… [[Govornik nije uključen.]] zastupnice i zastupnici. Okvir u kojem se kretala Vlada RH prilikom predlaganja izmjena Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi bio je da smo 2008.godine donijeli zakone po kojima se gradonačelnici, načelnici i župani biraju neposredno čime je promijenjen dotadašnji sustav u kojem su se izvršna tijela lokalne samouprave tadašnjeg poglavarstva i načelnici birala u vijećima i skupštini. Nije ni u jednom trenutku prilikom razmišljanja o promjenama zakona ta odredba, taj princip doveden u pitanje. Iako je i tijekom rasprave na odborima nešto više nego 2008.kada se takvo mišljenje nije moglo u velikoj mjeri čuti, a i ako se čulo bilo je tretirano kao antidemokratsko i da sada ne nabrajam ostale epitete, dakle da možda ni taj način izbora nije najsretniji. Međutim okvir u kojem smo mi predlagali izmjene zakona bio je taj da nitko ne dovodi u pitanje neposredan izbor načelnika, gradonačelnika i županja. Drugo pitanje koje također treba postaviti i pokušati dati odgovor je da li je sadašnji sustav, a posebno odnos između gradonačelnika, načelnika, župana i predstavničkog tijela dobar, da li je uspostavljena ravnoteža u odnosima ta dva tijela i na koji način popraviti ono što treba napraviti? Mislim da je odgovor na to pitanje dosadašnji odnos između izvršnog i predstavničkog tijela u jedinicama lokalne samouprave nije dobar i da ga treba promijeniti. I sada se postavlja naravno pitanje, što nije dobro i kako treba promijeniti? Postoji jedna fama jedna recimo to tako opće mišljenje u kojima se neposredno izabrane čelnike izvršne vlasti izabrane od građana najčešće naziva lokalnim šerifima. Sasvim sigurno da možda postoji određeni manji broj čelnika jedinica lokalne samouprave koji su svojim ponašanjem opravdali taj epitet, ali najveći broj čelnika jedinica lokalne samouprave zbog tog manjeg broja dakle također se pokušava staviti u tu skupinu iako to doista nema veze. Uostalom, jedan od gradonačelnika rekao je da to nije pitanje načina izbora nego karaktera i da je takvih pojava bilo i dok su se gradonačelnici, načelnici birali u vijećima. Što bi trebalo promijeniti u odnosima vijeća i gradonačelnika? Govorit ću vijeća i gradonačelnika, a mislim i na županijske skupštine i župane odnosno na načelnike i općinska vijeća. Dakle, prvu izmjenu koju smo predložili je da u slučaju nedonošenja proračuna na izbore idu i gradonačelnik i vijeće. Do sada je dosadašnje odredbe bile su takve da bi na izbore išlo samo vijeće, dakle gradonačelnik koji predloži proračun, ukoliko proračun ne dobije potreban broj glasova u vijeću ostaje na funkciji, a vijeće preko koga se i ostvaruje prema Ustavu i EU povelji o lokalnoj samoupravi pravo na lokalnu samoupravu ide na izbore. Tu je stvorena jedna neravnoteža po kojoj su čelnici izvršne vlasti, a posebno tamo gdje je većina u vijeću iz druge političke opcije nego što je gradonačelnik dovedeni u poziciju da mogu ucjenjivati vijeće proračunom i to na način da ili ne predlože proračun ili predlože takav proračun koji je većini u vijeću neprihvatljiv. Ukoliko bi vijeće podnosilo amandmane neki od čelnika jedinica lokalne samouprave takav su proračun prije glasanja o amandmanima povlačili i na taj način provocirali raspuštanje vijeća. I u ovome trenutku, dakle i 2012. godine imamo slučaj, dva ili tri gdje su sami načelnici prijavljivali u navodne znakove nedonošenje proračuna od strane predstavničkih tijela da bi isprovocirali izbore i da bi se raspustilo takvo predstavničko tijelo. Zašto proračun? Držimo da je proračun nedvojbeno najvažniji politički akt jedinice lokalne samouprave, da nedonošenje proračuna predstavlja prvorazredno političko neslaganje političkih opcija koje sudjeluju u izvršnoj vlasti i koje čine većinu u predstavničkom tijelu i da takvo prvorazredno političko neslaganje dvaju političkih subjekata trebaju razriješiti građani na izborima. A na političkim strankama je da uvjeravaju građane u izbornoj kampanji tko je kriv ili tko je zaslužan za to da se proračun nije usvojio. Držim da su troškovi provođenja izbora daleko manji od troškova ili štete koju jedinica lokalne samouprave i njeni građani trpe time što se dva neposredno izabrana ili da budem precizniji dva tijela izabrana na neposrednim izborima ne mogu složiti oko ključnih projekata, oko ključnih stvari koje su bitne za jedinicu lokalne samouprave i da je to eskaliralo dotle da se niti proračun kao temeljni politički akt prvenstveno te jedinice lokalne samouprave ne može donijeti. Postavilo se pitanje je li proračun jedino mjesto tijekom godine u kojem se može izazvati raspisivanje prijevremenih izbora kako bi se političke tenzije riješile. U prijedlogu koji je išao na javnu raspravu u 7. mjesecu bio je još jedan instrument, a to je da političkom odlukom bilo vijeća, bilo gradonačelnika, da se mogu u svakome trenutku zatražiti izbori. Odluka vijeća nešto slično je odluci Hrvatskog sabora o raspuštanju, međutim u ovom prijedlogu tog instrumenta nema. Dakle držali smo da je jednom godišnje sasvim dovoljno da se ili prijepori do kraja godine riješe pa da se izbjegnu izbori jer nisu izbori cilj sami sebi ili ukoliko se ne mogu riješiti da se jednim time-outom od 3 mjeseca odlukom o privremenom financiranju dakle još da jedno vrijeme da se prijepori riješe i ako se onda ne može riješit da se stvarno ide na izbore. Dakle u ovom trenutku smatramo da je ovo dovoljan mehanizam što se tiče čestoće mogućnosti izazivanja izbora i da će taj mehanizam utjecati na razumne čelnike izvršne vlasti ili natprosječno razumne i također natprosječno razumne vijećnike, barem oni koji drže prevagu, da tih izbora neće biti previše i da je to jedan mehanizam kojim se većina u vijeću, ako nije iz iste političke opcije i izabrani čelnik tjeraju, prisiljavaju, motiviraju, odobrovoljavaju na međusobnu suradnju. Druga bitna odredba koja definira ovlasti gradonačelnika i vijeća jest ona odredba koja je nakon donošenja zakona i nakon provedbe izbora i nakon konstituiranja vijeća imala i svoj sudski epilog zato što u zakonu nije bilo dovoljno jasno ili nije uopće bilo definirano ovlast imenovanja skupštine trgovačkih društava, odnosno predstavnika jedinice lokalne samouprave u skupštinama trgovačkih društava i drugim institucijama za one za koje to posebnim zakonom nije određeno. Mi predlažemo da se ovlast imenovanja, određivanja predstavnika ukoliko drugim zakonom, posebnim zakonom to nije propisano da izvršnoj vlasti. Ta odluka, taj prijedlog izazvao je i određene reakcije da se time bitno jača uloga gradonačelnika u odnosu na vijeće, da ih se čini nesmjenjivima. Dobili smo i jedan epitet da se time provodi nova refeudalizacija lokalne samouprave. Držimo da ove dvije odredbe ustvari omogućavaju ravnotežu. Dakle u prvoj odredbi koju smo predložili, a to je da su de facto gradonačelnici smjenjivi na proračunu, jača se uloga vijeća u kontroli izvršne vlasti pa ako se zatvrdoglave otići će na izbore, a ovom drugom odredbom omogućavamo normalnije funkcioniranje izvršne vlasti dok je ona izvršna vlast. Kada više ne bude neće imat te ovlasti, odnosno imat će nova izvršna vlast. I u tom dijelu moguće je uvesti i mehanizam davanja mišljenja vijeća ili obavezu objave u službenom glasniku jedinice lokalne samouprave kako bi se taj proces učinio transparentnim, ali donositelj odluke po nama mora biti čelnik izvršne vlasti, jer je dakle primjerice upravljanje tvrtkama nesumnjivo dio izvršne vlasti, a kontrola predstavničkog tijela se onda obavlja u predstavničkom tijelu, raspravama na sjednicama i donošenjem određenih zaključaka. Naravno ukoliko bi se taj problem, dakle ta, recimo to tako kadrovski problem previše često isticao vrlo je vjerovatno da bi ta jedinica lokalne samouprave to vijeće i taj načelnik vrlo izgledno završili na prijevremenim izborima. Međutim, dok je netko imao odgovornost mora imati i mehanizme za upravljanje. Treća odredba koju smo predložili i koja je također izazvala određene prijepore je prijedlog da se izbrišu dva članka iz zakona kojima se regulira referendum za opoziv neposredno izabranog čelnika. Prema dosadašnjim odredbama i u dosadašnjoj praksi provedena su ukupno četiri referenduma za opoziv neposredno izabranog gradonačelnika i načelnika i ni jedan nije uspio. Dakle, ovakav kakav je sada u zakonu taj referendum, dakle taj opoziv je de facto neprovediv tako da se odnosno provediv je ali ne daje rezultat željeni tako da se stavljanjem novih članaka izvan snage željelo u stvari na neki način pokazati ovo što sada nije dobro. Da li postoji bolji način za opoziv gradonačelnika i načelnika i da li postoji neki mehanizam koji mogu tijekom mandata građani utjecati na opoziv gradonačelnika i načelnika vjerojatno postoji. Razne ideje su se dakle i na odborima čule. Držim da je najprihvatljivija ona da bi u slučaju raspisivanja referenduma trebalo propisati ne broj birača koji izađe na referendum, nego broj birača od ukupnog broja koji bi trebao glasati za smjenu da taj referendum uspije. Na taj način bi se malo ublažile odredbe ovakvog sadašnjeg zakona, a ne bi se previše liberalizirao da tako kažem taj proces da ne bi došli u drugu krajnost od toga da ni jedan referendum nije uspio, da dođemo do toga da su gradonačelnici i načelnici na streljani svako malo zbog referenduma koji bi bio sa premalim cenzusom. Dakle, da li je to možda trećina od ukupnog broja birača da mora glasati za, pa onda ako više bude za nego protiv će biti, dakle referendum uspjeti. To je dakle stvar o koju moramo do drugog čitanja izanalizirati. Također, predložili smo nešto slično što je, dakle što smo prilikom dolaska, dakle na vlast predložili i Hrvatskom saboru za državnu razinu, predlažemo i za lokalnu, a to je dakle da neposredno izabrani gradonačelnici imaju pravo izabrati pročelnike koji bi, dakle bili dio njihovog tima koji bi s njima odlazili i dolazili. Također predlažemo i bolje definiramo način zamjenjivanja župana, gradonačelnika i načelnika u slučaju da im prestane mandat nakon dvije godine mandata, nakon dvije godine od preuzimanja i to na način, dakle da se to može, da to radi zamjenik koji je bio prvi, ako ih ima dva koji je bio prvi na listiću prilikom izbora. Ako je jedan onda je to taj jedan. Naravno može se postaviti pitanje zašto nakon dvije godine. To je legitimno pitanje. Ne bi bilo dobro da se ta odredba primjenjuje prvi dan nakon izbora jer bi poznavajući kreativnost političkih čimbenika u političkoj areni se moglo dogoditi, da dakle imamo nešto što se u atletici zove zec. Dakle, netko se kandidira onda sljedeći dan prepusti zamjeniku da bude gradonačelnik. Mislimo da su dvije godine, dakle da je to više od pola mandata nekakav primjeren rok kada takva zlouporaba ne bi bila, dakle moguća odnosno kada se ne bi svjesno išlo u izbore znajući da se već nakon kratkog vremena će se to prepustiti nekom drugom. Ono što nije dobro definirano u zakonu ali što ovdje nije u ovim izmjenama nije dovoljno izmijenjeno, ali bit će dakle jer je u najvećoj mjeri predmet još jednih mogućih izmjena je mjesna samouprava. Dakle, doista je dobro postaviti pitanje što i kakvu mjesnu samoupravu želimo. Imamo različite i sada situacije. U nekim mjestima je de facto mjesni odbor, a ne općinsko vijeće mjesto, ključno političko mjesto za građane tog mjesnog odbora, a u nekim gradovima i općinama ljudi i ne doživljavaju ozbiljno mjesnu samoupravu. Dakle, jednostavno ne uključuju se ni u izbore ni u rad mjesnih odbora. To je također, najčešće se naravno, ovdje se radi o manjim mjestima, a ovdje se radi o većim mjestima koji su i općinska središta pa jednostavno građani nisu u tom dijelu zainteresirani za mjesnu samoupravu. I naravno onda imamo, onda imamo slučajeva da unatoč postojanju mjesnih odbora u Statutu gradonačelnici ne raspisuju izbore za mjesne odbore jer to doživljavaju kao konkurenciju, kao trošak i kao nepotreban ukras demokracije u njihovoj sredini. A sankcije nisu propisane. Međutim, evo najavljujem dakle da će mjesna samouprava biti jedna posebna tema rasprave. Također definira se na bolji način sazivanje izvanrednih sjednica. Naime, izvanredne sjednice u pravilu traži parlamentarna manjina kada želi raspraviti neku temu, a parlamentarna većina to ne želi staviti na dnevni red iz raznih razloga, najčešće jer je tema neugodna ili je smatra nepotrebnom ili kada se promijeni parlamentarna većina, kad parlamentarna manjina postane većina pa predsjednik znajući da će ga na toj sjednici smijeniti ne želi sazvati vijeće. Sada to precizno definiramo koji je postupak, koji su rokovi i u kojem roku se sjednica mora ne samo sazvati nego i održati. I još jedna dakle nova odredba, a odnosi se na izbor zamjenika načelnika, gradonačelnika i župana u onim jedinicama lokalne i regionalne samouprave gdje pripadnici nacionalnih manjina ostvaruju pravo temeljem Ustavnog zakona, pravo na predstavljanje u izvršnoj vlasti i predstavničkim tijelima temeljem odredba Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i analognom primjenom tamo gdje pripadnici hrvatskog naroda ostvaruju pravo na sudjelovanje u izvršnom i predstavničkom tijelu jer su pripadnici dakle drugih naroda u većini. Predlažemo da se izbor zamjenika načelnika dakle obavlja isti dan kada se obavljaju izbori, redovni lokalni izbori. I na način dakle da za izbor zamjenika načelnika iz reda nacionalnih manjina, odnosno reda hrvatskog naroda tamo gdje je to propisano je potrebna relativna većina, da se provodi u jednom krugu, dakle na isti dan i na istim biračkim mjestima kada se provode i redovni lokalni izbori. Držimo da će to dakle doprinijeti boljoj zastupljenosti nacionalnih manjina, da će pripadnici nacionalnih manjina u izvršnim tijelima imati svoje legitimne političke predstavnike i na neki način se i radi jedna ušteda jer je veliki broj dopunskih izbora bio raspisan tijekom prošlog mandata što za izvršna tijela, što za predstavnička tijela. Za kraj, ove izmjene zakona dakle predlažemo sa željom da napravimo bolju ravnotežu između predstavničkih tijela i izvršnih tijela. Što se tiče transparentnosti rada uskoro će u Sabor doći i prijedlog Zakona o pravu na pristup informacijama gdje se također značajno povećava transparentnost rada svih tijela državne uprave pa tako i jedinica lokalne samouprave. Ove izmjene predlažemo bez toga da pred očima imamo konkretnu sliku, konkretno ime, konkretnu parlamentarnu većinu i konkretnu parlamentarnu manjinu jer stupaju na snagu nakon dakle ove odredbe o odnosima vijeća i načelnika nakon izbora, nemamo pred očima ni Zagreb niti bilo koju drugu jedinicu lokalne samouprave jer da smo imali to bi napravili prije, a ne nakon izbora. Držimo dakle da će ove izmjene i naravno uz određene popravke koje će biti između dva čitanja doprinijeti dakle boljoj suradnji vijeća i načelnika, da će ih natjerati ili na suradnju ili će omogućiti građanima da oni presude tko je između dvije političke opcije u pravu. Obzirom na broj prijavljenih zastupnika i klubova, obzirom na interes javnosti, obzirom na trajanje javne rasprave i na broj sudionika javne rasprave mislim da je ovo dakle jedna jako važna politička tema, da je dobro da je detaljno raspravimo i da je donesemo, drugo čitanje, dakle do kraja ove sjednice kako bi politički čimbenici znali po kojim će propozicijama raditi sljedeće 4 godine. Ne toliko u izbornim propozicijama jer one se više-manje ne mijenjaju nego dakle kada se netko kandidira i pobijedi na izborima da zna što je ta pobjeda značila i naravno kad netko ostvari parlamentarnu većinu, a nema načelnika da zna koje su mu odgovornosti, koja su mu prava, a dužnosti su svima iste. Dakle, da rade tako da građanima bude bolje naravno. Građani će na sljedećim izborima procijeniti koliko su ti koji su dobili njihovo povjerenje to i opravdali. O nekim drugim izmjenama vjerujem da će biti dakle vremena tijekom rasprave. Evo, predlažem dakle da Hrvatski sabor prihvati prijedlog zakona i da ga uputi Vladi da pripremi za drugo čitanje. Zahvaljujem.
Da li izvjestitelji radnih tijela žele? Da. … [[Upadica se ne razumije.]] A, ispričavam se poštovani zastupniče, imamo prijavljene tri replike na izlaganje poštovanog ministra Arsena Bauka. Idemo po redu. Prva je replika poštovanog zastupnika Ante Kulušića. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. S obzirom da se radi o izmjeni zakona mislim da ministar Bauk vezano za Drniš, vezano za primjer Drniša da bi trebalo unijeti ovaj zakon, znam unaprijed odgovor da će ministar kazati da je sve po zakonu. Kao što je poznato gradonačelnik Drniša je nažalost umro u 10. mjesecu i nismo ni mi kao HDZ da se rade troškovi 6 mjeseci prije izbora, međutim zakon se mora poštivati, izbori moraju biti održani. Međutim, u gradu Drnišu koji nema nijednog pročelnika Vlada će raspisati izbore od 30 do 60 dana. Normalno raspisat će i u 58. danu i bit će raspisani opet datumom 30 do 60 dana opet u 58. danu pa ćemo u Drnišu imati izbore u 2. mjesecu izvanredne, a redovne u 5. mjesecu. A da tragedija bude gora bilo je na Vladi, izbori su trebali biti u 11.mjesecu pa je skinuta sa Vlade jer je u međuvremenu nezavisna dogradonačelnica prešla u HNS tako da ćete vi ministre u Drnišu omogućiti HNS-u da bude tri puta na vlasti, prvi i zadnji i nikada više. Grad Drniš nažalost ne funkcionira i bilo bi dobro da Vlada predloži da se izbori održe što prije, a znam unaprijed odgovor da je sve po zakonu i sve je stvarno po zakonu ali je nije normalno da budu izbori u 2.mjesecu i u 5.kada mogu biti u 11. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Pa evo slušajući pozorno izlaganje uvaženog ministra ne mogu se oteti dojmu da je evo već drugi puta u godinu dana na istom zakonu aktualna vlast isti taj zakon pokušava prilagoditi sebi na način da se na neki način ruga lokalnoj demokraciji. Prvi puta smo to imali prošle godine kada se formirala Vlada kroz famozni zakon nazvan u javnosti lex Komadina kada ste omogućili da neposredno izabrani čelnici postaju dužnosnici, a da njihove mandate nastavljaju njihovi zamjenici. Pa nam se desila situacija da nam jedan gradonačelnik temeljem takvog zakona postane direktor u javnoj firmi javnom poduzeću, a da njegov mandat nastavlja zamjenik gradonačelnika. To je ruganje demokraciji. A sada, sada omogućavate političku korupciju na donošenju jednog dokumenta unutar lokalnih ili regionalnih samouprava na način da vam vijećnici dobivaju toliku važnost da mogu poništiti legalan izbor građana određene administrativne ili regionalne uprave. I to nam objašnjavate na po meni jedan čudan način ali imat ću danas raspravu pa ću o tome šire govoriti. A ne mogu se oteti dojmu da smo ovdje sada pokusni kunić na neuspješnoj vlasti koju SDP obnaša ovdje u gradu Zagrebu i da ste uzeli grad Zagreb kako bi nama i nekim drugim lokalnim samoupravama na čitavom području RH izmijenili izborni sustav i kažem ponovno omogućili, a taj dojam je čist i jasan, nestabilnost lokalnih vlasti.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Ja sam mislio da će ministar odgovarati pojedinačno na replike ali evo jedna vezana na ovo izlaganje zbog čega referendumi nisu uspijevali. Koliko se sjećam bilo je nekoliko primjera ali niti jedan referendum nisu potaknuli građani nego upravo općinska ili gradska vijeća i tu treba tražiti razlog zbog čega referendum nije uspio nije prošao, obzirom da oni koji su tražili referendum bili su u manjini i brojem glasova na samim lokalnim izborima. Što se tiče ove izjave o lokalnim šerifima, lokalnim moćnicima, mene su drugovi iz HDZ-a zvali Napoleon, Ramzes 2, Staljin, Hitler ne znam sve kojim nazivima i uspjeli su me samo jednom smijeniti u 12 godina kada se član SDP-a prodao i to za novce koje je dobio iz ne znam kojih fondova. Dakle to je činjenica, a ovaj zakon će ponovno omogućiti tu političku trgovinu. Dakle to je ono osnovno što u ovom zakonu nedostaje i na svu sreću da je ovo prvo čitanje i treba doista pomno gospodine ministre slušati ovu raspravu i pohvaljujem što ste otvorili javnu raspravu tijekom 7.mjeseca. neki su bili na godišnjim odmorima, neki su radili u svojoj lokalnoj samoupravi jel je izuzetno važno da građani koji biraju čelnike lokalne samouprave sudjeluju u njihovoj smjeni, a ne manjina u predstavničkim tijelima jer je jedini cilj te manjine pa ili većine zavisi kakvi su omjeri, bit će upravo rušenje neposredno izabranog čelnika lokalne samouprave. oni su ipak posredno izabrani na neposrednim izborima isključivo pripadaju i rade ono što im velike ili male stranke govore. Hvala.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Na replike. Dakle što se tiče.
Poštovani ministre, nema kumulacije vremena, ako budete htjeli.
Dobro, bit ću vrlo kratak dakle što se tiče pitanje Drniša izbori će biti raspisani i ovo što je rekao gospodin Kulušić smatram legitimnom izbornom kampanjom. Vi ćete uvjeravati građane da je dobro, da je loše ustvari što su izbori raspisani tada, druga politička opcija će uvjeravati da je dobro i građani će presuditi tko je u pravu. Što se tiče primjedbe da se omogućava jednom vijećniku poništavanje izborne volje građana jel sam dobro interpretirao, pa i do sada se omogućavalo gradonačelniku poništavanje izborne volje građana tako da se vijeće pošalje na izbore ako ne donese proračun. To je isto poništavanje izborne volje građana i naravno da je sada samo pitanje ravnoteže, dakle da li je to pravo gradonačelniku legitimno, a pravo vijeću nije legitimno. To možemo raspravljati. Držimo da ova odredba stavlja ravnotežu između vijeća i gradonačelnika ali sasvim sigurno da nije takva da je čvrsta, cementirana, nepromjenjiva i jedina i apsolutna istina. Možda postoji bolji način i to se vjerojatno možemo složiti i ako postoji bolji mi ćemo ga svakako i podržati. Ali ga još nismo pronašli. Što se tiče referenduma i neuspjeha, većina referenduma koja je bila, bila je na zahtjev građana. Mislim da je jedan dio samo na zahtjev vijeća bez potpisa građana. Na to je tek izašlo najmanje, to je točno. Ali ovdje gdje su građani potpisali zahtjev i bio raspisan referendum izašlo je više nego na ove druge, ali i dalje nedovoljno pri čemu treba reći da u jednom slučaju građani su prikupili potpise, a vijeće nije raspisalo referendum. Sada u tom dijelu sankcioniramo vijeće ako to ne napravi tako da je to još jedna odredba koja povećava mogućnost participacije građana na referendumu.
Hvala lijepa. I sada poštovani zastupnik Furio Radin u ime i kao predsjednik Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Sukladno svom djelokrugu utvrđenom u Poslovniku Sabora odbor je posebno razmotrio odredbe koje se odnose na ostvarivanje ustavno zajamčenog prava građana na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu te na ustavnim zakonom zajamčenim pravom pripadnika nacionalnih manjina na sudjelovanje u upravljanju lokalnim poslovima. S tim u vezi u raspravi je posebno pokrenuto pitanje članka 15. prijedloga zakona kojim se predlaže biranje članaka 40.b i 40.c, odnosno promjena tog članka iz važećeg zakona. Navedenim člancima uređeno je razrješenje općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana i njihovog zamjenika putem referenduma koji može raspisat predstavničko tijelo na vlastitu inicijativu kada spomenuti nositelj izvršnih funkcija u jedinici samouprave krše ili ne izvršavaju odluke predstavničko tijela ili kada svojim radom prouzroče znatnu materijalnu štetu. Također spomenutim odredbama propisana je i mogućnost da građani, birači imaju pravo predložit predstavničkom tijelu raspisivanje referenduma o pitanju razrješenja općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana i njihovih zamjenika. U vezi s obrazloženjem predlagatelja da se brisanje navedenih članaka iz zakona predlaže zbog toga što institut razrješenja putem referenduma kao jedino mogućeg načina nije u praksi pokazao adekvatnim, a što potvrđuje i činjenica da u protekle četiri godine otkako taj institut postoji u zakonu nije realizirano niti jedno razrješenje. U raspravi je ukazano na potrebu da se ovo pitanje još jednom detaljnije razmotri u pripremi konačnog prijedloga zakona. Kada su u pitanju prava nacionalnih manjina koja se uređuju predloženim zakonom u raspravi je osobita pozornost bila usmjerena na odredbe koje definiraju funkcije zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana iz reda pripadnika nacionalnih manjina. Naime, u članku 16. prijedloga zakona kaže se da se zamjenik iz reda pripadnika nacionalnih manjina ne može postat zamjenik koji obnaša dužnost općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana dok članak 18. sadrži odredbu prema kojoj izabrani zamjenik je predstavnik nacionalne manjine u izvršnom tijelu. Ocijenjeno je da iz ovih odredbi nije sasvim jasna funkcija zamjenika koji je pripadnik nacionalne manjine, odnosno da bi se navedene odredbe mogle tumačiti tako da je u pitanju zamjenik koji je to samo nominalno, ali u suštini bez ikakve funkcije što ne bi mogao biti smisao primjene načela pozitivne diskriminacije temeljem kojeg je u ustavni zakon uvedeno pravo nacionalnih manjina odnosno Hrvatskog naroda tamo gdje on čini brojčanu manjinu na zastupljenost u izvršnom tijelu, odnosno pravo na izbor zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika i župana. Predloženo je stoga da se u tijeku pripreme konačnog prijedloga zakona dorade odredbe koje reguliraju ovo pitanje naravno u pozitivnom smislu tako da zamjenik iz redova nacionalne manjine imaju potpuno ista prava kao ostali zamjenici jer inače njihova funkcija je zapravo funkcija drugog i trećeg reda. Na kraju, nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 7 za i 1 protiv, odlučio predložit Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak: Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, odnosno stajališta kao što sada i vidite i prijedlozi i mišljenja izneseni u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona i priopćuju se javnosti. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Zoran Vinković kao predsjednik Odbora za lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Odbor za lokalnu i područnu samoupravu na temelju Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je predmetni prijedlog kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik predlagatelja istaknuo da se ovim prijedlogom zakona drukčije propisuju razlozi za raspuštanje predstavničkog tijela, uvođenje instituta istovremenog raspuštanja predstavničkog tijela, izvršnog tijela, razrješenje općinskog načelnika, gradonačelnika, župana te niz drugih izmjena i dopuna koje imaju za cilj veću učinkovitost u obavljanju poslova lokalne samouprave te jasnije utvrđivanje njihovih prava, obaveza i odgovornosti. U raspravi članova odbora izneseno je suglasje da u ovom prijedlogu zakona ima odredbi koje je potrebno do drugog čitanja u potpunosti promijeniti, odredbi koje je potrebno značajno doraditi. Odbor je naglasio da su to odredbe kojom se propisuje istovremeno raspuštanje predstavničkog tijela i razrješenje općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana i njihovih zamjenika ukoliko se u zadanom roku ne donese proračun jer će navedene odredbe prouzročiti krizu vlasti, odnosno česta raspuštanja i nove izbore u jedinicama lokalne i područne samouprave. Smatram da je potrebno vratiti izbrisane odredbe o referendumu kojima predstavničko tijelo ili dio birača može zatražiti smjenu izabranih čelnika te navedenu odredbu definirati na način da se omogući njena primjena u praksi što dosad nije bio slučaj. Istaknute su i dvojbe oko odredbi kojima se propisuje da neovisno o kakvoj se jedinici lokalne samouprave radi da općinski načelnik, gradonačelnik, župan i njihovi zamjenici mogu odlučiti hoće li dužnost na koju su izabrani obavljati profesionalno ili volonterski, te dvojbe oko odredbi smjene imenovanja pročelnika prilikom svake promjene čelnika izvršne vlasti u jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Navedeno je dobrim što se ovim prijedlogom zakona daju ovlasti čelnicima izvršne vlasti da mogu imenovati i razrješavati predstavnike lokalne samouprave u tijelima javnih ustanova, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba. Nakon provedene rasprave Odbor za lokalnu i područnu samoupravu je većinom glasova, 5 glasova za i 4 glasa protiv, odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak, da se prihvati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravi, a sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznijeta u raspravi će se uputiti predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I poštovani zastupnik Peđa Grbin u ime i kao predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvolite.
Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav na svojoj 20. sjednici održanoj dana 13. studenoga 2012. godine raspravio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, te je nakon rasprave u kojoj je većina članova Odbora izrazila svoju suglasnost sa predloženim zakonom jednoglasno podržao donošenje ovog Zakona. Međutim, u raspravi su ipak iznijete određene primjedbe za koje se moli predlagatelja da ih do drugog čitanja razmotri i po mogućnosti uvrsti u konačan prijedlog zakona. Konkretno, raspravilo se pitanje lokalnog referenduma odnosno načina na koji će se isti raspisivati, te načina na koji će se vršiti kontrola nad njima. Raspravljana su pitanja o potpredsjednicima gradskoga vijeća, o načinu njihovog predlaganja, pitanja ništavosti odnosno nezakonitosti sjednica i odluka koje se donose na takvim sjednicama itd. Međutim, najveća rasprava naravno kao i u slučaju drugih odbora vodila se po pitanju referenduma odnosno mogućnosti građanske inicijative za opoziv gradonačelnika, načelnika, odnosno župana. U tom smjeru većina članova odbora izrazila je svoje nezadovoljstvo time što su brisane odredbe članaka 40b., 40c. postojećeg teksta zakona te je predloženo da se razmotri mogućnost vraćanja referenduma za opoziv gradonačelnika zato što smatramo da se i građanima mora pružiti mogućnost da ukoliko nisu zadovoljni onima koji ih predstavljaju mogu poduzeti nešto da ih se razriješi. Činjenica da do sad pokrenuti i raspisani referendumi nisu uspjeli ne znači da ih mi moramo i ukloniti kao mogućnost. Naime, već sama opcija postojanja takve mogućnosti da se nekoga smijeni ukoliko građani nisu zadovoljni radom te osobe znači da će ta osoba barem koliko toliko morati voditi računa o tome što radi i nadamo se da će samom opcijom tog referenduma kontrole nad radom biti veće. Također, kolege su u raspravi pred odborom ukazali i na sljedeće. Da se institut neposrednog izbora gradonačelnika, načelnika, odnosno župana u praksi nije pokazao onako dobrim kao što se to činilo u trenutku kad je uvođen, te je zatraženo da se nakon još nekog vremena provođenja, jer očito je da ostajemo pri tom institutu poduzmu mjere radi evaluacije, uspješnosti tog sustava. I što nam je on donio u odnosu na sustav koji je prije postojao u Republici Hrvatskoj, a to je sustav u kojem smo gradonačelnika, načelnika i župane birali u vijećima. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. I na kraju poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović kao predsjednica Odbora za zakonodavstvo. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo raspravljao je također na svojoj 29. sjednici o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi i o Prijedlogu zakona o lokalnim izborima i objedinio raspravu o oba ta prijedloga zakona. U odnosu na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj područnoj (regionalnoj) samoupravi ali prije da kažem da je odbor podupro donošenje oba prijedloga zakona stavivši na stajalište da je dobro da se ovim prijedlozima zakona želi uspostaviti ravnoteža i kontrola moći i samokontrola između načelnika, gradonačelnika, župana i u odnosu na općinsko, gradsko vijeće odnosno skupštinu. U odnosu na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi, u odnosu na članak 2. Odbor je istakao primjedbu da se određene riječi nomotehnički usklade kako bi mi sa svog stajališta i kod primjene imali jednu jasnoću koja je posebno potrebna kod ovih prijedloga zakona. Jednako tako i u odnosu na odredbu članka 7. U odnosu na odredbu članka 10. istaknuto je kako je predmet uređenja odredbe članka 35a. Zakona pravo članova predstavničkog tijela da postavljaju pitanja općinskom načelniku i gradonačelniku, te ovaj novum da kandidati imaju pravo uvida u birački popis što je posebno istaknuto kao jedan dobar novum, naći jedno posebno mjesto u zakonu. U odnosu na članke 15. i 16. kao i 19. željelo se nomotehnički, predlaže se nomotehnički malo poboljšati sam prijedlog zakona radi jedinstvenosti izričaja ali jednako tako i radi jasnoće pogotovo koja dolazi onda nakon primjene. U odnosu na članak 21. odredbu stavka 4. predmetnog članka kojim se mijenja odredba članka 48. stavka 2. zakona također bi valjalo precizirati kako bi se otklonila mogućnost izbjegavanja primjene ove odredbe u odnosu na pravna raspolaganja kojima izvršno tijelo jedinice lokalne, odnosno područne samouprave ovlašteno odlučivati. U tom smislu ukazuje se na valjana rješenja koja su propisana odredbom Zakona o javnoj nabavi te je posebno na odboru skrenuta pozornost, kažem na čitavu ovu odredbu članka 21. kako bi se onemogućilo dakle zakonski postavili tako stvari da sužavaju što je više moguće uopće mogućnost i pomisao na koruptivno djelovanje. U odnosu na članak 22. predlaže se preispitati odredbu članka 53.a zakona u dijelu koji se odnosi na prestanak mandata pročelnika u upravnim tijelima jedinice lokalne, područne samouprave. Evo to je posebno gospodin ministar govoreći u ime Vlade i predstavljajući ovaj zakon posebno istaknuo kako oni su političke figure koje dolaze sa čelnikom jedinica lokalne samouprave i nakon toga odlaze. Međutim, ona odredba oni odlaze s tih pozicija, ali trebalo bi svakako preispitati i ovu mogućnost opstanka uopće u upravi pogotovo što su naše općinske uprave, gradske i županijske već pretrpane ljudima i o tome bi itekako trebalo voditi računa jer svi oni koji su već u upravi oni su došli na temelju natječaja. Dakle, da se razmisli i o ovom. Ja znam da je, i mi znamo i svjesni smo svi skupa, da je to vrlo teško u općini, jednoj maloj općini koja dobro posluje, ali dakle naći kvalitetnu osobu koja je spremna dakle svoje znanje, svoje iskustvo staviti se na raspolaganje u svojoj općini ili u svojem gradu, a izlaže se riziku ipak uza sav dobar rad da nakon toga ostane bez posla. Međutim, možda nađemo nekakvo sretno rješenje. U odnosu na članak 45., 46., 48. također kao i zadnja odredba na članak 58. također se predlaže nomotehnički urediti zakon u odnosu na prijedlog Zakona o lokalnim izborima, u odnosu na odredbu članka 28. predlaže se odredbu dopuniti na način koji bi predviđao i posljedično i sankcionirao propust kandidata da se očituje o tome pri kojoj kandidaturi ostaje. Naime, radi se o onoj odredbi gdje jedan kandidat može biti na dvije liste da će ga nadležno tijelo pozvati da se očituje na kojoj listi ostaje, međutim svakako ukoliko se on ogluši da za to moramo naći rješenje da li da ostane na jednoj listi u svakom slučaju ili da se briše s obje liste. Pa prema tome u svakom slučaju posljedice takvog nepostupanja njegove ogluhe treba sankcionirati, odnosno naći posljedice takvog ponašanja. U odnosu na članak 41. nomotehničke je prirode pa se onda predlaže to urediti. A u odnosu na članak 42. potrebno je to pojasniti jer sasvim je jasno što je intencija predlagatelja da mogućnost i da jačanje i pluralitet različitih političkih opcija, pogotovo u manjim sredinama dođe do izražaja pa i kroz kontrolu te političke stranke, kontrolu samog izbornog procesa što svakako pozdravljamo. Međutim, u svakom slučaju trebalo bi pojasniti i precizirati odredbu ondje gdje takve mogućnosti postoje, gdje stranke izlaze samostalno ili u određenim koalicijama da je onda to i pravo, dužnost i odgovornost te razine bilo općine ili grada bez intervencije višeg tijela čak političkih opcija. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici htio bih vam dati prijedlog plana rada današnjeg zasjedanja Hrvatskog sabora. Počeli smo sa prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi, zatim ćemo nastaviti s prijedlogom Zakona o lokalnim izborima i završili bismo s prijedlogom Zakona o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru danas. Predlažem da radimo bez pauze, bez stanke jer je samo za ovaj zakon koji ću sad otvoriti raspravu prijavljeno 23 zastupnika i 9 klubova. Drugim riječima neto rasprave 6 sati. Isto tako za sljedeći zakon je prijavljeno negdje neto rasprave 5 sati pa mislim da bi bilo pametno da radimo bez pauze, ako nemate ništa protiv. Ocjenjujem da nemate pa ću sada otvoriti raspravu o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi. To je sada. Prelazimo na raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi Klub zastupnika koji se prijavio je klub IDS-a i poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Nije ovaj zakon neka revolucija ali ja mislim da je jedna dobra revolucija i ona ne bi trebala voditi jednoj destabilizaciji lokalne samouprave ali se slažem sa onim što su neki zastupnici spomenuli, a to je ovaj članak 2. gdje se između ostalog u stavku 2., 3. govori da ako je raspisivanje referenduma predložila najmanje jedna trećina članova predstavničkog tijela, odnosno ako je raspisivanje referenduma predložio načelnik, gradonačelnik, župan, ako je raspisivanje referenduma predložila većina vijeća mjesnih odbora, odnosno gradskih četvrti ili gradskih kotareva na području općine i grada, odnosno Grada Zagreba predstavničko tijelo dužno je izjasniti se o podnesenom prijedlogu te ako prijedlog prihvati donijeti odluku o raspisivanju referenduma u roku od 30 dana" itd., itd. Jasno, to je dosta hrabro. Ja sam uvijek da se pozicija predstavničkog tijela što je moguće više jača. Međutim, mogu se stvarati neprincipijelne koalicije, neodgovorne koalicije, maliciozne koalicije, koalicije između ljudi pogođenih taština, gubitnika na lokalnim izborima i oni mogu biti ti koji će pokušati svjesno nanositi štetu destabilizirati lokalnu samoupravu iako i oni će u tom trenutku ići u izbore. Takvih slučajeva će biti pa bi ih prag ili bolje rečeno odluku kojom se raspisivanje referenduma o kojem će se raspisivati referendum digao na dvotrećinsku većinu ne na kvalificiranu nego na dvotrećinsku većinu. E sada treba vidjeti da li je to moguće, razmislimo o tome prijedlogu. U Parlamentu neke zakone npr. Ustavni zakon, ustav jasno, Zakone o manjinskim pravima itd. redovito usvajamo dvotrećinskom većinom. Jasno dvotrećinskom većinom koliko je meni poznato niti jedan akt niti jedna odluka, statut itd. se ne usvaja kada je riječ o lokalnoj samoupravi ali predložena kvalificirana većina ili obična čak većina u ovom slučaju je tanka većina i mogla bi doista destabilizirati lokalnu samoupravu, stvarati probleme, nanositi nove troškove, a ne razarati, a ne mijenjati, rušiti, a ne poboljšavati. Što se tiče ovoga drugoga stavka ako je raspisivanje referenduma predložilo 20% od ukupnog broja birača u jedinici itd. to mislim da je uredu. Rekoh, uvijek sam bio, uvijek ću biti za jačanje uloge predstavničkog tijela. Ovaj zakon je sigurno bitan iako kada govorimo o lokalna i područna (regionalna) samoupravi mislim da bi bio ključan onaj o financiranju lokalne samouprave tj. preraspodjeli financijske moći, s jedne strane između države i lokalne samouprave jasno i ovlasti. Kada će se to dogoditi ostaje da se vidi ali želim vjerovati da do kraja ovoga mandata ti fiskalni kapaciteti jedinica lokalne samouprave će se mijenjati zasigurno na bolje. U kakvim je financijskim prilikama država, to svi znamo. neće to biti lak zalogaj, de facto financiraju se investicije kroz one vanproračunske fondove, npr. kroz Hrvatske ceste, autoceste su u banani, kroz HEP šta ja znam, kroz Hrvatske vode, kroz nekoliko državnih tvrtki itd., itd. A kako izgleda financijska snaga lokalne samouprave, ovdje ima puno načelnika, puno gradonačelnika to oni daleko bolje znaju od mene i onih koji nismo u poziciji te izvršne vlasti. ali je činjenica da danas lokalna samouprava upravlja negdje sa cca 16% tog financijskog kapaciteta, država 84, od toga na županije otpada oko 2%, gradove, općine zajedno oko 8%, na Grad Zagreb negdje oko 5%. Znači bilo bi bolje da govorimo o financiranju jedinica lokalne samouprave nego o ovom zakonu ali je činjenica da je ovaj zakon itekako bitan i da ga ne možemo marginalizirati. Što reći da kapaciteti općih bolnica su u pravilu ne znam dvostruko ili trostruko veći od proračuna pojedinih županija i tu treba isto tako što učiniti. Ili da ih preuzme država ili da sve jedinice lokalne samouprave na području jedne županije preuzmu upravljačka prava. Ali pustimo to nije bit ili nije tema ovoga zakona. Ovdje u ovom zakonu se govori znači o preuzimanju funkcija gradonačelnika, župana od strane njihovih zamjenika o.k. ovdje se radi o referendumu, rekoh već sam govorio o tome između ostalog i onom građanskom 20% od ukupnog broja birača, mislim da je to uredu. Ovdje se radi o savjetodavnom referendumu, sazivanju skupština, vijeća itd. npr. izbor čelnih ljudi iz redova manjinske zajednice, o tome nešto kasnije itd., itd. Međutim imam tu jednu mislim suštinsku primjedbu. To vam je gospodo u Vladi članak 5.to je taj imunitet. "Član predstavničkog tijela ne može biti pozvan na kaznenu odgovornost, pritvoren ili kažnjen za izraženo mišljenje i glasanje o predstavničkom tijelu", definicija koja je decidirano prepisana iz Ustava RH iz našega Poslovnika. Međutim nemojmo se igrati sa takvom jednom formulacijom. Već 4 godine vodim spor sa jednom javnom ustanovom jer sam ovdje sa ove govornice izgovorio šta sam izgovorio, 4 godine vodim spor. Oni mene ne tuže za kaznenu odgovornost nego zbog naknade štete. Ti sporovi koštaju novaca, vremena, živaca. U mom tom predmetu vrijednost porasta već se popela na preko 200 tisuća kuna, za jednu rečenicu ponavljam izgovorenu za ovom govornicom. Sa zateznim kamatama ja ne znam više ni koliko je to, sa parničnim troškovima i tome slično. S jedne strane imate instituciju koja raspolaže sa milijardama kuna, s druge strane vi ste sami pojedinac. Prema tome mislim da bi trebalo stajati ta građanska odgovornost za naknadu štete. Nemojmo se igrati jer će se svašta naprosto dešavati u cca 600 što općina, što gradova, što županija. No da ne zaboravim i to, županije su jedinice lokalne samouprave. Nekada do 2000.godine ako se ne varam bile su i državne uprave. Znači taj župan je eksponent i lokalne samouprave, znači građana, građani ga biraju, tada su ga birali preko lista i Vlade je tada je bio, znači ona ga je morala ili predsjednik države potvrditi. Sada su županije isključivo samo i jedino jedinice lokalne samouprave. Nema logike da načelnici, da gradonačelnici mogu biti zastupnici, da župani ne mogu biti zastupnici. Mi imamo slučaj evo grada Splita, nažalost nema ovdje Keruma koji je zastupnik, koji raspolaže sa tri puta većim proračunskim kapacitetima ako tome dodate i komunalna poduzeća no što su kapaciteti financijski Splitsko-dalmatinske županije. Ili nekada je gospodin … kao gradonačelnik Rijeke bio i zastupnik. Grad Rijeka ima zasigurno tri puta veći taj proračunski ili komunalni kapacitet, financijski kapacitet od Primorsko-goranske županije. Ista situacija, gradonačelnik Pule recimo gospodin Boris Miletić bio je zastupnik, grad sa 65 000 stanovnika ima dvostruko veći financijski fiskalni kapacitet, kada gledamo i komunalna poduzeća ma možda i trostruko od županije istarske. I moj prijedlog bi bio da do idućih parlamentarnih izbora u radu Sabora mogu sudjelovati svi i načelnici, gradonačelnici, župani, a potom nitko. Sve drugo mislim nije fer rješenje, ali neke moje ambicije u tome nitko ne prepoznaje. Što se tiče članka 16. Ako funkcija načelnika prestaje prije isteka dvije godine idu izbori i obrnuto, nakon dvije godine zamjenici obnašaju funkcije. Član to mislim da je eto jedno načelo koje se počelo primjenjivati tijekom prošle godine, neka sada ostane, nema razlog u to dirati. Članak 18., u jedinicama lokalne, područne i regionalne samouprave u kojima se bira zamjenik općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana iz reda pripadnika nacionalnih manjina ili iz reda hrvatskog naroda sukladno zakonu kojim se određuje izbor izvršnog tijela, broj zamjenika povećava se za 1 što je u redu, ali kasnije ću govoriti o Zakonu o lokalnim izborima, o načinu kako se to radi ili konkretno u Istri znači sad bi imali 3 zamjenika župana, 3 zamjenika npr. gradonačelnika Pule, gradonačelnika Rovinja, u Rijeci ista situacija je, u čitavom nizu drugih gradova. Članak 22. tiče se pročelnika, da li stari odlaze po ovom zakonu, oni bi morali znači mandate na stol, imenuju se novi za 4 godine, za svakog kvalitetnog sigurno će biti mjesta, logično, onaj tko dolazi dolazi sa programom, dolazi sa svojim ljudima, dolazi preuzeti odgovornost. Stari mogu ostati, ali i mogu otići i neka ti koji su došli ili koji će sutra doći slijede sudbinu izabranu. Jasno, u pravilu svi koji kada dolaze su političari zaslužni za ovo ili ono ali kada trebaju stavit mandat na stol onda postaju zaslužni stručnjaci. A opet kažem dobri će ostati, ne bojte se. Referendum možda bi ovo interesantno ali kako pretočit u taj tekst. Ako je gradonačelnik župan izabran sa onih 50% +1 glasom, u pravilu u Hrvatsku izlazi 50% ljudi na izbore, znači bira ga se sa 25% od ukupnog broja birača i onda bi trebao otići ako na referendumu ljudi u većem postotku od tih 25% ili od onog broja koji je on dobio izglasaju pod navodnicima njemu nepovjerenje. Znači ako je netko u jednome gradu sa 10 000 stanovnika dobio 3128 glasova, ako 3129 glasa protiv njega onda razumljivo mora otići, idu izbori itd. Što se tiče ovih rješenja oko manjinskih normi, po meni je to manje-više korektno, sve u svemu to je jedan iskorak, rekoh zakon nije revolucija, evolucija, nova rješenja morali su popuniti one praznine koje je život zatekao ili donesao, no zamjenik načelnika, gradonačelnika, župana iz redova manjinskih predstavnika bira se neposredno. To nije u ovom zakonu, odnosno to je u ovom paketu, to je u zakonu o tim lokalne samouprave. Da li mi time te ljude separiramo, mislimo da postojeće rješenje nije bilo loše, na neki način njihova zastupljenost je bila jamčena ustavnim zakonom. Ovo ne bih rekao da će narušiti stabilnost lokalne samouprave, ali može podijeliti na neki način vlast, ali nemam ništa protiv, apsolutno nemam ništa protiv. I ono što je sigurno svakako dobro, da je zakon evo danas došao pred zastupnike i da ide u drugo čitanje i da će vjerojatno Vlada one dobre prijedloge prihvatiti i uvrstiti u prijedlog u drugom čitanju.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljene dvije replike. Prva replika je poštovanog zastupnika Josipa Borića. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Moram replicirat uvaženom kolegi Kajinu jer pažljivo sam ga saslušao i njemu je najveća dvojba postala zašto župani ne mogu ostati saborski zastupnici ili ako će biti saborski zastupnik onda ne može biti župan. Nekako mi se čini da je gospodin Kajin u zadnje vrijeme silno ambiciozan. 2010. je htio postat predsjednik Republike Hrvatske i po cijeloj Hrvatskoj je vikao za mnom drugovi! Onda je 2011. godine poželio biti umirovljenik na jedan dan pa je rekao cijeloj javnosti nisam ja štupido. E sada čujem da želi biti župan što je legitimno. Samo čujem i to da želi to biti pod tuđom zastavom. Ako ne može pod svojom zastavom, znači pod zastavom IDS-a a to se u istri zove gospodine Kajin šete bandijere. Bojim se da ste u 2012. godini gospodine Kajin postali šete bandijere. I da sa ovakvim zakonom za kojeg ćete vjerojatno glasati, ja vidim da hoćete, da ćete biti župan možda svega šest mjeseci. Nakon toga će vas smijeniti ona većina koju, kažem nećete imati u Županijskoj skupštini. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Damir Kajin je gotovo sve liste IDS-a nosio i Damir Kajin nije bio nikada šete bandijere, ali Damir Kajin se bori za neke vrijednosti koje su danas i u toj mojoj stranci jednostavno narušene. Šete bandijera treba gledati na ovoj strani, jer vidjeli smo što se dogodilo nakon što je gospođa Kosor pala u nemilost. Gotovo cijeli klub koji je izabran njenom voljom okrenuo joj je leđa. No, kad ja govorim o tome da li bi župan trebao biti zastupnik ili ne to za mene apsolutno nije problem. Ja sam jasno, decidirano rekao da u ovom tijelu ne bi trebali biti ni župani ni gradonačelnici, a da ne bi trebali biti niti općinski načelnici. To bi bilo jedino pošteno kao što se ni saborski zastupnici ne bi trebali kandidirati na listama za općinska, gradska ili neka druga vijeća. Ako netko ide u te izbore, onda neka se iz svega toga povuče. Ali za sve jednako ili nikako za nikoga.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Kajin, ja sam u vašoj raspravi primijetio jednu tvrdnju s kojom se u načelu slažem. Vi ste rekli da bi bilo bolje ovdje govoriti o financiranju lokalne samouprave i o problemima sa financijama u lokalnoj samoupravi. Ja se slažem s vama, sa tom tvrdnjom. Ali želim vam reći, ali onda nudite čarobno rješenje. Želim vjerovati da će to bit tako. Lokalna samouprava ima velikih problema sa financiranjem poglavito nakon onog Zakona o porezu na dohodak gdje je oko 300 milijuna kuna uzeto, uzeto je lokalnoj samoupravi, a brojne obveze su nametnute lokalnoj samoupravi, da ne govorimo samo o socijali. Sada pripremamo proračune i ta stavka za socijalne potrebe je iznimno velika i svatko od nas mora razmišljati o tim okolnostima. Ali onda vi nudite rješenje. Kažete želim vjerovati. Pa ne možete samo vjerovati. Vi ste vlast, vi morate povući kolege iz koalicije i reći, hajte za mnom, idemo to mijenjati. Ako ne ide, onda jedanput recite odoh ja prijatelju. E tako se to radi. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ne da želim vjerovati, nego znam da će se puno toga mijenjati i kada je riječ o lokalnoj samoupravi. Normalno, prije toga da bi se to moglo mijenjati treba popraviti ono što je iza vas ostalo. To neće biti lako i to će iziskivati vremena. Ali kada bi se ta lokalna samouprava decentralizirala to bi zasigurno možda išlo brže i nešto lakše. I zato želim vjerovati da će se izmjene Zakona o financiranju lokalne samouprave dogoditi relativno skoro i da će od toga i ova zemlja profitirati.
Hvala lijepa. Nema više replika. A sada je na redu poštovani zastupnik Dragutin Lesar i klub Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, ministre. Nastavljamo raspravu o dijelu paketa zakona kojim reguliramo izborne procese u Republici Hrvatskoj, u ovom konkretnom slučaju za lokalne i regionalne samouprave. Kada smo raspravljali o onom Zakonu o boravištu, o registru birača naglasio sam da bi se vidjela cjelina izbornog modela kojega ćemo kroz zakone u ovom Saboru usvojiti nedostaje i promjene u Izbornom zakonu, o ovom zakonu koji regulira konstituiranje i odnos čelnika i predstavničkih tijela i fale još dva zakona da bi imali cjelinu. Financiranje izbornih aktivnosti, političkih aktivnosti i izborne promidžbe za koji znam da je na čitanju ili na provjeri u Europskoj komisiji i još jedan zakon koji odgovara na niz dilema čitaju oba zakona to je Zakon o referendumu kojega nakon ustavnih promjena nismo donijeli, a morali smo tako da imamo sada situaciju da još taj Zakon o referendumu nema ni u prvom čitanju i onda je teško sagledati cjelinu modela koji se nudi. Svoju ću raspravu nastaviti sa najprije dvije zamjerke, onda nekoliko prijedloga ministru koji je izrazio veliku spremnost na slušanje tih prijedloga i na Odboru za Ustav i danas prilikom predlaganja ovog Zakona. Dakle, prva zamjerka se odnosi na timing, na trenutak kada u ovom Saboru o ovim zakonima raspravljamo. Doista je posljednji trenutak da Sabor usvoji ove izmjene i dopune i želim vjerovati da će i drugo čitanje i usvajanje zakona biti obavljeno prije kalendarskog kraja ove godine kako bi u izbornu godinu ušli sa kompletnom zakonodavnom regulativom koja regulira lokalne izbore. I drugo, ovo je ako se ne varam šesta izmjena i dopuna ovog zakona. Na sto članaka zakona imamo 58. izmjena i dopuna. One možda sadržajno nisu toliko bitne, ali količinski jesu jer imamo problem u tome da smo nažalost prestali primjenjivati praksu da nakon treće izmjene i dopune saborski Odbor za zakonodavstvo napravi i objavi pročišćeni tekst zakona. I onda se građani ove zemlje služe autorskim pročišćenim tekstovima da bi se mogli snalaziti u zakonima što nije dobra praksa. Pogotovo zakoni kojima se uređuje dio ljudskih građanskih prava, izbornih prava i ovakvim čestim i velikim brojem izmjena i dopuna zakona umjesto novih zakona stvaramo određenu pravnu nesigurnost. I zbog toga bi bilo daleko kvalitetnije da je ministarstvo, odnosno Vlada predložila novi tekst zakona kako bi se lakše iščitavala cjelina. No, očito sada više poslovničke mogućnosti za to nema, gospodine predsjedniče Sabora apeliram i na vas da vidimo da li kroz Odbor za zakonodavstvo objavljivanje ovakvih pročišćenih tekstova kao praksu koja je svojedobno postojala možemo nastaviti jer se doista radi o značajnim zakonima. Ne samo kod ovog nego kod drugih koji su dosada bili mijenjani. Konkretni prijedlozi za koje vjerujem da će ministar pomno pratiti i do drugog čitanja vidjeti mogućnost da se ugrade u zakon. Prvi, opoziv čelnika lokalne i regionalne samouprave od strane građana mora ostati u zakonu. Ja se zalažem i mi u klubu Hrvatskih laburista se zalažemo da imamo uvedeni posebni institut opoziva, dakle da to ne zovemo referendumom nego da u ovom zakonu to uredimo kao posebni institut opoziva. To tim više što Zakona o referendumu novoga još i nemamo. Dosadašnja iskustva o samo ako se ne varam 4 referenduma u kojem nijedan nije uspio ne smije nam biti argument odustajanje od tog instituta jer su oni propadali zbog odredbe Zakona o referendumu da je on pravovaljan samo ako na njega izađe većina od ukupnog broja upisanih birača. Ni na lokalne izbore u najvećem broju općina, gradova pa i županija izlaznost na izbore nije veća od 50% a onda imamo Zakon o referendumu da bi opoziv uspio treba izlaznost veća od 50%. I to je razlog što takvih zahtjeva više nije bilo, a tamo i gdje je bio nije uspio zbog te klauzule u Zakonu o referendumu. Ako prihvatite prijedlog kao posebnog instituta opoziva onda izlaznost ne bi smjela biti zakonom propisana, a slažem se da bi pravovaljanost odluke mogla biti kao ponuđeno rješenje jedna trećina od ukupnog broja birača. Dakle 33, jedna trećina je bolje rečeno nego 33%. Na taj način bi postigli da imamo mogućnost propitivanja gdje izlaznost nije bitna, ali da odluka ne može biti donijeta jer kad jednu trećinu ukupnog broja birača izračunate na izlaznost onda je ta većina negdje oko 60% od onih koji izađu otprilike bi mogla biti. Drugo, članak 2. zakona koji govori o lokalnom referendumu, dakle ne o opozivu nego redovnom lokalnom referendumu. Dvije zamjerke i dva prijedloga. Broj potpisa građana koji traže lokalni referendum 20%. Zašto 20 kada na državnom nivou imamo 10%? Pa nije moguće da idemo sa većom … klauzulom u općinama, gradovima i županijama koje imaju 50 puta manje ovlasti nego Vlada ili Sabor. Mislim da bi i to trebalo pomno proučiti i tu klauzulu, odnosno postotak smanjiti. Ali ono što je posebice bitno redoslijed radnji koji je propisan u ovom zakonu opet nije dobar. Naime, građani najprije formuliraju referendumsko pitanje, onda idu prikupljati potpise, onda se obraćaju predstavničkom tijelu koje se tada prema ovom prijedlogu zakona od Središnjeg tijela državne uprave traži da pročita i ustanovi da li je referendumsko pitanje sukladno zakonu. Obrnuto, građani prilikom inicijative za raspisivanje referenduma sa referendumskim pitanjem obraćaju se nadležnom državnom tijelu, dobivaju suglasnost potvrdu da je referendumsko pitanje iz nadležnosti tijela lokalne ili regionalne samouprave, da je zakonito, i tada pristupaju prikupljanju potpisa. Kada prikupe dovoljni broj potpisa predstavničko tijelo raspisuje i provodi se referendum, točka. Sa ovom igrom da potvrda o zakonitosti referendumskog pitanja opet ćemo imati situaciju da praktički nijedan referendum neće biti održan jer će Središnje tijelo državne uprave uvijek naći nekakvu pogrešku u formulaciji, a građani su već proveli postupak iskazivanja interesa. Moramo im omogućiti kada idu u prikupljanje potpisa da su sigurni da su inicijatori referenduma dobro formulirali referendumsko pitanje i zahtjev kojega postavljaju. Onda takav lokalni referendum kojega zazivaju građani ima smisla. Treće, u članku 16. teško ćemo podržati rješenje da već nakon dvije godine isteka mandata čelnika može zamijeniti njegov zamjenik ma koliko se to opravdava izbjegavanjem izvanrednih ili posebnih izbora i smatramo da bi to pravo trebalo pripadati samo ako do toga dođe u kalendarskoj godini u kojoj se provode redovni izbori. Građani na izborima biraju čelnike, točno je da građani znaju tko su njihovi zamjenici prilikom izbora, ali je nepoznato koje će ovlasti tako izabrani čelnik prenijeti na svoje zamjenike jer on jedini ima izvorne ovlasti i može odlučiti nikakve ovlasti ni na jednog zamjenika prenijeti tako dugo dok je on na funkciji. Tako da imamo zamjenike koji su fikusi, koji nemaju nikakvih ovlasti, a imamo one pametne koji su podijelili dio odgovornosti dio posla i prenijeli dio svojih ovlasti na svoje zamjenike. Sljedeće oko ovlasti čelnika da imenuje u ime jedinica lokalne, regionalne samouprave predstavnike u upravnih tijela javnih ustanova, trgovačkih društva i drugih pravnih osoba. Molio bih da ovdje dobro razmislite i eventualno razdvojite pitanje takvih doista velikih ovlasti kada su u pitanju javne ustanove i trgovačka društva i ovo drugih pravnih osoba ne znam na što bi se još moglo odnositi ako imamo javne ustanove i trgovačka društva jer bi tada bilo jasnije te ovlasti primjerice na komunalno poduzeće ili tamo gdje je općina, grad ili županija samo jedan od suvlasnika. Dakle nije svejedno da li se radi o općinskom, gradskom ili županijskom poduzeću ili ustanovi ili tamo gdje se radi i o suvlasništvo pa je uz te lokalne ili regionalne samouprave još netko tamo zastupljen. Članak 28.raspisivanje za vijeće mjesnih odbora mora biti u nadležnosti predstavničkog tijela, a ne čelnika jer najveći protivnici mjesne samouprave i raspisivanje tih izbora jesu upravo čelnici, načelnici općina i gradonačelnici i oni su ti koji su najčešće kočili razvoj mjesne samouprave neraspisivanjem. Dajmo to u nadležnost predstavničkog tijela jer pitanje daljnjeg razvoja mjesne samouprave naročito tamo gdje postoji interes građana je od velike važnosti. Istina je da u većim gradovima takvog interesa je manje u manjim sredinama vijeća mjesnih odbora pokazala su se kao dobar model razvoja mjesne samouprave. Članak 47.raspuštanje jednog i drugog ako ne donesu proračun, dakle to je ona klauzula oba su pala. E sada da li je svejedno da li predstavničko tijelo nije usvojilo proračun zato što je odbilo prijedlog gradonačelnika, načelnika ili župana ili on uopće nije predložio proračun? Dakle imamo mogućnost da je prijedlog proračuna bio ali ga predstavničko tijelo ga odbije prihvatiti. Ali mi imamo situacije iz iskustva što su se stvarno događala da prijedlog proračuna pred predstavničko tijelo nije ni došao pa zbog toga nije mogao biti donijet, a jedini ovlašteni predlagatelj po Zakonu o proračunu je načelnih općine, gradonačelnik i župan, samo oni mogu predlagati. Vijeće ne može samo napraviti i predložiti proračun. Dva su momenta, dvije bitne razlike zašto do usvajanja proračuna nije došlo, mislim da bi i dva mehanizma odgovornosti u zakonu onda trebali imati. Članak 51.predviđa jednu novost koje do sada nije bilo. Naime, do sada su čelnici lokalne samouprave do 10 tisuća stanovnika ako se ne varam, mogli birati da li će biti profesionalci ili volonteri. Ovaj članak sada predviđa da i načelnik općine i njegovi zamjenici, gradonačelnik i njegovi zamjenici i župan i njegovi zamjenici odlučuju hoće li biti volonteri ili profesionalci. A dobro da li je župan nešto usputno, nešto što je hobi, dodani posao koji se može obavljati volonterski? Da li je gradonačelnik grada sa 200 tisuća stanovnika nešto što je pitanje slobodnog vremena? Nisam siguran ministre da je ovakvo rješenje dobro i da će nisam siguran da je dobro i da ćemo ovdje imati veoma čudne situacije, veoma čudne. I završavam sljedeće, doista je bio veliki broj onih koji su načelnike, gradonačelnike i župane proglašavali lokalnim šerifima, generalno. Nitko nije bio dobar, svi su to lokalni razbojnici. I to je doista stvar karaktera a ne izbornog modela. Kako god koga birali ako je on takav on će se tako ponašati. A da bi dobili ocjenu uspješnosti ili testirali neki izborni sustav model, kolega Baranović ja vas molim da omogućite ministru da čuje, ja se njemu obraćam. Dakle, da bi neki izborni model ocijenili da li je dobar ili loš i što u njemu treba popraviti radikalno moram imati barem tri izborna ciklusa. I zato se zalažem da olako ne odbacujemo neposredni izbor dok ne analiziramo i treći izborni ciklus. Zakon o referendumu, Zakon o financiranju političkih aktivnosti odnosno njegove izmjene i izborne promidžbe do kraja kalendarske godine kako bi u iduću godinu ušli sa poznatim modelima izbora. Hvala.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje prijavljene su dvije replike. Prva je replika poštovanog zastupnika Zoran Vinković. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi kolega Lesar je upravu da uz ova dva zakona treba ići i ovaj Zakon o referendumu ali ne na ovaj način obzirom da se postojeći Zakon o referendumu ne odnosi na smjenu neposrednog izabranog čelnika lokalne samouprave što je i sastavni dio onoga Zakona o referendumu, svakako i Zakon o financiranju izborne promidžbe. Međutim nedostaje vam tu jedan vrlo važan zakon to je Zakon o financiranju lokalne samouprave. jer od 1993.godine jedinice lokalne i regionalne samouprave dobivaju sve već i veće ovlasti koje nisu praćene decentralizacijom, financijskim sredstvima iz tih ovlasti preuzimaju prije svega velike obaveze. Druga stvar koju ste ovdje rekli je ovo profesionalno ili volontersko obavljanje tog posla. Smatram da svatko tko je neposredno izabran ja prije svega ne mislim na ove iznimke koje su prisutne u Hrvatskoj ali da prije svega taj profesionalizam u ovom slučaju se odnosi na primanje osobnog dohotka ili naknade u vidu plaće. Prava i dužnosti zastupnika između ostalog kažu da svaki zastupnik ima za svoj rad pravo na plaću, dakle i dobivat ju iz državnog proračuna. Pa ja ne vidim tu razliku profesionalca i volontera i ne vidim tko je toliko pametan od ovih čelnika lokalne samouprave da iz gradskog proračuna, općinskog ili županijskog ubuduće uzima naknadu za svoju plaću kako bi se zvao profesionalac umjesto da ako bude saborski zastupnik tu plaću uzima iz državnog proračuna. Na osnovu te godišnje plaće mogu se izgraditi i dvije, tri ceste. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Dva kratka osvrta. Zakon o referendumu odnosi se i na dosad barem provođenje, propitivanje volje građana o smjeni čelnika. To je drugi problem što i nakon ustavnih promjena u roku od 6 mjeseci nismo donijeli, a morali smo donijeti novi zakon o referendumu. To je propust i prošle Vlade i saziva Sabora i ove Vlade i ovog saziva Sabora. A što se tiče tako sposobnih pojedinaca koji istovremeno mogu obavljati sve funkcije, a biti samo na jednoj plaći i mog protivljenja voluntarizmu proizlazi iz mog stava, ali to će bit tema kad dođe drugi zakon na dnevni red, da smatram da jedna osoba istovremeno ne može bit gradonačelnik, načelnik općine ni župan i saborski zastupnik i da to moramo utvrdit kao nespojivost funkcija.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Dujomir Marasović. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, gospodine Lesar. Vi ste rekli 10% da bi trebali i da bi to bilo dosta jer da je u državi 10% dosta za referendum i sad želio bih vas upozorit ili zamolit da ne ostanete pri tome da shvatite da je 10% malo za ovakve poslove jer ih država nikad nije provela Hrvatska referendum za neka pitanja za koje su skupljeni potpisi preko 10%. Tvrdim da bi ako bi bilo dovoljno 10% birača da bi svaka jača politička stranka u svakom gradu mogla tražit smjenu gradonačelnika svaki mjesec. HDZ bi u Splitu mogao skupit 10% potpisa bez problema. Znači smatram da treba od ovih … sa jedno 25 prema 30% i ne treba to bit Zakon o referendumu, uopće ne treba biti umiješan u ovo nego treba Zakon o opozivu, znači 20, 25% ili četvrtinu od ukupnog broja birača i onda se vrše izbori i onaj tko dobije većinu ponovno je gradonačelnik i gotovo. Ali još jedna rečenica ako imam vremena, znate šta je problem svega ovoga što je nama ova garnitura lansirala, poskupljenje državnog aparata gospodo. U gradu Splitu je sad 25 vijećnika, a sad se predlaže 31, za što i zbog čega, da bi političke stranke imale više mjesta za uhljebljenje. Mi poskupljujemo državu i sa ovim zakonom ćemo poskupit državu toliko ne da nećemo smanjit broj jedinica lokalne uprave i samouprave nego ćemo povećat trošak u odnosu na sadašnje stanje i to se mi gospodo trebamo zamislit. Treba smanjit broj gradskih vijećnika i općinskih i treba smanjit broj saborskih zastupnika. Nas ovdje ne treba preko 100, neka bude 101, što će nas 150? To je smisao politike i to bi trebao biti smisao politike po mom mišljenju. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Vjerojatno zbog toga niste i razumjeli što sam govorio. Dakle opoziv čelnika kao posebni institut, to sam predlagao, a odredbe članka 2. ovog zakona odnose se na referendum ne o razrješenju nego i svakom drugom pitanju iz nadležnosti lokalne samouprave. To su dva različita instituta, dva različita modela. I govorio sam o 10% potpisa građana. Da li će njih prikupljati grupa građana, politička stranka, sasvim svejedno. A tko je kriv recite mi što u Hrvatskoj nije bilo nijednog referenduma dosad? Tko je to kriv? Vi. Vi ste bili na vlasti kad ste negirali 700 i nešto tisuća potpisa građana. I još nešto, nemojte više govorit lokalna uprava i samouprava, ne postoji to, postoji državna upravi i lokalna i regionalna i mjesna samouprava. Ne postoji drveno željezo, ne postoji lokalna uprava i samouprava od 2001. nadalje.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja ministar uprave, poštovani Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pokušat ću vrlo kratko. Dakle što se tiče opoziva i Zakona o referendumu, ipak ne bih miješao ta dva instituta i ta dva zakona. Dobro je da u ovome zakonu propišemo ove konstitutivne elemente opoziva, dakle koliko mora biti glasova, a u Zakonu o referendumu možemo tehničku provedbu istog. Jer ukoliko bi nakon izbora išli zakonom o referendumu mijenjati konstitutivne elemente opoziva onda bi upali u onaj dio promjene izbornog sustava tijekom utakmice otprilike. Dakle dobro je da mi u zakonu o ovome propišemo većinu, a kako će se provest većina može se provest po sadašnjem zakonu o referendumu, birački odbori, raspisivanje itd., a rezultat ćemo propisat u ovome. Sada u zakonu o lokalnoj piše da se primjenjuju odredbe Zakona o referendumu. To neće trebat pisat sada, ukoliko idemo na novi institut opoziva u ova dva članka ćemo stavit kolika je potrebna većina, a da će se tehnički provedba i onda nam Zakon o referendumu nije ključan u ovom dijelu jer ga ne možemo pripremit do kraja godine, ja vam to otvoreno kažem pa onda bolje da. Što se tiče Zakona o financiranju političkih stranka sami ste rekli, čekamo još neka mišljenja i onda ćemo ga predložiti možda i u hitni postupak, pokušat ćemo izbjeć ali možda i u hitni postupak tako da to odgovorim. Što se tiče broja potpisa, na državnoj razini to je 10% ali prikupljanje, dobro to je sad, bit će točka dnevnog reda i o tome. Što se tiče na lokalnoj razini je nešto lakše prikupljat potpise nego na nacionalnoj razini, jer na nacionalnoj razini morate imati široku mrežu onih koji prikupljaju potpise, tehnički je teže organizirati. Zato mislim da je opravdano da broj na nacionalnoj razini bude manji nego na lokalnoj. Mi smo i kada smo u Izbornom zakonu stavljali broj potpisa za liste nismo uzeli linearni princip, dakle nego smo malo onako logaritamski otprilike možda bi to bilo rješenje ali mislim da bi to malo zakompliciralo. Mislim da je 20% u manjim općinama relativno lako prikupiti, da je u većim gradovima nešto teže prikupiti. Ali je u većim gradovima nešto više košta referendum pa je ta cost benefit analiza otprilike pokazala da ostavimo 20%. To je bilo do sad i ne vidim da treba to dalje mijenjati, a uvođenje mogućnosti savjetodavnog referenduma na lokalnoj razini smo propisali dakle mogućnost Vijeća da sazove referendum koji nije obavezan. Sada referendum ako se sazove na lokalnoj razini je obavezan i mora biti 50%. Sada ćemo to ipak malo olakšati. Prema tome, mislim da je to također jedan korak naprijed. Što se tiče ovo dvije godine mandata, evo o tome se stalno vodila rasprava još od prve sjednice novog saziva Sabora. Držimo da je to u ovome, dakle da je to primjerena odredba. Mislim da tri godine, dvije godine, jedna godina je arbitrarna stvar, a dvije godine su nekako polovica pa recimo da je to primjereno. Što se tiče trgovačkih društava i javnih ustanova ove druge pravne osobe su primjerice zaklade i nešto slično, tako da nek' stoji druge pravne osobe pa da se, najbolje da je propisano. Od viška kad je propisano glava ne boli. Naš je bio problem što nije propisano do sad, pa je onda sud tumačio u jednome vremenu, a onda se to primjenjivalo na sve ostale jedinice lokalne samouprave. Slažem se, moram priznati da se slažem sa onim što vam je u replici rekao zastupnik Vinković. Dakle, o tome jel' netko profesionalac ili volonter, dakle prima plaću ili ne prima plaću. Ako netko ne želi primati plaću iz lokalnog proračuna time će uštediti lokalnom proračunu, a njegove odgovornosti nisu time manje. On i dalje odgovara za sve ono što odgovara gradonačelnik, župan i drugi. Prema tome, to ne bih se ja time, ne bih to posebno problematizirao. I posljednja i vjerojatno najvažnije što ste spomenuli, dakle proračun. Dakle, onakva kakva budu pravila tako će se čimbenici ponašati. Sad gradonačelnici nisu predlagali proračun ne zato što ga nisu znali izraditi, nego zato što su Vijeće htjeli poslat na izbore. I sada znaju da su u opasnosti ako predlažu proračun iako ga se ne izglasa, ali da su i oni u opasnosti. Dakle, neće ne predlagati proračun više, nego će iskoristiti sve mogućnosti da se proračun donese. I obratno. Bit će jača uloga vijeća u izglasavanju proračuna, jer zna da i gradonačelnik ovisi o tome da se, gradonačelnikova dakle obnašanje dužnosti ovisi o tome da se donese proračun. I nedonošenje proračuna je na neki način obostrani neuspjeh. I držim dakle da jedino moramo predvidjeti šta ako se ne donese proračun. Ima četiri mogućnosti. Nema više od četiri mogućnosti. Prvo je da padaju oboje i vijeće i gradonačelnik, to je nekakva ravnoteža. Drugo je da pada samo gradonačelnik, jer proračun je pravo vijeća, pravo Sabora, pravo skupštine. Gradonačelnik ga predlaže, ali ne mora ga vijeće usvojiti. Onaj koji donosi odluku on bi trebao bit zadnji i pravo na lokalnu samoupravu se ostvaruje preko vijeća. Dakle, u dvojbi da li načelnik ili vijeće treba više ići u korist vijeća u tom dijelu. Sada nije tako, sada imamo da pada samo vijeće a da načelnik ostaje što nije u redu po meni. Zato predlažemo izmjenu. I četvrto je da se ne dogodi ništa, da ne padnu ni jedan, ni drugi. A kako će funkcionirati dalje ako nisu uspjeli se do kraja godine dogovoriti? Prema tome, mislim da od ove četiri mogućnosti, ova koju smo predložili je najlogičnija, a neka se onda dogovore čimbenici tko će, kako će raditi za dobrobit građana ili je bolje da se što prije, dakle raziđu i da građani izaberu druge ili iste ili jedne ili druge koji će raditi za njihovu dobrobit. Zato smo predložili ovakav prijedlog. Zahvaljujem.
Hvala i vama ministre. Na vaše izlaganje prijavljene su tri replike. Idemo po redu. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković prva replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ja sam primijetio, gospodin ministar je rekao da ne treba miješati, ispričavam se ako nisam, neću točno pravno to postaviti dva zakona – Zakon o referendumu i opozivu. To sam primijetio. Ali meni je jedna stvar interesantna koju želim ovdje na neki način problematizirati, a to je u članku 35. koji želim da se malo pojasni i da bude malo jasnije. Naime, članak govori o isključivoj nadležnosti predstavničkog tijela, govorim o miješanju hajmo reći na neki način zakona. Dakle, govori o nadležnosti predstavničkog tijela na imenovanje članova Upravnih vijeća, ustanova i drugih pravnih osoba, a na prijedlog načelnika, gradonačelnika i župana, a posebni zakoni, konkretno Zakon o prostornom uređenju i gradnji propisuje kako je jedan od osnivača Zavoda za prostorno uređenje i županija. A u tom slučaju osnivačka prava ostvaruje župan. Među osnivačka prava nesporno pripada i pravo imenovanja članova Upravnog vijeća Zavoda. Nadalje, Zakonom o zdravstvenoj zaštiti propisano je kako članove Upravnog vijeća zdravstvenih ustanova imenuje osnivač na prijedlog pročelnika nadležnog za zdravstvo. Dakle, želim reći da treba predvidjeti i mogućnost da posebni zakoni drugačije, posebni zakon drugačije regulira pojedinu situaciju pa prepušta izvršno tijelo mogućnost imenovanja određenih osoba odnosno određuje drugog ovlaštenog predlagatelja primjerice pročelnika pojedinog upravnog tijela, pa to molim gospodine ministre da imate u vidu i da pojasnite te okolnosti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ministar će kaže kao i u prvom slučaju na sve replike odgovoriti jednom replikom, a sada poštovani zastupnik Branko Bačić i druga replika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa gospodine ministre, ja ću se na dva vaša, na dvije vaše izjave referirati. Prva je koja se odnosi na mogućnost da gradonačelnici, načelnici i župani budu u isto vrijeme i saborski zastupnici. Ja mislim da svi oni koji su obavljali i jednu i drugu dužnost takvu mogućnost ne mogu prihvatiti. Naime, nemoguće je kvalitetno obavljati dužnost župana i u isto vrijeme biti saborski zastupnik. Tim više što sada i u Saboru evo uvodimo evidenciju na koju će se prilično razvidno ukazivati na rad pojedinih zastupnika. Ako rad traje četiri dana tjedno u Hrvatskome saboru i peti dan još se održavaju sjednice odbora nije mi jasno kako se u isto vrijeme može voditi županija, veliki grad, grad ili općina. Prema tome, za mene takav institut ne može biti u ovom zakonu. A ako je razlog uvođenja tog instituta samo taj da bi on taj dužnosnik koštao manje jedinicu lokalne samouprave pa bi eventualno obnašao dužnosti zastupnika i primao plaću u Saboru mislim da je kudikamo veća šteta pričinjena gradu, odnosno općini ili županiji time što župan, gradonačelnik i načelnik izbivaju sa posla i sjede u Saboru i za to primaju plaću nego što, kudikamo je veća šteta to što onda ne rade svoj posao u gradu, odnosno općini ili županiji. I drugi dio odnosi se na razrješenje vijeća, odnosno Skupštine županijske gradonačelnika, odnosno župana ako se ne donese proračun. Mislim da tu treba biti vrlo oprezan. Naime, župan, gradonačelnik, odnosno načelnik je odgovoran za provođenje zakonitosti u svojoj jedinici lokalne uprave, odnosno područne uprave i ako on predlaže zakon, odnosno proračun koji je u skladu sa smjernicama koje mu dostavi Ministarstvo financija, ako on predlaže proračun koji je apsolutno u skladu sa zakonom, a Gradsko vijeće, Općinsko vijeće ili Županijska skupština taj mu akt ne usvaja onda nema apsolutno nikakve opravdanosti da se razriješi dužnosti i gradonačelnik, odnosno župan. Prema tome, tu treba biti oprezan i propisati koji su to uvjeti ako se proračun donese da se onda razriješe i čelnici jedinica lokalne samouprave.
Hvala. Treća replika i poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Gospodine ministre kad sam govorio o dva moguća razloga neusvajanja, ne donošenja proračuna a čitajući ovaj članak 47. rekao sam oba su pala. I podržavam koncept podjednake odgovornosti i čelnika i predstavničkog tijela ako se igraju s proračunom. I točno to je u jednom mandatu 4 propitivanja odnosa snaga, mogućnosti kohabitacije i vjerojatno neće biti velikog broja primjera gdje će se ulaziti u sukobe koji mogu dovesti do raspuštanja i predstavničkog tijela i čelnika. Ali ono što sam postavio pitanje, dakle ako čelnik nije predložio predstavničko tijelo ga nije moglo donijeti. I oba su pala. Što tada sa financiranjem lokalne i regionalne samouprave? Nismo riješili problem financiranja. Na to sam želio ukazati u kratkom osvrtu jer vrijeme je ograničeno pa onda ne mogu elaborirati. Dakle, upozoravam da to opet nismo riješili.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Što se tiče gospodina Milinkovića ja imam dojam da nema zadnju verziju zakona koja je na klupama. Dakle, upravo piše u članku 35. ako posebnim zakonom nije drugačije određeno. Dakle, to što ste pročitali je bilo na javnoj raspravi u 7. mjesecu i popravljeno je, zato i služi javna rasprava. Hvala. Što se tiče nespojivosti funkcija ovim zakonom nismo, ovim zakonskim paketom nismo regulirali nespojivost funkcija gradonačelnika i župana sa funkcijom saborskih zastupnika. Nespojivost dužnosti župana sa dužnosti saborskog zastupnika regulirana je člankom čini mi se 9. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. I to se ne mijenja. Dakle, župani neće po ovom zakonu moći u Sabor. Da li ćemo to proširiti za gradonačelnike? Možda, jednom. U ovome, dakle do kraja ovoga mandata vjerojatno ne. Možda od sljedećeg saborskog mandata ako se tako dogovorimo. To je malo krupnija stvar da bi samo to tako definirali iako postoje naravno ideje da se to napravi. … [[Upadica se ne razumije.]]
Dozvolite da ministar replicira, odgovara na repliku, a nemojte mu skakati u riječ.
Da, ali dakle člankom, govorite o Izbornom zakonu? Člankom … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro možemo, ima prilike možda razjasniti. Što se tiče volontiranja i ne volontiranja dakle imamo jedan slučaj općine koja ima preko 10 tisuća stanovnika i načelnika koji želi biti volonter. I po zakonu ne može. I onda je prijavio se na radno vrijeme na 1 sat i 7 sati radi kao zubar. I on je teoretski profesionalac. Dakle, imamo različitih kreativnih tumačenja i snalaženja. Bolje je propisati da on obnaša dužnost kako želi, što se tiče njegovog radnog statusa, a što se tiče odgovornosti odgovara neovisno o tome jel' profesionalac ili volonter. Neka sam izabere kako će raditi. Ako izabere kao profesionalac, u radnom smislu, neće se ništa promijeniti, a ako izabere kao volonter uštedio je nekakve novce, a neka ga opozicija kritizira da je loš načelnik zato što nema vremena raditi jedno i drugo. To je vrlo legitimno. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa može, ali vjerojatno neće. Prema tome, evo što se tiče odgovora na
Hvala lijepa ministre. Dobit ćete priliku, a dozvolite da iz klupa ne dociramo što će tko govoriti, bilo bi pošteno da pustimo da svatko svoje stajalište iznese kako je i predviđeno u Hrvatskom parlamentu. Sada pozivam poštovanog zastupnika Milu Horvata da u ime kluba SDSS-a iznese stajalište. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja sam slušao ministra kako je odgovarao na prethodna pitanja, mislim da je prilično argumentirano odgovorio na neke stavove prethodnika, međutim mi u klubu SDSS-a i dalje mislimo da je ovom zakonu odnosno ovom paktu zakona iza toga ide sljedeći zakon koji je vezan s ovim je trebalo prethoditi donošenje nekih drugih zakona pa rečeno je ovdje Zakona o referendumu, trebalo je urediti trajno boravište, dakle kao prethodna dakle prejudicirana pitanja za donošenje ovih zakonskih rešenja. Da smo riješili drugačije referendum imamo dojam da bi i karakter ovih zakonskih prijedloga sada bio nešto drugačiji, nekih zakonskih modela bio nešto drugačiji, a upozorit ću, a to ću kasnije reći dakle trajno boravište je osnov za ostvarivanje određenih prava pripadnika nacionalnih manjina za izbore za izvršne funkcije u lokalnoj samoupravi. Dakle uređivanje tog boravišta. Dakle, kako to nismo uradili ja razumijem da je vremenski tijesno približavaju se izbori i razumijem potpuno motiv ministarstva zašto ide sa ovim zakonskim prijedlozima. Mogu shvatiti da ćemo kroz ova dva čitanja iskristalizirati određene stavove i nadam se da ćemo u drugom čitanju imati i nekakvo optimalno rješenje za dva vrlo bitna sistemska zakona od kojih nam zavise lokalni izbori. Mi nećemo govoriti o kategoriji lokalnih šerifa kada govorimo o tome da se izvršna vlast dakle i načelnici i gradonačelnici i župani gotovo nisu mogli teoretski da ali praktično gotovo nisu mogli do sada smijeniti. Ja ne znam da li ima koji evidentiran slučaj da se po prethodnom zakonskom rješenju smijenio čelnik izvršne vlasti do sada, ja ga ne znam, možda netko zna. Prema tome, mi ne govorimo o tome, govorim o tome da je prethodni model imao određenih nedostataka i da ga treba doraditi. Mi cijenimo pokušaj ministarstva da jednim miksom između onog prvog modela i ovog sada modela koji je aktualan pokuša naći neko treće optimalno rješenje. Mislimo da se kroz cijelu tu stvar provlači jedan lait motiv što bi se u pravu rekli da šta je vacatio legis ovog svega zakona a to je kako smijeniti i ograničiti djelovanje i smijeniti čelnike izvršne vlasti. dakle to je nešto što se provlači kao osnovna teza kroz ovaj zakonski tekst. Mi ćemo upravo o tome nešto reći, referirajući se na 4 ili 5 bitnih stvari. Vjerojatno ću se ponavljati u nekim stvarima ali očito da smo svi mi u klubovima analizirajući ovaj vaš prijedlog došli do nekakvih zaključaka da postoje određene nedorečene da ne kažem grubo neuralgične tačke u tim rješenjima pa ćemo svi na neki način otprilike reći svoje mišljenje o tome. Članak 15.je rečeno da se njime brišu dosadašnja dva članka to je članak 45.i članak 40.c, dakle ne samo što se brišu nego se njime ukida jedna elementarna stvar, a to je mogućnost da birači koji su neposredno birali izvršnu vlast mogućnost da ga oni i opozovu. Dakle ukida, nema više mehanizma referenduma, dobro da smo taj referendum kao kategoriju uredili drugačije vjerojatno bi onda ova mogućnost i ostala u zakonu. Taj referendum kao mogućnost da se iskaže nepovjerenje onim čelnicima izvršne vlasti koji su izgubili javno povjerenje svojih birača bi trebao na neki način ostati ali naravno modisticiran. To je sada ovog trenutka kasno uraditi ali treba razmišljati. Dakle ne možemo oduzeti pravo biračima koji su neposredno nekoga birali da neposredno iskažu svoje nezadovoljstvo sa njim. Ako smo rekli da za pristupanje EU referendumom nije potreban kvorum od 50% zašto bi to bilo potrebno u nekoj maloj općini iskazivati kvorum od 50% iskazivati nepoverenje načelniku neke male općine. Dakle moja je sugestija da se nađe model koji bi možda bio ovog trenutka nekakva adekvatna zamjena za iskazivanje neposredne volje birača u ovoj stvari. Članak 21.na kog su se i kolege pozivali govori o prevelikom davanju ovlasti nositeljima izvršne vlasti, pri tome se misli na samostalno imenovanje članova upravnih tijela nadzornih odbor u javnim ustanovama i tvrtkama u vlasništvu lokalne i područne (regionalna) samouprave, to je jasno da je to prevelika ovlast. Naročito je ona sklona zloupotrebi ako se radi o medijima dakle lokalnim medijima koji su u vlasništvu lokalne samouprave. Mislimo da bi ovdje trebalo uspostaviti određeni kontrolni mehanizam tako da članove nadzornog odbora imenuje predstavničko tijelo, a da upravljačke funkcije tog predstavničkog tijela to predstavničko tijelo daje suglasnost u tim tvrtkama i … dakle da se stvori i u ovom segmentu ne samo u segmentu donošenja proračuna zajednička odgovornost svih činilaca lokalne samouprave u upravljanju tvrtkama koji su u vlasništvu lokalnih samouprava. Mislimo da bi se tako na neki način izbjegao onaj famozni klijentelizam o kome se sada javno govori. Članak 47.je osnova cijelog ovog zakonskog prijedloga po našem mišljenju dakle istovremeno raspuštanje predstavničkog tijela i razrješenje nositelja izvršne vlasti. ovdje je kao glavni alat toga svega je predloženo nedonošenja proračuna lokalne samouprave. to jeste jedan od mogućih načina ali mi ovdje imamo nekoliko dilema na koje bi bilo dobro da nam se odgovori kako to predlagatelj vidi. Dakle zašto bi trebao biti razriješen dužnosti čelnik koji u skladu sa zakonom predloži proračuna, a predstavničko tijelo ga ne želi prihvatiti? To je jedna životno moguća varijanta. Drugo pitanje, zašto bi predstavničko tijelo trebalo biti raspušteno ako čelnik nije podnio po svojim zakonskim ovlaštenjima prijedlog proračuna. On nije mogao ni biti donesen, dakle to je isto jedna od mogućih varijanti u praksi. I treća nekakva dilema za koju mislim da je realna, a to je zar mislimo da će na lokalnoj razini predstavničko tijelo pristati raspustiti samog sebe da bi kaznilo čelnika. Mislimo da taj nivo političke kulture mi u lokalnoj, naročito lokalnoj samoupravi još nismo dostigli. Prema tome, ovaj model dakle ne isključujemo, mislimo da je bilo potrebno naći mehanizam kako da se ograniči vlast i omogući smjena nositelja izvršnih funkcija. Ne isključujemo ni mogućnost da taj alat bude upravo neprihvaćanje proračuna ali mislim da treba na ova pitanja odgovoriti i da ga na neki način treba doraditi. Za nas kao predstavnike nacionalnih manjina mislim da je članak 18. veoma bitan. On govori o izboru pripadnika nacionalnih manjina u organe izvršne vlasti pa je onda ovdje dato rješenje koje je dobro i po načinu izbora i po vremenu izbora. Dakle za ovaj puta biramo predstavnike zamjenike iz kvote nacionalnih manjina, zamjenika čelnika izvršne vlasti isti dan u istom trenutku kad se biraju i načelnici i gradonačelnici odnosno župani što mislimo da je dobro, prvo iz ekonomskih razloga što će dovesti do znatne uštede u troškovima izbora i mislim da će se time istovremenim izborom dati veća vjerodostojnost samih izbornih rezultata u kategoriji pripadnika nacionalnih manjina. Loše nam je iskustvo u tome, dakle iz prethodnih perioda, što je sve to uvjetovano sa odredbama u statutima lokalnih samouprava. Mi i danas imamo situacije da određene lokalne samouprave nisu usuglasile svoje statute sa odredbama Ustavnog zakona, a da pritom nitko za to kršenje svoje obveze nije snosio nikakve konsekvence. I to je stvar koju treba urediti, dakle trebamo propisati načine odgovornosti za one čelnike lokalne samouprave koje ne usuglase svoje statute sukladno ovom zakonu i ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina i omoguće na taj način izbor zamjenika iz kvote nacionalnih manjina. I to smatramo određenim prejudicijalnim pitanjem, dakle ne možemo ići u izbore za zamjenike iz grupe nacionalnih manjina ukoliko to prethodno općine u statutima nisu uredile. Članak 16. govori o vrlo interesantnom položaju zamjenika nositelja izvršnih funkcija iz grupe pripadnika nacionalnih manjina gdje se kaže da se bira zamjenik načelnika, zamjenik gradonačelnika, zamjenik župana iz kvote pripadnika nacionalnih manjina ali on ne može obnašati dužnost čak ni poslije dvije godine, dakle rok uopće nije upitan. Dakle on definitivno ne može obnašati dužnost tih svojih čelnika. Naravno da to doživljavamo kao ograničavanje određenih ustavnih prava, ali isto tako mislimo da se ta odredba, to rješenje nalazi, da je kontradiktorno sa zakonom o kom ćemo kasnije raspravljati, Zakonom o izborima, člankom 111. stavak 4. mislim da se radi koji kaže da predlagatelj za zamjenike župana, načelnika i gradonačelnika mogu biti sve stranke registrirane u Hrvatskoj. Dakle ukoliko su predlagatelji stranke registrirane u Hrvatskoj ne vidim da i predloženi imenovani, odnosno izabrani u takvom jednom postupku ne mogu biti ravnopravni u obnašanju tih svih dužnosti. Članak 24. garantira nekakvu vrstu razmjerne ravnopravnosti nacionalnih manjina u upošljavanju novih službenika u tijelima lokalne i regionalne samouprave. Naravno da je to dobra stvar, naravno da mi to pozdravljamo ali imamo određenu rezervu u načinu kako će se to provoditi jer dosadašnje iskustvo ne potvrđuje da smo se ponašali na takav način, odnosno da smo poštovali ovakve deklarativne odredbe. U svakom slučaju, na kraju je i za razmišljati o raspravama prethodnih kolega koji tvrde da istovremeno da li je kvalitetno u redu da istovremeno u saborskim klupama, dakle da saborski zastupnici budu i određeni čelnici izvršne vlasti. Postavlja se osim formalnog jedno praktično pitanje da li fizički možemo ispunjavati radnu nedjelju na dva mjesta. Prema tome mi pošto je ovo prvo čitanje namjera je bila da podržimo inicijativu predlagatelja da se nešto doradi, da se uradi, da se nađu dobri mehanizmi kako bi se prethodne nedorečenosti ili manjkavosti tog zakona ispravile i mislimo da ćemo u drugom čitanju dobiti bolji tekst od ovoga. Hvala vam.
Hvala i vama. Obavještavam da je u 11,27 sati isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. A sada pozivam poštovanog kolegu Silvana Hrelju da iznese stanovišta kluba HSU-a.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi oko kojeg sigurno ima i u široj javnosti, a i među nama koji se bavimo politikom puno interesa. Ono što na početku treba reći, da imam osjećaj da ne postoji nikakav vremenski tjesnac, ne postoji nikakva napetost i mislim da je ovo pravo vrijeme da se raspravlja o ovim izmjenama i dopunama zakona. A mislim da je vrijedno i pohvaliti način komunikacije sa zainteresiranom javnošću i sa skupinama stručnjaka i specijaliziranih organizacija civilnog društva, dakle za pohvaliti je komunikaciju u izradi ovog prijedloga zakona. Naravno da dijelim i mišljenje kolege Lesara da bi trebalo, dakle pročistiti taj tekst zakona u finalu i složiti radi lakšeg snalaženja, radi lakšeg korištenja. Ali to je eventualna primjedba tehničke prirode kojoj se može doskočiti. Sudjelovao sam na više rasprava o ovom zakonu i jedno je sigurno nedvojbeno. Dobra je namjera prisutna da se uklone svi oni nedostaci koji su do sada uočeni u primjedbi i sigurno se prijedlozima rješava velik broj nedostataka. No kao i uvijek nema rješenja koji bi nas svih zadovoljilo i naravno da i ovaj prijedlog zakona otvara određene dileme, određene dvojbe, određena rješenja o kojima vrijedi diskutirati i neka rješenja doista vrijedi opisati sa svih mogućih aspekata da bi se vidjele stvarni njihovi dosezi. U svakom slučaju mi u Hrvatskoj stranci umirovljenika imamo neke konkretne primjedbe, neke konkretne pohvale o ovom zakonu, neke nejasnoće. I ja ću ih pokušati u ovom vremenu koje imam za raspravu na neki način i prezentirati. Prvo, ne bih se složio sa jutrošnjom konstatacijom da je pitanje referenduma revolucija u lokalnoj samoupravi. Nije, mislim to je pravo građana koje treba definirati i radi se o referendumu o životu samih građana i mislim da je to sigurno jedan korak naprijed, a sa usvajanjem ovog zakona siguran sam da ćemo prije izbora imati Zakon o referendumu. Jer naravno da svaki ozbiljan zakonodavac neće propustiti priliku da se ili ako želimo učiniti što ima Švicarska da se o svemu može raspisati referendum. A ja mislim da nismo do tuda, do tud došli. Postoje pitanja koja su uređena drugim zakonima kojima ne bi, jednostavno ne bi bilo uputno referendumski se izjašnjavati. Prema tome, siguran sam kad usvojim ove zakone do samih izbora imat ćemo i Zakon o referendumu. Dakle, pozdravljamo ovo neposredno sudjelovanje u odlučivanju samih građana i mislim da je 20% birača u jedinici lokalne samouprave razumna mjera za provođenje referenduma. Dakle, ima, prelazim po člancima. U članku 3., dakle naravno još jedna poboljšica u komunikaciji sa građanima. Daje se jedna pozicija više mjesnoj samoupravi, pardon mjesnim zborovima građana. Dakle, predlaže se da općinsko gradsko vijeće može tražiti mišljenje od mjesnih zborova građana o prijedlogu općeg akta i drugog pitanja iz samoupravnog djelokruga općine, grada kao i o drugim pitanjima određenim zakonom ili statutom. Ali me ražalostio stavak 2. Mišljenje dobiveno od mjesnih zborova građana ne obvezuje općinsko, odnosno gradsko vijeće. Onda bolje da ništa ne piše, a ne da kaže da navodimo da to mišljenje ne obvezuje. Šta kod vraga onda pitamo građane ako nas to ništa ne obvezuje. Bolje da uopće ne postoji stavak zakona. Bez obzira na primjedbe o članku 4. da će eventualno poskupiti negdje povećanje broja članova predstavničkog tijela, da će povećati troškove. Mislim da to ne stoji, da ta ocjena ne stoji da mi ovdje ovim prijedlogom gdje se standardizira broj vijećnika u odnosu na veličinu jedinice lokalne samouprave, da je puno veći dobitak nego što je trošak. Jer trošak može biti samo veći za vijećničku naknadu. Stranke zbog tog neće dobiti ništa više jer će se kolač dijeliti na veći broj dijelova. Prema tome, troškovi su minimalni ali je spriječena jedna mogućnost namještanja izbornih rezultata kroz povećanje izbornog praga gdje u podjednakim jedinicama lokalne samouprave po broju stanovnika jednom imate 9, a na drugoj strani imate vijećnika. Tada su sigurno, tada je sigurno i izborni prag drugačiji. Dakle, može se s tim kalkulirat i u planiranju izbora. Ovo, ovakav prijedlog u članku 4. sprječava takve mogućnosti, odnosno postavlja sve jedinice lokalne samouprave koje su podjednake po broju stanovnika u jednake uvjete. Postoji velika dvojba u članku 12. oko ovog zamjenika koji može obnašati funkciju načelnika, gradonačelnika, odnosno župana nakon dvije godine mandata. Mi moramo gledati kakvi smo to mi ljudi koje imamo i analizirati malo lošu praksu. Ovdje imamo sigurno prostor za eventualne dogovore. Hajde da se dogovorimo dvije jače stranke ne mogu naći dogovor, ne žele same izaći na izbore, idemo u koaliciju, pa ćemo se dogovoriti dvije godine će biti moj načelnik, a dvije godine će biti tvoj načelnik. Dakle, doista bih bio puno sretniji kad bi ovdje pisalo nakon 3 godine i sigurno bi ovdje bilo puno manje prostora za eventualne političke kalkulacije i dogovore, jer ipak mislim da moramo, da uvijek moramo više cijeniti ono što je izabrano nego što je zamjena bez obzira što zamjenik u svakom trenutku može po nalogu načelnika ili gradonačelnika obavljati sve funkcije ili u slučaju njegove odsutnosti. Ali on je ipak zamjenik. Dalje gdje imamo dilemu je članak 21., dakle gdje načelnik, gradonačelnik, odnosno župan ima velike ovlasti u stjecanju i otuđivanju, uvijek mi ova riječ otuđivanje ali znam da je pravno ispravna ali mi malo čudno zvuči, nekretnina i pokretnina jedinice lokalne samouprave ima previše velike ovlasti kao i velike ovlasti u imenovanju, odnosno razrješavanju predstavnika jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave u tijelima javnih ustanova, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba. Dakle, o čemu se radi? Obično je jedinica lokalne samouprave ili osnivač ili suosnivač. Dakle, ima svog predstavnika u svakoj skupštini takvog trgovačkog društva. Dakle, znači jedanput ima jednu veliku upravljačku ulogu, zatim ima i pretpostavljam većinu ili neki suživot u vijeću, dakle u predstavničkom tijelu tako da nije nužno ovo propisivati da to pripada kao ovlast izvršnoj vlasti. Mislim da bi to bilo puno bolje da je to ovlast predstavničkog tijela. Ovdje me zbunjuje u stavku 2. jedna rečenica vidjet ćete 0,5% iznosa prihoda bez primitaka. Ne znam što znači na što se odnose ovi primici. Dakle, radi jasnoće molim da obratite pažnju da pojasnite te primitke dal' su to svi primici ili samo neki primici? To vam je u stavku 2. tog istog članka 21. Isto tako u članku 22. imamo pročelnike na vrijeme od 4 godine, naravno i mogu biti ponovno imenovani. To je načelo vlast koja dođe dovodi svoje ljude. Međutim, znate da li su kadrovski bazeni političkih stranaka tako jaki da u svakom trenutku mogu dovesti svoje ljude i što je s onim ljudima koji su nestranački i koji časno obavljaju svoje poslove jer su to pretežno stručni poslovi. Na kraju krajeva ne bih se složio s tvrdnjom da će netko sa strane dovesti bolje ljude jer ovi ljudi koji danas to rade imaju određene obaveze koje su preuzeli polaganjem državnog ispita. A državni ispit su polagali u ovom ministarstvu ne bilo gdje. Prema tome, mislim da treba voditi računa i o dignitetu tih poslova i o stručnosti tih ljudi. Ovo je dosta radikalan potez. U svakom slučaju raduje me da će Vlada u članku 25. putem posebne ustanove provoditi trajno osposobljavanje lokalnih dužnosnika i službenika u suradnji s nacionalnim udrugama jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. To ima doista smisla jer imamo i promjene zakonodavstva i promjene odnosa i treba trajno osigurati osposobljavanje. I raduje me što su tu uključeni i lokalni dužnosnici, a ne samo službenici. Ono što ostaje dilema za kraj je dilema vezana ili dvojba vezana za istovremeno raspuštanje predstavničkog tijela i razrješenje općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana i njihovog zamjenika. Dakle, mi ovdje imamo situaciju da zbog neprihvaćanja proračuna ne ulazeći u razloge može biti raspušteno i predstavničko tijelo. Istovremeno predstavničko tijelo i neposredno izabran i načelnik, gradonačelnik, odnosno župan i njegovi zamjenici. Dakle, nije svejedno i ne može biti svejedno da neposredno izabrani čelnik da imamo takvu situaciju kad neposredno izabrani čelnik krši zakonske odredbe, radi protivno odlukama predstavničkog tijela ta situacija ne može biti ista kao situacija kad on sve radi po zakonu, radi po odlukama tog istog predstavničkog tijela ali zbog političkih odnosa, zbog inata koji je stvoren unutra neće mu se prihvatiti proračun i ide se na rušenje. Dakle, ne možemo uniformirati tu situaciju. Različite su situacije od jedinice lokalne samouprave do jedinice lokalne samouprave i teško da možemo mjeriti jedinstveni pristup. Drugo, različit je i način izbora. Predstavničko tijelo idu ljudi na listama, biraju se u prvom krugu jel' gradonačelnik i njegovi zamjenici ili načelnik ili župan podvrgnut je izbornom ruletu, ide dva puta na izbore i neposredno ga biraju svi građani. Prema tome, moj i prijedlog HSU-a i moje osobno stajalište je da je odmjeriti broj potpisa za opoziv od strane građana na razini 25% jedna dobra mjera i koju bi trebalo zadržati u ovom zakonu i mi bi se priklonili takvim rješenjima da se propiše točan broj potpisa birača za opoziv gradonačelnika ako nisu zadovoljni njegovim radom. Više bi bili za takvo rješenje nego ovo rješenje gdje bez obzira na razloge ako se ne donese proračun pada i predstavničko tijelo i izvršna vlast. Evo, u svakom slučaju HSU će ovaj prijedlog zakona podržati i jako smo zainteresirani za daljnje rješenje i sudjelovat ćemo u svim raspravama. I nadam se da ćemo svi zajedno iznjedriti jedan kvalitetan zakon koji se neće malo duže vrijeme mijenjati. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Sada ćemo najprije čuti replike na ovo izlaganje. Prvi se za repliku javio poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrelja ja bih replicirao na vašu izjavu kako je ovo doista pravo vrijeme za raspravu o ovom zakonu i zakonu koji vjerojatno slijedi nakon njega. Pa ja niti ne očekujem od vas kao člana vladajuće koalicije da napadate zakon koji predlaže vaša Vlada ali mi se čini posve neprimjernim hvaliti vrijeme donošenja zakona koji određuje izborna pravila svega 3, 4 mjeseca prije samih izbora. Mislim da to doista nije vrijeme. Za mene se ustavna odredba da se izborno zakonodavstvo ne smije mijenjati u izbornoj godini trebala bi se odnositi i na lokalne izbore. No ako se to ne odnosi striktno poštujući takvu odredbu Ustava onda bi dobra parlamentarna praksa trebala biti da se u izbornoj godini ne mijenja izborno zakonodavstvo čak i za lokalne izbore. Ja ću vas podsjetiti da je prošle godine vladajuća koalicija htjela izvršiti jednu tehničku izmjenu zakona mijenjajući Zakon o izbornim jedinicama a na preporuku Ustavnog suda da se veličina izbornih jedinica u Hrvatskoj uskladi na način da ne bude odstupanja većeg od 5%. Tada je iz današnje vladajuće većine tadašnje opozicije nastalo počelo se napadati taj prijedlog zakona govoreći kako se krši izborno zakonodavstvo kako se vrši izborni inženjering. Prema tome čini mi se da upravo ovom vašom izjavom ukazujete na vjerodostojnost kada je u pitanju donošenje Zakona o izborima u ovom slučaju za jedinice lokalne samouprave. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Silvano Hrelja.
Doista mi je uvaženi kolega Bačić nerazumljiva ova vaša replika. Koliko ja znam izborna godina je 2013.godina, a ovo je prvo čitanje i do kraja ustavnog roka zasjedanja ovog Sabora ima još dosta dana da ovo može proći drugo čitanje. Ne razumijem vaš primjedbu.
Druga replika poštovana kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa vam vjerojatno kolega Hrelja neće razumjeti niti moju repliku jer je ona na tragu ovih istih načela o kojima je malo prije govorio kolega Bačić. Naime, vi ste rekli izrijekom da možemo u miru raspravljati, nismo u vremenskom tjesnacu imamo jako puno vremena i dovoljno vremena, naime, ovo načelo od godinu dana to nije kalendarsko načelo to je vremensko načelo dakle u godini prije izbora. I budući da ste bili član vladajuće koalicije jedno vrijeme koju sam ja vodila mogu se sjetiti vaših reakcija kao tada i člana vladajuće koalicije ali i člana koji je izašao iz kotacije kako ste se vrlo, vrlo energično protivili tome da se bilo koje načelo bilo koje pravilo u izbornoj godini promijeni. Ovdje se radi o izborima radi se i o neposrednim izborima za čelne ljude gradova, županija i općina i bilo bi jednako tako budući da izrijekom građani biraju birači biraju te čelne osobe imenom i prezimenom da recimo se dogodi pred izbore za predsjednika RH da 5 mjeseci prije toga ovdje nekom padne na pamet da mijenjamo izborna pravila za predsjednika RH. dakle radi se o načelu oko kojeg smo se svi dogovorili. Budući da je ovo zakon u prvom čitanju ovaj o kojem raspravljamo i ova koji slijedi iza toga dakle dolazi drugo čitanje i taj će se vremenski tjesnac zapravo suziti, smanjiti i imat ćemo još manje vremena za pripremu. Dakle radi se ipak kolegice i kolege o svojevrsnoj političkoj nedosljednosti. Hvala lijepo.
I na ovu repliku odgovara kolega Hrelja.
Uvažena kolegice Kosor ja se nadam da vas pamćenje dobro služi i nisam se previše kidao oko toga da branim načela oko izbornih zakona ali mene pamćenje dobro služi u proteklih 9 godina bilo je ovakvih tumačena i s vaše strane što je to izborna godina i nije se poštivao uvijek taj rok od godinu više od godinu kalendarskih dana prije izbora. Prema tome ne morate se zbog toga uzbuđivati ali ono što sam činio i uvijek ću činiti načela i principe očuvanja sustava mirovinskog osiguranja i zaštita prava umirovljenika uvijek sam čuo iznad svega, a ovo sam sigurno bio tolerantniji ali ako vi niste zadovoljni sa ovom dinamikom tražite vjerodostojno tumačenje odredbi ovog zakona.
Evo i treće replike kolega Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrelja vi ste rekli da biste bili puno sretniji glede određenih rješenja. Ja vam želim reći da se ovdje ne radi o igri na sreću. Ovdje se radi o jednom izuzetno važnom zakonu koji je izuzetno bitan, svi se zaklinju u tu lokalnu samoupravu, puno joj daju obveza, a financija kao što smo i čuli i od kolege Kajina vidimo kakvi su problemi. Dakle vi ste jednostavno član vladajuće koalicije podnesite amandman bit će sigurno uvažen, a vidite ja ih ima ovdje ovoliko i nijedan neće biti prihvaćen. Drugo, rekli ste da imaju načelnici odnosno zamjenici načelnika velike ovlasti. Ma koje ovlasti molim vas lijepo? Pa načelnici imaju teškoće sa osnovnim financiranjem u ovim okolnostima teškoće i koje su sada to ovlasti. A drugo, pozicija zamjenika je potpuno nejasna. Želim to vrlo jasno reći … ministra. Prema predloženim izmjenama zamjenik općinskog načelnika, gradonačelnik, župana dobiva status izvršnog tijela tek u trenutku kada načelnika, gradonačelnika i župana kada je prestao mandat nakon dvije godine obnašanja istog. Iz navedenog nejasna je pozicija samih zamjenika tim više što sam općinski načelnik može prenijeti dio izvršnih poslova. Dakle određene ovlasti, koje ovlasti? Evo to je bit priče. Dakle nema ovlasti to je to. Hvala.
I na ovu repliku odgovara poštovani Silvano Hrelja.
Pa gledajte nema smisla raspravljati o nekim formama, o nekim izričajima kad netko kaže da bi bio sretniji, mislim doista to nije stvar replike. Ali gledajte, mislim da je veći dio vaših primjedbi forme radi, a najmanje sadržaja, prema tome šteta je trošit vrijeme na odgovore.
A sad se za riječ javio ministar uprave Arsen Bauk.
Gospodine potpredsjedniče, nisam se mislio javit nakon gospodina Hrelje ali su me replike malo učinile sretnijim da se javim nakon gospodina Milinkovića … zamjerit na formi. Dakle radi se o nečemu što se provlači kroz javnu raspravu, kroz javnost duže vrijeme a to se radi u ovoj famoznoj godini dana do izbora. Dakle o čemu se radi? Ne radi se ni o kakvoj ustavnoj odredbi, dakle ne radi se o ustavnoj odredbi. Ne radi se niti o odredbi ustavnog zakona za provođenje Ustava o roku kad se moraju donijeti izmjene Zakona o izboru zastupnika za Hrvatski sabor da bi one uskladile s promjenama Ustava koje smo imali 2010.godine. Dakle ne radi se ni o tome. Dakle radi se o sljedećem. Deklaracija o stabilnosti izbornog prava koju je donijela Venecijanska komisija govori o izborima generalno i o bilo kojim dakle svim izbornim pitanjima i kodeksu dobre prakse o izbornim pitanjima. I šta ona govori? Govori da se temeljni elementi izbornog zakona, posebice odgovarajući izborni sustav, članstvo u izbornim komisijama i prikaz granica izbornih jedinica ne bi trebali biti otvoreni za izmjene manje od godinu dana prije izbora ili bi trebale biti napisane u Ustavu ili propisu stupnja višeg od običnog zakona. Dakle to govori Deklaracija o stabilnosti izbornog prava Venecijanske komisije. E sada analizom, iako bi ovo trebala biti rasprava o sljedećem zakonu ali dakle da odmah to definiramo, dakle što se u ovim zakonima od ovoga mijenja. a) izborni sustav, dakle imamo neposredan izbor gradonačelnika i njihovih zamjenika apsolutnom većinom, to se ne mijenja, to ostaje. Imamo izbor vijeća i skupština proporcionalnih sustavom, dontovim sustavom, prag 5%, ni to se ne mijenja. Dakle ništa se u temeljnom izbornom sustavu ne mijenja. Izmjena granica izbornih jedinica spada u temeljne elemente izbornog zakona, ali da ste vi to donijeli godinu prije izbora vrlo vjerojatno ne bi palo na Ustavnom sudu, a bili biste izloženi kritikama kao što ste i bili. Drugo, prikaz granica izbornih jedinica se isto ne mijenjaju, dakle radi se o tome da imamo gradove i općine, imamo ih kao jednu izbornu jedinicu i u njima se dakle provode izbori kao i dosad. I treće, članstvo u izbornim komisijama to se mijenja, ali se mijenja na način ne da sužava pravo stranaka da sudjeluju u izbornim komisijama nego da se proširuje pravo stranaka da sudjeluju u izbornim komisijama. Prema tome, ove zakonske izmjene zadovoljavaju sva tri načela Deklaracije o stabilnosti izbornog prava koji je donijela Venecijanska komisija i predstavljaju dakle poboljšanje, a ne ograničenje izbornog prava u dijelu kontrole izbora, dakle članstva u biračkim odborima, a ne mijenja se niti izborni sustav niti se mijenja raspodjela mandata, tko je izabran itd. Što sa izmjenama granica izbornih jedinica o kojem govorimo, nisam 100% siguran da se to ne bi bilo dogodilo iako sam relativno siguran da ste tada promijenili izbornu jedinicu da bi to bilo ustavno, da ne bi palo na Ustavnom sudu ali mislim da vi tad niste ni imali 77 u Saboru da bi to napravili ali pustimo sada taj dio. I na kraju, svi klubovi zastupnika dobili su primjedbe Državnog izbornog povjerenstva na Zakon o lokalnim izborima, a u tim primjedbama se ne spominje ova godina dana, a ne spominje se zato što smo prije nego što smo išli u izmjene se valjda konzultirati sa Državnim izbornim povjerenstvom da li bi ovakve izmjene bile kršenje tog načela. Zahvaljujem.
E sad imamo nekoliko replika na to. Prvu će iznijeti poštovani zastupnik Davor Mlakar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ova prilika je da pokažemo koliko je ovaj naš Poslovnik svojim izmjenama koje je doživio napravio još veći nered u ovoj Sabornici. Dobio je ponovo ministar uprave priliku govoriti 10 minuta, a o temi koja nije na dnevnom redu. Govorio je o zakonu koji će doći ako bude sreće nakon što se iscrpe sve pojedinačne rasprave o ovoj točki pa mislim da nije trebalo uopće o tome govoriti. Ali kad smo već o tome govorili onda moramo ponovo napomenuti, nije potegnuto pitanje ustavnosti ovog zakona, potegnuto je pitanje da vladajuća koalicija koja je iznosila argumente zašto se ne smije mijenjati izborno zakonodavstvo u godinu dana pred izbore, ne kalendarsku nego godinu, 365 dana prije izbora se ne mijenja izborno zakonodavstvo, da je to dobra parlamentarna praksa. Sjetite se da ste skočili od predsjednika Republike Hrvatske preko predsjednika Vlade do sadašnjeg ministra uprave, neću koristit kolokvijalne termine, u obranu načela dobre parlamentarne prakse da se ne mijenja izborno zakonodavstvo u godinu dana koja prethodi izborima. I to je suština naših primjedbi koje će bit tek na dnevnom redu kad i ta točka bude na dnevnom redu. Hvala.
Dobro, prije nego što čujemo drugu repliku jedno kratko pojašnjenje. Nije ministar izašao izvan teme, on je odgovarao na repliku koju ste upravo vi iznijeli pa prema ome ako je netko izašao izvan teme onda ste to bili vi kad ste replicirali. Ali s obzirom da vodimo na tolerantan način ovu sjednicu to vas nisam prekinuo, ali ne mogu za Boga miloga upozoriti ministra koji vama odgovara na vaše replike da izlazi izvan teme. Idemo čuti drugu repliku. Iznijet će ju poštovani kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja bih evo replicirao gospodinu ministru kada on kaže da se onim zakonom koji dolazi nakon ovog zakona neće bitno mijenjati izborno zakonodavstvo. Za mene se kud i kamo manje mijenja izborno zakonodavstvo ako se mijenjaju granice izbornih jedinica na način da par stotina birača u jednoj izbornoj jedinici koja broji negdje skoro 200000 članova ulazi u drugu izbornu jedinicu. A pazite koliko vi mijenjate izborno zakonodavstvo kad jedna jedinica lokalne samouprave koja je prema postojećim izborima birala 25 vijećnika kao što smo čuli u Splitu, a sad ih bira 31. Dakle, ako je prema sadašnjem zakonu za jednog vijećnika u gradu Splitu trebalo negdje oko 3800 do 4000 birača, a sad treba za tog istog vijećnika 2 i pol tisuće, do 2800 birača za vas to nije bitno mijenjanje izbornih pravila. Mijenja se izborni prag za ulazak u pojedino gradsko vijeće odnosno županijsku skupštinu, odnosno općinsko vijeće. To su za mene bitne izmjene izbornog zakonodavstva. I pod mene bi to onda popadala pod onu odredbu da se u izbornoj godini ovako drastične izmjene Zakona o lokalnoj samoupravi i o izborima za članove jedinica lokalne samouprave ne može mijenjati i ne smije mijenjati.
Na repliku odgovara ministar uprave Arsen Bauk.
Ne slažem se s vama da je ta odredba bitna promjena izbornog zakonodavstva, jer prema sadašnjoj odredbi gradsko vijeće mjesec dana prije izbora može izmijeniti statut i povećati na 35 i smanjiti na 19, po sadašnjeg zakonu. Mjesec dana prije izbora može gradsko vijeće, ne Sabor, gradsko vijeće promijeniti statut i smanjiti na 19 ili povećati na 35. Toliki je raspon u važećem zakonu. Prema tome, i ovo je poboljšanje, a i ne slažem se da kod velikih gradova, dakle tamo gdje se bira preko 15 vijećnika to znači mijenjanje izbornog praga, izborni prag ostaje 5%. Jedino će s 5% ući 3 ili 2 umjesto jednoga. Ali ovi koji imaju ispod 5% imat će nula kao što je i do sada imao nula. Dakle, mislim da zadovoljava ovaj kriterij nemijenjanja izbornih pravila u potpunosti, a posebno u svjetlu toga da se i sada to može rabit statutom. Dobro 60 dana, o.k. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Pa to je opet 4 mjeseca prije. Ali može se. Dakle, vidite da je ovo popravak u odnosu na ovo što je sada.
Ja vas molim da vodite ovaj dijalog na Poslovnikom uređen način. Treća replika poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Gospodinu ministru bih ponovno naravno replicirala jer mi dakako ovdje vodimo ja mislim jednu dobru i konstruktivnu raspravu među ostalim, dakle uz raspravu o ovom zakonu i o parlamentarnoj praksi i o nekoj vrsti recimo i konsenzusa političkih stranaka. Naime, s druge strane čujemo i nove teorije o tome što je zapravo promjena zakona. Dakle, vi kažete ne radi se o promjeni, odnosno promjeni izbornih pravila. Ne, radi se o potpuno novom zakonu. Pa je li promjena zakona ako se predlaže potpuno novi zakon ili izmjene i dopune zakona. Naravno da znamo da se radi o preporukama Venecijanske komisije. I mi smo naravno vodili o tome računa kad smo krenuli, govorim o prošloj Vladi, krenuli stopama odluka Ustavnoga suda koji je jasno rekao što bismo trebali napraviti vezano za broj birača, izborne jedinice i granice onda izbornih jedinica. I odustali smo od toga upravo zbog ovog načela oko kojeg smo mislili da smo se suglasili ništa unutar godinu dana. Dakle, vremenski godinu dana nema promjena i naravno da smo i mi konzultirali Izborno povjerenstvo i naravno da smo dobili jednako tumačenje kao i vi, ali smo svejedno odustali tada od promjena izbornih pravila naprosto procjenjujući da bi šteta koju bismo imali oko rasprava o tome je li to dobro ili nije dobro u ovom trenutku bila veća nego što bi bila politička korist. I o tome se radi gospodine ministre. Dakle, imat ćemo jako, jako malo vremena do izbora nakon što se ovaj jedan i drugi zakon prihvate u što ne sumnjam u Hrvatskome saboru.
Na repliku odgovara ministar uprave Arsen Bauk.
Drago mi je da smo razriješili dilemu ustavnosti, to mi je drago da smo razriješili. E sada možemo krenuti u razrješavanje dileme političke korektnosti. Dakle, potpuno je legitimno pravo da osporavate izmjene i pozivajući se na argumente koje iznosite. Dakle, da vi, prošla Vlada nije promijenila granice izbornih jedinica u godinu dana prije izbora. Jedino se ne možemo složiti oko razloga zašto nije, jer je moje legitimno pravo da kažem da je to zato što niste mogli za to skupiti 77 glasova u Saboru jer su neki dijelovi vladajuće koalicije bili protiv toga, a ne zato što ste odlučili. Jer da ste procijenili da vam je veća korist, veća šteta nego korist onda ne biste to uopće ni predlagali. Tako ja to tumačim.
Gospođo Kosor!
Da, dakle ali meni je doista dakle bitno da smo razriješili ovu dilemu oko ustavnosti, a tvrdim i mislim da za to imamo dobre argumente koje možete osporavati da se ne mijenjaju temeljna izborna pravila onako kako je definirala Venecijanska komisija i da priprema političkih stranaka za ove izbore po ovim pravilima kakve predlažemo neće bit uopće drugačija nego šta bi bila po sadašnjim pravilima jer su ona vrlo slična, da ne kažem ista. Zahvaljujem.
Evo nove replike, poštovani zastupnik Dinko Burić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ja bih apelirao, namjerno sam koristio institut replike, a ne povredu Poslovnika. Apelirao bih na sve predstavnike klubova, na sve predstavnike, dakle i na sve zastupnike kada koriste institut replike da vodimo računa da danas raspravljamo o dva vrlo važna zakona ali ne u objedinjenoj raspravi. Trebali smo napraviti i iskoristiti onda i poslovničku mogućnost ako smo željeli na ovakav način voditi raspravu pa raspravljati o oba zakona u isto vrijeme. Međutim, od samog početka ja nisam odmah želio reagirati, mislio sam ajde to će biti izolirani slučaj, ali ovo je sad postalo pravilo mi raspravljamo i o ovom zakonu, ali i o onom zakonu koji će ići iza toga, o Zakonu o lokalnim izborima pa gubimo vrijeme, uistinu mislim da gubimo vrijeme, ne usredotočujemo se onda na ovaj jedan zakon ako sad pod tim zakonom raspravljamo o onome. Može li biti načelnik, gradonačelnik, župan saborski zastupnik ili ne. … [[Upadica se ne razumije.]] Govorim samo primjer. Dakle, to su stvari o kojima ćemo raspravljati u onih drugih 5 sati kako je najavljeno u raspravi. Stoga vas molim da se usredotočimo na ovaj zakon, a kad već nismo učinili ono što smo trebali, što bi bilo vjerojatno i logičnije da smo vodili objedinjenu raspravu. Jer u suprotnom činimo svi povredu Poslovnika članka 210. po starom, odnosno 212. po ovom jer se udaljujemo od teme rasprave. Razvodnjujemo raspravu. O čemu ćemo raspravljati onda u drugom zakonu? Evo, hvala lijepo.
Kolega Buriću ja se s vama potpuno slažem i ne ostaje mi ništa drugo nego da vaš apel ponovim. A koliko će on biti učinkovit možda ćemo imati prilike doznati već u idućoj replici koju će iznijeti kolega Branko Vukšić.
Evo ja se kolega Buriću ne slažem s vama kao i s prethodnicima govoriti u Saboru nije nered. Prije je netko rekao da je sveopći nered zato što se govori o nekim stvarima o kojima se ne bi trebalo govoriti. Pa čak i ne smatram da je i neka upadica iz klupe nered. Pogledajte druge parlamente u Europi, izvan Europe živost je dakako poželjna, mrtvilo nije poželjno. Prije svega pogreška je učinjena što nisu spojena ova dva zakona i ako se govori, a rekli smo da su zakoni toliko bliski, toliko se dotiču da je nemoguće ne govoriti o ovom drugom zakonu, pogreška je učinjena na samome početku. Ja ću izaći trenutak van okvira ove teme jer me ponukao ministar jer je i ministar o tome govorio, je li promjena izbornih jedinica tehničko ili suštinsko pitanje. Sasvim sigurno da su ove nakaradne granice izbornih jedinica suštinsko pitanje izbora. Prije svega to je jedan nakaradni izborni inženjering koji je već više od desetljeća na sceni i ono što se željelo postići, ja ne znam i ne mogu sumnjati u dobre namjere onih koji su željeli promjene, možda bi se nešto i ispravilo, ali međutim treba sasvim sigurno ovdje je ministar izborne jedinice granice promijeniti i tu nakaradu ispraviti jer svi dosadašnji izbori zbog ustavnog određenja na 5 minus ili plus posto su dosad zapravo nelegalni ili su protuustavni izbori. Hvala.
Sad imamo prijavljenu jednu povredu Poslovnika. Poštovani zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče moram konstatirati da je ovom prilikom povrijeđen Poslovnik jer ste vi konstatirali nešto što ja niti jednog trenutka nisam rekao. Ja nisam rekao da je zabranjeno govoriti o bilo čemu drugome nego da uistinu smo i mogli iskoristiti poslovničku mogućnost objediniti raspravu, čak mislim da bi to bilo bolje, ali kad to već nismo napravili onda se koncentrirajmo i raspravljajmo o ovom zakonu, a ne na onaj drugi. Vi ste rekli da se ne slažete sa mnom. Dakle, ja neću ponavljati ono što sam već prethodno rekao, ne vodimo objedinjenju raspravu i držimo se onda, fokusirajmo se na ovo, a ne da više raspravljamo, više je dosad bilo rasprava o onom zakonu koji će doći na red poslije podne nego što je bilo o ovom prvom zakonu. Evo.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, ministre sa suradnicima. Evo pred nama su izmjene i dopune Zakona o lokalnoj i područnoj, odnosno regionalnoj samoupravi. Naravno da znamo, a i to smo i u dosadašnjim raspravama čuli, kako je Ustavom RH zajamčeno pravo građana na lokalnu i područnu, odnosno regionalnu samoupravu. Uspostava sadašnjeg sustava lokalne samouprave započela je 1992. postavljanjem temeljnog zakonodavnog okvira te je sustav uspostavljen 1993. stupanjem na snagu zakona kojim se uređuje teritorijalni ustroj, samoupravni djelokrug, izborni sustav, način financiranja lokalne samouprave. Danas je u RH ustrojeno ukupno 555 jedinica lokalne samouprave i to 429 općina i 126 gradova te 20 jedinica područne samouprave plus Grad Zagreb. Naravno da ove izmjene i dopune zakona iziskuju širok interes javnosti i ne bismo se složili da smo ovim izmjenama i dopunama ovog zakona došli u vremenski tjesnac. Ja bih kao i moj prethodnik kolega Hrelja pohvalila ministra i njegovo ministarstvo i način na koji su širokoj javnosti dali u raspravu ove izmjene i dopune Zakona o lokalnoj samoupravi. Od mjeseca srpnja ove godine ovaj zakon je u širokoj javnoj raspravi i ovaj zakon koji je sada u prvom čitanju je i neke primjedbe od srpnja do danas, odnosno do utvrđenog prijedloga za prvo čitanje usvojio dosta primjedbi. Svatko tko je bio zainteresiran za ovu tematiku to već mjesecima može pratiti, sugerirati i predlagati. U svakom slučaju zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi iz 2007.uveden je sustav neposrednog izbora izvršnog tijela, a proveden na posljednjim lokalnim izborima u svibnju 2009. Svi ćemo se složiti da je praksa pokazala dosta problema i dosta nestabilnosti u odnosima između predstavničkog i izvršnog tijela. Praksa je pokazala da je posljedica nestabilnosti upravo neučinkovito funkcioniranje tijela jedinica lokalne i područne samouprave i samim tim lošeg obavljanja usluga prema građanima. Sadašnje rješenje da su načelnici, gradonačelnici i župani de facto nesmjenjivi svakako nije dobro. Takve posljedice mogu proizvesti bitne političke razlike, a neusvajanje proračuna je svakako bitna politička razlika između predstavničkog i izvršnog tijela pokazuje sadašnje zakonsko rješenje. Kada načelnik, gradonačelnik ili župan kao jedini predlagatelji predlažu proračun te ako ga povuku prije izglasavanja ili ako većina u predstavničkom tijelu ne izglasa proračun, a to se ne dogodi niti u prva tri mjeseca privremenog financiranja raspušta se po sadašnjem zakonskom rješenju samo predstavničko tijelo. U svakom slučaju ono o čemu treba voditi računa i ovaj prijedlog zakona je na dobrom tragu da tako bude, trpe građani. Načelnici, gradonačelnici i župani nezadovoljni većinom u predstavničkom tijelu su u situaciji da i manipuliraju tom svojom pozicijom. Stoga podržavamo prijedlog ovih izmjena kojima se nastoji riješiti problem sukoba ovlasti između predstavničkog i izvršnog tijela i zapravo uspostaviti ravnoteže u odgovornosti oba tijela vezana uz tako važno pitanje kao što je to donošenje proračuna. Smatramo da se time ne izigrava volja birača jer su se i do sada raspuštanjem predstavničkog tijela provodili prijevremeni izbori za to tijelo, a izvršno tijelo ne samo da je ostalo na svojoj dužnosti već je imalo mogućnost stvaranja uvjeta za raspuštanje predstavničkog tijela izbjegavanjem predlaganja proračuna ili povlačenjem prijedloga proračuna bez ikakvih posljedica. Međuovisnost predstavničkog i izvršnog tijela primarno je sadržana u njihovim temeljnim ulogama. Stoga je ovakvom odredbom da se u slučaju neusvajanja proračuna kao temeljnog financijskog akta u kojem je zapravo kompletna politika jedinice o tome tko je u pravu da o tome trebaju odlučivati građani na izborima birajući i predstavničko tijelo i načelnika, gradonačelnika ili župana. Ono što smatramo isto dobrim u ovom prijedlogu zakona je da se regulira nadzor zakonitosti pojedinačnih neupravnih akata. I to je po prvi puta ovim se prijedlogom prvi puta stavlja nadzor nad pojedinačnim neupravnim aktima. Do sada tog nadzora nije bilo. A složit ćemo se svi i svjedoci smo u svojim sredinama, vrlo čestog donošenja upravo nezakonitih neupravnih akata, a nadzora niti kontrole nad time nikakve nije bilo. Isto tako smatramo da određivanje broja članova predstavničkog tijela uz detaljnu razradu skale po kojoj su jedinice razvrstane prema broju stanovnika je svakako bolje rješenje od važećeg koje dovodi do neujednačenosti u broju članova predstavničkog tijela. Danas je ta neujednačenost u odnosu na veličine pojedine jedinice lokalne samouprave doista velike što svakako nema potrebe da bude tako. Isto tako smatramo dobrim rješenjem imenovanjem pročelnika na vrijeme od 4 godine s mogućnošću ponovnog imenovanja. I do sada je bilo moguće promjenom ustrojstva utjecati na status pročelnika. Nova odredba naravno ne znači dobivanje otkaza. U situaciji nepostojanja poglavarstva kao kolektivnog izvršnog tijela općinskom načelniku, gradonačelniku i županu omogućuje se formiranje tima za obavljanje poslova iz samoupravnog djelovanja za vrijeme trajanja njegovog mandata. Ovakva odredba slijedi sustav službenika u kabinetu ministra koji je uveden u državnoj upravi, a u situaciji kada općinski načelnik, gradonačelnik ili župan obnašaju izvršnu vlast kao inokosno tijelo omogućava im se formiranje pročelničkog tima koji će obavljati poslove iz samoupravnog djelokruga za vrijeme trajanja mandata. Ovo rješenje ne prejudicira stavljanje pročelnika u nepovoljan položaj niti politizaciju službenog statusa pročelnika. Važećim propisima utvrđeni su stručni uvjeti kojima moraju udovoljavati osobe za rad na radno mjesto pročelnika kao i sva druga službenička mjesta. Nesporno je da pročelnici koji upravljaju upravnim tijelima u jedinicama lokalne i područne samouprave obavljaju najsloženije poslove iz djelokruga jedinica i to u okviru potrebnog stručnog znanja i sposobnosti. Sva pitanja od značaja za službenički status pročelnika te ostvarivanja njihovih prava i obveza i službeničkog odnosa propisana su posebnim zakonom koji se primjenjivao i do sada. U dosadašnjem dijelu rasprave mogli smo čuti da to nije dobro rješenje. Svi čini mi se koji su to spominjali u ovoj raspravi zaboravljaju da je redovito kod promjene vlasti do sada u bilo kojoj jedinici lokalne ili područne samouprave došlo do takve promjene ustrojstva upravnih tijela da su bili i razriješeni postojeći pročelnici. Mislim da je ovo daleko pravednije, ne pravednije, to nije licemjerno rješenje. Ovo pokazuje da gradonačelnik, župan ili načelnik će formirati svoj tim, neće posezati za nekim drugim mehanizmima kako bi došli do tog cilja. I zaključno, mišljenja smo da je osnovna posljedica predloženih zakonskih rješenja bolje i učinkovitije funkcioniranje tijela jedinica lokalne i područne samouprave i veći doprinos u ostvarivanju prava građana na lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu, onu koja je utvrđena Ustavom Republike Hrvatske. Vjerujemo i da su primjedbe i prijedlozi u širokoj javnoj raspravi prije prvog čitanja ovog prijedloga, kao i da će sugestije između prvog i drugog čitanja prijedloga izmjena i dopuna Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi iznjedriti konačna rješenja kojim se osigurava jača politička stabilnost u odnosima između predstavničkog i izvršnog tijela, veća učinkovitost u obavljanju poslova tih dvaju tijela i jasnije utvrđivanje njihovih prava, obveza i odgovornosti. Stoga će klub SDP-a podržati ovaj prijedlog. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prvo poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo kolegice zbog ograničenog vremena ja ću replicirat samo u odnosu na jedan vaš navod, a rekli ste kako pozdravljate donošenje ovih izmjena i dopuna zato što oni rješavaju pitanje do sada nesmjenjivog čelnika izvršne vlasti, odnosno župana, gradonačelnika i načelnika. To jednostavno nije točno jer izmjenama i dopunama ovog zakona taj čelnik postaje još nesmjenjiviji nego je on i bio. Ja bih se mogla složit sa određenim uvođenjem ravnoteže u pogledu predstavničkog i izvršnog tijela, u pogledu njihovog razrješenja i te međuovisnosti kod donošenja proračuna, dakle da ukoliko se oko toga ne mogu dogovorit da onda padaju oba. To je bilo već neko davno promišljanje oko te ravnoteže. Ali svakako se ne bih mogla složit s time da su ukinute, odnosno izbačene sve odredbe postojećeg zakona o ajmo to kolokvijalno reći opozivu toga čelnika. Naime, do sada je predstavničko tijelo moglo pokrenuti inicijativu, odnosno raspisat referendum za smjenu gradonačelnika, za razrješenje načelnika, gradonačelnika i župana. Kada, onda kada krše ili ne izvršavaju odluke predstavničkog tijela ili kada svojim radom prouzroče jedinici lokalne odnosno područne i regionalne samouprave znatniju materijalnu štetu, dakle i onda kada je to ponašanje takvo da nije kazneno djelo i ne treba čekat pravomoćne presude, ali uporno ne izvršava ono što je njegova osnovna dužnost, a to je kao izvršno tijelo da provodi i da ne čini zloporabe u provođenju odluka i općih akata predstavničkog tijela. Sada za to nema apsolutno nikakve mogućnosti, kao što nema mogućnosti niti da to građani koji su izabrali izvršno tijelo na bilo koji način ga i opozovu.
Odgovor na repliku, Vesna FAbijančić-Križanić.
Hvala lijepo. Ne bih se složila kolegice Lovrin sa konstatacijom da je sada, sada je nesmjenjiv, da, ne po ovom prijedlogu kao što ste vi sada rekli nego po sadašnjem važećem zakonu. Jer uvjeti pod kojima na sve ovo bi trebao odgovarati gradonačelnik je apsolutno neprovedivo. Vi vrlo dobro znate da je apsolutna izlaznost na svim lokalnim izborima dobra ako prođe 41, 42%. Dakle uvjeti pod kojima sada možemo na referendumu raspravljati i odlučivati o odgovornosti gradonačelnika zasigurno se ne mogu ispuniti. Hvala lijepo.
Sljedeća replika, kolega Branko Hrg.
Hvala lijepa. Evo ja slušam ovu raspravu i stvarno mi je zanimljivo, cijelo vrijeme su gradonačelnici, načelnici, župani nekakav predmet smutnje, ne znam tko sve ne, što oni sve to rade i cijelo vrijeme raspravljamo o tome kako ćemo ih smijeniti, kako ćemo ih što prije riješiti, a onda sada govorimo ovdje da im trebamo omogućiti da formiraju svoj tim od stručnjaka koji će onda raditi i provoditi njihove ideje. Meni nije jasno što i u kojem pravcu se mi to krećemo jer gradovi nisu svi isti, općine nisu sve iste, županije nisu sve iste. Ima gradova, općina i županija gdje su pročelnici nestranačke osobe. U mom gradu nijedan pročelnik nije stranačka osoba, svi su na javnom natječaju i ovo što se ovdje govori da treba promijeniti zakon u ovom pravcu da ćemo formirat svoj tim. Pa nadam se da to neće biti kao što se sada formira u ministarstvima timovi, glavna stručnost stranački kaput, nego da ćemo imati pročelnike koji će bit stručni, a da nećemo gomilati i dalje aparat jer obzirom da su sadašnji pročelnici primljeni po zakonu drugom, po javnom natječaju, oni podliježu Zakonu o radu i oni će ostati i dalje raditi, nećemo im moći, ne možemo ljude otjerat, ne može mi dati otkaz. Koliko će novih stranačkih pročelnika biti po jedinicama lokalne samouprave, koliko ćemo poskupjeti taj aparat birokratski, koliko će biti nereda u lokalnim, ne slažem se gospođo da je to dobar model i mislim da smo u krivu.
Hvala. Odgovor na repliku, Vesna Fabijančić Križanić.
Hvala lijepo. Ne znam kolega Hrg kako ste iz moje rasprave uopće zaključili da klub SDP-a smatra da su gradonačelnici predmet smutnje. U mojoj raspravi se pozdravlja da se uvodi stabilnosti u funkcioniranju između gradonačelnika i predstavničkog tijela po pitanju najvažnijeg općeg akta a to je proračun i financijske stabilnosti. Slažem se sa vama da svi gradovi nisu isti. Ali sam vrlo začuđena kad govorite o pročelnicima na način na koji ste govorili. Vjerujem da u vašem gradu su vjerojatno svi pročelnici nestranačke osobe i da njihova, da nije uopće utjecala na njihov izbor sklonost vašoj političkoj opciji. Mislim da je vrijeme da u našoj zemlji prestane biti na snazi licemjerstvo, da redovito poslije svih lokalnih izbora radimo sasvim drugačije ustrojstvo uprave i upravnih tijela u gradovima i županijama kako bismo upravo doveli pročelnike koji bi nam bili tim kada smo izabrani za gradonačelnike, odnosno župane, a to je praksa u svim jedinicama na području naše zemlje. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika kolega Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvažena potpredsjednice, pa moram replicirati kolegici zato jer je ona u završnoj riječi utvrdila da na ovaj način, prijedlogom ovog zakona građani dobivaju veću mogućnost i veću važnost u ovom neposrednom izboru, tj. kontroli cijelog tog procesa. E sad, logika kaže, ako biraju građani a smjenjuje vijeće, pa se građani uključuju opet u ponovnom izboru, da onaj dio kojeg ste izbacili, a ticao se opoziva putem referenduma te građane isključuje iz tog procesa. Znači, oni su u jednom trenutku bitni, izaberu neposrednog čelnika. Onda ga jedna mala skupina smijeni i onda se građani ponovno uključuju u sljedećem izbornom ciklusu. To je ono što sam rekao već danas na početku prostor gdje vraćamo političku korupciju. I tada ovi lokalni čelnici, a čuli smo danas od uvaženog ministra, nazvao ih je poneke i lokalnim šerifom koji su izabrani, pa se ponašaju možda na primjeren način. Po meni ovakvim prijedlogom zakona ti lokalni šerifi postaju carevi, ali smjenjivi već nakon 6 mjeseci jer su im dane puno veće ovlasti. Čak ne mogu biti ni kazneno odgovorni. Po nekim odredbama vidimo da ne mogu biti pozvani na odgovornost, a dozvoljavamo mogućnost da ih smijeni kažem jedna manja skupina ljudi, a tu građana u toj skupini kažem onda više nema. Onda je to već pojedinačno mišljenje i mislim da je to možda najvažniji ovog zakona jer to nema logike jednostavno. Ako su građani birali trebaju putem referenduma imati mogućnost da i razriješe. Da li će to biti 10, 20 ili 30% to je nešto drugo. Ali oni se u jednom trenutku temeljem ovog zakona isključuju iz te priče i ponovno se vraćaju tek u sljedećoj priči. Hvala.
Hvala. I odgovor na repliku Vesna Fabijančić Križanić.
Hvala lijepo. Kolega Borić ne mogu se složiti sa vašom konstatacijom da načelnike, gradonačelnike i župane biraju građani a smjenjuje ih vijeće. Ne njih ne smjenjuje vijeće, nego na izbor idu i gradonačelnik i predstavničko tijelo. Prema tome, građani će doći u situaciju da ponovno svojim glasom izaberu a budite sigurni kada dođe do situacije o kojoj ste implicirali, a to je da će upravo to vijeće utjecati na tu činjenicu ja sam uvjerena da će birači takav vid opstrukcije itekako prepoznati.
Sljedeći na redu je klub HDZ-a i kolega Davorin Mlakar. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, gospodine ministre. Pred nama je zakon koji je odlučeno da se ne raspravlja zajedno sa Zakonom o lokalnim izborima mada su usko povezani. Dapače, reperkusije donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi ticat će se još nekih zakona. Ja ću se stoga u ovom osvrtu ispred kluba ograničiti samo na ono što se rješava izmjenama i dopunama ovog zakona. Iz nekih argumenata za donošenje ovakvog zakona stekao sam dojam da mi živimo u nekom paralelnom vremenu ili u paralelnim svemirima jer jednostavno ne mogu razumjeti obrazloženja kad mi netko kaže da donošenje novog zakona nije izmjena postojećeg stanja, da to nije izmjena starog zakona, pa time se onda ne mijenjaju ni pravila koja uređuju bilo stari, bilo novi zakon. To je na tragu priče koju slušamo od ove Vlade kako je poštenije ići na politička imenovanja nego birati ljude javnim natječajima. To je baš negdje na istom tragu i sa istim argumentima koji vrijeđaju zdrav razum zastupnika, pa vas barem molim ako nema ozbiljnijih razloga kojima ćete obrazložiti donošenje zakona nemojte argumentirati nešto što je protivno zdravoj logici. Suštinske primjedbe na ovaj Zakon bih počeo time da je Hrvatska probala do sada u praksi dva modela. Jedan je model da se čelnici izvršne vlasti biraju iz predstavničkog tijela koji je kasnije zamijenjen opće prihvaćenim idejama da je bolje i izvršnu vlast na lokalnoj i regionalnoj razini birati na neposrednim izborima. I sada dolazimo nakon jednog relativno kratkog vremena kada su u praksi isprobana oba modela s izmjenama ovoga jer nam se čini da on nije dao odgovarajuće ili nije dao dobre rezultate. I kada je ova Vlada stupala na dužnost vaš predsjednik Vlade je u ovom Domu rekao da je Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi loš i da ga treba mijenjati. Izmijenio ga je tako da je žrtvovao opće principe i to izborne principe za pojedinačne interese ne samo svoje Vlade nego pojedinih njenih članova. Pa je tako prva izmjena bila koja je sada tek našla mjesta i u zakonu, a tada samo u izmjenama i dopunama, bila da svi čelnici na lokalnoj razini izvršne vlasti nakon dvije godine mandata ako odlaze na neku drugu dužnost mogu dekretom, odnosno samovoljno odrediti svoga zamjenika da ih mijenja do kraja mandata. Vi ste u svom nastupnom govoru govoreći o potrebama donošenja ovog zakona probali ove naše kritike već na neki način označiti pa ste rekli jer ste čuli to već na radnim tijelima jedan od naših prigovora zašto takvo pravo čelnik izvršne vlasti stječe nakon što je odradio dvije godine mandata? Zašto nije nakon godinu, zašto nije nakon 6 mjeseci? Kojim ste se to kriterijima rukovodili da ste odlučili da će tek nakon što je izdržao dvije godine mandata moći otići na drugu dužnost i svoga zamjenika odrediti da obnaša njegovu dužnost do kraja mandata? Mislim da je to vrlo proizvoljna odredba, a prilično je besmislena. Jer ako je to moguće učiniti nakon dvije godine mandata i ne dati pravo ljudima na lokalnoj razini da biraju drugoga onda zašto bi trebalo čekati dvije godine? Pa možete to odlučiti nakon 6 mjeseci. Čini nam se i nakon proteka vremena da ovakav način izbora čelnika izvršne vlasti nije dogradnja sustava i političkog sustava i sustava državne pa i lokalne samouprave kakav bismo mi željeli. Mi i dalje idemo s logikom da se izvršna vlast na razini države bira iz Parlamenta i Parlament potvrđuje Vladu, ali da na lokalnoj razini to nije potrebno nego da će tamo osim što se biraju vijeća, odnosno predstavnička tijela birati izvršnu vlast. I ona je pokazala sve rekao bih probleme u takvom shvaćanju izbora bilo vijeća, odnosno predstavničkog tijela, bilo izvršne vlasti pa ste sada pokušali pokrpati ono što se čini lošim. Sada ste u ovom zakonu utvrdili da osim onoga što je bio princip da je čelnik izvršne vlasti gradonačelnik izvršna vlast, a da njegovi zamjenici ne predstavljaju izvršnu vlast pa da biste to na neki način pomirili ovim zakonom sad ste proširili nositelje izvršne vlasti i na ove zamjenike jer se oni povremeno pojavljuju kao dobre zamjene ili protukandidati onima koji su na izborima izabrani. Sve to želim reći s jednom osnovnom porukom. hrvatski Ustav, a govorili ste o tome doduše u drugom kontekstu, u članku 133. govori o tome da građani imaju pravo na lokalnu samoupravu i da oni to pravo ostvaruju putem predstavničkih tijela. Ustav ne govori o mogućnosti da se pravo na lokalnu samoupravu može konzumirati, ispuniti ili ostvariti i preko izvršne vlasti nego se je zadržao samo na tome da predstavničko tijelo bude to koje odlučuje o lokalnim ili regionalnim interesima i pravima građana. Pa je s te strane još čudnije da ne kažem karikaturalno da u ovom zakonu vi kao Vlada, odnosno predlažete da Sabor bude to tijelo koje će odrediti koliko će pojedina jedinica lokalne samouprave imati predstavnika u svom predstavničkom tijelu. I vi mislite da je to demokratsko rješenje, da je to napredno rješenje u odnosu na ono što je bilo dosada da su sve jedinice imale određen raspon koliko će vijećnika birati u svoja vijeća. Sada će država odrediti da u određenom gradu može biti samo 15 vijećnika i taj grad bez obzira što mu proklamirano pravo na samoupravu priznajemo ne može odrediti da ih bude 17 ili da ih bude 14. To je gušenje sloboda na lokalnoj razini i čini nam se da je to nazadovanje u odnosu na ono što je dosada se uspjelo dobiti ili postići u nekakvom pravu na lokalnu samoupravu i slobodi odlučivanja o stvarima od lokalnog značenja. Nastavno tome kada se miješaju odnosi između izvršne vlasti i predstavničkog tijela dosada je postojalo pravo da se čelnika izvršne vlasti razriješi dužnosti na referendum. Argument je raspisana su dosada samo 4 referenduma, nijedan im nije bilo uspjeha da se smijeni gradonačelnik. Meni taj argument moram priznati govori i na ovaj način. U većini jedinica nije bilo potrebe da se smijeni čelnika izvršne vlasti ili tamo gdje je i bilo potrebe nije bilo dovoljno glasova da se njega proglasi nesposobnim, nedoličnim za obnašanje određene dužnosti. Prema tome, argument da je bilo malo referenduma za smjenu načelnika i gradonačelnika nije nikakav argument da se zbog toga treba iz zakona potpuno izbaciti mogućnost da birači sami utječu na to da li će netko ostati ili neće ostati na određenoj dužnosti. Stoga je ovaj način kakav vi predlažete da se više uopće ne može propitivati njegova dužnost u mandatu putem prava njegovih birača da ga se smijeni prije isteka mandata je debeli korak unazad u odnosu na ono što smo do sada imali. Možda nije simpatično govoriti da su postojala i druga rješenja u ministarstvu. U ovom zakonu se vidi čitav niz dobrih stvari dok su da tako kažem službenici i profesionalci mogli utjecati zbog svega onog lošeg što se pokazalo u primjeni zakona, netko je o tome i govorio, o nadzoru nad radom jedinica lokalne samouprave koji je sigurno nedovoljan i kojeg treba urediti. Ali onda kada se umiješala politika dobili smo neka rješenja koja su daleko od toga da vi priznajete ljudima pravo na lokalnu samoupravu. Vi to pravo dokidate, dokidate činjenicom da ne mogu se izjašnjavati o tome tko će biti gradonačelnik ako njegov mandat prerano prestane. Nisu sigurna ni rješenja što ako prestaju mandati tim zamjenicima koje on imenovao, time da mora nužno pasti predstavničko tijelo i čelnik izvršne vlasti samo u slučaju da nisu donijeli proračun vi ste dali placet njima da se oko svega dugoga mogu dogovarati, a govorite da je ovo način kako će se sprječavati politička korupcija na lokalnoj razini. Korupcija je moguća i ovakvim rješenjem, dapače sugerirali ste čelniku izvršne vlasti da se dogovara s predstavničkim tijelom da im se ne bi dogodilo da bude raspušteno i tijelo i da padne gradonačelnik. Vi morate u zakon ugraditi mogućnost da birači koji su dali mandat tim ljudima mogu o njihovom mandatu odlučivati, a ne da umjesto birača to čini Vlada RH. I samo za ilustraciju kako niste bili dosljedni u onome što ste govorili i što ste konačno predložili, moguće je bilo stvarno donijeti bolji Zakon o lokalnoj samoupravi ali onda bismo očekivali da ste u zakon upisali nešto čega nema, a to da danas svi pa čak i oni koji su proglašeni službeno radno-poslovno nesposobnima obnašaju dužnosti čelnika izvršne vlati, bilo općine, grada ili županije. Dakle, ako trebate biti vozač autobusa onda morate biti radno sposobni ali kao gradonačelnik možete biti i kao radno nesposoban, da to karikiram pa da bude svima jasno o čemu govorimo. A gradonačelniku tom istom koji može biti radno nesposoban dajete u ovlast da upravlja trgovačkim društvima u vlasništvu jedinice lokalne samouprave koja joj je na čelu. I ne samo da upravlja nego da upravlja i skupštinu i nadzorne odbore i uprave trgovačkih društava. Tu ste ovim rješenjem išli i protiv onoga što vam je o tome rekao ustavni sud, a to da je pravo na lokalnu samoupravu pravo da odlučujete o pitanjima od lokalnog značaja da to tijelo koje donosi odluku da je osnovalo trgovačko društvo valjda je logično da postavlja i njegovu skupštinu, a ne da to čini jedan jedini čovjek u osobi načelnika, gradonačelnika ili župana. Stoga naš prvi prijedlog na izmjene ovog zakona bi bio, s obzirom na iskušana oba modela izbora izvršne vlasti da kada već mijenjate zakon još jednom promislite da li je kvalitetnije rješenje da se čelnike izvršne vlasti bira na neposrednim izborima ili da se vratimo na rješenje kada su oni i poglavarstva proisticali iz predstavničkog tijela svoje jedinice. A do kojih mjera se može iskarikirati činjenica da je čelnik izvršne vlasti neposredno izabran na izborima govori i to da su onda i neki čelnici dovitljivi imenovali po petnaestak svojih savjetnika koji su zajedno s njima upravljali tom jedinicom jer nisu imali mogućnosti formirati poglavarastva koja su nekad postojala. S obzirom na sve ovo čini nam se da je najveći prigovor ovom zakonu da umjesto birača sada Vlada sebi uzima pravo raspuštati legalno izabrana tijela i mislimo da je to instrument od kojeg morate odustati. Drugo, mislimo da nije jednino nedonošenje proračuna razlog zbog kojega može prestati mandat bilo načelniku, gradonačelniku ili županu pa i predstavničkom tijelu jer ono što vam već rekli može se dogoditi da predstavničko tijelo radi zakonito, da upozorava na nezakonitost rada svoga recimo gradonačelnika, a da zbog toga na koncu jedni i drugi moraju ići na izbore. Za sve ostale primjedbe koje su više tehničke prirode nije bilo vremena pa ćemo s obzirom da je ovo prvo čitanje nastojati vam ih isporučiti do drugog čitanja. Moram naravno reći da se klub HDZ-a iz ovih razloga protivi donošenju ovog zakona u ovom obliku.
Hvala lijepa. Imamo tri replike na vaše izlaganje. Josip Borić prvi. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa moram na neki način replicirati uvaženom kolegi Mlakaru jer se upitao kako je to i zašto je određeno dvije godine, ne zašto ne tri, zašto ne jedna. Ta metoda se u narodu naziva odokativno, onako od oka odredimo dvije godine. i što to onda …? Dvije godine tj. jedan mandat od 4 godine ima 1460 dana u tih 1460 dana dovoljno je napraviti izbore da biste bili čelnik 731 dan, a zato što ćete biti čelnik ostalih 729 dana ne trebamo imati izbore. Ako je to doseg onda se zaista postavlja pitanje možemo li mi ovo smatrati dobrim prijedlogom. Mislim da je opravdano bilo moguće 6 mjeseci jer to zaista onda možda i nema smisla ali da mi nekome poklonimo pola mandata zbog toga što netko poželi postati državni dužnosnik ili nešto drugo, a vidjeli smo kako to završava ovdje u Saboru kada ste za jednu poziciju ministra morali povući dva župana i jednog zamjenika tj. jednog gradonačelnika u istom ministarstvu s time da se jedan ministar onda vratio nazad na početnu poziciju, a zakon je ostao totalno, jednostavno nema riječi kojom ga se može opisati. A niste mi ministre danas ni vi odgovorili kad sam vas pitao možete li mi citirati odredbu zakona koja dozvoljava da čelnik grada napusti svoju poziciju, ostavi svog zamjenika gradonačelnika da vodi taj grad, a on otiđe i vodi jednu javnu državnu firmu. Temeljem kakvih odredbi zakona se to dozvoljava? Je li to moguće, hoćemo li sutra osnovati firmu kao čelnik lokalne samouprave za 10 kuna, nakon dvije godine otiđemo u tu firmu koju ćemo voditi, a zamjenik će nam bez izbora odraditi mandat do kraja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega. Odgovor na repliku, Davorin Mlakar.
Poštovani kolega Borić, ponukalo me da vam odgovorim, nije to poznata odokativna metoda, ovog puta se radi o iskustvenoj metodi jer je SDP do sada uspio već upropastiti grad Zagreb koji je pred bankrotom, a nije mogao riješit svoje odnose sa gradonačelnikom Bandićem. Imaju isti problem, odnosno sličan problem, da bi željeli drugu osobu u Splitu za gradonačelnika, ali ne znaju kako pobijedit na izborima. Onda je bolje raspustit sve pa imenovat svoje. Bit će prilike valjda nakon puno izbora da dođu do onoga kojeg žele.
Zoran Vinković ima repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjednice. Ma nije samo Zagreb možda pred bankrotom nego gospodine Mlakar i država, ali imate i vi kao član Vlade puno udjela i ona bivša Vlada u tome. Tako da ne bacamo se baš na kamenje, nisu ovi baš sve napravili da bi doveli Hrvatsku u takvu situaciju. No vratit ću se na ovaj zakon i jednostavno postavit vam protupitanje kao repliku. Pa tko imenuje članove uprava, nadzornih odbora, javnih ustanova, poduzeća, tvrtki u vlasništvu Republike Hrvatske, Sabor ili Vlada? Dakle, ono što vrijedi na nivou države u vašem izlaganju želite maknuti sa lokalne samouprave i nije čudo da ste i kao ministar uprave ili vaše ministarstvo davali različita mišljenja o tome tko je u pravu. U nekim slučajevima je bio gradonačelnik koji je bio u sporu oko trgovačkih društava sa gradskim vijećima, a negdje bilo gradsko vijeće u pravu. A radilo se o tome ako je gradsko vijeće u većini bio HDZ tada je gradsko vijeće bilo u pravu, ako je gradonačelnik bio iz HDZ-a tada je on bio u pravu. Dakle, nemojmo se bacat bez razloga kamenjem nego pogledajmo ono što smo napravili. I da li znate kao bivši ministar uprave da sam se žalio na Upravni sud vezano za onaj prelazak vijećnika SDP-a, da taj postupak i dalje traje, da evo dolaze već drugi izbori a da jednostavno taj upravni sud nije riješio prije svega tu žalbu jer je taj vijećnik bio zamjena i tog vijećnika je odredila politička stranka da dođe kao zamjena i povukla ga praktično iz gradskog vijeća. Eto tako je radilo to ministarstvo, a ja ovdje poštujem namjeru da dođemo do pravog rješenja, a to je vidljivo iz cjelokupne ove rasprave.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, kolega Davorin Mlakar.
Uvaženi zastupniče Vinkoviću, drago mi je da ste postavili to pitanje. Ja vam nažalost ne mogu govorit o praksi Upravnog suda niti mogu govorit o rokovima u kojima oni rješavaju predmete, a mogu vam reći da sam ja dijelom njihove brzine bio nezadovoljan kada su neki predmeti od interesa za ministarstvo bili pred Upravnim sudom. Ali što se tiče davanja mišljenja o pojedinim pitanjima upoznat ću vas s činjenicom da je Ministarstvo uprave dok sam ja tamo radio dalo mišljenje o upravljanju trgovačkim društvima u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, ne po tome što bi vama odgovaralo. Ne znam iz koje pozicije me pitate, da li gradonačelničke, saborskog zastupnika, ove ili one stranke nego je bilo, a kao saborskog zastupnika. Dakle, odgovor naš je bio onaj koji je na koncu potvrdio i Ustavni sud, a to je da je u nadležnosti predstavničkih tijela, a ne neću sad govorit vašoj gradonačelničkoj nego izvršne vlasti da imenuje skupštine trgovačkih društava, dakle ne ni uprave ni nadzorne odbore nego da predstavlja vlasnika, onog tko predstavlja vlasnika. Ako ne vjerujete u ovo što vam pričam ja ću se potrudit ukoliko ministar Bauk to ima u arhivi pa ću vam svečano uručit na idućoj sjednici to mišljenje. Bit će vam puno lakše razumjeti. … [[Upadica se ne razumije.]] Bit će vam lakše za razumjet možda kad pročitate što smo napisali.
I zadnju repliku ima kolega Đurović. Izvolite Dražene Đurović.
Hvala. Pa evo gospodine Mlakar, ja bih se osvrnuo na ovaj vaš dio izlaganja koji se tiče kad ste spomenuli kako ostaje i dalje mogućnost da oni koji su zapravo proglašeni radno nesposobnima da obnašaju, dakle ne može vozit tramvaj, ne može više radit na svom radnom mjestu, a može biti gradonačelnik ili načelnik općine. Pa mislim da vas to ne treba čuditi s obzirom da takvih 50, nekad 80, nekad 50% nesposobnih su i ministri u Vladi, pa vjerojatno je to logika kojom zakonodavac ide. Ako mogu bit ministri u Vladi, zamjenici ministara, da vjerojatno mogu biti i općinski načelnici ili gradonačelnici. Pretpostavljam da je to analogija koju oni vuku pri donošenju ovakvih rješenja. Drugo pitanje koje ste otvorili je eventualno otvaranje povratka na posredan način izbora općinskih načelnika ili gradonačelnika. Mislim da se ipak taj kotač povijesti okreće i da na sreću hrvatskih građana se nećemo vraćati ponovo nazad i da nećemo poučeni možda ponekim lošim iskustvom se vraćati u razdoblje političke trgovine i političkog nepotizma kad su se gradonačelnici i općinski načelnici birali posredno razno raznim pogodbama i kad je općinski načelnik ili gradonačelnik zaista mogao postati netko tko inače na izborima, neposrednim izborima ne bi dobio niti jedan jedini glas ili bi možda dobio dva posto glasova. Zaista taj korak u neposredan izbor je bio jedan dobar iskorak. I bez obzira na neki negativan primjer iz prakse mislim da bi ih zaista bilo šteta vraćati sad kotač povijesti unazad. I treća stvar kad je riječ o kvotama i ovom prijedlogu iz zakona koji definira broj članova u skupštinama temeljem nekih strukture stanovništva ja mislim da taj prijedlog nije loš. Možda ga se može još razrađivati, ali ipak na neki način sinhronizira te, taj model na prostor cijele Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku Davorin Mlakar.
Uvaženi kolega Đurović, kad bi ovo bila garancija da neće biti političke korupcije zbog ovog načina izbora ja ne bih slova progovorio protiv toga. Međutim, isto ono što se je moglo govoriti o činjenici prelaska vijećnika iz jedne političke stranke u drugu sada pod prijetnjom da svi gube mandate otvara vrata upravo tome da i gradonačelnik ili često puta u SDP-ovoj varijanti njegov zamjenik imenovani vrlo lako dogovori s predstavničkim tijelom svoj mandat da ne bi se dogodilo da bude raspušteno i tijelo i da on izgubi svoj mandat. O tome se radi. Dakle, argument da je nešto bila politička trgovina ranije, a da ovo to ne onemogućava jednostavno ne stoji. Ja ne želim vjerovati i uvjeren sam da je u 80% jedinica lokalne samouprave taj posao i ako hoćete kohabitacija i moguća i dobro funkcionira. Ali loši primjeri upozoravaju i u ovom i u onom slučaju što se može dogoditi. To što će biti i dalje neposredno birani po meni nije nikakav napredan slučaj u odnosu na neka druga rješenja, pa ću vam primjerice reći da su neke uređenije europske zemlje čak i pokušavale na pilot projektima u 10 ili 20% svojih jedinica lokalne samouprave ići sa novim modelom, ovim koji mi sada imamo i pokazao se neuspješnim. Pa su onda prihvatili ono što im se činilo kvalitetnije i logično rješenje.
U ime predlagatelja ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Želim se osvrnuti na tri stvari. Najprije zahvaljujem gospodinu Mlakaru na ovim pohvalama službenicima koji su radili zakon. To shvaćam, dakle prenijet ću im, ali shvaćam i kao na neki način kompliment jer to je znak da sam i kao ministar prepoznao službenike koji dobro rade i koji mogu izradit dobar zakon. Što se tiče političkog utjecaja na neka rješenja, neka rješenja koja doista su temelj političkog sustava i odgovornost političara da ih rješavaju, a ne službenika. To dakle doista držim da je to tako. Što se tiče neposrednog ili posrednog izbora. To je legitimno uvijek otvoriti tu temu i u tom smislu sam na početku izlaganja prvog prije evo tri i pol sata rekao da smo radili u okvirima koji su nam, dakle zadani, a da je to neposredan izbor gradonačelnika, načelnika i župana. I u tom smislu mi smo pokušali stanje popraviti. Mi nemamo u svom planu promijeniti taj sustav u posredan. Dakle, nemamo u planu. Mislim da bi to bio korak nazad. I imamo u planu, dakle obzirom da postoji neki opći konsenzus da se ovakav referendum ukine, ali zamijeni nečim drugim to ćemo do drugog čitanja sasvim sigurno, dakle predložiti jedno rješenje koje će biti onda provedivo. Jer držim da je ovakav referendum kakav je u zakonu ja ću ga slobodno nazvati duda varalica. Dakle, ima ga, a ne možeš ništa s njime. Otprilike. Drugo što se tiče prostora za političku korupciju vratimo se dvije tisuće, nekoliko godina unazad. Što se prije događalo prelascima vijećnika. Dakle, smijenili bi jednog gradonačelnika, a onda bi izabrali drugog gradonačelnika. Sada ipak ne mogu izabrati drugog gradonačelnika, nego gradonačelnika će i dalje birati građani, a u tom slučaju će i ti koji su prešli na drugu stranu u navodne znakove riskirati svoj mandat, a posebno ako se radi o predstavnicima onih političkih snaga koji su i na prošlim, dakle na izborima redovnim bili blizu praga. Ako oni izazovu krizu vrlo je vjerojatno da neće prijeći prag. Vrlo je, može biti i drugačije. Dakle, tu se ipak taj prostor smanjuje u odnosu na ono što je bilo prije 2009. godine. ne mogu više izabrati drugog gradonačelnika. I želim još nešto reći što se tiče imenovanja u tvrtke. Dakle, ukoliko je tumačenje bilo da prema važećim zakonima to radi predstavničko tijelo osim ako statutom nije drugačije određeno to je bilo točno tumačenje. Meni je upitno nešto drugo. Šta je bila politička volja tada Vlade kad je donosila zakon, da li da to bude u ovlasti izvršne vlasti ili u ovlasti predstavničkog tijela. Prije izbora kada se naprave izbori onda u okviru vladajuće strukture bez obzira koja bila se ide ovako gledati. Ono što je gospodin Vinković rekao jednom dijelu političke strukture koja ima vlast odgovara da imenuju gradonačelnici, a jednom dijelu iste političke strukture koja negdje ima većinu u vijeću odgovara da to imenuje većina u vijeću, a ne suparnički načelnik. I onda se više ništa ne može promijeniti. I četiri godine se nisu definirale odredbe da li to radi izvršno ili predstavničko tijelo nego je ostalo tako. I ako to ne uredimo sada onda sljedeće 4 godine nećemo moći urediti zbog različitih odnosa o tome koja će dakle struktura u određenoj jedinici lokalne samouprave prevladati. Dakle, to smatram da ako je ovakav sustav, a je, treba urediti prije izbora. E sada ostajemo još kod onoga što se tiče i da stupa na snagu nakon izbora. Dakle, i ovo može stupiti na snagu 8 dana od dana objave u Narodnim novinama, ali želimo da i ta ovlast gradonačelnika, odnosno vijeća stupi na snagu nakon izbora da bi se to primijenilo na novu situaciju. Pa onda će građani odlučiti o kome će se raditi. I želim još dakle reći što se tiče odluke Ustavnog suda, dakle pročitat ću dakle Narodne novine 36/2010. "Ustavom i zakonom uređen djelokrug poslova predstavničkog tijela jedinice lokalne samouprave ukazuje na njegovu ovlast da ako je to određeno zakonom, drugim propisom ili statutom bira, imenuje i razrješava druge osobe izvan kruga članova radnih tijela. Sukladno tome Zakon o lokalnoj samoupravi izrijekom ovlašćuje predstavničko tijelo da svojim Statutom odredi tijelo nadležno za provedbu izbora, imenovanja ili razrješenja određenih osoba." Dakle, jasno je da je Zakon o lokalnoj samoupravi, sažeto Zakon o lokalnoj samoupravi ne propisuje tijelo nadležno za imenovanje, razrješenje itd. nego to prepušta statutima jedinica lokalne samouprave pa u tom smislu riječ je o pitanju koje sam zakonodavac smatra njihovim samoupravnim djelokrugom. I ima druga rečenica "Hoće li se statutom ta nadležnost priznati predstavničkom tijelu ili općinskom načelniku i gradonačelniku stvar je odluke svakog pojedinog predstavničkog tijela." Dakle, bilo je moguće da gradonačelnik i dosad imenuje ako mu to da u nadležnost vijeće. Ali, da dakle tu se slažemo i mislim da je to korektno tumačenje. Ali ima i sljedeća rečenica: "Ako zakonodavac smatra da je potrebno propisati drugačije rješenje radi određivanja samo jednog tijela nadležnog za te poslove u svim jedinicama lokalne samouprave na području RH on je to ovlašten učiniti zakonom na temelju članaka 134. i 135. Ustava." Dakle, ako Hrvatski sabor ovlasti nekog drugog to je ovlašten učiniti. Mi predlažemo u prvom čitanju jer to je dio rasprave da definiramo koje to tijelo i da to bude izvršno tijelo u jedinici lokalne samouprave iz argumenata koje smo naveli uz dakle neke mehanizme koji se mogu popraviti, transparentnost, kontrola ali netko treba donositi odluku i za tu odluku odgovarati dok je načelnik, a prestat će možda biti ako mu se ne usvoji proračun i mora imati mogućnost upravljanja. Kad prestane biti načelnik to će raditi drugi načelnik, a onda će to biti i mogućnost da netko tko je izabran odgovara za svoj rad dok je načelnik. Kada prestane biti načelnik odgovarat će netko drugi, a nitko ne može biti načelnik da ga ne izaberu građani i nitko ne može biti načelnik vječno. Uvijek dođe kraj mandata ili 4 godine ili 2 godine pa dođe zamjenik ili kraće od toga. Zahvaljujem.
Na vaše izlaganje imamo 4 replike. Prvi je Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre da ja sam namjerno pohvalio one koji su pisali zakon jer su unijeli čitav niz normi gdje bi pojasnili ili poboljšali ono što se u praksi pokazalo lošim. I dok su oni to kreirali to je za svaku pohvalu. Problem je upravo u tome što se kasnije umiješala politika i to što ste vi politički riješili dalo je sasvim drugi smjer i nekakva rješenja u ovom zakonu i to je ono što je najlošije u ovom zakonu. Da ste prepoznali te suradnike onda ih ne biste smijenili s dužnosti na kojima su se nalazili, ali to je posebno pitanje vašeg kadroviranja i kadrovske politike. Ono što je nesporno i nama, a vjerujem i drugima a dobro je za kolegu Vinkovića jer ste sada to pročitali, ne radi se o upravljanju trgovačkim društvima u osnovi ovog sukoba, radi se o tome tko je taj koji ostvaruje vlasnička prava pa s obzirom na činjenicu da je nečega vlasnik imenuje Skupštinu trgovačkog društva. Ovo je sve dalje posljedica. Skupština koja imenuje određena tijela. Mi smo se zalagali za to, a iz ovog što ste pročitali nije ništa različito, da onaj tko je osnivač trgovačkog društva bude i taj koji predstavlja vlasnika, tu jedinicu lokalne samouprave i određuje skupštinu trgovačkih društava. Da li će to svaka jedinica svojim statutom prenijeti na gradonačelnika to nama ni danas nije sporno samo se zalažemo za to da je izvorna ovlast predstavničkog tijela da zastupa te vlasničke interese, a ne jednog jedinog čovjeka.
Sljedeća replika Furio Radin.
Dobro je gospodine ministre da vi spomenete Ustavni sud i da se oslanjate na Ustavni sud, ali to zapravo me navodi da govorim nešto i o tim odlukama Ustavnoga suda i u svjetlu onoga što je rečeno prije o tome kad treba donositi zakon, a da taj zakon bude primijenjen na sljedećim izborima. Podsjećam samo sljedeće činjenice: Ustavni sud je na prošlim izborima odlučio 4 mjeseca prije izbora da se mijenjaju izborna pravila. Ustavni sud je na ovim izborima već utjecao na način što je zapravo tumačio na jedan čudan način Zakon o ravnopravnosti spolova jer rekao je Zakon o ravnopravnosti spolova kaže da na trećim redovitim izborima morat će biti 40% žena. Oštetio je 40% žena zapravo koje su mogle biti u lokalnoj samoupravi na način što je tumačio da redoviti izbori znače samo oni izbori koji se održavaju onaj dan kada su se održali 4 godine prije. Jedna barokna izjava da tako kažem. I na kraju ono što govorim sada je samo s jednim ciljem dajte da dajemo nekomu drugomu da bira suce Ustavnoga suda jer na taj način ako će ih stranke birati to će, oni će biti uvijek rezultat trgovine. Hvala lijepa.
Hvala. Frano Matušić ima repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa teško se oteti dojmu zapravo da se gospodine ministre radi ovdje isključivo o tome da se radi o pokušaju discipliniranja određenih sredina i određenih osoba. Zapravo potaknuti vašim iskustvom očigledno u nemogućnosti da riješite konkretne slučajeve u konkretnim gradovima, jedan od njih je sigurno i sasvim sigurno Zagreb, pokušavate pronaći rješenja kako biste izbjegli u budućnosti i slične situacije. Dalje politizirate pročelnike, ponovno uvodite političku podobnost za ta mjesta, za pročelnička mjesta, tumačeći da dolaskom gradonačelnika ta osoba, ili načelnika ili župana, ta osoba treba postaviti ljude u koje ima povjerenje, smatrajući valjda da nema povjerenja u stručne ljude koji su izabrani javnim natječajem koji imaju vrlo jasne predispozicije za obavljanje određenih javnih funkcija. Što se tiče odnosa predstavničkog tijela i gradonačelnika, mislim kolega Mlakar vam je već vrlo jasno pojasnio da ni do sada ta stvar nije bila sporna, sporno je bilo samo hoće li predstavničko tijelo prenijeti ovlasti koje ima na gradonačelnika ili na nekoga drugoga. Prema tome, i to doista ostavimo u domeni lokalne samouprave, ostavimo to pitanje predstavničkom tijelu, predstavničkom tijelu koje je, zapravo može biti osnivač tih institucija, ustanova itd., jer nelogično je da uopće stoji u zakonu mogućnost, niti će postojati da gradonačelnik ili načelnik bude osnivač neke institucije, ustanove itd. Predstavničko tijelo je to koje za račun građana i temeljem njihove volje, temeljem i rezultata izbora zapravo predstavlja građane i ono je ovlašteno zapravo za osnivanje institucija, a samim tim i za sve ono što je vezano u daljnjem tijeku oko izbora skupštine i predstavnika u skupštini itd., i tijela nadzornih i svega ostalog.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, ministar Bauk.
Pa da li vam se teško oteti dojmu ne znam, ja ću vam pokušati olakšati tu težinu da se otmete dojmu da se nešto radi zbog Zagreba. Dakle kada bi se nešto radilo zbog Zagreba, onda bi se to napravilo na početku mandata i priča sa Zagrebom bi bila riješena negdje u 6. mjesec. … [[Upadica se ne razumije.]] Ali spomenuli ste dakle. A u drugim gradovima imamo različite situacije, negdje je gradonačelnik iz jedne opcije recimo lijeve, a vijeće ili s desne pa se ne slažu, negdje je obrnuto, ali ono šta mi predlažemo je da šta god se primjenjuje, primjenjuje od sljedećih izbora pa se neće znati tko, gdje i kako. Slažem se s vama da je i dosad bilo riješeno da to radi predstavničko tijelo, to je doduše postalo jasno tek 2010. u 6. mjesec kad je Ustavni sud to razriješio, do tada su se vodile rasprave, a bilo bi bolje da je to zakonodavac 2008. odmah stavio da bude potpuno jasno, jer ovako je bilo malo po trgovačkim društvima grad zastupa Zakon o trgovačkim društvima ili po nekom zakonu grad zastupa gradonačelnik, odgovara gradonačelnik, ovdje predstavničko tijelo, a to je nesumnjivo dakle dio političkog sustava, dakle odnos predstavničkog tijela i izvršnog tijela, a to da je bilo potpuno jasno kako je riješeno to još uvijek ne znači da je to kako je jasno dobro. Možda je stvarno bolje da to radi gradonačelnik koji odgovara, a da ga predstavničko tijelo na druge načine kontrolira. Možda. O tome će se i dalje voditi rasprave, kao što će se i o odnosima neposredno izabranog načelnika i vijeća voditi rasprave i nakon šta izmijenimo ovaj zakon zbog nekih situacija, i nakon sljedećih izbora, jer nigdje u Europi nije to na jednoznačan način riješeno, pa vjerojatno zato i ne postoji neko univerzalno rješenje koje bi bilo dobro, i svako, u svakom trenutku se čini dakle da je neko rješenje primjerenije. Prije četiri godine tko se suprotstavio javno neposrednom izboru gradonačelnika bio je antidemokrata, dakle potpuno … [[Govornik se ne razumije.]] , a sad ipak se čuju glasovi da to možda nije najbolje. To sad postaje legitiman politički stav. Kako će biti za četiri godine. Možda ovim zakonom pokažemo da ne postoji nikakva mogućnost da je to dobro, a možda se pokaže da je dobro i da će … [[Govornik se ne razumije.]] manje.
Hvala lijepa. I zadnju repliku ima kolega Dražen Đurović.
Hvala. Pa mislim da je jedan od problema koji zapravo stoji u pozadini ovoga i činjenica same definicije grada. Dakle u Republici Hrvatskoj mi smo pod pojmom grada definirali sve između Grada Zagreba, pa do jednog mjestašca sa dva okolna sela, i to smo sve stavili u istu ravan, i sve se to zove grad. I drugo se zove općina. Mislim da smo tu i što je sad skupština nekog društva u gradu, bilo koje trgovačko društvo. Naravno da postoji nemjerljiva razlika između skupštine Zagrebačkog holdinga i skupštine jednog komunalnog društva. Neću sad uopće reći u kojem gradu, koji je jedva stvoren kao umjetno, praktički kao grad. I naravno da tu postoje raznorazni interesi, raznorazni pojmovi, i gledano sa pozicije Grada Zagreba sasvim je drukčija optika između gledanja sa pozicije jednog malog mjestašca, gledanja sa pozicije jednog malog mjestašca izgleda gotovo bizarno da nekakva skupština predstavničkog tijela zaista bude nositelj je li nekog upravnog vijeća, uprave tog nekog komunalnog poduzeća, nekog društva, pa naravno da to treba biti onaj čovjek kojeg ljudi praktički osobno znaju i kojem su dali povjerenje. I to zaista nema smisla. A naravno da su optike Grada Zagreba i Zagrebačkog holdinga to jedno sasvim drukčije, puno složenije pitanje, i možda bi trebalo u nastavku otvoriti pitanje tog definicije grada, i zašto Republika Hrvatska ima više gradova nego valjda Kina sela. Hvala.
Hvala. Na redu je klub HDSSB-a, i kolega Zoran Vinković.
Zahvaljujem. Evo ja jedva čekam da mi bivši ministar uruči odluku Ustavnog suda, ali i svoja mišljenja ispred ministarstva koja je pisao za različite slučajeve koji su vezani upravo za bivši Zakon o lokalnoj samoupravi gdje se statutima jedinica lokalne samouprave definiralo tko postavlja nadzorne odbora, tko upravlja skupštinama društva, tko imenuje upravu, tko razrješuje upravu itd. Bilo bi jako lijepo na tom svečanom uručenju vidjeti koji su gradonačelnici dobili pozitivno mišljenje Ministarstva uprave, da li su to bili oni iz HDZ-a ili iz opozicije,koji su predsjednici vijeća dobili pozitivno mišljenje Ministarstva uprave. Jedva čekam taj dan bivši ministre. Dame i gospodo zastupnici ja ću prije svega pohvaliti prijevremenu javnu raspravu o ovom vrlo važnom zakonu. Neki su imali prije svega primjedbe što se ta rasprava odvijala u vrijeme, 7., 8. ili 9.mjeseca ali isto tako vidim evo i da nakon te javne rasprave jel neki rade i za vrijeme ljeta i godišnjih odmora, vidim da je ja bih rekao jedna velika većina prijedloga našeg kluba HDSSB-a stavljena u ovaj prijedlog zakona. I dobro je da ovaj zakon ide u drugo čitanje i dobra je volja ministra koliko sam vidio zbog toga i ne treba kolege iz SDP-a hvaliti potpuno ovaj prijedlog zakona jer sam ministar pokazao volju za iskorakom u donošenju pravog rješenja za jedan dugi niz vremenskog razdoblja koji je pred nama i gdje su ne samo ovi lokalni izbori nego i oni 2017. Obzirom da vjerojatno ovdje imam možda i najveće iskustvo u vođenju lokalne samouprave obzirom da sam gradonačelnik 12 godina i ta tematika mi je prije svega vrlo bliska, pokušat ću evo u jednoj ja bih rekao konstruktivnoj raspravi ukazati na određene problem koji se ovdje javljaju koji se do drugog čitanja u svakom slučaju trebaju izbjeći i popraviti. Prvi svakako problem, problem ovog zakona ja bih rekao da je to spajanje spojivog sa nespojivim bez obzira što dosadašnji zakon imao odredbu dakle govorim o smjeni čelnika lokalne i regionalne samouprave jer tu su i načelnici i gradonačelnici i župani ima odredbu referenduma. Ovdje se taj referendum miče iz ovog prijedloga zakona i HDSSB predlaže upravo da se odredbe referenduma za koje tvrdimo da se osnovne stvari koje su vezane za broj ili postotak birača koji mogu pokrenuti referendum u svakom slučaju trebaju dogovoriti. Svjesni smo činjenice da na većini lokalnih izbora, a i državnih izbora u mnogim sredinama broj izišlih birača nije i neće možda nika više biti preko onih 50% od ukupnog upisanog broja birača i tu se svi moramo zapitati zbog čega je tako? Nisu građani krivi zato što ne izlaze, krivi smo mi političari. Mi političari koji smo svi zajedno doveli Hrvatsku neko sa većim žarom neko sa ukazivanjem na probleme nastojeći riješiti taj problem doveli tu gdje je u zemlju koja je prezadužena i koja na ovakav način ne može izić iz te teške krize. Dakle zalažemo se za opstanak referenduma i smatramo da netko tko je neposredno izabran kojeg su građani direktno birali ne može biti smijenjen od strane gradskog vijeća županijske skupštine ili općinskog vijeća jer desit će se ukoliko se ta odredba ne vrati da ćemo na velika vrata vratiti političku trgovinu u kojoj su mnoge stranke sudjelovale, gdje su mnoge nezavisne liste, gdje su vijećnici prelazili iz jedne u drugu stranku, gdje su se obećavali novci iz proračuna itd., itd. Dakle, možda jedan dobar prijedlog koji se odnosi dakle ovo govorim samo kao prijedlog, ne kao i konačni prijedlog našeg kluba, zašto se ne bi uzeo jedan glas više od onih birača koji su dali glas neposredno izabranom čelniku. Pa neka dakle ako je neki gradonačelnik dobio 12 tisuća glasova, može ga smijeniti 12 tisuća jedan glas. Ne može ga smijeniti 19 vijećnika, ne može, jel mnogi od tih vijećnika će biti zamjenski vijećnici itd., itd. Smatram da je dobro što ovaj zakon sada definitivno uvodi da više se ne može određivati statutom jedinica lokalna i područna (regionalna) samouprave tko je nadležan, tu ne mislim da je ta nadležnost lokalni šerif, maršal, Ramzes 2. ili ne znam kako nego upravo zakon treba definirati koje su ovlasti gradonačelnika a koje su ovlasti predstavničkog tijela. Normalno da i gradonačelnik i predstavničko tijelo moraju raditi sukladno svim ostalim zakonskim odredbama. Ja ne znam da li zastupnici bivši ministri znaju da je jedini odgovoran pred zakonima RH ne predsjednik gradskog vijeća, ne gradski vijećnik, ne zamjenik gradonačelnika, župana ili načelnika nego upravo neposredni izabrani čelnik. Zamjenici su do sada imali funkciju i ta funkcija treba takva i ostati uz onu plaću koju primaju da mogu mijenjati samo čelnika lokalne i regionalne samouprave kada ih on ovlasti za to. Oni ne mogu biti drugi ili treći gradonačelnik, bez obzira što njemački model ali poznat prije svega onog erste bürgermeistera. Jedan od sljedećih problema, dakle pred sudove u svakom slučaju ne izlazi predsjednik vijeća i vijećnik nego izlazi gradonačelnik. Njega se kažnjava kao odgovornu osobu, a ne portira u predstavničkom tijelu, ne želeći umanjiti važnost predstavničkog tijela jer ono ima velike i vrlo važne ovlasti, ali i obaveze donošenja osnovnih zakona, uostalom kao i Sabor. Kao saborski zastupnici mogli bi tražit da imenujemo Upravu Croatia osiguranja, INA-e, ako još imamo utjecaja u INA-i, je li rasprodana, u Hrvatskim šumama, u bilo kojoj javnoj ustanovi, a da to ne radi Vlada Republike Hrvatske i da to nije radila Vlada Republike Hrvatske. Vezano kod imenovanja pročelnika na mandat od 4 godine smatram da tu prije svega treba raspraviti o određenim stvarima koje se mogu desiti ukoliko ostane ova odredba o smjenjivosti čelnika lokalne samouprave putem vijeća i novih izbora, da onaj kome se potpisali kao članu svog tima mandat i ugovor na 4 godine da tu treba vezati za Zakon o radu i staviti ga praktično u neodređeno vrijeme da ne prođe onaj 3+1 dan. Treba vidjeti što se dešava, da li i oni ostaju kada se gradonačelnik smijeni, ali će imati putem ugovora pravo na sve ostalo. Da ne govorim da bi se moglo desiti da se već i nakon izbora dakle ovih lokalnih u 5. mjesecu Novigradu načelnik, to neće biti slučaj u Đakovu, tamo ću ja ostati još 4 ili 8, 12 godina, koliko me birači budu birali, bez obzira tko se bude natjecao sa mnom pred građanima, da li će se već odmah nakon toga pojaviti novi izbori jer se neće donijeti neki novi proračun. Dakle, kod mene isto netko je rekao ovdje da pročelnici nisu stranačke osobe. Ja nemam ništa protiv da te osobe budu stranačke, ali moji pročelnici su još iz vremena, praktično vremena HDZ-a i zaposlenici su u gradskom poglavarstvu, bivšem sada gradu Đakovu s time da sam ih 2001. pitao da li znaju prvu zapovijed Božju, rekli su da znaju, ja sam im samo rekao da nema drugih Bogova osim mene u gradskoj upravi i tako rade i to je jedini način. Dakle slažem se s tim da gradonačelnik može oformiti svoj tim, ali da to moraju biti prije svega stručni ljudi, da prije svega treba definirati ovaj dio koji se odnosi na njihovo pravo. Jedna pročelnica, ja ju pozdravljam, otišla je u mirovinu, pošteno je odradila svoj i na mjestu pročelnika je ponovno djelatnica iz gradske uprave, ne iz stranke, ne iz grada itd. Sljedeće, također se protivimo ovoj mogućnosti i prvi smo ukazivali na taj problem prilikom formiranja Vlade Republike Hrvatske da jedna politička opcija ili stranka ili nezavisna lista ukoliko želi imati ministra u Vladi ne može povlačiti župane, gradonačelnike nego kako se predstavlja ako imate snagu da jednostavno to stave u svojim redovima i da su i u Primorsko-goranskoj županiji i na Rabu trebali biti provedeni lokalni izbori. Smatramo da gradonačelnik, načelnik, župan koji prelazi na odgovornosti koje nisu spojive s njegovim dužnostima da se u tim lokalnim i regionalnim samoupravama moraju provesti novi izbori, osim u zadnjoj godini jer smatramo da u zadnjoj godini ti izbori ne bi bili ekonomski opravdani i da to gospodine ministre ne ide po listiću nego da gradonačelnik koji je neposredno izabran odredi svog zamjenika jer na listiću su bili ljudi po abecedi. Tako da mi u gradovima, županijama nemamo prve zamjenike, nemamo druge zamjenike nego su oba jednaka. Tu također otvaram i raspravu da li su potrebna dva zamjenika. Pa ako gledamo američke izbore, američki predsjednik ima jednog zamjenika, jednog jedinog zamjenika. Ja shvaćam da se prilikom donošenja zadnjih lokalnih izbora, ali i tu također treba otvoriti jednu širu raspravu, da se broj zamjenika pa i broj vijećnika regulirao u odnosu na stvaranje određenih političkih koalicija. Možda bi čak trebalo pred lokalne izbore zabraniti i predizborne koalicije i tada bi vjerujte i sastav ovog Sabora, ali i mnoga općinska, gradska i županijska vijeća bila, imala sasvim drugačiji sastav. Možda bi čak trebalo razmisliti da i zastupnici pa i vijećnici idu na neposredne izbore, mnogi ne bi bili izabrani ni u vijeće mjesnog odbora, da ne kažemo kućni savjet. Jedna vrlo važna stvar o kome sam evo spomenuo, svakako uz ova dva zakona i želeći pridonijeti prije svega funkcioniranju lokalne samouprave, a kažem da imam veliko iskustvo u vođenju lokalne samouprave, uz ova dva zakona potrebno je definitivno donijeti i Zakon o financiranju lokalne samouprave jer mnoge lokalne samouprave su mini poreznom reformom, pa ja ne bih rekao i samo tom reformom, nego sa svime onim što se dešavalo 1993. godine. Svakom godinom su stavljane sve veće i veće ovlasti, ali i sve veće i veće obaveze koje pratila financijska decentralizacija. Tako da su mnogi načelnici, gradonačelnici pa i župani pretvoreni isključivo u fikuse i obijače pragova ovdje u ministarstvima ako nisu u podobnoj političkoj opciji. Jer ne nagrađuju se i ne financiraju projekti sa građevinskim dozvolama, nego se nagrađuje politička podobnost [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Završna rečenica gospodine potpredsjedniče. Dakle, klub HDSSB-a evo sa svim ovim primjedbama dobronamjernim evo želi pomoći stvaranju izuzetno dobrog zakona i zakona koji su vezani za i funkcioniranje i financiranje, ali i neposredne izbore u lokalnoj samoupravi. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Ja se samo nadam da vam zbog ovog poistovjećivanjem sa sadržajem prve božje zapovijedi neće replicirati dragi Bog, jer bi ta replika mogla biti vrlo neugodna za vas. Ali će vam replicirati kolega Mlakar.
Hvala lijepa. Moja će bit puno ugodnija. Uvaženi zastupniče Vinkoviću, vjerojatno saborski zastupnici nešto znaju pa poznaju i neke propise na što nas upozoravate. Vi ste ovdje dosta galamili o svom osobnom iskustvu i lutate od lijeva do desna, bez da ste u stvari objasnili ono što je bitno. Vi brkate pojmove ponovno. Upravo sam ja o tome govorio u ime našeg kluba. Vlada Republike Hrvatske odgovara Parlamentu i Saboru i zbog toga ona upravlja određenim poduzećima u vlasništvu države, a vi kao gradonačelnik odgovarate biračima ali ne i ne stavljate na kušnju svoj mandat pred svoje predstavničko tijelo. I u tom je razlika. Zato smo govorili da li je koncept neposrednih izbora za gradonačelnike dobar s obzirom da na državnoj razini je sasvim drugačije ustrojena izvršna vlast i zbog toga je i razlika u upravljanju trgovačkim društvima. Pa kad se već to pitate ponukali ste me da vam to odgovorim. A ono što smo se dogovorili s početka ja ću vrlo rado ispuniti.
Čut ćemo i odgovor na repliku, izvolite.
Pa vidljivo je da gospodin Mlakar nije obnašao izvršnu vlast u lokalnoj samoupravi, jer bi znao o čemu ja pričam. Dakle, u svim ovim mogućim previranjima koji omogućuje ovakav zakon ali koji su omogućavali i zakoni prije, dakle od političke trgovine, prebjega s liste na listu itd. Jedina odgovorna osoba pred zakonom bi bio čelnik lokalne samouprave. On je donosio odluke dakle i putem proračuna, donosio odluke o sudbini tih trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne ili regionalne samouprave. I sasvim je normalno, pametno, jasno i jezgrovito da upravo čelnici lokalne samouprave, a rukovode, imenuju i upravu i nadzorne odbore. S druge strane, pa ne možemo se ponašati tako da svakog čelnika lokalne samouprave a priori proglašavamo kriminalcem, banditom, lopovom ne vjerujući većini građana koji su takvog čovjeka izabrali. Svako pravilo ima svoje izuzetke i tu se ja slažem. Ali građani na sljedećim izborima u svakom slučaju take ljude neće birati. Ako netko napravi neku kriminalnu radnju tada će on završiti u buksi, neće mu trebati ni građani ni vijeće. Postoje, dakle institucije koje se bave tim i zakoni koji se bave tim. Jednostavna stvar. Imate trgovačko društvo koje se bavi čišćenjem grada i gradonačelnik kaže obzirom da mu se ne sviđa odluka predstavničkog tijela, kaže e sad vam više ne dam novce i nećete čistiti grad i završi 200 radnika na ulici. Zbog toga je bitno da on imenuje.
Hvala. Čut ćemo još jedan klub. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani zastupnik Marijan Škvarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Klub HNS-a također zaista smatra da je ovaj Zakon o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi itekako bitan, itekako važan, tj. izmjene. Naročito također pozdravljamo da i ovaj prijedlog izmjene zakona je zaista prošao jednu dosta široku jednu analizu, raspravu preko udruga, preko … [[Govornik se ne razumije.]] također evo i u dva čitanja što se tiče ovog dijela i u Saboru. Ono što želimo naglasiti uvijek da svaki zakon mora biti veoma efikasan, prije svega mora biti provediv. Da bi bio provediv onda prije svega ministarstvo, Ministarstvo uprave mora odgovoriti uvijek na svako pitanje njegovog arbitriranja. Treba i jasno definirati kriterije, jer do sad moramo priznati da ti kriteriji u nekim slučajevima su se uvijek mogli dvojako tumačiti, a kada se kriteriji dvojako tumače onda neizostavno dolazi do blokade rada u lokalnoj regionalnoj samoupravi. A blokada samog rada ono u konačnosti svakom građaninu doprinosi puno manji standard, puno manje mogućnosti normalnog života. pa tu bi naglasili koji su to temeljni problemi sustava lokalne samouprave i koje svaki zakon mora uvažiti. Prije svega to je funkcionalnost sustava na broj i održivost. Uvijek smo govorili o onom dijelu da li imamo previše gradova, previše općina, županija i uvijek smo se tu u nekim tim stvarima govorili o racionalnosti. Ono prije svega što je stav i HNS-a da u tom broju i održivosti trebamo gledati pragmatičnost, da ako idete nešto mijenjati to je uvijek pitanje izmjena mnogih akata, mnogih sustava odlučivanja i svega ostalog a to je sve uvijek vezano uz trošak i vezano uz vrijeme. Također održivost, ono što i malo manje poistovjećujemo i temeljimo, a to je zakon i prije omogućavao, a i sada, da moramo možda još više naglasiti da više lokalnih uprava i samouprava može se udružiti da osigura određene svoje potrebe na razini koju sami odrede. Mislim da je to dosad itekako bilo manje uvaženo, a mislim da bi to bilo potrebno, a vezano uz jako dobra pozitivna iskustva koja imamo na europskoj razini. Zašto ne imati jednog komunalnog redara na 4, 5 općina? Zašto ne imati jednu službu za financije na 4, 5 manjih općina? S time ćemo sigurno puno poistovjetiti, odnosno povećati realizaciju, efikasnost, a nećemo povećavati itekako broj ljudi. Ono što je najbitnije za takve manje općine je ljudski su resursi najbitniji. Teško nađete sposobnog čovjeka koji će vam adekvatno stručno moći odgovoriti na sve one zahtjeve koje mi imamo na našoj razini. A moramo nažalost isto također reći da itekako se u zadnje vrijeme sve više u tom dijelu stavlja na našu lokalnu razinu odlučivanje odgovornosti o provedbi stvari, a manje se na našoj lokalnoj razini i regionalnoj možemo s time i baviti. Drugu razinu koju bih spomenuo kojom zakon mora baviti se funkcionalnost odnosa izvršnih i predstavničkih tijela. Taj odnos gradonačelnika i vijeća i tu mnogi problemi su nastali. I ono što također je rečeno na početku ako nemamo točno decidirani odgovor prema definiranim kriterijima i putem arbitriranja ako to nije riješeno onda tu nastaju problemi. Da ne govorimo o visokoj centraliziranosti ovlasti i fiskalnih izvora, umrtvljenosti mjesne samouprave i naravno ono što moramo uvažiti da još uvijek priznali ili ne naša politička kultura nije dosta razvijena. Tako da u tom bitno konačnosti naglasak je da naša lokalna i regionalna samouprava treba dosta ključnu reorganizaciju i naravno i decentralizaciju. Zakon također treba bitno voditi računa o tome da suzbija prostor političke i svake druge korupcije, unapređuje funkcionalnost tijela lokalne i regionalne samouprave i naravno bitno je još uvijek podizati razinu participacije građana. Na pragu svih tih potreba HNS je zagovarao neposredan izbor čelnika izvršne vlasti i pri tome i dalje ostajemo. I zaista ne mislimo da su to lokalni šerifi nego ako stručno i kvalitetno obavljate svoju dužnost onda je ta dužnost i poštena i stručna. Također, ono što možemo reći oko ovog zakona niti ne treba, a ni ne radi se o mnogim bitnim promjenama i izmjenama. Oni su zaista uključeni nakon svih ovih 4-godišnjih djela provođenja ovog zakona, dosta veliki rezovi su bili, odnosno izmjene onog prethodnog zakona tako da itekako sada to treba uskladiti. Ono što bi htjeli posebno napomenuti da po našem sudu kao kluba sve izmjene ne bi trebali raditi na štetu predstavničkog tijela. Opet vezano uz ono što kaže Ustav, članak 133., da pravo na lokalnu samoupravu ostvaruje se putem predstavničkog tijela. Naravno jasno je da ovlaštenja načelnika, gradonačelnika, župana uz ograničenje uz biranje nadzornih odbora ili čak imenovanje nadzornih odbora da je to odgovornost za poslovanje i komunalnih i drugih tvrtki koji su u većinskom vlasništvu. A to se temelji Zakonom o trgovačkim društvima. Naravno u tom dijelu naš stav je da bi sve ove odgovornosti i ovlaštenja, a koje se šire na ustanove, dakle na škole, vrtiće, domove zdravlja, bolnice, muzeje, galerije, pučka učilišta itd. i trebalo u svakom slučaju prenijeti više na predstavnička tijela. Čelnici tj. gradonačelnici već i u samom svom dijelu prije svega pregleda izvršenja proračuna to je znači u onom financijskom dijelu bitno utječu na taj rad ustanova, ali u ostalom dijelu njihovog rada predlažemo da se direktno i dalje ostavi da taj dio imenovanja i rada vrši predstavničko tijelo ili minimalno da predstavničko tijelo dobije na znanje ili očitovanje takve odluke. Tu bih još posebno spomenuo da se mora voditi računa i kao izvršno tijelo načelnici, gradonačelnici i župani i o sukobu interesa. Tu bih posebno naglasio da ima još mnogih takvih djelatnosti i aktivnosti ustanova gdje možda još nije dovoljno dobro definirano da li gradonačelnici, načelnici mogu biti dio upravnih odbora ili skupština. Evo sada smo u fazi na cijeloj razini države formiranje lagova. To su lokalne akcijske grupe. One su itekako bitne koje koordiniraju više lokalnih jedinica i to na praktički međunarodnom dijelu koji zajednički ostvaruju svoje ciljeve, ciljeve svojeg razvoja, prioritete prije svega prema fondovima EU. Tu u tom dijelu bi gradonačelnici, načelnici trebali biti minimalno članovi tih uprava i skupština jer zaista taj dio koordinacije i odluka koje se tu donose su itekako bitne za daljnji razvoj ne samo lokalnog dijela nego ono što je još bolje i kvalitetnije i na regionalnoj razini. Gradonačelnici su i članovi Skupštine turističkih zajednica koje zaista u tom dijelu malo gledano da li je to potrebno ili ne u svim tim aktivnostima koje provodimo jer tu je malo u koliziji ako gradonačelnik donaša proračun, odnosno daje prijedlog za donošenje proračuna gdje … [[Govornik se ne razumije.]] turističkih zajednica na što tu moram spomenuti jer mi turističke zajednice naročito na kontinentu nemaju svoje izvore sredstava gdje bi se mogle same financirati nego itekako se moraju potpomagati od strane proračuna gdje onda gradonačelnik kao član skupštine i predsjedavajući praktički mora sam sebi tražiti sredstva za djelovanje turističke zajednice. Treba malo o tome također dobro definirati stavove. Oko mogućnosti smjenjivanja čelnika izvršne vlasti apsolutno podržavamo da se taj dio i radi između ostalog i referendumom. Naravno ako ste direktno birani onda i građanima morate ostaviti priliku da jednim takvim otvorenim izjašnjavanjem putem referenduma i mogu smijeniti. S druge strane, na koji način i kako zaista još predlažem da u ovim kvalitetnim raspravama definiramo kako i na koji način i kako zaista još predlažem da u ovim kvalitetnim raspravama definiramo kako i na koji način, koja je to visina izlazaka i sve. Mislim da baš Zakonom o referendumu se još može dobro definirati. Da bi se bilo smanjivanje i kako gradonačelnik, odnosno predstavničkog izvršnog tijela ako se ne definira odnosno donese proračun, slažemo se s tim. Proračun ipak osnovni akt prije svega financijski, ali na njemu se temelji cjelokupan razvoj pojedinog područja, znači grada, općine ili županije, i ako u tom dijelu to nije definirano bolje odmah krenuti takav, takvo jedno rješenje i krenuti ispočetka na neki način, jer svaka godina, svaki mjesec koji se tu izgubi, ako se ne definira postaje cjelokupan zastoj takve jedne lokalne samouprave, grada ili općine. Apsolutno se slažem s tim. Možda tu u tom dijelu i malo zapostavljam još jednu stvar kako se gradonačelnice i mogu i smijeniti. Mi u tom dijelu i osim … [[Govornik se ne razumije.]] gdje može doći do prekida i prije završetka mandata, osim … [[Govornik se ne razumije.]] koji su navedeni, pa sam spomenuo prekid mandata po sili zakona i to danom pravomoćnosti sudske presude kojom je osuđen i radi počinjenja kaznenog djela protiv slobode i prava čovjeka i građanina Republike Hrvatske. Recimo takav navod, recimo mi nemamo kod izbora za saborskog zastupnika. Kad gledate definiciju što je to protiv slobode i prava čovjeka i građana Republike Hrvatske ne samo u okviru ljudskih prava kaznenog djela, ne samo niti koje je definirano konvencijom zašto prava i temeljnih sloboda, ima ih puno različitih ali recimo za uskraćivanje i ograničenje prava na rad, slobodu rada, za dostupnost radnog mjesta, počinitelj u pravilu službene i odgovorne osobe su povreda prava na … [[Govornik se ne razumije.]] invalidsku zaštitu, također otmica, zatočenje osobe, ograničavanje u biti slobode kretanja, prijetnja, prisila, također … [[Govornik se ne razumije.]] duševnog integriteta osobe, rasna i druga diskriminacija, mučenje i drugo okrutno neljudsko ponižavanje, vrijeđanje, prisila, prijetnja, sve to u okviru ljudskih prava i vezano uz … [[Govornik se ne razumije.]] E sad to se može govoriti o pravomoćnosti i realnosti, ali kada vi krenete u tom dijelu prije svega pravomoćnosti znate da ako se nešto pokrene bilo kojim postupkom pravomoćnost traje jako dugo, a ako i ovog dijela idete otvarati priču mislim da od rada jednog gradonačelnika, načelnika ili župana po tom stavku će biti apsolutno onemogućen, da ne govorimo ako se idemo baviti politikantstvom. Velim to je ugrađeno u odluku o razrješenju gradonačelnika, načelnika na toj razini, a recimo saborski zastupnici to nemaju. Mislim da bi bilo dobro da se taj dio na neki način ipak malo uskladi. Htio bih spomenuti i mogućnost mjesne samouprave, to su mjesni odbori, odnosno u gradu drugačije, gdje bi se iznenadili na što velim da poštuje zakonska mogućnost već sad da mjesni odbori moraju biti formirani u okviru općina i gradova, velikim dijelom to nije slučaj. Mi tu trebamo definirati da li se to zaista mora, ako se mora, onda ministarstvo mora pokrenuti adekvatne aktivnosti da od tog dijela se pokrenu izbori i da se mjesna samouprava i registrira i odnosno i definira. Kod mjesne samouprave naročito definirano da se tu ne treba biti veliko politikantstvo, ako se definira izlazni prag znamo da je prije na neki način zborovima građana definirano tko će predstavljati ljude prema lokalnoj samoupravi, odnosno prema gradonačelniku ili vijeću, sada se poistovjećuje izborima kao i za vijećnike. Također definirano i … [[Govornik se ne razumije.]] područja, ako se tu ne riješi onda je i teže rješavanje zajedničkih problema, a to ne znači da ne trebamo gledati samo jedno usko područje ako imate vodovod ili cestu koja kreće kod nekog mjesnih odbora onda zaista ti ljudi moraju to kvalitetno odlučiti i naravno u svakom slučaju ne bi trebala biti … [[Govornik se ne razumije.]] izvršna vlast. No da i sumiramo još jedanput zakon ne predviđa i niti najavljuje velike reforme lokalne samouprave. Ono što je bitno moramo što prije poraditi da se decentraliziraju ovlasti a također i sredstva, ovlasti se kreću ali sredstva moraju biti adekvatna tome. Predložene su promjene, treba dobro odvagnuti kako bi se njome ne bi omogućila nova neravnoteža i ugraditi novi problemi funkcioniranja tijela lokalne i regionalne samouprave, i do drugog čitanja treba uvažiti i ugraditi sva dobra rješenja kojima će se osigurati obveza uvođenja mjesne samouprave i povećanja njene funkcionalnosti. I možda na kraju bih ipak rekao da tu su uvijek odgovornosti gledamo da je to prije svega ministarstvo koje će zakon donijeti, odgovornost i saborskih zastupnika da li će oni taj zakon ili izmijeniti ili potvrditi u ovom obliku, odgovornost je uvijek na načelniku, gradonačelniku, županu da li to radi, ali se moramo pitati gdje je tu i odgovornost birača, jer ako je netko izabrao čovjeka … [[Govornik se ne razumije.]] gdje se relativno dobro poznajemo, svi dajemo političke platforme, ciljevi, vizije, sadržaje, ako se netko izabrao čovjeka, gradonačelnika koji ne radi svoj posao, ne dolazi na svoje radno mjesto, ne definira vizija razvoja, onda ja mislim da ipak tu odgovornost moraju i snositi i birači. A i birači također moraju znati i temeljne osnove ovog zakona, ako izaberu gradonačelnika i daju podršku vijeću iz drug političke opcije i izazovu sve ove probleme, to je njihovo pravo, ali također se ne smijemo čuditi da u određenom dijelu problematike koje se javljaju iz jednog takvog odnosa će se sigurno vratiti u razvoj lokalne samouprave i standarda kojega ti građani zaslužuju. Znači odgovornost moramo zaista gledati na svim razinama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Time smo završili raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se javila poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. U raspravi o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi do sada je bilo uglavnom koncentrirane rasprave oko toga tko će koga smijeniti, tko koga može smijeniti. Mislim da takva rasprava ne vodi ničemu, i da stvar trebamo okrenuti prije svega na prave noge, i onako kako stvari od nas očekuju građani, a to je da se postavi pitanje odgovornosti. I ja mislim da ovaj prijedlog zakona ide upravo u tom pravcu, a jednako i onaj sljedeći Zakon o lokalnim izborima da postavi stvari o odgovornosti čelnog tijela jedinice lokalne samouprave bilo načelnika, gradonačelnika i župana ali jednako tako i odgovornosti vijeća ili skupštine i njihov međusobni odnos, odnos suradnje, a ne tko je iz koje opcije pa kako da napakosti ovome drugom da i najbolji prijedlog prođe, a s druge strane i da bezakonje koje je eto uvijek negdje na granici kriminaliteta, a to se uvijek kasno otkrije, tako da prođe cijeli mandat, bude u drugom planu. I onda se nemojmo čuditi zašto građani o političarima bilo koje razine imaju ovakvo mišljenje. Ja mislim da su postavke i osnovni koncept ovog prijedloga zakona u dobrom pravcu. Imamo mi svi puno brojnih primjedbi ali a većina mi se čini da ide u tom pravcu da se neke stvari pojasne i da dobijemo tu jednu ravnotežu i jednu suradnju ali jednako tako i pitanje odgovornosti koje mi se čini treba više zaoštriti. Zaoštriti u tom smislu ne samo jednog raspuštanja nego i odgovornosti gdje će središnje tijelo i to nije zadiranje u prava jedinice lokalne samouprave konkretno ću reći. Ako je gradonačelnik izabran i sada mi postavljamo pitanje, pa da on je izabran od svih građana tko njega može dirati, ma nemojte. Pa nijedna opcija nije, građani koji su glasali za bilo koga predstavnika svoje političke opcije nitko nije glasao nijedan glasao da taj krade, da taj vara. Prema tome, ovdje polazimo i to godinama od pogrešne premise da ako je netko na neposrednim izborima izabran dakle neposredno kao što smo to mi omogućili da su to građani i željeli da je eto da je on gotovo nesmjenjiv i da mu nitko ništa ne može jer da pitanje uopće o njegovom radu ne može nitko drugi postaviti nego eventualno policija ili Državno odvjetništvo ali oni uvijek u pravilu dolaze kasno kada je već stvar izmakla kontroli i kada je takvo jedno njegovo ponašanje ne samo iz zone protupravnosti nego krenulo u jednu onu krajnju zonu kaznene odgovornosti, a to je onda kasno to je onda profanirana čitava politika. A ovakav prijedlog zakona, svi zakoni a pogotovo ovakav prijedlog zakona gdje muku mučimo još uvijek sa korupcijom na lokalnoj razini koja je možda opsežnija i obuhvatnija nego ona što je bila na državnoj razini i o čemu naši sudovi sada imaju pune ruke posla da se suzbiju što je moguće više. Prema tome pitanje tko koga bira je čak manje važno iako građani vole neposredno birati i od tog koncepta sigurno ne treba odustati. On je dosta ovako jednostavan ali u praksi je i proizveo čitav niz pitanja koje ovaj prijedlog zakona ne neki način i želi riješiti. Dakle, takva jedna pitanja i takve postavke ali i veliki interes javnosti u pogledu donošenja ovakvih zakona govori sve više i o tome da su ljudi zainteresirani za vlast odnosno o kvaliteti vlasti u jedinici lokalne samouprave upravo zbog toga što i o tome ovisi i kvaliteta njihovog života jer život se ne živi na nekakvim višim razinama, život se živi ne samo u gradu i općini nego i u onom mjesnom ogranku. I kada govorim o ovome uvijek citiram i citirat ću slavnog … koji govori da snaga slobodnih naroda leži u snazi niti nije rekao jedinica lokalne samouprave ili samouprave nego u mjesnoj samoupravi. I ja ću početi od kraja, neće biti sreće ni u gradovima ni u općinama ako ne razvijemo mjesnu samoupravu. Možemo mi govoriti što god hoćemo o onom konceptu ranijem i da oni imaju svoju pravnu osobnost. Nemojmo se bojati ljudima dati pravo ali moramo automatski im dati i odgovornost. Pravo i odgovornost to su sestre blizanke i one nigdje ne idu jedna bez druge. Ja se zalažem za to da se mjesnoj samoupravi dade značaj kako su nekada u našoj prošlosti u nekoj drugoj političkoj konstelaciji ali ono što je dobro, što je bilo loše treba odbaciti, prezrjeti ali što je bilo dobro kao zreli građani prihvatiti i time se dičiti a to su bile mjesne zajednice. Mnoge škole ne bi postojale. A danas govoriti o tome kao sa razine jednog trga jer se obično na tako najljepšim mjestima u jednom gradu ili općini nalazi uprava, tu stoluje načelnik, tu stoluje gradonačelnik, koga briga što nema tako neke svjetiljke jer je obično centar uređen. A to je životno pitanje za roditelja hoće mu se dijete živo vratiti iz škole ako nema svjetiljke ako nije asfaltiran taj mali putić. A mi smo opsjednuti autoputovima, mostovima, a ne vidimo koliko još čak u većim gradovima kojim putevima se i pod kakvim osvjetljenjem nam se djeca vraćaju. E to je pitanje ovog lokalnog ovog zakona. A rješenje vidim jedino da se dade veća ovlast mjesnoj samoupravi. Ja mislim da se oko toga već svi slažemo i da će sa takvom odgovornošću to pomaže čelniku jedinica lokalne samouprave i gradonačelniku i načelniku, pomaže mu. I mi smo vidjeli da često neke nespojive političke opcije se nađu u mjesnom ogranku i zaista slušaju ljude što je tu potrebno. Evo tu više oko toga tih načelnih stvari ne bih više ali posebno se želim osvrnuti na članak 2. Dakle nemojmo se igrati građanima. Dobro je, možda ovdje da se sada razlikuje u tome i da se posebna težina daje samim biračima i njihovim potpisima, odnosno ovdje je postotak predviđen u članku 2., govorimo o referendumu, o nekim posebnim pitanjima koja su od značaja za tu jedinicu lokalne samouprave pa se predlaže 20% od ukupnog broja birača. Mislim da je taj postotak određen dobro, ali da kasnije ne bi bilo posebnih tumačenja, da li to ovisi o većini u tom vijeću nego da tim kad je sakupljeno 20 potpisa, kada što se tiče kada je ispitano od strane središnjeg tijela tj. od samog ministarstva da je prijedlog ispravan, dakle da je u skladu sa zakonom i sa Ustavom, da je s te formalne strane sve u redu, da više nema dileme hoće li se pristupiti referendumu ili ne. To moramo otkloniti i ja mislim evo i gospodin ministar vidi da tome treba biti tako, dok kod ovih drugih ovlaštenika da to bude kao prijedlog. Apsolutno je to i prihvatljivo i na taj način stječemo ugled među građanima. Mi smo se dosta i bilo je nekakvih pokušaja s referendumom i to se neslavno završilo sa špekulacijom što s jedne, što s druge strane jer bez obzira tko je prikupljao te glasove, to je isto važno možda posebno napomenuti. Ne može on, nije on vlasnik njihov, e to je važno napomenuti, ali time se trgovalo. Dakle u Hrvatskoj se trguje sa svim i svačim, a imamo još uvijek nerazvijeno tržište. To je zaista jedan veliki apsurd i tome treba gospodine ministre, vjerujem da ćete naći rješenje da se tome stane na kraj. U pogledu odredbe članka 21., posebno to trebate napomenuti, nije ovo, dobar je put ali nije dovoljno. Mi korupciju na lokalnoj razini moramo suzbiti najprije zakonom, onemogućavanjem da oni cijepaju poslove. To je već opjevana stvar. Pa vidimo i Europska komisija kada nas je godinama kritizirala i ako vidimo iz središnjeg tijela koje kontrolira, koje ima tu ulogu da po žalbama kontrolira postupak javne nabave vidimo u čemu je problem. Najveći problem su dodatni poslovi, to je čudo jedno veliko. Dodatni poslovi. O tome je riješio sam zakon…
Vrijeme.
Ali evo ovdje još samo jedna rečenica, molim vas ne dozvolite da se jedinstveni posao cijepa ispod razine od milijun kuna ili do milijun kuna kako bi se osujetilo ono što je predviđeno Zakonom o javnoj nabavi. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Za raspravu se prijavio kolega Damir Kajin. Nema ga, gubi pravo. Gledajte kolegice Lovrin, hiljadu puta smo rekli, hiljadu puta, ponovit ćemo hiljadu i prvi put, pa dajte lupajte da vas se vidi. Nisam vas vidio ja, nije vas vidio kolega. Vidio vas je vaš kolega i šta mi sad imamo iz toga. Ja ću vam sad dati pravo na repliku, dakako da ću vam dati pravo na repliku.
Gospodine potpredsjedniče ja neću iskoristit repliku. Ja sam dignula repliku ali upravo nisam lupala jer sam vas čula prigodom jednog predsjedanja da ste zastupnicima rekli nemojte mi lupat pločicama, ja vas vidim. Pa stoga kao pristojna osoba nisam htjela lupat. Evo i ja ću iskoristit u raspravi reći ono što sam mislila.
Ali upravo suprotno, ovo je morao biti netko drugi tko je rekao da ne lupate. Dakle moramo ostvarit neki kontakt očima da vidimo da sam primijetio ili ja ili kolega da želite replicirati jer inače iz toga nema nikakve koristi ako netko digne repliku, ako nitko ne vidi. Dakle ovo što govorim je posve logično. Damir Kajin gubi pravo na raspravu jer ga nema u dvorani, a to pravo dobiva sada kolega Branko Vukšić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Evo maloprije je kolegica Antičević rekla da treba dati veću ovlast lokalnoj samoupravi i u potpunosti se slažem s njom, podržavam to. Ali kako ćete dat veliku ovlast lokalnoj samoupravi u fantastično centraliziranoj zemlji s ovim sredstvima koje lokalna samouprava dobiva. To je ono, da se vratim na jučerašnju raspravu i ministra Ostojića, ministra policije, zapravo ismijavanje, nije bilo ono sinoć ismijavanje nego ovo je danas ismijavanje. Druga stvar, mnogo toga je rečeno, kaže se ovako, treba postaviti pitanje suradnje nesmjenjivosti, isto je kolegica rekla i mnogi su tu govorili, pitanje suradnje. Pa zašto to ne bi primijenili na Sabor prvo, ajmo surađivati, ajmo ne odijelit čvrsto kao bodljikavom žicom opozicija i pozicija. Pozicija donosi sve, opozicija nema pravo na pamet, ajmo to napravit. Ja se slažem da je pitanje smjenjivosti vrlo važno i ovo slažem se što je u zakonu. Ne slažem se, ne znam, nemam tog iskustva, drago mi je što sjedim ovdje među supermenima koji obavljaju po 15 funkciju i koji su i gradonačelnici velikih gradova i koji su saborski zastupnici, ali kako ide ovoj državi izgleda da ne obavljaju dobro dužnosti. Svak će za sebe reći da je najbolji gradonačelnik na svijetu, međutim situacija u zemlji, a ona je satkana i od tih malih pomaka, dokazuje sasvim suprotno, da se ne radi. To je onaj drugi zakon, neću sad o onom drugom zakonu govorit jer ću govoriti kad dođe na red negdje u ponoć. Dakle, važno je uspostaviti o čemu je ministar govorio, tu ravnotežu moći između predstavničkog tijela i izvršnog tijela. Kako to napraviti, to je najveće umijeće. Da li je to ono što je rekao predsjednik Laburista Lesar oba su pala kad se ne prihvati, ne donese, ne predloži proračun. Kad bih tvrdio jedno ili drugo i podržavao rezolutno jedno i drugo, pogriješio bih, nemam tog iskustva, znam iskustva jedino ono što čujem ovdje i što čitam u novinama i ono što razgovaram sa ljudima koji rade u lokalnoj samoupravi. Sasvim sigurno da su njihova iskustva dragocjena, ali mi je žao što se razlikuju od stranke do stranke, to nešto nije u redu i to demantira kolegicu Antičević kad kaže ajmo surađivat na lokalnoj samoupravi. Ja tu suradnju nisam vidio nigdje osim ako nije interesna suradnja, stranački je vrlo malo. I ne slažem se sa onima, kažu da je pitanje lokalne samouprave samo pitanje komunalija, zato i šefovi stranaka sve dogovaraju, zato što su to samo komunalije. Jer oni su baš komunalni redari fantastični. Pitanje referenduma su Hrvatski laburisti nekoliko puta postavljali na nacionalnoj razini i sasvim sigurno da je dobro postavljati pitanje referenduma na lokalnoj razini. Referendum bi trebao biti osnovno građansko pravo. Samo se referendumom građani mogu posebno na dan izbora kad su prevareni najčešće što se isto vidi iz rezultata koji je prezentiran i neki dan na, jučer, ne neki dan jučer na aktualnom satu. Kako građani mogu utjecati na lokalnu samoupravu. Kako? Upravo je to pitanje. Mora postojati neka batina koju moraju imati građani u rukama. Je li to referendum? Ne slažem se sa ministrom da je 20% u lokalnoj zajednici, u malom mjestu lakše skupiti nego 10% na državnoj. Niti je moguće 10% na državnoj razini skupiti što dobro zna, zato i je prihvaćeno 10%. Kad se jedanput u povijesti to dogodi, jer u Hrvatskoj državi nikad nije referendum održan o takvim pitanjima, to dobro znate. Ni jedan referendum nije uspio, ne uspijevaju referendumi u lokalnim sredinama. Zbog čega? Prvo, može biti da sve fantastično funkcionira. To vjerojatno nitko neće ovdje reći da je sve fantastično. Druga stvar je da su građani odustali, da su siti politike, da više ne vjeruju čak ni u promjene kada oni to na referendumu odluče. I treće jer to vlasti ne daju upravo zbog takvih zakonskih rješenja koje referendume onemogućuju. Nije dobro ni, nisu dobra rješenja ni u onim zemljama koje imaju prečesto referendume, ali bome nisu dobra rješenja ni u zemljama gdje nikad nema niti jednog referenduma. Znači i mi ovdje koji sjedimo smo krivi zbog toga što nismo pokazali, ukazali na takva rješenja, donijeli takvo rješenje u Saboru koja bi potaknula da ljudi nam vjeruju i da stvarno kada, da osjete da njihov glas nešto znači. Zato apeliram da se razmisli do drugog čitanja o tome je li tih 20% potpisa za referendum previše, da li je lako u nekom mjestu koje ima 5000 stanovnika, u nekoj općini ili općini sa 12000 stanovnika skupiti 20% potpisa ili nekoj županiji, recimo Međimurskoj županiji sa 120000 stanovnika. Da li je lako skupiti šta ja znam 15, 16, 17000 potpisa ne bih rekao baš da je to lako. Prema tome, to je opet previsoki kriterij. Što se tiče ovdje mi se čini da se brkaju dva izborna sustava u jednom. Ako smo neposredno izabrali gradonačelnika, načelnika i župana, odnosno gradonačelnika grada Zagreba i ako smo ga izabrali na četiri godine zbog čega već zakonom omogućujemo da nakon dvije godine stupi na tu funkciju njegov zamjenik. Kompromis može biti čini mi se izborna godina, u izbornoj godini i to u okolnostima koje treba propisati koje su okolnosti. Ovo se čini, čini mi se netko je već rekao od kolega kao da želimo reći ovako – pola ćeš ti, pola ću ja. Ja ću nakon dvije godine odstupiti, pa ću pola mandata dati tebi. Ali nikad se ne biraju zamjenici, nego se bira gradonačelnik. to dobro znate. Bira se gradonačelnik, a ne njegovi zamjenici. I ako ne prolazi gradonačelnik neće ta lista dobiti zbog zamjenika gradonačelnika. prema tome, razmislite dobro. Nemojte ići iz greške u grešku. Onaj Komadinin zakon uvesti i ozakoniti ponovo, jer mislim da je bio pogrešan. Evo o ostalom u drugom dijelu rasprave. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo prijavljene tri replike na ovo izlaganje. Prvo uvaženi zastupnik Dinko Burić.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, moram se složiti odmah na početku s vama, s vašom konstatacijom kako će za uspjeh funkcioniranja lokalne samouprave jedna od ključnih stvari biti stvarna, ali uistinu stvarna decentralizacija jer je to osnovni preduvjet da bi lokalna samouprava ispunila funkciju koju u konačnici građani od nje budu očekivali. I vjerojatno i osnovni preduvjet da uopće počnemo izlaziti iz krize, jer ovako visoko centralizirani ne može se iz jednog središta znati za probleme koji tište građane na njihovom području. Međutim, kako se ne bih i ja udaljavao sada od ove teme, ali mi se ta vaša konstatacija ne samo dopala, nego je ona istinita. Samo bih rekao vezano baš uz ovaj zakon nekoliko stvari. Suradnja izvršne vlasti i predstavničkog tijela, smatram da je dobro da je predlagatelj odustao od onih najavljivanih prvobitnih prijedloga kako predstavničko tijelo može smijeniti neposredno izabranog načelnika, gradonačelnika ili župana. Dakle, to je već jedan plus. Jer to bi uistinu bilo apsolutno nedemokratski. Da li je baš ovo rješenje da točka na kojoj može doći do smjene jednog i drugog je proračun to je sad pitanje za raspravu. Zato je dobro da ovo nije hitna procedura, nego prvo čitanje, pa ćemo možda iskristalizirati da to može ostati proračun kao razlog, možda nešto drugo, možda nešto sasvim treće da proračun uopće ne bude. Ali je jednako tako važno i to, mislim da je dobro da naglasim, završit ću, da je Vlada odustala, predlagatelj da je odustao i od onog prijedloga da se zamjenici biraju na drugačiji način bez obzira na njihovu ulogu, dakle od glavnog nositelja izvršne vlasti. Dakle, imamo dobrih pomaka u ovom prijedlogu, prvo čitanje, ako predlagatelj bude pokazao takvu dobru volju kao što je bilo u onim raspravama prije onda mislim da možemo doći do kvalitetnog zakona.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Kolega Burić da u visoko moralnoj zemlji sasvim sigurno da ne bi bilo sumnje o tome da će predstavničko i izvršno tijelo surađivati zbog boljitka lokalne zajednice, odnosno lokalne samouprave. To je sasvim sigurno. Međutim, ja kažem opet ne tvrdim jer nemam ta iskustva, a i mi kao zemlja imamo vrlo malo iskustva u neposredno biranim izvršnim tijelima u lokalnoj samoupravi. Meni se čini, plašim se, da će više doći do suradnje između predstavničkih tijela i izvršnoga tijela nego između stranaka za boljitak lokalne samouprave, da će se upravo suprotno događati surađivat će da bi opstali, neće rušiti jedan drugome, neće se rušiti proračun jer padaju kao što se kaže oba. Možda sam u krivu, ne znam. Zato kažem o tome treba dobro razmisliti i slažem se u potpunosti s vama dobro je da je to prvo čitanje i dobro da je pokrenuta javna rasprava i naravno i ako će se u javnoj raspravi uvažiti sve primjedbe i protresti sve te sumnje.
Druga replika, poštovani zastupnik Marijan Škvarić.
Pa prije svega nadam se da se varam da ovo u uvodu uvaženi kolega isticanja izlaganja da nije bilo malo ono posprdno uz konstataciju da ovdje ima supermena koji su objedinili puno funkcija, imaju sva iskustva valjda ovoga svijeta, da se to ne odnosi valjda na nas gradonačelnike. Vis-a-vis toga da zaista imamo itekako puno stvari reći u lokalnoj upravi što je to pitanje odgovornosti, što je to pitanje dužnosti i prava u definiranju ciljeva, u kontaktu ako ste svaki dan sa svojim građaninom onda vas on pita što ćete napraviti i što će se sutra vidjeti. Ja bih vam zaista htio da u tom dijelu ne smije biti demagogije jer na lokalnoj razini nema demagogije, to je samo rad i odgovornost da bi vi imali malo više tu odgovornosti, pa evo nadamo se da će u tom dijelu barem netko od vas biti predsjednik mjesnog odbora ili jednog grada da onda možete konkretno vidjeti što je to rad gradonačelnika, načelnika, a ne demagogija. Velim, a najmanje očekujemo evo načelnik Nedelišća ili barem evo vaš gospodin Lesar bude gradonačelnik Grada Zagreba. Onda ćemo zaista imati ono puno pravo da se uz objedinjenje funkcije ima puno iskustava na evo našoj lokalnoj razini. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani kolega Vukšić.
Nisam sad to najbolje razumio, posljednje što ste rekli kad ćemo valjda osvojiti Zagreb ili nešto pa ćemo onda imati pravo govoriti. Mi imamo pravo govoriti kad hoćemo. Da, mislio sam na gradonačelnike koji obnašaju funkciju ovdje u Saboru, saborske zastupnike. Ne mogu se, zato sam rekao pod drugom točkom ću to govoriti, ne mogu se dva posla istovremeno na dva različita mjesta obavljati. Jedan posao ne obavljate dobro.
I treća replika, poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala predsjedniče. Pa kolega Vukšić evo nastavit ću i ja svoju repliku u ovom tonu polemike između vas i kolege. Riječ je o tome da, stat ću na neki način i ja u obranu svojih kolega načelnika, gradonačelnika, ali ne na taj način da ih branim u tom smislu kad vi govorite da su neki od njih supermeni, već više na taj način da se mnogi ljudi danas, uglavnom čujem povike iz javnosti, čak i zalažu na to da liste za Parlament budu otvorene liste na kojima će se glasati osobno za imena pojedinih zastupnika. U tom kontekstu, a možemo reći da je sva politika zapravo lokalna politika, načelnici i gradonačelnici koji su neposredno izabrani voljom građana zapravo bi bilo ajmo reći nepravedno prema njima da se njima priječi put uvjetno rečeno prema visokoj politici. Dakle, da oni ne mogu sjediti u ovom Parlamentu. A zato mi to djeluje diskriminirajuće. I druga stvar vezano uz zamjenike gradonačelnika i načelnika i župana mislim da je pošteno i prema njima kad idu u izbore, istina oni se biraju u paketu sa gradonačelnikom, načelnikom tu se slažem s vama, ali pošteno je prema njima da oni znaju svoju vrijednost u toj priči. Jer ako mi njih samo stavljamo na listu, zapravo na izbor u paketu da bi oni bili tamo, da bi popunili tu kvotu onda to isto nije u redu. Eto, toliko. Hvala.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Gospodine Žagar dijelom se slažem s vama. Ne treba nikom priječiti proboj u visoku politiku, ali svatko izabire. Stvar je u tome da li jedan čovjek može obavljati dva posla dobro. Da li može istovremeno sjediti u Čakovcu, Varaždinu, Osijeku, Puli i ovdje u Saboru. Kad ga nema u Saboru onda ne radi svoj posao. Oprostite, kaže se čak i jedna teza koja je stvarno nije u redu koja kaže kad je gradonačelnik u Saboru onda ima više prostora za lobiranje. Pa to je diskriminacija prema ostalim gradonačelnicima. Oprostite, da kad govorim supermen da ne možete 14 funkcija obavljati jer ima nekih, ajde 2 ne možete ne 14. Diskriminirate sve ostale. Znači, bit će 10 gradonačelnika koji će imati prilike za lobiranje, ostali gradonačelnici koji ne sjede u Saboru oni su gradonačelnici drugog reda jer oni nisu u Saboru. To se danas događa. I to ćemo se kad-tad izboriti za te stvari i kad-tad će doći do svijesti i većini u Saboru da se ne mogu prema tome bez obzira jel to SDP-ovac, Laburist, HDZ-ovac, Liberal uopće nije važno koji gradonačelnik ako se donese takvo zakonsko rješenje. Hvala.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je poštovani zastupnik Branko Hrg.
Poštovani potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici evo ova rasprava prethodna je dala nekoliko dobrih odgovora i otvorila nekoliko dobrih pitanja. Naime, ja sam 12 godina gradonačelnik, skoro 12 godina i sve sam ovo okušao, isprobao i znam kako je živjeti u hrvatskoj lokalnoj samoupravi. Ovdje ima još mojih kolega s kojima se često vidim i družim. I sve ovo što je ovdje sad govoreno u ovoj prethodnoj raspravi moram reći da ima istine i u jednoj i u drugoj strani. Da je nemoguće biti na dva mjesta istovremeno to je točno, da je lakše onima koji su u Zagrebu lobirati za svoju lokalnu samoupravu i to je točno, i čak i riječ koja je ovdje rečena o diskriminaciji, postoji ta diskriminacija, ali ona je u jednom drugom zakonu koji je trebao biti uz ova dva isto, a to je Zakon o financiranju lokalne samouprave. Jer mi smo kao lokalna samouprava u Hrvatskoj definitivno diskriminirani jer je država užasno centralizirana i danas bez oštrih noktiju i upornosti je vrlo teško postići nešto za svoju lokalnu samoupravu, u krajnjem slučaju u situacijama smo da nam se često određenim uredbama, pravilnicima ili nečim drugim nabijaju troškovi, smanjuju sredstva, na što mi uopće ne možemo utjecati, čime se krši u krajnjem slučaju Europska povelja o lokalnoj samoupravi, koju je ovaj Dom u potpunosti prihvatio. Tako da sve ove rasprave koje jesu ustvari imaju istine i s jedne i s druge strane, naravno da svatko od nas to gleda iz svog ugla, da svatko od nas gleda onako kako on vidi jer je u nekoj drugoj poziciji ili nekoj drugoj situaciji. Iskreno govoreći spletom okolnosti ja sam se našao u ovakvoj situaciji o kojoj je ovdje govoreno, i moram reći da je jako teško raditi dva posla, da to možeš raditi na način ako si svakodnevno u svom gradu gdje živiš, pa jutro rano ustaješ i u noći kasno liježeš, i za vikend isto odrađuješ posao, ali da to nije ona dinamika, onaj intenzitet koji bi imao da si stalno prisutan tamo. To je točno. To je činjenica. S druge strane ako imaš dobar tim koji može odraditi stvari, a danas je vrlo lako komunicirati, onda taj tim po određenoj koordinaciji odrađuje posao, a an tebi je ono što je ovdje prije rečeno da dovučeš novce, da osiguraš i omogućiš da oni imaju kako i na koji način raditi. I ono što je najvažnije u ovom dijelu, činjenica je da nitko od nas ne prima plaću za dva posla. To je činjenica. Nego samo za jedan. Znači da je ovaj drugi jedan dio volonterski, i sada bi mogli otvoriti čitav niz još pitanja, ali to će biti interesantnije pod onom drugom točkom gdje se neke stvari onda moraju isto malo korigirati i posložiti, pa će dati odgovore na neka od ovih pitanja koja su sad ovdje isto spominjana. Ali da se malo osvrnem na nekolik prijedloga vezano uz ovaj zakon. Mislim da bi on ustvari trebao biti temeljitije razrađen, da bi on stvarno morao krenuti ispočetka i da je nužno napraviti jedan novi Zakon o lokalnoj samoupravi, sa svim onim elementima koji su potrebni a ponavljam nije bit zakona smjena gradonačelnika, župana ili načelnika općine, bit zakona je da lokalna samouprava može normalno funkcionirati, da može normalno izvršavati svoje zadaće. Danas lokalna samouprava definitivno u naravi jest komunalna samouprava, zato što nismo omogućili lokalnoj samoupravi da radi nešto više. Zato se je svela doslovce do toga. I nije normalno danas u lokalnoj samoupravi da praktički radimo skoro pa svi po istom zakonu, da imamo iste obaveze, moramo to razlučiti, moramo podijeliti koje su obaveze općina, koje su gradova, koje su županija. Imate situaciju da su danas županije preuzele dio lokalne samouprave, ovlasti lokalne samouprave. Bilo je danas ovdje govoreno već o tome. Imate situacije da su formirani uredi državne uprave po županijama, da imamo paralelne sustave, da imamo gomilanje birokratskog aparata koji ne zna što bi radio, pa mi dnevno pišemo izvješća. I to je činjenica. Da bi sebi netko morao opravdati posao. I nisu ti ljudi krivi, nisu oni krivi, netko je to tako odredio. I danas ovdje govorimo o tome, sad idem sa prijedlozima vezano na ovaj zakon, govorimo o tome da bi trebalo pročelnike imenovati kao tim. Podsjećam ponovno ljudi, pročelnici su izabrani na jedan drugačiji način. Ti isti pročelnici koji su izabrani sukladno nekom drugom zakonu će ostati zaposlenici lokalne samouprave, pa vas ja pitam koliko će biti novih ljudi u lokalnoj samoupravi, tko će to platiti? Jer ovi postojeći će po stečenom pravu tamo biti ostati. Moj je prijedlog da se razmotri mogućnost, da, okej čelnici lokalne samouprave imaju mogućnost nekog mijenjanja, odabira, ali neka to bude iz redova postojećih zaposlenika, pa ćemo omogućiti jednu konkurenciju da se i službenici i namještenici bore da se nadmeću, da se dokazuju kako bi se potaknuo njihov rad i kako bi onaj tko dolazi za čelnika lokalne samouprave, regionalne, mogao nešto promijeniti i posložiti si neki tim. Intencija koja bi trebala biti po meni je da su to nestranačke osobe ljudi. Apsolutno nestranačke osobe. I kad ćemo u državi imati ljude koji će biti struke i koji neće prvenstveno gledati politički sitni interes, nego struku, i kad ćemo mi to koji se bavimo politikom malo slušati počet će nam biti bolje. Pa krenimo od lokalne samouprave. Ona je divno mjesto za početak jedne takove dobre priče. Govoreno je ovdje i o mjesnim odborima i gradskim četvrtima. Govoreno je ovdje čak o tome da bi im trebalo dati veće ovlasti, da bi im trebalo dati sredstva, da bi im trebalo dati financije. To je u principu vrlo teško danas provoditi, jer oni su doslovce jedno savjetodavno tijelo i vrlo teško funkcioniraju i ne znam kako bi izgledali proračuni općina i gradova kada bi se još ovako sitni mali morali razdvajati na još sitnije elemente i čestice, mislim da bi to izazvalo jedan opći kaos i da to ne bi bilo dobro. Ali da je mjesna samouprava potrebna. Da. Apsolutno. Nju treba formirati, ljude treba pitati o onome što oni odlučuju, treba im osigurati neka sredstva u kojima oni mogu odlučivati, na koji način mogu ići. Ali ima jedna bitna stvar u ovom dijelu. Mjesna samouprava kao mjesna samouprava ovog trenutka je krivo postavljena i mi imamo izlaske na izbore za mjesne odbore gradske četvrti nekakvih 10, 12%. To je nikakav da kažem interes građana i to nije dobra slika. Ajmo mi sada promijeniti stvar pa već u ovom zakonu staviti da će se izbori za mjesne odbore održavati istovremeno kada i lokalni izbori. Pa ćemo dobiti jedan malo veći uzorak dobit ćemo malo više ljudi koji će izaći, dobit ćemo kvalitetniju mjesnu samoupravu, samim time i naravno lokalnu samoupravu. Ono što je još bitno ovdje za reći što ja mislim i razmišljam, mislim da u svakom slučaju ne bi smjelo se dozvoliti da jedna polovina vijeća ima ovlast i mogućnost pokrenuti donijeti odluku o referendumu i stvoriti velike troškove lokalnoj samoupravi da bi to stvarno morala biti dvotrećinska većina pa neka taj referendum bude. Nama ništa protiv toga da se i smanji broj potpisa za referendum, nemam ništa protiv toga, pa nemam ništa ni protiv toga da se raspusti i vijeće i gradonačelnik, načelnik ili župan nemam ništa protiv toga. Jer ako dođemo u situaciju da čelnik lokalne samouprave ne funkcionira sa svojim vijećem ili skupštinom u principu ta lokalna samouprava ne funkcionira i tu nema nikakve logike. Ali oni koji pokreću referendumsko pitanje oni moraju snositi odgovornost jer ako referendum ne prođe ništa se ne dogodi, troškovi su napravljeni, tko snosi odgovornost? Netko mora snositi odgovornost to je vrlo bitna stvar. Evo ja isto molim da se malo oko toga razmotri i da se i to vidi. I još jedna stvar, ako bi došlo do referenduma onda treba odrediti u zakonu da se čelnika lokalne samouprave može smijeniti sa najmanje onoliko glasova koliko je on dobio na izborima, a ne da ga pola glasova od onoga što je on dobio na izborima kasnije smijeni. Evo hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku. Poštovani zastupnik Boris Kovačić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo da repliciram svom uvaženom kolegi gradonačelniku Križevaca, s obzirom da znam da dobro poznam situaciju u većini pogotovo malih jedinica lokalne samouprave pretežno općinama pa doista onda ne znam od kud ideja kada ste govorili o pročelnicima da bi se mogli popuniti iz redova postojećih zaposlenika. Uvjeravam da je to nemoguće. Poznamo situaciju jel da iz sjeverozapadne Hrvatske ali i šire i to je doista vrlo čest slučaj da je to nemoguće ne samo kadrovski nego ima tu i stručno nego ima tu i drugih razloga. A što se tiče samih izbora u isto vrijeme, ja sam se bavio tom mišlju čak sam i tako htio provesti to predlagao da provedemo u mojoj jedinici lokalne samouprave, međutim bojim se da bi trebalo mijenjati i Ustav. Jer postoji jedna odluka ili mišljenje Ustavnog suda gdje je nemoguće u isti dan provesti izbore za jedinice lokalne samouprave i vijeća mjesnih odbora odnosno mjesnu samoupravu. Postoje za to i određeni razlozi. Prema tome to je jedno kompleksno pitanje i nije ga jednostavno riješiti. Bojim se da se ne može riješiti samo odredbama ovog zakona. Zahvaljujem.
Na repliku odgovara poštovani zastupnik Branko Hrg.
Pa mi smo imali prilike o tome i ovako razgovarati upravo iz tog razloga što iz malih lokalnih samoupravama u općinama evo obzirom da HSS ima jako puno načelnika općina pa mi je ta problematika jako dobro poznata. Moram reći da je tu taj problem jer te male opčine nemaju danas snage ni plaćate ljude koje imaju. Ako ćemo omogućiti da se mijenjaju još ti ljudi tu ćemo dobiti još najveće povećanje i doći će još do većih problema. Od tuda ta ideja.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvažEni potpredsjedniče. Dobro je da je ovaj zakon u prvom čitanju jer s obzirom da dira u velike, a i mijenja važnost neposrednog izbora nadam se da ćete ga povući iz procedure do drugog čitanja ili čete ga temeljito u samoj biti ovog zakona izmijeniti. A bilo je već danas dosta primjedbi koje su locirane dobro i mislim da ih treba uvažiti. Mi smo do 2005.godine imali zakon po kojem su se lokalni čelnici birali iz predstavničkog tijela koje se biralo na izborima. Često se tada čulo iz oporbe da je vrijeme da se uvede neposredan izbor čelnika i da će to biti dobro za lokalnu demokraciju jer je bilo slučajeva da bi se proveli lokalni izbori stranka dobije 7 vijećnika recimo od 15 ali ne bi mogla imati svog gradonačelnika ili načelnika. I to se tada nazivalo političkom korupcijom, jednostavno se prelazilo u određene skupine i ta skupina bi stavljala svoje čelnike. I mislim da je to tada bilo dobro. Složili su se tada i vlast i oporba, mislim da je čak i konsenzusom donesen i zakon koji je omogućio neposredan izbor lokalnih čelnika. Često se govorilo da su ti čelnici koji su birani na onaj prvi način licem gledali u svoje stranačke čelnike a leđima u građane. To je neposredan izbor na neki način promijenio i bez obzira što je bilo puno primjedbi da se u to ulazi možda i nepripremljeno do kraja da će ostati određena pitanja neriješena. Ipak je taj zakon zaživio i mi smo 2000.godine imali neposredan izbor. Taj izbor je donio stabilnost na lokalnu razinu koja je evo sve do ovih zadnjih nekoliko mjeseci kada aktualna koalicija i vlast predlaže novi prijedlog zakona, na neki način pokušava, a to sam stekao dojam iz izlaganja ministra da na silu pokušavamo u tu lokalnu razinu koja ima određenu stabilnost sada, ali i manjkavosti koje treba priznati, uvesti nestabilnost. Želimo na neki način nametnuti smjenjivost neposredno izabranih čelnika i onda naravno to kroz odredbe zakona pokušavamo uklopiti u priču da bi vijeće imalo tu mogućnost da smijeni lokalnog čelnika zato jer neće donijeti proračun za neku proračunsku godinu. Što i kakvu poruku šaljemo na taj način? Vraćamo se opet kažem u 2005., 2004. ili one godine prije toga gdje je temeljna svrha takvog zakona kojeg sada imamo postaje da se mogućom kupovinom vijećnika mijenja volja birača. Dolazimo do pitanja morala, dolazimo do toga da kako ministar kaže da će se oni svi međusobno uvažavati i u tom međusobnom uvažavanju će oni donijeti taj proračun i sve će se lijepo odvijati. Međutim evo ja ću se u raspravi osvrnuti na dio zašto nije proračun dobra ili pogođena tema da bi se na njemu nešto rušilo ili da bi se na njemu smjenjivalo, jer osim proračuna lokalna samouprava donosi i druge dokumente. Imamo mi tu i prostorni plan, imamo obvezno izvješće gradonačelnika, načelnika, župana, šestomjesečno o provođenju određene politike na području svoje lokalne samouprave. Zašto proračun? Proračun je samo jedan kažem dokument koji kako smo čuli formira politiku na određenom dijelu određene administrativne jedinice, međutim on je podložan promjeni tokom godine. Vi tokom godine možete imati nekoliko rebalansa proračuna. Što se dešava ako vi usvojite proračun, ispunili ste formu, a ne usvojite u 9. ili 10. mjesecu rebalans proračuna. Ostaje nam temeljni dokument, načelnik gradonačelnik ostaje u prostoru da li je zakonito ili nezakonito radio, a vlast nastavlja dalje svoj put do novog proračuna. Znači imali ste jedan primjer jednog čelnika koji je prije, prošle godine došao i rekao ja sam nezavisni načelnik, ali u vijeću imam skupinu, koaliciju drugih stranaka, što mi se desilo? Predložio sam im proračun od 13,5 milijuna kuna, a oni su meni donijeli proračun, svoj proračun od 4,5 milijuna kuna. Kako da radim, kako da funkcioniram? Oni su meni donijeli proračun i mi smo formu završili. Ta lokalna sredina nazaduje, ne obavlja svoje funkcije, načelniku su blokirane ruke, svi imaju svoja primanja, načelnik ima plaću, vijećnici imaju svoje naknade, a lokalna samouprava nazaduje. Možemo li temeljem ovog zakona spriječiti takav događaj? Kad govorimo o proračunu možemo govoriti u dva smjera, jedan je smjer kad se svi lijepo dogovore i načelnik i gradonačelnik i skupina vijećnika, donesemo proračun. U toj sredini se ništa ne događa, sve je loše, ali sve kroz formu prolazi i možemo četiri godine obnašati vlast, a sredina nazaduje. Zar nije bolja odredba koju smo danas i predlagali da temeljem odredbi ovog zakona vijećnici, skupina vijećnika ima pravo raspisati referendum, da odredimo brojku koja će biti dovoljna da se može preispitati politika lokalnog čelnika i da na taj način dođemo do novih izbora ako zaista ta dva segmenta neposredno izabrana ne mogu funkcionirati. Što će nam se desiti sa primjenom ovakvog zakona i kakva mogućnost još postoji. Uz malo političke volje gradonačelnik Zagreba može biti predsjednik Sabora, može sam odlučivati uz to što je gradonačelnik Zagreba o imenovanjima u Holdingu svih nadzornih odbora, svih vijećnika ili što ja znam, sve što nemaju u svim tim strukturama, može nametati svoj proračun skupštini i sam ga izvršavati, a nitko da ne može smijeniti, ni građani, ni Vlada, ni Sabor ni Visoki upravni sud niti Ustavni sud. To je mogućnost koja proizlazi iz ovog zakona. Kažem, ali samo uz malo političke volje. I žao mi je što je u ovom prijedlogu zakona ostalo ono što smo imali kao izmjenu u 12. mjesecu kada ste degradirali instituciju županije jer ste omogućili kroz zakon da župani postanu ministri i omogućili ste tada da jedan zamjenik može voditi takvu samoupravu. Ako može jedan zamjenik bez problema godinu i 6,7 mjeseci voditi takvu regionalnu samoupravu zašto onda danas pričamo o tri zamjenika, dva zamjenika ili županu i nekoliko zamjenika itd. Trošimo li novce uzalud? Ista je situacija i na lokalnoj razini. Iako nije pitanje ovog zakona već sljedećeg ipak ću napomenuti da smo možda, trebali možda popričati o mandatima. Danas načelnik možete biti već neki su i pet mandata 20 godina. 25 godina možete postati profesionalni načelnik čitav život. Možemo li to ograničiti? Predsjednik Republike možete biti dva puta, predsjednik Vlade isto neograničeno ali to je već malo teže, ali lokalni čelnik možete biti 25 godina i 30. Je li to dobro? I ono možda najvažnije pitanje koje kažem se tiče drugog zakona, ali ću ga spomenuti što učiniti kad evo u mojoj županiji imamo koaliciju SDP i HNS, HSU, IDS, HSLS, ARS, SDA, ZS koaliciju od 7, 8, 9, 10 stranaka izlazimo u skupini na izbore i jednostavno derogiramo sve ovo što danas ovdje pričamo evo cijelo jutro. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na ovo izlaganje imamo repliku poštovane Dragice Zgrebec, potpredsjednice Doma.
hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa htjela bih u replici zapravo svoje mišljenje izreći zašto je dobro da je baš proračun taj akt koji, po kojemu će se mjeriti može li se raspustiti i vijeće i načelnik, gradonačelnik i župan. Zato jer je to najvažniji ne samo financijski nego i politički akt u jednoj godini. I kroz njega se zapravo moraju uskladiti interesi građana. Dakle, jedini ovlašteni predlagatelj proračuna u lokalnoj ili regionalnoj jedinici je načelnik, gradonačelnik ili župan, a jedino ga može prihvatiti odnosno donijeti vijeće. Može ga donijeti u obliku kako ga je predložio, može ga mijenjati amandmanima, ali u skladu sa Zakonom o proračunu ne može probiti predloženi iznos već samim time jer je načelnik, gradonačelnik ili župan sada u posljednje vrijeme odgovoran i za financijsku disciplinu. Prema tome, a vijeće može korigirati proračun to je u njegovoj nadležnosti. Ako je nezadovoljan načelnik ima mogućnost povući i druge konzekvence. Dakle ili ga provoditi ili dati ostavku, ali ne može biti da se ne donese proračun samo zato da se opstruira ili da se raspušta vijeće ili da se smjenjuje načelnik, gradonačelnik ili župan. Mislim da je to dobar akt na temelju koga se zapravo treba doći do usklađenja interesa prvenstveno građana, a ne niti vijeća niti načelnika, gradonačelnika i župana.
Odgovor na repliku poštovani Josip Borić.
Pa ja ne mislim tako, jer kažem postavlja se pitanje tko utvrđuje interes građana, na koji način temeljem ovog zakona. Kako se građani ocjenjuju? Kako se ocjenjuje ne znam gradonačelnik Križevaca da li je on dobar ili nije dobar. Samo na izborima. Kako godišnje utvrđujemo interes građana u ponekoj lokalnoj samoupravi? Da li na proračunu? Ja mislim da ne. Zato kažem da nije dobro da smo izbacili građane na onom dijelu opoziva zbog referenduma koji je takav neprovediv i da onda nema smisla ako ćemo uvesti kako reče ministar tu mogućnost da referendum ostaje. Onda je dovoljna odredba koju vijeće ima da može pokrenuti inicijativu za referendum, a da onda broj prikupljenih potpisa i neposredno sudjelovanje građana kažu jesmo li mi zadovoljni sa načelnikom, gradonačelnikom ili nismo. A to nikako ne može biti dokument o kojem sam govorio koji je, kažem podložan i s kojim će se događati svašta jer i tako se događa svakodnevno. I bojim se kažem da će onda na ovaj način oni koji su danas nazvani lokalni šerifi, koji su bili nesmjenjivi sa ovakvim zakonom to sam već rekao postati lokalni carevi, ali vrlo brzo smijenjeni. A to nije dobro. Hvala lijepo.
Pojedinačnu raspravu sada će nastaviti uvaženi zastupnik Josip Kregar.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Ovdje je već puno toga rečeno. Kasni je sat i bojim se da ministar neće moći cijeli dan, može? Može. Bojim se da zastupnici neće moći tako koncentrirano pratiti izlaganja jedan drugoga, pa ću zato samo se koncentrirati na četiri točke koje smatram bitnima u ovom prijedlogu. Ne toliko referirati na same zakonske odredbe. Koje su to četiri stvari? Prvo, da u uvodu kažem [[Upadica Stazić: Poštovani kolega Kregar, govorite u mikrofon da vas…]] Da, da. Ja sam mislio da kolege zaslužuju malo više pažnje [[Upadica Stazić: Ali će vas bolje čuti kad govorite u mikrofon.]] To je jedan mali trik kako da privučem pažnju što vi naravno tako čitate. Vi ste govorili gospodine ministre o stabilnosti kao jednoj vrlini svakog političkog poretka. Govorili ste isto tako i o pitanju ravnoteže. Spomenuli i činjenicu da mudri i pametni ljudi bez obzira s koje strane govore da li iz skupštine ili su načelnici i gradonačelnici mogu postići zreli kompromis. Ovdje se postavlja pitanje zašto onda bilo šta mijenjamo? Pa nećemo promijeniti ljudsku prirodu. Međutim, činjenica je da smo imali jedno rješenje s kojim nismo zadovoljni, a ono se ticalo, to je prvo, ticalo se pitanja odgovornosti. Jer odgovornost kako do sada poznajemo temeljila se na dvije dosta nezgodne stvari, jednoj neprovedivoj okolnosti. Nezgodno je gradonačelniku dužnost prestaje smrću. To nikome ne želimo, ali je činjenica dosta recimo neumoljiva. Drugo bilo je da je jedan od razloga pravomoćna sudska presuda. Možda je nezgodan trenutak o tome govoriti, ali pravomoćna presuda da bi bila pravomoćna zahtijeva protek vremena od više godina, pa prije će isteći mandat nego što će doći do pravomoćne sudske presude. Dakle te dvije okolnosti uopće ne možemo smatrati relevantnim za pitanje opoziva načelnika, gradonačelnika. Treća pak sadržava i taj nemogući uvjet od 51% izlaznosti na nečemu što mislim da je kolega Mlakar dobro nazvao zapravo izbornim opozivom, a ne referendumom. To je bilo i zbog matematičkih i zbog normativnih razloga. 51% je puno, ali još uz ono kako smo govorili da nisu sređeni birački popisi i slično postaje nemoguće matematički. Ono što je jako važno u političkom smislu to bi značilo da takav oblik se može, pa je tako bilo i propisano, primijeniti samo u izrazito ekstremnim slučajevima. Dakle, odgovornosti nije bilo i ono što želim reći da je prva stvar koja se želi postići i mora postići ovim zakonom podizanje razine odgovornosti nositelja izvršne vlasti, ne samo ravnoteža i ne samo stabilnost. Zbog toga naravno upozoriti želim da smjena nije nešto što mi priželjkujemo. Zašto bi to priželjkivali? Pa to je jedan težak slučaj za lokalnu jedinicu, za lokalnu zajednicu. Ali ne bi se trebalo plašiti izbora, i to ste rekli, da je takva situacija sukoba između izvršne vlasti i Skupštine u lokalnoj jedinici. Ja ću to malo pojednostaviti. To je kao loš brak, bolji su onda izbori ili bolji je razvod nego da se takva loša situacija održi. Ali, ako već koristim taj primjer braka jednom godišnje nije dovoljno. Vi ste povezali jedinu mogućnost opoziva odnosno pokretanja tog postupka kojeg ovdje kolokvijalno zovemo referendum sa donošenjem ili ne donošenjem proračuna. To je premalo i preslabo da bi pojačalo odgovornost koja je ovdje u pitanju, koja je glavna točka o kojoj se sporimo gdje tražimo bolja tehnička rješenja ako želimo podići odgovornost onda vjerojatno treba razmisliti o onome što je ranije bilo i u prijedlozima da se i drugi elementi povežu sa mogućnošću raspisivanja takvog postupka. Pa mi imamo u skupštini obavezu gradonačelnika i načelnika da dva puta godišnje podnese Izvješće o radu. Pa zašto ne bi uz sve ograde i tehničko rješenje neprilično jake većine, zašto to ne bi bili isto tako mogući povodi za opoziv? Zašto ne spustiti taj referendumski prag na niži postotak od 35%, omogućiti da se prikupljaju potpisi i tako pokrene postupak opoziva? Ja mislim, ne dajem gotovo rješenje, ali vas vraćam na ono što je već bilo u vašim prijedlozima, ja mislim da taj strah od izbora i strah od nestabilnosti ne bi trebao utjecati na ovo rješenje koje samo po sebi previše slabi odgovornost izvršne vlasti u lokalnoj jedinici. Kratim vrijeme pa ću morati ići na druge stvari, ali nadam se da u ovom pogađam i nešto što su drugi govorili ranije. Druga stvar kod koje nisam sasvim siguran da ovo rješenje ne napušta jedan vrlo važan princip, a to je da o kadrovskim i sličnim imenovanjima odlučuje skupština. Tu možemo oslabiti ulogu skupštine time da kažemo na prijedlog načelnika, gradonačelnika i slično da uvjetujemo nekim većinom glasova i slično, ali ono što je važno je da nemamo samo pred očima primjer jednog malog grada koji ima 5 komunalnih poduzeća ili 1 komunalno poduzeće. Mi ako damo ovlasti izvršnoj vlasti da postavlja zapravo vodeće ljude u tim tvrtkama pa i u ustanovama kulture npr. mi smo dali neodgovarajuće veliku vlast izvršnom tijelu. To je po prirodi stvari dosada uvijek bila ovlast skupštine, da se ne pozivam na dokumente i europska iskustva, i trebalo bi takva ostati. Druga stvar s čim ću se složiti da ne bi ispalo da nisam to rekao jest nužnost da gradonačelnik ima svoju ulogu u upravljanju i koordiniranju komunalnih i drugih djelatnosti. Svakako, ali ne na taj način da postavlja ljude koji će ih voditi. Postoje druge mogućnosti, koordinacije i slično. Treća stvar je bijesna samouprava. To je, kolegica Antičević je točno rekla, to je jedna zanemarena mogućnost angažiranja i veće aktivnosti građana u donošenje odluka na lokalnoj razini. Naravno ja mislim da je važnije mijenjati izvorno zakonodavstvo, ali to je druga točka dnevnog reda. Mi imamo sada mjesnu samoupravu koja nema niti račun niti pravnu osobnost niti samostalnost kakvu bi trebala da bi imala neku vrstu odgovornosti. Ovlaštenja, mandata, financije moraju biti u nekom srazmjeru sa našim očekivanjima da se ljudi angažiraju. Pa to da recimo, upotrijebit ću primjer koji dobro znamo, do u Gradu Zagrebu apsolutno mjesna samouprava ništa ne može odlučiti jednostavno inhibira, zaustavlja i zamrzava bilo kakvu aktivnost građana, oni znaju da ih se neće čuti. Zato ne izlaze na izbore za ta tijela. I na kraju četvrto je perspektiva. Kaže se da razlika između političara i državnika je u tome da političari misle na sljedeće izbore, a državnici misle na budućnost. To je ovdje jako vidljivo. Ja znam da je težak zadatak pomiriti ta dva pristupa. U ovom slučaju izbori se približavaju, mi ne možemo dozvoliti da se oni odvijaju u uvjetima neodređenosti. Da se ne zna što će biti sa onima koji se takmiče za vodeće uloge ili funkcije u lokalnoj sredini. Ali ima još jedna stvar. Mi ovdje moramo voditi računa da ne spriječimo one procese koji će se, koji su ovdje definirani ili određeni kao određeni problem. Pitanje je bilo i s tim se potpuno slažem, pa mislim velika većina ljudi se s tim slažem, je i kompatibilitet. Pa ne može se obavljati puno funkcija u isto vrijeme. Mi moramo mijenjati izvorni model itd., ali moramo i mijenjati jednu logiku koja rješava ovaj zakon, a to je logika odnosa odgovornosti za obavljanje lokalnih funkcija. Nesrazmjer koji ovim zakonom se uspostavlja u odnosu između izvršne i skupštinske vlasti nije dobar.
Hvala lijepa kolega Kregar. Imate još mogućnost odgovoriti na 6 replika. Prvi je Zoran Vinković. Izvolite.
Pa evo ja bih samo uvaženog zastupnika prvo pitao da li se zalaže dakle za referendumsku smjenu gradonačelnika, to je prvo i osnovno, i mislim da od toga kreće sve, a vezano za ove odnose koji se nalaze između izvršne i predstavničke vlasti mislim da oni prije svega moraju i trebaju biti definirani zakonom, jer su to dvije različite vrste vlasti. Uostalom da jedinca lokalne samouprave ima i sudsku vlast bila bi onda u krajnjoj liniji i mala država. S druge strane onaj bivši dakle zakon, odnosno postojeći zakon npr. nije definirao jednu stvar, a govorimo o podizanju te odgovornosti. Tako imali ste i Zakon o fiskalnoj odgovornosti, imali ste i Zakon o proračunu koji je definirao dokad se treba donijeti proračun, između ostalog i u lokalnoj samoupravi, međutim onaj zakon koji je očigledno tako na brzinu napisan, a danas se govori o tome da ovaj zakon ide na brzinu, da su kratki rokovi donošenja itd., imao je jednu odredbu gdje čelnik lokalne samouprave nije uopće morao predložiti proračun, i tada se vijeće raspuštalo. Dakle i ono što sam govorio u ime kluba, ne smijemo napuštati temeljne odredbe neposrednog izbora, uostalom ako je netko neposredno izabran tada ga se može smijeniti putem referenduma. I ovo što kažete meni je jasno na to nije 50% plus jedan glas, nego tu treba naći model koji će biti prijem, da tako kažem prihvatljiv i za građane, ali isto tako i za onog koji je neposredno biran, da ne ispadne da po ovom postojećem Zakonu o referendumu da su jedan građanin ili dva građanina mogla odlučiti o ulasku Hrvatske u Europsku uniju, kako je taj zakon napisan, postojeći Zakon o referendumu, odnosno izmjene i dopune Zakona o referendumu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, kolega Kregar.
Vrlo kratko. Zalažem se za to da se odgovornost svakog nositelja funkcije ustanovljava i u toku mandata, a ne samo na četverogodišnjim izborima. Koji oblik će se ovdje predložiti, to mene jako zanima, ja sam i za rješenje koja podrazumijeva prikupljanje potpisa i … [[Govornik se ne razumije.]] , odnosno za većinu koja će u skupštini o započinjanju postupka odlučiti. Ja mislim da bi to bio minimum održanja ravnoteže, zbog toga se za to zalažem. Ne bi trebalo možda pretjerati u tome, ja sam svjestan činjenice da će biti pritiska i destabilizacije na lokalnoj razini, i želje da se što ranije raspišu izbori na kojima je netko … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] ali to treba otežati, a to je tehničko rješenje visine postotka i broja potpisa. Što s tiče brzine izmjene zakona, mislim rasprava o ovim pitanjima kojim se uređuju ovim zakonom i Zakonom o izborima praktički nije prestala od 1992. godine, tako da ovdje se ne radi samo o ovom … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] iskustvu od svinja ili srpnja do danas, nego o tome da imamo prilično čak i nijansirane, iskristalizirane stavove velikog broja stručnjaka u tom pogledu. Ja imam osjećaj da sad prilazimo jednoj novoj kvaliteti, a to je da se otvaraju i ona pitanja koja su ranije bila proglašavana … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] , a to je bolji demokratski birati neposredno nego posredno, ali … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] ono gdje smo se složili i gdje možemo razgovarati je pitanje da li da imamo instrumente koji omogućavaju odgovornost unutar razdoblja od četiri godine.
Hvala. Sljedeća ne redu je replika kolegice Tanje Vrbat.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Kregar, evo potaknuli ste me na ovu repliku. Vi ste puno akcentirali odgovornost nositelja izvršne vlasti, međutim ja bih apelirala na odgovornost članova skupština i gradskih vijeća, jer imamo jako puno primjeraka da i članovi gradskih skupština i općinskih i gradskih vijeća opstruiraju namjerno rad izvršne vlasti, prema tome po meni je to odgovornost i političkih stranaka. Znam da je teško urediti mogućnost kandidiranja, ali bilo bi jako dobro da se na nekakav i zakonski način može regulirati odgovornost članova vijeća, jer i bilo je slučajeva kada su se predlagali apsurdni amandmani na gradske proračune, kada su se predlagala ukidanja prireza, kada se predlagalo da se načelnicima ukidaju plaće zato što ti gradonačelnici, odnosno načelnici nisu imali većine u svojim predstavničkim tijelima. Prema tome treba omogućiti izvršnoj vlasti da radi svoj posao, a isto tako predstavničkoj vlasti da u interesu građana, jer tu zaboravljamo da je tu se radi o interesu građana koji žive u toj određenoj sredini. Puno, rekli ste u jednom trenutku da ne smijemo uvijek imati pred očima male sredine koje imaju mala poduzeća, jedno ili dva gradska poduzeća. Ja bih apelirala na svih koji ste iz Zagreba nemojte stalno imati i samo imati pred očima situaciju koja je u Gradu Zagrebu, jer onda ostatak Hrvatske zna biti na žalost, usudit ću se reći, iako dolazim iz stranke koja ima većinu u gradskom vijeću Grada Zagreba, odnosno u skupštini, onda smo svi mi u manjim sredinama taoci te situacije. Dakle u ovom trenutku ne možemo diversificirati funkcionalno jedinice lokalne samouprave, ali ja mislim da je to budućnost kojom trebamo težiti, i da će se onda u tom smjeru naći bolja rješenja.
Odgovor na repliku kolega Josip Kregar.
Bit će mi vrlo lako složiti se sa većim dijelom onoga što ste rekli osim zadnjeg. Dakle ja se zalažem i prihvaćam to da odgovornost ne može biti samo na izvršnoj vlasti. ali uvijek i sve instrumente odgovornosti staviti zapravo na odluku skupštine ne bi bilo dobro. Da ja to pojasnim. Nositelj izvršne vlasti u lokalnoj zajednici treba i može imati mogućnost davanja i svoje ostavke i izazivanja novih izbora. To da će zastupnici imati identični stupanj odgovornosti sa izvršnom vlasti neće imati. Pa tu je i rečeno tko ide u zatvor gradonačelnici i načelnici, dobro obično ne iz političkih razloga, ovdje se radi o politici ne o kriminalu. Ali to nije balans. Ono gdje odgovornost treba je jedna i druga strana. Dakle skupština ne može biti netaknuta u četverogodišnjem mandatu što i ovaj prijedlog zapravo podrazumijeva ali isto tako ni nositelji izvršne vlasti nisu baš lišenih svih mogućnosti da utječu na političku sudbinu skupštine. U onom gdje trpi naravno prigovor je činjenica da koristim primjer Zagreba, samo zato jel je zapravo ovdje baš najvidljivije da mi imamo problem raznovrsnosti u sistemu da imamo Zagreb i imamo Muč kao da su iste jedinice. A nisu uopće iste jedinice niti mogu nositi istu političku infrastrukturu odlučivanja. Ne mogu. Ali mi za sada to nismo ispravili. Ono što bih ja naravno želio i što sam čak preciznije predlagao je izmjena o broju i strukturi teritorijalne podjele RH ali to je već jedna druga stvar. Ja Zagreb koristim više kao jedan primjer sredine u kojem jednostavno neće moći ići one stvari koje negdje drugdje zbog manje veličine mogu se još kontrolirati, dogovoriti diplomatski izvršiti. To ne zbog okolnosti sukoba nego zbog veličine to postaje nelogično.
Hvala lijepa. Sljedeća replika potpredsjednik Nenad Stazić.
Hvala lijepa. Ja se dakle potpuno slažem s vama da proračun ne može biti jedina prilika jer je jedanput godišnje ali mislim da ne bi trebalo taksativno nabrajati uopće neke situacije jer mi nemamo dovoljno mašte da zamislimo u kakve sve situacije mogu doći jedinice lokalne samouprave. pa tko je mogao zamisliti da ćemo imati neposredno izabranog gradonačelnika koji odbija dolaziti na posao a … svoju zamjenicu koja dolazi na posao. Mi nemamo dovoljno mašte što sve neko vijeće koje je potpuno neodgovorno može raditi jednom ozbiljnom i dobrom gradonačelniku. Prema tome ja se s vama potpuno slažem, ovo je jedan dinamičan odnos i on mora biti na provjeri 365 dana u godini neprestano. S tim ja ne bih referenduma ni uvodio dvotrećinska većina u vijeću može smijeniti gradonačelnika. Gradonačelnik može raspustiti vijeće ali svaki put i uvijek na izbore i jedni i drugi. Ja sam siguran da će vijeće biti dovoljno ozbiljno da neće smjenjivati i gradonačelnika i smijeniti same sebe ako zato nemaju naročito opravdan razlog. Oni moraju vidjeti da se grade da se jedinice lokalne samouprave upropaštava. I reći će tada dvije trećine vijećnika će reći pa ajmo na izbore pa građani će nam to honorirati pa izabrat će nas ponovno pa vidite šta radi ovaj tamo neposredno izabrani. I obrnuto neposredno izabrani gradonačelnik može davati odlične prijedloge. Komu? Jer se inate jer spadaju u drugačiju političku opciju, odbijaju. Što bi on to durao, naime što bi građani to morali durati godinu dana. Njegovo pravo mora biti da kaže e sada na izbore i vi i ja pa neka građani presude. To je jedna principijelna opcija principijelna opcija da ne navodimo taksativno nekakve razloge jer ja vas tu uvjeravam koliko god mašte da upotrijebili nećemo sve moći predvidjeti. Hvala.
Odgovor na repliku kolega Josip Kregar.
Kratak je odgovor. Slažem se.
Sljedeća replika Đurđica Sumrak.
hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Pa evo profesore Kregar slušala sam vas pozorno i htjela bih evo malo obzirom da ste vi jako dobro upućeni u Skupštinu grada Zagreba i ove odnose gradonačelnika i grada i vidite upravo potreban je jedan zakon. Ali mislim da niste dobro rekli i sugerirali da skupština treba biti ta koja će birati članove uprave trgovačkih poduzeća. Evo npr. dok su bili pa rekla bih više nego ljubavni odnosi gradonačelnika i skupštine naime on je bio član SDP-a tada je sve funkcioniralo fantastično nije bilo nikakve zamjerke. Kada je gradonačelnik izašao iz SDP-a više ništa nije funkcioniralo pa je onda skupština zamijenila u Holdingu sav rukovodeći kadar i postavila svoj, dakle sve je unutra u Holdingu grada Zagreba, žao mi je kolegice Vrbat ali moramo to tako jednostavno reći i ukazati na neke probleme su apsolutno članovi SDP-a i HNS-a i vidimo na što je spao zagrebački Holding. Spao je na minus od 378 milijuna prošle godine na dugove od milijarde da svaki dan 10 po 20 ljudi potiho se zapošljava u taj isti Holding, golima se naprosto se gomilaju zaposlenici. Ono što je najgore oni što rade na terenu je to da se gomila rukovodeći kadar, zamjenik zamjenikov zamjenik, pomoćnik, savjetnik, specijalni savjetnik, najbolji savjetnik od savjetnika itd. A onda ih još ima nešto a to vezano je za odgovornost. Ja mislim da je to tako nažalost u našem društvu kaže jedan kolega gumeno je a trebalo bi biti odlučno. Pa kako si može dozvoliti jedan gradonačelnik jednog Raba da jedan dan aktivira svoju mirovinu dakle on više nije gradonačelnik, a drugi dan da ponovno aktivira gradonačelničku funkciju. E pa to bi trebao isto zakon riješiti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Josip Kregar.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Što se tiče Holdinga moram priznati da pogađate moje nezadovoljstvo s time kako Holding funkcionira, ali to i skupština tako misli. Ono što smo pokušali je da unaprijedimo taj sistem jer nećete valjda tvrditi da bi bolje bilo da je ostalo da gradonačelnik imenuje nadzorni odbor i upravu Holdinga što je on i radio godinama i to nije donijelo dobre rezultate. Štoviše, sadašnja uprava Holdinga plaća cijenu tih promašaja. Ono što ja zamjeram je da to nije jasno bilo rečeno od strane te iste uprave. A što se tiče tko to bira evo ja sam se dosta pripremio, ovim sam se i bavio, ovdje u ovoj knjizi ima nekih 136 zemalja i njihove lokalne samouprave. Ne vidim nigdje da izvršna vlast osim u diktaturama postavlja članove tih tijela. Ovdje se dapače izričito kaže da bi to trebalo biti jasna nadležnost skupštine.
Hvala lijepa. Repliku ima kolega Branko Hrg. Izvolite kolega.
Evo poštovanom profesoru samo dvije stvari. Jedna je stvar vi ste spomenuli odgovornost. Odgovornost apsolutno da, samo što neposredno izabrani lokalni dužnosnik je već u samom tom izboru više izložen odgovornosti nego oni koji su izabrani s liste. Možda bi odgovor odgovornosti trebao biti da su otvorene liste pa bi onda to moglo biti malo bolje posloženo. A što se tiče mjesne samouprave apsolutno da mjesna samouprava, nju treba isto posložiti, da neće to biti neki mali mjesni odbori po sto ljudi, ali imamo i tu jedan drugi primjer loše prakse. Grad Zagreb nema lokalne samouprave, Grad Zagreb je županija i ima gradske četvrti koje spadaju u kategoriju mjesne samouprave i ima mjesne odbore koje spadaju u kategoriju mjesne samouprave. Jer gradska četvrt sa par kuna onih koje ima ali se ne može reći ima 80 000 stanovnika, ne može se reći da je to lokalna samouprava i tu treba poradit neke stvari i posložit. Hvala.
Odgovor na repliku, kolega Josip Kregar.
Što se tiče odgovornosti, naravno da odgovornost individualno izabranog je poodmalo drukčija nego odgovornost onih koji su izabrani na listama. Ja ću se u nastavku zalagati i za izmjenu izbornog sustava ali ono što treba primijetiti je činjenica da u skupštini uvijek postoje različite političke opcije. Ne jedan stav i jedan glas koji se međusobno kontroliraju i otvoreno raspravljaju. Ja mislim da je zato skupština pravo tijelo da donosi takve odluke. To oporbi i manjini daje pravo, a pravo manjine je zapravo mjerilo demokracije. I samo da još kažem zadnje, da, u Zagrebu je jako ograničena mjesna ili lokalna samouprava. Imate općinu, odnosno četvrt Sesvete koja je veća od Zadra ili Varaždina.
Dalje replika, kolega Dražen Đurović.
Hvala. Ja bih se isto referirao kratko na ovo vaše glede mjesne samouprave. Ovi predloženi ova dva zakona zapravo vrlo malo se dotiču problema koji su dosta prisutni zapravo u definiranju rada pa i načina izbora te mjesne uprave jer je sve prepušteno tim statutima općina i gradova. Evo sad navest ću jedan primjer. Dakle Grad Zagreb koji ima 17 gradskih četvrti koje imaju prosječno 50-tak tisuća stanovnika, dakle ima 11 članova u vijeću te gradske četvrti, ako on ima do 30 000 stanovnika. Imali smo mi nedavno u Požeško-slavonskoj županiji izbore za Grad Pleternicu gdje smo imali izbore u selima koja imaju registriranih 16 birača. Statut grada Pleternice je definirao da se i provedu izbori u jednoj takvoj jedinici, nazvali su ih mjesnim odborom, ima 16 registriranih birača od kojih 5 može hodat i tih 5 smo mogli oformit jedan mjesni odbor. Dakle takve jedinice su besmislene. Statuti općine i gradova prepušteni … da po raznoraznim svojim zamišljenim kriterijima definiraju u kojim veličinama birače, koliko će bit članova u nekom mjesnom odboru i tu ima toliko malformacija, devijacija i toliko bilo kakve neujednačenosti. A također postoji neujednačenost kad je riječ o načinu kandidature u izborima za mjesne odbore pa onda u nekim općinama i gradovima se traži jedan način kandidature, jedna vrsta dokumentacije, u nekima druga, u nekima treća, naravno neki su tražili ovjerene izjave kod javnog bilježnika što predstavlja besmislicu kad je riječ o izborima u selu koje ima 16 stanovnika i slično. Ovaj zakon se također nije osvrnuo već prepušta statutima općine i gradova da to dalje definiraju. Mislim da bi se tu moglo još malo zadrijeti u taj problem. Hvala.
Hvala lijepa. I zadnju repliku ima kolega Zlatko Komadina.
Poštovani gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Ja sam se javio za repliku samo da bih apelirao da što hitnije izmijenimo Poslovnik i ukinemo ovakav vid replika. Obrazloženje ću dat prilikom sljedeće replike. Zahvaljujem.
Sljedeća u pojedinačnoj raspravi, kolegica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo raspravljamo danas o Zakonu o lokalnoj i regionalnoj samoupravi, to je zaista jedan izuzetno važan organski zakon, zakon kojim razrađujemo jedno ustavno pravo građana na lokalnu samoupravu. Stoga gospodine ministre evo ja mislim da je doista zakon koji zaslužuje cjelovit novi tekst obzirom da se radi ovdje o čini mi se sedmoj izmjeni, da se teško u ovom tekstu snalazi i da bi zaista mogli ovu temu cjelovito raspraviti. A i iz rasprave čujemo i zaista je teško uskladiti jednim zakonom funkcioniranje tijela, odnos tijela u jednoj jedinici veličine grada Zagreba, grada Splita i recimo općini koja ima petstotinjak stanovnika. To je dosta nemoguća misija. Čuli smo i slušamo puno o odgovornosti i ja se slažem da odgovornost izvršne vlasti na svakoj razini dakle mora bit na neki način kontrolirana i provjerljiva tijekom četverogodišnjega mandata. To sam htjela i kolegici Antičević replicirati kad nisam imala prigodu, a evo sad i kolega Kregar je o tome dosta žustro govorio. Apsolutno se slažem s tom odgovornošću, ali mislim da ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona tu odgovornost, provjeru odgovornosti umanjuje u odnosu na postojeći zakon. Zašto? Ne dvojim o odredbi članka 47. koji govori o istovremenom raspuštanju predstavničkog tijela i razrješenju općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i njihovih zamjenika. Dakle, ta neka ravnoteža između moći da tako kažemo predstavničkog tijela i izvršnog tijela nije loša ali se otvara pitanje zašto samo na proračunu, zašto kaže kolega Stazić da ne možemo taksativno nabrojati kada bi sve to trebalo jer nemamo dovoljno maštovitosti i dovoljno mašte. Ali evo, ja bih predložila, možda imamo neku normu kojom bi mogli obuhvatiti takve slučajeve, a to je na primjer prigodom donošenja onih akata općih koje je obvezno donijet u nekom roku koji se moraju. Ako se sjećate bila je svojedobno odredba o tome da se raspuštaju predstavnička tijela ukoliko ne donose prostorni plan u određenom roku. Naravno da je proračun jedan izuzetno važan i temeljni politički akt. Slažem se da se njime moraju artikulirati svi interesi svih građana, ali jednako tako recimo primjerice prostorni plan je također jedan od temeljnih akata kojim se zacrtava zapravo smjer razvoja, dugoročnog razvoja jedinice lokalne samouprave ili još nekih, sada se ne mogu sjetiti ali u ministarstvu će svakako moći pogledati zakonodavstvo i vidjet koji su to bitni opći akti koji su obvezujući da se donose u određenim rokovima pa bi to možda mogao biti kriterij za ovu međusobnu ravnotežu u raspuštanju. Tu bismo mogli doduše donekle dvojit o tome da se onda centralna vlast miješa u ovu lokalnu samoupravu, ali evo to je možda koji puta nije neustavno. Ovdje bih rekla ono što svakako glede te odgovornosti nije dobro, a to je da smo potpuno izbrisali dosadašnji članak 4ob. a koji je govorio o tome kada predstavničko tijelo može raspisivati referendum o razrješenju općinskog načelnika, gradonačelnika i župana. Dakle, sada ova odgovornost gradonačelnika može bit provjerena isključivo prigodom donošenja proračuna. Dakle, on može radit nezakonito, on može ne provodit, opstruirat vijeće, ne provodit odluke općinskih i gradskih vijeća. Dakle, nema nikakvog mehanizma da se ta odgovornost provjerava, a na kraju krajeva nema niti nikakvoga mehanizma da oni građani koji su ga izabrali propitaju tu odgovornost tijekom 4 godine. Dakle, svakako razlog ne može bit valjan razlog da nešto što je zakonom predviđeno, a nije bilo provedivo da se potpuno onda iz toga zakona izbaci iz razloga što treba naći način, olabavit da tako kažem referendumske uvjete da bi se to moglo i provesti. Toliko o ovoj odgovornosti. Još je ovdje niz nedoumica. Dakle, prije svega rekla bih ove odredbe o izvršnom tijelu. Dakle, sada su definirana kao izvršno tijelo je definirano gradonačelnik, župan i načelnik, pa se sada dodaje da je to izvršno tijelo i zamjenik koji obnaša dužnost općinskog načelnika u slučajevima kada je ovom prestao mandat nakon dvije godine. A sad se pita šta je sa onim zamjenikom koji ne obnaša dužnost, je li i on spada u izvršno tijelo ili ne spada u izvršno tijelo. Pitanje je kako će se taj zamjenik kad počne obnašat dužnost gradonačelnika primjerice kako će se on zvati prvi zamjenik, obnašatelj dužnosti, gradonačelnik. Kako će glasit akti koje izdaje ta osoba. Je li će biti da ju izdaje obnašatelj dužnosti gradonačelnika. A gdje će se u zakonu kad se definira gradonačelnik u nekom drugom zakonu hoće li se to na njega odnositi itd. Mislim da ovim odredbama o tome da se ne provode izbori ako gradonačelniku, županu ili načelniku prestane mandat iz razno raznih razloga nakon što je dvije godine obnašao dužnost otvara fantastičnu mogućnost da se dogovaramo o polovljenju mandata, da unaprijed idemo na izbore tako, pa ćemo se dogovoriti ja ću pola, ti ćeš pola. I sad smo ono što je već tu rečeno što se događalo evo sada smo to i ozakonili. Dakle, mislim da to nije dobro. Sljedeća stvar o kojoj svakako tu treba progovoriti, dakle ovo prvo čitanje ima niz nomotehničkih stvari o kojima bi još trebalo govoriti ali naravno nema vremena. Sljedeće što želim reći je još o članku 22. u kojem se uvodi stavak kojim se određuje da se pročelnici imenuju na vrijeme od 4 godine i da mogu biti ponovo imenovani. jeste li svjesni da time dovodite pročelnike u jedan užasno neravnopravan položaj u odnosu na sve lokalne službenike, ali i u odnosu na izabrane čelnike. I jednako tako jeste li svjesni da je još uvijek na snazi Zakon o službenicima i namještenicima u lokalnoj samoupravi koji pročelnike određuje službenicima? Dakle, službenici se na temelju javnog natječaja mogu isključivo birati na neodređeno vrijeme nakon isteka tog pročelničkog mandata, dakle pročelnik nema nikakvu zaštitu onakvu kakvu ima gradonačelnik, načelnik ili župan ukoliko je profesionalno obnašao dužnost 6 mjeseci. Dakle, recite mi gdje i kako ćete naći stručne osobe koje ćete dovesti sa sobom i nakon 4 godine ćete im reći sad se izvolite vratiti na ulicu jer su izgubili neka svoja radna mjesta valjda s kojih su došli ili ćete početnike sa Burze morati uzimati. Dakle tvrdim, a pogotovo u manjim lokalnim jedinicama da tih ljudi jednostavno neće biti. Vi znate da ste mijenjali i obvezno tumačenje donosili za vrijeme vašega mandata kad je bila odredba da poglavarstvo mora biti profesionalno pa se nije moglo naći ljudi koji bi ostavili svoje radno mjesto zato da 4 godine dođu u poglavarstvo i da poslije toga ne znaju kud će pa ste obveznim tumačenjem protumačili da ipak ne mora biti poglavarstvo profesionalno. Dakle, sada ograničavajući na ovaj način mandat doći ćemo u istu poteškoću. A drugo rekla bih da radite ono, protivno dakle i onome što smo potpisali i u pregovaračkim stajalištima i mjerama EU, a to je depolitizacija uprave kako državne tako i lokalne, dakle upravnih službenika i upravnih tijela dakle da se profesionalizam uvede do što je više i veće moguće razine. Evo, stoga mislim da ovaj stavak i ovaj članak apsolutno ne smije ući u zakon. Ljudi su izabrani na neodređeno vrijeme, a da ne kažem da ćete time ponovno gomilati dodatno zaposlenika i službenika jer ove sada zaposlene nećete moći otpustiti oni su primljeni na neodređeno, ukoliko ih nekim igrama ne proglasite tehnološkim viškom, a ove koje dovedete ćete dovesti u jednu nesigurnu situaciju da nakon 4 godine odlaze na ulicu.
Hvala lijepa. Dvije replike na vaše izlaganje. Prvi je potpredsjednik Nenad Stazić.
Kažete poštovana kolegice Lovrin da će ova odredba o 2 godine za zamjenike otvoriti mogućnost trgovine nekakve, dogovaranja kako ste rekli za gradonačelnike i za zamjenike. Nisam siguran da bi tome bilo tako, a i kad bi bilo tog dogovaranja ne vidim u čemu bi tu bio problem. Zašto se ne bi dvije političke opcije dogovorile? Ali, ja ne shvaćam tu odredbu i ja osobno ju ne bih stavljao u zakon iz jednog drugog razdoblja. Naime, na glasačkom listiću u neposrednim izborima piše ime kandidata ili kandidatkinje za gradonačelnika i ime kandidata ili kandidatkinje za njegovu ili njezinu zamjenicu. Građani u trenutku kad biraju znaju koga biraju. Dva zamjenika, znaju koga biraju. I građani mogu reći meni je gospođa Lovrin fenomenalan kandidat za gradonačelnicu, ali dva zamjenika su meni potpuno neprihvatljiva i ja zbog toga neću glasati za tog kandidata. To je pravo birača. Pogledajte u SAD-u bira se predsjednik i zamjenik predsjednika. I predsjednik može biti danas izabran i nakon 2 dana može umrijeti, može dati ostavku, njegova dužnost prestane iz bilo kojeg razloga. Nema izbora, nema novih izbora. Zamjenik nastavlja obnašati dužnost predsjednika SAD-a pune 4 godine. A oprostite ovlasti predsjednika SAD-a i budžet SAD-a su malkice veći od budžeta jedinice lokalne samouprave u RH i moći koje ima gradonačelnik ili općinski načelnik. Pa sada, a o Americi govorimo ipak kao o zemlji demokracije. Pa sad ako to tamo ne smeta Amerikance zašto bi nas smetalo? Ja ne znam što bi nas smetalo. Ali, bi potaklo na veću odgovornost kod predlaganja kandidatura. I onda oprostite svatko bi kad ističe svoju kandidaturu jako dobro razmislio koga predlaže za svoje zamjenike ne bi li mu umanjili šanse.
Hvala. Odgovor na repliku, Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Pa prvo čini mi se da u Americi ako Kongres ne izglasa proračun predsjednik ne pada i ne gubi mandat, ali evo ja ću sad reći, vi možete misliti naravno imate svoje mišljenje ja mislim da to nije dobro jer će se unaprijed, dakle gledajte vi ste donijeli jedan takav zakon kojim ste propisali da ako je vaš dakle netko tko je izabran na tu nespojivu dužnost pa se odluči preći na drugu da će onda obnašatelj dužnosti vršiti tu dužnost. Dakle, to ste zbog posebnih stranačkih interesa donijeli. Znate kako se to u narodu zvalo Komadinin zakon i sada ste taj zakon evo to što ste tad donijeli sada ste to stavili kao u pravilo u ovaj zakon. Ja ne smatram tako, mislim da će to potaknuti buduće unaprijed dogovore i da će građani onda imati pola godine gradonačelnike. Mislim da to za nijednu jedinicu lokalne samouprave nije dobro. Takvih slučajeva smo u povijesti naše lokalne samouprave imali i pokazalo se da to, primjerice to vam je bio Split gdje se unaprijed dok su predsjednička tijela birala gradonačelnika gdje se unaprijed dogovaralo da ćemo nakon 2 godine promijeniti gradonačelnika i na cjelokupnom razvoju te jedinice i tih jedinica se pokazuje da to jednostavno nije dobro. I građani kada biraju gradonačelnika trebaju znati koga biraju i trebaju imati ovu mogućnost referendumsku na način naravno da je ona i provediva da i propituju odgovornost tako izabranog čelnika.
I zadnja replika kolega Zoran Vinković.
Zahvaljujem. Pa evo uvažena kolegica je rekla jednu stvar vezano za pročelnike, uputila ovako vjerovatno prema ministarstvu, jedan ovako značajan upit da li mislite zapošljavati stranačke podobnike ili ne znam šta. Mene čudi da ova strana šuti, ali mene čudi isto tako da ste se vi već predali, izgubili potpuno lokalne izbore, jer ova izjava govori o tome da ćete izgubiti izbore, jer praktično pretpostavljate da će ova strana dobiti izbore. Neće oni dobiti izbore iz raznoraznih razloga. A ovo ste u pravu. Dakle nije proračun taj jedini gdje se praktično treba smijeniti čelnik lokalne samouprave i ukoliko ne dođe do izglasavanja proračuna treba ići privremeno financiranje, i trebaju ići izbori za predstavničko tijelo, jer nitko neće moći dogovoriti izvršnu i predstavničku vlast, niti postoji taj model. Sjetimo se samo imenovanja po nadzornim odborima, pa čak i ovi pročelničkih mjesta koji su služili praktično za pokrivanje i uhljebljivanje političkih kadrova, bez obzira iz koje političke opcije došli. Nisu to bili stručnjaci, to su bili stranački ljudi koji su sjedili u tim nadzornim odborima, upravnim vijećima za novce, za kune, za određenu naknadu, i to je činjenica. To je jedina činjenica u Hrvatskoj koja je važila. Gradonačelnik koji je neposredno izabran od strane građana, njemu nem ože pasti na pamet da stavlja takve ljude koji nemaju niti stručnu spremu, i zbog toga sam i bio protiv onoga povlačenja da se raspiše javni natječaj za popunjavanje takvih mjesta i u upravnim vijećima, i u nadzornim odborima.
Odgovor na repliku, kolegica Ana Lovrin.
Kolega Vinković, nisam ja pitala ministra hoće li on svoje stranačke podobnike podstavljati, ali. Jer to ne trebam niti pitati, to smo vidjeli na nacionalnoj razini potpuno jasno, i to nam je, to ne treba propitivati, niti ja o tome govorim pro domo sua za neku određenu lokalnu jedinicu, ja govorim za područje cijele Hrvatske gdje su opcije na vlasti, razne političke opcije, govorim o funkcioniranju lokalne, upravnih tijela lokalne samouprave, govorim o tome da su tamo pročelnici koji sada rade, koji su izabrani putem javnog natječaja na neodređeno vrijeme. Ako se sada imenuju neki novi, nedvojbeno će se povećati broj zaposlenika, opteretit će se proračuni tih lokalnih jedinica, a poglavito oni nakon četiri godine kako je prijedlogom zakona predviđeno nemaju apsolutno nikakvu ravnopravnu zaštitu, i ja tvrdim da vi niti nećete naći ljude sposobne, stručne ljude koji će željeti doći na ta mjesta. O tome sam već govorila. O ravnoteži pada predstavničkog i izvršnog tijela mislim da to nije loše jednostavno iz razloga da jedni druge ne mogu ucjenjivati. A ako ne može funkcionirati vijeće i gradonačelnik ili načelnik onda ne može funkcionirati ni ta i prosperirati ni ta cijela jedinica lokalne samouprave. A što se tiče ovog postavljanja gradonačelnika na mjesta u trgovačka društva, dakle cijelu tu priču treba urediti zakonom, zato što je ona i došla u probleme u Gradu Zagrebu, naravno kad je prestala ljubav između gradonačelnika i skupštine, ali došlo je problem jer se postupalo po Zakonu o trgovačkim društvima koji je leg specialis u odnosu trgovačka društva, a sudska praksa trgovačkih sudova raznih u Hrvatskoj, kao što to kod nas običaj da svaka čaršija primjenjuje zakon hrvatski na svoj način je bila različita i onda se dogodilo u Hrvatskoj da je to različito rješavano po radu različitih trgovačkih sudova, i zato je … [[Govornice govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Nastavljamo pojedinačnu raspravu, kolega Zlatko Komadina.
Poštovane kolegice i kolege. Mislim da je pitanje ovog zakona zapravo pitanje mjere i omjera zapravo da kažem odnosa između predstavničkog tijela i čelnika samouprave, da li županijskog ili gradskog ili općinskog. I koliko je meni poznato dobar dio gradonačelnika želi da budu nesmjenjivi, a dobar dio vijeća i ljudi koji nisu u izvršnoj vlasti žele da budu i smjenjivi, i stalno slušamo zapravo o tome jel. Jedni su za ne dirati njegove krugove, a drugi su dirati krugove jel. Međutim jedno i drugo ima devijacija. Mislim da je ovaj zakon dobru mjeru našao, da se postavi mogućnost na … [[Govornik se ne razumije.]] proračunskog dokumenta, a isto tako ostaje ona stara odredba koja je malo teška po provedbi referenduma, ali uvijek se može referendumom i dalje čelnik maknuti, što bi rekli. Ali mene zapravo više brine, da vam iskreno kažem ja sam to rekao i mojim kolegama, meni je potpuno svejedno po meni osobno bio onaj sustav, ili ovaj, mi smo imali stari sustav, a imam iskustva hvala ti Bože od '90. godine u svim sustavima lokalne, regionalne samouprave, i u svakom se sustavu može funkcionirati, samo su važna pravila igre. I naravno poštivanje pravila. No mi, imam osjećaj diskutiramo uvijek o iznimkama i o devijacijama. Mi smo imali jako malo slučajeva u ovom zadnjem mandatu, navodno 10 ili 11, je li tako, raspuštanja, od 555 gradova i općina, 20 županija i Grada Zagreba, i ne znam zašto uvijek idemo raspravljati po sistemu nekakve najgore moguće opcije. Kao da biramo u pravilu čudake za načelnike i župane, i kao da su oni u predsjedničkom tijelu isto neki čudaci. Mislim i jedni i drugi su dobili legitimitet od građana. I jedni i drugi, kod ovog sustava sada. Znači i jedne i druge su građani birali, i zato mislim da i jedni i drugi moraju imati adekvatne ovlasti uvažavanja jedni prema drugima, znači i u smislu konkretno ove situacije predlaganja proračuna, ali i prava povlačenja, pa i raspuštanja, znači u tom slučaju jednih i drugih, jer uz dužno štovanje ne stoji teza da vijeće može pretumbati proračun 80% može ga i 100% pretumbati i onda reći izabranom gradonačelniku izvoli ga provedi, ali logično da će ga taj čovjek povući, ja bih ga isto povukao i raspustio sebe i vijeće. Dok sam bio što sam bio. A propos to što sam bio gospođo Lovrin meni je drago i čast mi je da se neki zakon zove po meni. Ali nije donesen zbog mene, tu ste se malo prevarili. A za to imam i dokaze možete ih naći u ovom Saboru. Ja sam uredno podnio ostavku. Što se mene tiče bili bi izbori, ali onda je traženo da će ići zakon, a to je tražio netko drugi, da se ne bi radili troškovi pa sam to preinačio u mirovanje mandata. Sada kada gledam koliko se bavite sa mnom skoro da mi je žao inače bi već bili izbori … ali dobro pustimo sada to. Prema tome, ja sam čak i zato da se možda vrati i stari sustav. Stari sustav nalaže u prapočetku još prije izbora da onaj koji misli biti izabran za čelnu funkciju da će biti biran iz vijeća ili skupštine da je dužan kada izbore zapravo se baviti većinom u parlamentu iza izbora, da li to radio prije izbora ili to radio poslije izbora. Ovaj sustav imam osjećaj navijaju neki koji nisu ajmo reći stranački ljudi koji nemaju odgovornost prema stranci niti politici nego samo prema sebi pogotovo nezavisne osobe, ne nezavisne, nestranačke pustimo nezavisne koji mu je samo važno da bude direktno izabran, a što će biti s one strane plota što će reći u skupštini ili vijeću to ga baš briga. Tako da hoću reći da su tu samo pravila važna jer naravno uvjete morate zadovoljiti. Ako se mislite baviti plivanjem trebali bi imati bar teoretski bazen koji bi trebao biti čini mi se napunjen vodom. Ali da li ćete plivati na 50 na kilometar, dal ćete leđno ili prsno to je sada stvar kažem pravila i normi koje se propisuju. Osobno mislim da čak nije bilo pametno ukidati poglavarstvo, ne mislim da bude profesionalno nego da bude poglavarstvo jer je uvijek bolje da odluku donosi kolektivno tijelo makar u praksi poglavarstva dižu ruku za ono što predlaže gradonačelnik ili župan. U pravilu ali ne moraju. Isto tako onda ta tijela bi imala legitimitet malo jači i veći da imenuju upravna vijeća i nadzorne odbore nego što to ima jedan čovjek pa je ta bojazan od jednog čovjeka. Međutim isto tako u pravili to nije točno da to samo radi čelni čovjek. Razni zakoni posebni specijalni zakoni propisuju tko obavlja osnivačka prava. Tamo gdje nije propisano predmnijeva se da je to skupština. Međutim skupština svojom odlukom može urediti i drugačije što često i uređuje drugačije. Primjer grada Zagreba da vam iskreno kažem je zapravo redikulozan kada je Skupština grada Zagreba imenovala skupštinu Holdinga, skupštinu u liku i vidu 11 osoba koje moraju odlučiti jednoglasno. Mislim Bože mi prosti to sam vidio, ja ne znam tko je došao do tog … jer kod skupština je sasma logično da je zakonski predstavnik pravne osobe skupština. Drugo su nadzorni odbori i upravna vijeća. Ali to toliko. Druga stvar, mislim da bi bilo vrijedno razmisliti ili da se zamjenici biraju čak iz vijeća. Istina onda bi išla možda ona kritika što je kolega Stazić rekao onda bi ovaj institut da zamjenik ostaje ako se povuče čelni čovjek malo bio invalidan jer ne bi bio direktno biran zamjenik, onda je tu malo u koliziji. Ali mislim da se i o tome može razmisliti čak i o tome da se vrati poglavarstvo. Međutim to je dijelom kompenzirano s ovom odredbom da se pročelnici biraju na 4 godine. i ja ne vidim što je tu loše. Ja nisam pobornik vječite uprave. Ti ljudi su zatečeni radnim odnosom ako mu istakne mandat ili ga izabereš raspoređuješ ga sukladno njegovoj stručnoj spremi. Netko će reći da je to bujane birokracije. Pa nije baš bujanje uvijek netko ode u penziju itd. i nije normalno, pa šta vi mislite kada čelnik dođe promijeni svih 10 pročelnika. Pa ja nisam mijenjao 10 pročelnika a dolazio sam više puta. Mijenjao sam dva, tri. … [[Upadica se ne razumije.]] molim pa ne vidim zašto bi profesionalca koji obavlja svoj posao mijenjali. E druga je stvar ako zapošljavate pročelnike svoje stranačke drugove i drugarice onda kada dođe drugi drug i drugarica promijeni vaše drugove i drugarice. Ja nisam stavljao svoje stranačke drugarice za pročelnike ili pročelnice nego nestranačke ljude. Iznimno ako je netko stručan i u stranci naravno da sam mu poklonio povjerenje ali taj mora biti spreman rizika da će letiti kada dođe neki drugi. I šta se sada tu čudimo? To je u naravi tako. Ko da je vani drugačije. I to sam zapravo htio završno reći e da i jednu dilemu koju bih molio od predlagatelja da objasni. Tu se slažem s kritikom o rokovima. Nije sretan rok kada se ovo donosi. Izbori su blizu npr. sada se ne znaju pravila. Ovo je tek prvo čitanje. Ne zna se kolika će biti vijeća o kojima govorimo. Tamo je propisano da će utvrditi po broju, a broj će se valjda utvrditi novim popisom stanovništva, a popis stanovništva će biti kada će biti. Tako da ja konkretno sada npr. pregovaram s koalicijom. Što da pregovaram na broju 41, na broj 45 ili na broj 51 jel se ne zna hoće li skupština hoćemo imati 300 stanovnika ili 295. Što mislim da nije baš bezvezno pitanje. Tako da bih molio malo odgovor oko toga koji se broj će se brojiti sadašnji … popisa, budući s popisa. I nisam baš siguran da treba propisati broj. Do sada je bilo demokratski da sve skupštinsko tijelo odluči unutar nekog broja između brojeva i to je pravo bilo sada smo u redu. Ne vidim nisu ti ljudi bedasti da ne mogu odrediti koliko vijeće svojim statutom žele imati. Tako da mislim da ovo smanjivanje temeljem proračuna smanjivanje uvjetno rečeno odlazak nije loš i mislim jer dužni ste nekom polagati račune i vjerujem da ljudi razumni će predlagati razumni proračun i razumni skupštinari će isto tako ići sa razumnim amandmanima. Mislim da idemo od krive pretpostavke da su svi nerazumni. Tako da nije dobro pisati zakone na bazi primjera. Evo s moje strane toliko. Imao sam još nekih stvari, samo možda u nekoj replici, makar sam se zakleo da ću replicirat samo da se ukinu replike i to ću se javit već sljedeći put.
Ali imate pet replika pa ćete odgovarat. Zoran Vinković, prva replika.
Možda bi kolega Zlatko bilo dobro vratit delegatski sistem na način kako ste vi to ispričali ovdje i vezano za priču o zamjenicima itd. mislim da ovdje mi moramo svi shvatiti da ne smijemo miješat kruške i jabuke, da treba razdvojit izvršnu i predstavničku vlast, a kamo sreće da imamo i sudsku. Imamo neposredan izbor lokalnog čelnika koji je odgovoran direktno građanima, ne predsjedniku SDP-a, predsjedniku ili HDZ-a ili HDSSB-a nego neposredno izabranim građanima. I građani su jedini ti koji ga mogu smijeniti putem referenduma. Broj birača na referendumu mislim da se može dogovoriti, uostalom namjera ministra koliko sam shvatio danas da prihvati jedan takav način. Ne ovu sarmu od zakona i miješanje ovlasti tijela predstavničkog i izvršnog tijela. Tvrdim ponovno da su nadzorni odbori, upravna vijeća služila isključivo samo kako su uhljebljivali stranački kadrovi i kako bi se zadovoljili koalicijski sporazumi. Pa ti ćeš ići u vodovod, ti ćeš ići u komunalno zato što si iz te i te stranke, a ne zato što si stručan i sposoban. To je jedini razlog bio, a po meni trebalo bi zabraniti predizborne koalicije. Mnogi iz ovih tzv. malih stranaka ne bi ni vidjeli ma kakav Sabor, ne bi vidjeli mjesnu samoupravu, mjesni odbor. I to je jedina stvar. Nema mogućnosti dogovora, nema. Pogledajmo što se desilo Varaždinu. Ma nije proračun jedini gdje predstavničko tijelo bi trebalo. Čovjek završio u zatvoru i šta da nije dao ostavku, šta bi bilo. Pa nije dokazano još da je kriv.
Hvala. Odgovor na repliku, Zlatko Komadina.
Uvaženi kolega Vinkoviću, da je Hrvatska jedna izborna jedinica ni vi ne bi sjedili u Saboru, to prvo. … [[Upadica se ne razumije.]] Što se tiče upravnih vijeća i nadzornih odbora i stranačkog postavljanja tu svatko neka svjedoči o sebi pa i vi pretpostavljam u sredini gdje… … [[Upadica se ne razumije.]] Ja vama nisam dobacivao. Neka pristojnost bi bila isto dobrodošla. Što se tiče starog sustava, u starom sustavu da bi postali gradonačelnik kolega Vinković ste morali imat većinu koja vas je prvo trebala izabrat da bi bili gradonačelnik, a onda vi njima odgovarati predlagat proračun pa oni prihvatit, ako ne opet niste gradonačelnik. Prema tome to smo imali, to možemo vrlo lako imati tako da možemo i maknut se od ovog zakona. I jednu stvar koju mi niste replicirali pa možda netko bude replicirao, ne znam dal je tko spomenuo, zalažem se da se primjeni one kazne za rodnu ravnopravnost. Zašto smo onda to glasali ako ne mislimo stavljat jednak broj žena i muškaraca na liste. Šta smo to glasali tako da bi to bio ukras. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Vinkoviću, kad dobijete riječ imate pravo govorit, nemojte ometati one koji govore. Kolegica Ana Lovrin ima repliku.
Hvala lijepa. Pa kolega Komadina, vama naravno može bit čast da se zakon zove po vama i ne bih ja to ni spomenula da mi nije simpatično, nije bilo maliciozno to je sigurno. Ali moram primijetit da ste i vi vjerojatno bili SDP-u tako dragocjeni da ste morali doći u Vladu, a da nisu htjeli trošit novce poreznih obveznika pa su smislili takav zakon. A moram reći da je ovo malo napredovanje ovim prijedlogom zakona jer za razliku od one nasljedne monarhije u kojoj je abdicirajući čelnik odredio tko će njega naslijedit. Sad je ipak to unaprijed zakonom građanima rečeno da će to biti ipak onaj koga biraju prvoga na onoj listi. Dakle u tom smislu neki mali pomak ipak je napravljen, premda ja mislim da bi to trebalo izbacit iz zakona. Složila bih se s vama da bolje bi bilo da nije ukinuto poglavarstvo nego da se sada svaki puta ti pročelnici imenuju ponovo na javni natječaj kao profesionalci pa da se ne zna kud će s njima nakon isteka mandata. Dakle bolje bi bilo da onda ostane poglavarstvo koje može biti i ne mora biti profesionalno, a da ipak gradonačelniku, odnosno županu pomaže u tome poslu. I točno je da po ZTD-u je sasvim jasno tko čini skupštinu. Skupštinu čine vlasnici, ali često ljudima je u glavi nepojmljiv da skupština može biti jedan čovjek jer ako je jedan vlasnik nekog trgovačkog društva onda je i jedan čovjek koji je zastupnik taj je i vlasnik. A o rodnoj ravnopravnosti ćemo razgovarat itekako kada budemo razgovarali o ovom sljedećem Zakonu o lokalnim izborima, onda će doći ta tema na red.
Odgovor na repliku, Zlatko Komadina.
Ja sam inače sebe svjestan pa mi ne treba zakon gospođo da bi bio sebe svjestan. Tako da što se zakona tiče, a da sam SDP-u bio mio valjda bi još trajao, je li tako. Toliko i o mom SDP-u, nekima u SDP-u. Inače drugih replika nemam. Zahvaljujem.
Repliku ima kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Komadina, slažem se s vama da je jedan od bitnih atributa ovog zakona na kojemu možemo mjerit koliko je zakon dobar ili loš temeljni odnos između nositelja izvršne vlasti, bilo u općini, gradu ili županiji i s druge strane predstavničkog tijela. Ali se ne slažem s vama da je ovaj zakon, ako mi se čini rekli ste dobro pogodio taj omjer. Tako ste mi nešto rekli da li je baš primjeren ili pogođen bio. Ja se s time ne slažem. Naime, ja znam da je u velikom broju jedinica lokalne samouprave da su čelnici izvršne vlasti mislili da su bogom dani. I da su se često puta držali su da bi oni bili izabrani i za njih nisu bile političke stranke koje su ih kandidirale. I držim da i sadašnji zakon nije dobro i nije omogućio kvalitetan instrument kojim bi se taj čelnik izvršne vlasti mogao promijeniti, mogao raspustiti već je to kao što znamo u Republici Hrvatskoj bio vrlo rijedak slučaj da je uopće do takve mogućnosti došlo. Ali ovim zakonom odnosno ovim prijedlogom zakona postoji jedna jedina mogućnost a po meni kriva kad Vlada raspušta čelnika izvršne vlasti? To je onog trenutka kad ne donese proračun. A ja mislim da tada ako čelnik izvršne vlasti predloži proračun koji je u skladu sa smjernicama koje daje ta ista Vlada o rastu poreznih prihoda s obzirom na rast BDP-a u tekućoj godini. Ako svojim prijedlogom proračuna predvidi sve ono što je nužno za financiranje jedinice lokalne samouprave, a predstavničkom tijelu iz samo njemu znanih razloga se takav proračun ne sviđa da ga onda zbog neusvajanja proračuna raspuštamo i nositelja izvršne vlasti i predstavničko tijelo. To mi nije dobro. Jesam da se može raspustiti, ali ne samo na jedan način, a po meni krivi.
Odgovor na repliku kolega Zlatko Komadina.
Pa htio sam reći samo to da to u konačnici zavisi o ljudima koje izaberemo. Naime, ja sam duboko uvjeren da ako se ide silom argumenata prema vijeću, da vijeće prihvaća u velikoj mjeri to što čelnik predlaže. A ako se ide argumentom sile, e onda vijeće isto silom vraća i dolazimo u tu situaciju. Ako je to već tako, onda bolje da idu na provjeru kod građana oboje pa netko će dobit više ili će pokazati građani za koga smatraju da je bio u pravu. Ali opet kažem to se nije događalo u velikoj mjeri i ne vidim zašto se bojimo da će se to događati. Čak mislim da vam iskreno kažem da po ovom starome da ostane sve kako je bi bilo manje slučajeva nego što će možda biti sada po ovom novom. Meni se tako blago čini, ali živi bili pa vidjeli.
I zadnja replika Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa evo uvaženi Komadina, ja ću, gospodine Komadina replicirat ću na onaj dio gdje ste govorili da nisu vam jasno definirana pravila pa da slijedom toga ne možete krenuti u predizborne razgovore sa mogućim partnerima. Evo možda nitko u ovom Domu ne zna da u Primorsko-goranskoj županiji vlast obnaša Zelena stranka, pa onda Stranka demokratske akcije, pa Autonomna regionalna stranka, pa Hrvatska socijalno liberalna stranka i tako ih ima osam. To se popularno zvalo predizborna kobasica, čak 8 stranaka i naravno kad ne postoje pravila ne znamo broj vijećnika koje ćemo birati teško se onda dijele i mjesta i moguće fotelje. I zato sam ja na kraju svoje rasprave koju sam imao rekao da je to temeljni problem, ali ga rješava tek onaj drugi zakon o kojem ćemo možda raspravljati večeras u deset sati. Zaista kakav je smisao ovog zakona i cjelodnevne rasprave kada vi na izbore izađete u koaliciji 8 stranaka, još fale pojedini kućni savjeti pojedinih nebodera i onda primijenite sve mogućnosti koje daje lokalna samouprava. To se pretvara u izbore za fotelje, jer ni jedna ova nije potpisala nešto a da nije fotelja u pitanju. I kakvu onda poruku šaljemo tim gradonačelnicima, tj. ne gradonačelnicima nego građanima koji jednostavno u izbore izađu na ne znam u iznosu od nekakvih 30, 40%. Oni su svjesni toga. A kako je sve to teško reći u jednom komadu onda se to na onom službenom papiru kad predajete kandidaturu nazove vrlo kratko., ovaj puta ova koalicija se zvala koalicija za. I to je to.
Odgovor na repliku kolega Zlatko Komadina.
Da, je gospodine Boriću nema takvih 8 u toj koaliciji nego ima SDP i njih 7. To prvo, a drugo pročelnici nisu nikad bili predmet trgovine tamo gdje sam ja trgovao. Pročelnici su bili direktno pod izvršnom vlašću, jer druga je stvar ako vam netko sugerira nekog, a taj je čovjek stručan što ne bi prihvatili, ali da vi pišete koalicijske sporazume, a znam da se pišu ja ih nikad takve nisam pisao kojima piše koji pročelnik ide kojoj stranci. To u mene nigdje nikada neće naći u bilo kojoj arhivi, nigdje. A to da se upravno vijeće i nadzorni odbori po nekom ključu učešća u Parlamentu dijele bilo bi dobro. Ja jesam čak i za to, ali to kad vidimo sa obje strane, pa i sa vaše. To su često kritike bile, vi se dobro sjećate to se dijelilo po učešću u parlamentu stranaka koalicije, a ne i HDZ-a. Međutim, odbori kao i u Saboru su se uvijek dijeli sukladno poziciji i opoziciji omjeru. I isto tako predsjednička mjesta. No, kad budemo imali demokraciju takvu da je svi shvaćamo na jednak način ja ću biti prvi za to da u upravljačke strukture ulaze svi predstavnici iz parlamenata. Ima takvih primjera u svijetu. Međutim, tu je malo problem i onda kod pravne odgovornosti. Tu gospođa Lovrin je nešto prije spomenula. Naime, pitanje je da li vi možete dati povjerenje za vođenje trgovačkog društva društvu iz oporbe, a vi odgovarati u konačnosti za taj dio priče. Mislim da to teško ide, uostalom mislim da ste i sami svjedoci toga. Zahvaljujem.
Nastavljamo raspravu. Branko Bačić sljedeći.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Pa evo tijekom današnje rasprave sam u velikom djelu kroz replike i iznio svoj stav o ovome zakonu. Sad ću pokušati to nekako sublimirati i istaknuti ono s čime se ja naime u zakonu ne slažem. No prije toga reći ću evo to je i gospodin Komadina maloprije rekao i o tome smo tijekom jutra imali niz replika, da se zakon u prvom čitanju što znači da nas očekuje i drugo čitanje, ja vjerujem pretpostavljam do kraja godine, do kraja zasjedanja Sabora, da dolazi kasno i da bi bilo kudikamo bolje, da ne kažem da bi to trebalo biti kako se lijepo kaže u skladu sa dobrom parlamentarnom praksom da je ovaj zakon trebao biti puno prije na raspravi i puno prije donesen kako bi ovaj važan segment funkcioniranja države, lokalna samouprava, mogla se bolje pripremiti za izbore. Druga stvar koju mislim da nije trebalo ovim zakonom propisivati, o tome smo ministre govorili, da li je bilo nužno ovako decidirano definirati broj liječnika u pojedinim jedinicama lokalne samouprave? Naime, Europska povelja o lokalnoj samoupravi govori da zakonom treba omogućiti jedinicama lokalne samouprave da same mogu određivati svoj unutarnji ustroj kako bi ga prilagodile svojim, pazite, osebujnim potrebama i učinile upravljanje što učinkovitijim. Mislim da nije trebalo tako baš decidirano propisivati broj vijećnika u pojedinom predstavničkom tijelu, da je to trebalo ostaviti doista u domeni odlučivanja jedinice lokalne samouprave i da doista one same sukladno svojim potrebama definiraju broj vijećnika i da to doista bude njihova autonomna odluka. Druga stvar o kojoj smo danas već govorili to je ta dilema koju je otvorio zakon lex Komadina jel' da nakon 2 godine nakon što iz njemu samo znanih razloga, vjerojatno iz oportuniteta, izabrani čelnik jedinice lokalne samouprave, izabrani čelnik i nositelj izvršne vlasti ode na neku drugu vjerojatno bolju dužnost, ne bi otišao sigurno na lošiju, da ga onda bira osoba koja je bila njegov zamjenik. Ja se usudim reći uz dužno poštivanje svih onih zamjenika koji su odlični, kvalitetno obavljaju sve pozicije od općine pa do županije, da ipak su se naši građani prilikom zaokruživanja vodili sa onime koji je nosio tu dužnost. On je bio presudan i njegov tadašnji rad u jedinici lokalne samouprave posebno je bio vrednovan kada se o tome odlučivalo. Ja se ne slažem s time da nakon svega dvije godine što ostavlja mogućnost političke korupcije ili bilo čega da se nakon svega dvije godine, nakon pola mandata jedinica lokalne samouprave ne ide u izbore nakon što čelna osoba ode sa te pozicije. Ja mislim da smo trebali ostati na onoj formulaciji da u zadnjih 6, 8, 10 mjeseci ne treba ići na izbore, ali nakon polovice mandata to ja ne prihvaćam i to ne držim apsolutno da je to niti demokratski u prvom redu prema onima koji odlučuju, a to su naši građani. Treće, jedna mala možda primjedba odnosi se na mogućnost da o odlučivanju i o stjecanju ili otuđivanju nekretnina odlučuje gradonačelnik, ali najviše do 0,5%. To nije dobro. Naime, što nije dobro? Nije dobro da male jedinice lokalne samouprave čiji su izvorni prihodi svega 5 milijuna kuna, a ima ih puno koji su ispod 5 milijuna kuna, 0,5% je 25 tisuća kuna. Pa da li će se baš sazivati Općinsko vijeće da bi odlučivalo o 25 tisuća kuna? Zato predlažem da umjesto iznosa od 0,5% tekućih prihoda jedinice lokalne samouprave utvrdite da do 5 milijuna kuna ako izvorni prihod jest toliko preko 20 milijuna ili preko 10 milijuna kuna toliki, a preko 20 milijuna kuna tek može onda 0,5% jer je tada to 100 tisuća kuna pa ajde toliko onda gradonačelniku i načelniku ostaje u njegovom dijelu. Bilo je riječi i o pročelnicima. Čini mi se da ako ste negdje, ako je negdje ovaj zakon pisan kroz prizmu velikih jedinica lokalne samouprave, a prvenstveno Grada Zagreba onda je to ja mislim pisano ovdje. Naime, mi imamo 570 jedinica lokalne samouprave u Hrvatskoj, veliki broj malih općina imaju jednu osobu ili dvije, tri osobe zaposlene. Kad vi nakon izbora zaposlite novog pročelnika praktično ste, a ovaj stari ostane jer su svi oni svoj radni odnos regulirali ugovorom na neodređeno vrijeme i on taj posao ne može napustiti, vi ste povećali troškove zaposlenih u toj općini za 25 do 30%. Oni teško i u ovoj teškoj financijskoj situaciji već sada izvršavaju svoje proračune, svoje obveze kad im još sada damo osobu sa najvećom plaćom u toj jedinici lokalne samouprave to je pročelnik i još dodamo još jednu takvu plaću on neće moći izvršavati obaveze tim više što smo i utvrdili visinu sredstava koju može jedinica lokalne samouprave utrošiti za rashode svojih zaposlenika. Što se tiče proračuna, ne donošenja proračuna o tome sam puno puta govorio, to vam nije dobra odredba. Ja je sam da se može smijeniti, raspustiti i čelnika i nositelja izvršne vlasti, ali prema ovom zakonu samo na jednom, postoji samo jedna mogućnost po meni kriva. To treba naći novi modalitet kako uspostaviti taj odnos između čelnika izvršne vlasti i predstavničkog tijela, ali ovo po meni nije dobar model. Nije dobar model da on može biti raspušten ako postupa po zakonu, a s druge strane prema Zakonu o lokalnoj samoupravi je obvezan provoditi zakon na području svoje jedinice lokalne samouprave, čak dapače, mislim to mu je jedna od temeljnih obveza i dužnosti kao čelniku jedinice lokalne samouprave, odnosno toj izvršne vlasti. Također mi se, evo moram reći da mi se ni taj dio ne dopada u kojemu omogućujete bez obzira na veličinu jedinice lokalne samouprave da čelnik, dakle župan, gradonačelnik, odnosno načelnik može biti volonter. Ja ne znam, ja mislim da to nije dobro, i ne samo poruka u stavku da netko tko vodi jedinicu područne samouprave primjerice Primorsko-goranske županije ili Splitsko-dalmatinske da može biti volonter i on i svi njegovi zamjenici. Ja mislim da ne znam je li to znači da vladajuća većina među ovdje nazočnim saborskim zastupnicima vidi većinu svojih budućih čelnika, pa da ne napuštaju Sabor jer s obzirom na rezultate izbora ne bi bilo novih zastupnika koji bi ih mijenjali u Saboru, pa onda se na ovaj način osiguravaju da mogu biti gradonačelnici, župani, načelnici itd., itd., ali ja mislim da doista nema razloga, ne vidim koji bi to bio razlog da čelnici jedinica lokalne samouprave preko primjerice 10 tisuća stanovnika, kako je to u sadašnjem zakonu definirano, moraju biti profesionalci i moraju profesionalno obnašati tu dužnost. Ja mislim da bi to trebali vratiti i da to nije dobra ni poruka. Kasnije je, će biti rasprava, ne znam kada o Zakonu o lokalnim izborima, ja sam i to već i jutros govorio, ne znam da li ćemo večeras više o tome moći i kad ćemo govoriti, ali u onom zakonu koji slijedi nakon ovoga omogućeno je čak i da župani budu saborski zastupnici, ja mislim da bi to doista trebalo odstupiti od takve mogućnosti da gradonačelnici, pogotovo velikih gradova, da mogu biti ujedno i saborski zastupnici, čini mi se da bi to bila dobra poruka da se i ovim zakonom riješi da župani, gradonačelnici ne mogu biti u isto vrijeme i saborski zastupnici. Ja bih išao toliko daleko da ne mogu biti ni načelnici, ali evo bar da to gradonačelnici velikih gradova da ne mogu biti i saborski zastupnici, a o županima o kojima će biti riječi u drugom zakonu da i ne govorim. Evo hvala lijepo.
Hvala lijepa. I sad idemo na nekoliko replika. Prvi Zlatko Komadina.
… [[Govornik naknadno uključen.]] poštovani gospodine Bačić, prvo da odgovorim kad ste me već poimence spomenuli o dužnosti. Naime dužnost je stvar po meni poimanja odgovornosti, naime rekli ste da netko ode na bolju dužnost. Ja npr. ne mislim da sam odlaskom sa mjesta župana na mjesto ministra došao na bolju dužnost, mislim da sam došao osobno za sebe na lošiju dužnost, ali sam u ime odgovornosti otišao na tu dužnost. Mislim toliko o poimanju što je bolje, a što je lošije. Dobro pustimo posao, zdravstvena pitanja i programske razlike koje su dovele do čega su dovele. Što s tiče direktnih izbora, ja vas podsjećam da se sjetite zašto smo mi svi bili za to, skoro svi smo bili, građani su se Hrvatske 80% do većinom izjasnili da žele direktne izbore nakon onih cirkusa i trgovina koji su bile kada se zapravo stranačkom samovoljom ili stranačkom korupcijom mijenjala volja građana, a to se je događalo u poprilično sredina. Ja sam svjedok u našoj sredini, u županiji kada smo u noći dugih noževa izgubili tri naša sa liste, nestaše ljudi, postadoše u većini HDZ-a, jutro kad smo trebali birati župana. Mislim hoću reći, a građani su glasali za njih na listi SDP-a. Mislim toliko o tome. Zbog toga se išlo na direktni sustav da se ne može promijeniti, a onda imamo ove invalidnosti koje imamo. Što se tiče župana i gradonačelnika ja sam za to da ili oboje imaju pravo biti na listama i ići u mandat saborskih zastupnika, ali sam isto za to da to oni ne budu, ni jedni ni drugi. U dužno štovanje vi kolege gradonačelnici, ja ne vidim kako možete u isto radno vrijeme koje je u pravilu od 8 do 4 biti na dva mjesta i obavljati dva posla u to isto radno vrijeme. Drugo su dužnosti popodne i vikendom, to je drugo. Čujte to u naravi znači da zamjenici tamo funkcioniraju dok vi ovdje sjedite, a morate sjediti stalno zbog kvoruma i petkom zbog glasanja, prema tome ja ne vidim. Ali nemojte me krivo shvatiti, ja jesam za to da se svi imaju pravo kandidirati, birati i biti birani, poslije se povuku, idu zamjenici itd.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Gospodine Komadina ja sam samo spomenuo zakon kako ga se nazivalo, nisam pri tome mislio na vas da ste otišli na bolju dužnost, inače nikad ne nastupam u Saboru vodeći računa o osobama, nego govorim načelno. Kad ste već spomenuli sebe je li, ja mislim da nije točno da niste bili važni SDP-u jer ne bi vas zvali … [[Govornik se ne razumije.]] za potpredsjednika pretpostavljam da onda u tom dijelu se slažemo, slažemo se da. No što se tiče onog izbora, neposrednog izbora. Neposredno izabran načelnik, gradonačelnik, odnosno župan za načelnika, gradonačelnika i župana, zamjenik načelnika nije izabran onog dana kad su izbori za načelnika, odnosno zamjenik župana za župana, i za mene to … [[Govornik se ne razumije.]] ja bar tako mislim, mi tako, takav odnos i takav stav moramo nositi što je moguće dalje, dokle god ti izbori imaju smisla. Nemaju smisla izbori u zadnjih par mjeseci, oni nemaju smisla u zadnjih par mjeseci, ali nakon dvije godine, nakon pola mandata izbori itekako imaju smisla, i kažem nisam za takvu odredbu da se omogućava već u startu podjela plijena da ga tako grubo nazovem između osoba koje će se kandidirati za gradonačelnika. Možda možemo odmah u startu reći ja ću biti gradonačelnik dvije godine, a moj će zamjenik biti dvije godine i na taj način ćemo lakše sklopiti koaliciju između naših stranaka, podijelit ćemo taj plijen i tako ćemo na određeni način izigrati volju građana, a nek prvi ide onaj koji će možda u tome lakše pobijediti. Nisam da se nakon dvije godine zadržava zamjenika načelnika odnosno gradonačelnika odnosno župana i da postoje čelnik. To je moj stav i mislim da o tome možemo puno razgovarati.
Hvala. Ingrid Antičević Marinović replika.
Evo u svojoj raspravi govorite da niste za takve koalicije, vi to tumačite na svoj način koji eto svako sliče na kobasice ali bilo je vrijeme kada ste vi imali toliko koalicijskih partnera da je to jedva to stalo na glasačkom listiću. Ali očito vremena su se promijenila i više niste neka dobra udavača očito ćete ostati sami pa odatle proizlazi ta vaša bojazan. Međutim to samo usput. Ovdje spominjete i tako vi krstite jedan određeni zakon čak ga nazivate ga latinskim nazivom po imenu jednog zastupnika. A recite vi meni kako biste vi nazvali praksu koja desetljećima više od desetljeća vlada u gradu Zadru. Pa tako 2001.godine naša koalicija zajedno sa koalicijom časnog čovjeka Stanislava Antića dobiva većinu. A vi kupujete Renatu Peroš i to je bila početak mandatima nego veletrgovine što nas je osramotilo pred Europom i to dobrim dijelom smo platili zakašnjelim pristupom. To je jedna stvar. Prije toga dakle prije 2001.godine nekoliko nautičkih milja brod plovi tri dana a inače ima znakoviti naziv brod Brzi pa kada je policija i ukralo se točno 300 glasova i policija je utvrdila tu krađu i točno je locirala gdje se to dogodilo na samom brodu znamenitog naziva Brzi. Ali nikad nije otkrila tko je to učinio na brodu Brzi a jedan od … osumnjičenika rekao je na upit novinarima pa što hoćete plovili smo onoliko koliko je bilo potrebno. I još nešto 2005.godine nama uz pomoć dakle više nisu bile lokalne vlasti i moćnici nego uz pomoć tadašnje vaše vlade mi dobivamo jer se pritužujemo dobili smo jednaki broj mandata istina vi po izbornom rezultatu a mi i jednoga i po pravu nacionalnih manjina ali nam ga vlada ne priznaje i vlada molim vas donosi zaključak citiram "Što mi tražimo, prijedlog je neosnovan jer je opće poznato da birački popis nije sređen", a s tim popisom smo išli na izbore. A ustavni sud još do dana današnjega nije riješio naš zahtjev za ocjenu ustavnosti tog zaključka.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Branko Bačić.
Potpredsjednice, uvažena kolegice. Najprije vi meni niste ništa replicirali trebali ste gospodinu Boriću, mislim da je gospodin Borić govorio o kobasicama koje su se razvlačile po izbornim listama u Primorsko-goranskoj županiji. Ovaj dio koji se odnosi na izbore u Zadru nešto o tome znam, to je bilo čini mi se prije 11 godina. I od tada pa do danas usprkos tim vašim kako ste vi rekli nepravilnostima da ne kažem grublju riječ za ono što ste vi ovdje rekli u tom istom Zadru HDZ uporno pobjeđuje. Pa to je najbolji odgovor, to puno više govori nego da vam ja ovdje odgovaram na repliku. Pa onda da je to tako kako vi govorite u Zadru pa ne bi valjda HDZ u Zadru uvijek pobjeđivao i u Zadarskoj županiji. Vjerojatno bi građani Zadra primijetili da se tamo nešto među tim HDZ-ovcima događa. Prema tome ja mislim da je najveća kazna SDP-u u Zadru to što godinama HDZ uvjerljivo pobjeđuje.
Replika, molim vas. Davorin Mlakar replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Bačiću vi ste se pitali i dobro ste se pitali koja su to prava lokalnoj samoupravi ostavljena kako to Vlada predlaže ovim zakonom i ono rekao bih sužena prava za koja se na neki način lokalna samouprava izborila sada ovim zakonom još umanjiti. Pa to je to osnovno pitanje, vladavina naroda u ovom smislu znači da smo mi do te mjere pozvani sve uređivati da ćemo tim jedinicama odrediti točan broj vijećnika jer oni su nedovoljno ozbiljni nedovoljno zreli i nedovoljno sposobni da bi sami utvrdili koji broj članova predstavničkog tijela pojedina jedinica treba imati. I to je sam nastavak na politiku koja nam se cijelo vrijeme ovdje prodaje gdje nam se tumači da izmjene nisu izmjene zakona, gdje politička imenovanja nisu politička imenovanja i da se volja građana koja se stalno propituje na izborima štiti time što će načelnici određivati svoje zamjenike bez mogućnosti da o tome odlučuju birači. To je samo privid demokracije, a ne demokratičan zakon kako ga Vlada prikazuje.
Odgovor na repliku Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Tako je kolega Mlakar. Ja sam u svom izlaganju govorio o ovom dijelu o kojemu mislim da Vlada ne poštuje mogućnost i zakonsku obvezu, a pogotovo u dijelu zbog toga što smo i potpisnici europske povelje u kojem lokalna samouprava je vlasna odlučivati u djelokrugu koji je njom zakonom propisan. To je po meni ovim zakonom narušeno. Ali ono što je još gore od toga što ovim zakonom, a ja sam siguran da će to ministar prihvatiti i promijeniti to je da građani koji su neposredno izabrali nositelje izvršne vlasti da ga na referendumu mogu izmijeniti. To je ovim zakonom ukinuto i to nije dobro. I ja mislim evo to sam siguran da će to Vlada prihvatiti i vratiti u zakon mogućnost da se čelnici jedinica lokalne samouprave na referendumu po točno zakonom proopisanim uvjetima mogu smijeniti i nakon toga na novim izborima ponovno izabrati novog načelnika, gradonačelnika odnosno župana.
Repliku Dražen Đurović.
Hvala. Pa gospodine Bačić, ova vaša argumentacija onom cenzusu je djelovala dosta razumno i mislim da bi je trebalo zapravo vjerojatno će je predlagatelj još malo razraditi i meni je ona djelovala dosta razumno, a i zapravo da nije dovoljno razrađeno u ovom prijedlogu zakona. Ja bih jednu drugu stvar, kad ste rekli ovim načelnicima, gradonačelnicima i zamjenicima i o mogućoj podjeli plijena, ja ne vidim točno koji se plijen tu dijeli, ne mogu si baš točno dokučit kakav je plijen i osim toga dolaze izbori nakon 4 godine u kojima uvijek glasači iznova mogu kazniti svakog onog tko pokuša zloupotrebljavat svoj položaj. Tako da ne vidim koji … točno, koja je ideja o podjeli plijena. Ali ima nešto drugo što dosad nitko nije spominjao, mi imamo cijeli niz općina, gradova i županija gdje se prema ovom Ustavnom zakonu o nacionalnim manjinama su zamjenici načelnika, gradonačelnika i zamjenici župana iz redova nacionalnih manjina birani po posebnom zakonu. U ovom trenutku s ovim izmjenama zakona pozicija zamjenika stavlja u sasvim drugu u odnosu što je bilo prije, prema tome može se relativno lako dogodit da jedan od tih zamjenika slijedom u nekom vremenu postane i župan i gradonačelnik i zamjenik. Biran je posebnim propisima sa posebne liste, ne mislim uopće ni na koji oblik već jednostavno pitanje ima li tako izabran čelnik uopće izbor i legitimitet jer je biran na sasvim jednom drugom načinu izbora. Pa možda je i to jedno pitanje ovako usput koje bi trebalo razmislit. Hvala.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega, ja sam rekao da grubo možemo govoriti o podjeli plijena, ali ću vas podsjetiti da je i među parlamentarnim strankama i unutar istih stranaka bilo dogovora zbog korištenja saborskih mirovina, dogovor oko zajedničkog obnašanja dužnosti zastupnika na dvije godine. Pa smo bili svjedoci da je u vrlo velikom broju slučajeva pojedini zastupnik nakon dvije godine se povlačio i prepuštao dužnost zastupnika drugom zastupniku kako bi i on ostvario neka prava. Ja sam rekao da se takva situacija može dogoditi i na razini čelnih osoba u jedinicama lokalne samouprave. Ne znači da hoće, ali mi na ovaj način tu mogućnost doista i ostavljamo da dvoje ljudi već u startu znaju da će obnašati dužnost načelnika uz blagoslov građana koji to na početku nisu znali. Po meni to nije dobro i ja sam rekao iznosim svoj stav. Ako je vaš stav drugačiji ja ga poštujem ali mislim da to nije dobro i da onaj koji je na izborima pobijedio taj svoj mandat mora … do kraja, ako odustane u roku koji je manje od 3, 3,5 godine da se onda u toj jedinici lokalne samouprave moraju raspisivati izbori i ići ponovo na izbor novog načelnika, gradonačelnika odnosno župana.
I zadnja replika, Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa evo moram replicirat uvaženom kolegi Bačiću na dio oko pročelnika. Po ovom prijedlogu zakona možda bi to bilo dobro da mi danas po prvi puta nakon ovih sljedećih izbora formiramo lokalnu samoupravu, da njih nema i da počinjemo ispočetka pa onda onaj tko dođe pa nakon 4 godine pokupi svoju ekipu i ode. Međutim, mi imamo naslijeđeno stanje. Sada ću navest primjer kako je to izgledalo kad SDP dođe u mome gradu na otoku Rabu na vlast 2001. godine, prije toga je bio HDZ. Imao je uredno izabrane pročelnike, SDP dolazi, smijeni svih, ne im ponuditi neko novo radno mjesto, ne im dati otpremninu ili ne znam što, ne, nego svih smijene, dolaze novi. Ovi kao stalno zaposleni tuže isti taj grad, onda bude ono što je rekao kolega Kregar to traje godinama, onda nakon 5 godina dođe presuda suda vratiti ih na posao, isplatiti negdje između 350 i 400 000 kuna po pročelniku. To se zove znači dobro obnašanje vlasti. Imamo i druge slučajeve da kad ne samo pročelnike nego recimo predstojnike ureda gradonačelnika. I oni žele biti posebni i tada svaka nova garnitura želi imati svoga predstojnika, međutim svi su u radnom odnosu, za stalno. U mome gradu desilo se opet kako su stalno smjene, otišao je predstojnik ureda gradonačelnika, uzeo je otpremninu i nakon 4 godine opet se vratio i sad ako opet bude smijenjen očito će možda imat opet pravo na otpremninu. Jednostavno idemo iz kruga u krug, a kao temeljni problem kažem navodimo ovu priču o neposrednom izboru. I na kraju, s obzirom na ovaj prijedlog zakona, evo morat ću nekako i kolegici Antičević replicirat…
Ne može, isteklo je vrijeme. … [[Upadica se ne razumije.]] Odgovor na repliku, Branko Bačić. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Borić [[Upadica Borić: Jedanput prije izbora, a drugi puta u božićno vrijeme. Hvala lijepa.]] Vodite računa o vremenu. Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Borić, ne slažem se s vama da bi ovaj zakon trebalo, bi se moglo podržat da su nulti izbori. Ma da su ne znam koji izbori ja se zalažem da uprava koju vode pročelnici u jedinicama lokalne samouprave da su to ljudi stručni, da poznaju funkcioniranje jedinice lokalne samouprave i da oni budu stalni neovisno koja je politička stranka u to vrijeme na vlasti u jedinici lokalne samouprave. To bi trebalo napraviti da uprava bude depolitizirana, da bude stručna, da bude efikasna i na taj način bi ta uprava bila efikasan servis hrvatskim građanima. Možda treba razmislit o onome što smo maloprije govorili, ja mislim da je poglavarstvo kao tijelo koje je surađivalo, usko surađivalo sa gradonačelnikom, odnosno načelnikom, odnosno županom pokrivalo recimo taj dio u kojemu bi politička stranka koja osvoji vlast mogla putem svojih članova poglavarstva na određeni način usmjeravati rad jedinica lokalne samouprave. Ali onaj dio koji se odnosi na efektima rad jedinice lokalne samouprave po meni je dobro da su to ljudi koji taj posao znaju, koji se na tom poslu usavršavaju godinama, a ne nakon dvije ili tri godine dolaze neki novi koji se praktično prvi put susreću sa radom u jedinici lokalne samouprave.
Nastavljamo pojedinačnu raspravu. Tanja Vrbat, izvoli.
Hvala gospođo potpredsjednice Sabora. Evo ova rasprava traje već od jutarnjih sati i već smo puno toga čuli. Ja ću se koncentrirati na jedan dio ovog prijedloga zakona koji nisam čula da su se kolege posebno na to osvrtale, a to je ono što se tiče manjinskih pripadnika predstavnika iz redova nacionalnih manjina izuzev naravno kolega koje dolaze iz kluba nacionalnih manjina. Govorim to kao predstavnica većinskog naroda u Republici Hrvatskoj, ali koja živi u sredini koja se posebno ponosi načinom i suradnjom i suživotom sa pripadnicima Talijanske nacionalne manjine, u ovom slučaju Talijanske nacionalne manjine jer govorim o Istri. Moram reći da sam skeptična ovim rješenjem koje vidim ovdje kada govorimo o zamjenicima gradonačelnika, jer polazim opet od teze koju sam i prije izrekla da ne možemo sve staviti u isti kalup. Na žalost živimo u zemlji u kojem različite nacionalne manjine su različito tretirane. To je jedan veliki problem kojeg mi imamo odgovornost i moramo riješiti. To su dugoročni procesi koji moraju donijeti do pravednijeg odnosa prema svim manjinama. Mi u Istri se posebno dičimo jako dobrim, odnosno bar to mi smatramo jako dobrim odnosom i suradnjom sa Talijanskom nacionalnom manjinom. Ja smatram da iz našeg aspekta ovaj dio članka 18. odnosno zadnja alineja članka 18. zakona svojevrstan korak nazad za pripadnike Talijanske nacionalne manjine u sredinama kao što je ona iz koje ja dolazim. Dakle, više-manje svi statuti u Istarskoj županiji općina i gradova predviđaju zamjenike gradonačelnika ili gradonačelnike iz nacionalne manjine koja je tamo većinska. U ovom slučaju Talijanske nacionalne manjine. U ovom slučaju ako primijenimo ovaj zakon, naravno imamo još vremena za to izmijeniti mi dobivamo mini gradonačelnika samo za u ovom slučaju Talijane. Kakav je njegov odnos sa gradonačelnikom i zamjenikom izabranim na ovoj općoj listi. Te ovlasti tog zamjenika gradonačelnika, a i ovog običnog pod navodnicima zamjenika gradonačelnika nisu dovoljno jasno definirane, ali postoji mogućnost da oni kažem običnim rječnikom ne čine dio iste ekipe, da jedan bude izabran iz jedne političke stranke, a da drugi budu pripadnici druge političke grupacije i da tu dođe do iskrenja, da dođe do rivaliteta, da dođe do sukoba i da na kraju i manjina i većinski narod tu budu na kraju u gubitku. Stoga smatram da u zakonu ako se odlučimo za ovu varijantu koju ja načelno podržavam da manjina sama bira svog predstavnika i u izvršnoj vlasti, a ne samo u predstavničkoj vlasti, da onda taj predstavnik u izvršnoj vlasti zaista ima neke konkretne ovlasti da se zna šta će i kada i kako raditi. Bilo je ovdje iz Kluba nacionalnih manjina primjedbe da taj zamjenski gradonačelnik izabran iz posebne kvote manjina ne može birati gradonačelnika. Mislim da je to razumljivo obzirom da je njegov legitimitet na žalost manji. danas mi u Istri biramo zamjenike gradonačelnika, gradonačelnike iz redova manjine. To je jedna tekovina kojom se mi ponosimo. Smatram da će ovo donijeti i do toga da ćemo pripadnike manjina gurnuti u nekakav geto i da će oni birati se samo, zašto ja ne bih mogla isto kao Hrvatica glasati za gradonačelnika koji je pripadnik manjine. Mislim da ovaj zakon neće baš dovesti do toga svugdje, jer s političkog oportuniteta će stranke reći mi ćemo sad tu predložiti Hrvate, a Talijane će i tako birati sami sebi oni. Mislim da političke stranke su u Istri danas na takvom nivou razvoja i političke kulture da mi sami pokušavamo uključiti Talijane u rad. Stoga se bojim da bi to bio korak nazad bar što se tiče ove naše perspektive. Naravno ponavljam, to ne vrijedi za sve nacionalne manjine u Hrvatskoj i na žalost stoga razumijem da se pokušava naći nekakav kompromis. Međutim, u ovom zadnjem članku, zadnjem stavku članka 18. di se baš predviđa situacija kao u gradu u kojem ja živim to je grad Umag koji naravno poštuje, ima u svom statutu obavezu da se jedan gradonačelnik ili zamjenik bira iz redova manjine. Koliko ja shvaćam ovaj stavak mi bi imali onda recimo u slučaju dva odnosno gradonačelnika i dva zamjenika ne bi došao ovaj dodatni. A baš je to sredina u kojoj postoji posebno visok broj pripadnika nacionalne manjine i baš bi tu bio potreban jedan dodatni predstavnik u izvršnoj vlasti. Ja ću reći još nešto što ovdje nije bilo rečeno danas, a to je po meni jedna jako dobra stvar koja uvodi onaj kasniji zakon, a to je u biti da pripadnici nacionalnih manjina kroz ovaj zakon, odnosno ovaj zakon koji je kasnije na raspravi dobivaju de facto prvi put u nekom zakonu u Republici Hrvatskoj dvostruko pravo glasa. To je nešto što ja osobno podržavam i mislim da je dobro da se to uvodi. Eto, toliko.
Hvala. Imamo repliku kolega Božidar Kalmeta.
Zahvaljujem. Pa evo ja bih htio kolegici Vrbat kazati da se ja slažem sa njezinom raspravom i praktički na ovo što je ona kazala nemam nešto previše komentirati. Ali iskomentirat ću i neke druge ovdje iznesene ne činjenice, nego evo za ovom govornicom iznesene nekakve stavove. Dakle, ja imam jedan prijedlog za ministra koji trenutno nije tu, ali čut će, nije problem. U ovom zakonu je sve propisano i ja mislim da nije baš sve trebalo biti propisano, na primjer koji će biti broj vijećnika u nekoj jedinici lokalne samouprave. Ali već kad je sve propisano ja bih onda predložio da se i propiše sljedeće, a to je da HDZ u Zadru više ne smije ići na izbore pa će onda možda SDP i kobasica kako to kaže moja kolegica iz Zadra možda dobiti izbore. Evo, ja bih to predložio ministru da to razmotri i da o tome mi ovdje malo porazgovaramo. I još jedna stvar, ne sjećam se svega onoga što je kazano, ali sjećam se jako dobro prošlih lokalnih izbora kada je rezultat bio Vrančić 59%, a kolegica Ingrid Antičević-Marinović puno, puno manje 40 i nešto posto. Evo, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ali kolega Kalmeta vi ste malo dulje izbivali iz Sabora, možete replicirati samo na osnovno izlaganje. Odgovor na repliku kolegica Vrbat.
Kolega Kalmeta drago mi je da ste iskoristili moju raspravu kako bi zlouporabili ovaj institut replike, ali vi ste zaista dali tako zanimljiv prijedlog. Pa dajte amandman pa ja vjerujem da će ministar vrlo rado to prihvatiti. … [[Upadica se ne razumije.]]
I Zoran Vinković ima repliku. Izvolite kolega.
Uvažena kolegice neću se miješati u ove odnose oko Zadra, ali je činjenica da tamo teško SDP prolazi bez obzira bio brod brz ili s malo vitra ali u svakom slučaju vrlo teško. No, na stranu. Evo čitajući pomno i u svojoj raspravi nisam se doticao ovog članka 18., upravo imajući u vidu dakle i Ustavni zakon o nacionalnim manjinama itd., no treba ovdje definitivno razbistriti što je funkcija zamjenika gradonačelnika. Dakle, zamjenik gradonačelnika odnosno načelnika ili župana, čelnika lokalne samouprave ima takvu ovlast koju mu odobri, odnosno da sam neposredno izabran čelnik lokalne samouprave. Dakle, ako u 4 godine čelnik lokalne samouprave ne da nitijednu ovlast svom zamjeniku on ne mora ništa ni raditi, ne mora ni dolaziti na posao kao Kerum ili njegova razvlačena zamjenica ali će dobivati po zakonu obzirom da su se mogli sami odrediti da li će taj posao obavljati volonterski ili profesionalno većina njih se odredila profesionalno i primat će plaću za svoj rad. A ja još jednom evo koristim ovu repliku i apeliram da shvatimo neposrednost izbora čelnika lokalne samouprave, posrednost izbora predstavničkog tijela i da ne dovodimo jednostavno u ja bih rekao jednu moguću frankenštajnsku izvedbu da to predstavničko tijelo, a pričali ste i sami o apsurdnosti nekih zahtjeva prema proračunu, o apsurdnosti zahtjeva za zapošljavanje i ne znam kojekakve stvari koje mogu pasti određenim vijećnicima na pamet da bi smijenili ovaj put 4 puta u jednom normalnom izbornom ciklusu čelnika lokalne samouprave.
Odgovor na repliku, Tanja Vrbat.
Kolega Vinković drago mi je da se slažemo da treba osnažiti ove predstavnike u izvršnoj vlasti koji dolaze iz nacionalnih manjina. To ste rekli da, vidim da se, drago mi je da se slažemo u tome po pitanju nacionalnih manjina jer obično se naše stranke ne slažu uvijek u tome pa mi je to drago sad ovaj puta čuti. Ja smatram, moje je osobno mišljenje da se pripadnici nacionalnih manjina koji su u izvršnoj vlasti moraju baviti i ne samo manjinom nego svime. Kao što svi misle da žene se trebaju baviti obrazovanjem jer je to za žene. Bojim se da će ovo dovesti do toga da će se ti pripadnici nacionalnih manjina izabrani u izvršnoj vlasti da će se njima davati evo idi otvori neki skup tamo neke nacionalne manjine, a neće im se dati da rade u izvršnoj vlasti ono što radi izvršna vlast. Pogotovo ako nisu izabrani sa iste liste. Pretpostavljam da će se to tako i to će dovesti do getoizacije same manjine u sredinama gdje je ta manjina zaista brojna i treba biti uključena i u izvršnu i u predstavničku vlast. To govorim iz iskustva sredine koji smo prošli sve to. Hvala.
Nastavljamo s raspravom. Na redu je Damir Mateljan. Izvolite kolega.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege evo nakon cjelodnevne rasprave i priče o kobasicama i šporkim plovilima teško je još reći što novo i nešto dramatično, međutim vjerojatno ću ponoviti stvari ali neke stvari je i dobro ponoviti. Prije svega pridružio bih se svima onima u raspravama koje su išle za tim da se zapravo pohvali ovakav način rada, prezentacije, tijek donošenja ovog zakona jer ovo je zapravo po meni presedan da po prvi puta na klupe dobivamo zakon koji je prošao jednu široku javnu raspravu, ne samo formalnu javnu raspravu preko web stranica ministarstva nego javnu raspravu u kojoj su sudjelovali svi dionici kojih se tiče taj zakon poput udruga župana, udruga gradova, udruga općina, poput akademske zajednice, odnosno udruga civilnoga društva. Sam ovakav tijek donošenja prijedloga ovog zakona po meni jamči njegovu visoku kvalitetu. Ovaj prijedlog Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi po meni nema namjeru u suštini mijenjati prethodni zakon već ga on dorađuje i mijenja u dijelu u kojem se prošli zakon u praksi pokazao neadekvatnim, nepraktičnim, nefunkcionalnim i neprimjenjivim. A to je prije svega u onom famoznom dijelu o kojima su danas ovdje mnogi pričali a to je opoziv lokalnog čelnika, dakle župana, gradonačelnika odnosno načelnika. Dakle, napušta se model mogućnost prestanka mandata neposredno izabranog čelnika na referendumu kojeg zatraži predstavničko tijelo ili dio birača, ali i dalje ostaje mogućnost opoziva u slučaju po sili zakona ostavka, smrt, pravomoćna presuda te se uvodi novi instrument, a to je slučaj istovremenog raspuštanja predstavničkog tijela i izvršnog tijela u slučaju da se ne donese proračun, odnosno odluka o privremenom financiranju. Sve kritike koje su danas bile usmjerene ovdje, a i kritike koje su išle kroz javnu raspravu upravo se odnose na taj dio zakona s argumentom da se napušta model aktivnog uključenja građana i predstavničkog tijela u pozivanje župana, odnosno gradonačelnika, načelnika na odgovornost. Sa druge strane protuargumenat podnositelj, odnosno Ministarstvo uprave je taj, je činjenica zapravo da u ovom postojećem zakonu sve dosad ova mogućnost nikad nije bila konzumirana. Vrijednost kvaliteta nekog zakona pokazuje se po meni upravo u njegovoj primjeni, praksi, djelovanju stoga je ovaj argument podnositelja za mene potpuno prihvatljiv. Osim toga jednako tako mislim da instrument raspuštanja izvršnog tijela i predstavničkog tijela ukoliko ne donese temeljni financijski dokumenat jedinice lokalne samouprave ne može nužno značiti da to utječe na stabilnost određene lokalne samouprave, ne mora nužno značiti da će takva situacija dovesti do sukoba, već sasvim suprotno mišljenja sam zapravo da je upravo donošenje jednog takvog dokumenta prostor na kojem se mogu dogovoriti izvršna vlast, na kojem se može dogovoriti dakle izvršna vlast sa predstavničkim tijelom, a ukoliko se oni ne dogovore, dakle ukoliko ovaj, taj kompromis ne bude postignut opet ne vidim razloga zbog čega građani ne bi bili ti suci, odnosno zbog čega i jedno i drugo, jedan i drugi akter vlasti ne bi išli na izbore. Neću se osvrtati na druge dijelove ovoga zakona jer velim već je puno toga rečeno prije mene, a bit će i nakon moje rasprave, međutim vratio bih se na ono prvo što sam rekao a to je da ovaj zakon zapravo u suštini ne mijenja ulogu jedinica lokalne samouprave, a uvjeren sam, a mislim da je to današnja rasprava pokazala da je takav jedan novi zakon koji bi u mnogome promijenio odnos u jedinicama lokalne samouprave nužno potreban. Hrvatska danas ima gotovo 600 jedinica lokalne samouprave, i iz te činjenice moglo bi se potpuno krivo zaključiti kako je Hrvatska zapravo decentralizirana zemlja. Međutim uzrok takve teorijske, teritorijalne decentralizacije zapravo je stvar decentralizacija državne uprave. Da bi danas neka lokalne zajednica uspjela raspolagati sa bilo kakvim dijelom financijskih kapaciteta koje bi usmjerila u svoj lokalni razvoj, ona danas jednostavno mora biti općina, inače od tih financijskih kapaciteta neće biti ni8šta. Danas je lokalna samouprava lišena nadležnosti, samostalnosti financijskih sredstava za samostalne akcije, za samostalne strategije i za akcijske planove razvoja, zapravo je lišena uopće mogućnosti djelovanja. Centralizirana sredstva i odlučivanje o njihovoj raspodjeli ostavljaju jedinice lokalne samouprave bez izdašnih izvora prihoda, lišavaju jedinice lokalne samouprave onog njihovog osnovnog postulata, onog njihovog osnovnog razloga postojanja, a to je pripremanje strategija razvoj, ulaganje u komunalne kapacitete, ulaganje u infrastrukturu, dakle općenito razvoj, boljitak jedne lokalne zajednice. Ovakva fiskalna centralizacija onemogućava jedinici lokalne samouprave da uopće budu konkurentni na tržištu, da recimo da mogu se uključivati u pripremu projekata za Europske fondove, da uopće mogu prihvaćati sredstava europskih fondova i na taj način obogatiti svoje lokalne proračune i na taj način pomoći centralnoj državi. Iz svih ovih razloga zapravo vidljivo je da većina, odnosno gotovo svi lokalni čelnici … [[Govornik se ne razumije.]] izvor lokalne, ili bilo kakve moći, da nisu nikakvi lokalni šerifi, već da su obični prosjaci koji zavise o nacionalnim fondovima, koji zavise o ministarstvima, što naravno nije dobro za ovu zemlju, i bojim se da ukoliko ne promijenimo ovakav način odnosa prema lokalnoj samoupravi da možemo zaboraviti na kapilarni razvoj ove zemlje, da možemo zapravo zaboraviti na razvoj ove zemlje uopće. Hvala lijepa.
Hvala. Repliku ima Zoran Vinković.
Kolega Damire svaka čast. Evo moja pohvala za ovo izlaganje, upravo da raščistimo ovu stvar kako su gradonačelnici, načelnici, župani lokalni šerifi i lokalni moćnici, vrlo dobro ste primijetili da su oni ustvari sirotinja, često ako nisu politički podobni mogu oni dogovoriti susrete s ministarstvima, imati građevinske dozvole, projekte, ali ako ne pripadate istoj političkoj opciji teško ćete dobiti sredstva za određene projekte. Tako je bilo čitavo ovo vrijeme otkako je hrvatske države. Čitavo vrijeme. Ja se nadam da će se to i ove godine kada se bude donosio proračun Republike Hrvatske promijeniti, a sasvim sigurno ste u pravu a to govorim dugi niz godina da Hrvatskoj treba prije svega fiskalna decentralizacija, pa možete zamisliti što bi bilo kad bi samo 2% od ovog povećanog PDV-a išlo prema jedinicama lokalne samouprave, koja bi mogućnost jedinica lokalne samouprave tada bila u financiranju svih projekata, od sporta, socijale, sve više se nameće taj problem socijale u lokalnoj samoupravi, pa sve do komunalne infrastrukture. To je jedan od budućih zadataka i ove hrvatske Vlade koja mora krenuti putem te fiskalne decentralizacije i shvatiti da se problem ne rješava u Zagrebu nego prije svega u lokalnoj samoupravi. Velika većina problema.
Hvala. Odgovor na repliku Damir Mateljan.
Hvala gospođo potpredsjednice. Da, pa i sam djelujem od 2004. godine u kohabitaciji sa državnom vlašću ajmo to tako reći, međutim sve do sad uspio sam lokalni proračun povećati za jedno 7 puta upravo iz razloga europskih fondova. I mislim dakle da je odgovornost na lokalnoj samoupravi, da ona sama mora jačati prije svega svoje ljudske kapacitete. Budite uvjereni da se stvari mijenjaju, dokaz je tome da ja koji poznajem sve ministre mogu doći kod svakog ministra ukoliko nemam projekat, ukoliko moja projektna dokumentacija nije uredu zažali Bože što ga poznajem i to je dobar način. Na takav način treba nastaviti. Hvala.
Hvala. Nastavljamo raspravu. Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre sa suradnicima. Evo vidimo danas vrlo veliki interes i različita razmišljanja koja su iznesena koja su naravno temeljna kako nam je potpredsjednik malo prije rekao nemogućim predvidivim zavrzlamama. Svi mi sigurno imamo raznorazne primjere koje možemo ovdje iznijeti. Ovakav prijedlog izmjena i dopuna je sigurno način kontrole moći, način rješavanja recimo kompeticije između izvršne vlasti odnosno predstavničke vlasti, sve je to u interesu građana i naravno da je cilj povećavanje razine odgovornosti bilo izvršne vlasti, predstavnika izvršne vlasti odnosno predstavničke vlasti. Kada pogledamo gradonačelnika danas po današnjem zakonu on ima vrlo snažnu poziciju. Naravno ta pozicija leži mu iz samog načina direktnog izbora a isto tako iz postojećih zakonskih odredbi koje npr. ako se ne donese proračun na prijevremene izbore znači ne ide on nego ide samo gradsko vijeće. Prema tome, na ovakvim načinima odnosa ne možemo očekivati da upravo taj gradonačelnik potiče jedan odnos, da gradi nekakav konsenzus prema vijeću. Upravo zbog toga je bio potreban jedan novi zakonski okvir koji bi poticao takvu jednu suradnju. Jer nažalost kod neslaganja vrlo često su žrtve naši građani. Snažna pozicija gradonačelnika naravno da omogućava djelotvoran rad međutim to treba pratiti velika odgovornost, a vidjeli smo premijere i raznoraznih i šerifa i careva itd. jer ruku na srce sve to ovisi o psihološkom profilu čovjeka. A ne kaže se mukte daj čovjeku vlast pa vidi kakav je. I vrlo često vidljivo je da su prisutni partikularni interesi osobni interesi i da u oni zapravo iznad javnih interesa. Ovim prijedlogom povećava se ovlasti gradonačelnika, povećava mu se moć da imenuje predstavnike trgovačkih društava. Međutim tu se pitam gdje je nadzorna funkcija predstavničkog tijela. I ovdje treba apelirati i reći da je i ovaj prijedlog zakona možda i još jedna uputa prema svim građanima da upravo zbog ovakvih stvari zapravo dobro razmisle koga biraju za predstavnike izvršne vlasti odnosno za gradonačelnika. Htjela bih još nešto reći o zamjenicima gradonačelnika. Oni se biraju neposredno kao gradonačelnici. Oni se nalaze na onom listiću koji se zaokružuje. Danas je bilo raznoraznih konstatacija da li one nešto vrijede ili ne vrijede, da li one upropaštavaju gradonačelnika ili oni pomažu gradonačelniku da dođe na vlast. Važeći zakon kaže da je gradonačelnik u biti izvršno tijelo ali ne propisuje što zamjenik obavlja, da zamjenik obavlja izvršne poslove. taj dosadašnji zakon to nije rekao. Dosadašnji zakon u biti nije ni dao definiciju zamjenika gradonačelnika. I bez obzira koliko nas ovdje ima sigurno ćemo imati svak svoju priču kakav nam je odnos gradonačelnika odnosno koje ovlasti imamo i na koji način. Prema tome kakvo je stanje kada pogledamo? Zakon ne propisuje ništa o zamjenicima, gradonačelnik može povjeriti i ne mora, a zamjenik je dužan se pridržavati svega onoga što mu gradonačelnik da da radi odnosno da li mu da punomoć ili mu ne da punomoć o tome. Ali ponavljam zamjenik je dobio legitimitet direktno. Nije ga imenovao gradonačelnik. Prema tome to je u zakonu nedorečeno. Kako to u praksi izgleda? Pa to u praksi izgleda da se vrlo često čuje da su zamjenici dobro plaćeni fikusi ili da su uspavane ljepotice itd. Građani očekivaju puno jer misle da imamo odgovornost odnosno da imamo ne odgovornost nego da imamo moć odnosno moć odluke. Međutim to se dosadašnjim zakonom nije definiralo. Isto tako nije definirano na koji način uopće može gradonačelnik sankcionirati zamjenika ako ne postupa onako kako mu on kaže. Ovim zakonom se propisuje obavljanje izvršne vlasti od strane zamjenika međutim tek kada prestaje mandat gradonačelniku i treba biti više od dvije godine. zašto dvije godine? što do tada nije bio dio izvršne vlasti, do tada nije bio važnost u svemu tome, do tada nije imao moguće da nije imao ovlasti niti nekakve odgovornosti, prema tome postavljam pitanje što je u te prve dvije godine uopće zamjenik? Zar je stvarno fikus? Mislim da treba još dosta raditi i uvrštavati sve ove primjedbe. I svoju diskusiju ću završiti sa natpisom koje stoje na ulazu u Knežev dvor. Vi znate da je tamo stolovao knez u Dubrovačkoj republici gdje piše "Oblit privatorum publica curate", znači ostavimo privatno, prihvatimo društveno i to je ono što nas treba sve voditi bilo da smo predstavnici izvršne vlasti ili predstavnici predstavničke vlasti. Hvala lijepo.
Hvala. Replika Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa upravo sam na ovo ukazivala i ukazujem još jedanputa u cilju da predlagatelj zaista razmisli o ovom članku 12. predloženoga zakona u kojem govori u obrazloženju da je riješio pitanje izvršne vlasti na način da sada to više nije samo gradonačelnik, nego i zamjenik. Međutim, nije jer on govori o zamjeniku kao nositelju izvršne vlasti tek onda kad on stupi kao obnašatelj dužnosti u poziciju gradonačelnika, župana ili načelnika i pozicija zamjenika je još uvijek ostala potpuno neodređena. Dakle, on ide, on se bira na listi neposredno sa gradonačelnikom. Kakvi su njihovi odnosi između? Što može gradonačelnik ako mu zamjenik gradonačelnika počne radit suprotno ili destruirat ga i opstruirat. Dakle, to nije ovim zakonom, ovim izmjenama riješeno, a bilo je slažem se nedorečeno i u postojećem zakonu i zato je to prigoda da ove odnose riješimo.
Odgovor na repliku Tatjana Šimac Bonačić.
Hvala lijepo. Kolegice slažem se s vama naravno i ponavljam zakon ne propisuje što radi, propisuje da gradonačelnik može a ne mora dati nekakve ovlasti, a zamjenik je dužan slušati što kaže. Međutim, zamjenici su isto tako ljudi smo svi odgovorni. Prema tome, ako hoćemo i dužnosti, hoćemo i odgovornosti u svemu tome. Hvala lijepa.
Nastavljamo sa raspravom. Na redu je Đurđica Plančić.
Poštovana potpredsjednice, poštovani ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Kao što je i sam predlagatelj konstatirao predložene izmjene i dopune ovog zakona imaju za cilj preciznije odrediti ulogu izvršne, odnosno predstavničke vlasti u jedinicama lokalne samouprave kako bi se uočeni problemi razriješili, a sve u interesu građana. Po mom mišljenju predložena rješenja idu u tom smjeru i ocjenjujem da su bitno bolja od postojećih i zato svakako podržavam donošenje ovih izmjena i dopuna. Kako imam iskustvo obnašanja funkcije izvršne vlasti osjećam se prozvanom osvrnuti se na dio predloženih rješenja koja želim osnažiti, odnosno na ona koja mislim da bi se mogla još doraditi. Prvo, na članak 4. Nacrta prijedloga zakona kojim se mijenja članak 28. osobno ne podržavam propisivanje točnog broja članova predstavničkog tijela uz detaljnu razradu skale po kojoj su jedinice razvrstane prema broju stanovnika. Naime, broj članova predstavničkog tijela važećim je zakonom propisan u rasponima ovisno o broju stanovnika jedinice lokalne samouprave s time da svaka jedinica sama svojim statutom određuje točan broj članova predstavničkog tijela, pa se zalažem da tako i dalje ostane, te da se zakonom ne suspendira pravo jedinica lokalne samouprave da sama odredi broj članova predstavničkog tijela. Činjenica je da u praksi i prema saznanjima kojima raspolažem posredstvom udruge gradova većina jedinica lokalne samouprave nastoji da se broj članova predstavničkog tijela ne povećava do zakonskog maksimuma prvenstveno radi visine naknade vijećnicima koji u četiri godine redovitog mandata dosegne znatan iznos te predstavlja financijsko opterećenje sve oskudnijim lokalnim proračunima. Drugo na što želim ukazati je članak 21. Nacrta prijedloga zakona kojim se dopunjuje članak 48. stavak 1. Ovim izmjenama predlaže se redefiniranje ovlasti općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana propisivanjem ovlasti da imenuje i razrješava predstavnike jedinice lokalne samouprave u tijelima javnih ustanova trgovačkih društava i drugih pravnih osoba koje odlukom predstavničkog tijela osniva jedinica lokalne samouprave i čime će se ukloniti nejasnoće i problemi iz dosadašnje često potpuno neujednačene prakse. osobno u potpunosti podržavam predloženu dopunu zakona, jer kako to izgleda u praksi i sama sam iskusila, te se i sada pri kraju mandata često osjećam kao maskota koja je preuzela veliku odgovornost svezanih ruka bez … [[Govornica se ne razumije.]] upravljanja jer svim gradskim komunalnim poduzećima i svim gradskim ustanovama u mojoj lokalnoj samoupravi rukovode uprave postavljene od oporbe u gradskom vijeću. U prilog izrečenoj podršci u nastavku se želi malo detaljnije osvrnuti na odredbe koje se odnose na ovlasti izvršnog čelnika za imenovanje i razrješenje predstavnika jedinice lokalne samouprave u skupštinama trgovačkog društva. Tko čini skupštinu trgovačkog društva, te pitanje izbora, odnosno imenovanja članova uprave i nadzornog odbora u trgovačkim društvima kojih je osnivač jedinica lokalne samouprave određena je dakle posebnim zakonom – Zakonom o trgovačkim društvima. Taj zakon definira trgovačko društvo kao pravnu osobu čije su osnivanje i ustroj određene tim zakonom. Dakle, jedinica lokalne samouprave odnosno osnivač trgovačkog društva, društva sa ograničenom odgovornošću može u društvenom ugovoru, odnosno izjavi o osnivanju društva, a ne i statutom ili statutarnoj odluci jedinice lokalne samouprave pravno disponirati samo u okviru ovlasti propisano Zakonom o trgovačkim društvima. Iz odredbe članka tog zakona nesumnjivo proizlazi da skupštinu trgovačkog društva čine njegovi članovi u situaciji kad je jedinica lokalne samouprave jedini osnivač i član trgovačkog društva skupštinu društva čini grad koji je njen jedini član i nitko drugi. Odredbom članka 42. stavak 1. Zakona o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi propisano je da općinski načelnik, gradonačelnik odnosno župan zastupa općinu, grad odnosno županiju. Slijedom iznijetog proizlazi da skupština trgovačkog društva koja ima samo jednog člana čini upravo taj član koji po svom zakonu zastupa gradonačelnik, te je gradonačelnik jedini ovlašten zastupati jedinicu lokalne samouprave i u skupštini takvog društva. Stoga kao skupština društva u ime njenog jedinog člana – grada može odlučivati samo osoba koja je zakonom ovlaštena za zastupanje grada, a to je gradonačelnik. Dakle, zastupanje grada od strane gradonačelnika jedini je kada je grad jedini osnivač trgovačkog društva ne može ovisiti o volji predstavničkog tijela. Da je tome tako potvrđuju i presude Trgovačkih sudova, te stručna mišljenja uglednih pravnih stručnjaka od kojih ističem akademika Jakšu Bargića, predstojnika Katedre za pravo društva i trgovačko pravo na Pravnom fakultetu u Zagrebu i profesora … [[Govornica se ne razumije.]] profesora na Katedri za trgovačko pravo Pravnog fakulteta u Splitu. Propisivanje ovlasti izvršnom čelniku za imenovanje i razrješenje predstavnika jedinice lokalne, odnosno područne samouprave po mom mišljenju sukladno odredbama Zakona o trgovačkim društvima s time da se predloženom dopunom izvršnom čelniku sasvim opravdano daje i ovlast da kao jedini zakonski zastupnik jedinice lokalne samouprave može u tijelima trgovačkih društava imenovati i druge osobe u svojstvu predstavnika jedinice lokalne samouprave. Podržavam i dio odredbe članka 48. kojim se pravo izvršnog čelnika da imenuje i razrješuje predstavnike jedinice lokalne samouprave u tijelima javnih ustanova, trgovačkim društvima i drugim pravnim osobama ograničava odredbom osim ako posebnim zakonom nije drugačije određeno. Slušali smo često u javnoj raspravi da će se ovakvim rješenjem gradonačelniku dati prevelike ovlasti. A ja postavljam pitanje kako uopće gradonačelnik može biti građanima odgovoran za izvršavanje temeljnih funkcija grada u situaciji kada nema utjecaj na poslovanje gradskih komunalnih društava i gradskih ustanova? Zalažem se istovremeno da se pooštre mehanizmi za opoziv izvršnog čelnika ukoliko krši propise ili to zatraži značajan broj građana ili predstavničko tijelo tj. da se u zakon vrate provedive odredbe o mogućnosti smjene izvršnog čelnika referenduma. I na kraju treća stvar na koju želim ukazati je članak 47. zakona kojim se iza članka 85. dodaje novi naslov koji glasi: "Istovremeno raspuštanje predstavničkog tijela ili razrješenje općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana i njegovog zamjenika." Člankom 85.a predviđeno je dakle istovremeno raspuštanje i predstavničkog tijela i općinskog načelnika ako u određenom roku ne bude donesen proračun, odnosno odluka o privremenom financiranju. Po mom mišljenju odredbe je potrebno jasnije precizirati. Meni naime nije jasno što se želi postići navedenom odredbom. Zato neka mi bude dopušteno postaviti pitanje zašto bi općinski načelnik, gradonačelnik, odnosno župan i njegov zamjenik trebao biti razriješen dužnosti ako je u skladu sa zakonom predložio proračun a predstavničko tijelo ga iz nekog razloga nije prihvatilo, odnosno donijelo? Ili obratno, zašto bi predstavničko tijelo trebalo biti raspušteno ako izvršno tijelo nije podnijelo prijedlog proračuna pa proračun nije ni mogao biti donesen? Mislim da bi u ovom slučaju trebalo prvo razgraničiti i zatim učiniti ovisnim raspuštanje predstavničkog tijela, odnosno razrješenje izvršnog čelnika odgovornosti bilo jednog ili drugog za nastalu situaciju tj. za činjenicu da proračun nije donesen. Naime, iako su povezanost i međuovisnost izvršnog čelnika i predstavničkog tijela jedinice lokalne samouprave u procesu donošenja proračuna ali i drugih akata koje na prijedlog izvršnog čelnika donosi predstavničko tijelo neosporni zakonom bi trebalo propisati vezanost posljedica uz odgovornost bilo izvršnog čelnika, bilo predstavničkog tijela za neispunjavanje zakonom propisanih obaveza. Dakle raspuštanje predstavničkog tijela, odnosno razrješenje izvršnog čelnika trebalo bi regulirati ovisno o tome koji je od njih u procesu izvršavanja zakonskih nadležnosti lokalne samouprave propustio izvršiti, odnosno koji od njih nije izvršio svoje obaveze uredno u rokovima i u skladu sa odgovarajućim zakonskim odredbama. A u praksi bi se trebalo izbjeći situaciju razrješenja izvršnog čelnika ako je on svoju obavezu izvršio, odnosno razrješenje predstavničkog tijela ako oni iz nekog razloga nisu bili u situaciji donijeti proračun. Na kraju sagledavajući i ocjenjujući predložene izmjene i dopune Zakona u cjelini pozitivnim i prihvatljivim vjerujem da će se prijedlog do drugog čitanja još doraditi u interesu što boljeg funkcioniranja lokalne samouprave. Hvala.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Sljedeći je poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa kada razgovarate sa građanima bilo da su oni članovi predstavničkih tijela, izvršnih tijela ili samo građani u određenim jedinicama lokalne samouprave svi vam uglavnom izlaganje svojih problema počinju sa kod nas je situacija specifična. To je gotovo neporecivo pravilo koje se uvijek događa. I vrlo je teško donositi jedan opći akt koji bi trebao regulirati čitav niz specifičnih situacija. Jer evo u županiji iz koje ja dolazim gdje ima samo 35 općina i 7 gradova svaka općina, svaki grad ima svoju specifičnu situaciju. Međutim, mislim da svakako valja pozdraviti izmjene i dopune ovoga zakona jer su se njegove nedorečenosti dosada često zlorabile, odnosno iskorištavale u dnevno političke svrhe. Tu prije svega mislim na tumačenja nadležnog tijela koja su nekad presuđivala u korist izvršne, a nekad u korist predstavničke vlasti što je u najmanju ruku nekorektno, odnosno pravila igre nisu bila jasno definirana. Držim da je ovaj zakon, odnosno izmjene i dopune ovoga zakona, konkretnije definirana pravila igre. Upravo zbog toga neke kolegice i kolege su spominjali Europsku povelju o lokalnoj samoupravi što i sam se slažem da je lokalna samouprava temelj demokracije u ovakvom društvu u kojem živimo, posebno dakle ako govorimo o mjesnoj samoupravi i drago mi je da je ministar najavio i da ćemo uskoro raspravljati i o zakonu koji će posebno regulirati mjesnu samoupravu. Jer to je najneposredniji oblik demokracije i znači upravljanja svojom zajednicom koju građani mogu imati. Dakle, tu je svakako i lokalna samouprava jer ljudi koji sjede u određenim tijelima donose određene odluke i građanima nisu neki apstraktni likovi koje viđaju na televiziji ili ponekad na nekim svečanostima nego su to ljudi znači koji su njihovi susjedi, koji također žive u tim jedinicama lokalne samouprave i dijele sudbinu istih. Dakle prije svega mi je bitno i ono što bih istaknuo u ovom zakonskom prijedlogu je to da se odnos izvršne i predstavničke vlasti konačno regulira. Dakle, župana, gradonačelnika, načelnika i vijeća, odnosno skupštine. Dakle da se izrijekom navode koje nadležnosti spadaju u djelokrug kojeg tijela. Izvršna vlast koja ima dodatni legitimitet time što je izravno birana i po ovom prijedlogu zakona kao što su kolegice i kolege prije mene spomenuli imenuje skupštine trgovačkih društava, također imenuje pročelnike, ali to je na neki način barem po meni logično i razumljivo budući da izvršna vlast koja ima legitimitet direktnih izbora tek sebi treba izabrati najbliže suradnike, dakle tu govorim prije svega o pročelnicima, ljudima koji će nadzirati i upravljati radom u trgovačkim društvima, komunalnim firmama itd. koje su u vlasništvu jedinice lokalne samouprave te na taj način provoditi program koji su ti ljudi obećali svojim biračima. Predstavničko tijelo je bez daljnjega temelj lokalne demokracije, svake demokracije uostalom, ali dakle izrijekom u Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi navodi se da je predstavničko tijelo temelj i sukladno tome treba imati jače mehanizme kontrole, prije svega poslovanja bilo trgovačkih društava, bilo komunalne firme koje su u nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Prema ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona, kao i uostalom i prema starom vijeća, odnosno skupštine će i dalje dobivati izvješća o poslovanju gradskih tvrtki. Prema tome to je jedan oblik i mehanizam kontrole koji može postojati, ali isto tako možda bi se trebalo razmisliti o nekim jačim mehanizmima gdje će predstavničko tijelo moći utjecati direktno i jače na poslovanje tih firmi. Međutim odgovornost, politička odgovornost prije svega treba biti podijeljena sukladno nadležnosti, dakle dosada smo imali slučajeve kada je gradonačelnik odgovoran za sve, iako mu predstavničko tijelo ponekad nameće odluke s kojima se ona ili on ne slažu. Druga stvar je proračun. Proračun je složiti ćete se najvažnija za svaku jedinicu lokalne samouprave, kao najvažniji temeljni dokument, sukladno kojega se i provode projekti na njezinom teritoriju. I logično je barem po meni da se upravo na ovom dokumentu mora postići konsenzus, odnosno da mora postojati dogovor kako bi izvršna i predstavnička vlast na lokalnom nivou trebala funkcionirati. Međutim tu treba naglasiti da odgovornost treba biti na oba tijela, i na izvršnom i na predstavničkom, jer mi smo ovdje raspravljali dakle o zakonskim regulativama koje mogu biti neke bolje, neke lošije, ali ključno pitanje je zaprvo dali smo mi kao društvo zapravo zreli za ovakav iskorak u demokraciji koji smo i napravili kada smo uveli direktno biranje načelnika, gradonačelnika, odnosno župana. Kolegica Vrbat prije mene je spominjala neke ja bih to okarakterizirao nebulozne slučajeve kada je većina u predstavničkom tijelu gradonačelniku nametala sulude ideje, pa su tako proračuni izglasavani deseci milijuna kuna koji bi bili upotrijebljeni za gradnju bazena, ali i sami vijećnici su bili svjesni da su to nerealna očekivanja, odnosno da tih sredstava neće biti. Sada ću vam karikirati na zaista, malo ću ići ad apsurdum, ali takvo jedno gradsko vijeće može odlučiti da se na njegovom teritoriju grade svemirski brodovi i izdvojiti milijarde kuna za gradnju pristaništa na kojim će se oni graditi, iako to nema nikakvog smisla i svima je jasno da se taj novac nikada neće moći namaknuti, a gradonačelnik će biti odgovoran za izvršavanje toga naloga, odnosno za izvršavanje proračuna, i kao takav kada to ne ispune, ne uspije izvršiti jer je to sasvim suludo i van svake pameti onda se pitam da li će on biti odgovoran pred sudom. Mislim da dakle odgovornost treba biti podijeljena i da predstavničko tijelo čije je legitimno pravo, … [[Govornik se ne razumije.]] i obaveza da sudjeluje u kreiranju politike na lokalnoj razini, jer predstavničko tijelo je možda i najzorniji uzorak političke volje građana, odnosno građana na teritoriju određene jedinice lokalne samouprave, dakle da sudjeluju u kreiranju proračuna, dakle projekata i politike na lokalnoj razini. Ali dakle kao i kolega Kregar je to uostalom spomenio mi smo skloni u dnevnopolitičkim pitanjima takve stvari dovoditi ad apsurdum. I na kraju bih se osvrnuo još na referendum. To je ministar u nekoliko navrata rekao na odborima, referendum je duda varalica zapravo, baš zbog toga što nije nigdje uspio. Po meni možda bi se trebalo razmotriti da ta odredba ostane dakle u ovom zakonu, iako po meni budući da je praksa tako pokazala to će samo imati simboličku vrijednost, budući da je u praksi jednostavno bilo neprovedivo. Isto se tako slažem da izvršna vlast ne može biti ona koja je apsolutna, dakle koja je nesmjenjiva, ali da li je to referendum praksa je pokazala da je to izuzetno teško izvedivo. U svakom slučaju pozdravljam donošenje ovoga zakona i nadam se da ćemo u drugom čitanju vidjeti puno kvalitetnih rješenja. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći jeste Željko Kolar, poštovani zastupnik. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani ministri. Pa ja nemam tako dugo iskustvo kao kolega Vinković da budem gradonačelnik u nekoliko mandata, međutim bio sam oporbeni gradski vijećnik, pa sam bio predsjednik gradskog vijeća, pa sam bio član županijskog poglavarstva, pa sam sada neposredno izabran gradonačelnik sa 68% u prvom krugu, moja lista natpolovičnu većinu, pa bih mogao nešto reći o tim odnosima. Prvo treba reći da je republika Hrvatska strahovito napredovala od 90-ih godina do danas, i da nema više takvih nakaradnih slučajeva kakvih je bilo u jedinicama lokalne samouprave oko kupovina i ovoga koje ima kolega Vinković, možda ima, ali vrlo malo i vrlo rijetkim primjerima, i ne vidim razloga zbog čega takva, takvo nepovjerenje prema ljudima koje su upravo građani izabrali da obavljaju te dužnosti. Ja sam bio predsjednik gradskog vijeća i mogu vam reći da je nemjerljivo biti neposredno izabrani gradonačelnik uz ovlasti i odgovornosti koje imam, ali niti posla koji imam u odnosu kad sam bio predsjednik gradskog vijeća. Nije jednostavno dati svoje ime i prezime bez obzira da li idete kao nezavisni kandidat ili ako stranka stoji iza vas, dajete ne samo ime i prezime, dajete čitavu svoju karijeru, čitava vaša obitelj, sve je u fokusu vas, i ako vi svoju dužnost ne obavljate u skladu sa zakonom, u skladu sa očekivanjima ljudi, vi ćete vrlo brzo doći na prve stranice. Izabrani gradski vijećnik, nakon što je izabran u vjieće, pa ako je još i oporbeni praktički četiri godine ne treba dolaziti na gradsko vijeće i nema nikakvog načina da ti isti ljudi koji su za njega glasovali da ga opozovu na bilo koji način i kakva je njegova odgovornost, nije bio uopće zainteresiran za posao koji radi, vjerojatno ga niti njegova vlastita stranka neće više kandidirati. To je jedna strana priče. A s druge strane priče gradsko vijeće kao zakonodavno tijelo isto tako ima neke svoje ovlasti i treba pokušati naći balans. Prvo oko opoziva gradonačelnika smatram da bi trebala ostati ta …, trebala bi ostati i ta to mogu napraviti građani. Treba vidjeti koja je najbolja mjera da se uzme jel ako vas je izabralo 68% ljudi ne može vas izmijeniti 25%. Međutim nekakva mjera i taj mehanizam građa na koji su vas neposredno izabrali da vas neposredno svojom voljom mogu izmijeniti treba ostati. Ovaj sustav po kojem smo sada radili traje tek 4 godine, ali za nekakvu ozbiljniju analizu možda je trebalo pustiti 8, 12 pa da vidimo da li je to dobro ili nije. Međutim ja osobno nemam niti ništa protiv da ako se ne donese proračun pod normalnim uvjetima da idu oba, da idu i vijeće i gradonačelnik jer kod nas u Krapinsko-zagorskoj županiji je jednom to napravljeno i ljudi su prepoznali da je gradonačelnik bio upravu i sa svojom listom je pomeo u ponovljenim izborima. Ne treba podcjenjivati ljude. I kada smo u oporbi onda su nam krivi ljudi a kada smo na vlasti onda su ljudi dobro. To nije tako, mi se moramo sami zapitati zbog čega nekada dobijemo povjerenje ljudi, a zbog čega nekad ne dobijemo povjerenje ljudi. I tu treba biti vrlo jasan. Što se tiče pročelnika, čak osobno nisam siguran. Jedno je pitanje malih sredina jedno je pitanje velikih sredina ali kada dolazite i preuzimate odgovornost objektivno je da želite svoju ekipu. Ja sam naišao na pročelnika koji je 12 godina pročelnik i ostao je jer je odličan i ne vjerujem da će ga kolega koji će doći iza mene da će ga ići mijenjati jer čovjek sve zna. Prošao je i ove godine bio na nekoliko seminara, fodove EU prati, dodatno se školuje da bi govorio strane jezike. Tko će se riješiti takvog čovjeka? Nitko normalan. Prema tome ne treba niti podcjenjivati gradonačelnike koji dolaze da će sada raditi nekakve čistke, a pogotovo u malim sredinama. Pa mi se svi međusobno poznajemo. Danas ste gradonačelnik sutra niste a morate ostati živjeti u svom gradiću ili u svojem selu ili u svojem mjestu nazovite ga kako god hoćete i svaki dan se sa tim ljudima susrećete. Pa ne živite samo taj mandat od 4 godine dok ste vi gradonačelnik, znači ostajete stalno tamo i to treba imati na umu. Ono što mislim da bi trebalo promijeniti, a to je članak koji je vezan na raspolaganje imovinom znači kaže općinski načelnik i gradonačelnik odnosno župan može odlučivati o visini pojedinačne vrijednosti od najviše 0,5% iznosa prihoda bez primitka ostvarenih u godini koja prethodi godini koja se odlučuje itd. i tu je kolega Bačić bio u pravu. Znači mi možemo pogoditi posao bez javnog natječaja do 70 tisuća kuna no ne možete kupiti igralište zemljište za dječje igralište jel je procijenjeno zemljište 30 tisuća kuna, a vama je limit 28 tisuća 500 i morate sazivati gradsko ili morate čekati tri mjeseca, a nakon toga ne možete više raspisati natječaje da bi te radove izvršili i nakon toga vam prođe godina. To je život i tu bi trebalo sigurno nešto napraviti da se odrede nekakvi normalni limiti u kojima bi se to radilo, a gradonačelnik dva puta godišnje znači osim ovog akta proračuna oko kojeg se sada sve momentalno vrti, dva puta godišnje podnosi izvješće o svojem radu gradskog vijeća i može se dogoditi da gradsko vijeće i ne prihvati izvješće gradonačelnika. I o tome bi trebalo voditi brigu. Mandat nakon dvije godine da nakon toga ako gradonačelnik odstupi da ga može zamijeniti nastaviti zamjenik i da nema novih izbora. Tko će se ići unaprijed kandidirati da bi bio gradonačelnik dvije godine? koji motiv ući u izbornu kampanju pobijediti svojeg političkog protivnika, ponuditi svojim sugrađanima nekakav program na temelju kojeg želiš dobiti izbore i nakon dvije godine otići da bi tvoj zamjenik nastavio? A moj zamjenik je kojeg sam ja izabrao da ide sa mnom na izbore on zna sve ono što ja ne znam. I zbog toga sam ga i uzeo da zajedno budemo što bolji i prihvatljiviji na izborima ljudima kao izbor. I to je to su vrlo rijetke stvari. A da se kojim slučajem dogodi da nakon 2,5 godine ili tri godine da sam ja gradonačelnik ili bilo tko drugi i da ga premijer pozove i da postane ministar i da taj zamjenik nastavi vršiti tu dužnost do izbora pa ja mislim da bi to bilo za čast čitavom mojem gradu i svima onima koji su i glasali za mene i nisu ali na njihovu nesreću i moju to se neće dogoditi. Ali to je nešto što je u iznimnim slučajevima, a ne mi nešto raspravljamo danas o tome kao da će to biti pravilo. Mislim da još jednu stvar treba riješiti, a to je … državne revizije. Nitko danas nije o tome govorio, a mislim daje to ključ. Imate bezuvjetno mišljenje, uvjetno i negativno. I sada imamo skoro 90% jedinica lokalne samouprave ima uvjetno mišljenje, ali je srazmjer onoga zbog čega su dobili uvjetno mišljenje ogromno. Ajmo vidjeti da imamo ocjene od 1 do 5. Onaj tko je negativan automatski otpada, onaj koji je dovoljan institucije se moraju s njim pozabaviti. Niti tamo ne možemo biti svi odlični, međutim alarm je ako je nedovoljan. Koliko ima gradonačelnika i načelnika momentalno koji ne poštivaju odredbu da se za plaće troši 20% Koliko jedinica lokalne samouprave bi po sadašnjem zakonu trebalo ukinuti jer ne izvršavaju svoje funkcije i ne sada nego godinama unatrag. I o tome bi trebali pričati, ali ne pričamo. I svaki put počnemo raspravu o lokalnoj samoupravi u onom trenutku kad se izbori približavaju. Na žalost nekad opravdano, nekad neopravdano. Ali sukus da završim treba imati više povjerenja u ljude koji građani sami izabereju a mandati ne traju 20-tak godina. Traju četiri godine i ne vjerujem da će ljudi ponovno izabrati gradonačelnika onoga s kojim nisu bili zadovoljni. Fala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo tri replike na vaše izlaganje. Prva je poštovanog zastupnika Zorana Vinkovića. Izvolite poštovani zastupniče.
Evo obzirom da me željko spomenuo par puta. Čitava ova rasprava je u stvari trebala proteći, bar sam se ja trudio da protekne u ovakvom tonu prije svega konstruktivnom. Dakle, vidljivo je da ljudi koji su obnašali, dakle tu izvršnu vlast daleko bolje poznaju probleme s kojima su se susretali ne samo u onom bivšem, dakle sustavu kad je bilo i poglavarstvo, kada se gradonačelnik birao iz redova gradskih vijećnika ili načelnik ili župan nije sada bitno, kada je praktično mogao biti smijenjen ne zato što su građani okrenuli leđa pa je bio nositelj one liste koja je osvojila najviše glasova na izbora, nego zato što su se vijećnici prodavali, preprodavali itd. S druge strane vidljivo je i u ovom sustavu kada je bio neposredan izbor da je upravo ova odredba o referendumu sprječavala da tako kažem predstavničko tijelo da jednostavno ja bih rekao pod navodnicima podivlja i da praktično radi opstrukciju. Ima primjera gdje gradonačelnici i neće biti više izabrani, jer nisu građani i oni koji izlaze na izbore blesavi pa će glasati za nekog tko ne dolazi na posao, tko nije vodio grad kako treba itd. Ima svih elemenata, dakle te ja bih rekao pozitivne odgovornosti koja je već sada sadržana u sustavu zakona da jednostavno se ne može netko ponašati na način koji nije odgovarajući tom mjestu. I meni je evo drago da ste primijetili niz drugih stvari koji su vezani prije svega za funkcioniranje lokalne samouprave, kako izvršne tako i predstavničke.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Kolega Kolar, vi ste kazali govoreći o pročelnicima da ne treba podcjenjivati načelnike, gradonačelnike vezano za smjenu pročelnika navodeći svoj primjer kako je čovjek educiran, prati EU fondove, govori jezik itd. To bi sve bilo lijepo da se nije desilo ono što se desilo na početku ove godine kad je 120 načelnika uprava smijenjeno potezom jednoga pera. Možete li mi odgovoriti koliko je takvih koje ste vi naveli dobrih i kvalitetnih bilo među tih 120 a ipak su smijenjeni, a izabrani su putem natječaja? Zahvaljujem se.
Hvala lijepa. Treća replika poštovani zastupnik Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Kolar me potaknuo na ovu repliku zbog činjenice o kojoj je govorio o prestanku mandata i motivima za uopće natjecanje u izborima za mjesta načelnika, gradonačelnika ili župana. Ja vjerujem u vaše iskrene i dobre motive i vjerujem u motive svih onih koji se javljaju na izborima da budu birani na određene dužnosti. Ali u ovom konkretnom slučaju nije pitanje motiva. Nije važno iz kojeg motiva se vi nalazite u izborima. Važno je pitanje da li je u redu da nakon proteka dvije godine vašeg mandata ne dajete pravo biračima da na izborima biraju svoga gradonačelnika, a vezano uz to komentirao bih samo iz ovog prijedloga članak 14. Zakona jer vam je ovdje dio problema vezanih uz mandate, a to je činjenica da se na mala vrata ovdje uvodi nešto što do sada nije bilo ili je bio sasvim drugačiji izričaj. Sada se govori o prestanku mandata gradonačelnika iz onih razloga u dosadašnjem zakonu, ali da im prestaje mandat i po sili zakona u slučajevima propisanim posebnim zakonom. Dakle, sad ćemo mandate koji su u zakonu do sada o izborima bit će o njemu riječi postojali taksativno navedeni razlozi za prestanak mandata, sad ćemo uvodit i neke druge zakone koji će također govorit o mogućnosti da vam mandat prestane, ali ne iz ovih razloga navedenih u Zakonu o izborima tih čelnika, nego iz nekih drugih posebnih zakona. To je u stvari vjerojatno intervencija zbog vašeg kolege koji je danas predsjednik uprave jedne velike kompanije, a u stvari je protuzakonito odredio svoju zamjenicu da bi on mogao preuzeti drugu dužnost. O tome mi govorimo, o tome da ne dajete pravo izbora, a ne o motivima zašto se natječe.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Željko Kolar.
Poštovani kolega Mlakar, to je da li gledati da li je čaša na pola puna i da li je na pola prazna. Kod vas je očigledno na pola prazna, a kod mene je na pola puna. Ljudi kad su izabirali na listi su bili i gradonačelnik i njegov zamjenik. Ljudi su znali za koga glasaju. To će biti rijetki slučajevi kad će se dogoditi da će gradonačelnik iz nekih razloga nakon dvije godine ili dvije i pol godine tri godine mandata otići. Jedino ako vi ne znate nešto što pripremate za lokalne izbore, pa pokušavate nešto prejudicirati što će se dogoditi. Uvjeren sam, uvjeren sam razgovarajući sa kolegama iz čitave Hrvatske koji obavljaju sada taj posao i 90% njih će se ponovno kandidirati, da nikome ne pada na pamet da se kandidira da bi nakon dvije godine i jedan dan nekome to prepustio. Pa nije to da će mu prepustiti nakon dvije godine i jedan dan pa će ovaj dobiti penziju što se nekad moglo napraviti sa zastupničkim mandatom. Ovo je jedan posao koji odradiš, otrčiš jedan dio trase i dođe netko drugi i dalje ga otrči. Ne vidim zašto to mistificiramo. Kao da je biti gradonačelnik ili načelnik jednog grada ili općine najbolji posao na svijetu koji se može ovdje naći. To je velika čast i obaveza za svakoga kojeg izaberu ljudi iz njegovog mjesta. Znači, koji ga najbolje poznaju.
Hvala lijepo. Idemo naprijed sa pojedinačnom raspravom zastupnika. Poštovani zastupnik Ivan Klarin ima pravo na 10 minuta. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima i sa dopisnim članom Vlade poštovanje. Gospodine predsjedniče na početku rasprave u 9,30 rekli ste da će ova rasprava trajati 6 sati, mislim ako nisam dobar matematičar ali ulazimo u osmi sat.
Gospodine zastupniče neto rasprava, to podrazumijeva bez replika, zastajkivanja i opstruiranja.
Ja vam se zahvaljujem. Dakle, bitno je reći što se tiče izmjena i dopuna ovog zakona da se pokušava stvoriti jedna dodatna dakle stabilnost da između predstavničkog tijela i izvršnog tijela slušajući sve ove rasprave dakle svatko govori nekako iz svog dvorišta, iz svog bunara kako bi mi to u Dalmaciji rekli pa gradonačelnici brane dakle stav gradonačelnika da mogu biti saborski zastupnici, oni koji to nisu kažu da to nije dobro. Prema tome, ima jedna izreka u Dalmaciji da netko laje zbog sela, da ne laje zbog sela nego zbog sebe, ali neću ovaj sad to uspoređivati. Dakle, što se tiče samog ovog zakona smatram dobrim nekoliko stvari. Ja ću pokušati svoju raspravu skratiti kao što smo rekli evo osam sati rasprave, neto rasprave šest sati, dakle što se tiče referenduma da se u članku 2. uvodi savjetodavni referendum. Mene često kao mladog načelnika u općini mojoj pitaju stariji kolege kaže načelniče zašto nema zborova građana? Mislim to je nešto na što su ljudi navikli kad su u bivšim državama, ali kasnije i u našoj državi, dakle gradonačelnici često sazivali dakle zborove građana. U ovom savjetodavnom referendumu često mi pokušavamo, što je dobro, dakle dobiti neko mišljenje od naših ljudi ako smo direktno od njih izabrani ali isto svakako je to dobro tj. ja tu odredbu podržavam. Što se tiče zamjenika koji obnašaju dužnost zamjenika, dakle nakon proteka vremena od 2 godine, smatram da je to izrazito dobro. Mislim da je gospođa Lovrin to kritizirala, oprostite ako sam pogriješio, zašto smatram da je to dobro? Imate sad slučaj, a ministar vrlo to, nadam se da zna, u gradu Drnišu nažalost prije mjesec dana preminuo je gradonačelnik grada Drniša. I sada se raspisuju izbori u 12. mjesecu da bi se u 5. ponovno raspisali sljedeći lokalni izbori. Dakle, osim konstituirajuće sjednice novog gradskog vijeća mislim da se neće održati nijedna sljedeća sjednica gradskog vijeća, neće biti naprosto vremena. Žao mi je što nema nijednog zastupnika iz Šibensko-kninske županije tu, prije dva dana župan šibensko-kninski dakle saziva presicu zašto se još izbori nisu održali? Dakle ja podržavam taj njegov stav, to je njegovo legitimno pravo, ali smatram da je to nepotrebno. Dakle, vrši se jedan kontinuitet što se u više navrata dakle reklo, a normalno i stabilnost vlasti jer je praktično evo kad sam sad spomenuo grad Drniš on je praktično dakle u tom periodu 6 mjeseci a i više od kad je gradonačelnik nažalost preminuo on je totalno gradska uprava van funkcije što smatram dakle da nije dobro. I još bih pozdravio dakle broj članova predstavničkog tijela, dosada je bio definiran u rasponima dakle svaka jedinica lokalne samouprave u svom statutu je birala pojedini broj članova općinskih vijeća gradskih vijeća itd. Pa imamo primjer npr. u mojoj županiji da najmanje općine, moja općina konkretno je najveća općina u Šibensko-kninskoj županiji, ali to nije bitno, dakle najmanje općine imaju najveći broj predstavničkog tijela, imaju najveći broj vijećnika. I svaki vijećnik, svaki načelnik, gradonačelnik dakle prije održavanja samih lokalnih izbora on ide sebi dakle namještati broj predstavničkih tijela kako njemu odgovara tj. da njegova lista dobije većinu pa u praksi dakle imamo česte izmjene statuta skoro na posljednjim sjednicama gradskih i općinskih vijeća, dakle baš zbog tog dijela povećanja smanjenja broja predstavničkog tijela. Najveća pohvala i prednost dvije stvari što će gradonačelnici moći direktno imenovati skupštine gradskih i općinskih trgovačkih društava. Smatram da nije dobro da se lokalna politika lomi preko komunalnih firmi, komunalne firme su isključivo izvršne firme. Gdje ćeš veće izvršnosti od čistoće, zelenila itd. Nažalost imamo niz primjera gdje su gradonačelnici jedne političke opcije, vijeće druge političke opcije. Vijeće bira predstavnike dakle skupštine i onda dobijemo oporbu gradonačelniku u vlastitom komunalnom poduzeću. Što se puno puta pokazalo loše, dakle najpoznatiji primjer u državi je dakle omjer Grada Zagreba i Gradskog Holdinga. Ja ne znam u svom slučaju što bih ja napravio da je meni dakle oporba u mom komunalcu, mislim da to ne bi funkcioniralo ali tada najviše pate dakle građani koji očekuju od i jednog i drugog što efikasniji posao. Neću puno duljiti, na kraju bih rekao što se tiče dakle raspisivanja mjesnih odbora. Tu isto vlada jedna situacija u državi koja nije čušpajz ako to tako mogu reći, dakle svi svatko to tumači kako ga volja, normalno kako je i precizirano u njihovom statutu. Tako da puno gradova i općina, skoro svi, imaju u svom statutu dakle mjesne odbore ali ti mjesni odbori, ti izbori za vijeća mjesnih odbora da budem precizniji se uopće ne raspisuju. Podržavam dakle ministar je najavio izmjene zakona što se tiče dakle konkretno ove stvari. Npr. gradonačelnik Skradina gospodin Dujić on ima u svom statutu mjesne odbore, on ih apsolutno nikad nije raspisao. Mi bi svi željeli biti gradonačelnici da nas nitko ne dira, da nas nitko ne kritizira, a često su ti dakle vijeća mjesnih odbora su dakle oni najneposredniji izabrani čelnici dakle mjesnih odbora koji kontroliraju pa čak u ovom slučaju oni su za mene i savjetodavna tijela. Još bih nabrojio jedan primjer koji nije ujednačen svuda u državi, dakle ako naselje, grad ili općina ima 9 naselja u svom djelokrugu, negdje se raspisuju izbori za mjesto gdje je središte grada, a negdje se dakle to ne raspisuju. Konkretno u mojoj općini dakle ima raspisani, raspisani su i postoje dakle i mjesni odbor samog sjedišta mjesta, dok npr. tu nema kolegice Branke iz Vodica, to u Vodicama nije slučaj. Mislim dakle da se takve odredbe i takva praksa mora ujednačiti. Što se tiče zakona, normalno da ću ga pohvaliti, maloprije se čulo dakle da je konsenzusom donesen prošli dakle izmjene i dopune lokalnog zakona, kada su gradonačelnici neposredno direktno birani u Sabor podržavam, približili smo se s time dakle razvijenim zemljama, no puno nedorečenosti ima, puno manjkavosti ima, pozdravljam dakle izmjene i dopune ovog zakona, i sljedeći zakon dakle o lokalnim izborima koj će, normalno pozivam da drugo čitanje svakako bude do kraja godine, da u novu izbornu godinu uđemo sa zakonom, dakle pozdravljam da se napokon uvodi red i čisti se dvorište pred samo održavanje lokalnih izbora. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Idemo naprijed. Poštovani zastupnik Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani gospodine ministre. Evo ja ću u nekoliko riječi reći svoje viđenje ovog zakonskog prijedloga. Prije svega želio bih reći da smo čuli danas zaista jednu dobru i konstruktivnu raspravu, i da je svima očigledno želja da imamo jedan stabilan sustav lokalne samouprave u političkom i svakom drugom smislu, a mislim da je to bila i namjera predlagatelja istinska da kroz izmjene, kroz prijedlog izmjena ovog zakona dođemo do još stabilnijeg političkog sustava na lokalnoj razini. Hoće li to biti ili neće, to je drugo pitanje. Neću puno govoriti o onome što su i neke kolege napomenule, mislim da vrijeme u kojem raspravljamo nije najbolje, moglo se o ovome puno ranije raspravljati, svega je 6 mjeseci do lokalnih izbora i oni koji su govorili o dobrom duhu parlamentarne prakse, ja mislim da su potpuno u pravu, ali ostavimo to ipak na stranu, ja bih ovdje više rekao o dva po meni ključna razloga zašto ne bih podržao ovaj prijedlog zakona. Prvi je gospodine ministre što vi kroz ovaj zakon dajete mogućnost da načelnika, gradonačelnika i župana smjene oni koji ga nisu izabrali. Ima li tu logike, da tijelo koje nije izabralo čelnike ima ovlast da smijeni čelnika? Za mene je to potpuno neprihvatljivo i mislim da je to upravo put ka onome što ne želimo, političkoj nestabilnosti, da je put ka političkoj trgovini, korupciji političkoj i svemu ostalom, i činjenici da ćemo u nekim jedinicama lokalne samouprave imati svake godine kriznu situaciju i pitanje hoće li preživjeti gradonačelnik, načelnik, župan i hoće li ostati ovaj isti saziv općinske, gradske, gradskog vijeća, tako i županijske skupštine. To do sada nije bio slučaj. Lokalna samouprava u ovih 19 godina koliko je sustav lokalne samouprave bez obzira je li riječ o onom starom modelu kada se čelništvo općine, grada ili županije biralo u vijeću ili u skupštini ili neposredno je funkcioniralo. Pa i sada. Pa čuli so i u ovoj današnjoj raspravi da nije bilo slučajeva, puno slučajeva kriznih situacija, svega nekoliko, da je bilo tri ili četiri koliko referenduma ili pokušaja da se kroz referendum izglasa nepovjerenje ili povjerenje gradonačelniku. Dakle to je za mene prva jedna rekao bih nelogična situacija davati mogućnost onima koji nisu izabrali čelnika da ga smjenjuju. I druga istovremeno kroz ovaj zakon oduzimate mogućnost onima koji su izabrali načelnika, gradonačelnika i župana da ga smijene. Dakle isto potpuno nelogično. Dakle građani koji su izabrali na izborima sa određenim postotkom, je li tako, i izlaznosti i glasova za načelnika, nemaju više mogućnost kroz izmjenu ovog zakona da utječu uopće o tome da li taj čovjek treba ostati načelnik, gradonačelnik ili župan. Referendum je bez obzira na sve najbolji mogući model. Ako za ulazak hrvatske u Europsku uniju na referendumu nije bilo cenzusa u obliku postotka, a zašto bi ovdje bilo cenzusa. Tko kaže da to mora biti 50% plus jedan glas? Zašto to ne bude da je referendum legitiman ako na njega izađe onoliko građana koliko je izašlo na izbore? Mislim da je to jedino logično rješenje. Rijetko gdje imate i u malo sredina slučaj da je na izbore izišlo više od 40-ak posto, na lokalne posto više od 40-ak posto. Zašto onda to ne bi bio uvjet. Ili da uopće nema uvjeta. Koliko ljudi iziđi na referendum, on je legitiman i odluka je legitimna i tu nema zbora. Dakle to su po meni dvije ključne stvari zašto ne mogu podržati ovaj zakon jer su ove dvije rekao bih velike nelogičnosti i mislim da nije dobro da u zakonu postoje ovakve nelogičnosti. Sva sreća pa je ovo prvo čitanje i imate vremena do drugog čitanja dotjerati ovaj prijedlog zakona. I ja sam uvjeren da tada postoje dobre šanse da svi zaista konsenzusom podržimo zakon ukoliko dobar dio ovih prijedloga koji ste danas mogli čuti kroz ovu saborsku raspravu bude uvršten u prijedlog zakona u drugom čitanju. Evo toliko. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeći je poštovani zastupnik Tomislav Žagar. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa eto nakon ovako duge rasprave dozvolite samo da kratko raspravi i ja iznesem nekakve stavove koje mislim da su važne ovdje reći. Cilj prijedloga ovoga zakona Vlada je definirala kao jačanje političke stabilnosti u odnosu, veće učinkovitosti u obavljanju poslova te jasnije utvrđivanje prava, obaveza i odgovornosti predstavničkog i izvršnog tijela. Svi se možemo složiti manje-više da zakonsko rješenje koje je bilo prije 2009.godine nije bilo dobro jer je omogućavalo predstavničkom tijelu da promjeni volju birača i to najčešćim načinom političke trgovine ili da kažem još grublje često puta i političke prostitucije. Postojeće rješenje opet ne definira na zadovoljavajući način odnos između predstavničkog i izvršnog tijela te odgovornost za nefunkcioniranje koje je previđeno samo raspuštanjem predstavničkog tijela. Razrješenje načelnika, gradonačelnika i župana prema postojećem rješenju temeljem referenduma je u praksi bilo nepovredivo. To se područje nastoji uredbi. To se područje nastoji urediti ovim prijedlogom zakona kao institutom istovremenog raspuštanja predstavničkog izvršnog tijela jer njihova odgovornost nemojmo to smetnuti s uma počinje i ne prestaje od početka samog izbornog procesa te svojim postupcima ne smiju onemogućiti osnovnu funkciju zbog koje su uostalom i birani. S obzirom da se zamjenici biraju zajedno istovremeno sa načelnicima, gradonačelnicima i županima dobro je da se i definiraju njihove izvršne ovlasti jer to pošteno i prema njima jer oni nisu i ne trebaju biti samo ures demokracije. Praktični razlozi kako politički tako i financijski uvaženi su u rješenju nastavka mandata zamjenika u drugoj polovici istog kada čelnik iz određenog razloga više ne može obavljati istu funkciju. Naravno da ovdje mislimo da nitko svjesno ne bi išao u izbore kako bi proveo u mandatu samo dvije godine. Odredba o pravilu biranja zamjenika predstavničkog tijela iz reda predstavničke manjine je dobra. Ona sigurno doprinosi povećanju kvalitete demokracije u lokalnoj samoupravi ali nije precizno definirana pa sukladno tome je upitna njena provedivost. Preciziranje postotka u odnosu na broj birača koji predlaže raspisivanje referenduma je dobro rješenje, a vjerujem da je 20% prilično uravnotežen postotak. Treba pozdraviti propisivanje točnog broj članova predstavničkog tijela uz dobro i logično definiranu skalu u odnosu na broj stanovnika jer mislim da je u praksi tu bilo više slučajeva nelogičnosti ili nerazmjernosti u omjeru broja stanovnika i broja članova predstavničkog tijela. Nije loše spomenuti kada već govorimo o jasnom propisivanju a što nije predmet ovog zakona jer to definira Zakon o plaćama u lokalnoj samoupravi i visinu plaća načelnika i gradonačelnika koji određuje predstavničko tijelo. Tu uglavnom nema reda. Često puta je slučaj da ljudi imaju ili neopravdano visoku ili neopravdano malu naknadu a često puta razlika u njihovoj stručnoj spremi ili broju stanovnika lokalne samouprave u kojem upravljaju i različito. A čuli smo u raspravi da ponekad i predstavničko tijelo izvodi razne akrobacije kako bi naškodilo čelniku. Rješenje o imenovanju pročelnika na 4 godine u mnoštvo slučajeva ima smisla jer kako je ovdje već bilo rečeno barem će se prestati s licemjernom praksom. Ali u odnosu na jedinstvene upravne odjele u kojima su se s obzirom na opseg poslova te specifične stručne sposobnosti kao i u odnosu na broj zaposlenih nije najbolje rješenje te bi trebalo o tome povesti računa. U manjim općinama su pročelnici jedinstvenog upravnog odjela uglavnom na tim poslovima duži niz godina i često predstavljaju da se slikovito izrazim jedan od stupova općine. Za pozdraviti je propisivanje preciznije regulative o postupku izbora mjesnih odbora. Na primjeru moje općine u kojoj sam načelnik te izbore smo proveli ali postoje određeni problemi u samom funkcioniranju mjesnih odbora. Spomenimo samo pitanje računa njihovog vođenja. Naravno često puta je previše za očekivati da će sami mjesni odbori provoditi postupke javne nabave ili natječaja pa onda u tom smislu je upitno njihovo funkcioniranje. Istovremeno raspuštanje predstavničkog ili izvršnog tijela se čini kao razumno rješenje. U situacijama kada ona više nisu u mogućnosti izvršavati svoje temeljne obaveze za što su bila i birana, pa treba građanima omogućiti da ponovno biraju one koji će ih dobro zastupati. I na kraju prijedlog zakona u svojoj intenciji ima dobro rješenja kojima se nastoje ukloniti problemi i problematične situacije koje se pojavljuju u praksi te ga zato treba podržati. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Idemo naprijed, poštovani zastupnik Draženko Pandek. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Dakle predstavljene promjene ovog zakona naišla su na podijeljena mišljena. U mojoj pravnoj struci znaju se našaliti na naš račun reći tri pravnika pet mišljenja. Ovdje bi se gotovo moglo reći isto na tri diskutanta u javnoj raspravi se mogu pojaviti pet mišljenja i više čak jel. Ovim predloženim izmjenama daju se u biti prijedlozi kako riješiti otvorena pitanja koja su iskrsla u samoj primijeni ovog zakona a pogotovo u vezi ovog odnosa predstavničkog tijela i čelnika tijela. Dakle u prvom redu se rješava situaciju koja je primijećena u praksi dakle da predstavničko tijelo je vrlo ograničeno u situaciji kada čelnik tijela podnosi proračun koji predstavničko tijelo ne želi prihvatiti. Dakle novo rješenje predviđa istovremeno raspuštanje predstavničkog tijela i razrješenje čelnika i zamjenika što je po meni dobro rješenje, a pozicija gradonačelnika po sadašnjem modelu bila daleko jača prema poziciji predstavničkog tijela i ovo rješenje ih u biti dovodi u određenu ravnotežu. Tu je po mom mišljenju dobro predložena kontrola primjena kontrole i balansa, a načelo te kontrole i balansa između predstavničkog tijela i izvršnog tijela bi po mom mišljenju trebalo se povlačiti kroz sve odredbe ovog zakona. Tako su javne rasprave, bila su učestala prozivanja upravo na američki politički sustav stabilnost i dugotrajnost može zahvaliti upravo postojanju dobro odmjerene kontrole i balansa između različitih organa vlasti. Naravno da bi bilo preporučljivo da se taj princip proteže kroz cijeli ovaj Zakon. Uvođenje, dakle neposrednog izbora čelnika na lokalnoj razini što je bio novum iz 2007. kad je ovaj zakon donesen predstavlja po meni dobro došlu novost u našem političkom sustavu bez obzira na neka mišljenja koja ste čuli u javnoj raspravi da naša politička kultura nije na dovoljno visokoj razini i da princip tih neposrednih izbora čelnika na sadašnjoj dakle razini te političke kulture nije dobar. Ja se donekle mogu složiti da rezultati koji su polučili sa ovim izbornim sustavom mogu nekad pogodovati primjeni demagogije, spinovima, zavaravanju biračkog tijela ali mislim da je i to dio demokratskog sazrijevanja. Dakle, primjetno je da u biti biračko tijelo u Hrvatskoj u nekim sredinama pogotovo na toj razini jedinica lokalne samouprave radi u biti dosta velike pomake … [[Govornik se ne razumije.]] tako na jednim izborima izaberu jednu osobu, a na drugim izborima će možda izabrati dijametralno suprotnu osobu. Dakle, primjetne su velike oscilacije i veliki pomaci na toj političkoj skali. No, rekao bih da je također i primjetno i veliko sazrijevanje tog biračkog tijela, rekao bih čak uozbiljenje i nenasjedanje na neki jeftiniji predizborni marketing. Mislim da će i sljedeći lokalni izbori to pokazati. Ne govorim to na pamet. Imam običaj što više kontaktirati sa ljudima hajmo reći iz baze, dole iz … [[Govornik se ne razumije.]] i mislim ja dolazim iz jedne sredine koja je dosta izmiješana, iz Sesveta. To je izmiješana i ruralna i urbana sredina, dosta je izmiješano stanovništvo od autohtonog do onog koje se doseljavalo hajmo reći u radnička naselja, tzv. spavaonice u vrijeme industrijske revolucije ono šezdesetih i sedamdesetih i sad koje je doseljavalo u vrijeme rata. I ni jedno tih sredina moram reći više nema u velikoj mjeri nasjedanja na nekakve velike riječi iza kojih stoji usko privatni materijalni interesi. Ljudi su uglavnom u većini naučili takve stvari prepoznavati i prozrijeti. Mislim da dolazi do kao što sam rekao laganog sazrijevanja. Stoga sam ja osobno pobornik neposrednog izbora čelnika i na lokalnoj razini, ali velim i na širenje tog principa i dalje. Ali dobro, to je tema za drugu raspravu. Ipak treba se složiti da zbog upravo nepostojanja prevelikog iskustva i neke demokratske tradicije u primjeni tog sustava kod nas treba svejedno postojati određeni sustav kontrole. Mislim da to potvrđuje naravno i dosadašnja praksa. Tako smatram da bi ipak bilo dobro da se ovaj institut opoziva gradonačelnika u nekom obliku ne izgubi. U javnoj raspravi prije četiri, pet, šest mjeseci spominjala se dakle mogućnost a mislim da je ovdje tu u raspravi rečeno raspisivanja opoziva, izjašnjavanja opozivu čelnika u kojem slučaju bi mandat prestao i čelniku i predstavničkom tijelu i onda se spominjala ta kao neka najbolja većina 20% dakle biračkog tijela koje bi se trebalo izjasniti za takav institut opoziva, a za opoziv bi trebalo glasati dakle 50% plus jedan broj birača koji su se izjasnili za izbor čelnika tijela. Mislim da je to bilo dobro rješenje koje je bilo u javnoj raspravi i mislim da bi bilo dobro da se o njemu ponovo razmisli. Raspisivanje tog izjašnjavanja o opozivu, međutim bi po tom sistemu kontrole i balansa čak mislim trebalo dati predstavničkom tijelu ali sa određenom zadrškom. Primjerice da se postigne dvotrećinska većina svih članova predstavničkog tijela. Time bi se po mom mišljenju uspostavio upravo balans i kontrola u tom pitanju, mogućnost da se kazni iznimno loš rad, a da raspisivanje mogućnosti opoziva nije toliko lako da može destabilizirati rad tijela i zloupotrebu tog instituta uz naravno neke proceduralne brane da se taj referendum da ga tako nazovemo ne može raspisivati svaki čas već da mora biti u određenim vremenskim periodima da li 12, 18 mjeseci to je stvar što se najbolje procijeni da je za konkretnu situaciju najbolje. O još jednoj mogućnosti nije bilo gotovo ni riječi u dosadašnjoj raspravi, a to je na tragu tog uspostavljanja kontrole i balansa omogućavanje raspisivanje referenduma o opozivu ili već kako bi to nazvali i za predstavničko tijelo. To je zbog po meni još jednog izuzetno bitnog razloga, mnogi su o tome govorili, a to je činjenica da se stranački prelasci čak dakle ako su i motivirani stjecanjem određenih sinekura ili čak materijalnih koristi a što je po meni čista zloupotreba položaja ovlasti ili primanje i davanje mita ti su se prelasci uzimali zdravo za gotovo. Svi nekako kao osuđujemo takvo ponašanje, ali na kraju samo se sliježe ramenima i evo tako je to, što se tu može. Mislim da se u našem izbornom sustavu ipak prilikom izbora određene liste u većini slučajeva ipak gleda stranačka boja te liste, gleda se dakle i osobe, ali u većini slučajeva kao prevladavajuće mislim da se možemo složiti da se gleda stranačka pripadnost liste. Naravno, to se ne odnosi na nezavisne, do sada kako smo ih zvali nezavisne liste. Ukoliko dakle dolazi do promjene stranačkog dresa, naročito ako uslijed toga dolazi do promjene vladajuće oporbene stranke u predstavničkom tijelu radi se o izvrtavanju volje birača to bez izbora, a postiže se u biti isti rezultat kao da su se izbori klasificirali, čak i bez obzira da li je to bilo uvjetovano nekakvim ponudom kao što sam rekao … [[Govornik se ne razumije.]] ili nekoj materijalnoj koristi. Ti prelasci mogu biti motivirani i razumljivi nekim razlozima promjenama političkog opredjeljenja, sukobima u stranci itd. Bez obzira na to, ipak je volja birača na izborima iskrivljena. Recimo u primjeru iz moje hajmo reći baze Sesveta imali smo vijeće od 19 članova u kojem je dakle 11 vijećnika promijenilo stranačke boje i to je počelo negdje godinu dana nakon izbora. E sad, ako to nije izvrdavanje volje birača i potpuno u biti negiranje demokratskog procesa onda evo ne znam što je. Mislim da takvo ponašanje izaziva opravdano negodovanje građana, pridonosi urušavanju povjerenja u političare i u sustav općenito jel'. A ukoliko dakle stranački prelasci rezultiraju činjenicom da je čelnik tijela uspostavio kontrolu nad predstavničkim tijelom tada bi stanje u određenoj jedinici bilo u biti zacementirano a ni u ovom prijedlogu koje ministarstvo predlaže da se dakle ide na nove izbore u slučaju usvajanja proračuna ni takva opcija ne bi bila moguća. Mislim da bi za takve slučajeve morao postojati sustav koji bi omogućio barem neku kontrolu birača. Dakle, predlažem da se razmisli o istom sustavu kao što je bilo u javnoj raspravi za opoziv gradonačelnika da se ovdje predvidi da se u određenim slučajevima može zatražiti i novi izbori za predstavničko tijelo. Stoji prigovor da je to komplicirano i da to može uzrokovati nestabilnosti, ali što imamo recimo u slučaju ovom koji sam spomenuo? Stabilnost koja nema veze s voljom birača. Takvu stabilnost u krajnjoj liniji ima u diktaturama jel. Mislim da zbog 20-ak godina demokratskog iskustva u našoj zemlji, tek 20-ak godina od kojih je dakle četvrtina bila u ratu nužno uvoditi mehanizme kontrole koji bi doprinijeli učvršćivanju nekih demokratskih standarda i ispričavali neželjena ponašanja. Dalje su se u javnoj raspravi javili sukobi oko, dakle prijepori oko imenovanja pročelnika tijela, ali vidim da mi ističe vrijeme pa evo samo na kraju mišljenje, smatram da ovaj zakon predstavlja dobru osnovu za raspravu s obzirom da trpi kritike nekako sa dijametralno suprotnih strana. Čini mi se da je dosta i u većini slučajeva pogodio i očekujem da će donijeti i poboljšanje u drugom čitanju i da će predstaviti dobru osnovu za budući zakon. Hvala.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo 1 repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Pandek niz problema ste naveli pa i konkretnih evo iz vaše jedinice lokalne samouprave. Naime, radi se o onome što vi kažete falsificirani, dakle krivotvoreni izbori. Dakle, radi se o postizbornom inženjeringu. Gotovo da nema u Hrvatskoj općine, grada i županije u kojoj nije dolazilo do takvih stvari, da kažem pod navodnike "kupovine" vijećnika. Dakle, upravo to da se volja birača izigra. I ona se izigravala. E sada, dobro ste primijetili i to da je takvim načinom došlo do vrlo ružnog i lošeg mišljenja građana o političarima. Ne samo ružnog mišljenja nego gađenja prema političarima. I takvi načini kupovine i krivotvorenja zapravo izbornog rezultata, dakle postizborni inženjering je kriv dobrim dijelom za ono što građani misle o nama svima. E sada kako to zapriječiti? To možemo zapriječiti tako da kako vi kažete da nam je demokracija polako nakon 20 godina sazrela ali sazrelo je vrijeme da napokon napravimo zakon koji će i za predstavničko tijelo propisivati neposredne izbore. Ne samo za načelnike općina gradonačelnike i župane nego i za predstavnička tijela pa i do samoga najvišeg predstavničkog tijela, a to je Sabor imenom i prezimenom. U tom slučaju taj koji bude izabran u predstavničko tijelo bilo općine, grada, županije neće imati ne mogućnosti, imat će mogućnosti ali sasvim sigurno njegova karijera u budućnosti je završena. Najvjerojatnije, vrlo vjerojatno ako izigra povjerenje građana, ako proda stranački dres itd. Ja ne kažem da stranke ne trebaju ići na izbore, ali da se da mogućnost građanima da zaokruže ime čovjeka sa stranačke liste, a ne cijelu listu.
Hvala lijepa. Sljedeći je poštovani zastupnik Mario Moharić. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Odgovor ste prijavili? Nisam vidio. Ispričavam se, nisam vidio. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Draženko Pandek.
Zahvaljujem. U načelu se naravno slažem s vama, to sam i rekao u svojoj raspravi da smatram da je bez obzira na manjkavosti ovaj izbor neposrednih … dobar i da bi ga trebalo svakako dalje širiti. Dobro, to je možda i pitanje za iduću raspravu uvođenje otvorenih lista ili možda manjih izbornih jedinica. Možda ne s jednim, možda sa tri, četiri kandidata na jednoj izbornoj listi. Ali u svakom slučaju mislim da dosadašnje rješenje u pogledu ovoga prelazaka i kupovanja i trgovine nije dobro i da neko rješenje se mora iznaći da ovakvo rješenje ne smije ostati jer će se i dalje nažalost ponavljati. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo sa zadnje prijavljenim zastupnikom, poštovani zastupnik Mario Moharić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Prijedlog zakona je vrlo dobar i navest ću nekoliko svojih primjedbi koje bi mogle poboljšati zakon u drugom čitanju. Od posljednjih redovnih lokalnih izbora održanih u svibnju 2009. godine uočeni su određeni problemi proizašli iz činjenice da izvršne ovlasti koje su ranije bile pod kontrolom predstavničkog tijela kroz ovlast biranja i razrješenja općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana sada je u isključivoj nadležnosti neposredno izabranog općinskog načelnika, gradonačelnika i župana. Bez suradnje između predstavničkog i izvršnog tijela u sadašnjem važećem zakonskom rješenju u konačnici rezultira raspuštanjem predstavničkog tijela najčešće kod ne predlaganja proračuna. Da bi se to spriječilo novo rješenje u ovom prijedlogu zakona ide za time da se istovremenim raspuštanjem predstavničkog i razrješenje izvršnog tijela kod ne donošenja proračuna odnosno odluke o privremenom financiranju ojača međuovisnost predstavničkog i izvršnog tijela upravo u slučaju ne donošenja ključnog dokumenta, a to je proračun lokalne jedinice. Tu bi možda bilo dobro ugraditi klauzulu u smislu da se ova mjera raspuštanja predstavničkog izvršnog tijela ne primjenjuje u zadnjoj godini mandata kada su izraženi partikularni interesi pojedinih stranaka ili grupe građana za opstrukcijom i za uzimanjem pozicija za nadolazeće izbore. Mišljenja sam da je za pozdraviti i novo rješenje u ovom zakonu koje osigurava kontinuitet u obnašanju dužnosti općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana u situaciji kada je proteklo više od pola mandata te ostavljanjem mogućnosti obnašanja dužnosti od strane zamjenika koji je izabran zajedno istovremeno sa općinskim načelnikom, gradonačelnikom, odnosno županom kojemu mandat prestaje. Važećim zakonom propisano je da upravnim tijelima upravljaju pročelnici koje na temelju natječaja imenuje općinski načelnik, gradonačelnik, odnosno župan. Prijedlogom zakona predlaže se imenovanje pročelnika na vrijeme od četiri godine, s mogućnošću ponovnog imenovanja. Time bi se općinskom načelniku, gradonačelniku, odnosno županu u situaciji nepostojanja poglavarstva kao kolektivnog izvršnog tijela omogućilo formiranje tima za obavljanje poslova iz samo djelokruga upravnog djelokruga jedinica lokalne, odnosno područne samouprave za vrijeme trajanja njegovog mandata. Razrješenje pročelnika također se predlaže urediti u skladu s posebnim propisima kojima su uređena i prava i dužnosti pročelnika kao službenika u lokalnoj i područnoj samoupravi. U sklopu toga predlažem da se načelnicima i gradonačelnicima u manjim jedinicama lokalne samouprave pruže, da o tome kako će raspisivati natječaj pogoduje njima, tako da oni o tome odlučuju. Izmjenama zakona i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj samoupravi u članku 55. predlažem da se doda novi stavak koji bi glasio u slučaju da općinski načelnik i gradonačelnik ne provede postupak imenovanja pročelnika, upravnih tijela prema odredbi članka 22. ovog zakona, u roku određenom u stavku 1. ovog članka dosadašnji pročelnici nastavljaju s radom u skladu s postojećim rješenjem. Evo to su moji primjeri. Hvala lijepa.
Na kraju rasprave, poštovani ministar uprave Bauk Arsen. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. 8 sati i 42 minute rasprave o izmjenama Zakona o lokalnoj samoupravi pokazuje koliko je ova tema zanimljiva, koliko je politički bitna, i koliko kao naravno i o sastavu nogometne reprezentacije svi o njoj imamo mišljenje, i uvijek dolazi druga utakmica. Ja bih samo se osvrnuo dakle na tri ili četiri stvari koje su najviše oduzele vremena u raspravi. Jedna je pitanje dakle načina opoziva gradonačelnika od strane građana. Ono šta sam shvatio da je opći zaključak da sadašnji mehanizam nije dobar, i da u tom dijelu prijedlog Vlade da ga izmijeni nije problematičan, samo je problematičan način kako da ga izmijeni, a to ne da ga ukine, nego da zamijeni nekim sličnim i blažim mehanizmom, i mislim dakle da će ona očekivanja koja idu u tom smjeru u drugom čitanju biti zadovoljena. Drugi je prijepor utjecaj predstavničkog tijela na smjenu gradonačelnika, odnosno utjecaj skupštine ili vijeća na to da se raspišu izbori za gradonačelnike. Dakle tu postoji određena razlika u razmišljanjima o tome da li taj institut uopće primijeniti s jedne strane, što znači da i dalje skupština ne bi imala nikakav utjecaj na smjenu izvršen vlasti. I drugo da li taj institut proširiti ne samo kod proračuna, nego i na neke druge situacije pa do krajnjih ideja da to bude u svakoj situaciji kada jedan od političkih čimbenika procijeni da je to potrebno. To je dakle drugi bitan element. Oko toga dakle postoje sa različitih strana prijedlozi kako da se to regulira, i na žalost sve te ideje nećemo moći u drugom čitanju zadovoljiti, prema tome ovaj instrument jednom godišnje je nekakvo srednje ili polusrednje rješenje. I treći prijepor je bio oko pročelnika, dakle da li imati instrument da gradonačelnik novi koji dođe ima pravo imenovati pročelnike, ili su stari pročelnici u navodne znakove vječni i nezamjenjivi, a mislim to neka se brinu načelnici koji budu izabrani. Ako su im pročelnici dobri neka ih ostave, ako nisu dobri neka ih promijene. I četvrta stvar, pitanje imenovanja dakle u skupština trgovačkih društava, i u javne ustanove, to je sad pitanje koliko je najprije uputno sve staviti u isti koš, dakle da li javne ustanove ostaviti isključivo u nadležnost skupštine, a trgovačka društva u nadležnost gradonačelnika, te ukoliko je u nadležnosti gradonačelnika koji mehanizam propisati. Ono što je bitno, bitno je da norma bude jasna, da više ne stvara zabune i da se postigne balans između predstavničkog tijela i gradonačelnika, ako već ne u donošenju odluka, onda u kontroli sprovodbi i na neki drugi način, i vjerujem da ćemo na tragu toga i ovu normu popraviti. Ostalo držim da su bile dakle prijedlozi za popravak, i oni će biti ravnopravno i razmotreni bez obzira od koga dolazili, jer držim da je dakle bila konstruktivna i dobra rasprava o ovome zakonu, i zahvaljujem svima još jednom.
Na vaše izlaganje imamo prijavljenu repliku poštovanog zastupnika Bore Grubišića.
Hvala lijepo. Kratko i jasno gospodine ministre. Ovako, kada se kaže skupština društva, bilo trgovačkog, onda se misli na skup ljudi, skup osoba, pa mi nije jasno nikako evo ja sam u nekoj politici već dosta dugo, kako se jedan čovjek može zvati skupština. Bilo da se radi o gradonačelniku Slavonskog Broda, Zagreba, Varaždina ili ne znam ni ja kome, i zašto se već jedanput ako već je on skupština ne promijeni i postavi neko drugo ime. Ne može on biti skupština, ako je jedan, kako će, pa znamo svi skup, okup ili ne znam ni ja. Pa evo prijedlog za razmišljanje ministru.
Hvala lijepa. Ovom replikom iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo o prijedlogu zakona kada se steknu uvjeti za to. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi, prvo čitanje, PZ br. 184. Rasprava o prijedlogu zakona je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. "Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi 2. Sve primjedbi, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelj radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Molim da se izjasnimo tko je za ovakav zaključak? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 91 za, 26 protiv i 5 suzdržanih donesen predloženi zaključak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle iako se o nekim odredbama ovog zakona rasprava vodila i tijekom prethodne točke dnevnog reda ja želim obrazložiti i ovaj zakon i zašto predlažemo ovo što predlažemo. Ono što je osnovno dakle izborni sustav za lokalne izbore ostaje kao i do sada, a to je se gradonačelnik i njegovi zamjenici biraju većinskim sustavom u dva kruga, a da se vijeća, skupštine biraju proporcionalnim sustavom uz prag od 5%. Također ocijenili smo da postoji potreba da se izborni proces za sve lokalne uredi jedinstvenim zakonom, sada imamo dva posebna zakona. Također predlaže se na jedinstveni način urediti pitanje koja su zajednička za sve lokalne izbore, a pitanja koja su specifična za pojedine vrste izbora uređuju se posebnim odredbama ovoga zakona. Predlaže se da se točno propiše početak mandata članova predstavničkih tijela i početak mandata načelnika. Bolje se i preciznije definira potreban broj potpisa za kandidature za gradonačelnika i načelnike i liste grupe birača, izmijenjena je terminologija u odnosu na kandidatske liste i kandidate koje predlažu biraču, a koje su do sada nosila naziv nezavisna lista i nezavisni kandidat. Sada se uvodi adekvatni termin kandidatska lista grupe birača i kandidat grupe birača. Odredbe o zabrani kandidiranja ostale su kao i u dosadašnjem zakonu. Također produžuje se rok za kandidiranje i dostavu kandidature kandidatskih lista nadležnom izbornom povjerenstvu sa dosadašnjih 12 na 14 dana. Također izvršene su određene promjene u sastavu tijela za provedbu izbora i načinu određivanja članova izbornih povjerenstava i biračkih odbora. Dakle uređuje se da u sastav biračkih odbora ulaze i one stranke koje nisu zastupljene u gradskom ili općinskom vijeću ali su zastupljene u županijskoj skupštini i na taj način se povećava krug stranaka koje imaju pravo sudjelovanja u kontroli izbora. Propisuje se duži rok za određivanje biračkih mjesta, detaljnije se razrađuje pitanje mirovanja mandata i propisuje se mogućnost mirovanja mandata člana predstavničkog tijela iz osobnih razloga na isti način kako je to definirano u Hrvatskom saboru. Također preciznije se definira u slučaju zamjenjivanja člana predstavničkog tijela na kandidacijskoj listi dvije ili više stranaka koji kandidat mijenja. Također predviđa se način konstituiranja predstavničkog tijela i novi rokovi i ono da se može tri puta konstituirati. Proširuje se nespojivost istovremenog obnašanja dužnosti za općinske načelnike, gradonačelnike, župane i njihove zamjenike odnosno pitanje nespojivosti usklađuje se sa Zakonom o sprečavanju sukoba interesa, Zakona o policiji i Zakonom o državnim službenicima. Također utvrđuje se da općinski načelnik, gradonačelnik, župan i njihovi zamjenici ne mogu biti istovremeno predstavničkog tijela odgovarajuće razine samouprave. Također propisuje se rok od 8 dana za podnošenje ostavke na nespojivu dužnost od dana proglašenja konačnih rezultata izora za nositelje izvršne vlasti. propisuju se slučajevi prestanka mandata općinskom načelniku, gradonačelniku, županu i njihovim zamjenicima po sili zakona, detaljnije se propisuje način izbora i utvrđivanja rezultata glasovanja za općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i njihovim zamjenike, utvrđuju se izmjene u regulaciji pitanja određivanja zastupljenosti nacionalnih manjina u predstavničkom tijelu jedinice, zamjenjivanju člana predstavničkog tijela pripadnika nacionalne manjine, te određivanju zastupljenosti nacionalnih manjina u izvršnom tijelu. Izmijenjenom regulacijom navedenog pitanja znatno bi se smanjio broj jedinica u kojima bi se provodili dopunski izbori te bi s oni provodili samo izuzetno i to u slučaju osiguravanja odgovarajuće zastupljenosti u predstavničkom tijelu jedinice kada se zastupljenost predstavnika nacionalnih manjina ne bi mogla osigurati na druge načine utvrđene zakonom, dok bi se izbor zamjenika načelnika, gradonačelnika i župana iz reda pripadnika nacionalne manjine vršio istovremeno kada i izbor izvršnog tijela. Propisuje se jedinstveno uređenje za promatranje svih lokalnih izbora, propisuje se način snošenja troškova za provođenje izbora i tako zaštita izbornog prava i utvrđuje se jedinstveno uređenje prekršajnih odredbi i novčanih kazni za sve vrste lokalnih izbora. Izborni proces cjelovito će se i na jedinstven način urediti za sve lokalne izbore. Temeljem uočenih nedostataka u provedbi zakona koji uređuju lokalne izbore uvažavajući preporuke DIP-a uređuje se izborni procese za sve lokalne izbore jedinstveni zakon. Dakle držim da je ovo zakon koji će unaprijediti izborni proces za lokalne izbore. I evo pozivam zastupnike da ga rasprave i prihvate. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Da li predstavnici odbora radnih tijela žele uzeti riječ? Konstatiram da ne. Otvaram raspravu. Otvorio sam raspravu pa ćete drugi put. Može? … [[Upadica se ne razumije.]] Idemo raspravu po klubovima. Prvi je klub IDS-a i poštovani zastupnik Damir Kajin. Nema ga u dvorani, gubi pravo rasprave po ovoj temi. Drugi klub je klub Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, predsjedniče i ministre. Ono što na početku želim reći, za nas u Hrvatskim laburistima neposredan izbor načelnika općina, gradonačelnika i župana nije pod pitanjem niti pak smatramo da postoji jedan ozbiljni argument zašto bi model neposrednih izbora trebalo preispitivati. Naravno da tek nakon trećeg izbornog ciklusa će se moći napravit kvalitativna analiza popravaka onoga zašto je neposredni model izbora i uveden. Neću sad trošit na vrijeme na povijest, svi znate koliko je bilo problema, političkih trgovina, kupovanja i krađa mandata kada su vijeća i skupštine birale načelnike, gradonačelnike i župane. Smjenjivost od strane građana, to je već tema bila prije, jedan od bitnih dijelova ovakvog modela. E sad što se konkretno prijedloga za poboljšanje zakona do drugog čitanja tiče. Članak 6. rok za raspisivanje izbora predviđeno je najmanje 30, najviše 60 dana zbog niza radnih, a posebice od strane tijela koja nadziru izbore, imenovanja. Mislim da bi bilo bolje da idemo na 45 do 60 dana kako bi se dobilo više vremena da se u miru … pripreme i radnje odigravati jer mislim da rok od 30 dana je prekratak. Članak 9. upućuje na poštivanje načela ravnopravnosti spolova i na poseban zakon. Vidite ministre to je jedna odredba u ovom zakonu koja inače ništa ne znači jer prema tom posebnom zakonu o ravnopravnosti spolova za kojega Vlada, a temeljem prijedloga za autentično tumačenje zakona zastupnice Tireli misli da je jasan i da ga ne treba tumačiti, se zapravo ustanovilo da je nejasan. Naime, obaveza najmanje 40% žena na listama koja u tom zakonu je propisana izazvala je dvojbu otkada se primjenjuje i otkada se sankcioniraju stranke i nezavisne liste koje to načelo neće poštivati. I temeljem mišljenja Vlade koje je došlo ispada da se ta odredba o obvezatnom vođenju računa ravnopravnosti spolova primjenjuje zapravo tek od 2019. godine jer je u zakonu o rodnopravnosti spolova dana definicija trećeg izbornog ciklusa pod koje se sada podveli samo izbori za Hrvatski sabor. I ukoliko takva odredba o ovom zakonu ostane znači da na lokalnim izborima iduće godine ta obaveza najmanje 40% podzastupljenog spola u hrvatskoj politici to su žene, neće biti obvezatna. I to je primjer kada zakone pišemo i nejasnoće ili dvojbe u njemu ostavljamo, kasnije imamo problem. Dakle prema mišljenju Vlade, a i stava Odbora za zakonodavstvo to se u Hrvatskoj mora primjenjivati tek od 2019. Čuo sam da je jučer Odbor za zakonodavstvo to tako jasno odredbu zakona raspravljao više od sat vremena, da im je postalo jasno da je zapravo sve jasno, da ne treba tumačiti niti poštivati na lokalnim izborima ali čini mi se da su na tragu da preporučaju da se zakon o rodnopravnosti spolova mijenja pa da ta kvota bude obvezatna od 1.1.2014. Vidjet ćemo, vjerojatno zbog europskih izbora. '15., odlično. Članak 10. Podaci koje građani moraju dati prilikom potpisivanja potpore i kandidature traži se broj osobne iskaznice i mjesto izdavanja. Zašto ne OIB, naime građani prilikom potpisa uz sebe ne moraju imat osobnu iskaznicu ali znaju OIB ili imaju zapisan. Otežavajuća okolnost je da građani koji žele potpisati potporu kandidaturu ako nema uz sebe osobnu iskaznicu nego recimo vozačku dozvolu ili drugi identifikacijski dokument kojim se može utvrditi mjesto prebivališta neće moći jer ne znaju napamet broj osobne iskaznice. Dakle ako želimo olakšati prikupljanje potpisa onda bi broj osobne zamijenio OIB-om jer smo se svi zakleli, obećali da će to biti jedini broj identifikacije građana u Hrvatskoj. Članak 12., ovjera potpisa kandidata. Podsjećam da za parlamentarne izbore nisu kandidati trebali imati ovjeravanje izjave niti kod bilježnika niti kod izbornog povjerenstva o prihvaćanju kandidature. Za parlamentarne izbore izjave se nisu morale ovjeravati. Zašto bi izjave za lokalne izbore trebali ovjeravati, bilo kod bilježnika, bilo kod povjerenstva. Članak 38. pokušava jako mlako i slabo utvrditi obaveze lokalnih medija u praćenju lokalne kampanje. Smatram da ova odredba u članku 38. je nedostatna, nedovoljno jasna i da moramo pronaći rješenje da sudionici izbora bez obzira da li se radi o stranačkim kandidatima, nestranačkim imaju lakši dostup do medija, jer u protivnom će se doista svesti sve na plaćanje, a tada to izuzetno poskupljuje troškove kampanje i onda naravno s druge strane idu primjedbe o visokoj količini novaca koje se za to troše. Članak 41. i 42. razumijem namjeru. Čak i podržavam da i stranke koje su zastupljene u Županijskoj skupštini im ostvare pravo na izborna povjerenstva i biračke odbore u općinama, gradovima gdje nemaju vijećnike. Ali i DIP i ja smo probali shvatiti računicu koja se prilikom toga koristi i moram priznati da nisam uspio. Evo dozvoljavam da sam matematički u hendikepu. 51. članak točka 8. i 53. točka 10. vjerojatno je došlo do pogreške, ako nije ispravite ju. U 51. točka 8. postoji obaveza da Županijsko izborno povjerenstvo objavljuje rezultate i po biračkim mjestima što je jako važno za analizu rezultata izbora. Međutim, u članku 53. deset kada se govori o gradskim i općinskim povjerenstvima obaveze da rezultate objave po biračkim mjestima nema. Dakle, bilo bi izuzetno dobro da kao što Županijsko izborno povjerenstvo objavljuje rezultate po biračkim mjestima za županijske izbore, takva isto obaveza postoji za općinska izborna povjerenstva. Općinska i gradska veli da prikupljaju podatke po biračkim odborima za županijske izbore i dostavljaju Županijskom izbornom povjerenstvu, ali da objavljuju, prikupljaju i objavljuju za općine i gradove po biračkim mjestima takvu odredbu ja nisam našao. Članak 48. jasno precizira da nadzor nad financiranjem kampanji vodi Državno izborno povjerenstvo. Neću vas daviti sa odredbama zakona, samo ću ponoviti svoju procjenu da će iduće godine za lokalne izbore po slovu Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe biti, morat će se otvoriti 8 i pol, oko 8 i pol tisuća posebnih računa. Svaki kandidat i svaki sudionik izbora mora podnijeti 3 izvještaja Državnom izbornom povjerenstvu. To znači da će Državno izborno povjerenstvo morati kontrolirati oko 25 i pol tisuća izvješća. Jasna mi je namjera kontrole, ali čini mi se da smo otišli u drugu krajnost, da jedna stranka koja ima 300 listi, općina, gradova i županija mora otvoriti 300 žiro računa da bi financirala kampanju. Naprosto ispada sad smiješno i nakaradno. Kontrola visine primanja donacija i ograničenja utroška sredstava po pojedinoj jedinici može se raditi unutar jednog računa ili barem do nivoa županija regionalnog nivoa. Efekat isti 10% troškova, sredstava … [[Govornik se ne razumije.]] će banke za otvaranje i vođenje žiro računa. Članak 80. stavak 3. i 92. stavak 3. Prestanak mandata po sili zakona. Kazna bezuvjetnog zatvora dulje od 6 mjeseci, uvjet za prestanak mandata. Ja ću vas podsjetiti da u Hrvatskoj imamo zakon prema kojoj državni službenik ne može biti primljen u državnu službu, citiram: "osobe dakle ne mogu biti primljene osobe protiv kojih se vodi kazneni postupak ili koje su osuđene za kazneno djelo protiv života i tijela, protiv slobode, prava čovjeka i građanina protiv Republike Hrvatske, protiv vrijednosti zaštićenim međunarodnim pravom, protiv spolne slobode i spolnog ćudoređa, protiv braka, obitelji i mladeži, protiv imovine, protiv sigurnosti platnog prometa i poslovanja, protiv pravosuđa, protiv vjerodostojnosti isprava, protiv javnog reda ili protiv službene dužnosti." Dakle, oni koji se vodi postupak, kazneni postupak ili su već presuđeni za ova kaznena djela ne mogu biti niti državni službenici, ali se u Hrvatskoj za načelnika općina, gradonačelnika, župana i člana predstavničkog tijela može kandidirati osoba koja je osuđena za ta ista kaznena djela do 6 ili više od 6 mjeseci i nakon izbora preuzeti dužnost uz situaciju da recimo iz zatvora izlazi na dan održavanja izbora. Jer će dužnost preuzeti drugi dan nakon što Državno izborno povjerenstvo utvrdi konačne izborne rezultate i on tad ima uvjete za preuzimanje dužnosti. Mislim da bi ovim odredbama zakona koji reguliraju pravo na kandidaturu trebali postaviti daleko strože kriterije upravo na kandidiranje i zapreku kandidiranja pod sličnim uvjetima kao što je to za prijem u državnu službu, jer naprosto ne vjerujem da rigoroznije kriterije moraju imati državni službenici, administratori od ljudi koji će upravljati proračunima od recimo 7, 8 milijardi kuna kao što je to u gradu Zagrebu. I drugo, kad se radi već o događaju koji se dogodio u toku mandata, dakle kada prestaje po sili zakona, jer je ovaj već na funkciji i onda ova kazna zatvora, bezuvjetnog zatvora duže od 6 mjeseci ipak moramo napraviti razliku pa ovdje predvidjeti i kraće kazne za djela gospodarskog kriminala, korupcije i zloupotreba ovlasti i položaja. Članak 94. stavak 4. ždrijeb ako dva ili više kandidata imaju isti broj glasova, znam da ćete mi reći da i nekim drugim državama su u izborni sustav uveli rolete ili kasino, ja sam protiv toga. Bolje je da onda oba kandidata pustimo da idu dalje kao što ste predložili dobro rješenje ako dva ili tri više nakon izračuna … kandidata za vijećnike imaju isti broj glasova da se tada broj članova predstavničkog tijela povećava pa puštamo sve dalje da tako bude i ovdje. 69. stavak 3. informacija o biračkim mjestima. Da li je dovoljan onaj plakat ili možemo naći neko rješenje da građani i primjerenije budu informirani na kojem biračkom mjestu glasaju. Članak 88., ponavljam stav po nama općinski načelnici i gradonačelnici ne bi smjeli, mogli biti vijećnici Županijske skupštine. Kao što smo i stava da općinski načelnici, gradonačelnici i župani ne bi mogli biti zastupnici u Hrvatskom saboru. Vezan je članak 80. i 92. prestanak mandata i kandidiranje, ponavljam zbog značaja. Doista smo u situaciji da imamo rigoroznija pravila za posao u državnoj službi od lokalnih dužnosnika, prava kandidiranja i uvjeta za prestanak mandata po sili zakona. Bit ćemo jako zadovoljni ako članak 49. Zakona o državnim službenicima preslikate i u ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. Stavove kluba HDZ-a predstavit će poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa prvo čestitat ću na tajmingu, evo nakon 9 sati neprekidne rasprave o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi sada ovako već poodmaklo računajući i na iscrpljivanje razgovaramo o Zakonu o lokalnim izborima, ali to pokazuje i koliko mi svi ovdje mislimo da je takav zakon važan. Ja vjerujem da je taj zakon zasluživao veću pažnju javnosti, vjerujem da bi bilo puno kvalitetnije za sve nas da je bio raspravljen i onda kad je javnost to mogla direktno pratiti, bojim se da u ovako kasni sat nakon svih ovih naših rasprava i replika više nitko od građana nema ni volje čuti što imamo reći o bilo čemu, a najmanje o Zakonu o lokalnim izborima. Ali, morali smo se prilagoditi tome kako je utvrđen dnevni red pa da ne trošim nepotrebno vrijeme svih koji su imali strpljenja i ovo dočekati reći ću par stvari i citirati nešto što mi se čini bitnim za donošenje ovog zakona. Prevarom na prevaru, najmanja izmjena izbornog zakonodavstva u godinu dana pred izbore je isključivi izborni inženjering i služi samo tome da se zavaraju birači i da se nekim političkim opcijama pruži ničim zaslužena prednost pred izbore. To nije moja misao, to je misao današnjeg predsjednika Vlade gospodina Zorana Milanovića koju je izrekao prije nepune dvije godine kada smo imali prilike razgovarati o tome da bismo donijeli Zakon o izbornim jedinicama. Ne samo gospodin Milanović nego i predsjednik RH gospodin Josipović, tadašnja zastupnica Vesna Pusić, današnji ministar uprave Arsen Bauk bili su puni kritike na ideju da se unutar godinu dana pred održavanje izbora mijenja izborno zakonodavstvo. I nešto što smo uspjeli danas već u raspravi reći mi ne dvojimo o ustavnosti ovoga zakona. Mi ne dvojimo o tome da je Ustavni zakon za provedbu Ustava govorio o drugim stvarima i o drugim rokovima, a ne o direktnoj primjeni tih rokova na ovaj zakon. Mi govorimo o onome što su svi koji su kritizirali izmjene izbornog zakonodavstva u godinu pred izbore govorili o dobroj parlamentarnoj praksi pozivajući se i na mišljenja venecijanske komisije kojih inače a propos, a neke smo i čuli, ima više pa na više načina govori o tome što se u izbornom zakonodavstvu može ili ne može mijenjati. Moje pitanje Vladi glasi što se to tako bitno promijenilo u vašim stajalištima, u vašem razmišljanju o demokratskom postupku, o vremenu u kojem se mijenja izborno zakonodavstvo jer naši izbori lokalni su za 5 mjeseci. Dakle, sasvim sigurno dok prođe i drugo čitanje zakona vjerujem da ćete se vi potruditi to ubrzati koliko je god moguće, dakle imat ćemo 4 mjeseca recimo do lokalnih izbora kada ćemo imati ovaj novi zakon. Ovaj novi zakon naravno ima i svojih dobrih strana. I pohvalio bih ideju da se i izbori za predstavnička tijela i za izvršnu vlast stave u jedan zakon, mislim da je to pametna i dobra tendencija ovog zakona. Možda se moglo razmišljati, a bilo je i o tome razgovora ali vjerojatno nije bilo vremena da se radi izborni zakonik pa da svi izbori i sve izborne radnje budu u jednom zakonu. Čini mi se da nekih od ovih citiranih je i to bio prijedlog ali sad to izgleda više Vladi nije bitno, a nije bitno niti za ovaj zakon. I stoga mi se čini da je nepotrebno uopće ulaziti u detalje ovog zakona s obzirom na činjenicu da onog dana evo da ne budem nikakav prorok kada bi on stupio na snagu do izbora će nas dijeliti recimo 4 mjeseca. Ali kada već govorim o ovom zakonu, a evo i kolega Lesar je nešto govorio čini mi se važnim spomenuti stvari koje opterećuju zakon, koje govore puno više od samih tehničkih izmjena zakona, a koje se čini nije bilo nužno donositi odnosno moglo se riješiti na drugi način. Kada sada uzmete u obzir i ovaj zakon i zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi onda ćete vidjeti da mi idemo u predstojeće lokalne izbore s jednom novom idejom, a to je prvo da u Sabor dakle u Parlament od sutra primjenom ovakvih propisa osim općinskih načelnika, gradonačelnika ponovno vraćamo i župane kao čelnike izvršne vlasti na razini područne ili regionalne samouprave. dakle zakonodavac umjesto da možda reducira mogućnost on proširuje mogućnost da se i župani nađu u Parlamentu. Izreći ću ovdje stajalište kluba HDZ-a i ispričat ću se svim kolegama koji su nositelji izvršne vlasti na lokalnoj razini. Naše je mišljenje da nažalost da ti koji su načelnici, gradonačelnici a sada i župani tom činjenicom da su ujedno i saborski zastupnici se nalaze htjeli ne htjeli i u sukobu interesa. Nalaze se u sukobu interesa kada će odlučivati o zakonima koji će se direktno primjenjivati ne samo na njihovu jedinicu što bi još bilo i za pozdraviti nego i na njih osobno. Radi se recimo o Zakonu o plaćama u lokalnoj upravi i samoupravi. I zbog toga mislimo da ovaj zakon da širi ovako krug i da de facto dovodi do toga sa se župani mogu naći u Parlamentu nije dobro rješenje. Ono drugo što mislimo da je loše rješenje i znam da je do sada u zakonu postojalo ali čini mi se da ga je bila prilika sada mijenjati, to su nespojivo s dužnosti koje se ovim zakonom navode taksativno od čega uvijek postoji opasnost da nešto preskočimo, a to je gdje se propisuje koje dužnosti nisu spojive s dužnošću člana predstavničkih tijela lokalne i regionalne uprave i samouprave i čelnika izvršne vlasti. pa za neke je potpuno i logično da se ovdje nađu ali za neke mislim da bi s obzirom da nije nekakva krucijalna stvar u zakonu barem do drugog čitanja ako ćete inzistirati na ovom zakonu se moglo promijeniti. Reći ću za ilustraciju. Nespojiva je dužnost člana predstavničkog tijela jedinica lokalne samouprave i recimo biti direktor ili prorektor sveučilišta. Iskreno govoreći kada sam to čitao ja bih napisao suprotnu odredbu. Molio bih rektore i prorektore da budu članovi predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave jer ne mogu zamisliti da bi to na bilo koji način ugrozilo bilo izvršavanje jedne ili druge dužnosti. Osobito recimo da rektor Zagrebačkog sveučilišta bude član Općinskog vijeća Male Mlake. Ali to mislim da tendenciozno stalno preispitujemo i stalno prepisujemo neka rješenja koja mi se čine lošima. Isto tako ovo je rekao bih došla po nekom vašem opet iskustvu jer se vodite često svojim iskustvom i potrebama da biste sve normirali, članovi upravnih tijela trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne uprave ili samouprave u kojima jedinica ima većinski paket dionica ili udjela i ravnatelj ustanove ili druge neprofitne pravne osobe kojoj je jedinica osnivač. Da li je to razlog da ne mogu biti članovi općinskih i gradskih vijeća nisam siguran, a također onda i predsjednik i član uprave trgovačkog društva u većinskom državnom vlasništvu. Dakle ovo su neke norme koje sam želio više radi ilustracije iznijeti da ovo pobrajanje svih dužnosti koje se nalaze baš u ovom izbornom zakonu s jedne strane navodi čitav niz dužnosti koje ne bi trebale biti nespojive sa dužnošću člana općinskog ili gradskog vijeća odnosno županijske skupštine, a istovremeno čini mi se da bi bilo dobro, a da bi vrijedilo to i drugim zakonom riješiti da ono što je dosta bitno općinski načelnici, gradonačelnici i župani s obzirom na značaj tih dužnosti koje obnašaju, s obzirom na količinu posla s kojima se oni svakodnevno susreću, a u prethodnom zakonu govorili smo i o dodatnim ovlastima obvezama i odgovornostima koje imaju ne budu članovi Hrvatskog sabora jer mi se čini da ako svoj posao obavljaju na onaj način kako i birači od njih očekuju kada su ih izabrali da istovremeno nemaju jednostavno ni kapaciteta, ni vremena, ni mogućnosti na jednako kvalitetan način obavljati i drugu dužnost. Možda pri tom griješim ali mi se čini da je dužnost saborskog zastupnika do te mjere ozbiljna i značajna da bi maksimalno se trebalo posvetiti njoj, a ne još nekim paralelnim poslovima koje mnogi istovremeno mogu obavljati. I zbog toga plediramo da se to kada ovaj zakon dođe u priliku donositi se pred ovim Saborom se unese u zakon kao nešto što može popraviti njegov tekst. Međutim ostat će kažem ono osnovno pitanje, ako smo prihvatili činjenicu da nije dobro, da nije kvalitetno rješenje da se unutar godine dana do održavanja izbora mijenja izborno zakonodavstvo, a gospodine ministre donošenje novog i to objedinjenog zakona ovog puta je po svakoj logici mijenjane izbornog zakonodavstva, bilo bi možda kvalitetno rješenje da se ovaj zakon raspravi da se vidi sve dobro ili loše što on nosi, a da se njegova primjena odgodi do idućih izbora. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Najprije ćemo čuti jednu repliku, poštovani zastupnik Ivan Klarin.
Evo podržavam gospodine Mlakar većinu toga što ste rekli, no nije najveća šteta mijenjati dakle zakonodavstvo 5-6 mjeseci prije lokalnih izbora. Za mene ako se vraćamo unatrag najveća šteta se dogodila prije dvije godine, tj. 2010. godine kada je vaša Vlada nažalost izmjenama stopa poreza na dohodak uzela lokalnoj samoupravi skoro milijardu kuna. Dakle to je generalna šteta koju lokalna samouprava trpi. Eto samo toliko, hvala.
Sad se za riječ javio ministar uprave gospodin Arsen Bauk.
Želim reći samo jednu rečenicu zbog zapisnika. Dakle, kako je stav kluba HDZ-a o nespojivosti dužnosti zastupnika i gradonačelnika, načelnika i župana, dakle ovim zakonom kad se donese ovaj zakon župani neće moći biti zastupnici u Hrvatskom saboru jer je Zakonom o izborima zastupnika u Hrvatski sabor u članku 9. propisana nespojivost dužnosti župana i zastupnika i prema tome neće moći biti zastupnici u Hrvatskom saboru i ovaj zakon ne uvodi župane u Hrvatski sabor. Evo samo sam to htio reći.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba SDSS-a govorit će poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Ja se uistinu sjećam u prošlom mandatu da jesmo razgovarali i polemizirali o tome da li je zakonito, da li je korisno, mudro, oportuno donositi odnosno mijenjati ili zadirati u izborno zakonodavstvo u godini prije izbora. No međutim, ako smo danas do ovako kasno razgovarali i nadam se pretresli sve aspekte prethodnog Zakona o lokalnoj samoupravi nadam se da će iz toga izaći onda i nekakvo mudro i dobro i korisno novo rješenje za taj segment društva. Onda sasvim logično mi se i nameće nekakav logični slijed da onda donesemo i ovaj zakon koji treba na neki način da operacionalizira sve ove naše prethodne ideje iz ovih prethodnih nekoliko sati rasprava. Prema tome, slažem se da smo mogli razgovarati i o ovoj činjenici, o godinu dana prije izbora ali isto tako ako smo već ušli u posao i namjeru predlagatelja da se izborno zakonodavstvo dotjera, profiltrira od svih onih negativnih naslijeđa odnosno negativnih iskustava iz prethodnih perioda i pred ove izbore stoji nekakav pročišćeni, fini jedan prihvatljivi pročišćeni tekst i model. Onda smo mi za to da se to uradi i sad je krajnje vrijeme da sad to uradimo. Iz tog razloga ja neću puno govoriti jer već je dosta kasno itd., ali uvažavajući činjenicu da je predlagatelj stvarno velike napore uradio da se donesu ova dva zakonska prijedloga, ja ću samo pokušati kroz analizu četiri, pet članaka mu u tom pomoći iz razloga da nemamo potrebu da sutra to radimo kroz amandmane. Dakle u članku 16., predlaganje kandidacijskih lista i kandidata birača, mislimo da bi iza stavka 1. trebalo ubaciti novi stavak koji glasi otprilike ovako: birači mogu biti potpisnici samo jedne kandidacijske liste ili kandidature na izborima u jedinici lokalne samouprave, odnosno na izborima u jedinici područne (regionalne) samouprave. Ako birač potpiše više kandidacijskih lista ili kandidatura njegov potpis će biti nevažeći, a kandidacijska lista ili kandidatura će biti pravovaljana samo ukoliko bez njegovog potpisa ima potreban broj potpisa birača. Dakle to je nekakvo tehničko pitanje, ali to tehničko pitanje je nedostatak u ovom članku i ono može sutra biti otprilike veliki problem. U članku 58. sam uvažio sugestije mog kolege zastupnika Šoje koji je načelnik dugogodišnji sa velikim iskustvom i ima iza sebe puno provedenih lokalnih izbora i on mi je rekao ovako, kaže u članku 58. vezano za biračke odbore je određeno da birački odbore broje predsjednika, potpredsjednika i 8 članova. Dakle mi mislimo, a i slažem se sa njim, mislimo da u malim jedinicama lokalne samouprave do recimo nekog cenzusa od 5000 stanovnika ili birača, kako već ministarstvo se opredijeli, da to bude manji broj članova, neka ostane kao i dosad tri člana jer je teško u takvim malim lokalnim samoupravama obezbjediti toliki broj ljudi na tolikim biračkim mjestima. A osim toga imamo jedan poseban aspekt, a to je novac, dakle to košta, te male lokalna samouprave to košta i sljedeća dimenzija toga jeste ono što je i on sugerirao, kaže to je otprilike razlog da se ljudi međusobno posvađaju. Veliki su problemi koga ćemo staviti, odnosno koga nećemo staviti na biračke odbore da tog trenutka zarade tu kunu. Nama se to čini minorna stvar, međutim ja vjerujem da kolega ima debele razloga što je ukazao mi na ovu mogućnost pa evo ja prenosim njegovu sugestiju u članku 58. da razmislite o nekakvoj varijanti sa manjim cenzusom. U članku 76. koji govori o načinu izbora na kraju toga člana mislimo da treba staviti, da treba dodati rečenicu koja kaže, dakle ovako: Članovi predstavničkih tijela biraju se razmjernim izbornim sustavom na način da cijelo područje jedinice čini jednu izbornu jedinicu. Svi birači koji imaju trajno boravište na području te jedinice i koji pristupe glasovanju na temelju kandidacijske liste biraju sve članove predstavničkih tijela jedinice. Mi kažemo treba staviti zarez i dodati izuzev članova predstavničkog tijela koje na dopunskim izborima biraju pripadnici nacionalne manjine čiju zastupljenost treba osigurati. Dakle, da se napravi distinkcija između jednih i drugih izbora. To je tehničko, ali ne više čak ni toliko tehničko pitanje. U članku 105. se govori kako se izvršava zamjena pripadnika člana pripadnika nacionalne manjine iz predstavničkog tijela. Mi mislimo gdje se ovdje kaže da se onda on može zamijeniti u predstavničkom tijelu kad mu prestane mandat ili mandat miruje odredit će mu se zamjenik u skladu sa odredbama ovog zakona, a zamjenjuju ga članovi predstavničkog tijela. Mi mislimo da bi ovdje trebalo dodatno reći da ukoliko se radi o zamjeni člana koji je predstavnik nacionalne manjine da se mora sa istim predstavnikom nacionalne manjine zamijeniti jer se često u praksi dešava to da se takav jedan zamijeni sa predstavnikom koji nije predstavnik nacionalne manjine, sa članom koji nije predstavnik nacionalne manjine i onda se gubi ta kvota u tome predstavničkom tijelu. Dakle, to je nešto što je rečeno iz iskustva dosadašnjega. I ono što je najbitnije, a to je članak 111. Najbitnije za nas pripadnike nacionalnih manjina koji uređuje izbor zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika, župana iz redova nacionalnih manjina pa onda ovdje govorimo, dakle u prvi stavak gdje se kaže da se te izvršne funkcije biraju neposredno. Mislimo da je to dobro, mislimo da je to dobro da se njihovi zamjenici biraju neposredno, da se biraju istovremeno kad i načelnici, gradonačelnici, župani. Mislimo da će se tu dobiti veća vjerodostojnost tog izbora, odnosno izbornog rezultata, te funkcije zamjenika. Mislimo da je to ekonomski, dakle ekonomično, dakle ekonomski faktor vrlo bitan u tom svemu, da će to pojednostaviti, odnosno pojeftiniti izbore i da će se jednostavno izgubiti onaj privid dvostrukog prava glasa na koje su se svi pozivali. U stavku 3. se govori o pravu biti biran, pa se kaže da pravo biti biran ima birač koji na dan stupanja na snagu odluke o raspisivanju izbora ima najmanje 6 mjeseci prijavljeno trajno boravište na području jedinice za čije se tijelo izbori provode. Mi mislimo da, dakle to je nekakvo pasivno biračko pravo. Treba da se uredi na način da se ono odrede kumulativno dva elementa, prvo naravno jedan opći uvjet šest mjeseci trajno boravište i drugo je da se definira isključivo manjinska pripadnost. Ako smo to rekli u članku 107. kad govorimo o ponovljenim, o dopunskim izborima pa se kaže da pravo birati i biti biran imaju samo birači iz reda pripadnika nacionalnih manjina dopunskim izborima ne vidim zašto to tako ne bi bilo definirano i u redovnim izborima. I stavak 4. pravo predlaganja kandidata za zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana iz reda pripadnika nacionalnih manjina imaju političke stranke registrirane u Republici Hrvatskoj. Mi mislimo, a vjerujem, čak sam uvjeren da se predlagatelj s tim neće složiti, ali ja ću reći, mislimo da pravo predlaganja moraju imati stranke registrirane kao manjinske stranke. Dakle, ja vjerujem da to nije uopće prihvatljiva kategorija, ali to bi dalo onda potpunu vjerodostojnost, odnosno onaj značaj i namjeru koja je bila planirana kad su se određivali izbori za predstavnika nacionalnih manjina. Odnosno da povučem samo paralelu sa raspravom oko nadležnosti manjinskoga zamjenika, načelnika zamjenika, dožupana. Dakle, ako ga imaju predlagat pravo po ovom rješenju predlagati sve političke stranke registrirane u Republici Hrvatskoj onda ne vidim razlog zašto tako izabran predstavnik, odnosno zamjenik načelnika, gradonačelnika i župana ne može u potpunosti nositi funkciju zamjenika onako kako je to omogućeno i drugoj dvojici zamjenika načelnika, gradonačelnika i župana. Dakle, došli smo malo u kontradiktornost između ova dva rješenja. Sve u svemu, to bi bilo to od strane kluba SDSS-a. Mi ćemo podržati predlagatelja u daljnjem nastojanju da kroz, do drugog čitanja se ovaj zakonski tekst profiltrira. Hvala vam puno.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku poštovan zastupnica Tanja Vrbat.
Kolega Horvat, sami ste svjesni da je ovo što ste rekli prilično neprihvatljivo. Ja razumijem iz stanovišta vaše stranke da bi to bilo nešto vama što bi išlo vjerojatno u korist stranaka koje zastupaju samo manjinske, samo pripadnike nacionalnih manjina. Ali ne možemo se nikako složiti sa time, ja vjerujem da govorim ovdje i mišljenje SDP-a. Pripadnici nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj su punopravni građani Republike Hrvatske. Ovo bi dovelo do jedne situacije da oni nisu jednostavno ravnopravni građani Republike Hrvatske. Sve stranke koje sudjeluju na političkoj sceni Republike Hrvatske moraju imati pravo birati i svoje predstavnike poslati na izbore.
Na repliku odgovara uvaženi Mile Horvat.
Pa dakle kolegice ja vam moram reći da ja ovo što sam rekao, rekao sam iz nekakvog iskustva. Dakle, na prethodnim izborima smo imali slučajeve da su nemanjinske stranke da uvjetno tako kažem imale svoje kandidate i ti kandidati kad stranačkim inženjeringom te stranke osvoje te pozicije oni onda ne ispunjavaju funkciju manjinskog predstavnika u onom smislu kako je to zakonodavac zamislio jer on se mora ponašati unutar stranačkih okvira stranke koja ga je predložila. On naravno jeste predstavnik nacionalne manjine, ali on nema tu funkciju i tu slobodu rada i predstavljanja nacionalne manjine onako kako bi to imao onaj predstavnik da je biran, odnosno da je predlagan ne da je biran, dakle da je predlagan od strane manjinske stranke.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDSSB-a govorit će uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Kao što i sam ministar vidi i svi mi skupa da smo na klupe dobili, a ne znam da li svi, ali i komentare i primjedbe GONG-a na nacrt prijedloga Zakona o lokalnim izborima pa su ih mnogi zastupnici u svojim prijašnjim izlaganjima citirali. Točno je da je prijedlog zakona, odnosno da su rezultati lokalnih izbora koji su dosada bili, bili vrlo često podvrgnuti kako sam već rekao u jednoj replici postizbornim inženjeringom pa i tijekom samog mandata bilo općinskih, gradskih, općinskih vijeća zatim gradskih vijeća i županijskih skupština mijenjani. Dakle mijenjana je volja birača i zapravo izbori koji su izvršeni i temeljem kojim su formirana predstavnička tijela dakle bili su, ta volja je bila izigrana i bila je krivotvorena. To bi bio jedan od ciljeva zapravo i ja bih volio kada bi ovaj zakonski prijedlog to zapriječio. Međutim, o tome se i dalje zapravo u ovom zakonskom prijedlogu ne govori niti se u tom smjeru nešto posebno poduzima. Kada se govori o ograničavanju mogućnosti kandidiranja na izborima evo gospodine Bauk ja bih vas molio da mi kažete da li trajno boravište koje je preduvjet za kandidiranje na nekoj jedinici lokalne i regionalne samouprave ima odgovarajuće vremensko ograničenje? Je li to trajno boravište da jučer ja odselim u Dubrovnik, prekosutra izbori i mogu ići za kandidata u Dubrovnik? Ili pak postoji nekakav rok boravka u tom svom trajnom boravištu od pola godine, godinu dana ili nešto više? Dakle, mislim da nije definirano. Ili ćemo pak dopustiti da, kažem sutra ja odselim u Dubrovnik i prekosutra su, odnosno mjesec dana nakon toga idem na izbore za gradonačelnika Dubrovnika umjesto recimo Dubravke Šuice recimo ili ne znam tko već bude tamo, ili Vlahušić pardon nije Šuica, bila je. 6 mjeseci je rok? Mislim da ako je to po zakonu 6 mjeseci ne znam je li baš rok koji, vremensko razdoblje koje je, ali dobro demokracija je pa je i 6 mjeseci valjda dovoljno za ovo. Nadalje, kada se govori o izbornoj ili predizbornoj šutnji onda se govori o tome da jasno da ona subota pred izbore, obično su izbori nedjeljom, da je potrebno dakle izborna šutnja, ali kršenje izborne šutnje je posebno izraženo u jedinicama u lokalnim sredinama za vrijeme lokalnih izbora. Pa vas pitam, a nisam našao u ovom zakonskom prijedlogu može li se i kako ili to demokratski zapriječiti ono što je teško zapriječiti, a to su interne društvene mreže koje rade i subotom jasno. Ne može nikakvo Izborno povjerenstvo zapriječiti internetsku komunikaciju ili rad društvenih mreža ni facebooka ni bilo koje druge, net.hr ili ne znam ni ja koga kako bi se agitiralo za određenu osobu ili za određenu stranku ili ne znam ni ja što. Evo, mi to ne možemo, to je čini mi se pomalo nerješivo. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne znam, ali evo možda bi bilo dobro i o tome razgovarati jer jasno je kako ovdje i piše da lokalni dužnosnici, dakle izvršna vlast na području recimo grada Slavonskog Broda s obzirom na nestašicu novca, na ekonomsku krizu, gospodarsku krizu obično vlada portalom ili portalima na području toga grada. Bilo da se radi o Brodu, bilo da se radi o bilo kojem drugom gradu. Govorim vlada financijski jel, ona ga financira i taj portal koji je obično naslova privatnog titulara, radi ono što je korisno za izvršnu vlast dotadašnju, ali ne za nekakvu oporbu ili ne znam ni ja koga. E sad kada idemo od članka do članka evo odmah onaj sporni 88. nespojive dužnosti. Pa kaže da općinski načelnik, gradonačelnik i župan te njihovi zamjenici za vrijeme dok obnašaju dužnost ne mogu biti. Jasno da ovdje nije eksplicitno izrečeno saborski zastupnik jer je to regulirano Zakonom o izborima zastupnika u Hrvatski sabor iako ne bi bilo loše da se to ovdje eksplicite i kaže, a Bože moj zašto ne bi u dva zakonska akta bila i ista formulacija. I još nešto mislim što je zaboravljeno, a to je da se navede na kraju ove cijele liste koja je na stranici 39 još da se doda zastupnici u EU parlamentu je sama EU propisuje da ništa da se europski parlamentarac ne može ama baš ničim baviti u matičnoj zemlji dakle niti biti član općinskog vijeća. Jeli tako kolegice Ingrid? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Upravo zbog što smatraju ili smatra se da je angažiranost europarlamentarca, a ja mislim da je tako isto i za to ćemo regulirati valjda uskoro i novim Zakonom o izborima zastupnika u Hrvatski sabor ono što je gospodin Kajin rekao u jednoj čini mi se replici da upravo ono zbog čega nas građani prozivaju, a to je evo ova slika ovdje kada nas ima 10 neću reći ajde 10 do 15 ukupno i kada nas prozivaju za neaktivnost, nenazočnost u Hrvatskom saboru. Ali jasno da ti ljudi, neki ljudi koji su općinski načelnici, gradonačelnici ili nekakvu drugu obnašaju dužnost ili posao imaju obveza i na tom poslu. Ukoliko bi saborski zastupnik kao i europarlamentarac bio obvezan i da ima samo taj posao i tu dužnost, vjerujem da bi i ove naše klupe bile popunjenije i angažiranost saborskih zastupnika bila veća pa bi valjda dobili i ljepšu sliku kod građana koji gledaju evo sada na nekom kako se zove MAX kako se zove MAX 2 tv ne znam ni ja može biti da gledaju ovaj prijenos. Kolega Salapić mi je ostavio u nasljeđe ove svoje primjedbe pa onda kada pa ću malo možda na preskokce ovako kao i Lesar jer se baš ne vidi da mi je GONG sve rekao. Dakle ja ne vidim razloga da se za kandidate dakle za kandidate ili kandidaturu uz sve ono što piše, ime i prezime, nacionalnost, trajno boravište, datum rođenja je obvezan OIB a za birača broj osobne iskaznice i mjesto gdje je izdana. Sada za kandidate je jedno a za birača je drugo. Ili ćemo upotrijebiti i za jedne i za druge ili OIB ili broj osobne iskaznice. Evo mislim. Ne može, dobro to ćete mi objasniti poslije zašto ne može. Nadalje kada se govori o sastavu biračkih odbora onda je zaista upitno povećani broj članova biračkih odbora, pa onda se govori i o stalnim i nestalnim članovima povjerenstva u kojemu mora biti 2 plus predsjednik i potpredsjednik plus 4 stalna člana i oni moraju biti koliko sam ja pročitao i razumio pravnici. E sada vi meni recite možemo li mi naći 6 pravnika u nekakvoj općini ili gradu ne znam za stalne članove biračkih odbora u mojim Gundicima ili ne znam u Klakaru ili u Bebrinji jel? Bojim se da nećemo. Nadalje, oni nestalni članovi kojima pripada tri plus tri, dakle iz tzv. vladajućih dotadašnjih i tri iz oporbe. Kada se pokupuju kao što se to radilo i radi u svim jedinicama lokalne i regionalne samouprave što je gotovo postala praksa više se ne zna ni tko je oporba u odnosu na prošle izbore, a tko nije i tko je vladajući. Tako npr. kada sam u Općini Sibinj, a ima HDSSB imao jednog vijećnika koji je prešao kupljen od HDZ-a i ušao u HDZ nisam mogao naći nikakve zajedničke da kažem riječi sa predsjednikom izbornog povjerenstva jer je on tvrdio da HDZ ima pravo člana biračkog odbora a ne HDSSB, iako je HDSSB izborio mandat, a on je kasnije prešao u. to bi trebalo definirati točno jeli pravo na člana biračkog odbora definirano ostvarenim rezultatom na prošlim izborima ili je pak stanje zatečeno krajem mandata i početkom novih izbora. Pa vas molim da tu obratite pozornost jer smo mi oštećeni na nekoliko mjesta čak jer su ovi bogati HDZ-ovci pokupovali ove naše jadničke, fala Bogu stanje u Slavoniji je tako da su ljudi vjerojatno. Salapić je došao dobrovoljno bez kupovine. Dakle dragovoljno. Bio je tamo neću reći kako, nije bio prihvaćen kako treba. E sada idemo dalje to je … Nadalje, kada se govori dakle o tome da država propisuje evo vi propisujete koliko će svaki član biračkog odbora dobiti naknadu ili nagradu kako bi se reklo za svoj rad u biračkom odboru, a taj za izbore na lokalnom nivou, dakle pitam se hoće li moći sve jedinice jer nisu sve ni iste imovinske snage BDP-a i svega onoga što ide uz to. Dakle a ja nisam našao da će biti nejednaki iznosi naknade nego će biti u cijeloj državi recimo 300 kuna da kažem, bilo je uobičajeno tako. Hoće li to sa lakoćom isplatiti recimo grad Zagreb i ta moja recimo Općina Klakar, Bebrina i Gundinci? Pa neće, neće im biti svejedno. Neće biti jednako. Dalje. Kaže ovako, članak 30. piše da kada netko odustaje od kandidature i nakon što je izborno povjerenstvo verificiralo njegovu kandidaturu, a on se sjeti dan kasnije ma neću ja … na izbore, da i kandidat to mora prijaviti u roku 48 sati, dakle nakon što je kandidatura bila prihvaćen. Ja plediram da se onda lista tih imena kandidata za izvršnu vlast objavi dakle 72 sata nakon utvrđenja. Jer ako će on nakon 48 sati odustati od kandidature pa kako će se objavit lista. Ispravak ne. Ovih 8 dana koji su bili prije gdje je evo naš bivši prvi potpredsjednik Vlade nastradao jer nije aktivirao svoj mandat u Saboru što je produženo na mirovanje mandata do 6 mjeseci da bi se iz osobnih razloga, da bi se takva stvar izbjegla, to mislim da je u redu. I zatvor preko 6 mjeseci i zabrana kandidiranja to je već tema koja je obrađena iako sam je imao. Dakle sve u svemu, ja mislim da nakon ovog zakonskog prijedloga u prvom čitanju pa onda drugo čitanje vama kao ministru i nama kao zastupnicima slijedi i ono što sam rekao u početku, i promjena zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, a prije svega razmišljanje o razvoju demokratskih procesa u Hrvatskoj u svezi neposrednih izbora i za predstavnička tijela i za izvršnu vlast i od općine do države. Hvala lijepa.
Imamo dvije prijavljene replike na ovu raspravu. Prva poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani kolega, govorili ste u svojoj raspravi između ostalog o zabrani izborne promidžbe koja se odnosi na nove medije, spominjali ste društvene mreže i portale. Prvo, to su dva bitno različita medija. News portali su zapravo klasične elektroničke publikacije koje idu po Zakonu o elektroničkim medijima i na njih se primjenjuju kao i za sve druge elektroničke medije. Društvene mreže su nešto drugo. Kada govorite o tome da neki ljudi na određenim društvenim mrežama dijele svoje statuse, razgovaraju sa svojim prijateljima ili pratiteljima, to bi značilo zabraniti ljudima da se sa svojim prijateljima nađu u onome što bi nazvali stvarnim životom i popiju kavu i razgovaraju o izborima koji će biti taj dan ili sutradan. Dakle to doista jest pomalo pa čak i bizarno. Što se tiče samih kandidata DIP je pred prošle parlamentarne izbore tu dilemu zapravo razriješilo izdavši uputu da osobe koje su kandidati na izborima ne smiju zapravo na društvenim mrežama ništa objavljivati što ne priječi ostale građane koji nisu kandidati ili kandidatkinje na izborima da to rade kao što bi to činili i u da tako kažem stvarnom životu jer 21. stoljeće nosi … život na društvenim mrežama jednako stvaran kao i ovaj u kojem se sada da tako kažem nalazimo. No međutim ono što pravo pitanje jest pa može i za predlagatelje, ima li izborna šutnja uopće smisla?
Na repliku odgovara poštovani Grubišić.
Odlično, potpuno se s vama slažem, pogotovo s ovim zadnjim pitanjem. Naime, evo sad su prošli izbori u Americi predsjednički gdje nije uopće bilo izborne šutnje. Pa kako ćemo mi zatvoriti, dobro ste rekli jer nisam ja rekao da se zabrani društvena mreža nego upravo govorimo o tome, o pojmu izborne ili predizborne šutnje, a imamo sve mogućnosti djelovanja. Pa ne moram ja pisat po Facebooku, pisat će mojih 500 članova pa onda isti vrag. Prema tome, zaista je već apsurd ovaj pojam predizborne šutnje i slažem se s vama potpuno.
Još jedna replika, uvažena Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega, kad ste posebno apostrofirali ovaj postupak u članku 13., zapravo čitav postupak kandidiranja pa ste spomenuli i zabranu kandidiranja, smatram da ste na dobrom tragu ali treba objediniti pa evo vama replicirajući možda jedna sugestija za Ministarstvo u svakom slučaju. Cijeli ovaj zakon se odnosi na sve punoljetne građane, možda i rijetko koji zakon gdje su adresati gotovo svi punoljetni građani i ta norma mora biti toliko precizna, kirurški precizna da joj ne treba nikakvo posebno tumačenje. Međutim, smisao zakona mora biti takav da se politika uzvisi, da sve ono što je planira da otklonimo planira politiku da se kandidira osoba koja je optužena, to i planira već u tom stadiju, a kamoli ne da je osuđena. Dakle, kod nas se može kandidirati osuđena osoba ali eto prestat će joj, to su već bili takvi slučajevi, dajmo toj osobi da se kandidira da građani glasuju za nju, e onda se sjetimo e ne može ipak preuzeti dužnost. Nećemo se mi igrati građanima, to treba spriječiti u začetku i to sam dobro i na tragu ovoga što vi govorite, a i na tragu što je rekao gospodin Šeks na Odboru za zakonodavstvo da tim osobama treba, da upravo u tom smislu treba razmisliti ali jednako tako i o pravnim osobama koje su optužene i u tom smislu treba promisliti. Međutim, nemojmo se igrati ovdje sa nespojivim dužnostima. Te osobe, predsjednik Republike, suci, ustavni suci, svi bi se oni kao mogli kandidirati, a znamo da neće biti. Pa godinama ministri iz jedne političke opcije kandidiraju se na određenoj općinskoj listi, nositelji su liste, varaju birače, kaže glasajte za mene i birači misle da će se on odreći, a njemu ni na kraj pameti ili njoj da napusti ministarsko mjesto. To je sukob interesa koji mi moramo spriječiti u začetku i onemogućiti, dakle nespojivost dužnosti i u kandidiranju. Nemaju te osobe što tražiti ili neka se zahvale drugoj dužnosti. … [[Govornica se ne razumije.]] ide javni bilježnik … [[Govornica se ne razumije.]]
Ne nećemo. Vrijeme je isteklo. Odgovor na repliku poštovani Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Ja ovo ne shvaćam kao repliku, nego kao dopunu i kolegice Ingrid hvala vam puno.
Obavještavam da je u 19,25 isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta, a sada se za riječ javio ministar Arsen Bauk.
Obećao sam gospodinu Grubišiću objasniti OIB i osobnu iskaznicu. Dakle, kada idete skupljati potpise onda vam je bitno da vam potpišu birači iz tog mjesta odakle se kandidirate i to se može utvrditi osobnom iskaznicom. Zamislite da nemate osobnu iskaznicu, upišete OIB i 5 potpisa je izvan jedinice lokalne samouprave i padne vam lista zbog toga. Dakle, zato osobna iskaznica da znate tko potpisuje i da taj koji potpisuje da znate da živi tamo, odnosno da je glasač iz tog dijela. A što se tiče kandidiranja, pa ja bih malo tu ipak bio liberalniji. Dakle, problem političke scene nije što se netko sa takvim kvalifikacijama može kandidirati, nego što taj ima velike šanse pobijedit na izborima. A sada je upitno, dakle mandati u pravilu nisu jednaki. Dakle, netko tko je ministar, ako se kandidira na četiri godine ili zastupnik može biti samo godinu dana na toj dužnosti, a preostale tri sasvim uredno obavljati tu dužnost tako da tu ipak ne bih u ovom trenutku bio, ne bih toliko mijenjao izborna pravila u godini izbora. Zahvaljujem.
Replika. Zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, ako birač mora pokazati osobnu iskaznicu da bi dokazao svoje mjesto boravišta ili boravište, onda isto tako kandidat putem osobne iskaznice dokazuje mjesto boravišta, a ne OIB-OM. A vi ste za kandidate predvidjeli OIB, a za birače osobnu iskaznicu. Jel' tako?
Došlo je vrijeme da čujemo stavove SDP-a, prenijet će ih poštovani zastupnik Ivo Jelušić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovdje je bilo primjedbi zašto donosimo zakon sada, izbori su svibnju. Dakle, šest, sedam mjeseci pred izbore zašto donosimo novo izborno zakonodavstvo kojim reguliramo te izbore. Zašto tako kasno. A mi smo istina Bog mogli provesti sljedeće lokalne izbore i po postojećem starom, da tako kažem zakonodavstvu, jer mi imamo zakone koji to reguliraju. Apsolutno smo mogli napraviti. Dakle, nije riječ ni o kakvim novim zakonima koji regulira nešto što do sada nije bilo regulirano. Idemo upravo, intencije i cilj ovog zakona i ovog zakona kojeg smo raspravili u prethodnoj točci je da se sve uočene nedostaci, manjkavosti što smo u praksi vidjeli da nije dobro da se promijene. Dakle, i to ovaj Zakon radi i tu je niz poboljšanja i novih rješenja koja u postojećim zakonskim rješenjima nisu bila dobra ili nisu uopće bila rješavana ili nisu bila tretirana. I dobro je da ovim Zakonom o lokalnoj samoupravi konačno dakle na jednom mjestu imamo jedan zakon koji regulira sve lokalne izbore i općinske i gradske i županijske jer se ti izbori održavaju isti dan i po istim i logično da se na isti način tretiraju pa čak i sudionici izbornih procesa bilo pasivni ili aktivni manje-više sudjeluju u jednim i u drugim i trećim i dobro je da se to na jednom mjestu regulira jednim zakonom. Dapače, mislim da oko ovog Zakona kao i oko ovog prethodnog ne bi trebalo biti velikih stranačkih prepirki jer ovdje ovaj Zakon nije ni SDP-ov, niti HDZ-ov niti ičiji nego je, trebao bi biti jednako svačiji jer nisu na lokalnim izborima pobjednici samo kandidati SDP-a ili HDZ-a pa da sada zakon treba preferirati ove ili one. Mi imamo na terenu slučajeva, dakle gdje su gotovo sve stranke koje su zastupljene u ovom Parlamentu prisutne u općinskim županijskim ili gradskim vijećima i imaju manje-više gotovo sve i svoje čelnike. Prema tome, zakon treba napraviti da on ne bude nikom posebno po volji niti jednoj stranci i nije nego naprosto da učini izbore da i efekti tih izbora, lokalnih izbora budu što demokratskiji i što efikasniji. Ono što ovaj Zakon možda nedovoljno, a s druge strane i ne treba tretirati što je još niže od lokalnih izbora to je mjesna samouprava. Ona se u jednom članku ovdje dotiče, jer i mjesna samouprava je bitna, izbori za mjesnu samoupravu su također bitni i mislim da bi to trebalo regulirati posebnim zakonom i regulirati cjelokupnu problematiku izbora, dakle za mjesne odbore. Jer kao što nama ovdje u Saboru je bitno ovo o čemu raspravljamo i mislimo, smatramo da je to bitno za građane Republike Hrvatske vjerujte mi da je ljudima u svakom selu, u svakom njegovom naselju i bitno to kako će izgledati javna rasvjeta, hoće li biti asfalt ili nogostup u njegovom mjestu, a o tome se odlučuje i o tome se razgovara u mjesnim odborima, a oni se biraju na drugim izborima, ne lokalnim izborima. Zato taj problem mjesne samouprave treba posebno regulirati i dati mu značaj onakav kakav zaista i treba. Na tragu onog što sam na početku rekao, da ovaj Zakon, dakle traži niz, gledam, vidi, traži koji su to nedostaci do sad bili, traži poboljšanja. Ja ću navesti nekoliko rješenja koja su zaista poboljšanja. Evo na primjer institut mirovanja mandata vijećnika iz osobnih razloga. Za sada je mogao, dakle uspostavit se mirovanje mandata iz razloga nespojivih dužnosti. Ali zašto netko iz osobnih razloga ne bi mogli ostavit mandat u mirovanje na određeno razdoblje. Doduše i dobro se ovdje tretira ne kraće od 6 mjeseci da ne bi netko ako slučajno ne može doći na neku sjednicu općinskog ili gradskog ili županijskog vijeća jer je spriječen tražio da za tu sjednicu ima zamjenskog člana, pa onda ponovno vratio svoj mandat. Dakle, mislim da je ovo dobro da se uopće na ovaj način riješi i da se na ovaj način rješava. Dobro je također što je produžen uvjetno da kažem rok kada će se održavati izvanredni izbori, da je to produženo na 90 dana jer zaista je često puta 60 dana prekratak ako to dođe u doba ljeta ili ako to dođe u doba blagdana nekih itd. Mislim da je dobro da zakon i regulira ono što dosada nije bilo regulirano preciznije određuje dakle dan stupanja na dužnost novoizabranih, odnosno i odlaska onih koji su dotada bili jer dosada to zaista nije bilo regulirano. Nije bilo problema tamo gdje je isti načelnik ili gradonačelnik ponovno pa nije ni bitno kojim danom stupa na novu dužnost, do kad mu traje stara, ali tamo gdje se mijenja čelnik bome je bitno kojim danom se on mijenja, a to dosada nije bilo regulirano. Kao što i niz drugih stvari nije bilo regulirano. Ono što je dobro, sad ću reći nešto što je možda paradoksalno ili apsurdno, ono što je dobro u ovom zakonu je dobro nešto što on ne tretira, a svi su se ovdje ili mnogi su se ovdje okomili na to da on to upravo tretira, a riječ je o nespojivosti obavljanja dužnosti sa saborskom dužnošću. Ovaj zakon to uopće ne tretira. On ne kaže da gradonačelnici, župani i načelnici mogu biti u Saboru niti da ne mogu. Jednostavno on to ne tretira. I dobro je da to ne tretira jer to treba tretirati drugim zakonom, Zakonom o izboru zastupnika u Hrvatski sabor. Apsurdno bi bilo dapače da zakonom koji regulira lokalne izbore određuješ tko može biti na višoj razini na razini države. To je i apsurd prema tome. Ovaj zakon to uopće ne tretira i dobro je baš to postavljeno. Dakle, ne kaže se ovim zakonom ni da mogu ni da ne mogu biti nego se uopće ne tretiraju i to je dobro. A Zakonom o izboru zastupnika u Sabor treba reći da li mogu biti ljudi koji su na nižim razinama, župani, gradonačelnici i ostali da li mogu biti. To je stvar drugog zakona. Kad je riječ o toj nespojivosti bilo je i ovdje rasprave možda u nekim elementima je to prestrogo ili preširoko postavljeno. Ne vidim razloga zašto netko ne bi npr. mogao biti član Uprave Hrvatskih šuma i vijećnik u Jelenju. Ne vidim nikakvog razloga ili u Slavoniji u Oprisavce, ne vidim nikakvog razloga zašto bi to bilo inkompatibilno da bude tamo vijećnik i da tamo odlučuje o asfaltu u svojoj ulici, a ovdje da bude član Uprave Hrvatskih šuma. Ali dobro, o tome možemo još porazgovarati. Ono što također mislim da je dobro riješeno je da je čitavo poglavlje posvećeno predstavnicima nacionalnih manjina. To je dobro, i dobro je i kako da kažem i s aspekta štednje i materijalnih resursa i ljudskih i vremena da nemamo dopunske izbore i da se sve kroz jedne jedinstvene izbore to rješava. Inače mi u Hrvatskoj sigurno možemo s ponosom reći da imamo u našem Ustavu i našem zakonodavstvu visok standard zaštite prava nacionalnih manjina i ovaj zakon to potvrđuje i mislim da tu ako ima još kakvih poboljšanja dobro je došlo, ali u svakom slučaju mislim da je i ovaj zakon na tragu tih naših visokih standarda kojih imamo. I konačno, dakle intencija ovog zakona je bila da sve ono što je praksa pokazala da je loša da se poboljša i promijeni, da se otklone nedostaci, da bude i jasniji i precizniji u mnogim stvarima. Mislim da je ovaj zakon na tom tragu da nudi ta rješenja i ako bude još kakvih dobrih poboljšanja drugo čitanje imamo vremena, ali u osnovi zakon je dobar i mislim da ćemo imati izbore puno efikasnije i demokratskije nego dosada. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Prvi se za raspravu prijavio Damir Kajin. Nema ga, gubi pravo na raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Pozivam gospodina Branka Vukšića da uzme riječ.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege. Nismo dvostranački, trostranački smo Parlament u ovom trenutku. Predstavnici tri stranke su. Žao mi je što nema više gradonačelnika u Saboru, što su već neki otišli doma, vjerojatno su išli obavljati gradonačelničke obaveze. Ja ću ipak govoriti o, mada se slažem da u neku ruku ovaj zakon ne govori o spojivosti dužnosti saborskog zastupnika, načelnika, gradonačelnika, međutim danas smo počeli tu temu, ja sam je načeo u raspravi o ovom zakonu prije i smatram gospodin Jelušić je maloprije rekao zašto ne bi neki član uprave mogao biti član predstavničkog tijela u općini ili županiji? Mislim da ne treba gomilati funkcije, da treba zakonodavstvo hrvatsko svesti na to da zakoni omogućuju čim manje gomilanje funkcija. Po meni, prije svega, nije efikasno, nije pristojno potpuno je demagoški biti istovremeno na nekoliko funkcija, a naročito na odgovornim funkcijama. Da gradonačelnik, načelnik, župan ili gradonačelnik Grada Zagreba je funkcija, osim ako nisu supermeni kao što sam rekao prije, koja zahtjeva čitavo radno vrijeme, više od radnog vremena. Dužnost saborskog zastupnika sasvim sigurno ako radi odgovorno svoj posao da mu je nedostatno i tih 7 dana u tjednu i tih 8 sati dnevno. I mislim da zapravo ako dopuštamo da načelnici, gradonačelnici budu i dalje članovi Hrvatskoga parlamenta da jednostavno varamo birače i da je to dogovor stranaka kako bi stranke zadovoljile apetite svojih članova. Ništa drugo. Sasvim sigurno da građani od toga koristi nemaju. To je već rečeno vjerojatno sto puta danas u Saboru, ali treba doskočiti još jednoj pošasti, bolesti, treba doskočiti bolesnoj floskuli mene je narod izabrao ja imam pravo raditi što god hoću. To je primjer tako dugo gledao sam dok nije gospođa Kerum otišla, pardon Kerum Benčić ispričavam se, nitko nije spomenuo ime gospodina Keruma. Gospodin Kerum ne dolazi danima, tjedno mjesecima na posao niti u Sabor niti dolazi na posao u gradu Splitu. I tko mu što može? Nitko ništa. On ne treba ništa raditi jer njega je narod izabrao. Da li se to može regulirati? Da li se tome može doskočiti? Ajde razmislimo. Da li netko može biti izabran i kaže se on će njega će za 4 godine, to je rekao gradonačelnik grada Zagreba Milan Bandić. Mene su izabrali građani i ja to mogu to raditi. da li trebamo provjeravati, svakoga dana biti svaki dužnosnik bez obzira na razinu političku, svakoga dana treba biti na provjeri? Izgleda da ne, izgleda da su izbori jedino mjerilo, izgleda sudeći po tome što nemamo referenduma što u slobodnoj Hrvatskoj smo imali samo jedan referendum i to referendum o ulasku u EU koji nije koji je bio specijalni referendum. Imali smo onaj referendum kada smo odlučivali o razdruživanju tada je bio referendum u Jugoslaviji. Prema tome u Hrvatskoj nismo imali niti jedan referendum, građani nisu niti okusili neposrednu demokraciju na onaj način kako se to konzumira u zemljama EU u koju ćemo mi nadam se iduće godine ući. Jedna od najvećih rak rana je upravo to se slažem netko je rekao prije svega to nije pitanje funkcije nego pitanje karaktera ali treba i obuzdati te karaktere zbog kojih mnogi časni gradonačelnici, načelnici i župani dobe etikete lokalnih šerifa ni krivi ni dužni, zato što postoje lokalni šerifi, bezobzirnici koji ne poštuju niti svoje građane oni koji su ih izabrali niti postoji zakon RH. pa prema tome razmislimo i o spojivosti dužnosti ili dopustimo i županima i gradonačelniku grada Zagreba isto tako da bude u mogućnosti biti član Hrvatskoga sabora ako to tako građani RH odluče ili to nemojmo omogućiti niti načelnicima niti gradonačelnicima. Jer ne znam tko mi može pojasniti volio bih da mi poslije ministar pojasni zbog čega recimo gradonačelnik grada Zagreba ne može biti u Parlamentu a župan isto tako ne može biti u Parlamentu, a gradonačelnik Splita može biti u Parlamentu. I prije je netko od kolega rekao i broj stanovnika Splita i broj stanovnika recimo Međimurske županije koja ima 120 tisuća stanovnika, usporedite Split, usporedite njihovu odgovornost prema budžetu i mislim da je to nerazumljivo. Evo ne bih više pošto je vrlo kasno, teko toliko. Hvala.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljenu repliku poštovanog Damira Mateljana.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa na ovo bockanje gospodina Vukušića da mu je žao što nema više gradonačelnika, načelnika sada u Saboru samo da ga upozorim na činjenicu da od 9 zastupnika koji sada ovdje sjedimo nas 4-ro smo načelnici i gradonačelnici. Hvala lijepa.
Evo i odgovora na repliku.
Meni je žao zbog toga što ne rade svoj posao, pa sam rekao da su otišli vjerojatno obavljati svoj posao drugdje na drugo radno mjesto. Drugo, Vukšić ne Vukušić, kada već replicirate.
Ispričavam se ako sam rekao Vukušić, dakako da je Branko Vukšić. Na redu za pojedinačnu raspravu je uvaženi zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo. U ovom malom broju gospodine ministre sa suradnicima pa evo nekako se gospodin Vukšić i ja danas hvatamo i lovimo. Ja moram ovdje stvarno reći da nije dobro generalizirati i da nije dobro lokalne dužnosnike stavljati u neku negativnu sliku jer realno gledajući lokalni dužnosnici su ljudi koji su dnevno sa građanima i koji ne mogu reći tri rečenice, nešto lijepo što se novinarima čini dobro, oni to objave i više ga nikada nema ne može ga nitko uloviti. Lokalni dužnosnik kada netko kaže on je sutra sa svojim biračima, oni ga sutra prime za rukav i traži da izvrši ono što je obećao. Tako treba gledati lokalne dužnosnike jer bi inače otišli u krivom pravcu. Ali kao što sam i u onoj prethodnoj točci rekao nekoliko stvari vezano je i za naravno izmjene ovoga zakona, budući je ovdje govoreno da smo krenuli na vrijeme s ovim izmjenama, da imamo puno vremena da to riješimo sve što trebamo riješiti da se možemo jako dobro pripremiti za buduće lokalne izbore, a trebamo se pripremiti. Onda bih ja danas ovdje dao nekoliko sugestija i prijedloga da mi malo jače zagrebemo po ovom našem zakonu i da probamo napraviti jedan zakon koji bi vratio malo vjeru građana u ljude koji se bave politikom. Danas smo mi svi koji se bavimo politikom obilježeni, označeni, imamo negativnu percepciju građana, danas je to na neki način u Hrvatskoj jedna određena sramota. A kako i ne bi bila jer danas je ovdje govoreno o nelogičnostima koje imamo u našim zakonima pa je gospodin Lesar spominjao Zakon o državnim službenicima i Zakonu o državnim službenicima i namještenicima u lokalnoj samoupravi, ja ću ovdje dodati još i Zakon o osnovnom obrazovanju i odgoju gdje se također spominje da ne može na posao biti primljena u radni odnos osoba u školskoj ustanovi koja je pravomoćno osuđena na kaznu zatvora, neovisno o tome jeli izrečena uvjetna ili bezuvjetna kazna. Sada si zamislite jednu zanimljivu situaciju kada vam u školu dođe gradski vijećnik ili možda načelnik čovjek se kandidira i za gradonačelnika, dođe u školu gdje je nekad radio, ovo je primjer iz mog grada, gdje je napravio neku manipulaciju, kazneno djelo, prodao školsku imovinu, za nju je osuđen bio čak i gradonačelnik pa je smijenjen odlukom ministra uprave i sada on dolazi u školu pred svoje kolege, pred svoje profesore, učitelje i pred djecu koja su tamo i počinje im pričati o nekim vrijednostima u društvu. Pa da li u takvoj situaciji možemo očekivati da će ti mladi ljudi, ti naši intelektualci, obični ljudi koji nisu obrazovani vjerovati političarima i da će oni imati dobru sliku o političarima. Vidite, samo se radi o jednom malom, malom tekstiću u zakonu. Kažem potencirali su me neke rasprave danas ovdje gdje se mogu takve stvari riješiti, gdje se može vratiti jedna malo ljepša slika, slika čišćeg lica u politiku jer jednostavno na ovaj način idemo krivo i nećemo nikada biti u onom svjetlu u kojem bi mnogi trebali biti jer ne možemo generalizirat sve ljude koji se bave nekim poslom. Nisu svi jednaki i nisu svi radili iste stvari i nisu svi kriminalci. Ono što je važno za reći ovdje je također stvar kako možemo tražiti od ljudi koji dolaze na posao u gradske službe da imaju uvjerenje o nekažnjavanju, a kod kandidatura za gradonačelnika, župana, načelnika općine, člana gradskog, općinskog, vijeća županijske skupštine to isto ne treba. Ajmo probat malo o tome razmislit i stvarno onako pogledati se u oči i reći da li je to u redu ili nije. Po meni nije i slažem se sa kolegama koji su to danas govorili ovdje i kolegicama i mislim da bi na to mogli malo zagrebati i vratiti tu malo pozitivnu sliku. Ali ono što bih ja ovdje još rekao u nekim prijedlozima članaka, recimo u članku 11. bilo bi dobro možda izbrisati one silne redove koliko bi tko trebao skupit potpise birača pa onda staviti 5% za liste, pa za individualne funkcije, za načelnike, gradonačelnike i župane 10% od ukupnog broja birača. Na taj način imamo jedan pošteniji odnos, nema svaka jedinica lokalne samouprave, regionalne isti broj birača i stanovnika. Ajmo mi staviti lijepo da to bude u postotku, lako se izračuna, izborno povjerenstvo će utvrdit koliki je to broj, svatko će moći reći i svatko će moći popuniti to u najboljoj namjeri, najboljoj vjeri. Ono što još također je vrlo važno i s čime se susrećemo sa našim građanima koji kritiziraju i kažu zašto imate liste sa ljudima za koje ja neću glasati, ja na toj listi hoću glasat samo za tog i tog čovjeka, ja ne želim glasat za ovog naprijed ili onoga, ja hoću za onog zadnjeg glasat. Ajmo ljudi malo i tu zagrebati jače pa idemo probat napraviti onda neke konkretne pomake i korake prema onome što naši građani traže, idemo napraviti izborni zakon otvorenih listi pa neka građani biraju na otvorenim listama onoga koga oni hoće. Sada je recimo u Čitluku u Hercegovini na zadnjim izborima prošao čovjek koji je bio predzadnji na listi. Uopće nije htio ići u vijeće pa se stavio tamo. Prošao čovjek, građani su smatrali da je on taj koji može zastupati njihove interese. Nije prošao treći na listi. Ako hoćemo malo pošteniji odnos i neke stvari onda moramo ići u tom pravcu i na taj način razmišljat, na taj način poslagivati stvari, na taj način uređivat zakonodavstvo i stvarati jednu pošteniju sliku da građani stvarno mogu odlučivati bolje i više. I još jedna stvar, vrlo je diskutabilno i upitno izbori u drugom krugu. Vrlo su diskutabilni i upitni jer u drugom krugu iz prakse se zna da izlazi puno manji broj birača nego u prvom krugu pa se zna dogodit da netko tko je u prvom krugu dobio 46, 47% glasova, u drugom krugu izgubi od nekoga tko je u konačnici dobio 25% glasova, u konačnici jer je manji odaziv birača. Prema tome, i tu su neke stvari koje bi isto mogle se razmišljat. Ja ću ovdje navesti jedan vrlo jednostavan primjer. BiH, nećemo sad ići u Europu, idemo na ovu drugu stranu, oni imaju taj sustav koji na taj način funkcionira. Pa ajmo razmotriti te stvari i vidjeti da li je to pošteniji model, ajmo ga malo izanalizirat. Kažemo imamo vremena, pa idemo iskoristiti to vrijeme. Mislim da bi na ovakve načine ako bi išli malo više po tome radit da bi mogli nešto malo poštenije napravit, da bi to bilo na zadovoljstvo građana Hrvatske, posebno birača i da bi u krajnjem slučaju to smanjivalo troškove izbora što je vrlo bitno u ovo vrijeme recesije i krize i smanjivanja proračuna lokalne samouprave iz dana u dan. I ono što je još važno, što sam rekao i u onom prethodnom dijelu. Mislim da bi bilo nužno dodati ovdje u zakonu također da se izbori za mjesne odbore provode kada se provode izbori za predstavnička tijela, pa da čak ne govorim o tome da bi morali zakonom predvidjet da se možda može provesti neko referendumsko pitanje u vrijeme kada se provode izbori lokalni ili čak državni u onom drugom dijelu. Recimo pitanje da li Hrvati žele legalizaciju marihuane. Zašto ne takva pitanja postavit građanima, zašto ne dozvoliti da ljudi odlučuju o tome o istom trošku, bez ikakvih dodatnih troškova, bez ikakvih problema koji bi se trebali događati dalje. Evo mislim da je to nekoliko prijedloga koji bi u svakom slučaju sigurno bili na zadovoljstvo građana barem u jednom dijelu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Na ovo izlaganje imamo repliku uvažene zastupnice Marije Lugarić.
Kolega Hrg govorili ste o tome što bi trebali biti moguće zapreke kandidiranju za pojedine funkcije u lokalnim izborima. Postoji u Hrvatskoj zakon koji se zove Zakon o pravnoj posljedici kaznenih djela i naprosto ljudi koji su počinili neke zločine ili počinili neko kazneno ili prekršajno djelo naprosto ne mogu zbog toga imati posljedice, koji po tom zakonu ne mogu imat … između ostalog niti te. Primjer koji ste spominjali što se tiče Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, kao i neki drugi zakoni se odnosi na posve specifična i zakonom točno određena i pobrojana kaznena djela obzirom da se radi o osobama koje rade … [[Govornica se ne razumije.]] Dakle, posve je logično da osobe koja su počinila kaznena djela protiv kojih se vodi postupak primjerice za kaznena djela protiv obitelji i mladeži, protiv djece ne mogu i ne smiju raditi u školama, a vaš primjer da dođe neki političar pa onda govori djeci o ovome ili onome je naprosto nešto što se ne smije dogoditi jer po tom istom zakonu je svaka promidžba, a posebno političko školama zabranjena.
Hvala lijepa. Malo ste se kasno javili. Morate se javiti dok zastupnica govori. Žao mi je. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je poštovani zastupnik Josip Borić. Nema ga, gubi pravo na raspravu o ovoj temi. Pa će priliku da govori dobiti uvaženi zastupnik Josip Kregar. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Imam najprije dvije dobre vijesti za ministra i predstavnike ministarstva. Ako se ja ne varam ja ću biti zadnji govornik jer ostalih prijavljenih nema. To je dobra vijest. I drugo, ne mislim, na kraj pameti mi ne pada govoriti šest minuta, a već sam dosta potrošio. Za razliku od mnogih koji sudjeluju u ovoj raspravi ja imam jedan bitni hendikep. O ovim pitanjima sam davno pisao. Devedeset i druge sam prvu knjigu napisao o lokalnoj samoupravi i zakone sam pisao. Pa kad bi netko to slučajno dobio u ruke onda bi mi mogao prigovoriti da mijenjam mišljenja. Ali gospodo ja mišljenja ne mijenjam i vidjet ćete šta predlažem u najmanju ruku zadnjih 15 godina. 2003. godine jedna skupina od 6 sveučilišnih profesora tadašnjem premijeru je objasnila i predala Nacrt zakona o izborima za lokalnu samoupravu. To je bilo u srijedu. U četvrtak je to trebalo ići na Vladu i gospodin Račan je to srdačno prihvatio. Međutim, tada se, neću spominjati imena, tamo suprotstavio i jedan koalicijski partner koji je uspješno minirao tu inicijativu. Dvije glavne stvari te inicijative ću ovdje ponoviti jer su dosta važne. Prva stvar je bila činjenica da se mijenjao i to predlagao kao radikalni zahvat u izborni model. Nudilo se, odnosno predlagalo se i rješenje i ja sam ga potpisao po kojem su izbori za jedinice lokalne samouprave osobito uzimajući u obzir njihovu veličinu trebale biti izbori u tzv. malim izbornim jedinicama, dakle neposredni izbori, a ne stranačke liste. To je nešto što mislim i danas treba zadržati na umu. Ja znam kako brzina približavanja izbora i sve druge ustavne i političke okolnosti znače da ovakve ideje rijetko zapravo mogu uspjeti, ali se ne smiju zaboraviti. I druga je stvar koju ću istaknuti ticala se zapravo činjenice da je vrlo teško naći jedan dobar izborni model zbog velikih razlika koje postoje između jedinica lokalne samouprave. 89,23% jedinica lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj ima manje od 5000 stanovnika. Dakle, a više od četiri petine. To je razlog da drugi prijedlog o kojem bi se moglo razmišljati zapravo postavljanje razlike između malih općina i gradova. Ima i gradova koji imaju ispod 5000 stanovnika, u kojima bi model mogao se zasnivati, temeljiti na jednom ovakvom pristupu o neposrednim izborima. Ali mislim da bi bolje rješenje možda bilo mješoviti model kako je predložen. I ja ću ovdje spomenuti, postoje studije Mirjane Kasapović, Zakošeka, Slavena Ravlića koji već godinama govore o tome i nakon svakih izbora, lokalnih izbora pokazuju vrlo slične zaključke i zahtijevaju izmjenu. Mješoviti model bi značio da u većim jedinicama lokalne samouprave u kojima ima više stanovnika bi imali kombinacije. Ja bih se založio za 60% izabranika, odnosno izabranih temeljem lista ili su političke stranke tamo i organiziranije i aktivnije. Ima više onih pitanja koje u izbornoj promidžbi imaju neki sadržaj. U lokalnim, malim jedinicama pa tamo se ne može pobijediti sa apstraktnim programom mi ćemo ići u Europsku uniju. Tamo se rješavaju lokalni poslovi i to trebaju lokalni dužnosnici i skupštine rješavati. I dozvolite treće da završim i ostvarim svoje obećanje. Sada se počelo i svi se izgleda počinjemo slagati o tome da je zabrana kumulacije funkcija, inkompatibilitet nešto što je ja mislim skoro bih rekao pitanje dana. Pa takvu atmosferu osjećam ne po podjeli u stranačkom smislu, nego jednostavno mi iz praktičkih razloga ustanovljavamo koliko je to pogrešno mada i načelni razlozi ovdje apsolutno stoje. Inkompatibilitet bi trebalo što prije početi provoditi. U svakom slučaju ne bi se smjelo desiti to i to je jedna od mojih zamjerki koje molim vas možda zapamtite da odgađamo za jedno neodređeno vrijeme takve promjene. One odredbe prijelazne i završne koje govore zapravo o tome da nećemo baš odmah moći primjenjivati ni ovaj zakon koji sad raspravljamo, ni onaj ranije. Možda bi trebalo razmisliti o mogućnostima skraćivanja tih rokova. Ja se zahvaljujem.
Hvala i vama. Pročitat ću sada imena koji su se još prijavili za raspravu. Ana Lovrin, nema je. Gubi pravo na raspravu. Zlatko Komadina, nema ga. Gubi pravo na raspravu. Domagoj Hajduković, nema ga. Gubi pravo na raspravu. Željko Kolar, nema ga. Gubi pravo na raspravu. Dinko Bošnjak, nema ga. Gubi pravo na raspravu. Za riječ se završno javio ministar uprave Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Bio je ovo dug dan, ali mislim da je bio dosta dobar, sadržajan, učinkovit i mislim da, u stvari radujem se raspravi u drugom čitanju ali onda ćemo već morati konkretno se odlučiti za neke od ovih rješenja koja su tu sagledana sa svih strana. Što se tiče Zakona o lokalnim izborima kad govorim profesoru Kregaru imao sam ja puno kreativnijih ideja oko izbornog sustava. Od nekih sam odustao odmah, nisam ih se ni usudio izgovoriti, od nekih sam odustao nakon analize što radim u okviru godine dana ali nije kasno da nakon lokalnih izbora napravimo jednu analizu i vidimo uključujući i ono što je zastupnik Hrg rekao da na sljedećim lokalnim izborima 2017. biramo i mjesne odbore. Jedan listić više i dobro. Sad to nije na neki način još moguće. Što se tiče izbornog modela, dakle izbor načelnika, gradonačelnika ostaje ovakav. Tu se ne može, može se razmatrati to jel to jedan ili dva kruga. Ako je jedan krug onda se na neki način potiče koaliranje prije, ako je dva kruga onda se pristupa malo blažim koalicijama jer uvije postoji popravak, u relativnom malom broju jedinica lokalne samouprave je plasirani kandidat preokrenuo u drugom krugu, ali treba tu mogućnost ostaviti. Ima takvih slučajeva, mislim da su najpoznatiji Sisak i Vukovar recimo za ove izbore. Što se tiče izbora predstavničkih tijela tu postoji više mogućnosti. Recimo mislim da je za županijske skupštine primjereniji sustav koji sad imamo za Hrvatski sabor, da imamo više višemandatnih izbornih jedinica, ali u okviru godine dana nismo htjeli s time petljati. Prema tome, a onda bi u okviru više višemandatnih izbornih jedinica došlo u obzir otvorene liste. Kada bi išla otvorena lista primjerice za Skupštinu Grada Zagreba onda bi glasački listić imao jedno deset stranica jer bi bilo 30 lista sa 50 kandidata, svi moraju biti na listiću 1500 kandidata to je cca desetak stranica. Da, dakle mislim da nam to nije baš cilj. Drugi model je ne nužno kombinirani nego mješoviti sustav. Nešto sličan njemačkom modelu, a to je da se jedan dio zastupnika bira u izbornim jedinicama direktno a da sa lista idu kompenzacijski mandati za primjerice manje stranke koje imaju određeni broj glasova, ali nigdje toliko da bi u izbornim jedinicama dobili najviše. To bi bio, u tom slučaju bi imali veći broj izabranih zastupnika direktno. Dakle, to je jedan od mogućih modela, ali o tome možemo razgovarati za sljedeće lokalne izbore. Mi nismo htjeli mijenjati izborni model u godinu dana prije izbora jer znamo da se to onda može i vratiti kad netko drugi se na to odluči. Bolje je ovako. Dakle, mislim da je to jedan dio političke korektnosti. Što se tiče odredbe o nespojivosti dužnosti ove ideje koje smo čuli ćemo razmotriti, što se tiče zastupničkih dužnosti o tome kada budemo raspravljali o Zakonu o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Ja sam najavio dakle početak javne rasprave u drugoj polovici sljedeće godine. Dakle, i za taj zakon treba provesti temeljitu i široku javnu raspravu. Ja se neću umoriti od objašnjavanja ideja, a naravno javna rasprava služi da se neke ideje i modificiraju od samog početka do kraja. Dakle, imamo dva pristupa. Jedan je demokratični pristup da date nešto da se ljudi o tome očituju, izvrijeđaju vas, ne iskritiziraju vas, a onda prihvatite ono što je dobro. Ono što je drugi model je taj da onda to netko shvati kao slabost. Evo kao ni oni sami ne znaju što će, predložili su pa mijenjaju itd. Ja sam pristalica ovog prvog modela i evo tu sam pažljivo slušao osim kratkih izleta da malo udahnem svježeg zraka sve prijedloge. Mislim da ćemo u drugo čitanje poslati još bolje zakone. Vjerujem i nadam se da će to biti do kraja ovoga zasjedanja i da ćemo lokalne izbore provesti u najširim demokratskim standardima. Dobili smo očitovanje Državnog izbornog povjerenstva, veliki broj njihovih prijedloga smo prihvatili. Oko ovih nekih se ne slažemo pri čemu ono što je politička odluka je politička odluka, a ono što olakšava tehničku provedbu izbora to ćemo još jednom razmotriti i vrlo vjerojatno prihvatiti. Što se tiče prijedloga GONG-a mi s njima dakle intenzivno surađujemo, sudjeluju u našim radnim skupinama ali nakon radne skupine odluku donosi Vlada pa Hrvatski sabor. Dakle, ne radne skupine. Ali i tu smo dakle dosta vremena utrošili, proveli u međusobnim raspravama, uvjeravanjima. U nešto su uspjeli oni uvjeriti nas, u nešto smo uspjeli mi uvjeriti njih, a ovo malo što je ostalo to ćemo pokušati do drugog čitanja. Gospodine potpredsjedniče, gospodo zastupnici zahvaljujem i svojim suradnicima koji su strpljivo odslušali cijeli dan, evo radujem se raspravi u drugom čitanju. Hvala.
Gospodine ministre zahvaljujem i ja vama. Zaključujem raspravu. O ova dva zakonska prijedloga glasat ćemo kad se steknu uvjeti, a to će biti sutra.
Prijedlog Zakona o lokalnim izborima, prvo čitanje, PZ br. 185. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. "Prihvaća se Prijedlog Zakona o lokalnim izborima 2. Sve primjedbi, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelj radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Molim da se izjasnimo tko je za ovakav zaključak? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova 91 za, 26 protiv i 5 suzdržanih donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na iduću točku dnevnog reda. Raspravit ćemo još samo jedan zakonski prijedlog. To je 7. prijedlog Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru, prvo čitanje, P.Z. br. 183. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovoga zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Učinit će to ministar znanosti, obrazovanja i sporta doc.dr.sc. Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo uvažene zastupnice i zastupnici. Evo zahvaljujem se svima koji su u sabornici na interesu za ovaj zakon koji ima izuzetno značenje i zapravo ne zaslužuje ovako malu pozornost, no obzirom da je prvo čitanje nadam se da će do drugog čitanja i rasprave kada budemo usvajali konačni prijedlog biti veći broj prisutnih u sabornici kao da će i zakon dobiti dužnu pažnju u medijima budući se radi o ključnom reformskom instrumentu u obrazovnoj politici koju vodi Hrvatska vlada. Naime, po prvi put razvoju i reformi obrazovnog sustava pristupa se sagledavajući sve obrazovne razine u cjelini oslanjajući se na strateške prioritete EU, ali i strateške prioritete Hrvatske i u partnerstvu između različitih ministarstava. Što je uopće hrvatski kvalifikacijski okvir? Zašto predlažemo donošenje ovog zakona? Što želimo postići i kako? Neka su od pitanja na koje ću ja odgovoriti, ali zaista u najkraćem obliku ne želeći vas opterećivati više nakon ovog napornog dana, ali pozivajući da do drugog čitanja sudjelujemo svi zajedno u raspravama koje će omogućiti da ovaj zakon dobije dužnu pažnju. Ono što svakako želim izraziti na samom početku budući mislim da je ovo jedinstveni primjer rasprave o jednom zakonu koje je izradilo povjerenstvo još osnovano u travnju 2012.u čijem sastavu je bilo 28 predstavnika. Predstavnici ministarstva nadležni za obrazovanje, za rad, za gospodarstvo, poduzetništvo, obrt, upravu, vanjske i europske poslove, predstavnici javnih ustanova, obrazovnog sektora nadležni za znanost i visoko obrazovanje, strukovno obrazovanje, obrazovanje odraslih, odgoj i obrazovanje, mobilnosti programa EU, te vanjsko vrednovanje obrazovanja, predstavnici Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje rektorskog zbora, Vijeća veleučilišta i visokih škola, Hrvatskog studentskog zbora, Udruge hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja, predstavnici Hrvatskog sabora, Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, Ureda za udruge Vlade RH, predstavnici strukovnih komora, poslodavaca i Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Već sama ova činjenica govori koliki broj subjekata je bio uključen u izradu ovog zakonskog prijedloga što samo govori o njegovoj kvaliteti. Moram reći da pristupajući reformi obrazovnog sustava u cjelini pomoću Hrvatskog kvalifikacijskog okvira uredit ćemo kvalifikacije koje se stječu u RH na način da omogućimo prohodnost kako vertikalnu tako i horizontalnu uz mogućnost prijelaza s jednog obrazovnog puta na drugi te na način da kvalifikacije odgovaraju potrebnim kompetencijama na tržištu rada i budu razumljive poslodavcima u Hrvatskoj i u Europi. Podsjetit ću vas da je Strategija EU Europa 2020.usmjerena pametnom i održivom rastu. RH kao članica EU praktično za nekoliko mjeseci prihvaća ova ključna strateška opredjeljenja i usmjerava svoje politike prema razvoju konkurentnog gospodarstva uvažavajući pri tom ključnu ulogu obrazovanja. Na ovaj način po prvi puta mi stvaramo pretpostavke da se jasno odredi koja zanimanja, koja znanja i koje kompetencije su potrebne hrvatskom društvu za brži razvoj. Stoga moram naglasiti da mi ovim prijedlogom želimo iskazati da gradimo društvo utemeljeno na znanju pa se obrazovanje mora graditi na usvajanju znanja i razumijevanju iz čeg slijede vještine i sposobnosti te na koncu vrijednosti i stavovi. Hrvatski kvalifikacijski okvir kako je predložen primjer je integriranih politika u čijem su stvaranju sudjelovali sva ministarstva nadležna za obrazovanje, razvoj, znanost i kreiranje tržišta rada u RH. Moram naglasiti da na svim razinama obrazovanja, obrazovni programi trebaju biti temeljeni na jasnim ishodima učenja što podrazumijeva prijelaz koncepta onoga što nastavnik treba prenijeti na ono što učenik, student treba znati. Takav pristup ostavlja određenu slobodu i kreativnost obrazovnim ustanovama i nastavnom kadru u provedbi obrazovnih programa kojima se stječu jasno propisani standardizirani ishodi učenja. Prema tome, naš je ključni cilj u hrvatskom školstvu uvesti koncept da se učiti kako učiti i to cijeli život. Ishodi koji se stječu u obrazovnom procesu trebaju biti usklađeni sa potrebama tržišta rada, razvoja pojedinca i društva u cjelini, a propisivanje ishoda učenja na svim obrazovnim razinama rezultat provedenih ispitivanja i istraživanja potreba tržišta rada te procjene i dogovora stručnjaka sa sektorskim vijećima. Radi osiguravanja kvalitete i transparentnosti primjene hrvatskog kvalifikacijskog okvira uspostavit će se i registar hrvatskog kvalifikacijskog okvira sustav vođenja podataka o skupovima ishoda učenja i programa za stjecanje i vrednovanje skupova ishoda učenja standardima zanimanja, standardima kvalifikacija i programa za stjecanje i dodjelu kvalifikacija te drugim podacima od interesa sa ciljem njihova povezivanja i usklađivanja. Način uspostave registra omogućuje i povezanost obrazovanja s tržištem rada, a kroz registar standardi zanimanja bit će povezani sa standardima kvalifikacija preko skupova kompetencija ishoda učenja. Za svako zanimanje u registru će biti navedene pripadajuće kompetencije, a kompetencije ili ishodi učenja povezani sa određenom kvalifikacijom. Pri tome ta kvalifikacija može sadržavati i druge kompetencije koje nisu povezane samo sa jednim zanimanjem isto kao što se kompetencije potrebne za to određeno zanimanje mogu pronaći u više različitih kvalifikacija. Prema tome, još jedanput naglašavam jedan od ključnih elemenata hrvatskog kvalifikacijskog okvira to je usklađivanje obrazovanja sa potrebama tržišta rada. Dakle, dosta je bilo školovanja za zavode za zapošljavanje, napokon sa hrvatskim kvalifikacijskim okvirom stvaramo mogućnost da usklađujemo naš obrazovni sustav sa potrebama tržišta rada. Moram reći da će donošenje ovog zakona biti zapravo najlakši korak. Implementacija Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru nameće se kao prioritet u radu ne samo Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta nego i ministarstva nadležnog za rad, ministarstva nadležnog za regionalni razvoj. Ono što slijedi nakon donošenja ovog zakona uz uspostavu ovog registra je svakako izbor nacionalnog vijeća za razvoj ljudskih potencijala koji će biti središnje strateško tijelo RH za razvoj hrvatskog kvalifikacijskog okvira koji će i pratiti i vrednovati učinke hrvatskog kvalifikacijskog okvira u cijelosti i pojedinim njegovim elementima. Tu je formiranje sektorskih vijeća koja će biti stručna savjetodavna tijela koja predstavljaju stručnu razinu hrvatskog kvalifikacijskog okvira budući da među ostalima provode i vrednovanje prijedloga skupova ishoda učenja, standarda zanimanja i standarda kvalifikacija. Mogao bih pričati satima još o HKO-u međutim za uvod mislim da je ovo dovoljno. Zahvaljujem se svima koji su već do sada dali doprinos raspravi da ovaj zakon bude kvalitetniji. Zahvaljujem se i odboru koji je dao podršku ovom zakonu, a očekujem da će svi prijedlozi koji budu došli u raspravi omogućiti da naš zakon bude još kvalitetniji i da u Hrvatskoj zaista imamo obrazovni sustav koji stvara kadrove potrebne tržištu rada RH kako bi Hrvatska također imala pametan, održiv i uključiv rast i bila konkurentna članica EU.
Zahvaljujem ministru. Pitam žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Izvolite. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvolite.
Dakle Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora na svojoj sjednici 14.studenog ove godine razmotrio je prijedlog Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru kao matično radno tijelo. U uvodnom dijelu predstavnica predlagatelja istaknula je da se predloženim Zakonom o hrvatskom kvalifikacijskom okviru uvodi pojam hrvatskog kvalifikacijskog okvira kao reformski instrument kojim se uređuje cjelokupni sustav kvalifikacija na svim obrazovnim razinama u RH. U raspravi članovi odbora većinom glasova podržali su prijedlog. Mišljenje je većine članova odbora da će donošenje ovog zakona, odnosno HKO-a pridonijeti provedbi cjelovite reforme obrazovnog sustava Republike Hrvatske kroz sustavno i aktivno uključivanje svih dionika u područje obrazovanja i u tržištu rada. I nakon provedene rasprave Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora većinom glasova je prihvatio je prijedlog Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru. Svi primjedbi, prijedlozi i mišljenja iznesena u radu Hrvatskog sabora i njihovih radnih tijela i odbora uputit će se predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga zakona.
Zahvaljujem poštovanoj Dunji Špoljar, predsjednici odbora. Otvaram raspravu. Najprije klubovi. U ime kluba HDZ-a Željko Reiner, potpredsjednik doma. Nema ga, klub gubi pravo na raspravu o ovoj temi. U ime kluba SDP-a uvažena zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, gospođo pomoćnice ministra, kolegice i kolege. S osobitim veseljem i interesom zapravo u ime SDP-a pozdravljam činjenicu da na raspravi imamo prijedlog zakona čija će primjena imati trajne potrebne i strukturne promjene u sustavu obrazovanja u Republici Hrvatskoj. HKO ide čak preko ili izvan samog obrazovnog sustava, imat će značajnih posljedica i na tržište rada i njegovu dinamiku. Uspostavljanjem kvalifikacijskog okvira zapravo želimo povezati prethodne, sadašnje i buduće rezultate učenja i kvalifikacije te ih postaviti u međusobne odnose unutar Republike Hrvatske, ali i europskog kvalifikacijskog okvira i europskog obrazovnog prostora. Radi se o novom sustavu kojega je možda teško razumjeti ali ga je najjednostavnije objasnit na način da kvalifikacijski okvir zamislimo kao gotovo ormar sa 8 ili u našem slučaju s 10 ladicama te da svaka kvalifikacija i svaki ishod učenja se smješta u jednu od tih 8, odnosno 10 ladica. Zašto to radimo i zašto je to važno? Prije odgovora na to pitanje mali uvod. Iako je valjda svima jasno da je obrazovanje vrijednost sama za sebe i egzistira i kao javno dobro, neophodno, a to je jedno od važnih iako ne najvažnije, ponavljam svakako ne jedina funkcija obrazovnog sustava. Dakle neophodno je da obrazovanje priprema stručnjake koji će uspješno odgovoriti na stalno mijenjajuće ekonomske izazove te dinamično i šireće tržište rada. To ujedno znači i definitivno raskidanje s mišljenjem o obrazovanju kao jednom periodu života koji ima svoj početak i kraj. Obrazovanje i učenje postaje i jest cjeloživotni proces, konstanta ljudskog života. To znači da je sukladno tome potrebno prilagoditi i obrazovne sustave u širem smislu. Za sve nas u ujedinjenoj Europi, Europi ujedinjenoj zajedničkim tržištem rada razvoj nacionalnog kvalifikacijskog okvira je posebno važan i zbog omogućavanja prepoznavanja naših kvalifikacija u drugim državama što onda omogućava i zapošljavanje u drugih državama s našim diplomama i s našim kvalifikacijama. Naravno, isto vrijedi i obrnuto, za zapošljavanje u Republici Hrvatskoj za osobe sa stranim kvalifikacijama. Dakle, utvrđena je nužnost sustavnog vrednovanja obrazovanja u svakoj državi, njihovo uspoređivanje s obrazovnim sustavima u drugim državama na osnovi zajedničkog određenog referentnog europskog okvira, zapravo meta okvira. Europski kvalifikacijski okvir za cjeloživotno učenje ima za cilj olakšano uspoređivanje transparentnih kvalifikacija i kvalifikacijskih razina što omogućava mobilnost na tržištu rada, uspostavljanje koncepta cjeloživotnog učenja i osiguranje kvalitete obrazovanja. Sistematički cilj europskog kvalifikacijskog okvira je osigurati da kvalifikacije zadovoljavaju osobne, društvene i ekonomske potrebe svake zemlje ponaosob, ali i Europske unije u cjelini. EKO jamči da iza svake kvalifikacije osigurana kvaliteta i na fleksibilan se način omogućava svakom pojedincu i horizontalni, vertikalni napredak kroz kvalifikacijsku ljestvicu. Jezgra europskog kvalifikacijskog okvira sastoji se od 8 zajedničkih referentnih razina u kojima se klasificiraju znanja, vještine i kompetencije postignuti kao ishodi učenja. Ovih 8 razina kvalifikacijskog okvira generički obuhvaća sve razine i tipove obrazovanja i učenja te djeluje kao sredstva povezivanja, razumijevanja i uspoređivanja kvalifikacija unutar zemalja Europske unije. U tom smislu kolegice i kolege HKO predstavlja bitan uvid za unapređenje sustava cjeloživotnog učenja koji čini okosnicu društva znanja i socijalne uključivosti. On se zasniva na hrvatskoj obrazovnoj tradiciji, obuhvaća sadašnje stanje te potrebe razvoja gospodarstva, pojedinca i društva u cjelini. On istovremeno uvažava odrednice europskog kvalifikacijskog okvira, europske smjernice i međunarodne propise. Izgradnja konkurentnog europskog, a time i hrvatskog gospodarskog prostora zahtijeva pokretljivost kompetencija što uključuje pokretljivost građana te njihovo prepoznavanje i korištenje na dobrobit radnika, poslodavaca i cijele zajednice. HKO je instrument koji će ispravnom provedbom olakšati zapošljivost te osobni razvoj. To je posebno važno za društvo u kojima su kako ekonomske, tehnološke promjene tako i starenje stanovništva nametnuli cjeloživotno učenje kao životnu i društvenu nužnost obrazovne i gospodarske politike. HKO ima zadaću povezat ishode učenja koji se postižu na svim obrazovnim institucijama ili na bilo koji drugi način te ih postaviti u međusobne odnose u Republici Hrvatskoj i na međunarodnoj razini. Njima se postavljaju jasni kriteriji kvalitete stjecanja skupa kompetencija koje sudionik obrazovanja može očekivati da će imati nakon završetka obrazovanja za kvalifikaciju određene razine i obujma. HKO predstavlja jedinstven sustav koji omogućuje da se ishodi učenja mjere i uspoređuju jedni s drugima, a ima jednostavnu temeljnu građu te sadržava cjelovit i minimalan broj osnovnih elemenata. Dostupnost sustava obrazovanja svim pojedincima tijekom cijelog života također je istaknuto kao jedan od specifičnih ciljeva HKO-a. HKO se dizajnira i gradi upravo da bi stvorio osnovu za izgradnju prihvatljive, nužne i pravedne dostupnosti sustava obrazovanja. Što to sve skupa znači i kako će se sve to postići? Prvo oko smještanja kvalifikacija na razinama. Za svaku je razinu zakonom određeno i propisano koliko je ukupno radno opterećenje potrebno za stjecanje kvalifikacije iskazane u bodovima te na kojoj se razini trebaju biti kvalitativno postignuti ishodi učenja koji su također svrstani po opisnicama u razine. To će omogućiti da se točno zna kvaliteta, opseg i postignuća za svaku kvalifikaciju, na svakoj razini i više nećemo trebati pretpostavljati koje to kompetencije ima primjerice automehaničar ili magistar kroatologije. Za svaku je razinu ujedno propisan i minimalni uvjet pristupanja. To znači pojednostavljeno, da se ne može upisati fakultet nakon osnovne škole već da je potrebno završiti srednje obrazovanje. Osim cjelovitih kvalifikacija bit će moguće prepoznati djelomične kvalifikacije što će u praksi značiti da primjerice apsolvente na tržištu rada ne prepoznajemo kao završene srednjoškolce kao što to činimo danas, iako su oni stekli puno više kompetencija od srednjoškolaca, dakle osoba koje su završile samo četiri, završenu četvrtu razinu obrazovanja već će im se moći priznati djelomična kvalifikacija ne šestoj ili na sedmoj razini. HKO naprosto prepoznaje i vrednuje sve što netko zna i sve kompetencije koje pojedinac posjeduje. To se načelo posredno ogleda u priznavanju neformalnog ili informalno stečenih kompetencija i vrednovanju radnog iskustva. Naime, mnoge su razvijene zemlje shvatile da su za izgradnju društva znanja i socijalne uključenosti izuzetno važni svi oblici stjecanja kompetencija ne isključivo formalni oblik. Svaki oblik ima svoju temeljnu ulogu i vrijednost. Moguće je prepoznati i izdvojiti jedan cjeloviti skup kompetencija koje su temeljne za društvo i imaju trajnije vrijednosti od nekih drugih. Neke druge mogu pripadati primjerice skupu kompetencija koje su podložne brzim promjenama i različitim potrebama društva i pojedinca. Očito je opravdano stjecanje temeljnih i trajnih kompetencija do tada dobro poznatih, organizirati uglavnom dobro uređenim formalnim oblikom stjecanjem kompetencija, formalnim učenjem ili obrazovanjem. To su primjerice kompetencije koje se stječu u školama i na sveučilištu. Takav sustav uključuje točno određene ustanove, dakle ovlaštene, određene programe odobrene uključujući i odobreni sustav vrednovanja i ocjenjivanja stečenih kompetencija. Ostale kompetencije pojedinac može stjecati u različitim više ili manje organiziranim prilikama. Neke kompetencije moguće je ostvariti kroz organizirane aktivnosti koje ne završavaju formu o društveno-prihvaćenim vrednovanjem i ocjenjivanjem. Dakle, kroz neformalno učenje, dok neke kompetencije čak i potpuno neorganizirano u svakodnevnim aktivnostima, dakle informalno. Bitno je razlikovati formalno učenje od ostalih oblika učenja, a to je formalno odobreno i društveno prihvaćeno vrednovanje, ocjenjivanje stečenih konkretnih kompetencija svakog pojedinca. Tim se postupkom kao što je već istaknuto stečene kompetencije nazivaju ishodima učenja. Ovdje ističem da je važno što ovaj prijedlog zakona dobro prepoznaje da neformalno informalno učenje nije potrebno pretvarati u formalne oblike učenja da bi se stečene kompetencije nekog pojedinca vrednovale i priznale. Ukoliko je to iz određenih razloga važno nekom pojedincu tada zakon osigurava postupke i instrumentarij kojima će se provesti formalno vrednovanje neformalnog i informalno stečenih kompetencija te izvršiti njihovo priznavanje na jasno uređen način. Razumljiv prikaz obrazovnih postignuća postiže se na osnovi izgradnje jasnog i jednostavnog prikaza svih svojstava kvalifikacija, a HKO je instrument koji to uređuje. Ili drugačije rečeno, HKO uređuje kvalifikacije na način da su u središtu ishodi učenja a ne postupci kojima se do ishoda učenja došlo iako se možda na prvi pogled čini drugačije, gotovo strašno formalizirano HKO konačno fokus stavlja na sadržaj, a ne na formu obrazovanja. Treće. Opći cilj HKO je osiguranje povezanosti i koordinacije svih dijelova kvalifikacijskog sustava u što je uključeno i tržište rada. Time se održiva zapošljivost pokazuje kao jedan od specifičnih ciljeva koji se ostvaruje neposredno iz općeg cilja tijekom provedbe HKO-a. Kako se to konkretno postiže? Za svako zanimanje se određuje standard zanimanja, odnosno skupovi potrebnih kompetencija za odgovarajuće zanimanje. Nakon vrednovanja nadležnog sektorskog vijeća to ulazi u podregistar standarda zanimanja u registru HKO-a. Skupovi ishoda učenja, te ovlaštenih pravnih i fizičkih osoba za dodjelu potvrda o stečenim skupovima ishoda učenja ulaze u podregistar skupova ishoda učenja također temeljem stručnog mišljenja nadležnog sektorskog vijeća, a standardi kvalifikacija programa za stjecanje kvalifikacija i ovlaštenih pravnih osoba za dodjelu isprava o stečenoj kvalifikaciji ulaze u podregistar standarda kvalifikacija. Dakle, imamo tri podregistra – podregistar skupova ishoda učenja, podregistar standarda zanimanja i standarda kvalifikacije. Stjecanje pojedine kvalifikacije može se odvijati putem više programa. Dakle i dalje se poštuje autonomija i kreativnost obrazovnih ustanova, ali svi programi moraju biti u skladu sa odgovarajućim standardom kvalifikacija. I posve praktično, primjena ovog mehanizma će se osigurati da se analiza potražnja prije negoli se planira obrazovna ponuda, te će se izbjeći opravdani prigovori da iz primjerice škole ili fakulteta izlaze osobe koje ne znaju raditi posao za koje su školovanje, jer će biti nužno postići suglasje standarda kvalifikacije i standarda zanimanja i to je jedna od većih važnosti HKO-a. Do sada su ili svi mi iz obrazovanja mogli samo nagađati, pa bi u tom nagađanju koji put možda i pogodili koje to kompetencije treba polaznik imati nakon završenog pojedinog obrazovnog programa kako bi mogao dobro funkcionirati na tržištu rada. Uspostavljanjem standarda zanimanja i multisektorskom suradnjom u sektorska vijeća više neće trebati nagađati već će se moći dizajnirati programi za stjecanja kvalifikacija prema točno određenim standardima i kvalifikacija i zanimanja. I najbolje od svega nakon završenog obrazovnog programa svatko će točno znati što svjedodžba, diplome ili potvrda znači i koje kompetencije osoba posjeduje. Suradnjom svih dionika kroz Nacionalno vijeće za razvoj ljudskih potencijala bit će moguće kroz sektorski planirati javne politike obrazovanja, zapošljavanja i profesionalnog usmjeravanja. Također, konačno će ministar obrazovanja imati konkretne i mjerljive pokazatelje za donošenje informiranijih odluka o upisnim politikama, upisnim kvotama i financiranju pojedinih kvalifikacija iz javnih izvora. Promoviranje obrazovanja u Hrvatskoj osobito na razini doktorata također treba izrasti u interes Hrvatske, a to će biti ostvarivo nakon izgradnje i ispravne provedbe HKO-a. Poštovane kolegice i kolege, gospodine ministre ovaj Zakon imanentno sadrži nekoliko važnih načela. Prvo, znanje je temelj konkurentnosti. Drugo, koncept posao za život se zamjenjuje konceptom znanje za posao. I treće, on prepoznaje utjecaj tehnologije i globalizacije. Primjenom ovog zakona svi će imati koristi. Hrvatski građani koji posjeduju bilo kakvu kvalifikaciju će lakše dobiti posao ili nastaviti daljnje obrazovanje. Njihove kvalifikacije će biti prepoznate na europskom tržištu rada, a ukoliko žele nastaviti obrazovanje priznat će im se prethodno učenje formalno, neformalno, informalno ali uz snažan sustav osiguranja kvalitete. Poslodavci, poslodavci će dobiti razumljivije kompetencije koje su stečene i provjerene prije stjecanja kvalifikacije te kompetencije usklađene s potrebama tržišta rada. Korisno za obrazovne ustanove na svim razinama je povećanje atraktivnosti kroz provjerenu i priznatu kvalitetu ustanova i programa te uređeni sustav obrazovanja kompetentni nastavnici i ispitivači. I na kraju, u ime kluba SDP-a želim reći da, to valjda ste uspjeli shvatiti da će SDP doista podržati ovaj prijedlog zakona. Ovaj zakon ocjenjujemo jednim od najvažnijih reformskih zakona koji će imati dalekosežne posljedice i želimo snažno podržati sve one koji će u provedbi zakona raditi, ali pozvati na politički konsenzus oko donošenja ovog zakona jer stručni konsenzus oko ovoga već postoji jer se radi o projektu koji je daleko izvan ili preko jednog političkog mandata ili samo jednog resora. Zahvaljujem.
Hvala i vama. U ime kluba HDSSB-a govorit će zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Evo ovaj važni materijal i prijedlog Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru gospodine predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom, je došao u ove kasne sate na raspravu. Nažalost, o tome ne odlučujemo mi saborski zastupnici nego ne znam tko. Ja ću poći od kraja, dakle od toga da se u ovom zakonskom prijedlogu dakle govori o Registru hrvatskog kvalifikacijskog okvira ili kako to vole reći ovdje popularno i engleski framework. Dakle, registar se sastoji od ona tri podregistra kako je rekla kolegica prije mene. Nadalje, o tom registru, upisniku brine se Nacionalno vijeće za razvoj ljudskih potencijala i brinu se sektorska vijeća. I sada za Nacionalno vijeće se kaže da se predsjednik i članovi Nacionalnog vijeća za svoj rad imaju pravo na naknadu sukladno aktu kojim Vlada Republike Hrvatske utvrđuje visinu i način isplate naknade za rad u vijećima, savjetima, povjerenstvima, radnim skupinama i drugim sličnim tijelima. To je opet povezano sa sredstvima, odnosno ocjeni i izvorima sredstava potrebnim za provođenje ovog zakona. Pa na stranici 13. možemo pročitati da procjena ukupnog fiskalnog opterećenja provedbe ovog Zakona o Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2012. godinu iznosi 2 milijuna i 355 tisuća kuna, za 2013. godinu iznosi oko 3,5 milijuna sad da ne duljim sa čitanjem ovih tisuća, a za 2014. 3 milijuna i 775 tisuća. I pored toga još dodatna sredstva za potporu primjene hrvatskog kvalifikacijskog okvira predviđena su u okviru operativnih programa razvoj ljudskih potencijala dakle radi se o IPA fondu. Sve skupa kada zbrojimo to iznosi više od 10 milijuna kuna, a o sredstvima iz instrumenta pretpristupne pomoći IPA se i ne govori, i ne navode sredstva. E sad, gospodin ministar je rekao da je ovaj prijedlog Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru zapravo potreban zbog usklađivanja, dakle upravo te kvalifikacijske strukture s potrebama tržišta rada kojega prema broju nezaposlenih i prema stanju u društvu zapravo gotovo da i nema. Nadalje, radi se i o usklađivanju s europskim kvalifikacijskim okvirom. Što bi čini mi se bilo još jedan vjetar u leđa onoga što osobno i ne želim, a to je još ubrzavanje procesa odlaska naših mladih školovanih ljudi prema zemljama EU i dalje. To je otvaranje upravo vrata tome. Ja ne želim reći da mi ne trebamo uskladiti taj naš kvalifikacijski okvir s naprednim zemljama EU, ali jasno je da, a bit će usvojen ovaj zakonski prijedlog s obzirom da je saborska većina i Vlada predložila saborske većine da će to da kažem širom otvoriti vrata odlasku naših mladih ljudi u situaciji kada upravo ovo što sam rekao tržište rada kod nas zapravo ne funkcionira i vrlo je oskudno to tržište rada. E sad htio sam nešto reći o tome da je u određenim zakonima i zakonskim prijedlozima spominjana i mogućnost zapošljavanja, dakle idemo na izmjenu stanovništva, izmjenu čak i kvalifikacijske strukture u RH i to tako da će veliki broj, a kažem govori se o 10 tisuća mladih ljudi koji odlaze redovito i kontinuirano iz Hrvatske na rad u europske zemlje i dalje biti zamijenjeno sa radnom snagom i ljudima koji imaju nekakve druge kvalifikacije i to poglavito sa osobama iz naše okoline država iz susjedstva kojima će biti privlačno, relativno privlačno raditi ovdje. I na određenim poslovima. Pa se pitam, evo ministar će mi objasniti, pokušat ću shvatiti jel', kako će ti koji dođu ovamo s obzirom da ćemo mi usvojiti i imati naš hrvatski kvalifikacijski okvir kako će biti usklađivanje sa osobama koje dođu recimo iz BiH, Srbije, Albanije ne znam Rumunjske, Moldove itd. ovdje u RH kada oni taj kvalifikacijski okvir najvjerojatnije i koliko je meni poznato i nemaju. Iako ovdje na jednom mjestu je napisano da dakle razmatranja klasifikacija, dakle na str. 13., hrvatski kvalifikacijski okvir je izrađen s ciljem razmatranja ili klasifikacije postojećeg sustava kvalifikacija uključujući i naknadni opis prijašnjih kvalifikacija te lakše priznavanje inozemnih kvalifikacija. Pa se nadam da je možda u tom dijelu to donekle ovom rečenicom i spomenuto. Ovaj zakon je zakonski prijedlog bez oznake E dakle nije PZE što bih ja očekivao s obzirom na ovako napredan i ovako bombastično najavljivanje da je to usklađivanje sa europskim kvalifikacijskim okvirom i stečevinama EU upravo u ovom području obrazovanja i stručnog usavršavanja, pa nije mi jasno da nema ni ovaj E naziv iako su osnovni pojmovi ovdje prevedeni jasno na engleski jezik što je dobro sve u svemu. S obzirom da imamo inflaciju agencija, zavoda, vijeća, odbora ne zna ni ja što sve ne evo mi osnivamo još jedno nacionalno vijeće. Imamo ova sektorska vijeća i sve ostalo za čiji rast su i povjerenstva predviđeni daljnje izdvajanje novčanih sredstava, pa eto više se nešto ne zove ni agencija bit će vijeće, tako da kažem uređivanje registra što isto iziskuje jasno i novčana sredstva sve skupa kada gledamo sa aspekta svega ovog što sam izložio slažem se s tim da treba urediti da kažem neću reći nomenklaturu nego kvalifikacijski okvir, a tako bi se nekako to moglo i reći, ali mislim da brat bratu puno košta. Zaista puno. A s obzirom da u ministarstvima imamo i u Ministarstvu rada, a i u ministarstvu gospodina Jovanovića imamo veliki broj zaposlenika tako da ne znam osnivanje ovih sektorskih, nacionalnih i ostalih vijeća i povjerenstava i sve skupa i novac koji je previđen za to, evo ne znam kamo vodi s obzirom da je već ministarstvo koliko ja znam barem iz novinskih članaka probilo svoj limit koji je predviđen u proračunu RH. Još ćemo razmisliti o sutrašnjem glasovanju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo prijavljenu jednu repliku na ovo izlaganje poštovana zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Gospodine Grubišić temeljili ste na početnoj tezi da će ove registre voditi nacionalno vijeća sektorska vijeća no međutim moram vas obavijestiti ta je naprosto teza pogrešna. Člankom 13. stavkom 4. je definirano da će podregistra ova dva … [[Govornica se ne razumije zbog brzog govora.]] standarda i kvalifikacije voditi ministarstva nadležno za znanost, a ovo u stavku 6.pod registar standarda zanimanja voditi ministarstvo nadležno za rad. Time više od pola vaše diskusije pada u vodu. Tako da se nadam da nećete imati dilema niti oko glasanja oko prijedloga zakona jer su propali svi argumenti kojima ste zapravo protivili ovom prijedlogu zakona iz bazične priče što očito nije dovoljno jasno napisano rečenica podregistar standarda zanimanja izrađuje i vodi ministarstvo nadležno za rad. Ja mislim da je to jasno. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Evo kratko ću reći kolegice Lugarić vi ste rekli da kako piše ovdje podregistar standarda zanimanja izrađuje i vodi ministarstvo nadležno za rad. A što onda radi nacionalno vijeće i sektorska vijeća? To mi nije jasno.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvažena zastupnica Dunja Špoljar.
Hvala potpredsjedniče. Ministre sa pomoćnicom, kolegice i kolege zastupnici. Koalicijska vlast je naslijedila hrvatsku zemlju znanja, naslijedila je prema rezultatima posljednje svjetske liste konkurentnosti u izdanju Svjetskog ekonomskog foruma na kojoj se Hrvatska natječe s još 141 zemljom, najmanje ulaganje u obrazovanje a po odljevu mozgova samo je 14 promatranih zemalja ocijenjeno lošije. Naslijedila je prema podacima EUROSTAT-a stopu nezaposlenosti mladih u Hrvatskoj od gotovo 40% čime se Hrvatska svrstava na 2.mjesto u Europi. Naslijedila je statistiku prema kojoj je u Hrvatskoj danas 98% djece koji sudjeluje u osnovnom obaveznom obrazovanju, 61,5 do 65% u srednjoškolskom, 31 u visoko, a među mladima do 29 godina njih 16,5% nema nikakve kvalifikacije odnosno ograničenu mogućnost zapošljavanja rada u slabije plaćenim poslovima, češća razdoblja nezaposlenosti, razvoj društveno neprihvatljivog ponašanja. Zato pozdravljam HKO reformski instrument kojim se uređuje cjelokupni sustav kvalifikacije na svim obrazovnim razinama u RH. HKO prema nama nudi promjene u obrazovnom sustavu prvenstveno u funkciji stjecanja kompetencija radi povećanja zaposlenosti, zapošljivosti i na kraju krajeva dobrobiti ljudi. Predlaže načine kako proširiti obrazovanje izvan institucija i promaknuti kronološke granice njegovog formalnog početka i završetka, nudi obrazovni program cjeloživotnog obrazovanja kao imperativ što je u skladu s ciljevima Vlade RH u smislu aktivnog promoviranja i poticanja cjeloživotnog učenja na načelu jačanja uloge ključnih kompetencija za cjeloživotno učenje koje su pojedincu nužne za uključenost u život zajednice te služe kao osnova za stjecanje kompetencija tijekom cijelog života. Cjeloživotno učenje odnosi se na svaku aktivnost učenja tijekom cijelog života radi unapređenja znanja, vještina i kompetencija u okviru osobnoga, građanskog, društvenog ili profesionalnog djelovanja pojedinca. Ono obuhvaća učenje u svim životnim razdobljima od rane mladosti sve do starosti i u svim oblicima u kojima se ostvaruje, dakle formalno, neformalno, informalno. Učenje je pri tome kontinuirani proces u kojem su rezultati i motiviranost pojedinca za učenje u određenom životnom razdoblju uvjetovanjem znanjem, navikama i iskustvima učenja stečenim u mlađoj životnoj dobi. Ciljevi cjeloživotnog učenja jesu ekonomske prirode, postizanje veće konkurentnosti i trajne zapošljivosti, no krajnji cilj je aktivna uloga pojedinca u društvu. Ti su ciljevi poticanje društvene uključenosti, razvoj aktivnoga građanstva te razvijanje individualnih potencijala pojedinaca. Današnja tržišta radne snage zahtijevaju nova zanimanja i neprestano mijenjanje profila vještina, kvalifikacija i iskustava. Nedostaci vještina i njihova neprilagođenost posebno kada je riječ o informacijsko-komunikacijskim tehnologijama često su jedan od razloga nezaposlenosti u određenim regijama i granama industrije među marginaliziranim društvenim skupinama. Hrvatski kvalifikacijski okvir određuje da svaki studijski program treba biti i kvalitetan i relevantan što znači da osigurava potrebna znanja i vještine koje otvaraju mogućnosti za cjeloživotno učenje odnosno za kvalitetu, ali i za zaposlenje odnosno relevantnost. Strateški temelj za uspostavljanje HKO nalazi se u preporukama Europskog parlamenta o uspostavljanju europskog kvalifikacijskog okvira za cjeloživotno učenje. Prihvaćanjem i provođenjem HKO-a pomoći ćemo da naša djeca, da naši građani cijeli život uče, da budu učeni što je zaista važno jer učeni je u cijelom svijetu učen, a kralj je samo u svom kraljevstvu kralj. Hvala.
Hvala i vama. Pojedinačna rasprava, Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa ja ću se pridružiti kolegicama i kolegama koji su pozdravili donošenje ovog zakona iz čistog primjera koji ću vam sad navesti. Naime, na zapadu kada dolazite na intervju za posao nitko vas ne pita što ste po struci, što ste formalno nego vas pitaju što znate raditi. I to je nešto što mi često u formalnoj klasifikaciji kompetencija i vještina ili zanemarujemo ili jednostavno sustav nije dovoljno agilan da drži korak sa vremenom i potrebama. Naime, živimo u društvu u kojem se potrebe tržišta prije svega mijenjaju gotovo ja bih se usudio reći iz dana u dan. Dakle ukoliko i želimo planirati tako bih rekao stručne kadrove koje želimo producirat u sljedećih 10 godina nitko nam ne garantira da onu odluku koju ćemo donijeti danas da će ona biti kurentna i za 10 godina, odnosno nitko nam ne može reći da će kadrove koje mi proizvedemo danas, sutra ili prekosutra ili za 10 godina biti višak, odnosno da to zanimanje više neće biti niti potrebno da tako kažem niti će ga tržište tražiti. Stoga držim da je HKO prije svega jedan izuzetan projekt, prvi put projekt u Hrvatskoj gdje možemo formalno sistematizirati, formalno, neformalno, informalno pa ja bih se usudio reći i samoučenje jer samoučenje po meni je isto ključ samo razvoja, ali također i kompetencijskog razvoja pojedinca. Upravo zbog ovog pitanja koje je najčešće pitanje na intervjuima za posao što znate raditi, same vještine i kompetencije ne proizlaze samo iz obrazovanja, bilo ono formalno, neformalno, informalno. Proizlaze nekad iz jednostavno iskustvenog učenja. Pa tako imate ljude koji su obrazovani evo primjerice da budu ekonomisti, ali su se cijeli život bavili recimo Internet dizajnom. Recimo da imaju 10 godina iskustva u Internet dizajnu. Postavlja se pitanje dakle da li te ljude nakon 10 godina bavljenja tim zanimanjem što je bilo formalno, neformalno, honorarno ili slično, da li oni posjeduju određene kompetencije da se njima i formalno priznaju određena znanja i kompetencije iz toga područja. Po meni da. I to je izuzetno bitno budući da ti ljudi kada apliciraju na različite natječaje gdje se zahtijevaju određena formalna znanja, odnosno potvrda o formalnom znanju su u biti zakinuti prema onima koji možda posjeduju neko formalno obrazovanje koje je, dakle nije iskustveno nego je čisto teorijski. Obrazovanje kao takvo je cjeloživotno, dakle mi se cijeli život obrazujemo u određenom zvanju koje radimo, u određenom poslu koji obavljamo, u određenim zadacima koje nam taj posao i struka nameću. Prema tome, prema meni je izuzetno bitno da i formalno imamo neke sisteme, sustave koji će to znanje, kompetencije, vještine stečene tijekom i radnog iskustva, stručnog usavršavanja, formalnog, neformalnog učenja, dakle koji će to znanje vrednovati. Isto tako postojala je prilična zbrka što se tiče našeg neformalnog, odnosno informalnog obrazovanja, dakle kako ta znanja vrednovati. Različite tečajeve, dopunska usavršavanja, tečajeve stranih jezika itd. Doduše usudim se reći da su strani jezici tu možda najviše napredovali pa imaju neke svoje interne klasifikacije, primjerice znanje engleskog ili njemačkog jezika su regulirale određene institucije na međunarodnoj razini koje se time bave, ali određena znanja nisu. I zbog toga je isto držim izuzetno bitno, prije svega korisnicima tih tečajeva garantirani određeni minimum kvalitete nastave, odnosno znanja koja će im se prenijeti. Dakle, ukoliko upisujete neki tečaj stranog jezika, nekog praktičnog rada, nebitno je zapravo sada o kojoj kategoriji raspravljamo, dakle svima koji taj tečaj pohađaju unutar Republike Hrvatske mora biti garantiran neki minimum ispod kojeg se ne ide. Naravno taj minimum je propisan, sve iznad je dapače dobro. Ali dakle minimum mora postojati i shodno tome taj se tečaj, odnosno škola kako god shodno tome i vrednuje. Vrednuje se formalno, vrednuje se prilikom traženja posla, vrednuje se prilikom aplikacija na neki natječaj i slično. Prema tome, ja HKO doživljavam prije svega kao jedan korak naprijed u hrvatskom obrazovanju, korak naprijed koji do sad nije postignut, korak naprijed u kojem se razgovara od 2005. godine. Dakle mi već 7 godina i više razgovaramo o tome, a sad smo konačno krenuli u neke formalne korake. Dopuštam također da možda ovaj zakon ima nekih propusta koje možda možemo doraditi. Ja ih osobno nisam detektirao, ali dopuštam da ih ima ali ovaj zakon ide u 2 čitanja. Do drugog čitanja vjerujem da će se naći neka rješenja možda koja su sporna da se mogu ispraviti, ali u principu držim da je dobro da smo uopće počeli o ovome pričati. Jer ovo je trend koji je prisutan ne samo u Europskoj uniji nego i u cijelom svijetu. Dakle, obrazovanje koje je cjeloživotno, koje nije često vezano uz formalnu edukaciju i koje kao takvo treba zaslužiti i svoje vrednovanje. Prema tome, moja sugestija bi samo bila u ovom zakonskom prijedlogu iznaći i načina kako otvoriti vrata za kvalifikacije iz iskustva. Dakle, koji formalni oblik tu implementirati, odnosno kako ljudima koji su se usavršavali izvan svoje formalne struke, koje su određeni posao obavljale čitav niz godina omogućiti da dobiju i neku formalnu kvalifikaciju na temelju svoga iskustva. Hvala lijepo.
Hvala vama. I posljednja pojedinačna rasprava poštovani akademik Željko Reiner, potpredsjednik Doma. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. Pa mislim da je vrlo dobro da se donosi ovaj Zakon jer mi moramo bit u mogućnosti uspoređivati, prepoznavati i priznavati kvalifikacije u europskom prostoru obrazovanja. Naravno, važno je da je taj zakon usklađen sa europskim kvalifikacijskim okvirom i kvalifikacijskim okvirom europskog prostora visokog obrazovanja. Međutim, imam nekoliko primjedbi. Prije bih htio prvo reći da naravno ovo dolazi kao zadnja inačica nečega, jednog procesa već smo čuli počeo se 2005., zapravo intenzivno 2007. se počeo raditi i napravljeno je nekoliko varijanti teksta. Ova varijanta je jednostavnija nego što su neke ranije inačice. Međutim, jedan od problema je da je još uvijek on dosta težak za razumijevanje bez dopunskih obrazloženja. Ja shvaćam da je on napravljen za stručnjake, međutim zakon bi trebao biti takav da može biti shvatljiv i bez dopunskih obrazloženja. Drugi jedan važan aspekt je da je taj zakon povezan sa čitavim nizom drugih zakona, a na žalost nije sa svima usklađen i onda njegovim prihvaćanjem u ovom obliku neki drugi zakoni se nužno bi morali mijenjati, odnosno usklađivati, a ne vidim nekakvu niti u preambuli analizu ove situacije koja nije baš nevažna. Htio bih reći također da iako je donošenje ovog Zakona vrlo važno jer se uređuje zapravo čitavo područje obrazovanja od predškolskog do doktorskih studija i uključuje naravno sve formalne, neformalne, informalne oblike učenja. To je jedan veliki zapravo reformski proces koji se događa sa time, iako možda nije svakome jasno vidljiv upravo zato što nije možda tako jasan za razumijevanje ovaj zakon. Ali ono što je vrlo važno je ne vidim kako je osigurano prijelazno razdoblje, jedno jasno dugo prelazno razdoblje koje je nužno i bez kojega će to jednostavno sve skupa ostati mrtvo slovo na papiru. To mislim da bi svakako u konačnoj verziji moralo se vidjeti. Ono što je meni upalo u oči je problem Nacionalnog vijeća koje sad postaje vrlo, vrlo važno. Ono je jako veliko. Ono ima 25 članova. Jedna od mojih dubokih uvjerenja je da tijela koja imaju tako puno članova na žalost nikad nisu operativna, to je jedan od praktičnih problema, a ovo tijelo će biti vrlo važno ponovo naglašavam. A uz to logika, njegov sastav vam je jasan. Htjelo se sve aspekte od onih koji da tako kažem trebaju te kadrove koji se proizvode do onih koji proizvode kadrove da budu involvirani u taj proces. Međutim, onda bi to trebalo puno detaljnije razraditi. Jer primjerice predlaže se da bude unutra tri predstavnika reprezentativnih udruga sindikata više razine, a ne kaže se kako će se oni odabrati. Tri predstavnika reprezentativnih udruga poslodavaca više razine, opet nema kriterija. Ne kaže se kako će se oni odabrati. Jedan od problema je što nema u tom Nacionalnom vijeću, iako ima svih mogućih predstavnika od obrazovanja odraslih do visokih škola, Obrtničke komore, Gospodarske komore itd. zapravo nema predstavnika ni osnovnog ni srednjeg ni strukovnog obrazovanja unutra. Pa sad kad su već svi drugi unutra, onda bi valjda valjalo da budu i oni u tome, jer sigurno su oni itekako važan dio tog procesa. Jedna od stvari koju bih još htio istaknuti je problem koji je vezan uz podijeljenost. Opet logika stvari je jasna da bude involvirano i Ministarstvo za obrazovanje i znanost i Ministarstvo nadležno za rad. Međutim, činjenica je jedna da ja uvijek imam veliku skepsu kad o nečemu trebaju istodobno voditi računa dva ministarstva. Ja sam to i na odboru izrekao tu skepsu, bez obzira koliko je potrebna interakcija između tih ministarstava kad se ne zna točno da to radi jedno ministarstvo, nego su dva ministarstva onda jedno misli da to radi drugo, drugo misli da radi prvo i može ispasti priličan problem. Slično je to naravno i sa registrom, jer podijeljenost registra na podregistre može otežat služenje podregistrima, svima onima koji će to trebati a to su prvenstveno oni koji se bave izradom obrazovnih programa. I zato registar bi trebao biti jedinstven. Naravno da on mora vjerojatno imati podregistre, ali i ja držim da bi njega trebalo voditi jedno ministarstvo. U ovom slučaju ja mislim ministarstvo nadležno za obrazovanje i znanost. Ono što je također dosta važno istaknuti je da je u članku 10. u opisu nadležnosti Nacionalnog vijeća i u članku 12. stavak 2. se zadire u nekim nadležnostima u pitanje autonomije sveučilišta, po pitanjima upisne politike i te treba nadležnosti preformulirati. Isto tako u članku 13. se predviđa izrada još jednog informacijskog sustava za koji nije sigurno hoće li biti kompatibilan sa postojećim informacijskim sustavima, a naravno onda uvijek u našoj svakodnevnici je problem hoće li biti isporučen do roka, do propisanog roka koji je vrlo kratak i jasno definiran. Također, u članku 14. opisan je upis u registar je vrlo jedan zamršen proces i trebalo bi ga sasvim sigurno pojednostaviti ili u najmanju ruku jasnije opisati. Evo da sve druge previše ne otežem sa svojom diskusijom mislim da je dobro da se počelo na tom raditi, ali bi i ova verzija trebala biti dorađenija, ali ja se toplo nadam da će zadnja verzija biti puno bolja. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo ipak jednu repliku, uvažena zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani kolega zastupniče dalo bi se sa dosta teza vaših polemizirati ali to smo već učinili na odboru pa nema smisla ponavljati. No međutim, oko jedne stvari. Rekli ste da je potrebno osigurati dugačko prijelazno razdoblje za primjenu ovog zakona kako bi se svi stigli prilagoditi. To je jedan od legitimnih koncepata kako se mogu raditi stvari, no međutim promjene u tržištu rada, promjene u tehnologiji, promjene u obrazovanju su naprosto prebrzi. Dok vi osmislite reformu, osigurate prijelazno razdoblje i kad ga počnete primjenjivati sve ono što ste osmislili postaje apsolutno irelevantno i morate zapravo mijenjati. Jedino rješenje za provođenje kvalitetnih promjena posebno u sustavu obrazovanja jest da zapravo je sve napravljeno tako da se stalno mijenja i da imate osiguran fleksibilan sustav koji omogućava stalno mijenjanje. I to jest jedno od načela na kojima se temelji HKO obzirom da se pojedini programi izlaze iz registra neovisno o vremenskom tijeku kako za koji postoji potreba. Također, rekli ste da će ovaj zakon trebati uzrokovati njegova primjena promjene nekih drugih zakona da to nije elaborirano. Naime, sve je elaborirano člankom 20. jer točno piše koji članci kojih drugih zakona prestaju važiti, što se ukida da ne bi bilo dupliranja tijela. Naprosto, kad se hoće onda se i može, a kad se neće onda se naprosto neće ali tu onda nema pomoći. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, potpredsjednik Reiner.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice pa ja mislim da nisu stvari, zato postoji i ovaj proces donošenja zakona, da nije kad se hoće hoće, a kad se neće neće pa sad svaka verzija mora biti takva i konačna. Nije ona konačna i ja mislim da se ona može i mora doraditi jer u protivnom valjda ne bi ni postojao takav proces. Međutim, kad sam rekao da bi trebalo osigurati zapravo više vremena za implementaciju nekih stvari onda ćete se ja vjerujem i vi složiti sa mnom da upravo je točno ono što sam ja rekao da nažalost nije sve precizirano, a kad imate zakon koji je vrlo općenit onda otvara mogućnosti raznim interpretacijama i to je ono što ja mislim da nije dobro i zato sam recimo uz par ovih konkretnih zbog kasnih sati pogotovo primjedbi koje se mislim mogu doraditi i mislim da bi onda povećala se kvaliteta tog zakona i on. Jer sam meritum stvari zapravo nije sporan. Ja mislim da ono što je da tako kažem u tablicama otraga sigurno nije sporno. I to je najveći bio dio posla za napraviti to i to je napravljeno. Međutim, ovaj drugi dio koji regulira određene stvari sigurno treba malo doraditi. Jer je previše ostavljeno ja bih rekao praznog prostora. Hvala.
Hvala i vama. Završnu riječ uzet će ministar znanosti, obrazovanja i sporta poštovani Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem se svima u raspravi koji su sudjelovali u raspravi, gospođi zastupnici Lugarić i gospodinu zastupniku Grubišiću u ime klubova, zastupnici Špoljar, Hajdukoviću i zastupniku Reineru na njihovom doprinosu raspravi. Ja uvijek volim kad ima različitih mišljenja jer da nema različitih mišljenja značilo bi da zapravo netko uopće ne misli. Naravno sa tim različitim mišljenjima se možemo i ne moramo složiti. Obzirom da gospodin zastupnik Reiner nije bio na početku mog uvodnog izlaganja još jedanput ću ponoviti tko je sve sudjelovao u izradi ovog zakonskog prijedloga. Dakle, predstavnici ministarstva nadležnih za obrazovanje, rad, gospodarstvo, poduzetništvo, obrt, upravu, vanjske europske poslove, predstavnici javnih ustanova obrazovnog sektora nadležnih za znanost te visoko obrazovanje, strukovno obrazovanje, obrazovanje odraslih, odgoj i obrazovanje mobilnosti programa EU te vanjsko vrednovanje obrazovanja, predstavnici Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, rektorskog zbora, Vijeća veleučilišta visokih škola, Hrvatskog studentskog zbora, udruge hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja, predstavnici Hrvatskog sabora, HAZU, Ureda za udruge Vlade RH te predstavnici strukovnih komora poslodavaca i Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Uz ovako široko povjerenstvo održano je 6 okruglih stolova na kojima je sudjelovala zainteresirana javnost, održana je Internet rasprava i u jednoj prilici ću zapravo održati prezentaciju kako je nastao ovaj zakon jer mislim da je to primjer na koji način se pripremaju zakoni za ovu saborsku raspravu. Naravno to je sad evo prvo čitanje uz sve primjedbe i prijedloge koje ćemo mi još jedanput zajedno sa povjerenstvom razmotriti i u konačnici predložiti ovom Saboru najkvalitetnije i najbolje rješenje. Oko nekih dilema svakako treba reći da predviđena sredstva za provedbu ovog zakona su zaista sredstva koja će se uostalom i transparentno vidjeti kako se troše. Ona su u razumnom iznosu i svakako potrebna ukoliko želimo ostvariti i sredstva iz europskih fondova. Također, što se tiče nekakvih navoda gospodina zastupnika Reinera o praznom hodu ne bih se složio sa time. Dakle, ovdje je sve jasno propisano i prijelazni period od 2 godine je zaista izuzetno dug i omogućuje da se u tom periodu zaista bez ikakve žurbe donesu sva rješenja koja su potrebna i koja su i predviđena u prijelaznim i završnim odredbama da bi ovaj zakon ispunio svoju svrhu. A to je prije svega dakle da omogući povezivanje obrazovnog sustava sa tržištem rada i povezivanje našeg kvalifikacijskog okvira sa europskim kvalifikacijskim okvirom i europskim prostorom visokog obrazovanja. Oko dilema tko, što treba raditi moram još jedanput reći da bez suradnje ministarstvo nadležnog za obrazovanje i znanost koji će urediti okvir kvalifikacija i povezati razine kvalifikacija sa europskim kvalifikacijskim okvirom i kvalifikacijskim okvirom europskog prostora visokog obrazovanja vodeći prije svega računa o sustavu osiguranja kvalitete, ministarstva nadležnog za rad koji će razviti sustav kontinuiranog prikupljanja informacija o sadašnjim budućim potrebama tržišta rada potrebnih kompetencija te ministarstva nadležnog za regionalni razvoj koji će donijeti smjernice za razvoj regionalnih tržišta rada. Ne može se govoriti niti o razvoju ljudskih potencijala niti o razvoju obrazovnog sustava niti o razvoju tržišta rada u RH. Prema tome, smatram da je zakonski prijedlog koji je pred vama jedan od ključnih reformskih dokumenata ne samo za sustav obrazovanja u RH nego i za hrvatsko obrazovno tržište i tržište rada koje će omogućiti da budemo konkurentni u EU. I ja se ne zabrinjavam što će dio naših građana temeljem ovog zakona imati mogućnost otići u dijelove EU i tamo dobiti posao ali dobiti posao u skladu sa svojim kvalifikacijama, a ne da rade samo nešto da bi posao dobili. Još jednom zahvaljujem se svima koji su dali doprinos ovoj raspravi i vrlo brzo doći ćemo ovdje sa konačnim tekstom u koji ćemo ugraditi sve što smatramo da će doprinijeti kvaliteti ovog zakonskog prijedloga i nadam se da ćemo zakon usvojiti još u ovoj godini. Hvala lijepa.
Hvala i vama ministre. I završna replika, potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, točno je vi ste lijepo nabrojali tko je sve sudjelovao u tome ali onda treba reći da je recimo predstavnica rektorskog zbora vezano uz pitanja nadležnosti pojedinih odredbi koje se tiču autonomije sveučilišta i pitanje upisnih kriterija imali izdvojena mišljenja o tome. To onda treba isto tako spomenuti. Točno je da su svi … neki su imali izdvojeno mišljene. Ono što je važno recimo i jedna od stvari koje nedostaje su vezano uz ishode učenja. Tko će ih mjeriti? Koje su to institucije? Koje tvrtke to trebaju? I jedna od vrlo važnih stvari koja mislim da je načelno pitanje koje se ne tiče možda samo ovoga prijedloga zakona, mislim da svi trebamo o tome povesti računa, to što će netko reći da treba određenu vrstu stručnjaka dakle ajmo reći nekoga iz gospodarstva tko je tu u interakciji sa ministarstvom pa će reći da treba neku vrstu stručnjaka, to nažalost neće riješiti problem. Problem se u ovom času sastoji od gospodarske situacije, a bojim se da će tako i u buduće biti još dosta dugo pa će onda ti najbolji koji ćemo proizvesti zapravo otići u inozemstvo i bez obzira na to što nažalost ćemo biti sukladni po ovome sa Europom će oni otići iz Hrvatske i mi te najbolje nećemo moći zadržati. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku ministar Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ma ne bih htio više dužiti ovu raspravu moram samo reći gospodine Reiner da su sva razmišljanja koja su bila izrečena ispred rektorskog zbora u biti usuglašena i da je najveći dio primjedbi prihvaćen. Međutim, ja kao ministar znanosti i obrazovanja i sporta kada je posebno riječ o autonomiji sveučilišta moram reći da se ponekad preširoko shvaća, da se pod autonomijom podrazumijeva da ministarstvo da novce i da nakon toga ništa ne pita. Kada je riječ o tržištu rada ono što mi kao ministarstvo inzistiramo i inzistirat ćemo dakle kada je riječ o upisnim kvotama da ćemo jasno reći koje su to upisne kvote koje će financirati se iz ministarstva na temelju analize potrebe tržišta rada uz dostavljanja mogućnosti sveučilištu da ukoliko bude upisivalo neke druge smjerove da to onda ide iz nekih drugih sredstava financiranja a ne iz Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta jer nemamo namjeru financirati školovanje ljudi za koje se u startu zna da će završiti na Zavodu za zapošljavanje.
Zahvaljujem svima na sudjelovanju i zaključujem raspravu. Glasat ćemo kada se za to steknu uvjeti. A sada nešto i o tim uvjetima. Sukladno dogovoru klubova uvjeti će se steći sutra u 11,00 sati, imamo samo glasanje. Hvala lijepa. Laku noć.
Prijedlog Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru, prvo čitanje, PZ br. 183. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1."Prihvaća se Prijedlog Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru 2. Sve primjedbi, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelj radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Molim da se izjasnimo tko je za ovakav prijedlog zaključak? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova 91 glas za i 31 glas suzdržan donesen predloženi zaključak. Time smo iscrpili glasovanje o raspravljenim točkama dnevnog reda. Počinjemo u utorak sljedeći utorak 20.11.2012. sa početkom u 9,30 sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, prvo čitanje, PZ br. 91 i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, prvo čitanje, PZ br. 182. Predlažem da tu raspravu objedinimo. Možemo li to sada kada imamo kvorum prihvatimo? Nema prigovora. Objedinjena rasprava o dva prijedloga zakona. Hvala lijepa. Ugodan vikend. Vidimo se. Kolegice i kolege, zastupnici u Hrvatskom saboru, preći ćemo prvo na raspravu i glasovanje o iskazivanju povjerenja pojedinim članovima Vlade Republike Hrvatske. Predlažem da objedinimo raspravu o točkama - Prijedlog za iskazivanje povjerenja prof.dr.sc. Vesni Pusić, ministrici vanjskih i europskih poslova za obavljanje dužnosti prve potpredsjednice Vlade Republike Hrvatske, - Prijedlog za iskazivanje povjerenja Ivanu Vrdoljaku za obavljanje dužnosti ministra gospodarstva, - Prijedlog za iskazivanje povjerenja Anki Mrak-Taritaš za obavljanje dužnosti ministrice graditeljstva i prostornog uređenja Predsjednik Vlade Republike Hrvatske poštovani Zoran Milanović dostavio je prijedlog za iskazivanje povjerenja pojedinim članovima Vlade Republike Hrvatske. Molim predsjednika Vlade poštovanog Zorana Milanovića da uzme riječ. Izvolite predsjedniče Vlade.