Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine Šprem, poštovane kolegice, poštovane kolege. Pred vama je dakle Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zdravstvenoj zaštiti koji se sastoji od tri glavne točke. Kao što znate mi smo na prvoj sjednici Vlade, prva točka je bila upravo uredba Vlade poglavito radi stanja u hitnoj medicinskoj pomoći. Dakle, hitna medicinska pomoć je bila u dijelom dobro zamišljena, dijelom bila dobro provedena, ali većim dijelom katastrofalna izvedba. I stoga sam bio upozoren od struke od struke tri grada, grada Splita, grada Osijeka i grada Zagreba i njihovih župana. Župana Sanadera, župana Šišljagića i gradonačelnika Bandića da je situacija u hitnoj medicinskoj pomoći ako se ne reagira će biti alarmantna sa nesagledivim posljedicama i mogućim incidentnim situacijama. Stoga je prva točka bila upravo ta promjena zakona, dakle da damo tranzicijski period od 6 do 12 mjeseci da osnivač i vlasnih Hitne medicinske pomoći, a to je županija ili Grad Zagreb razmisli o daljnjoj koncepciji hitne pomoći. Hitna medicinska pomoć je zrcalo organiziranosti zdravstvenog sustava. Kada idete vani kada prezentirate svoju državu, pitaju vas dvije stvari, kakav je transplantacijski program s jedne strane i kakva je hitna medicinska pomoć. Poštovane kolegice, poštovane kolege uvjeren sam da nitko od vas dakle većina od vas nije bila u velikim kliničkim bolničkim centrima, jer izgledate vrlo zdravo, ali ste zasigurno svi kao i ja bili u hitnoj medicinskoj pomoći. Bili ste u hitnoj medicinskoj pomoći jer ste slomili ruku, jer ste imali alergijsku reakciju na ubod pčele, jer ste imali alergijsku reakciju na sunce, vi i vaša djeca i vaša unučad i zato se kaže da je hitna medicinska pomoć zrcalo organiziranosti jer se mjere tri parametra. Prvo, znanje i učinkovitost liječnika i osoblja u hitnoj medicinskoj pomoći. Drugo, brzina organiziranosti njihovog djelovanja u smislu detekcije problema i terapije, to je famozni jedan sat ili 15 minuta u urbanoj sredini 30 minuta u ruralnoj sredini. I treće, možda i najvažnije, gleda se humanost, altruizam tog osoblja. Ne samo zbog nas 4,5 milijuna Hrvata nego i zbog 11 milijuna turista koji prolaze našom domovinom. Dakle, znanje, organiziranost i humanost i altruizam. Obzirom da spadam u starije liječnike radio sam tri godine u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i svaku četvrtu noć sam proveo u hitnoj medicinskoj pomoći. Dakle, vrlo dobro znam i cijenim, svaku četvrtu noć sam dežurao u hitnoj medicinskoj pomoći, bio budan i pružao hitnu medicinsku pomoć i vrlo dobro znam kako hitna pomoć u Hrvatskoj izgleda. Stoga vas lijepo molim da poduprete promjene izmjene i dopune Zakona o zdravstvenoj zaštiti poglavito što se tiče ovog segmenta. Ostala dva segmenta je pitanje koncesije. Kao što znate koncesije su krenule u proceduru. Većina koncesija je riješena, ali naravno bilo je i tužbi, pritužbi, žalbi nekih naših kolega i dok to Državna komisija za javnu nabavu ne riješi molimo period od 6 mjeseci i za taj segment Zakona o zdravstvenoj zaštiti. I treći je kao što znate u sustavu postoji zdravstveni radnici, specijalisti koji ne zadovoljavaju zakonske uvjete za zakup pa ćemo im pružiti alternativu. Jedna je da se vrate u dom zdravlja, što ja mislim da je dobro, dobro radi pružanja specijalističke usluge svim našim građankama i građanima, našem pučanstvu u domu zdravlja. A druga je da budu zakupci perse ali ne po ne beneficiranim uvjetima ne po beneficiranom zakupu, jer se zakup nota bene nije mijenjao od '95., dakle dobrih 16 godina, nego po pravim tržišnim cijenama. Stoga vas gospodine predsjedniče, poštovane kolegice lijepo molim da prihvatite naš prijedlog zakona. Kao što je gospodin predsjednik, gospodin Šprem rekao naš matični odbor je raspravljao, ali naravno i Ured za zakonodavstvo koji su dali amandman koji mi u potpunosti prihvaćamo gospodine predsjedniče. Hvala vam lijepa.
Hvala vam gospodine ministre. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Izvolite. Gospođa Biljana Borzan predsjednica Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb na 1. sjednici odbora održanoj 19. siječnja 2012. godine raspravio je ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 12. siječnja 2012. godine. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja odnosno zamjenik ministra magistar Marijan Cesarik. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja pojasnio je kako se predloženim izmjenama i dopunama Zakona u cilju očuvanja statusa sadašnjih privatnih zdravstvenih radnika kojima bi prema važećim zakonskim rješenjima prestao rad 31. prosinca 2011., a da im do tada zbog iznesenih razloga nije dano rješenje o odobrenju rada u privatnoj praksi na osnovi koncesije uredbom o izmjeni i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti produljen je rok jedinica područne odnosno regionalne samouprave za provedbu postupka davanja koncesije do 30. lipnja 2012. godine. Ako se u tom roku taj postupak ne bude proveo isti će biti proveden po Ministarstvu zdravlja do 31. prosinca 2012. Predloženim zakonom ujedno se određuje rok početka rada Zavoda za hitnu medicinu jedinica područja regionalne samouprave i to do 30. lipnja 2012. godine, kao i mogućnost obavljanja djelatnosti sanitetskog prijevoza u zavodima za hitnu medicinu sukladno odluci osnivača tih zdravstvenih ustanova. Nakon rasprave članovi odbora su većinom glasova i to 6 za i 3 suzdržana glasa odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o zdravstvenoj zaštiti u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a najprije se prijavila gospođa Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, poštovani kolegice i kolege. Hrvatska narodna stranka će podržati naravno ove prijedloge dopuna i izmjena Zakona o zdravstvenoj zaštiti budući da nam je sasvim jasno da u ovom trenutku su istekli zakonski rokovi za pojedino oformljivanje sustava u sustavu zdravstvene zaštite. Prije svega se tu naravno radi o hitnoj, ali se radi i o procesu koncesioniranja koji nažalost nije obavljen na području cijele Republike Hrvatske onako kako je zamišljeno i nažalost moram konstatirati nije obavljen možda na ključnom mjestu jer je Zagreb i trebao bi biti Zagreb ogledalo za cijelu Hrvatsku, nije obavljen u Zagrebu. To će biti još jedan novi zadatak pred našom Vladom odnosno našim ministrom da zahvati šire i tu problematiku da li je upravo ono što se htjelo postići koncesioniranjem nešto što je i u organizacionom smislu najbolje odnosno najbolje za struku, ali i prije svega najbolje za naše građane odnosno za pacijente koji trebaju zdravstvenu uslugu. Mislimo da je ovo prilika da upozorimo upravo na ovih par točaka koje su izmjene na probleme u sustavu i da na neki način evo podijelimo sa ministrom jer je on sam uvodno istaknuo određene probleme, da podijelimo sa ministrom neka razmišljanja odnosno pravce u kojem bi trebalo cijeli sustav rješavati ali svakako ga ponovno sagledati u cijeloj njegovoj širini, posebno i naročito upravo u ovom segmentu primarne zdravstvene zaštite. Naravno, produljenje roka za oformljivanje Hitne na cijelom području je nešto što je logično. Naime, znate da je bilo jako puno problema, da su se nažalost dogodili i vrlo nemili događaji s obzirom da sustav Hitne ustvari jest dobro zamišljen, međutim u trenutku kad se na terenu išlo u provedbu u tom trenutku cijeli sustav nije bio spreman suportirat novi sustav Hitne. I mislimo da osim ovih izmjena mi jako brzo, ako želimo naravno zadržat sustav Hitne koji će intervenirati samo u hitnim slučajevima i postavit ga na najvišim standardima kako to i jest u većini europskih zemalja, da onda moramo osigurati i onaj drugi suport kojeg naravno u onom trenutku kad je hitna počela radit samo životne ugroze je ostao nažalost prepušten sam sebi. Ključni problem je tu formiranje znači centara obiteljske medicine koji u većini slučajeva u Republici Hrvatskoj nisu zaživjeli. Nisu zaživjeli iz prostog razloga jer nisu doneseni pravilnici na koji način ih formirat, na koji način ih financirat, kako uključit sve liječnike u primarnoj zdravstvenoj zaštiti u dežurstva. Vrlo nemušto je u prijedlogu zakona bilo rečeno da se znači dežurstva, odnosno obavljanje tog posla od strane liječnika i sestara njihovih plati iz glavarina u jednom vrlo minornom iznosu koji nisu pokrivali nekakve osnovne troškove. Tu su naravno i pitanje troškova domova zdravlja koji moraju organizirat te iste centre koji isto tako nisu predviđeni i iz tog razloga nije to zaživjelo, a bez njih de facto nije moglo kvalitetno zaživjet niti novi sustav odnosno reforma hitne medicinske pomoći. Zato evo kao klub HNS-a na neki način koristimo priliku i želimo dati neke smjernice, nadam se da će to doći vrlo brzo, to je jako hitno jer se na terenu nažalost dešavaju situacije gdje palijativno se rješavaju takvi problemi i gdje to uglavnom ide na štetu osnivača tih ustanova, znači u ovom slučaju županija, a znamo u kojoj situaciji su proračuni regionalne samouprave. Što se tiče SKZ-a, znači specijalističke konzilijarne odnosno prijedloga da se njima omogući povratak u dom zdravlja, svakako podržavamo taj prijedlog i mislimo da u suštini SKZ treba dodatno poticati da se razvija pa čak i na toj primarnoj razini, znajući kolika je opterećenost bolničkog i kliničkog sustava sa upravo tim specijalističkim pregledima i koliko je opterećen sustav i u financijskom smislu puno skuplji nego ako ga financiramo kroz sustav SKZ-a. Znači u tom pravcu bi trebalo razmišljati i o određenim poticajima da se SKZ na primarnoj razini razvija. Prijedlog odvajanje Hitne, odnosno odvajanje saniteta ili mogućnost saniteta da bude u okviru Hitne kao što je nekad bio, a po ovom zakonu koji je sada na snazi on je unutar doma zdravlja, bio je nekad unutar Hitne pomoći. Pa bili su prijedlozi i kad se zakon radio da to će biti veliki problem na terenu, da nije potrebno odvajati sanitet od Hitne, međutim išlo se u to i neke županije su to provele. U te izmjene je uloženo dosta novaca, negdje već 100 je zaživljeno. Ovaj prijedlog zakona kaže može što znači da ne mora se ponovo priključit sanitet Hitnoj što znači da ćemo prepustiti osnivačima odluku. Nisam sigurna da je dobro rješenje, odnosno ministarstvo bi moralo zauzeti konačan stav. Ili je ovako ili je onako. Ako je najbolje da to bude u okviru Hitne onda bi to tako trebalo po meni, odnosno po HNS-u, po našem mišljenju i uspostaviti. Evo znači, jasno mi je da dva tjedna ove Vlade, odnosno tri tjedna ove Vlade i ministarstva koje ima cijeli niz problema u sustavu nije dovoljno vremena za šire zahvaćanje promjena, izmjena koje će nas sigurno dočekati i čekaju nas. Ali evo apeliram da je to jedan sustav koji stvarno je, bi morao biti izvan politike i on bi morao živjeti svaki dan normalno na korist naših građana, naših pacijenata. Evo pa apeliram podržat ćemo ovo ali apeliram da se što prije krene u širi zahvat izmjena zakona ali i pravilnika koji će omogućiti znači kvalitetno funkcioniranje primarne zdravstvene zaštite. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo počet ću od kraja, dakle nastaviti se jednostavno na riječi kolegice iz HNS-a. Točno je da je uz članke 1. i 2. piše da zdravstvena djelatnost na razini Zavoda za hitnu medicinu može obuhvaćati i sanitetski prijevoz. Istovremeno kada se govori o organizaciji Zavoda za hitnu medicinu u članku 111. možete pogledati, to je stavak 5. piše da Zavod za hitnu medicinu u županiji, hajde da tako kažem, da je skratim u regionalna samouprava provodi standarde hitne medicine za hitni medicinski prijevoz cestom, zrakom ili morem ili rijekom hajde da kažem tako. E sad, imamo tu dvije, rekao bih, odnosno imamo kontradikciju. Ovdje kaže kolokvijalno može imati jedinicu sanitetskog prijevoza zavod, a ovdje kaže da se mora u članku 111. da Zavod za hitnu medicinu mora imati prijevoz bilo cestom bilo vodenim ili zračnim putem. E sad, dakle to nije riješeno, ovakvim prijedlogom to nije riješeno. Ili može ili ne mora ili može a mora ili samo mora. Točno je da je zrcalo kako reče ministar iz jedne države hitna medicina bar što se tiče medicine, što se tiče zdravstva kao što je u turizmu zrcalo ugostiteljskog objekta da me netko krivo ne shvati toalet kako kažu. Ali ono što je učinjeno u ovih 20 godina u hrvatskom zdravstvu je suprotno onome što je gotovo cijeli svijet prihvatio temeljem učenja i temeljem onoga što je naš prof. Andrija Štampar prije prilično dugo vremena ustanovio i tvrdio da su domovi zdravlja i dakle primarna zdravstvena zaštita nositelji i oni koji su zaista najvažniji u zdravlju jednoga naroda kako se i zove naše ministarstvo Ministarstvo zdravlja, da parafraziram malo. Ali što se dogodilo sa našom primarnom zdravstvenom zaštitom u ovih 20 godina? Nekakva nemušta maglovita privatizacija ili poluprivatizacija ili pokušaj toga doveli su do toga da naši domovi zdravlja danas izgledaju recimo neću navoditi da ne bih doživio nekakve kritike kolega da se sastoji od jedne ljekarne, ravnatelja i par službenika. I to čak u našem glavnom gradu u Zagrebu. Jel' to dom zdravlja po obrascu kojega je osmislio uvaženi i pokojni prof. Štampar. Dom zdravlja koji je pružao usluge od higijensko-epidemiološke službe do zdravstvene zaštite u segmentima od pa i porodiljstva, … [[Govornik se ne razumije.]] Nema toga više nigdje. Evo moj kolega Vinković se bori da se vrati to rodilište u Đakovo, pa nikako. Ali vratit će se ono. Dakle, mi smo i u prijedlozima prošle Vlade i u provođenju toga odlučeno je da se odvoje, tako da kažem Zavodi za hitnu medicinu iz domova zdravlja. Istovremeno, nije se osigurala odgovarajuća zamjena u ambulantama za hitnu službu pri domovima zdravlja, pa je došlo do neželjenih posljedica i slučajeva gdje sada imamo problem i gdje se optužuju liječnici itd. To je jedna dezorganizacija ili provođenje organiziranja hitne medicinske pomoći ili Zavoda za hitnu medicinsku pomoć a da istovremeno nije osiguran tim ili ekipa koja će kada je liječnik u hitnoj medicinskoj medicinskoj pomoći iz zavoda na terenu, na autocesti ili je izišao zbog nekakve prometne nesreće nema zamjene. Ili ćemo ekipirati zavod za hitnu medicinsku pomoć tako da će biti dostupna zamjena ili će domovi zdravlja koji će ostati bez hitne medicinske pomoći organizirati cjelodnevnu dvadeset i četiri satnu službu, pa onda dijete koje ima anginu ili pak netko tko sumnja da ima visoki tlak pa mu se muti u glavi moći izmjeriti tlak ne u Zavodu za hitnu medicinu, negoli u domu zdravlja. Još jedan segment ima koji sam i prije u prošlom šestom sazivu spominjao ali nikako ga se ne rješava ili bi tko što bi rekao narod haje za to, a to je da možda netko od vas može jer ima prijatelja. Može li itko dobiti stomatološku uslugu u domovima zdravlja ili bilo gdje osim ako ne ide kod privatnika da ga zove telefonom i diže od petke u 14,00 sati do ponedjeljka u 8 sati, a boli ga zub 3 dana. Ne može. Nema stomatološke službe, a pogotovo hitne. Mislim ima stomatološka ali nema hitne. Nema pomoći, nego treba piti jasno ili analgin ili otići opet opterećivati Zavod za hitnu medicinsku pomoć sa svojom zuboboljom. Puno je problema u gospodine, sad je državni tajnik nije zamjenik ministra, moram se snaći dok se to sve posloži. Dakle, puno problema ima u zdravstvu i to praktičnih problema. Nema tu puno filozofiranja kako treba organizirati. Treba samo imati dobru volju, ali na žalost kako kažu na istoku tamo koliko para toliko muzike tako i ovdje. Ako ćemo osigurati i dostupnu i odgovarajuću hitnu službu onda to sasvim sigurno i košta. Što se tiče ovog dijela koji govori o zakupu, koncesijama, privatnom odlasku liječnika itd., evo to se već provodi više od 2 godine i nikako da se to posloži. Dobro da je ovim zakonskim prijedlogom dat rok još evo od 6 mjeseci ne bismo li to uredili. Ja se bojim nečeg drugoga pri provođenju ovih mjera. Bojim se da će doći do odljeva liječnika u privatni, da kažem tako, zdravstveni sektor. A i ovako kukamo da nemamo dovoljno liječnika i da će eventualnim možebitnim ulaskom u EU da će doći do daljnjeg smanjenja broja liječnika i odlijeva liječnika, a ne u Hrvatsku u privatne ustanove negoli i u zemlje EU. Da biste školovali jednog liječnika i da bi on bio efikasan u svom, da bi bio kako reče ministar altruist i da bi bio imao znanje uz odgovarajuću organizaciju zdravstvene službe trebaju godine, da ne kažem i 10-ak godina, dok se školuje 6 godina pa specijalizacija pa praksa pa staž itd., zaista je to jedan dugotrajan proces i država ne može iznaći za 2 ili 3 godine stotine liječnika. Još je nešto bitno, ovdje kaže u ovom provođenju ovog zakona nisu potrebna dodatna sredstva iz proračuna. Jako zgodna konstatacija zbog koje bi čovjek rekao odmah idemo za to glasati. Nisu potrebna sredstva iz proračuna. Jesu li potrebna sredstva iz HZZO-a? Dobiješ na ćupriji, a izgubiš – na mostu dobiješ, na ćupriji izgubiš jel. Nadalje, jesu li potrebna sredstva županije? Decentralizirali smo dakle zdravstvo, primarnu zdravstvenu zaštitu na nivo županije, Zavod za hitnu medicinu je također utemeljitelj županija, a gdje su novci županijama za to? Pogotovo u našim slavonskim županijama koje su posljednje po BDP kako netko reče i po konkurentnosti i po svim ostalim parametrima gospodarsko-ekonomskim, svih 4 županije osim Osječko-baranjske županije koja je ipak nešto odskočila, hvala Bogu zahvaljujući HDSSB-u jel. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne nije, malo izvan teme ali dobro. Ili off topic jel. Htio sam reći da je dakle decentralizirana funkcija zdravstva u primarnom segmentu, ali to nije popraćeno adekvatnim financijskim učinkom iz države. Kako će to županija, kako će Nova Gradiška, kolega Vuković je ovdje gradonačelnik Nove Gradiške koji ima problem, neka kaže ovdje slobodno, ima problem sa organizacijom hitne medicinske pomoći u Novoj Gradišci, odnosno ima problem i punkt hitne pomoći i u Okučanima. Četiri su punkta u Brodsko-posavskoj županiji, a pogotovo u Vrpolju gdje također treba biti i zbog oblika same županije koja zahvaća preko 130 km dužine gdje prolazi autocesta i 10. željeznički paneuropski koridor. Dakle, dva važna prometna pravca 10. paneuropski koridori, autocesta A3 i željeznički koridor jel. Zbog toga evo i iz Gradiške, građana Gradiške također imam primjedbe u smislu da je dostupnost bila upitna u nekoliko navrata i da o tome gospodine zamjeniče ministra ili kako je, gdje je ministar? Tu je negdje. Da se oko toga povede briga i računa. Na Odboru za zdravstvo sam digao ruku za ovaj prijedlog jer on rješava u onom organizacijskom smislu koncesije, zakup i privatni. To je jedan mali korak, pomak naprijed, doduše odloženi i odlaže se već 2 godine, ali evo još pola godine pa se može odložiti. A opet što se tiče Zavoda za hitnu medicinu mislim da postoje dobre namjere i dobra vjera da će se u tom smislu, a i nakon naših rasprava krenuti i dalje u osnivanju i u dobrom funkcioniranju Zavoda za hitnu medicinu jasno na temeljima opet i vođeni upravo činjenicom da je zrcalo zdravstva jedne države, a pogotovo sada kada se uz onih 11 milijuna turista i silnu frekvenciju Hrvatska je država na takvom mjestu u Europi da je zaista na nekoliko prometnih pravaca da se hitna medicina da bi bila zrcalo da će ipak trebati uložiti sredstva. Jesu li to sredstva države, HZZO-a, županija? To treba jasno među tim svim strukturama se dogovoriti kako bi to funkcioniralo. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista gospođa zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo moji prethodnici sve ovo što su rekli definitivno stoji. Postavlja se pitanje koliko smo spremni i za ovu odgodu od 6 mjeseci koje tražimo. Naime, Zakon o koncesijama trebao je biti sproveden u roku od 1 godine, odnosno do 1.01.2010. godine. U Zakonu o zdravstvu piše ukoliko to ne sprovedu jedinice regionalne samouprave da će to napraviti ministar u roku od 3 mjeseca. To se nije dogodilo, taj je zakon prolongiran dalje do 31.12.2011. da bi mu evo mi danas taj zakon prolongirali za još 6 mjeseci. Postavlja se pitanje što ne valja, što nije u redu i zašto se Zakon o koncesijama prolongira toliko puta i nikako implementira u stvarnost? Što se tiče hitnih medicinskih pomoći postoji problem, nažalost tu strategiju koju smo zamislili skupo nas je već koštala u nekoliko slučajeva. I kad ovdje danas govorimo o Ministarstvu zdravstva, odnosno zdravlja pardon, jeste to da predlažemo dakle prolongaciju tih zakona. međutim, sve ostaje i dalje na jedinicama regionalne samouprave. Ako jedinica regionalne samouprave nije uspjela sprovesti koncesiju postavlja se pitanje koliko je sposobna, kvalitetno sprovoditi politiku hitnih medicinskih pomoći. Ono što sam jučer spomenula na Odboru, spomenut ću i danas, ono što pričamo uvijek o velikim gradovima, one male gradove, da ne pričamo o otocima, često znamo zanemariti, ispostavilo se da oni koji su ažurniji, oni koji su bolji već su uložili veliki dio svojih sredstava u saživljavanje hitne medicinske pomoći i sanitetskog prijevoza. I ono što slažem se definitivno onim što je rekao ministar da je hitna medicinska pomoć u katastrofi. Ukoliko županije nisu u stanju organizirati timove hitne medicinske pomoći u pomoć uskaču centri obiteljske medicine. Ono što čujemo od liječnike obiteljske medicine jeste to da se jednostavno ne osjećaju obavljati posao hitnoća, nakon 20 ili više godina što rade u obiteljskim, u ordinacijama obiteljske medicine. S druge strane zakon isto tako kaže da pružanje hitne medicinske pomoći može obavljati specijalista hitnoće, plus medicinska sestra ili tehničar. Sljedeće pitanje koje se nameće jeste što je sa opremom ili infrastrukturom koja sigurno tim centrima obiteljske medicine jeste nužna da bi kvalitetno obavili i pružili uslugu građanu u onom trenutku kada zatraži tu liječničku pomoć. Da li županije imaju novaca za pokriti sve te troškove to je pitanje koje je postavio kolega iz HDSSB-a, mislim da je to pitanje kojim bi se svi zajedno trebali pozabaviti, slažemo se da taj rok treba prolongirati, ali isto tako mislimo da bi svi zajedno trebali itekako razmisliti o tome kako će strategija hitne medicinske pomoći saživjeti na terenu i kako će ljudi time biti zadovoljni. Što je sa liječnicima obiteljske medicine? Tko plaća njihove prekovremene sate, odnosno tzv. dežurstva koje bi trebalo odraditi i da li su oni uopće na to spremni i mislim da jednostavno nedostaje jedna kvalitetna kohezija između struke i ovog Zakona koji je donesen. Svakako Klub laburista podržava ovu odgodu od 6 mjeseci. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Samo da vas obavijestim, članove Odbora za financije i državni proračun da će se sjednica održati u 11 sati jer ju je sazvao predsjednik Odbora gospodin zastupnik Srđan Gjurković u dvorani Janka Draškovića broj 202. Izvolite.
gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Dakle Zakon o zdravstvenoj zaštiti iz 2008. koji je u nekoliko navrata noveliran utvrdio je načela i mjere zdravstvene zaštite. Utvrdio je prava i obveze korisnika ali isto tako je utvrdio način organiziranja zdravstvene zaštite. U tom smislu je dakle i koncesija kao jedan model davanja koncesija je uvedeno kao organiziranje javne zdravstvene zaštite, javne zdravstvene službe na primarnoj zaštiti. Dati su određeni rokovi, čuli smo od kolegice Tireli da je bio dan rok do 2010. pa je produljen do 31. 12. 2011., a li u samom početku davanja koncesija su stručnjaci dali jednu definiciju da su koncesije jedna pravna, složena, ekonomska i zdravstvena materija i to se pokazalo prilikom uvođenja i naišli su na razne teškoće i prolongirano je i u tom smislu dolazi ova izmjena. Zašto? Zato jer je trebalo 5000 subjekata dakle iz one pozicije zakupa na neki način uvesti u poziciju koncesija, da tako kažem. U 20 županija je završeno u potpunosti dakle davanja koncesija no međutim, u gradu Zagrebu se pokazala određena problematika i u tom smislu ide ova izmjena i uistinu se nema nešto posebno reći. Ali isto tako je hvalevrijedno ja ću reći da se brine o onim ljudima koji nisu ostvarili svoje pravo, da mogu ostvariti pravo zaposlenja unutar doma zdravlja i da mog, postoji ona procedura da se mogu u roku tom i tom ravnatelju da imaju prednost, sve je to jasno ali da isto tako da oni koji nisu ostvarili da mogu nastaviti raditi, tu moram izraziti naš oprez i razmišljanje da mogu nastaviti raditi u tom prostoru ali po tržišnim uvjetima. Doktori će se zasigurno, ja vjerujem da će se očitovati u tom smislu ne mogu na taj način razmišljati jer oni ne posluju po tržišnim, ali i u okolnostima ako kažemo da će ministar najavljuje liječnicima obiteljske medicine u koji se dići da bi trebali 80% dakle napraviti usluga da će im još smanjiti glavarinu za 10%. ja se pitam što će reći doktor Malnar i udruge liječnika, moram tu rezervu izraziti u tom smislu sve što sam ranije rekao. Naravno da je hitna medicina kao druga izmjena naravno da je trebamo, isto tako pridružujem se onim riječima koje je ministar rekao da je ona zrcalo zdravstvenog sustava. Cijenim naravno i oprez koji se glede hitne medicine, jer kada se u hitnoj medicini nešto dogodi i onda je to uistinu nešto teško i kada tome svjedočimo onda uistinu je to dramatično. U tom smislu čuli smo jasno da ide ovo prolongiranje. Mi smo u našem zdravstvenom sustavu prečesto svjedočili prolongiranju. Moram to reći prečesto i u tom dijelu moram izraziti oprez a hitna je medicina ta koja ne trpi prolongiranje, ona ne trpi onaj model može, nego mora, u lancu preživljavanja u kojem smo mi vrlo tanki u svijetu, u lancu preživljavanja se zna u svijetu kako se to radi, i u tom dijelu ovaj model možda može, mi glede toga moramo jednu suzdržanost izraziti. Nadalje, glede isto tako odvajanja i sanitetskog prijevoza, u nekim sredinama to funkcionira, i tu moramo izraziti određenu suzdržanost na taj način mora se jasno reći jer u hitnoj medicini mora se raditi sada i odmah jer kada se to ne učini uvijek dođe do onih neželjenih posljedica kojima svjedočimo. Drago mi je da je ministar zdravlja dr. Ostojić rekao da su u reformi hitne medicine učinjeni dobri i značajni koraci, tome smo svjedočili, i u tom smislu želim vas ohrabriti da nastavite energično, bez odlaganja, na ovim temeljima raditi jer ako dozvolimo razna kolebanja to može imati još veće posljedice pa u tom smislu će Klub Hrvatske demokratske zajednice ostati suzdržan. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Biljana Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, poštovani zamjeniče ministra. Evo još na kraju, ja mislim da sam zadnja u ime klubova ako se ne varam nekoliko riječi. Već je više-manje dosta toga rečeno. Evo u ime vladajuće stranke se želim i zahvaliti u krajnjoj liniji na potpori opozicijskoj raspravi gospodina Milinkovića i podršci u hrabrim potezima koji nas čekaju u narednom periodu naše vlasti, jer zaista situacija u zdravstvu kao i u mnogim drugim segmentima funkcioniranja našeg društva je izuzetno teška. Što se tiče ovih izmjena i dopuna zakona odmah na početku želim reći da će klub SDP-a podržati ove izmjene. Obzirom da se radi o malim ali važnim izmjenama kako bi sustav funkcionirao. Naravno, jučer smo i na odboru raspravljali o svega 4 točke se mijenja zakon, ali u nekim dijelovima samo u jednoj rečenici ali evo pokazalo se da postoje određeni problemi u funkcioniranju i stoga i potreba da se ova male ali važne kao što rekoh izmjene naprave. U primarnoj zdravstvenoj zaštiti uvođenjem instituta koncesija se trebalo reformirati zatečeni sustav zakupa. To se evo kao što smo čuli nije stiglo napraviti na vrijeme pa je došlo do produženja rokova. Naime, o reformama zdravstva mislim da se svaki ministar zdravstva kada je došao kleo dakle od prof. Hebranga, Reinera, Andre Vlahušića, ministra Milinovića svi su govorili o reformama zdravstva. Reforme su neophodne zdravstvo ne funkcionira kako treba. međutim, evo i dan danas mi vidimo da velikih problema u funkcioniranju zdravstvene zaštite imamo da primarna zdravstvena zaštita još uvijek nije uspjela napraviti da tako kažem rasterećenje za bolnice dakle da se možda čak situacija iz dana u dana otežava. Dakle, mi stalno se svi žalimo da se ne uspijeva u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i pokušavamo i motivirati kolege u primarnoj zdravstvenoj zaštiti da što više oni obavljaju posla kako bi rasteretili bolničku zaštitu. Međutim, što se u praksi događa? Mi imamo djelomičan broj ambulanti koje su otišle u koncesiju a da imaju vrlo mali broj pacijenata, dakle nedovoljan za ono osnovno preživljavanje u neadekvatnim prostorima. S druge strane imamo ambulante koje su sukladno zakonskim mogućnostima sa puno osiguranika, pa se dnevno događa da liječnici obrađuju 80 ili 90 pacijenata tijekom svog radnog vremena i onda se zaista pitamo kako reforma zdravstva i kako rasterećenje sekundarne zdravstvene zaštite može se dogoditi kada ovdje imate s jedne strane ljude koji su ne motivirani jer svoju egzistenciju ne mogu riješiti jer imaju premalo pacijenata, s druge strane oni koji su preopterećeni poslom pa također ne mogu dovoljno kvalitetno obraditi pacijente. Tako da u principu problema ima strahovito puno. Nažalost, mi smo se danima bavili tezom jeli pravilno reći ministarstvo ili dom zdravlja ili zdravstva, to je dakle bila top tema kada ukucate u Google, problemi u obiteljskoj zaštiti ili domovima zdravlja onda će vam se pojaviti uglavnom naslovi vezani za tu problematiku semantičku dakle što je pravilno gramatički za reći. Najvažnije ustvari u cijelom tom u svim tim problemima funkcioniranja sustava što su nezadovoljni pacijenti jer oni su u krajnjoj liniji onih zbog kojih sustav funkcionira i postoji i preko njihovih leđa se sve lomi. Stoga evo sigurno da ovaj mali zahvat na zakonu će biti izglasan u Saboru ali veliki zahvati nas tek čekaju koji će suštinski mijenjati stvari na bolje. Također ovim izmjenama se omogućava kao što su govorili moji prethodnici kao i ministar zdravlja da sanitetski prijevoz i dalje ostaje pod ingerencijom Hitne medicinske pomoći. Također za sada jedna mala izmjena ali također cjelovita reforma Hitne medicinske pomoći mora ići jer kao što je rečeno propusti zbog možda loše organizacije koji se događaju u Hitnoj medicinskoj pomoći su uglavnom sa dramatičnim posljedicama. I to je ono što svakako želimo izbjeći. Ova izmjena će omogućiti da se financijska sredstva u zdravstvu ne prelijevaju dodatno, da ne troše dodatno, što je u ovom trenutku mislim svima jasno da je to izuzetno važno. Kada vidimo koliki je dug u zdravstvu dakle radi se o milijardama kuna ako bi se zaista poštivali rokovi plaćanja od 60 dana, onda je svaka kuna koja se može uštedjeti dobrodošla. Zbog toga smo u krajnjoj liniji evo napomenut ću ovdje još jedanputa i morali odustati od nekih naših predizbornih obećanja koja smo temeljili na činjenicama koje nam je bivši ministar i bivša Vlada podastrala, a to je da zdravstveni sustav je financijski stabilan. Dakle to definitivno nije. Ministar je često govorio da je stanje praktički već i dramatično i samim tim svaki korak koji dovodi do toga da se uštedi ili zadrži na istoj razini, stanje financija je dobrodošao. Tu dakle mislim prvenstveno da pojasnim na to što smo obećali da će se porez iz mirovine smanjiti sa 3% na 1,5. U prvih 6 mjeseci nažalost to je sada ćemo morati produžiti na cijeli mandat. Dakle, da zaključim sustav zdravstveni je u dosta teškoj situaciji, kao što je i cijela država ali nisam pesimist. Mislim da uz prave poteze Vlade uz podršku u Saboru koja će se zasigurno dogoditi i uz podršku zdravstvenih radnika na čijem entuzijazmu ustvari i počiva kvaliteta zdravstvenog sustava se može hrvatski zdravstveni sustav popraviti da ne kažem ozdraviti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegica Borzan je rekla da je ovo mali zahvat koji je ustvari veliki zahvat koji će izrazito popraviti stvari na bolje. Ja kažem da ovo nije ovo je nužan zahvat koji se u tim okolnostima mora napraviti kao takav da riješi postojeću problematiku. Nadalje, rekli ste da u primarnoj zdravstvenoj zaštiti se još uvijek nije uspjelo pomaći stvari na bolje. Ja vam želim reći da liječnici u primarnoj zdravstvenoj zaštito određuju veliki dio posla, od zdravstvenih njega u kući, od pomagala. Sve su to stvari koje su došle u okvir liječnika obiteljske medicine. I zato se bojim i izražavam rezervu glede ove nakane sniženja glavarine za liječnike obiteljske medicine. Hvala lijepa.
Hvala. Vidite kako relativno ovo ispravak netočnog navoda, sada je pitanje što je istina, a druga strana ne može reagirati. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, a to je za riječ se javila prva gospođa zastupnica Vrbat Tanja. Izvolite.
Hvala lijepo, predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege zastupnici. Poštovani zamjeniče ministra zdravlja. Ovaj Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o zdravstvenoj zaštiti kako je već rečeno jedna je vatrogasna, hitna mjera. On je svakako dobrodošao iako ja smatram da je bilo nužno donijeti takvu izmjenu prije recimo 3-4 mjeseca. Tada su se mogle spriječiti mnoge tragične, nesretne i nespretne situacije s kojima su se suočili građani u pojedinim dijelovima Republike Hrvatske i čitav zdravstveni sustav koji se našao u popriličnom kaosu. Ovo su minimalne, nužne i hitne izmjene i ja ih ovom prilikom zaista zdušno podržavam. Ovo je gašenje vatre i hitna intervencija izbjegavanja primjene nečega za što je naš zdravstveni sustav svakako nespreman. Osvrnut ću se samo na nekoliko aspekata koji obuhvaća izravno ili neizravno ovaj zakon. Moram se osvrnuti na te neke aspekte jer ja živim i dolazim iz sredine koja je po mnogočemu najbogatiji dio Hrvatske, ali po pitanju zdravstvene zaštite tu smo na samom zapešku zemlje. Radi se o Umagu i o Bujštini, to je moj kraj, moj grad koji je udaljen od prve hrvatske bolnice punih 100-tinjak km do Pule ili 120 km do Rijeke. Ministar Ostojić nedavno je kao zastupnik bio u Umagu, upoznao se sa problemima građana, razgovarao je sa strukom i ja mu i ovom prilikom zahvaljujem što je došao upoznati se sa našim problemima na terenu. Bilo je to prije poznatog ukidanja tzv. ukidanja hitnih pomoći u mome gradu, odnosno nove reorganizacije hitne medicine koja je sredine u Istri, kao što je ova iz koje ja dolazim, ostavila bez dežurnih liječnika i noćnih dežurstava. Bio je to šok za nas građane, nastala je panika, spontane reakcije građana, peticije. Naime, ta naša Hitna pomoć bila je neka vrsta mini bolnice u kojoj smo mi svi vidjeli neku vrstu najbliže nama bolnice, a onda preko noći dozvoljeno je da građani s tog područja ostanu bez 24 sata dostupne zdravstvene zaštite. Tada su intervenirale u toj panici jedinice lokalne samouprave, gradovi i općine na koje se to odnosi i bili su spremni pokriti troškove iz svojih gradskih i općinskih proračuna, iako jako dobro znamo da to nije u njihovim nadležnostima. Život građana i njihovo zdravlje ipak je prevažno pitanje i gradovi i općine odlučili su tu uskočiti u rješavanju tog gorućeg problema. Prečesto iz Zagreba teško je shvatiti potrebe građana u drugim dijelovima Hrvatske, stoga se zahvaljujem ministru što je bio kod nas i vjerujem da će to što je tamo vidio čuo pamtiti i voditi se time u svojem budućem radu. Postavlja se sada pitanje što, obzirom da ovaj zakon prolongira rokove stupanja na snagu Reforme hitne medicine, što je sa sredinama odnosno županijama koje su sa time brzale i koje su ušle rekla bih pomalo neodgovorno u te promjene. Što sada kada gradovi i općine same iz svojih proračuna planiraju sredstva za pokrivanje timova liječnika za hitnu medicinu. Napominjem da osobno nisam protiv Reforme hitne medicine, dapače smatram da je ona potrebna ali treba biti dobro pripremljena i sigurno ova izmjena daje dovoljno vremena da se cijeli sustav pripremi. Treba puno raditi na edukaciji građana i objasniti ljudima da se za zubobolju, glavobolju ne ide u hitnu, to treba ljude i zdravstvene djelatnike educirati u tom smislu i pripremiti za promjene. Međutim, ipak se negdje mora osigurati zdravstva skrb građanima pa bilo to u obiteljskoj medicini za koju znamo da je isto jedan dio ovog problema jer oni nisu prihvaćali dežurstva. Stoga se nadam da će bar u ostatku Hrvatske, kad već nije u Istri, se cijeli sustav adekvatno pripremiti za ovu reformu. Što se tiče Hitne medicinske pomoći u Umagu ona pokriva gradove Buje, Novigrad, općine Brtoniglu, Grožnjan i Oprtalj. Radi se o 30-tak tisuća stanovnika. Ja napominjem za one koji ne znaju da od Oprtlja do Umaga treba 45 minuta vožnje i to u onim idealnim uvjetima vožnje i vremena. Razina zdravstvene zaštite kod nas, naši građani kažu, na razini je srednjeg vijeka. Znali smo se čak nekad u nevolji i šaliti na naš račun i reći da će nam prva hitna uskoro biti u Gospiću. I tako ću se nadovezati na još jedan problem koji me tišti i koji je nekako neizravno, ali ipak povezan sa izmjenom i dopunom ovoga zakona. Radi se o pulskoj bolnici, odnosno o bolničkoj skrbi građana Istre i Bujštine. Pulska bolnica svakako je nešto za što se svaki žitelj Istre, a vjerujem i Republike Hrvatske u cjelini svakako zdušno zalaže. Nju treba izgraditi i opremiti jer sada kakva je svakako ne zadovoljava potrebe Istre. Međutim, za nas iz Bujštine kakva god ta bolnica bila sada ili u budućnosti ona je daleko. Uvijek će biti daleko. Umag se nikad neće približiti Puli niti Rijeci. Prema tome, ja sam također upoznala i zamjenika ministra, ali i ministra sa tim problem i željom građana Bujštine da se osiguraju bar minimalni kapaciteti za moje sugrađane i sa Bujštine u bolnici u Izoli u susjednoj Sloveniji. Sa Slovenskom vladom vjerujem da se bilateralno može naći nekakvo rješenje u tom smislu. Vjerujem da će to i slovenska strana podržati, obzirom da je ta bolnica kapacitirana za građane Bujštine i u bivšoj državi kada je ona građena ona je zamišljena kao bolnica domicilnog stanovništva u mom kraju. Tamo odjeli zjape prazni, a mi građani sa Bujštine koji možemo doslovno kroz prozor vidjeti tu bolnicu kada smo potrebni bolničke skrbi trebamo se uputiti na daleki put do Pule ili Rijeke. Tih 15-tak km do izolske bolnice postali su nakon stvaranja neovisnih republika Hrvatske i Slovenije nepremostiva prepreka. Znamo da kod nekih dijagnoza i medicinskih stanja vrlo je bitno djelovati unutar vrlo kratkog vremena, stoga je osiguravanje tih ležajeva bar u minimalnim količinama za naše sugrađane u izolskoj bolnici nešto što će uistinu spašavati živote. Vjerujem da će gradovi i općine Bujštine, i u tome ću ja pomoći ako treba, zajedno sa Ministarstvom zdravlja sudjelovati u realizaciji tog projekta jer to je pitanje za nas ipak prevažno. Znam da je ministar upoznat sa time i vjerujem da je moguće što prije iznaći najbolji model suradnje sa susjednom Slovenijom i po tom pitanju. To bi neizmjerno puno značilo s tog područja. Pula je predaleko. Nismo mi sa tog područja slučajno rođeni u Kopru. Hvala vam što ste mi dopustili da ovako malo šire razradim ovu temu, temu ovih kratkih izmjena zakona. No, vjerujem da nailazim na vaše puno razumijevanje i da ćemo zajedno poraditi na rješavanju tog problema. Hvala.
Hvala lijepa zastupnice. Replika gospodin zastupnik Stjepan Milinković, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice Vrbat, spomenuli ste da su se jedinice lokalne samouprave odlučile sudjelovati u organizaciji zdravstvene službe hitne medicine, a jedinice lokalne samouprave su obvezne. One moraju to činiti, a to je problem. Ne smijemo dozvoliti da sad jedinice lokalne samouprave, ali vi ste proširili malo temu, pa ste rekli i da su neke županije vrdale, tu sam riječ zapamtio, neku riječ takvu ste rekli u organizaciji hitne medicine. E vidite, vi ne smijete vi dozvoliti ako ste vi tamo u vašem dijelu angažirani da oni vrdaju, nego da radi, da se energično krene ovim putem da se organizira tako to zrcalo, dakle zdravstvene zaštite u toj sredini, u svakoj sredini. Dakle, to je bit svega. A da li će hitna biti prije organizirana u Gospiću ili bilo gdje to mislim da nema potrebe o tome polemizirati, nego treba hitna biti organizirana u svakoj sredini. Ako će biti u Gospiću, neka bude u Gospiću. Hvala Bogu! Neka bude u Bujama i u Istri i u svakom vremenu, ali uz maksimalan angažman svih onih koji mogu pomoći i vi i ja. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite gospođa zastupnica Tanja Vrbat.
Kolega Milinković, ja sam možda izostavila reći u cijelosti pokrivale troškove tih medicinskih dodatnih timova. Tko je tu zakazao možda će bolje reći vi koji ste iz medicinske struke i ovdje predstavnik ministarstva. Svakako što se tiče zdravstvene skrbi u Gospiću ja sam kao hrvatski zastupnik, kao hrvatska zastupnica svakako presretna da građani Gospića imaju adekvatnu i dobru medicinsku skrb. Međutim, smatram da treba razmišljati o svim krajevima jednako.
Hvala. Gospođa zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra. Pa evo svi svjedočimo zapravo da kod implementacija reformi vrlo često nailazi se na probleme. Sad se postavlja pitanje da li je to zbog toga što nije bila dovoljna napravljena priprema koja je prethodila reformama ili je zapravo pitanje da li je ta reforma dobra. To ćemo ostaviti zapravo da se vidi u praksi. Znamo isto tako da je zdravstveni sustav, sustav koji ima velike probleme. Isto tako da je taj sustav zahtjevan i da je taj sustav, sustav koji se tiče svakog građanina naše Hrvatske, da ćemo sigurno imati puno izmjena i dopuna i da je ovo jedan danas, jedna mala ali smo čuli važna izmjena i dopuna ovakvog zakona. Evo govorili smo zapravo o institutu koncesija koji bi trebalo reformirati. Zatečeni sustav koji je bio sustav zakupa odnosno sustav privatnih ugovornih ordinacija u primarnoj zdravstvenoj zaštiti zapravo taj sustav koncesija i Zakon o koncesijama sigurno je donio i podjelu među naše kolege, sigurno, kao da je, to su često kolege spominjali da je to bio ono divide et imperam. Ovaj proces koji je sigurno bio zahtjevan, složen i dugotrajan pokazuje i to da se već, u dva navrata se prolongirao datum do kad se trebao napraviti, završene zapravo te koncesije. Evo i sada i prijedlogom ovim imamo znači prolongiranje tog datuma. Naime, čelnici regionalne samouprave su trebali naravno uz suglasnost Upravnog vijeća domova zdravlja raspisati koncesije za liječnike u zakupu i za naravno privatne, za liječnike koji su imali ugovor sa Hrvatskim zavodom za zdravstveno osiguranje. Isto tako, ovim prijedlogom se daje alternativa za rješavanje obavljanja djelatnosti onih koji nisu, kojima se nije davala koncesija tako da oni mogu zapravo nastavljati obavljati svoju djelatnost. O domovima zdravlja kao jednoj alternativi govorili su prethodnici, tako da se neću ponavljati. Ali je činjenica da su domovi zdravlja danas kad pogledate svrha sama sebi. Čemu služe ravnatelji domova zdravlja kad nemamo unutra zapravo liječnika. Prema tome, o tome bi se isto dalo raspravljati kao posebnoj temi. Zatim u ovim izmjenama i dopunama imamo prolongiranje početka rada Zavoda za hitnu medicinu. To je dobro prolongiranje upravo zbog toga što smo i tu imali, nailazili smo na problematiku zapravo razdvajanje koje je bilo djelatnosti hitne medicinske pomoći od djelatnosti sanitetskog prijevoza bilo je nedovoljno pripremljeno. Ja mislim da se možemo s tim složiti, a ponegdje je bilo i nepotrebno razdvajanje tih djelatnosti. Prema tome, sve je to dovodilo sigurno i do pada kvalitete, odnosno pada usluga, a isto tako i mogućih incidentnih situacija. Osvrnut ću se ovdje danas na jedan primjer hitne medicinske pomoći odnosno mreže koja je napravljena. Naime, u uvodnom dijelu, u uvodnoj riječi naš ministar je rekao da je hitna medicinska pomoć zapravo zrcalo organiziranog zdravstvenog sustava i s tim ćemo se sigurno svi složiti. Pa cilj reforme hitne medicinske pomoći u kojem bi timovi mogli stići na mjesto intervencije u roku od 10 minuta od poziva u urbanim mjestima, a u roku od 20 minuta od poziva u ruralnim dijelovima Hrvatske, te da od dojave do dolaska pacijenta u hitni prijem trebao bi proći jedan tzv. zlatni sat. I s tim zlatnim satom su zapravo šanse za preživljavanje naravno povećavaju se od 30 do 50%. Međutim, nije moguće ga postići, a sad ću vam reći primjerom zašto. Uzimajući u obzir prije navedeno, a imajući u obzir otok Korčulu koji vam zajedno sa Orebićem broji oko 20000 stanovnika, a tijekom ljeta povećava se na 40000 ljudi u turističkoj sezoni e kod takvih slučajeva zapravo ovo nije moguće provedivo. Naime, kad se radila mreža hitne pomoći onda je u gradu Korčuli i u Općini Vela luka predviđen je tim dežurstva. Pa je tim dežurstva znači u vremenu od 21 do 7 sati ujutro. Međutim tada nisu predviđeni timovi pripravnosti. Što to znači u praksi? U praksi to znači da se u slučaju hitnog transporta u Opću bolnicu Dubrovnik ili Kliničko bolnički centar Split u službu, tada u službu, dolazi liječnik, medicinska sestra i vozač po pozivu koji je definiran na sljedeći način: ako se nađe liječnik ili ako je u fizičkoj mogućnosti. To su naši obiteljski liječnici. Kolegica, mislim da je već govorila o obiteljskim liječnicima, sigurno da će obiteljski liječnici zbog svoje moralne odgovornosti, zbog svoje etike sigurno da će nastojati biti dostupni 24 sata 365 dana u godini, međutim stavimo se u situaciju, stavimo se u kožu obiteljskih liječnika – da li je to moguće? Osim toga kad se radila mreža hitne medicinske pomoći rečeno je da su se držali mjerljivih parametara, a sad ću vam kazati koji su to. To je broj stanovnika, gustoća naseljenosti, udio u ukupnom stanovništvu RH, površina županija, kvaliteta cestovne infrastrukture, gustoća cestovne mreže, udaljenost od bolnice u kilometrima itd., itd. Međutim nejasno je vrednovanje takvih parametara i ovakva koncepcija mreže sigurno da je u gradu Korčuli i otoku Korčuli je potencijalno opasna. Prema tome ovaj parametar udaljenosti od najbliže bolnice koji je mjeren kilometrima mišljenja sam da daje iskrivljen prikaz jer se hitnoća ne mjeri kilometrima nego vremenom koliko će se doći. Zašto to kažem? Kad pogledate otok Korčulu ili vjerojatno neki drugi otok moramo gledati na trajekt, kakve su trajektne veze, kakve su vremenalije, kakve su vremenske neprilike, zatim je to konkretno dolje stanje Pelješke ceste koja prolazi znači naseljenim mjestima, udaljenost je 130 km od Opće bolnice Dubrovnik. Prema tome pogledajte kolika je to vožnja. Traje nekad u prosjeku i do 3 sata. Ovdje sam primjerom htjela pokazati da postoje velika problematika i u mreži hitne medicinske pomoći. Prema tome mi možemo očekivati još jako puno izmjena i dopuna Zakona o zdravstvenoj zaštiti, a ovo danas je naravno mali, mali pomak, odnosno mala izmjena u svemu tome. Kolege su govorile isto tako da reforme, odnosno ova idu isto tako na štetu osnivača. Mislim ne na štetu osnivača, ne mogu reći da je to šteta, ali najviše je na materijalne stvari, zapravo materijalni potencijal moraju imati, financijski potencijal moraju imati osnivači. A sad se pitamo na koji način i ponovno idemo na ono, na decentralizaciju kada se nešto decentraliziralo zapravo, a nije napravljena fiskalna decentralizacija do kraja. Evo kolegice i kolege bez obzira što je mali pomak naravno da ga treba podržati, ali obzirom da govorimo o sustavu u kojem ima dosta problema, koji je važan, koji je vrlo širok i mislim da ćemo se još vrlo često susretati sa izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa zastupnici Šimac-Bonačić. Obavještavam vas da je isteklo vrijeme za prijavu rasprave od 10 minuta upravo sada. Pravo na riječ dalje ima po redoslijedu prijava zastupnica gospođa Ana Komparić Devčić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Očito jest da nam je ova tema izuzetno važna i situacija je dakle u primarnoj zdravstvenoj zaštiti očito jest jako teška. Ono što je primarna zdravstvena zaštita, primarna zdravstvena zaštita bi trebala nositi najveći teret zdravstvene zaštite u RH. To je onaj dio zdravstvenog sustava gdje naši sugrađani kada su bolesni dolaze u prvi kontakt. Dakle, izuzetno je važno kako je uređena primarna zdravstvena zaštita. To je uistinu najvažniji segment zdravstvenog sustava RH. Ono o čemu je već puno bilo govora, a to je dakle ove provedene reforme ja uistinu želim vjerovati da su one provedene ili je želja, i intencija bila da se provedu u najboljoj namjeri da se poboljša zdravstveni sustav RH, ali jest isto tako očito da je došlo do velikih problema u samom provođenju reformi. Onaj dio, bilo je dakle puno govora od mojih kolega i kolegica oko liječnika obiteljske medicine, žele dežurati, ne žele dežurati. U čemu je tu problem? Ja osobno mislim, a puno sam razgovarala sa kolegama da se jednostavno nespretno sve zajedno iskomuniciralo, da se obiteljska medicina nije pripremila na ono što će dovesti reforma hitne medicinske pomoći, da se naprosto ljudi nisu izeducirali. Jer ja vjerujem da su se naše kolege izeducirale, da se je to komuniciralo na jedan sasvim drukčiji način ja vjerujem da bi se i reforma kvalitetnije provela. I još nešto želim ovdje naglasiti, u ovom prijedlogu zakona to je spomenuto i netko od mojih kolega ovdje je već to govorio, a tiče se dakle koncesija u onom dijelu, dakle mi imamo koncesije za liječnike obiteljske medicine, ali nemamo koncesije za naše kolege koji su specijalisti, a ne spadaju u primarnu zdravstvenu zaštitu. Dakle, ovdje govorim o kolegama koji rade u domovima zdravlja, a zapravo spadaju u fizijatre, kardiologe, interniste, oftalmologe, odnosno u onaj sustav sekundarne zdravstvene zaštite gdje se u ovom prijedlogu zakona zapravo predlaže da se njima ili da se oni vrate u sustav Doma zdravlja ili da im se dakle da mogućnost da iznajme prostor na tržišnoj osnovi. Dozvolite mi da glasno razmišljam i da kažem sljedeće, čini mi se da bi se možda upravo tim kolegama moglo ponuditi nekakav drukčiji vid koncesije. Možda u ovom trenutku to nije moguće, ali ja apeliram na ministarstvo da o tome razmisli. Iz kojeg razloga? Da ih se upravo stimulira da ostanu u vanbolničkom sustavu. To je jedan od načina da smanjimo liste čekanja, da rasteretimo naše bolnice jer ćemo u primarnoj zdravstvenoj zaštiti odnosno u domovima zdravlja imati specijaliste koji mogu obavljati preglede. Ja vas molim da o tome razmislite jer znate i sami u kojim smo problemima i u kojim su problemima naše bolnice i koja je navala pacijenata na specijaliste u bolnicama. Izuzetno je to važno u onom dijelu naše zemlje gdje prva bolnica kao što je Tanja govorila udaljena 100, 150 kilometara od mjesta stanovanja. Dakle, na taj način bi možda u tim sredinama i tim našim sugrađanima omogućili specijaliste nadohvat ruke kao što bi rekli. Dakle, oni bi imali u svojim mjestima,u svojim domovima zdravlja specijaliste. I ja s ovim zaista želim završiti očito je da je i rasprava pokazala da je ovo veliki problem, da je problematika zdravstvenog sustava Republike Hrvatske očito velika i apeliram da možda razmislimo da ovu temu malo šire i malo dublje otvorimo na nekoj drugoj sjednici. Hvala.
Hoćemo repliku gospođo Biljana Borzan ili ne? Ipak da. Izvolite gospođa zastupnica Borzan replika.
Pa evo kolegice govorili ste o reformama ja bih ipak da ne ostane nekakav gorak okus ili nesporazum naglasila o tome da evo s one strane sabornice smo čuli komentar na moju raspravu, reforme zdravstva su se najviše preko leđa primarne zdravstvene zaštite lomile, liječnici i medicinske sestre u tom sustavu su najviše osjetile probleme u tom funkcioniranju radeći puno ali očito da reforme nisu dovele do pozitivnih rezultata kada imamo najveći broj uputnica ispisanih u usporedbi sa zemljama Europskim, najveće preopterećenje bolničke zaštite, ne kažem najdulje ali dugačke liste čekanja očito stvari ne funkcioniraju kako treba i biti će još puno potrebe da se mijenja ovaj Zakon o zdravstvenoj zaštiti. Hvala.
Hvala lijepa. Ne morate vi odgovoriti ali izvolite.
zahvaljujem kolegicom Borzan ja se zaista slažem sa kompletnim ovim što je ona rekla i sa njezinom raspravom i sve ali apsolutno smo svi svjesni da je naša primarna zdravstvena zaštita u velikim problemima i da očito jest nešto da će se morati napraviti i pokušaj reforme primarne zdravstvene zaštite.
Hvala lijepa. Još imamo dva prijavljena zastupnika gospodin zastupnik Damir Rilje pa na kraju don Ivan Grubišić. Izvolite gospodin Rilje.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo ja nisam liječnik, nisam doktor medicine ali zato znam što građane brine na području lokalne samouprave kada su u pitanju zdravstvene usluge odnosno usluge primarne zdravstvene zaštite a i ono što mi nazivamo uslugama sekundarne zdravstvene zaštite one druge usluge koje kao po nama nisu privatne. Ono što mi danas zovemo domovima zdravlja zapravo je samo razina županije. Da budemo iskreni zdravlje je najveće bogatstvo i svi se u to kunemo ali nismo puno napravili da tako i bude. Ja ne kažem da se na razini države nije radilo na sustavu apsolutno, ali u finišu u realizaciji mi jednostavno moramo doći u situaciju da kada dođemo u ono što zovemo ispostavom doma zdravlja ili jedinica zdravstvene zaštite ili već kako god se to danas zove da ne naiđemo na vrata na kojima se obavljaju rendgenske usluge ili čak i hitne medicinske subotom, nedjeljom, blagdanima i neradnim danima da ne moramo onda pri tome biti upućeni da idemo 20 kilometara dalje na primjer u Kaštel Sućurac kada se radi o gradu Trogiru ili možda u Split za neke druge zdravstvene usluge. Naravno sa županijom smo imali dobru suradnju no sa županijskim domom zdravlja baš i ne, iskreno radi se konkretno za ovo područje o kojem ja sada govorim, o bazenu sa 35 tisuća stanovnika, vjerujem i čujem da je tako i na drugim mjestima. Nije lijepo kada dođemo u takvu situaciju da mi zapravo ljudima kažemo znate što danas ovdje više toga nema. Tu je nekoć bio dom zdravlja i rodilište čak, danas više nemate ljudi koji se tamo rađaju, a rađaju se, samo u Splitu no nije daleko. Isto tako nemate ni fizijatra imate preko 6 do 7 tisuća pacijenata godišnje. Naravno bili smo ponuđeni od županijskog doma zdravlja isto tako da sudjelujemo u onom što oni kao ne mogu pokriti odnosno što im je neisplativo. Imali smo nekoliko sastanaka na razini županije za koju sam već rekao da je imala zajedno sa županom razumijevanja, no županijski dom zdravlja i dalje radi isto. Mi znate nemamo danas mogućnost još uvijek dijaliza radi ograničeno, fizijatrica liječnica odlazi a ne zna se hoće li uopće itko doći je li ijedan liječnik planira. Rendgen vratili smo ga jedva u zadnji čas zahvaljujući suradnji regionalne i lokalne samouprave. Imat će ja se ne bih složio da su ove sekundarne usluge poput fizijatrije nebitna priča i da se moraju isključivo rješavati na drugom mjestu, naime, ne bih se čak uključivao ni na način razgovora kako ti to odradila dva liječnika ili da specijalista fizijatra, ali bih se svakako uključio u ono da sve usluge moraju biti dostupne na koncentracijama kao što su ove i ne samo na tim koncentracijama znate. Isto tako postavlja se pitanje što županijski dom zdravlja ne bi bio decentraliziran, naravno prvo … zajedno sa sredstvima i mogućnostima pa neka svatko brine, ne kažem za sada i ja podržavam ovaj Zakon i ove izmjene i vjerujem da će se dogoditi neke druge. Ali vjerujte mi da nije lijepo, radilo se o djetetu, radilo se o starom čovjeku, radilo se o bilo kome, ne daj Bože ikom bolesti, vidjeti ni jednu naljepnicu na zatvorenim vratima kada vam pomoć treba, a to se kod nas događalo. I o tome smo razgovarali, o tome je upoznata županija, o tome je upoznat županijski dom zdravlja. Koliko ja imam spoznaje i o drugim mjestima također. I sada vam interna medicina kao jedina specijalistička koja radi na tom području fizijatrija, samo što se nije zatvorila, jer smo bili upućeni od doma zdravlja da dom zdravlja ne može preuzeti ugovor i dovesti nekog specijalista fizijatra, što nije bila istina. Dakle, ja bih zaključio sa ovim, imamo spoznaju trenutku da se sada u domovima zdravlja daje uvjet liječnicima da moraju ući u ustav doma zdravlja odnosno da će im biti naplaćeni prostori po komercijalnim tržišnim cijenama zakupa. Koliko i na koji način će oni moći raditi kada danas imamo uvjerenja da takvih liječnika naravno nema i da nisu planirani, a onda smo kasnije saznali da jesu pa su prebacivani u neke druge domove zdravlja. Dakle, očito se radi o neorganiziranosti unutar doma zdravlja i pokušaju da zapravo jedna stvar koja bi trebala biti jednostavna postane komplicirana. Ja bih apelirao da naravno uz podržavanje ovih izmjena svakako, svakako uskoro ide i razmišljanje o tome da se domovi zdravlja decentraliziraju jer na kraju kraja neka o tome onda odlučuju oni gdje se zapravo i takve usluge i pružaju, a sve se događa u jedinicama lokalne samouprave. Naravno uz dužno poštovanje i uz odgovarajuće odnose prema i ministarstvu i županijskim tijelima. Ali u svakom slučaju organizacija bi morala biti više usmjerena prema jedinicama lokalne samouprave, a naravno i sredstva. I evo za kraj, ja bih završio sa tim, znat nije lijepo ikome koristiti bilo kakvu uslugu doma zdravlja jer znači da je bolestan. Svima želim zdravlje, ali mi nužno koristimo takve usluge, nužno ćemo doći u situaciju biti bolesti nažalost, ne daj Bože nikom, ali kada dođemo pa onda i mi kao društvo moramo osigurati mogućnost da ona bude primjerena ljudska, humana, na kraju zato smo tu. Hvala.
Hvala zastupniku Riljevu za lijepe želje svima, ne samo u ovoj dvorani nego i svima našim građanima puno zdravlja. A za ispravak netočnog navoda javio se gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. I ja se pridružujem ovim željama za dobro zdravlje svima i slažem se s vama da je zdravlje najbolje bogatstvo, ali naravno ne slažem se u onom dijelu i držim to netočnim gdje ste rekli da nismo puno napravili po pitanju zdravstvene zaštite. Nije točno kolega RIlje. Napravilo se puno ima puno pokazatelja u transplantacijskoj medicini svjedočimo, dakle u nacionalnim preventivnim programima, fondu skupih lijekova itd., a u prilog toga svjedoči da smo mi po dostupnosti i kvaliteti u svijetu oko tridesetoga mjesta. To je jedan značajan podatak. Ali zasigurno mi je žao kada ste spomenuli svoje primjere iz prakse da ste imali neka neugodna iskustva i uistinu u tom dijelu treba nastojati da se to ne ponavlja. Ali isto tako držim da je kolegice Devčić rekla vrlo jasno afirmativno o primarnoj zdravstvenoj zaštiti, da ima puno ljudi i kolega naših koji rade odano i predano i u tom dijelu treba nastojati i novi ministar i svi da i dalje unaprijedimo taj dio. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Gospodin Rilje ne možete sada reagirati jer je ispravak netočnog navoda. Ja bih inače molio koliko se god može pravo je svakog zastupnika da koristi Poslovničku odredbu, koristiti više replika nego ispravaka, ali velim ponavljam to je vaše pravo. Za repliku se javio gospodin zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Ja bih se tu samo uključio replikom ne kao zastupnik nekog prostora već više kao struke, s obzirom da sam liječnik po struci. Zdravstveni sustav primarne zdravstvene zaštite bio je decentraliziran pa je centraliziran. Da li će opet biti decentraliziran? U međuvremenu su domovi zdravlja u velikoj mjeri privatizirani. Od domova zdravlja većinom je ostalo samo administracija domova zdravlja koja je ostala manje-više u jednakoj veličini kao što je i bila. Taj sustav primarne zdravstvene zaštite prilično asimetričan u svojim raznim dijelovima. Nije jednako dostupan, ali vrlo je teško učiniti jednako dostupnim. Htio sam zapravo reagirati na izjavu o zatvorenim vratima. Mislim vrata nekada moraju biti i zatvorena. Dakle ne može sve službe i svi dijelovi zdravstvenog sustava raditi uvijek 24 sata. Evo hvala.
Hvala lijepa. I gospodin zastupnik Mladen Marelić, replika. Izvolite.
Evo kolega Rilje je uključio se u raspravu i podržavam njegov stav da smo došli u jedno neorganizirano zdravstvo u zadnje vrijeme. Nažalost dolazim iz mjesta i županije gdje imamo 5 domova zdravlja. Mislim da je to dobro. S time nažalost da su danas domovi zdravlja ostali portir, ravnatelj je portir, funkciju nekog čistača, tamo to je njihova funkcija nažalost. Ali mene zabrinjava ovo što puno pričamo da smo dosta napravili. Nažalost, iz mjesta gdje živim 19.12. znači tri dana prije smjene bivše Vlade, ministar potpisuje nalog da se u mom mjestu ukida liječnik od '52. godine, gdje je aktivno radilo, postoji ambulanta. I došlo je rješenje da se ukida, s tim da jedan dom zdravlja jednom sedmično pošalje liječnika, a jedino smo mjesto u Dalmaciji gdje je natalitet 10% u porastu. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku gospodin zastupnik Damir Rilje. Izvolite.
Evo ja bih se htio samo replicirajući nadopuniti. Naravno čuli smo već kao da je puno toga napravljeno, evo kolega se složio. Zašto sam imao potrebu njemu replicirati? Zato što smo čuli da se sve napravilo, a mi zapravo imamo još uvijek iste i veće probleme i ostajemo bez zdravstvene zaštite na primarnoj razini. Čak imamo štoviše indicija i spoznaja razgovarajući sa drugim županijama kako su županijski domovi zdravlja različito ustrojeni, različito organizirani, različito funkcioniraju a imamo jedinstveni zdravstveni sustav. I s tim u vezi meni je jako lijepo čuti ali ja govorim iz ugla onoga koji dolazi u čekaonicu, dakle iz ugla tih ljudi koji zapravo kada nemaju kome onda neće nikome od liječnika poslati svoj upit, nego će poslati nekome u jedinicu lokalne samouprave i kazati kako to u tom i tom gradu ne radi to, to i to, dakle sustav zdravstvene zaštite. Ne shvaćajući naravno i ne trebamo očekivati od građana da razumiju sustav unutar kojeg je ovaj dio priče poprilično centraliziran kao i mnogo toga. Ali naravno da ne možemo ostaviti priču samu za sebe. Na kraju kraja, ne znam da li sam maloprije rekao, ali u sustavu primarne zaštite kad se radilo zapravo u sustavu ograničenog funkcioniranja dijalize imali smo mogućnost da dopunimo i platimo kroz proračun grada odgovarajuća sredstva kako bi funkcionirala ta ista dijaliza. Naravno, to nismo mogli niti uspjeli na način kako su nam to predlagali iz doma zdravlja, da ne bi sad o domu zdravlja. Dakle nadam se da se kolega neće ljutit što sam se javio replikom na ovo, ali mislim da je cijela priča zapravo vrlo problematična i želio sam na njegovu priču dodat još ovo. Hvala.
Hvala lijepa. Osim što smo se porazgovarali unutar kluba da ćemo izbjegavati replike između sebe. Opet ponavljam, svaki zastupnik ima pravo na taj institut. Hvala lijepa. I na kraju za raspravu se javio gospodin zastupnik don Ivan Grubišić. Izvolite.
Sve vas pozdravljam. Zastupam u Saboru jedan dio birača, negdje 66 tisuća, a Savez za građansku etičku Hrvatsku predviđa da treba sagledavati i čovjeka i društvo u cjelini, da ne naglašavamo jedan aspekt, a zaboravljamo neke druge aspekte. Kad se radi o ovom zakonu o zdravstvu tu treba svakako govoriti i o kategoriji ne samo etike kao znanosti o moralu nego više treba govoriti o moralu, načinu življenja i postupanja. Čovjek, ovo je briga primarne zaštite, prvenstveno kad se radi o našoj tjelesnosti. To je u redu, to je dobro, pohvalno. Međutim, čovjek nije samo 80 kg nego je čovjek i psihičko i duhovno biće. Treba gledati cjelinu čovjeka. Zato bih sve zakone koje ovaj Sabor bude donosio trebalo sagledavati i kroz razinu moralnosti, odnosno duhovnosti kad bi dobili jednu cjelinu. Istina je dakle u cjelini, a ne samo u segmentima, ali kad se radi o moralu on bi trebao prožimati sve sfere života. Imamo dvije knjige koje bi bilo dobre pročitati, jedna je "Etika i politika", a druga je "Etika i gospodarstvo". To pišu pametni ljudi i daju savjete kako u sve segmente života uvesti i ovu dimenziju etike, odnosno morala. Drugo što bih želio naglasiti jeste kriterije vrednovanja, bilo vrednovanja pojedinca čovjeka, bilo dužnosnika, bilo nekih zakona. Trebala bi prevladavati tri kriterija. To je kriterij kompetencije, drugo socijalne osjetljivosti, posebno kad se nalazimo u ovakvom stanju društva u kakvom smo danas. I treće, moralne prepoznatljivosti ili humanosti. U svim dakle zakonima i rasprava, to je moja želja jasno i prijedlog, da vodimo računa o cjelini problema i da ne zaobilazimo neke stvari jer stari su davno rekli "mens sana in corpore sano", "zdrav duh u zdravom tijelu". Dobro je imati zdravo tijelo i završavam, ali medicina danas ukazuje, barem koliko ja sam informiran, a nisam stručnjak, ukazuje medicina na to da geneza naših bolesti počiva u bolesnom "ja", a ne samo u pitanju zraka ili hrane ili vode. Kad je "ja" bolesno onda je čovjek bolestan i to je zvonce za uzbunu. A danas se te dimenzije bolesti dobro proučavaju, one negdje zauzimaju primarno mjesto jer sve su drugo posljedice i psihičke bolesti i tjelesne bolesti posljedice su stresa i bolesnog "ja", a neosmišljeno "ja" je najbolesnije "ja". Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Više nema prijavljenih za raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti, a steći će se uvjeti ja vjerujem za jedno sat, sat i pol vremena. Prelazimo na glasovanje o točkama koje smo danas imali na dnevnom redu. Prvo, Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, hitni postupak prvo i drugo čitanje P.Z. broj 16. Rasprava je zaključena, amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio pa su postali sastavni dio Konačnog prijedloga zakona i dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova sa 90 glasova za i 32 suzdržana donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Hvala, poštovani gospodine predsjedniče. Poštovana gospodo. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama Ovršnog zakona radi usklađenja odredbi o vremenskom važenju toga zakona. Naime, ovim prethodnim Zakonom o izmjenama Ovršnog zakona sa kraja prošle godine odgodili smo stupanje na snagu predloženog dijela odredbi Ovršnog zakona do 1. srpnja 2012. godine. Ovom predloženom izmjenom bi se vacatio legis ili institut odgode primjene zakona pravilno i potpuno primijenio na sve odredbe Ovršnog zakona. Radi se o dva članka i o manjoj izmjeni kojoj je svrha da se vremensko važenje precizno i u cijelosti odredi. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li predstavnici i izvjestitelji odbora uzeti riječ? Izvolite. Predsjednik Odbora za pravosuđe, prof.dr. Josip Kregar.
Dame i gospodo, poštovani predsjedniče. Vrlo kratko. U raspravi koja je na odboru bila provedena nešto šire su bili obrazloženi razlozi i uvjeti donošenja ove izmjene. Ona je nužna i ona je hitna, na tome se posebno naglašavalo. Međutim, trebam istaknuti još i to da je bila u raspravi istaknuto posebno potreba da predložene izmjene odnosno predložena izmjena bude samo rok koji će nam omogućiti, odnosno Vladi će omogućiti da doradi ili dopuni ravnotežu između dva zahtjeva Ovršnog zakona, a to je efikasnost i to je pravednost njegovog izvršenja. Da nemamo ovu odgodu bojim se da u ubrzanom postupku izvršenja sada bi se suočavali sa velikim i ozbiljnim primjedbama. I drugo što je bilo istaknuto to je činjenica da će se u većoj mjeri uvažavati stručne i druge primjedbe koje su na zakon navedene kako zbog toga što su one bile praktične naravi tako i zbog toga što taj zakon doista treba imati određenih primjedbi ali o tome posebno. Ovo što je danas na dnevnom redu je zapravo jedan način da se dobije potrebno vrijeme. Ja se neću javljati u drugim točkama dnevnog reda u kojima je odbor također raspravljao, jer su one tehničke naravi. Donekle i ova tehničke naravi i donesene su jednoglasno. Jedino u ovom zakonu, ovom prijedlogu zakona imali smo jasnu većinu sa tri suzdržana glasa. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a prijavila se gospođa Ingrid Antičević Marinović. Izvolite gospođo zastupnice.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine predsjedniče, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržava donošenje ovog zakona tj. Izmjena Ovršnog zakona. Naime, o čemu je tu riječ? Evo čuli smo i od prethodnih govornika čime se u potpunosti i klub SDP-a slaže. Zapravo to su i nesporne činjenice da zadnjim izmjenama prolongiran je nastup i uopće ovaj institut djelovanja javnih ovršitelja. Međutim, kada se to dogodilo, a to je bilo jedno od naših predizbornih obećanja bilo je potrebno onda u isto vrijeme i prolongirati određene odredbe Ovršnog zakona. Ukratko, dakle umjesto javno-ovršiteljske ovrhe i dalje se provodi sudska ovrha. I kao što je kolega Kregar rekao to jedno ključno načelo za kojim svi težimo načelo efikasnosti, ali s druge strane i načelo zakonitosti mora biti u potpunosti poštivano. Mi eto u klubu SDP-a smatramo da ovo razdoblje će biti dovoljno vremena za predlagatelja i konkretno za samo ministarstvo da nađe najbolje rješenje. Jer ovrha je nešto što pritišće naše građane, a pogotovo onih i situaciji koji nisu krivi što ne mogu podmirivati svoje obveze jer su ostali bez posla ili rade a ne primaju nikakvu na žalost naknadu. Mi vjerujemo da će i u tom smislu upravo i ovaj element pravednosti o kojem je govorio kolega Kregar biti zadovoljen, jer naravno smatramo osnovno da sve dugove treba platiti. Međutim, evo kako je javno-ovršiteljska služba nije imala dovoljno vremena niti je to, ta služba bila u dovoljnoj mjeri ni pripremljena, a i struka je dala brojne primjedbe u pogledu zaštite ovršenika, tj. nezakonitog postupanja. Oduzeti nekom imovinu vrlo je osjetljiva stvar. Naravno kada to ovršna isprava i nalaže da se tako i postupi, jer postoji sudski pravorijek. O tome nema tko što razglabati, ali u svakom slučaju prekoračenja i nezakonitosti su tu vrlo, vrlo osjetljive stvari. I evo podržavamo to da i dalje ostaje na snazi sudska ovrha dok samo ministarstvo ne predloži najbolje rješenje vodeći računa o ovim temeljnim načelima – načelima efikasnosti postupanja, ali jednako tako i o načelu zakonitosti postupanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba HDZ-a, pardon HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić, pa onda iza gospodina Grubišića u ime kluba HDZ-a gospođa Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ovu vam grešku teško mogu oprostite, ali eto oprostit ću vam. Dakle, klub HSSSB-a Hrvatskog demokratskog saveza Slavonije i Baranje, gospodo zastupnici i kolegice zastupnice, gospođo zamjenice ministra ovaj rekao bi se tehnički prijedlog zakona koji se samo verificira odgoda sa 31. prosinca i kaže u članku 1. zamjenjuje se riječima: "30. lipnja 2012. godine." Govori o tome da zapravo sam supstrat problema i nije riješen i da se time ne rješava zapravo ništa. To da će kako je netko u novinama nazvao ove ovršitelje javne šerifima ovrhe itd. biti opet sudski ovršitelji koji će raditi po načelu efikasnosti, a znamo kakva je ta efikasnost i do sada i koji će raditi po načelu pravednosti. I to ne rješava problem. Problem je zapravo u cijeloj državi, a to djeluje i na nelikvidnost, odnosno uvećava je upravo silan broj ovrha i silni novci koji se kada bi to zbrojili to je zaista ogroman novac koji su i građani i tvrtke i obrtnici dužni svojim vjerovnicima i problem je iznaći rješenje kako biti učinkovit i riješiti na zadovoljstvo obostrano ili svih ovaj teški problem i jedan od generatora nelikvidnosti u Republici Hrvatskoj. Ima dobronamjernih građana pa i stručnjaka koji daju razne prijedloge. Sam ministar Grčić je izjavio da će se morati otpisati neki dugovi. Jednom prilikom je to negdje izjavio. Međutim, postoje mogućnosti ali ja to govorim zamjenici ministra zbog toga što će se evo u sljedećim mjesecima morati donijeti, dakle evo 30. Lipnja je rok treba donijeti rješenje kojim se može nešto u tom smislu konstruktivno napraviti. Dakle, moja je rasprava dobronamjerna i te osobe s kojima sam razgovarao imaju određenih prijedloga kojim se može razgovarati o tome da se jedna kategorija koja je dogovorena, a to je kamata koja ide na glavnicu, to je dogovorena, kamata je dogovorena kategorija. Ona može iznositi kao u Indiji ili Bangladešu 0%. Ljudi daju zajam za 0% kamata ili bilo što drugo, a negdje je i 15% kao što je svojedobno bila i kod nas. Sad je nešto manja. Dakle, da se ta dogovorena kategorija ili kamata oprosti, a da se glavnica ona je utvrđena plati bilo odjednom ili pak u ratama, u obrocima. Često je i uglavnom čak, u većini slučajeva je ta kamata, zakonska kamata, veća od glavnice i jako opterećuje onoga tko je dužan. E sada, kada netko duguje državi za porez, doprinose itd., može se samo misliti koliki je iznos u tim kamatama. Kao dogovorenoj kategoriji, ona je kod nas, zna se kolika je zakonska zatezna kamata. A opet će oni koji uredno podmiruju svoje obveze i svoj porez reći pa kako ste njima mogli oprostiti ovu kamatu, a mi smo uredno to plaćali? I to se može riješiti ukoliko ima dogovora, dobre volje i znanja. Dakle, iz onoga što se naplati, dakle i prizna kao dug kao glavnica može se stvoriti fond kojim se ovim, pogotovo obrtnicima, može pomoći u kreditiranju i financiranju sa vrlo malom kamatom, recimo 1%. Onima koji uredno izvršavaju svoje obveze prema državi i društvu. Ideja za razmišljanje, ali već 30. lipnja ćemo morati donositi novi papir. Ovdje ćemo opet biti izloženi dakle ponovnoj raspravi i trošenju vremena. Dakle, vremena ima malo, ideja ima, treba ih razraditi pa evo i moj prilog, mali prilog tome. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Ana Lovrin u ime kluba HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo zamjenice ministra. Pa evo ja ću u ime kluba HDZ-a reći da se ovdje radi o naizgled vrlo maloj izmjeni, ali zapravo o izmjeni kojom se popravlja jedna pogreška ili šlamperaj koji je učinjen u brzini donošenja i predlaganja Zakona o izmjeni Ovršnoga zakona na brzinu negdje tek nakon konstituiranja ovog Hrvatskog sabora, negdje u kasnim noćnim satima gdje se pošto poto željela odmah odgoditi primjena Ovršnog zakona. I to primjena zakona koji je godinu dana prije toga donijet u ovom Hrvatskom saboru i to dvotrećinskom većinom. Za Ovršni zakon je glasovalo čini mi se 111 zastupnika, dakle velikom većinom i tadašnja oporba, a sadašnja vladajuća koalicija. A za Zakon o javnim ovršiteljima čini mi se čak i više. Godinu dana se radilo na pripremi za provedbu toga zakona i ono što je najvažnije i na što sam ukazivala i u raspravi u tim kasnim satima u prosincu, ukazivala sam na to da je 25. svibnja 2010. godine EU usvojila zajedničko stajalište EU za zatvaranje Poglavlja 23. u kojem je utvrdila 10 mjerila. Jedno od tih mjerila, pokušat ću sažeti, je da je RH treba poboljšati učinkovitost pravosuđa, a posebno smanjiti zaostatke i ubrzati postupke i odluke rješenja o ovrsi uključujući uvođenje novih metoda ovrhe, izvršenja sudskih odluka. Temeljem toga je Europska komisija tada provjeravala da li se rade pripreme i da li se provodi između ostaloga i Ovršni zakon i Zakon o javnim ovršiteljima pa je temeljem toga saznanja i toga screeninga EU u lipnju, 29. lipnja 2011. utvrdila zajedničko stajalište za privremeno zatvaranje Poglavlja 23. Dakle, govorim o tome da je ovaj zakon bio jedan od zakona za ispunjavanje mjerila, da je za njega glasala dvotrećinska većina u ovom Hrvatskom saboru, a da se onda hitno odgodila njegova primjena. Ako je već netko mislio da ima problema, kako piše u obrazloženju da postoji opravdana bojazan da bi stupanje na snagu nekih odredaba moglo dovesti do problema u primjeni zakona onda je bilo vremena kroz tu cijelu godinu prirediti i neke izmjene koje bi ulazile u sukus ovoga zakona pa predložiti nekoliko odredaba izmjena toga zakona kojim bi se onda taj problem i riješio. Govorila sam već o pravnoj sigurnosti jedne ozbiljne države. Ako zakon koji je donijet dvotrećinskom većinom u Saboru, ako se država za njega priprema, ako neki ljudi su pristupili polaganju javnoovršiteljskoga ispita, položili taj ispit, položili prisegu pred tijelima ove Hrvatske države, na kraju krajeva uložili nešto u svoj budući prostor u kojem će raditi i imali uvjerenje pozitivnih zakonskih propisa da će početi s radom 1. siječnja da bi im se onda tjedan dana prije toga reklo ne, nećete sad ništa raditi, sve to što ste prisezali ovoj Hrvatskoj državi, sve to što ste polagali ispite to vam sada više ne vrijedi. Stoga bi današnja pozicija bila vjerodostojnija da je u prvim prijedlozima izmjena i dopuna predložila neke izmjene ako smatra da je mogla popraviti taj zakon. Ništa, ja se slažem da Ovršni zakon mora zadovoljiti pitanje efikasnosti za ovrhovoditelja, odnosno vjerovnika i pitanje pravednosti za dužnika, odnosno ovršenika. Međutim ovim izmjenama za pravednost prema dužniku ne događa se ništa. Dakle pravednost prema dužniku, ali i efikasnost prema vjerovniku utvrđena je Ovršnim zakonom. I ništa se izvan toga Ovršnog zakona u godinu dana pripreme za njegovu provedbu nije dogodilo. Dakle, nije niti ministarstvo niti izvršna vlast mogla učiniti išta drugo osim onoga što je pisalo u zakonu koji je takvom većinom donijet pred ovim Hrvatskim saborom. A valja podsjetiti, ako je netko zaboravio, da u Ovršnom zakonu je itekako zaštićen egzistencijalni minimum. Da smo u izmjenama Ovršnoga zakona također zabranili ugovore koji su bili sklapani, a često to dužnici kada su uzimali kredit nisu ni vidjeli gdje su banke posebno ugovarale da mogu sjesti na cijeli iznos plaće i na onaj egzistencijalni minimum kako u pokretninama tako i u novčanim sredstvima. Također smo izmjenama onemogućili odnosno našli pravni put za provedbu zakona da se ne ovršuju određena zaštićena primanja poput porodiljnih naknada, invalidnina, alimentacija itd. Dakle, kroz odredbe toga Zakona je u tom smislu dužnik zaštićen. Ako se misli da se dužnika treba štiti na način da se odgađa primjena efikasnog provođenja sudskih odluka koje su donijete u ime Republike Hrvatske, onda nismo niti blizu efikasnosti pravosuđa. Ne može pravosuđe biti efikasno ako ovrha nije efikasna jer ljudi ne idu na sud tražiti svoja prava da bi dobili papir i presudu, ljudi idu na sud da bi dobili svoje pravo, bilo materijalno, nematerijalno, novčano ili kakvo god. Tek kada to imaju u ruci onda mogu reći da su postigli onu zaštitu koju su pred sudom tražili. I na kraju ono što moram reći da se zapravo Klub HDZ-a nalazi u jednoj situaciji dakle mi smo žestoko glasovali protiv izmjena i dopuna Ovršnog zakona kojima se njegova primjena odgađa za pola godine, jer mislim da time izigravamo ono što smo potpisali u pregovaračkim stajalištima i ono što smo prezentirali da ćemo činiti, ali s druge strane budući da se ovim izmjenama i dopunama Zakona zapravo popravlja pogreška u tim izmjenama i dopunama Zakona glasajući protiv ovoga danas Zakona glasamo protiv građana jer bi građani na taj način ostali 6 mjeseci bez ikakve mogućnosti ovrhe i također nije točno da se na neki način štiti pravednost prema ovršeniku ostavljanjem na snazi sudske odluke u odnosu na javnoovršiteljsku jer sve ono što može učiniti javni ovršitelj sve to ne da može nego mora učiniti sudski ovršitelj. Tu se ne radi o različitim ovlastima u odnosu na sudskog ovršitelja i javnog ovršitelja,radi se samo o tome da se ta ovlast povjerava javnoovršiteljskoj službi, kao što vam ni ovjeru potpisa nikako drugačije nije mogao učiniti nekakvo državno tijelo nego što to može učiniti javni bilježnik, nego je samo ta ovlast prenijeta na jednu posebnu službu, dakle privatnu službu gdje prenosi, na koju se prenose javne ovlasti, jednako je tako i sada radi se samo o efikasnosti poslovanja jer se smatralo da će prijenosom na javno ovršiteljsku službu to biti učinkovitije radno učinkovitije, ali sa potpuno istim ovlastima koje danas imaju sudski ovršitelji. I ono što valja naglasiti jer je o tome se puno pričalo i govorilo pa javnosti radi, javni ovršitelj ne može upasti nikome u dom, to je Ustavno pravo na nepovredivost doma, dakle može samo uz državna tijela koja to mogu a to je policija, odnosno uz sudski nalog isključivo. Evo, i na kraju Klub HDZ-a biti će suzdržan u odnosu na prijedlog ovoga Zakona iz razloga što vladajuća većina ima dovoljno glasova da taj Zakon izglasa i popravi svoju vlastitu pogrešku, a naravno ostajemo dalje protiv toga da se odgađa primjena ovog Zakona, ali to je izglasano i pitam ovdje zamjenicu ministra pravosuđa što kani učiniti u ovih 6 mjeseci, jer se nadam da se ne misli da će se stanje popraviti samom odgodom do srpnja 2012. godine. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HNS-a gospodin zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena zamjenica ministra pravosuđa, uvažene kolegice i kolege. U ime Kluba HNS-a želim naglasiti dvije bitne činjenice, odnosno načela koja se odnose na predmetni Prijedlog zakona o izmjenama Ovršnog zakona. Prvo, mi u HNS-u se zalažemo za zaštitu vjerovnika i osiguranje naplate potraživanja za uredno izvršene i fakturirane i usluga i roba. Drugo, to je funkcioniranje pravne države. Drugo, pravedna i socijalna država za koju se vjerujem svi zalažemo ovdje, donosi zakone i druge akte koji osiguravaju prava koji omogućuju istu poziciju svim građanima u Republici Hrvatskoj. Temeljna izmjena Ovršnog zakona koja je pred nama koja je predložena, osigurava novoj Vladi potrebno vrijeme da stvori uvjete za primjenu i provodivost Ovršnog zakona temeljem izražena dva načela za koje se mi apsolutno zalažemo, a to je zaštita vjerovnika, i pravedna i socijalna država. Dakle, Klub HNS-a će podržati Prijedlog zakona o izmjenama Ovršnog zakona. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Ajmo pokušati iskreno razgovarati, kolega je rekao da se ovim zakonom osigurava Vladi vrijeme. Vladi bi se više vremena osiguralo da se nije napravila ova pogreška. Pa priznajmo pogrešku, pogreška je napravljena. Napravljena je pogreška kada su se ukinuli javni ovršitelji, nisu se vratili sudski ovršitelji, to je trebalo napraviti prošli puta, a ne danas pričati o načelima svrsishodnosti, učinkovitosti, davanja vremena, to jednostavno nije istina. Hvala.
Hvala lijepa. U pojedinačnoj raspravi javila se gospođa zastupnica Ruža Tomašić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Novi sustav ovrhe uz sam postupak uvodi novi način postupanja a koji se većim dijelom odnosi na uvođenje posebnog instituta javnih ovršitelja koji će biti zaduženi za provođenje ovrhe. Činjenica je da ovrha nije bila do sada efikasna, međutim, uzrok tome nije bio u dužnicima nego u zakonskim odredbama. Sada su loše zakonske odredbe promijenjene na način da se gotovo represivno pristupa dužnicima. Novi Zakon je ukinuo tzv. prokazni popis, dokument kojim dužnik sam označava svoju imovinu. Zakon je taj dokument predviđao na kraju postupka čime su bili oštećeni vjerovnici. Bilo je logično isto urediti na početak postupka. Umjesto toga je zaključeno da je najveći problem pronaći imovnu dužnika te će se to sada na istražno represivan način obavljati javni ovršitelji. Time statistički posao prenese sa sudova kako bi se moglo zaključiti da su sudovi postali efikasniji. Upitno je hoće li time doći do smanjenja broj zaposlenih na sudovima ili će sudski postupci postati brži. Znatno je vjerojatnije da će na sudovima situacija ostati ista. Ali ja ću vam navesti neke od novosti koje donosi novi način postupanja, a koji bi se itekako trebali izmijeniti, a to je jednakost fizičkih i pravnih osoba. Novi Ovršni zakon u suštini izjednačava fizičke i pravne osobe sa naglaskom da upravo takva nepotrebna jednakost dovodi u praksi do pogodovanja pravnih osoba. Budući da pravna osoba može ležerno izbjeći plaćanje dok je fizičkoj osobi to gotovo nemoguće. Novi Ovršni zakon donosi da se ovrha radi naplate novčane tražbine ne može provesti na stvarima i pravima fizičke osobe koja ne obavlja registriranu djelatnost ili slobodno zanimanje koja su nužna za zadovoljenje osnovnih životnih potreba ovršenika i osoba koje je po zakonu dužan uzdržavati. Međutim zakon ističe kako se nekretnine za stanovanje ne smatraju stvarima koje su nužne za zadovoljavanje osnovnih životnih potreba ovršenika i osoba koje je po zakonu dužan uzdržavati, što dovodi do ugrožavanja osnovnih životnih potreba pojedinca. Zatim pravo na tajnost za pravne osobe, zakon propisuje pravednu nejednakost između pravnih i fizičkih osoba u pogledu stanja na računima. Naime, dužnicima pravnim osobama omogućava da o stanju na računima imaju bankovnu tajnu prema vjerovnicima u ovrsi što nije slučaj ukoliko je riječ o fizičkim osobama. Pljenidba uz svjedoke, novi Ovršni zakon omogućava da ovršnim radnjama kojima nije nazočan ovršenik njego zakonski zastupnik opunomoćenik ili odrasli član njegova kućanstva moraju biti nazočna dva punoljetna svjedoka ili javni bilježnik. Međutim, zakonom se ne propisuje tko su svjedoci niti se omogućava ovršeniku da navodne svjedoke legitimira. Jednako tako novim Ovršnim zakonom je omogućeno javnim ovršiteljima da za obavljenu radnju ne sastave zapisnik pa niti službenu zabilježbu što znači da su sudionicima u postupku nije omogućeno da prate redoviti tijek postupka jer se ne zna i ne može napraviti bilo kakva vrsta uvida u radnju za koju ne postoji pisani trag u postupku. Iz svega navedenog novi Ovršni zakon donesen u cilju ubrzanja postupka jednostavnije naplate dugovanja, ipak postaje još kompliciraniji za vjerovnika ovrhovoditelja. Gore navedeni su samo neki od ključnih problema koje novi zakon donosi i ja bih predložila ili da se hitni postupak povuče ili da ponovno taj zakon dođe na dnevni red prije stupanja na snagu da se ove neke stvari poprave jer kako vidite ima tu jako puno problema. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Nakon gospođe zastupnice Tomašić više se nitko nije prijavio za riječ, pa ja zaključujem raspravu a glasovat ćemo kada se steknu poslovnički uvjeti, to znači nekih 45 minuta do sat vremena. Konačni prijedlog zakona o izmjenama Ovršnog zakona, hitni postupak prvo i drugo čitanje, P.Z broj 14. Rasprava je zaključena, dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 92 glasa za i 31 protiv donesen Zakon o izmjenama Ovršnog zakona u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Gospodo, pred nama je Prijedlog zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, možda je vezan za ovo što smo govorili ranije. Odredbom članka 5. Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika utvrđeno je pravo na dodatak za plaću za pravosudnog dužnosnika raspoređenog kao zamjenika predsjednika suda odnosno zamjenika čelnika drugog pravosudnog tijela ili za suce koji obavlja poslove predsjednika odijela odnosno voditelja odijela. Primjena navedene odredbe povećava isplatu sredstava za plaće navedenih dužnosnika u omjeru od 2 do 15% ovisno o broju sudaca odnosno državnih odvjetnika u pojedinom pravosudnom tijelu. Od donošenja ovoga zakona navedena odredba nije se primjenjivala iz razloga što u državnom proračunu nisu bila osigurana sredstva pa je Vlada RH svojom uredbom krajem svake godine odgađala primjenu ove odredbe. Budući da u proračunu za 2012. godinu također nisu osigurana sredstva za primjenu navedene odredbe Vlada je uredbom odgodila primjenu, a ovim zakonom se predlaže urediti pitanje i odgoda primjene Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika za 2012. godinu jer također nedostaju predviđena sredstva. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Hvala. Otvaram raspravu. Za riječ se jedini javio u ime Kluba zastupnika HNS-g gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Odmah na početku želim reći da će klub HNS i Liberalnih demokrata prihvatiti i podržati prijedlog zakona o kojem je ovdje riječ, ali dozvolite da predstavnicima predlagatelja ponovimo ono što smo govorili i proteklih godina. Ako je činjenica da se ova odredba u zakonu ne primjenjuje već godinama, onda nema nikakve potrebe da se u njega intervenira niti uredbama niti ovakvim izmjenama, nego je potrebnu tu odredbu u zakonu brisati. U svakome slučaju kada država bude u stanju uspostaviti standarde kojima će i financijski i organizacijski moći ovakvu odredbu i ispuniti, onda ima smisla da ona u zakonu bude. A ovako ako se iz godine u godinu zbog nedostatka financijskih sredstava ta primjena odgađa ona polako postaje neozbiljna. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu poslovnički uvjeti, dakle danas. Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, hitni postupak, P.Z. broj 17. Rasprava je zaključena pa dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova sa 92 glasova za i 32 suzdržana donesen Zakon o dopuni zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Nisam se javio do ove točke iako smatram da i vi i svi mi kršimo odredbu članka 109. Poslovnika o radu Hrvatskog sabora.
109. ili 209.?
109. Sad ću ga citirati. Dakle, Vlada određuje člana Vlada, državnog tajnika i zamjenika državnog tajnika iz središnjeg ureda u državnom uredu za svog predstavnika u Saboru povodom rasprave o prijedlogu zakona i drugih akata. Dakle, ja ne želim biti ni maliciozan ni reći da ne bi o tome… … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, državni tajnik, a ovo su zamjenici ministra, to je velika razlika. Dakle u trenutku kad smo mijenjali ustroj državnih tijela smo trebali izmijeniti i Poslovnik. Zašto to govorim, govorim iz razloga što u prethodnom sazivu ako slučajno nije bio ministar ili državni tajnik onda se drugima nije dalo govoriti. Ako ćemo se držati Poslovnika onda državni tajnik nije zamjenik ministra jer ako je državni tajnik zamjenik ministra onda nismo trebali mijenjati niti odluku o ustroju hrvatske Vlade. Pa prema tome, dakle ne želeći bilo kome reći da nema pravo govoriti u ime Vlade, možda da razmislimo za sljedeći tjedan kad se nastavlja parlamentarno zasjedanje da se ovo izmijeni i da se točno definira da li, s obzirom da sad postoje pomoćnici ministra, tko je taj temeljem članka 109. izmijenjenog Poslovnika tko može predstavlja Vladu na ovim tijelima. Ne možete me nikako uvjeriti da državni tajnik i zamjenik ministra su jedno te isto jer državni tajnik ne postoji više.
Hvala lijepa. Mogu vas uvjeriti sa jednom vrlo jednostavnom činjenicom, a to je da zamjenik ministra mijenja ministra kad je spriječen ili odsutan, a on je ovdje. Dakle to što ste vi sada rekli kad bi se tumačilo strogo restriktivno, ali vi dobro znate da to nije tako nego da pravnici tumače onako kako svrhovito je, a to je onako kako sam ja sada kazao. Izvolite ponovno za povredu Poslovnika, gospodin zastupnik Ivan Šuker.
Ja nisam pravnik, vi ste pravnik, ali ovdje piše ipak nešto drugo. Vlada određuje…
Gledajte, nema polemiziranja, evo tajnica … [[Ne razumije se.]] upozorava, dakle vi ste dobili odgovor, više polemiziranja nema što se tiče povrede Poslovnika po istom pitanju. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Ako niste zadovoljni, molim vas, nemojte se ljutiti, ako niste zadovoljni morate tražiti mišljenje Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Kolega Šprem, nije nikome u interesu da zavlači raspravu, da se rasprava ne održava, zato jesam…
Dobro, hvala vam lijepa. Gospodine zamjeniče…
Kako ćemo onda radit ako ne poštujemo vlastiti Poslovnik?
Ja sam lijepo odgovorio. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Ja sam dužan po članku 209. vama odgovoriti i ja sam odgovorio.
Ovdje ne piše tko mijenja člana Vlade.
Sami ste rekli da niste pravnik, a ja dobro znam što sam rekao, a to ćete provjerit u drugim aktima. Postoje i zakoni o tome pa pogledajte si Zakon o Vladi i neke druge zakone koji to reguliraju. Izvolite, gospodine zamjeniče ministre, gospodin Lalovac imate riječ.
Dobar dan. Hvala lijepo, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dame i gospodo saborski zastupnici. Predloženim Zakonom o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama predmet plaćanja naknade su usluge kratke tekstualne poruke SMS te usluge prijenosa slike, govora i zvuka porukom MMS i govorne usluge. Znači ovo je Prijedlog zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama, predložen je stoga što je 1. siječnja 2012.godine prestao važiti Zakon o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama što bi dovelo do smanjenja sredstava u državnom proračunu za 2012. godinu. Prijedlog zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama predstavlja jednu od važnih mjera za povećanje prihoda državnog proračuna, odnosno postizanja značajnijeg fiskalnog učinka koji će osigurati redoviti priljev sredstava u državni proračun, a ne bi trebalo imati utjecaj na standard stanovništva obzirom da se ne radi o kategoriji potrošnje koja služi za osnovne životne potrebe i ne ugrožava osobe sa značajnijim nižim primanjima. Zakon o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama koji je prestao važiti 1. siječnja 2012. godine u vrijeme donošenja predstavljao je jednu od antirecesijskih mjera čijim je uvođenjem utjecao na povećavanje prihoda državnog proračuna. Znači postignut je značajniji fiskalni učinak. Stoga zapravo ostajemo znači idemo sa prijedlogom konačnog zakona.
Izjasnite se molim vas da li prihvaćate ili ne amandman Odbora za zakonodavstvo.
Da.
Hvala. Dobili ste amandmane na klupe još prije dva dana. Žele li predstavnici radnih tijela koji su raspravljali ovu materiju, dakle Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista prijavio se gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kada je ovaj zakon javno bio najavljivan, a prije sjednice Vlade jedan od članova Vlade obrazložio je nastavak postojanja ovog poreza kao svojevrsni kazneni porez jer pružatelji usluga mobilne telefonije rečeno je ne investiraju dovoljno ili onoliko koliko se od njih očekivalo ni u daljnji razvoj tehnologije, telefonije, a posebice brzog interneta. Točno je da ovaj zakon neće ili ne bi smio utjecati na cijenu usluga, da ovaj porez od 6% nikome ne smije biti opravdanje za eventualno povećanje cijena tako da praktički on u kontinuitetu se nastavlja primjenjivati. Međutim, koristim raspravu da upozorim na dvije stvari koje su direktno vezane i na ovaj zakon ali i odnos države spram jedne takve značajne u financijskom smislu gospodarske djelatnosti. Direktor jedne od tvrtki koja podliježe plaćanju poreza ovog zakona prije nekoliko dana najavio je otpuštanje ako se ne varam negdje oko 600 zaposlenika. Ta tvrtka slučajno ima ugovor i pruža usluge mobilne i fiksne telefonije i Internet usluge 99% države. Ja nikada nisam vidio ni jedan natječaj, a nekoliko puta sam tražio da mi pokažu kada je bio raspisan natječaj i po kojem natječaju je HT, T-Com, Deutsche Telecom ne znam kako ih nazvati dobio posao, ali da gotovo sve državne institucije i svi oni koji se financiraju iz državnog proračuna koriste usluge baš tog operatera. I sad, da je u Njemačkoj prvi čovjek Deutsche Telecoma najavio otprilike 6000 otkaza, a to je ekvivalent najave u Hrvatskoj ja vjerujem da bi on bio istog dana pozvan u Vladu i da bi ga netko pitao dobro što to radite. Da li je u Hrvatskoj taj čovjek bio pozvan na razgovor u Vladu ja ne znam. Da li je taj ili ti ugovori po kojima upravo oni pružaju usluge i mobilne i fiksne telefonije i interneta mene to još uvijek zanima. Međutim, to nije sve. Svi davatelji tih usluga preko 60% zaposlenih, odnosno onih koji kod njih rade nisu u radnom odnosu, nego koriste usluge Agencije za iznajmljivanje radnika. Kakvi su uvjeti, kakve su plaće i zašto se to radi? Kako je moguće da jedna takva unosna djelatnost pribjegava korištenje takvih usluga, a tajna je u tome da se na taj način izbjegavaju poštivanje kolektivni ugovori koji su potpisani za tu djelatnost ili u tim tvrtkama jer se oni odnose samo na zaposlene ali ne i na one koji kod njih i za njih rade ali su u radnom odnosu sa agencijama. Ta socijalna nesigurnost, radna nesigurnost tih ljudi kojih nije malo, a posebice u djelatnosti za koje smo rekli da ostvaruje solidne profite, a nedovoljno ulaže trebale bi biti predmet posebnog interesa i Državnog inspektorata i Porezne uprave i takav način odnosa naročito u trenucima kada svi pozivamo na to da podjednako moramo snositi teret krize iz T-Coma ili HT-a najavljivati otpuštanje tolikog broja ljudi, a tajeći ili skrivajući, praveći se da ne znaju, da imaju svojevrsni monopol kad je država u pitanju nije korektno niti je pak korektno od države da prešuti i ne reagira na vrijeme. S obzirom da se ne radi, dakle o porezu koji bi mogao ili smio biti bilo kakav izgovor za povećanje cijena a ostvaruje negdje oko 300 milijuna kuna godišnje ili ovog prihoda za državni proračun mi ćemo podržati donošenje ovog zakona ali ćemo isto tako naći načina i mehanizme da odgovorna i nadležna tijela državne vlasti prisilimo da se uđe u taj sektor i dobije niz odgovora na pitanja koja cijelo vrijeme muče, a posebice to je taj status ljudi koji za njih rade, a zapravo su iznajmljeni od različitih agencija. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolege zastupnici. Pa evo jedan od prvih zakonskih prijedloga koji se nalazi pred ovim sazivom a za kojeg se može reći da je iz područja ekonomije jest uvođenje novog poreza. Puno je rasprava i puno je riječi i u ovoj sabornici od predstavnika nove Vlade uključujući i predsjednika Vlade izrečeno o tome kako je oporavak gospodarstva, gospodarski rast, oporavak investicija prvi cilj. I to je sasvim razumljivo i to je sasvim jasno i tako treba biti. I mislim da svi tome težimo. Međutim, jedna od prvih ekonomskih mjera koja se predlaže, a za koju se valjda pretpostavlja da je sukladna tome cilju jest uvođenje novog poreza. Nije uvođenje novih poreza sukladno gospodarskom rastu, oporavku i rastu investicija. Upravo suprotno. Novi će porez, posebno porez koji se uvodi u obliku poreza na prihod spriječiti investicije i to u jednoj od rijetkih grana koja ima investicijskog kapaciteta, koja ima potrebu za investiranjem i čije investiranje ima snažne učinke na ostale sektore kroz jačanje sposobnosti komunikacija i u krajnjoj konačnici i njihovo pojeftinjenje. Stoga držim da uvođenje novoga poreza, nametanje novoga poreza u zemlji u kojoj je potreban sav skup mjera da se gospodarski rast ubrza jest duboko ekonomski štetno. Posebno je držim ekonomski štetno način na koji se uvodi ovaj porez. Uvodi se kao porez na prihod. Predstavnik Vlade jest govorio da je razlog za uvođenje ovoga poreza posebno fiskalni. Ako je tome tako moguće je prihvatiti to obrazloženje. Ali ako je razlog fiskalni, onda bismo očekivali da se sve fiskalne mjere i mjere koje se tiču prihoda državnog proračuna i predlože kao jedan jedinstveni paket u okviru predlaganja novog proračuna. Novog proračuna još naravno nema, ali postoji novi porez. Ne možemo stoga niti ocijeniti kako i na koji način se on uklapa u fiskalni kapacitet i fiskalne potrebe proračuna. Međutim ono što je pri tome bitno, bitno je da učinci ovoga poreza jesu takvi da onemogućavaju i povećavaju troškove investiranja i svake druge poslovne aktivnosti jer se zaračunavaju na prihod. Ovaj porez ne vodi računa da li na rečene tvrtke uopće imaju dobiti, da li iz toga prihoda isplaćuju plaće, da li iz prihoda isplaćuju druge troškove, da li investiraju? Ne. Ovaj porez kaže prvo je potrebno platiti porez. A ako je fiskalni razlog u pitanju onda je zasigurno bilo moguće fiskalne razloge riješiti i akceptirati i nekim drugim manje štetnim porezom. To je ono što sam vam, kolega, željela reći. A da biste to mogli ocijeniti onda je bio logičan put da se eventualno kakve god fiskalne mjere predlažete razmatraju u okviru novoga proračuna. Ovako prikazano, izdvojeno iz cjelokupne i ukupne slike, jedino ono što o ovome porezu možemo vidjeti, možemo vidjeti njegove štetne gospodarske učinke na granu koja ima kapaciteta i ima mogućnosti činiti upravo ono što nam je svima u interesu, a to je povećanje investicija. Nikako ne bih sporila potrebu da porezni teret bude raspoređen na pravilan način. A to je da oni koji imaju više plaćaju više. Međutim porezom na prihod to nećete postići. Taj se cilj postiže nekim drugim oblicima koji se zaračunavaju na neke druge osnovice. S obzirom na izrečeno klub HDZ-a i HDZ neće prihvatiti prijedlog ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Ispravio bih netočan navod da je ovo novi porez. Koliko je meni poznato to je stari porez koji je uvela HDZ-ova vlada. Mislim da ga je gospođa Dalić sama predlagala. Prema tome valja otkloniti ove nejasnoće. Dakle, nastavak poreza koji je vrijedio do kraja prošle godine.
Hvala. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Petar Baranović, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici predlagatelja, štovane dame i gospodo. Ovdje su stvari potpuno jasne. Radi se o realnoj situaciji u kojoj se nalaze financije, radi se o realnoj potrebi da se osiguraju prihodovna sredstva u državnom proračunu i naravno svatko tko je radio s proračunom bio on ministar financija ili bio čelnik lokalne samouprave zna da se u situacijama koje su financijski zahtjevne ne poduzimaju samo mjere koje se tiču rezanja rashodovnih stavki rashoda nego se planira i osigurava stabilan izvor prihoda kako bi se postigla financijska ravnoteža. Ovo što smo imali prilike čuti tijekom rasprave o velikoj zabrinutosti za buduće investicije kompanija koje će biti dotaknute ovim zakonom moram reći da mi je osobno izazvalo čuđenje. Iz kojih razloga? Nikad nisam bio direktor velike korporacije ni tvrtke, nisam ni financijski stručnjak, ali se u životu od 19 godine bavim poduzetništvom i za ovom govornicom sam dužan reći istinu, a to je da nikad nitko nije izvršio nikakvo ulaganje koje nije imalo isključivo za cilj stvaranje pretpostavki za ostvarivanje daljnjih zarada i osiguravanje daljnjih profita. Uveli mi porez ili ne uveli mi porez to neće biti ni motiv ni pro ni motiv kontra za ulaganje kompanija koje ostvaruju tolike profite da se vodeća među njima na hrvatskom području upravo našla na vrhu ljestvice po ostvarenom profitu ne samo u Hrvatskoj nego i široj regiji, profit ostvaren na razini jedne godine od milijardu i 480 milijuna kuna stvara pretpostavke da ova Vlada u planiranju prihoda poštuje određene kriterije. Pa ne očekuje valjda netko u Hrvatskoj da se prvo porezno opterete obrtnici koji dnevno gase stotine obrta, da se opterete mali i srednji poduzetnici, a da se poštede tvrtke koje na tržištu koje ima 4,5 milijuna stanovnika, dakle red veličine jednog Milana, ostvaruju godišnje 100 milijuna eura profita, ostvaruju tolike profite da drugi razred menadžera u tim tvrtkama ima standard i primanja koja su kozmička kategorija i za nas koji sjedimo ovdje u ovoj sabornici i u koje su uprte oči čitave nacije. Ovakvim pristupom i činjenicom da je upravo ovakav zakon ove naravi i ovog cilja došao među prvima u sabornicu u ovom sazivu Sabora svjedočimo činjenici da nova hrvatska Vlada ima kriterije u poreznom opterećivanju pritisnuta potrebom da osigura stabilnost prihoda državnih financija. O tome koliko će se to pak odraziti na zapošljavanje i kakva je politika navedenih tvrtki svjedoči činjenica da je prilikom predaje Deutsche Telekomu prije puno godina Hrvatski Telekomunikacija bilo 11 tisuća i 800 zaposlenih, a da ih danas u toj tvrtci ima manje od 6 tisuća i da je trend racionalizacije troškova slanjem hrvatskih građana na Biro za zapošljavanje i dalje nastavljen. Sigurno je jedno, niti će ovaj prijedlog zakona demotivirati kapital da ulaže i dalje u ono što mu je oportuno i što će mu osigurati daljnji profit, isto tako je sigurno da uvođenje ovog zakona neće izbiti mogućnost daljnjeg profita i sigurno nastavka kontinuiteta poslovanja s dobiti koje sve tvrtke u ovoj branši bilježe već godinama. nijedna godina nije prošla, a da se zabilježio gubitak i loše poslovanje tvrtki u ovoj branši. Stoga Klub Hrvatske narodne stranke pozdravlja pristup prema kojem će se eventualna daljnja opterećenja usmjeravati prema onima koji to mogu podnijeti a ne prema onima kojima bi to značio financijski kraj i završetak poslovanja. Iz tog razloga HNS i Liberalni demokrati će podržati ovaj Zakon i glasati za njega. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime klubova je završena rasprava. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović u pojedinačnoj raspravi se prijavila. Izvolite.
Evo poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, vrlo kratko jer je već sve rečeno. Ovaj porez, odnosno Prijedlog zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama kojim se predlaže visina naknade 6% osnovice ostvarenog prihoda od pruženih usluga pokazuje se prije svega pravednim pogotovo u današnjem trenutku. Kao što je ovdje već rečeno kada čitava industrija, kada čitavi mali obrti grcaju u velikim financijskim problemima, svakog dana se gase mali obrti, radnici ostaju bez plaće a ove tvrtke ostvaruju enormne iznose. Moramo kada govorimo o ovom Prijedlogu zakona spomenuti to da su dobili gotovo kompletnu infrastrukturu i još jednom da zaključim u ovom kratkom izlaganju da na ovaj način Kukuriku koalicija pokazuje se onom vlašću koja prije svega želim uspostaviti.
Hvala lijepa. Repliku ima gospodin zastupnik Vukšić. Izvolite.
Htio bih samo poštovanu kolegicu dopuniti. Ne samo da su privilegirani u poslovanju nego je nevjerojatno da svi davatelji komunikacijskih usluga su počeli reketariti državu, počeli su prijetiti da će otpuštati, da neće ulagati više ako ostanu ti nameti a u svemu tome se Hrvatska radiotelevizija pretvara u njihov servis te propagira otkaze kao normalan, u biznisu dobrodošao trend što je bilo recimo slučaj neko večer u Dnevniku 3. Tako da sasvim sigurno da je ovaj namet čak i dobro došao.
Hvala. Idući za riječ je prijavljen gospodin zastupnik Damir Rilje izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra, kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo ja vrlo kratko obzirom da mislim da velika većina nas ovim komunikacijama koje koristi, a mnogi od nas koji su prošli kroz proces privatizacije samih podloga i temelja, dakle osnove telekomunikacijskih sustava mogu ustvrditi samo ono što danas je a to je da uistinu postoje oni koji imaju uvjetno rečeno monopolne pozicije u davanju ovih usluga, a s druge pak strane pitanje je kako su se raščistile nekretnine nekoć zvanog HPT-a danas znamo što je. A s druge strane kada pričamo o mobilnim komunikacijama onda iz njih izašao i naravno jedan od mobilnih operatera, danas ih ima nekoliko ali pitanje vlasništva, mislim da ih osnovno možemo podijeliti na dvije skupine jednu koju drži VIP, drugu koju drži HT odnosno Hrvatski telekom, T-mobile i to je to. S druge pak strane ne smije se dogoditi da ovaj Zakon proizvede povećavanje cijena mobilnih usluga, ilitiga slučajno racionalizaciju poslovanja u smislu možebitnog otpuštanja radnika. Već i sada su sve cijene ovih usluga kod nas predimenzionirane i ne odgovaraju cijenama vani. Pitanje jesu li prava radnika u tvrtkama istih operatera ista s onima u matičnim zemljama odakle proizlaze matične tvrtke, svakako se radi o uslugama koje stvaraju ekstra profit i to ne bi bilo upitno ali mislim da se radi ovdje prvenstveno da treba jedan dio sredstava uložiti u osnovu i vratiti kroz funkcioniranje samih sustava. MI danas znamo što imamo bar onih koji koriste neke od mobilnih operatera, 098, 099 sve do Bon-bon-a. Ovdje je teško govoriti uopće o tržišnom natjecanju jer gotovo da ga u ovim uslugama skoro da ga nema. Ne želeći ulaziti u povijest privatizacije ovih usluga svakako apeliram na to da se ne povećavaju cijene i da se ne diraju radnici. Mislim da je ovo bilo najpoštenije da se postavi ovakav jedan namet i mislim da unutar države moramo stremiti ka tome da se poboljša kvaliteta svakako ovakve usluge da bi tržišno natjecanje imalo na koncu smisla. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Za repliku se javila gospođa zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Glede cijena apel nije mjera. Cijene se u tržišnom gospodarstvu smanjuju povećanjem konkurencije, a posebno u tržištu koji možda dominira nekoliko pa postoji sumnja da ima nekih ekstra zarada. Ali ne mogu se cijene smanjiti uvođenjem novoga poreza posebno ne poreza koji je na prihod. Ako bi se željelo regulirati nešto drugo kako pitanje zarada, onda bi trebalo razmišljati o nekim drugim instrumentima. Zato sam vam željela reći da apeli ovdje neće puno koristiti, treba koristiti instrumente ekonomske politike na pravi način.
Hvala lijepa. Idući se za riječ javio gospodin zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo ga konkretan Zakon i već prekršena dva izborna obećanja, dakle rasteretit ćemo gospodarstvo ništa od toga nego ga opterećujete. Nećemo uvesti nove poreze, uvodi se novi porez. No, ja bih vjerojatno o ovom zakonu drugačije raspravljao da o njemu raspravljamo u sklopu paketa zakona koji će biti uz donošenje hrvatskog proračuna. A zašto to govorim? Iz jednostavnog razloga što postoje dokumenti koje jedna Vlada donese. I ako se druga Vlada s tim ne slaže onda predloži dokument za koji misli da treba biti takav kakav je. Tako su trenutno na snazi trogodišnje fiskalne projekcije koje je donijela prošla Vlada i to je jedan od ključnih dokumenta za izradu proračuna. Osobito u ovakvim turbulentnim vremenima kada vidite da svi vrše različite ocjene i procjene gospodarskog rasta i onoga što će se događati ne samo u hrvatskom nego i u svjetskom gospodarstvu i u našem okruženju i mi nikako ne smijemo biti imuni na to. Dakle, da je ova Vlada predložila nove fiskalne projekcije, da li će to biti rast, pad, to je njihova procjena. Zašto to govorim? Pa iz jednostavnog razloga što obrazloženje za donošenje ovoga zakona 2009. Je bilo zbog gospodarske krize, zbog smanjenih prihoda u državnom proračunu i kada dođe do pozitivnih makroekonomskih pokazatelja taj zakon će se ukinuti. Dakle, zadnja dva kvartala prošle godine su dali lagane naznake gospodarskog oporavka i Vlada je predložila da se ovaj zakon ukine sa 31.12. I on je ukinut. Ako je to bio razlog za donošenje ovoga poreza, ako ga ova Vlada ponovno uvodi onda ne može nikako biti obrazloženje da je to pomoć gospodarstvu i da je to socijalna mjera, jer ta socijalna mjera neće biti sigurna. Jer budite sigurni da će kroz neki novi paket koji će se tako pompno najavljivati na svim hrvatskim medijima će se ovo naplatiti. Nikada telekomunikacije uvođenjem nekog poreza nisu izgubili, tako neće izgubiti niti sada. Ali bježanje od istine je nešto što može biti pogubno za nas. A sa obrazloženjem donošenjem ovoga zakona se bježi od istine, a istina je da je problem državnih financija u Hrvatskoj nisu prihodi državnog proračuna nego su rashodi državnog proračuna. Ali o prihodima državnog proračuna se raspravlja, danas se baci jedna bombica, sutra se baci treća bombica a sve te bombice su u principu uvođenje novih preže. Nitko ne govori o strukturnim reformama. A jučer su svima bila puna usta toga kako su provedene reforme da bi mi mogli zatvoriti i zaključiti svoje pregovore za ulazak u EU. To je dakle kontradiktornost. I kada govorimo o tome da trebamo uvoditi nove poreze da bi zakrpali državni proračun, onda mi je jučer strašno zvučalo kada sam čuo da ćemo izdvojiti 5 milijuna eura da bi platili strane konzultante da provjere stanje u Hrvatskoj. A jučer ste svi ovdje govorili da smo državne institucije u Hrvatskoj doveli u fazu da mogu same kontrolirati, same odlučivati i same raspravljati. Pa ne možete negirati da Ured državne revizije nije došao u jednu fazu, onda govorite kontra onoga što ste govorili u Saboru prethodnih godina prilikom rasprave o državnom izvješću Državne revizije koju ste usvajali da nisu u stanju provesti reviziju. Dakle, s jedne strane se troši i pitaj Boga tko će dobiti te novce da bi napravio nekakva naručena izvješća, a s druge strane se uvodi porez koji će u konačnici platiti hrvatski građani. Jer ovih 300 milijuna kuna povećanja državnog proračuna će platiti hrvatski građani. Neće ih platiti ni "T-Mobile", ni "Vipnet", ni "Tele2" platit će ih hrvatski građani. I to je činjenica, to je istina. Uveli ste novi porez, opteretili ste gospodarstvo i to je što je činjenica i istina oko ovog zakona od kojeg ne možete pobjeći. I nadam se kao što su bile najave jučerašnjih dnevnika, evo Vlada izvršava predizborna obećanja da će danas biti, evo Vlada krši predizborna obećanja i zato nećemo glasati za ovaj zakon.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Igor Rađenović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa ispravak netočnog navoda … rekao gospodin Šuker i kojega često ponavlja, a čuo sam i kolegicu Daliću koja kaže da je problem izvršavanja proračuna nisu rashodi proračuna, tj. da su samo rashodi proračuna a nisu prihodi. Naravno da je problem jedno i drugo i naravno upravo umijeće usklađenja prihoda i rashoda je ono što državni proračun čini održivim i čini ostvarivim. Ono što je posebno interesantno je to da je ovaj porez koji važi do 31.12. bio tada vladajućoj većini a danas opoziciji dobar, gospodin Šuker ga je osobno predlagao i usprkos i tome porezu i prihodu koji je bio značajan je uspio ostaviti deficit prilično velik, a koji će ova skupina međunarodnih stručnjaka nažalost morati konačno utvrditi. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin Šuker imate riječ, za povredu Poslovnika. Samo vas upozoravam ako nećete se držati točno odredbe da vam neću dati riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, ako ćete se držati u onom smjeru, toga se onda morate držati i ovdje. Gospodin Rađenović je ispravljao nešto što ja nisam rekao. Ja sam čak gospodine Rađenoviću rekao razloge zašto je taj porez uveden 2009., dakle nisam negirao da je uveden, ali vi ako želite … onda možemo žutu pločicu pa ćemo replicirati jedan drugome. Ali vi moje mišljenje ne možete ispraviti.
Molim vas, niste naveli članak Poslovnika da je povrijeđen Poslovnik. Sada ste iskoristili ono što se stalno radilo u prošlom mandatu, a ja vas moram upozoriti da kao predsjedavatelj ne mogu dozvoliti da se to ponavlja. I drugi puta kada budete krenuli govoriti o nečemu što ne stoji iz povrede Poslovnika ja vam neću dozvoliti da završite rečenicu. Tako da znate, to smo se dogovorili. Hvala lijepa. Dok ne promijenimo Poslovnik i konačno ne riješimo institut, čak i ovaj ali u nekom drugom obliku ali posebno ispravak netočnih navoda što je nedemokratski institut. Hvala vam lijepa. Dalje se za riječ javio gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite. U ime kluba 5 minuta. Do 5 minuta završna riječ.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče. Sjećamo se mi dobro apela predsjednika vlada predsjednika i predsjednica vlada bankama privatnim bankama u RH da smanje kamate. Sada će biti apel na operatere da ovaj 6%-nu naknadu da se ne prelije na teret korisnika telekomunikacija. 300 milijuna kuna temeljem ove naknade od 6% slit će se u državni proračun. Kako će to proračun rasporediti na rashodovnoj strani to ne znamo, to nitko zapravo ne zna još uvijek. Kada uzmemo da je 6% 300 milijuna kuna onda je ukupni dohodak 5 milijardi kuna, 16 puta, 4800 ali još 16 i pol puta, jel tako gospodine Šuker, vi to dobro računate kao i ja pa je to 5 milijardi kuna. Toliko hrvatski građani potroše na SMS-ove, MMS-ove i razgovore. I evo unatoč tome što je krajnje nepovoljnim ugovorima privatiziran, nepovoljnim u tome što je Hrvatski telekom bio monopolist godinama i infrastruktura mu je pripala sva koju su djelatnici, radnici godinama izrađivali. Hrvatske pošte nažalost, to je otišlo u nekoj cijeni koju je ugovorila Vlada ili vlade Republike Hrvatske, a sada ti isti djelatnici, a najavljeno je 450 otkaza, naći će se na ulici. I ne samo to, prema procjeni i izjavi sindikata nekoliko stotina ljudi u Hrvatskom telekomu radi preko studentskog servisa, a istovremeno djelatnici imaju preko 11 tisuća prekovremenih sati i gle otpuštaju se djelatnici. Istovremeno imam podatak da je trenutno na mjesto nekih otpuštenih djelatnika ovdje u Zagrebu su dovedeni djelatnici iz Njemačke, na njihova mjesta. Dakle naši su djelatnici otpušteni, a na njihova mjesta su dovedeni djelatnici iz Njemačke. Znamo da je T-mobile u Njemačkoj u krizi, znamo da ima gubitke, zgodna kombinacija da se djelatnike iz Njemačke prebaci na rad u Hrvatsku. Fluktuacija radne snage. Ukoliko postoje mehanizmi da se ovih 300 milijuna kuna ne prelije na teret onih koji koriste telekomunikacije bit će dobro. Ukoliko ne postoje mehanizmi ni zakonske mogućnosti kao što kaže bivša ministrica onda ćemo mi to platiti, odnosno građani Republike Hrvatske će platiti ovih 6%. Opet novi namet na vilajet, samo neizravno izrečeno dakle ovdje je to 6% na dobit operatera, a zapravo će biti novih 6% poreza na građane Republike Hrvatske. I vrlo će se brzo pokazati je li to tako ili ne. A ove prijetnje sa nemogućnošću investiranja, to je smiješno, smiješno je da netko prijeti sa nemogućnošću investiranja, a istovremeno sebi neće smanjiti plaću od 200 tisuća kuna pa bar na 150 recimo, kao što ima rukovodećih plaća ili plaća rukovoditelja kod ovih operatera. Jasno da to država ne može odrediti, to je privatna firma pa ona sama određuje, ali znamo da je plaća oko 200 tisuća kuna. Mjesečna plaća 200 tisuća kuna, a ovdje vodimo borbu oko nekih drugih stvari koji iznosi je li 8 ili 9 tisuća. Tako da je zaista klub HDSSB-a u dvojbi glasovati za ili protiv jer ako glasujemo za, a prelije se na teret građana onda to nije dobro. Evo hvala vam lijepo. Neću više, imamo puno još argumenata ali vrijeme je isteklo.
Vi ćete dvojbu riješiti, a za ispravak netočnog navoda se javila gospođa zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Ja sam, malo se ne snalazim u ovim proceduralnim pitanjima, ali sam željela reći da je netočno i pogrešno tvrditi da je smiješno, kako je rekao kolega Grubišić da su smiješni navodi kako ovo sprječava investiranje. Oni uopće nisu smiješni zato jer tvrtke o kojima govorimo djeluju kao dijelovi međunarodnih konglomeracija u kojima se odluke o investiranju gledaju tako koliki su u kojoj zemlji troškovi. Pa ako u našoj zemlji postoji ovaj porez koji npr. ne postoji u Češkoj onda je sasvim jasno da kada se odluke o investiranjima donose na razini tih korporacija da će Hrvatska ostati kratkih rukava za taj kapital i neće doći ovdje i neće ovdje biti investiran.
Hvala. Ja bih podsjetio zastupnike da kada ispravljaju netočni navod, dok još taj institut postoji, da je dobro navesti, gotovo citirati onoga tko je govorio na kog se taj ispravak referira. Ali ovo je bilo u redu, samo govorim inače u kontekstu svega ovoga. Ovo je bilo u redu. Na koncu se javio i gospodin zastupnik Ivo Jelušić u ime kluba SDP-a, završno 5 minuta. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Ovdje je bilo riječi da je novi zakon, naravno da on je u formi novi ali stvarno nije nov zakon. Ovakav ili isti zakon je bio na snazi već 2,5 godine za vrijeme HDZ-ove Vlade, ona ga je predložila, a vidim da su sada protiv takvog zakona. To samo govori o njihovoj vjerodostojnosti. Kad nešto oni predlažu to je dobro, a kad netko drugi predlaže tako nešto ili slično onda to nije dobro. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim da me ne ometate iz klupa. Dakle HDZ bi zaboravio mnoge stvari koje je radio, koje je loše radio, a mogu oni htjeti zaboraviti ali građani sigurno neće zaboraviti to što su oni radili. Velika se prašina digla oko ovog zakona ili bolje rečeno ja bih rekao nije se digla velika prašina nego su veliki digli prašinu, digli su veliki bogati prašinu. Tri, četiri, pet firmi koje se bave telekomunikacijskim uslugama su digle veliku prašinu jer eto ostat će kako oni kažu bez investicija, otpuštat će ljude, a ustvari ostat će bez dijela dobiti i kad im se ovo malo uzme ostat će im dovoljno dobiti. I zato su digli prašinu, a oni su veliki i bogati, oni mogu bogme dignuti dobru prašinu. Čudi me da neki su i ovdje u sabornici stali ovaj puta na njihovu stranu i štite velike i bogate. E mi nećemo. Dva sektora u ovoj državi žive dobro, građani su u teškoj situaciji, gospodarstvo isto tako, ali financijski sektor, bankarski sektor i mobilni operateri, dakle oni telekomunikacijske usluge koji pružaju žive jako dobro. I sad kad dirneš u njihove, neću reći prava nego u njihove interese e onda se digne velika prašina. Dakle, neće oni zbog ovoga otići u gubitke nego će jednostavno malo manje imati dobiti. Nije problem ovdje u investiranju, do sada isto telekomunikacijski operateri nisu dovoljno investirali, neću reći nisu investirali nego nisu dovoljno investirali, onoliko koliko su trebali nego su izvlačili tu dobit. Mi imamo jedan od najsporijih interneta u okruženju sa zemljama kad se usporedimo koje su u našem okruženju. Još uvijek imamo dobar dio države koja je nepokrivena mrežom. Nedavno sam bio u okolici Zadra 5 km od centra grada Zadra nema signala. Zovem, bunim se, pa napravite, resetirajte, pa ovo, pa ono. Cijeli dan sam mogao resetirati da bi se stvarno ustanovilo da oni nemaju signala tamo. Otpuštali su i do sada radnike i ponovo je HT najavio otpuštati 400, 500 radnika prije ovoga, prije najave ovog poreza, 450 radnika će isporučiti ovom društvu i ovoj državi na burzu, HT, prije nego što smo ovo najavili. Sad se lupaju po glavi što su to najavili, da su znali za ovaj zakon ne bi to najavili nego su sad pravdali ovim zakonom ali na žalost su to prije najavili. Dakle, otpuštali su radnike, nisu investirali, a izvlačili dobit. I sad kad hoćemo uzeti dio te dobiti kroz namet na njihov prihod e oni se bune i to rade uprave poduzeća, naši ljudi u tim upravama, tih naših formalno poduzeća, a u stvari rade u interesu stranih svojih vlasnika i štiteći njihove interese. Ni jedna druga usluga režijska usluga, ako tako mogu reći ne košta kao TK-a usluge ni voda, ni struja koja su puno potrebnije ne koštaju toliko kao. Pogledajte svoje račune doma. Pogledajte račune prosječne hrvatske obitelji. Najviše se plaća na TK usluge više nego na struju i na vodu, a šta nam je potrebno? I šta se od toga događa? Hoćete reći da troškovi su TK operatera veći nego troškovi Vodovoda, HEP-a itd. Nisu, nego oni izvlače enormne visoke dobiti, a sada odjednom su neki žele stati u njihovu obranu i braniti njihove velike dobiti. A na čiji uštrb? Na uštrb građana i na uštrb gospodarstva. E pa neće proći! Neka ponašaju se u skladu sa Ustavom. Neka svatko doprinosi porezno onoliko srazmjerno svojoj snazi, a oni imaju dovoljno snage i bogatstva, pa neka dio svog bogatstva, dio svoje dobiti, ja bih rekao dio svoje ekstra dobiti pomognu ovoj državi, ovom narodu u ovoj teškoj situaciji. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Pa pogrešan je navod da HDZ je u pravu samo kad on nešto predlaže. HDZ je činjenica i HDZ-ova Vlada je predložila uvođenje ovog poreza u vrijeme 2009., u vrijeme iznimno loše situacije kada su se tržišta lomila. I HDZ je predložio i ukidanje ovoga poreza opazivši i njegove negativne učinke. I zato je HDZ vrlo konzistentan u svojim raspravama o ovom porezu.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točci dnevnog reda kad se steknu poslovnički uvjeti. To će biti uskoro. I Konačni prijedlog zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. broj 15. Rasprava je zaključena. Amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio, pa su postali sastavni dio Prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 92 za i 31 protiv, jedan suzdržan donesen Zakon o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim telekomunikacijskim mrežama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.