarinu EU 550 milijuna EUR-a odnosno 4 milijarde kuna, znači samo na otplatu kredita i članarinu zapadu dajemo 39 milijardi kuna i dodajte na to dobit koju strane banke iz EU izvlače iz Hrvatske na godišnjoj razini i doći ćete do cifre od preko 40 milijardi kuna.
Kolega Pernar, toleriram vas već dvije minute. Govorite o temi koja nema veze sa točkom dnevnog reda. Ja bih vas lijepo molio da se vratite na kolosijek i da vozite u smjeru u kojem je zadan točkom dnevnog reda i da govorite o temi koja je predmet rasprave. Hvala lijepo.
Kada bi građani hrvatske države izašli na referendum i gdje bi pitanje bilo, želite li da Hrvatska država nastavi te milijarde svake godine davati van, i čak kad bi rekli i da ne žele, ja sam siguran da bi oni rekli, ali naši partneri u Bruxellesu kažu da to tako ne može. Stvari moju ići ovim redoslijedom itd. I u konačnici, svaka narodna inicijativa, bit će slomljena. Bez obzira bila to inicijativa protiv privatizacije HEP-a, protiv privatizacije HAC-a, ili dovršetka privatizacije INA-e. Ova Vlada, vlada zahvaljujući lažima. Lažima, poput one da neće dozvoliti zatvaranje rafinerije u Sisku. A rafinerija se zatvorila. Lažima, poput one, da će tobože, dokupiti INA-u, pa će vratiti INA-u u hrvatske ruke. To je govorio premijer Plenković. Danas mi znamo da je to bila laž. Pitanje koliko još laži će se morati razotkriti i zapravo, vidjet ćete vrlo brzo, da nas ne laže samo Vlada, lažu nas i oni iz Bruxellesa, a narod izborom onih koji podržavaju Bruxelles, odnosno tu politiku upravljanja zemljom izvana oduzima sam sebi zapravo pravo na odlučivanje jer da bi imao pravo na odlučivanje, morao bi moći konzumirati to pravo, a on zapravo ne može jer sam objasnio da se uredbe donose u Bruxellesu, da je Ministarstvo uprave nesklono tim referendumima zato jer zna da bi se kad-tad moglo pojavit neko škakljivo pitanje koje možda se ne bi smjelo postaviti i onda oni kažu, čuj, fali 1% potpisa. 1%, pa ono, tako blizu, a tako daleko. Znate na koga me to podsjeća? Ima jedan misao u kontekstu spasenja čovjeka. Kaže, skoro spašen. Da li je čovjek koji je skoro spašen, izgubljen ili spašen? Ono, malo mu je falilo. Malo je falilo. Ali je jasno da je njegova sudbina crna. Tako i s ovim referendumom, kao malo je falilo, ali ja mislim da ne zbog onih koji su skupljali potpise, nego zbog onih koji su ih brojali. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDSS-a, poštovani kolega Milorad Pupovac, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, g. ministre, državna tajnice, kolegice i kolege. Nakon ove rasprave kolege Pernara, meni ostaje još jedino da govorim o podmorskom svijetu, o ribama, algama i drugim morskim organizmima. Ali, kako ja tu nisam kvalificiran, ja sam jedino kvalificiran da nešto mogu otplivati u morskoj vodi i uživati u ljepotama mora gledanoga sa kopna pa se neću upustiti ni u to. Reći ću sljedeće. Ja se slažem da je bilo grešaka u vezi sa referendumskom inicijativom, ali, ne na kraju nego na početku. Ne tokom brojanja, nego tokom kampanje i prikupljanja potpisa. I to prolazi kao da se nije dogodilo. Prolazi to kako su se i gdje skupljali potpisi i tko je sve služio tome da se skupe potpisi. I kojim se sredstvima služili ljudi u kampanji da bi skupili potpise. Ne strepeći da posegnu za tim da šire međunacionalnu mržnju, ne strepeći niti protiv toga i od toga da šire mržnju prema pripadnicima pojedinih manjinskih naroda i prema zastupnicima u ovom Saboru. I ne strepeći od toga da na veliko i na široko obmanjuju ljude i prodaju maglu. Kukali su da nemaju dovoljno mjesta za potpisivanje potpisa jer im neke općine i gradovi to nisu dopustile. Ali su zato posegli za svima onima koji su im to dopustili. A oni koji sebe stavljaju i iznad općina, iznad gradova, iznad države. Više su potpisa skupili i skupljali ispred prostora koji se zove profano, prostor prije ulaska u crkvu, vukući ljude za rukav i govoreći glasajte, potpišite protiv Pupovca. I meni je baš žao što nisu skupili milijun potpisa pa da se održi referendum protiv Pupovca. Ili Pupavca, kako najčešće izgovaraju. Jako mi je žao. Uživao bih u tome da vidim kako će izgledati taj referendum protiv jednog čovjeka u jednoj bogatoj, slobodarskoj, demokratskoj zemlji u kojoj ja jedem politički kruh i dijelim ga već 30 godina. A što se tiče ovoga, dakle mene nimalo ne čudi vaša licemjerstva koje se čuje i ovdje u Saboru, od potomaka ili ogranka te inicijative, kojih nije stid da su skupili skoro 8000 duplih potpisa i to u sve 3 inicijative. Nije ih stid naravno, ni to što su gotovo 2000 potpisa skupili od ljudi, čiji osobni podaci ili osobni identifikacijski broj ne pripada ovoj zemlji. Nije ih naravno ni stid ni toga što su popisivali osobe koje nisu punoljetne, koja su djeca, a još manje, zato što su popisivali one koje nisu živi, koji su umrli. A još tako što su produžili referendumsko vrijeme, nakon određenog vremena za istog, za prikupljanje potpisa, nikom ništa. Da je država radila svoj posao, vi koji danas prozivate državu, bili biste manji od makovog zrna zajedno, sa onima koji su organizirali referendumsku inicijativu, ali ga radila nije. Tolerirala je da se radi ono kao što tolerira inače da se radi ono što se ne smije raditi ni po zakonu, ni po običaju. Pa je tako tolerirala, da oni koji su rekli, nismo skupili potpise, nakon 15 dana kažu, je skupili smo potpise. A onda smo došli do toga, da netko kaže, gdje su kontrolni popisi. Netko je radne materijale nazvao kontrolnim popisima, tko god da je to napravio, ne znam da li je to netko radio, uradio iz vlade, da li je to netko radio iz opozicije, ili iz vladajuće većine, ali je sagriješio. Sagriješio je zato što je stvar nazvao imenom koja to nije. Kontrolni popis može biti samo onaj koji je u Saboru, kontrolni popis može biti samo onaj koji se nalazi na elektronskoj memoriji u APIS-u i kontrolni mehanizam može biti samo nečiji osobni dokument. A kontrolnog popisa, kao što smo se potrudili da saznamo i kontrolnoga popisa nije bilo i nije rađeno. Ono što je rađeno, jeste radni materijal. Onaj tko ne vjeruje u taj radni materijal, može na osnovi prava, kojemu zakon dopušta provjeriti, da li postoji vjerodostojnost između jednoga i drugoga dokumenata. A nastavljati priču oko referenduma, kada je sasvim jasno, da taj referendum ima za cilj samo jedno, to je kako doći na vlast. Kako doći na vlast s pomoć tobožnje priče o suvremenosti. Što mislite, koliko će se suvremenosti osigurati time, što će se dopustiti time da u zemlji ima više nasilja nad ženama. Zamislite koliko će se suvremenosti osigurati time što će se reći nekima, nećete vi nama govoriti možemo li mi s ove govornice, govoriti nekom gradonačelniku da je on homoseksualac ili nećemo mi nekoj zastupnici reći da je ona lezbijka, kao što smo čuli danas ovdje i prošlo je kao što nitko ništa nije rekao, a sve veliki kršćani. Sve iznimni katolici i hrvatski suvremenisti koje ugrožavaju pederi i Srbi i ne znam tko drugi. A tko ih ugrožava? Oni sami, neostvareni, neiživljeni pederi, u moralnom i svakom drugom te riječi. Neostvareni Hrvati, koji nisu u stanju shvatiti, da im nisu Srbi, koji su ostali živjeti u Hrvatskoj i koji im predstavljaju Srbe problem, problem su oni sami. Jer ne znaju tko su, što su, kuda će i kako sa sobom. Pa tako kao što su jučer pljuvali po Beogradu, danas pljuju po Bruxellesu, a sebe nikako da pogledaju tamo gdje se čovjek treba pogledati, u očima drugih ili u ogledalo. To su ti suvremenosti, koje navodno nude mogućnost, kao što to čini sada, naš junak, koje druge proglašava homoseksualcima i bježi van iz ovoga Sabora tzv. Zekanović. Sramota me dijeliti ovu dvoranu sa ljudima koji tako misle i tako govore o drugim ljudima. I oni bi ovoj zemlji trebali donijeti prosperitet i oni bi ovoj zemlji trebali osigurati pravi identitet. I oni bi ovoj zemlji trebali osigurati slobodarstvo. A zapravo nas vraćaju u crni mrak. Zato, ovo doista nije pitanje, jesu li ljudi koji su radili ovaj posao koje im je povjerila vlada, napravila taj posao kako valja. Ovo je priča o onima koji su skupljali potpise i koji su vodili kampanju, koji su se služili, najnedopuštenijim sredstvima da jedva skupe potpise, a onda se jedan profesor kako reče ustavnoga prava, poziva na volju naroda. Jeste, svaka hulja se danas može pozivati na volju naroda i zato nam jeste tako kako nam jeste i biti će nam tako sve dotle dok narod ne prozre te hulje.
Zahvaljujem poštovanom kolegici Pupovcu, imamo jednu povredu poslovnika, poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, povrijeđen je članak 238. mene jako žalosti žalosti da vi niste reagirali na ovakav dramatičan istup gospodina Pupovca, koji je profesora Podolnjaka i sve one koji se ne slažu s njegovim viđenjem stvarnosti nazvao huljama i nas ostale koji su podržali znači promjenu izbornog sustava ne zato što nam je kolega Pupovac bitan znači i relevantan kao što on misli da je relevantan nego zato što smatramo da ovakav izborni sustav [[Upadica: Zahvaljujem.]] pogoduje ovim velikim strankama i tražimo znači direktniju demokraciju [[Upadica: Zahvaljujem.]] elektronsko glasovanje, nikoga ovdje [[Upadica: Kolega Grmoja, zahvaljujem vam.]] ni Srbe, ni homoseksualce nismo vrijeđali, ali ste se zato vi usudili [[Upadica: Kolega Grmoja, zahvaljujem vam.]] vrijeđati one koji ne misle kao vi, toliko o vašoj demokraciji.
Kolega Grmoja zahvaljujem vam na vašoj povredi Poslovnika, zloupotrijebili ste institut povrede Poslovnika, ne smatram da je povrijeđen Poslovnik. Temeljem članka 240. izričem vam opomenu sa oduzimanjem riječi do kraja ove točke dnevnog reda.
A kolegi Pupovcu zbog uvreda, kolegi Pupovcu ništa je li?
Prelazimo na slijedeću raspravu u ime kluba, kolega Grmoja [[Upadica: Znači nema nikakve opomene za ove riječi.]] kolega Grmoja molim vas dozvolite da nastavimo s radom plenarne sjednice.
Ma ne, evo dozvolit ću vam ja napravite ovo što ste odlučili HDZ, SDP, SDSS i ostali koalicijski, evo kolega Batinić,
Kolega Grmoja temeljem članka 241. izričem vam udaljenje sa sjednice do kraja današnjeg dana. Nastavljamo sa radom plenarne sjednice u ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Batinić Milorad.
Hvala podpredsjedniče, poštovani ministre, državna tajnice, kolegice i kolege danas se u današnjim raspravama moglo se čuti baš svega. No ono što želim kazati danas odlučujemo o zaključku Odbora za Ustav i Poslovnik koji zaključuje i prijedlog zaključka apsolutno ćemo prihvatiti da nije ni jedna inicijativa skupila dovoljno potpisa. Tehnički gledano i uspoređujući i same procedure koje su u izvješću Vlade vrlo precizno na jedan prihvatljiv i zadovoljavajući način iz prezentirane opisani su postupci, možemo to prihvatit. Međutim isto tako mogu ministre znači i povjerenstvo koje ste imenovali i sve one procedure koje su nakon predanih potpisa od građanskih inicijativa uslijedile da ste bili što je meni kao liberalu prihvatljivo, bili ste i više nego liberalni, međutim imam određenih dvojba što se tiče poštivanje određenih članaka zakona u toj provjeri, vjerujem, smatram da ste trebali biti rigorozniji. A upravo to se može iščitati iz vaših obrazloženja. Vrlo precizno je opisana metodologija, način od provjera broja i vjerodostojnosti potpisa i naravno da možemo prihvatiti da nećete tražiti grafološke nalaze, ali jednako tako iz ovog izvješća je vrlo vidljivo u nekoliko primjera da je jedna te ista osoba upisivala i čak je i potpisivala što ste i sami dokazali. Iako članak 8e. Zakona o referendumu birači koji se izjašnjavaju znači govorimo o potrebi da se zatraži raspisivanje upisuju svoje ime i prezime, osobni identifikacijski broj te se osobno potpisuju. Da ste doslovno primjenjivali članke zakona te potpise niste smjeli uvažiti. Jednako tako što se tiče dijela da su liste koje su predavane trebale biti numerirane, da su trebali biti prijavljena mjesta na kojima se skupljalo, da ste doslovno primjenjivali članke zakona trebali ste odbaciti negdje preko 31.000 potpisa, prihvatili ste i velim prihvatljivo, možemo to prihvatiti, tolerirati, jer vjerujem da je i onima koji su prikupljali te potpise nije bilo jednostavno u roku od 15 dana koji je zakonski definiran iako je realno moguće u tom roku skupiti potpise očito kao što ste i najavili vjerujem da će i novi prijedlog Zakona o referendumu kada dođe u saborsku raspravu morati i te stvari preciznije definirati. Što se tiče onoga što svakako u ovom numeričkom dijelu iščitavajući brojeve, a opet sagledavajući referendum kao neposredan oblik izjašnjavanja građana, znači volju građana ono što žalosti i što me čudi što jedan vrlo velik broj kolega ovdje u sabornici uporno negirajući ovo izvješće ističu nepovjerenje u institucije, državno povjerenstvo u APIS, u povjerenstvo koje je imenovano, ovdje možete u izvješću vidjeti točno potpise, osobne potpise ljudi, članica i članova povjerenstva koje su radile posao. Ne razumijem odakle toliko nepovjerenje, a vrlo je jednostavno dokazivo i svatko može provjeriti autentičnost potpisa i onoga što je u izvješću napisano. Ono što svakako na jedan način izražavanja demokratski neposrednog izražavanja što baca jednu ružnu sliku uzet ću samo građansku inicijativu Istina u Istambulskoj, 8000 duplih potpisa, mislim da je malo previše duplih potpisa da bi se moglo govoriti o nenamjernosti, o nespretnosti, pogotovo kad imate 2594 potpisa gdje OIB uopće ne postoji, nije evidentiran u registru birača. Jednako tako 420 osoba nije bilo punoljetno. Zar smo do te razine došli da manipuliramo sa maloljetnim osobama? 158 osoba nisu hrvatski državljani, 240 osoba preminulo je prije nego što se prikupljalo potpisa. Pa ja bi htio sve ove, nažalost, očito su otišli, da li ih je sram, pa bilo bi ljudski da ih je sram ono što su sve ovdje govorili i zastupali i branili odnosno govorili protiv ovoga izvješća ne navodeći argumente, nego po nekom osjećaju, znači, tu i mrtvi glasuju, pa sramotno. To je više nego dovoljan broj da gledamo na jednu inicijativu, referendumsku inicijativu, neovisno o motivu, neovisno o temi koja se obrađuje i koja je predmet potencijalnog referenduma, niti iz osobne, niti iz političke razine, da se upravo te građanske inicijative trebaju sramiti ovoga, trebaju se sramiti i zapitati da li su dostojne čak i velim, ukoliko se ne slažem sa njihovim inicijativama, da li su dostojne svih tih potpisa, valjanih potpisa građana odnosno birača u RH. Manje-više je ista situacija i sa ostalim, ostale dvije referendumske inicijative. Znači, svakako, trebat će ići u izmjenu Zakona o referendumu i upravo temeljem ovoga iskustva i iskustava prethodnih referenduma, daleko preciznije, kvalitetnije, riješiti pitanje i budućih inicijativa za skupljanje potpisa, za referendum, a kao jednako tako i samog referendumskom izjašnjavanju. Naravno, želim reći nekoliko riječi o materiji odnosno o biti odnosno o samim idejama građanskih inicijativa što su željele postići sa tim referendumom. Što se tiče dijela, a govorimo o Izbornom zakonu, HNS-u nije strano preferencijalno glasovanje, ne, dapače, imali smo i u, mislim da je bilo 2015. i prijedlog zakona gdje smo predložili da se preferencijalno glasovanje uvaži jednako kao na nacionalnoj razini, tako i na lokalnim i regionalnim izborima, upravo da se građanima omogući da preferencijalnom glasom preferiraju osobe sa liste koje oni žele, da li jedan, dva, tri glasa, s tim nemamo problem i apsolutno podržat ćemo prijedlog zakona koji će to omogućiti. Što se tiče dijela, u izbornom zakonodavstvu, broju zastupnika u HS, mislim da je to tema, o izbornim jedinicama, apsolutno koja se treba prvenstveno po nama u HNS-u raspraviti ovdje u HS i gdje bi HS kao takav trebao donijeti zakon. Prepuštati paušalne procijene građanskoj inicijativi, nisam siguran koliko j e to, koliko to može biti vjerodostojno i spremno. Što se tiče dijela, gdje se jedan dio naših zastupnica i zastupnika nacionalnih manjina kroz inicijativu stavlja u poziciju nižerazrednih zastupnika, zastupnika sa pravom glasa samo o nekim točkama dnevnog reda, pa mislim to više nego korak unatrag, više je nego korak unatrag. A što se tiče u konačnici Istambulske konvencije, tu smo vrlo jasno artikulirali svoje stavove, stojimo i dan danas i smatram da jedno moderno, moderna RH, građanska RH, nikako ne smije niti pomisliti na takvo nešto. Što se tiče ljudskih prava, ljudskih sloboda, to bi, vjerujem i Ustavni sud, da je došlo do te procedure, apsolutno morao obustaviti te procese. Klub HNS-a će prihvatiti izvješće odnosno prijedlog zaključka Odbora, vjerujem da i oni nevjerni Tome iako nisu naveli nikakve, apsolutno nikakve argumente, iako je ovdje u raspravi od strane ministra obrazloženo i same procedure, i mogućnost kontrole, oni nažalost, ne žele vjerovati. Činjenica je da jedna grupacija ovdje nas, saborskih zastupnica i zastupnika već dugi period, nekoliko mjeseci, upravo radi na destrukciji rada HS, na opstrukciji i naprosto negiraju i ustavni poredak RH i mislim da to svakako nije dobro. Nažalost, upravo oni dobivaju najviše opomena, isključuje ih se sa sjednice, upravo oni čiji je klub u prethodnom sazivu podastro pred nas kodeks ponašanja u HS, apsurd.
Zahvaljujem kolegi Batniću, prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegica Vesna Pusić, izvolite.
Dobar večer, gospodine potpredsjedniče, gospođo državne tajnice, kolegice i kolege. Pokušati ću svoju raspravu podijeliti u 3 dijela, odnosno, 3 aspekta ove teme koja je na dnevnom redu. Jedno je procedura, dakle, što se je dogodilo i što nam je podastrto u ovom prijedlogu zaključka. Klub GLAS-a i HSU-a nalazi se u opoziciji suprotne strane vlade, ali nekih osnovnih i temeljnih pravila i nekog respekta prema institucijama se ipak po našem mišljenju moramo držati, jer ako sami krenemo destruirati svoje institucije, pa čak i usprkos tome, što možda neki drugi koji bi se toga trebali isto tako držati, i kada su u opoziciji, nisu baš tako čvrsti u tome. Mislim da se svejedno toga trebamo držati, jer od nekud treba početi. Dakle, ove potpise nije predlagala, nije kontrolirala Vlada, kontrolirale su ih institucije, koje smo mi ovdje izabrali, ispostavili, kao što je Državno izborno povjerenstvo, kao što su činovnici u ministarstvu za to zaduženi i ono o čemu bi se morali pitati, je što se procedure tiče, kako to da ima čak da ih ima deseci, a ne stotine, kako to da ima falsificiranih potpisa, odnosno, tko je falsificirao potpise ubacujući unutra, mrtve, malodobnu djecu, to je netko morao raditi. To se nije dogodilo slučajno, da je netko došao i potpisao svoju mrtvu mamu. Jer ako imate stotine tisuće takvih potpisa onda je to netko svjesno i s takvom namjerom radio, a to mogu biti jedini sakupljači potpisa, nema nikog drugog, tko je to mogao napraviti. Prema tome, ako išta u ovom trenutku izaziva sumnju, to su oni koji su te falsifikate napravili. Ja se moram složiti s onima koji su rekli da vjerojatno treba gledati ne samo očite takve falsifikate, dakle, mrtve, malodobnu djecu, ljude bez OIB-a itd. nego i stotine i tisuće onih koji su na isti način potpisani, ali to je očito bilo preveliki zadatak u ovom trenutku, međutim, čak i ono gdje je sasvim neupitno, da je došlo do falsificiranja je dovoljno da čisto na proceduralnoj razini ove inicijative nemaju dovoljno potpisa. Tu su neki od kolega govorili da to treba odlučiti Ustavni sud, pa ja ne vidim što bi Ustavni sud tu odlučivao. Ustavni sud može odlučivati o tome da li je neko pitanje primjereno, da li je neko pitanje u skladu s Ustavom ili nije u skladu s Ustavom, ali da li ima dovoljni broj potpisa, tu nema što Ustavni sud odlučivati, to se zbroji i temeljem tog broja, mi možemo donijeti našu odluku. Mi možemo reći, naravno da ne vjerujemo ni u jednu instituciju u Hrvatskoj, ali onda stavimo ključ u bravu i idemo kući, jer onda nema potrebe, da uopće o bilo čemu ovdje razgovaramo. Prema tome, ako se složimo da barem neke procedure, dakle, i neke insinuacije koje smo uspostavili za obavljanje tih procedura da ih respektiramo, te institucije su konstatirale ono što imamo u ovom izvješću na temelju kojeg se predlaže ovaj zaključak. I sa tog stanovišta, naročito, moram reći da je mene malo, uzbudilo i uzbunilo ona rasprava u javnosti koja se je javila da su nekakve liste uništavane. Međutim, sada se vidi da je to dostupno i da nisu liste uništavane i mislim da je jako neodgovorno tvrditi da su uništavane liste, jer ljudi kada tako nešto čuju, misle da su uzeti potpisne liste i naprosto su uništeni dijelovi tih lista, što ponovno, apostučnto ruši bilo kakvo povjerenje u institucije sustava, u institucije države. I sa tog stanovništva, smatram takav pristup a čini se po svemu da to zaista nije istina, da je to rađeno, takav pristup, zapravo je neobično destruktivan i neogovaran, što se ove teme tiče. Dakle, ako je u skladu sa onim što je ovdje rečeno, što je više puta ponovljeno, ja sam isto tako, prije, za vrijeme rasprave otišla na internetu potražiti na koji način mogu dobiti podatke iz APIS-a i tamo sam dobila informacije na koji način je to moguće. Dakle, ako sam ja mogla tu iz klupe vjerojatno svatko može otići i povjeriti na koji način, može dobiti uvid u te podatke, koji su tamo pohranjeni. Prema tome, što se procedure tiče, po svemu sudeći, one obavljena lege artis, i s tog stanovišta, mislim da temeljem ovog prijedloga možemo dobiti zaključak kako je predložen. Druga tema o kojoj bih htjela reći nekoliko riječi, zato što su kolege ovdje više puta ponovili ili nekoliko kolega je ponovilo kako je referendum vrhunac demokracije. To bih htjela vrlo energično dovesti u pitanje. Dakle postoje neki od utemeljitelja moderne države i moderne ideje demokracije kao što je recimo autor Američkog ustava James Madison, koji direktnu demokraciju uopće ne smatraju demokracijom, koji smatraju da je direktna demokracija previše podložna demagozima, momentalnim huškačima koji se popnu na pozornicu ili na govornicu i vrlo lako nagovore ljude da metaforički rečeno ubiju Sokrata. To inače nije, to je i doslovno bilo tako ali u ovom slučaju metaforički. Dobar primjer toga je za one koje zanima a može se naći na internetu, to smo čitali ali smo zaboravili u Shakespearovom Julie Cezaru govor Marka Antonia. To je fantastični primjer što demagog može sa direktnom demokracijom. Dakle trebaju koristiti vrlo mudro trebaju koristiti u onim situacijama u kojima pitanje političke odgovornosti nije ključno pitanje jer jedna od stvari koju direktna demokracija nosi sa sobom je da one koji odlučuju apsolvira od odgovornosti. Nema subjekta odgovornosti osim narod a narod naravno nikada nije kriv. Prema tome, u tim uvjetima je cijela ideja odgovornosti u politici je upravo povezana sa tom idejom predstavničke demokracije, jer ona, u njoj odgovornost ima ime i prezime. I zbog toga ova glorifikacija referenduma kao festivala demokracije je potpuno suprotna, krajnje upitno, čitajte bilo šta Toxqueville, Monteskjea, da ne kažem o Madisonu koji direktno o tome piše ali i suvremene autore. Dakle smatram da je važno u jednoj instituciji, najvišoj instituciji predstavničke demokracije u svakoj zemlji kao što je parlament jasno izaći na čistac sa mistifikacijom direktno ili razotkriti tu mistifikaciju direktne demokracije kao festivala demokracije. To je kao što je Madison rekao na samom rubu terora gomile. Dakle podložno je manipulaciji više nego i jedna druga forma odlučivanja. Ima situacija u kojima je primjereno ali sigurno nije recimo jedan takav primjer je Pariška komuna jedna od prilično krvavih iskustva u povijesti ali sigurno nije festival demokracije ili najviši oblik demokracije. I konačno treća tema o kojoj se danas ovdje govorilo su sama pitanja dakle za koja pitanja su se zalagali inicijatori da se postave na ovom referendumu koja se svode u prvom redu uz različita ukrasna i dodatna pitanja za koje nije potreban referendum jer se mogu raspravi i odlučiti u Saboru. Glavna pitanja su diskriminirati predstavnike, saborske zastupnike manjina i otkazati jedan ugovor koji iskreno rečeno vrlo blago kao što je vidljivo, ali barem na razini neke političke volje staje u kontra nasilja u obitelji i nasilja nad ženama, odnosno pokušati vratiti to nasilje u sferu privatnosti i reći to se nikog ne tiče, to se događa u obitelji, ne treba tu nitko ništa intervenirati. Mislim da je u tom pogledu kolega Vučetić upravo o tim temama, dakle onome o čemu se trebalo pitati na referendumu dobro ovdje govorio pa vas neću dalje s time zamarati, naprosto ću reći da klub GLAS-a i HSU-a podržava što se samih tema koje bi bile na referendumu tiče, podržava ono što je kolega Vučetić rekao. A što se ovog prijedloga zaključka tiče, mi ćemo ga podržati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Pusić. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Dobro večer poštovane kolegice i kolege, gospodine potpredsjedniče, uvažena državna tajnice. Činjenica da smo danas ovdje i da raspravljamo o ovim zaključcima nije se trebala dogoditi. A nije se trebala dogoditi iz jednog vrlo jednostavnog razloga zato što se u modernom i demokratskom društvu a vjerujem da svi želimo da Hrvatska bude upravo takva moderno i demokratsko društvo ne bi trebalo tražiti ograničavanje prava žena, niti prava manjina, bilo nacionalnih, bilo seksualnih, bilo nekih trećih. A ono o čemu ovdje raspravljamo u svojoj samoj suštini nisu zaključci već upravo to, referendumske inicijative koje idu upravo za ograničavanjem nečijih prava i to sasvim slučajno kako to obično biva kada ova bratija okupljena danas u Narod odlučuje a jučer U ime obitelji traži za ograničavanjem prava ranjivih skupina, onih koji su slabiji u društvu i onih koji se često, često teško brane od ovakvih napada. U normalnom demokratskom društvu, naš bi zadatak bio govoriti o tome kako njihova prava povećati. Normalan zadatak za nas bio bi raspravljati kako bolje implementirati Istanbulsku konvenciju. U normalnom demokratskom društvu raspravljali bi o učincima provedbe te konvencije da vidimo gdje smo pogriješili. Ne, mi ovdje moramo raspravljati o tome zašto se traži njen opoziv, pa i u onom pitanju koji uz sumanutu akrobaciju, traži i promjene Ustava da bi to bilo dopušteno jer svi znamo, da pitanje, kako je u samom startu bilo postavljeno, nije bilo u skladu sa Ustavom RH. Mi nažalost raspravljamo o ovim referendumskim inicijativama jer u našem društvu postoje grupe s desnog vrlo konzervativnog i klerikalnog političkog spektra koje sebi uzimaju pravo tvrditi da govore u ime čitavog naroda. Tim grupama, vjerujem, ne samo u svoje ime, poručujem, ne govorite u naše ime. Ne govorite u moje ime i to si nemojte više dopuštati. Jutros, prije nekakvih 10-ak, 11 sati, imao sam prilike slušati kolegu Pernara kako je u svojoj raspravi predložio da zamislimo kako bi izgledalo da neki zastupnici nemaju prava glasa. G. Pernar koji je danas branio ove referendumske inicijative, nije to uopće trebao zamišljati. Trebao je uzeti jedno od predloženih referendumskih pitanja i vidjeti kako bi to izgledalo da se nekim zastupnicima oduzmu određena prava i da postanu kako ih je on nazvao, voajeri. Da ovdje samo sjede, tu i tamo nešto pripomenu, a kada se glasuje o stvarima koje su za jednu državu ključne, najbitnije, a to su proračun, o kojem ovisi financiranje čitavog državnog aparata pa i države, i glasovanje o formiranju izvršne vlasti, iz toga se moraju izuzeti. Ne zato što su bolji ili gori od nekoga od nas. Ne zato što su dobili više ili manje glasova jer primjerice, uvaženi kolega Pupovac, koji je govorio prije mene dobio je nekih 20 puta više glasova nego što je to dobila g. Markić, koja je inicijator ovog referenduma, nego bi im prava u HS-u trebalo oduzeti zato što su Srbi, Slovenci, Talijani, Albanci ili nešto treće u osnovi zato što nisu Hrvati. To ne možemo podržati. Mi u SDP-u za takve referendumske inicijative i za raspisivanje takvih referenduma, glasovati, nikada nećemo. Pa tako niti danas. I zato ćemo podržati zaključke koje je Odbor za Ustav predložio i koje, o kojima danas ovdje raspravljamo. Međutim, činjenica da ne podržavamo ove referendumske inicijative, činjenica da ih smatramo protuustavnima, duboko nemoralnima i protivnima Ustavu RH ne znači da na druge stvari, koje su vezane uz ovaj referendumski proces, moramo šutiti, moramo zatvoriti oči i praviti se da se nisu dogodile. Bojim se da se u ovom slučaju, radi o ozbiljnom propustu Ministarstva uprave. Kontrolne liste nisu potpisne liste, kao što neki pokušavaju prikazati i kao što neki pokušavaju lažno poentirati. Kontrolne liste doista jesu pomoćni radni materijal. I drago mi je, da je nakon mojeg inzistiranja na sjednici Odbora za Ustav, zbog kojeg sam, nažalost morao tu sjednicu i napustiti ipak Ministarstvo uprave poslalo očitovanje. Ali, bojim se, da ni dana današnjeg nije u potpunosti razjašnjeno da li su ama baš svi podaci koji su bili uneseni u kontrolne liste doista danas dostupni u i elektronskom obliku. Ako jesu, onda ću se složiti s kolegom Vučetićem i reći da je to samo pitanje medija, a ne i pitanje informacije. Ako nisu, radi se o ozbiljnom propustu. Međutim, i ovo što se dogodilo je ozbiljna greška. A objasnit ću vam zašto. U ovom referendumskom postupku od prvog dana Ministarstvo uprave i ministar uprave postavili su se izuzetno traljavo. I znate li kome su time najviše pomogli? G. Markić, kolegama iz MOST-a i svim drugima koji uz sve svoje manipulacije nisu uspjeli prikupiti dovoljno potpisa za ovu inicijativu. I što oni sada čine? Zbog ovakvih grešaka Ministarstva uprave, prikazuju se kao žrtvama. A oni žrtve nisu. U ovom slučaju oni su sve samo ne žrtve. Oni su nasilnici koji su pokušali napraviti agresiju nad dijelom hrvatskog naroda samo zato što su mislili da to mogu i samo zato što im je to nažalost jednom uspjelo. Ministarstvo uprave je pogriješilo i bez obzira na činjenicu da možda ove informacije sve doista postoje u elektronskom obliku, sve podatke, sve materijale koji su nastali vezano uz ovaj referendumski postupak, trebalo je sačuvati do njegovog okončanja. Do njegovog okončanja, predati ga Saboru, makar i u zapečaćenim omotnicama, makar sa oznakom da se ovome ne može pristupiti osim u kontroliranim uvjetima, i na taj način otkloniti svaku sumnju, svaku sumnju u pristranost ovog procesa. To nažalost nije napravljeno. I gđa. Pusić je samo djelomično u pravu kada tvrdi da se ovdje radi o udaru na institucije. Jer u jednom dijelu doista se radi o ugovoru na institucije. Ali u drugom dijelu, institucije su svojom aljkavošću, a nadam se da je to samo aljkavost, doprinijele da se njihov ugled još sroza. Nažalost, nešto što se u Hrvatskoj prečesto događa. Međutim, koliko god postoji odgovornost Ministarstva uprave, ona se ne može uspoređivati sa odgovornosti koja postoji na strani inicijator ovih referendumskih inicijativa. Prvo i osnovno, naravno, zbog činjenice da su se usudili, usudili na ovakav način napasti na ranjive skupine. Međutim, nisu tu stali, oni su nastavili djelovati protivno, ne samo slovu, već i duhu Ustava RH, samim temeljnim osnovama. To da se netko tko je mrtav, tko je mrtav, potpisao, nije greška, nije greška. To znači da je netko uzeo tuđe osobne podatke i upisao ih u potpisne liste. Za one koji su mrtvi, to smo mogli utvrditi, za one koji su maloljetni, to smo mogli utvrditi, ali postavlja se legitimno pitanje, da li se stalo samo na mrtvima ili maloljetnima? Mislim da svi ovdje koji raspolažemo minimumom sposobnosti za logičko razmišljanje znamo da se nije stalo na mrtvima i maloljetnima i znamo i da među ovim potpisima za koje je Ministarstvo uprave utvrdilo da su valjani, postoji niz onih, niz onih koje nisu dale osobe koje su tamo navedene. Nažalost, zbog manjkavosti našeg sustava, to ne možemo utvrditi i tu dolazimo do treće stvari koja možda nije direktno vezana uz sam zaključak o kojem ćemo glasovati preksutra, al je direktno vezana uz ono zbog čega smo taj zaključak donijeli, a to je činjenica da hrvatski referendumski okvir nije uređen i nadam se, nadam se, toplo se nadam, da će svima nama na političkoj sceni ova 3 referendumska pitanja poslužiti kao otrježnjenje i da ćemo napokon smoći snage preći preko nekakvih trenutnih političkih jazova i riješiti ovo jednom za svagda. Ovo možda nije goruće hrvatsko pitanje, kao što je pitanje ekonomije, kao što je pitanje iseljavanja, al je svakako jedan od kamečića koji tvori negativnu sliku o RH koju ima velika većina nas koji živimo ovdje, onih koji su otišli ili onih koji nas gledaju sa strane. Ja danas apeliram u ime svog kluba, mi smo podnijeli jedan prijedlog i dali smo inicijativu za promjenu Ustava RH. Ne morate ju prihvatiti, dajte svoj prijedlog, al, ajmo skupiti glave i otkloniti, otkloniti mogućnost da se još jednom nađemo u 9, 10 sati navečer i da nas je sram pogledati jedne u druge jer ja vjerujem da nas je mnoge danas bilo sram kada smo slušali g. Zekanovića kako proziva nekoga zbog njegove spolne orijentacije, mislim da nas je moglo biti sram, što takva persona sjedi s nama u zastupničkim klupama. Da li ćemo to otkloniti? Vjerojatno nećemo, ali ćemo krenuti u smjeru da kažemo da takvo ponašanje nije prihvatljivo, a mislim da je to prvi korak prema tome da ova zemlja postane modernije, postane bolje, postane uređenije društvo, postane država u kojoj svatko želi živjeti, od negdje moramo krenuti, ja vas pozivam, ja vas pozivam, da ovo bude zvono za uzbunu nakon kojeg ćemo krenuti jer doista, ako mislite, a imenovat ću ih sada, da gđa. Markić, g. Iličić i slični za 6 mjeseci neće krenuti sa ponovnim prikupljanjem potpisa za neku drugu, treću, četvrtu ili desetu inicijativu, ako mislite da se to neće dogoditi zato što sada nisu uspjeli skupiti potpise i ako mislite da ćemo tada moći se izvući zbog toga što su manipulirali, pa danas prikazivali da ih ima 370 000, sutra 400, onda se grdno varate. Riješimo ovaj problem, otklonimo svaku mogućnost da se još jednom ovdje nađemo i još jednom ovako debatiramo o ovakvoj stvari. Još jednom ću ponoviti, Klub zastupnika SDP-a će sa neizmjernim zadovoljstvom glasovati protiv raspisivanja referenduma kojim se narušavaju prava žena, prava nacionalnih manjina i prava onih koji su u hrvatskom društvu danas, nažalost, slabiji. Hvala vam.
Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovana kolegica Sunčana Glavak, izvolite. Ispričavam se kolegice, samo malo, kolega Bauk se javio.
g. Potpredsjedniče, moj samo apel da osigurate predstavnike predlagatelja da budu na raspravi jer nijedan od navedenih članova Odbora za Ustav nije prisutan. Ako to nije moguće, kolega Grbin i ja se javljamo dobrovoljno.
Zahvaljujem. Određujem stanku do 21,55 sati. PREKID SJEDNICE U 21,46 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 21,56 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, budući da je predlagatelj nazočan, nastavljamo s radom plenarne sjednice. Pojedinačna rasprava, poštovana kolegica Sunčana Glavak, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. S obzirom da su se stekli uvjeti i predlagatelj je ovdje, mislim da možemo nastaviti s raspravom u 21, 56. Dakle u svojoj raspravi osvrnut ću se kratko na kronologiju događanja i podsjetit ću na neke fakte koji su navedeni u ovom izvješću. Dakle, referendumska inicijativa, potpise odnosno obje inicijative potpise su prikupljale od 13. do 27. svibnja 2018. g. da bi 13. lipnja potpisi bili predani u Hrvatski sabor. Vlada je na sjednici 2. kolovoza zadužila Ministarstvo uprave za koordinaciju aktivnosti koje su trebale biti vezane za provjeru broja i naravno vjerodostojnosti svih potpisa i sa zahtjeva koji su predani Hrvatskome saboru te Ministarstvo uprave i MUP za provjeru zakonitosti prikupljanja potpisa. Ono što je bilo nekoliko puta danas apostrofirano, još jednom ću ponoviti, svi zainteresirani a to je bio i naputak Vlade, koji žele, koji su sudjelovali bilo kao građanska inicijativa ili kao građani čiji bi potpisi mogli biti suspektni, koji su htjeli provjeriti jesu li potpisi u redu, mogli su to učiniti, Ministarstvo uprave javnim pozivom pozvalo je sve građane da to učine i na vrlo transparentan način bili su čak i predloženi datumi, točni termini za sve one koji žele uvid na bilokoji način. Dakle građani su to mogli učiniti od 19. do 21. studenog prošle godine zatim od 26. do 28., građanske inicijative odnosno njihovi predstavnici „Istina o Istanbulskoj“ i „Narod odlučuje“ zatim građanske inicijative mogle su odrediti i do 10 svojih predstavnika koji će imati uvid u potpise odnosno postavljena pitanja. Predstavnici inicijative „Istina o Istanbulskoj“ od 26. studenog čak su dobili i termin točno od 9 do 15 sati a 27. studenog dakle točno Ministarstvo uprave ih je pozvalo da mogu pogledati nevažeće potpise. Jednako tako bilo je otvoreno i za sve one druge koji imaju bilokakve sumnje da nešto nije bilo u redu, mogu imati uvid u te potpise. Da bi otklonili sve sumnje i evo nema kolege Grbina ali on je postavio to pitanje i u svom obraćanju u ime kluba SDP-a, dakle sve kontrolne liste postoje, one se nalaze u digitalnom obliku. Svi potpisi, svi originali deponirani su ovdje u Hrvatskom saboru, dakle sve potpisne liste s potpisima birača koje su prikupljale građanske inicijative. O proceduralnim pogreškama neću ponovno govoriti, o njima su govorili već moji prethodnici, je li ih bilo, da li je to manjkavost možda trenutnog Zakona o referendumu koji je na snazi, o tome možemo razgovarati, mislim da bi bilo dobro razmotriti cijelu promjenu Zakona o referendumu kako bi se otklonile eventualno nedoumice koje su se eto pokazale i na ovim pitanjima zašto se neka pitanja i sukladno Ustavu ne bi trebala propitkivati. Tijekom provjere broja i vjerodostojnosti potpisa, utvrđeno je da je prikupljeno nedostatni broj potpisa, daj e bilo među njima potpisa koji su bili duplicirani ili više puta isti, nepostojeći OIB-ovi, umrle osobe i sl. Htjela bi se malo referirati na sastav članova povjerenstva, bilo je danas puno difamacija u raspravama od nekih kolega, nazivalo ih se činovnicima, nazivalo ih se nesposobnima, dakle mislim da trebamo reći da je povjerenstvo imalo 7 članova iz predstavnika Ministarstva uprave, MUP-a, Agencije za zaštitu osobnih podataka. Za sve one koji su na ovako nedoličan način govorili o ljudima kojima je bio povjeren ovaj odgovorni zadatak, molim vas da ipak pogledaju stranicu 10 da vide o kojim ljudima je riječ, riječ je ljudima koji dugogodišnji su suradnici odnosno djelatnici spomenutih ministarstava sa svojim kompetencijama i mislim da su bili potpuno nepristrani kada su radili uvid u dodijeljene im liste odnosno provjeru potpisa. Što se tiče nepravilnosti, dakle građanska inicijativa „Istina o Istanbulskoj“ , Ministarstvo uprave utvrdilo je da je u Registar birača 13. svibnja prošle godine bilo ukupno upisano 3 747 409 birača hrvatskih državljana, izvršitelj je povjerenstvu dostavio kontrolne liste s ukupno 45 328 ispravnih potpisa. Kriterij prema kojima su neki proglašeni neispravnima bili su dakle govorim o građanskoj inicijativi „Istina o Istanbulskoj“, 8 000 duplih potpisa, 2594 OIB-a nepostojeća, 428 osoba u vrijeme prikupljanja potpisa nije bilo punoljetno, 158 osoba koje su se našle i na ovim kontrolnim listama uopće nisu bili hrvatski državljani, 248 osoba bilo je mrtvo u vrijeme prikupljanja potpisa a 33 554 potpisa utvrđeno je neispravnima jer nije bilo osobnog imena na potpisnoj listi odnosno nije odgovaralo osobnom imenu u Registru birača, nečitko upisani podaci, neispravan OIB itd. Što se tiče građanske inicijative „Narod odlučuje“, povjerenstvo je utvrdilo je da bilo 7 488 dvostrukih ili duplih potpisa, 1 844 nepostojeća OIB-a odnosno nije ih bilo ni jednoj drugoj evidenciji, 365 osoba ponovno ne punoljetnih, dakle nisu se smjele naći uopće upisane na ovim potpisima, 332 osobe koje nisu hrvatski državljani, 120 osoba preminulo u vrijeme prikupljanja potpisa i preko 30 000 potpisa utvrđeno je neispravnima iz sličnih razloga, osobno ime na potpisnoj listi ne odgovara osobnom imenu u registru birača i sl. Što se tiče Građanske inicijative Narod odlučuje, dakle ona treća o dopuni Ustava RH bilo je duplih potpisa preko 7.000, 1.800 nepostojećih OIB-ova, 354 nepunoljetne osobe čiji su se potpisi ovdje našli, 321 osoba nije bila Hrvatski državljanin, 115 preminulih prije početka skupljanja potpisa i 30.626 potpisa utvrđeno neispravnima ponovo na potpisnoj listi iz razloga kao što je povjerenstvo navelo i ranije. Zaključno, reći ću da povjerenje u institucije ako se dovodi u pitanje od zastupnika u Hrvatskom saboru, a to smo danas nebrojeno puta čuli, temeljeno na iskrivljenim informacijama ili proizvoljnim tumačenjima može se tumačiti kao niska razina kompetencije. Građani očekuju institucije s integritetom, a jesmo li mi i Hrvatski sabor doveli pod znak pitanja možemo si odgovoriti i sami, kako nas građani ocjenjuju već nekoliko godina, a posebno ovaj saziv Hrvatskoga sabora i sramotno, sramotno nisku razinu povjerenja u Hrvatski sabor. Sve dok se taj integritet i naše institucije ruši na najprizemniji način urušavaju se i demokratske vrijednosti, a mislim da to nikome nije u interesu. Stoga podržavam ovaj zaključak, a i podržavam neke od kolega koji su rekli da bi bilo dobro da se uredi Zakon o referendumu, da ga bilo tko, bilo kakove inicijative s bilo koje strane ne koriste u manipulativne svrhe. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glavak, imamo repliku, poštovani kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo kolegice Glavak, u vašoj dosta zanimljivoj raspravi iznijeli ste neke podatke s kojima bi se mogao složiti, ono šta mene najviše tu kako bi rekao je zainteresiralo kako nije uspjela Vlada iskomunicirati na jedan uvjerljiv način da se eventualno vi ste ipak i medijska bili osoba imate puno iskustva u tom poslu, imam osjećaj da imamo lošeg komunikatora u ministru Kuščeviću koji sa dosta svojih malo nespretnih izjava doveo ja bi rekao cijeli proces na jednu granicu da ljudi misle da tu ima nešto mutno, da se tu malo transparentnije komuniciralo kao što to radite recimo vi u nekim situacijama ili kolega Bačić koji je dosta iskusan ovako komunikator onda bi vjerojatno bilo manje problema. Znači sa te strane, sa te strane imam osjećaj da je kolega Kuščević dio malo donio i zabune i krivih poruka [[Upadica: Zahvaljujem.]] u javni prostor. Evo, hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras, odgovor kolegice Glavak izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, kolega Maras ministar Kuščević govori i govori, a nikako da se nadglasa onih tisuću i jedan puta izrečena laž i to vrlo dobro znate. Kada nešto zaživi u javnom prostoru što je plasirano kao laž ili ako hoćete feik news što je vrlo popularno ili ako želite nešto demantirati znati kako se kaže što vam je demantij. Demantij je skupljanje perja natrag u jastuk i to je vrlo teško. Ja mislim da je Vlada od početka bila vrlo transparentna o tome sam govorila na početku svoje rasprave, otvorila je za sve koji su to željeli na vrlo transparentan način da se napravi uvid. Međutim, kako je plasirano nešto u medijski prostor to je drugo pitanje. Svako ima svoj specifičan način komunikacije, mislim da je ministar Kuščević kažem bio jedan na stotinu onih koji su govorili suprotno od njega i možda zato imate takav dojam. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegi Glavak, na odgovoru. Slijedeća rasprava poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege, pa ono što ja želim reći par kratkih stvari oko ovog prijedloga Odbora za Ustav, naime podržat ću ga i podržat ću ga iz dva razloga. Prvi razlog je taj što prije svega smatram da su ova pitanja koja se traže u ovom referendumu neustavna i ne treba mi Ustavni sud da bi to sam procjenjivao, dakle za mene svako zadiranje u prava manjina i slabijih skupina u društvu je apsolutno neustavno i volio bih da danas je glavni razlog odbijanja ovih referendumskih inicijativa upravo njihova neustavnost. A drugi razlog zašto ću podržati ovaj prijedlog Odbora za Ustav je taj što ja vjerujem da ove inicijative nisu skupile dovoljan broj potpisa, vjerujem da je neću reći Vlada i ministarstvo, nego službe stručne od APIS-a itd., ljudi koji su to radili, da su posao odradili dobro, to me ne može nitko razuvjerit. A zašto, sad ću to probat argumentira. Dakle, činjenica je da referendum u Hrvatskoj nije dobro uređen i da ovaj zakon koji sada imamo nije dobar i da je tu puno upitnika i puno je otvorenoga prostora, dakle za početak nije uređen ni sam način prikupljanja potpisa. Dakle, ako se sjetimo samo događaja koji su tada bili za početak dio potpisa je skupljen na neistinit način, dakle ljudi su se obmanjivali prilikom skupljanja potpisa, nije im se govorilo istinito i iskreno za šta se ti potpisi skupljaju, dakle govorilo se svašta, skuplja se protiv ovog, skuplja se protiv onog. Jedan veliki dio kampanje se vodio na način da se ljudima govore neke stvari koje se uopće ne tiču postavljenog referendumskog pitanja, samo da bi ih se privolilo da daju svoj potpis. Druga stvar, na pola prikupljanja, znači ajmo reć na pola puta neko mjerenje vremena, sami predstavnici inicijativa su pozivali građane da u što većem broju pristupe davanju potpisa jer neće uspjeti do kraja prikupljanja odnosno do kraja roka skupiti dovoljan broj potpisa, dakle nakon tjedan dana prikupljanja. I cijelo vrijeme su u javnost plasirali priču daleko smo od prikupljanja, priključite se, moramo skupit, moramo potegnut, moramo ić da bi to uspjeli do kraja. Nakon završetka skupljanja potpisa, nakon nekih 15 dana, čak predstavnici jedne inicijative su rekli, nažalost nismo uspjeli skupili smo 370 i nešto tisuća, malo nam je falilo, nismo uspjeli ali za drugu inicijativu imamo dovoljan broj. I onda se nekakvih mjesec dana to sortiralo, slagalo i u tom sortiranju i slaganju na jednom i predstavnici inicijative koji su rekli da nisu uspjeli, sad su uspjeli. I rekli su evo imamo dovoljan broj. E sad gledajte, te sve stvari su meni neuvjerljive. Dakle meni nije normalno da ako ti danas, da ako ti je danas rok i danas si završio prikupljanje potpisa da ih onda mjesec dana sortiraš i da na isti ovaj način kao što se sada prigovara Vladi da ne želi prikazati potpisne liste je netko negdje pitaj Boga gdje državo sve te potpise zatvorene i govorio evo mi to sada brojimo da bi 30 dana nakon završetka prikupljanja rekao evo mi sad imamo dovoljno. E tko kaže i tko može garantirati da se u tih 30 dana ti potpisi nisu nastavili skupljati, da se nisu nastavili dopisivati itd.. I s druge strane nakon što se krenulo u provjeravanje tih potpisa e tu je sada Vlada napravila grešku. Dakle Vlada je netransparentno i ne dobrom komunikacijom kao što su neki kolege rekli ugrozila gotovu stvar. Dakle dovela je u pitanje vjerodostojnost informacije o prikupljenom broju potpisa. I mislim, slažem se sa kolegom Marasom da je jedan od najvećih krivaca u toj komunikaciji je ministar Kuščević koji je davao cijelo vrijeme određene nespretne izjave koje su onda podgrijavale teze ovih koji se sada bune i koji dovode u pitanje tu provjeru potpisa. I interesantno je kako u ovoj Vladi i ministar Kuščević i recimo još dva ili tri ministra imaju problema s komunikacijom. Dakle njih se uvijek kasnije treba rastumačavati, njima se uvijek kasnije treba objašnjavati šta su mislili, šta su rekli. Gospodin ministar Kuščević u svojoj komunikaciji ne samo o ovoj temi i o brojnim drugim temama često puta kaže hrpe nekakvih gluposti koje nemaju veze sa vezom, kojega nitko živ ne pita i onda se čudimo zašto je percepcija u javnosti takva a doveo je do toga da zadnjih par mjeseci otkad je ova priča aktualna manjina koja je glasna i agresivna terorizira većinu. Mi kao saborski zastupnici svi na gotovo 10, 15 dana dobivamo nekakve mailove, ja se opet pitam otkud tim inicijativama opće i neki naši podaci. Zašto meni netko šalje tri puta dnevno mail i govori mi kako je prevaren od strane Vlade i kako ne znam ja ne vidim kraj svojih očiju nego me treba netko uvjeravati i govori mi maltene da pazim što radim i da pazim kako ću glasati? Otkud mu ti podaci. Isto tako i predstavnici vlasti, predstavnici predlagatelja i zastupnici HDZ-a su sada ovdje rekli da je među potpisnicima jedan veliki broj mrtvih, da je veliki broj netočnih OIB-a, da je maloljetnih, da je djece, da je stranih državljana, dakle to i to je u tolikom broju da to nije slučajno. Dakle te je potpise netko očito dopisivao i ubacivao. Dakle kao što su rekli i neki kolege, mi sad ovdje znamo samo za mrtve, za nepostojeće itd.. A koliko je onda falsificiranih potpisa koji su nazovimo to tako ispravni. I to se pitanje može postaviti, ja ne tvrdim da je, ali možda i je ako je mrtvih koje to možemo ustanoviti, koliko je onih koje ne možemo ustanoviti. S druge strane to je zlouporaba podataka i to je kazneno djelo. Mene zanima da li je ministarstvo, da li je Vlada, da li je itko podnio kaznenu prijavu protiv nepoznatog počinitelja, zbog zlouporabe podataka i zbog falsificiranja tih potpisa. Ja mislim da bi to nekakva nadležna institucija koja se ovim bavi trebala napraviti protiv nadležnog, protiv nepoznatog počinitelja. A onda će institucije ove zemlje po službenoj dužnosti krenuti u nekakve istrage i nekakve radnje. I to se mora napraviti da se ove stvari više ne bi ponavljale. I u biti dovelo se do toga u jednoj čistoj stvari koja je po mom mišljenju osobnom čista dakle da ove inicijative nisu skupile dovoljan broj potpisa zbog nespretnosti komunikacije od strane ministarstva, ministra prvenstveno je stvorena sumnja u vjerodostojnost toga šta oni govore i samim time se ruši i povjerenje građana u institucije države a to je jako opasno i to ne smijemo raditi. Dakle ako mi ne vjerujemo institucijama naše države, osnovnima jer nekima kojima ne bi smjeli dovoditi povjerenje to u pitanje onda se tu ugrožavaju i glavni državni interesi a to je odgovornost i onih koji to rade i onih koji su im omogućili da to rade. I zaključno, još jednom pozivam da se što prije donese novi Zakon o referendumu, da se urede ova pitanja i problemi i smatram da tako važan zakon koji se pokazao zadnjih par godina da je stvarno važan jer mi nažalost kao zemlja, kao mlada demokracija, nažalost još uvijek nemamo kulturu referenduma. Dakle kod nas će ljudi na referendumu glasovati u pravilu i protiv nekih stvari protiv kojih ne bi bilo logično da glasaju. Evo, recimo Švicarci su imali referendum prije par mjeseci u kojem je bilo pitanje da li želite da vam pojeftine komunalne usluge. I građani Švicarske su to odbili jer je bila kvalitetna kampanja, jer se objasnilo šta to pojeftinjenje znači, koliki će to biti udar na kvalitetu života koju imaju a ja nisam siguran da se u Hrvatskoj postavi pitanje da li želite da vam se smanji cijena komunalnih usluga ili da li želite da to bude besplatno, kako bi taj referendum prošao, odnosno siguran sam prošao bi za to da bi građani rekli da su za to da se to smanji. A to što bi cijela Hrvatska izgledala kao što danas zadnjih dana izgleda Zagreb da su vreće smeća na svakom koraku, da kontejneri su pretrpani, evo o tome bi razmišljali malo kasnije. Zbog toga o novom Zakonu o referendumu bi trebao se postići i nadstranački konsenzus, u tome bi trebali sudjelovati svi, ne bi se trebao slomiti preko koljena i trebalo bi se probati oko njega dogovoriti što je moguće više i odnosno što je moguće više se usuglasiti. I mislim da to trebamo čim prije donesti dok nas ne zadesi neka nova inicijativa. Uglavnom, bilo je tu dosta propusta i trebali bi izvući pouke iz svega ovoga da nam se te stvari u budućnosti više ne dešavaju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Saši Đujiću. Imamo repliku, poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani kolega Đujiću, prvo mi je fantastično slušati kako SDP podržava HDZ, samo naprijed, znači, to je taj novi smjer, novi put, kolega Maras isto, pretpostavljam da je oduševljen, ali ovdje ima par stvari koje bi ja, prvo bi ih upoznao s ovim DORH npr., vi kažete očito je netko dopisivao potpise, vi imate očito neke informacije koje nitko nema. Znači, evo, ja s ovog mjesta iz najvišeg doma, znači, hrvatskog naroda, pozivam DORH da ispita kolegu Đujića da on kaže što zna, on očito nešto zna, što nitko ne zna. Kaže, i dalje, zlouporaba podataka, znači, vi očito imate neke podatke, molim vas, istupite s tim podacima u javnost, kontaktirajte DORH, nek se stvar riješi. Kao što, meni je žao što DORH nije postupio po prijavi bivšeg predsjednika HDZ-a, g. Karamarka, po pitanju vašeg APIS-a gdje se navodno isto nešto prepisivalo, dopisivalo itd.
Zahvaljujem, odgovor poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
E hvala lijepo. Kolega Zekanović, za razliku od vas, ja nikada nisam bio na HDZ-ovoj listi, niti ću bit, dakle, da nije bilo te suradnje HDZ-a i vas, vi ovdje uopće ne biste sjedili, to je za početak. Dakle, tu se točno vidi tko je uz koga bio i tko slijedi istu politiku, ja nikad, tako da, vi ste tu nevjerodostojni. Druga stvar, sve što ste rekli sada, manipulirate, košto cijelo vrijeme oko ove teme manipulirate. Dakle, ja sam rekao ono što govore predstavnici ministarstva i što piše u medijima i ako ste me pažljivo slušali, jasno sam pozvao upravo Vladu da ako je toliko toga falsificirano da podnese kaznenu prijavu protiv nepoznatog počinitelja, pa ministar nam govori cijelo vrijeme da je desetke tisuća ljudi tamo kojima tamo nije mjesto, znači da je to netko zloupotrebljavao i da to tamo je nezakonito i samo sam pozvao Vladu da to napravi. A drugo, isto ste valjda prespavali, pa čovjek je sam rekao za [[Upadica: Zahvaljujem]] Karamarka da je [[Upadica: Zahvaljujem]] falsificirao, da je falsificirao SMS poruke [[Upadica: Kolega, kolega Đujić]] taj je u zatvoru koliko ja sad znam koji je rekao zapis, tako da, kad ste vi bili u kampanji?
Kolega Đujić, ja bi vas lijepo molio, pripazite malo na vrijeme i u svom izričaju malo pripazite na omalovažavanje kolega zastupnika. Izvolite, povreda Poslovnika, poštovani kolega.
Ja jednostavno moram reagirat, 238. manipulirao, spavao, dakle, mislim da su to, znači, za povredu Poslovnika dovoljni argumenti. Ja sam izašao sa liste HDZ-a jer sam vjerodostojan kao i mnogi vaši kolege koji su otišli od SDP-a, a vi ipak gledate svoju sindikuricu i poziciju, pa bez obzira što SDP više nije ono što bi vi htjeli, vi ćete tu i dalje biti da bi imali svoj mandat, ali i to je legitimno.
Kolega Zekanović, povrede Poslovnika nije bilo, ja sam kolegu lijepo zamolio da u svom izričaju malo pripazi, tako molim i vas. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Ante Sanader, izvolite. Ispričavam se kolega Sanader, imamo još povredu Poslovnika, poštovani kolega Đujić, izvolite.
Dakle, povrijeđen je čl. 239., dakle, kolega Zekanović, košto ste i sami rekli, evidentno je zloupotrijebio Poslovnik, čl. 238., a po čl. 239. vi mu za to morate izreći opomenu, ako mu ne izrečete opomenu, onda čovjek nije prekršio Poslovnik, tako da ja vas molim da se toga držite, a ja sam 20 godina u SDP-u, a u HS sam samo 7, tek 7, tako da bio sam u SDP-u i dok nisam bio zastupnik, a za vas nisam čuo dok niste bili na listi HDZ-a.
Zahvaljujem kolega Đujiću. Hvala vam na ovoj informaciji koju ste mi dali, dakle, nije povrijeđen Poslovnik, vi kada budete presjedali, onda ćete vi prosuđivati i molim vas nemojte zloupotrebljavati institut Poslovnika. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Ante Sanader, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pozdravljam ja državnu tajnicu, sve kolegice i kolege. Evo, čuli smo danas mnoge interesantne rasprave i meni je najtužnije i najopasnije ovdje što se praktično mi stavljamo upitnik pred institucije, mi ne uvažavamo naš Odbor za Ustav i Poslovnik, koga bi mi to, kome bi mi to vjerovali, ajde, krenimo od sebe. Znači, u naš Odbor ne valja, ne znam, nisam imao tu listiće da mi sad odredimo neki svoj Odbor ovdje između nas, međustranački, pa ga pošaljemo da on to nešto odradi, opet mu ne bi vjerovali, jer ako ne vjerujemo Odboru za Ustav i Poslovnik, onda ne znam kome bi to, znači, ne vjerujemo sebi, ne vjerujemo ministru, ne vjerujemo Vladi, gledajte, ovo nije, ovo nisu oktroirane institucije, tako da sada je netko drugi nametnuo, oni imaju legitimitet naroda il dobro je, legalno je da se oporba bori, da daje svoje stavove i prijedloge, ali ako ovdje profesor ustavnog prava kaže da Ustavni sud je prestao biti Ustavni sud, koju mi poruku šaljemo našim građanima, kome će to građani vjerovati, šta je slijedeće, pozvat ih na revoluciju, dajmo ljudi izađimo, pa će ulica odlučivat, jer misli da je ulica netko tko može donijeti bolje rješenje. Ministar se ovdje trudi, muči, 5 puta govori o tom da kontrolne liste su tu, da na jedan pritisak entera ih možemo dobit, a netko uporno tvrdi, ne, to nije istina. Svi popisni listići su ovdje, znači, u svakom momentu se može neko ekstra povjerenstvo, ali ne znam koliko bi i njemu vjerovali, otić donijeti odluku da ćemo sve to ponovno provjeriti. Ja mislim da bez povjerenja u institucije, ma koliko se one nekome sviđale ili ne sviđale, mi dovodimo u pitanje sve i to je najopasnije za sustav, to je najopasnije i za našu državu i za ono što će se događati sutra. Jednostavno mislim da je stav ministra ovdje, njegovo čvrsto uvjeravanje bi trebalo biti dovoljan dokaz, on ima odgovornost, on ide sutra na izbore. Ovdje isto tako, jedan kolega je rekao u svom završnom govoru, u završnoj rečenici je rekao, znate, zato pazite dragi građani i vi, ovi koji su vam uzeli referendum, nemojte sutra dat njima glas, znači, očito je ovdje vrlo interesantna ciljana skupina ovih 400 000 ili 350, nije bitno koliko tisuća ljudi koji su dali potpise, oni su vrlo interesantna ciljana skupina, da bi se ovdje politikanski ili neistinom išla prema njima i prikazali se kao njihovi zaštitnici. Referendumske inicijative su dobre i to je praksa u cijelom svijetu, nije to ništa novog što je otkrila Hrvatska. Nije lijepo ni ovdje da imamo dvostruke kriterije. Ovdje gospodin Peđa se javlja Markićka je zlo nevaljano a netko drugi je dobar. A to je njeno pravo, ona se bori isto kao i svatko od nas ovdje za svoje biračko tijelo, ali nije uspjela. Da li su vam dokumenti ovdje, jasni papiri da se nije uspjelo, da se nije skupio dovoljan broj glasova i to je najrelevantnije? Da li su ta referendumska pitanja ustavna, nisu ustavna? To nije bila tema današnjeg razgovora. Danas je primarna tema bila je li bio dovoljan broj glasova ili nije bio dovoljan broj glasova. Sve institucije i ministarstvo i povjerenstvo i agencija stručna su jasno dali koji je to broj, koliko ljudi je ovih, koliko onih, umrlih, koliko ovakvih, koliko onakvih. Nema dovoljan broj glasova i to je najpresudnije za ovo o čemu mi danas govorimo. I zato mislim da bi trebalo uvažiti što je naš Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, njegov stav kao i stav ministarstva i odluku Vlade i uvažiti to i jasno je ova inicijativa nije skupila dovoljan broj glasova i referenduma nema. I sada sve drugo je politikanstvo i sve drugo je kažem pokušaj iz te ciljne skupine pokupiti što veći broj svojih glasača. Evo to je moj zaključak od ove ukupne rasprave koju sam danas čuo ovdje.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Anti Sanaderu. Imamo repliku poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Sanader, pa upravo tako, neodgovorne izjave, pa ja ću reći da je, cijelu, još jednom ću ponoviti, znači cijelu ovu situaciju dodatno su produbile i neodgovorne izjave i ministra Kuščevića. On je i danas recimo ovdje rekao da se Vlada vodila zaštitom prava 3 milijuna i 300 tisuća građana koji nisu dali potpis za ovu inicijativu i da je Vlada štitila i njihov stav. Njihov stav bi se štitio da je raspisan referendum, da su ti ljudi onda izašli na referendum i rekli da li misle i li ne misle pa nisu svi morali potpisali koji se npr. slažu sa time. Neki možda nisu ni potpisali koji se slažu vjerojatno bi ovi skupili dovoljan broj potpisa. Ali sa takvim izjavama je i ministar doprinio cijelom ovom, cijeloj ovoj situaciji. I ja se slažem i vjerujem da nije prikupljen dovoljan broj potpisa. A ovi što prozivaju danas da se dobro pazi drugi puta pred glasačkom kutijom protiv ovih koji su mu uzeli referendum su za tu Vladu glasali 2 puta. Tako da toliko i o njihovoj vjerodostojnosti.
Zahvaljujem kolega Đujić. Odgovor kolega Sanader, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. A ne znam kolega što ste vi tu vidjeli sporno u tome što je ministar rekao, ministar je samo rekao dio ljudi je glasao za ovaj referendum ali velika, ogromna veći na preko 3 milijuna nisu glasali i on je samo tu konstataciju rekao. Nije on ništa rekao što bi moglo uvrijediti ni ove ni one, on je samo konstatirao činjenice.
Zahvaljujem kolegi Sanaderu na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolea Bojan Glavašević, nije nazočan. Poštovani kolega Hrvoje Zekanović.
Poštovani dopredsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice. Evo opet ću ja na isti način, evo fantastično mi je slušati, kako SDP ode ruku pod ruku skupa sa Plenkovićem i HDZ-om. Pokušava rušiti referendume, odnosno zastupa stavove protiv Istanbulske konvencije. I to je fantastično samo ovdj eja moram malo ući u analizu. Ovdje je kolega Đujić i kolega Maras koji su tu jedini nazočni iz SDP-a, zapravo ja, i pardon i kolega Bauk, nisam vas vidio, znači, ... ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne, slušao vas je pozorno, dakle ja znam da ste stvarno vi protiv onoga što ja zastupam i da ste vi zapravo za Istanbulsku konvenciju srcem i dužem i to ste vi i to je vjerodostojno, svaka čast i tu priča staje. E sa druge strane sada vi branite ministra Kuščevića koji da je njega bilo pitati prije pola godine on bi rekao nemoj molim te Plenkoviću Andrej nemoj molim te ići u ratifikaciju Istanbulske znaš to meni moj svećenik, moji ljudi, moji tamo u Nerežišćima to ne žele kao i kod Ante Sanadera kao i kod ostalih kolega koji su nazočni ovdje koji su i ... [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, e sada ipak se to dogodilo i sada imamo tu kolege HDZ-ovce, znači Plenkovićevu ekipu koja to brani. Znači sad oni to brane, oni su protiv referenduma, oni su za istambulsku, zato što trenutno tako moraju biti a on će to pokušavati opravdati a vi branite zašto to vjerujete. I evo svaka čast SDP-ovci, vi ste vjerodostojni, oni su takvi kakvi jesu trenutno ali to se možda i promijeni normalno ako ode Plenković, dođe neki malo desniji HDZ-ovac na vlast odmah će se ta priča promijenit. Evo npr. potpredsjednik Sabora gospodin Brkić dođe za predsjednika HDZ-a siguran sam da se stvar radikalno mijenja. I to je znači sada trenutna situacija i to je zapravo fantastično. Ali ja ću opet reći ono što sam danas par puta naglasio, naglasio znači da, ovo bi bila, da, nije mi bio plan. Naglasio bi da stvarno, kolega Đujiću a i svi ostali koji su ovdje iz HDZ-a i Kuščević je govorio kako to u jednom trenutku su ovi iz Istanbulske rekli da imaju 369, ja nemam pojma sad više koliko je to bilo pa u drugom trenutku 379 tisuća potpisa. Pa ljudi moji to su ljudi volonteri koji nemaju infrastrukturu. Ja ću reći anegdotu koja se desila relativno nedavno prije svega godinu, dvije dana, 5 godina nakon što je završio onaj prvi referendum koji je uspio promijeniti Ustav, referendum za ustavnu definiciju braka gdje je meni došlo u mom Šibeniku da sam ja bio koordinator jedna žena sa dvije potpisne knjige i kaže ja ovo čuvam kaže šta ću s njima. Znači ona je 5 godina nakon što je i Ustav promijenjen žena je bila na štandu, odnijela je knjige kući i ona mene nakon 5 godina pita što će s njima. Dakle potpisi su se stvarno polako prikupljali iz svih krajeva Hrvatske, nema infrastrukture tako da je to logično. I stvarno shvatite da je to logično da to tako je. Ali pozvati ću vas opet, ako vi imate informaciju ili bilo tko u ovom Saboru ili bilo tko gdje drugdje da je nešto bilo protivno zakonu e onda lijepo prijavite to DORH-u. I ja pozivam DORH da pogleda ovu sjednicu i neka vidi, ako netko ima neku osnovanu sumnju, ja sam prvi da se to regulira, da se razumijemo. S time da je, bilo je 200, 200 mrtvih što je 0 cijelih, ne znam 0,2 ili 0,3%, zapisano na listu a moguće je da je to tko zna tko, bilo tko iz ovog Sabora iz SDP-a, HDZ-a ili iz HRAST-a možda došao i napisao namjerno … ... [[Upadica se ne čuje.]] Da, da, napisao namjerno krivi OIB ili svog pokojnog djeda, da, da se diskreditira referendum. I slažem se da se treba i Zakon o referendumu promijeniti, ali ne da bi bio restriktivniji, nego da bi bio liberalniji. Da bi i vi, znači i liberali imali mogućnost mijenjati zakone, pa zašto ne i Ustav kao i svi u Hrvatskoj. Nemojte gledati trenutnu konstelaciju jer ipak vi pobjeđujete na dugi rok, gledajte malo dugoročno, liberalizirajte to, to će vama ići u korist. Trenutno možda ide konzervativno sceni, onda, nama konzervativcima, ali ja mislim da mi ipak gubimo ovo s obzirom da je HDZ kao najveća stranka otišao daleko na vašu stranu, tako da ćete vi moći uskoro donijeti zakon koji god hoćete. Svašta sam čuo ovdje, pa sam čuo i od gospodina Sanadera, kaže ciljana skupina na koju se puca ovdje, ciljana skupina, da ja sam zapravo tu 8.3. kada sam čuo od premjera da želi ratificirati Istanbulsku konvenciju, najavio u kontaktu sa volonterima ići ćemo u referendum, da ići ćemo. I je to je moja ciljana skupina, to su moji ljudi, volonteri, koje rade za 0 kuna, koji žele Hrvatsku napraviti boljom i to je moje glasačko tijelo, kao što su HDZ-ovo ali i SDP-ovo glasačko tijelo, oni koji su dobili poslove u državnoj upravi, koji imaju … [[Govornik se ne razumije.]] koje imaju upravne odbore, koji zapravo ovise o politici. Tako da je to isto legitimno, vi imate svoje glasačko tijelo, ljude koje ste zaposlili, osigurali, a netko ima svoje volontere, koji zapravo za ideale nešto rade i bore se skupa s njima, bore se skupa s njima. Kažete ovdje, kome vjerovati kome vjerovati. Stvarno kome vjerovati? Ako vi ne vjerujete volonterima, koji su radili posao, da bi Hrvatska bila bolja, zašto bi ja vjerovao Odboru za Ustav koji je postavio premjer Plenković, a on ne želi da Istanbulska padne, jer je pao i on, on ne želi promjenu izbornog sustava, zašto bi. E sada vam moram pročitati vezano u izborni sustav, ovo je interesantno, danas mi je došla pod ruku knjiga, sasvim slučajno, izbori i izborni sustav Anđelka Milardovića i odmah na početku kaže, ne radi se o Hrvatskoj, da se ne razveselite. Svakoj se pokrajinskoj jedinici pri izbora dodjeljuje onoliko mandata koliko je stanovnika tamo živjelo prema posljednjem popisu pučanstva. Ovo vam je zakon austrijski, naravno nije hrvatski. Mi u Hrvatskoj imamo 10, 15% više birača, nego što imamo stanovnika. Jel to moguće ljudi moji? To je bilo u vrijeme, mog poštovanog, cijenjenog kolege Bauka, a imamo i danas, u vrijeme ministra Kuščevića. Znači imamo situaciju da imamo jedan golemi disparitet, 10% ljudi je više na popisu nego što ih de facto ima. I onda to je u redu kada su izbori, onda su svi na gubitku, jel tako ili na dobitku, kako gledate, ali kada je pitanje referenduma, onda oni koji pokreće referendumske inicijative, oni su na gubitku. Ti umjesto da skupiš 250 tisuća potpisa, moraš još skupiti 370 ili 440, kolega Bauk, ako se ne varam u vaše vrijeme. S tim da ipak ovdje budemo u istini nisam bio kreator referenduma o izbornom sustavu, ali, evo ga u ovoj knjizi, evo danas sam pronašao, kaže ovako, a to bi ja predložio, jedinstvena izborna jedinica je razmjerno načelo raspodijele. Pa da ne dužim, jer nemam previše vremena, svi ostali izborni sustavi, nasuprot tome, sadrže elemente, koji više ni manje snažno nude poticaje ili vrše pritisak kako bi se pospješila koncentracija na nekoliko parlamentarnih stranaka, odnosno, olakšao stvaranje apsolutne parlamentarne većine jedne jedine stranke. Znači ovo su pisali znanstvenici, znači ovo nije izvještaj. Dakle, jedini sustav koji Hrvatskoj treba, jeste hrvatska jedna izborna jedinica i razmjerni izborni sustav. Tako da ću reći i ovaj izborni sustav, koji je puno bolji od postojećeg nije najbolji. Ali, nije čak uopće bitno, jesam li ja za taj izborni sustav, jesam li ja za Istanbulsku, jeste li vi gospodine Sanader za Istanbulsku, ili vi gospodine Maras, to nije bitno. Bitno je da se referendum dogodi. Pa čak ću reći i ovo, ako smo siv legalisti, ako postoji očita volja građana, a postoji, u slučaju jednog referendumskog pitanja, samo 0,8% glasova nedostaje, pa onda recite svom premjeru, znam da to nije očekivati, ali bilo bi fino, recite svom premjeru, ajde Andrej majstore, raspiši referendum, jer ga traži 370, 380 ili 400 tisuća građana, raspiši ga. Pa će i naši kolege SDP-ovci glasati za nas i mi ćemo pobijediti te katolibane koji žele srušiti Istanbulsku konvenciju i promijeniti izborni sustav. Pa imate vi poziciju, SDP i HDZ bi ovdje pobijedili na ovim referendumima, jer i sami znate kada je bio referendum o braku da je HDZ dao veliku podršku referendumu i da je zbog toga i prošao referendum o braku, jel tako, vi se s tim hvalite. Pa evo, sada budite frajer imate još SDP tu i HNS je tu. I Most je neodređen po pitanju Istanbulske kao i svi ostali, ja ću reći. I onda na koncu što je rekao kolega Stričak, imate jedan marginalni katolibanski Hrast koji je jedini s druge strane, pa ja se ne bi bojao. Ja se ne bi bojao, ja bi ga sutra raspisao da sam Plenković i na vašem mjestu bi ga nagovorio, pa da vidimo tko je u pravu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zekanoviću, imamo replike poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo kolega Zekanoviću, u ovom vašem, možda po decibelima značajnom govoru, ali suštinski ne sadržajno, sam se na jedan trenutak upitao tko je pravi Zekanović. Da li je pravi Zekanović ovaj koji grmi protiv Plenkovića ili je pravi Zekanović ovaj koji se grli sa Plenkoviće? Znači tu je palac gore, zagrljaj, malo raskopčana košuljica, bojica je tu, znači ljeto je bilo u to vrijeme i osmjesi govore više od tisuće riječi. Znači ja nemam potrebe bilo šta govoriti, ovi osmjesi, evo, pogledajte ih dobro, ovo ne bi ni neki romantik opisao na najbolji mogući način tako da mene zanima tko je pravi Zekanović, ovaj sa slike ili ovaj koji je ovdje.
Zahvaljujem kolega Maras. Odgovor, kolega Zekanović, izvolite.
Dakle, ovako, poštovani kolega Maras, vi možete biti puno domišljatiji jer imate dara za to kao i kolega bauk, stvarno ja vam katkad skidam kapu na vašu domišljatosti i onako dobro reagirate međutim ovdje kopirate kolegu Grmoju, on je to pokazivao već ima jedno mjesec dana. A eto ga na, šteta. Ali odgovorit ću i ono što sam odgovorio i njemu, za razliku do vas a i svih nazočnih a i onih izašlih iz ove dvorane, dakle sam jedini, jedini koji se odrekao pozicije vlasti. I sad se vi sjetite još nekoga koji je otišao iz vlasti i koji su povukli svoje tajnike i odrekli se svih sinekura jer nam nije odgovarala Istanbulska konvencija. Tako da ako to kažeš sa decibelima, kažeš s decibelima jer smatraš da se to treba čuti, to vama nije jasno i to vi ne možete shvatiti da hoćete ali zapamtite, ja sam se odrekao vlasti, otišao od tog čovjeka kojemu sam dizao palac gore i napravio bi to opet da sam u prilici.
Zahvaljujem kolega Zekanović. Slijedeća replika poštovana kolegica Sanja Putica, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Zekanoviću, ja ne razumijem kako se netko uopće u ovom Visokom domu nakon recentnih događanja u Hrvatskoj da ne kažemo u Dalmaciji i dalje u kojem gradu, usudi govoriti o potrebi ratifikacije Konvencije protiv nasilja nad ženama. Shvatite to, jednostavno nije političko pitanje, to je civilizacijsko pitanje. i ja vas nažalost slušam kako se ne mirite s činjenicom da ste iscrpili sve instrumente o svojim temama a nisam vas čula da ste digli glas protiv nasilja nad ženama i protiv toga da se ukinu ostaci takvih divljačkih i paleolitičkih ponašanja koje danas imamo još uvijek.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Zekanović, izvolite.
Poštovana kolegice, paleolitik ili neolitik nije bitno, ja sam uvijek bio i biti ću za osudu svakog nasilja pa i onog nad ženama ili možda prvog onog na ženama, da sad ne idem u to neko rangiranje. Međutim ono što smo mi govorili dok se trebala donijeti Istanbulska konvencija a ratificirala se u ovom Saboru 11. travnja, da se neće smanjiti nasilje nad ženama i nije se smanjilo, povećalo se i to je poanta. Znači pogledajte malo statistike, povećalo se nasilje nad ženama. Dakle Istanbulska konvencija, kao što smo govorili, to je bila floskula HDZ-a, nije smišljena da spriječi nasilje nad ženama a to vi i ja jako dobro znate, nego je smišljena da se na jedan tihi način, perfidno, polako uvede rodna ideologija a o tome već imamo i puno, puno dokaza a imat ćemo i u dogledno vrijeme, dakle nasilje nad ženama se nije smanjilo nego povećalo a Istanbulska konvencija je tu.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zekanoviću. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, mi u Živom zidu zalažemo se za direktnu demokraciju a kao jedan od ključnih alata te direktne demokracije vidimo referendum i s te strane mislimo da pravo na referendum treba braniti neovisno o tome tko postavlja pitanje i kakvo pitanje se postavlja. Mislimo da je mišljenje naroda puno kvalitetnije nego mišljenje kriminalno sklepane parlamentarne većine gdje se zastupnici ucjenjuju ili kupuju, kako god hoćete, gdje se tjeraju da varaju birače i varaju, suprotno izbornoj volji i suprotno predizbornim ugovorima koji su se napisali, sigurno je bolje da narod otiđe na referendum i da da svoje mišljenje od takvoga nelegalnoga ponašanja, od takvog cirkusa. Što se tiče ovih konkretnih referendumskih inicijativa, taj cijeli postupak je kontaminiran, netransparentan bio, ostale su duboke sumnje daje ustvari ministar Kuščević po nalogu svoga mentora premijera Plenkovića unaprijed odlučio da ti referendumi neće biti održani i onda se proceduralnim nasiljem i kojekakvim smicalicama postiglo to da su kao potpisi nevažeći, poprilično prozirno, znači te referendumske inicijative su predale svoje potpise u lipnju, trebalo je navodno 6 mj. da se svi ti potpisi provjere iako su se potpisi skupljali 15 dana i nakon toga 7 dana sistematizirali i onda je to kao bilo predugo, zašto tako dugo treba ali ministarstvu nije dugo dok mu treba 6 mj. da te iste potpise provjeri iako ima kompletnu široku infrastrukturu na raspolaganje. Sasvim je jasno da je HDZ u tome imao i potporu SDP-a i prešutno je kao što vidimo otvoreno, sada će jednako glasati jer ni SDP-u ne odgovaraju referendumi. To je sve ustvari politika ako ćemo iskreno EU-a nastavak te politike, to je jedan produženi krak jer ni EU-u ne odgovaraju referendumi. I ona ne može smisliti referendume. I ona opstruira referendum kad god može. imate recimo ne znam, skupljeni su milijuni potpisa za referendum o privatizaciji voda odnosno zabrane privatizacije voda, milijuni potpisa protiv ugovora ... [[Govornik se ne razumije.]] , vidjeli smo kako je EU reagirala na referendum o neovisnosti Katalonije gdje je 93% građana glasalo za neovisnost a nakon toga je ta volja srušena brutalnom policijskom represijom. Znači u biti briselski činovnik ne radi ništa drugo osim onoga što rade i njegovi nadređeni. Treba prihvatiti referendum čak i onda kada se kosi sa našim privatnim mišljenjem. Evo ja sam recimo osobno glasao protiv ulaska u Europsku uniju, ali građani su izabrali da uđu u Europsku uniju. I upravo to što su oni to mišljenje dali na referendumu, meni je nekako bilo prihvatljivo da se saživim sa tom odlukom i da je poštujem kao, kao legalnu, bez obzira što je javna rasprava bila poprilično nepoštena i što se vršio pritisak, i što se nije moglo, moglo ovoga čuti i druga strana, ipak sama činjenica da je referendum održao, održan, ipak je dala nekakav legitimitet toj, po meni osobno, pogrešnoj odluci. Ni jedna, kažu ovdje kolege iz HDZ-a i SDP-a, mi smo da se uredi pitanje referenduma, pa dajte onda, uredite ga, ali na onaj način kako je to uređeno i u drugim civiliziranim državama, ajmo reći prije svega, u europskim državama. U Švicarskoj da bi se proveo referendum, potrebno je samo 50.000 potpisa koji se skupljaju tri mjeseca, a Švicarska ima gotovo duplo stanovnika od Hrvatske. U Sloveniji 40.000 potpisa za 35 dana, u Mađarskoj 200.000 potpisa za 120 dana. Znači, čak i jedna država koju pojedinci nazivaju ultra konzervativnom kao što je Mađarska, ima daleko, daleko liberalniji Zakon o referendumima nego Hrvatska. Pogledajte o čemu se sve glasa na referendumima u europskim državama, evo recimo Talijani su glasali o nuklearnoj energiji, Litvanci i Mađari o zabrani prodaje zemlje strancima, Slovenci o izgradnji pruge, glasale su mnoge države na primjer o Kaznenom zakonu, evo o čemu raspravljaju Švicarci, pa slušajte malo, znači o poticanju ekološke poljoprivrede, o zaštiti životinja, protiv bacanja hrane, protiv GMO-a, za više poreze na uvoz, pazite kakav dobar referendum, o, unijeli su u Ustav obavezno održavanje planinskih pješačkih i biciklističkih staza, pazite u Ustav. Raspravljali su čak o tome smiju li se graditi minareti i smiju li žene nositi burke. To bismo doista mogli nazvati ne znam uplitanjem u nekakav ljudska prava, manjinska prava ili kako tako slično, ali oni su o tome glasali, glasali su smiju li se useljavati stranci u Švicarsku, pazite, glasali su o definiciji braka isto kao i mi, glasali su o tome hoće li se kupovati borbeni zrakoplovi, pa taj bi referendum nama itekako dobrodošao. Glasali su o minimalnoj plaći, o ograničavanju menadžerskih plaća, o Zakonu o zdravstvenoj skrbi, o pedofiliji i kaznama njima, glasali su o tome trebaju li se kravama rezati rogovi ili ne. A vi ste gospodo iz HDZ-a rekli da nam Švicarska treba biti uzor, vaša je predsjednica rekla da ćemo biti k'o Švicarska, pa dajte onda da budemo k'o Švicarska. Dajte dopustite da imamo demokratska, pa nije Švicarska Švicarska samo zato što ima banke, nego je Švicarska i zato što ima nekakvo razvijeno civilno društvo. Vi kažete ne smije se glasati o Izbornom zakonu na referendumu, pa kakav nam je Izborni Zakon? Vi svi znate da Izborni zakon ne valja, znate da su izborne jedinice krivo skrojene, znate da se manipulira popisima birača, znate da u ovom Saboru sjede ljudi koji su dobili 300 glasova, a ljudi koji su dobili 80.000 nisu u Saboru. Imate slučaj HSLS-a koji je dobio 90.000 glasova na izborima, i nisu dobili zastupnika. Mi u Živom zidu, zalažemo se da se pravila za referendum što je više moguće pojednostave, znači da se prag spusti na 2,5%, da se rok za skupljanje potpisa produži na 30 dana, da se potpisi mogu skupljati bilo gdje, kao u vrijeme predsjedničkih ili lokalnih izbora, da možete potpisati na poslu, da možete potpisati kod sebe doma, svejedno. Zašto ne bismo dopustili referendum o EUR-u, zašto ne bismo dopustili referendum čak o NATO-u ili o porezu na nekretnine? Može i o ideološkim pitanjima. A znate zašto vi ne dozvoljavate, gospodo iz HDZ-a, SDP-a i Europske komisije? Jer se vi bojite svoga vlastitoga naroda, bojite se, jer znate da je mišljenje naroda suprotno vašemu mišljenju. I to je ono što vas muči. I zato vi opstruirate i opstruirate će te sve moguće referendume koji će ikada biti, a već ste ih opstruirali u ovoj Hrvatskoj, barem desetak. I Zakon o radu, i Zakon o autocestama, ne znam o čemu su sve bili skupljani potpisi, učinili ste sve što možete da se referendumi ne održe, zato jer želite da sve odluke donosi jedna uska klika, desetak ljudi u premijerovom kabinetu koji misle da su bogom dani i da sve znaju, a mi, svi ostali hrvatski građani smo zatucani, jel' da, zaostali, bedasti, samo je veliki vođa jako pametan. I u tom smislu treba promatrati i vašu Šeksovu giljotinu, i vaše bonus zastupnike, i formulare koje ispunjavate za članove gdje im kršite sva ljudska prava i građanska prava, gdje tražite da se, da ne smiju ni s policijom, ni sa sudcima razgovarati, samo zato što je član nedodirljivoga HDZ-a. Nažalost gospodo iz HDZ-a, i gospodo iz SDP-a, u ovom slučaju, kao i u mnogim drugima pokazali ste se kao klasični neokomunisti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Imamo repliku, poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine Bunjac, ne znam po čemu ste vi zaključili da sam ja protivnik i referenduma, da je SDP protivnik referenduma, jer to tako nije. Ja sam vrlo sklon referendumima, ali ovdje se ne radi o tome, konkretno o glasanju o ovoj odluci se radi o provođenju naših Zakona koje sada imamo, radi se o tome da se ne slažem ni sa nekolicinom pitanja koja su postavljena koja zadiru u ljudska prava i zbog čega ne bi mogao biti protiv toga i zbog čega ako HDZ glasa isto tako vi zaključujete da sam ja isto protivnik referenduma kao što je to HDZ. To uopće nije točno, ja sam i da se smanji broj potvrdnih potpisa za referendum i da se produži rok za skupljanje potpisa za referendum, tako da evo želim vas educirati da ne govorite krivo da sam ja ili SDP protiv referenduma. Hvala lijepo.
Zahvaljujem, odgovor kolega Bunjac.
Hvala vam lijepa zastupniče Maras, vi ste se pojavili na ovoj raspravi prije sat vremena, međutim da ste bili možda cijelo vrijeme ovdje, kao što sam ja bio vidjeli biste kako su se zastupnik Grbin i zastupnica Glavak tepali međusobno, kako su si povlađivali, kako su govorili da se oni slažu u biti u svemu oko referenduma, čak i u o nekakvom budućem zakonu o referendumu. Ja bih, ja bih doista volio da vi stanete iza ovih vaših riječi na način da je to stav stranke, da ste vi sada doista elaborirali stav stranke onda bi mogli dobiti i našu podršku. I mislim da doista nije u redu na nekakva oporbena stranka toliko podilazi dakle onoj stranci koja danonoćno uništava Hrvatsku. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Bunjac, prelazimo na slijedeću raspravu poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, kada govorimo o ovoj temi i kada govorimo o riječima i stvarima koje su govorili neki naše kolege, vrlo bitno se okrenuti i osvrnuti prema izjavama da je opozicija ili SDP protiv referendumskog izjašnjavanja građana, to uopće nije točno, ja osobno i kao zastupnik se zalažem za to, mislim da je naš Zakon o referendumu manjkav i sa strane broja potrebnih prikupljenih potpisa, znači to je neprimjereno visok broj potpisa 400, preko 400 tisuća, 10% biračkog tijela koje znamo i sami da nije realno u biračkim popisima, dok neke druge zemlje imaju možda nešto malo veći broj potpisa kao što je to Italija, a puno su veće po broju stanovnika, znači mislim da hrvatski zakon nije adekvatan i pozivam ovdje Vladu RH i ministra da pokušaju naći jedan primjereniji zakon koji bi omogućio ljudima da se izjašnjavaju o pojedinim temama, od toga ne treba bježati, da se uredi način na koji se to prikuplja, da se uredi način i vremenski rok da se produži 15 dana, ja mislim da prekratki rok i također mislim da nema potrebe da to radi i da na neki način imamo ove nedoumice da li se politika upetljala kada tu kontrolu radi Ministarstvo uprave odnosno državne agencije, to može raditi neovisno tijelo koje primjerice nadgleda izbore, Državno izborno povjerenstvo i tu bi vjerojatno onda bilo puno više povjerenja nego što je to sada od onih koji su skeptični prema političkim motivima stranke koja je na vlasti. Znači postoji čitav niz stvari koje bi mogli izmijeniti, koje bi mogli poboljšati koje bi omogućile da se povjerenje ljudi vrati u instituciju referenduma u Hrvatskoj i na neki način da imamo više referenduma. Zbog čega bi se bojali izjašnjavanja građana? Ali pod pretpostavkom da uredimo točno koja se pitanja ne mogu referendumski ispitivati jer ja mislim da pitanja kao što su postavili kolege iz ovih nekoliko inicijativa vezano uz ljudska prava, uz određene stvari koje zagarantirane i našim Ustavom i ne bih trebalo na taj način propitivati nema potrebe da budu dijelom referendumskih pitanja. Jer oni koji idu na najniže strasti ne bi li skupili posto, 2 ili 5 ili 10 na, na, na izborima mislim da na neki način tu instituciju ne bi trebali zloupotrebljavati. Sa te strane da smo to napravili već prije, možda bi bilo manje problema, ali nikad nije kasno da se taj dio unaprijedi zbog čega u Hrvatskoj ne bi bilo nekoliko referenduma ukoliko građani procjene da je to zbilja bitno. Primjereno bi bilo po meni 5% biračkog tijela, to je duplo manje nego što je sada, primjereno bi bilo da to traje skupljanje potpisa mjesec ili čak 2 mjeseca kako bi se što lakše omogućilo ljudima da prikupe potpise i da onda imamo mogućnost izjašnjavanja o tome. Ovdje sam siguran da imamo činjenicu gdje se ova tema politički eksploatira zbog određenih glasova na desnici, vrlo glasni su zastupnici evo tu smo čuli sada mada iskreno kada gledaš Živi zid više ne znaš jel to desnica, lijevica ili što je, ali oni imaju pojedine stavove radikalno i dijametralno suprotne jednih od drugih tako da evidentno je da se tu pokušava skupiti koji glas na teme na koje to ne bi trebao biti slučaj, da je ta tema uređena na način na koji je trebala bit uređena. Jer nemoguće je da kod tako jedne ozbiljne stvari mi imamo na desetke tisuća nevažećih potpisa, da imamo nekoliko stotina umrlih koji su potpisani, da imamo stotine ili tisuće maloljetnih osoba ili čak i djece koja ne znaju pisati na popisnim, potpisnim listama i da oko toga nitko ne postavlja pitanje. To je samo dokaz da zakon i proces nisu uređeni na način na koji bi to trebali bit uređeni. Da je nevjerojatno da netko nakon šta prošla, prošao rok za prikupljanje potpisa evo sad čujemo nevjerojatnu tvrdnju kolege Zekanovića da mu je gospođa došla nakon 5 godina sa listama da pita šta će sa njima, ne znam sa kojeg referenduma ali da netko 5 godina skuplja liste, to jednostavno nije uvjerljivo. I vjerojatno, vjerojatno je to tako bilo i zbog toga ima i toliko nevažećih potpisa, zbog toga šta se toliko to dugo čeka i onda ljudi možda nekada pribjegavaju i metodama koje nisu baš najbolje odnosno koje zadiru i u kršenje zakona i sve ono što se tu vjerojatno dešavalo. I onda na to se nasloni po meni dosta nespretna persona u toj cijeloj situaciji, ministar Kuščević, koji onda još dodatno to zakomplicira, pa tvrdi evo kao što je rekao kolega Đujić da 3 miliona ljudi il nešto se nije potpisalo pa da su oni automatski protiv referenduma i na taj način sa podosta nespretnih izjava u biti još dodatno dolijeva ulje na vatru. A ovdje jednostavno samo treba reć nekoliko stvari. Broj jedan, neka pitanja nisu za referendum, broj dva, broj dva dovoljni broj potpisa nije prikupljen i broj tri mi smo tu da odradimo taj posao na način ne da li je netko HDZ ili neka ili SDP ili neka treća stranka, nego jednostavno da, da verificiramo ono što se desilo. To što ja osobno ne podržavam većinu pitanja zbog toga što mislim da nisu primjerena odnosno da se ne bi trebala opće referendumski ispitivati to je jedan drugi, drugi par rukava. Neke stvari oko izbornog zakona ovaj bi čak volio raspraviti jer mislim da je u našoj zemlji izborni zakon neusklađen, da je nemoguće da u jednoj izbornoj jedinici imamo 15% više nego u drugoj izbornoj jedinici, ja bi volio da postoji direktna demokracija na način da imamo jednu izbornu jedinicu po jednom zastupniku, da znamo svi točno tko je naš zastupnik, kome odgovara i da se na taj način njemu građani moraju odgovarati, da njemu, da on građanima mora odgovarati ali nažalost očito ne znam da li je sazrela situacija jer se to opće ni ne spominje da se eventualno mijenja izborni zakon. Ono što me posebno u Hrvatskoj još uvijek muči odnosno destimulira je i lokalni referendum koji je još kompliciraniji za provesti od državnog referenduma. Znači, na državnom referendumu trebaš 10% skupiti potpisa i ne trebaš imati cenzus izlaska na referendum, a na lokalnoj razini moraš skupiti 20% i moraš imati 50 plus 1 izlazak na referendum da bi bio valjan. Znači 3 put je kompliciranije provesti lokalni referendum, nego državni referendum koji se rekao sam vrlo teško provodi i imali smo ih relativno malo u RH. Da bi recimo na lokalnoj razini iskazao nezadovoljstvo s nečim ili napravio određene stvari trebaš 20% biračkog tijela animirati i nakon toga još ti treba izaći 50 plus 1 da bi se sve to skupa na kraju desilo. Znači ono šta je evidentno naš zakon nije dobar treba što prije predložiti novi, ali opet onda ministar Kušćević tu ide u ovo radikaliziranje na način treba sve skupljati u uredima državne uprave, da ljudima pošalje poruku bit će još i teže nego šta je sada. Jel vidite koliko je to nespretno kada na taj način komuniciraš i na taj način pokušavaš poslati poruku koja nije najadekvatnija. Znači umjesto da se pošalje poruka nemamo ništa protiv izjašnjavanja daješ podlogu Zekanoviću i sličnima da te prozivaju da si u biti protiv toga da se građani izjašnjavaju. Znači, sa te strane molim vas novi zakon, što prije jednostavnija pravila, što prije skinuti cenzus da manje potpisa je potrebno i što prije prebaciti taj posao kontrole sa Ministarstva uprave i javnih agencija kao šta je APIS na Državno izborno povjerenstvo koje to i onako radi kao kontrolu u izbornim procesima, a kada nema izbornih procesa ljudi imaju zbilja duge, duge pauze kada nemaju neke velike aktivnost. Znači između, sad će imati ove godine dvoje izbore, slijedeće još jedne i onda lokalne onda će imati 2 godine pauze, dakle [[Upadica: Zahvaljujem.]] da s te strane ja mislim da bi trebali napraviti određeno poboljšanje kako bi naši građani bili zadovoljniji.
Zahvaljujem poštovani kolega Maras. Slijedeća rasprava poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege ova današnja rasprava vjerojatno mnoge i mnoge druge rasprave posljedica je u stvari samo određenog prčkanja po Ustavu od 2000. godine pa do zadnjih promjena Ustava iz 2010. Dakle, referendum temeljem 10% birača u RH uvela je u Ustav koalicijska vlada 2000. godine na zahtjev HSP-a jer im je trebalo njihovih 5 glasova da bi taj Ustav bio donesen. I prva inicijativa HSP-a nakon što je to ušlo u Ustav je bilo da se potpisima stavi van snage Ustavni zakon za suradnju sa Haškim sudom. I prikupljen je dovoljan broj potpisa, a onda se tada koalicijska Vlada sjetila da još zakon nije donesen pa se onda nije raspisao referendum a onda su bili dovoljno ovoga mudri da zakon uopće ne donesu dok su oni bili parlamentarna većina, a nakon toga je zakon donesen. Drugo čačkanje po Ustavu i po tom članku bilo je 2010. godine kada je ukinut, ukinuta odredba o tome koliko treba ljudi izaći na referendum da bi on bio valjan. Pa smo onda došli do apsurdne situacije da se Ustav može promijenit sa 300 ili 400 tisuća potpisa i negdje 50.000 ili teoretski 1 glas da bi se da bi bio donesen na referendumu. I zato smatram da je potrebno što prije povesti razgovore da se u Ustavu RH ova materija riješi na odgovarajući način, pa onda bi bili pošteđeni ovakvih toksičnih rasprava, jer referendum i referendumske inicijative kada sve skupa zbrojimo u najvećoj mjeri su one koje potiču i povećavaju tenzije u društvu i najčešće se obiju o leđa slabih manjinskih skupina, bilo da se radi o nacionalnim, bilo da se rade o slabijim u smislu fizičke snage, bilo da se radi o seksualnim manjinama. Prema tome, referendum nije najbolji način demokracije, jer u referendu, jer u referendumu nema dogovora o tome da se neka nijansa posvijetli ili potamni, nego imate izbor crno ili bijelo, da ili ne, ili si za ili si protiv, ili si njihov ili si naš, druge nema. I zbog toga se mi periodično, svaki put kad se određenoj skupini, kad određena skupina želi napraviti pritisak na Vladu, na bilo koju Vladu, zato se svaki put nađemo u ovakvim situacijama. Što se tiče konkretnog zaključka Odbora za Ustav, podržat ću takav zaključak, iako je to na jedan način zaključak koji je u stvari samo dao do znanja da inicijative nisu prikupile potreban broj potpisa. Dakle, prema onome što su oni predali, i prema onome što je Ministarstvo, odnosno Vlada utvrdila da, da je važeći broj potpisa, ne odudara od do sada uobičajene prakse, niti načina provjere, niti kriterija ispravnosti, a niti rezultata koji smo dobili. Dakle, to je negdje 7 do 10%, pet, osam, nije. Ono što je jedino tu dvojbeno je otprilike sljedeće, kada ne dosudite penal u 90-oj minuti ako je rezultat 0:0, ili 1:1, to je problem, ako je 4:0 onda nije problem, onda se to konstatira. I to je ovaj slučaj. Dakle, predali su broj potpisa koji je bio granični, i zato se gledao svaki detalj, i to sa aspekta onih koji su predavali potpise, išli su ovako, sve ono što nije definirano u Zakonu a tiče se nas, tumačimo liberalno, a ono što nije definirano u Zakonu a tiče se države, tumačimo restriktivno. Pa to u osnovi i malo ima i državne, ovoga, odgovornosti tu, jer se neke onda stvari mogu propisati i puno preciznije. U tom smislu, Prijedlog Zakona o referendumu koji je 2015. bio raspravljen u prvom i predložen u drugom čitanju, bio bi bolje rješenje, i bolja regulacija ove materije nego što je ona to bila, nego što je ona to sada. S druge strane, Ministarstvo je napravilo sve što je trebalo u provjeri potpisa, i možda dvije stvari koje nije trebalo. Prvo, smatram da je zbog jedne vrste društvene higijene i situacije koja se mogla pretpostaviti, trebalo dopustit na neki način onima koji su potpisnici odnosno inicijatori, ali i onima koji su protivnici onih koji su inicirali, odnosno protivnici njihovim ideja, da na neki način, odgovarajući način sukladno, ovaj, tehničkim mogućnostima promatraju kontrolu ispravnosti potpisa. I drugo, nisu trebali raditi ovo s ovim potpisnim listama, samo su nepotrebno digli tenzije. Iako je Ministarstvo ... [[Govornik se ne razumije.]] s kritikama da je priznalo premalo potpisa, ja mislim da je legitimno uputiti kritiku, a to je sukladno i zaključku Sabora iz sedmog mjeseca da se kontrolira i usklađenost prikupljanja sa člankom 8., sad ne znam točno koje je slovo, možda je c, o mjestima prikupljanja potpisa, jer je to uvijek u Zakonu o referendumu, Ministarstvo je samo u svome, Vlada je samo u svome izvješću napisala da, da nije moguće utvrditi jesu li prikupljeni u skladu sa Zakonom zato što na potpisnim listama nisu bila navedena mjesta, to piše u jednome, u jednome dijelu izvješća, i ti potpisi mogu biti sa zakonskog stajališta osporeni i dvojbeni. Tako da možda ne govorimo o 370.000 zakonito prikupljenih potpisa, nego možda samo o 10-ini tog broja, ili čak i puno manje. S druge strane, smatram da predstavnici inicijativa nisu odgovorni za duple potpise i za sve one potpise koje su se našli na potpisnim listama, jer oni objektivno nisu u mogućnosti kontrolirati šta ljudi upisuju. Dakle, nije moguće niti kontrolirati jel' ispravno navedeno ime i prezime, jel' naveden OIB i tako dalje, prema tome, to je jedna vrsta situacije u kojoj oni preuzimaju određeni rizik na koji ne mogu utjecati, i mislim da ih zbog svega možemo prozivati, al' zbog toga, baš i ne moramo. Dakle, na državi je da utvrdi da je toliko valjanih potpisa, jel' to dovoljno ili nije, a ovi potpisi koji su nevaljani, trebalo bi ipak malo opreznije biti u toj kritici organizatora, jer kad netko stoji na Trgu, dođu čovjek i potpiše, ne može znat dal' je on prekjučer potpisao u nekom drugom gradu, to ne mogu organizatori znati, tu ih ne treba zbog toga napadati. Ako netko potpiše osobu za koju zna da je umrla, to može biti i netko tko želi, kako se to kaže, agent provokator, dakle, nekog napakostiti upravo tako, onima koji, koji su inicijativu pokrenuli. Prema tome, da skratim. Rezultati provjere potpisa ne odudaraju od dosadašnjih rezultata. Način provjere potpisa, ne odudara od dosadašnjeg načina. I zaključak Sabora, neće odudarati od dosadašnje prakse u ovim slučajevima. Svatko onaj tko je nezadovoljan zaključkom Sabora, može pokrenuti postupak pred Ustavnim sudom, Ustavni sud može naložiti da se ponovno prebroje broj potpisa, i u tom slučaju Sabor ima postupiti po tome, a što se tiče Sabora, ovo bi u petak trebala biti gotova stvar, nakon toga šta Ustavni sud kaže, po tome trebamo postupiti. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Bauku. Sljedeća rasprava poštovani kolega Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana predstavnice Ministarstva uprave, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Došli smo samom kraju dana pri kraju ove rasprave, i htio bih reći par svojih razmišljanja o ovom pitanju, ovoj temi o kojoj danas raspravljamo. Demokracija je procedura, a procedura odnosno uloga države je krenula kad su organizacijski odbori za ove tri inicijative predale svoje potpise koje su prikupili s pisanim obrazloženjima. Uloga države u tom procesu punom rupa nije baš zahvalna, al ona se iskristalizirala do danas kroz praksu, kroz ranije inicijative. Ono što je i kolega Bauk spomenuo, već tada kad se mogućnost narodnog odlučivanja putem referenduma, ugradilo u Ustav, već tada je bilo zapravo jasno da je cijela stvar nerazrađena, da je cijeli proces nerazrađen i on je nažalost do dana današnjeg ostao takav i odgovornost politike i nas je zapravo najveća u tome, pogotovo kad smo radi ulaska države u EU brisali iz Ustava prag odlučivanja 50% + 1, kad smo došli do rješenja da odlučuje većina izašlih i kad smo zapravo otvorili mogućnost, makar teoretsku, ali ipak mogućnost da nam Ustav mijenja jedan birač. Sad nemamo više ni prag odlučivanja, nemamo ni prag izlaska, procedura nam je manjkava, puna rupa, mogućnost manipulacija i zloupotreba je veliki, a ipak, evo, vidimo kroz raspravu da neke naše kolege i jako guraju ove referendumske inicijative unatoč tim činjenicama. Ja bih ih pitao da su tu, što bi bilo da sutra se pojavi referendumska inicijativa koja ne odgovara njihovim interesima, koja ne odgovara njihovim svjetonazorima, koja ide za tim da njima umanji neka njihova prava, kako bi se onda postavili, što bi onda govorili. Referendum je demokratski alat, najdemokratskiji mogući alat kad dajemo građanima, biračima, da neposredno odlučuju o nekom pitanju, ali i u tom slučaju moramo postaviti ograničenja, moramo postaviti procedure i tako svugdje, u svim demokratskim zemljama. Ne možemo, to je rekao i kolega Bauk, ja se tu s tim slažem, ne možemo kompleksna društvena pitanja simplificirat i svoditi na bijelo i crno, na ZA ili PROTIV. Nije tajna, ja sam osobno protiv sve tri referendumske inicijative i ne želim da se raspiše referendum ni za bilo koje od ovih pitanja. Čitao sam njihova pisana obrazloženja, ne slažem se s njima, ne samo da se s njima ne slažem, nego smatram da ne odgovaraju stvarnosti, da ne odgovaraju stvarnosti niti malo, da ne odgovaraju kampanjama koje su prethodile odnosno kampanjama kada su se potpisi prikupljali, kada su, pogotovo to mislim na ono pitanje koje se odnosi najviše na manjine, kojim se umanjuju prava manjinskih zastupnika gdje su manjine odnosno zastupnici nacionalnih manjina svođeni na to da su politički reketari i besramni trgovci, da sva njihova politička aktivnost je svedena na koruptivne radnje gdje su zapravo prikazane da diskriminiraju većinski narod, da diskriminiraju Hrvate i u propagandnim materijalima inicijativa je doslovno stajalo da izjednačimo prava svih ostalih zastupnika, dakle, Hrvata sa pravima zastupnika manjina koji su eto, privilegirani. To je ta konstantno slika u javnosti koja se nastoji prikazati da su manjine u RH privilegirane po svim pitanjima, pa tako i po pitanju zapošljavanja iako vidimo iz godine u godinu prema izvještajima Vlade da broj manjina u državnoj upravi pada i to konstantno, malo, ali pada. Dakle, stvarna potreba za reformom izbornog sustava, stvarna potreba za reformom referendumskog odlučivanja je ovdje zloupotrijebljena kako bi se manjinski zastupnici i manjine, a pogotovo zastupnici srpske nacionalne manjine, zastupnici, 3 zastupnika srpske nacionalne manjine, prikazala u RH kao glavni problem. Pisana obrazloženja inicijativa, pogotovo ove koja se odnosi na manjine, ništa o tome ne govore, ništa, oni zapravo predstavljaju stručnu pisanu podlogu za potpalu lomače na kojem su manjine trebale izgorjeti, a tu se ne radi o nikakvim privilegijama, nikakvim privilegijama koje eto, većinski narod dao manjinama, tu se radi o afirmativnoj mjeri kojim se omogućuje svim društvenim skupinama da im se čuje glas, da im se čuje glas u nacionalnom parlamentu, postoje brojne zemlje koje imaju razne afirmativne mjere kojima se omogućuje zastupljenost manjina u nacionalnom parlamentu i RH tu nije iznimka. Nijedna od tih afirmativnih mjera nije univerzalna za sve države, a mi danas zaboravljamo na što smo se obvezali 91. kad smo donijeli prvi Ustavni zakon koji je uredio pravo manjina, koji bi bio zapravo konstruktivni element priznanja RH, gdje je Barningterova komisija prepoznala da bi RH mogla biti suverena i samostalna, a taj dokument je izrađen na prijedlog Venecijanske komisije iako je gorka činjenica da se taj prvi Ustavni zakon nije ni primjenjivao. Imamo proces ulaska RH u vijeće Europe, jako smo se trudili i trsili da budemo dio te institucije, ratificirali smo konvencije koja regulira i zaštitu prava manjina i zaštitu prava žena i jako nam je bilo stalo da budemo dio te institucije, a danas zaboravljamo na te svoje obaveze odnosno ovi koji predlažu ove inicijative, zaboravljaju na te obaveze, kao što zaboravljaju na obaveze koje je RH preuzela pristupajući EU. Sve te konvencije koje smo mi ratificirali, usvojili su, učinili RH boljom državom, a ovim inicijativama se to želi porušiti. Reći ću još nekoliko stvari radi istine i objektivnog prikazivanja činjenica jer puno se manipuliralo i sa brojem birača, i javnosti se histeriziralo, tvrdilo da se krade, da se vara, da se manipulira sa brojem birača u popisu birača. Sjetimo se prije nekoliko mjeseci je bilo postavljeno pitanje gdje je 210 tisuća birača. O tome je raspravljao i Odbor za Ustav iako je bilo jasno, dakle to pitanje postavljeno jer je postojala razlika između broja koje je objavilo Ministarstvo uprave prije parlamentarnih izbora 2016. i broja koji je prikazalo Državno izborno povjerenstvo nakon što su izbori održani; da se malo bolje pogledalo izvještaj Državnog izbornog povjerenstva vidjelo bi se da se to radi o biračima nacionalnih manjina koji su upisani u 12. izbornu jedinicu. Ali to je kroz javnost prikazivano to su birači ukradeni, da se s njima manipulira, da država vara, da podiže prag za prikupljanje potpisa. Ono što bih htio reći još na kraju da mi je žao što prijedlog zaključka Odbora za Ustav ne ide u smjeru da o tome odlučuje Ustavni sud. Ja bih volio da o ovome odlučuje Ustavni sud da se to pitanje zaključi na Ustavnom sudu iako bi bile povike i dalje da se radi o krađi i da se građanima oduzima pravo na referendum. Sjetimo se prije 5 godina je Hrvatski sabor prihvatio inicijativu birajmo zastupnike imenom i prezimenom prihvatio je broj potpisa koji su se tada prikupili i predao to Ustavnom sudu koji je utvrdio da je taj broj potpisa prikupljenih nedovoljan. I tada je Ustavni sud sam to zaključio, a oni su tvrdili da je referendum ukraden. Žao mi je što je tada a i sada će se propustiti prilika da se odluči o meritumu, a to je o ustavnosti postavljenih pitanja koja su sigurno neustavna. Dakle ona ne bi prošla test ustavnosti. Ali na žalost prijedlog zaključka ne ide u tom smjeru da Ustavni sud o tome odluči i žao mi je što će i ovaj put ta prilika biti propuštena. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miloševiću. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem još jednom predstavniku predlagatelja Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav i predstavnici Vlade državnoj tajnici Ministarstva uprave gospođi Josipi Rimac na obrazloženjima. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Dobro. Kolega Petrov, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Molim vas, da u ime Kluba zastupnika Mosta, odobrite stanku povodom glasovanja o točki dnevnog reda Prijedlog zaključka o pravednoj provjeri broja i vjerodostojnosti potpisa prikupljenih za 2 narodna referenduma i da maknete istu tu točku s glasovanja jer nije zrela za glasovanje. Zastupnici Mosta, već tjednima pokušavaju dobiti uvid u dokumentaciju kako bi se uvjerili da je Vlada dosita, stručno, kompetentno i istinito napravila pravu provjeru potpisa. Nismo dobili uvid u dokumentaciju. Na poziv ministra Kuščevića, otišli smo čak i do Ministarstva uprave, ne bismo li i tamo dobili uvid u dokumentaciju, nismo dobili uvod, ali dobili smo odgovor od državne tajnice Josipe Rimac, koja je rekla, da saborski zastupnici, nemaju prvo uvida niti u potpise, niti u kontrolne potpise, bez privole onih 40 tisuća građana čiji su potpisi proglašeni nevažećima. Nakon svega mogu zaključiti, da Hrvatski sabor nije napravio što je dužan napraviti po Ustavu i zakonima. Nije utvrđeno izvan svake sumnje, koliko je potpisa prikupljeno za ove referendumske inicijative. I zato vas molim da maknete ovu točku s dnevnog reda jer nije zrela za glasovanje. Saborski zastupnici, po ovom pitanju ne može biti repova, ni ikakvih sumnji. Ovdje se radi o građanima, o njihovom pravu, da mogu neposredno odučavati, o njihovom pravu, da mogu samostalno, bez ralja politike odlučivati po pitanjima koja su njima važna. Zato vas molim, maknite ovu točku s glasovanja.
Tražite stanku, jel? [[Upadica: Naravno.]] Dobro. Kolega Pernar, već ste imali, vaš klub je već tražio ili nije, ne, je Živi zid je tražio već stanku, tako da ne možete, kolega Zekanović, izvolite.
Pardon, znam da nemam poslovničku mogućnost tražiti stanku, onda samo 10 sekundi, s obzirom da je sljedeća točka glasovanje o Istanbulskoj, iskoristiti ću priliku, pa ću vam darovati ovu majicu, ne za vas, nego za premijera Plenkovića da ima uspomenu na Istambulsku konvenciju.
Možete ju si obući sami, lijepo će vam stajati. Hvala vam lijepo, odobravam stanku, još se javlja i kolega Vučetić. Kolega Vučetić, izvolite. Evo ga, možete.
Molim vas u ime Kluba nezavisnih zastupnika stanku od 10 minuta kako bismo još jedanput upozorili javnost da postoji bitna razlika između političara saborskih zastupnika i voajera. Voajeri smatraju da mogu ulaziti u područje tuđe intime, u područje osobnih podataka, da mogu, da je pozicija saborskih zastupnika takva da se mogu ponašati kao nasilnici koji će kršiti pravo na intimu, koji će kršiti pravo na demokratske procedure. Mi kod glasovanja o slijedećoj točki dnevnog reda, dakle, radi se o tome da utvrdimo jesu li ispunjeni formalni uvjeti. Formalni uvjeti nisu ispunjeni jel potpisi nisu ustavna kategorija koja se jamči. Građani i državljani RH su oni na koje se odnosi Ustav, oni koji su manipulirali podacima, koji su unosili žive, mrtve, produhovljene, oduhovljene, u biračke popise i u popisne liste, nisu ti koji su na strani demokracije i demokratskih procedura. Zbog toga u ime Kluba nezavisnih zastupnika molim vas da odobrite stanku kako bismo još jednom javnost upozorili i mi razmislili o tome što je demokracija, a što je zlokobna volja.
Dobro, javlja li se još netko? Kolega Furio Radin, izvolite.
Klub nacionalnih manjina traži stanku kako bi razmišljali o tome što je htio reć g. Zekanović kad vam je dao tu besmislenu majicu. Hvala lijepa.
Ha, dobro i to je razlog. Kolega Batinić, izvolite.
Hvala predsjedniče. Klub HNS-a također traži stanku, upravo da bismo upozorili sve ovdje kolege prisutne, jednako tako i hrvatsku javnost da danas glasamo o prijedlogu zaključka Odbora za ustav gdje smo konstatirali na sjednicama da nisu ispunjeni uvjeti za raspisivanje referenduma. Jednako tako, da bi skrenuo pozornost i informirao one koji možda nisu informirani, da smo mi još tijekom prošle godine, u listopadu mjesecu podnijeli kaznenu prijavu protiv nepoznatog počinitelja nažalost, a vezano je za sve ove nepodopštine koje su se dešavale tijekom skupljanja potpisa i krivotvorenja potpisa. Tražim stanku od 10 minuta.
Kolega Milošević, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče HS. U ime Kluba SDSS-a tražim stanku, kako bi još jednom razmotrili sve okolnosti i prije nego što glasamo o ovoj točci, kako bi jasno utvrdili da potpisi nisu prikupljeni, da onaj tko je nezadovoljan može se obratiti Agenciji za zaštitu osobnih podataka i tražiti zakonsko tumačenje stava Ministarstva uprave, meni je samo žao što ova pitanja neće ići na Ustavni sud jer ne bi prošli test ustavnosti, jer pisana obrazloženja nisu odgovarala stvarnosti i kampanju u koju su ti potpisi prikupljani, nego su služili kao drva za potpalu lomaču na kojem su trebali izgorjeti nacionalne manjine.
Dakle, odobrava se stanka. Izvolite kolega Bulj, povreda Poslovnika.
Hvala lijepo predsjedniče. Kolega Milošević, povrijedili ste čl. 238. gdje ste rekli da je nama dozvoljeno bilo vidjeti aplikaciju, ali i papire kontrolnih lista. Ne, ministar je rekao da možemo doć i pogledati kontrolne liste, ali ih nije nam ih dao, a mi smo sve službeno tražili, predstavnici Kluba MOST-a, što znači da je ovo prevara naroda i da vi podržajete u ime Kluba SDSS-a Plenkovićevu Vladu i [[Upadica: Hvala, vrijeme vam je isteklo]] Kuščevićevu diktaturu, hvala lijepa.
Nije bilo povrede Poslovnika. Izvolite kolega Zekanović.
238. također i kolega Milošević i kolega Batinić su omalovažili, zapravo i iznijeli neistine vezano uz krivotvorenje. Kolega Batinić, ako nešto znate, nek vas DORH ispita, pa recite tko je krivotvorio, a što se tiče nacionalnih manjina, osjetio sam se prozvan jer sam i ja volontirao, ne radi se o pravu nacionalnih manjina jer nacionalne manjine imaju u RH puno veća prava nego u bilo kojoj drugoj državi na svijetu.
Ne radi se ni tu o povredi Poslovnika. Izvolite kolega Batinić, koja, što tražite?
Čl. 238 [[Upadica: Onda dignite pločicu da je povreda Poslovnika]] povreda Poslovnika… [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se]] evo, sve su kolege i kolegice iz MOST-a. Naime, dobro ali ovo ne shvaćam kao opstrukciju, jer očito je bilo više potrebe njima. Naime, upravo prema kolegi Zekanoviću čl. 238. mi smo podnijeli kaznenu prijavu protiv nepoznatog počinitelja upravo iz razloga da svi oni dobronamjerni koji su imali, koji su željeli tim putem, potpisom izraziti svoju želju i volju i pravo glasa od onih koji su falsificirali potpise, očito da jesu, njihovo dostojanstvo [[Upadica: Hvala vam, vrijeme je isteklo…]] je povrijeđeno.
nije bilo povrede Poslovnika/… Dajem stanku do 12 sati i 55 minuta, molim vas da budete ovdje. PREKID SJEDNICE U 12,44 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,56 SATI]] Poštovane kolegice i kolege molim vas da zauzmete mjesto, kolega Zekanović ne možete dobiti sada povredu Poslovnika jer ništa se nije dogodilo da biste mogli dobiti, ne možete, neću vas pitati, ne možete. Prijedlog Zaključka povodom Izvješća o provedenoj provjeri broja i vjerodostojnosti potpisa birača te zakonitosti postupka prikupljanja potpisa birača i zahtjeva za raspisivanje referenduma [[Upadica: Poštovani predsjedniče sabora dogodilo se nešto.]] Građanske inicijative Narod odlučuje o izmjeni članka 72. Ustava RH i o dopuni Ustava RH člankom 72a. te Građanske inicijative Istina o Istanbulskoj. Predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, a rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Uzimajući u obzir izvješće o provedenoj provjeri broja i vjerodostojnosti potpisa birača [[Upadica: Pozdravimo pljeskom volontere na galeriji. Istina o Istanbulskoj i Narod odlučuje]] /Pljesak./ [[Upadica: To je običaj inače bio da se pozdravljaju gosti u saboru.]] pa evo vi ste pozdravili, hvala vam što ste mi pomogli. Dakle, molim vas sad da me ne prekidate više. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Uzimajući u obzir Izvješće o provedenoj provjeri broja i vjerodostojnosti potpisa birača te zakonitosti prikupljanja potpisa birača i zahtjeva za raspisivanje državnog referenduma Građanske inicijative Narod odlučuje o izmjeni članka 72. Ustava RH i o dopuni Ustava RH člankom 72a. te Građanske inicijative Istina o Istanbulskoj, utvrđuje se kako nije ispunjena pretpostavka iz članka 87. stavka 3. Ustava RH za raspisivanje navedenih državnih referenduma. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 105 za, 2 suzdržana i 16 glasova protiv donesen zaključak kako ga je predložio saborski matični odbor. [[Pljesak.]] Imamo povredu Poslovnika, kolega Podolnjak izvolite. Izvolite, izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, budući da je povrijeđen Ustav RH članak 87. stavak 3. i Ustavni zakon o Ustavnome sudu članak 95. prema kojem se Hrvatski sabor morao obratiti Ustavnom sudu i nema pravo samostalno odlučit da neće raspisat državni referendum i da nisu ispunjene formalne pretpostavke mi koji smo glasali protiv predloženog zaključka u ime Kluba zastupnika MOST-a napustit ćemo sjednicu [[Upadica: OK, hvala vam vrijeme je isteklo.]] s obzirom da je prekršen Ustav RH.
OK, idemo dalje s glasovanjem. Sada je na redu Prijedlog odluke o, kolega Bauk izvolite.
Obzirom na odluku Ustavnog suda, nekoliko odluka Ustavnog suda gdje je razmatrao i većinu kojom je sabor donio neku odluku, zakon ili zaključak molim vas da u zapisniku slijedeće sjednice sabora konstatirate da je ovaj zaključak donesen većom većinom nego što je to potrebno za promjenu Ustava ili Ustavnog zakona. Hvala.
Bit će u zapisniku ovo što ste rekli.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnoga reda - Prijedlog odluke o proglašenju 22. veljače Danom hrvatske glagoljice i glagoljaštva Predlagatelj je Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu na temelju članka 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Pozivam predstavnicu predlagatelja, predsjedniku Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu poštovanu kolegicu Vesnu Bedeković da nam da dodatno obrazloženje Prijedloga odluke. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo kratko ću. Dakle, aktom od 20. prosinca 2018. godine predsjednik Hrvatskoga sabora Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu uputio je inicijativu Instituta za hrvatski jezik i jezikoslovlje za proglašenje 22. veljače Danom hrvatske glagoljice, a podnositelj inicijative je kao potporu prijedlogu za proglašenje ovoga dana priložio i pismo potpore Predsjednici Republike Hrvatske, ministrici kulture i ministrici znanosti i obrazovanja. Podnositelj inicijative važnost proglašenja 22. veljače Danom hrvatske glagoljice veže naravno uz datum tiskanja prve hrvatske knjige Misal po zakonu rimskoga dvora iz 1483. godine što je zapravo i prva tiskana hrvatska knjiga, a ujedno i prvi Misal u Europi koji nije tiskan latinicom i latinskim jezikom i ta hrvatska inkunabula otisnuta je dvobojno crveno i crnom bojom i to valja naglasiti samo 28 godina nakon tiskanja Gutenbergove Biblije i naravno da je taj hrvatski prvotisak važan i zbog toga što nam dokazuje da su Hrvati već u 15. stoljeću bili izrazito razvijeni u društvenom, gospodarskom i kulturnom smislu, a naravno hrvatska glagoljica je povijesno hrvatsko pismo i jedan od nezaobilaznih simbola hrvatskog nacionalnog identiteta i višestoljetne uljudbe na temelju kojega i danas imamo prepoznatljivi i jedinstveni identitet kako u Europi tako i u svijetu. I naravno Odbor je ovu inicijativu raspravio na svojoj sjednici 30. siječnja ove godine. Smatra da je riječ doista o jednoj hvale vrijednog inicijativi koja za cilj ima promicati vrijednost hrvatskog glagoljaškog pisma koju naravno Odbor dakle, svi članovi Odbora su jednoglasno poduprli. I u raspravi je istaknuto kako bi se naziv Odluke o proglašenju 22. veljače Danom hrvatske glagoljice trebao upotpuniti na način da stoji u Odluci: „Dan hrvatske glagoljice i glagoljaštva“ čime bi se na jedinstven način naglasila vrijednost hrvatske uglate glagoljice kao specifične za naše prostore i naravno uz to još dodatno i hrvatske glagoljaške pismenosti kao važnih odrednica identiteta i posebnosti hrvatskoga naroda. I sukladno tome ovaj smo prijedlog uputili podnositelju inicijative, a to je Institut za hrvatski jezik koji je ovaj prijedlog prihvatio i stoga evo Odbor predlaže da Hrvatski sabor donese Odluku o proglašenju 22. veljače Danom hrvatske glagoljice i glagoljaštva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se poštovanoj predsjednici Odbora gospođi Vesni Bedeković na ovom obrazloženju Prijedloga odluke. Želi li možda izvjestiteljica Odbora uzeti riječ za zakonodavstvo? Ne. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Sanja Putica. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cjenjene zastupnice i zastupnici ova hvale vrijedna inicijativa koja je upućena na predsjednika Hrvatskoga sabora Instituta za hrvatski jezik i jezikoslovlje kao što smo čuli od kolegice Bedeković, vjerujem od petka ili od danas i cijeloga sabora koliko je važno da od sada obilježavamo i proglasimo baš ovaj dan 22. veljače danom Hrvatske glagoljice i glagoljaštva govori da smo taj datum izabrali neslučajno, vezuje ga se za jedan od najvažnijih datuma hrvatske povijesti, hrvatske kulture, književnosti i pismenosti, datum tiskanja prve hrvatske knjige Misala po zakonu rimskoga dvora iz 1483. godine koji je prvi Misal u Europi koji nije tiskan latiničnim pismom i latinskim jezikom. Ovim je proglašavanjem nužno još jedanput osvijestiti našu prebogatu srednjovjekovnu kulturu tadašnje civilizacijske dosege Hrvata, stupanj kulturne razvijenosti i u konačnosti našega nacionalnoga identiteta. Hrvatsku pismenost općenito uvelike obilježava glagoljično pismo koje se upotrebljava na ovim prostorima do početka 16. stoljeća, a cijeli niz velikih hrvatskih epigrafskih spomenika primjerice Plominski natpis, Valunska ploča, pri čemu ponajviše ističem i Baščansku ploču koja se danas čuva u prostorima Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti pisani su glagoljicom. Početak glagoljice u Hrvatskoj se vezuje uz pohod i misionarski rad dvojice braće Konstantina i Metoda i njihovih učenika koji su širili glagoljaštvo i bogoslužje na staroslavenskome jeziku, a sam se nastanak glagoljice vezuje uz Hrvatsko tlo, sam nastanak naziva glagoljica vezuje se uz Hrvatsko tlo, jer glagol glagoljati znači i govoriti. Treba reći također kako se smatra da je od tri poznatih tipova glagoljice od kojih su dosad bile poznate obla i uglata, a u zadnje vrijeme i trokutasta, na Hrvatskom je tlu nastala uglata glagoljica i da se posebno su sa tom, tim tipom glagoljice pisale i knjige za bogoslužje, bogoslužje na staroslavenskome jeziku. Nekoliko teorija razrađuje postojanje glagoljice ali ona se uvijek vezuje uz glagoljaše i njihovo bogoslužje. U tom smislu u buduće će obilježavanje ovoga dana podsjećati na duboku ukorijenjenost hrvatske kulture i baštine u glagoljici i glagoljaštvu kao i na činjenicu kako su glagoljica i glagoljaši iznimno važan dio hrvatskoga identiteta. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Sanji Putici. Poštovana kolega Marko Vučetić, nije nazočan. Poštovani kolega Arsen Bauk u ime Kluba zastupnika SDP-a, izvolite kolega Bauk.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, moram reći da je dodavanje glagoljaštva u ovaj, u ovaj prijedlog malo i dvojbeno. Kolegice Bedeković, mogu li? Dakle, smatram da je dodavanje glagoljaštva u ovaj prijedlog malo i dvojbeno jer je glagoljaštvo segment hrvatske kulture dominantan u srednjem vijeku koje čine glagoljično i ćirilično (bosaničko) pismo, svi jezični oblici pisani tim pismima te hibridne inačice nastale karakterističnim preplitanjem prethodnih dvaju jezičkih tipova. Pozvat ću se na djelo akademika Stjepana Damjanovića u studiji Hrvatski srednjovjekovni tekstovi, tri pisma i tri jezika, koje je tiskala Matica Hrvatska, a koja kaže da je Hrvatska srednjovjekovna kultura bila tropismena i trojezična jer su tekstovi pisani latinicom, glagoljicom i čirilicom. Latinica je po njemu najstarije pismo kad je riječ o hrvatskim prostorima, ali najstariji tekstovi pisani hrvatskim jezikom ostvareni su glagoljicom i to još u 10. stoljeću. Što se tiče tekstova pisanih, dakle glagoljicom i datuma koji smo, koji je po prijedlogu predlagatelja odabran za ovaj dan govori se o Misalu po zakonu rimskog dvora iz 1483. godine, međutim činjenica je da postoji stariji, stariji dokumenti koji se mogu također na neki način obilježavati, a za mene osobno najvažniji je Povaljska listina kao najstariji sačuvani dokument pisan hrvatskom ćirilicom iz 1. prosinca 1250. godine, dakle 180 godina prije ovoga dokumenta prema kojem bi obilježili dan. Dakle, ako govorimo o glagoljaštvu onda ne možemo, glagoljica i glagoljaštvo nisu sinonimi, prvi put tiskano na glagoljici, ali glagoljaštvo obuhvaća i nešto, nešto šire. Dakle, kao što ime toj ispravi govori ona je nastala na otoku Braču, nađena je u mjestu Povlja i to sasvim slučajno jer je promatrač primijetio neobične znakove na predmetu koje je domaćica koristila za potpirivanje vatre na ognjištu. Ona je posljedovna isprava Benediktinskog samostana Sv. Ivana Krstitelja u Povljima na otoku Braču i napisana na pergamentu hrvatskog ćirilicom tzv. bosančicom 1. prosinca 1250. godine, a danas se čuva u župnom uredu u Pučišćima na Braču, kamo je dospjela s arhivom Povaljskoga samostana što su ga za sobom u Pučišća kao svoje novo obitavalište donijeli posljednji Povaljski redovnici iz 19. stoljeća. Radi se o jednom od najstarijih hrvatskih jezičnih i kulturno povijesnih spomenika koji nam svojim opsegom i sadržajem posredno pruža niz zanimljivih uvida u razne životne aspekte, prostora i vremena gdje je nastala i naravno radi se o nezaobilaznom izvoru proučavanja raznih humanističkih znanosti. Dakle, dodavanje glagoljaštva u odluku kako je sad predložena nije baš u potpunosti, u potpunosti ispravno. U tom smislu još ćemo se konzultirati oko podrške ovome prijedlogu zbog prioriteta koji su navedeni, jer smatram osobno je dokument koji sam naveo nešto važniji od ovoga, al to je možda lokal patriotsko samo lokal patriotska orijentacija ali u svakom slučaju, dobro je podsjetiti se na temelje i korijene naše pismenosti, što znači glagoljaštvo, koja su pisma naša jer ako smo već imali problem sa ćirilicom prije nekoliko godina, dobro je podsjetiti se da naši preci nisu imali s time problem prije skoro koliko, 900 g., da smo to uredno proslavljali i da ako govorimo o povijesnim činjenicama i povijesnim aspektima, da nije sve tako jednostavno kao što na prvi pogled izgleda, dakle da li je to 1400- i neke ili 1200. i neka, dobro je postaviti pitanje gdje ako ne u ovome Saboru. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bauku. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovane kolega Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo poštovane kolegice i kolege, možda bih mogao odmah na početku nešto kazati g. Bauku da nema dvojbi pa bih onda mogao se sjetiti Baščanske ploče koja je bila puno, puno prije pa bi to se moglo i od tog vremena uzeti ali zapravo je ovaj prvi tiskani misal kao takav je zapravo od 22. veljače i mislim da je to pravedno. Ja ovom prilikom pozdravljam inicijativu predsjednika Hrvatskog sabora a vezano za njegovo obrazloženje da 22. veljače bude Danom hrvatske glagoljice i kao što kaže kolega Bedeković, i glagoljaštva i u svom obrazloženju zapravo on govori o prvoj hrvatskoj knjizi Misala po zakonu kao što je rekla kolegica Putica, Rimskog dvora iz 1483. g., dakle nekih 20-ak godina nakon Gutenbergove Biblije. Dakle, to je prva hrvatska tiskana knjiga i zbog toga je to značajan datum ali zato je evo i važna odrednica identiteta i posebnosti hrvatskog naroda. Pa evo samo nekoliko znanstveno utvrđenih podataka vezanih za glagoljicu od jednog vrsnog poznavatelja glagoljice, prof. emeritusa g. Lapajna iz Splita pa ću vam reći koliko je to zapravo interesantno i zanimljivo. Zapravo današnji vjernici kada govore o liturgiji i bogoslužju ne znaju da je do prije II. Vatikanskog koncila vezanog za konstituciju o bogoslužju koji se '62. do '65. g., zapravo bogoslužje počinjalo …/Govornik govori latinski./… tako i u Pučišću na Braču a završavalo je zapravo sa …/Govornik govori latinski./… dakle tada uglavnom na latinskom jeziku. Samo u rijetkim župama koje su vodili popi glagoljaši a oni su ovdje, govorimo o pejorativnom djelu popa glagoljaša a to su zapravo bile fratarske župe, bogoslužje se vršilo na svom jeziku. Da Hrvati mogu slaviti liturgiju na svom jeziku odnosno od najstarijih povijesnih vremena, bio je jedan takav primjer u Rimskoj crkvi, Crkva je tada priznavala samo 2 jezika. Latinski i grčki, drugi ne. Dakle jedino se u Hrvatskoj bogoslužje vršilo na glagoljici. Kao autor glagoljice ovdje je već spomenuti solunski redovnik Konstantin koji je tada uzeo zapravo monaško ime Ćiril i tada se nije zvala ćirilica po njemu već kirilovica. Naziv te glagoljice nazvane od glagola „glagoljati“ što znači pričati, to je rekla kolegica Putica. Hrvati su inače to vezali uz tzv. jeronimsku teoriju ili njegovu Vulgatu po prijevodu te Biblije a Franjo Rački je 1861. g. zapravo riješio sve dvojbe po tom pitanju. Najstariji hrvatski glagoljaški spomenici jesu ovdje spomenuta Baščanska ploča čiji je odljev ovdje u Hrvatskom saboru iz 1100. g. i malo poznati a zapravo iznimno, iznimno vrijedni dokumenti, to su Bečki listići koji su zapravo najstariji crkveno-slavenski liturgijski spomenik hrvatske redakcije. Ta hrvatska glagoljica najčešće je u Istri, u Kvarnerskom primorju, Dalmaciji i to u njenom dubokom, dubokom zaleđu i tu su zapravo napravljeni najljepši rukopisi, bilo bi ih šteta ne spomenuti večeras, a radi se o Hrvojevom misalu, radi se o ... [[Govornik se ne razumije.]] evanđelju, o Misalu kneza Novaka ali i o Vinodolskom, Vrbničkom i Krčkom zakoniku kao i statutima raznih redova, bratovština pa i nekim pričama i legendama. Glagoljica se zadržala, ovo je vrlo interesantno, u uporabi među Hrvatima još u prvim počecima 19. st., zapravo sve do tog II. Vatikanskog sabora kada se zapravo liturgija govori na narodnim jezicima. Interesantan je podataka da je tada đakovački biskup J.J. Strossmayer i ovdje spomenuti Franjo Rački koji je zapravo bio zagrebački kanonik i doživotni tajnik JAZU-a su jako radili zapravo sa rimskom kurijom po pitanju statusa i proširenja staroslavenske liturgije međutim tada taj papa Pio IX. nije imao puno razumijevanja odnosno konkretno po tom pitanju ništa nije učinio ali je bitno i ovo je bitno za naglasiti, volio bi da to ostane upisano, da je na II. Vatikanskom koncilu zapravo glagoljica poslužila kao presedan za uvođenje živih narodnih jezika u katoličku liturgiju po rimskom obredu. Zapravo taj opstanak glagoljaškog pisma i staroslavenske liturgije kroz stoljeća trebamo i možemo zahvaliti velikom maru i ljubavi domaćih popova glagoljaša. Ovo je trenutak i zato sam se posebno javio jer to moram istaći a popovi glagoljaši su ostali najduže na području, na imotskom području i oni su po tome jako značajni, jedan dio je tada išao u Brač i vjerojatno je završio i u Pučišćima kod vas, g. Bauk. Ali su oni i posebno djelovali u tom pastoralnom djelu dakle u Zagvozdu kao najjačem uporištu i tom cijelom djelu Ciste, Dobranja, Lovreča, dakle ... [[Govornik se ne razumije.]] u tom djelu Grabovca i ... [[Govornik se ne razumije.]] Veliku starinu zagrebačke župe odaje već sam naziv Zagvozd, interesantno je prvo izvješće biskupa makarskog Bartola Kašića iz 1626. g. koji upravo govori o tim popima glagoljašima jer je on morao papi Urbanu VII. zapravo i kardinalima zaduženih za provedbu Odluka tridentiskog koncila, dostaviti svoje, svoje izvješće. Isto tako on kaže da osim Župa koje se nalaze na njegovom području, postoje Župe koje opslužuju Braća Svetog Franje i govore starim ilirskih jezikom i u tada nastaju određeni spomenici i Crkve, pogotovo crkvice u Brelima Svetog Stjepana i Svetog Nikole. Postoji izvješće iz 1636. godine, koje govori cjelovitim podacima upravo, upravo na tom, na tom području. Stanje i djelovanje popa glagoljaša iznimno je interesantno za vrijeme Morejskog rata koji je trajao 15 godina, i on je bio na području Dalmacije sve do, do Egeja, i u tom području popi glagoljaši su imali jednu iznimno pastoralnu službu, bavili su se karitativnim radom i opismenjivanjem tog stanovništva, posebice na Imotskom području, i ono što je interesantno da u tih 300 godina vladavine Turaka na tom području, ovo je vrlo interesantan podatak, zahvaljujući tim glagoljašima na tom području, samo je 110 obitelji s područja Imotskoga prešlo na islam, dakle, isključivo zahvaljujući glagoljašima. U 300 godina, samo 110 obitelji. I poslije tursko-mletačkog razgraničenja, te tijekom cijelog 18.-og stoljeća, Zagvozd zapravo ostaje rasadištem i jakim glagoljaškim uporištem ... [[Govornik se ne razumije.]] svećenici proširuju pastoralnu službu na sva okolna mjesta, tada proširuju Lopočiće, Krstatice i tako dalje. Posljednji pop glagoljaš živio je u jednoj župi Svete Ane u Poljicima, zvao se Don Petar Pralas, zato pozdravljam ovu inicijativu predsjednika Sabora i svih onih koji su sudjelovali u tome, jer to, ti časni ljudi i svi oni koji su se bavili glagoljicom, to zaslužuju. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ante Babiću. Imamo repliku, poštovani kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Da ne bi bilo da mi nemamo, kako se to kaže, konja za trku, dakle pustinja Blaca na Braču je glagoljaška pustinja, što se tiče dokumenata koji su i spomenika koji su pronađeni, dakle, osim spomenute Poveljske listine, tu je i Poveljski prag, zatim supetarski fragmenti iz 12.-og stoljeća, Zmajeva špilja između Bola i Murvice, i naravno redovnička pustinja Blaca koju smo već spomenuli. Dakle, iako je ponoć, jasno je da ova tema zaslužuje da barem mi koji dolazimo iz tih krajeva dodatno to spomenemo, osvijestimo i ostalima. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani kolega Babić.
Hvala lijepa poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega, kolega Bauk, spomenuo sam Morejski rat kao sedmi rat između Turske i Mletačke Republike, dakle, zbjegovi ljudi iz dijela Bosne i Hercegovine, i Dalmacije, a ne možete zaobići Imotsko područje, su bježali preko mora. Prvi otok im je bio Brač, i tako su došli i u Pučišća, i u pustinju Blaca. Ne kažem, vjerojatno je bilo i onih sa Brača koji su se bavili time ili su možda bili u određenim redovima kao što ste vi rekli tada i na otoku Braču.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Babiću na odgovoru. Sa ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Još jednom zahvaljujem predsjednici Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, poštovanoj kolegici Vesni Bedeković na obrazloženju prijedloga ove odluke. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda predviđene za današnji dan, nastavljamo sutra ujutro u 9,30, točka dnevnog reda, Prijedlog Zakona o izboru Vijeća i predstavnika nacionalnih manjina, prvo čitanje, P.Z. broj 557. Hvala lijepo i ugodan ostatak večeri. SJEDNICA PREKINUTA U 23,45 SATI
Prijedlog Odluke o proglašenju 22. veljače Danom hrvatske glagoljice i glagoljaštva, podnositelj je Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o proglašenju 22. veljače Danom hrvatske glagoljice i glagoljaštva. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 111 za i 1 suzdržanim donijeta odluka o tekstu, u tekstu kako je predložio Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Idemo dalje sada s radom. Prva točka je: - Prijedlog Zakona o izboru vijeća i predstavnika nacionalnih manjina, provo čitanje, P.Z. broj 557. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Molio bih predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži prijedlog zakona, s nama je poštovani Darko Nekić, državni tajnik u Ministarstvu uprave, izvolite.