Idemo dalje, sada je na redu poštovana kolegica Sabina Glasovac iz Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala g. predsjedniče HS-a. Poštovane kolegice i kolege. 30 zastupnica i zastupnika HS-a danas je svojim potpisima omogućilo da u sljedećih sedam dana raspravljamo o SDP-ovom prijedlogu izmjena Kaznenog zakona kojim će se ili bi se ukoliko svi podrže ovaj prijedlog, omogućilo da se djela spolnog uznemiravanja i spolnog zlostavljanja gone po kaznenoj dužnosti i samim time da iz zakona nestane postojeći stavak koji kaže da žrtva mora u roku od tri mjeseca prijaviti takvo djelo. Krajem prošle godine hrvatska javnost ostala je zgranuta slučajem u kojem je čak 15 zaposlenica HUP-a koje su prijavile zamjenika glavnog direktora za spolno uznemiravanje ostalo bez pravne zaštite iz potpuno apsurdnog razloga. Njihova prijava odbačena je iz formalnog razloga, a to je prošao je rok od tri mjeseca. Znači nebitno je što se dogodilo, bez ikakve želje da ovdje prejudiciramo kako bi im ta istraga i kazneni postupak završio, za državu je nebitno jesu li žene bile žrtve nasilja, bitno je samo to da zlostavljača nisu prijavile u roku od tri mjeseca. Pitamo se svi kako je to moguće? E pa moguće jer je kod izmjena Kaznenog zakona iz 2019.g. čl. 156. koji se odnosi na kazneno djelo spolnog uznemiravanja propisano da će onaj tko spolno uznemirava drugu osobu kojoj je nadređen ili koja se prema njemu nalazi u odnosu zavisnosti kazniti kaznom zatvora do dvije godine, ali samo po privatnoj prijavi odnosno kako bi to pravnički izrekli po prijedlogu. To u praksi znači da se to kazneno djelo ne progoni po službenoj dužnosti nego žrtva zlostavljanja odnosno uznemiravanja mora sama i to u roku od tri mjeseca prijaviti počinitelja inače ništa, pojeo vuk magare, popapala maca. A zamislite kako se žrtva zlostavljanja osjeća tri mjeseca nakon što se zlostavljanje dogodilo, kada joj je netko pokušao uzeti dostojanstvo, udariti na njen ponos i poništiti je kao osobu? Tko razmišlja u ta tri mjeseca da prvo treba ići prijaviti to nasilje? I sada stavimo to, stavimo se samo na trenutak u poziciju upravo te žrtve i u ovom slučaju neću govoriti o obiteljskom nasilju, o partnerskom nasilju nego upravo o ovom slučaju zlostavljanja na poslu i gdje ste u toj poziciji podređenoj odnosno gdje osoba koja je vama nadređena ili dominantna zloupotrebljava svoj položaj. Zlostavlja vas šef na poslu, zlostavlja vas profesor na fakultetu, o njemu ovisi vaše radno mjesto, o njemu ovisi vaš završetak studija jasno da se bojite. Čekate s prijavom ne samo zbog osjećaja srama, stida, poniženja, boli, rastrojenosti nego zbog čistog straha za vlastitu egzistenciju ponekad možda čak i straha za sudbinu. Čekat ćete trenutak da se maknete s tog radnog mjesta, možda ćete čekati trenutak da završite taj fakultet pa ćete onda skupiti hrabrost kada se posložite nakon možda dugih, dugih terapija koje prolazite, odlučit ćete prijaviti zlostavljača. I što će vam država tada reći? Kasno je, rok od 3 mjeseca je istekao. A zlostavljač će zlostavljati i dalje jer se država ne želi miješati. Znači kad protekne rok od 3 mjeseca možete samo sjesti i dalje plakati. Državno odvjetništvo prijavu će odbaciti čak i ako postoje dokazi da je djelo počinjeno čak i nema nikakve sumnje da je prijava utemeljena. Mi u SDP-u svjesni tog problema, svjesni tog apsurda poslali smo u saborsku proceduru početkom prosinca izmjenu tog jednog članka kaznenog zakona, tog jednog jedinog članka koji može mnogim ženama vratiti dostojanstvo. Tražili smo da se progon zlostavljača vrši po službenoj dužnosti, da se državne institucije uključe, da zaštite žrtve i da se makne taj dio koji žene žrtve dovodi u beznadnu situaciju u kojoj borba naizgled nema smisla. Takav zakon žrtvu ne štiti nego baš suprotno obeshrabljuje je i tjera da šuti. Zato pozivam sve vas u ovom saboru nemojmo više čekati, svi se slažemo da je prijedlog dobar, svi se slažemo da je sadašnje rješenje apsurdno i loše, svi se slažemo da žrtve treba zaštititi odmah i zato djelujmo i promijenimo kazneni zakon u tom jednom članku. Nemojmo da zbog strančarenja u saboru žrtve spolnog uznemiravanja ostanu na cjedilu, mi smo ovdje da im svi zajedno pomognemo, da ih zaštitimo, a ne da im postavljamo barijere.
Hvala i vama. Dobro jutro, poštovane zastupnice i poštovane zastupnici. Kao i uvijek, prvog dana plenarnog zasjedanja u tjednu, započinjemo sa iznošenjem stajališta. Danas je prvi na redu Klub zastupnika Hrvatskih suverenista i poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite. Kolega Zekanović, vi ste ukinuli maske ili…? Vi ste bez maski u Saboru danas? Ja bi vas molio da hodate ovdje sa maskom, možete je skinuti za govornicom ali nemojte mi hodati ... [[Govornik se ne razumije.]] /Upadica Zekanović: Da se vratim pa da je skinem za govornicom ili ... [[Govornik se ne razumije.]] Sad ne treba ali za idući put [[Upadica Zekanović: Ako treba, ja ću se vratiti i skinut ću je za govornicom, skinuo sam je 3 metra od govornice.]] Nemojte mi odgovarati na taj način jer dobro znadete pravila koja u Saboru postoje, izvolite, započnite sa govorom [[Upadica Zekanović: Ako treba, ispravit ću grešku, vratit ću se 3 metra i stavit ću masku i vratit ću se.]] Jel čujete što vam govorim? Prestanite se svađati, izvolite govoriti.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, g. Jandrokoviću, poštovani zastupnici i zastupnice, predstavnici medija. Placebo efekt ili placebo je u strogom smislu lažni proizvod koji ne sadrži ljekovite tvari s farmakološkim učinkom. Placebo učinak opisuje situaciju kad je pacijent uvjeren da lijek kojega koristi ima blagotvoran učinak iako lijek koji može biti u obliku tableta, sadrži samo šećer a lijek za ubrizgavanje samo fiziološku otopinu. To je za lijekove ali postoji placebo efekt i u politici. Današnja hrvatska politika ali i europska politika ima isključivo placebo efekt jer nema ove djelatne tvari koja bi mogla liječiti. Dakle, radi se o lažnoj politici, o politici koja se predstavlja kao sposobna, građanima EU-a i Hrvatske donijeti prosperitet, nažalost nema ništa od toga. Najbolji primjer europske nesposobnosti je trenutna nabava odnosno ne nabava cjepiva. Ono što ste svi primijetili, Izraelci se cijepe, Amerikanci se cijepe, Kinezi, čak i neke afričke države pa čak i susjedi na istoku, Srbi se cijepe međutim EU ima problema sa nabavom cjepiva. EU još uvijek je procijepila strahovito malo stanovništva, isključivo radi nesposobne europske birokracije a onda imamo taj famozni placebo efekt gdje se nas stalno uvjerava da EU je sjajna bez obzira na gospodarske pokazatelje koji su loši, bez obzira na porast broja nezaposlenih, bez obzira na migrante koji i dolaze u EU, ali EU je sjajna i u Hrvatskoj je sjajno zato što to kaže Vlada Andreja Plenkovića, zato što to kaže Ursula von der Leyen i Charles Michel. A zapravo ništa ne funkcionira. I onda u jednom trenutku nakon tog placebo efekta koji nas stalno pokušavaju uvjeriti da je dobro, čitamo da ministar Beroš kaže „Razmišljamo o nabavi ruskog cjepiva“, prije nego ga odobri Europska zdravstvena agencija. Ja pozdravljam ovu odluku ali ova odluka govori o čemu? Govori o nesposobnosti i neučinkovitosti EU-a. Dakle, odjednom ministar Beroš kao da se probudio iz zimskog sna i shvaća nakon mjeseci i mjeseci da EU jednostavno nije kadra nabaviti cjepivo. I sad to Sputnjik cjepivo koje je do prije par dana bilo ogovarano u hrvatskim medijima i prikazivano kao cjepivo koje je loše, iznimno loše, odjednom postaje dobro. Ja ne znam kad se to promijenilo, ali znate što je najinteresantnije? Europska medicinska agencija, zdravstvena agencija nije još uvijek dozvolila Sputnjik da uopće dođe na europsko tržište ne zbog toga što je to loše cjepivo nego zbog toga što danas postoji diplomatski rad između Bruxellesa i Moskve. Dakle, zdravstvena situacija odnosno zdravlje Europljana je danas ugrožena radi europske birokracije i radi stava Ursule von der Leyen, Angele Merkel ili možda Charlesa Michela. Nikoga nije briga za ono što muči obične građane EU-a. I ovdje moram spomenuti još dvije stvari na brzinu jer jako je važno. Dakle, modernizacija i elektrifikacija dionice željezničke pruge Zaprešić-Zabok trebala je biti od 1. travnja do 1. listopada 2019., još nije završena. I na toj relaciji danas voze autobusi, svako ko krene od Zagreba prema sjeveru, na ovoj dionici se prevozi autobusima. A u tim autobusima stoji čovjek na čovjeku. Dakle, ne poštuju se epidemiološke mjere. Ko je ovdje lud? Dakle, da li se može poslati koji autobus više da se poštuju epidemiološke mjere? To je druga stvari za kraj bi pozvao odnosno dobro, pozvao, sve oni koji su za to da se život zaštititi od začeća, da se ovih dana pridruže molitvenoj akciji „40 dana za život“, počinje Korizma, počinje ta akcija ispred hrvatskih bolnica, mi zastupnici se borimo na svoj način glasujući i lobirajući, zauzimajući se za zakone a oni koji nisu u prilici biti zastupnici, oni se za zaštitu života mogu boriti molitvom, evo krećemo molitvom ispred hrvatskih bolnica pa s ovog mjesta eto pozivam sve one da se pridruže ovoj plemenitoj akciji.
I idemo na zadnju raspravu danas, to je Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovana kolegica Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. U prosincu prošle godine Vlada je usvojila plan uvođenja, provođenja i praćenja cijepljenja protiv covida-19. Za provedbu smjernica iz tog dokumenta odgovorni su i Ministarstvo zdravstva i HZJZ, ali i MUP. Da bi se te smjernice provele trebalo je uvesti centralizirani informatički sustav prijave i odjave osoba koje se žele cijepiti i primati ih redom koji je u planu zacrta. Umjesto toga dopušten je potpuni kaos i privatizacija režima cijepljenja, posljedično za tzv. Vipovce vrlo važne osobe u ovom društvu raznih profila, napravljena je evidentno posebna lista, a formirala se pozivom prijateljima na položaju u zdravstvu. Tako je cijepljenje do sada provedeno u krajnje korumpiranoj proceduru, kompromitiranoj proceduri onoj koja je još jednom svim građanima ove zemlje jasno poručila, ne niste jednaki ni pred zakonom, niti pred zdravstvenim sustavom kao što niste jednaki ni u mnogim drugim aspektima života u Hrvatskoj. Još u 10.mjesecu moja kolegica iz Nove ljevice liječnica Ivana Kekin upozoravala je na neorganiziranost procjepljivanja protiv gripe i činjenicu da nije osiguran tada bio dovoljan broj doza za zdravstvene radnike i radnice. Upozorila je još tada da se boji što će se dogoditi sa cjepivom protiv covida, ako nismo bili u stanju organizirati dovoljan broj doza cjepiva protiv gripe za sve zdravstvene radnike i radnice u trenutku kada smo imali najgori pik covid krize. Mada Vlada nije kriva što nema dovoljnog broja doza cjepiva jer je to problem čitave EU, apsolutno je odgovorna, apsolutno je odgovorna što nije osigurala da cijepljenje ide prema planu cijepljenja već ide po principu, koji bi ja nazvala princip zaticanja jer naime ključno za dobit cjepivo je zateći se kao nekom slučajnošću na pravom mjestu u pravo vrijeme. Tako se prema riječima dr. Verzaka rektor Boras zajedno sa svojom suprugom zatekao na Zavodu za dječju preventivnu stomatologiju KBC-a Zagreb baš u vrijeme kada su se procjepljivali djelatnici i baš u vrijeme kad su se baš ta dva cjepiva viška našla pri ruci pa kao kad si već ovdje, ajde da te cijepimo. U toj priči naravno ima puno čudnih elemenata poput onog da je rektor otišao baš na Zavod za dječju preventivnu stomatologiju, s obzirom na njegovu dob očekivali bismo da ide možda negdje drugdje, isto tako je pomalo čudno i to da zubaru ide sa svojom suprugom. Međutim, očigledno je da se strah od zubara ne prevazilazi ni do duboke starosti. Ali ako znate nešto malo o zaticanju onda vam to zapravo i nije tako čudno jer zatekao se tako i Luka Burilović, čelnik HGK, ljubitelj brzih i skupih automobila, ali malo manje ljubitelj nabavke tih istih automobila iz vlastitog džepa. Luka Burilović se tako zatekao, on se zatekao također na mjestu gdje je bilo viška cjepiva, mada u cijeloj državi ukupno ima manjka, ali na nekim strateškim pozicijama stvaraju se određeni viškovi do kojih dolaze oni koji se znaju zateći. Zatekao se tako i Linić, prvo se zatekao baš u pravi dan u Zagrebu, a onda kada je već bio u Zagrebu se išao zateći i na Zavod za javno zdravstvo gdje se, pazite sad, zateklo cjepivo viška. I tako je tim slijedom zaticanja i g. Linić cijepljen. Zateći se u sebi sadrži neki prizvuk slučajnosti ili čak prsta sudbine kao riječ, ali to je zapravo amaterska zabluda. Zaticanje je ozbiljna disciplina koja se vježba, uči i usavršava čitav život, posebno dobre treninge imaju istaknute političke stranke i raznorazna politička tijela koja su zaticanje dovela do razine olimpijskog sporta. Pa tako dragi građani umjesto da čekate da vas pogodi prst sudbine i neko pozove na cijepljenje, učite i vježbajte zaticanje.
Ovime smo došli do kraja rasprava klubova i nezavisnih zastupnika odnosno zastupnica Idemo dalje, 3. je Klub zastupnika Domovinskog pokreta i poštovani kolega Ante Prkačin, izvolite.
Hvala g. predsjedniče, kolegice i kolege. Sutra će u Beogradu Sinold Srpske pravoslavne crkve izabrati novog patrijarha. Iznimno značajan politički događaj. Međutim, hrvatska politika i hrvatski mediji slabu pozornost daju tome zbog neznanja, a neznanje i površnost je inače karakteristika odnosa hrvatske vlasti i hrvatskih vlada prema Srpskoj pravoslavnoj crkvi. Jer onaj skandalozni ugovor koji je potpisan prije nešto više od 18.g., preciznije 20.12.2002.g. između Ivice Račana s jedne strane kao legalnog legitimnog stvarnog predsjednika stvarne vlade stvarne hrvatske države, a ugovor je potpisan sa izmišljenim predsjednikom nepostojećeg Episkopskog savjeta u Hrvatskoj nelegalne hrvatske pravoslavne crkve u Hrvatskoj. I tim ugovorom odnosno nakon tog ugovora svekoliko srpstvo, univerzalna srpska crkva sa riznicom i centralom u Beogradu dobila je ogromne materijalne vrijednosti. Neki ekonomisti tvrde da je vrijednost ukupne imovine koju je nakon tog famoznog sporazuma dobila Srpska pravoslavna crkva da je vrijednost imovine veća negoli je vrijednost ukupne privatizacijske imovine u Hrvatskoj. A na temelju kakvog ugovora? Jedan prosječan pravnik, jedan bistri student 2. godine prava pogleda ugovor, pa vidi, a uz to ima pred sobom, u stvari zaboravio sam ga, Ustav Srpske pravoslavne crkve i hrvatski Zakon o pravima vjerskih zajednica odnosno o položaju vjerskih zajednica. Čl. 1. Zakona o položaju vjerskih zajednica kaže pored ostalog da vjerska zajednica da bi bila legalna mora biti upisana u popis vjerskih zajednica, a hrvatska pravoslavna crkva odnosno srpska pravoslavna crkva u Hrvatskoj to nije. Ona ima pet ili sedam organizacijskih ili evidencijskih oblika koji su upisani, ali takva kakva je supotpisnik Račanu takva ne postoji. S druge strane kad se pogleda ustav srpske pravoslavne crkve u Hrvatskoj ga nema, ja sam ga nabavio Internetom iz Srbije tamo je zadnji izašao 1947. U tom ustavu srpske pravoslavne crkve niti u čl. 5.niti u čl. 10.niti u bilo kom članku ne postoji nikakav episkopski savjet, dakle ne postoji ni predsjednik tog savjeta. Znači mi jednostranom odlukom zgužvat taj komad papira, bacit i stvar vratiti na početak. Nije to problem samo Račana, pet vlada se promijenilo nakon Račana i nitko to uočio nije, nitko na to nije reagirao ni ova sadašnja Vlada. Ja bih osobno radije osporavao taj ugovor jednim drugim argumentom ili argumentima jer ne bi ga osporavao argumentom ovog šupljeg praznog i maloumnog ugovora odnosno sporazuma između srpske pravoslavne crkve u Hrvatskoj i hrvatske Vlade. Ja bih ga osporavao argumentima povijesti, zemljopisa, imovinskog prava pa bi prošao kroz povijest i srpske pravoslavne crkve i Srpske države, a oni su jedinstvene, jedinstvena nit vodilja upravo ono što reče otac njihove nacije Dobriša Ćosić je laž. 1219.g. kada spominju prvi put autokefalnost srpske pravoslavne crkve ona zapravo ničim nije potvrđena nego osporena, čak je ohridski episkop uputio ili kritiku ili prokletstvo to se ne zna, ali nema dvojbe da je Dušan Nemanjić Silni 1346. bio proklet od carigradskog patrijarha kad je sam svojom rukom izmislio sebi patrijarha i patrijaršiju da bi na taj način mogao postati car. Dalje, jedan vrlo zanimljiv dokument je izašao 1531. kada četiri patrijarha, četiri pravoslavne patrijaršije osporavaju bilo kakvu autokefalnost srpske pravoslavne crkve. Ova crkva se pojavljuje prvi put 1920.g. ukazom Aleksandra Karađorđevića i to potpuno mimo kanona pravoslavlja jer da je Aleksandar poštivao kanon pravoslavlja onda bi utemeljio srpsku pravoslavnu crkvu, pravoslavnu crkvu Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca, a ne srpsku pravoslavnu crkvu.
Hvala vam lijepa, vrijeme je isteklo [[Upadica: Hvala lijepa.]] Hvala lijepa. Idemo dalje, 7. je na redu poštovana kolegica Marijana Puljak u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, drage kolegice i kolege. Danas bih upozorila evo na jednu praksu koja se ponavlja pred svake izbore kojih smo i svi svjesni i često to spominjemo, al evo i upozorenje našim građanima na primjeru evo iz Splita i Splitsko-dalmatinske županije, dakle predsjednik vlade g. Andrej Plenković boravio je jučer u posjetu Splitsko-dalmatinskoj županiji, uz predsjednika vlade tu su bili i ministar Butković i ministar znanosti i obrazovanja Radovan Fuchs. Dakle, prošetali su premijer i ministri, obišli su prvo Vrgorac, tamo mjesto Kokoriće koje su nedavno je bilo to mjesto poplavljeno, zatim su bili u Makarskoj, na kraju u Splitu svratili su do sveučilišta koje je evo najbolje sveučilište u zemlji i turneju su završili na otvorenju radova na projektu „Rekonstrukcija i dogradnja obale kneza Domagoja“. Dakle, evo vidljivo je, izbori su za koji mjesec, sasvim je prirodno je li da premijer šeta Hrvatskom, dijeli razno razna obećanja. Ja bih ovdje možda nazvala „obećanja ludom radovanja“. Prvo zanimljiva je retorika koju predsjednik vlade upotrebljava, to je „vlada je dala“, „vlada će dati“ je li kao da je taj novac u vlasništvu vlade. Samo dakle da upozorim neće vlada ništa dati, g. predsjedniče nije to vaš novac, to je novac svih građana Hrvatske, svih poreznih obveznika kojeg uzimate i dijelite vama i vašima, evo prigodno pred svake izbore umjesto po nekakvim stručnim planskim kriterijima i nekakvim strategijama. Kako je išlo s obećanjima u Splitu i Splitsko-dalmatinskoj županiji da podsjetim, u svibnju 2018.g. vlada je imala sjednicu u Splitu, dakle pred dan grada Sv. Duju i Vlada RH i grad Split i Splitsko-dalmatinska županija potpisali su čak jedan ugovor jel sa projektima i programima u vrijednosti od čak 2 milijarde kuna. Tada se nacrtala cijela četa ministara, cijela vlada na potpisivanju, poslije je bila svečana sjednica gradskog vijeća, mahala je ta četa milijardama kuna pred očima građana Splita i Splitsko-dalmatinske županije. Koliko je do danas realizirano toga svega, evo možete pogađat tri puta, zajedno sa mnom. Pa nula kuna ili vrlo blizu nula kuna. Svašta se tada obećavalo te 2018.tadašnja ministrica je čak obećavala održavanje sastanaka na visokom nivou u doba predsjedavanja Hrvatske EU, poklanjale su se stotine tisuća kvadrata zemljišta za izgradnju stanova, garaže, garažna mjesta. Zanimljivo je da je dio vojarne u Dračevcu tom prilikom treći put poklonjen Gradu Splitu. Znači poklanjalo se to i do sada prethodne vlade, svaki put bi došle potpisale evo poklanjamo Vojarnu Dračevac, ovom prigodom treći put. Rečeno je bilo čak da će se osnovati radna skupina za rješavanje zamršenih problema oko Spaladium Arene, evo od te radne skupine do danas nikakvog rješenja. Među prioritetima tada se nije spominjala začudo brza cesta Trogir-Omiš, tu realizaciju te ceste do kraja do Omiša čekamo skoro 50 godina, cesta kojom gravitira pola milijuna ljudi, najprometnija cesta u državi evo ne gradi se već 50 godina. Čudim se kako nisu iskoristili pa neki kamen temeljac tada postavili, ali evo možda će sada, možda je ovo prilika. Ništa nije bilo ni o spoju čvora Vučevica kroz Kozjak prema Jadranskoj magistrali. Koliko god župan obećavao da će kampirati u šatoru, čak smo mu jedanput poklonili i šator jer vidjeli smo da ne kampira pa smo mislili da mu fali šator. Dakle, evo upadamo u začarani krug gdje vlast obećava, potpisuje, pečatira, naslikava se, šeta, obećava da će vratiti natrag građanima što je od njih uzela kroz razne poreze, a vratit će kroz izgradnju infrastrukture. No obećanja potraju točno do izbora kad nestanu i rasprše se ko balon od sapunice. Iskreno se nadam da će građani evo kazniti takvo prodavanje muda pod bubrege. Hvala.
Kolegice ipak bi trebalo birati riječi u HS-u smo, kolikogod to vama možda atraktivno bilo, ali ako će svi tako govoriti onda ćemo se pretvoriti u nešto drugo, a ne u HS. Izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Zahvaljujem i na vašoj intervenciji upravo sam u tom smislu htio reći da je gospođa PUljak povrijedila čl. 238.i nadalje osporavajući pravo predsjedniku Vlade da nazoči otvaranju pojedinih radova na dogradnji obale, istočne obale u Splitu. Za divno čudo ovaj nastup kao supruge kandidata za gradonačelnika Grada Splita je iskaz zabrinutog građanina Splita, a ne krajnje politikantstvo ovdje za govornicom HS-a. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Bačić dakle u onom prvom dijelu ste intervenirali opravdano, a ovaj drugi dio bio je replika tako da dobivate pola opomene. Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika HDZ-a poštovani kolega Nevenko Barbarić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS-a. Uvažene kolegice i kolege. Prije neka dva mjeseca sam s ove govornice neposredno pred izbore u Mostaru najavio iste kao prvorazredan politički događaj u BiH, pokušao pojasniti … političke i ine odnose u Mostaru od ustroja šest općina do jedinstvenog grada i upravitelja Hansa Košnika, statuta kojeg je nametnuo do presude suda koji bi taj isti statut stavljan van snage, dva propuštena izborna ciklusa pa sve do potpisanog sporazuma i usvojenog izbornog zakona za Grad Mostar sredinom 2020.g. Isto tako sam govorio o nelegitimnom izbornom povjerenstvu BiH, bojazni od izbornih prijevara, inženjeringa, govorio o potrebama očekivanjima Mostaraca, govorio o značaju Mostara za hrvatski narod u BiH logično i samim izborima. Sama izborna kampanja očekivano prežestoka, ali za prilike u kojima živimo ipak sve već viđeno. Pod krinkom građanskog, probosanskog mobilizira se bošnjačko biračko tijelo, formiraju se koalicije, Hrvati uobičajeno na izbore izlaze kroz pojedinačne stranačke liste. Izborni dan na oko miran, u finišu niz nepravilnosti, prigovora, pokazalo se kroz lažne prijave prebivališta i izbornih prijevara. Brojalo se u Mostaru pa se brojalo u Sarajevu pa tko zna gdje sve, preko mjesec dana čekala se objava izbornih rezultata sve u režiji spomenutog izbornog povjerenstva koje kontrolira jedan čovjek i jedna stranka. Sve to prati žestoka retorika, optužbe, ali dodatno nacionalno homogeniziranje. Kako to obično biva objavom rezultata donosi nam zadovoljstvo većeg broja izbornih aktera, svi su zadovoljni, svi pobjednici, konstituira se gradsko vijeće, bira se gradonačelnik, imamo tri kandidata. Dakle, samo u Mostaru nema neposrednih izbora za gradonačelnika u prvom krugu otpada jedan kandidat, očekivano u drugom krugu nitko nema dvotrećinsku većinu. U drugi krug ulaze kandidati HDZ-a i SDA. Teško je pobrojati sve ono što se dešavalo u tih nekoliko dana do nastavka sjednice visoki predstavnik … poništava prvi krug glasovanja, traži tajno izjašnjavanje, medijski prostorom dominira protiv hrvatska psihoza, zaziva se probosansko jedinstvo neovisno što je Mostar u srcu Hercegovine. Javnosti se nudi rotacija na gradonačelničkoj poziciji i iako se unaprijed znalo da takvog rješenja nema niti u zakonu niti u drugim aktima, znalo se da je takvo rješenje neizvodivo. Uglavnom gradonačelnik može biti svatko samo ne Hrvat čini mi se da čak i nije bilo bitno što je iz HDZ-a, problem je ime, prezime i nacionalnost tim tzv. probosanskim snagama. Model Komšić otvara put uzurpacije zauzimanja svega što pripada Hrvatima opet pod krinkom građanskog. To se najbolje vidi iz ponašanja SDP-a BiH koji i ovoga puta pokazao da je lažno multietnički, lažno građanski. Da, HDZ jeste nacionalna stranka, zar to nije i SDA? Kako u proteklih 20 godina pa je na primjeru Mostara SDP se uvijek, ama baš uvijek svrstava uz SDA. Konačno slijedi nastavak sjednice, slijedi ponovljeni prvi, pa drugi, pa treći krug glasovanja, izabran je dr. Mario Kordić iz HDZ-a za gradonačelnika s 13 mandata HDZ je relativni pobjednik ovih izbora. Optimizam u bolje dane Mostara nude izjave aktera neposredno nakon okončanja izbornog procesa uz korektnu čestitku i izjavu da u derbijima sportskim žargonom rečeno, uvijek netko dobije, a netko gubi. Uzvraćeno je da nema gubitnika, a dobitni su građani Mostara. Nudi se konsenzus oko ključnih projekata, nudi se suradnja, nudi se jedan ljepši, urbaniji i bolji Mostar u drugi plan padaju optužbe za izdaju, vatromet i sl. Mostar je oduvijek bio i bit će multietnički grad, grad svih njegovih stanovnika, neovisno o vjeri, naciji i političkom opredjeljenju. Početak 2021. Mostarcima je vratio nadu, Mostarci s pravom očekuju da u pravom smislu profunkcioniraju gradske službe, očekuju gospodarski napredak, nova radna mjesta, očekuju bolje uvjete života. Mostar je grad u kojem su smještene gotovo sve institucije hrvatskog naroda u BiH, od zdravstvenih, kulturnih, obrazovnih, pa do gospodarskih potencijala, očekivanja od nove gradske vlasti dr. Kordića su s pravom velika. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika Mosta, poštovani kolega Zvonimir Troskot, izvolite.
Poštovani, danas u ime kluba Mosta kojim želim ukazati na nekoliko poražavajućih poteza Vlade HDZ-a i njihovih manjinskih partnera. Naime, nakon što ste nedavno odbili naš prijedlog o ukidanju obvezne članarine HGK-u čime ste propustili poslati jasnu poruku da ova zemlja želi razvijati poduzetnički duh, ovaj tjedan ste ponovno pokazali već prepoznatljivu dezorijentiranost po pitanju potreba hrvatskog društva. Ugostiteljski objekti zatvoreni su skoro 3 mjeseca bez adekvatnih potpora jer još uvijek kasne one za prosinac prošle godine, a već su se isplatile plaće radnicima za siječanj, te će vrlo brzo doći one i za veljaču. Neadekvatno ste pristupili odlukama koje ste sami donijeli, te je degradirajuće i vrijeđa inteligenciju naroda kad nakon skoro 3 mjeseca dopustite ugostiteljima da prodaju pića za van. Pa zar ne bi bilo logično da ste cijelo vrijeme dopuštali prodaju za van, a ne da ste dopustili da kiosci, pekare i benzinske postaje preuzmu posao ugostiteljskih objekata? Pića za van su trebala biti dozvoljena odmah, a ne ih sada davat kao mrvice kad je već krajnje vrijeme potpunog otvaranja. Ljudi se okupljaju po terasama tih istih kafića na ne dezinficiranim stolovima bez razmaka i ikakvih mjera i to je dopustivo. Još prije nekoliko tjedana slali smo vam jasne poruke da je ljudima dosta ovih diskriminatornih i nelogičnih mjera. Ponavljamo vam još jednom, otvorite ugostiteljske objekte i teretanama pustite da normalno rade. Svako normalno društvo potiče i ohrabruje svoje građane da se čim više bave sportom jer sport ojačava njihov imunitet i tako se bori protiv svih uzročnika bolesti. Kako je moguće da u šoping centrima i u tramvajima dozvoljavate da bude doslovno čovjek na čovjeku, a ugostiteljima ne dopuštate da otvore svoje prostore i tako zarade za svoj život. Ne samo to, mnogi ugostitelji se žale da dobivaju kazne od strane države, pa onda i one poticaje koje im je država dala na ime pada poslovanja moraju nazad platiti državi. Do sada više od 11.000 ljudi u ugostiteljskom sektoru je ostalo bez posla, ljudi mijenjaju zanimanje jer ne mogu izdržati bez rada. Mnogi ugostitelji su pod prevelikim pritiskom i neće imat dovoljno sredstava za pripremiti sezonu, što praktički znači njihovo zatvaranje i lošiju turističku ponudu. S ovim mjerama RH pretvaramo se u „kava za van“ turističku destinaciju. Izgleda da vam je toleriranje korupcije, nepotizma, nejednakosti ljudi pred zakonom i mnogih drugih društvenih devijacija u potpunosti poremetilo sustav vrijednosti ako ste ga ikad i imali. Jer kako drugačije objasnit činjenicu da ste otvarali kasina i kladionice dok ste našim ugostiteljima i vlasnicima teretana pružili mrvice. Kasina i kladionice koje nažalost razaraju pojedince i cijele obitelji vi stavljate ispred ljudske potrebe za radom, za stvaranjem, za druženjem i zajedništvom. Gdje je tu logika? Možda je logika u tome što nemate hrabrosti oduprijeti se raznim interesnim skupinama jer ne postoji epidemiološko opravdanje zašto kladionice mogu raditi, a kafići ne. Da bi uljepšao sliku o sebi i smanjio pritisak sa sebe predsjednik vlade pustio je da ljudi kockaju. Očito je smatrao da je ljudima potrebnija kocka od stvaranja kroz rad ili od druženja uz kavu. Valjda smo s ovim poteznom prihvatili da kao nacija imamo popriličan problem s ovisnostima o klađenju jer to je poruka koju je predsjednik vlade neki dan poslao cijeloj naciji. Tražimo od Vlade RH i svih zastupnika vladajuće većine da se probude iz zimskoga sna i krenu raditi za dobrobit društva koje ih je izabralo da im služe. Mjere ukoliko postoje trebaju biti pravedne i jednake za sve. I nije istina da veća i manja obeštećenja da za njih nema novaca, istina je da niste spremni provoditi reforme jer bi to odrezalo granu na kojoj sjedite [[Upadica: Hvala vam lijepa]] Hvala lijepa.
Idemo dalje. 6. iznošenje stajališta, Kluba zastupnika SDSS-a, poštovani kolega Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovani kolegice i kolege. Žao mi je što nismo čuli izlaganje kolege Prkačina do kraja ... [[Upadica se ne čuje.]] nadam se da nije imao namjeru da predloži da Sabor bira ovdje patrijarha Srpske pravoslavne crkve. Mislim da imamo posla i bez toga. Što se tiče teme o kojoj želimo govoriti, želim govoriti o stanju na Baniji. Dakle, ne bih volio da se interes ni države, niti javnosti u RH svede samo na pojedine slučajeve zanimljive medijima o tome što se događa sa narodom koji živi na Baniji. Želio bih da se u ovom saboru i na drugim mjestima u široj javnosti govori o onome što su ovoga trenutka stvarni problemi. I država i nevladine organizacije su učinile mnogo da se ljude smjesti bilo u mobilne kamp kućice, bilo mobilne kuće, bilo u kontejnere. Ali ono što, učinila je mnogo da se spoje ti objekti na struju i da ljudi imaju tople domove kakve takve. Ali nedopustivo je da još uvijek većina tih objekata nije spojena na tekuću vodu, nedopustivo je da još veća većina tih objekata nema septičke jame. Ako je grad Glina od '95.g. u svim stambenim zgradama ostao bez centralnog grijanja jer su kotlovi koju je svaka zgrada imala postali zapušteni, nećemo valjda držati tako ljude na područjima koji su zahvaćeni potresom da žive u mobilnim kućicama i u kontejnerima bez septičkih jama i bez tekuće vode. Apeliram da se to hitno mijenja jer nevladine organizacije i drugi entuzijasti direktno zainteresirani kao što sam i sam ne mogu nadoknaditi činjenicu da je za to potrebna golema ekipa ljudi koji to trebaju riješiti u nekoliko tjedana, a ne razvući u nekoliko mjeseci. To je pitanje zdravstveno i to je pitanje naše suodgovornosti za život i kvalitetu života ljudi i pokazatelj toga koliko smo kao društvo efikasni. Drugo o čemu želim govoriti jesu putevi. Mnogi od tih objekata bilo da je riječ o mobilnim kućicama ili kamp ili kontejnerima, nisu mogli doći do tog mjesta na kojem je trebalo dostaviti da nije bilo HV-a i ljudi u stožeru u Glini koji su se tome posvetili, bilo potpredsjednika Medveda ili potpredsjednika Miloševića ili drugih istaknutih časnika HV-a i ljudi koji su to … [[Govornik se ne razumije]] , ali to ne može ostati stanje. Mi se trebamo posvetiti tome da ti putevi budu prohodni i da se uloži sistemski pristup u tome da svi ti putevi budu prohodni i da ljudi mogu doći do svojih kuća i da bolnička kola, mehanizacija, svi mogu kretati se tim područjem. Što se obnove tiče, koliko čujem nekoliko dana se vodi rasprava o tome kakve ćemo formulare imati oko toga, ko će što trebati priložiti da bi ispunio zahtjev za obnovu. Ako to bude kao što je bio zahtjev za obnovu poslije rata, pa to neće bit nikad završeno. Ako budu ljudi trebali imat po 10, po 15 papira, ako budu trebali tražiti svoje suvlasnike po svijetu koji su se raselili da bi mogli podnijeti zahtjev za obnovu, pa to nikad neće biti riješeno. I zato pozivam ministarstvo nadležno za to da se okani ćorava posla i napravi najjednostavniju moguću proceduru za podnošenje zahtjeva za obnovu. Svako ko je tamo živio nije nagrađen zato što tamo živi, ali bi trebao biti nagrađen time da će mu kuća po kratkom postupku biti obnovljena. A nadležno ministarstvo ako misli se igrati administrativnih procedura neka ne računa na podršku ovoga kluba. I ako to potraje tako dugo kao što se razvlači [[Upadica: Hvala vam]] neka ne računa na podršku za takvu vrstu odnosa [[Upadica: Hvala vam lijepa kolega Pupovac]] prema ljudima.
Idemo na 5. raspravu, pozivam nezavisnu zastupnicu Katarinu Peović da iznese svoje stajalište. Izvolite.
Dobar dan svima. U Saboru, a i šire, mnogi govore o potrebi rezanja raznih nameta, naknada, raznih davanja, zbog krize, zbog pada poslovanja, zbog pada prihoda, no malo je onih koji govore i koji se dotiču potrebe pojeftinjenja preskupih bankarskih usluga, znači raznih naknada, za otvaranje računa, za održavanje računa, za isplatu gotovinskih sredstava, za prebacivanje novca s jednog računa na drugi račun u drugoj banci, za dizanje novca na bankomatu druge banke, dizanje novca na bankomatu u inozemstvu, ali sada se uvodi i nova naknada za dizanje novaca na bankomatu. E sad, znači od glasnogovornika kapitala nećete baš čuti napad na banke koje imaju definitivno preskupe usluge i da ljudi dakle, poslovni i neprofitne osobe za digitalne usluge koje bi uistinu trebale biti zapravo besplatne jer nema nikakvog troška, plaćaju mjesečno znači stotine kuna. To su dakle oni prava, prava sredstva koja opterećuju samozaposlene i male obrtnike, ali kažem, trbuhozboraca kapitala neće baš čuti ovo pitanje. Guverner Narodne banke, Boris Vujčić, na tu temu će reći da je to stvar tržišta, dakle da tržište samo regulira te naknade, no ne čini se baš da se radi o tržištu u ovom slučaju jer samo u unutar pola godine više banaka stavlja nove naknade na transakcije, prije bi se reklo da je riječ o međusobnom dogovoru banaka. Također, supervizija nikad nije nametnula bankama što je trebala, da se kroz naknade iskazuje stvarni trošak vrijednosti transakcije, a ne da ih banke mogu potpuno proizvoljno određivati, tako bi se vidjelo i da za digitalne usluge zapravo nikakva naknada i nije potrebna. Ali još jedno je pitanje kome banke dižu naknade i banke dakle ne dižu naknade najbogatijima nego onima najsiromašnijima. Dakle, banke dapače, oslobađaju plaćanja naknade najbogatijih klijente, za njih nema naknada za podizanje velikih iznosa, znači svoje podkoženije klijente će banke čuvati da ne bi svoje iznose prebacili na druge banke, a one najsiromašnije, dakle na najmanje transakcije će imati tu naknadu. Znači penalizira se neosjetljivo, pogotovo u ovoj socijalnoj situaciji, ekonomskoj situaciji kada bi se takve naknade za koje nije potreban nikakav trošak, trebale ne samo sniziti, nego bi se trebale i u potpunosti ukinuti. Znači umjesto da one najsiromašnije oslobodimo, plaćamo, upravo idemo prema njima, odnosno banke idu prema njima. Unatoč tome, dakle što je HNB-om i njegovom regulacijom određeno što banke smiju, a što ne smiju raditi, koja je funkcija bankarstva u državi, također, moramo reći da se malim bankama otežava ulazak na tržište i da se favoriziraju postojeće velike banke, privilegirane velike komercijalne banke koriste svoju poziciju moći i društvene pozicije, dakle u ovakvom trenutku i uopće ih ne interesira znači socijalna i ekonomska situacija. Nema nikakvog opravdanja da cijene održavanja računa budu tako visoke i da se u ovoj krizi još one i rastu. Čime to banke opravdavaju? Banke opravdavaju dizanje tih naknada padom svojih ekstra, uistinu, ekstra dobiti. Prema podacima HNB-a u 2020. g. u prvih 9 mjeseci, bankama jest smanjena dobit za oko 44%, no njihova ukupna imovina je porasla za 4,6% u odnosu za 20 milijardi kuna. Znači bankama ide itekako dobro, a pad prihoda automatski i nemaju za to opravdanje, prebacuju na najsiromašnije. Ukupan komercijalni bankarski sektor je 2019. g. imao skoro 20 milijardi kuna prihoda i ukupnu neto dobit od 5,6 milijardi i takva je neto dobit bila i godinu prije, da se razumijemo, znači ogromni novci koji se u principu iznose iz zemlje. Silni, dakle, zarađeni kapital uglavnom završi izvan Hrvatske, dobit završi po dividendi isplaćena stranim vlasnicima, ovaj novac se ne reinvestira u hrvatsku domaću privredu, pokretanje domaće proizvodnje, poljoprivrednu, zelenu reindustrijalizaciju i sl., poslovne politike banaka su u potpunosti oprečne sa potrebama, razvojnim potrebama Hrvatske. Uostalom, i nepovoljna ekonomska struktura je između ostalog, refleksija sustava u kojem banke financiraju uvoz svojih domicilnih zemalja, znači onih proizvoda iz domicilnih zemalja [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] i to bi se uistinu trebalo preispitati.
Hvala vam lijepa. Idemo na 9-tu raspravu, poštovani kolega Silvano Hrelja i ime Kluba zastupnika HSS-a i HSU-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, eto negdje smo na 3% procijepljenosti, od manjka radimo višak za odabrane, ugrožavamo živote i odgađamo povratak normalnom životu. Kako je krenulo izgleda da će biti više prekorednih nego rednih. Kako to? Zašto to? Takvo ponašanje nije novo normalno za nas Hrvate nego normalno. Od snađi se druže do samo da pitam to je naš modus vivendi i modus operandi, način života i način ponašanja. Guramo se čak i kad je u čekaonici onaj kako se zove redomat. Zamislite ako se pokvari redomat onda otprilike nastaje građanski rat. Meni su se ne jednom čudili zašto čekam satima u bolnici, a ja se čudim njima zašto se čude jer jedino što želim, želim biti jedan od njih. I zato se dragi moji čudim ovom svekolikom čuđenju jer čuditi se guranju, krađi, ugrožavanjem drugih, sebičnosti i neredu može samo netko tko sebi i drugima laže ili je u ovom trenutku sletio u Hrvatsku. Onaj koji ovdje živi ne smije i ne može se čuditi tome. Ako je bez veze kod nas je stvarno bez veze, nema reda, samo preko reda. I tako ima, što ima, ima samo nereda u svim gradovima, u svim institucijama, svim čekaonicama, svim glavama i raste uređeni nered. U uređenom neredu pojedinci dozvoljavaju utvrđivati redoslijed radnji, pogotovo oni koji imaju posebne ovlasti, pozicije, status. Gospodo sve te mane, sva ta ponašanja mi u RH pažljivo njegujemo, hranimo, potičemo, godinama, desetljećima. Naravno da sada kada je pitanje zdravlja ili bolesti, života ili smrti jačaju moralne osude jer je prisutan strah. Ali ta prekorednost i te veze koštale su mnogo života u prošlosti, međutim o njima nema evidencije da iz nje možemo nešto naučiti. Ali uvjeravam vas da ta prekorednost je štetna i koštala je života mnoge građane RH. Nikad nisam posumnjao da sam postupio ispravno što se nisam cijepio. Ja ću čekati svoj red, kad na red dođu kod naše doktorice 63-godišnjaci sa dijagnozom dijabetes melitus ovisan o inzulinu. Kad mi dođemo na red onda ću se cijepiti. I zato tražim brojke, tražim planove, tražim poštivanje reda i ništa preko reda jer preko reda je štetno. Ponavljam još jednom, po tisućiti put, brojke i planovi nam trebaju da se znamo orijentirati. Trebaju nam kontrolne točke, prolazna vremena. Dragi moji velika se šteta čini starijima koji su fizički i životno ugroženi zbog ove prekorednosti, ali i mladima. Mladima ovakvim postupcima kao vjetar odnosi se dobar kućni odgoj, uče te jedno, rade drugo, slušaš jedno, a gledaš drugo. Uzaludan trud svirači, uzalud se trudimo ako su obrasci ponašanja sasvim drugačiji. O tome itekako moramo voditi računa ako želimo imati budućnost u ovoj zemlji za našu djecu. Ali na kraju balade nevažni su i mladi i stari za osudu su ti prekoredni jer tim prekorednim individuama nisu važni drugi ljudi možda oni pod njihovim krovom, ali i to je pod upitnikom, ali je za osudu.
Posljednja točka današnje sjednice je: Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva Molim predsjednika Mandatno-imunitetnog povjerenstva gospodina Roberta Jankovicsa da podnese izvješće.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora na svojoj 12. sjednici održanoj 4. veljače 2021. godine razmotrilo je zahtjev punomoćnika privatnog tužitelja Danijela Moslavca iz Kalinovca upućen predsjedniku Hrvatskoga sabora za davanje odobrenja za nastavak vođenja kaznenog postupka protiv Darka Sobote, zastupnika u Hrvatskom saboru zbog kaznenog djela klevete iz članka 149. stavak 1. i 2. Kaznenog zakona. Darko Sobota zastupnik je 10. saziva Hrvatskoga sabora te na temelju članka 76. Ustava RH i članka 23. Poslovnika Hrvatskoga sabora ima imunitet te se bez odluke Hrvatskoga sabora protiv zastupnika ne može pokrenuti niti voditi kazneni postupak. Mandatno-imunitetno povjerenstvo na osnovi članka 116. Poslovnika Hrvatskoga sabora jednoglasno, 6 glasova za predlaže Hrvatskom saboru donošenje sljedeće odluke: za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se odobrenje za nastavak vođenja kaznenog postupka protiv zastupnika Darka Sobote po zahtjevu punomoćnika privatnog tužitelja Danijela Moslavca iz Kalinovca koji se vodi pred Općinskim sudom u Koprivnici poslovni broj: K-294/2019-1 zbog kaznenog djela klevete iz članka 149. stavak 1. i 2. Kaznenog zakona. Obrazloženje. Mandatno-imunitetno povjerenstvo je zauzelo načelan stav da će u slučajevima privatnih tužitelja tu se uglavnom radi o kaznenim djelima klevete i uvrede predlagati Hrvatskom saboru uskraćivanje odobrenja. Međutim, po zahtjevu Državnog odvjetništva kao samostalnog i neovisnog pravosudnog tijela koji je dužno postupati protiv počinitelja kaznenih i drugih kažnjivih djela Hrvatskom saboru će predlagati davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka kako bi se omogućilo da na temelju Ustava i zakona samostalno i neovisno obavlja sudbenu vlast. Stav je Povjerenstva da je institut imunitetnog prava utvrđen u cilju zaštite digniteta zastupničke dužnosti, a ne u cilju zaštite zastupnika kao pojedinca, a vođenje kaznenog postupka kao i sve radnje koje bi se u svezi s tim morale poduzeti moglo bi onemogućiti zastupnika u obnašanju njegove redovne zastupnike dužnosti te time utjecati na rad Hrvatskoga sabora. Napominjem kako kazneni postupak se može nastaviti nakon isteka zastupničkog mandata s obzirom da zastara ne teče dok postoje opravdani razlozi zbog kojih se postupak ne može provesti. Ja ću nastaviti sa kolegom Frankovićem. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora na istoj sjednici dakle od 4. veljače razmotrilo je zahtjev punomoćnika privatnih tužitelja Dubrovačke televizije d.o.o. iz Dubrovnika i Orsata Zovka upućeno predsjedniku Hrvatskoga sabora za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv Mate Frankovića zastupnika u Hrvatskom saboru zbog kaznenog djela klevete iz članka 149. stavka 1. i 2. Kaznenog zakona. Mato Franković zastupnik je 10. saziva Hrvatskoga sabora te na temelju članka 76. Ustava RH i članka 23. Poslovnika Hrvatskoga sabora ima imunitet te se bez odluke Hrvatskoga sabora protiv zastupnika ne može pokrenuti niti voditi kazneni postupak. Mandatno-imunitetno povjerenstvo na osnovu članka 116. Poslovnika Hrvatskoga sabora predlaže, jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje sljedeće odluke: za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Mate Frankovića po zahtjevu punomoćnika privatnih tužitelja Dubrovačke televizije d.o.o. iz Dubrovnika po tužbi koju je podnijela Općinskom kaznenom sudu u Zagrebu dana 7. kolovoza 2020. godine zaprimljena pod poslovnim brojem K-1429/2020 i po tužbi koja je podnijeta Općinskom sudu u Dubrovniku dana 21. prosinca 2020. godine zaprimljena pod poslovnim brojem 6K-209/20. Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se i odobrenje za pokretanje kaznenog postupka protiv zastupnika Mate Frankovića po zahtjevu punomoćnika privatnog tužitelja Orsata Zovka podnijeta Općinskom sudu u Dubrovniku pod poslovnim brojem K-408/20 zbog kaznenog djela klevete iz članka 149. stavak 1. i 2. Kaznenog zakona. Obrazloženje isto kao i u slučaju kolege Sobote.
Hvala. Zahvaljujem predsjedniku Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Otvaram raspravu. Javio se uvaženi zastupnik Zekanović u ime Kluba Hrvatskih suverenista. Njega nema, gubi pravo. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo u 9.30 Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi Uredbi EU o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti, prvo čitanje, P.Z. broj 91. Evo hvala vam lijepa. Laku noć. SJEDNICA JE PREKINUTA U 22,02 SATA.
Ovime smo došli do kraja rasprava klubova i nezavisnih zastupnika odnosno zastupnica pa prelazimo na dnevni red kako smo ga i najavili. Prvo danas: - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni zakona o željeznici, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 110 Predlagatelj je Vlada na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. i 204. i 206. Poslovnika HS-a. Sukladno čl. 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno čl. 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje navedenog prijedloga zakona. S nama je poštovani državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture Alen Gospočić. Izvolite.
Poštovani g. predsjedniče HS-a. Uvažene zastupnice i zastupnici. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o željeznici dodatno se usklađuje s odredbama Direktive 2012/34 EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenog 2012.u uspostavi jedinstvenog željezničkog prostora, a sukladno pismu službene obavijesti potvrda br. 2016/2171 prijenosa Direktive 2012/34 EU u hrvatsko zakonodavstvo na što se RH obvezala Europskoj komisiji u rujnu 2020.g. Ocjena Europske komisije je bila da hrvatsko zakonodavstvo nije ispravno prenijelo odredbe čl. 46. st. 2., 5. i 6. Direktive 2012/34 EU. koja se odnosi na postupak usaglašavanja koji provodi upravitelj infrastrukture s podnositeljima zahtjeva u slučaju sukoba zahtjeva za infrastrukturalnim kapacitetom. Prijedlog zakona, mijenja se čl. 61. Zakona o željeznici na način da se jezično i pravno usklađuje sa čl. 46. direktive. Čl. 61. se odnosi na situaciju u kojoj nekoliko željezničkih prijevoznika traži od upravitelja infrastrukture dodjelu trase odnosno pristupa željezničkoj infrastrukturi kako bi mogli obavljati svoje djelatnosti prijevoz putnika ili tereta i isto zahtijevati u, a isti je, isti je zahtjev u međusobnoj koliziji. Predmetni članak propisuje postupak koji u tom slučaju upravitelj infrastrukture provodi sa željezničkim prijevoznicima kako bi osigurao najbolje moguće ispunjenje njihovih zahtjeva. Kako bi se potpuno ispunili zahtjevi vezani uz postupak usaglašavanja bitno je potrebno odgovoriti i izmijeniti relevantnu odredbu Zakona o željeznici. Konačno, cilj Prijedloga zakona o izmjeni Zakona o željeznici je u potpunosti ispuniti zahtjeve vezane uz postupak usaglašavanja koje provodi upravitelj infrastrukture s podnositeljem zahtjeva u slučaju kolizije zahtjeva za infrastrukturalni kapacitet koji posebno osigurava dodjelu kapaciteta na pravedan i nediskriminiran način i u sklopu s pravom EU. Za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u Državnom proračunu RH, a slijedom svega navedenoga predlažem donošenje ovog zakona u HS. Hvala.
Ostanite za govornicom jer imamo replike, imamo 10 replika, prvi je na redu poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ministarstvo i HŽ državni tajniče ukinule su brzi noćni vlak Zagreb-Split i trenutno imamo samo jednu liniju, baš kao 1925.g.. Od 2007. do danas taj vlak koji je ostao jedan dnevno je sporiji 120 minuta nego što je 2007. danas. U ličku i dalmatinsku prugu do sada niste ništa uložili bez obzira što se u strategiji do 2030. govori da je željeznički promet jedan od najbitnijih segmenata u prometnice ulagati, nula kuna, ništa. Vi ste nama Dalmaciji i Lici dali čestitku božićnu da ste 25.12. prošle godine ukinuli po prvi put nakon Domovinskog rata, jedino tijekom Domovinskog rata od 1925.g. je bila ukinuta ta pruga. Zbog čega to radite Dalmaciji i Lici? Koji je razlog da to radite Splitu i Dalmaciji?
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala g. predsjedniče. Zahvaljujem saborskom zastupniku na postavljenom pitanju. Situacija je slijedeća, znači 2 najpogođenija sektora u državi, a vezano za covid krizu općenito su sektor turizma i sektor prometa. Možda dva najpogođenija unutar sektora prometa su sektor cestovnog prometa, onda iza njega zračnog prometa, a nakon toga i željeznice. Uvidom u stanje prihoda, znači na stranu odluke nacionalnog stožera koje su izuzetno kvalitetne išle u smjeru smanjenja broja prometa odnosno nazočnosti putnika u samom vlaku na 40%, mi smo procjenama i evaluacijama došli do zaključka da je jedan dio pruga koji se odnosi na željeznički sustav odnosno vlakova otprilike 10-tak% [[Upadica: Hvala vam lijepa]] puta ukupnih vlakova…
Državni tajniče, morate se držati minute, pa vas molim da vodite o tome računa. Kolega Katičić izvolite. Samo prije kolege Katičića, izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo predsjedniče. Državni tajniče, niste me razumjeli. U prugu tj. u vlak…
Kolega, kolega Bulj, morate obrazložiti … [[Govornik se ne razumije]]
Stanka u ime Kluba MOST-a 10 minuta o Zakonu o željeznici o kojemu raspravljamo. Samo bi kratko obrazložio ono što sam rekao u replici. Vi ste ukinuli noćni vlak, jedinu liniju Zagreb-Split. Od 2005. niste uložili jedne lipe i kune u ličku i dalmatinsku prugu. Vi ste vlakove koji su to mogli podnijeti, a to ću u raspravi, koji su bili premještate na druge linije. Vi ste u strategiji do 2030. govorili o ulaganju u željezničku prugu. Znate što ste napravili od željezničke pruge? Da 120 minuta je danas sporija, dva sata nego 2005.g., a inače europske države zbog sigurnosti, zbog ekologije ulažu u željezničku prugu. Zbog čega to radite vi Dalmaciji? Pa 1925.g. nemojte se opravdavati krizom, korona je kriza razotkrila sve vas koji radite protiv interesa i željezničke pruge i prometa i Splita i Zagreba, u ovome slučaju željeznice. Zašto to radite? Zašto ste ukinuli noćni vlak? Koji je razlog? Zašto ništa ne ulažete? Zašto je željeznička pruga od Splita do Zagreba, možete prije doći biciklom, morete snimati vestern filmove kako izgleda željeznička pruga i što ne ulažete. Koji je razlog? U zadnjih 15.g. dva sata je sporija željeznička, doć iz Splita do Zagreba, pa zašto to radite Lici i Dalmaciji? Koji je razlog? Jel to ekologija, jel to promet, jel to briga o Dalmaciji, jel to briga o narodu Like? Nije. Ukinuli ste nam noćni vlak jedini, 1925. je bio bolji kad je bila pruga.
Stanka će biti odobrena. Javlja li se još tko za stanku? Ako ne nastavit ćemo u 10 sati i 45 minuta. STANKA U 10,34 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,34 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta kako bismo mogli nastaviti s radom. Prvi na redu poštovani kolega Kruno Katičić, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, poštovani kolege iz Ministarstva prometa i infrastrukture, pa evo pred nama je znači Prijedlog izmjena Zakona o željeznici kojim se implementira Direktive EU i to u dijelu kako ste uvodno naznačili, u dijelu koji se odnosi na upravitelja infrastrukture željeznice kao i postupka rješavanja potencijalnih sukoba u tom dijelu. Stoga vas molim dva kratka dodatna pojašnjenja ako je moguće. U kojoj će se mjeri implementacijom ove direktive povećati transparentnost i olakšati postupanje pri izradi i voznih redova s čime se vjerojatno iskoristiti bolje željeznički kapaciteti odnosno a mislim da treba to povezati i sa pitanjem koje se odnosi u kojoj fazi je donošenje pisma sektorske politike željeznice koje mislim da će u dodatnoj mjeri poboljšati to. Hvala.
Izvolite, odgovor.
Hvala vam na ovom pitanju gospodine zastupniče, vezano za infrastrukturalni kapacitet moramo priznati da još nismo imali takvih nejasnoća između operatera odnosno prijevoznika da HŽ Infrastruktura je završila u nekakvom sporu između njih oko usklađivanja tog kapaciteta, ali na zahtjev Europske komisije direktiva je dodatno razjasnila tu temu kako i bi na bilo koji način iako sutra bude nekakvih problema da se to riješi na odgovarajući način bez ikakvih mogućnosti da je netko nezadovoljan u tom postupku. Vezano za pitanje reforme to je jedan sustav i složenost, složen proces koji u narednom razdoblju od 10 godina donest će značajne promjene željezničkog sustava. Znači kompletno, poduzima kompletnu reformu i trebalo bi dosta više vremena da se u njega uđe sa jednim ozbiljnim sagledavanjem.
Hvala. Kolegice Petir, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, Sisačko-moslavačku županiju pogodio je razoran potres. U tom potresu stradala je i željeznička infrastruktura. Zanima me imate li podatke točno o kojim oštećenjima se radi i plan kada će ona biti otklonjena. Također ministar je najavio da će do 2030.-te godine 3,5 milijarde EUR-a biti uloženo u željeznice u Hrvatskoj, ima li tu mjesta za rekonstrukciju i modernizaciju željeznica i u Sisačko-moslavačkoj županiji. Hvala vam.
Izvolite odgovor.
Poštovana zastupnice hvala vam na pitanju, potres je učinio dosta nelagode cijelom sisačkom području i cijeloj županiji. Na prvi mah, u prvim izvješćima koja su dolazila od operatera HŽ Infrastrukture govorilo se da nema značajnih oštećenja i mreža je puštena u rad odmah drugi dan. Sjetimo se da smo mi dali i potpuno ovoga potporu oslobodilo i plaćanje sve onih koji putuju željezničkim prijevozom u, u Sisačko-moslavačku županiju i iz nje. Ono što ću ja reći, znači pruga koja je u izgradnji odnosno u obnovi ona je u potpunosti obnovljena do Siska i sada ove godine završava se obnova do Sunje. Nastavak obnove očekujemo u narednom razdoblju od Sunje do Novske. Vrijednost trenutno procijenjenih radova je oko 300 miliona kuna. I vjerujemo da ćemo u narednom razdoblju kako je to planirano i strategijom biti taj dio napravljen do kraja.
Hvala vam. Kolega Šimičević, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, evo koliko sam shvatio ovaj postupak usaglašavanja zakona u pravnoj i jezičnoj, a nije izvješće o radu, ali kako ova rasprava trpi i šire pojmove tako ću ja vama postaviti pitanje vezano za čl. 61, znači ako tijekom postupka usuglašavanja ovog voznog reda, imamo kolidirajuće zahtjeve, upravitelj će, kaže, mora donijeti, ja mislim da bi trebalo možda stajati, logičnije, treba, nego mora, samo se umrijeti mora, je li? I ovo moje drugo pitanje, kad će ovaj, željeznica doći u Zadar? I recite mi još samo koliko imate još drugih vršitelja usluga u prijevozu i da li je dosad bilo pravnih nesuglasica i kako ste ih riješili? Hvala lijepo.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Poštovani zastupniče, hvala vam na tom pitanju, što se tiče usuglašavanja znači infrastrukturalnog kapaciteta, dosad nisu primijećena neka veća odstupanja u koliziji toga, izričito na zahtjev EU komisije mi smo potpuno implementirali tu direktivu i u ovom trenutku doista ne očekujemo nekakva događanja po izvršenju takvih procesa koji bi nastali između operatera koji koriste znači infrastrukturalni kapacitet, odnosno mrežu HŽ-a. Ono je išlo, ajmo reći dosljedno do kraja da se na bilo koji način izbjegnu sudski procesi ili ne daj Bože, takva događanja i u tom smislu je to rečeno. Što se tiče pruge za Zadra, o Zadru, ona kao što znate, probat ćemo i uvrštena je u plan obnove, odnosno razmišljanja u narednom razdoblju, iz postojećeg okvira i fondova koji su nam dostupni, vjerujemo da će ona uči u plan Recovery fonda.
Hvala. Kolegice Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče. Dakle, riječ je o jednoj izmjeni zakona, dakle usklađenje sa direktivom EU i ne mislim da tu postoji nešto sporno, ali ono što mislim da je trebalo napraviti kao obrazloženje ove izmjene i dopune, pa ću vas ja to pitati, koliko danas mi imamo korisnika, odnosno prijevoznika koji koriste željezničku infrastrukturu, koliko imate zahtjeva za daljnjim korištenjem jer ono što gledamo, možemo gledati HŽ Cargo, dakle to je teretni promet, to je ono što uvijek interes da teret ide i vidimo da ih godine u godinu je smanjenje postotka koliko HŽ Cargo koristi našu željezničku infrastrukturu. Dakle umjesto nje koristi netko drugi pa me zanima koliko tu ima korisnika, koliko imate zahtjeva i da li je nešto u rješavanju što još uvijek niste riješili i to bi bilo dobro da smo imali i u obrazloženju zakona, pa bi onda na temelju toga mogli i ocijeniti ovu izmjenu i dopunu. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovana i cijenjena zastupnice. Kao što znate, u RH teretno tržište prijevoza je u potpunosti liberalizirano, osim Carga, djeluje još 11 operatera znači Cargo prijevoza, u ovom zakonu je upravo da ne bi, kako će se povećavati broj korisnika na samoj mreži i pristupa mreži, upravo do krajnjih granica išlo to da se u potpunosti proba iznivelirati i dogovoriti prije eventualnih zapreka za pristup infrastrukturalnom kapacitetu. Ono što je jako bitno, tržište koje djeluje, Cargo je na negdje oko 50-tak posto ukupnog udjela tržišta, a ostalih 11 prijevoznika drže od otprilike 50% tržišta. Moram ovog trenutka reći, na moje oduševljenje, da to tržište raste, ne pada, nego tržište usluga teretnog prijevoza u ovom trenutku raste.
Sada je na redu kolega Stier. Izvolite.
Hvala g. predsjedniče. Državni tajniče, rekli ste nam da sadašnji zakon nije usklađen sa EU direktivom i da se ta situacija mora ispraviti i ja podržavam tu vašu argumentaciju i ovaj prijedlog, a iskoristit ću priliku da isto tako podržim inicijativu vašeg resora i Vlade da se ispravi jedna druga situacija, a to je da već od kraja 70-ih godina prošlog stoljeća Samobor nema željezničku povezanost sa Zagrebom. Znamo da je bilo više tih inicijativa, da se to napravi, ali one nisu zadovoljavale kriterije za EU financiranje. Sada, nadam se da doista ovaj plan koji je Vlada pokrenula, će biti u skladu sa EU kriterijima i da će se doći doista do izgradnje te pruge, tih 14 km koji povezuju glavni grad sa Samoborom.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani saborski zastupniče. Odgovor na to pitanje je kao što ste rekli, ide u dobrom smjeru, studijska dokumentacija je napravljena, kompletan projekt je evaluiran, ono što je od EU komisije zatraženo, odnosno evaluatora JASPERS-a, u tom projektu, rečeno je da bi zbog velikog broja stajališta koje su od Zagreba do Samobora trebalo vidjeti koja su to rješenje koja bi pokazala da se taj broj stajališta smanji, tako da bi se napravila što veća protočnost na tom dijelu pruge i da bi vlakovi doista doživjeli svoju pravu funkciju da u određenom kraćem vremenu stignu od točke A do točke B, u ovom slučaju od Zagreba do Samobora. I vjerujem da će to vrlo brzo biti riješeno.
Kolega Ćosić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani državni tajniče, pozdravljam napore hrvatske Vlade i resornog ministarstva za osiguranje zaista značajnih sredstava za modernizaciju željezničke infrastrukture. Svjesni smo da se radovi izvode, ali ono što smo isto također, možemo vidjeti da glavne infrastrukturne radove, velike infrastrukturne radove uglavnom rade strani izvođači, a imamo recimo u našoj tvrtci HŽ Infrastruktura, koja je ujedno i investitor, Pružne građevine, tvrtku koja je osposobljena i koja je i ima reference i koja je osposobljena za izgradnju i održavanje željezničkih pruga, ne može to raditi zbog toga što je u sustavu investitora. Da li se razmišlja o izdvajanju te dve tvrtke da se ti radnici zaposle, ima ih preko 1000 ili premještanje investicije u neku agenciju, znamo da je to Slovenija riješila premještanjem investicija u agenciju za sigurnost željeznica.
Izvolite odgovor.
Puno hvala saborski zastupniče na ovom pitanju. Ono što bih ja želio istaknuti, pred nama je jedna sveobuhvatna reforma željezničkog sustava znači koja uključuje i pozicioniranje trgovačkih društava u jednom novom svjetlu, znači doslovce renesansa željezničkog sustava unutar okvira pisma sektorske politike odnosno modernizacije restrukturiranja željezničkog sektora a nakon toga i izrade studije i nacionalnih planova, HŽ infrastruktura je dobila vrlo jasnu zadaću, da se uredi pitanje pružnih građevina, na stolu, dobro ste poentirali, to je jedna firma koja ima ogromni potencijal, građevinski potencijal koji na adekvatan način treba pozicionirati na tržištu odnosno ili u HŽ infrastrukturi na način da ona doista ostvaruje jedan značaj prihod i preuzme jedan dio tržišta za koji sada rade strane tvrtke u ogromnoj infrastrukturi željeznica.
Kolega Dretar, izvolite.
Hvala lijepa, g. predsjedavajući, poštovani g. državni tajniče. Pitat ću vas nešto vezan uz izgradnju pruge Zaprešić-Zabok. Imate li ikakvih saznanja da je bilo nekakvih makinacija posebno vezanih uz kvalitetu izvođenja radova? Jer čuo sam određene priče da je nadzornik iz EU-a imao neke zamjerke. Hvala lijepa.
Izvolite, odgovor.
Puno hvala, g. saborski zastupniče. Znači, ja nemam spoznaja o tome, one spoznaje koje ja imam za prugu Zaprešić-Zabok, da je ona u finalizaciji, ovih tehničkih dijelova radova, da ona misli se završiti taj dio tehničke izrade po same pruge, završetak u narednih nekoliko mjeseci, da li je to 5. ili 6. mj., finalizirati, nakon toga je potrebno ishoditi odgovarajuće dozvole i pustiti prugu u pogon, ja vjerujem početkom 9. mj. ili u tom razdoblju svakako ove godine, što bi u značajnoj mjeri pridonijelo kvaliteti života tog kraja ali vezano za nastavak te priče, podsjetit ću da se i priprema nastavak održavanja te pruge na relaciji Zaprešić prema Krapini i da će taj zagorski dio koji je meni isto posebno ... [[Govornik se ne razumije.]] jer sam ja iz tog kraja, polučit jedan dobar rezultat odnosno povezati ajmo reći Zagorje i grad Zagreb u jednom pravom svjetlu.
Hvala lijepa. Idemo sada na kolegu Tomaševića, izvolite.
Zahvaljujem. Imam pitanje vezano za zakonodavne izmjene Zakona o željeznici prethodne koje ste radili, gdje ste omogućili i institucionalni ustroj vertikalo integriranog poduzeća ili holdinga. Znači da se promijeni ova trenutna situacija gdje su sva HŽ poduzeća potpuno razdvojena. A kao što znate, Njemačka, Italija, Austrija, Francuska, sve one imaju holding poduzeća i to bez garancije neovisnosti, Slovenija ima holding poduzeća sa nekim garancijama ovisnosti, neke zemlje poput Irske imaju integrirano poduzeće, mi smo se odlučili za potpuno separirana poduzeća koja iako su u državnom vlasništvu, zapravo posluju malti ne jedno protiv drugih. Znači šta se tu pomaklo ako se ste već išli kao Vlada kontinuiteta u te zakonodavne izmjene, zašto još uvijek nemamo drugačiji ustroj, znači vraćanje holdinga ili vertikalno integriranog poduzeća?
Izvolite, odgovor.
Znači na novi ustroj željezničkog sustava je krenuo još tamo daleke 2005., pa 2006., podjela imovine, holding, razdvajanje društva 2012., 2013., zbog liberalizacije tržišta željeznice. Željeznička infrastruktura kao sustav ne može pripadati nijednom sustavu osim države, država ju je dužna održavati i obnavljati, graditi, dok druga dva trgovačka društva, HŽ Cargo, HŽ putnički prijevoz su na potpuno liberaliziranom tržištu i takvi se moraju ponašati. I ne smiju primati nikakve u ovom smislu cargo sustava, zato je ono i liberalizirano, nekad je Cargo upravlja sa 100% svih kretanja na željezničkoj pruzi, danas upravlja sa otprilike 50%, to ne znači da ne trebamo napraviti jednu dobru analizu. Kao što sam već i spomenuo, pred nama je reforma željezničkog sustava, onda će pokazati strategije i nacionalni planovi i ta pitanja će otvoriti da li su ona rješenje ili je dobro napravljeno u nekakvom razdoblju prije ovoga.
I zadnja replika, kolegica Posavec Krivec, izvolite.
Zahvaljujem vam, poštovani predsjedniče. G. državni tajniče, svake izmjene zakona koje su novo usklađenje sa EU-om, svakako treba pozdraviti jer one nas opet približavaju ka sredstvima kohezijskih fondova koji su na iznimno bitni da dođemo do nekakvog prosjeka i ujednačavanja sa EU-om pa tu je sad ono moje ključno pitanje. Sad ste spomenuli u odgovoru kolegi da se planiraju strateški i nacionalni dokumenti koji će dovesti do toga željeznica bude recimo to tako, prioritet u prometnoj povezanosti, ja ću to sebi tako prevesti. Ono što mene zanima, mi već sada na hrvatskim željeznicama imamo vlakove, niskopodne, nagibne, koji mogu doseći brzinu 100, 120 km/h no međutim oni imaju i bežični Internet unutra i sve moderne displayje, no međutim mi nemamo željeznicu po kojoj oni mogu prometovati i postižemo 55 km/h za razliku od nekog TŽV-a, recimo 320. Kad možemo očekivati te konkretne promjene?
Hvala vam, izvolite.
Znači ovo je godina željeznice, mi krećemo u veliku reformu željeznica, ovim putem i najavljujem pismo sektorske politike i nacionalne planove koji će to pokazati. Ono što je bitna, željeznička infrastruktura kao i cestovna infrastruktura neće se izgraditi preko noći, to je jedan dugi proces, traje i više od 10-ak godina, ali onog trenutka, ja mogu samo pretpostaviti, sa ovom dinamikom i tempom neki projekti su ada u gradnji, neki su u izradi studija, neki su u javnom natječaju, to su ogromno vrijednosni projekti i ovdje je netko danas spomenuo, ti projekti su vrijedni 3 milijarde eura u ovom trenutku. Kako ćemo se do kraja travnja približavati jasnim sredstvima iz EU-a, taj udio financiranja željezničke infrastrukture samo će rasti. Ja vjerujem da će u konačnici, u 10 g. biti i više od tih sredstava koje je spominjano investirano u HŽ.
Hvala vam lijepa, došli smo do kraja s replikama tako da ste državni tajniče, za sada slobodni, možete se vratiti na svoje mjesto jer kreće rasprava po klubovima a prije toga samo poziv da li želi možda netko od predstavnika odbora? Ne, onda idemo na klubove, prvi je na redu Klub zastupnika Centra i GLAS-a, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom. Pred nam je Prijedlog izmjene i dopuna Zakona o željeznici gdje mijenjamo odredbu kojom se usuglašavamo sa EU direktivom jer je zaključeno da direktiva nije na odgovarajući način prenijete u hrvatsko zakonodavstvo. Odredba je jasna, jasno je definirano o čemu je riječ, jasno je definirano i kako će ići postupak usuglašavanja, kako to ide ako se nalazimo u situaciji da upravitelj infrastrukturom dobije nekoliko zahtjeva, što onda on čini i završava na kraju i sustavom rješavanja sporova. I u odnosu na to da zaista moramo to u naše zakonodavstvo ugraditi i da to se mora definirati, nemamo mi tu nekakvih velikih primjedbi. No, svaki put kada dođe tema željeznice u ovaj HS onda ona izaziva i neke druge teme i neke druge rasprave i dobro je da se raspravlja. Već nekoliko puta sam čula i ono što je i državni tajnik izgovorio s ove govornice, a to je kreće reforma željeznica, kreće reforma, samo što nije. Kad govorimo o željeznici onda moramo govoriti sa dva aspekta, jedan aspekt je željeznička infrastruktura, a drugi aspekt su oni korisnici koji koriste željezničku infrastrukturu. Mi možemo imati i proizvoditi najbolje moguće vlakove, možemo uvoziti savršene vlakove koji razvijaju određene brzine, ali ako nemate infrastrukturu odnosno prugu koja je prilagođena tome, džaba ste krečili. Dakle, malo podataka, prva željeznica koja je u Hrvatskoj napravljena je Zidani most-Sisak odnosno na području 1862., našu željeznicu su u principu radili Mađari, ne zato što su voljeli Hrvatsku i zato što su htjeli ulagati nego zato što su čitali svoje interese. I kada malo vidite željezničke pruge kako su se razvijali, točno su se razvijali na način na kojima je to za vrijeme Austro-Ugarske Mađarima odgovaralo i načina na koji su to definirali. Što mi imamo danas? Mi danas u Hrvatskoj od infrastrukture imamo sljedeće, imamo kada je riječ o željezničkim prugama tada u Hrvatskoj imamo u ovom trenutku napravljeno 2.988 km željezničkih pruga, kada to malo usporedimo sa drugom infrastrukturama cestama mreže autoceste i poluautoceste je na 1.306 km, a cijela mreža cestovna koju imamo kad dijelite i autoceste i državne ceste i županijske i lokalne je otprilike na 26.894 km. Željeznicu, dakle ja govorim isključivo sad o željezničkoj infrastrukturi koje zemlje prepoznaju kao mogućnost svog napretka, kao mogućnost svog razvoja, mi smo sustavno zapostavili. To vam pokazuje sljedeće podatke koje je dobro za znati, u putničkom prometu samo 2,5% putničkog prometa obavlja se željeznicom dok je europski prosjek 8%, a jednako tako kada je riječ o Hrvatskoj 2019. prevezeno je 20 milijuna putnika, a npr. 2009. 73,5 milijuna putnika. Ako nešto ne održavate, ako o nečemu ne vodite računa, ako nešto na odgovarajući način cijelo vrijeme ne rekonstruirate i ne dograđujete dolazite do ove situacije. O tome da je željeznica potencijal Hrvatske, nema niti jednih izbora bez obzira da li su parlamentarni za nekog ili lokalni, a i europski gdje se ne govori da je to potencijal Hrvatske. Dakle, od 27 zemalja članica EU kada gledate stanje infrastrukture pri tom moramo znati da Cipar i Malta nema željeznice pa onda nas je tu nešto malo manje, vidite da je Hrvatska tu negdje po samom dnu. Ulaganje u infrastrukturu je izuzetno važno, važno je s nekoliko aspekata. Ja uvijek govorim o tom prostornom planskom aspektu iz razloga što kada prugu jednoga dana napravite onda ste ju napravili. Ne možete ko kad napravite kuću pa vam je ona nekakva loša kuća, pa ju malo nadogradite, dogradite i pofarbate, ako je loše odabrana trasa željezničke pruge, to govorim sa aspekta zaštite prirode i okoliša, to ste napravili jedanput zauvijek. Ali o tome jedna država koja treba imati svoju strategiju razvoja jedan od potencijala razvoja RH je apsolutno i sigurna sam željeznica iz nekoliko razloga. Prvi razlog je zato što je ona nakon riječnog prometa najjeftinija, drugi razlog zato što je ekološki vrlo prihvatljiva, treći razlog je da malo gledamo iskustva nekih drugih zemalja, teretni promet se u većini slučajeva odvija željezničkom prugom i nisu slučajno Mađari radili i inzistirali na željezničkoj prugi koja je išla do Rijeke jer je to naravno bilo najbliže more zbog tereta i zbog svega ostalo, ali ja se duboko nadam da je ovo vrijeme u kojem živimo u koroni je vrijeme koje je prošlo i da se nekako vraćamo u vrijeme normalno. U normalnom vremenu Europa je malo pogledajte, razvija i odvija se na željeznicom strašno puno prometa. Mladi ljudi, dakle IT sektor svi koji su nekakvi neke nove generacije oni se danas puno radije voze vlakovima nego avionima iz jednostavnog razloga što vlakovi u smislu određenih utjecaja vremenskih, dakle vlaku ne smeta magla, vlaku ne smetaju niz drugih stvari, brže dolaze, vlakovi dolaze u centre gradova, u vlakovima oni cijelo vrijeme mogu raditi i tu nije nekakav problem. I ja sam pred četiri, pet godina kada me je to istinski zaista zanimao kakav je taj projekt bile su u EU dva velika projekta koja su bila vezana uz željezničke pruge. Bio je jedan projekt koji je bilo povezivanje Bolonje i Milana, a drugi projekt je bio naravno u Nizozemskoj gdje oni funkcioniraju na željezničkoj prugi. U Nizozemskoj je jedan cijeli dio starog prostora koji je bio skladišni i išao u neki novi dio grada i prvu stvar koju su napravili, napravili su povezali su na željezničkoj pruzi i u podzemlju dakle ispod nivoa bez obzira na visoke podzemne vode napravili su novi kolodvor da bi bili blizu i da bi imali brzu vezu za ostale metropole EU. A drugi projekt koji je bio projekt koji je bio Bologna – Milano, Milano više nije, imaju snažnu industriju koju ima i danas, nije imao mogućnost daljnjeg razvijanja i nije se htio dalje u smislu stanovanja razvijati, ali je prepoznao Bolognu kao potencijal i interes je bio dakle željeznička pruga da žive u Bologni i radite u Milanu. Dakle, kad govorimo o infrastrukturi i kad govorimo o željezničkoj infrastrukturi mi smo tu mali šepavi mački. I to stvarno tako je. S ove govornice u nekoliko navrata se je čulo važnost željeznice, ali ajdemo konačno prepoznati važnost željeznice i krenuti sa ulaganjima, sa forsiranjem da dakle da teški teret ide na željeznicu, da se vozi dakle željezničkom infrastrukturom. Tu kvaliteta vlakova će biti zadnji problem. Mi imamo Končar koji ima dugu tradiciju proizvodnje kvalitetnih vlakova, imamo nešto drugo, ali ih nemamo gdje voziti. I onda naravno da ono što imamo u javnom prostoru imamo one šale, kako to izgleda HŽ, kako, koliko se kasni. Ja moram priznati ja se rado vratim i u nekakva, nekakve prošlo stoljeće iako se ne bih trebala vraćati, samo razmislite od Zagreba do Vinkovaca koliko se je, koliko brzo se dolazilo prije 10, 15, 20, 30 godina, a koliko se dolazi danas. Dakle, željeznička infrastruktura i željezničke pruge zajedno sa svim onim što imamo je potencijal razvoja RH. Ako to prepoznamo, deklarativno jesmo, a suštinski nismo onda je to jedan od elemenata na kojem ćemo imati priključak sa drugim zemljama EU. Ako to ne učinimo i ako samo govorimo da će reforma sad, pa sutra, pa prekosutra, pa ne znam koji dan, od toga neće biti ništa. Ali ono što je najvažnije, najvažnije je prepoznati važnost ulaganja u infrastrukturu. Ne samo da gradimo novu, nego da i održavamo postojeću. Dakle, na postojećoj infrastrukturi i tu ću završiti, mi sad imamo 1.505 željezničko cestovnih prijelaza, 109 tunela, 544 mostova, neću vam reći da je nešto od toga i zaštićena kulturna baština, zaštićena je zbog vremena na kojem je nastalo, svako treba dati prilog u kojem je [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] pa bi bio dobar prilog i da mi nešto tu damo. Hvala lijepa.
Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika Hrvatskih suverenista, poštovani kolega Zekanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani predlagatelji, govorimo o Zakonu o hrvatskim željeznicama, ja sam već danas spomenu, a sad mi drago da su ovdje predlagatelji pa da mogu ćuti i konkretan problem koji je vezan naravno za ovaj zakon. Ako ne vjeruju nek nazovu telefon 060333444 i tu će dobiti detaljne informacije o organizaciji prijevoza između Zaprešića i Zaboka odnosno između Zagreba i sjevera Hrvatske. Dakle, ako krenete vlakom iz Zagreba prema sjeveru ovu dionicu od Zaprešića do Zaboka prolazite autobusom. I ovaj projekt je trebao završiti 1. Listopada 2019. godine jel tako, tako kaže ovdje 2019. godine 1. listopada je trebao završiti, sad je ako se ne varam 2012. godina pardon 2021. godina i danas je koji 17. veljače, dakle ovaj projekt kasni godinu i po dana otprilike, godinu i po dana ovaj projekt kasni. Sjajno. I onda kada govorimo malo o željezničkoj pruzi, moramo malo spomenuti i korona krizu, onda ljude iskrcaju ili u Zaboku ili u Zaprešiću, prevoze ih u autobusima gdje s obzirom da HŽ nije u stanju organizirati dovoljan broj autobusa u te se autobuse nagura više ljudi nego što ima sjedala, a trebalo bi po epidemiološkim mjerama biti trećina autobusa puna. To je istina. Provjerite, provjerite istina je, 40%, a ima više ljudi nego što ima sjedala. Dakle, u svakom slučaju se mjere krše. Dakle, ja sa ovog mjesta pozivam nadležne u HŽ-u neka se malo pozabave ovim pitanjem i neka građanima koji putuju u smjeru sjevera i od sjevera prema Zagrebu neka im se omogući da mogu poštovati epidemiološke mjere odnosno da im se ne ugrožava zdravlje jer s jedne strane se svi zalažemo za zdravlje, a s druge strane imamo smiješne situacije. Ali evo malo o ovom projektu pa ću se nadovezati na ovaj zakon. Dakle, kaže nova projektirana brzina ovoga, ove pruge će biti 120 km/h, super 102 km/h i sad mi moramo biti sretni, a TGV u Francuskoj koji postoji već 30 godina on ide 320 km/h. Danas Kinezi prave pruge koje će ići 600 km/h, a mi 2021. godina, kasnimo godinu i po dana s projektom i za tih 20-30 km pruge mi moramo biti sretni s 120 km/h. Ako je naše usklađivanje s EU isključivo papirnato usklađivanje, a ne ono stvarno što nama treba da imamo europske pruge, e onda nam ovo ne treba. Dakle, nama treba da se po Hrvatskoj možemo voziti kako se voze Francuzi sa TGV-om ili Eurostarom ili sad ne znam već sa kojom znači kojom prugom. Ponovit ću, konkretan problem rješavanja prijevoza putnika na ovoj dionici, a drugi također jako važan problem je što mi se ponašamo kao da smo negdje u 1970.-toj godini, pa pruge elektrificiramo i prilagođavamo ih za brzine koje su danas smiješne za EU, za razvijene zemlje EU smiješne za Kinu, smiješne za SAD. Ali možda evo jedan standard koji se, koji postoji u Bangladešu, pa mi odlučimo hoćemo li mi evo kopirati Bangladeš, hoćemo li se uskoro voziti na krovovima vagona ili ćemo možda u ovom smislu kopirati, kopirati Njemačku, Francusku i neke druge zemlje.
Zahvaljujem. Molim vas samo da obrišemo govornicu i da krenemo onda sa idućom raspravom, a to je Klub zastupnika MOST-a, govorit će dva zastupnika Miletić i Bulj. Prvi je na redu poštovani kolega Miletić, izvolite.
Poštovani g. Jandrokoviću, predsjedniče HS, poštovani g. državni tajniče sa svojim suradnikom, poštovane kolegice, kolege, hrvatski narode. Danas na dnevnom redu imamo dva zakona koja su tehničke naravi, tehnički zakoni, a prvi od njih je ovaj Zakon o željeznici. Raspravljamo o njima iz jednostavnog razloga, zato što nismo prvi put precizno i kvalitetno prenijeli europske zakone i to nije dobro. Puno i previše vremena će se danas ovdje izgubiti raspravljajući o nečemu za što smo mislili da je već prije odlučeno umjesto da raspravljamo i odlučujemo o temama koje zanimaju građane, problemima koji ih muče, umjesto da raspravljamo o mjerama protiv korona krize ili o tome kako se suprotstaviti korupciji umjesto da se bavimo problemima ovršenih i blokiranih građana, sportašima kojima su i dalje zatvorene dvorane i onemogućeno im je treniranje mi popravljamo greške. Koje greške? U prijevodima Europskih direktiva. Ali to nas ne čudi. Ova vlada kao i ona vlada u prošlom mandatu hvale se koliko puno zakona se donosi, posebno se s time hvali vlada u predizborno vrijeme, a pri tom se veliki broj donesenih zakona populistički prikazuje kao nešto dobro, kao nešto pozitivno, kao nešto vrijedno, kao nešto konstruktivno. Kada pogledate statistike koje kažu jasno da je sabor u prošlom 9. sazivu donio 7 stotina 35 zakona, ponovit ću još jednom 7 stotina hrvatski narode i građani RH, 7 stotina 35 zakona, pa tu uračunajte i stotine podzakonskih propisa, uredbi, pravilnika, naputaka, radi se o tisućama propisa, tisućama koji su izmijenjeni samo u jednom jedinom mandatu vlade i sabora. A kakva je kvaliteta tih zakona koje se prečesto donose u hitnim procedurama, a vrlo često nerijetko preko koljena vladajuće većine? Dok premijer i ministrici režu svečane vrpce za objekte koji su odavno u funkciji, dok premijer dijeli darovnice, dopustite mi reći, kao u vrijeme kneza Trpimira, ovdje se ispravljaju njihove greške i ovdje se prikriva njihova nesposobnost. S takvom vladom teško ćemo do kvalitetnih željeznica. Mi u Rijeci i Primorsko-goranskoj županiji već predugo čekamo novu modernu i brzu prugu od Rijeke prema mađarskoj granici koja bi učinila našu riječku luku ponovno konkurentnom. Najave su da ćemo je imati do 2027.g., pa barem zasada zakopajte sve kamene temeljce, prerežite sve vrpce na toj trasi da se nakon stotinu 50 godina od izgradnje prve pruge konačno napravi i ova nova. Hvala.
Nastavit će sada kolega Bulj, izvolite.
Hvala. Još jednom ću glasno ponoviti da je ova vlada dar Dalmaciji i Lici uručila svojom odlukom da je ukinut noćni vlak, brzi vlak Split-Zagreb. Vratili su nas u vremena koja su bila 1925.. Državni tajnik ovdje daje odgovor nesuvisao da je korona kriza kriva. Od 2005.g. kune, lipe nije uloženo u prugu od, u infrastrukturu od Splita do Zagreba, kune. Na ovoj relaciji imamo 120 minuta sporiji vlak danas nego 2005., dva sata, brže dođete biciklom, na magaretu brže dođete. Istovremeno premijer Plenković i Butković iz Uprave HŽ-Infrastrukture Ivan Kršić govore o obnovi modernizacije željezničke infrastrukture. 2017. donesena je strategija prometnog razvoja RH za razdoblje do 2030.g. i … [[Govornik se ne razumije]] ste dali značajno mjesto željezničkoj infrastrukturi. Međutim, u program obnove i modernizacije željezničke infrastrukture do sada, željeznica za budućnost nema niti jednoga projekta, nijednoga, niti jednog za ličku i dalmatinsku prugu, niti jedan. Jedino što je šteta to možda mijenjati za u turističke svrhe ili snimati vestern filmove, za to je najbolje, čak bi se postidili i u ono vrijeme. Nacionalni model za Hrvatsku, za strateški dokument za promišljanje strategije prometnog sustava ističe da će bolja povezanost različitih vidova omogućiti optimalizaciju i efikasnost te utjecaj na okoliš i klimatski sustav. Uprava HŽ Putničkog prijevoza i Ministarstvo moram prometa i infrastrukture promjenom voznog reda 2020/2021 je ukinula pojedine lokalne trase vlakova te je promijenila kalendar vožnje za pojedine vlakove. Tako je povezanost Splita i Zagreba udaljen 423 km kod povezivanja samo jedan vlak dnevno kao što je bilo rekao sam 1925.g. kada je ličkom prugom uspostavljena linije Split-Zagreb sada jedini vlak iz Splita polazi u 8,35, a iz Zagreba se prema Splitu ide u 15,30. Ne možemo gledati noćni vlak Split-Zagreb samo kroz profitni značaj, treba gledati i mnoge pojedinosti željezničkog prometa iz aspekta i ekologije, sigurnosti prometa, a što je u svijetu u EU odlučujući faktor za ulaganja. Cijena karata je naravno previsoka na dužim putovanjima, a usluge koje se nude putnicima su katastrofalne. Da su cijene manje vlakovi bi bili puniji, da vi nešto u HŽ-u radite onda bi bili i naši ljudi puno zadovoljniji i koristili bi vlak, međutim ništa se ne poduzima na toj prugi prema Dalmaciji. Da je u pitanju privatno vlasništvo da li bi se ovako direktori društvenoga ponašali prema i oni koji upravljaju prema svom vlasništvu kao što se ponašaju prema prugi? Hrvatski HŽ Putnički prijevoz u listopadu 2020.uvodi novu liniju vlakova Zagreb-Osijek-Zagreb te radi dopune povlači garnituru serije 7123 nagibni vlak. Znači povlače vlak koji je vozio na relaciji Split-Kaštel Stari-Split u voznom parku Split ostaje dvije garniture samo 7122 i 7123 i to lokomotiva 204. Serija ova jedna može samo voziti Kaštel Stari-Split i obrnuto, a to je upitno zbog lošeg održavanja i starosti 1981.g. HŽ kupuje nove vlakove pod … koje niti jedna nije predviđena za Dalmaciju jer ne ispunjava uvjete vožnje brdskim prometom. Sinj je davno imao Sinjsku reru, od Splitu poznatu i opjevanu Reru koja je bila poveznica Splita i Sinja, koja je šezdesetih godina početkom ugašena. Bolja je bila u to vrijeme. Sinjska rera brža, bolja, efikasnija nego ovo što ste vi napravili od HŽ-a. Ponavljam, 2005. u odnosu na danas nije uložena niti jedna kuna, a od 2007. do danas je sporija dva sata. Znači dva sata u posljednjih 15 godina sporiju prugu i vlak imamo iz Splita do Zagreba. Brže ćete doći biciklom, brže biciklom i možete odmoriti na par mjesta nego što ćete vlakom iz Zagreba do Splita koliko ste u nju ulagali. A vama predlažem da je šteta to mijenjati, da snimate vestern filmove, da glumite Indijance i kauboje i da se rugate otvarajući kamene temeljce po Dalmaciji sad u predizborno vrijeme i mažući oči hrvatskom narodu, narodu Dalmacije, Splite, Like. Ma dosta vas je više.
Hvala. Sljedeći kluba zastupnika bit će onaj SDSS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Anja Šimpraga. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnikom, uvažene kolegice i kolege. Pred nama jeste Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o željeznici koji se donosi kako bi dodatno uskladili čl. 61. sa čl. 46. i imamo uspostavu jedinstvenog europskog željezničkog prostora. Ono o čemu ovdje je potrebno govoriti jesu činjenice koje ukazuju na katastrofalnu željezničku infrastrukturu, loše radne uvjete, neprilagođenosti potrebama putnika, zapostavljenosti Like i Dalmacije i ugrožavanjem sigurnosti prometa prekidom rada kolodvora noću. Prema godišnjem izvještaju Europske komisije koji obrađuje tematiku transporta u EU, Hrvatska je najgora u EU kada je riječ o učinkovitosti željezničkih usluga. Ipak problem br. 1 transportnog sektora u Hrvatskoj jesu željeznice koje značajno zaostaju za prosjekom EU. Zastarjele i ograničena željeznička infrastruktura rezultira niskom kvalitetom usluga i preferiranjem drugih načina transporta, primjerice cestovnog u kojem je u našoj državi infrastruktura značajno kvalitetnija. No troškovi i negativni utjecaji na okoliš mnogo su viši kod cestovnog prometa. U Hrvatskoj je sagrađeno tek 5 do 6% predviđene osnovne željezničke mreže Europe dok je prosjek EU između 50 i 60% što znači da Hrvatska deset puta zaostaje za prosjekom EU, a kada govorimo o članicama EU koje imaju izvrstan željeznički promet onda je to i puno više. Ukupna duljina mreže željezničkih pruga kojima upravlja HŽ Infrastruktura iznosi 2.617 km, a prema podacima HŽ Infrastrukture elektrificirano je 980 km mreže. Na mreži se održava 536 kolodvora, 109 tunela, 544 mosta. Pruge su stare, dotrajale što naravno utječe i na brzinu, ista je mreža u prošlosti obavljala četiri puta veći promet robe i tri puta veći promet putnika. Broj zaposlenih je višestruko smanjen. Naročito se proziva slaba produktivnost u državnim tvrtkama koje su povezane sa željezničkim prometom, poput HŽ te se konstatira da to ima negativan utjecaj na sveukupan željeznički sektor. U izvješću Europske komisije, podsjeća se da kompetitivnost u željezničkom sektoru u kombinaciji s modernom infrastrukturom stvara radna mjesta i može generirati rast hrvatske ekonomije no da u Hrvatskoj nažalost nema ni kompetitivnosti ni modernizacije. Također se ističe da vlakovi u Hrvatskoj nemaju odgovarajuće realiziran pristup za putnike slabije mobilnosti, primjerice za one u invalidskim kolicima. Krajem 2020. donosi se odluka o ukidanju noćne linije Zagreb-Split. Donosi se odluka o ukidanju zamjenske autobusne linije Knin-Zadar, linije Rijeka- Osijek u jutarnjem terminu kojom svakodnevno putuju djeca i zaposlenici željezničko-tehničke škole u Moravicama i sve zbog smanjenja prihoda uzrokovanih korona virusom. Srednjoškolci i studenti iz Kistanja pitaju se kako će do Zadra, baka Milka iz Gračaca ne može na liječnički pregled u Zagreb a rad kolodvora ograničava se na način da više nema noćnih smjena, primanja zaposlenih na taj način se i značajno smanjuju. Mnogi razgovori su obavljeni, pokušalo se približiti i stvarna slika s terena i pojedine linije jesu zaista vraćene ali tu nisu stali naši problemi. Za ostale vjerujemo da će te linije opet krenuti s početkom turističke sezone. Zato je potrebno i pronaći model financiranja odnosno sufinanciranja u dogovoru s općinama, gradovima i županijama ali i čuti glas Sindikata hrvatskih željezničara. Knin je nekada bio čvorište svih pruga, danas to nije. Danas nema spoj na autocestu, s malim brojem autobusnih linija, ali ima ljude koji čekaju bolja vremena. Imali su unsku prugu za luke Šibenik, Zadar i Split, bilo je zaista od velikog značaja. Njeni obnavljanjem koje iziskuje ogromna ulaganja, unaprijedio bi se brži protok roba i ljudi a demografski opustošena područja i Bosne i Hrvatske, dobila bi priliku za razvoj. Zato se iskreno nadam da će se korištenjem europskih fondova znatno promijeniti ovo sve. Najavljene investicije u modernizacije hrvatskih željeznica oko 3,5 milijarde eura te do 2030. nadam se, znači 681 km dvokolosječnih pruga da ćemo imati a stiglo bi 40 novih putničkih vlakova. Prilika je u ovom novom sedmogodišnjem razdoblju gdje EU povećava proračun na oko 100 milijardi eura onaj koji se odnosi na promet. I na kraju, postoje stvari koje ne možemo promatrati iz kuta isplativosti, važno je osjećati i prepoznati potrebe onih ugroženih. Nećemo valjda čekati da nas opet priroda opomene i da imamo banijske prizore i u drugim sredinama. Hvala.
Hvala, slijedeći Klub zastupnika bit će onaj SDP-a a u ime njega i govoriti će poštovani zastupnik Siniša Hajdaš Dončić, izvolite.
Hvala vam lijepo, poštovani potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Iako se čini da je ova izmjena zakona zapravo reći ću ajde pod navodnicima, da se netko ne uvrijedi, „kozmetička“, jer postoji infringement postupak ili je pokrenut postupak Europske komisije dakle prema RH, a zapravo nam može govoriti i o nečemu što se u Hrvatskoj već, u željezničkom sustavu već dogodilo, a to je potpuna liberalizacija robnog ili cargo prometa i vjerovatno je taj dio i potaknut od toga što su 4 ili 5 operatera, što domaća, što strana, dakle ušla u Hrvatskoj i što se dogodilo ono što smo predvidjeli da će se dogoditi još prije par godina, da će državni operater Cargo zapravo izgubiti vrlo veliki „ekonomski kolač“ ili ekonomski prihod, ne kažem dobit, od prometa dakle, Cargo je danas na manje od 50%. Dakle, na manje od 50% kao državni operater. Što se tiče željezničkog putničkog prometa, dakle ne mislim uopće biti kritičan prema ministarstvu, za to nemam nikakvog razloga, znamo da ono bez naravno državnih subvencija ne može preživjeti, dakle kao i nekim drugim oblicima transporta. Koliko država želi, to je ključno pitanje, dakle toliko će se i „nerentabilnih“ ako gledamo samo ekonomsku komponentu, linija i voziti. Dakle to je uvijek bilo u okviru oko pola milijarde kuna, jer moramo znat onog tko taj sustav uopće zanima željeznica, da vam je ispod 10% zapravo ako gledamo samo ekonomski aspekt cijelog željezničkog pristupa, znači samo vam je ispod 10% pruga „rentabilno“, dakle ostalo sve ovisi o volji države. I što se sad nama dogodilo? Dakle mi smo se, ja ću se usudit reći, naravno da društvo nije direktnom demokracijom početkom 2000-ih odlučilo da ćemo mi ulagat u ceste, a mi smo kao društvo donijeli odluku da ćemo mi ulagati u autoceste i tu se stvorio veliki javni dug ali opet je to bila neka poruka. Gradimo autoceste, Hrvatska turistička država, dakle nemate resursa u tom trenutku i za jedno i za drugo. I to je činjenica. Isto tako je činjenica, to vam je 2012. negdje, da je cijeli sukob sustava HŽ-a onda imao 17 000 zaposlenih. Zašto? Zato jer je kao što je slično u SFRJ-u, tako i u RH, željeznički sustav za što služio? Nadam se da to znate, kao jedan amortizer, jel tako'? Socijalna kontribucija, ljudi se zapošljavaju. Znači to su jedine činjenice. I to se onda dalje recimo rješavalo, sad je mislim da u ukupnom sustavu koji čini 3 glavne komponente, vjerovatno ima ok 10-ak tisuća zaposlenih. Možda čak i nešto manje ali to sad isto nije bitno. Znači tu su se neke reći ću, promjene dogodile. E sad ono što u ovoj cijeloj priči može nas zabrinuti, dakle mogu ja isto plakati jer dolazim iz Krapinsko-zagorske županije, da sad ne voze neke linije ili neke linije voze, dakle to je ok, to je jednom djelu stanovništva važno ali to nije suštinsko pitanje razvoja željezničke i infrastrukture i providera u Hrvatskoj. Suštinsko pitanje je da se skoncentriramo na velika pod navodnicima urbana središta, dakle Zagreb, Osijek, Split i Rijeku i da gro investicija dakle u ovom trenutku ne prevlada europska željeznička strategija, a to je gradnja budimo iskreni dakle isključivo robnih dostavnih pravaca koji idu od luke Rijeke do Botova do Mađarske granice nebitno kojom trasom, to je sasvim nebitno jel idu kroz Gorski kotar, jel idemo ravničarskom prugom, to je zapravo sekundarno pitanje, nego da vidimo koji su naši prioriteti koji proizlaze dakle iz same činjenice ekologije, dostupnosti tzv. dnevnih migranata, dakle kažem iz navedenih satelitskih naselja dakle koji su oko Zagreba, oko Splita, oko Osijeka, oko Rijeke i način kako zapravo stanovništvo iz tog nekog radijusa od 30, 40 km animirati dakle da koriste željezničku mrežu. Dakle, dobro je da ste vi nastavili ovaj naš projekt izgradnje vlakova sa Končarom vjerojatno i dijelom Gredelja, to je ok, mi smo to morali financirati sami, vi to sad možete jer vam se otvorila perspektiva, možete prebaciti to pod navodnicima opet naš novac, EU, to je naš novac i to je ok. Dakle, taj sustav će se promijeniti al će vam ostati ključno filozofsko pitanje, da li smo mi kao društvo spremni napraviti taj zaokret dakle i prihvatiti željeznicu kao jednog modernog sudionika u razvoju novih prometnih da tako kažemo ne samo sredstava nego i neke nove prometne paradigme. Znači da li ćemo mi ovo stanovništvo oko Zagreba, da li ćemo mi stanovništvo oko Splita, da li ćemo koristiti dakle ono što možemo koristiti, a to je povezivanje zračnih luka, ne onim blesavim tramvajskim rješenjima nego vlakom, vlakom kažem i u Zagrebu i u Splitu. I sam taj, taj način ćemo i Kaštela da tako kažemo uvrnut u cijelu priču. Ali to ovisi znate o čemu? Najviše o inicijativi države i o njihovom strateškom pristupu. I onda ćemo vidjeti da li će ostati subvencija što je dobro, što god evo gospodin Borić je uvijek bio vrlo da tako kažemo, ispričavam se što sam vas prozvao onako protiv nekakvih sistema, ali ja vam kažem da je dobro, da su to europska rješenja da nacionalni pružatelji usluga infrastrukturom da se plaća iz trošarine za gorivo, to je dobro. Na taj način stimulirate, razvijate mreže itd., a o nama će onda ovisiti da li ćemo mi PSO ugovor dakle pojačavat i reći ok, dakle nama je interesantno. Evo dam vam jedan onda i regionalni da od Zaboka do Zagreba imamo više vlakova, ali moramo znati da to netko mora platiti, platiti netko mora jer 2023. ako se nije promijenila, ako nećemo tražiti još produženje, tu me možete sad vi ispraviti, mi ćemo morati pod navodnicima i drugim operaterima putničkim dakle dopustiti da koriste pod navodnicima infrastrukturu HŽ-a. I mi svi možemo maštati o izgradnji nekakvih pruga, je to ide sporo, to nisu autoceste, promijenili su se propisi, studije utjecaja na okoliš koje je nekad, sjetite se kako su se gradile autoceste bez ičega, pola njih sad nema uporabnu dozvolu, vjerojatno nije ni ispravljeno, to je istina, jer to više ne prolazi. Ali zato kažem pozivam dakle ono društvo, parlament da zapravo napravimo jedan nacionalni konsenzus o tome što i na koji način i kako možemo unaprijediti u ovom slučaju željezničku infrastrukturu. I za kraj, ja nemam puno nešto dodati što se tiče same izmjene zakona, ponavljam da vas ne uvrijedim, dakle to je stvarno kozmetička izmjena zakona da se usagladimo sa onim pravnim izričajem EU koje traži od nas, ali i da upozorim u toj izmjeni zakona da treba točno provjeriti provider-a tj. pružatelja usluge HŽ Infrastrukturu na koji način će ona zapravo provesti taj zakon. Da li će to biti javno, transparentno, dostupno svima, da li će samo cijena biti presudni faktor? Znači ima tu dosta pitanja, nadam se da će se to rješavati podzakonskim aktima ili pravilnicima, da HAKOM ima što manje posla. Evo, hvala vam lijepo i svima hvala na pozornosti.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Pero Ćosić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici, predstavnik predlagatelja uvodno je istaknuo da se predloženi zakon donosi zbog dodatnog usuglašavanja sa Direktivom EU o uspostavi jedinstvenog europskog željezničkog prostora. Mijenja se članak Zakona o željeznici koji se odnosi na situaciju kada su u koliziji zahtjevi željezničkih prijevoznika prilikom traženja dodjele trase od upravitelja infrastrukture. Sada se propisuje postupak koji u tom slučaju upravitelj infrastrukture provodi sa željezničkim prijevoznicima kako bi osigurao ispunjenje njihovih zahtjeva te oni mogli obavljati svoju djelatnost, a to je prijevoz putnika i tereta. U dosadašnjoj praksi kako smo mogli čuti i na matičnom odboru, a i danas je državni tajnik o tome nešto govorio upravitelj infrastrukture uspješno rješava ove koridirajuće i nije bilo nikakvih problema po ovom pitanju, ali svakako je potrebno da se ova problematika regulira i odgovarajućim zakonskim odredbama naročito kada hrvatski željeznički promet ostvari svoj planirani razvoj, siguran sam da će tada biti povećan broj ovakvih zahtjeva. U ovom desetljeću kojem je fokus željeznica kako u RH tako i u EU, izazov je ali i prilika da se Hrvatska kao zemlja sa razvijenom cestovnom mrežom, sa dugogodišnjom pomorskom tradicijom priključi uspostavi jedinstvenog europskog željezničkog prostora te ostvari održivu mobilnost. Ali za razliku od cestovnog i pomorskog prometa stanje na našim željeznicama po pitanju modernizacije infrastrukture bilo da se radi samo o mreži, objektima na njoj, kolodvorima, vlakova gotovo je neusporediva sa stanjem i trendovima svjetskih i europskih željeznica. U Hrvatskoj trenutno posluju 3 državna željeznička poduzeća, HŽ Putnički prijevoz, HŽ Cargo i HŽ Infrastruktura koja je i nacionalni upravitelj željezničkom infrastrukturom. Prihodi HŽ Putničkog prijevoza zbog pandemije koronavirusom, kako od prodaje karata, tako i ostali prihodi, pali su za 100 milijuna kuna u 2020. g., međutim, rebalans državnog proračuna iznos subvencija po PSO ugovoru, povećao je za 19,5 milijardi kuna, a sam PSO ugovor za 2020. g. isplaćen je u cijelosti i za onaj vremenski period kad nije bilo, kad je bila obustavljena putovanja odlukom Stožera civilne zaštite. Neovisno o problemima sa pandemijom, modernizacija voznog parka HŽ Putničkog prijevoza je u tijeku i u sljedeće 4 godine bit će obnovljeno 60% voznog parka ove tvrtke, a na hrvatskim prugama vozit će 68 novih niskopodnih električnih vlakova. Veseli me što u toj modernizaciji sudjeluju domaće tvrtke i evo, Hrvatska može biti ponosna što ima tvrtku koja može proizvesti ove vlakove koje proizvodi već više od desetljeća. Nažalost, govorio sam nešto i u replici o građevinskoj industriji koja nije dovoljno zastupljena jer još uvijek se velike željezničke građevinske investicije rade strane tvrtke, a ovi novi elektromotorni vlakovi prometovat će brzinom od 160 km, naravno, onim dionicama koje su obnovljene, bilo da se radi o velikim ovim, glavnim koridorima, bilo u prigradskim dijelovima, tu oko Zagreba ili drugim obnovljenim dionicama čime ćemo poboljšati lokalnu i regionalnu povezanost te mobilnost, što od nas očekuju i naši građani. Dok je putnički prijevoz prošle godine zbog pandemije drastično pao, teretni prijevoz se povećao, tako da je u 2020. g. prevezeno ukupno 15 milijuna tona tereta robe. U RH danas imamo 11 željezničkih prijevoza koji ostvaruju, obavljaju uslugu željezničkog prijevoza tereta, no evo, nažalost promet našeg državnog poduzeća HŽ Carga kontinuirano pada. Liberalizacijom tržišta u razdoblju od 2016.-2020. g. izgubio je Cargo oko 50% tržišnog udjela, državna potpora koja je dana koncem prošle godine u iznosu od 50 milijuna kuna ovoj tvrtci namijenjena je sanaciji gubitka i konsolidaciji poslovanja i prema nekim, evo, saznanjima, ukoliko se ta financijska konsolidacija uspješno završi do srpnja, društvo HŽ Cargo ima mogućnost za održivo poslovanje i zadržavanje tržišnog udjela, s obzirom na rast i potrebe tržišta. Željeznica je svakako održivija opcija u odnosu na ceste, razvojem željezničke infrastrukture povezat će se istok i zapad modernom željeznicom, uklonit će se prometna rascjepkanosti i uska grla na europskim prometnim pravcima, a također, povezati različite vrste prijevoza u multimodalni promet diljem Europe. S obzirom na to da se gotovo 55% željezničke mreže u Hrvatskoj odnosi na željezničke linije koje su važne za međunarodni prijevoz, u osuvremenjivanju naše željezničke mreže težište se stavlja na projekte čije je sufinanciranje predviđeno najvećim dijelom iz EU fondova, a to je upravo ta osnovna TNT mreža, a dovršetak te transeuropske prometne mreže doprinijet će i ciljevima Europskog zelenog plana. Ovom prigodom ću pohvaliti i ministarstvo i Vladu RH jer su potpuno uskladili, evo, nacionalnu regulativu po pitanju Zakona o željeznicama sa europskom regulativom, što je svakako osnovna pretpostavka za interoperabilnost željezničkog prometa sa drugim članicama EU, te što su evo, nakon dugogodišnjeg neulaganja u željezničku infrastrukturu pokrenula značajne investicijske projekte u ovom prometnom sektoru. Izvode se veliki radovi na RH-1 i RH-2 sektoru, rade se studije, projektiraju se nove dionice, do 2025. g. u razvoj željezničke infrastrukture planiran je iznos od 14,2 milijarde kuna, od čega će se 31% odnosi na projekte obnove i modernizacije postojeće željezničke infrastrukture, a 69% na projekte izgradnje novih pruga i kolosijeka, a od ukupno planiranih investicija 75% sufinancirat će se sredstvima EU. Ali, da bi željeznicu doveli u 21. st. uz ulaganja i njezinu infrastrukturu, potrebno je znati racionalno i učinkovito gospodariti željezničkim sustavom, a gašenjem HŽ Holdinga danas imamo 3 razdvojena društva koja nemaju nikakvu međusobnu komunikaciju i povezanost, i upravo se događa ovo o čemu je govorio i kolega Bulj, da jedna tvrtka zbog racionalnosti svog poslovanja ukida vlak, a druga tvrtka opet ima dodatne troškove, nemamo, nemaju prijevoza, nemaju korištenje željeznica, imaju tamo svoje ljude cijelo vrijeme. Smatram da bi trebalo napraviti ne samo tu horizontalnu koordinaciju već i vertikalnu integraciju tih društava, pa evo, zanima me oće li ova spominjana strategija razvoja dati nova rješenja jer svjesni smo da ova dosadašnja rješenja nisu se pokazala učinkovita. Bolje modele upravljanja sustavom možemo vidjeti kod naših susjeda i Austrijanaca, Slovenaca, ... [[Govornik se ne razumije.]] Talijana i Nijemci i Francuzi imaju bolje modele upravljanja, i mislim da je to jedan dobar model u kojem bi trebali malo sagledati, koji sigurno osnažuje njihov željeznički sektor. Epidemija Covida-19 iznimno je utjecala na prometni sektor, sada je najvažnije dostići održivu mobilnost te korisnicima pružiti pristupačnije i čišće alternativne načine prijevoza, kao što je to željeznički prijevoz jer zelena tranzicija je naša orijentacija i naša budućnost, stoga evo, predlažem na izmjene Zakona o željeznici je u smjeru očekivanog povećanja željezničkog prometa jer daje način rješavanje situacije koja zahtjeva usuglašavanja kojeg provodi upravitelj Infrastrukture sa podnositeljem zahtjeva u slučaju kolidirajućih zahtjeva za infrastrukturni kapacitet. I na kraju evo, svakako trebam reći da će Klub HDZ-a podržati ovaj konačni prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj zeleno-lijevog bloka u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Tomašević, izvolite.
Evo zahvaljujem predsjedavajući. Tema je Zakon o željeznici. Nama kao zeleno-lijevoj opciji je željeznica izuzetno bitan vid prometa i transporta budući da je jasno koje su prednosti, ekološke prednosti same željeznice, a isto tako ona je bitna i za ravnomjeran prostorni razvoj, pa ako hoćete i za ukupnu gospodarsku politiku budući da ima veliki multiplicirajući efekt ona je isto tako bitna i što se tiče udobnosti zapravo samog putovanja kao što su neki govornici prije mene istaknuli da željeznica ima brojne prednosti u odnosu na sve druge vidove prometa, primjerice cestovnog u odnosu na gužve, primjerice zračnog prijevoza u odnosu na nepovoljne vremenske prilike, željeznica sve to nekako može nadomjestiti svojim prednostima i s druge strane je i udobnija, bar meni je udobnija, tako da sada imamo čak i trend da mnogi i za poslova putovanja u Europi koriste željeznice kao noćne vlakove, radije idu noćnim vlakom i odspavaju u vlaku i ujutro se probude u nekom gradu gdje trebaju biti na poslovnom sastanku umjesto da idu na avion, pa trebaju nekoliko sati ranije radi svih sigurnosnih provjera, pa onda opet s aerodroma doć u centar grada, izgube puno više tako poslovnog vremena, radnog vremena u taj dan nego da idu noćnim vlakom. Tako da iz te perspektive vjerujem da je željeznica promet budućnosti i volio bi da konačno i Hrvatska krene u tom smjeru. U Hrvatskoj svi su nezadovoljni sa željeznicama, to je apsolutni konsenzus, nitko ne misli da je dobro ovo što sada imamo, međutim postoje 3 neka dominantna narativa, ja ne mislim niti da je jedan od njih potpuno točan. Prvi narativ je, zašto je tome tako, prvi narativ je zato što, zato što imamo državno upravljanje uglavnom željezničkim poduzećima odnosno željezničkim uslugama budući da iako Cargo ima sada 50% prometa, na tržištu HŽ-Putnički prijevoz je de facto jedini na tržištu što se tiče putničkog prijevoza, a imamo i državnu firmu koja upravlja znači HŽ-Infrastruktura, HŽ-Infra koja upravlja sa Infrastrukturom. I sad neki kažu kada bi to privatizirali, kada bi to radila privatna poduzeća onda bi to bilo puno efikasnije i bolje. Ne slažem se s time. S druge strane imamo brojne primjere gdje to nije tako. Ne samo da privatizacija nije dovela do, do takvih učinaka, najbolji primjer je Velika Britanija, oni su čak i vraćali u javne ruke upravitelja infrastrukture koje su jedno vrijeme i privatizirali, međutim čak i sada je dosta loša kvaliteta željezničkih usluga u Velikoj Britaniji, govorim to kao neko ko je živio jedno vrijeme u Velikoj Britaniji i vodi se stalno debata hoće li se ipak željeznički sektor do neke mjere vratiti u javne ruke. S druge strane, ono što je drugi narativ je da je problem u tome što je monopol i sada liberalizacija će dovesti do bolje kvalitete usluga. Ako hoćete imate primjer Velike Britanije ponovno kao najliberaliziranije zemlje što se tiče željezničkih usluga u, u Europi gdje, kažem, kvaliteta željezničkih usluga sigurno nije najbolja, a s druge strane imate primjer vjerojatno najboljeg željezničkog sustava u svijetu, a to je švicarski željeznički sustav po brojnim pokazateljima gdje definitivno nemate liberalizaciju niti približno kakvu imate u drugim zemljama članicama EU. E sad, treći narativ da je problem u tome što se nedovoljno ulagalo u željeznice, posebice u željezničku infrastrukturu i to do neke mjere drži vodu, ali isto tako vidimo da je prije svega problem u upravljanju, da i neke države koje su više ulagale su imale lošije rezultate, s druge strane da neke koje su manje ulagale su imale bolje rezultate. Ono što svakako je problem u Hrvatskoj i želio bi da budući da su već te zakonodavne izmjene upravo Zakon o željeznici napravili prije nekoliko godina da konačno iskoristimo ono što svi drugi znaju i ne trebamo otkrivati toplu vodu. Ukoliko zemlje poput Austrije, Francuske, Njemačke, Italije imaju holding poduzeće koje koordinira ipak da ne budu jedni protiv drugih protiv trećih jer mi sada imamo situaciju da i HŽ-Infra i HŽ-Cargo i HŽ-Putnički prijevoz, sva tri poduzeća u potpuno 100% državnom vlasništvu se ponašaju tako da su najveći neprijatelji, najveći neprijatelji, svako gleda samo svoju, svoj, svoj interes, vode se različite pravosudne i parnice oko imovine itd.. Iz perspektive građana oni kad dođu oni misle da je to sve jedan sustav, njih ne zanima što su to 3 odvojena poduzeća, posebice HŽ-Putnički prijevoz i HŽ-Infra. Oni kad dođu na kolodvor oni gledaju to kao HŽ. Iz te perspektive ako već druge velike europske zemlje su zadržale holding zašto smo mi bili veći katolici od pape, zašto smo mi išli potpuno razdvojiti poduzeća? Vidjeli smo da je to dovelo do velikog problema u koordinaciji, znači to je dozvoljeno i iz perspektive direktiva EU oko liberalizacije. Mi možemo imati holding, mi možemo imati u određenim okolnostima čak i vertikalno integrirano poduzeće i vidimo da dobar dio zemalja članica EU upravo na taj način ima ustrojena poduzeća koja pružaju željezničke usluge, onda ajmo ne bit, ne izmišljat toplu vodu nego kad vidimo da ovo ne funkcionira, 2012.g. smo potpuno razdvojili poduzeća i zadnjih 8.g. ne možemo vidjeti pozitivne trendove. Znači ako vidimo da to ne funkcionira ajmo onda iako smo već omogućili to zakonodavno jer smo vidjeli da ne funkcionira ne znam šta se čeka 2.g. da se ne napravi konačno ta reforma. S druge strane da ne govorim da i Slovenija primjerice susjedna zemlja isto tako ima holding, Latvija, Poljska, znači neke čak imaju i integrirana poduzeća Irska, Litva, Luksemburg, Mađarska, tako da iz te perspektive stvarno ne bi trebali bit veći katolici od pape. Što se tiče stanja infrastrukture mislim da to svi znaju, podaci su poražavajući, ne samo da mi nismo modernizirali Infrastrukturu u zadnjih 3 desetljeća, mi nismo ni financirali osnovno održavanje te Infrastrukture i zato je ona u takvom stanju. Ona je u lošijem stanju nego što je bila prije 3 desetljeća, e to je problem. Ne da nismo modernizirali nego nismo ni održavali ono što smo imali i zato imamo ovakvo sad stanje, zato imamo takvu, takve podatke. Znači mi imamo što se tiče omjera dvokolosiječnih pruga svega 10%, EU prosjek je 33%, mi imamo elektrifikacije pruga oko 37%, EU prosjek je 54%, trend smanjenja brzine prometa zato što nismo održavali uopće željezničku mrežu, znači na svega 4% mreže je moguće voziti iznad 140 km/h. Ono što je prosjek, prosječna brzina putničkih vlakova u Hrvatskoj je 48 km/h, katastrofa, katastrofa. Tako da jasno je da se nismo držali prometnih strategija, jasno je da svaki put kad smo rekli koliko ćemo ulagati u zadnja dva desetljeća u željeznicu u odnosu na zračni prijevoz u odnosu na cestovni prijevoz nismo se toga držali. Nijedan nacionalni plan ulaganja u željezničku infrastrukturu nismo ispoštovali. 90% ulaganja u svakom od tih planova je izostalo u odnosu na ono što smo obećali u odnosu na ono što smo realizirali i zato smo sada tu gdje jesmo. Međutim, kažem imamo sada nekakva sredstva iz EU, trebamo pametno odlučiti šta je to nama u interesu, kako da željeznica ne bude samo naravno one moraju imati tu teretnu ulogu i ulogu industrijskog razloga itd., međutim isto tako da ne zanemarimo ovu ulogu povezivanja prometnog međugradskog prijevoza. Svaki međugradski prijevoz se subvencionira. Subvencioniran vam je i autobus, ne samo željeznicu. Otprilike vam je na razini Europe oko 50% troškova željezničkog prometa se subvencionira. Ako je to već tako onda ne vidim i razlog zašto bi dalje privatizirali pa ćemo onda subvencionirati privatnicima još i za njihov profit. Ono što su preporuke koje mi smatramo da bi ta reforma koja će valjda uslijediti nakon ovih kozmetičkih izmjena, trebala sadržavati sljedeće, reorganizirati resorno ministarstvo, integrirana uprava za željezničku infrastrukturu i prijevoz. Mi sada imamo ne samo da smo odvojili HŽ Infru od HŽ Putničkog prijevoza i HŽ Cargo-a nego čak i unutar Ministarstva prometa smo odvojili i uprave za infrastrukturu od uprave za prijevoz, to nema ni Velika Britanija u svom ministarstvu. Opet veći katolici od Pape. Uspostaviti međusektorsko tijelo za nacionalni željeznički sustav, ulaganje u željezničku infrastrukturu treba iznositi 50% od ulaganja u ukupno prometnu infrastrukturu. Nakon toliko novaca koliko smo uložili u druge vidove prijevoza zračni i cestovni mislim da je stvarno vrijeme da željeznica dobije ulogu kakvu zaslužuje. Podići javne subvencije za HŽ Putnički prijevoz i razmotriti subvencioniranje pojedinačnih teretnih pošiljki jer to isto tako unutar pravila i direktiva EU rade zemlje poput Austrije primjerice. Povratak u Holding ili jedinstveno vertikalno integrirano poduzeće, odustati od privatizacije HŽ Cargo-a. Samo Estonija, Mađarska i Velika Britanija su privatizirali svog teretnog prijevoznika. Estonija ga je vratila u državne ruke jer se pokazalo katastrofalan eksperiment, Mađarska ga pokušava vratiti u javne ruke jedino Velika Britanija nema državnog teretnog prijevoznika. A znate tko ima najveći udio? Deutsche bank, znači njemački državni teretni prijevoznik na tržištu Velike Britanije što se tiče teretnog prijevoza. Znači čista ideologija, znači država ne može dobro upravljati pa će zato država i njihova poduzeća bolje upravljat. U širu raspravu definirati kriterije ocjene rada javnih željezničkih poduzeća, formirati odbor željezničkih dionika na razini HŽ Holdinga, povećati broj radničkih predstavnika u nadzornom odboru, poticati okrupnjavanje sindikalne željezničke scene i ono što je isto tako bitno, osnovati udruženje korisnika željezničkih usluga kao što postoji primjerice u Njemačkoj da korisnici željezničkih usluga bilo da je riječ o firmama, tj. privatnim tvrtkama ili fizičkim korisnicima sudjeluju i u nadzoru rada željezničkih poduzeća.
Hvala [[Upadica: Hvala lijepa.]] Sljedeći klub zastupnika bit će onaj Domovinskog pokreta u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Dretar. Izvolite.
Hvala lijepa. Dobar dan svima. Poštovani g. predsjedavajući, poštovani g. državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Eto ono što za početak želim reći hrvatskoj javnosti jest što mi to točno ovdje radimo, dakle jedna mala tehnička promjena zakona jer moramo učiniti izmjenu odnosno usklađivanje sa direktivom EU. Evo tu ću odmah postaviti jedno jednostavno pitanje. Zašto mi to radimo? Zato jer u ocjeni stanja piše da „hrvatsko zakonodavstvo nije ispravno prenijelo odredbe određenog članka“. Pa dozvolite da ja ovdje pitam hrvatsku javnost tko se kod nas bavi prevođenjem tekstova odnosno europskih direktiva? Dakle, je li i u ovom slučaju nečija sestrična, krsna kuma ili šogorica koja prevodi tekstove onda to ne radi dobro. No na to ću nadovezati još jedan podatak, naše drago glavno tajništvo Europske komisije službeno nas je obavijestilo dakle o neusklađenosti sa tom direktivom 15.svibnja 2020.g. eto prije devet mjeseci. Devet mjeseci je nama trebalo da se odlučimo čvrsto uskladiti. Budući da znamo, a o tome su već izlagali pojedini zastupnici ovdje da na hrvatskom tržištu, dakle da objasnimo hrvatskoj javnosti što se ovdje točno radi. Postoje mnoge tvrtke koje se bave prijevozom željezničkim prijevozom u Hrvatskoj. Neki voze samo putnike, neki voze samo teret, neki održavaju spomenutu željezničku infrastrukturu, kratko i jasno rečeno pruge, pružne prijelaze, kolodvore i tako slično. Imamo i nešto stranih operatera koji su došli ovdje i očigledno je ili je pitanje je li 15.svibnja zaprimljena neka pritužba pa je onda Europska komisija reagirala i poslala nam poruku, hej izvolite izmijeniti odredbe vašeg važećeg zakona, je li se neko požalio. Ovdje u ovom zakonu definiramo postupak usuglašavanja. Samo da eto citiram nekoliko stavaka iz ovog članka „kod zahtjeva za dodjelu infrastrukturnog kapaciteta koji su koliziji upravitelj infrastrukture provodi postupak usuglašavanja kako bi osigurao najbolje moguće podudaranje trase s podnesenim zahtjevima“, dakle jednostavno u jednom trenutku vremena na jednoj pruzi promet odnosno prijevoz žele odraditi, obaviti dva ili više gospodarstvenih subjekata. I naravno budući da kao i u životu na jednom mjestu ne mogu biti dvije osobe niti jedna osoba može biti na dva mjesta u isto vrijeme, mora se to odrediti. I ovdje smo ponovno izlagali i ja ću ponovno reći, ovaj tekst ove odredbe koje mi ovdje mijenjamo ni na koji način ne definiraju kako se provodi postupak usuglašavanja. Dakle, upravitelj predlaže neki drugi infrastrukturni kapacitet, narodnim jezikom kaže, tvrtka A ti ćeš voziti tuda, tvrtka B nećete baš moći ovuda nego vi ćete morati malo nekom drugom prugom ili pričekati da prođe ovaj vlak pa ćemo pustiti drugi. Dakle u očekivanju smo podzakonskih akata koji bi precizno definirali provođenje postupka usuglašavanja budući da ih mi ovdje ne vidimo. Budući da su se mnoge kolegice i kolege dotaknule i stanja na hrvatskim željeznicama, stvarno nije bilo teško prikupiti određene podatke, čim se čovjek malo uhvati bilo kakve ili bilo koje interne stranice i upiše Hrvatske željeznice, dolazi do jako puno zabrinjavajućih podataka. Krenimo od onih najboljih u Europi, naši najbrži vlakovi, vlakovi EU, u Španjolskoj u prosjeku voze 199 km/h, kod nas je to, barem po jednoj statistici, 58, ali nažalost i to pada. Razlozi su jasni, naravno, zastarjeli vozni park, odnosno stare željezničke kompozicije te naravno neadekvatna prometna infrastruktura, kratko i jasne, stare nekvalitetne pruge. Dvostruko smo sporiji nego Austrija, Poljska, daleko sporiji od Grčke, Mađarske, pa Bugarske i Slovenije, jednako tako. Eto nešto smo se ubrzali u odnosu na BiH, Srbiju, Makedoniju i Albaniju. Eto, predlažem da 3 sekunde budemo ponosni. Yes. Nedavno je objavljeno kako je Hrvatska najgora u EU po učinkovitosti željezničkih usluga. Pokazalo je to i najnovije istraživanje EU komisije, dozvolite mi da vam iz njega iščitam nekoliko redova. Zastarjela i ograničena željeznička infrastruktura rezultira slabom kompetitivnošću, niskom kvalitetom usluga i preferiranjem drugih načina transporta, primjerice cestovnog u kojem je infrastruktura značajno kvalitetnija. Troškovi i negativni utjecaji cestovnog prometa bitno su viši i negativniji. U Hrvatskoj je sagrađeno tek 5-6% predviđene osnovne željezničke mreže Europe, dok je prosjek između 50 i 60% po članicama EU. Dakle, drage moje dame i gospodo, 10 puta zaostajemo za prosjekom EU, a još više za članicama koje postižu iznadprosječne rezultate. Još jedna stvar, ne samo stari vlakovi, ne samo stare, zastarjele i nemodernizirane pruge, nego i činjenica da se sve ove već spomenute 3 tvrtke koje čine korpus hrvatske željeznice, već godinama od strane vladajućih, bilo onih sa lijeve ili desne strane političkog spektra, koriste naravno, za zapošljavanje. Eto, još je jednom pomogao čarobni g. Google pa sam eto, sjedeći ovdje prošetao malo kroz jedan vremenski stroj afera Hrvatskih željeznica, odnosno raznih njihovih tvrtki. Idemo prvo u 2017. g. u prošli mandat trenutne stranke na vlasti, kada smo saznali kako jedan bivši ministar u Upravu imenuje brata i šogora i naravno, to vrlo agresivno brani, opravdano ili ne, o tome nećemo ovdje govoriti. Vraćamo se u 2018., ne idemo puno, je li, u rikverc, dolazi nam priča o još jednoj aferi teškoj gotovo 5 milijuna eura kada HŽ nabavljaju snjegočistače. Nakon dugačkog i kompliciranog, izuzetno netransparentnog procesa javne nabave, kad smo konačno dobili snjegočistač, utvrđeno je da isti, odnosno isporučeni ne odgovara dogovorenome, dakle ne odgovara niti traženoj, a kamoli isporučenoj tehničkoj dokumentaciji, ti su snjegočistači morali imati 2 motora, mi smo dobili samo sa jednim. Moram vas upozoriti, koliko to moraš biti stručnjak da ti promakne takva sitnica kao što je jedan motor snjegočistača koji je po tehničkim dimenzijama veličine 2,5 x 1,60. Dakle, apsolutno niti blizu nekakve nanotehnologije u koju se kunemo u budućnosti. No, ako krenemo u 2010. kada je USKOK ozbiljno zagrebao po jednoj aferi, iz nje smo čak dobili dijelove policijskih iskaza, odnosno iskaza danih USKOK-u. Jedan od njih opet, citiram, dobio sam 60 tisuća eura, to je bila naknada za šutnju. Druga izjava, izmišljao sam usluge, HŽ ih je plaćao, novac smo dijelili po dogovorenim pravilima, u toj aferi pranja i izvlačenja novca potegnuto je više od 3 milijuna eura. Eto, dame i gospodo, ne samo, naravno, da moramo donijeti kvalitetne promišljene planove za razvoj i unaprjeđenje sustava hrvatskog željezničkog prometa, nego moramo prvenstveno krenuti od iskvarenih političkih struktura, nazvali ih mi, kako god. Bilo kojom skraćenicom. Činjenica jest, a i za to će se Domovinski pokret zalagati i zalaže se, da osvijestimo potrebu da u Hrvatskoj odgovorni javni dužnosnici novce, pa i materijalnim stvarima hrvatskog poreznog obveznika raspolažu iznimno odgovorno i da sa njime pokušavaju učiniti maksimum. Izvući maksimum u ovom slučaju znači pružiti hrvatskim putnicima pa i onima koji žele prevesti robu hrvatskim željezničkim sustavom, kvalitetnu, brzu i točnu uslugu. To naravno, možemo, gradeći pruge, modernizirajući vozni park, ali isto tako bitno, ponašajući se odgovorno na svim vodećim pozicijama u hrvatskom sustavu željezničkog transporta. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj IDS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Marin Lerotić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima. Danas smo ovdje jer smo, eto, uspjeli uskladiti izmjene i dopune zakona sa europskim direktivama nakon što smo dobili određene opomene i packe što nam se događa i prečesto, pa se bojim uopće zamisliti što bi bilo da smo pisali novi zakon. Međutim, to je tema za jednu drugu raspravu. Smatram da današnju raspravu trebamo iskoristiti kako bi im ukazali na sve one probleme koje HŽ imaju. Dosad je naglasak uglavnom bio na cestovnoj infrastrukturi i tu zaista treba priznati da se u proteklih nekoliko desetljeća zaista mnogo toga napravilo i moderniziralo, pogotovo kada govorimo o gradnji autocesta. Međutim, željeznica je u drugom planu i potpuno zanemarena. Tu ponajprije mislim na istarsku prugu koja je potpuno zaboravljena od strane države, a u nedavno smo čak mogli vidjeti da se razmišlja i o revidiranju određenih voznih linija, što inače u prijevodu znači gašenje istih međutim na svu sreću, od toga se odustalo i istarska željeznica je uspjela preživjeti međutim kada dođete na željeznicu, kad vidite pruge, kad vidite vlakove, onda vidite da je to preživljavanje na aparatima. Istarska željeznica zaslužuje sveobuhvatnu revitalizaciju i modernizaciju kako bi se iskoristio potencijal koji Istra ima kao gospodarski i turistički najrazvijenija hrvatska regija. Potreba za modernom prugom osobito je izražena u središnjoj Istri gdje bi razvijen željeznički sustav mogao biti poticaj za dodatni gospodarski razvoj i povećanje kvaliteta života svih stanovnika, od učenika i studenata koji vlakom putuju u škole i fakultete do radnika koji koriste za ići na posao. Kao zastupnik IDS-a, mogu reći da su lokalna i regionalna politika u Istri izuzetno zainteresirane, da u godinama koje dolaze u suradnji sa državom i HŽ-om te naravno, uz pomoć europskih fondova, moderniziramo istarsku prugu i da napokon bude primjerena 21. stoljeću. Koristi koje kao država možemo imati od razvoja željeznice su višestruki. Kvalitetna željeznica može biti jedna od poluga za gospodarski razvoj u ovoj ekonomskoj krizi jer će dovesti do daljnjeg razvoja hrvatskih luka i njihovom pozicioniranju na karti Europe. Tu je potencijal luke Rijeka u razvoju teretnog prometa koji je ogroman i ta dionica pruge od Rijeke do Zagreba mora biti jedan od prioriteta u narednom periodu. U sektoru turizma vidimo i najave za ovu turističku sezonu, dolazaka gostiju vlakom iz srednje Europe, primjerice Češke. Očito je da postoji interes za putovanja vlakom jer se na taj način izbjegavaju duge kolone i gužve na cestama u ljetnim mjesecima a putnicima se pruža jedan novi doživljaj i udobnost putovanja. Zato trebamo moderne pruge, moderne vlakove kako bismo mogli otvarati linije i prema drugim državama srednje Europe i nuditi dodatne mogućnosti prijevoza. Želim tu spomenuti primjer jedne uspješne inicijative koja je već započela od strane istarske razvojne agencije u sklopu prekogranične suradnje Italija-Hrvatska, da se omogući prijevoz bicikala vlakom na relaciji Pula-Buzet čime se želi potencirati multimodalnost i korištenje biciklističkih staza u središnjoj Istri kao dodatni turistički sadržaji. Kada bismo imali razvijenu željeznicu, javila bi se i veća potreba za nabavom suvremenih vlakova za prijevoz putnika i novih vagona, za prijevoz tereta a to bi bila dodatna prilika i za našu industriju, primjerice Končar, Đuro Đaković i druge da povećaju proizvodnju i krenu u nova zapošljavanja. Još jedna prednost željezničkog prometa u odnosu na cestovni ili zračni jest veća prihvatljivost u pogledu utjecaja na okoliš. Korištenjem suvremenih elektromotornih vlakova, smanjuje se ukupno ispuštanje štetnih plinova na okoliš i u tom pogledu se poboljšava kvaliteta života naših građana. Očito je dakle da su prednosti željezničkog prijevoza brojne i da Hrvatska u godinama koje dolaze, mora snažno krenuti u modernizaciju svojih pruga. Kako je riječ o skupim infrastrukturnim projektima neophodno je maksimalno iskoristiti europska sredstva koja nam stoje na raspolaganju. Moderna željeznica potrebna je svim hrvatskim regijama, i Istri, Slavoniji, Dalmaciji i sjeveru a ne samo okolici Zagreba. Zato je potrebno postaviti objektivna i jasna pravila kod određivanja plana modernizacije i izgradnje pojedinih novih dionica kako se ne bi dogodilo da jedna regija dobije modernu prugu za 5 a neka druga za 15 godina.
Slijedeći je Klub zastupnika biti će onaj HNS-a i nezavisnih zastupnik u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Vladimir Bilek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pa Prijedlog izmjene Zakona o željeznici o kojem raspravljamo na današnjoj sjednici, predstavlja u biti u nekom svom djelu, uglavnom jezičnom i pravno usklađivanje s odgovarajućom direktivom EU-a te stoga pretpostavljam da će ovaj zakonski prijedlog kod svog izglasavanja naići u biti na široku potporu u ovom Visokom domu, ali izuzetni značaj željezničke infrastrukture i stanje u kojoj se ona danas nalazi, ponukali su me da se ipak javim i uključim u današnju raspravu. Svakodnevno se na prugama u RH vozio oko 700 putničkih i oko 110 teretnih vlakova. Postoji opća suglasnost oko toga da stanje željezničkog voznog parka i javnih operatera ne odgovara suvremenim prometnim zahtjevima. Određene analize govore kako će u ovom desetljeću biti nužno zamijeniti oko 70% lokomotiva zbog njihove dotrajalosti a takva stanja voznog parka doprinosi rapidnog propadanju infrastrukture a nezadovoljavajuće održavanje infrastrukture negativno utječe na stanje već dosta starog voznog parka. Sve to rezultira značajnim ograničenjem brzine vlakova na većini naših pruga te karakteristično možemo reći čak škripom na bezbrojnim krivinama. Kada se tome pridoda i niska razina sigurnosti na kolodvorima u ruralnim područjima, posve je razumljiva činjenica da iz godine u godinu bilježimo pad broja putnika u željezničkom prometu. Međutim, pored svih objektivnih problema i zapreka, smatram da naš željeznički sustav još uvijek posjeduje dostatan potencijal za kvalitetnije uključivanje u sustav javnog prijevoza pogotovo prema našim velikim gra dovima. Sveopća motorizacija hrvatskog društva dovela nas je sada do ruba izdržljivosti. Svakodnevne scene prometnih gužvi na prilaznim cestama koje vode prema urbanim središtima, sve veća zagađenost i viša razina buke u gradovima te nervoza zbog nedostatka parkirnih mjesta u centrima, čine javni prijevoz sve atraktivnijim rješenjem. U ukupnom javnom gradskom i prigradskom prijevozu, željeznički promet je nedostatno zastupljen, jedno od obrazloženja za tu činjenicu sigurno možemo pronaći u dotrajalom željezničkom voznom parku ali pored toga postoje i neki drugi složeniji dublji razlozi koji možda nisu tako lako uočljivi na prvi pogled. Tako primjerice između željezničkog sustava i drugih vrsta javnog gradskog prijevoza, ne postoji direktna povezanost u vidu integriranog reda vožnje ili zajedničkih voznih karata. Na određenim linijama postoje paralelne trase, a intermodelni terminali koji omogućavaju prijelaz s jedne na drugu vrstu prijelaza iznimno su rijetki, iako moram priznati da u suradnji sa ministarstvom da se ipak i tu da su se napravili određeni pomaci i da se ipak gleda i na taj dio i da smo imali suradnju u nekoliko proteklih, možemo reći godina gdje konstantno želimo riješiti taj dio problema. Ali isto tako uz sufinanciranje prijevoza učenika znači đaka, ali i umirovljenika uključile su se i jedinice lokalne, a često puta i regionalne samouprave. Korisnike javnog gradskog prijevoza … vlaka može odraditi i veća udaljenost željezničkih stajališta od ostalih prijevoznih terminala, iako je možda trajanje putovanja vlakom bitno kraće u odnosu na vrijeme koje je potrebno utrošiti da bi se svladalo istu razdaljinu nekim drugim sredstvima javnog gradskog prijevoza, što evo kolegica iz Pakraca, ali mi iz Daruvara jako dobro znamo iako se trudimo da naša pruga opstane i da se još kvalitetnije riješi problem prijevoza tereta, da ne kažemo da na toj pruzi, a gledamo Banova Jaruga-Pakrac-Daruvar-Virovitica koja je obnovljena sa jednim izuzetno po meni velikim sredstvima za naše područje i došlo se do jednog kvalitetnijeg rješenja. Međutim ostala je jedna slijepa ulica odnosno jedan uski prolaz koji se zove Vijadukt Krndija koji je evo od 30.12.2020.g. u operativnom programu Vlade RH i ja se nadam da ćemo zajednički iznaći mogućnost da se Vijaduk Krndija obnovi te da veliku količinu teretnog prometa koji prolazi našim cestama od područja, recimo taj Vijadukt Krndija blizu Općine Sirač pa je tamo i kamenolom i velike količine drvne mase u cijelom tom našem širem području, da ćemo malo olakšati cestama, da ćemo smanjiti samim time opterećenje, pojeftiniti prijevoz materijale, ali ušparati i povećati prije svega sigurnost naših građana jer nažalost dešavaju se i brojne prometne nezgode sa kamionima koji prevoze veliki teret. Stoga smatram da iznalaženje promišljene fizičke operativne i organizacijske integracije svih oblika gradskog i prigradskog prijevoza trebamo postaviti kao jedan od prioriteta u borbi protiv prometnih gužvi, loše kvalitete zraka, buke, ali i prometnih nesreća koje se gotovo 70% događa u gradovima. Poseban naglasak u toj cjelini svakako bi trebao biti na komplementarnoj ulozi željezničkog prijevoza, a pri financiranju ovih projekata trebali bismo se u većoj mjeri osloniti i na sredstva EU. Isto tako nažalost dešavaju se unutar HŽ-a i stvari koje možda ne razumijemo kao laici gdje se neki terminali se zatvaraju, neke možda podružnice nekih određenih HŽ-ovih firmi ili njihovih sestrinskih firmi zaustavljaju se radom, pa tako evo možemo reći da i što se tiče HŽ Održavanje vagona da sam čuo da se radiona Osijek da se planira zatvoriti, a to je radiona koja je jedina odnosno najbliža sad i prema Republici Srbiji i prema Mađarskoj Republici. Ne radi tamo puno ljudi, ali kvalitetno održavaju što se tiče vagona i vagonskog sustava koji dolazi. Ako je to već strategija odnosno ako se zaključilo da je kvalitetnije da ta radiona preseli u Slavonski Brod, ako je to dio rješenja, ali onda treba svakako iznaći adekvatno rješenje za ljude koji tamo rade, ne im ponuditi samo 400, 500 ili 600 kuna mjesečno da bi došli do novog radnog mjesta koji je 50 km udaljeno, znači ti ljudi moraju napraviti 100 km dnevno, to je 22 radna dana, to je 2.200 km sa 400 kuna pa to ne možete ni sa kartama HŽ-a prijeći tu udaljenost. Mislim treba misliti definitivno na ljude, ali da bi bila kvalitetna usluga. Znači vjerujem da u HŽ ima struke koja to može riješiti, da ima ljudi koji mogu kvalitetno odraditi svoj posao, ne samo u vodećim kadrovima ja sam siguran da ih ima u kadrovima koji rade na željeznici od održavanja pruge, od održavanja vagona, vlakova, ali i svih onih ostalih od konduktera, vlakovođa i ostalih. A samo kao za kraj za jedan veliki potencijal koji HŽ imaju, nekadašnji Balkan Express koji je vozio možemo reći cijelom trasom, ali ove današnje pruge, smatramo lagano da idemo prema nizinskim prugama. Evo vidimo lanjske godine zadesio nas je covid, stala je sezona, ali evo možemo reći da jedan veliki dio turista da se malo uvukla naša diplomacija u cijelu priču, da se Hrvatska pokazala zelenom zemljom, zdravom zemljom i da je uz velike napore i naše veleposlanice u Republici Češkoj gospođe Ljiljane Panciru, g. Dubravka Miholića koji je predstavnik HTZ-a, ali naravno uz potporu i ministarstva i ljudi u ministarstvu koji su riješili sve pravne i ono što je sve trebalo riješiti, da je privatni operater RegioJet iz Češke preko Praga, Brna, Ljubljane dovezao veliki dio turista i samim time možemo reći i poboljšao sezonu turističku, produžio je i omogućio kvalitetni život ljudima koji žive od turizma. Evo hvala lijepo.
Hvala lijepo. I sada idemo na pojedinačne rasprave. Prva će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS-a. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Dakle, riječ je o jednoj izmjeni i dopuni zakona koja je kod nas svi koji smo govorili u ime kluba, ja pretpostavljam i u pojedinačnoj raspravi ne izaziva nekakvu dilemu i ne izaziva nekakve upitnike iznad glave, dakle usklađujemo čl. 61. usklađujemo sa direktivom, ali izaziva kada je riječ o željeznici brdo upitnika iznad glave. Željeznica je pokretač razvoja, bila je pokretač razvoja i u 19. stoljeću, bila je i u 20., a neke zemlje su prepoznale da je to pokretač i u 21. stoljeću. One zemlje koje prvo to prepoznaju će zaista imati mogućnost da se na ljestvici od 27 zemalja EU-a ne bude po svim pokazateljima na kraju nego da se dignu malo više. Ona može biti pokretač razvoja na način da ako vi od Zagreba do Rijeke možete doći vlakom za jedan sat a ne vidimo nijedan razlog da to ne može ali uvjet je dobra infrastruktura, onda neko zaista može živjeti u Rijeci, raditi u Zagrebu ili obrnuto. I to je jedan potencijal koji imamo. Ja uvijek nekako nastojim ispričati priče, 1896. g. je, dakle nisam se zabunila, 1896. g. u gradu Zagrebu glavni urbanist grada Zagreba je na čelu Ureda za izgradnju koji se onda malo drugačije zvao je g. Milan Lenuci. Po njemu zovemo Lenucijevu potkovi, dakle to je sistem trgova i parkova koje imamo. I on se na sjednici Gradskog poglavarstva diže i kaže da će otići i napustiti tu sjednicu i dati ostavku jer je bila žestoka rasprava o tome, Glavni kolodvor u gradu Zagrebu je u centru grada, pruga dijeli grad na djela i glavna rasprava je bila o tome da li ćemo prugu dići, riječ je otprilike oko nekakva 3 km pruge na stupove, pa da se ovaj dio grada razvija i spoji ili ćemo ju spustiti i imati je u podzemlju. 2021. g., ništa se promijenilo nije. Dakle ništa tu nismo napravili drugačije. Što zapravo hoću reći? Mi imamo pruge koje su nam u principu napravili Mađari odnosno oni su trasirali pruge onako kako je njima bilo najzgodnije. Bilo im je zgodno onaj dio prema Slavoniji da izvlače drvo i bilo im je zgodno prema Rijeci jer je to bila luka gdje su onda trgovali i odradili. Dakle, nešto imamo i to nekako uzimamo sve stvari kao što inače uzimamo u životu, zdravo za gotovo. Dakle, pruga je potencijal razvoja, potencijal je u tome da ništa u ovoj maloj zemlji u kojoj nas ima 4 milijuna i koja je relativno saglediva i prostorno, svi dijelovi ove male zemlje nam mogu biti na dohvat ruke i mogu nam biti zaista prihvatljivi. Dakle, kad govorimo i često govorimo o održivom razvoju, dakle željeznička pruga, infrastruktura željeznice je jedan od elementa održivog razvoja. To znači da ako vi živite u Koprivnici ili u Križevcima, nema nikakvog razloga ili živite u Zagrebu, odlazite raditi u Koprivnicu i Križevce, samo ako vam je brza veza i ako vam je to uredu. Pruga između ostalog, željezničke pruge treba gledati u kontekstu, oni mogu služiti i za mrežu koja je dakle dio mreže transporta u okviru grada. Pogledajte grad Zagreb, ja naravno govorim o tom primjeru jer tu živim i o tome najviše znam i nekako se usudim reći da o tome puno znam. Dakle, grad Zagreb je od Sesveta pa kad krenete do Zaprešića, nema razloga da željeznička pruga ne bude dio javne prometne mreže, dakle onih priča metroa i ostalog, dakle ona može biti dio te mreže. Postoji još jedna stvar koju smo posve zaboravili. Dakle stvari se mijenjaju, stvari koje su vrijedile pred 100 g., ne vrijede danas. Vi ste imali strašno puno industrijskih kolosijeka u pojedinim gradovima. Dakle, industrija je otišla negdje drugdje, ti dijelovi su se krenuli razvijati, ti industrijski kolosijeci koji su bili su ostali zapušteni, tamo raste trava ili bilo što drugo, što rade gradovi? Oni između ostalog te industrijske kolosijeke stavljaju u funkciju i tu rade one transporte u okviru grada. Dakle, transporte roba, opremu pojedinih trgovačkih centara i sve ostalo. To rade neki drugi gradovi. Dakle, ja bih voljela u ovoj zemlji zaista konačno vidimo šta neko drugi radi, ne možete nikad sve prepisat ali da barem nešto o toga malo napravimo. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Ivane Posavec Krivec, izvolite.
Hvala, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom i suradnikom. Mi smo se već danas zapravo i kroz vaša izlaganja ali i kroz klubove složili da su ovo na neki način kozmetičke promjene, da su one dobrodošle i da ja ću ponoviti ono što sam rekla i u replici je iznimno bitno da izvučemo što više sredstava iz fondova EU-a za našu infrastrukturu, izgradnju i da ulovimo taj nekako tempo razvoja sa EU-om pa smatram da u tom segmentu je razvoj HŽ-a iznimno bitan i u ovom segmentu kada govorimo o putničkom prijevozu i o robnom prijevozu. Kada govorimo o putničkom prijevozu, onda bi zapravo za vas imala nekoliko konkretnih pitanja i molila bi konkretne odgovore, pisala sam zastupnička pitanja, nažalost nisam dobila u nijednom roku odgovor, nadam se da će i ova današnja rasprava potaknuti da se na neka od pitanja progovori odnosno odgovori jer pitamo ih u ime naših građana kojima ti odgovori trebaju, znam da su to činile i kolegice i kolege i iz drugih klubova i iz mog kluba. Naime, jedno od pitanja koja me danas zanima je u kojoj fazi je veliki projekt HŽ infrastrukture koji se tiče obnove i izgradnje pruge, zasad jednokolosječne pruge, od Dugog Sela do Novske, u kojoj je on fazi i što možemo očekivat? Vi ste meni danas u odgovoru na repliku rekli da je otprilike 10 g. neki period u kojem od strategije možemo očekivati da zapravo se tim brzim vlakovima po hrvatskim prugama i počnemo voziti. Ja sam se kao srednjoškolka svaki dan vozila u Zagreb u školu, to je 50 km recimo od Zagreb, Novoselec i za to mi je trebalo od sat vremena. Danas moj sin kao maturant se vozi 1 sat i 15 minuta, isto tom prugom, u novom vlaku. Za razliku od toga što sam se ja mogla držat voznog reda, ispričavali su mi zakašnjenje jer su bila rijetka, on se danas nažalost ne može držati tog voznog reda i ne može na vrijeme stići već mora tražiti alternativne puteve. Ovo je samo jedna primjer, takvih primjera imamo jako puno. Ovo je primjer iz prstena Zagrebačke županije. A ovo govorim zato što vi ste upoznati sa ovom prezentacijom to je prezentacija iz 2019. godine ona nosi naslov Ulaganje u željeznicu, ulaganje u budućnost. I tu se između niza projekata spominje i ovaj projekt Dugo Selo-Novska, a ovo je onda članak sa Ministarstvom mora, prometa i infrastrukture od 2014. godine u kojoj 2014. godine znači to je 7 godina od danas je najavljeno da se je pokrenulo, znači u Novskoj je bio najavljen projekt Dugo Selo-Novska faza 2 i 3, znači faza 1 je gotova. 2019. ponovno pričamo o fazi 1. Danas mi govorite novih 10 godina. To kažem zato što smo 2013. i 2014. kao čelnici lokalnih jedinica lokalne samouprave koje leže na toj trasi izmijenili prostorno plansku dokumentaciju, danas je kolege u Ivanić Gradu mijenjaju ponovno. Što nije dobro? Znači prošlo je 7 godina, novac iz EU je osiguran 85% financiranja za projektnu dokumentaciju ostatak iz hrvatskog proračuna, 7 godina strani, strani projektanti i opet smo na fazi 1. Da li to sad znači novih 10 godina? A sad to vežem uz pitanje koje slijedi. Vozni red HŽ Putnički prijevoz, već su tu kolege govorile o tome da je u 12. mjesecu došlo do izmjene, do izmjene voznoga reda naravno uzrokovane Covidom i tako dalje i tako bliže, 10% usluga odnosno prometnih linija koje su bile je ukinuto pa me zanima s obzirom na smanjenje i poboljšanu tako ćemo reći Covid situaciju i epidemiološku situaciju u Hrvatskoj sa 15. veljače, zanima me hoće li i u HŽ-u i u putničkom prijevozu u tom smjeru se voditi računa pa da se vrate ti vozni, ti vlakovi po tom voznom redu gdje je zapravo bilo najkritičnije ljudima ako im je ukinut vlak u 5 ili u 6 sati ujutro oni nisu stizali na posao oni koji rade prve smjene i tu im je nastao problem. Hoćemo li imati razumijevanja za te apele, za peticije koje su pisane, za pitanja koja su išla vama i s obzirom na poboljšanje epidemiološke situacije vratiti i vlakove? Hvala vam.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Nadam se da ću dobiti odgovore od državnog tajnika na replike, naravno i na ono što sam govorio u ime kluba, a naravno i ovo što ću sad govoriti. Ponovit ću vam još jednom da se dobro čuje. Znači ministarstvo i HŽ su za božićni dar prije nekoliko mjeseci nakon 1925. godine kada je povezana pruga Split-Zagreb po prvi put osim u Domovinskom ratu i u ratnim situacijama ukinula brzi noćni vlak prema Splitu, znači lička i dalmatinskom prugom, po prvi put. Inače od 2005. godine do sada niti jedne lipe nije uložilo se na tu trasu od Zagreba do Splita. Danas u odnosu na 2007. godinu 2 sata sporije dolazi vlak od Splita do Zagreba. Znači od 2007. do danas, 2 sata sporije. I najbolja je ta pruga za turističku atrakciju ili kao što sam rekao snimanje vestern filmova. Prije možete doći na magarcu il tovaru kako mi kažemo nego s tim vlakom i još negdje možete na marendu svratiti usput. I to je sramotno. 2017. godine u strategiji razvoja željezničkog prometa naglašen je značaj željezničkih prijevoza, međutim evo ja ću vam pokazati ovdje pa tko želi mogu od 2017. znači radila je se strategija do 2030. Split prema Dalmaciji, Zagreb ništa nema, nula, zero, prazan papir. S tim da ste određene vlakove koji su mogli se prevoziti, nagibni vlakovi koji su mogli ići znači provoziti ovom prugom vrlo značajnom, znači od 1925. godine su prebacili za Zagreb, tj. za Osijek ili za Slavoniju ne znam točno koju liniju, znači Split-Kaštela koja je prevozila. Kupuju se novi vlakovi, ali niti jedan ne ispunjava uvjete da može voziti ovom prugom. Zbog čega to radite Dalmaciji? Niti jedan projekt, evo, a prođite tom prugom znači 2 sata sporije od 2005. i to je sramotno. Rekao sam nekada je bila ferata, sinjska rera od Splita do Sinja, koja je bila spora al brža je bila ona nego sada koja je '60.-tih godina ukinuta i koju bi tribalo vratiti u konačnici. Ako je ova turistička atrakcija Zagreb – Split, ako možemo na njoj snimati vestern filmove jer to ne možete nigdje drugo vidit na svitu sad kad se voze brzi vlakovi koji iđu preko 300 tisuća, priko ovaj 300 km/h, nama treba od Splita 8 sati u najboljim uvjetima, al često se ti vlakovi pokvare ili infrastruktura nije u redu, tako da ljude prevoze autobusom, tako da traje taj put puno, puno duže. Uz malo marketinga da je to privatno vlasništvo, da je to vaše, da je od vas su željeznice onda bi se bavili s time, bavili se s time, a ne bi zaboravili Dalmaciju. Dolje je srce Hrvatske, srce Hrvatske. Nije vam samo Zagreb i okolica Hrvatska. Znate radit sad parade doli, znate sad raditi spoj od Vučevice, Sanaderovoga mista do Kozjaka tunela kojega ne postoji 4 trake cestu koju ćete plaćat 40 milijuna kuna, u Vučevici di pas, di vuk poštu nosi, a nema ko zvoniti, sad kako ste to iselili radite cestu do tunela nepostojećega. Niste to napravili za cetinsku krajinu di je 50.000 ljudi, spojili je na autoput ili na željeznicu, niste to napravili, koja je veća od Međimurske županije, niste ulagali u ovu prugu značajnu za Liku, za Dalmacije, nisu kolege iz HDZ-a, provjerite jel istina šta govorim. Evo vam ovdje projekt kolege i nemojte molim vas više lagati i obmanjivati poglavito u predizborno vrijeme. I ovo što ste vi falili 2012. prepisati [[Upadica: Hvala lijepa]] prepisati uredbu EU … [[Govornik se ne razumije]]
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Grmoje, ostanite kolega Bulj ovdje.
Hvala. Poštovani kolega Bulj, vidjeli smo jučer premijer Plenković u Vrgorcu, traži ga lokalno stanovništvo tunel Ravča-Drvenik, pa bih vas ja molio da se osvrnete malo na činjenicu da ljudi traže da se napravi taj tunel, a da je taj tunel već nekoliko puta bio otvaran svečano, znači naš kolega Branko Bačić ga je otvarao, znači presijecao vrpcu, pa mi nikako nije jasno kako to da ljudi traže da se nešto napravi što je već dva puta otvoreno svečano?
Kolega Grmoja, mi smo sad na Zakonu o željeznici.
Nema veze.
Ima veze, ima veze itekako.
Hvala lijepo. Što se tiče prometa željeznice…
Možemo i o siru pričati ako treba. Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Bačić je otvorio zajedno sa premijerom, njegovim velikim prijateljem i ideološkim ocem Ivom Sanaderom, Bebićem, otvorili su taj tunel Ravča-Drvenik, dao sam i amandman ovdje u nekoliko navrata svaku godinu da se počne s izgradnjom, vidio sam da je bio sa g. Pervanom u selu Kokorići premijer i da je rekao da se obrati ministru Butkoviću. Tako i za cetinsku krajinu isto 2016. su rekli da će napraviti spoj Kukuzovac-Križice, nisu napravili, tako i za Imotski spoj na autoput nisu napravili, glasali ste protiv i sad doli šeta. Ja sam jednom čak i postavio kamen, kamene temeljce da se oni ne bi trebali mučit, tako sam ja već postavio možete počet raditi, a taj odnos prema Dalmaciji je vidljiv do prije 3.g. prije onih lokalnih izbora prošlih su obećali 2 milijarde kuna Splitsko-dalmatinskoj županiji projekata za infrastrukturu. Znate kolko su napravili kolega Grmoja, kolegice i kolege? Nula, ništa nisu napravili i ista obećanja sad daju isto od prije.
Hvala lijepo. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Ljubice Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je danas prijedlog zakona koji se donosi zbog dodatnog usklađivanja s odredbama Direktive 2012/34 Europskog parlamenta i vijeća od 21. studenog 2012. o uspostavi jedinstvenog europskog i željezničkog prostora. Naime, vidimo da se ovdje radi o povredi 2016/2171 gdje je ocjena Europske komisije da hrvatsko zakonodavstvo nije ispravno prenijelo odredbe čl. 46. st. 2., 5. i 6. navedene direktive koja se odnosi na postupak usuglašavanja koju provodi upravitelj iz Infrastrukture s podnositeljima zahtjeva željezničkim prijevoznicima u slučaju sukoba zahtjeva za infrastrukturni kapacitet. Predložena izmjena čl. 61. Zakona o željeznici odnosi se na situaciju kada nekoliko željezničkih prijevoznika traži od upravitelja Infrastrukture dodjelu trasa odnosno pristup željezničkoj infrastrukturi kako bi mogli obavljati svoju djelatnost, da li prijevoz putnika ili tereta odnosno ako su im zahtjevi u koliziji. Predmetni članak propisuje postupak koji u tom slučaju upravitelj Infrastrukture provodi sa željezničkim prijevoznicima kako bi u doglednoj mjeri omogućio ili osigurao ispunjavanje njihovih zahtjeva. Vidimo da je ovo vrlo mala odnosno već su kolege moje rekli možemo je nazvati i kozmetička izmjena, ali ovo je prilika da svi damo svoj obol u raspravama i smatram da su željeznice vrlo bitne i svaki puta kada raspravljamo o željeznicama ovdje u ovom visokom domu naravno da vodimo svi dosta konstruktivne rasprave. Negdje otprilike nešto manje od 2.g. smo ovdje raspravljali o usklađivanju s pravnom stečevinom EU odnosno raspravljali smo o Zakonu o željeznici sa njegovim četvrtim željezničkim paketom. Vidimo da je glavni cilj željezničkog četvrtog paketa uspostava jedinstvenog europskog željezničkog prostora, pojednostavljenje europskog zakonodavnog okvira, stvaranje okvira za konkurentnost željeznica i upravo se Europska komisija opredijelila za željeznicu kao kralježnicu javnog prijevoza u EU zbog najbržeg, a i najsigurnijeg prijevoza roba i usluga zbog rješavanja gužvi i zakrčenja prometa u velikim gradova, a najviše zbog enormnih troškova uzrokovanih emisijom ispušnih plinova odnosno velikog broja oboljelih u EU, ali i troškova njihovog liječenja. Zbog toga Europska komisija ulaže znatni napor, ali i znatna sredstva u tzv. zeleni prijevoz. Mi smo ovdje prije nekoliko dana raspravljali o našoj Nacionalnoj razvojnoj strategiji i u razvojnom smjeru zelena i digitalna tranzicija, strateškom cilju 10, održiva mobilnost, vidimo da će se ulaganjem u prometni sektor omogućiti kvalitetan iskorak prema razvijenim zemljama EU što je naravno cilj svih nas koji ovdje danas sjedimo, modernizacija i izgradnja željezničkih pruga promicanjem integriranog urbanog prijevoza i prijevoza željeznicom, smanjenje jaza u kvaliteti željezničke i cestovne usluge, kvaliteti infrastrukture radi otvaranja narodno gospodarskih prilika koje nudi moderan željeznički promet i usluge. Investicijski prioriteti uključuju izgradnju i modernizaciju pruga na mediteranskom koridoru i paneuropskom koridoru 10, posebnu pozornost posvetit će se promicanju integriranog urbanog prijevoza o kojem evo zasigurno svi sanjamo kada usporedimo Hrvatsku sa ostalim europskim zemljama. Gradski i prigradski željeznički prijevoz naravno da njemu trebamo dati posebnu pozornost, revidirati vozne redove za koje s pravom zasigurno mogu reći da su zastarjeli i nefunkcionalni. Naravno tu se radi o povećanju učestalosti linija, modernizaciji flote željezničkih vozila, modernizaciju željezničke infrastrukture, ali tu su i veliki potencijali za naše luke, jednom riječju prilika za oporavak i napredak našega gospodarstva i sigurna sam da ćemo u ovom desetogodišnjem planu nacionalne razvojne strategije zasigurno imati pomaka kada je u pitanju i naša željeznica. Hvala.
Hvala. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Tomislava Okroša.
Poštovani potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicima. Kolegice, vi ste se u svojoj raspravi osvrnuli na nacionalnu razvoju strategiju i održivu mobilnost gdje je vidljivo koje će tu prednosti biti za RH, pogotovo mislim na ulaganje u prometni sektor i kako ćemo omogućiti kvalitetni iskorak prema razvijenim zemljama EU. Isto tako zanima me i prvenstveno mislim na željezničku infrastrukturu i koje su tu prilike za RH?
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepa. Da, evo ja sam se u svojoj raspravi osvrnula na nacionalnu razvojnu strategiju, razvojni smjer zelena i digitalna tranzicija odnosno, cilj 10 održiva mobilnost, vidimo da će se ulaganjem u prometni sektor omogućiti kvalitetan iskorak prema raznim zemljama EU. Naravno da se tu radi o modernizaciji i izgradnji željezničkih pruga, promicanjem integriranog urbanog prijevoza naravno i prijevoza željeznicom, a tu je svakako prilika i za naše gospodarstvo.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice. Ovim zakonom se samo prepisuje uredba koja je trebala biti unesena direktiva 2012., znači ovo je ispravljanje greške koja je trebala biti unesena. A ja bih vam samo rekao što se tiče, dobro ste rekli da je u strategiji do 2030.g. značaj željezničkog prijevoza ekološki i svi drugi aspekti. Međutim, evo ja vam imam program do 2030., Split-Zagreb niti jedan projekat nema, a dva sata je sporija. Znači sad sporiji brzi vlak od Splita do Zagreba nego 2007.g. i ne samo to nego 2005.do danas nisu uložili niti kune, i ne samo to nego su Dalmaciji i Lici poslali čestitku za Božić ovaj, prošli gdje su ukinuli jedini noćni vlak koji je vozio od 1925.g. kada je povezan Zagreb-Split. A u strategiji nema ništa, nula, zero.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega slažem se sa vama da su HŽ zasigurno u lošijem stanju nego su to u zemljama EU, ali jednako tako benefite ne možemo vidjeti niti ih očekivati danas. A nacionalna razvojna strategija je u planu za deset godina i sigurna sam da ćemo u nekim raspravama, možda ne vi i ja ovdje, ali neki drugi zastupnici kada budu raspravljali o njoj vidjeti pomake koji se tiču naravno željeznice i željezničkih usluga.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Petir.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Uvažena zastupnice. Vi ste govorili o tome da je jako važno da naše zakonodavstvo bude usklađeno sa onim EU, pa se tako i ovaj zakon usklađuje. No važno je tu spomenuti i određene elemente osim nacionalne razvojne strategije da ustvari Europa kroz svoj zeleni plan, ali i kroz Strategiju o održivoj i pametnoj mobilnosti želi postići klimatsku neutralnost i da tu željeznice imaju svoju posebnu ulogu. Smatrate li da sa ulaganjima koja su predviđena do 2030.g. od 3,5 milijarde eura u modernizaciju HŽ možemo doprinijeti ostvarenju tog cilja klimatske neutralnosti? Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice, da evo kao što sam rekla da je glavni cilj 4. željezničkog paketa uspostava jedinstvenog europskog tržišta, ali i stvaranje okvira za konkurentnost željeznica, ali ono što je najbitnije naravno tu je ovaj zeleni paket odnosno kako bismo smanjili emisiju ispušnih plinova tu i RH i svi mi naravno da trebamo uložiti znatne napore. Ali evo prilika su i značajna sredstva koje RH ima na raspolaganju iz europskih fondova da učinimo iskorak i da napravimo poboljšanje naravno u kvaliteti i čistoći zraka. A znamo i sami da je željeznica čišća ali i puno jeftinija od cestovnog prometa.
Repliku ima poštovani zastupnik Ćosić.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnice Maksimčuk, dolazite iz Brodsko-posavske županije iz Grada Slavonskog Broda i vjerujem da se sjećate kakav je bio promet na željezničkom tada 10.koridoru sada RH1, išao je vlak za vlakom iz Zapadne Europe prema Bliskom Istoku i nazad i prevozio je teret i robu, a tranzitni promet i prigradski promet je bio značajan. Ja mislim da je bio dominantan tada cestovni promet. U Domovinskom ratu je to da kažem sve nestao je taj promet i nije se vrati na željeznicu na taj koridor zbog vjerujem zbog infrastrukture i naše u RH, ali i u Srbiji i Makedoniji. Kakva su vaša razmišljanja odnosno kakvi su benefiti građana Brodsko-posavske županije, poduzetnika od modernizacije željezničke infrastrukture?
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega, da pa uvijek smo najvažniji koridor u pogledu putničkog prometa, ali jednako tako i teretnog prolazi kroz Grad Slavonski Brod, svjesni činjenice da je nekad do devedesetih godina doista promet roba i usluga, ali naravno i putnika na našem željezničkom kolodvoru bio enormno velik odnosno tko zna koliko puta veći nego trenutno. Ali evo ovo je prilika da modernizacijom pruga, povećanjem brzina, podizanjem razine sigurnosti, bolje povezanosti vide priliku i naši gospodarstvenici. Mi znamo da se nalazimo na odličnoj zemljopisnoj točki grad Slavonski Brod, naravno tu su benefiti koje ako ulaganjem u željezničke usluge možemo imati i od naše luke Slavonski Brod od koje očekujemo naravno svi mi stanovnici grada Slavonskog Broda da čim prije osjetimo naravno kroz transporte i kroz nova zapošljavanja [[Upadica: Hvala.]] ljudi u tom gradu.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Šimičevića.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice, ovo su zapravo usklađivanja pravne i jezične terminologije, ali kako sam već rekao ovo je krenulo u izvješće o stanju i radu HŽ-a, pa evo moje pitanje na tom tragu s obzirom da smo sad uskladili zakonodavstvo EU i naše, postoji li sad veća šansa da će Hrvatska sa svojim programima aplicirati prema EU i da li ćemo mi hrvatske željeznice učiniti konkurentima s obzirom na stanje koje je trenutno sada u HŽ-u.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Pa da vidimo da je ovo u biti usklađivanje odnosno naime ovdje se radi o povredi gdje je Hrvatska dužna izmijeniti svoj Članak 61. Zakona o željeznici, ali naravno da je ovo prilika da HŽ, ovdje je prilika da u sredstvima koje imamo na raspolaganju iz europskih fondova, smanjimo jaz između kvalitete željezničkih i cestovnih usluga, naravno moramo poboljšati i našu infrastrukturu željezničkih usluga, ali svakako to je i ono što ponavljam, najbitnije je da smanjimo emisiju ispušnih plinova što je naravno vrlo bitno i čime je europska zajednica dala veliki obol.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Blažević.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice vi ste u svom izlaganju dobro prepoznali željeznicu kao pokretač razvoja i danas o tome dosta pričamo, sve je to u skladu s nacionalnom razvojnom strategijom i mogu se samo složiti. Spomenuli ste u jednom dijelu i vozne redove kao nefunkcionalne tako, a čuli smo danas da su problemi zastarjele kompozicije, loša infrastruktura. Lokalno stanovništvo kao problem u stvari ističe neprilagođene vozne redove. Mene zanima da li vi smatrate da bi danas funkcionalniji ili prilagođeniji vozni redovi u stvari pridonijeli povećanju željezničkog prijevoza putnika ali danas, dakle ne u nekakvoj budućnosti kada budu modernizirane prometnice željeznice.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Da, hvala lijepo evo uvažena kolegice da, smatram da su zasigurno zastarjeli i nefunkcionalni vozni redovi koje imamo, to su prethodni govornici rekli u svojoj raspravi, ali za ovako nešto ne trebaju nam niti dodatni financijski troškovi. Tu nam treba samo razumno planiranje prometa odnosno usklađivanje voznih redova sa potrebama stanovnika odnosno putnika koji su, koji putuju na tim dionicama. Evo u biti samo vrlo malo, evo iz HŽ-a ako budu slušali ovu raspravu, znači uskladite vozne redove zasigurno ćete napraviti jedan mali pomak u željezničkim uslugama.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Posavec Krivec.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice, sa puno teza ćemo se složiti. Jedna od tih teza je i da je u Europi u porastu tzv. kombinirani transport. Znači da se koristi više prijevoznih sredstava da bi se roba sa pozicije A dovela na poziciju B jer je to ekološki prihvatljivije, manje zagađuje okolinu itd. I sad kad gledamo s tog aspekta onda Hrvatska ima izrazito dobar prometno zemljopisni položaj s obzirom na ova dva značajna koridora, koridor 10 i koridor 5C. E pa sad mene zanima obzirom da vi dolazite iz 5.-te izborne jedinice, zanima me obzirom na ovu riječnu luku koja je pored Slavonskog Broda njeni kapaciteti, zanima me i s obzirom na potencijal same Slavonije i ovih tranzita. Da li vi imate nekih spoznaja što je sa našim rola terminalom, da li je on u funkciji, on je izgrađen, ako nije u funkciji zašto nije u funkciji, ne bi li sa njim Hrvatska u ovom trenutku bila puno, puno konkurentnija?
Hvala. Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepo. Da uvažena kolegice smatram da aktiviranjem rolo terminala zasigurno bismo dobili poboljšanje u kvaliteti usluga prijevoza, ali i kao što ste rekli da ja dolazim iz Slavonskog Broda odnosno iz 5.-te izborne jedinice i povijesno najvažnijeg koridora u pogledu putničkog prometa koji zasigurno sada nije takav, ali evo sigurna sam da ćemo ulaganjem sredstava koja imamo na raspolaganju željeznicu vratiti barem na onakve kakve, na onakve položaje kakve smo imali '90.-tih godina kada se zasigurno brže ali, brže putovalo ali i imali smo veći protok putnika i robe na željeznici, a samim time ćemo dobiti puno više u onom ekološkom dijelu jer svjesni smo toga da Europa ulaže puno sredstava u tzv. zeleni prijevoz i mislim da ga i RH treba ovaj čim prije uvrstiti jel u svoj [[Upadica: Hvala.]] vid prijevoza.
Posljednja replika poštovanog zastupnika Bileka.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice ja mislim da ste rekli puno, puno dobrih stvari u svom izlaganju. Onaj dio što definitivno isto moramo razumjeti je to da ne mogu sve pruge biti rentabilne, pogotovo one pruge u ruralnom području gdje za prijevoz putnika treba biti i sufinanciranje i sad je pitanje da li možemo iz europskih sredstava isto dobiti mogućnost sufinanciranja karata za, barem za one kategorije đaka ili umirovljenika, a isto tako problematika koju ste dobro spomenuli je i problematika voznog reda. Evo slažem se sa kolegicom Anamarijom koja je maloprije isto vama uputila repliku gdje kvalitetnijim znači usklađivanjem voznog reda definitivno možemo povećati i količinu i broj znači ljudi koji će se voziti sa željeznicama. Evo ja znam i sam iz našeg grada idu, kod kolegice Anamarije puno i studenata znači učenika u medicinsku školu, ali isto tako i onaj dio usklađivanja prema spoju sa Banovom Jarugom i prugom dalje prema Zagrebu.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepo. Pa evo uvaženi kolega ja ću se osvrnuti kroz vašu repliku, ali osvrnut ću se na moju županiju. Kroz gotovo cijelu Brodsko-posavsku županiju proteže se izgrađena odnosno postojeća željeznička pruga koridor RH1 i koridor Vc koji se uz minimalna ulaganja naravno moglo koristiti za organizaciju kvalitetnijeg prijevoza putnika pa je tu naravno i prijevoz učenika. Ali evo opet ću se vratiti na nefunkcionalne i zastarjele vozne redove koji bi zasigurno kada bi se ljudi iz HŽ-a potrudili da ih revidiraju doprinijeli poboljšanju usluge prijevoza što učenika, što radnika i onih ljudi koji još uvijek vole i voze se željeznicom.
Hvala lijepo. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Siniše Jenkača. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Pa evo danas je puno rečeno na ovu temu, sama izmjena zakona je tehničke prirode da bi našim željeznicama omogućilo bolje funkcioniranje i rješavanje tekuće problematike. Kao što su se i ostale kolegice i kolege osvrnuli na stanje u željeznicama tako ću i ja reći nekoliko riječi o tome i osvrnut ću se malo na neke regionalne probleme, pogotovo na Sjeverozapadni dio Hrvatske i problematiku normalno željezničkog prijevoza. Danas se nalazimo nekako 30 godina od osnutka i od osamostaljenja države i u tih 30 godina RH ulagala je pretežno u cestovnu infrastrukturu. Možemo reći da se nalazimo na jednoj prekretnici gdje se postavlja pitanje u kojem smjeru krenuti i evo drago mi je da konačno možemo reći, tu su se više-manje svi usuglasili i svi znamo problematiku željeznica da se konačno nakon 30, a i više od 30 godina kreće u investicije u infrastrukturu željezničkog prometa kako teretnog tako i sveg ostalog. Tu smo mogli postaviti pitanje da li je to potrebno ili nije potrebno, ali znamo, a i kolegica Maksimčuk je govorila o Strategiji razvoja EU koja upravo govori na tom tragu da se treba smanjivati cestovni promet, a da se treba povećavati taj upravo željeznički promet ili kombinirani promet i tu mi nemamo druge alternative. Mi smo sada kolegice i kolege na jednom početku kao što smo i prije 30 godina bili na početku kada smo govorili o spajanju Zagreba i Splita i ostalih gradova Hrvatske sa centrom itd., tako da puna podrška ministarstvu. Sada je prilika kada se nude europski fondovi da se to iskoristi i ako se neće danas to iskoristiti jednostavno bit ćemo za deset godina primorani da ukinemo željeznički promet i više taj promet neće imati smisla. Modernizacija je vrlo važna i evo ja se nadam da se promišlja i o onim rutama o kojima se možda do sada nije promišljalo i da će se ministarstvo i željeznice staviti još više u promišljanja i kao što smo čuli od kolega i ovih pravaca koji možda nisu toliko rentabilni, ali su vrlo važni za život i vrlo su važni za povezivanje sa Zagrebom ostalih dijelova RH. Ja ću navesti jedan interesantan primjer koji je potpuno drugačiji od našeg primjera u Hrvatskoj, recimo naša susjedna Italija gdje je tamo '99. ne znajući došli smo iz Zagreba sa autobusom do Firence, evo znate Firenca poznati grad, jedan od deset najvećih gradova u Italiji, preko 360.000 stanovnika i tražili smo autobusni smjer tj. rutu autobusnu tj. na autobusnom kolodvoru za Livorno. Livorno je jedna ogromna luka, terminali na toj luci su vam preko 30 km dugi, takvog nečeg u Hrvatskoj uopće nema i tko to nije vidio teško si to može zamisliti, ali nema autobusnog prometa od Firence znači jednog centra kulture Italije do LIvorna luke iz koje plove stotine brodova dnevno, cargo promet itd. to je nešto nevjerojatno, nema nego morate ići na željeznicu. Znači ima samo željeznički promet kako onaj putnički tako i onaj teretni nema autobusnog prometa. Evo, to je ono što smo tu čuli jedan kombinirani pristup, nažalost mi 30 godina razvijali smo ili na sreću razvijali smo prvo ono što smo mogli razvijati i sada normalno vidite u situaciji u kojoj jesmo, drugačije i teško da može biti. I evo puna podrška ministarstvu da krene dalje. Ali evo ja bih aplicirao na neki način da se razmišlja i o prugi Zaprešić-Zabok-Varaždin-Čakovec da se razmišlja i o željezničkim stanicama koje se nalaze na [[Upadica: Hvala lijepa.]] toj pruzi jer su u dosta lošem stanju.
Hvala kolega Jenkač. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Pavića.
Poštovani zastupniče. Ja bih vas molio zapravo za jedan komentar. Zašto? Zato što ste istovremeno i čelnik lokalne samouprave, imate tamo prugu, a znamo da trenutno imamo problem pogotovo sa prugama koje vode prema ruralnim dijelovima. I nažalost ukoliko nešto ne poduzmemo te ćemo pruge morati nažalost ugasiti i te linije neće više voziti. Kao čelnik lokalne samouprave mislim da možete utjecati i vi i utjecati na svoje kolege da se primjerice prijevoz učenika u osnovne i srednje škole iz ruralnih dijelova u centre, kao što je Varaždin, kao što je Novi Marof ili recimo Ivanec da se to aktivira na način da se umjesto autobusa koji su trenutno u vlasništvu privatnih poduzetnika, da se to prebaci na željeznicu. Da li ima takvih aktivnosti, da li ste o tome razmišljali i da li vaši kolege na tome rade?
Poštovani zastupnik Jenkač.
Hvala. Evo, upravo je to ono sa čime sam htio i završiti. Važnosti tih pruga i važnost lokalne pruge evo Novi Marof – Varaždin, pa i do Ivanca i do Ludbrega itd., normalno mi sa lokalne razine subvencioniramo, ali teško je danas kada smo od prije 20 godina imali situaciju da su 2/3 đaka, učenika koji su išli iz Novog Marofa u Varaždin putovali su vlakom, danas pa evo možemo reći 95% putuje autobusom. Trendovi o kojima sam govorio promijenili su se i danas je vrlo teško mijenjati te trendove i upravo ovakva modernizacija pruga će možda i nadam se da hoće i promijeniti te trendove da će te pruge ponovno biti rentabilne i da će biti što više upotrebljive.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Šimičevića.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega vi ste u svom nastupu govorili da se u zemlju 30 godina ulagalo u hrvatske autoceste i možemo biti ponosni što imao tako dobre autoceste i da je sad vrijeme i da se ulaže i u željeznicu. Pa što vi mislite da li će ove izmjene i dopune zakona, usklađivanje dati vjetar u leđa i da li ćemo mi u slijedećih 30 godina moći doista doseći razinu autocesta koje imamo nasuprot željeznicama koje sad nisu u takvom stanju?
Poštovani zastupnik Jenkač.
Pa izmjena je tehničke naravi, sigurno kao što i sam tekst govori doprinosi poboljšanju funkcioniranja unutar željezničkog prometa i sigurno će olakšavati ono što treba onima koji gospodare i koji reguliraju da mogu lakše rješavati te probleme. Naravno, za 30 godina ja vjerujem, a evo nadamo se da ćemo i to doživjeti svi zajedno da će naše željeznice doći na razinu današnjih naših autocesta, državnih cesta pa i županijskih i lokalnih cesta i da ćemo evo kao što koristimo, da ćemo iskoristiti još više te mogućnosti koje nam pruža EU upravo u ulaganje kako u ove važne pravce tako i onda u ove lokalne pravce jer svi su oni na kraju krajeva važni i doprinose razvoju i gospodarstva i turizma kompletne nam države.
Poštovana zastupnica Petir ima repliku.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Jenkač govorili ste i o nedostupnosti mobilnosti stanovnicima ruralnih područja i tu je važno spomenuti kako bi željeznice itekako mogle biti jedan od dobrih oblika prometovanja upravo za ta područja. Tim više što evo znamo da kroz fondove 3,5 milijardi EUR-a bit će izdvojeno u modernizaciju željeznica, a s druge strane evo ovih dana je došla vijest da će iz Fonda za regionalni razvoj svaka država članica 5% sredstava trebati upravo u razvoj pametnih sela, pa mislite li da kroz podrživu mobilnosti i koncept pametnih sela možemo pomoći stanovnicima ruralnih područja da imaju jednake standarde i kvalitetniji život?
Poštovani zastupnik Jenkač.
Naravno da hoće, tamo gdje je cestovna povezanost slabija, a željeznička povezanost postoji ona će sigurno doprinijeti boljem razvoju i hrvatskog sela. Nekada je evo bila tradicija putovanja iz ruralnih područja u Zagreb i evo mogu potvrditi priču moje bake koja je putovala vlakom i prodavala u Zagrebu poljoprivredne proizvode. To su činili mnogi i evo nadamo se da će investicije u željeznice i dodatno osnažiti naravno i poljoprivredu. Kada govorimo o investicijama u željeznici i poljoprivredi tu se pogotovo vežemo na one velike poljoprivredne proizvođače koji koriste onaj Cargo prijevoz i za koje je vrlo važno da je dostupnost željeznice i da mogu na lakše načine [[Upadica: Hvala.]] ne samo koristiti željeznice nego i dobiti [[Upadica: Hvala.]] pruge na svoje …
Imamo repliku i poštovanog zastupnika Štromara, hvala.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega zastupniče govorili ste o rentabilnim, nerentabilnim prugama, ima jedna pruga i baš me zanima koliko puta ste tom prugom išli na posao u Zagreb, Novi Marof-Zabok-Zagreb, vrlo kratka ali traje put više od 2 sata. Nekad je bila, ti vlakovi su bili puni studenata prije 30-tak godina put je trajao najbrži 2 sata i 15, 2,30, sad je isto, isto traje. Ajde nadajmo se Zaprešić-Zabok bit će uskoro završena, skratit će se put, ali mislim da trebamo svi zajedno forsirati da ta pruga i u drugom dijelu bude od Zaboka do Novog Marofa i do Varaždina elektrificirana, da se urede sve autobusne stanice i da bude puno rentabilnija i naravno da privuče čim više putnika.
Poštovani zastupnik Jenkač.
Evo hvala kolega Štromar, pa tako je evo na kraju rasprave spomenuo sam i prugu Zaprešić-Čakovec. Kao što ste i sami rekli ona je djelomično obnovljena, elektrificirana ako se ne varam Zaprešić-Zabok, ali za nas iz Varaždinske županije pa onda i ostalog dijela, jugoistočnog dijela Krapinsko-zagorske županije vrlo je važno da HŽ nastavi sa modernizacijom. Kao što ste i sami rekli nekada je ta pruga i ti vagoni i te željezničke stanice bile su pune i studenata i školaraca i zaposlenika, nažalost brzina gibanja po toj pruzi je i ostala i dalje ista, ali sa investicijom u tu prugu to se sigurno može promijeniti. I na toj pruzi je spoj prema Budimpešti tako da je ona i važna kao turistička pruga i poveznica prema Zagrebu, [[Upadica: Hvala]] ali i ostale dijelove Hrvatske.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Štromara, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo govorimo o jednom zakonu, više nomotehničkih i tehničkih karakteristika, ali svi govorimo o stvarnom problemu u HŽ-u u samoj mobilnosti pomoću željeznica i svi imamo istu želju, a to je da čim više prometa u budućnosti bude preko željeznica, manje automobilima, manje avionima, manje kamionima. Zašto? Zato jer je najmanje emisije stakleničkih plinova, ako se dobro organizira i najjeftiniji prijevoz, a ako se još bolje organizira i najbrži prijevoz od točke A do točke B. Slažem se u potpunosti da su bitni veliki projekti, zapostavljene su HŽ, pruge su zapostavljene godinama, godinama i treba ih revitalizirati. Za to su ogromna sredstva predviđena, osigurana, ali znamo i da imamo problema sa izvođačima, na natječajima dobimo izvođače, oni su spori, ne rade brzinom kojom je dogovoreno, nemamo adekvatne ponude i onda se borimo oko toga, a zapostavljamo one manje pruge koje su možda nekima i mnogo bitnije, sada su nerentabilne, ali bi i mogle biti puno rentabilnije. Sigurno kada bi se te pruge energetske obnovile tj. kad bi se omogućila struja, kad bi se elektrificirale, da bi bile i jeftinije, sigurno onda i brže, a opet bi se smanjila štetnost i smanjila bi se emisija stakleničkih plinova. Pozitivno je da se to radi baš na pruzi od Zaboka do Zaprešića u intenzivnom tijeku, a mislim da bi trebali vrlo brzo krenuti i u druge dijelove te pruge do Čakovca, konkretno Varaždin-Čakovec, pa onda Varaždin-Novi Marof do Zaboka i sigurno bi se vratili u ono doba od prije 30-tak, 35.g., prije kao što je rekao saborski zastupnik Jenkač kad su mnogi i djeca i studenti i radnici koristili upravo željeznicu, onda je autom trebalo više od 2 sata do Zagreba, ali vlakom 2,5 sata. Sad kad nam autom treba 45 minuta treba sigurno smanjiti i željeznički prijevoz, povećat brzine, smanjit rokove i bit efikasniji i bolji. To isto govorim i o jednoj pruzi, a to je Varaždin-Koprivnica, od Koprivnice do Zagreba super brzina, ali kad bi se još ova modernizirala bilo bi i efikasnije nekima građanima ić na posao u Zagreb iz Varaždina preko Koprivnice. Mi moramo vratiti povjerenje putnicima u željeznice. Kako to napraviti? Modernizacijom, brzinom, sigurnošću u željeznici i boljom mobilnošću na način da imamo više, u voznom redu više polazaka, da imamo u kritičnim terminima i ne samo svakih sat vremena nego pola sata, da imamo i kasnije u voznom redu polaske i dolaske, posebno polaske iz velikih gradova kasnije prema ruralnim dijelovima, a i ranije ujutro da se kreće iz ruralnih dijelova u velike gradove. Ja sam siguran da ćemo svi podržati ovaj zakon, a pred vama u ministarstvu i HŽ-u je jedan veliki, veliki posao, ja vam želim puno uspjeha.
Hvala. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Bileka.
Evo kolega Štromar, lijepo ste to rekli, stvarno neke pruge pogotovo one u ruralnim područjima i za putnički promet teško da će bit rentabilne. Međutim, ako te pruge uz ne tako velike investicije može, na njih se može vratiti teretni promet daleko će biti rentabilnije, a to će koristiti i zaštiti okoliša i sve ostalo. Naravno, neke od njih mogu bit elektrificirane, al recimo primjer ovoga pruge Virovitica-Banova Jaruga spoj preko Daruvara pogotovo onaj dio što sam spominjao i prije u izlaganju znači kod općine Sirač gdje imamo vijadukt „Krndija“ čija investicija je možda ravna nekih 10-tak-15-tak investicije rekonstrukcije kilometara ceste koju na stotine kamiona uništavaju na dužini od 100 km jer teretni prijevoz ne može ići tim dijelom gdje definitivno treba je i polako otkad je i taj vijadukt „Krndija“ u operativnom programu vlade ja se nadam da će se on i u kratkom vremenu riješiti. Hvala.
Poštovani zastupnik Štromar.
Hvala lijepa. Kolega Bilek, evo ima jedan primjer u Sloveniji, potpuno nerentabilna pruga od Ormoža do Ljutomera, o tome znam jer tamo jako blizu živim, do prije 10-tak godina je bila potpuno nerentabilna, a ulaganjem baš u elektrifikaciju ona je postala rentabilna i za teret i za građane, puno su brži vlakovi i puno više se koristi.
Repliku ima i poštovani zastupnik Klarić.
Uvaženi kolega, kad bi raspravljali o onome što je tema ovih izmjena i dopuna ovog zakona završili bi vjerojatno za 15-20 minuta jer se radi o samo jednoj izmjeni, praktički o jednoj rečenici, o jednom članku gdje se od Infrastrukture prijevoznicima omogućava davanje trasa prema voznom redu da bi koristili našu prugu. No dobro je da rasprava traje ovoliko, dobro je da ste i vi istaknuli probleme koji su vezani i vaše promišljanje vezano za željeznicu jer se na taj način ističe i svima nama i hrvatskoj javnosti problem HŽ-a i ono što je nužno napraviti u narednim godinama vezano i za modernizaciju i konačno rješenje tog pitanja ravničarske pruge koja je praktički po meni jedini ključ razvoja daljnje željezničke infrastrukture na tom prostoru s obzirom na količinu tereta razvoja riječke luke i svega onog što će značiti ubrzani razvoj gospodarstva, ne samo tog dijela nego onda i šire čitave Hrvatske.
Hvala. Poštovani zastupnik Štromar.
Hvala kolega zastupniče, sigurno da nisu izgubili previše vremena danas ovdje predstavnici Vlade i ministarstva slušajući one probleme koje mi prenosimo ili iskustveno sami od sebe ili od ljudi koje zastupamo u ovom saboru. Ja sam siguran da oni znaju za sve te probleme. Ja sam siguran da oni rade da riješe te probleme, ali dobro je i da javnost zna i da čujemo i da znamo da su nam željeznice izuzetno bitne i sva ona neulaganja u zadnjih 30-tak, a možda i više godina trebamo sad nadomjestiti u vrlo kratkom roku da budemo efikasni, brži i bolji.
Hvala lijepo. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Borića.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, izmjene i dopune Zakona o željeznici su vrlo kratke u dva članka i mislim da ovaj jedan koji je trebalo uskladiti sa direktivom malo bolje nego što je to bilo je izazvalo i ok dobru raspravu danas. Mislim da su željeznice uvijek bile dobra rasprava u sabornici jer svi primjećujemo ono što ne valja i naravno da želimo ovaj doprinijeti kroz rasprave da i ministarstvo čuje što to ne valja na našim željeznicama iako se s nekim raspravama ne bih složio jer su negativne i ne doprinose apsolutno ničemu osim pokušaja pojedinaca pogotovo iz jednog kluba da obezvrijede svaki napor bilo kojeg ministara i Vlade na nešto na tom području učine. Zakon u jednom članku jasno je rekao da treba se uskladiti s obzirom na očito nedoumice koje nastaju kada više njih traži na određenom prostoru tj. na željeznici svoje kapacitete i onda smo imali neke probleme, ali mislim da je poprilično jasno to treba sada rješavati u nekih 10 dana, ako ne onda ide žalba regulatornom tijelu HACOM-u pa vjerojatno onda oni to riješe u daljem procesu. Ok, mislim da o željeznicama zaista treba govoriti jer smo mi država 30-tak godina koja je zaista u infrastrukturi napravila veliki pomak. Možemo govoriti svatko iz svog kuta, ali razdoblje '90.-tih nismo mogli, nakon toga 2000., 2011., '12., to je bilo razdoblje gradnje autocesta, gradnje državnih luka u pomorstvu, a nakon toga kad smo ušli u EU otvorio se prostor da moderniziramo zračne luke, a svakako uredimo pitanje željeznica. Koliko to košta? Veliki su to iznosi same autoceste preko 1000 km, preko 30-tak milijardi kuna naših sredstava, naših zajmova, naših kredita. Ovdje nam je podosta toga jasnije i bolje nam je da možemo iskoristiti sredstava europskih fondova i to se po meni radi. Nije lako upravljati sa gotovo 2600 km željeznica od čega je svega 40% ili 980 km elektrificirano. Međutim, ne slažem se kažem s ovima da se ništa ne radi jer smo pokazalo je to izvješće za 2019.-tu koje imamo nažalost to je zadnje vjerojatno će doći brzo i za 2020.-tu koje će siguran sam s obzirom na stanje koje smo imali pokazati možda i lošije rezultate. 2019.-ta, 2019.-ta pokazala je određeni oporavak u smislu upotrebe željeznica posebno u teretnom prijevozu. Mi kroz željeznice tj. željezničkim prometom prevozimo negdje 19,4 miliona putnika, cestovni prijevoz 47 miliona, pomorski prijevoz 15 miliona i zračni prijevoz 2,2 miliona putnika. Vidimo da su tu željeznice na drugom mjestu, da je cestovni prijevoz tj. autoceste su povukle velik dio ajmo reći putnika u tom smjeru i jednostavno željeznice tu ne mogu kao jedan jedini operater moći to konkurirati kako bi to mi htjeli. E sada, što se radi ili se ne radi u zadnjih nekoliko godina ove Vlade. Moram reći da su i neki drugi imali priliku, nažalost nisu, pa onda možemo reći da smo do sada završili 3 dionice ukupno 62 km duge 125 miliona kuna, 125 miliona EUR-a, znači negdje gotovo milijardu kuna uloga od ne znam dionica Grade, Sv.Ivan Žabno, Vinkovci, Tovarnik, Okučani, Novska. Čisto da ne ostane da se ništa ne radi. Sada je u, govorimo o radovima u tijeku Zaprešić-Zabok 24 km, Dugo Selo-Križevci 38 km, Križevci-Koprivnica 42 km, Vinkovci-Vukovar 19 km plus radovi na dva terminala u luci Rijeka, znači zajedno sa lučkom upravom imamo i Brajdicu i Zagrebačko pristanište. Sveukupno trenutačno u izgradnji 123 km pruga ukupna vrijednost gotovo 690 miliona EUR-a. S time da ovaj dio Rijeke samo ovaj lučki dio gotovo 58 miliona EUR-a. To je novac respektabilan koji se ulaže trenutačno gotovo preko 5 milijardi kuna projekata. Za one koji kažu da se ništa ne radi zato jer su u Dalmaciji, a oni ništa nisu doprinijeli upravo tome da se išta u toj Dalmaciji radi, ali naravno ovdje su najglasniji. U projektiranju imamo 6 dionica, gotovo 439 km pruga koje će se obnoviti ili izgraditi i njihova vrijednost sigurno će prijeći gotovo milijardu EUR-a vrijednosti što je zasigurno ono što mu mi težimo. U ovih 10 slijedećih godina vratiti željeznici njezin značaj i oni koji govore da se ništa ne radi, govore krivo i lažu. Gospodin Bulj ne govori istinu i jednostavno je situacija takva da je sada upravo koristeći se [[Upadica: Hvala lijepa.]] europskim fondovima krenuo investicijski ciklus [[Upadica: Hvala, hvala.]] u željeznici.
Hvala lijepa. Kolega Bulj je dignuo povredu Poslovnika. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. Uvažen kolega Borić je povrijedio članak Poslovnika 238. gdje me spomenio u nizu neistina i obmana koje upućuje hrvatskoj javnosti. Projekt do 2030. je za Dalmaciju nula, evo ga za europski projekt, nula Split-Zagreb, nula. I ukinuli ste nam tu prugu, ukinuli ste nam jedinu poveznicu noćnu liniju Split-Zagreb.
Kolega Bulj, ovo nije povreda Poslovnika dobivate opomenu. Idemo na replike kojih ima dosta, prva je poštovanog zastupnika Klarića.
Uvaženi kolega Borić. Kad smo već proširili temu sa samih izmjena i dopuna ovog zakona vezano samo za taj jedan članak na priču o željeznicama, dobro je da ste spomenuli viziju i strategiju koju je zauzela hrvatska Vlada u ovom trenutku konačno, unatoč svim prijašnjim pokušajima raznoraznih vlada, ali ovdje je jedan bitan povijesni podatak, da je recimo 1868.g. u godinu i pol dana odabrana trasa, isprojektirana trasa i pokrenulo se gradilište za gradnju pruge od Zagreba do Rijeke gdje je radilo 23.000 ljudi za svega nekoliko godina ona je bila izgrađena. Zbog čega? iz razloga što je željeznica krvotok i bez nje nezamisliv razvoj gospodarstva u to vrijeme bio na tom području. Dakle, uz autoceste uz sve ovo što se u ovom trenutku gradi, Pelješkog mosta, tunela kroz Učku, planiranja ravničarske pruge od [[Upadica: Hvala.]] Zagreba do Rijeke se vidi osmišljena strategija [[Upadica: Hvala lijepa.]]
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Borić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Klarić, mi smo ovdje podosta prošli u ovom Saboru pa i ovakvih rasprava kao što ih ima kolega Bulj koji ništa nije napravio za Dalmaciju osim za sebe kao i kolega Grmoja i svi ostali. Njihov doprinos se mjeri u nuli u bilo čemu. Imali su čak i dva puta vlast pa nisu htjeli biti na vlasti, rekli su da je bolje biti u hladovini, da je bolje biti u hladovini i kritizirat. Imali su priliku, oni se čak ni ovog resora nisu ni sjetili, tako da o tome što se radi. Ja sam nabrojao ono što se radi, preko 5 milijardi kuna investicija trenutačno u 123 km novih ili obnavljanje postojećih trasa željeznica, a ono što se projektira je još četiri puta više i to je ono što nas čeka u sljedećih deset godina i čeka nas uz pomoć sredstava koje nismo imali od 2000. do 2011. ili 2012., 2013. kada smo ušli u EU na raspolaganju, da autoceste možda gradimo na taj način. To oni ne razumiju i smatraju da je najvažnija priča o željeznici koliko se brzo vozimo od kojeg mjesta do kojeg mjesta.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Grba Bujević.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Uvaženi državni tajniče. Kolega Boriću, još je jedan važan projekt za spomenuti, za vrijeme mandata ove Vlade RH je taj projekt rekonstrukcija postojećih i izgradnja drugog kolosijeka na dionici Hrvatski Leskovac-Karlovac, dionice koja je duga 44 km i na važnoj je trasi pruge Zagreb-Rijeka. Ta rekonstrukcija i nadogradnja drugog kolosijeka unaprijed će kvalitetu putovanja kako studenata tako i svih zaposlenika, a u konačnici i druge vrste prometa. U konačnici će doprinijeti i konkurentnosti Luke Rijeka te poboljšati njezinu povezanost sa tržištem Srednje Europe. Projekt je vrijedan skoro 3 milijarde kuna, a 85% se financira sredstvima EU. Ovaj projekt je ujedno i početak izgradnje nizinske pruge Zagreb-Rijeka, to je nešto što je Karlovačka županija si davno želila da se to dogodi, a i vama će se sigurno sviđati zato što je put prema vašem Rabu odnosno Otoku Rabu vodi istom tom prugom i unaprijedit ćemo sve.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepa. Kolegice Grba mi sigurno na Rabu nećemo imati željeznicu, ali ono što je važno reći da se trenutačno projektiraju nekoliko dionica upravo na tom koridoru, Mediteranskom koridoru koji je važan radi tereta najvažnije radi tereta kao i onaj drugi kojeg imamo, a to je koridor Alpe-Zapadni Balkan koji je također važan uglavnom radi tereta. Naravno da mi prijevoz ne smijemo zaboraviti i ovo ulaganje i ugovaranje 21 vlaka u putničkom prijevozu preko milijardu kuna je namjera željeznica da u budućem razdoblju u sljedećih desetak godina kada se ostvare uvjeti i taj prijevoz saživi na puno bolji način nego što to danas funkcionira, ali ne ide kažem preko noći i ne ide zato što mi mislimo da nam je nešto sporo. Teret je pokazao tj. novih nekoliko godina iskustva da smo dobili deset operatera na teretnom prometu, prije nekoliko godina bio je samo jedan, znači da se prostor liberalizira i da ima interesa da se teret prevozi ne samo HŽ Cargo-a nego i mnogih drugih koji žele to raditi jer smatraju da je to isplativo.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Štromara.
… [[Govornik naknadno uključen.]] baš dobro napomenuli koje sve dionice se rade i koliko je sredstava osigurano. Ali je još bitnije ovo što radimo sada, a to je priprema dokumentacije za natječaje koji slijede, osiguravanje sredstava, ali i pripremanje dokumentacije za neke buduće građevinske dozvole za godinu, dvije, tri, a to nije lako doći do toga i mislim da je izuzetno bitno da i o tome govorimo i sa smo optimisti i da ćemo sigurno puno uložiti i imati bolje željeznice.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepa. Kolega Štromar evo zato ću još i ponoviti, nisam naveo u svojoj raspravi, ali ću reći da trenutačno imamo 6 dionica koje su najvažnije i kao takve se projektiraju i tu su angažirani deseci milijuna eura. To nisu jeftini projekti i to nije čak ista razina i autocesta, puno zahtjevnije u smislu projektiranja i izvođenja zbog toga su vrlo važne. Znači Hrvatski Leskovac-Karlovac 44 km, Karlovac-Oštarije 40 km, Oštarije-Škrljevo 114 km, Škrljevo-Rijeka-Jurdani 28 km plus najduža dionica koja se projektira su Okučani-Vinkovci 131 km i Dugo Selo-Novska 82 km, to je tih gotovo 440 km budućih trasa koje će se obnavljati ili nova izgraditi i gotovo preko milijardu samo ovih nekoliko koje su procijenjene, a ja vjerujem da će tu biti i 2 milijarde eura sigurno vrijednosti kada to dođe na red da će se to ostvariti i da je to ispred nas od toga više bježati mi ne možemo.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, drago mi je što ste ovako decidirano naveli što je sve do sada realizirano kako se ne bi plasiralo javnosti netočne informacije. Naravno da mi svi zajedno ponekad možda nismo zadovoljni brzinom kojom se sve realizira, ali isto tako valja reći da se takove stvari ne mogu niti rješavati preko noći. Prije svega su jedinice lokalne i područne samouprave morale uskladit svoje prostorne planove pa to znamo i kod ove nizinske trase pruge da je isto tako to bilo dosta dugotrajno. Što se tiče samog projekta, valja napomenuti da se i ovo što se sada projektira, sufinancira iz kohezijskog fonda sa 85%, što je vrlo veliki postupak, tako da moramo znati da se projekti moraju pripremiti, da to traje vremenski a samim time poslije i javna nabava i sve do realizacije, zaista iziskuje podosta vremena.
Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Jelkovac, ja dolazim iz Primorsko-goranske županije i grad Rijeka je naša najvažnija teretna luka i ona kao takva, jednostavno zaslužuje i najbolju željezničku prugu, mi je zovemo nizinska. Bila je jedna Vlada koja nije ništa napravila, samo su preimenovali tu prugu u brdsko-nizinsku ili brdsko-planinsku ili već kako su je htjeli i ostavili je takvu kakvu jesu. Nisu u nju napravili ništa. Došla je neka druga Vlada i neki drugi ministri, konačna sam sretan da recimo rješavamo pitanje kolodvora u gradu Rijeci koji je izgledao najgore koji postoje u RH, i on će doći svome kraju, tako će doći i ovih 200-tinjak kilometara projektiranih pruga, nizinske pruge koji će naći svoje financiranje u fondu i to je ono što možemo uzet, 85% je dobro, ako nam netko na 10 milijardi da 8,5, to treba uzeti i napraviti ali ne razgovarati na način „vozim se sporije nego prije nekoliko godina, što vi to tamo radite“. Jasno je zbog čega smo spori ali jasno je i da ćemo doći u razdoblje kada ćemo vjerojatno biti i puno brži nego što smo sad.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Maksimčuk.
Hvala lijepo, potpredsjedniče. Uvaženi kolega, evo današnjom konstruktivnom raspravom vidimo koliko smo svi zainteresirani i za poboljšanje usluga i kvalitetu u željeznicama i koliko su nam naše željeznice bitne. Znamo da su naše željezničke usluge lošije i da zaostaju za onima u EU ali vidimo da EU ulaže znatna sredstva i napore u onaj zeleni prijevoz. Modernizacija i izgradnja su dugoročni procesi u koje je RH zaista krenula ali ono što možemo napraviti možda sada i odmah ali bez velikih financijskih ili gotovo nikakvih sredstava je ono što su već moji prethodnici i vaši u raspravama rekli, a to je revidiranje zastarjelih voznih redova, dodavanje novih voznih redova u onim udarnim terminima koje imamo, naravno da bi takvi revidirani vozni redovi skratili čekanje na autobusnim kolodvorima, poboljšali željezničke usluge [[Upadica Reiner: Hvala.]] a to svi mi želimo i ovo je velika prilika za RH da željezničke usluge poboljšamo.
Poštovani zastupnik Borić, izvolite.
Hvala lijepo, uvažena kolegice. Slažem se da ako treba, da tu postoje ljudi koji trebaju revidirati neke vozne redove i napraviti ono što najviše stanovništvu koje koristi putnički prijevoz. Ali ja sam htio danas ovdje usprotiviti se onima koji govore da se na tom prostoru ništa ne događa zato jer su uzeli debelu hladovinu ovdje u Saboru i smatraju da treba izvrijeđati svakoga tko im dođe ovdje u Sabor bez ikakvih papira, argumenata ili činjenica. I zato smo rekli što se radi, što se projektira i što je izgrađeno u ovih nekoliko godina. Nije se radilo puno prije, nije bilo novaca i nije se moglo ali sada su tu sredstva, trebamo ih iskoristiti a da se radi, pokazuje ono što je ugovoreno a to je preko 5 milijardi projekata, ono što se projektira a to su iznosi puno veći od ovih 5 milijardi i zasigurno kad se izgrade tih stotine kilometara željeznica, da će biti prostora za povećanja i prijevoza putnika i brzina i svega ostaloga. Oni koji to ne razumiju danas, neće niti za 10 g., vjerujte.
Hvala lijepo. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Domagoja Price.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Modernizacija željeznica u Hrvatskoj kao što svi znamo, doista je potrebna, vidjeli smo po radu Vlade Ivice Račana, možda i najuspješnije hrvatske Vlade u zadnjih 30 g., kada je modernizirao autocestu Zagreb-Split, koliki je to bio doprinos razvoju hrvatskoga gospodarstva i modernizaciji Hrvatske uopće. Nakon toga nažalost, nije se dogodila velika modernizacija željeznica u Hrvatskoj. Bilo je investicija no bez obzira na sve s obzirom da te investicije nisu bile tako širokog opsega, dogodila se u najboljem slučaju stagnacija. Ono što o željeznicama najčešće možemo čitati kroz medije, natpise, to je ono gdje je neka željeznica i bila i željeznički prijevoz predmet sprdnje zbog sporosti, zbog kašnjenja, nažalost, to je ono što treba promijeniti. Primjer nam je dobar legendarni Samoborček i naziv svi znamo u Hrvatskoj, vlak ne vozi već desetljećima, početak je bio znači kada je stavljen u funkciju još početkom 20. st., tražilo se odobrenje od Franje Josipa, ali eto, to je bilo neko dugo vrijeme. Znači, desetljećima već ne vozi, poznajemo taj naziv, nažalost, danas jedini Samoborček je autobusni prijevoznik. Ono šta apsolutno je potrebno dakle jest modernizacija, za modernizaciju naravno potrebna su sredstva i nadajmo se da ćemo se u budućnosti kao država okrenut tome da krenemo u jače investicije i investicijski ciklus kako bismo okrenuli modernizaciju željeznica. Ono što je također važno, važno je imati racionalno i kvalitetno vodstvo tako da bi se maknula politika da bi se dobro upravljali samim željeznicama tako da bi se na taj način željeznički promet isto poboljšao. Ono što je važno je tržišno natjecanje, čim imamo natjecanje gdje se više sudionika natječe, time se i za same putnike, za same korisnike stvara bolja usluga. Ono što posebno moram istaknut je sigurnost na samim prijelazima. Nažalost, godišnje u Hrvatskoj imamo iz godine u godinu nekoliko poginulih, imamo više desetina ljudi koji imaju teži ili lakše ozljede, tako da je to još nešto s čim doista trebamo obratiti pažnju, sigurnosti kod prijelaza, gdje auti prelaze, znači prugu vlaka. Ono što moramo reći jest kod željezničkog, kod željezničkog prijevoza da je on i dobar za okoliš. Dakle, željeznički prijevoz koristi 2,5 puta manje energije od cestovnog prijevoza što je dobro za zaštitu okoliša, nešto što mi zasigurno želimo kao zemlja, ali moramo računati da otprilike polovicu energenata koje Hrvatska koristi, a kad se radi o nafti i više od polovice uvozimo. Dakle, kao zemlja koja uvozi energiju sigurno je dobro da imamo za prijevoz onaj prijevoz u ovom slučaju željeznički koji troši energiju dakle 2,5 puta manje nego cestovni prijevoz. Ono što moram reći za svako gospodarstvo uvijek važno imati motor ekonomskog razvoja. Motori ekonomskog razvoja uvijek su bili gradovi odnosno da budemo konkretniji metropolitanska područja. Dakle, jedan grad ili možda to nekad mogu biti 2 grada koja su u središtu i oko toga manje gradove i općine unutar kojih su manja mjesta koji su onda motor ekonomskoga razvoja. No, ono što je važno u takvoj situaciji da bude dobar prijevoz. Da ljudi mogu doći od točke A do točke B što kraće, zato nam je potreban među ostalim i željeznički prijevoz i tu posebno moramo istaknuti znači brzinu željeznice koja je važna, ali osim brzine željeznica važna je i dostupnost željeznica. Naime, stanica mora biti dovoljno blizu ljudima da bi ljudi htjeli ići tom vrstom, vrstom prijevoza. Kada sam razgovarao sa ljudima o ovoj temi upozorili su me npr. da je sad tijekom korone u nekim mjestima da se znači reducirao broj voznih redova što je za posljedicu opet imalo znači što bi ljudi išli u više voznih redova sada se skupio taj isti broj ljudi koji je koristio željeznicu u manji broj voznih redova što znači da je veći broj ljudi bio natiskan u manjem, u manjem prostoru što je isto nešto što zasigurno nije pozitivno. Također gužve, gužve su još jedan od problema koje željeznica može pomoći riješiti. Posebno tu za Hrvatsku je važno što smo mi orijentirani najvećim dijelom odnosno dobrim dijelom na turizam. Gotovo petina našeg gospodarstva ovisi o njemu. Znamo da imamo velike gužve tokom ljeta tako da bi kada bismo razvijali željeznice imali bi manje gužve usred ljeta i na autocestama.
Hvala lijepa, imamo niz replika na vaše izlaganje opet. Prva je poštovanog zastupnika Pavića.
Poštovani zastupniče, evo čuli smo i u vašem izlaganju i u nekoliko prijašnjih izlaganja, kao prvo trebamo voditi računa o tome da ne ugasimo dionice koje su trenutno aktivne koliko toliko i da pokušamo aktivirati one koje su se u međuvremenu ugasili ili nema na njima uopće prometa ili je promet smanjen pardon. Vi ste na početku svog izlaganja spomenuli modernizaciju željeznice, modernizaciju nečega što bi, što je vezano za željeznicu. Prema vašem shvaćanju, prema vašem razmišljanju što je najvažnije, što bi se trebalo prvo modernizirati ili možda koje korake poduzimati u toj modernizaciji?
Poštovani zastupnik Prica.
Najvažnije su po meni dvije stvari, koje su podjednako važne. Jedna je brzina, a druga je dostupnost stanica željeznica. Prva stvar brzina u Hrvatskoj više od polovica znači željezničkog prometa je takva da je brzina ispod 80 km, dakle mora postojati brzina koja će ljude dobrim dijelom se radi o ljudima koji idu na posao, ali naravno radi se i o studentima i učenicima ili o prijevozu robe. Znači brzina mora biti što veća kako bi znači sam željeznički promet bio što primamljiviji i što bolje bi mogao znači djelovati za koristi društva. A druga stvar je naravno dostupnost u slučaju da su stanice željeznice udaljene od mjesta gdje netko živi naravno taj netko neće htjeti, neće htjeti ih koristiti. Zato brzina i dostupnost su dvije stvari koje su izrazito, izrazito važne i podjednako su važne po meni.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Borića.
Hvala lijepo. Ja sam htio pohvaliti gospodina Pricu i njegovu konstataciju da je najbolja vlada u povijesti RH onda od 2000. do 2003. i da je ta vlada modernizirala autocestu do Splita ako je modernizacija ostaviti otvoreno gradilište skroz i otići s vlasti to je u redu, mogu prihvatit. Inače je to bio neki posao za neke druge vlade. Tako da otvorena 2005., pa onda 2007. do Šestanovca pa 2008. do Ravče, pa 2011. do Vrgorca, pa 2013. do Ploča. Vjerojatno ste i to vi ovaj napravili i to je u redu kad vi tako konstatirate. Ali onda postavlja se pitanje zašto bi narod smijenio takvu vladu i to vrlo uvjerljivo. Gotovo uvjerljivo kao i Bernardić s obzirom na njegov rezultat ovih, prije nekoliko mjeseci. To ako se sjećate je bilo tako. Tako da vaš pogled na povijest ne odgovara istini samo sam htio popraviti. Što se tiče željeznica idemo u ulaganje i ne trebate biti protiv toga jer željeznice su znači prostor u slijedećih 10 godina da dođemo na razinu autocesta koje imamo danas.
Poštovani zastupnik Prica.
Rekli ste puno netočnih stvari, teško mi je i poloviti što ste sve rekli. Prvo, nitko nije protiv investicija u željeznice dapače samo sam rekao da nažalost nije bila tako velika investicija zbog toga se dogodila jedna stagnacija. Što se tiče gubitka izbora ili dobivanja izbora, gledajte tko je sve dobio ili izgubio izbore, da Račan je izgubio izbore, Sanader ih dobio, ali što danas ljudi misle o Račanu, a što misle o Sanaderu i vašem HDZ-u. Što se tiče toga i oni koji dobro rade svoj posao nekad mogu izgubiti izbore zato što su zatekli zemlju u teškoj situaciji. A što se tiče autoceste Zagreb-Split, da započela je vlada Ivice Račana, to je bio velik uspjeh te vlade, naravno to je bio velik posao tako da nije završen u roku te vlade, ali to je sigurno bila njihova velika zasluga.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Štromara.
Hvala lijepo. Poštovani kolega zastupniče spomenuli ste sigurnost kod prijelaza to sigurno je i danas jedan veliki problem, bio je veliki problem ima puno poginulih i puno stradalih na tim prijelazima, ali i znamo da prilikom rekonstrukcije svake pruge se upravo o tome vodi briga. Kod ovih većih pravih, ogromnih prometnih pravaca je rješenje denivelacija, a dok kod ovih drugih je sigurnosno rješenje uz pomoć semafora ili nekih drugih znakova. Ja sam siguran da će tome i ministarstvo i HŽ o tome sigurno voditi brigu jer svaki je život jako vrijedan.
Poštovani zastupnik Prica.
Mislim slažem se s vama u potpunosti, to dobar dio i hrvatskih građana zna iz vlastitog života iz primjera ako su prelazili pruge znamo koliko to može biti opasno, znamo na žalost da ima desetine i desetine prometnih nesreća godišnje neki sa smrtnim ishodom, nekad sa teškom ili lakšom ozljedom tako da da, definitivno o tome treba voditi računa i nikada, uvijek trebamo ulagati u sigurnost.
Sljedeća replika bit će zastupnika Habijana.
Hvala lijepo. Evo poštovani kolega spomenuli ste sigurnost željezničkih prijelaza, spomenuli ste i dijelom da je došlo do stagnacije ulaganja pa evo ja bih podsjetio prije dva tjedna potpisan je jedan ugovor kojim je 95 pružnih prijelaza će se u narednih godinu dana riješiti, dakle povećati njihova sigurnost, smanjiti broj nesreća, ukupna vrijednost navedenog projekta je 209 milijuna kuna. Pa evo čisto da javnost zna i da govorimo zapravo odnosno istinitosti radi da javnost bude upoznata i da bude svjesna važnosti vrijednosti tog projekta. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Prica.
Ma evo baš jučer sam razgovarao sa jednim prijateljem, ajmo to tako reći, znači sa prijateljem poznanikom koji mi je isto rekao baš u njegovom mjestu gdje prijelaz za aute nažalost takva je situacija da je pruga nažalost malo podignuta i kada želi netko proći s autom to može biti problem u slučaju da se radi o osobi koja je možda i starije dobi ili slabije vozi, mislim doslovno može zapesti na samom prijelazu preko pruge. I naravno da takve stvari treba rješavati i to sigurno nije niti političko pitanje, to je nešto što svi zasigurno podržavamo.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Uvaženi kolega, ne muči nas samo sigurnost pružnih prijelaza o kojima smo više danas razgovarali nego imajući u vidu nesreće koje su se događale, poglavito s mladima i sigurnost stanica koje služe kao odlagališta različitih vagona koja su pod naponom itd. Što mislite da treba učiniti u tom smislu da bi se spriječile nesreće koje su nažalost završavale i sa smrtnim ishodima, mislim kada se mladi penju?
Poštovani zastupnik Prica.
Jasno, ma što se tiče tih stvari tu bi definitivno slušao struku, mislim da politika treba biti tu da otvori priliku za struku da se struka nametne i da rješenje koja struka predloži da se ta rješenja što brže implementiraju. Što se tiče moje današnje rasprave, raspravljali smo o najširem spektru zašto je važna željeznica, zašto je važna ta prometna povezanost. Po meni metropolitanskih područja pa prema manjim gradovima i općinama u njihovoj okolici ovo je bila jedna od tema koje sam se dotakao, ali konkretno za tu temu najvažnije je da slušamo struku i što struka kaže i da se ta rješenja implementiraju.
Repliku ima i poštovana zastupnika Šimunić.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega. Zašto smatrate da je smanjenje voznih redova loše za HŽ za željeznicu? Dolazim iz grada gdje je ovim izmijenjenim voznim redom ukinuto desetak linija u Karlovačkoj županiji od čega čak šest u mom gradu što je onemogućeno mnogim ljudima odlazak na posao, ukinut je tzv. radnički vlak 4401 i 4408, a ujedno je ostao jedan u prijepodnevnim satima u kojem se nitko ne vozi. Smatrate li da je trebalo prije takvih odluka razgovarati sa jedinicama lokalne samouprave kako bi se izbjegle takve situacije i koji to uopće treba biti kriterij da se neka linija ukine, a druga ostane? Hvala.
Poštovani zastupnik Prica.
Smatram da uvijek treba razgovarati da vidimo kako naći najbolje rješenje. Što se tiče smanjenja broja linija, one dovode same građane u probleme. Ako se manji broj linija, primjerice sada kada je bila korona nije to bilo samo u željezničkom prijevozu, to je moglo biti u drugom obliku javnog prijevoza ako se smanji broj linija, ako isti broj ljudi ide na manji broj linija onda se stvara veća gužva, svi znamo zbog epidemioloških razloga zašto je to problem. Znači smanjenjem broja linija za vrijeme korone jednostavno stvara se veća gužva i olakšava se samo širenje korona virusa. A što se tiče ekonomskih posljedica, ekonomske posljedice su takve da jednostavno ona mjesta naselja koja su dalje od velikih sredina ljudi su u teškoj poziciji, ako nemaju prijevoz vlakom moraju koristiti prijevoz autom, troškovi su veći. To može dovesti s vremenom i do daljnjeg ekonomskog opadanja i iseljavanja s tih područja među ostalim posljedicama.
Sljedeća rasprava biti će zastupnika Davora Nađia. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Sabora. Poštovani predsjedavajući, poštovani kolege, poštovani predstavnici Vlade. Evo s obzirom da su ove zakonske izmjene prilično jasne, ja bih kao mnogi prije mene iskoristio ovu priliku pa malo i proširio temu i neću ići previše u to koji su razlozi da nam je željeznički promet u tako lošem stanju, naravno da je to desetljeće neulaganja u infrastrukturu prije svega. No ja bih ipak u ovom izlaganju bio malo konstruktivniji i za početak bih ipak pohvalio napore i promjene koje se posljednjih godina događaju u tom sektoru jer mislim da povećanje ulaganja u obnove određenih dionica bez obzira gdje te obnove bile treba pohvaliti, korištenje eu fondova treba pohvaliti. I u tom duhu s obzirom da je pred nama jedno prilično izdašno razdoblje financiranja tj. potencijalnog financiranja iz fondova EU, nadam se da će se u obzir osim rekonstrukcija postojećih pruga naći i izgradnja uzeti u obzir i izgradnja nekih novih dionica. Pa imali smo tako primjer već nekoliko puta danas spomenut Samoborčeka koji je bio jedan tradicionalan vlak između Zagreba pa preko Svete Nedelje do Samobora, pa evo i prema državnom tajniku još jednom apeliram za izgradnju te pruge. Znam da su se tu pomaknule stvari sa mrtve točke, siguran sam da će sa strane Grada Svete Nedelje biti sluha za suradnju, a nadam se da i između ostalih strana. Taj vlak zasigurno, ta linija bi bila i ekonomski rentabilna ukoliko se gradi koristeći EU fondovima, a i to je vjerujem i jedno od rijetkih područja u našoj zemlji gdje zapravo i u oba doba dana, dakle i ujutro kad se ide na posao i s posla imamo putovanje u oba smjera, dakle i puno ljudi iz Zagreba radi u Svetoj Nedelji, ali i u suprotnom smjeru, tako da siguran sam da bi isplativost te linije posebice što se tiče putničkog prijevoza bila što kroz radni tjedan, ali i vikendom zbog turizma znamo da puno izletnika iz Zagreba ide za Samobor i Sveta Nedelja se posljednjih godina tu značajno digla, ima puno posjeta znamo Rimcu, turistički obilasci, mnogi građani idu i u privatne klinike u Svetu Nedelju tako da vjerujem da bi ta pruga imala smisla. No, ono što bi isto tako spomenuo je i po prostornim planovima planirana obilaznica za teretni i željeznički promet oko Grada Zagreba. Mislim da je to također jedan problem koji se treba adresirati u razdoblju pred nama. Kada gledamo malo šire razvoj generalno putničkog prijevoza u Hrvatskoj, mislim da se tu željeznički putnički prijevoz treba gledati kao dio integriranog prijevoza gdje jednostavno treba uzeti u obzir da na jednom pravcu subvencionirati istovremeno i željeznički i autobusni prijevoz gdje ta jedna linija vozi pored druge nije možda uvijek baš najracionalnije. Tako da možda tu ipak treba tražiti te modele kroz integrirani prijevoz dakle da se povezuje autobus na željeznički prijevoz što će sigurno biti puno interesantnije kada se podigne kvaliteta infrastrukture u željezničkom prometu. Pred kraj bih još spomenuo da kada govorimo o depopulaciji određenih dijelova Hrvatske bolja željeznička infrastruktura sigurno može doprinijeti tome da se ta depopulacija smanji. Evo tu bih samo možda naveo za primjer, primjer grada Slatine to je jedan grad koji je možemo reći prometno odsječen od ostatka Hrvatske, što cestovno, što željeznički izuzetno dugo je potrebno vremenski da se dođe primjerice do Zagreba i brza željeznička veza bi sigurno doprinijela da se manje ljudi iseljava iz tog područja, ali isto tako bi za takav primjer vjerojatno mogli nabrojiti mnoga druga mjesta. S tim da kada govorimo o željezničkom putničkom prijevozu nije tu bit samo brzina putovanja nego i cijene, pa bih i tu apelirao u budućnosti ukoliko se ukaže prilika da se ukine PDV na putnički prijevoz jer mi smo jedina zemlja u EU koja ima ovako visoku stopu. Većina zemalja u EU ima zapravo oslobođen putnički prijevoz [[Upadica: Hvala.]] u željezničkom prometu PDV-a.
Imamo repliku poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Mislite li da u situaciji u kojoj se Hrvatska nalazi gdje je željeznički prijevoz gotovo potpuno devastiran država treba intervenirati na način da sufinancira cijenu karte barem za pojedine relacije kako bi učinila željeznički prijevoz privlačnijim i konkurentnijim ili se ne treba miješati u to na taj način?
Odgovor zastupnika Nađa.
Dakle, u minuti dati odgovor na ovo pitanje je prilično teško. Dakle, subvencije treba izbjegavati gdje god je to moguće. I ja bi se zapravo te prakse držao kad god je to moguće. Međutim, imamo situacija gdje neki dijelovi Hrvatske stvarno prometno jesu odsječeni i gdje trenutno neki ljudi nemaju drugačijeg načina putovanja osim željeznicom, a nisu baš niti socijalnog stanja da si mogu priuštiti možda osobni automobil ili slično. Tako da tu možda uz neke socijalne kriterije u nekim iznimnim slučajevima mislim da bi bilo opravdano, ali ja bi radije išao u ovom smjeru ukidanja PDV-a jer koji je smisao da s jedne strane države uzima PDV, ali sa druge strane zapravo plaća subvencije HŽ-u, to nema logike.
Poštovani zastupani Klarić ima repliku. Odgovor zastupnika Nađa.
Hvala na pitanju i na komentaru, pa mislim ja znam često biti kritičan ali u nekim stvarima možda se i trebamo malo odmaknuti od kritike jer mislim da smo se ovdje svi složili oko toga koji su problemi i nema sad potrebe da na to više gubimo vrijeme i trebamo se okrenuti budućnosti. Vi kao gradonačelnik Bakra imate jaku poslovnu zonu tamo, znate koliko je bitno da imate u blizini i željeznicu. Moje iskustvo iz Svete Nedelje pokazuje isto i mislim da jedno razdoblje koje je pred nama gdje su jako velika sredstava iz EU fondova nam na raspolaganju ipak treba, treba dobro iskoristiti i da trebaju svi zajedno raditi na tome bez obzira i tko će biti na vlasti u budućim vladama, dakle to su jedni veliki investicijski ciklusi koji traju duži vremenski period i investicije koje se započnu u ovom mandatu bi se trebale nastaviti i iza toga i još pojačati ukoliko bude prilike.
Hvala. Slijedeća će govoriti poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege, evo ja ću se isto u raspravi pokušati okrenuti budućnosti, ali možda ne onoj budućnosti o kojoj smo ovdje čuli ne znam o brzinama vlakova u Kini, Švicarskoj u Europi itd., nego evo samo da konstatiramo. Dakle, prema istraživanju Europske komisije iz 2019. godine naše željeznice su se pokazale kao najneučinkovitije u EU i željeznički sustav koji je već desetljećima zapušten zaista je najgori u EU. Pred nama je evo čuli smo danas i reforma željezničkog sustava, ova godina kaže se da će biti godina željeznice, to evo zaista pozdravljam i vjerujem da nema nitko to to ne može pozdraviti. Govori se o restrukturiranju poduzeća, treba li ih udružiti u holding ili trebaju ostati formirani na ovaj način kako su danas. Čuli smo o tome kako je vlak danas od Splita do Zagreba sporiji 2 sata nego 2007. godine, čuli smo isto tako da drugi grad po veličini u Hrvatskoj ukida mu se noćni vlak dakle između Splita i Zagreba ukida se je li do ljeta i to je evo jedna božićna čestitka koju su dobili radnici, studenti Splićani, Drnišani, Kninjani, Gospićani i ostali gradovi jeli gdje bi taj vlak trebao stajati i pokupiti putnike. Za sada su ostali samo na jednoj liniji. Dakle to je neko stanje u kojem se nalaze naše željeznice danas. Pričali smo o modernizaciji. Kad smo govorili o modernizaciji spominjali smo brzine 120, 160 km/h i dakle u 10 slijedećih godina želimo na neki način vratiti značaj željeznici jer gospodarstva, ekonomije u jednoj državi nema bez dobrog željezničkog prometa. E, a sad malo o budućnosti koja je svuda oko nas, s tim naglaskom na svuda oko nas i jednu pričicu ću ovako ispričat. 2017. godine bili smo na jednom vjenčanju u Slavonskom Brodu bilo je onako internacionalno vjenčanje i do nas je sjedio jedan gospodin iz Poljske, u priči došli smo do toga je li što čovjek radi, on je radio prije kao inženjer na Cernu u Švicarskoj nakon toga osnovao je Startup 2016. godine koji se natjecao na natjecanju Elon Musk SpaceX Hyperloop pod, ako ste ikad čuli evo za Hyperloop, dakle osvojio je jedno od prvih 5 mjesta i onda je nakon toga u Poljskoj osnovao firmu je li Startup jedan koji radi na Hyperloop tehnologiji. Dakle radi s poljskom vladom na definiranju zakonskog okvira. To je jedna tehnologija budućnosti, kaže doći će u Poljsku za 5-10 godina tada je pričao, ali trebamo prije toga sa poljskom vladom pripremiti vrlo dobro zakonski okvir da bi se takva tehnologija mogla primijeniti. Dakle šta je to uopće Hyperloop tehnologija? Dakle, ona omogućuje da putnici cargo putuju kroz nekakve vakumske cijevi u nekakvim kapsulama brzinama od 700 milja ili 1100, 1200 km/h, dakle jedan novi oblik kopnenog prijevoza trenutno je u razvoju od strane brojnih tvrtki i razlika dakle između takvog prijevoza i tradicionalne željeznice to su nekakve je li kapsule koje prevoze putnike kroz te cijevi i tunele u kojima su oni vakum uklonjene veći dio zraka i na neki način mogu koristiti ovu magnetsku levitaciju za smanjenje trenja itd. Dakle, evo firma u Poljskoj tada 2017. godine uz velike grantove tada su, evo do danas su prikupili nekih 3-4 miliona EUR-a iz raznih europskih fondova, državnih fondova za istraživanje i razvoj, ali su bili jako zadovoljni suradnjom sa vladom, sa svim ministarstvima dakle oko pripreme zakonodavnog okvira. Prvi prototip je predstavljen u jesen 2019. godine, ove godine i slijedeće očekuju testiranja, negdje za 5 godina već očekuju završetak prvo pilot projekta. Evo, to je neka budućnost o kojoj ja mislim ovdje kod nas jel je itko iz ministarstva uopće čuo i zna li išta o tome, ali evo ako ne zna evo prilike da malo saznate pa vidite je li i to neka, mi danas kad govorimo o budućnosti ono hvatamo 160, 120 km/h željeznice govorimo o moderniziranju željezničkih prijevoza itd., a budućnost je zapravo evo ovo.
Hvala lijepa. Imamo neke replike, prva je poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Osobno sam veliki zaljubljenik u željeznice na svim razinama od one praktične, ekološke pa nadalje i svi progresivni gradovi odavno su izbacili autobusne kolodvore iz svojih središta i ostavili željeznice sa prekrasnim interpolacijama primjerice u Kelnu gdje vi maltene ulazite u tu katedralu kada dolazite u središte grada vlakom. No imajući u vidu ovo situaciju koju ste i sami naveli u kojoj se Hrvatska našla, da smo doista toliko zapustili željeznice da smo najgori u Europi. Mislite li vi da mi uopće još uvijek možemo popraviti naš željeznički sustav da on bude funkcionalan i da ćemo to doista učiniti ili mi ovdje još jednom pričamo bajku, navodimo ono što bismo htjeli bez ikakve mogućnosti da se tako nešto primjeni i u praksi s obzirom da smo dosada svo težište prometno stavili doista na ceste, a ne na željeznice?
Poštovana zastupnica Puljak.
Pa ja bi evo zaista voljela vjerovati da evo ovaj sad dio budućnosti kojeg sam ispričala taj famozni Hyperloop da ćemo ga barem naša djeca jedanput doživjet ovaj u Hrvatskoj skoro ako ne mi. A puno stvari i uključujući željeznicu, ali i sve druge projekte ovdje u ovoj državi puno ovise o vlasti, ovise o želji onih koji su na vlasti. Evo vidjeli smo i kolega Bulj sigurno će me opet pitat o tome kako se vlast odnosi prema nekim dijelovima države, ukida vlakove, kako se odnosi evo i prema Dalmaciji i ne samo cestovno, ja stalno spominjem brzu cestu Trogir-Omiš, ima i cestovnog prometa koji još nije izgrađen, čekamo ga 50 g., ili dakle pitanje je to što su to prioriteti nekoj vlasti i kako se odnosi prema njima, je li gleda prioritete građana ili njihove osobne prioritete.
Repliku ima poštovani zastupnik Pavić.
Poštovana zastupnice, spomenuli ste ponovno ukidanje ove linije između Splita i Zagreba, molio bi vas čisto za mišljenje i zbog nas ovdje u Saboru s obzirom da smo čuli da neki zastupnici kažu da, gospodin ... [[Govornik se ne razumije.]] nije govorio istinu, da laže, molio bi vas da nam kažete znači ta linija je stvarno ukinuta, vi ste to isto spomenuli, ali kakve su reperkusije na ostale linije na toj istoj pruzi s obzirom da neki korisnici koji su koristili tu liniju, nakon toga više ne koriste niti ostale linije i kako je onda reperkusija na rentabilnost ostalih linija i što se dešava sa zapravo sa korištenjem tih željeznica, s jedne strane, s druge strane, ovaj dio koji ste spomenuli u vezi modernizacije. Čuli smo, Poljska radi na zakonskom okviru, imali su ideju, imali su start up koji je bio u drugoj državi na natječaju, dobili su taj natječaj, krenuli su u to, koliko smo mi daleko od toga?
Hvala. Poštovana zastupnica Puljak.
Pa evo ja bih zaista voljela živjet u zemlji, dakle u RH koja će raditi isto tako na zakonodavnom okviru o ovakvoj nekoj tehnologiji budućnosti, jel. Na kojoj ćemo pričat o levitaciji magnetskoj, o hyperloopu itd., a ne o popravljanju i ne ukidanju noćnih vlakova, što ne znam zašto se karakterizira kao laž, nema, evo ako netko poželi kupit kartu za taj noćni vlak, neće mu uspjeti, dakle mnogi radnici, studenti kojima je to bio jel, način komunikacije između Zagreba i Splita, sada nemaju priliku koristiti tu liniju a kažem, zaista bi voljela živjet u zemlji u kojoj evo nećemo pričat na ovaj način o željeznici već ćemo pričat o projektima koji će omogućiti razvoj gospodarstva i ukorak, dakle maknut se sa ljestvice onog dna svih ljestvica razvoja u Europi.
Repliku ima i zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Kolegice, dolazimo iz naše Dalmacije, ne samo šta je ukinuta linija Zagreb-Split noćni brzi vlak, nego od 2005. niti lipe nisu uložili i dva sata je sporiji nego od 2007., dva sata sporije dolazimo, brže ćemo sa biciklom. I ne samo to šta nam je to bila božićna čestitka ukidanje, nego HŽ putnički prijevoz je u listopadu 2020. uveo novu liniju vlakova Zagreb-Osijek-Zagreb. Te radi dopune povlači vlak, nagibni koji je vozio na relaciji Split-Kaštel Stari-Split. Znači doli triba nas skroz utuć, to im je cilj. A to ne smiju radit i doli žive ljudi, hrvatski građani, narod.
Poštovana zastupnica Puljak.
Evo, nemam šta govoriti nego se složit sa kolegom Buljem jer evo svjedočim da je istina sve što je rekao. Hvala.
Hvala. Sad će završno u ime Kluba zastupnika HNS-a i nezavisnih zastupnika govoriti poštovani zastupnik Predrag Štromar, izvolite.
Hvala lijepa, g, predsjedavajući, kolegice i kolege. Vrijeme je da ulaganje u razvoj željezničke infrastrukture, poboljšanje pristupa vlakovima i povezanost unutar nacionalne i europske željezničke mreže postane ključni prioritet naše zemlje. Stoga očekujem od ove Vlade ali i od budućih Vlada obzirom da ovo nije projekt od 4 g., da se orijentira u tom smjeru te da željeznica postane strateško opredjeljenje razvoja RH. Upravo kao što smo prije nekoliko godina prvenstveno ulagali u gradnju cesta i autocesta te danas s pravom možemo reći da je Hrvatska dobro premrežena kvalitetnom cestovnom infrastrukturom koja je u usporedbi sa nekim drugim zemljama, na zavidnoj razini, sada je vrijeme da kao prioritet prometnog razvoja odredimo željeznicu te da investicijske cikluse razmatramo u kontekstu željezničke infrastrukture. Upravo će željeznica biti zamašnjak budućeg gospodarskog ali i demografskog razvoja Hrvatske a u skladu sa europskim zelenim planom, morala bi pratiti trendove zelene ekonomije i održivog razvoja. Turistička smo zemlja, geostrateški smo pozicionirani tako da spajamo istok i zapad te sjever i jug europskog kontinenta, stoga se primarna zadaća razvoja željezničke infrastrukture nameće sama po sebi a time ujedno i opravdanost u njezino ulaganje. Željeznica u idućih 10 g. mora postati prvi izbor za jeftiniji, sigurniji, komforniji i dostupniji javni prijevoz. Zahvaljujem.
Hvala. Slijedeća u ime kluba Centra i GLAS-a će govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković, nema je. A je, je tu je, vidim, vidim. S obzirom da niste bili na svom mjestu, nisam vas vidio tamo iza svih. Izvolite.
Hvala, predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice. Ponovit ću ono što vrlo često govorim za ovom govornicom a to je da nam EU ne može biti rješenje sve dok po načinu na koji mi upravljamo našim javnim resursima, sami sebi predstavljamo problem. U tom smislu i ove 2, 3 odredbe koje sada mijenjamo, predstavljaju samo čeprkanje po površini a i s tim čeprkanjem bavimo se samo silom prilika jer su eto, nadležna tijela na razini EU-a primijetila da nešto nismo bili u stanju niti prevesti u naše zakonodavstvo kako treba. No pravi problem zbog kojeg smo kao država neuspješni je taj što se ne bavimo sa onim ključnim problemima u području naših željeznica i tome će biti tako sve dok državom upravlja ova i ovakva Vlada i njezina parlamentarna većina. A koji su to ključni problemi i ključna pitanja na koja bi trebalo dati odgovor i ponuditi neko rješenje. To je prije svega zapuštena infrastruktura, sporost vlakova, nepostojanje odgovarajuće mreže i linija, odnosno loša prometna povezanost. I četvrto, a o tome ću nešto govoriti više loše vođenje samih trgovačkih društava koja posluju u ovoj djelatnosti. To su HŽ infrastruktura, HŽ cargo i HŽ putnički prijevoz. Kada ukucamo ove pojmove u Internet tražilicu doći ćemo do jednog zaključka, a to je da jako malo podataka možemo naći o tome kako se sa ovim društvima upravlja, kako se oni vode i čemu bi ta trgovačka društva trebala služiti. Više informacija o nekim starim korupcijskim aferama, primjerice slučaj Kobak iz 2012. godine ne možemo naći podatak je li ikada vraćeno onih 30 milijuna kuna koja su bila otuđena iz javnih proračuna tada. Eventualno ćemo naći neki podatak o planu povlačenja sredstava iz EU fondova za prijelaze preko pruga i za obnovu te infrastrukture. Međutim, niti jedne riječi o planovima upravljanja. Zalažem se za to da se u Strategiju suzbijanja korupcije uvede obaveza svih trgovačkih društava da na svojim internetskim stranicama objavljuju jasan, pregledan i detaljan plan upravljanja. Jer nema demokracije a kamoli funkcionalne demokracije bez da građani mogu na jedan vrlo lak i dostupan, lako pretraživ način doći do informacija o tome što pojedino trgovačko društvo radi, što će raditi, kako će upravljati sa onim što se ključnim ljudima u tom trgovačkom društvu povjerava u ime svih nas. Dakle, trgovačka društva u državnom vlasništvu znamo to svi su vrlo često gubitaši sa velikim brojem zaposlenika. Ključne ljude u upravi i u nadzornim odborima, a vrlo često i na svim ostalim razinama bira politika, odnosno bira vladajuća većina. Vrlo rijetko pri tome kriterij sposobnosti vizije razvoja ima ikakvu, a kamoli ključnu i odlučujuću ulogu. I zato naše željeznice nisu ključ i nisu pokretač niti gospodarskog razvoja, niti bolje zaštite okoliša, niti služe recimo u stvaranju nekakve dodatne vrijednosti u području turizma. Dakle, neće EU izmijeniti osnovne postavke po kojima naš željeznički sustav funkcionira, niti će on se ikada približiti standardu iz naprednijih zemalja dok mi sami ne odlučimo da nešto u načinu na koji taj čitav sustav funkcionira treba radikalno promijeniti. Što ćemo napraviti sa našim željeznicama trebalo je biti na puno konkretniji način uvršteno i u Nacionalnu razvojnu strategiju o kojoj smo ovdje raspravljali prije nekoliko dana. Tu smo trebali naznačiti što će se tražiti od onih koji će zaposjednuti na ključne upravljačke funkcije u ova tri navedena trgovačka društva kako bismo svi ne samo mi iz svijeta politike, nego svi naši građani mogli provoditi kontrolu je li uistinu vlast, dakle ne samo politička vlast, nego i ona vlast koja upravlja samim trgovačkim društvima provela ono na što se svojevremeno obvezala i obećala. Dakle, to je prvi korak, prvi kotač, prvi huk koji se mora čuti ukoliko Hrvatska želi krenuti putem promjena. Hvala.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika završno bit će onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, tajniče sa suradnicima. Mislim da nisu sporne izmjene i dopune koje se predlažu u ovom zakonu, jer su na žalost vezane za nomotehniku, na koju nas je na žalost morala upozoriti Europska komisija. I mislim da će to biti prihvaćeno od strane svih klubova. Ono što je sporno čuli smo danas puno rasprava koje su bile vezane za ukidanje postojećih linija, za loše održavanje infrastrukture. I kad se malo vratimo u prošlost mi koji smo putovali tom željeznicom znamo kako je to izgledalo. Danas to imamo prilike vidjeti na našim otocima ako ste imali priliku doći na neki od otoka van sezone, onda znate kako to izgleda kad dolazi trajekt. Gotovo pa praznik. Tako je to nekada bilo i u našim malim mjestima u ruralnim sredinama kada je dolazio vlak, pored željezničke stanice je obično bila mala gostionica. Uz tu gostionicu seoska trgovina, pa su ljudi odmah obavili sve što su trebali obaviti usput. Tu su se malo podružili i nakon toga svaki na svoju stranu. Danas toga više nema. Oni koji su živjeli u tim sredinama na žalost u jednom velikom broju su odselili i vjerujem da će nam to biti problem obnoviti, ali moramo apelirati na ministarstvo i na predstavnike ministarstva da se linije ne ukidaju, da se željeznica odnosno pruge koje su napravljene da se ne uništavaju nego da pokušamo to obnoviti i da pokušamo što je moguće veći broj putnika usmjeriti na željeznički promet kao i što je moguće veću količinu robnog prometa prebaciti na željeznički promet. Na kraju krajeva to je i u skladu sa europskim zelenim planom jer europski zeleni plan sigurno ne podrazumijeva prijevoz cestovnim putem s obzirom da smo davno kad smo bili još u osnovnoj školi čuli da je zapravo ekološki najprihvatljiviji i ekonomski najisplativiji zapravo brodski promet, pa nakon toga odmah željeznica. Jel' tako? I mislim da s obzirom na reakcije koje smo imali od gospodina tajnika i suradnika vjerujem da su saslušane ove naše replike odnosno naše priče koje smo tu pokušali ispričati svaki sa svojih stajališta i vjerujem da će se barem jedan dio toga poslušati, saslušati i pokušati napraviti ono što je maksimalno moguće. Ono što me malo smeta kao čovjeka koji se cijeli svoj radni vijek bavio IT-em i pokušava zapravo pratiti tehniku i tehnologiju koja ide u jednom …/nerazumljivo/… smjeru, smeta me to što zapravo nismo čuli ništa, a možda nismo niti imali priliku da čujemo još od ministarstva da li će se pokušavati uvoditi nove tehnike, nova tehnologija u željeznički promet jer ukoliko ćemo pokušati obnoviti pruge ponovo na onaj, na onaj stupanj na koje su bile do sada, ukoliko ćemo imati vlakove koji će biti nešto neznatno brži, a infrastruktura to neće podržavati nećemo postići ništa. Znači cilj bi bio ono što je imala i naša kolegica u svojoj raspravi, ajmo vidjeti što možemo napraviti sa novim tehnologijama, sa novim pristupom, sa novim odnosom prema željeznici da to ubrzamo, da to pokušamo obnoviti na jedan način koji će našim budućim generacijama omogućiti da opstanu i u ruralnim dijelovima s jedne strane i s druge strane da se ponovo naseljavaju oni gradovi i sela koja su nažalost napuštena prvenstveno zbog toga što nema dobrih prometnih veza prema velikim gradovima s jedne strane, a s druge strane nema niti radnih mjesta. Kad smo ukinuli prugu, kad smo ukinuli željezničku stanicu ukinuli smo i nekoliko radnih mjesta. Pa evo upućujem apel i prema ministarstvu i prema predstavnicima ministarstva da se pokuša na tom dijelu nešto napraviti. S druge strane nisam čuo do sada ne znam informaciju koliko to prijevoznika putnika djeluje u Hrvatskoj. Znači, zapravo moje pitanje je da li postoje neki prijevoznici koji su strani, znači inozemni prijevoznici, a da djeluju samo u Hrvatskoj, a da ne prelazi samo granicu znači da ne idu iz Mađarske recimo do Zagreba? Da li imaju takvih prijevoznika uopće u Hrvatskoj da je netko tražio koncesiju za prijevoz ako mi to možete odgovoriti. I drugo što bi molio da pokušate odgovoriti ako ćete imati završnu riječ, da li su neki planovi u dijelu ovo unapređenja i korištenja novih tehnologija u bliskoj budućnosti i u Hrvatskoj? Hvala.
Hvala. I sad će završno [[Upadica: Samo da kažem naš klub će glasati za ovaj zakon.]] u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti poštovani zastupnik Bulj. Izvolite.
Očekivao sam ali evo ima vremena da će predstavnik ministarstva na ove sve upite saborski zastupnika izaći i dati svoje odgovore ali očito već kad ministar nije došao očito ni državni tajnik ni predstavnik HŽ-a ne žele o ovome govoriti, a naravno da im nije ni interes. Interes im je saslušati i reći u biti čuli smo, otišli smo u biti ovaj zakon prepisivanje tih 700 zakona svake godine u svakom mandatu 700 usklađivanje s europskim direktivama i uredbama, neće tako imati značaj. Volio bih državni tajniče ako možete odgovoriti na ova pitanja koja sam postavio jer činjenica je da željeznica u budućnosti u planu do 2030. kako ste nazvali tu strategiju da Dalmacija od Splita do Zagreba je ukinut noćni brzi vlak. Od 1925. godine od kad je pokrenuo, kada je krenuo evo jedino u ratnim uvjetima tada kada je bila nije moguće, međutim evo i danas je ova Vlada je znači ukinula taj vlak s tim da moram napomenuti da su vlakove koji su vozili od Splita, Kaštel Stari-Split da su usmjerili prema Osijek-Zagreb, znači liniju Zagreb-Osijek tako da ste doli oslabili mogućnost i lokalnom stanovništvu koje je koristilo željeznicu. A znamo da željeznica nije samo profit, željeznica je i ovaj drugi segment koji EU i svjetska politika Europa znači to je i taj ekološki na šta se poziva ova Vlada međutim ni taj dio nije ovaj napravljen. I mislim od 2005. godine do danas niti kune nije uloženo u ličku i dalmatinsku prugu, niti lipe, s tim da je 2 sata sporiji. Evo samo da ste stavili, postavio bi vam i nekoliko pitanja u biti. Zašto umjesto osnovnog vlaka ne bi prometovao vlak sa nagibnom tehnikom i samim tim bi se smanjili gubici, a što je najbitnije skratilo bi se vrijeme od Splita do Zagreba sa 8 sati na 6 sati. Pa evo vratili bi se bar na poziciju iz 2007. godine. Međutim vi ne želite niti ni odgovoriti na ove upite jer ste svjesni i činjenica je da od europskih projekata lička pruga znači sve što je južnije to tužnije, ko da ste se vi odrekli toga dijela, ko da ne postoji taj dio. Ja ću ovde napomenuti da je Vlada prije 3 godine, znači prije 4 godine u predizborno vrijeme za lokalne izbore imala sjednicu u Splitu gdje je obećala 2 milijarde kuna ulaganja samo u Splitsko-dalmatinsku županiju u prometnu infrastrukturu. Do sada je uložila nula kuna. Čak je kolega Bačić otvarao tunel Ravče Drvenik 2005. sa njegovim premijerom Ivom Sanaderom i ne znam sve tko je tada bio za promet, predsjednikom sabora. Ali je bitno umjesto da ulažete u pravu infrastrukturu ona koja će zaživjeti ta područja kao što je ova željeznička pruga, vi umjesto toga ste doveli tu prugu da je sporija od sinjske rere koja je ugašena 1962. ferata. Zbog čega to radite? Koji je interes vam? Ušli u EU, 2 sata sporije dolazimo od Splita do Zagreba. I ne samo to, nego šta se samo uvatili cestovnih koji su vrlo bitni. Nego samo bar da i ceste te gradite po nekakvom prioritetu. Pa ne radite sad od Vučevice do nepostojećeg tunela izlaza u Vučevici s autoputa do nepostojećeg tunela, 40 milijuna kuna ćete platiti ovaj izgradnju ceste 4-tračne do nepostojećeg tunela, do vrta ... [[Govornik se ne razumije.]] od Sanadera ... [[Govornik se ne razumije.]] čemu to vodi. Nema tunela, a radite put sa 4 trake. Do vrta da mogu uzorat vrt. Pa je li to sramota prema Dalmaciji i još dođete doli ... [[Govornik se ne razumije.]] tunel koji je 5 puta otvaran, Ravča-Drvenik koji je bitan i za Hvar, bitan je i za vrgorački i imotski dio, a naravno bitan je i za Hercegovinu. Evo, odgovorite na ova pitanja, bilo bi pošteno prema saborskim zastupnicima, a ne cijelo vrijeme gledati sat, tipkat na mobitel, odgovorite na, držite do dostojanstva ovoga Sabora.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti. Sad ćemo prije sljedeće točke napraviti jednu stanku radi provjetravanja sabornice pa se vidimo 10 do 3. STANKA U 14,40 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,51 SATI]] Evo nastavljamo dalje s radom, slijedeća točka dnevnog reda je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu civilne zaštite, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 90 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđenja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave shodno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Uvaženi državni tajnik Žarko Katić, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovane gđe. i gospodo zastupnice i zastupnici. Dopustite da vam iznesem ukratko intenciju izmjena i dopuna Zakona o sustavu civilne zaštite koji predlagatelj, Vlada RH predlaže da se donese po hitnom postupku, dakle u jednome čitanju. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu civilne zaštite u pravni poredak RH prenosi se Direktiva 2012/18 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. g. o kontroli i opasnosti od velikih nesreća koje uključuju opasne tvari kao i o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/82 iz '96. godine. Samo ću kratko podsjetiti da ove izmjene koje se usklađuju s direktivom poznatom pod nazivom Seveso III direktiva, da je njoj prethodile su direktive Seveso I i Seveso II, a razlog uopće za donošenje ovakvih direktiva i implementacija u europsku pravnu stečevinu jest nesreća koja se dogodila u tvornici koja je proizvodila pesticide i herbicide u mjestu Seveso, 20-ak km od Milana i koja se dogodila 10. 7. 1976. gdje je oko 2000 ljudi osjećalo posljedice i liječilo se a usmrćeno je oko 80 000 domaćih životinja jer su predstavljale opasnost za kasniju eventualnu konzumaciju. Slijedom toga, donijeta je Seveso, danas zvana Seveso I direktiva 1982. g. liji je bio cilj povećanje sigurnosti u industrijskim postrojenjima koje rabe veliku količinu opasnih tvari. Nakon otprilike desetljeća i pol primjene, primijećeno je da ona ne zadovoljava, donijeta je 1996. tzv. Seveso II direktiva, koja je bila dopunjena 2003. g. i na koncu kao što sam rekao, 2012. je stupila na snagu tzv. Seveso III direktiva odnosno donijeta je a stupanje na snagu 2015. godine. Njen cilj je dakle kontrola opasnosti od velikih nesreća koje uključuju i opasne tvari ali s naglaskom na kvalitetno informiranje javnosti i bolji pristup obavješćivanja javnosti kako bi se izbjegla stradanja ljudi, životinja i imovine. Razlog dakle za donošenje upravo ovih izmjena i dopuna zakona je taj što je Europska komisija pokrenula postupak povrede prava zbog neispravnog prenošenja u nacionalni pravni sustav određenih članaka direktive, nadležnosti koje su prenijete na ovaj segment civilne zaštite odnosno MUP-a sadržane su u čl. 12. i 14. I one su regulirane bile i Pravilnikom o nositeljima, sadržaju i postupcima izrade planskih dokumenata u civilnoj zaštiti te načinu informiranja javnosti u postupku njihova donošenja. Dakle ovim pravilnikom koje se prijelaznim odredbama obvezuje ministar unutarnjih poslova za njegovo donošenje, treba dakle biti donijet u roku 30 dana od stupanja na snagu ovoga zakona i u njega prenijet čl. 15. Direktive. Dakle, ukupno ovim predloženim izmjenama i dopunama zakona, pravilno će se implementirati direktiva od 4. 7. 2012. u hrvatsko zakonodavstvo a osobito će se iako to u pismu obavijesti Europske komisije nije izričito bilo traženo, još dodatno uvrstiti određene definicije pojmova u ovaj zakon a to su definicije pojmova domino-efekt, opasna tvar, operater, područje postrojenja i vanjski plan. Propisat će se obveza donošenja odluke o izradi vanjskog plana bez odgađanja, kad govorim o vanjskom planu, za širu javnost i za one koji su možda detaljnije proučili, pravna osoba koja upotrebljava stvari, dužna je donijeti u svoj plan za postupanje u slučaju incidenta nesreća, veliki nesreća i on se odnosi, on se kolokvijalno zove unutarnji plan i on se odnosi na područje unutar postrojenja ali za područje, pošto takve tvari vrlo često dakle ne poznaju granicu, one putem zraka, voda ili na drugi način ili ako se dogodi eksplozija, mogu kontaminirati uže ili šire područje, za to je potrebno donijeti vanjski plan koji onda po našem zakonodavstvu donose županije i on se dakle dakle ovim izmjenama se propisuje donijeti takav plan, vanjski plan bez odgađanja. Zatim treba uspostaviti nadzor nad pravovremenošću donošenja vanjskog plana. Nadalje se razrađuje obveza pružanja usklađenih informacija svim osobama koje bi mogle biti pogođene ovakvom velikom nesrećom. Odredit će se i nadležno tijelo za pružanje takovih informacija, te propisati obveza obavješćivanja druge države o obrazloženoj odluci da nema prekograničnog utjecaja ili opasnosti od velike nesreće ukoliko se postrojenje nalazi u graničnom području. I na koncu, ovim se izmjenama određuje poveznica na druge propise koji uređuju pojedina pitanja reakcije na opasnosti od velikih nesreća koji uključuju opasne tvari, a i jasnije se razgraničava nadležnost pojedinih ministarstava osobito Ministarstva unutarnjih poslova u odnosu na druga uključena tijela državne uprave. Kao što sam rekao ministar unutarnjih poslova će uskladiti Pravilnik o nositeljima, sadržaju i postupcima izrade planske dokumentacije o civilnoj zaštiti, te načinu informiranja javnosti u postupku njihova donošenja. Taj pravilnik je objavljen 2017., dakle sad bi nakon donošenja zakona, odnosno u roku od 30 dana od stupanja na snagu ovog zakona taj pravilnik trebao biti usklađen sa ovim izmjenama i dopunama. Sama primjena ovoga zakona neće dovesti do dodatnih troškova po državni proračun, a kao što sam rekao, zbog što prije implementacije ovih odredbi i sprječavanja daljnjeg postupka koji Europska komisija bi mogla voditi zbog povrede prava predlaže se njegovo donošenje u hitnom postupku. Mogu samo reći da je Odbor za zakonodavstvo dao određene amandmane koji su uglavnom nomotehničke naravi, dakle na članak 2. i na članak 12. i predlagatelj ih prihvaća. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan zahtjev za stanku. Zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Poštovani predsjedavatelju tražim stanku u ime kluba Centra i Glasa u trajanju od 10 minuta radi dodatnih konzultacija. Naime, želimo ukazati na činjenicu da je apsurdno raspravljati o usklađivanju terminologije sa Europskom unijom, a ne raspraviti ujedno okolnost da trenutno imamo na snazi diktaturu jednog neustavnog tijela koje radi na neustavan način i na neustavan način upravlja državom. Dakle, prije svega treba istaknuti da je Stožer Civilne zaštite preuzeo ulogu rezervne Vlade jer donosi odluke po političkom kriteriju, a ne stručnom. Da je riječ o nedostatku struke potvrđuje činjenica da struka uvijek može odrediti rokove trajanja pojedinih mjera, kriterije za njihovo uvođenje. Kada govori riječ struke tada postoji logika i izvjesnost u trajanju pojedinih mjera. Toga ovdje nema. Također da je riječ o jednom neustavnom tijelu pokazuje i situacija koja se dogodila na Baniji. Tamo smo vidjeli da Civilna zaštita nije mogla preuzeti ulogu koordinacije što bi po zakonu trebala raditi, jer se već dugo Stožer Civilne zaštite za obranu od covida bavi onim pitanjima kojima se Civilna zaštita ni na koji način ne bi smjela baviti. Prema tome, sve ono o čemu ćemo raspravljati u kontekstu samog teksta izmjena i dopuna ovog zakona zapravo predstavlja grubo vrijeđanje ne samo ustavnosti i zakonitosti i vladavine prava u RH nego predstavlja vrijeđanje zdravog razuma naših građana i birača.
To nije ni bila tema o čemu ste vi govorili što se odnosi na ovaj zakon. Ali dobro, imate pravo na stanku. Ali stanku smo imali prije pet minuta tako da ćemo nastaviti dalje sa radom. Povreda Poslovnika Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Članak 238. kolegica Orešković izašla je skroz van teme koja je tema rasprave to je Zakon o Civilnoj zaštiti, izmjenama i dopunama jer bi ona htjela da se raspravlja o onome što je njoj tema a to sigurno nije tema o kojoj danas treba raspravljati. Mi govorimo o opasnim tvarima. I vi spadate očito u jednu takvu tvar koja jednostavno na neki način nas svaki dan pokušava uvjeriti da smo mi stalno krivi za nešto, da smo nikakvi, pogotovo Stožer Civilne zaštite. A ona jednostavno promaši temu u cijelosti i zato je trebala dobiti opomenu.
U prvom dijelu ste bili u pravu, ja sam upozorio zastupnicu. A u drugom dijelu vam izričem opomenu, jer ste govorili o replici i vrijeđanju. Imamo sad nekoliko povreda. Prva je zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. Kolega je očito povrijedio članak 238. gdje vrijeđa zastupnike u ovom slučaju zastupnicu govoreći da je opasna tvar. Uspoređivati sa pesticidima kolegicu zastupnicu to more samo Plenkovićeva pahuljica Borić koji i inače ovdje služi minimalno …
Sad ste vi nastavili sa vrijeđanjem. Molim vas zaustavite se. Izričem vam opomenu i vama. Ja sam upozorio zastupnika. Opomena i vama. Sljedeća povreda Poslovnika uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Doista je povrijeđen članak 238. Time što sam uspoređena sa opasnom tvari. Ne mogu ni na koji način biti opasna tvar kada ukazujem na činjenicu, a ta činjenica je vrlo opasna to da mi trenutno u Hrvatskoj imamo dva Stožera Civilne zaštite iako za to ne postoji apsolutno nikakvo uporište, nikakva osnova u samom zakonu. I to jest tema povezana sa zakonom o kojem se raspravlja danas.
I vi ste svjesno kršili Poslovnik. Zato i vama opomena. Sljedeća povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Marijan Pavliček.
Poštovani povreda Poslovnika članak 238. Nepojmljivo je da je kolega Borić može saborskom zastupniku, još više saborskoj zastupnici reći da je opasna tvar. To je ispod svake razine komunikacije i mislim da to više govori o vama i o vašoj izjavi.
I vama, svjesno kršite Poslovni i vama opomena. Imamo jedan zahtjev za stanku, uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku kako bismo još jednom pozvali zastupnike na donošenje ovoga zakona. S druge strane tražim stanku kako bismo još jednom i zastupnicima u Hrvatskome saboru, a i hrvatskoj javnosti jasno dali do znanja da je neprihvatljivo da zastupnici u Hrvatskome saboru ne poštivaju odluke Ustavnog suda RH, a svojom su prisegom se na to obvezali. Pa ću naglasiti da stožer civilne zaštite nije nikakvo paradržavno, neustavno tijelo nego temeljem zakona i Ustava ovlašteno tijelo RH koje provodi mjere za zaštitu hrvatskih građana, pučanstva od zarazne bolesti odnosno od pandemije koronavirusa. To što gospođa Orešković pokušava to tijelo proglasiti paradržavnim i neustavnim, a nasuprot odluci Ustavnog suda govori i između ostalog o njoj, a i o njezinom pravnom znanju. Pa me stoga i ne čudi što je upravo ovih dana su sudovi u Hrvatskoj, Upravni sud i Visoki upravni sud poništio rješenja koje je donosilo Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, a koju je praksu tog povjerenstva upravo uspostavila gospođa Orešković i nije Upravni sud ni Visoki upravi sud smanjio ili okljaštrio ovlasti Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa kako to govori ona i njoj slični već je utvrdio da su godinama radili izvan zakona, da su si preuzimali ovlasti koje im zakon nije dao i onda je Upravni sud na takav način postupio. Prema tome evo gospodine potpredsjedniče tražimo stanku kako bi još jednom to sve zajedno iznijeli.
Dobro, prihvaćam vaš zahtjev čuli smo vaše obrazloženje, stanku smo imali pa ćemo nastaviti dalje s radom. Imamo sad replike na izlaganje državnog tajnika. Prva je uvažena zastupnica Marija Selak Raspudić.
Na pragu smo potencijalne nove goleme afere koju prvi put spominjem u javnosti u javnoj nabavi koju ću prema prvom tragu nazvati Gauda gate. Građani će vrlo lako razumjeti o čemu je riječ ako krenemo samo od jedne male stavke koju dobro poznaju. Kilogram Kplus Gaude košta 45 kuna, kilogram Bayreuth Gaude 55 kuna, kilogram Dukat Gaude 55 kuna, a kilogram ove koju nabavljate u sklopu opskrbe civilne zaštite košta čak 80 kuna, dakle 50% skuplje od većine nabrojanih sireva, a trebala je koštati znatno manje budući da se nabavlja na veliko jer ste kupili čak 7,5 tisuća kila sira za što ste dali 600.000 kuna. Sada je možda jasno zašto se do dana današnjeg izbjegava Zakon o javnoj nabavi. Gauda gate započinje naizgled sitnim primjerom tog sira, ali tu je utrošeno barem 200.000 kuna više od potrebnog. Gdje je razlika? A možemo samo zamisliti kako je s krupnijim stavkama koje su udaljene od očiju i spoznaja šire javnosti. Gauda gate. Molim vas da se očitujete.
Ovo, o ovome se uopće, o ovome se uopće nije raspravljalo, ne znam na što vi replicirate, ovo nije bila replika. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite, povreda Poslovnika.
Članak 238., dakle ne znam omalovažavate moj rad kao saborske zastupnice, ne znam zašto niste dozvolili na ovako važno pitanje koje se tiče opskrbe sustava civilne zaštite, a trenutno razgovaramo o Zakonu o civilnoj zaštiti, da bismo znali kako on može funkcionirati trebamo znati kako zaštita funkcionira na terenu od iznimne je važnosti za hrvatsku javnost da zna nešto o aferi Gauda gate i cijeni po kojom vi nabavljate sireve i mažete oči hrvatske javnosti.
Vi svjesno manipulirate ovom raspravom jer uopće ne govorite o temi koja je danas predmet ovog zakona i zato dobivate opomenu. Slijedeća replika zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Evo nakon ovoga što je moja kolegica Marija Selak Raspudić rekla o siru koji je skuplji u nabavi 50% umjesto 40-tak kuna Gauda, vi ga nabavljate za 80 za civilnu zaštitu, s prvom je ova Gauda afera dobro pitanje, sad zamislite šta je sa drugim. Što vi kažete državni tajniče na ovo što je moja kolegica Marija Selak Raspudić rekla da je kilogram sira 40 kuna Gauda, a nabavi civilne zaštite duplo više priko 80 kuna. Koji je vaš komentar na to? Kolege, ne budite nervozni. Nemamo robnih rezervi, nabavljaju Gaudu sir 40 je kilogram, nabavljaju za 80 kuna i Borić se smije. Borić se smije, pahuljici je smiješno, na kili sira 40 kuna skuplje, ej 50% pa to je afera nad aferama Gauda afera.
Vrijeme vam je isteklo, vi ste replicirali svojoj kolegici, a ne državnom tajniku jer on o tome uopće nije govorio. Slijedeća replika uvažena zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine državni tajniče, mi sad u ovim izmjenama i dopunama imamo uvrštenje definicije pojmova, znači govorim o uvrštenju definicija pojmova o nadležnosti ministarstva za određene stavke, o zadaćama predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave, mene zanima konkretno da li je pred koji mjesec u stožere civilne zaštite jedinica lokalne samouprave došla odluka ministra Božinovića da su obavezni uključiti u rad tih stožera infektologa i epidemiologa. Naime, u nekim jedinicama lokalne samouprave to su napravili, a u nekima nisu, znam konkretne stvari. Tu se govori o inspekcijama, pa evo molim vas odgovor na to pitanje. Hvala.
Čujemo se? Ne mogu vam odgovoriti ovaj je došao dopis nisam moram priznati najbolje čuo, ali svakako ako govorimo o aktualnoj epidemiološku situaciju da je u rad stožera civilne zaštite potrebno i konzultirati mišljenje epidemiologa sa određenoga područja ali nisam taj dopis, nisam upoznat s tim dopisom ako je išao.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Davor Nađi.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani, s obzirom da pod prekršajnim odredbama ovoga zakona vidimo da su kazne predviđene i za čelnike jedinica lokalne i područne(regionalne) samouprave i za pravne osobe i za fizičke osobe, zanima me zašto pod prekršajnim odredbama nema predviđenih kazni za eventualno neko nečinjenje od strane primjerice Nacionalnog stožera civilne zaštite ili od strane Vlade i slično? Dakle, samo za one koji su na dnu tog lanca, zašto ne za one koji su vrhu pod odgovornosti?
Odgovor.
Poštovani g. zastupniče, kaznene odredbe se uvijek referiraju na materijalne odredbe koje se nalaze prethodno u zakonu, zato se one i nalaze na kraju i mora materijalno odredbom biti propisano da je nekakvo ponašanje kažnjivo, bilo kroz kazneno djelo, prekršaj ili neko drugo i onda na temelju toga se prijelaznim odredbama odnosno kaznenim odredbama propisuje visina odnosno raspon visina kazne. U ovom slučaju kao i u slučaju drugih zakona koliko znam se uvijek određene visine sankcija za prekršaj koji su unaprijed navedeni u to u ovom slučaju su tijela jedinica lokalne samouprave ili pravne osobe koje su propustile određene radnje temeljem ovog zakona.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Marijan Pavliček.
Poštovani državni tajniče, evo potres na banovini kao i COVID pandemija je pokazala brojne manjkavosti sustava civilne zaštite koji su izašli na vidjelo. Mi trenutno imamo 576 stožera civilne zaštite u RH, od nacionalnoga preko županijskih pa sve do općinskih i gradskih, znači mi imamo kvantitetu ali očigledno nemamo kvalitetu što se pokazalo, pa me zanima razmišlja li se u smjeru istinske reforme sustava civilne zaštite u smislu smanjenja broja stožera jer očigledno se pokazalo da posebice stožeri na lokalnoj razini u malim općinama nemaju niti ljudske resurse niti tehničke mogućnosti provesti sve one odluke koje se od njih zahtijeva sa državne razine? Hvala.
Odgovor.
Poštovani g. zastupniče, u većim djelom svog izlaganja ste u pravu jer imamo toliko općina i gradova koliko imamo. U izradi je novi Zakon u sustavu civilne zaštite dakle koji će nastojati riješiti uočene odnosno predložiti rješenje za uočene probleme. Civilna zaštita je u ustavni odredbama dana u značajnom djelu u nadležnost jedinicama lokalne samouprave, dakle općinama i gradovima, dok se ne promijeni Ustav, to ne možemo izmijeniti ali mislim da to ima i logike ali će jedinice lokalne samouprave biti rasterećene nekih obveza, dakle pravljenja velikih planova odnosno pravljena planova jer su vrlo mala područja da jedna nesreća kao što vidimo i po ovoj temi o kojoj govorimo, o ovim tehnološkim hazardima, da ona zahvaća puno veća područja jedne male općine od nekoliko kilometara kvadratnih. Dakle, u tom smislu će jedinice biti lokalne samouprave rasterećene i više će sredstava morati ulagati [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] u svoje ljudstvo, dakle u ljudske i materijalne resurse. Hvala.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi predstavniče predlagatelja, složit ćete se valjda sa mnom da je svaka zakonska norma neodvojiva od provedbe i primjene zakona a za primjenu Zakona o sustavu civilne zaštite bitno je da je taj sustav pripremljen i da ljudi koji u tom sustavu sudjeluju a pogotovo članovi stožera, budu unaprijed obučeni za zadaće koje im se dodjeljuju. Mene zanima imate li odgovor na vrlo konkretno pitanje. Znate li jesu li i kada članovi oba nacionalna stožera, kako na nacionalnoj razini a tako i na nižim razinama, prošli obuku koju po zakonu moraju proći a po logici stvari valjda bi tu obuku trebali proći prije nego što poduzmu bilokoju radnju u službenom svojstvu člana stožera?
Ovaj put vam izričem opomenu jer ste govorili totalno van teme, to nije tema ovog zakona, izmjena zakona. Slijedeća replika, uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala, g. potpredsjedniče. G. državni tajniče, ovaj zakon se donosi kako bi se uskladio sa europskom direktivom a vezano uz opasnosti od velikih nesreća. Znamo da kad se dogode nesreće, među prvima na teren stižu vatrogasci. Ono što bih ja pozdravila jest da se kroz ove prilagodbe ali i kroz prilagodbe koje smo radili u drugom zakonodavstvu se više otvara prostor za korištenje sredstava iz europskih fondova. Kroz posljednje 2 g., oko 200 milijuna eura uloženo je zanavljanje i nabavu opreme vatrogasnih vozila upravo za naše vatrogasce. Ono što mene zanima obzirom da prema nekim podacima prosjek starosti vatrogasnih vozila u Hrvatskoj je između 15 i 26 g., hoće li se s tim programom i dalje nastaviti jer smo se osvjedočili do sada da doista kad god je potrebno, kad se dogodi neka nesreća, vatrogasci prvi dolaze na teren i moramo im osigurati adekvatnu opremu da bi mogli reagirati onako kako očekujemo?
Poštovana gđo. zastupnice, to je točno što se tiče vatrogasaca, oni su naša udarna snaga uopće u sustavu civilne zaštite uz HGSS, HCK i specijalističke postrojbe civilne zaštite. I na Banovini su oni bili jedni od najbrojnijih u reakcijama, tamo je bilo 800 vatrogasaca sa 225 vozila, imali su oko 2500 intervencija do sada. Ja mogu izvijestiti da je iz europskih i to bespovratnih sredstava, iz fondova EU-a, za HVZ su nabavljena 94 vatrogasna vozila od kojih je 20 baš jučer isporučeno a ostalih će sukcesivno steći, to su najmodernija vozila i oprema koja je na njima, dakle radio komunikacijska oprema u vrijednosti od 38 milijuna eura, ponavljam, bespovratnih sredstava iz EU-a.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Tomislav Tomašević.
Zahvaljujem. Ovim izmjenama zakona se zapravo pokušava ispraviti greška koja se napravila krivim prenošenjem direktive EU. Međutim, u tom istom zakonu u članku 73. mi smo bili dužni prema tom članku već zadnjih 5 godina osnovati van proračunski fond Civilne zaštite koji bi financirao upravo spašavanje i zaštitu prilikom prirodnih katastrofa kakve smo na žalost imali prošle godine. Pa meni nije jasno kako je moguće da ova Vlada kontinuiteta u zadnjih pet godina nije taj proračunski fond, van proračunski fond osnovala? I dalje krši zapravo zakon koji smo još 2015. usvojili.
To nije bila tema ovog zakona to vi jako dobro znate. Izričem vam opomenu, jer ste govorili van teme. Sljedeća replika uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče. Sudjelujete u malo interesantnim odlukama gdje potpredsjednik Sabora odlučuje koje smo pitanje dobro postavili ili koje ne. Ali ja ću se zaista držati isključivo ovih izmjena i dopuna kojim se zapravo zakon iz 2015. godine usklađuje sa Direktivom EU jer je pokrenula postupak povrede prava. I pogotovo je važan ovaj dio koji govori o prekograničnoj opasnosti od velikih nesreća odnosno tko bi sve tom velikom nesrećom mogao biti pogođen. Pa me zanima u ovom trenutku možda možete reći ili kasnije i pismeno odgovoriti sukladno europskom opredjeljenju RH s kojim bilateralne sporazume već imamo vezano uz suradnju i zaštiti od prirodnih katastrofa sa eventualno susjednim zemljama ili nekim drugim ili u odnosu na nekakvih aglomeracija odnosno vezano uz EU [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala gospođo zastupnice. Pošto izreka koja je stvarno točna da velike nesreće ne poznaju granice često i kod prirodnih nesreća kao što su bile one 2014. godine velike poplave. One nisu bile samo u Hrvatskoj, nego bile su u nizu susjednih zemalja. Požari u ljetnom razdoblju su u gotovo svim državama na mediteranu a i u daljnjem okruženju. Dakle, zbog toga RH osim što je članica raznog niza konvencija, međunarodnih dokumenata ona ima potpisane i bilateralne sporazume sa velikom većinom država EU i našeg susjedstva. I na temelju toga nadležne institucije vrlo blisko surađuju, prave razne planove kad se odnose na pojedina granična područja. I stoga je dakle i ovdje, to ste dobro primijetili u članku 6. propisana obveza ministarstva da na temelju procjene rizika donosi odluku [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] o postojanju ili nepostojanju opasnosti i obavješćuje o tome susjednu zemlju.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Maja Grba Bujević.
Poštovanje potpredsjedniče Sabora, državni tajniče, gospođo suradnice. Evo ja bih zapravo iz ovih izmjena i dopuna Zakona o Civilnoj zaštiti posebno izdvojila tzv. vanjski plan. Mislim da je to nešto što je stvarno trebalo uskladiti, to je ono što nedostaje sadašnjem postojećem zakonu zato što nije dovoljno da samo unutrašnjost firme koja je mogući zagađivač ima razrađeni taj plan nego upravo taj plan treba proširiti na cijelu zajednicu koja okružuje potencijalnog zagađivača i proširiti zapravo kao plan obrane cijelog kraja od potencijalne ugroze. Stoga mi je to jako drago da se i to uvrstilo u ovu direktivu.
Odgovor.
Zastupnice svakako kao što sam i uvodno rekao malo koji incident ne procuri van kruga postrojenja. Za one koji u krugu postrojenja možda nekad se i ne zna, a nekad naravno i trebalo bi se znati za njih ali oni često imaju vanjske posljedice da se ta eksplozija ili određene tvari koje se nose vjetrom ili drugim atmosferskim prilikama dakle ugrožavaju onda nekada bližu i daljnju okolinu. Stoga je po našem zakonodavstvu zadužena županija da donese taj vanjski plan civilne zaštite u slučaju nesreće i da upravlja dalje rizicima i da razradi scenarij koji uključuju opasne tvari koje ovim zakonom reguliramo primjenjujući odnosno usklađujući se sa direktivom CZV3.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani tajniče, u prijedlogu zakona se između ostaloga predviđaju i novčane kazne ukoliko ne postoji plan vježbi Civilne zaštite i ukoliko ne postoji sama vježba Civilne zaštite. Ono što me interesira tko zapravo donosi master plan, odnosno tko donosi prijedlog za te vježbe? Znači kako te vježbe trebaju izgledati s obzirom da se tu radi i o između ostaloga i o evakuaciji, tko će to nakon toga kontrolirati i kakvi zapisi trebaju postojati nakon te vježbe da bi to bilo vjerodostojno da je vježba obavljena i da su ljudi koji su sudjelovali u vježbi osposobljeni.
Odgovor.
Hvala lijepo gospodine zastupniče. Jedinice dakle lokalne i područne samouprave u ovom slučaju županija je nadležna kao jedinica područne odnosno regionalne samouprave osim što je nadležna donijeti plan nadležna je i pratiti provedbu i ponašanje svih uključenih dionika u taj plan. O tome se naravno mora provesti određene vježbe, a koje mogu sukladno procjeni uključivati i evakuaciju obližnjeg stanovništva. Kao i za sve druge vježbe, dakle potrebno je donijeti određene dokumente u pripremi, u realizaciji i kasnije u zaključku o uspješnosti ciljeva vježbe.
Hvala replikama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Možda predsjednica Odbora za zakonodavstvo i unutarnju politiku? Ne želi. Onda otvaram raspravu. Ja vas molim samo to da se držite teme, da se držite rasprave o izmjenama i dopunama zakona koji je sad tu, kojeg moramo uskladiti sa europskim direktivama. Imamo još tri zakona poslije ovoga, dva odnosno. I ova rasprava može trajati cijelu noć. Ima rasprava o zakonu koji je potakla oporba a vezan je za Zakon o civilnoj zaštiti, onda ćemo raspravljati cijeli dan i noć. Ovdje danas se raspravlja o ovim usklađenjima sa europskom direktivom i molim vas da se držite te teme, da se držite tih izmjena. Svima koji to ne budu, morat ću dat opomenu čisto da bi ovu raspravu vodili u tom smjeru i da ne bi doveli raspravu o druge dvije točke do 3 sata noćas i onda plakali kako mi to raspravljamo po noći a danas dopustili raspravu o onome što nije tema ovih izmjena i dopuna. Prva rasprava je u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista, uvaženi zastupnik Darko Klasić, izvolite. A ispričavam se, g. Klasiću, imamo jednu povredu Poslovnika, izvolite, uvaženi zastupnik Tomislav Tomašević.
Smatram da ovom sada interpretacijom povrjeđujete Poslovnik jer uvodite dvostruki standard u isto danom parlamentarne rasprave. Ja ću podsjetiti da smo imali danas točku vezano za izmjene Zakona o željeznici, skoro svi ali apsolutno skoro svi zastupnici se nisu držali isključivo izmjena Zakona o željeznici nego su govorili i šire o željeznici i to najmanje u ruku o Zakonu o željeznici koji u djelu se nije mijenjao. Znači ako sada primjenjujemo isti dan različite kriterije za drugi zakon, ja mislim da je to diskriminacija i da je to problematično.
Dobro, vi ste povrijedili Poslovnik, izričem vam drugu opomenu. Ovdje je jasno, čl. 238. na koji ste vi uglavnom pozivate, jasno je u 1. stavku definirano da se može govoriti isključivo o temi, da se ne smije govoriti o temi koja nije predmet rasprave. Moja odgovornost je ono dok ja vodim, kad budu drugi potpredsjednici, onda se tamo žalite. Izvolite, uvaženi zastupniče Klasić.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Vidim da smo otišli ovdje široko u raspravu ali sa obzirom na elementarnu nepogodu koja je u protekle godine pogodila različite dijelove Hrvatske i gdje je sustav civilne zaštite pokazao određene operativne nedostatke, možda je i trebalo zbilja poraditi i raspravit na poboljšanju civilnog sustava civilne zaštite ali ovdje zapravo se radi o usklađivanju tj. dopuni direktive EU-a gdje se u Zakonu o sustavu civilne zaštite uvrštava obaveza donošenja odluke o izradi vanjskog plana bez odgađanja i obavezu pravovremenog dostavljanja usklađenih podataka od strane operatera kao i uspostave nadzora nad pravovremenošću donošenja vanjskog plana pri radu sa opasnim tvarima u vezanim postrojenjima. Preciznije, definiraju se obaveze informiranja stanovništva i izrade vanjskog plana djelovanja u slučaju velikih nesreća u takvim postrojenjima, što svakako treba precizno regulirati ali ovdje imam i nekoliko primjedbi, prijedlog čl. 3., čl. 9. vezano uz prekršajne odredbe ovog zakona, stavljaju u zabludu jer ispada da jedinice područne (regionalne) samouprave dužne su informirati stanovništvo i izrađivati informacije koje može pripremiti isključivo operater jer one ne moraju biti upoznate niti imaju saznanja operatera o skladištenju opasnih tvari a nigdje se u prijedlogu nadopune Zakona o sustavu civilne zaštite ne spominje dodatna obaveza operatera vezana uz potrebu informiranja stanovništva. Osim toga, nije niti temeljem drugih zakona, npr. Zakona o zaštiti okoliša ne postoji prekršajna odredba u slučaju neinformiranja stanovništva od strane operatera takvog postrojenja. Smatramo da informiranje stanovništva na područje ugroze treba biti koordinirano i usuglašeno sa predstavnicima operatera takvih potencijalno opasnih postrojenja odnosno da se treba zajednički realizirati. Predstavnici jedinice područne (regionalne) samouprave mogu informirat stanovništvo o izvodu iz vanjskog plana, način i smjerovima evakuacije stanovništva te načinu reakcije na odgovor u slučaju nastanka ove ugroze ali ne postoji kompetentnija osoba od predstavnika operatera koji će stanovništvu objasniti aktivnosti koje se odvijaju unutar područja postrojenja i opasti implementirane sigurnosne procese i aktivnosti usmjerene na sprječavanje nastanka velike nesreće. Taj dio informacije uz ostalo je vrlo bitan i za ulijevanja osjećaja sigurnosti stanovništva koje može biti ozbiljno ugroženo u slučaju nastanka velikih nesreća. Osim ma navedeno, stanovništvo može biti informirano i izdavanjem letka s uputama i drugim načinima koji iziskuje određena financijska sredstva. Ovdje smatram da je potrebno da operater zajedno sa jedinicama područne (regionalne) samouprave financijski sudjeluje u navedenim aktivnostima jer ovdje nije navedeno i da se ubaci stavka o potrebi suradnje operatera na informiranju stanovništva. Teret obaveze informiranja stanovništva i odgovornosti vezane uz to, potrebno je ravnopravno rasporediti između operatera, obveznika izrade izvještaja o sigurnosti jedinica područne (regionalne) samouprave. Mišljenja sam da navedena obveza suradnje operatera sa jedinicama područne samouprave u informiranju stanovništva svakako treba biti propisana kako bi se ostvarila uspješna koordinacija sa svrhom postizanja navedenog cilja te da će tu se rezultirati sa kvalitetnim i potpunijim informiranjem stanovništva. U Zakonu o zaštiti okoliša, čl. 120 do 132. koji propisuju područja sprječavanja velike nesreće koja uključuje opasne tvari, nigdje se ne spominje obveza informiranja stanovništva koje može biti zahvaćeno velikom nesrećom od strane operatera pa za neispunjenje navedenog niti ne postoji prekršajna odredba, što je zapravo veliki problem za jedinice lokalne samouprave u slučaju bilokakve velike havarije. Zbog navedenog smatram da se u Zakonu o sustavu civilne zaštite treba propisati prekršaj za pravne osobe u slučaju da ne surađuju sa jedinicama područne (regionalne) samouprave na čijem području se nalazi područje postrojenja s ciljem pružanja stanovništvu redovitih i primjerenih obliku jasnih, lako razumljivih, preispitanih informacija o sigurnosnim mjerama i nužnom ponašanju u slučaju velike nesreće na području postrojenja inače će u suprotnom jedna tako važna obaveza poput informiranja stanovništva biti izuzeta od odgovornosti pravnih osoba u prekršajnim smislu a one su najvećim dijelom i najkompetentnije davati točne i provjerene informacije o posljedicama velike nesreće po okolno stanovništvo. Dakle, iz svega navedenog razvidno je da te informacije za javnost dužan pripremiti i obavljati i operater te da jedinice područne i regionalne samouprave može distribuirati te preuzeti informacije i dodatno informirati stanovništvo o izvodima iz vanjskog plana. Ali ne može biti nositelj izrade navedenih informacija niti prekršajno odgovarati u slučaju da ona ne bude izrađena. To u ovom zakonu se predviđa da je zapravo isključivost samo na jedinicama lokalne samouprave. Zaključno. Odgovornost u slučaju incidenta u postrojenjima sa opasnim tvarima prvenstveno je odgovornost operatera tih postrojenja. Možda najplastičnije ako vam mogu objasniti, to vam je recimo npr. u gradu Zagrebu imamo velika dva kompleksa u gradu Zagrebu za kojeg mi uopće nemamo saznanja u gradu Zagrebu kakve tvari oni sadrže i u kojim količinama, a zapravo odgovornost preuzima grad Zagreb. Imamo na Črnomercu tamo gdje sam doma je postrojenje Plive. Lokalna samouprava zapravo ne zna kojom količinom opasnih tvari u Plivi se nalazi i koja vatrogasna postrojba ima zonu djelovanja prema tom postrojenju i sa kim oni imaju odgovor. Jer imaju oni zapravo svoju vatrogasnu jedinicu, oni konkretno imaju. Imamo veliku na istoku grada imamo INA-OKI i veliko skladište plina koji evo za apsurd malo sam iščitao podatke imaju ugovor sa javnom vatrogasnom postrojbom iz Čakovca. Mi u lokalnoj samoupravi ne znamo koja je količina opasnih tvari koja se tamo nalazi, a trebamo biti suodgovorni u slučaju incidenta posljedica takve katastrofe. Mislim da to u ovom zakonu bi se trebalo regulirati i uključiti i odgovornost samog operatera, a ne samo područnih jedinica lokalne samouprave. Hvala.
Hvala. Sljedeća rasprava uvaženi zastupnik Marijan Pavliček u ime Kluba Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče. Evo, ja vjerujem da prije nekih godinu dana gotovo nitko u Republici Hrvatskoj od građana nije znao nešto više o sustavu civilne zaštite. Na žalost zbog COVID pandemije, zbog potresa na Banovini Stožer civilne zaštite odnosno sustav civilne zaštite dobio je izuzetno puno na važnost, posebice nacionalni stožer, pa je čak i usmjeravao sam smjer države sa svojim odlukama. Bile one opravdane ili ne o tome sad neću ulaziti u detalje. Međutim, na žalost ta pandemija kao i ovaj potres na Banovini pokazao je brojne manjkavosti samog sustava civilne zaštite na području Republike Hrvatske. Tu prvenstveno mislim na funkcioniranje nacionalnog stožera i njegove usuglašenosti sa lokalnim stožerima odnosno regionalnim i lokalnim stožerima općina i gradova. Naime, sjetimo se početka same pandemije s obzirom da sam i sam na čelu Stožera civilne zaštite grada Vukovara imali smo na dnevnoj razini nekoliko nedorečenih mailova kako postupati na području svoje općine, svoga grada. Nakon toga su nam uveli radiovezu putem TETRA-e gdje smo se jednom tjedno mogli javiti i imati komunikaciju sa nacionalnim stožerom. Sada zamislite nas 5 stotina sa lokalne razine nastojimo doći u roku od sat vremena do nacionalnog stožera, veza se ne može uspostaviti, ne možemo doći do konkretnih odgovora na konkretna pitanja koja muče nas i građane na području grada i općina u kojim živimo. Osim toga imali smo isto tako ogromne probleme sa propusnicama koje smo mi morali odlučivati kome su one neophodne, koje su manje neophodne ili procjenjivati je li netko opravdan no dobio propusnicu ili ne. Sve su to problemi koji pokazuju da sustav civilne zaštite Republike Hrvatske treba korjenite reforme. Kao što sam rekao i u replici mi danas imamo 576 stožera civilne zaštite na području Republike Hrvatske. Nacionalni stožer, 20 županijskih stožera, 556 stožera općina i gradova. Svi ovi lokalni stožeri imaju samo jedan zadatak. Provoditi odluke nacionalnog stožera. Sada zamislite koje resurse ima lokalni stožer u jednoj općini sa manje od tisuću stanovnika. Niti ljudske, niti tehničke, provesti sve one odluke koje donosi nacionalni stožer. Ovaj broj stožera se ne može priuštiti jedna mnogoljudnija zemlja kao što je Njemačka, a kamoli jedna Hrvatska. Stoga je iznimno bitno da se krene sa ovim izmjenama i dopunama Zakona što ste spomenuli gdje bi se trebao smanjiti prvenstveno broj stožera na lokalnoj razini, jer nama ne treba kvantiteta nego kvaliteta. Smatram da je sasvim dovoljno da postoji nacionalni stožer, da postoje županijski stožeri čiji članovi su ujedno i pripadnici brojnih profesionalnih službi koji se aktiviraju u doba krize od HGSS-a, od vatrogasaca, od Crvenog križa i koji znaju kako i što i donijeti koje odluke u datom momentu, a ne ovako prepustiti donošenje odluke i provođenje odluke lokalnim stožerima gdje jednostavno nemate resursa za provođenje istih. Isto tako, u članku 25. Zakona o sustavu civilne zaštite kaže se da članovi stožera civilne zaštite su dužni završiti osposobljavanje koje provodi Ministarstvo prema programu osposobljavanja članova stožera civilne zaštite. Pa se pitam, koliko su ti isti članovi stožera iskreno osposobljeni za reagiranje u krizi? To je vrlo bitno. Svi mi znamo kako se polaže to osposobljavanje i na koji način dalje ljudi djeluju, a nitko gotovo ne zna kako treba u datom momentu reagirati. Stoga treba uvesti ovdje reda jer na žalost papir i zakon u Republici Hrvatskoj sve trpi, a situacija nas na terenu često negativno iznenadi kada dođemo u situaciju krize kao što je to COVID pandemija, kao što je to potres na Banovini. Hvala vam lijepa.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Mosta uvažena zastupnica Marija Selak Raspudić.
Kolegice i kolege, smatram zabrinjavajućim ovu najavu toga da će nam se ograničiti predmet ove rasprave isključivo na razgovor o opasnim tvarima odnosno izmjenama i dopunama O željeznici smo, kao što je kolega Tomašević rekli, najnormalnije razgovarali, a sada kada ste se prepali razgovora o civilnoj zaštiti, jer i sami znate i time priznajete, da imamo ozbiljan problem u funkcioniranju sustava civilne zaštite, e sad biste nam zabranili da govorimo. Neće ići. Ja ću se prvo vratiti na ono što je kolegama iz redova HDZ-a bilo smiješno. Vama je smiješno da razgovaramo o aferi Gauda gate, vama je smiješno da se troši od 200 do 400 tisuća kuna više nego što se treba na nabavu sira u sklopu opskrbe Civilne zaštite koju ste proglasili tajnom, jer je od nevjerojatnog sigurnosnog interesa za Republiku Hrvatsku, pazite, da nemamo javnu nabavu sira u situaciji u kojoj se trenutno nalazimo. I što vam je to omogućilo? Pa omogućilo vam je to da pravite budale od hrvatskih građana. Ako je vama smiješno, njima će biti vrlo jasno, jer i oni idu svaki dan u dućan i oni jedu obične, radničke sireve i kupuju ih po cijenama koje su primjerene njihovim džepovima. Pa njima Gauda košta u maloprodaji, koja je skuplja, od 40-55 kuna, a zamislite Gauda za Stožer civilne zaštite košta 80 kuna. I ne, nisam bila lijena, provjerila sam i kolika je cijena te, Zdenkine Gaude, pa evo ona se prije godinu dana na akciji u Tommyu, ako baš hoćete precizno mogla naći za 55 kuna, a vi ste je… [[…upadica: ne čuje se…]] akciji, a kako biste vi kolega Borić, vidim da se smješkate, nabavu 7 500 kila [[upadica Ante Sanader: molim vas nemojte komunicirati sa zastupnicima i držite se teme, govorite totalno van teme…]] a tema je Stožer civilne zaštite, u tom pogledu i opskrba [[upadica Ante Sanader: nije tema ovog Zakona i nije Borić tema ovog Zakona, molim vas držite se Zakona i govorite o Izmjenama i dopunama Zakona.]] Uvaženi predsjedavajući, vaša je obaveza na način na koji je vi tumačite u najbolju ruku, da mi ukoliko smatrate neophodnim, a ja smatram neopravdanim, nakon mog govora dodijelite opomenu, moram vas ražalostiti i reći da je to jedina penalizacija kojom ovom Pravilnik i Zakon kao takav doznačuje da nekome možete kao saborskom zastupniku dodijeliti, a ne možete me prekidati usred moje rasprave. Tako da vi slobodno [[upadica Ante Sanader: mogu vas prekidati, jer komunicirate s drugim zastupnicima…]] a nakon toga možete dodijeliti opomenu, ukoliko želite. Dakle, da, sir uopće nije bezazlena tema i činjenica da se on nabavlja po cijeni koja je daleko veća nego što bi trebala biti, tek je početak afere o javnoj nabavi koju nismo uspjeli ni zagrebati, jer je još uvijek tajna, i ako to možemo uočiti na ovakvim jednostavnim primjerima koji su jasni svakom građaninu, što je onda s nabavkom sve one medicinske opreme, čine nam cijene nisu poznate i koju ne možemo razumjeti. Tko zna kakve se sve afere tamo skrivaju. Da, dame i gospodo, trebamo razgovarati i želim da razgovaramo o Gauda gateu. A sada ću se nadovezati na funkcioniranje Stožera civilne zaštite, odnosno probleme koji se nalaze u ovom Zakonu. Dakle, ono što je osnovni problem ovog hitnog postupka, još jednog hitnog postupka, koji ovdje nudimo da bismo se uskladili sa pravnim stečevinama Europske unije, što opet imamo jednu kozmetičku, ali nužnu prilagodbu, umjesto supstancijalne promjene Zakona, ako smo nešto shvatili u vrijeme ove krize, po pitanju funkcioniranja Stožera civilne zaštite, da nama treba supstancijalna prilagodba Zakona da bismo mogli nastaviti funkcionirati. Pogotovo sada u situaciji u kojoj imamo katastrofu umjesto unutar katastrofe, u kojoj trebamo promijeniti cijeli pristup, da ne djelujemo samo reaktivno već i proaktivno. Gdje imamo općenito problem funkcioniranje represivnog aparata, gdje imamo katastrofe koje nadzire MUP, a ovo civilno u civilnoj zaštiti je najmanje vidljivo i gdje redarstvene snage dolaze na mjesto čak i zdravstvenih snaga, to je ovaj drugi Stožer civilne zaštite koji vlada Hrvatskom u procesu kojeg možemo slobodno nazvati stožerizacija Hrvatske. Imamo i nejasnu zapovjednu liniju, uopće ni ne znamo kada će završiti stožerizacija Hrvatske, do kada će redarstvene snage i zapovjednici Civilne zaštite biti na terenu, koja je to točka da će reći da je dosta i da sada idemo prema civilnom funkcioniranju društva. Nemogućnost asimilacije volontera, svi smo tome svjedočili. Što je problem sa samim zakonom? Dakle, problem sa samim Zakonom, kojeg opet nismo dotaknuli, jer smo se samo, zakone mijenjamo kad ne treba, a ne mijenjamo kad treba. U stvarima koje bi nam olakšale funkcioniranje na terenu i koje su se ukazale kao očite nejasnoće, preskočili smo prilagoditi zakonski okvir, a kad smo primorani zbog Europske Unije, onda tu i tamo nešto dodamo. Sabor nije zato ovdje, da bi imao raspravo o nečemu o čemu nema potrebe raspravljati. Znači, članak 3. Zakona o civilnoj zaštiti, definicija katastrofe u odnosu na definiciju velike nesreće. Što je katastrofa? Katastrofa je ključni pojam na temelju kojeg smo uopće odredili kako će se financirati obnova na potresom pogođenim područjima, no katastrofa se definira događajem čiji nastanak, među ostalim, nije moguće spriječiti ili posljedice otkloniti djelovanjem svih operativnih snaga sustava Civilne zaštite područne, regionalne samouprave na čijem je području događaj nastao. Osnovni problem definicija koja je bila ključna nakon potresa i koja je odredila opseg financiranja temelji se na kvaliteti Civilne zaštite pojedinog područja. Što to znači? Jednostavno, ako ste imali lokalnu vlast koja je propustila organizirati civilnu zaštitu, vi ćete sada biti nagrađeni 100%-tnim financiranjem, to je van svake pameti, jer građani ne mogu biti odgovorni za to da Civilna zaštita je ili nije funkcionirala na terenu. Oni nisu ti koji trebaju podnositi odgovornost za djelotvornost Civilne zaštite. I to je pitanje koje uopće dovodi u pitanje ustavnost Zakona koji smo nedavno bili primorani donijeti. Navodno, da time pokažemo skrb za potresom pogođeno područje, a zapravo da uvedemo diskriminaciju u hrvatski pravno-politički poredak koja će se obiti o glavu upravo potresom pogođenom području idući put kad ono ne bude važno. Drugi problem, naravno, koja je funkcija Stožera civilne zaštite na lokalnoj i na područnoj, regionalnoj razini. U nekim segmentima prema Zakonu, ona je stručna, operativna i koordinativna, članak 21. stavak 2., a u drugom dijelu ona je izvršna u članku 26. Tko uopće treba biti na čelu stožera? Možemo li uključiti i one koji imaju politički legitimitet? Što ćemo sa problemom da jedan zapovjednik pokriva previše jedinica što je u praksi potpuno nefunkcionalno? I kako ćemo razgraničiti nadležnost između ministarstva i predstavničkog tijela jedinica lokalne samouprave? Vjerujem da nas to sve zanima u ovoj stožerizaciji Hrvatske da ne bismo imali represiju i diktaturu redarstvenih snaga umjesto odgovora civilnog odgovora na katastrofe koje se tiču građana koji su pogođeni u pojedinom trenutku. Naravno u pitanju je funkcija Sabora jer mi imamo i Zakon o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda kada se aktivira i uloga Sabora, a ne isključivo uloga stožera civilne zaštite. Može li uopće civilna zaštita organizirati i koordinirati volontere i građane? Ne zaboravimo da smo svi građani obveznici civilne zaštite više ili manje i da je ona ustavna kategorija u nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Što učiniti da se ova situacija barem donekle popravi? Prvo, da bismo mogli razgovarati o tome je li ili nije civilna zaštita adekvatno odgovorila na situaciju na terenu, a većina prigovora je išla u smjeru toga da je njezina reakcija bila zakašnjela, moramo nedvosmisleno postaviti vremenski okvir kojim će se definirati koje očekivano vrijeme u kojem se stožer civilne zaštite treba aktivirati u slučaju katastrofe. Zlatni sat kao što on postoji u medicini, tako možemo i ovdje imati. Hoćemo li imati jedan ili dva dana, ali mora taj okvir biti definiran da bismo putem toga mogli kasnije i valorizirati rad stožera civilne zaštite. Naravno moramo gledati kako radi HGSS. HSSS radi učinkovito i brzo zato što nije dio teškog, tromog i birokratiziranog sistema. Taj model funkcioniranja smanjenju razine birokracije moramo primijeniti i na djelovanje sustava civilne zaštite. Zbog velikog broja županija, zbog velikog broja jedinica lokalne samouprave moramo jasno odrediti zone na kojima će funkcionirati civilna zaštita, jer na ovakav način dovodimo se do toga da je ona disfunkcionalna na svim razinama. Jer ne možemo pokriti toliki broj područja sa jasno definiranom operativnom snagom. I naravno, ono što je najvažnije to se odnosi na ulaganja u civilnu zaštitu jer sada smo vidjeli i pravilno praćenje naravno sustava robnih zaliha, jer sada smo vidjeli koliko nas to može koštati kada nam se desi ne samo katastrofa, nego i katastrofa unutar katastrofe. A završit ću naravno sa onim s čime sam i započela. Nije svejedno, nije druga tema i nije nevažno kako se vrši opskrba stožera civilne zaštite. Samo onima koji su lako napunili svoje džepove, a to se ne događa teškim radom može biti smiješno kada govorimo o cijeni sira za ovom govornicom. Hvala vam.
Dobro. Cijela vaša rasprava bila je van teme. Ja vam izričem opomenu drugu. Sljedeća rasprava je Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Uvaženi zastupnici Bartulica i Spajić.
Zahvaljujem. Poštovani kolegice i kolege, evo imamo jednu važnu točku dnevnoga reda. Mi u Domovinskom pokretu često ističemo da javne službe u Hrvatskoj na žalost ne odgovaraju stvarnim potrebama naših ljudi. I na žalost ovaj potres u Zagrebu i na Banovini, ali i pandemija korona na žalost su demaskirale tu istinu tužnu da zapravo imamo stanje koje je difunkcionalno. Imamo kao što smo čuli kada je riječ o civilnom stožeru preko 500 stožera od lokalnih sve do nacionalnog. I naravno postavlja se pitanje, kako to urediti? Mi mislimo prvo da treba razmisliti o aktivizaciji nacionalne garde slično kao što smo spomenuli ranije u ovim raspravama. Dakle imamo iskustvo iz Domovinskog rata i treba razmisliti izvan ovih zadanih okvira kako na bolji način ustrojiti ove službe. Međutim, moram se osvrnuti na neke aktualnosti iz rada Nacionalnog stožera. Govori se u nekim slučajevima o višku cjepiva u nekim slučajevima. Općenito za opću populaciju imamo jedan veliki manjak cjepiva. I slušamo svaki dan razna tumačenja zašto je to tako. Međutim, ono što je sigurno jest da u ovom slučaju Vlada premijera Plenkovića imala je preveliko povjerenje u europske instituciju, u europsku birokraciju oko ovog plana za nabavu i distribuciju cjepiva i sada se nalazimo u situaciji kakva jest. Izgleda da će rusko cjepivo nam donositi rješenje. Jako se intenzivno razgovara sada o tome što je bilo prije mjesec, dva gotovo nezamislivo jer smo slušali ove izjave kako sve ide po planu, a ništa ne ide po planu, apsolutno ništa. Ispadne da ako niste dobro umreženi ne možete dobiti ono što vam pripada i to isto ukazuje na ovo stanje dvije kategorije ljudi u Hrvatskoj. Oni koji pripadaju vladajućima koji su jako bliski njima, njima je sve moguće, a ostali su zapravo u stvarnom smislu građani drugog reda na žalost. Često slušam zapravo kako je ovdje važna u Hrvatskoj solidarnost, kako naš sustav je dobar i sl. Bojim se da iza riječi solidarnosti krije se zapravo velika klijentelistička mreža ljudi pa i korupcija u najosnovnijim stvarima kao što je zdravstvo, javno zdravstvo nacija. Obnova Zagreba kratko bih rekao ništa se nije dogodilo gotovo godinu dana. Imamo zakon kakav jest, neću ulazit sad u pojedinosti tog zakona. Međutim, još jednom ću ponoviti da slušamo kako je Hrvatska navodno dobila 680 milijuna eura iz europskih fondova nakon te katastrofe. Međutim, još nismo vidjeli u što je taj novac potrošen niti smo vidjeli nešto konkretno što bi upućivalo da je taj novac na odgovoran način utrošen. Naprotiv, jednostavno se barata sa brojkama a nitko ne vidi neke konkretne rezultate na žalost i to zabrinjava. Nije dovoljno samo isticati da smo dobili neke novce nego sustav mora odgovorno i transparentno trošiti taj novac. Postoji posebna stavka za to i još nismo čuli objašnjenje. Tako da dame i gospodo još jednom ću reći da to sve skupa ne ulijeva povjerenje. Mi nemamo ništa protiv da se prilagođava naše zakonodavstvo EU. Međutim, treba ipak inzistirati na jednu ozbiljniju raspravu o samom provođenju tih zakona i o funkcioniranju našeg sustava. Evo toliko od mene. Hvala.
Hvala vam lijepa poštovani kolega Bartulica. Lijepo vas pozdravljam uvažene kolegice i kolege. Sljedećih nekoliko sati ću ja voditi sjednicu. Prije nego što dam riječ poštovanom kolegi Spajiću vama ću dati povredu Poslovnika nakon završene rasprave jer je objedinjena. Ono što želim reći da za razliku od svog prethodnika ja se držim Poslovnika i sukladno člancima 231. i 232. imam vam pravo oduzeti riječ. Oduzet ću vam riječ ako ste to zaslužili ako se ne držite teme, a vi se možete žaliti Odboru za Poslovnik, odnosno za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Poštovani kolega Spajiću, izvolite.
Hvala. Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedavajući. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu Civilne zaštite usklađuje se zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Nakon potresa na Banovini unesrećeni su danima čekali da do njih dođe pomoć. HGSS je stradale obišao prvi samo da ih pita ima li poginulih i to je to. Najmanje tjedan dana trebalo je Crvenom križu da krene dijeliti pomoć u hrani i garderobi, tjedan dana. Pravo pitanje je tko je trebao u tih tjedan dana obilaziti stradale? Gdje je u to vrijeme bila država, gdje su bile institucije, gdje je bila Civilna zaštita? Kao i obično nema ih kad ih najviše trebaju. Treba li našoj državi Europa narediti da pomognemo svom narodu koji je ostao bez krova nad glavom, narodu koji je ostao bez dostupnog kruha, obiteljima s djecom bez kreveta i bez garderobe. Opet koristim priliku zahvaliti svim volonterima koji su uskočili tamo gdje naša skupa i precijenjena država nije bila u stanju, država koju predstavlja premijer i ministri u skupim kaputima od devine dlake. Podsjećam kako je nakon poplave u Posavini sustav Civilne zaštite među prvima izišao na teren. Ministarstvu poljoprivrede je i tad trebalo pet dana da krenu spašavati stoku koja je u ledenoj vodi čekala da se smiluju, da ih dođu barem odvezati. Ali treba priznati ljudima je ipak u pomoć uskočila Civilna zaštita. Što se dogodilo sa sustavom Civilne zaštite u posljednje četiri godine? Što rade načelnici, zamjenici načelnika koji su ujedno i predsjednici lokalnih civilnih stožera. Šta rade župani i dožupani koji su predsjednici županijskih stožera civilne zaštite? Reći ću vam što rade? Bave se plašenjem stanovništva od covida umjesto da pomažu unesrećenima. Ne generaliziram, ima čestitih ljudi na tim pozicijama ali vrlo malo. Ovaj potres razotkrio je mnogo toga. Prije svega razotkrio je sav jad i bijedu sustava koji nije tu za maloga čovjeka. Sustav nije tu onda kad mu je život ugrožen, kad nema krova nad glavom, kad je ostao gladan, gol i bos na cesti bez osnovne pomoći. I dobro je da sa ovim usklađivanjem sa zakonodavstvom EU uvode novčane sankcije jedinicama lokalne samouprave koje ne poštuju zakon, jer naš sustav nema empatije prema svom narodu, nema osjećaj prema gladnome, nema potrebu pomoći kad je teško. Možda načelnicima, gradonačelnicima i županima strah od novčane kazne kojom će ih se lupiti po džepu vrati dozu ljudskosti i u njihove živote. Hvala vam lijepa.
Hvala vama. Poštovane kolegice i kolege, poštovani kolega Spajiću niste se držali teme. Na kraju ste se probali malo izvući, ali dosljedno se radi o članku 239. Izričem vam opomenu. Poštovana kolegice Maja Grba-Bujević imali ste povredu Poslovnika. Izvolite.
Poštovani kolega potpredsjedniče hvala vam za riječ. S obzirom da ste vi sada dali opomenu ja ću svoju povredu Poslovnika povući. Upravo sam to htjela ukazati da se uvaženi zastupnici nisu držali teme i povreda članka 238. Pa hvala vam najljepša.
Hvala vama. Dalje ćemo na ovu temu u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovani kolega Tomislav Tomašević. I molim vas vodite računa da imate dvije opomene, imam ja ovdje evidenciju, pa držite se teme.
Dobro ja moram priznati da, mislim da ne možemo imati saborske rasprave ako ćemo imati dvostruke standarde. I evo riskirat ću tu treću opomenu. Ali jednostavno nije mi jasno kako možemo početi danas saborsku raspravu oko izmjena Zakona o željeznicama. Svi klubovi, svi zastupnici su šire raspravljali od tih izmjena. Dapače, raspravljali su čak i šire od samog Zakona o željeznici, da bi onda popodne počeli tumačiti Poslovnik na drugi način. A da ne govorim i popodne kolega primjerice potpredsjednik Sabora Sanader nije opomenuo prvog zastupnika u ime kluba Suverenista koji se isto tako nije držao teme. Tako da jednostavno mislim da ako imamo neko sporenje, onda to trebamo riješiti na Predsjedništvu jer do sada nikad nije bilo tumačenje Poslovnika na način da se trebamo strogo držati u raspravi, ne u amandmanima, nego u raspravi izmjena, točno Zakona koji su predmet, koji su na dnevnom redu. Uvijek smo širili raspravu barem na taj Zakon.
Hvala vam lijepo na sugestiji. Ja sam tu sugestiju iznio na zadnjem užem sastanku Predsjedništva Hrvatskoga sabora i predložio sam da se promijeni Poslovnik, znamo da je nesavršen, međutim, dopustite da je diskreciono pravo svakog predsjedatelja da vodi sjednicu kako želi, odnosno sukladno Poslovniku ili nesukladno Poslovniku. Ja sam vrlo tolerantan, vjerujte mi, ali evo samo sam vas upozorio da imate dvije opomene, bit ću tolerantan do određene granice. Hvala vam, izvolite.
Dobro, znači ovo su Izmjene Zakona o sustavu Civilne zaštite koje su došle na dnevni red Hrvatskog sabora, budući da je krivo prenesena, zapravo direktiva EU iz 2020. godine, pokrenuta je povreda prava i zbog toga se našlo, su se ove izmjene zakona, slično kao Izmjene Zakona o željeznicama koje smo imali ujutro, isto tako zbog povrede prava, isto tako jer je Europska Komisija smatrala da je krivo prenesena odgovarajuća Direktiva. I u tom smislu, mislim da je riječ o tehničkim izmjenama i da one ne zadiru u srž problema koje su u samom Zakonu o sustavu Civilne zaštite i općenito u sustavu Civilne zaštite. Ja ne mogu ovdje u Hrvatskom saboru raspravljati o samo ovim izmjenama, a da ne govorim i o tome da se krše drugi članci tog istog Zakona o sustavu Civilne zaštite. Znači, ukoliko u Hrvatskom saboru se ne može raspravljati kad se vidi da se krši drugi članak tog Zakona, onda ne znam gdje se može raspravljati i da li je primjereno da Hrvatski sabor ne primjenjuje ili ne upozorava na ne provedbu Zakona koji sam Hrvatski sabor donosi. Znači u 2015. godini u Zakonu o sustavu Civilne zaštite jasno piše u članku 73. da će se osnovati vanproračunski fond za Civilnu zaštitu, posebice za financiranje opreme i spašavanja nakon prirodnih katastrofa. To se nije dogodilo od 2015. godine, a ovo je Vlada kontinuiteta, sad je 2021. i nažalost, mi smo prošle godine imali čak tri prirodne katastrofe. I u tom, znači dva razorna potresa i pandemiju, tako da u tom smislu doista ne razumijem zašto moramo, kad se desi prirodna katastrofa razmišljati kako ćemo napraviti fond na koji će građani uplaćivati, za pomoć itd., ukoliko smo isti bili dužni već napraviti prema Zakonu. Ako mislite da to nije tako, vidjet ćete da u stavku 3., čini mi se, tog istog članka 73. jasno piše da će biti posebni Zakon koji će Hrvatski sabor usvojiti, kojim će propisati ustroj i djelokrug tog posebnog vanproračunskog fonda. Koliko ja znam taj Zakon nikad nismo usvojili i ukoliko već pričamo o izmjenama tehničkim, radi krivog prenošenja EU Direktiva u Zakonu o sustavu Civilne zaštite, ajmo pričati o tome za nešto što ne provodimo i očito kršimo Zakon, jer je to isto tako uloga zakonodavca. Kada vidi da se nešto iz zakona koji je Sabor usvojio ne provodi da na to upozori i da to ispravi. S druge strane, ono što, mi smo naravno, uputili interpelaciju o sustavu Civilne zaštite, pet oporbenih klubova, očito danas za to nećemo imati uvijete, što mislim da je poražavajuće, ali želimo da se raspravi o sustavu Civilne zaštite u Hrvatskoj na način kako da se on unaprijedi. Mislim da je to svima u interesu, jer kad se dese prirodne katastrofe onda je kasno improvizirati, mi moramo biti spremni prije, mislim da možemo naučiti određene lekcije iz odgovora, posebice na potres na Baniji, jer je očito da neke stvari nisu najbolje funkcionirale. Ja neću nikad reći da ništa nije funkcioniralo, jer bi to bilo krivo, bio sam na terenu i vrlo dobro znam iz prve ruke šta je dobro funkcioniralo i to ću uvijek pohvaliti, službe koje su radile dobro, ali isto tako mislim da iz nekih stvari koje su loše funkcionirale trebamo izvući lekcije, a ne zaboraviti sad na ovu prirodnu katastrofu i nadati se da se sljedeća neće desiti sljedećih 100 godina. Znači sad, dok je još to svježe iskustvo, mislim da trebamo otvoriti tu temu, mi smo radi toga uputili Interpelaciju, međutim kad će ona doći na dnevni red, kad će ona doći na plenarnu raspravu, ja to ne znam, i iz te perspektive mislim da je itekako primjereno govoriti i o tom aspektu Zakona o sustavu Civilne zaštite i općenito o sustavu Civilne zaštite kada se govori o izmjenama radi krivog prenošenja EU Direktiva. Ja ću podsjetiti da zapravo u zadnjih 15 godina mi nismo ulagali, mi nismo povećavali zapravo izdvajanje za sustav Civilne zaštite. Imali smo jednom malu, malu iznimku jedne godinu, koja je zapravo više tehnička i vezana je za EU fondove nego što je doista stvarno izdvajanje iz proračuna, tako da zapravo 15 godina, dat ću vam još jedan primjer, mi smo u Sisačko-moslavačkoj županiji 2019. godine u proračunu imamo 25 tisuća kuna za opremu za Civilnu zaštitu za cijelu Sisačko-moslavačku županiju, 25 tisuća kuna. To je, znači, ja vjerujem da je to manje od bruto plaće župana, jedne mjesečne. Znači, nismo dovoljno ulagali, to je pod A. Pod B, sustav smo po meni sa donošenjem Zakona o sustavu domovinske sigurnosti mislim da smo napravili jedan nered. Nije mi jasno kako je moguće da imamo tri prirodne katastrofe prošle godine, a ni jednom nismo primijenili Zakon o sustavu domovinske sigurnosti i više nije jasno zapravo koji je odnos između Zakona o sustavu Civilne zaštite i Zakona o sustavu domovinske sigurnosti. Što smo vidjeli i kada se Stožer osnivao na Baniji, pa nije bilo jasno po kojem Zakonu ćemo zapravo djelovati i tko tu ima ulogu koordinacije i kakav je točno zapovjedni lanac odgovornosti. Ja mislim da je to ključno u prirodnim katastrofama, ako se ne zna zapovjedni lanac odgovornosti, ako se ne zna točno koja institucija koordinira rad drugih institucija imamo problem, a taj problem može značiti i da nas košta na kraju ljudskih života. Mi si to ne možemo dozvoliti, takvu improvizaciju. Znači mogu iz iskustva, a brojni saborski zastupnici su isto tako bili na terenu i vidio sam i druge zastupnike, reći da koordinacija nije bila najbolja, znači svaka čast HGSS-u, svaka čast vatrogascima, policiji, vojsci, ali sama Civilna zaštita nije dobro koordinirala rad tih službi, to je pod A. Pod B, nije bilo dobre komunikacije između državnih institucija i samoorganiziranih građana. U najmanju, to je eufemizam, kad kažem da nije bila dobra komunikacija, jer mogu onda reći i kako primjerice, gospodin Damir Trut, ravnatelj Civilne zaštite se svađa s navijačima jer previše pomažu, kako župan Žinić kaže stanovništvu, dok raspravljamo kako da HEP otpiše račune za grijanje jer su u kontejnerima usred zime, kaže da se treba racionalno grijat i ne treba previše se grijat, jer će to onda previše koštat. Ili recimo ministar Horvat kaže, pazite 9. siječnja, znači, podsjetit ću vas najrazorniji potres je bio 29. prosinca. On 9. siječnja kaže da se u ovom trenutku na Baniji kuha previše toplih obroka i da ljudi previše jedu i neki koji ne bi trebali. Znači, to nikako dobra komunikacija sa građanima koji su došli tamo pomoći. A ono što ću vas isto upozoriti što smo i osobno pisali Damiru Trutu odmah nakon prvog potresa da nije bilo nekoliko dana niti telefona na koji se građani mogu javiti koji žele pomoći, niti jednog telefonskog broja. Nakon nekoliko dana je objavljeno puno telefonskih brojeva. Onda se našla druga vrsta problema, a to je komunikacija jer su se ljudi javili na različite telefonske brojeve. Znači ono što je jasno kada se vidi mogu reći barem iz svog iskustva na terenu, samo za recimo aspekt humanitarne pomoći da mi nismo imali unaprijed protokol kako se transportira humanitarna pomoć, kako se skladišti ta humanitarna pomoć i kako se na kraju onima kojima je najpotrebnija distribuira ta humanitarna pomoć. To vam mogu reći iz iskustva jer sam bio tamo i sudjelovao u toj improvizaciji najbolje što sam znao i umio, ali protokola nije bilo i to mislim da nam se više ne treba ponoviti. Isto tako ono što svakako još treba tu spomenuti jesu i nekakva proračunska sredstva. Recimo dat ću vam još jedan primjer. Mi nemamo medicinski helikopter. Mi koristimo vojne helikoptere za takve situacije. Mi smo dali amandman na proračun na vrijeme. Početkom prosinca. Prije potresa za jedan takav medicinski helikopter. Nije prošao. Isto smo dali amandmane za povećanje sredstva za civilnu zaštitu. Nije prošlo. U redu. Znači, svatko može biti general poslije bitke, ali hajmo sada doista imati jednu konstruktivnu raspravu kako on kraj ovih izmjena tehničkih Zakona o sustavu civilne zaštite kako možemo unaprijediti ovaj sustav. Mislim da možemo čak doći do nekih stvari gdje imamo konsenzus u Hrvatskom saboru, jer nikada ne znate tko će biti u kakvoj poziciji i gdje će doći sljedeća prirodna katastrofa i kome će trebati pomoć. Nitko to ne može znati i iz te perspektive mislim da nam je svima u interesu da sustav radi bolje.
Hvala vam lijepa. Evo završilo je dobro i za vas i za mene. Sljedeća govornica je u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana zastupnica Mirela Ahmetović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Kao i a prečesto puta danas govorimo o zakonu odnosno Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu civilne zaštite, a sve iz razloga što ga moramo uskladiti sa europskim direktivama odnosno europskom pravnom stečevinom. Bila bih sretnija da govorimo o izmjenama postojećeg zakona koje bi bile u smjeru povećanja kvalitete funkcioniranja sustava civilne zaštite i to bi bili sretniji svi oni koji su sudjelovali u javnom savjetovanju po pitanju ovoga zakona, a čije se primjedbe nisu usvojile. Vlada ih je redom odbila sve s razlogom odnosno uz obrazloženje da će se te primjedbe razmotriti prilikom sljedeće izmjene zakona i ja se iskreno nadam da ć se one razmotriti vrlo korektno i kvalitetno i da će se neke od njih i primijeniti prilikom te izmjene. Ono što bih se htjela osvrnuti jesu članci 8., 9., 10. i 11. ovih izmjena, a koji govore o kaznama koje će se izricati jedinicama lokalne samouprave i pravnim osobama zaduženim u tim jedinicama lokalne samouprave ukoliko se ne poštuju odredbe Zakona o ustrojavanju civilne zaštite i naravno ostalih aktivnosti, a sve u svezi tom istom civilnom zaštitom. Netko je ovdje pitao prije nekog vremena u raspravi da li su predviđene odnosno zašto nisu predviđene kazne za nacionalni nivo sustava civilne zaštite. I ja bih to ocijenila vrlo opravdanim pitanjem jer smo svi, ali svi bez iznimke primijetili da je bilo previše propusta u funkcioniranju nacionalnog sustava civilne zaštite, a koje bi definitivno trebali biti sankcionirani kako se više nikada ne bi ponovilo da nas zadesi ovako teška nesreća, a da oni koji trebaju misliti i brinuti upravo o onima kojima je to u tim trenucima najpotrebnije zapravo ne znaju tko im glavu nosi kako bi se u narodu reklo. U Hrvatskoj se uvijek rado bavimo kažnjavanjem. Slabo se bavimo prevencijom i mene to iznimno rastužuje jer imamo primjer potresa i pandemije dvije katastrofe koje su nas pogodile u istoj godini, a borit ćemo se sa posljedicama sigurno ove, ali i narednih godina. Niti jedno, niti drugo nismo mogli birati niti smo mogli predvidjeti. Nismo mogli puno utjecati na to. Nismo mogli spriječiti. Dogodilo se zaista iznenada i za sam događaj nitko nije odgovoran, niti kriv. Međutim, bilo bi dobro da se svi zajedno priupitamo što smo mogli učiniti bolje? Npr. činjenica jest da sustav nakon potresa 29. prosinca 2020. godine na Banovini nije adekvatno reagirao i prestanimo tražiti izlike i prestanimo to uljepšavati. Prestanimo to izbjegavati reći. Moramo to izgovarati. Moramo to ponavljati, a sve s ciljem kako bi idući put ipak adekvatno reagirali. Dosta je bilo zbrke tih prvih dana što donekle možemo razumjeti, jer se takva katastrofa ne može ni predvidjeti, ni izbjeći. Ali ostao je dojam da sustav nije djelovao niti uvezano, niti se znalo tko što radi, niti se znalo čija je što ingerencija. Ono što je ostavilo vjerojatno dodatno gorak okus jeste činjenica da je stožer civilne zaštite odnosno Sisačko-moslavačka županija koja je inače najteže pogođena razornim potresom, ne govorim u smislu područja nego općenito vrlo teško pogođena razornim potresom u kolovozu 2019. godine donijela dokument Procjena rizika od velikih nesreća za područje Sisačko-moslavačke županije i tamo vrlo jasno kategorički, eksplicitno navela citiram: „kako je niska spremnost specijalne postrojbe za složene radnje spašavanja“. Taj dokument je i objavljen na službenim stranicama županije. „Pripadnici postrojbe civilne zaštite“, piše dalje u izvješću: „nisu prošli kroz propisani program osposobljavanja, niti su opremljeni osobnom, niti skupnom opremom. Iz tih razloga ograničeno je operativno postupanje i to isključivo za složene radnje spašavanja i pružanje fizičke potpore operativnim kapacitetima više razine spremnosti tijekom provođenja mjera i aktivnosti Civilne zaštite u velikim nesrećama.“ I zato kažem opravdano je da su se predvidjele kazne i za jedinice lokalne samouprave u ovom slučaju regionalne samouprave. Ali mislim da konstantno nedostaju kazne, odnosno sankcije za nepostupanje i onog najvišeg tijela, onog najodgovornijeg tijela nacionalnog tijela Civilne zaštite. Tko će za ovo odgovarati? Tko će točno odgovarati za to da županija sama donese dokument i sama utvrdi nismo spremni osigurati Civilnu zaštitu iako bismo trebali. I onda nakon gotovo dvije godine se desi baš da ta ista županija, odnosno njen stožer mora reagirati a nije adekvatno opremljen ili osposobljen da reagira. Hoće li župan odgovarati? Sumnjam. Osobno smatram da je nužno donijeti protokole koji će uskladiti djelovanje svih namjenskih snaga u slučaju katastrofe, da se točno zna koji je čiji zadatak, da ne bude šuma u komunikaciji. I ono što je najbitnije da se sustav osovi na stručne, a ne političke noge. Imali smo prilike gledati ne baš umirujuće poruke onog najodgovornijeg kojeg ću još jednom nazvati najodgovornijim ravnatelja sustava Civilne zaštite gospodina Truta o tome kako roditelji neće moći otići po svoju djecu kad su uvedene propusnice. Sjećate se toga? Onda je izjavljivao da su navijači krivi za kaos na terenu poslije potresa i na koncu kao ravnatelj Civilne zaštite nije znao da je u tijeku evakuacija vojarne u Petrinji. Ponavljam nije mi namjera kritizirati, ali pojedine izjave čelnih ljudi su se činile više kao glasnogovorništvo politike nego kao stručna i izbalansirana poruka javnosti u ovom nemilom događaju potresa. Koncem 2019. gospodin Trut je govorio kako je Hrvatska spremna za sve situacije, čak smo spremni i pomoći drugim državama u takvim situacijama. I jesmo pomogli, pomogli smo Albaniji u razornom potresu što je vrlo pohvalno. Ali ono što me ponovno strašno žalosti mi sami sebi nismo bili sposobni pomoći. Taj isti gospodin Trut sam sebi svojoj zemlji nije bio sposoban pomoći. I ja cijenim solidarnost sa drugim državama, ali bih daleko više cijenila kada bismo mi ovdje brinuli prvo o svojoj zemlji. Edukacija. Ona je primarni zadatak ovog zakona i educirati ljude koji će nas sutra spašavati ne smije biti promatrano kao opterećenje za državni proračun, nego ulaganje u sigurnost i povjerenje naših građana. Obučenost, spremnost i opremljenost namjenskih snaga bilo da se radi o vojsci, vatrogascima, HGSS-u, Civilnoj zaštiti mora biti naš prioritet. Kada govorimo o protokolima spomenula sam malo prije ne smije nam se više dogoditi da protokoli postoje samo na papiru. I oni ne mogu i ne smiju biti načelni. Naprosto onda to nije protokol, to je onda samo ispunjavanje forme. Protokol se zna što propisuje, tko što radi, zašto radi, kako radi, kada radi i onda nema prostora manipuliranju i prebacivanju odgovornosti s jednog na drugog. Ja ne znam čiji je uopće benefit da se protokol, jasan protokol ne donese. Pa vladajućima je valjda u korist da imaju jasan protokol po kojem postupaju i onda izbjegavaju mogućnost kritike oporbe, ali i mogućnost da njihovi građani budu nezaštićeni kao što su sada u ovoj situaciji bili. Kad smo kod protokola iskoristit ću i reći ću da smo čak 50 dana čekali protokol za cijepljenje. I što se dogodilo? Ljudi su se počeli cijepiti preko reda bez da je itko znao tko se cijepi, gdje se cijepi, zašto se cijepi i kad se cijepi. Je, propisali smo skupine koje se prve cijepe, ali nikakvih striktnih protokola nije bilo koje bi mogli osujetiti zlouporabu i pogodovanje u okviru samog cijepljenja. I opet nam se dogodilo da nema reda, poretka i da i kod cjepiva koje bi trebalo biti najveći doseg čovječanstva u ovoj situaciji očituje korupcija i pogodovanje. Zašto nam to treba? Mislim zaista da nam to ne treba. Jasan protokol je onaj koji ne može poslužiti, a u ovoj situaciji ovaj nejasan protokol upravo tome služi kao alibi za korištenje rupa u neadekvatnom protokolu. Zakon o Civilnoj zaštiti je prevažan zakon i osim ovih izmjena koje ćemo mi u SDP-u podržati s obzirom da su one usklađenje sa europskim direktivama potrebno je donijeti zakon koji će odgovarati novonastalim okolnostima i koji će doista postati točka povjerenja hrvatskih građana u institucije RH koje ti isti građani plaćaju kako bismo im osigurali sigurnost. Potičem Vladu RH i sve nas da predložimo izmjene koje će generirati pozitivne procese u sustavu civilne zaštite [[Upadica Škoro: Vrijeme.]] kako bismo buduću katastrofu ipak mogli dočekati pripremljeniji. Hvala lijepa.
Hvala vama. Molim vas pripazite na vrijeme drugi puta. Sljedeći je poštovani zastupnik Mario Kapulica u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo, kolege zastupnici. Ove izmjene i dopune zakona koje su danas pred nama, a koje su dobile pozitivno mišljenje svih nadležnih saborskih odbora očito nisu upitne jer o njima malo govorimo. Nije to čudno. Radi se o nužnom usklađivanju sa direktivama EU i jasnijem definiranju nekih pojmova i obveza vezanih uz nesreće koje uključuju opasne tvari. Kada bi rasprava ostala na tome uvjeren sam da bi se vrlo brzo složili o predloženim rješenjima i zato ću obzirom da se rasprava o tome ne vodi ipak spomenuti neke činjenice koje su vezane uz današnju temu kako bi javnost uopće shvatila koja je tema danas pred njegovim zastupnicima u ovom Visokom domu. Direktiva EU o kojoj je riječ primjenjuje se od kolovoza 2012. a sve države članice morali su je uključiti u svoje nacionalna zakonodavstva do svibnja 2015. I Hrvatska je to učinila u tom roku. Direktivom se nastoje kontrolirati opasnosti od velikih nesreća koje uključuju i opasne tvari, osobito kemikalije, to je njen smisao. Naziv ove Direktive, sve su tri, jer je njome izmijenjena prethodna i izvorna Direktiva iz tog naziva. Razlog donošenja ove Direktive bila je katastrofalna nesreća u talijanskom gradu Seveso, 76. godine, kada je tadašnja europska ekonomska zajednica odlučila definirati egzaktan pravni okvir za sprječavanje i kontrolu takvih nesreća. Da podsjetimo, tada je tu tom talijanskom gradiću, 20 kilometara udaljenom od Milana, iz kemijskog postrojenja za proizvodnju herbicida i pesticida u atmosferu otišao gust oblak pare opasnih tvari. Nošen vjetrom dioksin se proširio po cijelom području, da bi potom kišom bilo onečišćeno oko 1 800 ha tla. Zbog posljedica trovanja liječeno je više od 2 000 ljudi, a u tom području znatno je porastao i broj spontanih pobačaja u mjesecima nakon katastrofe. Više od 80 tisuća životinja usmrćeno je zbog sprječavanja mogućih štetnih utjecaja na ljude, a ukupna šteta procijenjena je na više od 40 milijuna eura. Naknadne izmjene Direktive potaknute su specifičnostima kasnijih velikih nesreća, one u središnjoj Indiji, 84. te eksplozija u kemijskim postrojenjima koje su ugrozile stanovništvo gradova u Nizozemskoj i Francuskoj. Podsjetimo, u središnjoj Indiji, iz tvornice pesticida iscurila je velika količina kemikalija uzrokujući jednu od najvećih industrijskih nesreća u povijesti čovječanstva. Prema podacima nevladinih organizacija, nakon te nesreće od posljedica je umrlo više od 25 tisuća ljudi, a još 150 tisuća osoba patilo je od kroničnih bolesti. Republika Hrvatska transportirala je Direktivu kroz 23 pravna akta, među kojima je i predmetni Zakon o sustavu Civilne zaštite. Popis svih tih akata, kako hrvatskih tako i svih drugih članica dostupan je javnosti. Zašto ove izmjene? Nakon donošenja neke Direktive, svaka država članica dužna je do određenog roka Europskoj komisiji dostaviti popis akata kojima ju primjenjuje, nakon čega Komisija za svaku članicu provodi detaljnu analizu podudarnosti tih akata i predmetne Direktive. To je uobičajeni proces koji obuhvaća sve članice, i kod svake se u pravilu nađu veće ili manje nepodudarnosti. Kada Europska Komisija u svojoj analizi detektira te nepodudarnosti, o tome obavještava državu članicu. Dakle, Europska Komisija je nakon detaljne usporedbe naša 23 pravna akta, od kojih su neki u ovom Zakonu o Civilnoj zaštiti, utvrdila određene nedostatke i zatražila određene izmjene koje se uglavnom odnose na članke 12. i 14. te Direktive. Toliko o meritumu stvari i ovoj točki dnevnog reda. No potpuno je jasno da se otvaranje svake rasprave o sustavu Civilne zaštite u ovim okolnostima, kako god, koliko god nas to udaljavalo od merituma, po prirodi stvari pretvara u raspravu o funkcioniranju sustava uopće. I Hrvatska demokratska zajednica nema nikakvih problema s takvim pristupom, svima je jasno, i nitko od toga ne bježi da je u pojedinačnim krizama važno djelovanje svake pojedine organizacije zadužene za suočavanje s konkretnom krizom i usklađeno djelovanje svih institucija, maksimalan angažman ljudi, te racionalno korištenje dostupnih resursa. Zabrinjavajuće, međutim lakoća s kojom se minorizira angažman tisuća ljudi u sustavu Civilne zaštite tijekom ovog potresa. Kad je riječ o potresima, poznat je broj smrtno stradalih osoba, no manje je poznat broj ozlijeđenih, broj bolesnih osoba, broj osoba koje je trebalo evakuirati, kojima je bila i još uvijek je potrebna pomoć, osoba koje su ostale bez krova nad glavom, količina i veličina i razmjeri šteta u gospodarstvu, na infrastrukturi, cestama, prometnicama, imovini općenito. Dakle, običnom čovjeku je iznimno teško sagledati, koliko god se trudio ukopan napor koji je potrebno uložiti i koji se ulaže u takvih situacijama da bi se stanje normaliziralo i što prije dovelo u red. Mi smo danas raspravljali u okviru ove točke o sirevima, robnim zalihama, broju organizacijskih jedinica Civilne zaštite, problemima s propusnicama, o potresu, pandemiji, ukidanju načela supsidijarnosti u sustavu Civilne zaštite o stvaranju Nacionalne garde, valjda i vračanju pozicije civilne zaštite na poziciju od prije 94. godine kad je ona bila u sustavu Ministarstva obrane zbog ratnih okolnosti, o cijepljenju, kriminalu, korupciji, kaputima, o povlaštenosti vladajućih, iako mi nije jasno, kako bi netko mogao biti povlašten u slučaju katastrofe opasnim tvarima i je li 10,5 tisuća članova Hrvatske demokratske zajednice u Sisačko-moslavačkoj županiji povlašteno u ovoj situaciji sa potresom ili njih 4 600 u Glini, Petrinji i Sisku. Niti jedan od dvojice predstavnika Domovinskog pokreta koji su ovdje govorili nije izustio riječ opasna tvar. Nije to doduše učinila ni kolegica iz socijaldemokratske partije, ali su optužili Crveni križ i čelnike i lokalne uprave da tjedan dana nisu radili ništa. Čuli smo puno kritika za koje želim vjerovati da su dobronamjerne, ali lokalne vlasti i lokalni sustav Civilne zaštite dobro su odradili svoj posao u uvjetima prvog šoka. Uključivanje dodatnih snaga i izvan mjesta nastanka ovog izvanrednog događaja ostvario je svoju svrhu. Podržao je djelovanje lokalnih snaga. Međunarodna pomoć bila je brzo i kvalitetno organizirana. U ekstremnim situacijama koje u nekim segmentima se mogu usporediti još samo s ratnim, takva je suradnja državnih institucija i lokalnih vlasti od presudne važnosti i sigurno je da se percepcija ukupnog stanja na toj, uvjetno rečeno, bojišnici, ne može dovoljno sveobuhvatno sagledati iz pozicije običnog vojnika ili pod navodnicima običnog člana civilne zaštite. No svaka kritika ukoliko ona pomaže da kao društvo damo bolji odgovor je dobrodošla. Ali isto tako ukoliko nam je umanjila sposobnost djelovanja, dovodila ljude u zabunu, a poglavito ukoliko ih je odvraćala od suradnje sa institucijama i organizacijama i ljudima koji su ključni u otklanjanju posljedica ove krize bilo one lokalnog ili nacionalnog karaktera za takve ne možemo reći da su dobrodošle. I želim ponoviti da su Vlada, svi njezini, sva njezina resorna nadležna tijela MUP, Stožer civilne zaštite, operativne snage vatrogastva, Crvenog križa, Hrvatske gorske službe spašavanja, postrojbe i povjerenici te pravne osobe u sustavu civilne zaštite, jedinice lokalne i područne samouprave, brojne Vladine i nevladine ustanove, organizacije i udruženja, znanstvene, stručne i druge ustanove koje se bave i od posebnog su interesa i značaja u postupanju u zaštitit i otklanjanju posljedica katastrofa položile svoj ispit. I naravno da će se budućim prostornim planiranjem, izgradnjom svijesti o postojanju opasnosti, razvojem sigurnosne kulture stanovništva, uključivanjem znanosti u smanjenje rizika od katastrofa i daljnjim usavršavanjem stručnog, normativnog i materijalnog okvira povećavati i naši kapaciteti i naša spremnost za suočavanje sa tim situacijama. I naravno da je to kao što su mnogi rekli u svojim izjavama i prije ove rasprave nestranačko i nadstranačko pitanje u kojem se očekuje i takav pristup od sviju nas. Hvala vam lijepa.
Hvala vama poštovani kolega Kapulica. Imamo još jednu raspravu u ime kluba zastupnika. U ovom slučaju Klub zastupnica Centra i Glasa, poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Poštovani predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice. Danas govorimo o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu civilne zaštite. Sve dok govorim o bilo kojem dijelu tog zakona na kojeg se do kraja ove rasprave može podnijeti i amandman krećem se u okviru teme. Stoga bi bilo koje onemogućavanje rasprave kada ukazujem na neku od odredbi zakona predstavljalo najopasniji presedan ne samo u ovom sazivu Hrvatskoga sabora, nego i u odnosu na sve prethodne. Uvaženi predsjedavatelju s obzirom na vaše uvodne riječi kako ćete oduzeti riječ ako se skrene s kolosjeka teme o kojoj govori, podsjetit ću vas da ste se na izborima silno trudili dokazati da ste drugačiji od HDZ-a. Stoga bi me sada čudilo kada biste im pomagali u tom prisiljavanju zastupnika da se ponašaju kao nojevi i da guramo glavu u pijesak u odnosu na stvarnost koja nas okružuje, a stvarnost je ta da već duže vrijeme imamo situaciju u kojoj dva, ne jedan nego dva stožera civilne zaštite po svojim ovlastima, po načinu osnivanja, po načinu svog rada debelo iskaču iz okvira odredbi članka 21. i članka 22. Zakona o sustavu civilne zaštite. I ukoliko ovaj saziv Hrvatskoga sabora nije u stanju raspravljati o činjenici da imamo protuustavno i protuzakonito dva stožera a ne jedan, ako nismo u stanju raspraviti to da stožere formiramo nakon što se katastrofa već dogodi umjesto da imamo unaprijed formirane, osposobljene, pripremljene, educirane stožere dakle, ako ne možemo za ovom govornicom danas u okviru ove teme o tome raspravljati onda zapravo nitko od nas više sutra niti ne treba dolaziti na posao, a niti do kraja ovoga mandata. A čim sam se dotaknula pitanja neustavnosti postojanja i rada aktualnih stožera, digla se graja sa ove strane HDZ-ove strane sabornice te sam bila upozorena da sam dužna poštivati odluke Ustavnog suda. Stoga ću ovog puta naglasiti i moje osobno ustavno pravo kao saborske zastupnice da pored uvažavanja odluke Ustavnog suda u cjelini u svom govoru, u svom razmatranju uzmem u obzir i stajališta onih ustavnih sudaca koji su dali izdvojena mišljenja. A ti suci ukazali su da oni propisi povodom kojih su se građani obratili Ustavnom sudu, pa tako i dijelovi Zakona o sustavu civilne zaštite predstavljaju flagrantno kršenje Ustavom Republike Hrvatske zajamčenih prava i sloboda građana. Pojedini ustavni suci smatraju da je sam Ustavni sud i bez da im se od strane građana podnio bilo koji prijedlog trebao oglasiti i trebao je reagirati na povredu određenih ustavnih načela. No na žalost to se nije dogodilo. Već duže vrijeme naš Ustavni sud ne reagira i ne vodi brigu o zaštiti ustavnih prava građana, već vodi brigu o zaštiti potreba i političkih interesa Vlade, vladinog stožera i vladine parlamentarne većine. Takva situacija ozbiljno srlja u propast demokracije kakva je nama znana ili kakvu barem želimo u Hrvatskoj uspostaviti. Također pojedini ustavni suci naglašavaju da je situacija vezana uz epidemiju čitavog spektra mjera koje je stožer uvodio stvorila jednu situaciju teško ograničenih prava i situaciju koja itekako odgovara izvanrednom stanju. Stoga su sve mjere koje su se donosile trebale se podvesti pod članak 17. Ustava što se naravno nije dogodilo. Ustavni suci ukazuju i da bez obzira kakva opasnost prijetila nije svejedno radi li se nešto prema Ustavu ili mimo Ustava. No, takva praksa postupanje suprotno Ustavu, suprotno zakonu nije strana ovoj strani sabornice. Čuli smo i to da od 2015. godine nismo bili u stanju osnovati niti Fond civilne zaštite iako to u zakonu jasno piše, a sada se silno trudimo izbrusiti definicije zato što je Europska komisija ili neko drugo tijelo utvrdilo da nismo u stanju kao i u onom prethodnom zakonu nešto prevesti u naš pravni sustav kako treba. Dakle, što su situacije vanrednije, što je stanje teže i odstupa od onog uobičajenog, to je važnije da se poštuju ustavne odredbe. Vaša logika je upravo suprotna od toga. Ustavna prava su najviše ugrožena upravo u tim izvanrednim situacijama. Pravo mora biti unaprijed i jasno onima čije se ponašanje treba regulirati i zato ponovno ističem, apsurdno je inzistirati na jasnoj, preciznoj, točnoj definiciji pojmova opasne tvari, a ne razmišljati koliko je opasno kada se kompletna provedba Zakona makne izvan i ustavnih i zakonskih okvira. Formiranjem tijela za koje ne postoji uporište u Zakonu. Dodjeljivanjem ovlasti za koje ne postoji legitiman i opravdan, razmjerni javni interes. Potres na Baniji pokazao je jednu potresnu činjenicu, možda opasniju i razorniju po svojim posljedicama od samog potresa, a to je da samo onaj prvi Stožer isforsirali i da smo u nadležnost tog Stožera dodijelili nešto što uopće nije bilo potrebno, nešto što je čitavo vrijeme trebao i morao raditi ministar zdravstva. Nadalje, stvorili smo konkurenciju Zakona o sustavu Civilne zaštite i Zakona o sustavu domovinske sigurnosti i upravo je ta konkurencija dva različita Zakona i potpuno izmišljanje nepostojećih i nepotrebnih ovlasti koje su dane Stožeru za obranu od Covida, onemogućilo, dakle doslovno onemogućilo pravovremenu reakciju na potres na Baniji. Taj drugi, novi Stožer civilne zaštite koji možemo za potrebe nazvati i Podstožer, osnovan je tek 6 dana nakon potresa. Šest dana nakon potresa. A pučku kuhinju preuzeli su 14 dana kasnije, u međuvremenu su te poslove obavljali volonteri koje smo onako brutalno i ružno vrijeđali i omalovažavali. Ne mi, vi, vladajuću većina i vaši predstavnici. Ti poražavajući promašeni rokovi rezultatu su ranijeg nepoštivanja i Ustava i zakona, a to govori u prilog tome da u sljedećim kriznim situacijama nećemo imati pravovremenu reakciju koju bi upravo ovaj Zakon trebao zajamčiti. Dakle, pravovremenu i dobru reakciju može osmisliti čitav sustav, a ne da li će biti točna definicija pojma „opasne tvar“. Dakle, civilna zaštita nije mogla preuzeti koordinaciju onoga što je po zakonu trebala kada se dogodio potres na Baniji, zato što se Stožer civilne zaštite već dugo bavi onim pitanjima i temama kojima se uopće ne bi trebao baviti. I zabluda je da najveću opasnost predstavljaju opasne tvari čije, evo sada, definicije popravljamo, zloupotreba moći, zloupotreba vlasti, je puno, puno opasniji pojam. A HDZ je opasna tvar za Hrvatsku i za njezinu demokraciju, kao što sam i ja opasna tvar za vas gospodine Boriću i za čitav HDZ. Također treba ukazati na činjenicu da ustavni suci primjećuju da Stožer, koji se vrlo često opravdava strukom, uopće nije stručan. Jer kada bi struka kontrolirala situaciju, tada bi i struka mogla i znala unaprijed postaviti okvire kada će se i kakve će se mjere uvoditi, odnosno kada će mjere prestati važiti. Tada bi građani imali izvjesnost kriterija, a ako navodna struka nije u mogućnosti definirati ovakve pojmove, onda je očito da se uopće ne radi o struci. Očito je Stožer civilne zaštite za obranu od Covida samo običan avatar iza kojeg se skriva Vlada. Jedan paravan koji funkcionira na potpuno neprihvatljiv i nedopušten način. Također treba istaknuti i da je svaka bolest na neki način opasna i za život i za zdravlje, ali nije baš svaka mjera dozvoljena, a nije niti potrebna, a kamoli nužna da bi se ta opasnost spriječila. Ne opravdava baš svaki cilj, ne opravdava svako sredstvo cilj koji se želi zapravo postići. Ograničavajuće mjere da bi se moglo uopće procijeniti imaju li smisla, moraju biti jasno i vjerodostojno obrazložene, a neprihvatljivo je s jedne strane brinuti o definicijama pojmova „opasnih tvari“ a ne utvrditi i ne izgovoriti da je upravo to nedostajalo u radu Stožera do sada. Nedostajalo je obrazloženje, nedostajali su kriteriji i nedostajala je argumentacija zbog koje bi mi građani mogli vjerovati da Stožer uopće zna što radi i kakva je svrha onoga što taj Stožer propisuje. Također treba reći da je vrlo, vrlo opasna situacija u kojoj ovom Parlamentu nije dana šansa da prepozna sve opasnosti koje proizlaze iz ovakve primjene i provedbe Zakona o sustavu Civilne zaštite. Stoga uz sve one inicijative koje su do sada dolazile iz redova oporbe, a tiču se Interpelacija o čitavom nizu pitanja vezanih uz sustav Civilne zaštite, očito je potrebno osmisliti novi model kontrole načina na koji [[upadica Miroslav Škoro: Vrijeme. Hvala.]] zakon provodi, a isto tako i novi model po kojem će se civilna zaštita provoditi. Hvala.
Hvala vama. Imamo jednu povredu Poslovnika. Poštovani zastupnik Mario Kapulica.
Morao sam se raspitati na koji članak se pozivam jer ovo ne radim često. Dakle, kolegica Orešković je povrijedila Poslovnik jer je na uvredu, osobnu uvredu koju je doživjela uzvratila još jednim stupnjem, … [[upadica: ne čuje se…]] 238. uzvratila jednim stupnjem većom uvredom, zato što dobro znate da kad kolektivizirate nešto da to činite po nedopuštenim diskriminacijskim osnovama i ne možete reći za jednu političku stranku da je opasna tvar. Dakle, to je nedopušteno, ne samo u Hrvatskom saboru, nego uopće u javnoj komunikaciji i ja vas molim da to ne radite.
Hvala vam, vrijeme. Ovako ćemo. Ja nisam htio reagirati, ali sam bio apostrofiran, poštovana kolegica Orešković me apostrofirala i moju predizbornu kampanju, pa evo prije nego što krenemo sa pojedinačnim raspravama, dakle ono što je bitno za reći, bitno je da sam se uvijek zalagao za pravdu i tako ću se nastaviti zalagati. U ovoj situaciji u kojoj se nitko nije držao Poslovnika, jer pitanje je merituma, vi ste pravnik, ja sam ekonomist, inženjer i kažu mnogi, pjevač, ovdje raspravljamo o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu civilne zaštite, a ne o Konačnom prijedlogu Zakonu o sustavu civilne zaštite. To je meritum stvari i koliko ja znam, ne pravo, nego čitati, jer naučio sam u prvom razredu osnovne škole niste u pravu. Poštovani gospodine Kapulica ni ovo nije bila povreda Poslovnika, međutim evo ja ću napraviti iznimku da vas ne diram. Izreći ću opomenu sukladno Poslovniku člankom 232. ja sam morao prekinuti ovo sve skupa pa ću izreći opomenu sebi tako da netko ipak bude kažnjen. A sad možemo nastaviti sa pojedinačnim raspravama. I opet vas upozoravam raspravljamo o Zakonu o izmjenama i dopunama zakona a vi pričajte što hoćete. I dalje sam u pravu. Poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom. Dakle, povijest je, suradnicom ispričavam se, povijest je učiteljica života. Što mi imamo? Mi ovdje imamo da je Europska komisija pokrenula postupak povrede prava i da se radi izmjene i dopune Zakona o sustavu civilne zaštite gdje se moramo uskladiti sa direktivom zato što smo ju ili krivo pročitali ili krivo preveli ili ju krivo tumačimo. I to nije ni prvi ni zadnji put u ovom Saboru. Danas smo već imali na zakonu o željeznicama taj problem. Sigurno ćemo ih imati i još. Imamo i pilot projekata i svega. Imamo čak i u raspravi jedan zakon gdje i vlastito ministarstvo ide u izmjenu i dopunu zakona koji je bio predložen ovom Saboru a nije u skladu sa nekim drugim zakonima iz tog ministarstva. I to je situacija koju imamo i to se usklađujemo. Ja sam sigurna da bi i državni tajnik a i ministarstvo najviše voljelo da nisu morali doći sa ovim zakonom tu, jer naravno da će u našoj raspravi čuti i neke druge stvari koje hoće ili neće čuti, ali bilo bi dobro kad sam rekla povijest je učiteljica života hajdemo malo vidjeti šta je Civilna zaštita. To je sustav, organiziranje sudionika operativnih snaga i građana za ostvarivanje zaštite i spašavanja ljudi, životinja, materijalnih i kulturnih dobara i okoliša u velikim nesrećama i katastrofama i otklanjanja posljedice terorizma i ratnih razaranja. Sustav je od javnog interesa za svaku državu i njenu sigurnost. I tu se svi zajedno možemo složiti da je to tako. Povijesno kako je Civilna zaštita na području RH se razvijala? Grad Dubrovnik je 1377. godine uveo karantenu za pomorce i to je bilo prvi put da su nekakve preteče civilne zaštite gdje se je grad za pravo štitio određenim sanitarnim mjerama oko zaraze. U Hrvatskoj 1880. nakon katastrofalnog potresa pokazala se potreba za organiziranom civilnom zaštitom i ona je 1932. organizirana. Na području Jugoslavije bilo je na tradiciji Sovjetskog saveza sve do potresa u Skopju koji je bio '63. Godine odnosno '64. I iza toga imamo novi sustav Civilne zaštite, a kada je riječ o Hrvatskoj tad je bio korišten u Domovinskom ratu bila velika uloga Civilne zaštite. I iza toga se dalje razvija, priprema Civilna zaštita i danas imamo ovo što imamo. Imamo sigurna sam nitko ne bi volio to ponoviti. Mi imamo covid 19 koji je zapravo tema svijeta Europe i imamo potres koji je bio u gradu Zagrebu i potres koji je bio na Baniji i Banovini. I imamo civilna zaštita kad nema takvih stvari odlično funkcionira. Malo se sastane, malo se nešto odradi, ali stvarnost vidimo kad je ona potrebna i kad je potrebno da se stvarno nešto napravi. To su, dakle s jedne strane imamo zaista bolest protiv koje se borimo na način na koji se to radilo u 19 stoljeću izolacijom, a s druge strane imamo dva potresa koja naravno najradije bih da se to nije desilo i da je to bio jedan ružan san ali bila je stvarnost. Pokazalo se u gradu Zagrebu usput budi rečeno postoji poseban ured koji se bavi funkcioniranjem u takvim uvjetima koji jednako tako odlično funkcionira prije potresa. Odlično funkcionira da se sva mehanizacija izvuče na Jelačić plac, odlično funkcionira kad se treba paradirati. Ali kad se treba pomoći građanima onda to funkcionira znatno manje. Jednako tako uloga Civilne zaštite na Baniji kosa crta Banovini pokazale su se sve greške. Što hoću reći? Dakle, mi ovdje radimo izmjenu i dopunu zakona samo zbog toga što nam je EU dala packu i opomenula i rekla evo opet ste nešto traljavo napravili pa napravite to kako treba. Ali sigurna sam da je došlo vrijeme da o ulozi, značaju Civilne zaštite u nekim novim uvjetima i na novi način se dobro razmisli i krene kao što svaki put kad otvorimo taj problem onda obično dolazi državni tajnik i kaže ali evo mi sad taman smo spremili, taman spremamo zakon i taman ćemo imati novi zakon kojim ćemo sve to riješiti i više neće biti niti jednog problema. Bilo bi dobro da je tu bio resorni ministar, bilo bi dobro da je on došao i da se njemu moglo postaviti neka pitanja. Ali tu smo gdje jesmo [[Upadica Škoro: Hvala. Vrijeme.]] Hvala.
Bilo bi dobro da završimo. Hvala. Imamo dvije replike poštovana gospođo Mrak-Taritaš. Prva je poštovanog zastupnika Maria Kapulice. Izvolite gospodine Kapulica.
Poštovana zastupnice Taritaš, kada ste govorili pretpostavljam kritički da donosimo akte koje poslije moramo ispravljati samo zato što ih je netko krivo prepisao ili uopće nije razumio iako da se mi razumijemo uopće ne smatram da je to sporno jer je to uobičajeni proces kod primjene direktiva koji prolazi svaka država članica, a ne samo Hrvatska. Ja bih vas podsjetio da ovo što mi sad ispravljamo donijela Vlada Zorana Milanovića u kojoj ste vi bili ministrica. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, sustav Civilne zaštite je uspostavljen, ovaj zakon je bio iz 2015. godine pa vas ja moram podsjetiti da je 2018. godine jednako tako mijenjan, pa je 2020. jednako tako mijenjan ali nema nama naprijed sve dok svaki put se vraćamo šta ste vi, a šta smo mi, kakvi ste bili vi, a kakvi smo bili mi. Dakle, nije nikakva neuobičajenost dobiti pilot projekt. Nije ništa neuobičajeno da se idete usklađivati sa direktivama. Ali zašto tako puno? Zašto zbog toga što se neke stvari nisu radile kako treba, zašto na način da se čak u prijevodu pogriješilo. Ja vam mogu reći jedan primjer kad smo preveli vezano sa aspekta zaštite prirode doprirodno. Pa nitko nije razumio što znači doprirodno. I to smo imali u propisu. Propisi nisu uklesani u kamen. Prema tome, svaki propis koji nije dobar zaista ga treba mijenjati i dopunjavati. Ali ako ćemo šta ste vi, šta smo mi nema nama budućnosti.
Hvala. Sljedeća replika poštovana zastupnica Renata Sabljar- Dračevac. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažena zastupnice, napravili ste jednu presjek, retrospektivu kroz povijest kako je funkcionirala Civilna zaštita. Mene sad zanima nakon ovog gorkog iskustva organizacije Civilne zaštite na Baniji nakon potresa što biste vi rekli u kakvom je vremenskom intervalu biste smjestili sadašnju civilnu zaštitu? Na kojoj razini bi ona spadala? Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo na pitanju. Ja nekako i u svojim raspravama uvijek pokušavam naći neke razloge. Pokušavam naći ništa nije krenulo sa nama, ništa se sa nama neće završiti. Ja sam sigurna da bi svi najradije voljeli da potresa nije bilo, da bi najradije voljeli da je priča sa Korenom završena ali nije. Dakle, civilnu zaštitu morate složiti da funkcionira u situacijama koje su ekstremne, koje su drugačije. Ovdje se pokazalo da imamo strašno puno problema. Pokazalo se i u potresu u Zagrebu u kojem je vrlo olako neke stvari napravljene, a onda smo se kasnije lupali po glavi. Iz tog iskustva, na tim iskustvima bi trebalo i zato sam namjerno krenula, iza potresa 1880. je krenula civilna zaštita. Iza potresa koji je bio u Skopju je krenulo, iza Domovinskog rata kad smo vidjeli šta to znači je krenula nekakva revizija. Na greškama se uči! [[Upadica Škoro: Hvala.]] Dakle, ono što je loše ne ponavljati.
Hvala vam lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Marijana Puljak. Izvolite gospođo Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, predloženim izmjenama i dopunama Zakona o sustavu civilne zaštite uklonit će se kažu nepravilnosti u prenošenju EU direktive. Znači danas evo još jedan zakon koji uklanja nepravilnosti u prenošenju europskih direktiva. Ne znam možda bi pomoglo da ovi koji prevode te direktive, prepisuju možda da odu na neki tečaj engleskog ili ne znam kako ili nekako imamo dosta tih nepravilnosti u prenošenju i dosta tema na dnevnom redu zbog tih nepravilnosti. Civilna zaštita po broju uključenih dionika čini najsloženiji sustav sigurnosti i zaštite u Hrvatskoj. Pored 556 jedinica lokalne samouprave, gradova i općina, 20 županija, dakle 576 stožera Civilne zaštite Civilnu zaštitu kao sustav čine građani, čine sudionici Vlada, MUP, tijela državne uprave, druga državna tijela, oružane snage RH i operativne snage, znači stožeri civilne zaštite, operativne stranke vatrogastva, Hrvatskog crvenog križa, Hrvatske gorske službe spašavanja, udruge građana, postrojbe, povjerenici Civilne zaštite, koordinatori na lokaciji, pravne osobe. Dakle, skoro da ne postoji institucija ili osoba koja izravno ili neizravno nije dio civilne zaštite. Dakle, svatko od nas je na neki način dio ovog sustava. A znamo, evo upitajmo se i mi sami znamo li kako se treba ponašati u slučaju neke krize ili katastrofe. Dakle, znamo li ono točno kad se dogodi evo potres, poplava, požar što nam je činiti? Ja dolazim iz IT-a, dakle 25 godina sam u IT-u radila i u zadnjih 15 godina u odjelu koji se brinuo da svi računalni sustavi naše organizacije rade 24 sata, 24 sata dnevno 7 dana u tjednu. Dakle, u sklopu te brige morali smo osigurati kontinuitet poslovanja i oporavak od katastrofe, odnosno morali smo raditi planove kontinuiteta poslovanja, planove oporavka od katastrofe i te planove smo morali redovito testirati. Znači jedanput godišnje testiramo plan evo da se dogodi nekakav potres šta tko treba gdje raditi u organizaciji da se točno zna tko koga zove, koji su telefoni dežurni, koje kontakt osobe sudjeluju, tko kome naređuje, što, koga se sluša itd. Dakle funkcija tih kontinuiteta poslovanja tih procesa oporavka katastrofe je da organizacija ostane operativna nakon nekog nepredviđenog događaja, čak prirodne katastrofe ili u IT-u nekakvih cibera itd. Dakle u sadašnjem ovom okruženju i pandemije kontinuitet poslovanja i oporavak od katastrofe imaju veći značaj nego ikad prije. Svaka organizacija od malih tvrtki do velikih multinacionalnih kompanija koje posluju u cijelom svijetu je li trebala bi imati takve planove kako bi smanjila učinke neželjenih i nepredviđenih zastoja i poremećaja koja utječu na poslovanje. Isti takav sustav bi trebao imati, dakle naš sustav Civilne zaštite, odnosno on bi to trebao predstavljati, imao bi, trebao bi imati te planove i te planove trebao bi redovito i testirati da se ne dogodi kao evo što nam se dogodilo u Baniji, da dva tjedna nakon potresa tek tada sustav organizira prehranu stradalima. Dakle, dva tjedna čitava mu treba da se organizira. Jednom godišnje na županijskoj skupštini, na gradskim vijećima podnose se izvještaji o sustavu Civilne zaštite. Znači to su godišnje analize sustava i godišnji planovi razvoja i obično tamo je li svaka županija, svaki grad i općina to se čak i jednoglasno usvoji i sve bude dobro na papiru napisano, međutim znamo svi kako se znaju razlikovati ti papirnati izvještaji u odnosu na one na terenu, pa smo mi tako 18.1. uputili mail županu Splitsko-dalmatinske županije i gradonačelniku ne bi li nas, evo da se uvjerimo da ono što piše na papiru da je tako i u praksi, ne bi li nas odveo u skladište civilne zaštite da pogledamo kako je to tamo organizirano i je li sve po PSU onako kako smo čitali u izvještajima, evo ostalo mi je samo toliko da kažem, do dan danas nismo dobili odgovor odnosno nije nam odgovoreno na taj zahtjev. Evo, pa pozivam župana da odgovori.
Hvala, hvala vam lijepa. Slijedeća rasprava pojedinačna, poštovana zastupnica Ivana Posavec Krivec. Ja ljubazno molim nekoga tko je u crvenom salonu samo da malo tiše razgovara na telefon ili diskutira ako je ikako moguće ili odite u neki drugi salon pa to radite, smeta. Izvolite gospođo Posavec Krivec, hvala vam.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Državni tajniče sa suradnicom, predloženim izmjenama i dopunama Zakona o sustavu civilne zaštite uklonit će se nepravilnosti u prenošenju direktive EU te će se izvršiti dodatno usklađenje iz područja nadležnosti MUP-a. S tim u vezi potrebno je u Zakonu o sustavu civilne zaštite uvrstiti definicije pojmova, domino efekt, opasna tvar, operater, područje postrojenja i vanjski plan. Ukratko, zašto to govorim, pa zato da ne ispadne da sam iskočila iz teme dnevnoga reda. Ja ću danas govoriti o institucionalnom problemu sustava civilne zaštite i domino efektu. Dakle, ove su izmjene i dopune po mom mišljenju kozmetičke prirode odnosno usklađuju se sa predmetnom direktivom. Kao što znamo svi članica smo EU i obvezuju nas EU da u svoje zakonodavstvo unesemo sve one pozitivne pravne propise i to je sasvim u redu. Međutim, htjela bi napomenuti slijedeće prema Zakonu o sustavu civilne zaštite, civilna zaštita je sustav organiziranja sudionika, operativnih snaga i građana za ostvarenje zaštite i spašavanja ljudi, životinja, materijalnih i kulturnih dobara i okoliša u velikim nesrećama i katastrofama i otklanjanje posljedica terorizma i ratnih razaranja. Ona je samim time i jedan od javnih interesa za RH i za sigurnost RH. Znači da budemo potpuno jasni radi se o sustavu organiziranja. E sad vidite, moje mišljenje je da je upravo vlada Andreja Plenkovića 2018. godine narušila taj sustav koji je od interesa i za sigurnost RH i to ukinuvši Državnu upravu za zaštitu i spašavanje, doduše tada je ukinuta pravnom akrobacijom i Hrvatska vatrogasna zajednica kao udruga, ali se pokazalo vrlo brzo da je ona postala središnje tijelo državne uprave, čini mi se da je to bila intervencija nekih od visoko pozicioniranih dužnosnika vladajući. Državna uprava za zaštitu i spašavanje zapravo trebala je biti i ostati središnje civilno tijelo koje će osigurati da diljem Hrvatske koristeći sve resurse između ostalog i HGSS jednako tako i vatrogastvo uklopi u sustav civilne zaštite, a danas to nažalost više nije tako. To je bio potpuno promašen potez po mom mišljenju iz 2018. godine, a u suprotnosti je i sa strategijom nacionalne sigurnosti. Postavlja se i pitanje veze između MUP-a i Državne uprave za zaštitu i spašavanje, prije svega je ta veza bila smo u zajedničkoj reviziji, a sve ostalo je funkcioniralo tako da su bili u mogućnosti sudjelovati kao dva subjekta u europskim projektima i povlačenju sredstava EU u međunarodnim ugovorima i sl. Nevladine udruge kako im i samo ime govori nisu mogle preuzeti situaciju i nisu mogle aplicirati za određene projekte i bila im je uskraćena ta mogućnost. Imate samo primjer da npr. Crveni križ po svojim pravilima kao Hrvatski Crveni križ nema pravo biti u vojnom šatoru, a kamoli u blizini da bude zajedno sa vojskom. Dakle, civilna zaštita ne može biti sastavni dio MUP-a kao njegov segment jer je MUP ono tijelo koje treba nadzirati poslove civilne zaštite. Ukidanje Državne uprave za zaštitu i spašavanje i njeno pripajanje pod MUP pravdalo se tada uštedama i povećanjem operativnosti, smanjivao se broj agencija itd., ušteda svakako nije bilo, operativnosti Trutovih trupa svjedočili smo nažalost nakon potresa na Baniji, Banovini kako god želite. Kada su novinari postavili pitanje o petrinjskoj vojarni te kako stoje stvari s evakuacijom građana, sjetite se tog jutra, pred vojarnom u Petrinji novosagrađenom kojoj je krov prokišnjavao statičari su utvrdili da zbog tih djelovanja na građevinu je potrebno izmjestiti više od 400 ljudi koji su tamo našli privremeni smještaj, Trut je odgovorio da u vojarni još ima ljudi, da oni razmješteni. Dakle, pozivao se je na MORH, na izvještaje itd., on tamo nije znao kakvo je stanje već je upućivao novinare prema MORH-u. Dakle, situacija na Banovini 2 tjedna nakon razornog potresa bila je u, bila je vrlo loša. Tamo ljudi su slobodno se kretali po terenu, dolazili su pomagati volonteri koji su srcem htjeli pomoć razorenom području. Nisu bili upućivani od strane civilne zaštite već su slobodno lutali ulicama i pomagali i smatrali da trebaju pomoći gdje je potrebno. Oni nisu bili obučeni, niti su bili usmjeravani ciljano, dakle pomagali su gdje su se zatekli. Hvala.
Hvala vama, vrlo ste precizni, imate jednu repliku, poštovana zastupnica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice, dakle vi ste govorili o domino efektu, ali govorili ste i o sustavu. Sustave možete graditi na različite načine. Možete graditi prema poslovima, možete graditi prema značaju koji je i možete graditi prema ljudima koje imate. Najgora opcija je kad gradite prema ljudima koje imate. I onda imate jedan sustav koji je bilo Državna uprava za zaštitu i spašavanje i koji se vrlo lako odreknete i zaključite da vam to ne treba jer niste imali u tom trenutku čovjeka koji bi bio tu dovoljno jak, ali imali ste neke druge ljude za neka druga mjesta i onda vam se to vrlo brzo vrati. Ono što sam govorila i govorit ću svaki put, kad to nije bitno da vidite na djelu onda to odlično funkcionira. Malo napravite paradu, malo date izvješće, to se izvješće u principu prihvaćaju, al kad treba onda vidite kako stvarno sustav funkcionira [[Upadica: Hvala.]] ili nažalost u ovom slučaju ne funkcionira.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor na repliku.
Da, poštovana kolegice Mrak Taritaš dobro ste to primijetili zapravo ste mi pomogli da izrečem do kraja ono što sam i imala nakanu reći. Potpuno je jasno da sustav nije funkcionirao u slučaju potresa na Baniji sustav civilne zaštite. Potpuno je to razvidno iz toga što je osnovan i dodatni, dodatni stožer civilne zaštite za potresom pogođena područja. Danas je pravno upitno da li je to uopće opravdano i da li je u koordiniranosti nadležnih službi. Dakle, taj domino efekt o kojem sam ja govorila u bitnome je definirao sve ove daljnje posljedice i povezane učinke i jednostavno je pokazao da se Vlada nažalost Andreja Plenkovića nije snašala u nekim okolnostima bez obzira koliko mi sada ovdje prikrivamo stvari Covid situacijom i nekim drugim, stanje na terenu dan danas još uvijek nije dobro, ljudi još uvijek nisu zbrinuti, temperature su pale, oni su još uvijek bez priključaka na komunalnu infrastrukturu. Nema odgovora na ključna pitanja kako će se zbrinuti u dogledno vrijeme. Tako da sustav ja tvrdim i dalje [[Upadica: Vrijeme.]] ne funkcionira.
Hvala vam lijepa, hvala lijepa sve u redu. Slijedeća pojedinačna rasprava, poštovana zastupnica Rada Borić. Izvolite gospođo Borić.
Gospodine predsjedavajući, gospodine državni tajniče sa kolegicom kako ne bih i ja dobila opomenu, evo pozvat ću se na izmjene i dopune, budući da smo se morali uskladiti sa europskom direktivom, direktivama, pa onda bih eto pitala da možda je bila prilika da se bar uskladimo i sami sa sobom pa smo možda propustili tu priliku, o tome je govorio i kolega Tomašević, pa evo mogli smo npr. iz zakona i maknuti Članak 73. pa budući da nismo osnovali izvanproračunski fond civilne zaštite, mogli smo unijeti u zakon da ćemo raditi ad hoc fondove kao što smo i dobili sad nakon potresa. Eto toliko uz zakon, a nešto bih htjela reći i o neadekvatnom odgovoru sustava civilne zaštite na pandemiju, više smo govorili o potresu, ali trebalo bi se podsjetiti nažalost koja je bila uloga civilne zaštite u slučajevima pandemije pogotovo što je Vlada kroz stožer civilne zaštite upravljala Covid, Covid krizom. I nažalost nije iskoristila mogućnosti i takve oslabljene civilne zaštite, a mogla je i mi smo ovdje upozoravali nekoliko puta da u slučajevima praćenja kontakata zaraženih osoba budući da nam je doista zdravstveni sustav bio opterećen krizom, da su se mogli iskoristiti građani tj. potencijali koji su se mogli postvariti da se bolje upravljalo civilnom zaštitom. Civilna zaštita je dakle mogla u koordinaciji sa kriznim stožerom Ministarstva zdravstva biti u stvari ta logistička podrška zdravstvenom sustavu u borbi sa koronavirusom. I dakako i kako se sjećate kako se i gubilo povjerenje u stožer i civilna zaštita je tu mogla odraditi svoju ulogu, mogla je zato što je bilo različitih svi znamo je li kontradiktornih izjava iz vladajuće stranke i kako je što više je ustvari stožer i gubio kredibilitet zbog različite odluke, donošenja različitih u pravom smislu kontradiktornih odluka. Vjerujem da je tu civilna zaštita mogla poslužiti za recimo adekvatno informiranje građana, a također svi smo prepoznali i to se pokazalo na terenu i u oba slučaja, obje katastrofe i pandemije i potresa manjak i preventivnih aktivnosti. Također nismo pripremili ni dovoljno obrazovali niti same građane vezano uz prirodne nepogode. Mi smo u interpelaciji i donijeli zaključak i vjerujemo da će i interpelacija koju su potpisali oporbeni klubovi pokazati upravo to što se nama uvijek prigovara, nesuradljivost. Nadam se da prijedlozi se neće odbiti zato što ih je dala, dala oporba. Nama je nužna reforma civilne zaštite, nama nije nužno ovako poslušno uz dužno poštovanje je li prema kozmetičkim prilagodbama vezane uz Europsku komisiju, dakle nama je potrebna cjelovita i hitna reforma civilne zaštite u kojoj ćemo dočekati, a to nitko ne želi, neke buduće katastrofe spremni. Da smo imali nacionalni stožer za katastrofe bilo kojega tipa onda sigurno nam se ne bi dogodilo da se na neke ključne odluke čekalo, sve su kolege govorile kako je izgledala situacija na Baniji tj. Banovini. Dakle, kakva je bila situacija samo zato što je bila izuzetno loša koordinacija, a za koordinaciju u kriznim vremenima zna se da su krivi vladajući.
Hvala vam lijepa. Imate jednu repliku, poštovana zastupnica Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče sabora. Poštovana kolegice drago mi je da ste dotakli ovu problematiku o kojoj smo već govorili i tijekom one interpelacije, da Vlada zapravo nije dovoljno iskoristila članove sustava civilne zaštite u borbi protiv koronavirusa, dakle u ovom pandemiji, a mogla je. Upravo ovo što ste rekli. Znači praćenje kontakata, informiranje građana, možda neki nemedicinski poslovi u bolnicama, sad kad krene nadamo se masovno cijepljenje možda i pomoć u tim pripremama za masovno cijepljenje. A kad sam se pripremala za ovo sve i čitala i nekakve i odredbe i zakonske dopune, znači ovo ima smisla što mi govorimo jer recimo u civilnoj zaštiti imate tim za spašavanje iz vode, iz ruševina, za logistiku i 4. skupina u tome je tim za sanitaciju di vam postoje medicinari, dakle sanitarci koji su stvarno mogli imati nekakvu ajmo reć stručnu podlogu u tome da pomognu kao sustav civilne zaštite u borbi protiv koronavirusa. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku.
Oprostite.
Sve u redu.
Dakle, i čuli smo dakako da će se cijepljenje tj. procjepljivanje događati ne samo kod liječnika opće prakse koji su ionako preopterećeni. Ovdje se točno ne zna kako će oni u isto vrijeme radit isti posao ili će onda poslije podne raditi dakako za neku naknadu ako će se procjepljivanje raditi u recimo nekim većim prostorima, sportskim dvoranama kao što sam vidjela da u Koprivnici, u Koprivnici se to radi, onda vjerujem da bi također i ovdje od pomoći upravo da imamo već sada organiziranu kako treba civilnu zaštitu. Ona je tamo služila neću reći kao redari nego doista kao podrška i ispomoć jer možda će također tamo je li biti nekih ljudi koji će htjeti dobiti cjepivo preko reda jer su vidjeli da oni privilegirani to dobivaju preko reda, tako da mislim da je jako važno bar iskoristiti te potencijale.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Anđelko Stričak, izvolite.
Potpredsjedniče HS, kolegice i kolege. Ja sam stava da sustav je i da dan danas dobro funkcionira i to ću dokazati na niz primjera. Kad raspravljamo o nekoj temi smatram da je potrebno utvrditi trenutačno stanje, potom si postaviti ciljeve, usporediti to sa trendovima u drugim državama i potom donijeti određene odluke. Trenutačno stanje kad govorimo o nedaćama i krizama u našoj domovini je zasigurno iznimno teško jer smo pogođeni sa 3 nedaće odnosno krize. Prva još od 2015. koja je još uvijek aktualna je migrantska kriza, od prošle godine smo pogođeni kao i cijeli svijet epidemijom koronavirusa gdje uz najliberalnije mjere zaista imamo jako dobre rezultate i potom dva potresa, prvi u Zagrebu i okolici, drugi u Sisačko-moslavačkoj županiji. Osim štete koja se mjeri u desecima milijardi kuna govorimo i o 10 izgubljenih života, 7 osoba je u Sisačko-moslavačkoj županiji poginulo, stradalo kod samog potresa, poslije jedna osoba kod sanacija štete, u Zagrebu jedna osoba kod potresa i poslije još jedna osoba kod također sanacije tih šteta. U svim tim kriznim situacijama naglašavam sustav je dobro funkcionirao i dan danas dobro funkcionira između ostalog. Nema te države na svijetu bez obzira kolko bila moćna, tehnički i tehnološki napredna koja može u roku dan dva ili tjedan dva ili možemo čak reći u roku mjesec dva sanirati tolko velike, da ne velim užasne posljedice tih nepogoda i kriza. Stoga me čudi da ovdje je danas bilo najmanje riječi o pohvali ili zahvali vatrogascima, policajcima, vojnicima, liječnicima, medicinskim sestrama, tehničarima, HGS-u, crvenom križu i svim onima koji su uključeni u sustav zaštite i spašavanja. Stoga ja im ja odavde upućujem jedno veliko hvala. Također danas je ovdje bilo riječi da se zakonom predviđaju kazne samo za najniže ustrojstvene razine. Ja se s time ne bi složio. Ako imaš zakonsku obavezu da formiraš sustav civilne zaštite, da osposobiš postrojbe ili jedinice civilne zaštite, da ako imaš obavezu da doneseš određene planove npr. procjenu rizika od velikih nesreća, plan djelovanja u području prirodnih nepogoda, plan razvoja sustava civilne zaštite, plan zaštite i spašavanja, plan zaštite od požara, procjena ugroženosti od požara, onda si to obavezan kao načelnik, gradonačelnik donijeti i osposobiti i opremiti te ljude. Također bilo je riječi i o volonterima. Naravno imali smo prilike gledati opet jedno veliko hrvatsko srce kako su mediji to prenosili, međutim možda bi bilo dobro i omogućiti svim tim našim građanima koji su očito, sad je vidljivo da jesu voljni pomoći, da unutar neke samoorganizacije mogu stalno biti na usluzi našim građanima. Pa mi godišnje u Hrvatskoj imamo na stotine požara gdje stradaju obiteljske kuće, domovi i imanja i također svim tim građanima pomagati. Stoga smatram recimo da bi bilo dobro da se u sklopu crvenog križa, a to je udruga građana, da se omogući građanima da sami se organiziraju i evidentiraju da su voljni pomoći, znači ako si zidar veliš ja sam ove godine spreman 2, 3, 4 dana pomoći, recite ko je ugrožen tu sam na raspolaganju ili da ne nabrajam sve ostale mogućnosti koje bi na taj način, velim, preko udruge građana, a crveni križ je udruga građana, bile omogućene građanima da na jedan prikladniji način pomognu, a ne da imamo ko u ovom slučaju veliki broj zainteresiranih koji su zaista došli zdušno pomoći i nakon toga imamo [[Upadica: Vrijeme, hvala vam]] jednu, jednu, jedan šum u komunikaciji recimo.
Hvala, moram vas zaustavit … [[Govornik se ne razumije]] dosta replika u finišu svoje rasprave, pa idemo redom prva replika poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Stričak vi ste govorili o tome kako je važno prepoznati kad netko čini dobro i kako je važno izreći riječi zahvale. Evo ja ću još jednom u ime svih građana Sisačko-moslavačke županije zahvaliti svim žurnim službama ali i onim temeljnim snagama civilne zaštite koje obuhvaćaju i vatrogasce i HGSS i Crveni križ na svoj pomoći koja je pružena tijekom potresa jer doista su došli na teren odmah u istom trenutku kad se potres dogodio, bilo je oko 2000 predstavnika tih službi sa nama, dakle kad nam je to bilo napotrebnije. Htjela sam vas pitati obzirom da evo dobro poznajete teren i znate da Sisačko-moslavačka županija se nalazi uz granicu, tu je važna uloga i MUP-a posebice granične policije koja čuva ne samo hrvatsku granicu jer je to i granica EU, pa možete li kratak osvrt dati i na njihovu aktivnost.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Znači ja sam u samom uvodu naglasio da smo kao država zasigurno tim krizama, nedaćama najpogođeniji, zasigurno uz nas od prije tjedan dana je Japan zadesio potres, nema ni jedne države koja se paralelno bori sa tri krizne situacije. Migrantska kriza koja je 2015. stalno prisutna gdje imamo veliki angažman pa skoro četvrtinu ili možda čak i trećinu naših policajaca, epidemiju korona virusa i sad još razorna potresa, šteta je u milijardama. Vidjeli smo da su građani opet htjeli pomoći, da su pomagali, ali kad se nešto takvo da ne velim zloćudno dogodi, kad stradavaju ljudi, kad su u pitanju ljudski životi naravno da to naše hrvatskog srce se probudi, ali tu sad dolazimo do ovog momenta da to treba izkoordinirati i upravo zato sam predložio da bi možda bilo malo bolje sve kada bi se [[Upadica: Hvala.]] recimo na …
Vrijeme, oprostite, hvala vam. Slijedeća replika poštovana zastupnica Maja Grba Bujević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče sabora. Uvaženi kolega Stričak, stvarno ovaj, kao i kolegica zaista vam se želim zahvaliti što ste se sjetili svih onih pripadnika civilne zaštite jer smo svi mi civilna zaštita ako tako to dobro pogledamo. Dakle, iz svih operativnih snaga civilne zaštite osobno sam 7 punih dana bila prisutna na terenu i bavila se organizacijom i odgovorom zdravstvenog sustava. Svi ste mogli pročitati što je zdravstveni sustav sve u okviru civilne zaštite. Civilna zaštita je od početka bila prisutna tamo na terenu, pa u konačnici i svjedoče i svi oni kad pogledate bilo koju snimku odande vidjet ćete gradonačelnika nekog od tih gradova koji je u odori civilne zaštite sa svojim stožerom davao izjave. Stoga sve ono o čemu se ovdje može jako puno čuti, o nepripremljenosti sustava i svega nije, ne stoji kao argumentacija, a pogotovo me smeta kad se kaže da se ništa nije pripremilo. Pripremilo se itekako [[Upadica: Vrijeme.]] na tome se radi protekle 2 ili 3 godine intenzivno.
Hvala, vrijeme, odgovor na repliku, izvolite.
Uvažena zastupnice ja sam upravo s tom rečenicom i započeo svoju raspravu. Sustav je i dan danas dobro funkcionira. I tko smatra suprotno ja bih volio da da neke parametre ili usporedbu s nekom drugom državom u svijetu, da vidimo gdje ili u kojem dijelu smo mi to lošiji uz sve ove ugroze nego netko drugi. I upravo zato treba reći jedno veliko hvala i vatrogascima i gorskoj službi spašavanja i Crvenom križu i medicinskim sestrama, liječnicima, policajcima, vojnicima, svi oni koji su dan danas još uvijek na terenu i saniraju štete svih tih kriza i nedaća. Hvala.
Hvala vama. Slijedeća replika, poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Stričak govorili ste o stožeru i o tome kako ovaj, civilne zaštite i kako oporba cijelo vrijeme traži da oni odu i da on ne radi kako treba po njima i da te ljude sve treba smijeniti jer da nisu napravili sve šta treba ili kako treba. Ja ću se prisjetiti jednog drugog stožera iz 2015. o kojem ste također nešto rekli kad smo imali migrantsku krizu, ulaske 10-tke i 100-tine tisuća ljudi na istočnoj granici ne, tada je postojao isto stožer osnovan od Vlade po istom pravilniku i zakonu i tada recimo gospođi Mrak ništa nije smetalo jednostavno zato jer su oni tada bili vlast i ponovo su se borili za vlast i što se dogodilo. Oni su čak u jednom trenutku uspjeli i vlak pun migranata pustiti tj. natjerati da prođe kroz granicu Mađarsku granicu i da se zaustavi tek kad dođu tamo negdje, ako se sjećate ne. I oni su rekli da to super sve funkcionira da je važno bilo prebaciti ljude iz točke A na točku B i nikoga ništa ne pitati, ni njihova prava, ni Ustav, ni bilo [[Upadica: Vrijeme.]] bilo što drugo, sve je bilo kako treba, ali se sjećate i njima je bilo dobro.
Odgovor, odgovor na repliku, izvolite.
Kolega Boriću sve ste točno naglasili, međutim tada je bila malo drugačija situacija tada je Njemačka bila voljna primiti sve te migrante i tada je cilj bio da što prije jednostavno prođu naše područje. Sada je sasvim drugačije, sada ih doslovno treba zaustaviti na granici i da nije bilo onih četvero EU parlamentaraca iz Italije prije tjedna, dva jednostavno se niti ne bi čulo, u javnom prostoru se ne bi znalo da je ta kriza s migrantima dan danas prisutna. A s obzirom da su tu recimo jednu zaista zločestu operaciju htjeli izvesti EU zastupnici i to iz Italije čudi me da smatraju da je moguće u Hrvatsku ući mimo graničnog prijelaza, a u Italiju ne. Zaista zanimljivi mislim stavovi i razmišljanja.
Hvala lijepa. Slijedeća replika poštovana zastupnica Ivana Posavec Krivec. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega rekli ste da ćete nas razuvjeriti u svojoj raspravi i da ćete na niz primjera pokazati kako sustav funkcionira. Nažalost pozorno sam vas slušala i nisam baš te sve primjere dobro ulovila, ali se isto tako mogu ovdje referirati na temelju osobnog iskustva koje smo mnogi od nas ovdje imali, a vjerujem i vi imali na terenu Banije. Ja sam u niz navrata došla do ljudi koji su mi rekli: Hvala, ne treba mi više pomoć bio je jučer taj i taj saborski zastupnik i pomogao mi je. Neću sada reći njegovo ime, ali sjedi u vašoj blizini. Isto tako mi je jedna načelnica rekla sustav ne funkcionira, ali da nije bilo kolegice iz 6.izborne jedinice koja sjedi ispred vas, mi ne bi znali što treba učiniti. Dakle, ja i dalje tvrdim da na području Banije sustav nije funkcionirao već da je sve bilo na temelju osobnih angažmana pojedinih ljudi koji su omogućili ljudima da te prve dane prežive.
Vrijeme, hvala vam. Odgovor na repliku. Izvolite g. Stričak.
Ne bi se s vama složio jednostavno, u pet minuta je nemoguće navesti sve primjere pa između ostalog imali ste prilike pratiti prošle godine velike požare recimo u SAD-u u Kaliforniji, sama si pogledajte kolika je bila šteta, koliko unesrećenih života. SAD kad pogledamo su svjetska velesila, tehnički, tehnološki najnaprednija, ako gledamo samo broj zrakoplova, sve ostale opreme koliko imaju i koliko su se teško s time nosili, zaista teško, a s obzirom na broj naših ovih izazova i nedaća smatram da sustav dobro funkcionira i da je dan danas na visini zadataka. I stoga još jednom hvala svima uključenima u taj sustav zaštite i spašavanja.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Renata Sabljak Dračevac. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče. Počeli ste raspravu sa time da sustav dobro funkcionira, da biste onda nabrajali službe koje su dobro ustrojene, koje su organizirane i koje plaćene službe koje mi u RH imamo i doista kvalitetno i dobro rade, a završili ste s time da ste rekli kako je nastala anarhija od volontera. Nije li sustav dobro organizirani sustav civilne zaštite trebao upravo koordinirati te dobronamjerne ljude koji su došli pomoći građanima? Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Ja sam nabrojio samo sve službe i institucije koje su uključene u zaštitu i spašavanje, koje su dan danas na terenu, zahvalio im se i naglasio da upravo iz ovog primjera bi sada trebalo vidjeti na koji način to veliko hrvatsko srce, kako mediji to vrte ubuduće iskoristiti da sa minimalnim brojem ljudi, sa što manje financijskog opterećenja napravimo maksimum, ja sam o tome razgovarao. A kada bi govorio o tome tko je koliko pomogao, onda kada bi jedan rešo bio 200 kuna ja sam ih prošle godine prek 100 donirao, a o tome se nije pisalo i o tome nisam niti sam davao izjave i naslikavao se. Hvala.
Hvala vama, napravili ste retoričku stanku pa sam mislio da ste završili, ispričavam se što sam vas prekinuo. Sljedeća i zadnja replika poštovani zastupnik Damir Habijan.
Hvala lijepo. Poštovani kolega. Evo ovdje vama s lijeve strane opet čujemo da sustav ne funkcionira pa onda je teško zapravo objasniti da taj isti dan kada je zabilježen onaj najjači potres dakle 29.prosinca 2000 ljudi je taj isti dan bilo na terenu od vatrogasaca, od HGSS-a, od Crvenog križa. Preko 100 ljudi je izvučeno iz ruševina, dakle spašeni su ljudski životi, izvršena je djelomična evakuacija sisačke bolnice, potpuna evakuacija petrinjske bolnice, evakuacija petrinjskog staračkog doma, evakuacija doma u Glini prema tome to sve ukazuje da očito sustav ne funkcionira odnosno da nešto nije u redu kao što to kažu kolega s vama lijeve strane. S druge strane još jedna stvar koje je ovdje bila spomenuta, a vi ste je naveli u svojoj raspravi, a tiče se prekršenih odredbi u samom zakonu i neke nejednakosti kada se govori da se kažnjava tijela izvršne vlasti na razini jedinica lokalne samouprave, pa već sad u zakonu imate prekršajne odredbe koje govore o kažnjavanju fizičkih osoba, dakle fizička osoba, bez obzira da li je predstavnik nacionalnog stožera, Vlade, netko od nas saborskih zastupnika ili neke treće osobe dakle već sad to imamo u zakonu …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Odgovor na repliku. Izvolite g. Stričak.
Uvaženi kolega Habijan. Pa nemoguće je u svega pet minuta navesti sve odrađeno, koliko je dobro, koliko je bilo štete, koliko je ljudi sudjelovalo u spašavanju, koliko je života spašeno, usporediti to sa sličnim nedaćama u svijetu i jednostavno to sve taksativno nabrojiti. Pa između ostalog u mandatu prošle vlade nakon 15 godina je donesena Strategija nacionalne sigurnosti, 15 godina je niko nije dirao. Donesen je Zakon o sustavu domovinske sigurnosti, novi Zakon o vatrogastvu, Izmjene i dopune Zakona o policiji, o službi u oružanim snagama odnosno niz zakonskih odredbi koje su imale sve cilj da se poboljša postojeći sustav, da se omogući bolji, kvalitetniji rad ljudima u tom sustavu, da se osiguraju sredstva za njihovo osposobljavanje, opremanje itd.
Hvala lijepa nemate više nijednu repliku. Dužan sam vas obavijestiti da još imamo osam pojedinačnih rasprava po ovoj točki dnevnog reda, dvije rasprave odnosno završne riječi u ime kluba zastupnika, vidjet ćemo da li će imati nešto i predlagatelj tako da zanate planirati. Nakon toga imamo još dvije točke. Sada slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo ovdje govorimo o opasnim tvarima, čak je evo i kolega Borić je usporedio određene zastupnike s opasnim tvarima tako da bi ja nakon te neozbiljne rasprave prešao na civilnu zaštitu koja bi morala biti i horizontalno i vertikalno em uvježbana, em funkcionalna, em u skladu sa zakonom koji je spomenuo ovdje kolega Stričak domovinske sigurnosti, koji je mrtvo slovo na papiru u stvarnosti i to je problem. Problem je što civilna zaštita bi trebala biti od vrtića do staračkog doma, bilo koja ugroza. Požar se može ugasiti sa čašom vode, ako ga ne ugasiš na vrime neće ga ugasiti brojni kanaderi i to je problem u RH što imamo previše onih koji dođe u činovima tamo, samo ima osiguranje nakon 5 dana u Banovinu i drži tiskovnu konferenciju dok u to vrijeme da nije bilo navijača, da nije bilo građana, da nije bilo ljudi ne bi ti ljudi imali vode, koru kruha, koru kruha ne bi imali. Toga sam svjedok jer sam to jutro iza potresa došao iz Sinja s nekoliko kamiona hrane. Naš sustav civilne zaštite mora imat cjelodnevni obrok za 4 milijona ljudi bar 7 dana, di su konzerve, CSO cjelodnevni obrok. Imate li za to? Jeste imali vi to? Ko to dili? Znači sve sastavnice ja uvažavam, poglavito HV gdje je pričuva unutar sustava domovinske sigurnosti ili unutar civilne zaštite. Pa da nije bilo dobri ljudi u ovoj ugrozi vjerujte mi da bi ljudi bili doslovno gladni. Navijačke skupine i građani volonteri svojim srcem kojim su prikupljali pomoć širom Hrvatske i izvan Hrvatske su osigurali da donekle ljudi prižive te teške momente koji su se dogodili u Banovini i tako u svim ugrozama, u svim. Uvažavajući činjenicu da imamo previše onih kad je korona kriza, sjećate se kad je počela korona kriza da svaki lokalni stožer svi u uniformi stoje, u uniformi, činovi na njima, koda vataju virus, koda je 100 kila u njemu, na kraju ste ga uvatili prije izbora parlamentarnih da bi se hvalili jeste, Borić ga je uvatio, trča je za njin i 111 kila, malo je teži od njega i to je to pobijedili virus. Puno je to ozbiljnija stvar, sustav je puno ozbiljnija stvar. Pa ljudi moji, mi nemamo pričuvu HV-a. Evo gdje vam je zborno misto u slučaju ugroze. Možete li … [[Govornik se ne razumije]] uvaženi državni tajniče ljudi ovdje gdje im je zborno misto u bilo kojoj ugrozi? Rasturili ste sve što se da rasturiti i što je stvoreno u Domovinskom ratu, od Zbora narodne garde, policije, MUP-a i svega onoga što je tribalo funkcionirati na temeljima kad se je to gradilo, a gradilo je se u krvi. Da smo mi ovako reagirali u Domovinskom ratu, nakon 10 dana da se pojavi kuhinja ljudima u Banovini, pa zamislite šta ti bilo, a tada mlada vlada, nova vlada mlada nove države u vrlo teškim trenucima u Domovinskom ratu. Znači ko može kazati nakon ovoga svega da ne treba pričuva npr. u HV-u, da ne treba civilna zaštita unutar MUP-a ili kako li će to već bit napravljeno pod ingerencijom tko kaže da to ne treba bolje biti uvježbano, opremljeno i uigrano, sve sastavnice, od vatrogasaca do, do civilnog sektora, vrtića, bolnica, škola, ko kaže? Mi samo donosimo puste strategije, papirine, uredbe o usklađivanju s nekim tvarima, što je potrebno naravno, al mi nemamo sustav sigurnosti i civilna zaštita osim nekoliko prije izbora koji su imali uniforme, moj župan je sta non stop u uniformi dok nije bio najveći broj u županiji [[Upadica: Vrijeme]] ovih oboljelih. Hvala lijepa.
Hvala vama. Imamo dvije replike, poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Kolega Bulj, što je uopće civilno u toj civilnoj zaštiti osim njezinog imena? Ako mi pogledamo vi ste sami bili na terenu od prvoga dana na potresom pogođenim područjima, onda vidimo da onaj tko je prvi i tko je najbolje reagirao je bila naravno naša vojska i samostalno organizirani građani volonteri, a civilna zaštita se pojavljuje čisto kao neka sintagma koju kasnije opet preuzimaju ne civilne redarstvene snage. Dakle, kakva je veza između civilne zaštite i građana koju bi ona navodno nominalno na temelju ingerencija JLS-ova trebala organizirati?
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa u zadnjem vašem dijelu rečenice rekli sve sve, lokalna samouprava, mjesni odbori, kotari, naselja, zaseoci, moraju imati civilnu zaštitu po svim pitanjima, znači od sigurnosti i uvježbanosti, da se zna tko zapovida, kad, ko, gdje, šta, gdje gori, gdje je potres, što je nastalo, a mi to nemamo, budimo realni osim ovih koji imaju činove i dođu tamo i napadaju navijače. Trut došao na navijače, nakitio sebi činove, 100 kamera i navijače on napada umisto da ste dali sve pohvale tim ljudima mladim dečkima koji su kao i mladi momci '91. jurnuli tamo pomoć našim ljudima svoje srce dat, svoje živote ugrozit, to je ono veličanstveno što imamo, što ste uništili, šta ne postoji, osim ukravaćenosti vaše ovdje pod ovim svjetlima. Ništa drugo ne postoji, činova ako imate i kad vatate virus prije izbora da kažete „uvatili smo ga“ u uniformama evo ih.
Hvala lijepa. Slijedeća replika poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Kolega Bulj, vi ste u svojoj raspravi govorili o sustavu. Ja se moram priznat često osjećam ko u onom vicu kada muž pita ženu „ženo da li više vjeruješ mojim riječima ili svojim očima“, dakle da li vjerovat očima i ono što se vidjelo ili vjerovati riječima da je bilo sve odlično, a zapravo se na terenu vidjelo slijedeće da su se građani organizirali, da je bilo veliko hrvatsko srce, a da je sustav civilne zaštite pod navodnicima takav kakav je došao naknadno i u stvarnosti smo vidjeli stvari koje ne funkcioniraju. I za očekivat je da idemo u novi zakon i da sve ono što smo vidjeli da ne funkcioniraju popeglamo u zakonu, al je puno važnije da to popeglamo u naravi jer u protivnom imat ćemo ponovno situaciju jedanput smo već pobijedili koronavirus i ja sam sigurna da krajem travnja i početkom svibnja ćemo drugi put ponovo objaviti pobjedu nad koronavirusom. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Miro Bulj.
Pa ja bih isto potpisao da će biti uvaćen virus, sada je blizu valjda su ga stisli pa će ga uhvatiti i najavit će da su opet pobijedili. Ali u ovom dijelu se slažem s vama da u biti primjena svih zakona je vidljiva da civilna zaštita nije funkcionirala. Znači da moramo poduzet mjere od dječjeg vrtića do staračkog doma, do sela, do svakog mjesnog odbora, kotara, grada i to organizirati na način kako treba, uvježbati, opremiti ljudi, znati tko, šta, gdje u kojoj ugrozi, tko je tu glavni, mislim imamo nekakvu horizontalnu liniji i vertikalnu. Ovdje se pojavilo više tih linija i nije meni bilo čudno što je Tomislava Medveda Plenković stavio tamo. Zašto? Jer Tomislav Medved to je dobro, to je vojnik, međutim ako krene po zlu neće odgovarat Andrej Plenković koji je odgovoran nego će biti kriv Tomislav Medved premda je po meni to dobra odluka da bude Tomislav Medved. A onih deset dana nikoga nije bilo ništa ne bi funkcioniralo [[Upadica: Vrijeme.]] da nije bilo naših građana, navijača i ostalih. Hvala lijepo.
Hvala. Vrijeme. Evo pošto smo virus stjerali u kut sljedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam poštovani g. potpredsjedniče HS-a. Gospodine državni tajniče sa suradnicom, zastupnice i zastupnici. Zakonom o sustavu civilne zaštite se u pravni poredak RH prenosi direktiva Europskog parlamenta i Vijeća iz 2012.g. o kontroli opasnosti od velikih nesreća koje uključuju opasne tvari. Jasnije se razrađuje obaveza pružanja preispitanih i usklađenih informacija svim osobama koje bi mogle biti pogođene velikom nesrećom, određuje se nadležno tijelo za pružanje tih informacija i propisuje se obaveza obavješćivanja druge države o obrazloženoj odluci da nema prekogranične opasnosti od velike nesreće i o obvezi izrade vanjskog plana. Kako dolazim iz Sisačko-moslavačke županije koja se uglavnom evo i kroz ovu raspravu, ali i sve druge povezuje sa razornim potresom u drugi plan je pala činjenica da na našem području djeluje industrija i tu prije svega mislim na „Petrokemiju“ koja u svojoj proizvodnji također koristi opasne tvari, a i u našoj blizini je podzemno skladište plina „Okoli“ što znači da ta dva postrojenja itekako trebaju biti u fokusu kada govorimo o izmjenama ovog zakona. O važnosti sustava civilne zaštite koji je objektivno bio podcijenjen, vjerujem da danas ne trebamo više govoriti. Temeljne snage tog sustava su Hrvatska vatrogasna zajednica, HGSS i Hrvatski crveni križ i riječ je o sustavu prema kojem se trebamo odnositi sa više uvažavanja. Vjerujem da svi znaju kako je svaki građanin RH temeljem naših zakona pripadnik civilne zaštite te je s tog naslova obavezan pružiti pomoć te obavijestiti žurne službe o nesreći. Zato kad pomažemo osim što je to naša moralna i ljudska obaveza to je ujedno i naša zakonska obaveza i ne bi se trebali s ove govornice hvaliti koliko smo kome pomogli jer je to naša dužnost. Kada se to dogodi nesreća uglavnom na teren prvi izlaze vatrogasci i njima želim tijekom ove rasprave posebno izreći zahvalu za svaki požar koji su ugasili, za svaki život koji su spasili i za svaku pomoć koju su pružili u spašavanju ljudi i imovine, a to rade sa jednakom predanošću i kada je posrijedi mala nesreća i kada je posrijedi velika nesreća ili katastrofa, njih gotovo 150.000 u RH koji su uglavnom dobrovoljci, što znači da volontiraju, da rade besplatno, trebaju biti i opremljeni na zadovoljavajući način kako bi mogli adekvatno odgovoriti na potrebe na terenu. Oni danas raspolažu sa voznim parkom kojoj je starost između 15 i 26 godina i bilježe nedostatak osnovne vatrogasne opreme potrebne za intervencije i to je problem na koji već duže vremena upozoravam. Drago mi je da tu ipak dolazi do pomaka i da u posljednje dvije godine bilježimo i snažnije korištenje europskih sredstava za tu namjenu pa je tako kroz europske fondove osigurano 200 milijuna eura za nabavu 94 vatrogasnih vozila. Sa opremanjem naših vatrogasaca treba nastaviti i dalje, a tu posebno želim podcrtati da ruralne sredine ne smiju biti zapostavljene jer su dobrovoljna vatrogasna društva iz ruralnih sredina jednako sudjelovala u svim aktivnostima kako bi ublažili posljedice elementarnih nepogoda i katastrofe koja nas je zadesila. I vrlo često rade besplatno i dobrovoljno posao koji nažalost mnogobrojni političari i salonski ljudi niti vide niti ih to zanima. Također želim naglasiti da nam pozicija članice EU daje široke mogućnosti i Hrvatska to koristi na dobar način jer je kroz mehanizam Unije za civilnu zaštitu zahvaljujući naporima koje smo uložili u pregovore sa Europskom komisijom prepoznata kao potencijalni … za Južni Mediteran u kojem bi bila stacionira dva kanadera, a koji bi se na europskoj razini koristili za gašenje požara u ovom dijelu Europe. Sredstva iz mehanizma Unije za civilnu zaštitu će se koristiti da se nabave ta dva kanadera koji će biti rezervni ili dodatni kapacitet za gašenje požara na europskoj razini kada naši nacionalni kapaciteti neće biti dovoljni ili kada će biti potrebna ispomoć drugim državama članicama EU, ali i našem bližem i širem susjedstvu jer znamo da smo pomagali i Izraelu. Sve što sam rekla upućuje da je sustav civilne zaštita važan i da u svakom trenutku mora biti spreman odgovoriti na sve izazove koji su pred nama, a to znači da ljudi [[Upadica: Vrijeme.]] trebaju biti osposobljeni i da im treba oprema.
Hvala. Imate jednu repliku, poštovani zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Uvažena zastupnice. Vi ste na početku vašeg izlaganja rekli da je ovo usklađivanje sa europskim pravnim stečevinama i ja sam mislio da će rasprava ići u tom smjeru, međutim ovdje se ovdje pretvorilo u izvješće o radu civilne zaštite i govoreći o elementarnoj nepogodi koja je bila na Banovini ja doista s ovog mjesta mogu pohvaliti sve ljude koji su tamo bili, od civilne zaštite, od crvenog križa, od vatrogasaca, od gorske službe spašavanja, ali sve to čini narod, volonteri koji su spremni doći i priskočiti i pomoći ljudima u nevolji pa i naši navijači bez obzira na koje skupine. I ja mislim ne znam da li dijelite to mišljenje, da smo mi odlično reagirali, jasno u svakoj prilici može biti bolje, ali u ovoj situaciji [[Upadica: Vrijeme.]] da smo dobro reagirali [[Upadica: Hvala.]] i da samo trebamo tako nastaviti i odgajati ljude u tom smjeru. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Marijana Petir, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Šimičeviću teško je u stvari tijekom ove rasprave zadržati se samo na direktivi zbog toga što je to tema koja nas zaokuplja posljednjih ne samo godinu dana nego i duži period zbog svega što se događa u Hrvatskoj. I ja mislim da je jako važno spomenuti još jednom da temeljem zakona svaki građanin RH je pripadnik civilne zaštite pa se onda ne može govoriti da je sustav zakazao kad znamo da je istog trena bilo na terenu preko 2000 službenih osoba koje pripadaju temeljnim snagama civilne zaštite, a tu ulaze i vatrogasci i HGSS i Crveni križ, ali i oni koji to podupiru, a to je i MORH i MUP i Hitna medicinska služba i bili su građani, a to je i dužnost temeljem zakona i to je naša moralna i ljudska dužnost.
Imate još jednu repliku, poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite gospodine Bulj.
Hvala lijepo. Kolegice Petir spominjali ste u prije svojoj raspravi čini mi se kroz repliku, migrantsku krizu tj. da je Hrvatska brani granice EU, ali je isto tako činjenica da je od EU Hrvatska oslabljena od susjeda, ograđena je. I migranti više ne mogu proći do Njemačke kako žele jer sad su zatvorena vrata. Ovaj sabor ovdje nije raspravljao o Marakeškom kompaktu nego je donesena odluka u centrima moći, dok je Bundestagu raspravljano. Znači prošlo je vrijeme zatvorenih vrata. Kako vi smatrate kako će naša civilna zaštita, naša policija evo tu kontrolirati granicu od 1000 km, da li ste vi za to da se poštiva zakon o granici i da se uključi Hrvatska vojska u pomoć što zakon omogućava našoj policiji u zaštiti od ulaska ilegalnih migranata u Hrvatsku?
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče. Uvaženi kolega zastupniče ja vam smatram da hrvatska policija sjajno radi svoj posao, da oni doista na razini zadatka štite hrvatsku granicu i u tom trebaju dobiti svu maksimalnu podršku i nas ovdje u Hrvatskom saboru kao i svih građana. To se pokazalo u više navrata jer mi počesto niti ne vidimo kao što sam rekla te nevidljive poslove koje radi hrvatska policija da bi nam osigurala sigurnost, koju rade hrvatski vatrogasci na dnevnoj bazi i to volonterski i u tom smislu trebali bi se i zastupnici malo bolje informirati o tome što službe koje su u okviru različitih zakona propisane i ovlasti koje su im povjerene na koji način doista to rade požrtvovno i savjesno i vjerujem da u tom smislu i vi možete biti zadovoljni sa aktivnostima hrvatske policije koja doista na pravi način štiti hrvatsku granicu i našu sigurnost.
Hvala vam lijepo poštovana kolegice Petir, nemate dalje replika. Imamo slijedeću pojedinačnu raspravu, oprostite povreda Poslovnika, to je u zadnjem trenutku nisam vidio. Izvolite poštovani kolega Bulj.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena kolegica Marijana Petir je povrijedila članak Poslovnika 238., jer nije, govorila je niz neistina o slučaju hrvatske policije i ne može ona objašnjavati nekome tko je bio u hrvatskoj policiji i tko je bio hrvatski policajac. Hrvatska granica je ugrožena. Pitao sam vas, a ne smijete odgovoriti. Treba li hrvatska vojska doći na granicu jer je ostavljena od svih susjeda i svog, vašeg saveznika Nijemaca [[Upadica: Hvala vam.]] na nemilost i milost.
Hvala vam, hvala vam, vrijeme ste prekoračili i ovo nije bila povreda Poslovnika, ali to bi vam bila treća opomena pa evo mislim da bi to bilo velika šteta za nas da vas moram udaljiti sa sjednice, molim vas nemojte to više raditi. Poštovana kolegice Petir, ajde sad vi, imate povredu Poslovnika. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj je povrijedio Članak 238., zbog toga što je iznosio neistine o onom što sam ja govorila, a iznosi neistine zato što ne sluša, evo zaokupljen je sam sa sobom. Ja sam jasno rekla da smatram da hrvatska policija obavlja svoj posao kako treba, da su oni na razini zadatka, da čuvaju našu sigurnost. I ne znam što tu kolegi Bulju nije jasno.
Hvala vam lijepa. Mi smo raspravljali kao što sam već rekao dat ću i vama kolegice Selak Raspudić riječ, na predsjedništvu o činjenici da nema više mehanizma kako se može reagirati kod ovakvih situacija da se može samo povredom Poslovnika. Nažalost, svaki puta kada se javite i pozivate na članak Poslovnika 238. u opet kršite Poslovnik jer nama mehanizma za ispravljanje jednog drugog tako da ste i vi povrijedili Poslovnik, ali evo da čujemo što ima za reći kolegica Selak Raspudić koja se također javila za povredu Poslovnika.
Članak 238., uvažena zastupnica Petir omalovažava zastupnika Bulja, govoreći da on ne sluša i da je zaokupljen samim sobom, a dobro je poznato da uvaženi zastupnik Bulj je najaktivniji u cijelom sazivu sabora jer je zaokupljen problemima koji se tiču svih hrvatskih građana, a najmanje samim sobom.
To je da, ja vam se zahvaljujem, ne mogu se složiti s vama da je bilo koga, bilo kako, na bilo koji omalovažavao. S obzirom da imate broj opomena koji imate, neću vas još jedanput opomenuti ali molim vas nemojte više zloupotrebljavati ovu povredu Poslovnika jer ću morat na kraju dat ipak nekome opomenu, a kakav sam čovjek rađe ću je dati sebi nego vama. Molim vas nemojte to više raditi. Gospođa Marijana Petir ima još jednu povredu Poslovnika.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, s obzirom da ste vi izrekli sve što je trebalo ja povlačim ovu povredu Poslovnika.
Hvala vam lijepa. Hvala na razumijevanju. Evo prebrodili smo i ovu mini krizu, idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, poštovani zastupnik Josip Borić, ispričavam se što ste malo čekali, ali evo vrijeđao se Poslovnik na sve strane.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu civilne zaštite još jedan od zakona kojeg želimo tj. hoćemo uskladiti u hitnom postupku sa direktivama EU jer smo to danas već činili s prethodnim zakonom, on je imao jedan članak, raspravu od 4 sata, pa ima nešto više članaka, ali ova rasprava očito traje znači da nije možda ni važno što se napiše u zakonu uvijek imamo kolega koji žele raspravljati i to je svakako poželjno iako se često bune da forma nije kako treba, tako da mi raspravljamo i o ovom zakonu čiji je zadatak znači uskladiti tj. dodati određene definicije koje su propuštene prije kao što je definicija „domino efekta“, „opasne tvari“ koja je izazvala dosta rasprave, zatim „operatera“, „vanjskog plana“ itd. Donošenje tog vanjskog plana evo interesira me možda zašto samo 14 županija ili da li je tu Grad Zagreb ne znam s obzirom na ta opasna postrojenja, s obzirom da imamo nešto više jedinica lokalne, regionalne samouprave, znači i način obavješćivanja prekograničnih susjednih zemalja ukoliko dođe do određenog opasnog događaja tj. katastrofe u smislu da se desi nešto s tim opasnim tvarima? Mislim da je evo tu ono što je osnovno u ovom zakonu, ja mislim da tu nije niko protiv toga da bi to trebalo biti usvojeno više-manje jednoglasno. A onda se rasprava malo htjela i raširiti i išla je zaista na širinu u smislu što to civilni stožer radi i došli smo do „gauda gate“ koliko sam razumio, ali i do toga da opet taj stožer koji je tu već godinu dana nije dobar, ne valja, treba ga smijeniti svih redom i naravno onda dođu oni koji su zaslužni, koji sve znaju i mogu jer ovi kao ne znaju ništa, a i ovi na lokalnoj razini isto ne znaju ništa i svi smo mi u stvari u tom sustavu nepovezani, ništa ne znamo što nam je činiti i jednostavno taj sustav ne funkcionira. A onda je bilo finale rasprava kolege Bulja koji je zaključio da taj sustav nikako ne funkcionira i da su stvar spasili, kako sam zapisao, volonteri, navijači i on drugi dan sa kamionom i kombijem hrane iz Sinja. I naravno nakon toga kad su se svi ti zaslužni povukli sustav koji ne funkcionira očito i dalje radi svoj posao, a ovi koji su bili tamo prvih dana su naravno napravili najveći posao. I naravno bilo je uvijek od nas i razumijevanja i zahvale prema svim tim ljudima koji su zaista dali truda da u teškom trenutku potresa se pomogne sa svih strana. Ja sam čuo od kolege Bulja u ovih, koliko smo tu već 30-tak dana, svaki dan da je on doveo taj kamion i što ja znam kombi 30.-tog već je bilo tamo. Pa ja vjerujem da su mnogi od nas pomagali i nisu letjeli za time da se moraju uslikat, da moraju napraviti selfi ili to objaviti svima, tako da ne znam čemu to, sustav je naravno po meni funkcionalan, civilna zaštita ima svoja pravila, ima svoje zakone po kojima funkcionira i ona kao takva danas funkcionira. Ja sam imao zadatak kao čelnik lokalne samouprave ustrojiti svoj stožer civilne zaštite na nivou lokalne samouprave, znamo točno ko u njemu smije biti, može biti ne znam do 12 članova, pa vi možete u maloj sredini naći tih 12, ali moraju biti svakako oni koji su svakodnevno izloženi kao vatrogasci, predstavnik policije, zdravstveni sustav mora imat svoje predstavnike, mora netko biti iz regionalne samouprave da se zna da to ima svoju ozbiljnosti, da se zna znači zamjenik koji je inače bio i član tog ili voditelj tog stožera je morao imati ono što piše i u Pravilniku ovlasti da može donositi odluke s obzirom da mu je načelnik iznad njega, znači da on ima autoriteta da donosi odluke koje se slušaju i ti su stožeri odradili svoj posao. Mi smo imali više ugroza u ovih nekoliko godina, od poplava, velikih požara u Dalmaciji, imali smo nažalost potrese i ovu pandemiju koja je taj sustav civilne zaštite izvukla iz nekog, ajmo reći, sivila u kojem je on živio. On nije bio jednostavno sustav koji je mogao stalno biti u aktivnosti jer zaista smo ono što smo morali rješavali ili putem vatrogasaca kad su požari ili putem ovaj drugih službi kad su bile poplave, ali potresi i pandemija, posebno pandemija sustav civilne zaštite podigao je vrlo visoko. Mi smo imali stožer civilne zaštite i 2015. državni kojeg je vodio Ranko Ostojić, migrantsku krizu i nikada HDZ nije tom stožeru rekao niti jednu riječ što god da su radili jer su smatrali da ono što su radili [[Upadica: Vrijeme]] u tom vremenu su radili [[Upadica: Hvala]] onako kako su mogli i znali.
Hvala lijepa, vrijeme je isteklo. Imamo jednu povredu Poslovnika, poštovani zastupnik Nikola Grmoja.
Poštovani potpredsjedniče HS, zamolio bih vas da opomenete kolegu Borića, kao narodni zastupnik vrijeđa sve ljude koji su pomagali na Banovini, navijače, tvrdi da oni uopće nisu bili potrebni, dakle da bi bez njih sve funkcioniralo i da su zapravo samo smetali, čime ponavlja izjave koje smo već mogli čuti od ključnih ljudi iz stožera. Ja bih molio da reagirate prema g. Boriću.
Hvala vam lijepa. Poštovani g. zastupniče Grmoja, i vi i ja znamo da ste pogriješili, niste se čak pozvali ni na članak Poslovnika. … [[Upadica iz klupe se ne čuje]] Nisam čuo, ja se ispričavam. Ali s obzirom da nemate nijednu opomenu evo ja koristim prigodu da vam dam jednu opomenu [[Upadica: To je u redu]] tako da ko je sad? Josip Borić.
Povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika, izvolite i vi.
Pa zato što kolega Grmoja uvijek radi ovo što je sad napravio, znači on izvadi iz konteksta nešto što bi njemu trebalo biti lajt motiv za neke njegov video uratke da bi se rugao zastupnicima. Ja sam rekao ovdje, ali on to preskoči, da smo se zahvalili svima volonterima i kao vlada, premijer više puta i svatko od nas kao političar na svemu što su učinili za te ljude zajedno, kažem, svi smo pomagali, zajedno sa svima nama, ali oni ne mogu bježati od toga jer se ne mogu bavit s ničim drugim nego s detaljem koji njemu odgovora, ali neće proći.
Hvala lijepa. Točno ste dobili 30 sekundi sukladno Poslovniku.Dakle g. Boriću niste se ni vi pozvali na poslovnički neki članak kojim ste željeli ukazati na povredu [[Upadica Borić: 238.]] dobro, to je sada retroaktivno. Imate jednu opomenu i ja vam dajem drugu [[Upadica Borić: Odlično.]] nema na čemu. Replika, poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić.
Kolega Borić. Vaša zahvalnost može se mjeriti samo s vašom samozatajnošću na terenu koja je najviše bila vidljiva u tome da ste po svim paketima humanitarne pomoći polijepili etikete HDZ da iz aviona vide od koga je ta pomoć stigla. Ali pitat ću vas nešto drugo, inače mislim da biste trebali dobiti opomenu jer sam ja dobila opomenu kada nisam govorila samo o izmjenama i dopunama zakona, ali vi kao netko kome je bogom dano pravo da sumirate očito smijete ono što ne dolikuje govedu jer ste na mjestu Jupitera. Dakle, pitala bih vas što vam je toliko smiješno u tome da se Stožer civilne zaštite opskrbljuje sirom koji košta 80 kuna po kilogramu, dok se isti taj sir u skupljoj maloprodaji nabavlja po 55 kuna po kilogramu? Mislite li da je to i našim građanima koji nemaju svi čak ni za taj sir smiješno kao što je i vama smiješno iz ovih saborskih klupa?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku. Inače dao sam g. Boriću opomenu, vama za informaciju [[Upadica: Zasluženo.]]
Hvala lijepo. Kolegice Raspudić ja znam da ovo nije peti dan … isprazna lamentiranja na temu sve je o svemu, ja se ne bavim s tim detaljima, a vjerojatno je kolega Grmoja obišao Banovinu i vjerojatno je našao taj detalj, to je vama važno i vi ćete oko toga jednostavno ovaj razvijati priču, to je vaš posao i vi se s time bavite. Ali to nije trebao biti glavni motiv današnje rasprave kada smo govorili o sustavu civilne zaštite tj. o ovom dijelu kojeg smo morali uskladiti, a vi ste upravo to htjeli. Kao što su ovdje neki htjeli da se ovdje raspravlja isključivo samo o radu Stožera civilne zaštite. Mi smo se tome usprotivili svako na svoj način. Sigurno da ćete vi i kolega Grmoja, on je inače veliki istražitelj i njegove istrage uvijek završe više-manje negdje zaboravljene, puno ih je već on imao ne, tako da ćemo mi sigurno baviti s time sljedećih nekoliko dana, a možda i mjeseci do izbora jer to je ono čime se bavi Most. Za vas su USKOK, policija, PNUSKOK i svi ti DORH suvišna tijela koja se ne trebaju baviti s ničim, imamo Nikolu, sve riješi.
Hvala vam lijepa. Iako sam ja pobornik ovakve vrste rasprave poslovnički to nismo u pravu, nismo jednostavno u stanju imati. Ali evo molim vas nemojmo to stavljati na osobnu razinu, ajmo se probat vratiti na meritum stvari što će sada učiniti poštovani zastupnik Nikola Grmoja u svojoj replici. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Borić, dakle sasvim je jasno što ste vi u svom izlaganju rekli. Ja vam ništa iz konteksta nisam izvukao, vi ste rekli da sustav funkcionira bez svih tih ljudi da nisu bili potrebni, da je funkcionirao od prvog dana, a oni koji su bili na terenu su svjesni da to nije tako. I to su činjenice, to su činjenice g. Boriću. A što se tiče istraga, ja se istragama nikada nisam bavio, ali sam razotkrivao vašu korupciju i hvala Bogu o svemu o čemu sam govorio kasnije se pokazalo točnim. Hvala Bogu u smislu moje vjerodostojnosti, a ne baš dobro za našu domovinu. Bilo bi bolje da to što sam ja govorio nije bila istina, nažalost jest. Puno je vaših ministara otišlo i to upravo nakon naših rasprava ovdje i argumentacije koje smo iznosili u Saboru.
Hvala vam. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Borić.
Kolega Grmoja i vi i ja znamo da od vaših istraga nikada nije bilo ništa, to vi jako dobro znadete, ali je to vama politički onako usputno dobro jer se vi tu pokušavate profilirat kao jedan pošteni zastupnik koji svih može prozivati imenom i prezimenom, vrijeđati ili ih prozivati za kriminal, lopovluk itd. i to radite i vi to radite i s time prolazite i ja nemam ništa protiv toga. Ali nećete imputirati nešto meni što ja nisam rekao jel tu pokušavate to raditi svaki puta i ne samo meni nego svakom našem kolegi, vi smatrate da ste u tome uspješni. Niti sam rekao niti stojim iza toga da nisu ti ljudi koji su bili tamo volonteri bili važni, bili su važni, ali sam htio reći i da danas sustav civilne zaštite kao i tada prvi, drugi dan, treći dan od vojske, od vatrogasaca i svih ostalih službi kao dijelova tog sustava i dan danas funkcioniraju tamo i s tim su ljudima. A vi možete govoriti što god hoćete.
Hvala vam. Sljedeća replika poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Zastupniče Borić, općepoznato je da se predstavnici HDZ-a vole predstavljati u javnosti kao državotvorna stranka. Iz vašeg izlaganja posebno me zasmetalo to što vi na jedan vrlo opskuran način vidite ulogu i HS-a, a onda i ulogu oporbe u njemu. Naravno da smo danas morali raspravljati i o ostalim odredbama zakona pa tako i o kompletnom sustavu civilne zaštite i o ulozi stožera i to iz nekoliko razloga. Prvo, vi ste i sami spomenuli da stožer za korona krizu imamo već godinu dana, pa upravo iz te činjenice proizlazi da sustav civilne zaštite nismo osmislili kako treba jer se stožer mora formirati prije nego što neki problem i prijetnja nastane, a isto tako kada ste spomenuli tko je sudjelovao u pomoći Baniji pokazuje da sustav koji bi štitio sigurnost naših građana nije bio postavljan kako treba.
Hvala vam lijepa. Odgovor na repliku.
Kolegice Orešković, ja samo znam da smo mi stožere formirali na lokalnoj razini već u 2017.g. jel je to bila zakonska obveza, nije bilo moguće formirati stožer, a da vodeći ljudi stožera nisu prošli obuku najmanje dva do tri dana u suradnji sa državnom službom za civilnu zaštitu tj. sustavom civilne zaštite, HGSS itd. to je bio uvjet. Morate dobiti certifikat, svaki načelnik, zamjenik načelnika mora to imati da bi mogao voditi taj stožer. A kada su ga imala i lokalna i regionalna razina onda ga je vjerojatno imala i državna razina i sigurno je formiran na vrijeme i bio je u skladu sa zakonom i sa onim odrednicama koje propisuju tko u tom stožeru treba biti iz svakog dijela ovog sustav od zdravstva, policije, vojske itd. do civilne zaštite, HGSS itd. da ne nabrajam dalje, znači to je sve u skladu sa zakonom. Nekoliko ste ga puta pokušali srušiti na Ustavom sudu s raznim zahtjevima, evo i nedavno sve tri odluke [[Upadica: Vrijeme.]] proglašene u skladu sa Ustavom.
Hvala vam kolega Boriću. Sljedeća replika poštovani zastupnik Rade Šimičević. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi zastupničke vi ste dugo u saboru i radite dobro i odgovorno posao. Moje pitanje vama je, je li vama prihvatljivo da se u ovako teškom trenutku potresa na Banovini kad smo nažalost imali ljudske živote da se sve ispolitizira? Mi smo o civilnoj zaštiti imati, oporba interpelaciju pa raspravljati ovdje pola dana je li oni rade svoj posao ili ne rade, ali u ovom trenutku kad su u roku od 20 sati sve službe civilne zaštite bile na Banovini u potresu pogođenom području od toga praviti, praviti politikantstvo i govoriti ono što zapravo ni rekli. Ja još jedanput pohvaljujem sve ljude, sve ljude koji su tamo bili koji su željeli pomoći i koji su sudjelovali bez obzira o kome se radi. Ali je civilna zaštita i stožer oni su ti koji su trebali napraviti reda u prostoru, ništa drugo.
Hvala vam, hvala lijepa. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa kolega Šimičević, mi koji smo dio tog sustava jer postoji vertikala o kojoj govori kolega Bulj ali je on ne prepoznaje jer on smatra da je on izvan tog sustava i da treba tako funkcionirati. Znamo da imamo pravila i načine ponašanja. I kad su uvedene propusnice znali smo tko šta treba raditi u onom trenutku trećeg i četvrtog mjeseca i to su radili stožeri civilne zaštite. Kada je to otišlo u drugu stranu znači ti stožeri recimo sada manje su aktivirani nego u vremenu prvog vala epidemije. Danas oni ipak imaju svoje zadaće, a obveza je svake recimo lokalne samouprave da se brine o njihovom financiranju i načinu funkcioniranja. Brojni planovi o kojima smo ovdje govorili, plan zaštite od požara, procjena, plan zaštite od velikih nesreća i ovi vanjski plan kojeg sad uvode u županijama, zato pitam kojih 14 itd., su dokaz da taj sustav itekako se želi isplanirati, samo nije dobro da se preplanirao da zaista ne nametnemo previše obveza koje onda postanu samo formalne, a onda nemamo [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] a onda imamo problema u provedbi.
Hvala vam lijepa. Samo istine javnosti radi, koliko ja znam pokrenuta je inicijativa za interpelacijom na ovu temu, tema je takva kakva je, značajna je pa je zato malo više javljanja. Nažalost tako je kako je. Slijedeća replika, poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Boriću govorili ste o tome koliko je ustvari pomoć koja je stizala stanovnicima Banovine i od službi civilne zaštite i od građana bila važna i ja sam već više puta zahvalila i još jednom ću to reći, ali isto tako imam dužnost kao zastupnica tog područja prenijeti osim zahvale i jednu drugu poruku. Ovdje za govornicom jedni te isti ljudi uporno se hvale svojim dobrim djelima kao da ne znaju da svoju milostinju trebaju dati u skrovitosti. Na taj način hvaleći se tu za govornicom ponižavaju one koji su dovoljno poniženja već prošli i strahote doživjeli. I ti ljudi s Banovine im poručuju da ako tako nastave da će spakirati taj kamion koji su im poslali pomoći i vratiti im nazad. Zato bi molila da se drži dostojanstvo ove rasprave i općenito kad se govori s ove govornice o ljudima koji su stradali da se vodi računa o njihovom dostojanstvu jer ove rasprave su prevršile sve mjere i prelile čašu i mislim da je sad stvarno bilo dosta s tim hvalisanjem.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Petir, mislim da postoje i oni zastupnici koji ne govore, a učinili su svoje što su trebali i na svojim funkcijama i kao ljudi prema, znači čovjek prema čovjeku i mislim da to što se radi od ponekih ovdje zaista nije primjereno, ali neka nastave. Sve to ima očito i svoju cijenu i ako je to spasila situaciju neka oni žive u tome da je to. Bilo je tu priča i drugih stranaka ne samo ove koja se stalno spominje kao MOST. Imamo mi i priču o 1000 volontera i 50.000 sati koje su tamo odrađeni, to se zbrajalo u sat točno znači itd., itd. Mi kao stranka najveća u Hrvatskoj nismo jasno previše o tome pričali rekli smo što smo napravili i tu je stalo. Ali ovako da bi se sebe uzdizalo, a druge ponižavalo na taj način raspravljati u sabornici je ispod svake razine, ali kažem neka gospoda nastave sve ima svoj početak i kraj, vidjet ćemo gdje će to završiti.
Hvala vam lijepa. Slijedeća replika poštovani zastupnik Daniel Spajić.
Poštovani kolega Borić nije istina da je sustav dobro funkcionirao na Banovini, da ste otišli tamo onda bi znali da ja govorim istinu, a ne vi. Znači ono što je jedino funkcioniralo je vaš župan Žinić i njegov dožupan koji jako dobro funkcioniraju i žive maltene gratis na račun te sirotinje. Petrinja, Sisak su prije potresa izgledali kao da je prije mjesec dana završio rat. Znači sjedite u auto, odite provozajte se tamo pa onda pričajte da je sustav funkcionirao. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Pa ne znam kako da vam odgovorim na ovu ajmo reći repliku koja se opet dira u ljude koji vode određene institucije, županije, gradove. Da li vam Sisak tako izgleda ne znam s obzirom da ste dosta bliski s SDP-om možda je tamo ljepša stvar nego negdje drugdje itd., ali to su priče koje priliče možda ovakvoj raspravi, ali to veze nema s ovim što mi danas trebamo pričati. A da sustav ne funkcionira onda ja pita, vi ste ovdje uglavnom iz oporbe imenovali krivce, ako postoje krivci onda na drugoj strani postoje oni koji su zaslužni i sad ja pitam koji su to onda zaslužni. Tko to danas stoji na tom prostoru, pokušava i dalje moći tj. pomoći svakom tko treba pomoć da se te ljude zbrine kako treba, da imaju dnevno ono što trebaju imati itd., ako sustav ne valja, ne funkcionira itd. Zar zaista danas opet sve ovisi samo o pojedincima i građanima, to je pitanje. Jer ja kažem ako su svi krivi onda su neki i zaslužni, ako ste vi zaslužni onda mi morate dokazati na čemu, ja to ne vidim osim pričama, razumijete. Ili vas svako za sebe, ali ja to ne vidim [[Upadica: Hvala lijepo, vrijeme.]] oprostite.
Hvala, hvala lijepa. Možete razgovor nastaviti izvan sabornice, hvala vam najljepša. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovani zastupnik Goran Ivanović. Samo jedna obavijest poštovana gospođa Mrak Taritaš, poštovana gospođa Selak Raspudić i poštovana gospođa zastupnica Marijana Petri su iskoristile svoje tri replike po ovoj točki dnevnog reda pa vas samo eto upozoravam da se više ne možete javiti. Gospodine Ivanoviću, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče nema ga unutra sa suradnicom, ja podržavam koji žele govoriti o sustavu civilne zaštite i to mi je posebno drago, to je možda sustav koji nam je itekako potreban u Hrvatskoj i vidi se ponekada da ako o njemu dovoljno ne govorimo i ako se za njega dovoljno ne pripremamo da ne funkcionira. Ali se ne slažem s onima koji žele oblatiti civilnu zaštitu kao sustav koji uopće ne funkcionira u RH, to nije točno, to apsolutno nije točno. Što je uopće civilna zaštita? Civilna zaštita je sustav koji funkcionira, ja bi rekao, u većini europskih zemalja i za njega se treba apsolutno pripremiti. Regionalna samouprava odnosno regionalna i područna samouprava je u biti zadužena za ono što se zove plan civilne zaštite za neko mikro područje, pa u ovom dijelu su to naravno županije. Prirodne katastrofe su se događale i one će se događati i u budućnosti i što se budemo bolje pripremili za njih to ćemo bolje znati odgovoriti na izazove koje vrijeme donese sa sobom i to je zasigurno nešto bitno. Ove izmjene zakona koje se ovdje, o kojima raspravljamo su vrlo, vrlo, vrlo bitno. To se vidjelo i na potresu u, u Sisačko-moslavačkoj županiji gdje lokalni stožer, govorimo o JLS-ovima, nisu bili adekvatno spremni odgovoriti izazovu u kojem su se u tom trenutku našli iako je to bila obveza. Josip Borić je ovdje dobro govorio, stožeri su formirani 2017.g., znači nakon lokalnih izbora imali smo ono što se zove sustav civilne zaštite i imenovani su načelnici stožera po JLS-ovima odnosno općinama i gradovima i bili su imenovani načelnici županijskih stožera. Tu smo proceduru napravili i odradili i sad tu upravo imamo problem. Pojedine JLS-ovi, male općine i mali gradovi uopće ne vide potent u sustavima civilne zaštite, to je nešto što njima u biti stvara dodatne zahtjeve za vremenom, odvajanje vremena i jednostavno se ne pripreme adekvatno na ono što se događa. Vanjski planovi, pa iz tih planova mi ne možemo uspostaviti sustav civilne zaštite. Ako ne znamo što imamo na svom mikro području od objekata koji su potencijalna opasnost u bilo kojem obliku ne možemo adekvatno odgovoriti na izazove vremena odnosno na ono što se dogodi kada se dogodi bilo kakva katastrofa. To je nešto što ovim izmjenama mijenjamo gdje se oni moraju donijeti. Vanjski planovi su vrlo vrlo bitni, nije riječ samo o prirodnim katastrofama koje će se dogoditi bilo da je riječ o poplavi, potresu ili nečem drugom. Imamo dosta i kemijskih i ostalih postrojenja u RH koji se također moraju štititi i za njih moramo imati planove koji ćemo i na koji ćemo način pristupiti kada se do takvih incidenata dođe i dogodi. Ono što je po meni najbitnije, a to je uvježbanost ne samo pripadnika civilne zaštite nego i svih struktura koje upravljaju kriznim situacijama. Ovdje je bilo razgovora o tome i primjedbi zašto nismo odmah uspostavili nacionalni stožer, pa to je nemoguće. To se ne može uspostaviti dokle god se katastrofa ne dogodi, do tada imamo regionalne stožere koji upravljaju sa situacijom na svom području. Kad se desi katastrofa kao što je bila u Zagrebu i na Banovini odnosno covid kriza onda se formira nacionalni stožer. Prema tome, civilna zaštita je vrlo bitan segment hrvatskog društva zaštite ljudi koji žive na prostoru RH, o njoj se mora govoriti, u nju se mora ulagati bez opreme, bez ljudi, bez sustava zapovijedanja nema učinkovitog načina sustava civilne zašite. Prema tome, slažem se da o tome treba manje možda govoriti, a više činiti. Stoga ova rasprava iako često ode možda malo šire nego što je sama ova dopuna i izmjena zakona opet otvara sliku i malo možda stavimo pod reflektore te ljudi koji su evo i dan danas i na Banovini i na svim kriznim mjestima u RH [[Upadica: Vrijeme]] i časno rade svoj posao. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Imate više replika, prva je na redu poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Zahvaljujem predsjedavatelju. Zastupniče moram vas upozoriti da ne iznosite teze koje doista ne stoje. Niti ja osobno, a niti kolege iz oporbe nikada nismo napadali ljude koji rade u sustavu civilne zaštite. Ono što smo mi radili, a to i jest naša zadaća u demokratskom sustavu mi smo ukazivali na činjenicu da vlada zloupotrebljava sustav civilne zaštite i da s njim upravlja na jedan nezakonit i protuustavan način. Naime, za ovu vladu i za HDZ-ovu parlamentarnu većinu Zakon o sustavu civilne zaštite je mrtvo slovo na papiru jer se u čitavom nizu odredbi cijeli sustav ponaša potpuno mimo i izvan onoga što u samom zakonu piše, od činjenice da od 2015.g. nismo osnovali fond za civilnu zaštitu, pa do načina na koji su formirani stožeri. Nije istina vaša tvrdnja da se nije mogao formirati nacionalni stožer prije nego što je katastrofa nastala [[Upadica: Vrijeme]] To nigdje u zakonu ne piše, piše upravo suprotno.
Hvala, vrijeme. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo uvažena kolegice Orešković, nigdje ja eksplicitno nisam rekao ovo o čemu ste vi govorili. No, nemojmo, nemojmo govoriti nešto što jednostavno se ne može … [[Govornik se ne razumije]] Ne možemo formirati nacionalni stožer prije nego što se dogodi katastrofa, prije nego što se proglasi katastrofa. MUP je to koje vodi cijelu priču koje ima infrastrukturu, ima svoje regionalne centre civilne zaštite i ne vidim nijedan razlog da formiramo središnji upravljački sustav koji će biti nekakvo mrtvo slovo na papiru dok se nešto ne dogodi. Ništa se ovdje nije krivo napravilo i ne bi ja na ovaj način na koji vi želite omalovažiti i rad stožera i hrvatske vlade da je to baš toliko katastrofalno, apsolutno nije, dio sam toga sustava i sad sam i ne vidim tu katastrofu koju vi pokušavate izazvati.
Hvala lijepa. Slijedeća replika, treća po redu kao što je bila i ova poštovane kolegice Orešković, dakle replika zastupnice Andreje Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, s nekim dijelovima vaše rasprave se mogu složiti, vi ste zapravo i dobro rekli da je postojala nepripremljenost lokalnih jedinica, općine itd., međutim možete se složiti da je ovo bila katastrofa na cijelom području županije pa zar ne mislite da ipak tu nije sa odgovornost na toj jednoj općini? Znači trebalo je biti nekakva koordinacija na području same županije i činjenica je da stvarnog onog prvog, drugog dana, kamioni su se vraćali iz Petrinje u Zagreb, ljudi nisu znali kome se obratiti. Mislim da je regionalno, dakle samo županija za koju smo čuli i ranije da su sami sebe okarakterizirali da nisu pripremljeni. Pa oni su trebali biti nekakav centralni prijem odnosno prijava na koju će se ljudi obraćati pa da onda oni koordiniraju. Dakle, to je izostalo a ovo sve što govorimo tu, ja bi voljela da svi vi kolege i državni tajnik kojeg nema, da prihvatite konstruktivnost rasprave, znači nešto valjalo [[Upadica Škoro: Vrijeme.]] i treba popraviti za ubuduće da nam bude nekakva pouka. Hvala.
Hvala, vrijeme, odgovor na repliku, izvolite.
Tako je, slažem se i od onog zadnjeg ću krenuti. Sve ono što ne valja, treba popraviti vježbanjem uvježbavanjem sustava koji će adekvatno odgovoriti na svaku elementarnu nepogodu. Regionalni centri su nešto što nam treba, ne samo u formalno-pravnom sistemu pa mi onda odaberemo ko će biti načelnik ili ko će biti zamjenik stožera i onda poslije toga se apsolutno ništa ne događa. Ono što znam da će se u novom Zakonu o civilnoj zaštiti sigurno naći, to su ti tzv. regionalni centri koji će objedinjavati pojedine regije u Hrvatskoj gdje će se sve postrojbe civilne zaštite moći adekvatno obučiti za svaku ugrozu koja prijeti bilo da je riječ o elementarnim nepogodama ili bilo da je riječ o procesima koji se mogu dogoditi, akcidentima, kemijskim i nekim drugim. To je bit, vježbati, puno vježbati.
Hvala lijepa. slijedeća replika, poštovani zastupnik Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala, poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, i vi i kolega Borić u raspravi koja je prethodila vama, očito niste svjesni čemu služi parlament. Vi ste rekli da je ova rasprava otišla u nekom smjeru u kojem nije trebala otići, vi biste nama definirali o čemu ćemo raspravljati, na koji način ćemo raspravljati, dakle to je potpuno neprimjereno, a ako ćemo govoriti o reakciji sustava na ovu elementarnu nepogodu, ja sam tri sata nakon potresa bio ispred Lidla u Petrinji, da, u Petrinji i stavili smo se na raspolaganje. Bili smo mi i HGSS-ovci. Navijači, nitko nije znao gdje da nas uputi. To pokazuje da nije bilo koordinacije, da je bilo ljudi koji su spremni pomoći ali da s njima nije imao ko koordinirati. Priznajte pogreške kako bismo ih mogli za budućnost ispraviti.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Grmoja, dapače, ja sam baš obrnuto počeo svoju raspravu i rekao da mi je drago da raspravljamo o sustavu civilne zaštite bez obzira što nije možda sve u temi o kojoj danas raspravljamo. Što se tiče ovoga o čemu ste govorili, pa to je rekao i g. Borić, ja sam pozorno slušao njegovu raspravu i čak mi je bilo drago da je on ispred mene pa sam mislio da ćete većinu replika potrošiti na njega pa će i meni biti lakše. Zahvala svim vama dobrim ljudima koji ste prvi čas došli, to i je bit, svi smo mi civilni zaštita, svi mi želimo pomoći u nevolji, dapače, to je bilo dobro no opet neko mora koordinirati cijeli sustav, zapovijedati sa cijelim sustavom jer ono što se događalo u prvih par dana, bilo je i medijski više možda praćeno, i danas netko tamo pruža pomoć u Sisačko-moslavačkoj županiji a to su pripadnici naravno, evo službe koje su u sustavu civilne zaštite.
Slijedeća replika, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Ivanović, pokušavamo evo cijelo vrijeme objasniti sustav, kažemo da funkcionira a da oni koji nisu dio sustava, da jednostavno ne razumiju i svode ga na jedan fond da li je on osnovan ili nije. Onaj koji je čelnik, vi ste bili u regionalnoj samoupravi, ja sam u lokalnoj, koji prođe inspekciju civilne zaštite, godišnje, sa svim dokumentima koje morate imati, sa sredstvima koja morate opravdati, sa ulogom u sredstva koja su potrebna civilnoj zaštiti, to nije vatrogastvo, vatrogastvo na drugu stranu nego samo civilna zaštita. Pa sve planove koje morate donijeti kroz predstavnička tijela, pa ... [[Govornik se ne razumije.]] i onda vam dođe netko i kaže vi ništa ne radite i ništa niste napravili, to nema veze s ničim. To su ljudi koji na svaki problem gledaju na taj način. I kad ih upozoriš da rade krivo i govore krivo, oni i dalje ustraju, evo to ne funkcionira zato je niste osnovali fond. I to je to. I ne možete im objasniti. Zašto? Jer ne žele čut. Oni su došli sa svojim agendama ovdje i žele se raspravljati o nečem drugom. Dobro je da raspravljamo o zakonu i opasnim tvarima, opasnim.
Vrijeme, odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Naravno, često se sustav civilne zaštite mjeri samo kroz vatrogasce i onda imamo problem čim dođe do neke nevolje, prvi su oni koji skaču u pomoć, vatrogasci. Vatrogasci su samo dio ovog operativnog sustava, moramo sve poveznice uvezati u sustav civilne zaštite i moramo uložiti ozbiljne novce, da se razumijemo, u sustav civilne zaštite. Bez opreme, bez onoga što nam treba u operativnom smislu, nećemo postići nikakve rezultate, djelovat ćemo stihijski a stihija nije svaki puta najbolje rješenje. Prema tome, ova tema danas je vrlo, vrlo bitna i volio bi je da je češće tema u Saboru jer sustav civilne zaštite je u biti zaštita svih građana RH.
Hvala lijepa. Treća replika po ovoj točki dnevnog reda, poštovani zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem, potpredsjedniče Hrvatskog sabora na upozorenju. Uvaženi zastupniče, mi živimo u vremenu kad su elementarne nepogode zapravo svakodnevica, imamo požare, imamo poplave i imamo nažalost evo sad i potrese koji su učestali ali tržište smo sad usmjerili na potres na Banovini i ok, ali ti su ljudi sad u potrebi i tim ljudima i sad neko pomaže tamo. Znači, da nema civilne zaštite, onda bi sve to zamrlo a mi jednostavno živimo u vremenu kad želimo sad i odmah. Mi živimo u vremenu društvenih mreža jer vi kad ste jednu objavili na društvenoj mreži jutros u 5 sati ona vam je stara do 7 sati ujutro ne navečer. I na takav način zapravo mi uspoređujemo. Ja znam mjesta gdje je potres bio i da ljudi 3 mjeseca nisu šator dobili. I ovdje umjesto da kažemo ljudi hvala vam što ste dali [[Upadica: Vrijeme.]] sebe može uvijek bolje, želimo bolje, idemo opremat civilnu zaštitu, idemo raditi na sinergiji mi zapravo sve rušimo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite poštovani gospodine Ivanoviću.
Hvala lijepo. Tako je, postoje sigurno oni koji su puno, puno lošiji od nas, mi koji smo malo bili u tom sustavu civilne zaštite imali smo i vježbe koje su bile prekogranične pa smo mogli vidjeti kako funkcioniraju njihovi stožeri civilne zaštite u susjednim zemljama regije. Ja moram reći da je Hrvatska tu postigla jedan viši standard. Da može više i jače, bolje apsolutno s tim se slažem i uvijek ću biti na toj liniji da ne smijemo se idealizirati, moramo puno vježbati i moramo gledati kako netko drugi radi nešto, ono što je najbolje dovesti ovdje u Hrvatsku i uspostaviti sustav koji će svakom građaninu RH garantirati da kad do nepogode dođe da ćemo znati adekvatno na nju i odgovoriti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeća replika poštovani zastupnik Daniel Spajić.
Poštovani kolega, gledajte ne kritiziramo mi sve ljude koji su uključeni u civilnu zaštitu, npr. ja imam informaciju da ste vi, kad je, vi ste na čelu civilne zaštite u svom kraju, da ste vi prvi obukli odoru, istaknuli sve činove, da ste dignuli dronove, da ste po ulicama snimali ljude, kažnjavali kada idu orati traktorom na njivu, pa jel to bilo po planovima ili ste vi to radili na svoju osnovnu inicijativu. Evo mi možete to odgovoriti. Hvala vam.
Izvolite gospodine, kad to tako možete dapače.
Naravno da mogu, hvala lijepo, apsolutno netočno stožer civilne zaštite Osječko-baranjske županije čak što više prednjačio u odlukama koje su išle na korist i privrede i poljoprivrede našeg kraja, bili smo svjesni situacije. Što se tiče fame oko tih uniforma, sustav civilne zaštite ima propisano određene istaknute, nisu to nikakvi činovi to su identifikacijske oznake da se zna u slučaju kad do nečega dođe tko je tko na terenu. Prema tome ne radi se o nikakvim paradnim uniformama i sličnim to je nešto što eto pripada načelnika odorama, naravno odorama, a ovo što se tiče drugog da smo kažnjavali traktoriste i to, nismo možda je to bilo u nekoj drugoj županiji, ja čak smo išli više nego na ruku našim poljoprivrednicima, bili smo u vremenu proljetne sjetve i bili smo prvi stožer koji je pokrenuo i otvorio i zelene tržnice na području naše županije. Prema tome, postoje sigurno pojedinci koji žele iskoristiti sustav za svoju vlastitu promociju [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] meni ona ne treba pa nisam … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Hvala. Slijedeća replika poštovani zastupnik Anđelko Stričak.
Hvala. Kolega Ivanoviću sve je uvijek vezano uz proračunska sredstva. Znači postrojbe civilne zaštite dužne su formirati općine i gradove uz to gradonačelnik, načelnik mora planirati sredstva za vatrogastvo, za dječji vrtić, ako na svom području ima osnovnu školu bez obzira ako je osnivač županija sigurno želi pomoći toj školi u radu financira vannastavne aktivnosti, održavanje nerazvrstanih cesta, parkova, groblja, ulica. Uglavnom nikad nema dovoljno financijskih sredstava da bi vi mogli u toj proračunskog godini pokriti sve što ste planirali. Stoga naravno da treba voditi brigu zbog svih ovih ugroza što više o sustavu civilne zaštite, izdvojiti sredstva ovo što ste vi na kraju svoje rasprave naglasili i za opremanje i osposobljavanje. A naravno oni koji nisu bili načelnici, gradonačelnici njima je to teško shvatiti.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Ja se slažem da su općinski i gradski proračuni uglavnom kad su u pitanju ove kontinentalne županije i jedinice lokalne samouprave vrlo, vrlo mali no nije količina novca ta koja će odrediti kako ćemo se za nešto pripremiti i kako ćemo biti spremni odgovoriti na tu akciju, apel i je svim čelnicima lokalnih i regionalnih samouprava da ne zaborave civilnu zaštitu jer kad se par godina ne dogodi ni poplava, ni potres, niti požar, niti bilo što naravno da se oni uspavaju i onda su njihove proračunske projekcije za tu stavku vrlo niske odnosno mizerne. To nije dobro. Prema tome, ova situacija nas uči samo nečemu, ako iz ovoga ne izvučemo ono najbolje onda mislim da nismo bili na razini zadatka koji je bio pred nas postavljen. Hvala lijepo.
Hvala vama. Slijedeća pojedinačna rasprava, poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Zahvaljujem vam na suradnji kolegice i kolege, dalje će sjednicu voditi potpredsjednik dr. Furio Radin. Izvolite.
Kolegice i kolege saborski zastupnici, neću više govoriti o Gauda gate-u, neću više govoriti o tome zašto ste nabavili kilogram sira vulgaris po 80 kuna, kad se u maloprodaji može naći za 50 kuna, neću više govoriti o nekim drugim stavkama u sklopu opskrbe civilne zaštite, tamo ima svega od džema do mesnih konzervi, ali je duga godina kolege vratit ćemo se još na to, a pogotovo ćemo se vraćati na te teme ako ćete i dalje odbijati da vratite svu ovu nabavu od medicinske opreme pa do onoga s čime se opskrbljuje stožer u sustav javne nabave i učinite potpuno transparentnim za hrvatske građane. Jer kada izbijaju vama detalji, kako je rekao kolega Borić, a našim građanima je 200 do 400 tisuća kuna koje su se mogle uštedjeti mnogo više od detalja nekima i životna premija odnosno primanja. Dok god takve stvari se budu događale ovakvi detalji će čini fokus svih rasprava, a ne samo ove jer kad riješimo probleme korupcije i potencijalne korupcije ili sustava koji isto omogućuje onda ćemo se moći baviti i nekim drugim stvarima. Dakle, neću više govoriti o siru kojeg je kilogram koštao 80 kuna umjesto 50 kuna. Reći ću nešto i o katastrofama, stožer civilne zaštite je tijelo koje reagira u slučaju katastrofe. Mi smo imali i sada katastrofu unutar katastrofe. Nije nevažno što je katastrofa, ja ću vas podsjetiti da su potresi uključujući tsunami ubili više ljudi nego sve ostale vrste katastrofa zajedno na svijetu, odnijeli su gotovo 750.000 života između '94. i 2013. Upravo je problem ekonomske nejednakosti onaj problem koji radi razliku u broju umrlih kod zemalja višeg i nižeg BND-a u prosjeku više od tri puta više ljudi umrlo je po katastrofi u zemljama s niskim dohotkom nego u zemljama s visokim dohotkom. Zašto to govorim? Zato što je naš temeljni problem koji prethodni aktivaciji civilne zaštite zašto smo uopće došli s potresom od 5,5 do 6,2 na razinu katastrofe dok u Čileu ili negdje drugdje nedavno u Japanu ni ne trepnu kada taj stupanj pređe 7, dakle zato što smo siromašni, zato što nedovoljno ulažemo u našu opremljenost, u našu funkcionalnost institucija i uopće građevinama u kojima ljudi žive na terenu, a to posljedično dovodi do proglašenja katastrofe i do aktiviranja sustava civilne zašite. Drugi je problem, problem između odnosa katastrofa i velikih nesreće. U ranijem govoru ime kluba spomenula sam da se katastrofa definira načinom na koji je nju uspjela odgovoriti civilna zaštita, što znači ako nemate dobru civilnu zaštitu onda će vas država 100% financirati vašu obnovu što je apsurdno. Isto tako velika nesreća koju tretiramo i ovim izmjenama i dopuna zakona koje su pretežno fokusirani na domino efekt definira se time da se nije uspjelo sanirati samo djelovanjem žurnih službi na području njezinog nastanka. Mi ovdje imamo obrtanje uzroka i posljedice, dakle mi ne možemo onime što imamo na terenu i što nitko nije organizirao na vrijeme i za što nitko nije odgovoran definirati događaj koji se dogodio. Naš odgovor na to ne čini događaj velikom nesrećom ili katastrofom, a vrlo je važno razlikovati između prirodne nepogode, velike nesreće ili katastrofe jer su to tri temeljna pojma koja utemeljuju funkcioniranje i djelovanje uopće aktivaciju civilne zaštite, a kao što smo u novim izmjenama i dopunama Zakona o obnovi vidjeli oni će također odrediti i način financiranja područja koja su pogođena onime što bi valjda bila katastrofa odnosno katastrofa je onda što nema djelotvornu civilnu zaštitu, a ovdje sam vas podsjetila s obzirom na broj stradalih da je katastrofa ono što ranije nije dovoljno financirano da bi spriječilo da mu prirodne nepogode uzrokuju katastrofu. Koja je funkcija Stožera civilne zaštite na lokalnoj i područno (regionalnoj) razini? Ono osnovno čime se mi trebamo pozabaviti što je zakon sada trebao riješiti, a mi smo samo radili ono što je hitno i što nam je naredila EU, razgraničenje nadležnosti između ministarstva i predstavničkog tijela lokalne jedinice samouprave. Mi smo trebali izmijeniti nelogičnosti unutar ovoga zakona da nam se više ne bi dogodilo da ne znam tko, kada treba postupati u slučaju onoga što smo odlučili proglasiti katastrofom.
Imate repliku, gospodina Grmoja. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Selak RAspudić, rekli ste da nećete sada u ovom govoru govoriti o javnoj nabavi i onom što se događa nakon ove nepogode koja je pogodila Banovinu, ali ja mislim da je to sve dio sustava civilne zaštite jer pokazuje da sustava nema odnosno da se taj nered koji postoji koristi da bi se neki okoristili. Dakle, mi ne postojanje sustava civilne zaštite, to ne postojanje sustava zapravo koriste pojedinci kako bi ostvarili imovinsku korist. To je ono što treba mijenjati, a isto tako trebamo konačno se pripremiti za ovakve elementarne nepogode.
Hvala. Odgovor.
Kolega Grmoja, da gauda nikada nije samo gauda niti može postojati. Postojati ili sustav u kojem se gauda ne može dogoditi ili sustav u kojem je sve gauda. A ovdje je gauda uzeta kao primjer jer svaki laik, pa i ja koji će pažljivo proučiti dokumente, barem onaj mali dio koji nam je dan na uvid s obzirom da se ne želi proći kroz postupak transparentnosti javne nabave, zna kolika je cijena sira i može provjeriti kolika je cijena sira pa može vidjeti kakve su potencijalne malverzacije ovdje prisutne. A što je svom nabavom sve ostale opreme o kojoj mi pojma nemamo i koja se događa mimo očiju javnosti? Ja ne znam koliko treba koštati respirator, ja ne znam koliko koštaju dezinficijensi i ostala medicinska oprema i nisam upućena u to i ne mogu na to ukazati, ali mogu reći koliko košta gauda sir i da sustav u kojem postoji gauda sir je sustav u kojem je sve gauda sir. To je samo metafora.
Hvala. Gospođa Rada Borić, replika.
Kolegice Selak Raspudić, govorili ste i o definiranju katastrofe, naime danas nitko nije rekao da je još 7.studenog 2019. Vlada donijela procjenu rizika od katastrofa za RH i koja je bila usvojena na Vladi i tamo stoji da dakle zakon ne rješava probleme sustava civilne zaštite na lokalnim razinama. Kolega Ivanović je rekao da kada nemamo požare ili katastrofe da se u lokalnim zajednicama ne ulaže dovoljno u civilnu zaštitu, međutim činjenica je da 258 općina to je 55% od ukupnog broja ne može funkcionirati bez subvencije iz državnoga proračuna pa neke od njih uopće ne izdvajaju financijska sredstva za potrebe razvoja sustava civilne zaštite. Znači to nas upozorava u tome dokumentu, ne samo to ono malo sredstava [[Upadica: Vrijeme.]] što odvajaju, dakle odvajaju samo za operativne kapacitete, a [[Upadica: Hvala lijepa.]] ne za preventivne. Recite što bi značila prevencija u katastrofama?
Hvala lijepa. Odgovor gospođo Selak RAspudić.
Slažem sa da je ulaganje osnovni problem koji nas onemogućuje u tome da imamo djelotvornu civilnu zaštitu, ali ima i problem koji tome prethodi, mi uopće nismo proveli reformu na razini regionalnih i lokalnih jedinica samouprave, dakle jedina decentralizirana funkcija u Hrvatskoj, ako se ne varam je vatrogastvo. Mi bismo sve trebali decentralizirati tako da se unutar jedinice lokalne samouprave mogu kvalitetno organizirati stožeri civilne zaštite, a ne da u slučaju, kao što se sada dogodilo, prvog, pa čak u svjetskim okvirima, budimo realni, ne toliko snažnog potresa, moramo aktivirati nacionalnu razinu što onda nas posljedično tjera da taj isti slučaj proglasimo katastrofom, a i da on bude katastrofa na terenu pa ćemo uskoro imati Vladu unutar Vlade, što je naš sada, slučaj. Dakle, djelovati preventivno znači imati snažan sustav civilne zaštite na terenu, koji će moći djelovati lokalno bez ponovnog upiranja prstom u središte moći.
Hvala. Gotovi ste sa replikama, na redu je gđa. Dalija Orešković. G. Bulj, znam o čemu hoćete govoriti, vi ste se javili kad je .../nerazumljivo/... kad je odgovarala na replike gđa., kad je odgovarala na replike ste se javili, a ne kad je govorila, ne, nema povrede Poslovnika, ne, nema, javite se Odboru za Ustav i Poslovnik, izvolite gđo. Orešković.
Poštovani predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice. Praksa po kojoj Vlada, pozivajući se na krizne okolnosti ekstenzivno tumači zakone i time pokušava sakriti da upravo Vlada te zakone krši, vrlo je opasna praksa. Demokracija je krhka ako se samovolja vlasti otme kontroli. Postojeći .../nerazumljivo/... Zakon o sustavu civilne zaštite mimo ovih odredbi koje danas usklađujemo sa terminologijom na razini EU je jasan i usklađen. Po tom zakonu morao je postojati lanac tijela civilne zaštite i prije nego što je bilo koja katastrofa nastala kako bi se u slučaju potrebe taj lanac mogao pokrenuti i aktivirati. Svjedoci smo toga da niti onog prvog potresa niti nakon drugog takvog lanca nije bilo. Korona kriza traje već godinu dana, mi godinu dana imamo stožer koji je po svojim ovlastima, po svojoj ulozi, po svojim zadaćama osmišljen da funkcionira potpuno izvan onoga što bi po sustavu civilne zaštite trebao raditi, a čak unatoč tome pravi stožer koji bi bio spreman reagirati kada se neka nova katastrofa desi, još uvijek ne postoji, toga nema. Dakle kada je riječ o korona krizi, stožer nije bio potreban, apsolutno ne sa ovakvim ovlastima kakve su mu dane, a upravo zbog tog korona stožer nije bio stožera koji bi mogao pravilno i pravovremeno reagirati na katastrofu uzrokovanu potresom na Baniji. Nad tim se moramo duboko zamisliti. Novi stožer za potres osnovan je tek nakon što je sustav pomoći zakazao na terenu, zakon predviđa postojanje jednog jedinog nacionalnog stožera, a ne dva. Za formiranje tog drugo nacionalnog stožera za potres, pored onog Covid stožera, ne postoji uporište u zakonu. Dakle, naš osnovni problem nije u odredbama samog Zakona o sustavu civilne zaštite već u nesposobnosti ove vlasti da taj zakon poštuje i da po njemu postupa jer ponavljam pitanje, kako ćemo reagirati u slučaju bilo koje nove katastrofe? Hoćemo li ponovno naknadno formirati još jedan novoizmišljeni nacionalni stožer? Nacionalni stožer, kao i oni županijski, kao i gradski, kao i općinski stožeri mora biti formiran prije bilo koje katastrofe, odnosno takav stožer mora postojati trajno, a aktivirati se u slučaju potrebe. Svjedočili smo da niti država, a ne samo država niti županije, gradovi i općine nisu imali funkcionalne stožere u trenutku kad je nastala katastrofa. Međunarodna pomoć sukladno zakonu može se zatražili i primiti samo na temelju prethodne odluke Vlade i ovdje imamo još jedan primjer kako se Vlada ponašala i kako je kršila odredbe ovog zakona u trenutku nastanka krize. Naime, ne zna se je li Vlada ikada donosila formalne odluke kojim se traži i prima međunarodna pravna pomoć. Nadalje, Ministarstvo unutarnjih poslova bilo je dužno osigurati osposobljavanje sudionika u sustavu civilne zaštite, uključujući članove stožera, dakle uključujući i članove Nacionalnog stožera, a iz reakcija i postupanja, kako župana i gradonačelnika na pogođenim područjima, vidi se da oni nisu bili primjereno obučeni, odnosno da nisu prošli odgovarajuću obuku za ono postupanje koji im je, u slučaju katastrofe bilo potrebno. Svjedočili smo teškom nesnalaženju i nesposobnosti upravljanja u kriznim situacijama. U Zakonu piše da se u slučaju velike katastrofe primjenjuju komunikacijski standardni operativni postupci i protokoli. Dakle, to piše u Zakonu, a svjedočili smo tome, da su se u trenutku onog drugog, najvećeg potresa na Baniji istovremeno održavale dvije press konferencije, jednu press konferenciju je održavao župan, a drugu gradonačelnik Petrinje, svaki na svojoj lokaciji, a niti jedan od njih nije imao nikakav formirani stožer koji bi znao odgovarati na pitanja opravdana i pitanja zainteresirane javnosti, dakle nikakvih operativnih postupaka i protokola, a kamoli komunikacijskih standarda nije bilo. Nadalje, spomenut ću samo nekoliko decidiranih odredbi Zakona. Dakle, čl. 65 kaže, propisuje se osposobljavanje općinskih načelnika, gradonačelnika, župana, članova stožera na svim razinama ustrojavanja, pripadnika postrojbi civilne zaštite, povjerenika i njihovih zamjenika službi, tijela i građana. Program za formalno obrazovanje donosi ministar. Država može osnovati državnu javnu ustanovu za provedbu osposobljavanja u sustavu civilne zaštite. Tko je odgovoran što odgovarajućeg osposobljavanja nije bilo? Nadalje, informiranje javnosti provodi ministarstvo i druge stručne službe. Nedavno smo vidjeli kako je Bianca Matković dobila jedan mali zadatak u iznosu nešto manjem od 200 tisuća kuna za provođenje kampanje Cijepi se, misli na druge. Te zadaće je moglo obaviti ministarstvo bez [[Upadica: Hvala. Vrijeme.]] dodjele poslova onima kojima takva dodjela poslova nije bila potrebna. Hvala.
Hvala vama. Nemate replika. Hvala. Nemate, nemate replike gđo. Orešković, hvala. Na redu je g. Damir Habijan. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Kolegice i kolege. Evo danas smo puno govorili o samom prijedlogu zakona u suštini možda više i van same ove teme odnosno koje se u glavnini odnose na implementaciju odnosno transponiranje direktive u nacionalno zakonodavstvo. Obzirom na navedeno ja ću nastojati ostati u okviru zakona odnosno referirat ću se na neke navode koji su bili ovdje iznijeti i u ime klubova, ali i tijekom današnjih pojedinačnih rasprava. Ono na što bi se zapravo prvo osvrnuo odnosi se na navode koji su iznijeti od strane dijela oporbe, a koji se odnose na transponiranje odnosno implementaciju Direktive 2012/18 odnosno da ako se dobro sjećam ovdje je bilo rečeno nismo sposobni prenijeti direktivu u nacionalno pravo. Evo primjerice tako kolegica Orešković spomenula je danas i kritizirala činjenicu da direktiva nije na pravi način implementirana u nacionalno zakonodavstvo, a prije svega tjedan dana upravo u ovom domu tijekom rasprave o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja kolegica Orešković govorila je nešto potpuno dijametralno suprotno. Tada je izjavila budem citirao iz fonograma „Moja je dvojba u tome da bez obzira što je riječ o direktivi ne bismo trebali olako prihvaćati sve što u to direktivi piše“. Inače razumijevanja radi postupak povrede prava EU sastoji se od nekoliko faza, pa tako imamo predsudski postupak i sam sudski postupak. Predsudski postupak sastoji se od neformalne faze gdje Europska komisija šalje određenu opomenu, a postoji i ovaj formalni dio koji će se primijeniti samo u slučaju ako država neće postupiti po opomeni. Ovim današnjim izmjenama i dopunama u principu Hrvatska je napravila … direktivu i postupa upravo sukladno očitovanju Europske komisije. A također važno je ukazati kako postupak povrede nije ništa neuobičajeno za zemlje članice EU odnosno vidljivo je iz prakse i Europske komisije i Europskog suda kako su predmetni postupci zapravo vrlo česti. Drugo, po ne znam koji put u ovom Visokom domu o Nacionalnom stožeru civilne zaštite govori se o kontekstu paradržavnog tijela, tijela koje nije ustrojeno sukladno Ustavu RH te kako navedeno tijelo nije ovlašteno donositi mjere koje su propisane Zakonom o sustavu civilne zaštite i Zakonu o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti. Stoga ću opet kao i prošli put prilikom rasprave o Zakonu o sustavu civilne zaštite ukazati na odluku Ustavnog suda, ali i na novu odluku Ustavnog suda koja je prije dva dana objavljena na internetskim stranicama upravo navedenog suda. U toj odluci od dana 3. veljače 20221.g. Ustavni sud između ostalog navodi, citiram „kako u odnosu na zakonske ovlasti stožera za donošenje mjera radi sprečavanja pandemije bolesti covid-19 Ustavni sud primjećuje da je osporene zakone, a temeljem kojih je stožer ovlašten za donošenje mjera propisanih čl. 47. Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti Sabor raspravio i donio u propisanom zakonodavnom postupku“. Također ustavni sud ponavlja ono što je već rekao u nekoliko navrata kako je „stožer stručno, operativno i koordinativno tijelo za provođenje mjera i aktivnosti civilne zaštite u velikim nesrećama i katastrofama, a djeluje pod neposrednim nadzorom Vlade“ i to je odluka Ustavnog suda koja je donijeta većinom glasova. Izdvojena mišljenja koje je čitala kolegica Orešković su izdvojena mišljenja. Naveden je institut dakle izdvojeno mišljenje služi jačanju osobnog integriteta i neovisnosti suca, međutim izdvojeno mišljenje ne utječe na samu odluku koju je donio Ustavni sud. Ustavni sud očitovao se o prijedlozima za ocjenu suglasnosti odredbi Zakona o sustavu civilne zaštite i Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti upravo u svojoj odluci te potvrdio kako je nacionalni stožer tijelo ustrojeno sukladno pozitivnim propisima RH, a mjere donijete na temelju predmetnog zakona su razmjerne i legitimne. Osvrnuo bih se još na dio koji je bio ovdje spomenut od dijela oporbe, a tiče se činjenice odnosno tvrdnje koje su oni iznijeli da sustav ne funkcionira. Ja ću ponoviti ono što sam već rekao u svojoj replici, a očito je potrebno da se još jednom naglasi, 29. prosinca 2020.g. dakle na sam dan onog najjačeg potresa 2000 ljudi je bilo na terenu u tom trenutku od HGSS-a, od policije, od vatrogasaca, od Crvenog križa dakle svih onih stupova koji čine i sustav civilne zaštite. Preko 100 ljudi izvučeno je iz ruševina do kraja toga dana, dakle ostvaren je onaj prvi i najvažniji cilj da su spašeni ljudski životi. Druga zadaća evakuacija imali ste potpunu evakuaciju petrinjske bolnice, djelomičnu evakuaciju sisačke bolnice, evakuaciju petrinjskog staračkog doma, evakuaciju doma u Glini, prema tome govoriti ovdje da sustav ne funkcionira da sustav civilne zaštite ne funkcionira apsolutno se s time ne mogu složiti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Repliku ima g. Anđelko Stričak.
Kolega Habijan od svih današnjih rasprava replika povreda Poslovnika smatram da ste bili najbliži temi, da ste se zaista držali teme, osim izmjena i dopuna uspjeli ste povezati sve sa direktivom, odlukama Ustavnog suda i na tome vam također čestitam. A također uz sve to uspjeli ste dati i primjer iz doslovno prakse gdje ste naveli statističke podatke da se vidi da nacionalni stožer dobro radi, da je stručno, operativno i koordinativno tijelo. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa kolega. Pa kao što ste vi rekli u svojoj raspravi teško je zapravo u ovih nekoliko minuta iznijeti sve ono što se tih nekoliko mogli bi reći i sati i dana događalo, ali evo iskoristit ću još ovo vrijeme što imam dakle ovdje je bilo također spomenuto da se nedovoljno sredstava ulaže upravo u sustav civilne zaštite. Dakle čisto jedan podatak, ova Vlada odnosno samo u razdoblju od 2018.-2020.g. 200 milijuna eura je uloženo upravo u sustav civilne zaštite. Hvala.
Gospodin Vilim Matula.
Zastupniče Habijan, radi se o tome da je potres 22.3.pokazao sigurno neiskustvo sam sam u Vijeću gradske četvrti da procedure sustava civilne zaštite nisu djelotvorne, da redoslijedi postupanja nisu bili adekvatni. Devet mjeseci je bilo vremena da se to iskustvo unese i da se poprave protokoli, da se poprave ti redoslijedi postupanja. Istina, sve ovo što kažete tamo je bila vojska, bili su vatrogasci, bio je HGSS, ali svi svjedoče, bili su brojni volonteri, ali nedostatak tog iskustva koje je bilo moguće u proljeće je dovelo do toga da jedini koji danima nije radio je bio upravo, je bila civilna zaštita. O tome se radi.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Ovo zadnje što ste rekli me prilično ovoga zabrinuli. Dakle, ako sam dobro shvatio vi ste rekli da stožer civilne zaštite nije danima radio, dakle to je prilično jedna opasna teza s kojom se ja definitivno ne mogu složiti ne znam da li se može itko na terenu s time složiti. Pozitivni okvir odnosno pozitivni propisi odnosno zakonodavni okvir upravo za obnovu dakle ovdje uvijek vi ste spomenuli primjer Zagreba, ali sada možemo spomenuti i primjer Sisačko-moslavačke, Karlovačke i Zagrebačke županije je stvoren dakle donijet je upravo u ovom domu. Imamo preko 600 miliona EUR-a na raspolaganju samo za sanaciju dakle navedenih posljedica iz EU fondova. Prema tome, ja bih ponekad očekivao možda neki konstruktivni prijedlog, dakle rekli ste 9 mjeseci ništa nije napravljeno, ja nisam čuo što ste vi to predložili u tih 9 mjeseci koliko ste isto tako u ovom nešto konstruktivno, samo uvijek neka kritika. A poznavajući odnosno znajući da ste pobornik aikida je ću onda u ovom slučaju primijeniti upravo tu tehniku, a vi dobro znate o čemu pričam.
Hvala, nemate više replika. Sada je na redu gospođa Maja Grba Bujević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče sabora, uvaženi državni tajniče, dragi kolegice i kolege, ja ću nešto reći o osposobljavanju stožera civilne zaštite, al samo stožera nego svih dionika u sustavu civilne zaštite zato što je često se ovdje danas moglo čuti o tome da nisu osposobljeni, da se ne zna koji su brojevi osposobljenih tih ljudi, pa mi onda dozvolite da ovo posvetim malo osposobljavanju koje je provedeno. Ja znam da to nije onaj stari naziv ništa nas ne smije iznenaditi, za kojim možda neki pate, ali kroz ovaj prikaz ću vam pokazati da se sve te mjere i dalje provode. Znači osposobljavanje u sustavu civilne zaštite kao i svi ostali oblici specijalističkih osposobljavanja sudionika i operativnih snaga zauzima značajno mjesto stoga su ti poslovi definirani sadašnjim postojećim Zakonom o sustavu civilne zaštite. Sukladno tom istom zakonu općinski načelnici, gradonačelnici i župani osposobljeni su za obavljanje poslova civilne zaštite odmah po i lokalnim izborima i do sada je provedena edukacija za ukupno 576 čelnika jedinice regionalne područne samouprave, osposobljeno je 530 što iznosi 92%. Nakon lokalnih izbora naravno provest će se nova edukacija za one koji budu tada izabrani. Nakon lokalnih izbora 2017. sukladno istom tom zakonu koji je na snazi osposobljeni su članovi stožera civilne zaštite jedinica lokalne i područne regionalne samouprave. Od ukupno 4969 imenovanih članova stožera osposobljeno je 4864 što iznosi 97%. Naravno opet će biti iza lokalnih izbora ponovo kada se definira tko su čelnici bit će ponovo na isti način osposobljeni. Specijalističkim osposobljavanjem pripadnika operativnih snaga pod koje smo danas već definirali tko su operativne snage, znači vatrogasci, HGSS i Crveni križ poklanja se pozornost na svim razinama djelovanja. U suradnji sa područnim uredima civilne zaštite u županijama provedeno je osposobljavanje za, tijekom 2019. godine za 239 službenika ravnateljstva civilne zaštite za organizacije vježbi u sustavu koje se intenzivno provode. Tijekom 2020. ova edukacija o kojima sam sad rekla nešto one su nešto zastale iz objektivnih razloga nemogućnosti grupiranja ljudi na jednom mjestu. Održavale su se online što će se nastaviti dalje dok god ove mjere traju. Posebna pozornost pridavala se edukaciji stanovništva o opasnostima od minsko eksplozivnih sredstava. U 2019. godini provedeno je 169 edukacija o minskoj opasnosti na kojima je educirano 20.087 osoba, u 17 županija, 87 gradova i općina. U 2020. bilo je nešto manje iz poznatih epidemioloških razloga. Isto tako, podizanje svijesti i edukacija građana je prvi korak prema bilo kakvoj pozitivnoj promjeni posebno ako se to čini na sustav način posebno imajući na umu najmlađe i najranjivije skupine, ali ujedno i najznačajnije dionike društva čijim će usvajanjem znanja i oblikovanja novih stavova stvara najbolji temelj za stvaranje kulture prevencije i održivosti razvoja. Stoga je posebna pažnja posvećena učenicima. Područni uredi civilne zaštite i službe civilne zaštite u svakoj županiji obilaze škole i dječje vrtiće pa je tako u 2019. godini obuhvaćeno 500 predavanja na kojima je sudjelovalo 24.158 djece. Zbog epidemiološke situacije u ovoj godini je nešto manje. S obzirom na sustavne edukacije, s obzirom da sustavne edukacije u školama nema napravljen je projekt koji se zove Na putu do smanjenja rizika od katastrofe koji je financiran iz strukturnih fondova i njegova ukupna vrijednost je 14 miliona kuna. Projektom su obuhvaćena djeca školske dobi, a također je i u planu nabavljanje vozila koje zapravo simulira potres pa će na taj način djeci biti omogućeno da stvarno osjete kako to izgleda, kako bi se znali zaštiti u takvim situacijama. Posebnu edukaciju posvećuje se osobama sa posebnim potrebama pa je u sklopu toga educiran niz udruga koje se, koje zastupaju posebne, ljude sa posebnim potrebama, a napravljene su i brošure za postupanje u nesrećama i katastrofama za ovu posebnu kategoriju. Naravno, brojni su leci napravljeni i sve to skupa što se radi se kasnije vježba kroz učešće operativnih snaga kako bi mogli što bolje odgovoriti, a sukladno standardnim operativnim postupcima koji postoje [[Upadica: Hvala.]] za svaki od tih postupaka iako je to bilo rečeno da to nije tako.
Hvala lijepa, ostanite, ostanite, ostanite, gospodin Klarić ima repliku.
Uvažena kolegice upravo ste rekli ono i demantirali sve one koji su govorili o neorganiziranosti civilne zaštite na području RH, doista je tome bilo tako i nakon lokalnih izbora se pokrenuo čitav taj mehanizam. Ovdje sam se javio za repliku samo da nadodam na sve ovo što ste rekli da su tako educirani i oformljeni JLS-ovi od ureda za obranu na području županija dobili i ljudstvo iz sastava koji su bili dužni opremit i s opremom, a onda provesti programe edukacije, tako da uz vatrogasne, javne vatrogasne jedinice, DVD-a i urede civilne zaštite kroz ovaj period je zaista podignuto na visoku razinu i mislim da se to u ovom trenutku s ovim ugrozama koje su se dogodile na području i potresa u Zagrebu, pa evo i u Sisačko-moslavačkoj županiji to doista vidjelo i na djelu.
Fala. Izvolite odgovor.
Hvala vam kolega Klarić. Ja znam da vi kao čelnik lokane uprave itekako dobro znate što ste sve prošli u edukacijskom programu civilne zaštite jednako kao i vaš imenovani član načelnik stožera i svi oni koji sudjeluju u odgovoru na, na takvu situaciju. Vi znate da su organizirani od postavljanja, za ljude koji su na vašem terenu, od postavljanja šatora preko upotrebe motornih pila, preko svega onoga što može u velikoj nesreći i katastrofi zatrebati, a to znaju i ostali koji su čelnici i znaju svi oni koji to žele znati jel to je zaista nešto što se provodi.
Hvala lijepa, hvala, hvala. g. Stričak.
Hvala. Uvažena zastupnice, u svojoj raspravi dala ste jedan pregled obuke osposobljavanja, nazovimo to „aktivnog sastava“. Međutim, bitno je naglasiti nema te države na svijetu koja se može samo, osloniti samo na profesionalce, zato postoje i pričuvni sastav i volonteri. Nema te države na svijetu bez obzira koliko bila tehnički i tehnološki napredna da može ovakve katastrofe sanirati u roku dan dva ili tjedan dva ili daj Bože mjesec dva, jednostavno ne postoji. A između ostalog naravno da je to i veliki financijski trošak ako želimo od očuvanja radnih mjesta zbog epidemije koronavirusa, od prvog i drugog potresa i svih tih ostalih nepogoda i nedaća. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
U pravu ste kolega Stričak i hvala vam na vašoj replici zato što ste mi dali mogućnost da kažem da u ovim vježbama učestvuju ne samo ove operativne snage nego učestvuju i svi oni građani koji nam u tom času trebaju. Tako velika vježba koja se provodi redimo konkretno na državnoj razini je potraga za palim zrakoplovom koja obuhvaća osim operativnih snaga obuhvaća i policiju i hitnu medicinsku službu i zdravstveni cijeli sustav, a obuhvaća i planinare koji onda to traže, uče tražiti, upotrebu GPS-a i svega onoga što treba, upotrebu, koriste isto tako ljude odnosno udruge koje imaju pse tragače i tako niz … [[Govornik se ne razumije]] a sa jednim jedinim ciljem da ih onda sve te koji to znaju upute na teren tamo gdje će to biti potrebno u lijepoj našoj, a ne samo da su lokano usmjereni i to je sustav civilne zaštite.
gđa. Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Uvažena kolegice Grba-Bujević govorili ste kako je osposobljavanje općinskih načelnika, gradonačelnika i župana 2017.-oj prošlo odnosno osposobilo se 92%, kako očekujemo da će u '21. svi oni novoizabrani također pristupiti osposobljavanju. Znamo da je sukladno Ustavu RH upravo djelokrug civilne zaštite je, poslovi civilne zaštite su u djelokrugu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Međutim, ja bi tu rekla da bi trebalo dobro razmisliti kako pomoći posebno malim JLS-ovima jer kad znamo da u Hrvatskoj imamo 428 općina, da imamo čak općinu kao u mojoj Šibensko-kninskoj županiji općinu Civljane sa svega 137 stanovnika, da imamo općine kao npr. Pojezerje koje ima svega 757 kuna po stanovniku prihoda [[Upadica: Hvala]] Moramo vidjeti kako ih rasteretiti i pomoći i kadrovski i financijski.
Izvolite odgovor.
Uvažena kolegice, to će sigurno biti predmet izmjena i dopuna odnosno novog Zakona o sustavu civilne zaštite i vjerujte da se o tome sigurno raspravlja na relevantnim institucijama. Meni je samo ostalo da kažem da je upravo zato definicija velike nesreće je ona koja definira što mi trebamo raditi. Znači velika nesreća se odnosi na to kada jedna sredina ne može u normalnom toku odgovoriti na izazov koji uslijedi. Dakle, sigurno se ne može postaviti sustav tako da će ta mala općina o kojoj vi govorite odgovoriti na veliki šumski požar koji se tamo i zato to je bit civilne zaštite da sve okuplja, da ih sve educira i da zapravo zajednički se to odgovori da imaš rastuće snage i na rastuće snage, a to se najbolje pokazalo u Sisačko-moslavačkoj gdje su sve te službe odgovorile u rekordnom roku.
Fala. gđa. Jeklovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice, govorili ste o važnosti edukacije i zaista to je tako, osim opremljenosti civilne zaštite vrlo je važna i edukacija. Mi koji smo iz Karlovca i Karlovačke županije imali smo i prije ovih potresa nažalost situacija izvanrednih stanja zbog poplava kada su sazivani stožeri civilne zaštite i oni zaista funkcioniraju od lokalne razine, a vidjeli smo sada i do nacionalne razine. Ono što bih ja rekla, mislim da se to upravo u gradu Karlovcu pokazalo kao jedna dobra praksa, a obzirom da imamo mjesnu samoupravu mislim da bi svakako u svim JLS-ovima bilo dobro sve unutar mjesne samouprave obuhvatiti edukacijom jer oni su ti koji su na samom području koje je trenutno ugroženo prvi koji znaju situaciju na terenu i koji se mogu aktivno uključiti, tako da mislim da bi svakako bilo dobro da i oni budu obavezno uključeni u edukaciju. Hvala.
Hvala i vama. Izvolite odgovor.
Upravo zato se puno posvećuje pažnje od školske dobi odnosno od predškolske kao što sam rekla, dakle kroz vrtiće se provodi takva vrsta edukacije, nastavlja se kroz škole kroz ovaj projekt koji je izrazito važan koji će zaista iznjedriti i jedan priručnik koji će onda zapravo ostati kao tajno, trajna vrijednost iz ovog projekta. I naravno, vi ste apsolutno u pravu, svi bi trebali u tome jasno učestvovati jer svi smo mi civilna zaštita, pa nije to neka institucija, to je svi smo mi dio civilne zaštite. Odgovaram na ugrozu, odgovaram u svojoj kući pa onda u svom dvorištu pa u susjednom dvorištu i tako narasta cijeli taj sustav civilne zaštite i da svi trebaju proći edukaciju, slažem se s vama.
I gospođa Nada Murganić zadnja replika.
Evo zahvaljujem. Poštovana kolegice. Evo i ja sam se javila za repliku iako je puno tu rečeno, izvrsno ste u pojedinačnoj raspravi izabrali temu koja je najmanje bila sada u ovom raspravama danas zastupljena i dali ste značaj koliko je važna edukacija, ne samo ljudi koji se na neki način su na vrhu različitih stožera civilne zaštite, dužnosnici, volonteri koji su organizirani kroz udruge odnosno kroz Crveni križ, HGSS, vatrogasci nego i svi drugi građani. U ovom potresu, a i onom zagrebačkom vidjeli smo kako sustav civilne zaštite zaista brzo djeluje i nije ovo svakako istina jer se je na brzinu su se spašavali ljudi koji su u ruševinama pružale su se pomoći, radile su se edukacije i institucije, ustanova, cijelog stanovništva i digli su se volonteri koji su vezani bili za građevinsku operativu. A ta edukacija o kojoj ste govorili izuzetno je značajna upravo za one građane koji imaju srce pomoći, ali ne znaju kako.
Hvala. Izvolite odgovor.
Tako je kolegice Murganić, zato su svi u taj sustav dobrodošli, ali se mora znati točno njihova uloga i mjesto. Teško je očekivati za nekoga tko dolazi, a nije završio sve te skupa edukacije, ne pozna sustav kako funkcionira svako od tih je evo ako ćemo baš o Sisačko-moslavačkoj i sama sam imala ponude liječnika, tehničara, sestara da nam dođu pomoći svi su prolazili kroz upisa Crvenom križu kako bi zapravo na taj način kao volonteri pomagali zato da budu zaštićeni u slučaju da se nešto može nekome dogoditi. Nije to samo tako, s krova se lako opadne, ali ako ovdje imaš zaštitu institucije volonterizma onda na taj način zapravo imaš i neku drugu zaštitu u slučaju da se nešto dogodi, to nije neznačajno i to je bila velika briga svih koji su tamo sudjelovali da se tako nešto ne dogodi.
Hvala lijepa nemate više replika, izvolite. Hvala. Sada Klub zastupnika Mosta imat će završno izlaganje, gospođa Marija Selak Raspudić je na redu. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici. Drago mi je čuti da se kolegica Grba Bujević složila s time da ne možemo težinu i jačinu događaja definirati odgovorom na terenu jer nas to dovodi u apsurdnu situaciju pa se nadam da ćemo u budućnosti jednog dana kada se doista budemo bavili kvalitetom zakona koji će nam pomoći da bolje odgovorimo u praksi i promijeniti te stvari tako da nam se ne ponavljaju ovakvi nelogični sljedovi u budućnosti. Osnovna stvar koju trebamo napraviti, a mogli smo ju napraviti sada, ništa nas nije priječilo je razgraničiti koja je funkcija Stožera civilne zaštite na lokalnoj područnoj odnosno regionalnoj razini, dakle trebamo znati tko upravlja tim stožerom. Ne možemo imati dva različita članka u zakonu čl. 21. i čl. 26. koji se sukobljavaju u pogledu nadležnosti Stožera civilne zaštite. Jedan govori o stručnoj i operativnoj funkciji Stožera civilne zaštite, a drugi govori o tome da Stožer civilne zaštite može izdati određene usmene naloge, da ima i nekakvu izvršnu funkciju. Druga stvar koju treba naglasiti kada toliko govorimo o Stožeru civilne zaštite je i ovaj konstruktivni dio kako unaprijediti Stožer civilne zaštite da nam se ne događaju propusti kojima smo imali priliku svjedočiti u protekle dvije katastrofe. Prvo što trebamo dogovoriti je doista taj vremenski okvir unutar kojeg očekujemo da Stožer civilne zaštite reagira na katastrofu na terenu. On može biti doista i 48 sati, ali tek nakon što ga ustanovimo znat ćemo jasno je li on bio prekoračen, jesmo li imali neadekvatan odgovor ili se ipak sve dogodilo unutar očekivanog vremena kako je i zakonski određeno. Drugo što nam treba je popraviti funkcionalnost i operativnost civilne zaštite na terenu, dakle s jedne strane smanjiti birokratiziranost na tragu onoga kako HGSS nikad se nije pripojio i može funkcionirati kvalitetno i samostalno te također odrediti i sigurne zone jer mi imamo doista previše gradova i općina i rascjepkanost civilne zaštite pa onda i nejasna razgraničenja da bismo brzo odgovorili na katastrofu moramo znati koje su to zone koje treba aktivirati ovisno o tome gdje se nesreće dogodila. Najvažnije naravno ostaje pitanje ulaganja, ako ne budemo ulagali u civilnu zaštitu koju smo do sad zanemarivali onda osim onog dijela koji nam i jest na ponos, a to je vatrogastvo ono što se događa tokom ljeta, a ponajviše naše zračne snage koje doista mogu i služiti kao uzor postupanja i cijeloj Europi imat ćemo ono na terenu u ovom pješačkom dijelu što nam se dogodilo sada, a to je sveopću zbunjenost u trenutku kada treba aktivirati stožer civilne zaštite i najviše od svega raspodijeliti pojedince na terenu koji su svoju funkciju nositelja odgovornosti unutar civilne zaštite shvatili kako treba. Građani znaju da su dio civilne zaštite i žele pomoći, ali nismo znali što učiniti s njima kada su se pojavili na terenu. Ono što će ostati kao pitanje i o čemu ćemo i dalje raspravljati je doista jesu li nam potrebni trenutno stožeri civilne zaštite u obje katastrofe kojima svjedočimo, ova epidemiološka i ova post potresna i jesmo li onime što je kolega Habijan spomenuo, a što ostaje otvoreno pitanje kada se uopće odlučilo razgraničiti obaveze pojedinih državnih tijela u reakciji na epidemiološku katastrofu prvenstveno time što smo dozvolili da prvenstveno aktiviramo sustav civilne zaštite i Zakon o civilnoj zaštiti umjesto Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti, što smo dali prednost stožeru i ministru unutarnjih poslova umjesto ministru zdravstva? Jesmo li time priznali da naš zdravstvene snage nisu dorasle onome čemu bi trebale biti i zbog čega postoji Zakon o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti, borbi s epidemijom i jesmo li time borbu protiv bolesti također prepustili u redarstvene umjesto u zdravstvene ruke? To su stvari koje će se nastaviti propitivati u budućnosti prvenstveno ako imamo u vidu da smo izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti ipak učinili jedan politički upitan potez, a to je da smo omogućili da njihove odluke i odluke stožere vrijede i retroaktivno. Sumnjam da će se rasprava o tim pitanjima stišati, sumnjam da će se rasprava o stožeru civilne zaštite stišati, ali se barem nadam kada ćemo je imati u budućnosti da se ona neće svesti na vježbanje demokracije što je bila danas. A kažem vježbanje jer kada smo proširili ovu temu dobivali smo opomene nego da će doista biti djelovanje demokracije u praksi gdje ćemo zajedno tražiti najbolja rješenja kao kvalitetan odgovor na katastrofe koje nam se mogu, a nadajmo se neće dogoditi u budućnosti. Hvala.
Fala. Sada je na redu gđa. Dalija Orešković koja će govorit ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a i to završno.
Poštovani, evo ja ću se uvodno nadovezati na kolegicu Selak Raspudić, pa reći da mi zastupnici nismo izlazili izvan okvira teme i nismo je širili na ono na što ne bi trebali, pričali smo o sustavu civilne zaštite, sve što se civilne zaštite tiče. Smatram da ulazi u doseg raspravljanja o prijedlogu zakona kojeg su uputili vladajući. Također se želim osvrnuti i na odluku ustavnog suda, nesporno je da je takva kakva je, da ju moramo poštivati, ali potpuno je legitimno imati mišljenje, izdvojeno mišljenje jednog od sudaca kao što je potpuno legitimno to da ja za ovom govornicom kažem da se s tim mišljenjem slažem i potpuno je legitimno moje zalaganje da HS razmotri i ona pitanja i onu problematiku o kojoj je u izdvojenim mišljenjima rekao jedan od sudaca ustavnog suda. A baš taj sudac ustavnog suda na kojeg sam se osvrnula poznat je po tome da u svojim izlaganjima i svojim argumentima vrlo često koristi razne jezične doskočice i anegdote, pa ću se ja sada poslužiti jednom takvom ne njegovom nego mojom. Reći ću da vrlo često ovaj sabor po diktatu parlamentarne većine provodi jedno normativno licemjerje. A što bi to bilo normativno licemjerje? E pa to je kad puno veću pažnju posvetimo definiranju pojedinih pojmova kako bi bili jako usklađeni sa regulativom i normativom EU, a ne posvećujemo gotovo nikakvu pozornost preciznosti pravnih normi i njihovoj provedbi u praksi u onim dijelovima koja određuju koje tijelo se osniva na temelju pojedinog zakona, što bi to tijelo trebalo raditi i kada bi trebalo postojati. I otvoreno ću vam reći za što se ja zalažem ne samo kao saborska zastupnica nego što je zapravo cijela poanta mog političkog djelovanja. E pa to da mi imamo jedan zakon koji kada ga čita bilo koji naš građanin, dakle ne mora biti nužno ustavnopravni stručnjak jer norma mora biti razumljiva onome na koga se norma odnosi, ona se odnosi na sve građane RH. Dakle, kad se zakon čita da je zakon jasan, da je razumljiv, da je neupitan, da na temelju odredbi zakona ako ništa drugo možemo odgovoriti na par jednostavnih pitanja, koliko nacionalnih stožera možemo i smijemo imati, da li jedan, da li dva, da li tri, da li deset. To ne bi trebalo biti podložno tumačenjima ovakve kulture i gospode iz redova HDZ-a nego mora biti nešto što je nedvosmisleno i jasno, očito vama to nije, rastežete tumačenje zakona kao žvakaću gumu. Drugo što bi trebalo biti jasno, što se događa u trenutku kada vlada očito zloupotrebljava svoju poziciju, položaj i moć, politički utjecaj kojeg u državi ima uključujući politički utjecaj na sam ustavni sud, tko je to tijelo koje može reći „ovo je čista zlouporaba“, „ovo je nešto što podliježe sankciji“, „ovo je nešto što ćemo procesuirati, sankcionirati i tražiti ostavku odmah i sada“. Takvo tijelo je možda moglo biti Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa prije nego što su mu podrezana krila. Takvo tijelo bi trebalo biti i državno odvjetništvo da ima hrabrosti i kapaciteta i snage provesti ono što bi trebalo provoditi. Takvo tijelo bi trebalo biti i Komisija za kontrolu postupaka javne nabave, pa vidjeti je li nešto što košta 180 ili 190.000 kuna namjerno određeno u takvoj cijeni da se izbjegne javna nabava. To bi trebalo biti ne znam koje tijelo da kaže „da, stvarno cijena sira ne može biti u javnoj nabavi duplo veća od one koju bilo koji građanin može postići na slobodnom tržištu“. Ono što je najporaznija i najstrašnija činjenica je to da na sve povrede, očite povrede zakona koje smo danas spomenuli tijekom ove rasprave nema gotovo nikakve reakcije iz nadležnih tijela unutar samog sustava, pa vas ja pitam dragi HDZ-ovci, čija je ovo država? Ponašate se kao da je vaša, ali to ponašanje će vas doći glave, nadam se možda već sada na ovim lokalnim izborima. Hvala.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti, a sada do 19 i 30 kratka pauza radi provjetravanja tzv. epidemiološka pauza. STANKA U 19,22 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 19:29 SATI]] Nastavljamo s radom. Sada je na redu: Izvješće o provedbi Plana protuminskog djelovanja i utrošenim financijskim sredstvima za 2019.g. Podnositelj izvješća je Vlada RH na temelju čl. 7. Zakona o protuminskom djelovanju. Raspravu su proveli Odbor za obranu i Odbor za unutarnju političku i nacionalnu sigurnost. Državni tajnik u Ministarstvu obrane g. Žarko Katić upoznat će nas sa izvješćem. Izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedavajući. Poštovane gospođo zastupnice i gospodo zastupnici. Izvješće o provedbi Plana protuminskog djelovanja i utrošenim financijskim sredstvima za 2019.g. je dokument kojim je svrha izvijestiti HS, ali dakako i najširu javnost o aktivnostima i ciljevima koji su ostvareni na području protuminskog djelovanja u 2019.g. kao i financijskim sredstvima koja su osigurana i utrošena za tu namjenu. Sukladno Zakonu o protuminskom djelovanju iz 2015.g. sa novelama iz 2018. i '19. Vlada RH donosi Plan protuminskog djelovanja za jednogodišnje razdoblje i sukladno spomenutom zakonu odnosno njegovom čl. 7. st. 9. kao što je g. predsjedavajući napomenuo podnosi se Vlada podnosi Izvješće o provedbi Plana HS-U. Minski problem koji RH ima i kojim se susrela od rata je svakako jedno pitanje koje nas već dugo muči i otežava jednu gospodarsku revitalizaciju područja koja su bila okupirana ili su bila na ratnoj liniji i koja su bila minirana sa obje strane tih linija razdvajanja u najvećem broju slučajeva. Unatoč velikim utrošenim sredstvima i znatnom trudu minski problem nismo još u cijelosti riješili, to je naš unutrašnji problem koji želimo riješiti zbog naših građana da oni ne stradavaju, zbog naših gostiju, a i zbog našeg gospodarstva da dakle i ta područja mogu uživati u punini svoga razvoja. Ukupno smanjenje minski sumnjivog prostora u 2019.g. za koju podnosimo izvješće iznosi 45,8 km2 od čega je poslovima razminiran minski sumnjiv prostor smanjen za 38,8 km2, a tehničkim i općim izvidom za dodatnih 7 km2. Time ako se usporedi plan moram reći da on nije u cijelosti ispunjen, naime ispunjen je ovaj dio koji se obavljao poslovima razminiranja, ali dio plana ili dio minski sumnjivog prostora za koje se planiralo isključiti ga i vratiti zajednici na korištenje od planiranih 15,8 dakle tehničkim i općim izvidom smanjen je taj minski prostor za 7 km2. Razlog tomu su određeni smanjeni kadrovski kapaciteti zbog odlaska 20-ak pirotehničara u mirovinu, a i nemogućnost korištenja strojeva u onoj mjeri kako su oni inače korišteni zbog konfiguracije i zahtjevnosti terena na kojem se razminiranje obavlja. Podsjetit ću da je u RH najprije razminirano dijelovi naselja, infrastrukturni objekti, pa onda okućnice, poljoprivredno zemljište, a sada je manje-više ostalo planinsko zemljište, šumsko zemljište i neki dijelovi uz velike vode, rijeke, jezera itd. Ovaj broj preostalih km2 minski sumnjivog prostora u prošloj godini 2020.za koju ne podnosimo izvješće u ovom trenutku nego će biti uskoro je smanjeno za dodatnih 60 km2, tako da je na dan 1.siječnja ove godine minski sumnjiv prostor u RH iznosio još 249 km2. Podsjećam još jednom, a većina vas to sigurno zna da je RH se obvezala i prema Ottawskoj konvenciji riješiti minski problem i razminirati cjelokupni državni teritorij do ožujka 2026.g. Minski problem postoji još u osam hrvatskih županija, on je na početku postojao u 14 i u međuvremenu je šest županija u cijelosti razminirano, a u evo recimo u jednoj Zadarskoj županiji se planira taj problem riješiti ove godine. Preostale su samo još samo da podsjetim Osječko-baranjska, Požeško-slavonska, Sisačko-moslavačka, Karlovačka, Ličko-senjska, Zadarska, Šibenska i Splitsko-dalmatinska. Evo na današnji dan, gledao sam izvješće, dakle na današnji dan bukvalno danas su i ovih dana se poslovi obavljaju u četiri županije u Zadarskoj, Šibensko-kninskoj, Splitsko-dalmatinskoj i Osječko-baranjskoj. … postoji plan neke druge će biti vjerojatno Lika kad dođu malo topliji dan, postoj plan koji će se ove godine vjerujem ostvariti u punom opsegu. Ukupno je u 2019.g. tekućim financijskim planom za protuminsko djelovanje planirano 400 milijuna 976 tisuća i 40 kuna a izvršenje je bilo 99,57%. Nastavljena je uspješna praksa iz prijašnjih godina u pogledu osiguranja sredstava za razminiranje iz fondova EU tako da ta sredstva u 2019.g. iznose 39% od ukupno osiguranih financijskih sredstava. Za protuminsko djelovanje u 2019.g. iz Operativnog programa „Konkurentnost i kohezija“ je utrošeno 153 milijuna 131 tisuća 550 kuna. U rujnu 2019.g. završena je realizacija poslova razminiranja na zaštićenim „Natura 2000“ područjima Osječko-baranjske županije, prema projektu „Naturavita“. Razminirano je 25,2 km2, a utrošeno je 259 milijuna 269 tisuća 729 kuna sa PDV-om. U studenom 2019.g. započelo je razminiranje prema projektu „Fearless Velebit“ koji podrazumijevanje razminiranje i obnovu degradiranih i zapuštenih šumskih ekosustava u Parku prirode „Velebit“ i ostalim „Natura 2000“ područjima u Ličko-senjskoj i Zadarskoj županiji. Provedbom tog projekta će se razminirati 16,5 km2 šuma i šumskog zemljišta, a vrijednost ugovorenih poslova iznosi 210 milijuna 797 tisuća 873 kune s PDV-om. Podsjetit ću da poslove razminiranja kada smo već kod brojki, obavljaju trenutno 42 tvrtke sa licencom sa ukupno 534 pirotehničara, 70 voditelja radilišta i oko 100 pomoćnih radnika te ukupno 40 strojeva i 40 pari pasa za razminiranje. Vratit ću se na sredstva, sredstva prikupljena kao naknada za korištenje opće korištenja funkcija šuma tzv. OKFŠ od Ministarstva poljoprivrede u 2019.g. ukupno su iznosila 60 milijuna 584 tisuće 134 kune. Radi se o solidnom, izdašnom, stalnom izvoru financijskih sredstava za razminiranje, formaliziranim kroz poseban pravilnik kojim je utvrđeno da se razminiranje šuma i šumskog zemljišta osigurava 30% od sredstava od ove naknade dakle naknade za OKFŠ-a prema Zakonu o šumama i propisima koji iz toga proizlaze. Ministarstvo poljoprivrede aktivno sudjeluje u procesu razminiranja te je sa MUP-om u pripremi poslova razminiranja te praćenju stanja na terenu i koristeći podatke i informacije i od Hrvatski šuma i od Poljoprivredne savjetodavne službe. Prilikom obavljanja poslova razminiranja u 2019.g. nakon kojih je MUP izdalo potvrde o isključenju razminiranog područja ili građevina iz minski sumnjivog prostora, pronađeno i uništeno ukupno 5278 minsko-eksplozivnih sredstava i 3006 komada NUS-a dakle neeksplodiranih ubojnih sredstava što je višestruko povećanje pronalazaka u usporedbi s prijašnjim godišnjim izvješćima. Primjerice u 2018.g. pronađeno je i uništeno 2388 takovih sredstava, a u 2017. 1800 komada. Veliki broj pronalazaka minsko-eksplozivnih i NUS-a sredstava prilikom izvršavanja poslova razminiranja rezultat su planiranje i realizacije projekata na područjima koji su zagađeni odnosno područja za koja su postojale potvrđene informacije o minskim poljima. Većina ih se odnosila u ovom slučaju iz 2019. na dio Kotar šume kod Petrinje te jednom od pet područja razminiranih u okviru projekta „Naturavita“ koji se odnosio na zaštićeni dio Kopačkoga rita. Dakle, uglavnom se ne radi o naknadnim pronalascima nego o ciljanom razminiranju područja za koje se imaju potvrđene informacije o postojanju mina. Nadalje, i u 2019.g. održavan je sustav obilježenosti minski sumnjivog prostora. Naime, jako je važno da građani i osobe i to oni koji možda nisu s tog područja, dakle lovci, izletnici, planinari, turisti kroz aktivnost kontrole postavljenih dakle da oni znaju da je to minski sumnjivi prostor da tamo ne ulaze i da izbjegavaju i kroz aktivnost kontrole postavljenih te postavljanje dodatnih oznaka koje ukazuju na minsku opasnost i moguć pronalazak NUS-a štiti se ustvari građanstvo da ne strada od tih sredstava. Na dan 1. siječnja 2019.g. na početku ovog izvještajnog razdoblja, minski sumnjivi prostor RH bio je obilježen sa 12.280 oznaka koje ukazuju na minsku opasnost i moguć pronalazak NUS-a. Na kraju tog razdoblja dakle 31. prosinca 2019., minski sumnjivi prostor je bio obilježen sa 11.540 tabli minske opasnosti odnosno sa 37 tabli po km2 minski sumnjivoga prostora. Dakle, taj je broj bio nešto manji, ali dio dakle ukupno 39 km2 je razminirano dakle taj prostor je bio manji. Uz to postoji i problem u nekim sredinama da se te table i otuđuju, ali za to postoje i sankcije u zakonu tko neovlašteno uklanja ove table se kažnjava. Zadovoljavajuća obilježenost minski sumnjivog prostora i kontinuirana edukacija o minskoj opasnosti kao i raspoloživi e-servisi koji omogućuju uvidi u minski sumnjivi prostor doprinose izostanku odnosno smanjenju minskih incidenata i nesreća. Kad o tome govorim mogu spomenuti do 2019.g. u RH nije bilo minskih incidenata sa smrtnim stradavanjem. Od mina su u toj godini stradale dvije osobe, jedan civil i jedan pomoćni djelatnik u razminiranju, al dakle dobili su tjelesne ozljede. I u prošloj 2020.g. stradala je jedna osoba, tako da je do danas ukupan broj od završetka rata do danas stradalih osoba je točno 600, znači 600 je stradalo od mina, od kojih 203 osobe od tih 600 je smrtno stradalo. Obavljajući poslove razminiranja u RH nastradao je i 132 pirotehničara od kojih nažalost 38 smrtno. Zadnje je smrtno stradavanje civila bilo 2014., a zadnje smrtno stradavanje djece, koji je uvijek najveći gubitak, 2004.g., dakle prije 17.g. U skladu s planiram za 2019.g. obavljene su edukacije o opasnostima od minsko eksplozivnih i neeksplodiranih ubojitih sredstva, te je nastavljena i međunarodna suradnja na pod području protuminskog djelovanja. Plan protuminskog djelovanja za 2019.g., dakle realiziran je prema postavljenim ciljevima, reko bih u cijelosti osim realizacije smanjenja minski sumnjivog prostora poslovima općeg i tehničkog izvida za što postoje objektivni i obrazloženi razlozi. Reći ću i nekoliko riječi, tako smo se dogovorili i o razminiranju vojnih objekata, tu je i kolega Branko Hrg iz Ministarstva obrane, pa da se ne javljam u ime predlagatelja dva puta. Ispričavam se. Dakle, razminiranje vojnih lokacija i građevina u 2019.g. provodila je Inženjerijska postrojba oružanih snaga RH. Provedeno je ukupno 8 zadaća razminiranja od kojih su bile 4 planske, a 4 izvan planske, dakle govorimo o vojnim objektima. Razminiranje je provođeno na području dviju vojarni, dvaju vojnih poligona i jedne vojne lokacije i dvaju vojno skladišnih kompleksa. Ukupno je tretirano bilo 471.272 m2, a razminirano je 304.917 m2 ili da se izražavam onim brojkama koje sam prije govorio u kilometrima, to je onda 0,3 km2. Pronađeno je, uklonjeno i uništeno 12 komada protupješačkih mina i 929 komada raznih i neeksplodiranih ubojnih sredstava, a protuoklopne mine nisu pronađene. Dakle, to je razminiranje obavljeno na području, prema ovim zadaćama iz plana Vojarne „Pukovnik Marko Živković“ na Plesu kod Velike Gorice i na vojnoj lokaciji Panos na Velebitu, a izvan plana zadaće su se obavljale na vojnom poligonu „Eugen Kvaternik“ kod Slunja i Vojarni „Pukovnik Mirko Vukušić“ u Zemuniku Donjem, a trošak nastao provedbom plana razminiranje vojnih objekata u 2019.g. iznosio je 562.664 kune, a ukupan trošak 2.418.316 kuna. Zaključno, vraćam se dakle na cjelokupno izvješće. Strukturna reforma sustava protuminskog djelovanja u prvoj godini primjene rezultirala je učinkovitošću sustava, bržom razmjenom i obradom podataka, a uz centralizirani sustav objedinjavanja podataka, te bržu i kvalitetniju međuresorsku i međusektorsku suradnju. Ostvareno je smanjenje troškova sustava za operativne poslove, objedinjavanje stručnog kadra i brža razmjena profesionalnih znanja i iskustava, te je postignuta viša razina učinkovitosti većine sastavnica sustava. Evo hvala vam na vašoj pozornosti.
Imate nekoliko replika, prvu repliku je tražio g. Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče i poštovani drugi državni tajniče i vaš suradnik. Znamo da se zadnjih desetljeća povećavao tj. produljivao ovaj rok vezano za samo razminiravanje, znamo da je glavni problem bio upravo financijske prirode, ali i zadnjih 5.g., posebice evo normalno i ulaskom u EU otvorila su vam se nova sredstva, posebice iz europskih fondova, zanima me nema toliko toga napomenutoga nema u samom izvješću, a to je vezano i za same nove tehnologije, znamo da su neke tvrtke i pripremale i zrakoplove i dronove koji mogu mapirati područja koja su puna samih mina, zanima me koliko ulažemo upravo iz tih fondova, posebice iz novih sredstava i u nove tehnologije ne bi li olakšali i ubrzali sami put da Hrvatska napokon postane razminirana? Hvala.
Fala. Odgovor izvolite.
Poštovani g. zastupniče, naše tvrtke posebice dakle taj privatni sektor ulagao je puno u razvoj i ovo iskustvo razminiranja je omogućilo da neke od njih ostvare i povoljne poslove u toj branši u drugim zemljama u svijetu. Općenito javni i privatni sektor stekao je velika iskustva i RH i naši stručnjaci su u ovom nažalost teškom i odgovornom poslu, ali koji, ta sudbina je zadesila još mnoge druge države, su priznati i cijeni se naše mišljenje i stavovi, mnogi su i kopirali neka naša normativna i stručna rješenja. Najveći problem da bismo dovršili uspješno razminiranje do planiranog roka to je ponavljam ožujak 2026. godine, bit će financijska sredstva. Procjenjuje se da će biti potrebno kao što je i recimo bilo 2019. godine oko 400 miliona [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] kuna da bismo tu zadaću uspješno priveli kraju.
Gospodin Pavliček.
Poštovani državni tajniče, evo pitanje možete li okvirno reći koliko je Hrvatska do sada od '96. godine do 2020.-te, '21. utrošila sredstava za razminiranje i očekujete li da će 2026. stvarno biti sve završeno?
Izvolite odgovor.
Poštovani zastupniče ne mogu vam sad odgovoriti za ukupna sredstva u ovom trenutku. Prema dakle svim planovima prema operativnoj spremnosti, prema broju pirotehničara i cijelim sustavom koji postoji apsolutno se može reći da će RH biti razminirana do tog roka. Dakle, jedino što će nam trebati određena sredstva da tu zadaću uspješno obavimo, a rekao sam to bi bilo oko 400 milijuna kuna godišnje za koja očekujemo da ćemo ih i dobrim dijelom dobiti iz različitih europskih fondova. To je zadnjih godina uglavnom se i kretalo 2019. 39%, ali bilo je i godina kad je bilo i preko 50 godinu, dvije prije toga je bilo i preko 50% sredstava iz Europskih fondova.
Gospođa Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče ovdje u izvješću se navodi da je obavljeno 152 edukacije o minskoj opasnosti u 17 županija, da je edukaciji pristupilo nešto manje od 20.000 osoba i spominje se seminar koji je organiziran kako bi se još bolje radila edukacija stanovništva. Taj seminar će zapravo odnosno je pohađalo, su pohađali pripadnici civilne zaštite koji u stvari od 1996. provode edukaciju. E sad, mene zanima koliko često se uopće organizira takav seminar, koliko je koštao ovaj konkretan koji stoji u izvješću i na koji način zapravo vršite te edukacije dakle ne samo odraslo stanovništvo nego i djeca, ali također bi trebalo malo detaljnije ići sa promidžbom u medije koja mi se čini da se samo tu i tamo pojavljuje. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Počet ću od kraja, evo slažem se s vama da možda treba biti tu proaktivniji u medijskom smislu, dakle u promidžbenom smislu i obavještavanju javnosti, ali te edukacije se održavaju redovito, one jesu u najvećoj mjeri namijenjena djeci jer djeca su radoznala i u svakom slučaju manje oprezna nego u pravilu, nego odrasli ljudi, ali su bile namjenjivane i različitim kategorijama osoba koje borave ili rade u prirodi kao što su šumari, kao što su lovci i njih educiralo o opasnostima od mina. Tu edukaciju nju su mogle određene tipove edukacije raditi i udruge zaklade postoji Zaklada Hrvatska bez mina koja je radila znatan dio tih edukacija.
Gospođa Rada Borić.
Gospodine državni tajniče, Hrvatska ima i dodatnu opasnost od neočišćenosti minama u područjima rizika npr. od klimatskih promjena recimo od poplave. Tako da je '14.-te oko Gunje bio odličan plan kako razminirati takva područja. Zanima me da li se nešto slično planira malo ste se i našalili da zbog zime eto ostala je izvan plana Ličko-senjska županija, ali ste spomenuli i upravo županiju u kojoj sada svjedočimo da je bila porušena potresom, zanima me dakle da li počeli sada planirati što s tim područjem pogođenim potresom gdje će se dakako ionako raditi raščišćavanje od potresa i sigurno i sami znamo da se malo i zemlja pomjerila da se otvaraju i velike rupe i zanima me da li se nešto planira za Sisačko-moslavačku županiju.
Hvala. Odgovor.
Poštovana gospođo zastupnice u ovom trenutku vam još je prerano da vam kažem konkretno, ali u svakom slučaju na području Sisačko-moslavačke županije zbog ovih promjena i zemljišta koje je bilo vrlo aktivno morat će se neki planovi svakako revidirati i vidjeti je li negdje moguće raditi. Možda će se morati dakle ajmo tako reći preorganizirati, a svakako je moguće ove i vrtače i pomicanje tla da je izbacilo nešto na površinu. Pa trebat će dakle sve one planove koji su bili, a Sisačko-moslavačka je jedna od županija gdje još ima jedan od većih nizinskih problema, dakle tamo će radovi trajati još nekoliko godina. Ona nije sad bila među ovim za koje se planiramo da će biti gotova ove ili iduće godine. Tako da postojeći planovi će se malo još preformulirati.
Gospođa Marijana Puljak.
Gospodine državni tajniče u Nacionalni program protiv minskog djelovanja bio je za razdoblje do 1. ožujka 2019., ovdje u ovom izvještaju kaže da je ministarstvo u zadnjem kvartalu '19.-te krenulo sa izradom novog nacrta, ali ne vidimo dakle u kojoj fazi je izrada novog nacrta do 2026. godine.
Poštovana zastupnice obveza razminiranja prostora u našoj zemlji kao i drugim zemljama koje imaju minski problem i koje su zasićene minama proizlazi iz Otavske konvencije gdje UN sa zemljama i partnerima nalaze načina kako riješiti taj minski problem. RH je jednom već prije produžavala taj rok i zadnji put ga je produžila početkom odnosno u prvom kvartalu 2019. godine i mi smo dakle kao država trebali vidjeti s kojim resursima raspolažemo i za koji rok ćemo tražiti to produljenje. I tad je odlučeno s obzirom na kapacitete da ga produžimo, da tražimo produženje za 7 godina do ožujka, do 31. ožujka 2026.-te to je potvrđeno na tijelima Otavske konvencije [[Upadica: Hvala lijepa.]] odnosno UN-a i taj rok je sada oficijelan.
Gospodin Gari Cappelli.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, dakle Hrvatska je sudjelovala tj. imala dobru suradnju barem po izvješću 2019.-te s međunarodnim subjektima dakle u protuminskom djelovanju. Da li je to sudjelovanje u tim, osim sudjelovanja u samim tijelima dakle raznih konvencija koje su nabrojane, da li je to sudjelovanje na tim konvencijama donijelo nekakvu jaču poziciju Hrvatske i iskorištena u tom segmentu?
Izvolite, odgovor.
Poštovani gospodine Cappelli, međunarodna aktivnost i međunarodna suradnja u ovom rješavanju minskog problema je kontinuirana. RH je i svake godine organizira jednu konferenciju od nekoliko dana pa čak i do tjedan, nekoliko dana gdje se izabere i zemlja partner koja ima također taj problem i tu se razmjenjuju iskustva, dolaze naše tvrtke tu obično prezentiraju svoje sposobnosti, nova tehnička rješenja na području razminiranja. Ona je čak održana i prošle godine, bila je, uobičajeno se održava u travnju ali zbog pandemije korona virusa održana je u prvom tjednu rujna prošle godine, a bila je nešto manja nego inače, ali dakle uspješno se već godinama razmjenjuju iskustva i prezentira hrvatski model razminiranja.
Gospodin Miro Bulj.
Hvala lijepo. Najprije bi svim koji sudjeluju u razminiranju odao priznanje. Moramo znati kad govorimo o ovoj temi da je 38 života izgubljeno na minama poslije Domovinskog rata i da sad te mine i dalje prijete. Činjenica je da oni koji su posijali mine očito ne žele da kažu gdje su, a danas su evo možda i na visokim dužnostima u Hrvatskoj ili na lokalnoj razini. Naravno da sheme koje su postavljali neprijateljski vojnici bi nam doprinijeli da, neprijateljski vojnici srbočetnici koji su postavljali, a brojni su vjerojatno i u Hrvatskoj i ponavljam na visokom dužnostima. Da li imate informaciju koliko je neprijateljskih vojnika dalo informaciju i da li je u suradnji sa diplomatskom suradnjom sa Srbijom postignut ikakav dogovor načelni i da li ste dobili shematske prikaze, a naravno i participirali u sufinanciranju onoga šta su posijali zla [[Upadica: Hvala.]] po Hrvatskoj.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine zastupniče, prije mi dopustite da s radošću kažem da se razminiranje trenutno obavlja i u području Maljkova, na području Cetinske krajine pa ja znam da ste i zbog toga zadovoljni da ćemo tamo što prije ostatak, mali ostatak Splitsko-dalmatinske županije na tom području prema Dinari i …/nerazumljivo/… dakle gornjem toku Cetine uspješno privesti kraju. Od Republike Srbije smo dobili podatke o, dakle određene planove miniranja s te strane možemo biti zadovoljni sa suradnjom, ali o pojedinačnim svjedočenjima sudionika razminiranja, miniranja pardon na tom području nismo dakle dobili nismo od toga imali puno koristi. Evo, dakle planove smo i neke mape, karte smo dobili ali pojedinačne iskaze ne.
Hvala. Gospodin Vilim Matula.
Zahvaljujem. Uvaženi državni tajniče migranti u prolazu kroz Hrvatsku svakako prolaze neposredno pored, a možda i kroz minski sumnjive prostore. Vodite li u ministarstvu evidenciju o tim mogućim eventualnim ulascima ili prolascima kroz minski sumnjive prostore, koliko je takvih eventualnih ulazaka, prolazaka bilo i je li bilo ranjavanja ili možda pogibije migranata jer o tome u izvještaja ne vidimo ništa?
Izvolite, odgovor.
Pa, migrantska ruta koja je uspostavljena zadnjih nekoliko godina od tamo 2017.-te, '18.-te, ide područjima koja su još minski sumnjiva gdje vjerojatno ima i mina. Migranti su, dakle ta područja su obilježena, ali pitanje je dakle da li migranti znaju iščitati iako su tamo i znakovni, znakovne oznake ne samo pisane, ali oni najčešće putuju po mraku ili lošim vremenskim uvjetima. Migranti su stradali i padajući sa stijena na tom području i utapajući se u rijekama ili jezerima, tih slučajeva je nažalost ne mali broj. U 2019.-toj godini nemamo dokumentirano ni zabilježeno stradavanje migranta od mina, ali sve ove godine evo nemam podatak, moguće je da je bilo stradavanja od toga, ali u 2019.-toj nije bilo na koju se odnosi ova rasprava.
Hvala. Gospođa Ivana Posavec Krivec.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče vezat ću se na informaciju koju ste vi ovdje iznijeli danas, a to je da je 1.1.2021. godine 249 km2 ostalo nerazminirano odnosno minski sumnjivo u RH. U izvješću za 2019.-tu godinu to je broj od 354 km od čega 146 spada za područje Sisačko-moslavačke županije. Sad mi je teško pretpostaviti koji je broj u odnosu na ovaj novi broj, ali je činjenica da je to najveći dio zapravo minski sumnjivog područja na području Sisačko-moslavačke županije. E sad s obzirom da ste vi izjavili da nam treba godišnje otprilike 400 milijuna kuna za razminiranje da sa 39% sudjelujemo sredstvima EU, zanima me kako mislite zadržati taj postotak kada je 2018.-te godine ukidanjem Hrvatskog centra za razminiranje i spajanjem sa MUP-om, MUP kao državna institucija izgubila mogućnost sudjelovanja na sredstvima EU fondova i samim time do tada smo imali 144 milijuna EUR-a za razminiranje [[Upadica: Hvala.]] kako ćemo sada dobivati ta sredstva i sami ste rekli da su se smanjivala 2017. je bio 62% udio.
Odgovor, izvolite.
I dalje ćemo poštovana zastupnice, dakle jednim dijelom financirati iz državnog proračuna, to je neizbježno i bez toga ne možemo. Spomenuo sam ja ovdje iz zaštitnih izvora, a to su ove općekorisne funkcije šuma, dakle za šume i šumsko zemljište, ali nastojat ćemo i dalje, dakle ne samo u području razminiranja nego i u drugim područjima koja, ajde možemo reći da potpadaju pod sigurnost. MUP i Vlada općenito smo je apliciralo i dobilo značajna sredstava iz različitih europskih fondova. Tako da i dalje na tome radimo i očekujemo da će se sredstava iz europskog fonda kretati otprilike oko 50% ukupno potrebnih sredstava za razminiranje. Dakle, pravit ćemo projekte, tražit ćemo i do sad [[Upadica: Hvala.]] smo uspijevali dobiti.
Gospodin Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi tajniče evo nažalost mi smo napadnuti od četnika i JNA i ratne posljedice će ostati trajno pogotovo za one koji su izgubili svoje najmilije. Ne samo što su nam spalili sela i gradove nego nam je neprijatelj ostavio i minsko eksplozivne naprave koje nažalost uzimaju i danas, danas živote. Moje su emocije uz cijelu Hrvatsku i radujem se tome što ste rekli da će uskoro biti Hrvatska razminira,a a posebno Zadarska županija koja je zapravo cijela bila ratno područje i drago mi je za Velebit, našu mitsku planinu da ćete je uskoro razminirati gdje tako često odlazim. Evo molim vas mi smo imali 597 stradalih, 203 smrtno stradale jesu li one žrtve rata ili nisu? Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor.
Te osobe su svakako žrtve rata bez obzira što su neki od njih stradali i 10 ili 20 godina nakon službenog završetka rata. Mine su podmukle ubojice i kao što vidimo i u drugim zemljama od njih stradaju ljudi i desetljećima nakon toga. Svakodnevno se pronalaze mine pogotovo najčešće možda u gradskim središtima i u velikim europskim gradovima, znači nakon završetka drugog pa i nakon završetka Prvog svjetskog rata, dakle još mine iz tog razdoblja. Mi imamo također mina iz tog razdoblja osobito u moru i u vodama gdje one također povremeno djelovanjem mora se pojave i to je isto jedan od problema koji ćemo svakako morati rješavati. Dakle, te mine koje su iz prošlih ratova, ali i iz Domovinskog rata koje su završile u Jadranskom moru. Evo, Zadarska županija bi trebala biti razminirana do kraja ove godine do 10. mjeseca, tako jedna županija, a svakako nas raduje da će to biti i Velebit, vi i ja smo iz podvelebitskog kraja pa nas to još dodatno raduje, ali vjerujem i sve nas.
Hvala, nemate više replika, izvolite. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Da. Izvolite. Molim? Šta je bilo?
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, Odbor za obranu Hrvatskog sabora na 6. sjednici održanoj 18. veljače 2021. godine raspravljao je o izvješću o provedbi plana protuminskog djelovanja i o utrošenim financijskim sredstvima do 2019. godine koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 7. siječnja 2021. godine. Odbor je na temelju Članka 71. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao o predmetnom aktu kao matično radno tijelo. Predstavnik predlagatelja MUP uvodno je rekao da je Vlada RH sukladno Zakonu o protuminskom djelovanju donijela plan protuminskog djelovanja za 2019. godinu koji sadrži 5 temeljnih ciljeva. Poslove razminiranja obavljale su pravne osobe koje imaju odobrenje ministarstva za obavljanje poslova ručnom detekcijom mina, poslova strojne pripreme površine i poslove pregleda površine psima za detekciju mina. Minski sumnjivo područje je 1. siječnja 2019. iznosilo 355,4 km2 prostiralo se unutar 55 gradova i općina na području 8 županija te je bilo obilježeno sa 12.280 znakova koji upozoravaju na minsku opasnost. Planom protuminskog djelovanja za 2019.-tu planirano je izvršenje poslova razminiranja, tehničkog izvida i dopunskog općeg izvida na površini od 54,8 km2, poslovima razminiranja za 39 km2, a poslovima tehničkog izvida te dopunskog općeg izvida za 15,8 km2. Ukupno smanjenje minski sumnjivog područja u 2019. godini iznosi 45,8 km2 od čega je u poslovima razminiranja minski sumnjivog područja smanjeno za 38,8 km2, a provođenjem tehničkog i općeg izvida je u 2019.-toj smanjeno umjesto za 15,8 km2 za 7 km2. Predstavnik predlagatelja naveo je da su nedovoljni kadrovski kapaciteti ministarstva i nemogućnost korištenja metode strojne pripreme na projektima tehničkog izvida zbog zahtjevne konfiguracije terena razlog nepotpunog izvršenja plana za 2019.-tu. Slijedom izvršenih poslova razminiranja na dan 31. prosinca 2019., minski sumnjivo područje iznosi 309,7 km2, prostire se na području 53 grada i općina u 8 županija i obilježeno je sa 11.540 oznaka. Tijekom provedbe razminiranja u 2019.-toj godini pronađeno je i uništeno 5.278 komada minsko eksplozivnih sredstava i 3.006 komada neeksplodiranih ubojitih sredstava. Financijski plan za protuminsko djelovanje u 2019.-toj iznosio je 40 miliona 976 tisuća i realiziran je 99,57%. Osigurana sredstva za razminiranje iz fondova EU u 2019.-toj iznose gotovo 39% od ukupno osiguranih financijskih sredstava i izvora. Istaknuto je da je čak 98,6% minski sumnjivih površina čine šume i šumske površine, 1,1% čine poljoprivredne površine, a 0,3% minski sumnjivog područja kategorizirano je kao ostale površine. Zahvaljujući bespovratnoj potpori Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj u iznosu od 481,8 miliona kuna razminirano je nešto više od 61 km2 minski sumnjivog poljoprivrednog zemljišta. Nadalje, predstavnik ministarstva je naveo da je od '96.-te godine u RH u minskim nesrećama i incidentima stradalo oko 600 osoba od čega su 203 osobe smrtno stradale. Zadnje smrtno stradavanje civilne osobe dogodilo se u veljači 2014.-te, a zadnje stradavanje djece 2004.-te godine. U istom razdoblju zabilježeno je i stradavanje 131 pirotehničara pri čemu je 38 pirotehničara smrtno stradalo, a zadnje smrtno stradavanje pirotehničara zabilježeno je u listopadu 2016. godine. Tijekom 2019. dogodila su se dva minska incidenta, ali srećom bez smrtnih posljedica. U okviru izvješća o provedbi plana razminiranja vojnih lokacija ili građevina za 2019. godinu predstavnik predlagatelja iz Ministarstva obrane rekao je da je razminiranje vojnih lokacija u 2019. provodila inženjerska postrojba Oružanih snaga RH, Pionirska bojna inženjerijske pukovnije hrvatske kopnene vojske. Tijekom 2019. izvršeno je 8 zadaća razminiranja, 4 planirane i 4 izvanplanske zadaće. Planirana razminiranja provedena su na 4 lokacije od kojih su dvije zadaće izvršene u cijelosti. Vojarna Pukovnik Marko Živković Pleso i vojna lokacija Panos Velebit, a dvije su nastavljene u 2020.-toj Vojni poligon Eugen Kvaternik Slunj i Vojarna Pukovnik Mirko Vukušić Zemunik Donji. Četiri izvanplanske zadaće razminiranja provedene su na području dvaju vojnih poligona i dvaju vojno skladišnih kompleksa. U postupku razminiranja tretirano je 471.272 m2, a razminirano je 304.917 m2 pri tom je pronađeno, uklonjeno i uništeno 12 komada protupješačkih mina i 929 komada raznih neeksplodiranih ubojnih sredstava. Ukupan trošak za Oružane snage RH iznosio je 2 miliona 418 tisuća 316,15 kuna. Prioritet je bio razminiranje minski sumnjivih površina u Vojarni Pukovnik Marko Živković Pleso i Vojarni Pukovnik Mirko Vukušić Zemunik Donji te na vojnim poligonima Eugen Kvaternik i Gaženici. U raspravi koja je uslijedila pozdravljena je ustrajnost institucija RH da se razminira kontaminirano područje te je izneseno mišljenje da postupak uklanjanja minsko eksplozivnih sredstava i ubojitih sredstava, neeksplodiranih ubojitih sredstava predstavlja trajni interes svih građana RH posebice imajući u vidu velik broj stradalih i poginulih osoba. U pogledu postavljenih pitanja u vezi različitih iznosa navedenih u izvješću koji su planirani za protuminsko djelovanje u 2019.-toj 400 miliona 976 tisuća kuna u odnosu na 360 miliona 904 tisuće kuna predstavnik predlagatelja rekao je da su prvotna sredstva bila planirana u iznosu od 360 miliona 904 tisuće kuna, a nakon završenog procesa integriranja Hrvatskog centra za razminiranje u MUP-u utvrđeno je da prethodno planirana sredstva zbog izdatka za privatne tvrtke treba povećati slijedom čega je plan korigiran na 400 miliona kuna. Nakon iznesenog pojašnjena od predstavnika predlagatelja zatraženo je pisano očitovanje o tom pitanju kao i o podacima o broju angažiranih privatnih tvrtki koje imaju ovlaštenje za posao razminiranja, cjenicima za razminiranje, broju zaposlenog osoblja i njihovoj stručnoj i dobnoj strukturi. U raspravi je također izraženo mišljenje da bi se veća pozornost trebala posvetiti pitanju minske zagađenosti mora i priobalnog područja. Kontaminirano područje predstavlja opasnost za hrvatsko stanovništvo i ugrožava sliku Hrvatske kao turističke i sigurne destinacije. Nadalje, slijedom činjenice da Nacionalnim programom protuminskog djelovanja donesenim za razdoblje do 1. ožujka 2019. nisu ispunjene planirane obveze iz Otavske konvencije i nastavno na to da je odobren zahtjev za produžetkom roka dovršenja obveza preuzetih konvencijom od predlagatelja je zatraženo pisano očitovanje o fazi izrade nacrta prijedlog nacionalnog plana, nacionalnog programa, pardon, protuminskog djelovanja RH za razdoblje 2020.-2026. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 9 glasova za, 1 glas suzdržan odlučio Hrvatskom saboru predložiti da prihvati Izvješće o provedbi plana protuminskog djelovanja i utrošenim financijskom sredstvima za 2019. godinu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem i ja vama gospodine Vidoviću. Nitko drugi ne želi ovaj uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je Klub zastupnika Hrvatskih suverenista trebali bi govoriti gospodin Sačić, evo ga da i Pavliček. Izvolite gospodin Sačić.
Hvala vam lijepo uvaženi gospodine predsjedavajući. Uvažena gospodo, dame i gospodo, kolegice i kolege pred nama je jedno izvješće koje nas informira o velikoj nesreći koja je zadesila RH, hrvatski narod i koja je trajajuća koja i 30 godina kosi i nosi ljudske živote, a sve je to uzrokovala velikosrpska četnička agresija na RH i to je početak svega zla i toga moramo biti svjesni danas kad raspravljamo u ovoj toplini doma ovog sabora o tome šta je prapočelo svega. Mi smo svjedoci da se, da je velikosrpski agresor iza sebe ostavio 1200 km, 1250 km2 zagađenog prostora, minskih polja. U tim okolnostima postojanja okupiranog dijela, višegodišnjeg postojanja okupiranog dijela tzv. SAO Krajine gdje su žrtve, žrtve zabilježene čak znači od tog početka više od 2000 ranjenih što civila, što vojnika su te mine odnijele. Više od 516 ljudi što civila što ovaj vojnika je ostalo bez ljudskih života, a samo u ovom periodu od '96. uvjetno rečeno od mirne reintegracije 203 osobe su poginule, civili. I sve to nam govori da smo uložili ogroman trud, ogromne žrtve da se sa svim okolnostima poslijeratne obnove uhvatimo i u koštac i sa razminiravanjem jer kao turistička zemlja nismo imali šanse, a i danas su nam te šanse još uvijek umanjenje baviti se turizmom, a istodobno da nam turisti dolaze u stablu mrtvačke glave i mine. E sad, uspjeli smo uz žrtvu svih tih ljudi, pokoj duši onima koji su poginuli, doći do brojke od 250 km kako imamo prilike čuti još uvijek minsko sumnjivog područja koje bi se navodno trebalo do 2026. razminirati, ali kako stvari stoje ovisi o mnogo uvjetima. Potrošili smo dosada od, znači u ovom periodu ovaj prema našim izvorima danas su Hrvatski suverenisti napravili jednu analizu ovaj komparativno, više od 6,5 milijardi je dosada utrošeno kuna iz vidljivih izvora, što proračunski što fondova, ali ne ulazeći u različite donacijske ovaj večeri i fondove i koji su, koji su također pridonosili vaninstitucionalnom razminiranju ciljano određenih područja, destinacija pa čak i turističkih što Velebita, što šuma, što ovaj poljoprivrede. A pred nama je još prema ovoj cijenu koju imamo 250 km puta 8,54 kune ovaj, pred nama je 2,5 milijarde kuna obaveza da to saniramo, kako, 2,5 milijarde iz ovog proračuna kako vidimo koliko će EU dat to pitanje. E sad dragi prijatelji, sveukupno govorimo o redu veličina od 8,5 milijardi kuna. Di je Republika Srbija u tome, što imamo na znanju, što imamo u tom izvješću, što imamo od Vlade RH, konkretno kakve su aktivnosti bile da se Republika Srbija uključi u repariranje ratne štete, u obeštećenja žrtvama, u razminiravanje, u pokrivanje troška? Nula. Nemamo o tome, mi imamo načelno govor da je Republika Srbija podržava po Otavskoj konvenciji ovaj napore Hrvatske da razminira područje. Pa zar je to dovoljno, zar je dovoljno deklaratorno nastupat? Pa oni su kao slijednici velikosrpske agresije vojske Republike Srbije, tzv. vojske Republike Srpske Krajine svih ostalih paravojnih četničkih formacija, oni su sijali ta smrtna polja u Hrvatskoj. I danas su fina gospoda nemaju veze s tim, ni Vučić, ni Dačić, ni Stefanović, ni Vulin, nitko o tome ne govori, ali najgore ni naš premijer Plenković nažalost, ni naši ministri, ni naši ministri vanjskih poslova ne postavljaju ta pitanja. A morali su i trebali su. Imali smo priliku pristupa Republike Srbije EU, ni jednom to pitanje nije bilo na dnevnom redu dragi prijatelji. Prema tome, zahtijevamo, zahtijevamo kao Hrvatski suverenisti da se stavi na dnevni red Republici Srbiji obaveza da kao slijednica sudjeluje u obeštećenjima i da sudjeluje u reparaciji šteta i da aktivno pridonosi detekciji minskih polja i da sasvim sigurno bude dionik razminiravanja RH jer su oni tome najviše pridonijeli i oni su glavni krivci za to što danas i 30 godina nakon toga naši ljudi pogibaju u RH. Hvala vam lijepo.
Gospodin Pavliček, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, djeca na putu prema školi prolaze kroz minsko polje, Dalmatinska Zagora 2009. godina, Mladić poginuo u minskom polju u šumi Zavare u blizini malog ličkog mjesta Dabar 2010. godina, Nova smrt u Mošćeničkim minskim poljima 2012. godina, Smrt u minskom polju iskusni pirotehničar i otac 6-toro djece stradao od mine 2016. godina, ovo su samo neki od novinskih članaka koje su nas upozoravale na opasnost minskih polja i na stradanje naših sugrađana. 557 žrtava od nagaznih mina bilo je u razdoblju od '91. do '95. godine znači tijekom Domovinskog rata. Od '96. do 2021. još 600 od toga 203 smrtno stradale osobe. Hrvatska je do sada potrošila nešto više od 6 milijardi kuna za razminiranje minsko sumnjivih područja to vam je gotovo 3 Pelješka mosta, to vam je recimo 40 godišnjih proračuna grada Vukovara. Od 2015. godine EU dijelom sufinancira razminiranje minsko sumnjivih područja i neke druge vlade se uključuju u to kao što je vlada Švicarske, međutim glavni i odgovorni, a to je Republika Srbija, to su njene paravojne postrojbe su dali doslovce nula kuna, nula lipa, nula kuna. I što je hrvatska Vlada napravila po tom pitanu? Je li ikad otvorila ovo pitanje, je li ikad zatražila od Republike Srbije da sudjeluje u sufinanciranju razminiranja minsko sumnjivih područja u RH? Kratko i jasno nije. Je li ikad itko iz hrvatske Vlade rekao da će zaustaviti daljnji proces ulaska Republike Srbije u EU dok ne budu isplatiti ratnu štetu? Kratko i jasno nije. Ali što je napravila Vlada RH. Vlada RH ovih dana poslala u saborsku raspravu jedan Zakon o civilnim žrtvama rata. Taj isti zakon će omogućiti upravo onima koji su podržavali velikosrpsku agresiju, pljeskali srpskoj vojsci i paravojnim postrojbama kad su postavljali ove mine po hrvatskom tlu, a danas sutra nastradale od tih istih mina da dobiju benefite od RH. I oni i njihove obitelji. Mislim da je svaki komentar na ovu temu suvišan.
Sada je na redu ispred Kluba zastupnika MOST-a, uvaženi zastupnik gospodin Miro Bulj.
Državni tajniče, kolegice i kolege kroz samu repliku su ove kolege prije mene same ukazale, a ja ću još jednom ponoviti da triba odat priznanje onima koji razminiraju, onima koji daju sve najvrednije, brojni su izgubili svoje živote. Hrvatska je minirana još uvijek, turistička država. Samo u mojoj Cetinskoj krajini imamo 27 ovaj kilometara kvadratnih miniranog područja. Kao usjev velikosrpskog agresora na tom području su ljudi i gubili svoje živote i na drniškom području i u Lici, sve 4 županije ovaj dalmatinske, Ličko-senjska županija sve su pod minama kao i slavonska, Sisačko-moslavčka, Banovina, sve je pod minama. Sjeme zla koje je usijano u velikosrpskoj agresiji od četnika predvođenih naravno Vučićem njihovim šegrtom od Šešelja, a vjerujem da dobre odnose i ove vlasti sa četnikom Vučićem predsjednikom Srbije i nadam se da će u ime Kluba HDZ-a gospodin Đakić potvrditi te dobre odnose u koaliciji sa Pupovcem, mogu riješiti tu situaciju znamo da je bio primljen i nadam se da će obeštetiti ovu štetu koju je napravio, sjeme ovo koje je bacio, sjeme zla, sjeme smrti koje još uvijek prijeti hrvatskoj djeci, hrvatskim turistima, svim građanima RH. Da li je Hrvatska u razgovorima, sjećamo se ovdje je bio Vučić, dolazio je, da li je Hrvatska uopće razgovarala o ovome dijelu koji je vrlo bitan da oni koji su sijali sjeme zla, minsko eksplozivna sredstva 30.000 samo nagaznih mina u ovome trenutku imamo na području RH. Poznata su mi ta područja Dalmacije, da li je itko pitao te ljude platite ratnu štetu, sudjelujte u razminiranju, dajte na sheme smrti koje ste posijali u Hrvatskoj, nitko ništa. Šutnja, muk čak oni koji su sijali ili podupirali te četničke horde danas su visokopozicionirani i u lokalnim vlastima i u državnim vlastima, čak su bili dobre topdžije sad su državni tajnici u ministarstvima npr. koji nadzire Nacionalni park Plitvica gdje je bila prva žrtva. Mile Topdžija će vam objasniti dobro, bio je dosta dobro precizan u to vrijeme na osječkom području tamo u Slavoniji ja nisam bio na tome ratištu, ali mislim da triba stvarno ozbiljno sagledati ovu situaciju. Ako želimo dobrosusjedske odnose i zaista uloga naših susjeda, naših ljudi srpske nacionalne manjine imala je veliku ulogu u Domovinskom ratu. 10.000 ljudi srpske nacionalne manjine sudjelovalo je u postrojbama HOS-a, hrvatske vojske i policije i to trebamo uvijek naglašavati da ovo nije iz mržnje nego ovo je obaveza hrvatske države prema agresoru, da plati ratnu štetu. A ne mi godišnje 400 miliona kuna moramo osigurati da bi u roku 6 godina, da bi riješili ovo minirano područje moje Dinare, cetinskog kraja, Hrvaca, Vrlike, Drniša, šibenskog zaleđa, zadarskog zaleđa, Like, Slavonije, a zašto vi ne iskoristite te dobre odnose, imali smo mi ministricu, savjetnicu malog Slobe gospođu Burić koja je sad visokopozicionirana Daća, da znamo o kome se radi, pa iskoristite te odnose, tu dobru suradnju, pučani ste, znači zajedno ste u Europskoj pučkoj stranci sa Vučićevom četničkom strankom. Pa te dobre odnose usmjerite da se obešteti Hrvatska i da sudjeluju u ovome i naravno ovdje treba pohvaliti i donatore. Puno je ljudi koji su donirali da se razminiraju ova područja 8 županija, 54 grada i dalje su pod minama. Znam evo donedavno je bilo ja sam na to upozorio i zaista vojarna u Sinju tj. strelište Kukuzovac u samoj blizini Splita na izlazu iz Sinja je bilo minirano i vi ste to još jednom napravili i moram kazati da je to pozitivno. Međutim evo do nedavno pred Splitom, vratima Splita kraj Sinja bilo je minirano područje. To su ogromne ugroze, tu je najveći … civilni u domovinskom ratu, mladi čovjek koji je ostao bez obe noge jel su tada minirali van bivša vojska je minirala takozvana je minirala van ograde. Znači kršile su se sve konvencije. Suradnju sa Srbijom koju imate dobru, prijateljsku morate iskoristiti i Srbija je ostavila to sjeme zla i mislim da morate to usmjeriti, usmjeriti svu svoju diplomatsku dobre odnose sa Vučićom i tim ostalim trabantima četničkim i Šešeljovim pomoćnicima koji su nosili gajbe i govorili da Glina nikad neće biti hrvatska, a bio je ovdje u posjeti dobro dočekan. Ne vidim nijedan razlog da vi ne riješite u diplomatskim odnosima ovaj problem i da uvaženi državni tajniče Republika Srbija plati ono što je usijala od ratne štete 30 milijardi dolara plus ovo. Ja ne vidim niti jedan razlog. Imamo dobre odnose evo posle Oluje u Bačkoj Palanci je bio predsjednik SDSS-a i sadašnji potpredsjednik Vlade i prije nekoliko godina na četničkom derneku, poslije Oluje, veličanstvene osloboditeljske operacije i te odnose tribali bi vi iskoristiti i da se napokon plati ta šteta, baš diplomacija ipak je premijer izbrisala, premijer Plenković on može to prenijeti na nižu i u istoj je Pučkoj stranci, tako da najbitniji su izvori financiranja i da se toga što prije riješimo kao turistička destinacija, a diplomatske odnose ste odlične uspostavili. Još bi samo na kraju rekao da je Hrvatska nedavno proglasila, mi kao HS Dinaru parkom prirode, a veliki dio je drago je da se spominjali … područje Općine Hrvace je veliki dio toga područja pod minama, negdje oko 17 km2 na području Hrvaca, na području Vrličkog dijela Dinare svete planine u Domovinskome ratu je negdje oko 12, nešto km2 pa se nadam da ćemo taj dio što prija očistiti, park je prirode tu imamo sjajan izvor Cetine, imamo rijeku Cetinu, imamo krš, ali ta Dinara je simbol pobjede. To je sveta planina gdje je srpski okupator u biti i bio poražen osvajajući se Dinara u zimi '94. … priprema u ostalim operacijama do same Oluje, a naravno i poslije u operacijama u BiH gdje smo oslobodili čak i spasili od velikoga zločina Ratka Mladića u Bihaćkoj enklavi veći pokolj nego što je bio u Srebrenici. I mnogi su naši momci su za to ostavili živote, mnoge mine su ostale i vjerujem da vaši dobri odnosi, diplomatski sa Vučićem u istoj ste Pučkoj stranci da bi bilo dobro da ono što su usijali da i plate. Hvala lijepa.
Sada je na redu ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a gospođa Marijana Puljak. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Drage kolegice i kolege. Ja ću samo kratko i par stvari iz ovog izviješća naglasiti, dakle ovo je Izvješće o provedbi Plana protuminskog djelovanja o utrošenim sredstvima za 2019.g. i ono malo je neobično da u 2021. imamo izvještaj za 2019.g. malo kasno, ali zakasnili smo o ovome raspravljat. Dakle obveza RH je da se sva područja razminiraju do ožujka 2026.g. Napominjem da je Hrvatska jedina članica EU koja ima minski sumnjiva područja, a od završetka rata do danas 203 osobe su smrtno stradale u minskim incidentima oko 600 ih je stradalo od toga 203 smrtno, među njima 38 pirotehničara. Prijedlog ovog izvješća izradilo je MUP u suradnji sa čak 12 ministarstava. Početkom 2019.g. Vlada je pokrenula smanjenje i pripajanje ministarstvima raznih agencija, zavoda, ureda, drugih državnih tijela i jedno od najvećih spajanja je bilo dakle dogodilo se u MUP u kojem se pridružila Državna uprava za zaštitu i spašavanje osim u dijelu vatrogastva, dakle Hrvatski centar za razminiranje, Ured za razminiranje su se uključili u MUP-a. Pirotehničari su tada protestirali, bunili su se dakle da će novi ustroj ugroziti proces razminiranja i povlačenje eu sredstava, predlagali su da se Centar za razminiranje transformira u centar izvrsnosti i u jednu samostalnu profitabilnu organizaciju, pravnu osobu koja bi prodavala stečeno znanje na globalnom tržištu. Primjera ima u Švedskoj i Belgiji, a mi imamo daleko više iskustava od njih. Dakle, ovo je prvi izvještaj u ovoj jednoj novoj organizaciji, novom ustroju. Dokument je mogu reći pregledan sa dosta detalja, tablica i tabličnih informacija. Planirano je ovdje vidimo bilo izvršenje poslova razminiranja, tehničkog izvida i dopunskog općeg izvida na površini od 54,8 km2, međutim evo u 2019.ukupno smanjenje iznosi 45,8 km, a ostalo je nerazminirano ukupno 309 km. Ovdje sada malo ako želimo približiti i našim građanima koliki je taj prostor tih 309 km2, možemo reći da je veće čak od nekih samostalnih država jel viša je za 40% od površine San Marina, Lihtenštajna, nešto je manja od Malte, Malta ima 316 km2 ili nerazminirana površina veća je od površine Zagreba ako izuzmemo Sesvete, Brezovice i Podsljemensko područje. Plan za 2019. u dijelu koji se odnosi na opći tehnički izvid nije ispunjen, ostvaren je samo 44,5%, a neispunjenje tog plana pravda se odnosno kaže da je uzrok nedostatak kadrovskih kapaciteta zbog odlaska 20-ak pirotehničara u mirovinu, odljevom zaposlenika bivšeg ovog Centra za razminiranje koji nisu postali službenici MUP-a i raspored pirotehničara na neke druge poslove i nemogućnošću korištenja nekih strojeva na planiranim projektima. Dakle, je li ovo neispunjenje plana jedna od tih posljedica drugog ustroja cijelog ovog procesa? Iz izvještaja vidimo da smo u 2019. imali dva nesretna slučaja teškog ranjavanja jednog civilna, jednog pirotehničara. Ono što mogu kazat pozitivno dakle i dalje nastavilo se znatno financiranje iz eu fondova, imamo čak i mobilnu aplikaciju kojom se mogu pregledati lokacije svih ovih površina. U razdoblju isto tako do 2019.u suradnji sa Ministarstvom poljoprivrede i agencijama ostvarili su se uvjeti za cjelovito razminiranje poljoprivrednog zemljišta u nekoliko županija te razminiranje većine poljoprivrednog zemljišta u Ličko-senjskoj, Požeško-slavonskoj i Sisačko-moslavačkoj županiji. Ono što sam pitala u replici ostalo mi je otvoreno za kraj kao pitanje, nismo se možda dobro razumjeli, dakle Nacionalni program razminiranja je donesen za razdoblje do 1. ožujka 2019., 2018. odobren je zahtjev za produžetkom do ožujka 2026., ministarstvo je u zadnjem kvartalu 2019. započelo izradu nacrta prijedloga nacionalnog programa, međutim evo sad je 2021. već godina, je li taj nacrt programa ili ta strategija u kojoj fazi je izrada toga dokumenta i je li gotov ili barem blizu kraju? Evo to je pitanje za kraj. Hvala.
I vama. Gospođa Rada Borić govorit će ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka.
Gospodine predsjedavajući, gospodine državni tajniče i ostali kolegice i kolege. Evo i ja ću dosta slično kao kolegica, bit će da to ove profesorice tako rade, pa ću možda i neke stvari ponovit, a nije loše čuti i dva puta. Do ožujka 2026. Hrvatska bi trebala biti potpuno očišćena od mina i minske opasnosti. Možemo li taj cilj ostvariti ili ćemo po treći puta tražiti odgodu Hrvatska je i dalje jedna od minama najneočišćenijih zemalja u svijetu, ona je jedna od samo 11 zemalja s više od 100 km2 onečišćenih minama. Hrvatska dakako i samu sebe smatra i minski sigurnom zemljom u smislu da postoji sigurnost i prometna infrastruktura i turističkih destinacija i područja obnove i područja oko objekata različitih kulturnih objekata itd. i sve je to točno, međutim ipak Hrvatska je jedina članica koja ima minski sumnjiva područja. Žao nam je da nismo već tijekom predpristupnih pregovora očistili naš teritorij, a danas teritorij dakako EU od mina. To nam je bilo u interesu i tada je možda bilo iz predpristupnih fondova sredstava da se to i napravi. Podnoseći zahtjev za produljenjem roka razminiranja obvezali smo se da ćemo minski sumnjivo područje smanjivati za 50 km2 godišnje što je i vrlo ambiciozan plan i vrlo zahtjevan posao, ali matematika pokazuje da do '26. neočišćenim će ipak ostati prema ovom ambicioznom planu dovoljno veliki broj kvadratnih kilometara i malo zabrinjava hoćemo li moći napraviti neke dodatne odgode. Moramo biti svjesni da to ugrožavanje i ne preuzimanje obveza prema Ottawskoj konvenciji nije u hrvatskome interesu. Nacionalni program kao što je rekla kolegica PUljak protuminskog djelovanja je bio donesen do 1.ožujka 2019. Budući da do tog datuma planirano ispunjenje svih onih obveza iz konvencije nismo napravili, dakle uklanjanje svih poznatih minskih polja produženo nam je 30. studenog 2018. drugi zahtjev za produženjem roka za te preuzete obveze, međutim ono što brine da li ćemo doista do '26.-te uspjeti očistiti naš teritorij zato što u produžetku roka točno stoji koje su nam sve tu obveze i ono što doista zabrinjava ako je tomu tako i trebali smo i piše u izvješću ovako da je ministarstvo u zadnjem kvartalu 2019.-te započelo izradu nacrta prijedloga, znači izrada nacrta prijedloga Nacionalnog programa protuminskog djelovanja RH za razdoblje od '20. do '26., pa '20.-ta je prošla, dakle '20.-ta je prošla a mi još nemamo ni nacrt prijedloga da ne govorimo naravno o javnoj raspravi i uopće prihvaćanje dakle takvog nacionalnog programa. Ne smijemo kasniti ako smo već zakasnili. Jer ako smo već zakasnili zakasnili smo u jednom drugom slučaju, a to je što su nam bili kada govorimo o prioritetima pri razminiranju pa onda se kaže ovako dugotrajna tj. stalna prisutnost mina ugrožava sigurnost i priječi normalan život, protupješačke, protuoklopne mine te eksplozivni ostaci rata uključujući kazetno streljivo predstavljaju značajnu prijetnju društveno ekonomskog razvoja posebice dakako u ruralnim područjima. Mi znamo da od ukupno minski sumnjivih područja šume čine oko 70%, poljoprivredne oko 20% i ne znam 14% su makije i krš. Zašto smo npr. sada iskoristili bespovratnu potporu Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj u ukupnom iznosu od 481,8 milijuna kuna i mi smo dakako razminirali više od 61 kvadratni kilometar sumnjivog tog poljoprivrednoga zemljišta, zašto se nismo izborili unutar EU da postoji poseban fond za razminiranje, a ne da se sredstva troše iz poljoprivrednoga fonda. I to je pitanje upravo i naše rekla bih diplomacije i našeg utjecaja, dakle trebali smo problem mina integrirati u EU politike na način da EU proaktivnije radi na temi razminiranja kroz mehanizme razvojne suradnje, a dakle ne iz poljoprivrednoga fonda. Postoji i pri Ministarstvu vanjskih i europskih poslova upravo to poglavlje razvojne suradnje i tu su se mogla tj. trebala iznaći sredstva. Žao nam je dakako kao zeleno-lijevom klubu i što je došlo do privatizacije sektora razminiranja. Smatramo da nije dobro da se dogodi privatizacija sigurnosnog sustava, to nije neki dobar smjer tj. sigurnosnih institucija. To se pokazalo i u ovome sektoru i svi pamtimo i svjedočili smo štrajkovima radnika koji rade na razminiranju, sve su kolege govorile koliko je pirotehničara stradalo, dakle 203, što se sve dogodilo sa nekim umnožavanjem privatnih firmi oko razminiranja u kojima su naravno štrajkali ljudi nezadovoljni uvjetima rada, dakle ono što se dogodilo i u drugim sektorima desilo se i u ovome. Ljudi koji su svakodnevno su stavljali i stavljaju vlastiti život na kocku ne smiju biti dovedeni u situaciju da nema adekvatna radna prava i uvjete rada, nadam se da ovim nekim sad sustavom možda su, će se neke stvari izbjeći. Ono što također možda treba istaknuti i dobro je u izvještaju stoji od strane MUP-a kao izvršne agencije u 2019. nastavljena je provedba soft komponente programa koji je započela provedbom javne nabave usluga popisivanja minskih žrtava te članova njihovih obitelji i istraživanje potrebe u stvari kvaliteta života tih ljudi koji su stradali. Zanima me doista je li počelo u '19.-toj to istraživanja, nadam se da ćemo u '20.-toj, čekamo ustvari rezultate toga istraživanja. Izuzetno je važno vidjeti kako i kakvi su socioekonomski uvjeti i aktivnosti i što smo predvidjeli kako pomoći žrtvama, žrtvama mina. I doista je onda važno educiranje, mislim da je kolegica Grba Bujević govorila kad smo govorili o zaštiti, civilnoj zaštiti ona je upravo govorila o edukaciji koja je vezana uz razminiranje, pa je govorila koliko je održano edukacija, to je doista važno i trebalo bi i gospodin državni tajnik je istaknuo, trebalo bi raditi i još uvijek kako god smo daleko iza rata i posljedica rata i neku vrstu edukacija. I još jednom ću za kraj samo ponoviti da me doista zanima budući da u ovome planu vidjeli smo da se prema Sisačko-moslavačkoj županiji nije planiralo, a mislim da je sada vrijeme i ovo je naš prijedlog, uvijek se govori da je li oporba nema prijedloge, naš je prijedlog kao što se napravilo oko rizika od poplave vezano uz razminiranje da se također napravi i plan što će biti s razminiranjem u području pogođeno potresom u području koje se i fizički mijenja zbog promjena i jako je važno znati radit će se obnova, radit će se raščišćavanje i poljoprivrednih terena, naravno i prometnica i onoga što nije očišćeno. Mislimo da je možda prioritet sada vidjeti sve zajedno sa pričom oko obnove ako želimo u pravom smislu revitalizaciju toga kraja, taj kraj mora biti siguran i od mina. Hvala lijepa.
I vama. Sada je na redu gospodin Josip Đakić, koji će govoriti ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege, pa evo pred nama je Izvješće o platu protuminskog djelovanja i utrošenim financijskim sredstvima za 2019.g. i jasno nam govori o tome što je to učinjeno. No evo ja bih se prisjetio i vremena i faza koje su provedene prije svega toga kada se je za vrijeme Domovinskog rata razminiranje odvijalo preko postrojbi hrvatske vojske, Hrvatske specijalne policije sve do '96.g. tako se je to radilo, a kasnije onda se u HS donosi prvi zakon koji je vezan na razminiranje. U tom periodu djelovala je samo jedna državna tvrtka to je „AKD MUNGOS“ i ona je krenula u razminiranje hrvatskoga teritorija, '98.g. kada su pristupilo donošenju prvih izmjena i dopuna toga uključili se niz drugih tvrtki koje su stekle potvrdu MUP-a da su opremljene i da su stekle dovoljno znanja kako bi mogli razminirati naše područje. Sada imamo što imamo, imamo … pirotehničara, 42 tvrtke koje rade na razminiranju u RH, imamo 40 strojeva kroz njih koji su većinom domaća proizvodnja, iz domaćih tvrtki, imamo pasa tragača koji rade zajedno s njima. Sve to skupa poboljšava rad, statusa i zakon koji je 2015.donesen te novele koje su donesene 2016.i '18.sigurno su doprinijele i ovom protuminskom djelovanju koje jasno govori da je 2019.g. se došlo do toga da je 355,4 km2 pod minskim sumnjivim područjem i evo kroz 55 općina i gradova, 8 županija i još koje se vode kao minsko sumnjivo područje i koje treba opservirati i očistiti od zaostalih mina iz Domovinskog rata tj. najviše od onih koji su izvršili agresiju na RH. Sve ovo govori o tome da i sredstva koja su utrošena su opravdana sredstva i danas kad kolege govore o tome tko treba to nadoknaditi da nisu čuli nikada, a naravno oni koji neće čuti koji svaki naš zakon koji dolazi ili svako izvješće iz njega prave politikantske scene. Moram ih podsjetiti da su samo dvije teme bile aktualne o posjetu Vučića u Hrvatskoj, jedna je bila nestali, a druga je bila kod premijera ratna šteta. Samo te dvije teme su bile tada aktualne, to što do kud smo došli i kako smo završili ja ću reći da u predpristupnim pregovorima i uz MVEP uz sadašnje djelatnike, ali i uz hrvatske branitelje došli smo do toga da smo pet posebnih mjerila i kriterija ugradili Republici Srbiji u njihovim pregovorima kako bi morali ih ispuniti, a među njima su i naknade štete stradalima. Tako da mislim da podsjetim samo one koji zaboravljaju ili koji namjerno izokreću teze i žele širiti neistine. Kroz ovo izvješće vidimo da je ostalo 309,7 km2, ali sada je to i puno manje, zapravo već kada bi razmatrali da smo mogli i 2000. … već je to nešto manje i to govori o tome da 2026.g. će biti vjerujemo kraj priče o borbi sa minsko-eksplozivnim sredstvima, NUS i mislim da ćemo kroz to vrijeme naći dovoljno i sredstava, fondovskih pomoći država koje nam žele pomoći i imamo dovoljno kapaciteta u RH kako bi razminirali sve preostale destinacije. Ja bih se osvrnuo i na „Naturu“ koja je spominjanja u vešem izvješću, a i mi podržavamo da se na taj način kao što je to recimo na području Osječko-baranjske županije poslovi razminiranja prema projektu „Naturavita“ za koje je planirano da će biti obavljeno 2018., '19.i '20.ostvarene su znatno više i znatno prije nego što je to bilo planirano. Uzrok tome je dobro vrijeme, poslužilo je sve one koji su radili na terenu jako dobro vrijeme i mogli su učini dobar posao. Tako da možemo reći pronađeno je u 2019.g. na to prostoru 4.971 protupješačka mina, protuoklopne mine i NUS-a. Osvrnuo bih se na projekt „Naturavita“ koji se provodi unutar granica zaštićenog područja što uključuje Park prirode „Kopački rit“, posebni zoološki rezervat kao i Regionalni park „Mura-Drava“ te podsjetimo da je projektom „Naturavita“ predviđena obnova i zaštita šuma i šumskog zemljišta zaštićenih i „Natura 2000“, područjima u dunavsko-dravskoj regiji te revitalizacija zapuštenih i ratnom degradiranih šumskih područja zaštićenih ekološkom mrežom „Natura 2000“. Da bi se međutim moglo pristupiti tom poslu bilo je potrebno obaviti razminiranje 5,97 km2 šume i šumskog zemljišta na području parka prirode „Kopački rit“ te 19,37 km2 u Regionalnom parku „Mura-Drava“. Naime veliki dio projektnog područja bio je kao izravna posljedica Domovinskog rata, onečišćen minama i minskoeksplozivnim sredstvima zaostalim iz rata koje su sprečavale pristupe i pripremu te provedbu sustavnog i dugoročno održivog upravljanja ovim prostorom koji se u cijelosti nalazi na području Osječko-baranjske županije. Upravo zbog te činjenice razminiranje ovoga područja bilo je nužni preduvjet za njihov daljnji održivi razvoj. Tijekom provođenja poslova kontrole kvalitete koja je uvijek bila puno puta dosta upitna ustanovilo se da na sedam … i nije baš bilo to sve dobro odrađeno pa su morali ponoviti te radove. Sjećam se i nekih daljnjih prijašnjih rasprava kada su neki naši poznanici imali neke firme pa također nisu dobro obavljali svoje poslove, našlo se je puno mesa i …/nerazumljivo/… u tim prostorima i morali su ponovo raditi svoje kao i u ovom izvješću što se spominje. Nažalost, to je posao koji je jako odgovoran i opasan, mora biti znalački rađen, a uz to sve opet se dogode incidenti. Imamo u 2019.-toj godini 2 minska incidenta koja eto nisu sa smrtnim posljedicama i to je jedino što možemo reći da je ajde dobro, da nije nitko stradao i životom platio svoj rad. Obnavljanje poljoprivrednih, proizvodnog potencijala narušenoga tim katastrofama i događajima u Domovinskom ratu sigurno se aktivo vodi zemljište koje služi za daljnjoj svojoj svrsi i koje možemo sada bez problema koristiti. Tu se je uključilo Ministarstvo, Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju te je minski zagađena područje u tim županijama su ostvareni ciljevi razminiranja poljoprivrednog zemljišta kao što je tu u Brodsko-posavskoj, Karlovačkoj, Osječkoj, Splitsko-dalmatinskoj, Šibensko-kninskoj i Zadarskoj županiji. Većina poljoprivrednog zemljišta je razminirana i u Ličko-senjskoj, Požeškoj i Sisačko-moslavačkoj županiji. Tako da kroz sve te faze i kroz cijeli program koji se ima 5 bitnih točaka kako odrađivati, ali uz pomoć hrvatske vojske koja i danas aktivno radi. Mogli smo čuti kroz izvješća da ga ne ponavljam sada, hrvatska vojska jasno je svojim inženjerijskim postrojbama i svojim obučenim kadrom razminirala također ogroman dio površina koje danas su korisne i koje se mogu služiti kao i poligoni koji su namijenjeni obuci vojnika i postrojbi te i zajedničkim saveznim aktivnostima. Na kraju, strukturama, strukturna reforma sustava protuminskog djelovanja u prvoj je godini primjene rezultirala povećanjem učinkovitosti sustava, bržu razmjenu i obradu informacija, centralizirani sustav objedinjavanja podataka pogotovo u kriznim situacijama te bržu i kvalitetniju međuresorsku i međuresornu koordinaciju. Navedeno je doprinijelo ukupnom smanjenju troškova sustava za operativne poslove, objedinjavanju stručnog kadra, bržoj i detaljnoj razmjeni profesionalnih znanja, iskustava odnosno podizanju razine [[Upadica: Vrijeme.]] učinkovitosti većine sastavnica sustava koji se bavi protuminskim djelovanjem. Stoga eto zahvaljujem se na ovom izvješću i Klub HDZ-a podupire ovakva izvješća i nada se da će plan biti izvršen do 2026. godine. Hvala vam.
Imamo povredu Poslovnika, zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. Kolega Đakić je povrijedio Članak 238. Poslovnika jer je rekao niz neistina da je četnik Vučić bio u Hrvatskoj i da je se govorilo o nestalima. Niti jednoga nestaloga nije donio popis, a kod njega su u Beogradu, a to znamo i vi i ja i znate i sami da je bilo zabranjeno pitanje kada se je kokošio ovdje po Hrvatskoj velikosrbin i četnik da nije se smilo pitati kad će u hrvatsku Glinu, kad će se [[Upadica: Vrijeme.]] ispričati, ja sam ga pitao. Bilo je zabranjeno pitanje tom četniku.
Ovo je bila replika, to nije bila povreda Poslovnika, dobivate opomenu. Zastupnik Đakić, izvolite povreda Poslovnika.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Povrijeđen je Članak 238., zastupnik Bulj namjerno iskreće moje riječi jer nije bio ovdje pa vjerojatno nije dobro čuo. Istina je slijedeća, ponovit ću, samo dvije teme su bile koje su stavljene na razmatranje. Jedna je nestali, a druga je ratna šteta. Nestali su bili kod predsjednice, radna šteta kod predsjednika Vlade. Još 2006. godine [[Upadica: Vrijeme.]] prvu raspravu o tome i zapisnik vodio je Granić o ratnoj šteti, tako [[Upadica: Vrijeme.]] da nam pričate napamet.
Zastupnik Bulj, povreda Poslovnika.
Kolega Đakić je prekršio Članak 238., rekao je da ja nisam čuo što je rekao, točno je rekao ovo što je sad ponovio, međutim sve što je rekao je netočno. Vučić je ovdje došao provodit i dalje velikosrpsku politiku jer se nije ispričao za huškanje Srba poglavito kad ih je pozivao da Glina nikad neće biti Hrvatska nego da je Srpska i ništa drugo nije ostalo osim toga nego što je srbovao i velikosrpsku politiku propagirao po Hrvatskoj. Niti jedan nestali nije riješen, a kod njega su svi [[Upadica: Vrijeme.]] do jedan, nit je ratna šteta riješena.
Znači to je druga opomena za vas uvaženi zastupniče Bulju. Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika SDP-a, uvaženi zastupnik Franko Vidović.
… [[Govornik naknadno uključen.]] da svi građani Hrvatske bez obzira na boje podržavaju projekt Hrvatska bez mina. Dovoljno za prikazat realnu opasnost od mina je pogledati podatak o stradavanju građana od minskoeksplozivnih sredstava. Od '96. do 2019. zabilježena su stradavanja 597 osoba od kojih 203 smrtno. U istom razdoblju stradao je 131 pirotehničar od kojih 38 smrtno. I svakako upućujem zahvalu u ime SDP-a i svoje osobno ime svima koji svakodnevno riskiraju živote u minskim poljima. Za zvanje pirotehničar možemo slobodno reći da to nije samo zvanje nego poziv. Već dugi niz godina traje razminiranje i nekako se posljednjih godina stabiliziralo na čišćenju površina oko 40 do 50 km2 godišnje. Tim tempom smo došli trenutno na oko 300 km2 minsko sumnjivog područja i nije nerealno da posao razminiranja završimo do 2026. tako smo se i obvezali kroz pristupanje Ottawskoj konvenciji. Pri tom treba naglasiti da je posao razminiranja 50 km2 godišnje itekako krupan zalogaj za državu poput Hrvatske. Po postojećim pokazateljima možemo ga ispuniti, ali ono o čemu su danas propustile govoriti moje kolege, a što je za primijetiti to je da Izvješće o provedi Plana protuminskog djelovanja i utrošenim financijskim sredstvima za 2019. kada ga dobro pročitamo ustvari izvješće o radu samostalnog Hrvatskog centra za razminiranje. Dakle, Hrvatskog centra za razminiranje u organizacijskom obliku kakav je postojao do Uredbe Vlade RH o izmjenama i dopunama Uredbe o unutarnjem ustrojstvu MUP-a od 8. ožujka 2019.g. kojom je u MUP-u ustrojena nova ustrojstvena cjelina Ravnateljstva civilne zaštite, a na to se onda kači zaključak Vlade od 2. kolovoza 2019.o smanjenju broja agencija, zavoda, fondova, instituta, zaklada, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima kojim se ukida Državna uprava za zaštitu i spašavanje, Državni zavod za radiološku i nuklearnu sigurnost, Agencija za prostore ugrožene eksplozivnim atmosferama, Hrvatski centar za razminiranje i Ured za razminiranje, a poslove i nadležnosti preuzima Ravnateljstvo civilne zaštite MUP. Od tad pa do danas nisu se stišali prigovori u javnosti koji su usmjereni, pa možemo reći slobodno na dvije ili tri osnovne teze. Prva je, pirotehničari upozoravaju cijelo vrijeme da je to nepromišljena odluka i da upravo njihov status i bogato iskustvo donosi novac europskih fondova, pri tome treba naglasiti da je Hrvatska jedina zemlja članica EU u kojoj postoji minski sumnjiva i minski zagađena područja. Drugo, da će ukidanje pravne osobnosti Hrvatskog centra za razminiranje dovesti do ugrožavanja povlačenja sredstava iz fondova EU s obzirom da bilo kakve institucionalne i organizacijske promjene imaju iznimno negativan utjecaj na provedbu već dogovorenih projekata. Hrvatski centar za razminiranje bio je iznimno uspješan u privlačenju europskog novca te je do sad iz različitih fondova privukao 144 milijuna eura za razminiranje, a i ove godine iz eu fondova dolazi oko 40-ak posto ukupnog novca. Ukidanje organizacijskog oblika Hrvatskog centra za razminiranje dovodi u pitanje poštivanje međunarodnih konvencija koje obvezuju RH. Riječ je o Ottawskoj konvenciji jednoj od najvažnijih humanitarno-sigurnosnih konvencija koja sve zemlje potpisnice na uništenje zalihe protupješačkih mina i čišćenje minskih polja u roku od 10 godina uz mogućnost produljenja roka. Tom je konvencijom RH bila obvezana očistiti zemlju od mina do kraja 2019., ali evo kako je iznio državni tajnik, a i poznat je podatak, RH je zatražila produljenje tog roka do 2026. i onda smo se sjetili mijenjati organizacijski oblik nečeg što je uspješno. To su samo osnovne teze, uz to ide i prigovor da ugrožavamo znanje o razminiranju, da smo uz razvoj i rad Hrvatskog centra za razminiranje razvili granu poduzetništva i tvrtke koje su u stanju izraditi složene i zahtjevne strojeve za razminiranje, da su takvi strojevi traženi u svijetu, a njihov razvoj je baziran na vlastitom iskustvu. I u konačnici, da pirotehničari u novoj podjeli nisu zaštićeni ljudi kroz sindikate traže osiguranje pune zaposlenosti kako bi mogli imati redovna pitanja, da se mlađim pirotehničarima napravi izlazna strategija nakon završetka razminiranja 2026. kroz dodatno školovanje ili zapošljavanje kao i povećanje mirovina da bi umirovljeni pirotehničari mogli dostojno živiti. Vrijeme će pokazati da li su ti prigovori opravdani, a rezultate ukidanja organizacijskog oblika i pripajanja Hrvatskog centra za razminiranje Ravnateljstvu civilne zaštite u okviru MUP-a će u principu tek biti prezentirani u izvješću za 2020.g. ovo sad to nije to, to je prethodni Centar za razminiranje. Ono što je pred Ravnateljstvom civilne zaštite i pred sadašnjim organizacijskim oblikom Hrvatskog centra za razminiranje je da otprilike 50-ak km2 moramo godišnje razminirati da bi ostali u okviru onoga što smo potpisali, da je oko 300 km2 još uvijek minski sumnjivo, da je oko 30.000 mina još uvijek u Hrvatskoj i pri tom da je Ličko-senjska županija minski najzagađenija. Do sad smo potrošili ukupno oko 800 milijuna eura za razminiranje, bit će nam potrebno po nekim neslužbenim procjenama još 350 do 400 milijuna eura. Do tad dok ne vidimo u Saboru Izvješće o provedbi Plana protuminskog djelovanja i utrošenim sredstvima za 2020.g. dok ne vidimo prijedlog Nacionalnog programa protuminskog djelovanja RH za razdoblje 2020.-2026., a sada je kao što znamo 2021., uz svu dobronamjernost mi u SDP-u mislimo da su gore navedene teze opravdane i da nije trebalo preko koljena lomiti odluku o promjeni organizacijskog oblika HCR-a. Kažem izvješće za 2020.g. će pokazat i mane i vrline sadašnjeg ustroja, a ovo je izvješće ipak više rezultat ustroja prethodnog HCR-a. Također ono što smo danas i na odboru spominjali, a to je potreba da u nekom sljedećem periodu, ali vrlo skorom obuhvatimo i problematiku i minskoeksplozivnih sredstava u moru na otocima i ja vjerujem da će to već bit sadržano u sljedećim planovima koji će doć pred ovaj Dom. Dakle, reklamiramo se kao sigurna zemlja imamo turističku privredu, imamo jak turizam, ne možemo sebi dozvoliti situaciju da nešto izvuče nešto iz mora. To su minsko eksplozivna sredstva koja su ostala iz svih ratova, čak bih rekao najmanje iz Domovinskog, a puno više iz 2. svjetskog rada, 1. svjetskog rata itd. SDP će uz sve navedene ograde ipak podržati Izvješće o provedbi plana protuminskog djelovanja i utrošenim financijskim sredstvima za 2019., ali kažem ono pravo izvješće o radu sadašnjeg Hrvatskog centra za razminiranje pod ravnateljstvom Civilne zaštite pod upravom MUP-a će biti tek u 2000. u Izvješću 2020. godine. Hvala.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, uvaženi potpredsjednik Sabora Miroslav Škoro.
Hvala vam lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima i evo, ostaci ostataka. Malo je kasni sat, ali dopustite mi bez obzira što su kolege vrlo argumentirano i vrlo stručno i točno govorili o ovom Izvješću da vam kažem i nekoliko dojmova Domovinskog pokreta, nadam se da neću biti predug, tako da možemo ići prema kraju današnjeg radnog dana. Ono što je po meni indikativno je da je danas 17. veljače i mi smo raspravljali o Izvješću za 2019. godinu. Mislim da u tom smislu malo kasnimo, a s druge pak strane javnosti radi, mora se znati da je na današnjem Odboru, dakle na sjednici Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost također raspravljano ovo Izvješće, danas je taj Odbor bio u 13 sati, nije prije 5 dana, 7 dana nije čak ni jučer, danas. To vam je od prilike kao da organizirate svatove i imate mladu, čak joj dogovorite termin kod sve enika ili kod matičara, samo imate možda i glazbu, ali niste pitali ni roditelje, koji bi imali nešto o tome reći, nit ste ikoga pozvali, jer živimo u doba epidemiološki teško, živimo u doba potresa i nikad se ne zna što se može dogoditi i meni nikada nije jasno kako takva hrabrost postoji kod vladajućih da u istom danu zakažu i sjednicu Odbora i budu sigurni da će to na tom Odboru biti pročitano, da će biti kvoruma uopće, pa u istom danu imati i raspravu, koja je naravno, kako je tema zanimljiva i ideološka je, a politika je ideologija, to je ono što nas razlikuje. Svi mi govorimo protiv korupcije, svi mi govorimo protiv kriminala, svi mi govorimo za istinu, za pravdu, ali ideološki se ipak razlikujemo, zato postoje svi ti Klubovi i zato je danas Domovinski pokret prilikom izglasavanja ovog Izvješća bio protiv. Bio je i Klub suverenista, bio je i Klub MOST-a, Klub SDP-a i Klub HDZ-a, a nama se prigovara koalicija sa SDP-om je podržao ovo Izvješće koje je vrlo indikativno po puno toga, jer ono što netko zove minskim incidentom, to je znači, gubljenje ruke, gubljenje noge, gubljenje dijela tijela, gubljenje života i u 2019. godini su se dogodila samo dva minska incidenta, samo dva. To nisu samo dva minska incidenta, to su dva ljudska života koja su ugrožena. Reče kolegica maloprije 6 stotina ljudi je nastradalo u poraću, od toga preko 2 stotine smrtno. To nije minski incident, to je nečiji život. Možda je minski incident gledano statistički, a meni je najdraža knjiga koju sam čitao kad sam učio statistiku, bila jedna mala tanka knjižica, ne debela iz koje sam polagao ispit, mala koja se zvala „Kako lagati statistikom“. Jako zanimljiva knjiga, ako imate vremena, pronađite i pročitajte je, jer kad čitate ovo Izvješće, dakle ja govorimo prima vista recimo to tako, onda ima tu određenih podataka, međutim, činjenica je da 30 godina nakon rata mi o tome raspravljamo u Hrvatskom saboru. Imamo zakašnjelo Izvješće za 2019. godinu i sve je izraženo u kvadratnim kilometrima, jer onda ne zvuči tako loše. Imali smo na početku 2019. 350 kvadratnih kilometara, a na kraju 2019. smo imali 45 kilometara kvadratnih manje. I dogodila su se dva minska incidenta. Jedan kvadratni kilometar, poštovane kolegice i kolege, to vam je što? 1000 puta 1000 metara. Jedan hektar je 10 000 kvadratnih metara, jedan kvadratni kilometar je milijun, milijun kvadratnih metara. To je malo prije jedan vaš kolega ovdje iz HDZ-a, mislim da ste vi bili kad sam predsjedao, govorio o incidentu u Italiji kada je bilo zagađeno 1000 hektara. Skandalozno velikih 1000 hektara. Mi imamo minirano 30 000 hektara, još uvijek, ne jedan hektar, ne 10, ali da bi to zvučalo ljepše onda je to 300 kvadratnih kilometara. Kako lagati statistikom. Točno je. Međutim zvuči puno manje. A 30 000 hektara, to je strahovito puno i onda kad gledaš malo ovdje po tom Izvješću, ja sam se malo potrudio, mene je zanimalo koliko košta razminiravanje kvadratnog kilometra, kvadratnog metra oprostite. Dakle, na današnjoj sjednici kolega Sačić je rekao da je to negdje oko 8 kuna, ali ima i po 12 kuna. Mi smo do sada, u ovoj našoj napaćenoj zemlji razminirali kvadrata u vrijednosti preko 8 milijardi kuna, mi. I sada nas čeka još 30 000 kvadrata, odnosno, ne znamo, vidjet ćemo, nismo dobili Izvješće za 2020. godinu, to ćemo dobiti vjerojatno 2022. godine. Pa je možda opet nešto palo, ali to je strahovita količina novaca koju opet Hrvatska mora izdvojiti da bi razminirala svoje područje, nismo ga mi minirali. Znači po ovoj računici ako je prosječno 10 kuna, ne znam jel to s PDV-om ili bez PDV-a, ali to je još 2 milijarde kuna, to je ono što nam govori ovo izvješće i to je ono s čime se Domovinski pokret ne slaže. Mi se ne slažemo s tim da ajde dogodi se neispunjenje je za 2019.g. trebalo je biti 50 km2 nije 50 nego 45 od toga je 7 km2 s nadzorom, a 38 km2 uistinu razminirano ugrozom života i ljudi koji to rade i tim ljudima svaka čast, međutim nema dovoljno novaca. Kada smo usvajali proračun prošle godine onda smo imali jednu situaciju da se stavka za OKFŠ smanjuje upola, a to su novci koji su vrlo bitni kod razminiravanja. Ona je pala koliko se ja sjećam sa 150 milijuna kuna na nekakvih 70, 80 milijuna kuna upola je pala, ali je pri tome zbog lokalnih izbora koji su pred nama naknadna lovcima skočila sa 21 milijuna na 70 i nešto milijuna kuna. Ja sam član Lovačkog saveza pa onda dobivam od njih i kalendar jedanput godišnje izrazito skup i dobijem od njih jednu publikaciju svakih nekoliko mjeseci izrazito skupu i tim se bavim i znam koliko to košta i još platim 400 kuna godišnje da bi bio član. Dakle, u pozadini svega toga dame i gospodo ipak stoje novci i uvijek se nameće pitanje tko to plaća, tko minirao, tko je posijao preko 1000 km2 mina i ko plaća to razminiravanje. Pa sam danas pitao na toj sjednici i uvaženog državnog tajnika, mi imamo koliko ja vidim u Hrvatskoj u HS-u u hrvatskoj Vladi izrazito dobre odnose s ljudima čiji su članovi bili dio tog sustava koji je sijao te mine, ne samo da su bili dio tog sustava oni i danas kada im se nešto ne svidi dođe čovjek očitati električnu struju čovjek baci bombu na njih. To je jezik kojim se govori. I pitao sam je li moguće s tim ljudima uspostaviti nekakav kontakt? Je li moguće u Pučkoj stranci guten tag, dobar dan, gde si bre na nekom od jezika koje znamo pitati imate li vi neke planove, događaju nam se minski incidenti. Ne događaju se u Požarevcu, u Beogradu, u Šidu događaju se u Hrvatskoj. Pitajte te svoje koalicijske partnere je li moguće doći do nekih planova da se više ne događaju minski incidenti i da se ne troše toliki novci na nešto što smo mogli upotrijebiti u puno korisnije svrhe. Nećemo podržati izvješće. Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Ivana Posavec Krivec.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS-a. Državni tajniče sa suradnicima. Izvješće za 2019.g. prilika je da se malo prisjetimo što zapravo minska područja znači za život, za život građana. Naime, svi ćemo se složiti vjerojatno sa tezom da je zagađenost minama veliki gospodarski, humanitarni, ali i općedruštveni problem s kojim je RH suočena, slobodno ću reći predugo godina, suočena potpunosti od završetka ratnih djelovanja. Minirana su područja u cijeloj Hrvatskoj zapravo bila područja koja su bila vitalna za život ljudi, za gospodarske aktivnosti u rasponu praktično od naše istočne granice na Dunavu pa sve do krajnjeg juga na dubrovačkom području. Na taj način cijelo to vrijeme bilo je onemogućen rad mnogim djelatnostima, prije svega onima koji se obavljaju na otvorenom prostoru, poljoprivredi, šumarstvu, infrastrukturnim radovima, nije se moglo provoditi dovoljno kvalitetno mjere zaštite od poplava, zaštite od požara, onemogućeno je bilo korištenje mnogih područja koja su zanimljiva za lovce, za planinare, za turiste dakle ljude koji borave vani. Ali znamo da su bile minirane i mnoge okućnice, ceste, pruge, plovni putevi, šume itd. Prema nekim podacima koje su hrvatske vlasti imale nakon završetka rata i koje su dobile od UN-a raspravljalo se je o tome da je na području RH minski sumnjiva čak jedna četvrtina našeg područja. Znamo da RH ima nešto malo manje od 56 milijuna km2. I zašto ja sad ovo sve skupa govorim i nabrajam? Pa zato što bih voljela da se iz te pozicije poslijeratne Hrvatske stavimo u poziciju sadašnje Sisačko-moslavačke županije nakon potresa, a još uvijek nažalost jako, jako zagađenog područja minama. S druge pak strane postoji i velik broj tabli koje obilježavaju ta minska područja, navodno ih je čak 17.000 u Hrvatskoj ako nisu uništene. Mene zanima da li će tih tabli koje označavaju minska područja biti još dodatno postavljenih upravo na ovom području Sisačko-moslavačke i pograničnog područja u kojem očekujemo i bilježimo migrantska kretanja kako bismo dodatno zaštitili te ljude? I prije svega ovo sve sam rekla da bi skrenula pozornost na još nešto. 2018.g. ja tvrdim bez analize i argumenata ukinut je HCR, nastavak obavljanja njegove djelatnosti planira se i planiranje u MUP-u. tako smo se na neki način odrekli ljudi koji su 20 godina stvarali HCR, koji su lupili temelj novoj industriji u Hrvatskoj, u hrvatskoj industriji za strojeve za razminiranje, za zaštitnu opremu itd., ljudima koji su nesebično svoj, sebe žrtvovali za čišćenje teritorija od zaostalih mina. I samim time, ukidanjem postojanja Hrvatskog centra za razminiranje mislim da su nestale i pretpostavke za povlačenje sredstava iz Europske unije iz Fondova, budući da je u tom slučaju Ministarstvo unutarnjih poslova, kao državna institucija preuzela funkciju i nema mogućnost sudjelovanja na svim natječajima na kojima je imao Hrvatski centar za razminiranje. Do tada je Hrvatski centar za razminiranje povukao preko 144 milijuna eura sredstava. To je pokazatelj, primjerice da je 2017. godine ovo o čemu je državni tajnik Katić govorio, udio europskih sredstava iznosio čak 62% u ukupnim sredstvima koja su te godine utrošena za razminiranje, da bi evo primjerice, godina o kojoj raspravljamo, 2019. taj postotak pao na svega 39%. Vjerujem da će sljedeće Izvješće pokazati da je taj postotak još niži upravo iz razloga iza kojeg stojim, a to je da MUP ne može povlačiti jednaku količinu sredstava kao što je to mogao Hrvatski centar za razminiranje. I na samome kraju, ovih 20-tak sekundi. Poštovani gospodine Katiću, ljubazno vas molim da mi kažete koji će biti prioriteti u razminiranju u minsko zaostalih područja u Sisačko-moslavačkoj županiji, obzirom da ste i sami utvrdili da trenutno nisu u tijeku razminiranja tog područja, a znamo da su nastale i tektonske i druge pomicanja tla i da samim time je ugroza za ljude koji su ostali bez domova i poljoprivrednog zemljišta još veća. Hvala.
Imamo dvije replike, pričekajte. Evo prva je uvaženi zastupnik Franko Vidović.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle kolegice, ne samo da je manji pritok europskih sredstava nego ono što je vidljivo iz Izvješća to je da planirana sredstva, nakon spajanja sa Ravnateljstvom civilne zaštite planirana sredstva u iznosu 360 milijuna kuna su odjednom otišla na 400 milijuna kuna. Dakle, za tih 40 milijuna kuna smo tražili i razliku da nam se dostavi, gdje i kako je potrošena, koje su to tvrtke i zbog čega je na kraju krajeva došlo do te razlike, to je vidljivo u Izvješću, stranica 3 i mislim stranica 21.
Odgovor.
Dinamika razminiranja uvelike ovisi o financijskim sredstvima i zasigurno se postavlja pitanje dok se mi bavimo samim sobom i formiranjem kakva ćemo tijela imati u Republici Hrvatskoj da zapravo gubimo na sredstvima i na ustroju. Ako se sjetite, razminiranje u Republici Hrvatskoj je počelo tamo negdje oko 2003. ili 4. godine kroz instituciju Ministarstva vanjskih, mislim da tada i europskih integracija sa savjetnicima za razminiranje. Kasnije smo imali uz Hrvatski centar za razminiranje i vladin Ured za razminiranje imali smo diplomatsku veliku aktivnost na donorskim konferencijama i velika su sredstva došla prema Hrvatskoj, posebice u kasnijim trenutcima kada smo, nažalost, a s druge strane i na europsku sreću, jedina zemlja koja ima na svom području zaostale mine i prostor koji treba razminiravati. Dakle, iza Hrvatskog centra za razminiranje je ostala i teška tema o udovicama Mungosa za koju nažalost danas nemamo vremena.
Sljedeća replika, uvažena zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, lijepo ste poentirali nekoliko problema koji nam slijede. To je pitanje daljnjih procesa na potresu pogođenim područjima, pitanje ovih migrantskih ruta, tabli koje je pitanje da li se sad neće i izgubiti i dobro ste zapravo istakli problem ove, mogućnosti odnosno nemogućnosti povla enja EU novaca. Iz Izvješća je viđeno da je 2019. zaprimljeno 13 dojava o naknadnim pronalascima minsko-eksplozivnih sredstava, od čega se 7 pronašlo na onim područjima koja su već pregledana. Pa se bojim da uz ovo sve što ste rekli i nedostatak kadrovskih kapaciteta i pitanje novaca, da će možda svih tih žrtava biti i više. Hvala.
Odgovor.
Nažalost, uvijek moramo razmišljati pozitivno i moramo vjerovati u naše institucije i ljude koji to rade. I ja uistinu i ovim putem zahvaljujem svima njima koji su bili na terenu u vrlo teškim uvjetima i koji su svoje živote stavili, evo na neki način, na kocku da bi otkrili sve te zaostale mine i osigurali normalan gospodarski i društveni život. Greške se mogu događati, posebice kad to nisu direktna čišćenja terena na samome terenu, već kad se koriste neke druge metode. Sigurno takvih slučajeva ima i svugdje u svijetu. Nismo mi u ovom slučaju jedinstveni, ali nikako ne treba odustati od ljudi koji imaju struku, nikako ne treba odustati od njihovog znanja i iskustva, to je nezamjenjivo, a nažalost, bojim se da je Hrvatska 2018. godine upravo odustala od jako puno ljudi koji su imali 20 godina iskustva na ovom terenu i da ih nisu, da im nisu osigurali da budu svjetski prepoznati i da zapravo svoje znanje i iskustvo prodaju kao izvozni hrvatski proizvod.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Anđelko Stričak.
Hvala. Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. O problemu razminiranja raspravljamo zbog brutalne srbo-četničke agresije na Republiku Hrvatsku. Prema podacima koje je u rujnu 1995. iznio Glavni stožer Hrvatske vojske, u Hrvatskoj je postavljeno oko 3 milijuna protuoklopnih i protupješa kih mina, te je teritorij zagađen sa 100 tisuća neeksplodiranih granata. Ili minama i topovskim projektilima zagađeno je 300 tisuća hektara zemljišta, a uz sve to trebalo je još pregledati oko milijun hektara zemljišta koje je bilo kontaminirano neeksplodiranim projektilima. Taj proces se odvijao kroz tri faze odnosno prva faza se odvijala tijekom samog Domovinskog rata kada su postrojbe Hrvatske vojske i policije bile nositelji razminiravanja. Potom imamo drugo razdoblje od 96. pa do prve polovice 98. godine kada je po prvi puta donesen Zakon o razminiravanju, a taj posao je povjeren državnoj tvrtki AKD Mungos d.o.o., koja je to obavljala na nekomercijalnoj osnovi. Treće razdoblje od 98. godine do danas kada je taj posao moguće dodijeliti tvrtkama koje su registrirane za obavljanje poslova razminiravanja. Po prvi puta je tada uveden i institut stručnog nadzora nad obavljanjem poslovima razminiravanja. Od 98. do danas na razminiravanje je utrošeno preko 6 milijardi kuna. Na dan 31. prosinca 2019. godine imali smo još uvijek oko 309,7 km minski sumnjivog područja koje se prostiralo na 53 grada i općine u 8 županija odnosno kada bi to pogledali po županijama ispada da na području Karlovačke županije još uvijek 44,3 km kvadratna je pod minama. U Ličko-senjskoj 109,4, Osječko-baranjskoj 32,4, Požeško-slavonskoj 14,6, Splitsko-dalmatinskoj 19,3, Sisačko-moslavačkoj 53,4, Sisačko-moslavačkoj 15,7 i Šibensko-kninskoj 20,4 odnosno samo u 2019. godini pronađeno je i uništeno 5288 komada minskih eksplozivnih sredstava 3006 komada neeksplodiranih ubojitih sredstava. Iz svih ovih podataka vidljivo je koliko je to ozbiljan problem. Stoga a s obzirom da je danas već puno podataka vezano za razminiravanje izneseno toplo se nadam da ćemo do 2026. godine završiti sa ovim projektom razminiravanja. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Državni tajniče, kolegice i kolege, ovo je vrlo bitno pitanje sigurnosti građana Republike Hrvatske. Još bi jednom rekao da trebamo ovo sve skupa znači u perspektivi poduprijeti da se ostvari ovo što je trebalo već biti ostvareno. Znači da bude Hrvatska razminirana, da ne bude više mina. Međutim, toga je toliko posijano. Na žalost nemamo sheme, nemamo očito ni ljude koji očito i žive u Hrvatskoj koji su bili na strani agresora koji bi mogli pomoći. Međutim, ja bi ovdje govorio o ljudima iz Centra za razminiranje koji su sada pripojeni u biti Ministarstvu unutar ministarstva. Bitno da ti ljudi imaju iste uvjete kao što je bilo u Centru za razminiranje, tako mi je potvrđeno. Nadam se da ovo što se kaska donekle da će se naći financijski izvori iz EU sredstava. Naravno očekujemo i da se uključi tu i Republika Srbija kao agresor. Zaista bi bilo red da svi zajedno jer na tim područjima žive ljudi i hrvatske nacionalnosti i srpske nacionalnosti i zaista svi pod istim uvjetima svi mogu stradati i zbog toga bi se morali više posvetiti u tim diplomatskim sastancima Republikom Srbijom. Naravno da je ovdje još uvijek veliko područje minirano, poglavito ovaj dio znači od Dalmacije kada krenemo u svim županijama. Nešto manje u Neretvanskoj županiji dolje Dubrovnik i taj dio gdje je bilo ratno područje. Ali u Splitsko-dalmatinskoj, Šibensko-kninskoj i Zadarskoj županiji još uvijek imamo veliki dio područja koji je pod minama. I naravno da očekujemo da će se sadašnji cilj i ovaj pomak vremenski do 2026. godine da će biti razminirana Republika Hrvatska i da će napokon nakon rata, koji je znači od 91. do danas znači od završetka imamo od početka rata prošlo je 30 godina. Znači … [[ne razumije se]] će biti 30 godina od završetka Domovinskog rata da ćemo imati Hrvatsku bez toga sjemena zla koje je ostalo za tim zločincima koji su napravili strašne zločine i koji još uvijek prijete na tim područjima. Vrlo bitno je da sustav i dalje funkcionira, Centar za razminiranje više nije u toj formulaciji. On je pripojen Ministarstvu unutarnjih poslova i očekujem da će znači i dalje to funkcionirati u puno boljem redu. Vidim u ovom izvješću da nisu ostvareni ciljevi, planovi u tom razdoblju i da to područje još negdje oko 300 kvadratnih kilometara da ćemo i to naći snage, mislim o ogromnom se novcu radi. Izražavam nezadovoljstvo naravno u ovome dijelu što nije razminirano. Uz ovo spomenuo sam primjera do nazad nekoliko godina, 2, 3 godine to sam u Saboru i govorio recimo stajalište … [[ne razumije se]] to je … [[ne razumije se]] na izlazu iz Sinja prema Splitu znači … [[ne razumije se]] iz Splita, iz Sinja je bilo minirano. Tako da je taj dio riješen i treba neke stvari reći i pohvaliti. Ovaj dio … [[ne razumije se]] sada prema Dinari gore to područje gdje imamo to i … [[ne razumije se]] rekao sam negdje oko 27 kvadratnih kilometara ima samo na području cetinskog kraja ima bez Civljanja i ovoga dijela koji javno možemo reći premda je Šibensko-kninska županija i više da očekujem da će se na tom području, sada je to i park prirode tako da će biti još otvoreniji turistima i poželjniji da na tom području treba napraviti sve, maksimalno sve da se to riješi mina. U Hrvatskoj ih je ostalo i u drugim županijama i u Lici i u Banovini i Slavoniji i još uvijek prijete, tako da očekujem da, očekujem, tražim da se kao zastupnik ta područja što prije očiste. Sredstva su ogromna, nisu mali izvor, nadam se da će sad Ministarstvo povući sredstva iz EU fondova, dio da će se osigurati u proračunu jer zaista područja, evo samo kad spominjem Velebit ili Park prirode novi Dinara, da je to značajan naš turistički potencijal koji može privući opstanak ljudi na tom području, naravno da može i privući i određene ljude koji mogu biti ugroženi. Evo hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Stipan Šašlin.
Evo kao što je vidljivo iz ovog Izvješća, praktički u ukupno smanjenje minsko sumnjivog područja u 2019. godini je negdje za nekakvih 46 kilometara kvadratnih, od čega je razminirano negdje oko 39 kilometara, a putem tehničkog izvida također smanjena površina za nekih 7 kvadratnih kilometara. To je od planiranih 54,8, odnosno 55 kilometara kvadratnih negdje od prilike oko 84% izvršenja plana. Ako tome pridodamo još ovih 60 kilometara kvadratnih koje je razminirano u 2020. godini, što nije predmet ovog Izvješća, ali svejedno dolazimo do površine od negdje 250 kvadratnih kilometara koji su trenutno još pod minama u Republici Hrvatskoj. Na temelju ovoga, odnosno ove dinamike od nekih 50-tak kvadratnih kilometara godišnje, ako se ona nastavi ovkvom dinamikom u narednom periodu do 2016. godine, možemo biti optimisti doista da će Hrvatska biti očišćena od mina. Ono što je svakako ohrabrujući i pozitivno i dobro i posebno treba istaknuti, to je činjenica da je praktički 99, skoro 100% površina, poljoprivrednih površina u Republici Hrvatskoj razminirano i što znatno, odnosno vrlo pozitivno utječe na poljoprivrednu proizvodnju, na sve ono što se veže uz poljoprivredu, uz ruralna području, a isto tako, ako uzmemo činjenicu da su, znači površine uz naselja, odnosno okućnice itd., sve razminirano, to nas, kažem, može ohrabrivati s obzirom da sve ovo zemljište, nekih ovih 250 kvadratnih kilometara uglavnom se odnosi znači na teško pristupačna područja, odnosno šumska zemljišta. Obzirom da je u Sisačko-moslavačku županiju, Osječko-baranjska županija bila jedna od najkontaminiranijih županija i da se na njoj praktički nalazio najveći broj minsko-eksplozivnih sredstava, ja ću se posebno osvrnuti na plan razminiranja koji se odnosi na Osječko-baranjsku županiju, odnosno područje istočne Slavonije. Činjenica je, odnosno u 2018. godini je na tom području započeo projekt razminiravanja, odnosno obnova i zaštita šuma i šumskog zemljišta u zašti enim i Natura 2000 područjima u cijeloj ovoj Dunavsko-dravskoj regiji. Naime, riječ je o strateškom projektu kojem je cilj razminiravanje i obnova, odnosno zaštita ne samo šuma i šumskog tog zemljišta nego i vodnih resursa, znači obnova, odnosno rekonstrukcija infrastrukture zbog ratnih djelovanja i sve onoga što na neki način omogućava u tom području normalno funkcioniranje, odnosno gospodarenje tim područjem. Ukupna vrijednost NaturaVite je negdje oko 377 milijuna kuna, s time da se od prilike 85% praktički financira iz Kohezijskog fonda, odnosno negdje oko 315 milijuna kuna, ostalo su sredstva iz Proračuna Republike Hrvatske. Predviđena površina za razminiravanje je negdje oko 25 kvadratnih kilometara, s time da se negdje oko 6 kilometara kvadratnih odnosi na Park prirode Kopački rit, a negdje 19 kilometara se odnosi na područje koje je obuhvaćeno regionalnim Parkom Mura-Drava. Radi se o području koje je praktički poplavno područje većim dijelom, odnosno inundacijski pojas rijeke Drave i Dunava, praktički od mađarske granice nizvodno pa sve do Osijeka i to je bila crta razgraničenja za vrijeme Domovinskog rata, znači od naših postrojbi i okupatorskih postrojbi na tom prostoru. Činjenica, odnosno, da je u 2019. godini napravljeno puno više od onoga što je bilo planirano za 2019. godinu iz razloga jer je u 2019. godini bili su povoljni uvjeti, praktički nije bilo nekakvih poplava i moglo se jednostavno izvršiti to razminiravanje. Inače, na tom prostoru poslije svake poplave znatno otežano je pronalaženje [[upadica Ante Sanader: Vrijeme.]] jer jednostavno te mine potonu dolje i teže ih je, sve teže ih je pronalaziti. Tako bi trebali požuriti s pronalaženjem. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, ovo malo kolegica i kolega što nas je ostalo. Evo pred nama je Izvješće o provedbi plana protuminskog djelovanja i utrošku financijskih sredstava za 2019. godinu. Ja moram pohvaliti ovo izvješće državni tajniče ne zato što mi se vi sviđate nego što je izvješće napisano kako treba, razvidno je, čitko. Međutim imam primjedbu kad se ovo išlo kopirati ovo što ste boldirali onda je zapravo ostalo tamno, pa se ne može čitati pa vas molim za u buduće da ako je moguće to izbjeći da onda možemo sve pročitati. Na žalost mi smo napadnuti od četnika i Jugoslavenske narodne armije i ratne posljedice će ostati trajno u Hrvatskoj pogotovo za one koji su u ovom ratnom djelovanju izgubili svoje najmilije. Pored spaljenih kuća i razrušenih sela i gradova neprijatelj nam je ostavio nebrojeno minsko eksplozivnih naprava, a opet s ciljem kako bi ozlijedio ili ubio hrvatskog čovjeka. Rat je završio prije 26 godina i mi smo obnovili razrušene kuće, spaljena sela i gradove ali na žalost nismo uspjeli još uvijek očistiti teren od minsko-eksplozivnih naprava. To je zapravo strašno da nakon toliko godina, nakon 26 godina mi imamo još uvijek mina koje svakodnevno prijete hrvatskom čovjeku, a onda možete misliti sa koliko neprijateljstva je taj naš neprijatelj stavljao te mine upravo sa ciljem da bi nanio što veću štetu Hrvatskoj državi. Ja se ovdje želim zahvaliti svim pirotehničarima koji izlažući svoje živote svakodnevno ulaze u minska polja da bi očistili Domovinu od mina. Na žalost događaju se i situacije koje budu i sa tragičnim posljedicama gdje nam u miru stradavaju najbolji ljudi od četničkih mina. Nakon kažem toliko godina borbe sa minama u RH od 1996. godine na žalost stradalo je 597 osoba, od toga 203 osobe su smrtno stradale. Isto tako iz izvješća je vidljivo da se u 2019. godini ukupno smanjilo 54,8 km2, a na žalost ostalo je još 356 minsko sumnjivog područja 356 km2. Od ukupne površine čak 98,6 minsko sumnjivih područja čine šume i šumske površine dok 1,1% ostaje poljoprivrednog područja i 0.3% područja koje spada u ostalu kategoriju. S obzirom da su ostale šumske površine svakako da je to permanentna opasnost za sve ljubitelje planina i šuma i tek kad se očisti i posljednja mina mi ćemo biti slobodni i moći koristiti ljepote i blagodati koje naša Domovina ima. Moje emocije su usmjerene prema cijeloj Hrvatskoj, a na poseban način prema Zadarskoj županiji koja je skoro cijela bila zasićena minsko-eksplozivnim napravama, a posebno naša sveta planina Velebit gdje je na današnji dan poginuo junak Domovinskog rata Damir Tomljenović Gavran. Iz izvješća također je razvidno koliko je uloženo u samo čišćenje terena za protuminsko djelovanje u 2019. godini potrošeno je 401, planirano 401 milijun kuna, a utrošena skoro 400 milijuna, odnosno 99,5%. Tijekom 2019. čišćeni su i vojni objekti što je za svaku pohvalu. Ovom prilikom želim zahvaliti ministarstvu, želim zahvaliti svim pirotehničarima, želim zahvaliti donatorima koji nam omogućuju da očistimo teren od minsko-eksplozivnih naprava i vjerujem da je ono što ste planirali da će 2026. godina biti slobodna od mina za Hrvatsku državu [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Hvala.
Jedna replika, uvažena zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega lijepo ste zapravo iznijeli zahvalu pirotehničarima. Vjerujem da svi dijelimo vaše mišljenje. Oni zaista izlažu i svoje zdravlje i svoj život na ovom teškom zadatku razminiravanja. Činjenica je također da postoji kadrovski odljev zaposlenika bivšeg Hrvatskog centra za razminiranje. U samom izvješću se lijepo navelo da su nedovoljni kadrovski kapaciteti i dalje. Ljudi su nezadovoljni, rade pod teškim uvjetima i pitanje je kakve imaju plaće. Imate li vi saznanja kakva su primanja tih ljudi pirotehničara koji rade na razminiravanju. I iskreno rečeno, ja bih voljela da se ostvare ovi planovi do 2026. Ali se nekako bojim da uz ove kadrovske kapacitete i one probleme koje smo naveli, dakle nemogućnosti povlačenja EU fondova potencijalnih. Pitanje je da li ćemo to ostvariti. Hvala.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolegice na pitanju. Da, na žalost koliko imam saznanja ne znam točno ali imam prijatelje koji su pirotehničari. Nisu adekvatno plaćeni doista za posao koji rade i svakako bi trebalo učiniti sve da oni budu plaćeni za ono što rade jer svakodnevno ulaziti u minsko polje gdje niste sigurni da li ćete iz njega izići ostavlja i psihičke posljedice na čovjeku. A oni kao takvi zasigurno i ne mogu dugo obnašati takvu funkciju, odnosno čistiti minska polja. Evo ja i apeliram i prema ministarstvu da se učini sve da ti ljudi budu doista adekvatno plaćeni. A vjerujem da ćemo ipak uspjeti očistiti Hrvatsku od mina i da ćemo konačno biti slobodni od svega onoga što su nam neprijatelji ostavili u Hrvatskoj. Hvala.
Evo sa ovim smo u potpunosti iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.