Gospodo, poštovani poslanici, poštovani gosti, otvaram 10. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Dakle, još jedanput sve prisutne srdačno pozdravljam, poslanike i goste i konstatiram da sjednici prisustvuju 33 poslanika. Evo broj se mijenja, pristižu nam i novi pa ćemo naknadno formu utvrditi, a očigledno da ga već sada imamo. Želim vas obavijestiti da odsustvo zbog službenog puta i drugih razloga su opravdali Azra Hadžiahmetović, Remzija Kadrić, Selim Bešlagić i Niko Lozančić. Vi ste na klupe, pred samu sjednicu, dobili izmijenjeni prijedlog dnevnog reda u odnosu na onaj koji vam je uz materijale ranije poslat. Ja ću vas vrlo kratko informisati koji su razlozi bili promjena. Dakle, Komisija za finansije i budžet obavijestila je Kolegij o činjenici da nije bila u prilici da razmatra, kao nadležna komisija, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izmirenju obaveza po osnovu računa stare devizne štednje iz prostog razloga što prije toga Ustavnopravna komisija nije, prije zasjedanja ove komisije, utvrdila ustavnopravni osnov za ova dva zakona što je juče učinjeno i mi ćemo ove zakone imati. Pa vi ste završili, ali nije nadležna komisija ako ste me pratili, gospodine Džaferoviću. Dakle, mi ćemo to imati na narednoj sjednici i, u skladu sa Poslovnikom, u dnevni red, kao tačka 4., uvršten je zahtjev poslanika Beriza Belkića za razmatranje Prijedloga zakona o memorijalnom centru Srebrenica-Potočari – Spomen obilježje mezarje za žrtve genocida iz '95. godine po hitnom postupku, u skladu sa članom 27. Dakle, da ponovim, na klupe ste dobili prečišćeni tekst dnevnog reda za današnju sjednicu. Otvaram raspravu o dnevnom redu. Ako nema prijavljenih, konstatiram... Izvolite, gospodine Bećiroviću.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege poslanici, cijenjeni predstavnici medija. Na osnovu člana 65., stava 1. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, podnosim sljedeći prijedlog dopune dnevnog reda 10. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. 2 Predlažem da se u današnji dnevni red uvrsti tačka sa sljedećim nazivom: Razmatranje informacije o stanju i trendovima na tržištu rada BiH od juna 2006. godine do juna 2007. godine s posebnim osvrtom na definiranje strategije na međunarodnom planu u oblasti rada i zapošljavanja. Za uvodne napomene po ovoj tački dnevnog reda zaduženo je Vijeće ministara BiH. Obrazloženje zašto ovo predlažem. Pitanje rješavanja nezaposlenosti u BiH jedno je od najvažnijih pitanja u BiH. U modernim i razvijenim zemljama vlade padaju ili opstaju u odnosu na rezultate koje postignu u ovoj oblasti. U BiH gotovo da se danas i ne govori o zapošljavanju radnika jer već duži period na političkoj sceni ove zemlje dominiraju isprazna stranačka prepucavanja vladajućih stranaka. Problem nezaposlenosti traži mnogo ozbiljniji tretman nego što je to slučaj u BiH. Visoka stopa nezaposlenosti, nepostojanje akcionih planova zapošljavanja, neaktivnost institucija mjerodavnih za provođenje mjera na tržištu, nedostatak kvalifikovanih kadrova za problematiku tržišta rada, nepovoljna kvalifikacijska struktura samo su neki od razloga zašto ovo pitanje treba otvoriti. Takođe napominjem da se trend rasta broja nezaposlenih i dalje nastavlja uprkos najavama i obećanjima vladajućih stranaka da će popraviti stanje u ovoj oblasti. Primjera radi, prema podacima Agencije za rad i zapošljavanje BiH, broj nezaposlenih u aprilu 2006. godine iznosio je 512.052 nezaposlena u BiH, a u aprilu 2007. godine broj nezaposlenih iznosi 532.834 nezaposlena radnika. Dakle, u zadnjoj godini umjesto da imamo pozitivne trendove mi imamo 20 hiljada više nezaposlenih u BiH. Nastavak takvih trendova prijeti da BiH izgubi još 4 godine pri čemu će cilj, po povećanju zaposlenosti, formalne zaposlenosti za 150 hiljada novih radnika, ostati samo iluzija. Imajući to u vidu, smatram da je neophodno i u najvišem zakonodavnom organu BiH – Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine otvoriti ovo egzistencijalno pitanje od kojeg zavisi standard i kvalitet života svih građana u ovoj zemlji. Podsjećam i, evo, ostavljam prostora da budemo malo i fleksibilniji, eventualno ako Vijeće ministara nije u stanju da nam danas da uvodne napomene u vezi sa ovom tačkom dnevnog reda, možemo prihvatiti, dakle, zaključak da ovo pitanje, ali danas da to uvrstimo i da ga razmatramo, obzirom na njegovu važnost, kao prvu tačku dnevnog reda naredne sjednice Parlamenta. Hvala.
Hvala, gospodine Bećiroviću. Ja bih zamolio da mi tekst, tekst formulacije tačke dnevnog reda dostavite. Izvolite dalje. Dakle, raspravljmo o dnevnom redu, raspravljamo o dnevnom redu. Ima li prijavljenih? Evo, gospodin Živković. 3
Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege poslanici, uvaženi ministri, dame i gospodo. Nezvanično sam saznao da, što se tiče tačke dnevnog reda 12, Potvrđivanje odluke Predsjedništva BiH o utvrđivanju kandidata na generalske pozicije u Oružanim snagama BiH, da navedeni, znači navedene osobe koje su predložene za generalske pozicije imaju samo privremenu dozvolu od NATO-a koja im ističe u avgustu mjesecu ove godine. Mene zanima i volio bih da čujem od nekoga iz Ministarstva odbrane da li će ovaj Parlement i inače ovi ljudi doći u problem ako danas potvrdimo tu odluku, s obzirom da smo mi zadnja instanca koja to potvrđuje, ako ti ljudi ne dobiju produžetak te dozvole nakon avgusta ove godine. Isto tako sam saznao da NATO priprema dokumentaciju koja je neophodna da bi oni dobili tu stalnu dozvolu i nakon toga da bi se moglo u ovome Parlamentu odlučivati, odnosno potvrđivati njihove pozicije. Mislim da bi bilo dobro da dobijemo odgovor i da svi ovdje zajedno odlučimo da li je potrebno ili neophodno možda da za iduću sjednicu stavimo ovu tačku dnevnog reda, znači da je danas skinemo, a da do iduće sjednice dobijemo potvrdu od NATO-a da li su ti ljudi dobili stalne dozvole za obavljanje svojih dužnosti. Hvala.
Hvala, gospodine Živkoviću. Gospodin Novaković.
Poslovnička intervencija, uvaženi predsjedavajući. Naime, član 65., stav 2. Poslovnika kaže – poslanik ne može da izlaže duže od 3 minute niti da elaborira suštinu pitanja koje je predloženo kao tačka dnevnog reda.
Primam, primam kritiku.
S obzirom da je kolega Bećirović, znači, postupio suprotno članu 65., molim predsjedavajućeg da, prilikom vođenja sjednice, o ovome vodi računa. Hvala.
Hvala, gospodine Novakoviću, primam kritiku. Izvolite dalje, rasprava o dnevnom redu. Molim, ako ima iz ministarstva. Izvolite, gospodine Lagumdžija. 4
Zahvaljujem se, gospodine predsjedavajući. Mi smo svi, pretpostavljam svi, u pošti prije nekih desetak, petnaest dana dobili pismo predsjedavajućeg gospodina dr. Nikole Špirića. Pismo koje nam je poslao Oli Ren. Zašto kažem prije petnaestak dana, zato što Oli Ren je poslao pismo 8. maja., 9. maja je gospodin Špirić uputio predsjedavajućem i članovima Kolegija pismo i ono je protokolisano 10. maja. Dakle, ja samo želim da ovo kažem zbog toga što smo mi 23. maja imali sjednicu, a do tada ovo nama pismo nije bilo dostavljeno, pa je to razlog zašto interveniram danas. U pismu nas Špirić, s pravom, ljubazno moli, citiram: ljubazno vas molim da isto, to je ovo pismo, pažljivo razmotrite kako bismo svi izvukli pouke i preuzeli odgovornost za ključne reformske projekte i na taj način ubrzali put BiH ka našem konačnom cilju, koji je nadam se neupitan, a to je priključivanje Evropskoj uniji. Ovo je rečeno jednim prirodno premijerskim rječnikom što, ustvari, nije ništa drugo nego, bez pozivanja na članove, nešto što proizilazi iz člana 167. našeg novog Poslovnika, član b) da predsjedavajući može tražiti sjednicu doma, jer sadržaj ovog pisma je takav da, ovo što smo maloprije čuli, je čista šega u odnosu šta ovdje piše. Dakle, ja sam očekivao da ovo pismo će inicirati sazivanje sjednice doma ili član 167. e, tražiti tačku dnevnog reda. Za one koji nemaju to, nisu za današnju sjednicu materijale sebi uzeli, u tom pismu Olija Rena koje nam je ovdje prevedeno, čovjek nam kaže da situacija koja nas je dovela do zastoja u svim reformskim procesima dovodi do toga da su porasli rizici u smislu stabilnosti i sigurnosti u zemlji. Čovjek nam dalje kaže da BiH ide u suprotnom pravcu od onoga čemu smo se svi nadali. Čovjek nam zatim kaže da političko vodstvo, a to smo i mi, mora odlučiti da li zemlja može sebi priuštiti da se vrati na rane 90. godine. Kad nam Oli Ren kaže da li se zemlja može vratiti na rane 90. godine, to je diplomatskim rječnikom, čovjek nam kaže nešto što bi trebalo da nas zabrine. Zatim kaže da lideri BiH trebaju da prevladaju svoje razlike i pokažu stvarno jedinstvo i da ne čitam dalje, pa vam sugerišem da uzmete ovo pismo. Dakle, izvinjavam se na ovome, ovoliko što ovako govorim, moj prijedlog je, gospodine Belkiću, da ovo pismo bude tačka dnevnog reda Parlamenta. Ako ne danas, onda sljedeći put. Zaista o ovome se Parlament mora očitovati, javnost mora o ovome znati i mi moramo reći bilo šta. U krajnjem slučaju, ja ovo ne bih ni rekao, gospodine predsjedavajući, da nisam dobio u pošti ovo kao poslanik i dužan sam to ovdje iznijeti u ime političke stranke kojoj pripadam. Da ne bismo se nadglasavali, pardon preglasavali, ovaj, moj je prijedlog da ovo, ako danas Vijeće ministara nije spremno, a nažalost nije, jer bilo bi u punijem kapacitetu, da raspravu o ovome, da nam izađe predsjedavajući Vijeća ministara, jer on je ovako ... skinuo lopticu na nas, sutra će reći, šta je, opet Parlament ne radi. O čemu? Eto, ja bih molio, ako može neki zaključak, predlažem da za sljedeću sjednicu Parlamenta, predsjedavajući, imamo tačku dnevnog reda koja proizilazi iz ovog pisma, možete je nazvati kako hoćete, što se mene tiče, ja sam vrlo fleksibilan tu, a da nam predsjednik Vijeća ministara, Vijeće ministara da o ovome zauzme odgovarajući stav, da izađe sa nekim prijedlogom, ne znam ni ja čega, da konstatuje bilo šta. Ne bih želio da prejudiciram stvar da ne bih politizirao sve u krivom smjeru prije nego je, jer sam, ja sam iskreno, koliko sam radio ove poslove, ja zaista mislim da ovo pismo Oli Rena je dovoljan 5 razlog da, kao ozbiljni ljudi, neću da kažem uđemo u paniku, ali da se zabrinemo. Ovo je poruka kakva je, najblaže rečeno, za nemiran san.
Hvala, gospodine Lagumdžija. Evo samo par informacija. Naravno, ideja je razumljiva, argumentacija je jasna. Kolegij je raspravio o ovom pismu. Mi smo pismo dostavili svim poslanicima, naravno bilo je i razmišljanja, da vidimo oko sjednice. Sa gospodinom Špirićem nismo to konkretizirali. Evo, možemo razmotriti, ovaj, Vašu inicijativu i staviti na sljedeću sjednicu, s tim što smo imali priliku na Proširenom kolegiju, i prije ove sjednice i prošle, da to uradimo. Ali, dakle, to pismo smo mi zaista na jedan ozbiljan način shvatili. Dobro je došla Vaša inicijativa. Evo javio nam je se čovjek iz Ministarstva odbrane, odnosno zamjenik, gospodin Igor Crnadak koji će nam dati dodatne informacije vezano za ovu dilemu koju je gospodin Živković iznio u vezi tačke 12., dakle, proceduralno možemo dovesti imenovane ljude u situaciju da do avgusta praktično budu u prilici da to rade, a poslije toga da nemaju saglasnosti.
Predsjedavajući, poštovani poslanici, dragi gosti, predstavnici medija. Prema Odluci o utvrđivanju kandidata na generalske pozicije u Oružanim snagama koju, koja je danas na dnevnom redu Predstavničkog doma, Ministarstvo odbrane treba da da potrebna obrazloženja i pojašnjenja vezano za ovo i zaista postoji potreba da se da informacija i da se, evo, učini i zvanično ovo što je kopredsjedavajući Živković rekao kao nezvaničnu informaciju. Naime, prema, prema uputstvu stranama, neophodno je da za generalske pozicije na koje su predloženi brigadni general Dragan Vuković, brigadni general Jugoslav Brdar, brigadni general Anto Jeleč, brigadni general Mirsad Gutić, brigadni general Stanojko Novaković i brigadir Husein Tursunović ova lica dobiju saglasnosti NATO-a za postavljanje na ove dužnosti. Ja sam dužan da vas obavijestim da ova saglasnost, nažalost, do danas nije stigla. Mi smo u Ministarstvu odbrane imali informaciju da bi to trebalo da desi, zbog toga je i bila odluka da se ide, da se ide u ovu proceduru do kraja. Ja ću vas podsjetiti da je svoj dio posla oko ovoga i u pripremi ove odluke Ministarstvo odbrane uradilo i to proslijedilo Predsjedništvu. Predsjedništvo je, takođe 18. aprila, usvojilo odgovarajuću Odluku o utvrđivanju kandidata i sve to je rađeno na temelju privremenih saglasnosti NATO-a. Ova privremena saglasnost za svih 6 lica je i dalje na snazi, zaključno sa krajem avgusta mjeseca ove godine. Zbog svih ovih činjenica, naša sugestija i prijedlog Ministarstva odbrane jeste da ova tačka danas ne bude razmatrana, odnosno da se povuče sa dnevnog reda jer je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine krajnja instanca u odlučivanju po ovim stvarima. Moglo bi da se, moglo bi da imamo najmanje dvije stvari ovdje koje smatramo da ne bi bile dobre. Prva, da se donosi jedna odluka koja, bez saglasnosti konačne i stalne koju sam spomenuo, 6 praktično, ne bi bila važeća i, druga stvar, ne bi bilo dobro ako bi saglasnost za jednu ili više lica bila upitna i ne bi, ne bi stigla, tada bi takođe, smatramo, i Predstavnički dom i čitav ovaj proces bio doveden u jednu, u jednu neprijatnu situaciju. Prema tome, naša sugestija jeste da se sačeka konačna, konačan stav NATO-a, da dobijemo ove konačne potvrde i saglasnosti za postavljanje na generalska mjesta i da se nakon toga, ja se zaista iskreno nadam i prema informacijama koje imamo, to bi moglo biti već do vaše naredne sjednice, da se to tada stavi na dnevni red. Hvala.
Hvala. Gospodin Džaferović.
Ja bih Vas zamolio, zamjeniče ministra, ako možete da ostanete za govornicom jer ću Vam postaviti pitanje sada. Dakle, odbrambena struktura u BiH nalazi se u fazi tranzicije, dakle, Zakon o odbrani i Zakon o službi u oružanim snagama su u fazi implementacije. Koliko ja znam kasni se u tom procesu i mislim da ovo što je urađeno sa ovim privremenim saglasnostima nije slučajno. Dakle, ja mislim da je to jako povezano sa procesom tranzicije, procesom restruktuiranja odbrambenog sektora ukupnog u BiH, ne Oružanih snaga BiH. Pitanje za Vas, gospodine zamjeniče ministra: Šta će ovo značiti, dakle, nepostavljanje, neimenovanje, danas je konačan čin, oni do ovoga ne mogu preuzeti dužnost, šta će to značiti za proces tranzicije, za proces primjene, odnosno, implementacije Zakona o odbrani i Zakona o službi u Oružanim snagama u BiH i da li Vi za ovaj stav, kojeg ste sada iznijeli, ja, dakle, poštujem ovo što ste Vi kazali, što čujem, je li to Vaš stav ili je ovo stav ministarstva i šta ima da kaže Predsjedništvo? Pazite, do nas ovdje ne može doći stvar dok Predsjedništvo BiH, ovaj, ne izvrši imenovanje. Mi ovdje potvrđujemo imenovanje. Mi smo sada u nekoj krajnjoj, ovaj, kako se zove, instanci. Odmah da kažem svoj stav. Ukoliko će ovo imati bilo kakav uticaj na proces transformacije Oružanih snaga, na obaveze koje BiH ima prema PFP-u, na obaveze, inače BiH na međunarodnom planu u ovoj, u ovom sektoru, ja sam za to da mi uradimo ovo. Mi imamo saglasnost, jeste privremena da to uradimo, neka proces ide pa ko ne dobije kasnije saglasnost valja mu, valja mu ići, mislim, on mora imati, mora imati, ovaj, u glavi svijest da je izložen toj vrsti, toj vrsti rizika. Toliko, hvala Vam. Ovo je važno pitanje, kako se zove, ja Vas molim da mi date odgovor na ova pitanja. Hvala Vam.
Hvala, gospodine Džaferoviću. Pitanje je potpuno na mjestu i evo ja ću vezano za to reći, reći dvije stvari. Mislim da je bitno da poslanici znaju, možda sam ja to trebao da kažem odmah u početku pa ne bi bilo ove dileme, da na osnovu privremenih saglasnosti i postoji Odluka, Odluka Predsjedništva o određivanju vršioca dužnosti na generalske pozicije i prema tome ovi ljudi su vršioci dužnosti pozicija za koje je, za koje je proces njihovog imenovanja 7 u toku, što bi moglo da se pretoči u direktan odgovor na Vaše pitanje da neće ugroziti procese transformacije i svih ovih aktivnosti koje imamo sada koje se odnose najviše na implementaciju predstavničke odluke o konačnom raspoređivanju jedinica na konačne lokacije prema odluci o veličini, strukturi i lokacijama Oružanih snaga BiH. To je jedna stvar, dakle, prvi dio vašeg pitanja. Drugi dio – da li je ovo moj lični stav ili je usaglašeno? Nisam smatrao da to treba da govorim jer ne bih bio sigurno toliko neozbiljan da ovdje iznosim lični stav. Ovo je stav koji je usaglašen, usaglašen u Ministarstvu odbrane između ministra, drugog zamjenika i mene, tako da potpuno stojimo iza toga, s tim da i treći odgovor isto treba da Vam dam, a to je da je potpuno legitimno pravo i to je na kraju konačna odluka ovog uvaženog doma da se donese odluka da li će se ići sa ovom tačkom ili ne. Može i to biti put koji ste rekli da se, kada ste saslušali sve ovo, ipak donese odluka da se ide u to i da se danas izjašnjava o ovoj tački dnevnog reda i to je jedna od opcija.
Hvala Vam, gospodine zamjeniče. Mislim da je ovo bilo korektno i dovoljno. Ja, ipak mislim da trebamo se izjasniti, odnosno eventualno odlučiti da mi ovu tačku dnevnog reda skinemo sa dnevnog reda, pogotovo imamo usaglašen stav iz Ministarstva odbrane i imamo ovu argumentaciju koja je po meni prilično. Pa evo, nisam želio, ovaj, replicirati. Izvolite, gospodine Džaferoviću
Gospodine predsjedavajući. Dakle, ja, nakon ovog odgovora, dakle, ja se zahvaljujem zamjeniku ministra na odgovoru. Meni su stvari, dakle, jasne, što se mene, dakle, osobno tiče nema smetnji ni da ovo skinemo sa dnevnoga reda, ali, ovaj, dobili smo, dakle, odgovore na pitanja. Ja bih samo želio da kažem jednu drugu stvar. Nemojte, molim vas, vi iz Ministarstva odbrane vodite računa ubuduće o ovim stvarima, da se ovakve stvari, hajde da kažemo dešavaju sve do konačne instance, do Parlamenta. Gdje je bilo Predsjedništvo, gdje je bila Parlamentarna komisija? Mi smo imali ovo prije nekih 10-15 dana. Ja sam član te komisije. Prvi put ovo čujem. I ja ne volim da budem, da doživljavam iznenađenja ovakve vrste, ukoliko nema potrebe za takvim iznenađenjima i, ovaj, dajte kada se ubuduće bude govorilo o ovim stvarima da se na vrijeme, dakle, reagira i da onda stvar ne vozimo sve dotle dok ne dovezemo voz do posljednje stanice i onda tu negdje pred stanicom stanemo, pa ni tamo ni ovamo. Evo, to sam ja htio da kažem nakon, naravno, što su mi dati odgovori, a ovo je logičan odgovor da su oni vršioci dužnosti, da neće uticati na tekući proces i ispunjavanje rokova vezano za implementaciju Zakona o odbrani i Zakona o Službi oružanih snaga. Toliko, hvala vam.
Hvala lijepo. Ima li još neko u vezi dnevnog reda? Izvolite, samo malo, gospodine Lagumdžija. Gospodin Okolić. 8
Hvala lijepo, predsjedavajući. Ja sam samo htio da kažem da danas, evo na prijedlog zamjenika ministra možemo ovo i povući, ali moram i ja skrenuti pažnju da je ovo zaista neozbiljno da se nakon prvobitne diskusije u Parlamentu izrazi jedna takva želja zato što smo odradili sve određene pripreme, zato što je to bilo na Komisiji, zato što na Komisiji je to drugačije prezentirano. Ovom prilikom želim, znači, da uputim Ministarstvu odbrane primjedbu u cilju pripremanja ovoga i, eventualno, odustajanja na vrijeme, jer je Komisija dala saglasnost, a nije znala o ovome. Ovo je za mene, kao člana Komisije, iznenađenje. Hvala.
Hvala, gospodine Okoliću. Gospodin Lagumdžija.
Zahvaljujem se, gospodine predsjedavajući. Žao mi je što se dva puta javljam povodom dnevnog reda, ali želim da odvojim ove dvije tačke u potpunosti i molio bih da svoju pažnju usmjerite na ono o čemu govorim, a ne ko govori. Dakle, mi smo na 7. sjednici Predstavničkog doma 12. aprila usvojili Budžet. Na sjednici 6., 25. marta smo ga, što se kaže, haman usvojili, pa smo onda prolongirali neke stvari da riješimo i 12. aprila smo ga usvojili. Usvajajući Budžet, usvojili smo neke zaključke. Jedan od zaključaka koji je usvojen, a to je inicirano na Komisiji i za finansije kojom predsjedava gospodin Bahtić, mi smo tada, uz vrlo aktivno sudjelovanje ministara, odnosno zamjenika ministara za finansije, konstatovali jedan problem koji se, nažalost, evo sada i po novinama već, ovaj, elaborira, a to je da se velika sredstva odvajaju za rad po komisijama na jedan neorganiziran način. To su nam ljudi iz Ministarstva finansija na to skrenuli pažnju i kod Budžeta je tada prvo Komisija za finansije, gospodin Bahtić je predlagao taj prijedlog koji je poslije na Komisiji usvojen i Parlament ga je prihvatio, da ne bi preko koljena lomili, novi su ljudi došli, neka oni vide kako to sve skupa izgleda i da nam pripreme jednu informaciju koja će dati presjek stanja i uvođenje reda u toj oblasti. Tada je na Parlamentu zaključeno da će Predstavnički dom od Vijeća ministara u najkasnijem roku od 45 dana dobiti prijedlog zakona o plaćama institucija BiH koji treba da uredi ovo. Ovo je sjednica prva na kojoj je istekao ovaj rok od 45 dana, a mi nismo dobili zakon o plaćama. Takođe je tada usvojen zaključak da Predstavnički dom će dobiti od Vijeća ministara i izvještaj o osnivanju svih komisija koje je osnovalo Vijeće ministara u prethodnom sazivu i izvještaj o razlozima njihovog osnivanja i troškovima za njihov rad, kako bi se uveo red. 9 Dakle, mi smo ovo trebali dobiti u periodu između sjednice 23. maja i ove današnje sjednice. Mi nismo dobili ni jedno ni drugo. Umjesto toga, dobili smo raspravu čelnika izvršne vlasti o tome da oni neće da potpišu neke naloge, da se radi o milionskim sumama i, praktično, sve ono što su trebali da nam dostave ovde kako se uradila oblast, sada se nalazi u, da kažem, medijima gdje treba da se nađe, ali treba mi tome da nešto poduzmemo. Zato je moj prijedlog, gospodine predsjedavajući, takođe da ne bih, pošto nemamo ovdje, da aktueliziram, samo da zamolim da se dogovorimo, da nam se za sljedeću sjednicu Parlamenta pripremi ovo što je po zaključku Parlamenta trebalo da se pripremi kako bi ova rasprava ušla u institucionalnu ravan i išla ka rješavanju, a ne politiziranju i nepotrebnom, ovaj, stvaranju slike o rastrošnosti koja, bar Parlament ne treba da bude saučesnik tome. Eto, moj prijedlog, dakle, ako može u formi radnog zaključka, da se aktuelizira za iduću sjednicu Parlamenta da nam se po ovom zaključku pripremi ova informacija kako bismo mogli,
Tražićemo mi to od Vijeća ministara, gospodine Lagumdžija, kao Kolegij.
Hvala.
Dakle, raspravljamo o dnevnom redu današnje sjednice. Ima li još inicijativa? Nema, zaključujem. Izvolite, gospodine Kalabiću.
...kolega ja bih samo molio informaciju, s obzirom da smo mi na prošlom zasjedanju donijeli jedan zaključak povodom predloga jednog sporazuma, svi se sjećamo te rasprave, sa Srpskom pravoslavnom crkvom, pa bih vas molio da neko iz Vijeća ministara kaže informaciju, s obzirom da smo određene informacije dobili nezvanično, kako stoji stvar i s obzirom da je prošli put Parlament donio jedan određeni zaključak.
Ja ne znam, gospodine Kalabiću, da li je neki nesporazum, ali na stolovima je podijeljeno obaviještenje Vijeća ministara da je procedura vezana za Sporazum sa Katoličkom crkvom, što se tiče Vijeća ministara završena i da je, sa Srpskom pravoslavnom crkvom i da je Sporazum proslijeđen u Vijeće ministara, što mi je potvrdio, u Predsjedništvo, što mi je potvrdio i predsjedavajući. Nažalost, oni nisu bili jučer u tehničkoj mogućnosti držati sjednicu i do toga nivoa je posao, odnosno zaključak realiziran.
Ja se izvinjavam, ako ostali imaju, ja to nemam. 10
Podijeljeno je na klupe, vjerujte. Ja evo, ako Vas može ovo pojašnjenje zadovoljiti. Hvala. Hvala, gospodine Kalabiću. Evo da se, Izvolite, gospodine Novakoviću.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Ja sam dobio pismo o kome Vi govorite. S obzirom da se radi o specifičnoj terminologiji, možda bi bilo dobro da neko iz Savjeta ministara kaže šta znači prijedlog osnova za zaključivanje osnovnog ugovora. Da li predlog osnovnog ugovora znači da ugovor, znači koji ide sada na Predsjedništvo, koje Predsjedništvo, naravno u proceduri treba da dostavi Parlamentu, ili je to nešto što nije usaglašeno pa tek sada smo na početku procesa. To pitam zbog toga što smo prošli put upravo problematizovali činjenicu je li početak procesa ili je to, ovaj, negdje urađeno pa stoji u ladici. Hvala.
Imamo li nekoga iz Vijeća ministara ko bi mogao precizirati o čemu se ovdje radi. Ja sam dobio informaciju iz Vijeća ministara, generalnog tajnika, da dio ratifikacije, odnosno dio, molim vas da me saslušate, evo već danima oko ovoga. Dakle, da je svoj dio posla kad je riječ o ratifikaciji, Vijeće ministara završilo i da ga je dostavilo u Predsjedništvo, što mi je potvrdio predsjednik Predsjedništva i objasnio mi da jučer tehnički nije mogao organizirati sjednicu Predsjedništva i da će na prvoj narednoj sjednici oni to uraditi. Ja ne znam više šta da oko ovoga kažem. Izvolite.
(odmaknut od mikrofona)
Ja ne znam, stvarno je neko nepovjerenje nepotrebno, zaista, ovaj, ali eto. Hvala lijepo. Dobro. Malo je nejasan papir možda. Dobro, svejedno, uredu. Evo ja sam na raspolaganju. Izvolite, gospodine Bećiroviću. Imamo malo i posla danas raditi, ali eto. Izvolite.
Ja ću vrlo kratko. Imam jednu sugestiju. Inače, kod struktuiranja dnevnog reda, ne znam kako se vi u Kolegiju opredjeljujete kada, 11
Imate kolegu u Proširenom kolegiju pa priupitajte.
Dobro. Nema veze što imamo kolegu, ali hoću sljedeće da pitam, gospodine Belkiću. Ako imamo određene izvještaje po određenim zaključcima itd., mislim da bi bilo dobro opredijeliti se ili da inicijative, određena mišljenja Kolegija i zaključke poredamo prije zakona ili da idemo u skladu sa zakonima. U vezi s tim predlažem, da bismo bili konzistentni kada struktuiramo dnevni red, ako recimo kod tačke 3. navodimo ovde izvještaj, zaključke itd. pa onda se dalje u produžetku kaže da u vezi sa tim i tim, predlažem da i kod tačke 13. ovdje gdje se govori o ovoj inicijativi, kaže se u vezi sa inicijativom za izgradnju toga i toga. Mislim da ćete dobronamjerno shvatiti ovu sugestiju,
Pa naravno, naravno. Ja sam čak za to da 13. bude prije ove tačke, da ti, naravno, budeš prije nego što je ovaj zaključak. Ali ovdje se radi o zaključku vezanom za zakon. Dakle, kad je riječ o ovom o Zakonu o raspolaganju državnom imovinom, ali evo, složićemo to. Ja se nadam da smo završili raspravu o dnevnom redu. Da se izjasnimo o onome što je formulirano kao prijedlog. Dakle, prvo imamo prijedlog gospodina Denisa Bećirovića da se na današnju sjednicu ili, eventualno, ako Vijeće ministara nije u stanju, što je očigledno da nije u stanju, gospodine Bećiroviću, evo, nema predsjedavajućeg Vijeća ministara i ne vidim nijednog od ministara koji bi mogao korektno reći da li su u stanju neke uvodne napomene dati i odgovoriti na ova pitanja. Dakle, ja vas molim da ovo stavimo na Kolegij, odnosno Prošireni kolegij da bude po dogovoru na sljedećoj sjednici. Na isti način da riješimo ove dvije inicijative koje je gospodin Lagumdžija dao, vezano za pismo gospodina Oli Rena i vezano za realizaciju zaključaka koje je Komisije za finansije i budžet usvojila prilikom usvajanja Budžeta. Dakle, radi se o Zakonu o platama i radi se o zaključku kojim se traži da se vidi rad u komisijama, plaćanje itd. Dakle, na ovaj načim bismo mogli ove tri inicijative, ako se slažete, naravno, da sada ne glasamo oko toga, nego da preko Kolegija, Proširenog kolegija dođemo do naredne sjednice sa ovim tačkama. Ako se slažete. Ja govorim o tri, imamo Denisa Bećirovića, i naravno, tvoje dvije, Oli Ren i Budžet. Dakle, evo konstatiram da smo preuzeli obavezu da kroz proceduru ove tri inicijative obezbijedimo da budu uvrštene za sljedeću sjednicu Predstavničkog doma. I imamo prijedlog da se tačka 12. Potvrđivanje Odluke Predsjedništva BiH o utvrđivanju kandidata za generalske pozicije u Oružanim snagama BiH skine zbog 12 nekompletnosti predmeta, odnosno, nepostojanja još uvijek trajne, odnosno, je li, trajne saglasnosti za imenovanja. Molim vas, pripremite se da se izjasnimo o ovom predlogu. Dakle, glasajte sad. Ko je za to da se skine tačka 12.? Molim, Jozo, gospodine Križanoviću.
(odmaknut od mikrofona) Ja sam shvatio da predlagač
Uključite mikrofon, ne čujem Vas ništa.
Shvatio sam da je predlagač zakona povukao Prijedlog zakona.
Ne. On je predložio da Parlament razmisli o tome, gospodin Živković je predložio o tome da se skine i tražio pojašnjenje.Možemo li, gospodine Križanoviću? Hvala. Molim vas, pripremite se za glasanje. Dakle, ko je za to da se ova tačka 12. skine s dnevnog reda? Sa 17 glasova za, 2 protiv, bez suzdržanih nemamo dovoljnu entitetsku većinu. Evo, ja ću vrlo rado ponoviti. Molim vas, pripremite se. Glasajte sad. Ko je za to da se skine tačka 12.? Sa 24 glasa za, 3 protiv, 5 suzdržanih, Sa 13 Federacija BiH, RS 11. ok. Dakle, Predstavnički dom je odlučio da se tačka 12. skine s dnevnog reda. Evo, dozvolite mi da ja sad konstatiram dnevni red za današnju 10.sjednicu. Dakle, pod 13 1. Usvajanje Zapisnika sa 9. sjednice Predstavničkog doma, 2. Poslanička pitanja i odgovori, 3. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje sporazuma o prijedlogu zaključka poslanika Azre Hadžiahmetović u vezi sa Zakonom o izmjeni Zakona o privremenoj zabrani raspolaganja državnom imovinom Bosne i Hercegovine, 4. Zahtjev poslanika Beriza Belkića za razmatranje Prijedloga zakona o memorijalnom centru Srebrenica Potočari spomen-obilježje i mezari za žrtve genocida iz '95.godine, po hitnom postupku u skladu sa članom 127. Poslovnika, 5. Zahtjev poslanika Ekrema Ajanovića za razmatranje Prijedloga zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti po skraćenom postupku, u skladu s članom 126. Poslovnika (primjena novog Poslovnika), 6. Prijedlog zakona o radijacijskoj i nuklearnoj sigurnosti u Bosni i Hercegovini - drugo čitanje , 7. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o Službi u oružanim snagama BiH, drugo čitanje, 8. Prijedlog zakona o visokom obrazovanju u Bosni i Hercegovini, prvo čitanje, 9. Prijedlog zakona o Agenciji za predškolsko, osnovno i srednje obrazovanje, prvo čitanje, 10. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vijeću ministara BiH, Zakon broj 01,02-02-9-35-4/06, od 8.9. 2006.), prvo čitanje, 11. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o administrativnim taksama BiH, prvo čitanje (primjena novog Poslovnika), 12. Razmatranje inicijative Denisa Bećirovića sa 9. sjednice Doma održane 23.05.2007.godine i tačka 13. Davanje saglasnosti za ratifikaciju: a) Evropske povelje o regionalnim ili manjinskim jezicima – Strazbur, 5.novembra 1992.godine, b) Konvencije za objedinjavanje određenih propisa u međunarodnom zračnom saobraćaju, c) Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Hrvatske o saradnji i nadzoru prelaska granice, d) Privremenog ugovora o slobodnoj trgovini između Vijeća ministara BiH i Misije privremene uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu Dakle, evo, to ćemo u raspravu. Dakle, idemo na realizaciju dnevnog reda. Idemo na zapisnik. Dakle, tačka Ad.1. Usvajanje Zapisnika sa 9. sjednice Predstavničkog doma Zapisnik sa 9. sjednice ste dobili. Dozvolite mi samo par napomena. Kao što ste vidjeli, Zapisnik je prilično obiman zbog prenošenja obrazloženja svih poslaničkih pitanja. 14 To smo učinili na zahtjev gospodina Denisa Bećirovića. Tim povodom, ja želim da vas podsjetim na odredbu člana 86. Poslovnika ovog Doma. Stav 1 glasi; zapisnik sadrži podatke koji se odnose na datum, mjesto i vrijeme održavanje sjednica, razmatrana pitanja, imena i zvanične dužnosti učesnika u raspravama, rezultate glasanja i usvojene odluke. Drugi stav ovog člana glasi: da poslanik može da zahtijeva da njegova pritužba u vezi s mogućim kršenjem Ustava BiH ili Poslovnika bude unesena u zapisnik. Iz ove odredbe Poslovnika proizilazi da ovako opširan zapisnik nije obavezan niti je u skladu sa Poslovnikom i moje mišljenje je da nema potreba da u potpunosti prenosimo obrazloženja poslaničkih pitanja jer su ta obrazloženja relevantna za subjekte kojim su pitanja postavljena i obrazloženja se uvijek uz pitanje dostave tim institucijama na koje se odnose i na kraju krajeva, ona obrazloženja mi ovdje iznesemo javno. Dakle, ona dobijaju neki karakter, karakter javnosti. Dakle, kako je i u Poslovniku rečeno, da i pitanja treba da budu što kraća i jasnija. Ja Vas molim da ne insistirate. Evo, ovaj put smo to uradili, da ne insistirate da se u potpunosti obrazloženja koja imate uz poslanička pitanja unose u ovaj zapisnik. Dakle, evo otvaram raspravu o zapisniku. Ima li primjedbi na zapisnik? Ako nema, zaključujem raspravu o zapisniku. Molim vas da se pripremite za glasanje o zapisniku. Ko je za to da se prihvati zapisnik? Glasajte sad? Sa 32 glasa za, bez protiv, bez suzdržanih, s dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili Zapisnik sa 9. sjednice. Prelazimo na tačku 2. Ad.2. Poslanička pitanja i odgovori
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege poslanici, članovi Savjeta ministara i drugi gosti, zaista izražavam zadovoljstvo kolegi Bećiroviću što je tražio pregled poslaničkih pitanja i kad sam ovo bolje pogledao, vidieo sam da nema nekoliko pitanja koja sam postavio ovde na Parlamentu. Čini mi se na prvoj radnoj sjednici da sam tražio za svih 53 institucije BiH da mi se dostavi napismeno nacionalna struktura zaposlenih kao i obrazovna struktura. Naravno da tog odgovora nema.
O čemu se radi? Zašto izlazite? Je li pauza, šta je? Ja vas molim za strpljenje. Odjedanput 4-5 poslanika izlazi. Mislio sam da nije neka vanredna sjednica, nešto. Izvolite.
Nije vanredna sjednica? Nije. Eklatantan primjer neodgovornosti institucija BiH jeste da sam na 5. sjednici, 15.marta postavio pitanje što je na tragu malopređašnje diskusije gospodina Lagumdžije oko ovih komisija u Savjetu minsitara, drugih privilegija i ja sam dobio osjenčeno, dakle, pitanje što bi značilo da sam dobio odgovor, što nije tačno. A tada sam rekao da tražim da mi se dostavi odgovor na sve privilegije koje neosporno imaju svi zaposleni u Vijeću ministara BiH i u svim drugim institucijama. Naime, počev od savjetnika, pomoćnika itd. Po mojim saznanjima, svi koriste službena vozila, imaju plaćene mobilne telefone kao i niz drugih potpuno neopravdanih privilegija. Ovim pitanjem tražim da mi se dostavi informacija ko sve u Vijeću ministara BiH i u svim, dakle, drugim institucijama BiH, bez obzira na dužnost i položaj, koristi te, sasvim je jasno, neopravdane privilegije. Malopre sam rekao da je to pitanje osjenčeno kao da sam dobio odgovor. Nije tačno. Kao što nisam dobio odgovore na neka druga pitanja. Dakle, sasvim je očito da se institucije BiH postavljaju iznad ovog Parlamenta, da ne uvažavaju naše zaključke, da ih sasvim ne interesuje to što mi ovdje želimo da pomognemo upravo njima jer tamo ima bezbroj raznih agencija koje su samo nagomilane zahtjevima određenih predstavnika i međunarodne zajednice i domaćih struktura i ja sam upravo na taj način tražio da mi vidimo prvo ko tamo radi, pa da onda tražimo od njih odgovornost jer ne može ovaj Parlament BiH biti odgovoran za ukupnu situaciju u BiH niti može biti samo predmet medija kako bismo mi trpili određene optužbe. Zato tražim da se ispoštuje ovo što smo do sada uradili, jer onda zaista nema smisla da ustajemo ovdje, postavljamo neka pitanja što bi se odnosilo sami sebi. Hvala lijepo. 16
Hvala, gospodine Jovičiću. Gospodin Bahtić.
Uvaženi predsjedavajući, drage kolege poslanici, sve vas srdačno pozdravljam. Nisam u cjelosti zadovoljan odgovorom iz sljedećih razloga. Sve što je navedeno u odgovoru na moja dva pitanja, mi smo mogli pročitati u medijima i to još prije par mjeseci. Nedostaje konkretnosti u odgovoru jer je moje pitanje bilo potpuno jasno, konkretno i nedvosmisleno. Po Zakonu o javnim poduzećima i javnim ustanovama, zna se da javne ustanove ne mogu davati kredite, a kamoli upisivati i davati bespovratna sredstva i zato, kolega Lagumdžija, vratite pare, pošto imate više stambenih jedinica, da za te pare kupimo jedan stan nekom borcu, šehidskoj porodici, a jedan dio platite advokata, gospodin Kreso, eto čovjek koga... uvalili u belaj. Kad je u pitanju Cazinska pivara i dalje tvrdim da se radi o ogromnim sredstvima koja je isto nezakonito privatizirana i čudi me odgovor Tužilaštva. Pa njihovo je da povedu istragu na osnovu pisanja medija, da štite državnu imovinu, za to imaju i to visoke plate. Nova pitanja sad ili malo poslije?
Poslije, poslije samo da završimo s komentarima. Gospodin Hadži Mitrović.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo poslanici, ja sam djelimično zadovoljan odgovorom na moje poslaničko pitanje, jednostavno što je, uopšte, i došao odgovor jer tri mjeseca je trebalo odgovoriti na, na ovo pitanje. Ako već tri mjeseca treba dati odgovor na pitanje koje je potpuno jasno i problemi koji datiraju, evo, i godinu dana i danas dan ti problemi su na terenu, onda nije ni čudo kuda ova država ide i dokle ćemo stići. Ja sam tražio u jednom pitanju da li je u suprotnosti sa Ustavom BiH, Sporazum koji je potpisan između Ministarstva pravde i Kantona Tuzle i Specijalnog tužilaštva u Beogradu da bi ovdje kroz ovaj odgovor trebao da nađem i da nije potpisan i da jeste. U prvom dijelu nikakav sporazum nije potpisan da bi u drugom rekli: dana 26. 01.2007. godine zaključen je sporazum, kakav je, takav je, on je sporazum i on funkcioniše i radi. Znači, pitanje je bilo na mjestu i taj sporazum funkcioniše i samo je na ovo trebalo odgovoriti je li ovo u suprotnosti sa Ustavom BiH. Kroz cio ovaj dio i ovaj odgovor koji je mogao da bude u dvije, tri rečenice 17 ja dolazim do zaključka da je u suprotnosti sa Ustavom, po ovom mom pitanju, ovaj sporazum koji je potpisan. Dalje, drugi dio pitanja kada su u pitanju lica za koja postoji sumnja da su počinili ratni zločin na određenoj teritoriji, može li da se vodi postupak na drugoj teritoriji? I ovdje pokušava da se kaže i da jeste i da nije, da bi na kraju isto tako se konstatovalo da je, da to ne može. Ali sam zadovoljan time da je u Predlogu izmena i dopuna Zakona o krivičnom postupku BiH u završnoj fazi obrade, pa evo apelujem na Ministarski savjet da ovu agoniju presječe i da ovaj predlog zakona bude u što kraćem roku u ovom parlamentu da zaista ne dovodimo u poziciju običan narod da rješava te probleme, a treba da rješavaju institucije kako države tako i entiteta.
Hvala, gospodin Sefer Halilović.
Gospodine predsjedavajući, ja sam postavio dva pitanja. Prvo pitanje se odnosilo na – zloupotrebe, nenamjensko korištenje, eventualno nenamjensko korištenje donacija koji su, koje je BiH dobila u periodu od '96. do 2005. godine. I u odgovoru koji sam dobio o mom pitanju zapravo nema ama baš ni jedan odgovor na pitanje koje sam ja postavio. Dobio sam nekoliko stranica materijala koji otprilike hronološki samo redaju kad su formirane komisije, koji su bili problemi unutar komisija. Ali suštinskog pitanja, odnosno pravog pitanja nema, odnosno nema odgovora na postavljena pitanja. I sad, pošto bi ovo moje obrazlaganje ovog pitanja uzelo previše vremena, ja ću, ovaj, iskoristiti pravo da ponovim ovo poslaničko pitanje pa ću ga mnogo preciznije postaviti i nadam se da ću konačno dobiti odgovor. Jer zapravo ovdje niti se pominje ni na jednom mjestu koliko je BiH dobila donacija u ovom periodu i kako i na koji način su potrošene, odnosno šta je komisija utvrdila, da li su potrošene namjenski ili nenamjenski. I da li je, ako je bilo eventualnih zloupotreba, a po pisanju medija bilo je zloupotreba, da li je reagovalo tužilaštvo, nije, očigledno nije. Odgovor na drugo poslaničko pitanje nisam dobio od onog kome, na koga je bilo adresirano, to je bilo adresirano na Kolegij Predstavničkog doma, nego sam dobio pismo od generalnog direktora BHT1, gospodina Mehmeda Agovića. Ja gospodina Agovića nisam ništa pitao. Pitao sam Kolegij Predstavničkog doma i veoma jasno sam tražio da se sjednice Predstavničkog doma Parlamenta BiH prenose na televiziji, ovaj, da se vrši direktan prijenos. Jer mislim da je, postoje samo dva parlamenta u Evropi i jugoistočnoj Evropi, to su Parlament BiH i Parlament Federacije koji se ne prenose. Sve ostale zemlje i svi ostali parlamenti se prenose i obrazloženje koje daje gospodin Agović mislim da je u najmanju ruku netačno i mislim da je moguće prilagoditi šemu, a interes građana, s obzirom na stanje u BiH kakvo je, ovaj, postoji za rad ovog Predstavničkog doma. 18 Dakle, da ne bih previše obrazlagao, da ne bih uzimao previše vremena, jer i obrazloženje neće, mislim, ništa bitno postići, ja ću i jedno i drugo pitanje, ovaj, ponoviti i na narednoj sjednici tražiću da se o ovome otvori rasprava na ovom, ovom paralmentu. Hvala lijepo.
Hvala, gospodine Halilović. Samo dodatno pojašnjenje, odnosno informacija, upravo se prenosi ova sjednica, dakle, ovaj neki napredak, neki napradak je, ovaj, napravljen. Dakle, idemo dalje. Gospodin Denis Bećirović.
Obzirom, gospodine predsjedavajući, kako rekoste da se ovaj dio sjednice prenosi, ja samo, radi onih koji prate ovaj prenos, da kažem da u okviru poslaničkih pitanja nemam mogućnosti za replike, ispravke krivih navoda, tako da mi iz SDP-a iz tih razloga ne možemo reagovati na ove klevete i neistine gospodina Bahtića koje je maloprije iznio. A sada da krenem na ovaj dio
Al' evo kazali ste, vidite da imate mogućnost.
Koji se odnosi na odgovore na poslanička pitanja. Naime, ja sam postavio pitanje i nekoliko puta sam to aktuelizirao ovdje na sjednici Predstavničkog doma kao i u Komisiji za ljudska prava, a pitanje je glasilo – Šta ćete konkretno učiniti u narednom periodu s ciljem pomoći nedužnoj starici Fati Orlović, kojoj je uzurpirana privatna imovina i koja je i dalje izložena raznovrsnim poniženjima pred očima cjelokupne domaće i strane javnosti. U vezi s tim dobio sam odgovor i Ministarstva za ljudska prava i moram reći da sam potpuno razočaran s ovim odgovorom Ministarstva za ljudska prava kao i sa odgovorom Vijeća ministara. Na ovom pitanju, evo konkretan primjer ugroženosti prava na uživanje svoje privatne imovine, pokazuje se koliko su strukture vlasti u BiH ili nemoćne ili nesposobne da zaštite elementarna ljudska prava onih običnih ljudi na terenu. Fata Orlović je samo primjer, jedan od brojnih primjera ugorženosti građana BiH, a takvih je, nažalost, na hiljade širom BiH. I žao mi je da barem u ovom jednom primjeru i Ministarstvo za ljudska prava i Vijeće ministara nisu mogli biti konkretni i efikasniji. I drugi komentar je na odgovor, gdje nema, ustvari, odgovora, ja ga moram ponoviti još jednom iz prostog razloga što se radi o državljaninu BiH koji je nelegalno uhapšen u drugoj državi i koji se sada nalazi u zatvoru u Beogradu. Riječ je o Iliji Jurišiću iz Tuzle i postavio sam šest, sedam vrlo preciznih pitanja Vijeću ministara, a nisam dobio odgovor iako 19 se čovjek nalazi u izuzetno teškom zdravstvenom stanju. Čudi me da barem ministar sigurnosti ili ministar za ljudska prava nisu reagovali kako bi što prije dobili odgovor iz prostog razloga što je čovjek zdravstveno ugrožen, a državljanin je ove zemlje BiH. Hvala.
Gospodin Raguž. Ma nemojte, nema replike, kratke komentare. Nova pitanja su kasnije, sada komentarišemo odgovore, molim vas, te komentare odgovora nemojte koristiti za neke druge stvari. Recite, jeste zadovoljni, niste zadovoljni, šta je to što nedostaje, molim vas? Dakle, gospodin Raguž, nije za komentar nego za pitanje. Gospodin Ahmetović se isto nešto prijavljivao. Za pitanje. Marković, je li pitanje, samo malo, pa nismo još završili komentare, ljudi su se prijavili na komentarima, samo da provjerim. Je li neko ostao da nije dobio riječ, komentar. Dakle, zaključujemo komentare, idemo na poslanička pitanja. Televizija prenosi, naravno, konstatiram cijeli Parlament, pa jest cijeli Parlament. Cijeli je Parlament sigurno. [[zajednička diskusija]] Idemo redom. Gospodin Raguž, izvolite. Cijeli Parlament.
Nek se ovaj, jave
Polako, idemo redom.
Zahvaljujem se, gospodine predsjedatelju. Ovo je deseta sjednica, nisam postavljao pitanja i ovo pitanje nisam znao da prenosi televizija, ali baš mislim da je dobro da prenosi. Moje pitanje upućujem Ministru sigurnosti BiH u Vijeću ministara gospodinu Sadoviću, a vezano je za smrt Ive Bertulovića, Hrvata povratnika u banjalučko mjesto Barlovci koji je 25.05. na svom obiteljskom imanju brutalno pretučen i od posljedica toga nekoliko dana kasnije preminuo u banjalučkoj bolnici. Znači, tražim za prvu narednu sjednicu informaciju dokle je došla istraga u svezi s ovim, da li su otkriveni počinioci, koji su motivi? 20 I da ja ovdje ne prejudiciram i ne dajem bilo kakve političke ocjene, smatram da je to prilika da dobiju jednu kompletnu informaciju o stanju sigurnosti s posebnim osvrtom na stanje sigurnosti povratnika u oba entiteta i na čitavom prostoru BiH. Ako već nismo imali snage da odobrimo sredstva u Proračunu, nedavno imali smo priliku da svoja deklarativna zalaganja pretočimo u konkretan čin prema procesu povratka, onda kao zakonodavna i izvršna vlast imamo odgovornost da učinimo sve da svakog čovjeka u BiH i svakog povratnika zaštitimo. Hvala lijepo.
Hvala, gospodine Raguž. Gospodin Ahmetović. Izvolite, gospodine Ahmetoviću.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo. Ja ću jedno kratko pitanje, dakle, za OSA-u i SIPA-u, molim da mi se odgovori sa da ili ne. Da li u BiH postoje osobe koje predstavljaju opasnost za nacionalnu sigurnost zemlje? Znam da imena i prezimena takvih osoba, nije zbog tajnosti, se ne dostavljaju Parlamentu, ali molim da Parlamentarnoj komisiji takva imena tih osoba budu, budu, dostavljena. A meni lično da se odgovori da li ima ili nema. Hvala lijepo.
Hvala. Marković. Ima odgovor odmah, je li? Ne razumijem Vas, je li želite da izađete i da odgovorite? Izvolite, gospodine Sadoviću, samo se prijavite, to je vrlo poželjno. Molim vas, gospodin Ahmetović je postavio pitanje, izašao, gospodine Sadoviću, nažalost, ja moram konstatirati da bez njega nema svrhe. Pa Vas molim da ocijenite, sačekate kada se vrati.
Ako bih mogao i na jedno pitanje gospodina Bećirovića.
Evo gospodin Bećirović. Još nije postavio nova pitanja, imam samo komentare.
Ovaj bio je, bio je komentar pa bih želio da ga informiram.
Nemojte komentar, ništa. Komentar nema, replika, idemo s novim pitanjima. Ja se izvinjavam, gospodine Sadoviću 21
Dakle, odgovor je
Vrlo ste korektno, ali nema čovjeka koji je postavio pitanje.
Pa valjda interesuje i druge, predsjedavajući.
Ma interesuje, ali je prvenstveno ga on postavio. [[zajednička diskusija]] Gospodine Zoriću, nemam ja ništa protiv da malo pričamo, mi ćemo pričati, izgleda dva dana, ovaj, trebamo nešto i raditi, ovdje imamo neke materijale, zakone. Izvolite, gospodine Sadoviću, vidim da insistirate, ovaj, ali vas molim, gospodo poslanici, kad postavite pitanje ako osjetite da postoji mogućnost odgovora, sačekajte. Izvolite, gospodine Sadoviću.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi zastupnici, odnosno poslanici u Parlamentarnoj skupštini. Poslanik Ahmetović je pitao Obavještajno-sigurnosnu agenciju i Državnu agenciju za istrage i zaštitu – Da li imaju saznanja da u BiH postoje osobe ili lica koja su, po službenoj informaciji, prijetnja nacionalnoj sigurnosti? Kažem vam, postoje, da. Ono što ja imam informacije, postoje takve osobe, u ovom momentu mogu toliko, ovaj, reći. Meni je žao vezano za ovaj slučaj gospođe Fate Orlović mi smo imali nekoliko rasprava, ovaj, vezano za taj slučaj na Vijeću ministara i one najave koje su došle od premijera Dodika i vladike, ako ste pratili, ovaj, štampu nisu baš došle slučajno i nisu baš rezultat samo dobre volje da se slučaj rješi, nego je to, između ostalog, i rezultat određenih napora koji su vođeni i od strane predsjedavajućeg i od moje malenkosti i od drugih ministara u Vijeću ministara. Želio bih da vas, ovaj, upoznam s tim i da zaista tu vrstu argumenata koje ste maloprije iskoristili ne upotrebljavate na takav način. Hvala.
Dobro, hvala. Hvala, molim vas da idemo dalje, Marković, Zorić. 22
Ja imam pitanje ili zastupničku inicijativu, kako god hoćete.
Kako ti hoćeš.
Pa evo, Vi ćete ocijeniti najbolje.
Ako nam daješ mandat, mi ćemo ocijeniti.
Ja sam, naime, ovaj, nemalo bio iznenađen kad je sjednica zakazana, ova današnja na Svetoga Antu, dakle, na svetkovinu koja puno znači katolicima Hrvatima u BiH. I evo pokrećem inicijativu da se to više ne događa i već sada predlažem Kolegiju da ne zakazuje sjednicu između 25.12. i 08. sječnja 2008. godine, jer je to praksa, jer je to praksa.
Na vrijeme.
Evo, na vrijeme, to sam i lani predlagao, ali je opet bila.
Ja vam moram reći da je malo kriv i gospodin Švarc Šiling, zbog termina itd., ali dobro.
Pa dobro, vidio sam ja tjedni raspored, u ovom tjednu mogla je biti i jučer i sutra i prekosutra, ali
Vrlo teško usaglašavamo različite potrebe, različite
Dobro, ja se zahvaljujem.
Putovanja, obaveze van Parlamenta i tako, vrlo teško. Apsolutno, apsolutno, idemo dalje, gospodin Džaferović. 23
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege ja imam obavezu još iz ranijeg saziva, još iz ranijeg saziva Parlamenta da, pošto nisam dobio odgovor, aktueliziram jedno pitanje koje se tiče obespravljenih radnika iz Udruženja „Ugor“ iz Jelaha kod Tešnja. 2005. godine Parlament BiH, Pedstavnički dom je usvojio zaključke kojima je obavezano Vijeće ministara da poduzme određene aktivnosti kako bi ti radnici došli do svojih prava koje su stekli po osnovu rada prije 90-ih godina u Republici Hrvatskoj. Ja sada ponavljam, dakle, to svoje pitanje i tražim od Vijeća ministara da konačno Parlamentu dostavi odgovor. Šta su uradili po zaključcima Parlamenta iz 2005. godine, po tom pitanju? I budući da se pitanje iz radnih odnosa, socijalnog osiguranja, imovinskih odnosa vrlo često postavlja kao pitanje koje naši građani imaju kao problem u ostvarivanju u državama koje su nastale raspadom bivše Jugoslavije. Ja bih ovom prilikom postavio i jedno dodatno, dakle, pitanje. Mi smo sa svim zemljama koje su nastale, državama nastalim raspadom bivše Jugoslavije, BiH je zaključila brojne bilateralne ugovore, ali po pravilu nema zaključena dva ugovora, a to je Ugovor o imovinsko-pravnim odnosima i Ugovor o socijalnom osiguranju. Ja pitam ili tražim od Vijeća ministara da Parlamentu dostavi izvještaj o fazi u kojoj se nalaze razgovori ili fazi u kojoj se nalazi, nalaze pregovori oko zaključenja Ugovora o imovinsko-pravnim odnosima i Ugovora o socijalnom osiguranju između BiH i drugih država koje su nastale raspadom bivše Jugoslavije. Vrlo često se, dakle, to pitanje od države do države, od prava do prava, aktuelizira u BiH, mislim da je vrijeme, davno je, zapravo bilo, ali evo nikada nije kasno da mi u Parlamentu otvorimo tu vrstu priče i da vidimo šta BiH treba da čini kako bismo mi konačno završili pitanje imovinsko-pravnih odnosa i naše države i naših građana i socijalnog osiguranja sa državama nastalim raspadom bivše Jugoslavije. Ovo pogotovo kada ja, recimo, znam za činjenicu da nije sve ni do tih država, Ugovor o imovinskim odnosima sa Hrvatskom, imovinsko-pravnim odnosima je bio pripremljen za zaključenje ali je tada bilo do nas u BiH ovdje da vidimo šta je to što je do nas kako bi se taj ugovor zaključio i da li još uvijek ti razlozi kočenja toga ugovora koji su išli iz BiH, iz entiteta Republika Srpska, da li još uvijek stoje. Dakle, tražim odgovor na ovo pitanje i tražim parlamentarnu raspravu nakon što stigne kao posebnu tačku dnevnoga reda. Toliko, hvala vam.
Hvala. Molim vas, malo konciznije, preciznije, kraće. Rifat Dolić. 24
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolegice i kolege, uvaženi gosti. Ja imam danas dva pitanja. Prvo poslaničko pitanje, ja nisam znao točnu adresu na koju ga adresirati, ali kažem, evo, nadležnom resornom ministarstvu ili instituciji u BiH. Šta možete poduzeti na zaštiti arheološkog blaga BiH koje je u ratnom i poratnom periodu izloženo nebrizi, uništavanju i iznošenju izvan granica BiH? Konkretan slučaj koji me ponukao na postavljanje ovoga pitanja je slučaj u Velikoj Kladuši. Naime, u Velikoj Kladuši je poslije rata formirano takozvano Udruženje arheologa u čijem sastavu nema niti jednog profesionalnog arheologa. Stvar ne bi bila čudna da neki ljudi, pod okriljem ovoga nezakonito registriranog udruženja nisu počeli vršiti nekontrolirane iskopine na arheološkim nalazištima u Velikoj Kladuši koja su prije rata bila pod zaštitom tadašnje države. Raspolažem i informacijom da su članovi ovoga udruženja nedavno ponudili na prodaju Arheološkom muzeju u Zagrebu iskopane predmete iz doba Kolapijana koji su na prostorima Velike Kladuše živjeli 400 godina prije Krista. Kada je Muzej u Zagrebu insistirao na dokazima o porijeklu predmeta, od prodaje nije bilo ništa, ali su vrlo vrijedni predmeti nakon toga prodani u Sloveniji za nešto manje od 20 hiljada eura. Molim da mi se odgovori na pitanje, te izvrši provjera i službeno postupi naspram informacija koje sam iznio. I drugo kratko pitanje je pitanje ministru prometa i komunikacija u Vijeću ministara BiH. Kakav je aktuelni status luke Ploče u bilateralnim odnosima BiH sa Republikom Hrvatskom i kojim sporazumom i kada je regulisan taj status? Da li je bilo, da li je u bilo kakvom, u bilo kakvoj opciji u bilateralnim razgovorima sa Republikom Hrvatskom luka Rijeka na čije je korištenje prije rata, s razlogom, geostrateški bila oslonjena cijela Bosanska Krajina i šire. Molim, mislim da nije potrebno šire obrazlagati ovo pitanje izuzev konstatacije da je za Bosansku Krajinu i danas luka Rijeka od strateškog interesa i da njen značaj i ulogu ničim, uz sve uvažavanje, ne može nadomjestiti luka Ploče. I još jedno pitanje. Kada ću, dakle,
Ma dajte, jedno pitanje, barem, mislim, stvarno nema smisla.
Gospodine predsjedavajući, ja mislim da se ja uklapam u onu poslovničku odredbu i
Ma uklapate se po dva, tri pitanja, izvolite.
Pa nebitno je, možda, i pet pitanja, ali bitno je da se uklapamo u poslovničku odredbu.
Uredu je. Samo izvolite, pa ima i procedura, ne možemo cijelu sjednicu posvetiti poslaničkim pitanjima. Izvolite.
Jesam li ja prekršio član Poslovnika?
Samo izvolite, izvolite.
I treće pitanje je pitanje – Kada ću konačno dobiti odgovore na mojih 8 postavljenih pitanja iz prethodnih sjednica. Hvala lijepa.
Gospodin Bahtić.
Hvala lijepo. Ja ću samo kratko, moraću komentarisati, gospodin Bećirović je iznio, onaj, lažne
Nemojte komentarisati, sad se postavljaju pitanja.
A dozvolili ste, gospodine predsjedavajući, njemu da komentariše moje odgovore.
Ma, molim vas, ja ću napraviti pauzu pa se iskomentarišite koliko hoćete.
On kaže svađu neće, jesu li ovo činjenice 12 dioničara pivare, gumicom je izbrisao neko.
Postavite pitanje, postavite pitanje, gospodine Bahtiću.
Gumicom izbrisao 12 dioničara, upisao privatno ime i prezime, znači preko noći ukrao pola miliona maraka i to je
Neka se bavi sud time, gospodine Bahtiću, dajte
Pa ja sam postavio sudu, a sud bježi od toga ... opet s dokazima
Samo izvolite, postavite pitanje.
Nova pitanja za Vijeće ministara, predsjedavajućeg Vijeća ministara, gospodinu Nikoli Špiriću. Kada će Vijeće ministara BiH krenuti s provođenjem ekonomskih reformi, onih reformi koje ste prezentirali u dijelu ekspozea ekonomskog programa ovdje, a koje smo mi usvojili sa 31 glasom? Kao poslanik ovog parlamenta, ispred Komisije za finansije i budžet bio sam u Briselu na ekonomskom dijalogu između EU i BiH te u Beču na seminaru iz makroekonomske politike za parlamentarce iz Istočne Evrope pod pokroviteljstvom MMF-a. Na osnovu njihovih izlaganja i pokazatelja o ekonomskoj situaciji u BiH i šta treba činiti u narednom periodu, vidljivo je da je sad pravi trenutak za provođenje ekonomskih reformi. Svi relevantni međunarodni faktori, MMF, Svjetska banka istakli su da BiH ima realne šanse za postizanje dugoročne makro-ekonomske stabilnosti zbog ostvarenih rezultata u kratkom periodu i povoljnih kretanja u svjetskoj ekonomiji. GDP je u posljednje 3 godine imao trend rasta u prostoru 3%, a što je najviši porast u odnosu na zemlje u okruženju, to je ostvareno zahvaljujući sadašnjem .... okruženju u svijetu jer je svjetska ekonomija u ekspanziji. Nikad nije bila jača. Kamatne stope u istoriji(?) su najpovoljnije te je sada pravo vrijeme da krene u ekonomske reforme i da se iskoristi ovaj pozitivni trend u svijetu. Smatram da politički problemi i reforma Ustava ne bi smjeli da budu kočnica u provođenju ovih ekonomskih reformi koje su nužne i koje će nam donijeti ekonomski prosperitet u privredi, zaštiti, bolji život za sve građane Bosne i Hercegovine, a politička pitanja neka se rješavaju u hodu. Vjerujte, veliki je pritisak javnosti i građana. Nama se ovo sve fakturiše. Mi smo birali Vijeće ministara. Izvolite, gospodo, radite. Nećemo mijenjati tim ali ćemo mijenjati možda igrače. Ja sam prvi bio za, vjerujem i vjerujem i sada, međutim, ako nema provođenja ekonomske reforme nema smisla da mi ovdje sjedimo. 27 I drugo pitanje je za Ministarstvo civilnih poslova, Državna agencija za rad i zapošljavanje – Tražim od Državne agencije za rad i zapošljavanje da mi odgovori na sljedeća pitanja; Spisak svih putovanja u inostranstvo po mjesecima za period; 01.01. do 31.12. 2006.godine te 01.01. do 01.06.2007.godine. Odgovor treba da sadrži; ime i prezime osoba koje su putovale za svaki mjesec, ukupan broj delegacija za svako putovanje, koje su sve zemlje posjećene u navedenim periodima, sva putovanja u Republiku Sloveniju u periodu 01.01. do 01.06.2007.godine i što je najbitnije koji su učinci i efekti tih putovanja i da li je potpisan ijedan sporazum? I tražim iznose telefonskih računa za period 01.01. do 31.12. 2006.godine i ovaj period. Gospodo draga, mi imamo u institucijama gdje nam pojedini direktori, rukovodioci više provode u inostranstvu nego ovdje kod kuće. Učinak je nula. Ogromna se sredstva peru. Ja sam analizirao ove izvještaje i mi ćemo kao Komisija za finansije i budžet, vjerujte, sve one, na osnovu nalaza, izvještaja, pozivati na komisiju, postaviti im određena pitanja i ići ćemo u detalje, postavićemo ovdje poslanička pitanja i svi oni koji nekontrolisano troše budžetska sredstva, vjerujte, da će biti prozvani i pred ovim parlamentom i pred javnosti a .... i Tužilaštvom. Toliko, hvala.
Hvala. Azra Alajbegović.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, ja ću se potruditi da budem vrlo kratka i da skrenem pažnju na jednu drugu opasnost koja nam svima prijeti, a to je opasnost od tzv. zoonoza, to su zapravo oboljenja koja prenose životinje. Znači, postavljam pitanje Vijeću ministara, a osobito Kancelariji za veterinarstvo pri Ministarstvo spoljne trgovine BiH i državnom veterinarskom inspektoru. Prvo, da mi se dostavi baza podataka Agencije za obilježavanje životinja BiH kao i da se ista stavi na raspolaganje ministarstvima vodoprivrede, poljoprivrede i šumarstva Federacije BiH, Republike Srpske i nadležnim kantonalnim ministarstvima. Baza podataka nije dostupna entitetima čime je spriječeno efikasno rješavanje problema endemijske pojave zoonoze u BiH, osobito bruceloze i kju groznice, ako se uzme podatak da su prije rata bila zabilježena samo 2 slučaja bruceloze, a da danas svakodnevno imamo brucelozu i, sigurno, izvjesno je, endemska područja koja su različito raspoređena unutar BiH, od Novog Travnika, Mostara, Srebrenice, Bijeljine i dalje. Razlozi su višestruki. Smatram da stoka koja je izvor zaraze se u zemlju švercuje i ne kontroliše na granicama, a zakonska obaveza od 10% monitoringa je mala i smatram da je u 28 tom pravcu potrebno izmijeniti propise koji bi obezbijedili bolju kontrolu uvezene stoke. U isto vrijeme, pokrećem inicijativu za donošenje državne strategije rješavanja zoonoza i donošenje državnog zakona o javnom zdravstvu te državnog centra za suzbijanje i praćenje zonoza u BiH. U ovu strategiju i u ova zakonska rješenja uključiti stručnjake, tipa veterinarsku komoru, liječničke komore, ministarstva i udruženja. Postavljam u isto vrijeme pitanje, kada će se riješiti pitanje ušnih markica za životinje i pasoša za životinje, te molim takođe da mi se dostavi izvještaj o problemima koji su nastali u vezi sa većim epidemiološkim parametrima ovih zoonoza sa problemima vezanim za prestanak vršenja dužnosti bivšeg direktora Agencije za obilježavanje životinja, Slavena Grbića i posljedice koje su po ovu endemijsku pojavu izazvale situacije sa tom ostavkom. Zatim bih molila da mi se odgovori na pitanje kako se vrši provjera doniranih životina povratnicima u RS i u Federacju BiH, pošto smo svjedoci da je ovih dana izvršena eutanazija na 68 ovaca i jagnjadi u Bajramovićima kod Srebrenice koji su bili donirani. I u isto vrijeme pitam nadležno ministarstvo i Vijeće minsitara šta su uradili po pitanju zaključaka koji su proslijeđeni sa simpozijuma o brucelozi prošle godine koji je održan u Sarajevu osobito entitetskim ministarstvima i Državnom uredu za veterinarstvo. U isto vrijeme, molim da se hitno izvrši kontrola na granicama vezanim za uvoz stoke, zatim da se ide ubrzano ka edukaciji poljoprivrednika i stanovništva o oboljenju i u isto vrijeme, znači, da se izvrši pojačanje granične službe kako bi se spriječio, imperativno, šverc mesom i životinjama. Takođe molim da mi se dostavi izvještaj o praćenju obavezne vakcinacije protiv bruceloze u BiH kao i izvještaj o opremljenosti Zavoda za patologiju Veterinarskog fakulteta i laboratorije za imuno-cito himiju Veterinarskog fakulteta. Bez obzira što termička obrada mesa i mlijeka, koji su izvor zaraze mogu biti profilaksa zoonozama, smatra da u ovom trenutku faava endemskih žarišta je i potreba da se hitno obezbijede sanitarne klaonice za eutanaziju životinja i sanitarno zbrinjavanje tako umorene stoke. I moje drugo pitanje bih postavila Ministarstvu civilnih poslova - to je, da li su ispoštovali preporuku Agencije za Državnu službu broj: 0334848-16/06 od 09.05.2007.godine, o mišljenju za radno mjesto rukovodećeg državnog službenika u Ministarstvu civilnih poslova BiH, na poziciju pomoćnik ministra u Sektoru za zdravstvo, gdje se kaže, direktor Agencije Jakob Finci je potpisao da je potrebno da Agencija za državnu službu u skladu sa članom 28., stav 2 Zakona o državnoj službi u institucijama BiH predlaže da se najuspješniji kandidat sa liste imenuje na navedeno radno mjesto. Molim ministra civilnih poslova da mi odgovori na pitanje, da li je postupio u skladu sa ovom preporukom Agencije za državnu službi i ako nije zašto? Hvala lijepo.
Gospodin, Zlatko Lagumdžija. 29
Zahvaljujem Vam se, gospodine predsjedavajući. Ovo je, ja inače nemam običaj da postavljam ova poslanička pitanja i ovo je prvi put, praktično, da se javljam u ovom sazivu, pa Vam se zahvaljujem što ste mi dali riječ.
Ja uvijek Vama dam riječ neovisno da li je pitanje, komentar, inicijativa.
Dobro. Vama je jako dobro poznato da se već jedno duže vrijeme u pojedinim medijima, a i od mojih kolega ovdje, vodi odgovarajuća haranga protiv mene koja je, između ostalog, rezultirala na nekim pitanjima poslaničkim koja su ovdje bila. Ja takođe želim da postavim poslaničko pitanje. Ne mogu ja komentarisati zadovoljstvo, nezadovoljstvo nečim, ovaj, pitanjima i naročito odgovorima, ali mi smo danas čuli da su neki ljudi neodgovorni poslaničkim pitanjima koji se tiču mene. Naime, vi ste svi u pripremi današnje sjednice dobili odgovor na poslaničko pitanje za koje će se ispostaviti da je postavljač tog pitanja moj najbolji drug, je li, zato što je postavio pitanje da li sam, ovaj, da li se protiv mene vodi istraga, kad će da se istraga vrši i slično, i vi ste svi dobili odgovor
Gospodine Lagumdžija, sad je postavljanje pitanja
Pa da
Pa postavite pitanje
Pa da, ja postavljam pitanje
Ja ne bih rekao. Vi čitate nešto
Da dobro ste me čuli, postavljam pitanje
Čitate nam odgovore 30
Ne, ja Vam dajem obrazloženje za pitanje koje postavljam. Naime, moje kolege poslanici javno su upoznati da protiv mene nije pokrenuta nikakva krivična prijava. Da je protiv mene vođena istraga na bazi privatne krivične prijave jednog građanina ove zemlje i da je Tužilaštvo državno, pa kantonalno preuzelo taj slučaj i na kraju konstatovalo, nakon sprovedene istrage da nema nikakvih krivičnih djela i da obustavlja bilo kakvu istragu protiv Zlatka Lagumdžije. To ste dobili
Pročitali
Da, odlično. Međutim, ovdje u ovom odgovoru je takođe rečeno, je li, da to ne isključuje obavezu nadležnog kantonalnog, poreskog organa da eventualno utvrdi da li ja imam nekih poreskih obaveza. Pa imajući u vidu da je potrebno, ipak, ovdje, do kraja razjasniti, ja bih želio da dobijem odgovor na sljedeće pitanje koje upućujem Ministarstvu finansija i nadležnim poreskim organima, tako da bi se dobila potpuna slika, ovaj, slučaja Zlatko Lagumdžija i da s tim završimo. Pošto je u odgovoru na poslaničko pitanje, moje pitanje glasi, dakle, i upućeno je Ministarstvu finansija i nadležnim poreskim organima, pošto je odgovor na poslaničko pitanje od 28.02.ove godine, odgovoreno, citat, da profesor Zlatko Lagumdžija nije počinio krivična djela i da je nakon istražnih radnji obustavljen krivični postupak, odnosno neće se voditi, tražim da se precizno odgovori i na to da li je i koliko poreskih obaveza profesor doktor Zlatko Lagumdžija od 1998. do 2007. možda je 10 godina jedan razuman period, i to po godinama, tako da se meni odgovori, i da to svi znaju. Koliko je, dakle, po osnovi poreza na lični prihod građana platio i da li ima i, eventualno, koliko poreskih obaveza koje nisu izmirene. Tako da kompletiramo ovu čitavu sliku. Samo da vam dopunim, razlog je to što sam ja, ipak, 2001.godine od svog fakulteta pomognut u sufinansiranju mog stambenog pitanja, kada, pošto s ove govornice se više puta to spominjalo, ja nisam imao nijedan stan ni vlasničko pravo, ni stanarsko pravo, ni na jedan stan ni u Sarajevu, ni u BiH 2001.godine u gradu u kojem sam bio redovan profesor univerziteta, od fakulteta na kojem sam radio, sa 45 godina života i 25 godina radnog staža. I tada je fakultet, kao i drugim, sufinansirao rješavanje mog stambenog pitanja i sve ove neistine koje se ovdje navode, želim, ipak, da bar vi, kao moje kolege, znate o čemu se radi, pa molim nadležno Ministarstvo finansija da mi odgovori na ovo pitanje i taj odgovor ćete dobiti svi, biće na raspolaganju javnosti, da zatvorimo ovaj slučaj, makar što se ovoga tiče. I zahvaljujem se onim koji su postavili ova pitanja bez obzira na njihove ciljeve i namjere.
Gospodin Huskić Adem. 31
Hvala, gospodine predsjedavajući, prije nego što postavim pitanje moram reći da sam zaista razočaran ovom tačkom dnevnog reda i sugerišem Vama da razmislite kako je ubuduće koncipirati.
Ja sam čak oduševljen.
Ja ću vrlo kratko da postavim pitanje. Na koji način su utrošena sredstva od prodaje zemljišta Ambasadi SAD u Sarajevu? Hvala.
Gospodin Bećirović.
Obzirom, evo, da već nekoliko sjednica Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, poslanik Stranke za BiH, gospodin Bahtić koristi priliku u okviru ovih pitanja da diskreditira čelne ljude SDP-a BiH,
Dajte, postavljajte pitanja, molim Vas.
Ovo je obrazloženje
Ma nije obrazloženje, postavite pitanje.
Gospodine Belkiću, ovo je obrazloženje pitanja i trebali ste prekinuti gospodina Bahtića kad je govorio
Ma prekinuću ja i tebe, izvolite, postaviti pitanje.
Obzirom da on već nekoliko sjednica na grub način pokušava diskreditirati,
Izvolite, postavite pitanje. 32
I obzirom da nastavlja to raditi, mi osnovano sumnjamo da to on radi po nalogu cijele Stranke za BiH i zbog toga
Pa postavite pitanje.
Postavljam sljedeće pitanje. Obzirom na brojne medijske izvještaje kako u pisanim, tako i u elektronskim medijima o kriminalnim aktivnostima Harisa Sijaldžića i čelnika Stranke za BiH, o pljački Tuzlanske banke, o nelegalnom korištenju kamenoloma u BiH, malverzacijama oko zeničke željezare itd., da ne nabrajam, tražim od nadležnih organa da ispitaju istinitost ovih medijskih navoda. Dalje, postavljam pitanje sada Ministarstvu za ljudska prava i izbjeglice u Vijeću ministara BiH, da li je Ministarstvo za ljudska prava sačinilo spisak građana BiH kojima je oteta, uzurpirana imovina od strane vjerskih zajednica? Ako jeste, tražim da mi se dostavi spisak tih građana sa sljedećim podacima – ime i prezime, općina, tačna adresa i podatak koja je vjerska zajednica odgovorna za kršenje elementarnog ljudskog prava na uživanje privatne imovine. Kratko obrazloženje zašto postavljam ovo pitanje. Kada smo na sjednici Komisije za ljudska prava govorili o slučaju kršenja ljudskih prava Fate Orlović, nekoliko članova komisije mi je tada reklo, pa nije to jedini slučaj. Evo ja sada javno postavljam pitanje, tražim odgovor i najavljujem da ću sa istim žarom potpuno sa istim opredjeljenjem braniti ljudska prava svakog građanina, bio on Bošnjak, Srbin, Hrvat, Rom, Jevrej ili bilo koji građanim u ovoj zemlji. Sljedeće pitanje – da li je Ministarstvo za ljudska prava sačinilo spisak građana BiH koji još uvijek, 12 godina od potpisivanja Dejtonskog mirovnog sporazuma, ne mogu da ostvare svoje pravo na povrat i uživanje privatne imovine. Ako jeste, tražim da mi se dostavi spisak tih građana sa sljedećim podacima – ime i prezime, općina, tačna adresa i podatak koji je organ, institucija ili osoba odgovorna za kršenje elementarnog ljudskog prava na uživanje privatne imovine. I zadnje pitanje, obzirom da su javnosti već predočena primanja poslanika u Parlamentarnoj skupštini, što mislim da je sasvim u redu, u skladu sa Zakonom o slobodi pristupa informacijama, a imajući u vidu natpise u medijima kako su pojedini državni činovnici odlučili, čak, podnositi i krivične prijave protiv medija koji su objavili primanja pojedinih državnih činovnika, javno postavljam sljedeće pitanje – kolika su tačna mjesečna primanja predsjedavajućeg Vijeća ministara, ministara i zamjenika u Vijeću ministara te svih direktora javnih institucija, direkcija, agencija, ureda, uprava instituta koje se finansiraju iz 33 Budžeta BiH. Ovo pitanje postavljam ministru finansija i trezora u Vijeću ministara BiH. Hvala.
Gospodin Sefer Halilović.
Gospodine predsjedavajući, ja imam dva pitanja. Jedno pitanje dosta opširno i utrošio bih puno vremena ako bih čitavo pitanje, ovaj, danas ovdje pročitao i nadam se da to neće biti smetnja da ne dobijem odgovor na ovo pitanje. Odnosi se na deviznu štednju. I samo ću kratko proći kroz njega. Pitanje je predsjedavajućem Vijeća ministara gospodinu Nikoli Špiriću i ministru finansija gospodinu Draganu Vrankiću. Da li je BiH izvršila obaveze po presudi Evropskog suda za ljudska prava o predmetu Jeličić protiv BiH itd., sad da ne obrazlažem. Drugo, da li je pokrenut krivični postupak protiv odgovornih u BiH zbog nepoštivanja odluka bivšeg Doma za ljudska prava po prestavkama vlasnika stare devizne štednje. Treće, kakav je stav Vijeća ministara o izvršenju presude za isplate stare devizne štednje itd. I na kraju samo još kratko, šta je sa tužbama deviznih štediša koje sudovi ne procesuiraju i traži se da se ovom Parlamentu dostavi informacija od Strane visokog sudskog i tužilačkog vijeća o broju i statusu ovih tužbi pokrenutih pred sudovima u BiH i krivičnih prijava kod Tužilaštva BiH. Zašto sudovi ne uzimaju u razmatranje ove tužbe? Zašto Tužilaštvo BiH šuti? Da li će isključivo posljedice neprocesuiranja tužbi ići na teret BiH, koja se po zakonu proglasila, proglasila odgovornom? Da li će se BiH oglušiti i na konstatacije Evropskog suda za krivični zakon, tretira krivičnu odgovornost u slučaju nepoštivanja odluka Doma za ljudska prava i odluka, odnosno presuda ustavnih sudova. I drugo kratko pitanje, po pisanju, odnosno medija, raspisani tender za izgradnju mosta na Pelješcu, na javnoj raspravi o namjeri izgradnje mosta, kopno-Pelješac, koja je održana u Neumu, nije data saglasnost niti je moguće dati, izdati ovakvu saglasnost za, od strane BiH za .... ovog mosta, pitanje je upućeno ministru prometa i komunikacija, doktoru Boži Ljubiću. Da li je gospodin ministar Božo Ljubić potpisao saglasnost u ime BiH za izgradnju mosta kopno-Pelješac?
Šemsudin Mehmedović. I imamo još prijavljenog gospodina Dokića i Selim Bešlagić je predao poslaničko pitanje i zaključujem. Gospodin Jovan Hadži Mitrović, također.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, ja imam jedno kratko pitanje a ono je upućeno Upravi za indirekto oporezivanje i glasi: 34 Na osnovu kojeg zakona se za bilo koje pitanje u pogledu tumačenja propisa iz djelokruga rada Uprave za indirektno oporezivanje, osim što se mora podnijeti pismeni podnesak, naplaćuje i administrativna taksa u iznosu od 50 KM-ova, pozivajući se na tarifni broj 83 tarife administrativne takse. Ukoliko je to utemeljeno na nekom zakonu, podnosim inicijativu Vijeću ministara da se isti mijenja jer je dovoljno što pravni subjekti plaćaju porez, te da je administracija dužna da daje pravo na tumačenje iz djelokruga svoga rada, bez posebne naknade. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Dokić Branko. Gospođo Merdžana, molim Vas, izađite vani pa razgovarajte.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege poslanici, ja imam jednu inicijativu, a ona glasi otprilike ovako: Da predsjedavajući sa svojim zamjenicima razmotri kako da uvedemo novu praksu kod ovih poslaničkih pitanja koja bi ograničavala ovaj dio sjednice na maksimalno jedan sat.
Poslovnik kaže: minimalno jedan sat po 3 minute, međutim, svi zloupotrebljavaju te 3 minute.
Svi zloupotrebljavaju
I meni je nemoguće
I moja sugestija je da se to napravi maksimalno jedan sat, a da se na osnovu broja prijavljenih za poslanička pitanja na svakoj sjednici odredi koliko ko ima vremena.
Ja imam bolju ideju. Napraviti posebnu sjednicu, čak možda subotom 2 sata i poslanička pitanja. Izvolite dalje. Dakle, gospodin Dokić, gospodin Jovan Hadži Mitrović. Gospodin Hadži Mitrović.
Gospodine predsjedavajući, ja sam se prijavio zaista 35
Molim Vas, malo pažnje, molim Vas i Vas su slušali dugi, saslušajte pitanje.
Ovo pitanje koje ću postaviti, mislim da je u više navrata postavljano od strane poslanika, ali evo želim i ja da postavim to pitanje iz razloga što se odnosi konkretno na Zvornik, odakle dolazim. Tražim od Savjeta ministara da mi odgovori – šta je do sada urađeno po pitanju naknade za potopljeno zemljište u akumulaciji Hidroelektrane Mali Zvornik kao i naknadu za održavanje priobalja. Obrazloženje jedno kratko – naime, sve do '92.godine Hidroelektrana Mali Zvornik je uredno izmirivala svoje obaveze prema Opštini Zvornik, a od tada do danas ne. Podsjećanja radi, po podacima Republičke uprave za geodetske i imovinsko-pravne poslove, eksproprijacioni pojas na teritoriji Opštine Zvornik iznosi 1.270.000 metara kvadratnih. Isto tako, što se tiče akumulacije i zapremine oko 55% pripada Opštini Zvornik. Pitanje je upućeno Savjetu ministara jer se akumulacija nalazi na granici sa Republikom Srbijom, logično je da je to međudržavno pitanje. I moram napomenuti da je opština pokušavala u više navrata da riješi ovo pitanje. Nije bila u mogućnosti. Mislim da je i na Skupštini RS pokušavano, do danas nije riješeno. Radi se o značajnim sredstvima koja bi itekako značila za razvoj i mogla bi biti usmjerena u tom pravcu i mogla bi biti od koristi građanima Opštine Zvornik. Zato molim da zaista ovo pitanje, da se, da Ministarski svajet uzme ovo u obzir i da odgovori, ako postoji mogućnost nešto da se uradi. Hvala.
Hvala. Gospodin Momčilo Novaković. I, ja više prijavljenih nemam izuzev pitanja gospodina Bešlagića.
Evo, ja ću se, gospodine predsjedavajući, uklopiti, znači, u ova 3 minuta. Dakle, s obzirom da ovih dana ima dosta priče o racionalizaciji u DKP(?) mreži, a posebno dilema oko kriterija vezanih za to, Ministarstvo inostranih poslova BiH postavljam pitanje. Na osnovu kojih kriterija Ministarstvo inostranih poslova gasi konzulat u jednom i premješta ga u drugi grad? Radi se o konzularnoj mreži u Njemačkoj i da li o tome postoji puna saglasnost u ministarstvu? U kojim zemljama BiH ima ambasade, a da te zemlje nemaju ambasade u BiH i koji su kriteriji kojim su se rukovodile vlasti u BiH kod otvaranja ambasada u tim zemljama? Drugo pitanje, Savjet ministara BiH je Odlukom broj 35/07 od 22.03.2007.godine, promijenio titulara imovine na određenim nekretninama i pored činjenice da je na snazi bio 36 Zakon o zabrani raspolaganja državnom imovinom. Baveći se tim, utvrdio sam da je razlog za ovakvu odluku izbjegavanje plaćanja zakupnine Federaciji BiH za te nekretnine. Moje pitanje glasi – odnosno, tražim od Savjeta ministara da mi dostavi spisak imovine čiji je titular SFR BiH ili je ona predmet sukcesije, a na koje institucije BiH plaćaju zakupninu iz Budžeta institucija BiH? Naime, po svoj prilici da postoji dio imovine koji je Federacija uzurpirala, a koja nije njeno vlasništvo. Drugo, da se dostavi iznos sredstava koji se plaća za zakup ovih nekretnina i to, znači, do formiranja zajedničkog ili jedinstvenog računa i poslije njegovog formiranja posebno. Hvala.
Hvala, gospodine Novakoviću. Dakle, uz konstataciju da je i Selim Bešlagić postavio 3 pitanja, evo da ih sada ne čitam, mi ćemo proslijediti Vijeću ministara i Upravi za indirektno oporezivanje, zaključujem ovu tačku dnevnog reda. Dakle, prelazimo na posao, tačka 3. _________(?) Mogli bismo napraviti pauzu Odlično. Možemo čak i ručati pa možda oko 5 da nastavimo. Mislim, uradili smo. Ako klub neki traži, ja sam dužan dati pauzu. Izvolite, umorili smo se. Evo Klub SDA poslije ovog žestokog posla traži pauzu pola sata. Izvolite. Može, pauza pola sata. [[PAUZA]]
(nije uključen mikrofon)
Nije, nije prošlo. Moramo ponovno glasati. Gospođo Branka, objasni.
[[nije uključen mikrofon]] Ovo je sada drugi krug glasanja
Nije, prvi krug, novi Poslovnik. Novi Poslovnik. Hoćete da 38
Ne, ne, glasanje je ok, Sadik, nije problem glasanje nego gospodin Džaferović smatra da nismo poštovali Poslovnik. Branka, dajte, tako smo iskreirali Poslovnik.
Pa moguće da bi bilo bolje da ga nismo promijenili, ali ja, ipak, želim upozoriti poslanike da, u ovom slučaju, ako Kolegij uspije da postigne saglasnost, o tome se obavještava Dom poslije čega se glasa u skladu sa članom 79. Poslovnika. Znači, to je ponovno prvi krug glasanja. I ponovo ide na usuglašavanje, nažalost. Izvinjavam se, takva je odredba Poslovnika.
Ja se nadam da nema dileme kad je riječ, nažalost je tako. Evo, dakle, ja konstatiram da nismo postigli u vezi ovih zaključaka entitetsku podršku i da ćemo, Kolegij, ponovno usaglašavati. Nažalost, ne možemo sada odmah ovdje, jednostavno zbog toga što nema gospodina Lozančića. Dakle, prelazimo na tačku 4. Ad.4. Zahtjev poslanika Beriza Belkića za razmatranje Prijedloga zakona o memorijalnom centru Srebrenica Potočari spomen-obilježje i mezarje za žrtve genocida iz '95.godine, po hitnom postupku u skladu sa članom 127. Poslovnika, Prijedlog ovog zakona ste dobili, ja se nadam na vrijeme, i imali ste priliku da se s njim upoznate i da ćete moći, ovaj, odlučivati. Ja bih zamolio, evo samo 3 minute, odnosno, 3-4 rečenice da kažem u vezi ovog prijedloga zakona.
Gospodin Beriz Belkić
Poštovane dame i gospodo poslanici, drage kolege, ja sam podugo u ovom, da tako kažem, parlamentarnom životu i bio sam vrlo često i da predlažem i obrazlažem itd., ali vjerujte mi da mi je ova današnja uloga predlagača, odnosno onoga koji treba da iznosi argumentaciju zašto ovaj zakon i zašto po hitnom postupku, zaista mi je teško jer ne mogu da nađem riječi koje bi trebalo ovdje da kažem. Ja sam u obrazloženju izbjegao uobičajenu proceduru, odnosno uobičajen način obrazlaganja vezan za administrativno pravne aspekte ovog zakona, iz prostog razloga što 39 sam želio da izbjegnemo uvlačenje u tu vrstu lavirinta. Cijela priča se svodi na sljedeće. Po mom mišljenju, država BiH na ovaj način treba da iskaže svoj odnos i prema žrtvama i prema živim, da na ovaj način i mi kao poslanici iskažemo poštovanje i iskažemo spremnost da cijelom svijetu i nama samima kroz taj memorijalni centar pošaljemo poruku da se ovo ne smije nikad i nigdje više desiti. Niti u Ruandi, niti u Palestini i bilo gdje na svijetu. Ovo su zahtjevi i porodica koji traju već 2-3 godine. Dakle, ovaj zakon i ova inicijativa je daleko starija nego sve ostale inicijative vezane za Srebrenicu koje su aktuelne danas. Osnivač ove Fondacije je, vidjeli ste je, Visoki predstavnik i uz njegovu saglasnost, na neki način, i njegovu sugestiju jer Visoki predstavnik odlazi, naravno, dolazi novi, ali Ured Visokog predstavnika kao osnivač praktično i završava svoj mandat i neovisno od toga, ja mislim da BiH i mi ovdje koji na neki način predstavljamo, koji smo najviše zakonodavno tijelo, trebamo razumjeti o čemu se ovdje radi i uraditi. Ja vas želim samo još informisati da se radi o organiziranoj strukturi, strukturi koja je finansijski solventna, koja je uspjela, zahvaljujući razumijevanju donatora, itd. obezbijediti sredstva za projekat. 2,5 hiljade ljudi je, dženaze su obavljene, sprema se sad za 4-5 stotina, oko 5 stotina i sva sredstva za sahranu i budućih 6 hiljada, koliko očekujemo da će se još pronaći, su također obezbjeđena. Ovdje se radi o odnosu države, dakle država mora iskazati spremnost da taj memorijalni centar uzme na svoju odgovornost i upravljanje preko struktura koje će, naravno, se naknadno uspostaviti. Ja zaista neću vas moliti da podržite ovaj zahtjev, ali ću apelovati na vas govoreći da je ovo jedna vrsta ispita za nas. Zaista jedna vrsta ispita jer mi smo prije svega ljudi, a onda i političari i entiteti i različite koncepcije, itd. Evo da vas ne zamaram, ja vas zaista, ja zaista apeliram da podržite ovaj pristup. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. Ako nema rasprave zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite za glasanje. Dakle, glasamo o proceduri. Glasajte sad. Sa 21 glas za, Bez protiv, S 8 uzdržanih, Bez dovoljne entitetske većine, konstatiram da nije usvojen zahtjev za hitnu proceduru. Predstoji nam usaglašavanje koje ja ne mogu sada organizirati ovdje zbog neprisustva gospodina Lozančića pa ćemo to učiniti naknadno. Hvala vam lijepo. Prelazimo na tačku 5. Ad.5. Zahtjev poslanika Ekrema Ajanovića za razmatranje Prijedloga zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina 40 genocida i zločina protiv čovječnosti po skraćenom postupku, u skladu s članom 126. Poslovnika (primjena novog Poslovnika) Gospodin Ajanović je ovaj prijedlog zakona dostavio 24. maja 2007.godine sa zahtjevom za skraćeni postupak po članu 126. Poslovnika. Otvaram raspravu o zahtjevu za skraćenu proceduru. Izvolite, gospodine Ajanoviću, dakle, predlagač ima potrebu da kaže nekoliko uvodnih riječi.
Hvala, gospodine predsjedniče, ja neću biti dug, ali kazaću da je ovaj zakon prije svega pravno i moralno pitanje. Ovo proističe kao moralno pitanje, i to posebno potenciram, prema svim žrtvama holokausta, genocida i zločina protiv čovječnosti i prema njihovim najbližim da ne doživljavaju više poniženja od onog poniženja koji su dobili i koji su izgubivši svoje najmilije. Zato se nadam da će svi dobronamjerni ljudi i očekujem plebiscitarnu podršku od svih dobronamjernih ljudi, prije svega od poslanika koji, i ne sumnjam u njihovu moralnu obavezu, da podrže ovaj zakon. Što se tiče pravnog pitanja, ovaj zakon proističe iz obaveze BiH, znači, ima kao međunarodna obaveza BiH iz dvije konvencije i jedne konvencije Generalne skupštine UN koja je donijela jednoglasno i usvojila Rezoluciju o negiranju holokausta, a osim toga proizlazi iz Protokola o Konvenciji o kibernetičkom kriminalu, o kriminalizaciji djela rasističke, ksenofobične prirode, itd. koje je BiH ratificirala 2006.godine, znači, ovaj parlament, doduše ne u ovom personalnom sastavu je, ratificirajući ovaj protokol, i preuzeo obavezu da donese ovaj zakon kojem sam, evo, ja predlagač u ovome momentu. S druge strane, postoji međunarodna praksa koja nalaže donošenje ovog zakona jer sve zemlje u Evropi koje su, u kojima se desio genocid, one su već takve zakone donijele i jedna zemlja u kojoj se zapravo i nije desio genocid kao što je Švicarska, ona je isto tako donijela ovaj zakon. Znači i međunarodna praksa nalaže donošenje ovog zakona. Svakako ovaj zakon se uklapa u Zakon o, zapravo Krivični zakon BiH čije je objavljivanje bilo u Službenom listu BiH 3/03 prema tome i visine kazne se uklapaju u taj naš krivični zakon tako da smatram da nema nikakvog razloga da se ne podrži ovaj zakon, da se on kao takav usvoji. Obim zakona svakako nije veliki niti ima potrebe da bude veliki jer je ovaj zakon predložen jasno i precizno i limitira predmete zločina na isključivo onu grupu zločina koji su definisani relevantnim i opšte prihvaćenim odredbama međunarodnog prava. Zato predlažem i očekujem da podržimo ovaj zakon i da ga u ovoj proceduri u kojoj sam ja predložio, znači po skraćenom postupku, prihvatimo. Hvala lijepo. 41
Hvala, gospodine Ajanoviću. Otvaram raspravu. Ima li prijavljenih? Ako nema prijavljenih, gospodin Martin Raguž.
Zahvaljujem se, gospodine predsjedatelju, znači mi smo danas na raspravi o proceduri, je li tako?
Procedura.
Mislim da osobno pozdravljam, znači, inicijativu gospodina Ajanovića i potrebu da se zakonski reguliraju neka od važnih pitanja koja su ovdje sadržana i ono što želim reći jeste, dakle, da će biti potrebe da se ovaj zakon i ovaj prijedlog i sadržaj zakona dopuni još nekim relevantnim međunarodnim konvencijama koje su donijele najznačajnije multilateralne organizacije poput Vijeća Evrope koje je prošle godine donijelo Rezoluciju na temu stradanja žrtava komunističkih režima u vremenu poslije II svjetskog rata i mislim da, obzirom na međunarodne konvencije i obveze kao što stoji u obrazloženju ovog zakona, očekujem da ćemo u raspravi, znači, i u proceduri, ovaj zakon zaokružiti tako da bude konzistentan, da bude relevantan i usklađen sa međunarodnom praksom i sa zemljama koje su donijele slične zakone, i sa bićem BiH, da se neke stvari više ne ponove. Hvala.
Hvala gospodinu Ragužu. Ima li dalje prijavljenih? Ako nema zaključujem raspravu. Molim vas, ja vas molim da se na vrijeme javljate. Izvolite, gospodine Dokiću.
Ja jesam se prijavio u posljednjem trenutku, ali, evo, ponukalo me
Sve je u redu. Izađem ja u susret uvijek, ali Vas molim na vrijeme da se prijavljujete.
Hvala Vam. Ja isto mislim da ovaj zakon nije napravljen tako da bi uopšte pružao mogućnost poslanicima da se izjašnjavaju. Ako će se uopšte raditi takav zakon, on mora znatno šire da obuhvati problematiku i moja je sugestija da, ako je to moguće, da se to i skine 42 sa glasanja i da se traži način da se ide sa nečim što bi, gdje bismo svi učestvovali u izradi toga i dali jedan predlog koji bi mogao da bude prihvaćen u Parlamentu.
Pa evo, ako se opredijelimo za skraćenu proceduru, imaće se prilike da se amandmanski djeluje na ovaj zakon, tako da svi imaju mogućnost. Ali proceduralno nije moguće sada skidati. Tačka je na dnevnom redu, mi o njoj raspravljamo. Evo ako nema dalje prijavljenih, ja zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite za glasanje. Dakle, glasamo o proceduri. Glasajte sad. Dakle, ko je za to da se ide po skraćenoj proceduri? 20 glasova za, 4 protiv, 11 suzdržano, 19 iz Federacije, 1 RS Dakle, nemamo entitetsku potrebnu većinu. Ide na usaglašavanje kao i prethodni zakon. Prelazimo na tačku 6. radi se o, Ad.6. Prijedlog zakona o radijacijskoj i nuklearnoj sigurnosti u Bosni i Hercegovini Da vas podsjetim na neke elemente, drugo čitanje. Na prošloj sjednici smo odgodili izašnjavanje o ovom prijedlogu zakona u drugom čitanju cijeneći da vrijedi pokušati da se iznađe odgovarajući kompromis vezano za konačan tekst zakona, odnosno, prije svega odnos prema amandmanima koji su bili aktuelni. Ja imam informaciju da je vršeno određeno usaglašavanje itd., i molim one aktere usaglašavanja da izvjeste Dom imamo li pozitivnih vijesti. Izvolite, gospodine Prodanoviću.
Predsjedadvajući, u skladu sa zaključkom koji je sa prethodne sjednice Predstavničkog doma, vodili smo razgovor o mogućnosti usaglašavanja u skladu sa članom 94. tačka 3. stav b). U ovim razgovorima učestvovale su uvažene kolege i poslanici profesor Ekrem Ajanović, Halid Genjac i ja. Želim da vas obavijestim da smo postigli u najvećem dijelu ovih amandmana saglasnost. Ukoliko, prije svega, to se odnosi na prva tri amandmana. Ukoliko, ovaj, mislim da postoji u najvećem dijelu .. saglasnosti(?) po osnovu četvrtog 43 amandmana, ukoliko to bude, onda bismo mi podijelili poslanicima ovaj naš predlog i izjašnjavali se po amandmanima. Reći ću, dakle, amandman, usaglašeni amandman I na član 5. stav 5. glasio bi – u sastavu Agencije osnivaju se kancelarije u entitetu RS sa sjedištem u Banja Luci i entitetu Federacije BiH sa sjedištem u Mostaru. Razumio sam da nijedan od kolega na ovo nema, ovaj, primjedbu. Pravili smo dvije korekcije ovog predloga amandmana. Mislim da je on potpuno sada usaglašen. Drugi amandman se odnosi na član 10., stav 2. koji bi glasio – sva entitetska ministarstva zdravlja mogu zahtijevati od Agencije ili preko Kancelarije u entitetima dostavu podataka iz njihovog djelokruga rada. Takođe, nisam čuo na jutrošnjem usaglašavanju da ima ijedna primjedba oko ovog. Iz njenog, ja se izvinjavam, ovdje je greška u kucanju, iz njenog djelokruga rada.
Izvolite, gospodine Prodanoviću.
Amandman III, u članu 14., u stavu 2. iza riječi – Agenciji, dodaju se riječi – u sjedištu ili putem Kancelarije u entitetu. To je što se tiče amandmana III. I amandman IV za koga smatram da ja ovdje imam kod sebe pismo i odgovor koji se odnosi na stav regulatornih aktivnosti, pa ću ga, znači, pretpostavljam da će ovdje biti primjedba, ali reći ću, u članu 20., stav 1., mijenja se i glasi – sva područja regulatorne odgovornosti iz ovog zakona u nadležnosti su Agencije u čijem sastavu je inspekcija za radijacionu i nuklearnu bezbednost koja poslove iz svoje nadležnosti obavlja preko kancelarija u entitetima. Molio bih, predsjedavajući, da ne čitam obrazloženja, da ne bismo trošili dragocjeno vrijeme, ona su, u suštini, za cilj na osnovu prethodnih, ovaj, mogu učešća u raspravi, ovaj, na prethodnoj sjednici. Kada je u pitanju ovaj dio koji se je odnosio, navešću da je ovde bilo sporno u razgovoru, to će, vjerovatno, se kolege javiti, reći ću samo, pročitaću pismo koje je upućeno ministru, ja se izvinjavam, nisam ministra pitao, ali ako mogu da pročitam ovaj segment koji je upućen od Međunarodne agencije za atomsku energiju ili ako ministar smatra da ne može, da ne čitam. Dakle, regulatorne aktivnosti, status, zahvaljujem. Status aktivnosti koje vrši svaki entitet, u vezi sa i Brčko Distrikt u vezi sa spiskom izvora radijacije, davanjem dozvole i aktivnosti inspekcije, ako ih ima itd. predlaže se da dva predstavnika budu zadužena za ovo polje. Jedan iz regulatornog organa iz Federacije i jedan iz regulatornog organa RS. Dakle, ovo je zvaničan, ovaj, prevod. Mislim da ne ostavlja ni u čemu dilemu u amandmanu IV. U kontekstu toga želim reći da je Klub poslanika SNSD-a u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine spreman apsolutno da glasa o svim ovim amandmanima i da glasa o zakonu u cjelini. Želim još jednom ponoviti, BiH dobija Zakon o zaštiti od radijacionog 44 zračenja na nivou BiH, dobija jedno vrlo značajno reulatorno tijelo čiji je osnivač Savjet ministara BiH, to je Agencija i svi akti koji budu predmet aktivnosti ove agencije, koliko će ih biti, 10-20 ili 30, isključivo će morati biti ovjereni i usvojeni na sjednici Savjeta ministara. Hvala.
Hvala, gospodine Prodanoviću. Ovdje imamo jedan tehnički problem, neću reći problem nego jednu potrebu da to što je dogovoreno, ali evo da čujemo i ostale, 5 minuta da napravimo pauzu da se to pretoči u neke amandmane i da poslanici imaju, da znaju o čemu se izjašnjavaju. Izvolite, gospodine Džaferoviću.
Ma vidite, ja mislim da smo mi na dobrom tragu da dobijemo ovaj zakon, konačno, je li, a nakon ovoga o čemu je gospodin Prodanović govorio, ja bih zamolio, ovaj, dvojicu kolega, a nema potrebe da Parlament,
Mi možemo nataviti raditi drugu tačku
Naravno, radimo, ovaj, da idemo, čeka nas Zakon o visokom obrazovanju, a njima treba, recimo, doktor Prodanović i doktor Genjac, njima treba 10 minuta da završe taj dio posla van ove sale i da nam podnesu, da nam doktor Prodanović podnese, evo sada, nove amandmane.
Korigovane amandmane.
Naravno i da idemo dalje glasati o tim amandmanima i o ovome zakonu. Evo, to bi bio moj prijedlog.
Gospodin Zorić je, evo, samo trenutak.
Ja u ime Kluba, pola sata pauze tražim. 45
Naravno, gospodine Zoriću. Pauza pola sata. [[PAUZA]] U nadi da će nam se pridružiti vrlo brzo. Dakle, dobili ste na sto usaglašene, da tako kažem, korigovane amandmane gospodina Lazara Prodanovića o kojim bismo se trebali izjasniti. Ima li potrebe neko da govori, ako nema, dakle, molim vas, molim vas da se pripremite za glasanje o korigovanim amandmanima gospodina Lazara Prodanovića. Amandman I. Glasajte sad. Ponovićemo. Dakle, idemo redom o amandmanima. Pripremite se za glasanje. Glasamo o Amandmanu I. Glasajte sad. Pa ovi koji su korigovani, dva puta sam rekao. Sa 25 glasova za, bez protiv, 4 suzdržana, 17 Federacija, 8 Republika Srpska – konstatujem da smo usvojili Amandman I. Prelazimo, molim vas, malo pažnje, prelazimo na Amandman II Lazara Prodanovića. Glasajte sad. Sa 25 glasova za, bez protiv, 6 suzdržanih, dovoljnom entitetskom većinom, konstatujem da smo usvojili Amandman II, gospodina Lazara Prodanovića. Pripremite se za glasanje o Amandmanu III. Glasajte sad. Sa 24 glasa za, bez protiv, 6 suzdržanih, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili i Amandman III gospodina Lazara Prodanovića. Ostaje nam Amandman IV. Pripremite se. Glasajte sad. Sa 25 glasova za, bez protiv, 46 6 suzdržanih, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili Amandman IV gospodina Lazara Prodanovića. Dakle, na ovaj način smo završili glasanje o amandmanima. Prelazimo sada na glasanje zakona, o zakonu u cjelini koji sada sadrži i ove amandmane koje smo upravo usvojili. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad, glasamo o zakonu u cjelini. Glasamo u drugom čitanju.
nije uključen mikrofon ....da ponovite, mi smo bili protiv
Nemam ništa protiv, ne znam kako ste glasali. Ako tražite ponovno, nema problema.
nije uključen mikrofon ....vidimo tamo da nismo registrovani
Ok, ok, je li tražite ponovno glasanje?
[[nije uključen mikrofon]] Da, zato što je registrovano da smo bili suzdržani, a mi smo protiv...
Evo, molim vas, pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Naravno, imate mogućnost još jedanput da to ponovite, jel'. Može, Jozo, još jedno pet, šest puta, nema problema. Je li slika u redu? 28 za, 5 protiv, bez suzdržanih, 17 Federacija, 11 Republika Srpska. Konstatiram da smo u drugom čitanju usvojili Zakon o radijacijskoj i nuklearnoj sigurnosti u BiH. 47 Molim vas, malo pažnje, da radimo, molim vas. Prelazimo na tačku sedam Ad. 7. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o službi u Oružanim snagama BiH – drugo čitanje Prijedlog ovog zakona smo usvojili na 9. sjednici u prvom čitanju. Izvještaj, iz izvještaja komisije se vidi da su usvojena 2 amandmana. U plenarnoj fazi nema amandmana, dakle, vodimo raspravu i glasanje u drugom čitanju. Ima li prijavljenih za diskusiju. Nema. Zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite za glasanje u drugom čitanju. Glasajte sad, molim vas, glasajte sad. Sa 25 glasova za, bez protiv, 4 suzdržana, 15 Federacija, Republika Srpska, konstatiram da smo usvojili Zakon o izmjeni Zakona o službi u Oružanim snagama BiH u drugom čitanju. Hvala lijepo. Idemo dalje. Prelazimo na tačku osam Ad. 8. Prijedlog zakona o visokom obrazovanju u BiH – prvo čitanje
Hoće li neko od Vijeća ministara dati uvodne napomene? 48
Pa ovaj zakon je već podugo u procedurama, ali evo, ako se insistira. Evo, naravno poziv je otvoren, poziv je otvoren, mogućnost je uvijek otvorena. Dakle, ja otvaram raspravu. Evo, gospodin Lagumdžija, izvolite. Šta je bilo, gospodine Bećirović. A prijavljujete se, ja sam mislio da imate neki problem. Dobro, dobro.
E pa, ja se izvinjavam, je li možda predsjedavajući, gospodine Belkiću? [[zajednička diskusija]]
Prvo čitanje, principi, pa onda pitamo hoćemo li ono drugo, pa onda amandmani.
Dakle, prvo pitanje, principi, izvolite.
Ja se zahvaljujem, gospodine Belkiću. Upravo sam, dok ste Vi razgovarali, dok ste ovako tihim gestikulacijama, shvatio da bi predsjednik komisije želio da, ovaj, se obrati pa bih ja čuvao.
Ok, ok, korektno, naravno, trebamo dati.
Žao mi je, žao mi je što Vijeće ministara neće, što niko iz Vijeća ministara, predsjednik Vijeća ministara, smatrao sam da je ovo stvar za predsjednika Vijeća ministara, uz puno uvažavanje prema ministru, žao mi je što ni ministar, kojeg razumijem zbog delikatnosti pozicije jer ovo je jedan dugotrajni zakon po hitnom postupku, ovaj.
Razumijemo mi vaše žaljenje, al'... 49
Dakle, pa ja zato, uz žaljenje što Vijeće ministara neće, zamolio bih gospodina Džaferovića da uzme riječ, pa bih ja onda, ako nemate ništa protiv koristio Vaše pravo koje ste mi uskratili.
Pa naravno, nemam ništa protiv. Gospodine Džaferoviću, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege. Ja imam potrebu da, u ime Ustavnopravne komisije kažem nekoliko rečenica o Prijedlogu zakona o visokom obrazovanju, odnosno o izvještaju kojeg je ova komisija podnijela Predstavničkom domu sa ovim amandmanima koji su usvojeni od strane komisije. Imam potrebu, iz razloga što je Predstavnički dom na sjednici još, čini mi se, od 15. marta ove godine zadužio Ustavnopravnu komisiju, povodom rasprave o negativnom, ranije negativnom izvještaju komisije za zakon, da ponovo razmotri neke aspekte ovoga zakona, da pokuša da se u kontaktima sa Vijećem ministara, sa Evropskom komisijom, OHR-om i ostalim relevantnim, jel', institucijama, vezanim za uređenje ove problematike, obrati Parlamentu sa jednim izvještajem koji bi bio prihvaćen od strane Parlamenta. Dakle, imam potrebu jer komisija je u nekoliko navrata zasjedala od 15. marta pa do danas. Održali smo veći broj sjednica i došli do ovog izvještaj koji je, kao što vidite, pozitivan izvještaj u odnosu na zakon jer komisija je sa 4 glasa za, bez glasova protiv i 5 suzdržanih glasova, prostom većinom predložila ovaj zakon, je li, po prvi puta da u komisiji nije bilo glasova protiv. Jeste bilo 5 suzdržanih glasova, ali nije bilo glasova protiv. Budući da se za glasanje u komisiji, kao i ovdje na Parlamentu, uzimaju u obzir oni glasovi koji, glasovi onih koji su prisutni i koji glasaju, glasaju za ili protiv, smatra se da je komisija usvojila pozitivan izvještaj. Na putu da dođemo do ovog izvještaja, uradili smo nekoliko važnih stvari, a to je da smo amandmane koje smo dobili od pojedinih klubova dali na izjašnjenje nadležnom ministarstvu. Ovdje su ministar i pomoćnik za oblast obrazovanja. Zatim smo komunicirali sa Evropskom komisijom i sa Uredom Visokog predstavnika i ovo što ste dobili kao izvještaj i amandmane koji su usvojeni u ovom izvještaju su uglavnom amandmani koje je prihvatilo Ministarstvo civilnih poslova i sa kojim se saglasila i Evropska komisija. Mi smo stavove Evropske komisije uzimali kao stavove tijela koje će nam kazati da li ovo što imamo danas u zakonu, naravno sa ovim amandmanima, udovoljava nekom minimumu kriterija koje BiH mora ispuni kada je u pitanju Bolonjska deklaracija i kada je u pitanju Lisabonska rezolucija. Iz ovoga pregleda ćete, ako poredite, dakle, amandmane i izvorni tekst zakona, primijetiti nekoliko, ja bih rekao, bitnih promjena, a ključna se odnosi na Agenciju za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta, popularno zvanu Agencija za akreditacije jer je izvornim tekstom zakona bilo predviđeno da ta Državna agencija daje rješenja o akreditaciji. Izmjenom, usvajanjem amandmana, kažem, sa čim su se složili, složile sve ove institucije, je 50 predviđeno da Državna agencija propisuje norme i standarde za akreditaciju visokoškolskih ustanova u BiH, a da nadležne obrazovne vlasti, dakle, kantoni i entiteti daju akreditacije, ali da Državna agencija ima pravo uvida i kontrole u izdate akreditacije, sa pravom da, ukoliko utvrdi da neka izdata akreditacija odudara od normi i standarda, poništi tu akreditaciju, dakle stavi je van snage. Na ovaj način je osigurana, u punom kapacitetu, i funkcija Državne agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta, ali je sa druge strane udovoljeno i onim političkim zahtjevima. Meni je, naravno, ja sam volio da je ostalo rješenje koje je bilo u zakonu, ja sam pristalica toga rješenja, ali nije, nije, nije relevantno samo to šta ja mislim, ili politička grupacija kojoj ja pripadam, nego šta misle i ostali, da bi se osigurala prohodnost zakona. Ali je, dakle, osigurano da ova agencija ima tu mogućnost kontrole i stavljanja van snage akreditacija koje bi se izdale, a koje su u suprotnosti sa normama i standardima koje propisuje Državna agencija. Mislim da je to najznačajnija stvar koja je, konsenzusom od strane komisije, nakon ove rasprave, usvojena i uvrštena u izvještaj. Ovdje, naravno postoje i neki amandmani koji su usvojeni sa kojima se nije složilo ni ministarstvo, a nije se, nisu se složile ni ostale relevantne institucije, ali glasanjem u komisiji ti amandmani su prošli, kao što je npr. amandman koji se tiče načina donošenja odluka u Upravnom odboru. Ja sam, kao što vidite, reagirao vlastitim amandmanom, ali to je već izvan izvještaja ove komisije. U izvještaju ove komisije, to je usvojeni amandman i ja, kao predsjedavajući komisije, u ime komisije kada govorim, onda kažem da je to to. Procjena nas u Ustavnopravnoj komisiji je da ovaj zakon, sa jedne strane, osigurava minimum standarda koje BiH, u ovoj oblasti, treba da ispuni i sa druge strane omogućava da zakon prođe kroz Parlament. To je naša procjena u, naša procjena u komisiji. BiH će sasvim sigurno imati koristi, mladi ljudi i studenti će imati koristi od ovoga zakona. Ovim zakonom se ustanovljava autonomija univerziteta, zatim mobilnost studenata, mobilnost nastavno- naučnog osoblja, osiguravaju se isti standardi za sve visokoškolske ustanove u BiH. Jednom riječju uvodi se, uvodi se red u ovoj vrlo važnoj društvenoj oblasti. Volio bih da je, kada je u pitanju kapacitet države BiH, u zakonu taj kapacitet je ostao više naglašen, ali kažem, nije sve do jedne političke strukture, do političke volje jednih, nego se mora, kažem, osigurati da zakon prođe kroz Parlament i, ako bih želio da kažem kratko u jednoj rečenici, šta je, zapravo, ovaj zakon, šta on osigurava, ja bih rekao da on osigurava ipak minimum evropskih standarda, omogućava BiH da krene putem Bolonjskog procesa s jedne strane, a sa druge strane omogućava, ja se nadam, da ovaj zakon prođe kroz Parlament. Ja pozivam Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH da podrži ovaj zakon. Mi bismo na ovaj način, ako usvojimo, dakle, ovaj zakon i Zakon o Agenciji kojim za osnovno i predškolsko i srednje obrazovanje uz ranije usvojene zakone o osnovnom i srednjem obrazovanju, Zakon o predškolskom obrazovanju i već prispjeli Zakon o ovom srednjem usmjerenom obrazovanju u parlamentarnu proceduru, imali sa nivoa države BiH normativno uređenu oblast obrazovanja, uopće. Naravno, puno posla će biti na implementaciji jer, kao što je poznato, neki od ovih zakona imaju problema u svojoj implementaciji. Toliko, hvala vam. 51
Hvala, gospodine Džaferoviću. Dakle, idemo redom kako su se ljudi prijavljivali za raspravu. Gospodin Lagumdžija.
Gospodine predsjedavajući, uvažene kolege, kolegice, zastupnici, poslanici. Pred sobom imam tekst koji smo svi dobili i počeću sa parafrazom ovoga kao profesor. Umjesto u ovom tekstu koji počinje koji su nam poslali studenti Sveučilišta u Mostaru koji kaže – mi studenti, ja mogu reći, mi profesori najbolje znamo da nam je potreban državni Zakon o visokom obrazovanju, da su nam potrebni jedinstveni i evropski standardi, ali, ipak, nećemo pristati na ovakav prijedlog zakona koji dovodi u pitanje stanje pravne sigurnosti i nezaštićenosti i koji cementira razjedinjenost obrazovnog sistema i koji tereti finansiranje visokog obrazovanja i prebacuje ih na studente, a i na profesore. To je stav koji ja u potpunosti smatram ispravnim i koristeći ovo što smo svi dobili, u potpunosti se slažem sa nekim od njihovih stavova kao što je npr. da ovaj prijedlog zakon prebacuje teret finansiranja visokog obrazovanja na studente i na neidentifikovane institucije. Zatim da ovaj prijedlog cementira razjedinjenost visokog obrazovanja BiH, da je, čak su i studenti to primijetili, da je ovaj zakon zapravo razultat propalih pregovora u ukupnim reformama u BiH. Volio bih da sam čuo od gospodina kolege mog uvaženog Džaferovića da li on podržava ovaj zakon sa svojim amandmanom ili i bez svog amandmana jer njegov amandman je samo ilustracija onoga što se učinilo sa ovim zakonom. Zašto smo mi protiv ovakvog zakona koji je došao iz komisije? Zbog toga što ovaj, ovakav zakon koji je pred nama sa mišljenjem Ustavnopravne komisije, ustvari, ne daje odgovore na ono zašto je ovaj saziv Parlamenta 14.03. ove godine, usvojivši zaključak, dao mandat Ustavnopravnoj komisiji da, kako je tada rečeno, u konsultacijama sa Vijećem ministara, dakle, da Vijeće ministara izađe sa svojim stavom šta misli o ovome, a ne, uz puno uvažavanje, ministar i, evo, pomoćnik ministra, koji su vidim iz zapisnika, bili vrlo, ovaj, je li, od pomoći u pojašnjavanju odgovarajućih stavova. Činjenica je da Vijeće ministara, kao Vijeće ministara, nije izašlo sa svojim stavom i prijedlogom ovog zakona, uvažavajući sve ono što je bilo. S obzirom da smo mi već, praktično, malo prošli kroz proceduru dosta fleksibilno, ja mislim da bi dobro bilo da, uvažavajući ovu današnju raspravu koja će, siguran sam, biti sigurno plodna, da se zaduži Vijeće ministara, da ne bi ovo propalo, a ja mislim da dolazimo u još gore stanje ukoliko ovo prođe, ovako. Stvoriće se privid da se nešto uradilo, a ništa se nije uradilo. Nisu se otklonile kapitalne stvari, nismo dobili državnu instituciju za akreditaciju i nismo dobili čak ni mogućnost državnog finansiranja visokog obrazovanja, pazite, čak ni mogućnost. Jer kod onog naučno-istraživačkog rada, na čemu čestitam ljudima u komisiji, što za naučno-istraživački rad daju bar mogućnost da se on finansira iz proračuna, ovdje ne da nije data obaveza, kao što bi bilo logično da makar nešto država ima obavezu da radi. Kako to će se riješiti sa budžetom, .. uvažavajući ustavno stanje i obaveze svakoga u cijelom procesu donošenja Ustava, budžeta pardon, ali na ovaj način se čak nije riješilo ni elementarno f, fening jedan od finansiranja, nije čak ni omogućeno ovim zakonom da država 52 da. Sutra u budžetu mi možemo imati potrebu da kažemo, hajd' finansiraćemo nešto. Može neko postaviti pitanje gdje je ustavni osnov, kako je to ..., to ovdje nije slučaj. Ja se ne čudim gospodi iz SDA, oni idu za Strankom za BiH i ja ih razumijem. Ali se čudim gospodi iz Stranke za BiH, kako ste prihvatili ovakav prijedlog ovdje koji od Upravnog odbora za akreditaciju, tu je usput rečeno svakako nema neke ozbiljne prerogative, a čak ni takve ozbiljne prerogative koje nema, vi ste od njega napravili Dom naroda pa ste uveli da Upravni odbor odlučuje natpolovičnom većinom koja u sebi obavezno ima po 2/3 pripadnika svakog naroda tj. 2 od 3 koji su propisani. Dakle, kod ustavnih amandmana malo vam, puno vam je bilo 1/3 da učestvuje iz svakog naroda, to vam je puno bilo, a sad vam ne smeta da učestvuju 2/3, tako da me ta principijelnost poprilično...
Razočarala jel'?
Dragi moj Berize, nažalost, rastužila me.
Rastužila.
Nažalost, bio sam.
Nemoj plakati.
Bio sam, je li, možda naivan da ću vjerovati, vjerujući da ste vi ozbiljno neke stvari mislili. Ali šta je, tu je. Šta imamo ovdje da napravimo i zato mi je žao što niko iz, radi javnosti, molim vas, šta je promijenjeno o ovim, kako moj kolega Džaferović lijepo reče tako, u načelu, u principu, tu smo negdje. Gdje smo? Nigdje. Molim vas, šta je radila akreditacija u prijedlogu zakona koji je bio pred nama? Ona je donosila uputstva za licenciranje, donosila jedinstveno, donosila je jasne, transparentne, donosila pravilnike, utvrđivala procedure, donosila propise, donosila odluke, utvrđivala svašta nešto. A šta sad radi po amandmanu? Preporučuje kriterije, preporučuje licenciranje, daje preporuke, pruža savjete, predlaže opće smjernice itd. I onda da bi se to zabaršurilo da ovdje ne bi se uvodile entitetske agencije ili niže agencije, možda će i kantonalne biti, onda se uvodi član 49. koji kaže, u oblasti akreditacije agencija, pošto je zabranjeno reći entitetske agencije, pa se onda kaže šta će raditi državna agencija koja je u onoj prvoj verziji zakona utvrđivala, donosila. E sad, šta ona radi? Ona je nadležna da nešto raspiše, da formira neku komisiju koja, hvala Bogu, znamo šta komisije rade, da na osnovu prijedloga nadležnih obrazovnih vlasti, znate kojih, onih ispod nje, ne piše, na osnovu mišljenja ekspertne komisije daje svoju 53 preporuku, pazite, na osnovu mišljenja daje preporuku. Onda kaže - ocjenjuje nešto i, pazite sad ovo, ovo je čak i pravnički ... kako se to kaže, Šefik ispravi me, kaže - u oblasti akreditacije Agencija je nadležna da postupak i rješenje o akreditaciji i licenciranju visokoškolskih ustanova donose nadležne obrazovne vlasti u entitetima, kantonima i Brčko Distrikta BiH u skladu sa alinejom 1. člana 48. ovog zakona, pročitao sam tačno kako piše u alineji, nepismeno je, ne zna se šta znači. Dakle, Agencija je nadležna da – šta – dvotačka. Postupak i rješenje o akreditaciji. Primjećujete da nešto nije u redu ... A znate šta se iza ovoga krije? Iza ovog se krije, ustvari, da će Agencija moći da akreditaciju i licenciranje koje donesu vlasti u entitetima i kantonima i u Brčkom, da može da ih, kako se ovdje kaže, ovaj, mada je nejasno šta kaže jel', postupak i rješenje u skladu sa alinejom, da je valjda postupak koji su oni napravili u skladu sa onim što su oni, k'o biva, preporučili. Ma dajte ljudi, ovo je, mislim, ovo je toliko neozbiljno da ovo, da čak Švarc Šiling da je pročitao ne bi prihvatio. Mislim, dobro, ja ga razumijem, sigurno čovjek nije ulazio u detalje, on je za ove kapitalne stvari, ovaj šta,
U punom kapacitetu
Ja, u punom kapacitetu, dakle, onda je ovo neko sa njemačkog prevodio izgleda na engleski pa s engleskog na francuski pa dok je došlo kroz čitavu EU do nas, ispalo je ovako nepismeno. Dakle, šta imamo? Imamo i dalje entitetske agencije, kantonalne u Brčkom koje sve donose, a ova državna će nešto da misli, pa da preporuči, te eventualno, ovaj, sagleda i sl. I sve to će da uradi kao Dom naroda. I na kraju ćemo prodati priču ... kao što nam je ovdje prodavana s ove govornice jutros, da je to evropski standard, a studente ćemo dovesti, i profesore, da, ustvari, samo na vijestima, da večeras misle da im je u redu. U životu ovo veze nema. Ja, usput budi rečeno, kao i veliki broj kolega ovdje, mi smo visokoškolska ustanova koja je organizovana, radi po Bolonji bez ovog zakona. Već dvije godine predajem po Bolonji. I tražimo akreditaciju evropsku, bez ovog zakona i dobićemo je ili nećemo dobiti zavisno od toga da li ispunimo te kriterije, a ne zavisno od toga šta kaže ovaj zakon. I onda će neko napraviti zakon i reći će: sad je u redu, sad ne morate u Evropu, imate zakon. A šta je zakon? Ništa. Dakle, ja sam duboko protiv ovakvog zakona. Smatram da je to varanje studenata, varanje profesora, varanje javnosti ove zemlje, da smo nešto uradili. Zato sam protiv i u stanju sam to da branim na svakom meritornom skupu pa i političkom ako treba. Zato je moj prijedlog, kolega Brkiću, prijedlog zaključka – da mi ovo danas sve fino vidimo.
Raspravljamo mi o prvom čitanju.
Da, da, jasno. Onda da se zaduži Vijeće ministara da uradi malo svoj zaključak od prošlog puta, je li, ima li ovo Vijeće ministara i o čemu stav, ima li ovo Vijeće ministara stav 54 šta je njihov stav, ne ministar? Svaka čast ministru i prošlom i sadašnjem, šta god ja o njima mislio, kao što je institucija, ali ima li Vijeće ministara stav i da stoji iza njega i da to onda obrazloži? Dakle, zadužuje se Vijeće ministara da, na osnovu dosadašnjih rasprava, izađe sa prečišćenim prijedlogom zakona koji će biti u parlamentarnoj proceduri po hitnom postupku. Ukoliko ne prihvatimo taj zakon, ja vas pozivam da srušimo ovaj zakon pa da tako natjeramo Vijeće ministara da postupi u skladu sa ovim. Dakle, u skladu sa ovim da onda postupi. A zašto, čemu žurba? Pazite, mi smo ovaj zakon, to da ljudi znaju, dobili 14.06. po hitnom postupku, 14.06., dakle, sutra smo ga dobili, neko će pomisliti. Nije, prošle godine 14.06. je ovo stiglo u Parlament po hitnom postupku. Možda bi dobro bilo da ne forsiramo više ovaj hitni postupak, ovaj, jer izgleda, izgleda kad krene po hitnom postupku to haman ovako završi. Ovaj, ne daj Bože da se danas usvoji, ne daj Bože. Ja kao profesor govorim, a i kao građanin ove zemlje i kao čovjek koji zna procedure i Parlamenta i države i šta je šta. Dakle, molim vas, mi smo, ponavljam još jednom razlog zašto sam pratio ovo, mi smo 14.05. ... 15.03.ove godine, dali zadatak da se riješi finansiranje i licenciranje akreditacije. Ništa nije riješeno, i tražili dodatne konstatacije Vijeća ministara, ni to nije urađeno kao ... Vijeće ministara imali smo, istina, dvije uspješne sjednice Ustavne komisije gdje su jednoglasno doneseni zaključci, oba puta da se sjednica odgodi. Jednoglasno je zaključeno dok se dobije stav Vijeća ministara, što opet nismo dobili. Je li tako, Martine, ispravi me ako griješim. Uz puno uvažavanje, ja, usput budi rečeno, amandmane za razliku od amandmana koje je Martin Raguž maestralno proveo u Ustavnopravnoj komisiji, ja mu čestitam na načinu izvedbe, a protiv sam tog njegovog amandmana koji vam je uvukao Dom naroda u ovo, odlično, čestitam, čestitam to je uspio i time pokazuje, ustvari, da je vladajuća koalicija vrlo sretna što SDP-a tu nema, nama to ne bi prošlo. Našem čovjeku to ne bi prošlo, a evo, ovom je prošlo. Istovremeno, podržavam amandmane Martina Raguža koje nam je danas dostavio.
Kad dođemo do amandmana.
Podržavam principe njegovih amandmana, eto, da se riješi.
Hoćeš još malo da...
Molim, nisam te čuo, izvini, Berize.
Film još traje, rekoh film traje. 55
Aha, traje. E pa, dobro, nek' neko od ovih pametnijih sad uzme riječ. Eto im, ja ću stati. Evo, evo, našao se.
Idemo redom. Idemo redom. Molim vas, replika, Bahtić.
Meni je drago da je gospodin Lagumdžija ovako održao nama svima moralnu lekciju da je potiv Zakona o visokom obrazovanju. Ima nešto što on, izgleda ono i tačno. Međutim, bolje ikakav zakon nego nikakav. Ja razumijem gospodina Lagumdžiju kao profesora zašto je on protiv ovoga zakona i promjena. Po mojim informacijama, 100% tačnim, mogu dovesti 10 svjedoka koji su polagali, položili ispit kod profesora Lagumdžije, nikad ga nisu ni vidjeli, ne poznaju ga. Asistent i predaje i upisuje ocjene. Pa je li to, zato ja sam profesora Lagumdžiju razumio. Vama odgovara status kvo. Mi hoćemo promjene, pa da Vi studente bar vidite. Ja ću vam dovesti ljude iz Bihaća, Sanskog Mosta koji Vas ne znaju nikako, a položili su kod Vas. Replika, toliko, hvala.
Samo strpljenja, gospodine Bećiroviću, slušamo svi sve. Svi slušamo sve. Ima li još replike? Imamo li još replike? Evo, gospodin Džaferović ne može da izdrži.
Dakle, ja kao, dakle, u ime Ustavnopravne komisije, dakle, ovo nije replika, dakle, ovo je povodom diskusije gospodina Lagumdžije, imam potrebu da kažem nekoliko rečenica.
Moram poštovati Poslovnik.
Molim.
Je li replika ili nije?
Vi pišite kako god hoćete, a ja sam rekao šta je.
Pa recite da je replika, da Vam dam riječ. 56
Govorim u ime Komisije. Predsjedavajući, imam potrebu da kažem nekoliko rečenica na izlaganje gospodina Lagumdžije. Molim vas lijepo, dozvolite mi da kažem nekoliko rečenica. Replika, dakle, evo replika da vam bude lakše svima.
Nije meni nego ljudi koji su se prije prijavili
Vama koji insistirate, je li, na tome
Evo ja,
Uopće važno, ovaj, dakle, ovako. U diskusiji kolege Lagumdžije iznesene su neke činjenice, je li, koje uopće nisu sporne i da samo ja donosim odluku ili da samo donosi jedna politička grupacija odluku, vjerovatno bi ovaj zakon izgledao drugačije i to je svima poznato u BiH i oko toga nema nikakve dileme. Ali ipak, dozvolite da kažem nekoliko stvari koje, čini mi se da ipak drugačije stoje u odnosu na ono o čemu je govorio gospodin Lagumdžija. Prvo, dakle, pitanje finansiranja visokog obrazovanja i u izvornom tekstu zakona, a i u zakonu koji je već bio ovdje u Parlamentu pa je pao u Domu naroda nakon Odluke Ustavnog suda, pitanje finansiranja visokog obrazovanja zapravo nije dirano. Ostalo je ovako kako jeste. Nažalost, ali to je tako, zato što ne postoji u BiH politička saglasnost da se to digne na državni nivo. I onda imamo samo alternativu, hoćemo li da dođemo u situaciju da nikako nemamo zakona ili da tragamo za zakonom. Dakle, i u izvornom tekstu zakona, finansiranje, kada je u pitanju država, nije tretirano. Ovaj zakon jeste napravio pomak kada je u pitanju sufinansiranje ili mogućnost finansiranja naučno-istraživačkog rada i to je ono oko čega smo mi mogli da postignemo saglasnost. To je, dakle, jedna stvar. Druga stvar koja je jako važna, ovim amandmanima jeste, dakle, umanjen kapacitet prvobitno zamišljene u izvornom tekstu zakona opisane Agencije za akredititaciju i to je istina. Ali nije tačno da je to agencija koja samo daje preporuke, koja daje mišljenja jer bi to onda bilo protivno onome što se zove bolonjski standard jer po Bolonjskoj deklaraciji, ova agencija mora imati odlučujuću ulogu u procesu akreditacije visokoškolskih ustanova. Ja smatram da smo uspjeli da sačuvamo tu odlučujuću ulogu agencije jer se ovdje kaže, u članu 48., u alineji prvoj, da ta agencija utvrđuje jasne, transparentne i pristupačne kriterije za akreditaciju visokoškolskih ustanova i donosi norme kojima se određuju minimalni standardi u oblasti visokog obrazovanja. Dakle, to je, ta agencija propisuje standarde i propisuje norme. A u članu 49., gospodin Lagumdžija nije pročitao tu rečenicu, a ona stoji, dakle, da ta agencija ocjenjuje, nakon što nadležne obrazovne vlasti u entitetima i kantonima daju 57 akreditaciju, u skladu sa normama i sa standardima, ova Državna agencija ocjenjuje usklađenost rješenja o akreditaciji sa normama i kriterijima iz člana 48., alineja 1., dakle onim koje je ona propisala, i u slučaju utvrđene neusklađenosti, daje preporuku Upravnom odboru za preduzimanje daljnjih mjera sve do mjere poništenja rješenja o akreditaciji, dakle, ova agencija ima pravo da poništi. Da nije ove odredbe, da nije ove odredbe onda bi gospodin Lagumdžija bio u potpunosti u pravu jer bi onda to bila agencija koja zapravo samo preporučuje, a nema nikakvog kapaciteta, upravnog kapaciteta. Ona ovdje ima taj upravni kapacitet i to je ono što se traži standardom. Da se, dakle, za područje cijele države, na jedinstven način, po jedinstvenim kriterijima organizira visoko, visoko obrazovanje. Imao sam potrebu, dakle, da kažem ovih nekoliko rečenica i gospodin Lagumdžija je u pravu, ovdje je greška, dakle, u prethodnoj alineji, molim vas, molim vas, samo malo, dakle, ovdje je greška – postupak i rješenje o akreditaciji i licenciranju visokoškolskih ustanova donose nadležne obrazovne vlasti, ovdje, dakle, treba da stoji, to se, dakle, može popraviti, dakle, postupak provodi ili provode i rješenja o akreditaciji donose itd., itd. Evo ja sam imao potrebu da kažem tih nekoliko rečenica. Poštovane koleginice i kolege, ovo je ono što je moguće postići u sadašnjem trenutku u BiH kada je u pitanju Zakon o visokom obrazovanju, što je moguće postići kada je u pitanju, dakle, politička volja onih koji donose, koji donose odluku. Mi smo na sjednici komisije u nekoliko navrata raspravljali o ovim stvarima. Na vama je da se opredijelite ovako ili onako. Ja se neću ljutiti kako god ko bude glasao, ali ću glasati za ovaj zakon jer smatram da ovaj zakon donosi koristi BiH, mladim ljudima, studentima. Naravno, nije najbolji, nije onakav kakvog bih ga ja želio, ali je bolji od postojećeg stanja. Toliko, hvala vam.
Samo malo, ovaj, da se dogovorimo. Ako se javljate za repliku, onda je replika. Gospodine Džaferoviću, evo, Vi ste me, Vi ste sve ovo rekli u uvodnom izlaganju kao predsjednik komisije. Onaj ko hoće to da čuje čuće, onaj ko neće možete Vi to tri puta ponovljati jel'. Pa prigovaraju mi ljudi, ne može se javljati dva puta prije drugih ljudi za diskusiju. Ne možeš, gospodine Džaferoviću. Idemo replika, ko ima repliku? Izvoli, replika. A šta je, i u Vas je replika, Ajanoviću, prije, prije, dobro, dobro. Redoslijed je, prije si, Zlatko, govorio, pa Šefik.
Prvo, u najmanju ruku, neukusno je što jedan univerzitetski profesor i dugogodišnji parlamentarac upoređuje donošenje zakona sa ustavnim amandmanima. To je neuporedivo jer ustavni amandmani to je nešto najviše što može biti u nekoj parlamentarnoj proceduri, donošenju. Prema tome, to je prvo, u najmanju ruku neukusno. Drugo, moram ovdje da kažem jednu stvar, a to je – kod formiranja nove vlade Zlatko Lagumdžija i SDP su cjelokupnu svoju diskusiju usredsredili na nedonošenje Zakona o visokom obrazovanju i podsjećali da je, ustvari, jedini krivac za nedonošenje ovog zakona 58 tadašnji ministar za civilne poslove. Pošto njemu je tad to odgovaralo da se prikaže kao jedan, ovaj, borac za demokratiju, za određena prava itd., sad je to obratno, znači ponovo iskorištava isti zakon, ali sa suprotnim principima koje je on predlagao i njegovi, ovaj, iz SDP-a u formiranju vlasti, da ovaj zakon donosi haos što, u suštini, nije istina. O diskusiji oko zakona ja ne bih više, ja bih samo replicirao na ovo što se, što sam imao da kažem.
Hvala, replika gospodin Lagumdžija. Naravno.
Zahvaljujem, gospodine Belkiću. Prvo, gospodine Džaferoviću, da budem vrlo jasan, a to je potvrdio svojom replikom gospodin Ajanović, vjerovatno ne htijući, ja sam i tada bio protiv zakona koji je predložio ministar Halilović zbog toga što finansiranje u njemu nije bilo. I tada sam bio i na sjednici 31.03.2004. i na raspravama koje su vođene poslije toga sam bio protiv zakona zato što se njime ne rješava finansiranje kroz državni zakon. Dakle, tad sam bio protiv. A sad je taj zakon, zbog kojeg sam ja bio protiv, sad je on još olabavljen, pa sam ja sad još više protiv. Zato što su sada još neke druge stvari razlabavljene. To je jedna stvar. Druga stvar, gospodine Džaferoviću, Vi ste prihvatili da se ovaj zakon promijeni u naziv, to ste zaboravili reći. Više nije Zakon o visokom obrazovanju, uveli ste riječ okvirni, a Vi dobro znate zašto ste uveli riječ okvirni. Zato što će se drugim zakonima to razriješiti. Ovo je neuporedivo niže, neuporedivo niže od onoga što Vi nećete da pristanete kad je reforma policije u pitanju, ako Zakonom o visokom obrazovanju pristajete na još labavije stvari. I sad na kraju da budem jasan. Pošto ste rekli da se to, ko biva, malo promijenilo, da Vam kažem šta se promijenilo. U članu 49. koji ste promijenili je stajalo da Agencija za akreditaciju citiram: - donosi Odluku o akreditaciji i licinciranju univerziteta, odnosno visokoškolske ustanove. Protiv ove odluke se ne može izjaviti žalba, ali se može voditi upravni spor pred Sudom BiH. Šta ste Vi sad uradili? Vi ste sad, istina, evo malo pojasnili ste ovo, ovu nepreciznost, jel', gramatičku. Sad ste doveli do toga da Agencija, umjesto da donosi Odluku o akreditaciji, ona donosi kriterije, a kriteriji nisu ništa drugo nego ono što su nam iz Brisela poslali, tako da nema šta da se muči puno. I onda odluku donosi, kao što ste i sami rekli, isto ovo što je donosila Državna agencija u Halilovićevom zakonu, sad ste to dali entitetskim, Brčkom i kantonima, a ova državna može, kako ovdje zaista kažete, može poništiti akreditaciju. Znate kako? Kako Dom naroda, sa one 2/3 jel', jasno. Elem, da skratim priču. Zakon koji je bio pred nama prije 2 godine je bio nedovoljan iz razloga o kojim sam govorio jer se nije državno finansiranje uvažavalo. A ovaj zakon to nije riješio i razlabavio je Državnu agenciju što je napravio, praktično, nekom ko prevodi standarde koji dođu iz EU da bi se oni egzercirali, što bi rekao jedan moj profesor, ovaj, na nižim nivoima. Dakle, ja i dalje mislim na isti način kao što sam mislio i tada, ali očigledno, očigledno mi imamo problem mentalne prirode. 59
Zahvaljujem se. Sljedeći za repliku se prijavio gospodin Novaković.
Ja sam za diskusiju se javio.
A za diskusiju. Meni je ovako ... replika, gospodin Jovičić, gospodin Bećirović. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Ne znam je li krivi navod ili replika za dr. Lagumdžiju? Nesporno je da je gospodin Lagumdžija iskusan političar. Prvo će pohvaliti predlagača da je to dobro, onda će reći da neće glasati za to i to je u njegovom maniru, što mu niko ne može osporiti. Ali kriv je navod ovdje da je nešto dato entitetu. Ovdje upravo entiteti, koji su imali potpunu nadležnost nad obrazovanjem, prenose nešto na agencije. Šta je sad tu sporno? Zato ćete vi uvijek čuti priču, zbog javnosti, da se gospodin Lagumdžija ili neko drugi iz opozicije, pogotovo iz SDP-a bore za narod, za omladinu, za studente, za obrazovanje, optužujući, kako oni kažu, vladajuću koaliciju, što nije tačno, nego su ovo partnerski odnosi da funkcioniše BiH i uvijek ćete to imati u javnosti kako, eto, mi smo remetilački faktor pa ne želimo da pomognemo ni mladosti, pa eto zbog nas se iseljavaju, pa kad završe fakultete bježe odavde itd., itd. Dakle, ova priča svaki puta kad bude pomenuta, u negativnom kontekstu a nema razloga da se pominje, šta su ovdje entiteti krivi, koji su imali potpunu nadležnost nad obrazovanjem, Dejtonskim sporazumom, ovdje se radi o ustavnoj materiji. I upravo zbog toga da damo doprinos da napravimo nešto što će biti od koristi za sve i profesore i studente, pa da li neko viđao od tih studenta profesore ili ne viđao, nećemo mi biti tamo da ih lovimo po fakultetu nek to drugi radi neko, ali, molim vas lijepo, što bi narod rekao, ova priča više ne pije vode. Ne može se ovdje ništa više dešavati prenošenjem nekih nadležnosti bez ustavnih promjena. Sad će dr. Lagumdžija reći, pa uđite u reforme, vi imate većinu. Pa znate, ušli smo mi u svake reforme, ali više nije moguće ono praviti kako Vi želite. Hvala.
Gospodin Bećirović, izvolite.
Ja imam diskusiju jel' tako je rekao.
Ne, ovo je za repliku. Da li se još neko prijavio za repliku, možda? Ako nije, onda možete diskusiju. Izvolite. 60
Hvala. Ja moram reći da je jako teško govoriti o Zakonu o visokom obrazovanju kad imate ovako jednu dezorijentisanu strukturu vlasti kakvu mi imamo u BiH i kad u BiH na državnom nivou nemate postavljene ciljeve obrazovnog sistema. Mi treba da donosimo zakone iz obrazovnog sistema, u ovom slučaju, Zakon o visokom obrazovanju, a niko na državnom nivou još nije napravio strateške dokumente o razvoju obrazovnog sistema u BiH. I kad imate takvu vlast, kad imate takvo stanje, onda nije nikakvo čudo da u Parlament BiH dođe jedan ovakav prijedlog zakona, evo sada na prvom čitanju, koji nije da je loš, ovo je izrazito loš zakon za BiH. Naravno, moramo, radi ljudi u ovoj zemlji podsjetiti zašto mi i do sada već nemamo ovaj zakon. Zašto smo jedina zemlja koja nema Zakon o visokom obrazovanju. Četiri godine prošlog mandata, ističe ova godina, evo sada još uvijek nismo usvojili taj zakon. Nemamo ga zato što u ovoj zemlji nema odgovornosti. Ulažemo ogromna sredstva, a nemamo zakona, nemamo rezultata. U posljednje 4 godine samo je Ministarstvo civilnih poslova potrošilo 20 miliona maraka, za ovu 2007. godinu je predviđeno 9,4 miliona maraka itd., da ne govorimo koliko je predviđeno za rad Parlamenta, a mi nemamo osnovnih zakona koje imaju normalne evropske države. I što je još poraznije od toga je činjenica da se niko u ovoj zemlji ne osjeća odgovornim što je stanje takvo. Da pitate bilo koga iz vladajućih struktura uvijek će reći da su krivi oni drugi i tako ide u krug. Mi ovdje moramo podsjetiti na jednu vrlo važnu činjenicu. BiH je u septembru 2003. godine formalno predala potrebnu dokumentaciju da bi pristupila Bolonjskom procesu. I time se ova država obavezala da će do 2010. godine raditi na kreiranju evropskog prostora visokog obrazovanja. Dakle, od 2003. do 2007., evo 4 godine, šta smo mi uradili za te 4 godine? Evo, šta smo uradili. Od 40 rangiranih evropskih država, BiH je na pretposljednjem, 39. mjestu po provedbi Bolonjskog procesa. Ulaganja u nauku su minimalna 0,2% i čine svega 2% ulaganja koje je BiH imala u nauku 1991. godine. BiH ima manje od 5% visoko obrazovanog stanovništva. Samo 15% relevantne generacije, dakle, uzrasta od 18 do 24 godine je upisano na stupnjeve obrazovanja poslije srednje škole. Dakle, samo 15% u BiH, a za primjer navešću nekoliko država: Slovačka i Češka taj procenat 22%, Irska 38%, Danska 45%, Norveška 58%, Finska 70%. Dakle, ocjene da BiH ima veliki broj studenata potpuno ne stoje. Kada je riječ o rješenjima koja, evo, imamo u ovom zakonu, postoje zaista ogromne praznine i ogromni nedostaci u ovom zakonu. Pogledajte samo član 3. ovog zakona koji govori o ciljevima i značaju. Tu fale brojna, vrlo bitna načela koja su trebala biti precizirana ovim zakonom kao što su akademske slobode, akademska samouprava, autonomija sveučilišta, poštivanje i afirmacija ljudskih prava itd., itd. Pogledajte samo član 12. ovog zakona koji govori o pravima studenata. Nijedan evropski zakon, koji reguliše i prava studenata, nije ovako restriktivan prema studentima kao što je ovaj prijedlog zakona koji je danas pred nama. I nije ni čudo, ne samo da je, da su studenti iz Mostara, već studenti iz cijele BiH, protiv su ovakvih rješenja kada nemate elementarnih prava studenata koja nisu ugrađena u ovaj zakon, a da ne pobrajam koja su to elementarna prava kao što je pravo da 61 imaju kvalitetan studij i obrazovni proces kako je to predviđeno studijskim programima, slobodu mišljenja i iskazivanja stavova tokom nastave, završetak studija u kraćem roku, mirovanje obaveza studenta za vrijeme služenja vojnog roka, za vrijeme trudnoće i do godinu dana starosti djeteta, za vrijeme duže bolesti itd., i da zaista ne pobrajam ona osnovna prava studenata koja su regulisana u svim zakonima u evropskim državama, u našem ovom prijedlogu, sada ne više zakona, već okvirnog zakona, toga nema. Pogledajte član 16. ovog zakona koji govori o Senatu visokoškolske ustanove. Ovaj član treba bitno proširiti i izmijeniti. Moram reći da sam protiv rješenja iz člana 16. – zadnji stav da se broj članova, sastav i način rada Senata utvrđuju Statutom visokoškolske ustanove. Smatram da u ovom zakonu treba da stoji nekoliko odredbi koje govore o tome, osim stava da se to utvrđuje Statutom. Ovde u ovom zakonu sasvim sigurno treba dodati da se u Senatu osigura uravnotežena zastupljenost različitih područja nauke, umjetnosti te pojedinih nastavno-naučnih dijelova univerziteta. Najmanje, i to treba u zakonu da stoji, 60% članova Senata trebaju da čine zaposlenici u nastavno-naučnim znanjima. Ove odredbe nema u zakonu, a smatram je izrazito važnim. Član 15. koji govori o Upravnom odboru, prvi stav glasi – Upravni odbor ima između 7 i 11 članova, od kojih najmanje 1/3 imenuje osnivač, a ostale imenuje Senat u skladu sa Statutom. Pazite, ovo je vrlo važan član ovog zakona i vrlo opasna odredba u ovom zakonu. Mislim da treba obavezno mijenjati ovaj stav i zakonom propisati da osnivač ima najviše pravo 1/5 da imenuje u Upravni odbor. Državna komisija za saradnju sa UNESCO-m naglašava da se ovim zakonom želi održati politički utjecaj na visoko obrazovanje. Ovakva odredba ako ostane u ovom zakonu, omogućila bi političkim oligarhijama u ovoj zemlji da nastave urušavati autonomiju univerziteta. Upravni odbor treba da bira Senat i to 50%, a osim osnivača, zašto ne razmislimo i o mogućnosti da u Upravnom odboru imamo predstavnika lokalne samouprave ili jednog predstavnika Privredne komore itd., kako se to radi u drugim zemljama. Član 15., dakle, ovaj stav 1, jedan je od najopasnijih dijelova ovog zakona i ja otvoreno kažem da ovakvim rešenjem udara se na autonomiju univerziteta, na akademske slobode i ako ova odredba ostane, onda je sigurno da ćemo imati političko upravljanje na univerzitetima, a nećemo imati onu autonomiju univerziteta o kojoj svi govore. U članu 15. mislim da bi trebale da, između ostalog, definiše se da se u Upravni odbor, odnosno da članovi Upravnog odbora ne mogu se konstituisati mimo ključnih sadržinskih odluka i karakteristika koje treba da ima svaki njegov član. Članovi Upravnog odbora moraju imati određeno iskustvo u poslovima koji se tiču univerziteta, a ne da imamo situaciju kao što je to bio do sada slučaj na pojedinim univerzitetima u BiH, da se u upravne odbore imenuju ljudi koji nemaju blage veze sa univerzitetima. I onda većina tih koje imenuje osnivač, je li, u te upravne odbore, odlučuje o univerzitetu, o sudbini univerziteta, itd. iako ti ljudi, dakle, nisu uopće povezani sa univerzitetom. Evo, i prije mene su govorili i o ovom članu 52. u Statutu i tijelima Agencije za razvoj visokog obrazovanja. Ovakva rešenja u jednom zakonu o visokom obrazovanju ne postoje nigdje, ne u Evropi, na zemaljskoj kugli, nema ovakvog rešenja kako je ovde nama 62 ponuđeno u ovom zakonu. Ovaj član 52., ako ne bi gledao prethodne članove, čovjek bi posmislio da je ovo član koji reguliše rad Doma naroda BiH, a ne jedne agencije u okviru jednog zakona. Ovo je jedan zaista kranje neprincipjelan kompromis koji devalvira temeljne evropske vrijednosti i standarde i ide na dušu onim koji ga eventualno izglasaju. Ovaj član 52. i ovo rešenje je očit primjer jednog totalnog prenaglašavanja etničkog i nacionalnog principa na svim ostalim kriterijima. Ovim rešenjem se grubo gaze sve karakteristike i svi principi prilikom izbora agencije. Mi valjda treba da zakonski preciziramo i druge karakteristike ne sporeći i nacionalne karakteristike, ali ovde u ovom zakonu nećete naći ni jednu riječ koja govori o socijalnim, generacijskim, profesionalnim, intelektualnim i mnogim drugim karakteristikama. Ovo što se predlaže je zaista osakaćivanje obrazovnog sitema ove zemlje, ali i prepreka na jednom normalnom evropskom putu BiH. Mi iz SDP-a želimo vrlo jasno reći da nema niko pravo da u ovaj zakon, kao jedini isključivi sistem identifikacije, uvodi nacionalni stepen identifikacije jer građani ove zemlje imaju i druge vrste identifikacije o kojima smo govorili. Velika slabost ovog zakona je što uopšte nema nikakvog odgovora, nikakvog mehanizma kako bi se barem inicijalno ovaj zakon suočio sa jednom sveopćom krizom morala, etike, nedostatka akademskih kriterija, odgovornosti itd. čega da se ne lažemo ima i na univerzitetima u BiH. U ozbiljnim zemljama u zakonima o visokom obrazovanju postoji čitavo poglavlje koje govori o etici u visokom obrazovanju i naučnoj djelatnosti. U ovom zakonu koji je danas pred ovim Parlamentom, nema nijednog poglavlja, nijednog člana, nijedne rečenice o tome. I to je još jedan vrlo ozbiljan nedostatak zašto smo mi protiv ovog zakona u ovakvoj formi. BiH sigurno treba odbor za etiku u visokom obrazovanju koji bi imao zadatak da promovira i etička načela i vrijednosti. BiH u ovoj oblasti, dakle, treba i etički kodeks koji će utvrditi etička načela u visokom obrazovanju. Moram reći da je, takođe, krajnje neprihvatljivo da se došlo do ovog truhlog kompromisa tako da ovo više nije ni zakon o visokom obrazovanju već je sada okvirni zakon o visokom obrazovanju. Tako da i ona verzija koja je bila je značajno pogoršana, a i ona nije bila adekvatna onome što bi BiH trebala u ovom trenutku. Ja mislim da je ovaj zakon, kako neko reče ovde, najviše što smo mi mogli postići, ovo je najmanje šta smo mi u ovoj zemlji mogli postići sa ovakvim zakonom. Mislim da treba apsolutno glasati protiv ovakve verzije zakona i pokušati na bazi svih ovih rasprava, diskusija, saznanja itd., a ima i nekih novih saznanja predložiti da usvojimo ovaj zaključak i da imamo priliku, kao poslanici Parlamentarne skupštine da eventualno do drugog čitanja ulažemo i amandmane na, da barem pokušamo popraviti dio ovog teksta, obzirom da se današnji zakon razmatra po starom Poslovniku. Hvala.
Gospodin Novaković. Replika, izvinite, gospodine Novakoviću. 63
Gospodin Bećirović ništa novo nije kazao nego kao njegov mentor Zlatko Lagumdžija. Sve je isto, kako je počeo tako je i završio.
(nije uključen mikrofon)
Tačan navod, počeli ste, prvo ste rekli da 4 godine nema zakona, nema nikakvih zakona a
15 minuta si govorio Denise. Nisam te opomenuo, govorio si 15 minuta. Tolerantni smo. Slobodna zemlja. Da čujemo i mi.
Nema zakona, a oni su protiv sve ijednog zakona. Kad bi se pitali nikad nijedan zakon ne bi bio dok oni ne bi bili na vlasti. Pa bili ste, gospodo, na vlasti za vrijeme Alijanse, šta ste uradili? Niste ništa. Da ste bilo šta uradili bili biste i sada na vlasti. Pa repliciram ti zato što si govorio. Rekao sam ti sve. Šta ste uradili? Ništa. Montirali optužnice, hapsane, zatvore. Prodali državno vlasništvo 5 puta veće od cijene. Isporučili alžirsku grupu, da li biste vi htjeli takvu državu? Toliko, hvala.
Gospdin Novaković. Izvolite, gospodine Bećiroviću.
Ja moram reći kada ima neko potrebu za replikom, onda, prema našem Poslovniku, je li, trebalo bi da replicira ako se ne slaže s nekim stavovima. Gospodin Bahtić se već drugi put javlja za repliku, iako mu nijedna replika nema blage veze s tačkom dnevnog reda. Tj. nema pojma o čemu mi raspravljamo i priča o bankama itd., a, gospodine Belkiću, ako je dužina diskusije prekoračila vrijeme, Vi ste tu da upozorite na taj dio, ali ja prihvatam dio kritike jer se treba držati Poslovnika. A gospodinu Bahtiću predlažem da barem nekad u 2-3 mjeseca pročita neki zakon pa da meritorno diskutuje o nečemu, a ne da ovako provincijski, primitivno diskutuje, a da nema blage veze o čemu diskutuje.
Replika. 64
Kolega Bećiroviću itekako ću da čitam i pratim, međutim, nemam vremena pošto izučavam kriminalne radnje vas iz SDP-a koje ste radili u proteklom periodu. Toliko ste kriminala uradili u ovoj državi, oštetili ovu državu da bih ja mogao doktorirati na kriminalnim radnjama SDP-a u velikim privatizacijama. Toliko, hvala.
Izvolite,
Sad će biti zaista kratka.
Izvolite.
Kad čovjek ovako vama replicira, onda je dovoljno da kažete da nemate nikakve više replike posle njega. On je sam sebi najveća replika.
Izvolite, gospodine Novakoviću.
Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući, vidite, s obzirom da se moje kolege nisu pretrgle u poštovanju člana 69. Poslovnika koji kaže da je 10 minuta, znači, vrijeme za diskusiju, evo, ja ću zaista nastojati da budem što kraći. Naime, prije nego što su se neki od mojih kolega javili za diskusije imao sam veliku dilemu kako ću se odnositi prema ovom zakonu, odnosno, na koji način ću glasati. Naime, vidio sam da ovaj zakon i vidim da ovaj zakon ima mnogo manjkavosti, ali sam onda nakon njihove diskusije utvrdio da ima mnogo dobroga u njemu. Imao sam priliku i čuo sam da je dobra ona verzija koja je bila prva. A ta nikad nije usvojena pa čak ni u Savjetu ministara nije usvojena sa glasovima srpskih ministara. Ona je toliko dobra da nije imala šanse da prođe. Onda sam evo čuo da je komisija razlabavila Državnu agenciju, kao što reče kolega Lagumdžija, iako nije ni bilo državne agencije do ovog zakona. Ona nije ni imala šta razlabaviti jer je nema. Jer je prvi put sada stvorena. Ali dobro, to su, naravno, pitanja, neka od njih i meni su stvarala dilemu kad sam razmišljao o ovom zakonu. Šta je ono u što sam ja apsolutno siguran. Siguran sam, prvo, da nam treba ovaj zakon. Da li on ovakav, baš u ovom tekstu ili nešto drugačiji, ali nam je potreban. Ne samo da nam je potreban što to od nas traži međunarodna zajednica, mnogo više nam je potreban što to od nas očekuju, znači, oni na koje će se ovaj zakon najviše odnositi. 65 Takođe sam siguran da je u ovaj zakon uloženo puno truda, odnosno u ovu verziju koja je danas pred nama da je uloženo puno truda. Da li dovoljno, naravno, svako od nas može ocijeniti da li smo dobili tekst koji u potpunosti zadovoljava sve naše želje i ambicije i to je, takođe, stvar o kojoj možemo razmišljati. Ono što nisam u potpunosti siguran, nisam siguran da će i nakon usvajanja ovog zakona studentima u ovoj zemlji biti bolje. Nisam siguran ni da će im biti bolje, na kraju krajeva, i zbog nekih stvari o kojima danas nismo govorili pa, između ostalog, i oko minimalnih uslova za izbor akademskog osoblja u naučno-nastavna zvanja gdje je, takođe, čini mi se, u ovom zakonu u nedovoljnoj mjeri je, znači, ta oblast, u nedovoljnoj mjeri je ta oblast obrađena i čini mi se da upravo u tom dijelu studenti će biti na neki način, dakle, kvalitet njihove nastave, kvalitet njihovog obrazovanja biti na neki način uslovljen. Nisam siguran ni da li ovaj zakon garantuje u dovoljnoj mjeri autonomiju i nezavisnost univerziteta, a pogotovo fakulteta. Ono što, takođe, nisam siguran, jeste da li nakon usvojenih amandmana ima prenosa nadležnosti sa entiteta na nivo BiH. Zbog toga sam uputio jedno pismo, 16. maja, znači, 2007.godine Vladi RS i Ministarstvu prosvete u kome sam tražio da dostavi stav o tome da li i dalje nakon usvojenih amandmana ima prenosa nadležnosti. Nisam dobio stav Vlade o tom pitanju, odnosno, nije se izjasnila ili bar nije pismeno odgovorila na ovaj prijedlog. Ali ono što takođe želim ovde reći i u što sam siguran, da je potrebno dati šansu institucijama koje treba da implementiraju ovaj zakon. Čini mi se da je bolje imati i ovakav zakon nego ne imati ga. I nismo u poziciji da biramo između maksimalističkih zahtjeva. Dakle, to je ono što me sad opredjeljuje u nekom drugom pravcu u odnosu na ove manjkavosti o kojima sam govorio. Imajući sve ovo u vidu, dakle, ostaju dileme da li smo mogli doći do boljeg teksta, naravno da smo mogli. Ali isto tako jedna dilema ne bi trebala biti nakon ovoga, to je da li nam i ovakav zakon znači napredak. Dakle, uz sve manjkavosti, meni se čini da je ovo napredak i uz sve ove manjkavosti čini mi se da predstavlja korak na koji, u ovom momentu, ili za koji u ovom momentu ima kapacitete. Hvala.
Hvala, gospodine Novakoviću. Gospodin Dokić. Imamo prijavljenog još gospodina Dolića. Ima li još neko da želi diskutovati? Javite se na vrijeme. Dakle, Huskić, ima li još, evo, Velimir, Alajbegović, Križanović, Kalabić. Šta je, je li negdje idete? Treba li pauza, šta je? Možda, ljudi, ako hoćete da napravimo pauzu, nije problem. Je li želite pauzu? Gospodine Zoriću, može li jedna? A ne bi, drugi put, dobro. Izvolite, gospodine Dokiću. 66
Hvala Vam, gospodine predsjedavajući. Neki poslanici koji su napustili i vjerovatno su mislili da ću ja da govorim sa pozicije profesora. Ja jesam profesor, ali
Prepali se velikog broja prijavljenih
Ali, prije svega, ja sam ovdje poslanik i govoriću u svojstvu poslanika koji ima profesorsko iskustvo. Zašto ovo naglašavam? Naglašavam zbog toga što mi možemo u okviru profesorkih okruglih stolova da iznosimo svoje mišljenje o tome šta bi bilo bolje kad bi bilo ovako nešto ili onako. Ali kao poslanici, ja hoću da napomenem i podsjetim svakog od nas da smo na prvoj sjednici kada smo postali poslanici, položili zakletvu u kojoj smo garantovali da ćemo raditi u skladu sa Ustavom BiH i to je glavni dio naše zakletve. Prema tome, ono što poslanici odlučuju i donose mora biti u skladu sa zakonima, a prije svega u skladu sa Ustavom države čiji su oni poslanici. Politika koja je u okvirima tih zakona i Ustava je politika, a sve ono što je izvan toga je politikantstvo. Dakle, i ovdje moramo da govorimo o ustavnim okvirima i s toga se ne bih osvrtao na neke dopise koje smo mi ovdje dobili, nekih mladih kolega koji se frljacaju sa izrazima neustavnosti. Ako bismo gledali doslovno po slovu Ustava BiH, onda ovaj zakon ne bismo ni trebali da donosimo na državnom nivou jer je eksplicitno pitanje nadležnosti nad obrazovanjem na entitetima. A želim da vas podsjetim da je obrazovanje u domenu kulturne autonomije, a kulturna autonomija je jedan od nižih vidova autonomije. Mislim, da ne obrazlažem dalje, da vam je potpuno jasno šta sam htio tim da kažem. Doslovno, po Ustavu BiH, ova pitanja koja su regulisana ovim zakonom, na ovaj ili na drugačiji način je trebalo urediti ugovorom ili sporazumom između entiteta. I ovo je jedan ajde tako da kažem, dobar kompromis koji još uvijek se može naći u ustavnim okvirima i ne zahtijeva traženje od bilo koga entiteta da se donose odluke o prenosu nadleženosti. Dakle, ovo je ona donja granica ispod koje se nije moglo ići, a da se ne traži pokretanje pitanja prenošenja nadležnosti. To su upravo bili osnovni razlozi zbog koga jedan dio ministara u prethodnom sazivu Savjeta ministara nije podržao prethodnu varijantu zakona jer bi odlukama o finansiranju na državnom nivou i odlukama koje bi davale agenciji ili nekim drugim organima izvršne mogućnosti, ustvari derogirale ustavne nadležnosti i zahtijevalo bi traženje prenošenja tih nadležnosti. Dakle, moja diskusija se svodi na to da kažem jedan zaključak da je ovaj prijedlog sa ovim amandmanima koje je usvojila, prihvatila Ustavno-pravna komisija, politički konsenzus u okvirima Ustava BiH. I može da bude, može da bude, ali ne i garancija da se poslije ovoga pokrenu značajna pitanja u okviru reforme visokog obrazovanja u BiH. Hoću da naglasim i to da ne samo neki fakulteti koji su ovde pomenuti nego i dosta fakulteta u BiH radi po Bolonjskoj deklaraciji, po Bolonjskom procesu, hoću da podsjetim, a vi to dobro znate i oni koji su iznosili sasvim kritičke stavove o ovom zakonu da su pristup BiH Bolonjskoj 67 deklaraciji i Bolonjskom procesu potpisali entitetski ministri. Hoću da vas podjsetim na to da je druga država koja je potpisala Bolonjsku deklaraciju Belgija i da tamo takođe nije potpisnik državni ministar, već znate kakva je njihova struktura pa su potpisala dva ministra u ime Valonaca i Flamanaca. Šta ovim hoću da kažem? I bez ovog zakona mi možemo da idemo u evropske procese u oblasti visokog obrazovanja i apsolutno ne stoji činjenica da je ovo kočnica. Ovo je samo prilika da se uspostave standardi koji treba da važe na cijelom području BiH, uvedene su i mjere kontrole kako provoditi te standarde i, ukoliko bude postojala dobra volja, mi ćemo moći udovoljiti onim standardima koje će nama, u krajnjem slučaju, Evropa kontrolisati da li ih primjenjujemo ili ne primjenjujemo i od toga će zavisiti hoćemo li mi dobiti za pojedinačnu visokoškolsku ustanovu licencu ili nećemo dobiti. Naravno da je tekst mogao da bude i bolji i ni kod jednog zakona mi nismo dobili savršen tekst. Svaki poslanik može imati ovih ili onih primjedbi. U tom kontekstu ja ću, evo, sugerisati, ako je uopšte moguće, da se neke stvari koriguju, ali neću na njima insistirati, upravo rukovodeći se ovom činjenicom da nikad nećemo doći do nečega što je savršeno. Evo počeću od ovog izvještaja Ustavnopravne komisije i ovih amandmana i pozvati vas na vašu pažnju na amandman III u kome se kaže da se u članu 10., u stavu 1, alineja 2 mijenja i glasi – odnosi se na visokoškolsku ustanovu koja realizuje najmanje 5 različitih studijskih programa iz najmanje tri naučne oblasti pa navodi koje su to naučne oblasti. Ja lično mislim da je ova odredba, da nam nije trebala. Da je to stvaranje previše širokog okvira za uspostavljanje ove ustanove. Ovde se govori o univerzitetu. Mislim da je dovoljno bilo da stoji, najmanje, ovaj prvi dio, najmanje pet različitih studijskih programa. Čitajte po dosadašnjem, to je pet fakulteta. Hoću da vas podsjetim da po Evropi imate koliko god hoćete tehničkih fakulteta. Ovdje ovom odredbom nama se onemogućuje da formiramo jedan univerzitet koji bi u sebi imao pet tehničkih faulteta. A po Bolonjskim odredbama, evo sad ću se pozvati na svoje profesorsko iskustvo, to bi trebao model koji bi trebao da bude primjenjen u BiH s obzirom na centralizovani način finansiranja, centralizovani način odlučivanja, centralizovano studentsko upravljanje itd. galamatijasi raštrkani po pola BiH sa po 15-20 fakulteta, totalno različitih naučnih oblasti, mislim da će nam biti mnogo, mnogo potrebno mnogo, mnogo vremena da bi to profunkcionisalo. Dakle, moja sugestija, ali ne insistiram, ukoliko je ikako moguće, da se izbriše ovo iz tri naučne oblasti. To bi značilo da bi taj tehnički fakultet u sebi morao da ima makar jedan društveni ili jedan bio medicinski ili itd., itd. to je jedna stvar. Druga stvar, u samom zakonu mislim da su preblago definisani minimalni uslovi za izbor u izvoru nastavnička zvanja. Doduše, ovo su minimalni, niko ne osporava entitetu ili kantonu koji to definitivno u krajnjoj instanci donosi odluke da postavi strožije kriterijume. Ali, gledajte, ovdje kaže minimalno, na primjer, za vanrednog profesora pet naučnih radova objavljenih u priznatim publikacijama. Priznata publikacija je i ona publikacija koje, koju izdaje matični fakultet na kome će neki nastavnik biti biran. Ona je priznata, verifikovana, ima svoj broj itd., itd. ne treba vam pričati šta to onda znači. Ja ću prijaviti rad kod svog kolege koji je urednik tog i ja sam urednik jednog časopisa, pa, eto, daću mu prolaz da napravi tih pet minimalnih radova tu. Ja lično mislim da je ovdje trebalo da se definiše i da se pozove na časopise sa odgovarajućim 68 impakt faktorima, koji su svjetski časopisi i da se tu kaže da ne može neko biti redovni profesor koji nema najmanje tri, evo ja ne bih išao ni na osam posle, nego ukupno ako ima tri, pet, radova u svojoj karijeri u časopisima se impakt faktorima, ja bih mu dao profesuru, ovako to neće ići. I još jedna stvar na koju sam ja ukazivao i, evo, na ovim raspravama u okviru Savjeta ministara, ali moram priznati da nisam, da me neke kolege nisu razumjele. Radi se o sledećem. U BiH je praksa da se nastavnik bira na predmet, ja mislim da je to potpuno pogrešno. Moja je sugestija, ukoliko je ikako moguće, da u ovom članu gdje se govori o izboru u zvanja, ne znam koji je to član, samo da se doda jedna rečenica – da se nastavnik bira na naučnu oblast. Zašto on to kaže? Vi znate da po Bolonjskoj deklaraciji mi imamo određeni broj predmeta koji su izborni, to je veliki broj predmeta. Nemoguće je imati, nemoguće je imati birane nastavnike na sve te predmete. Ili ćemo doći u situaciju kada se taj predmet predaje da ga predaje neko ko nije biran na to. U svijetu drugdje, dekan je taj koji svake godine određuje koji će predmet koji nastavnik predavati. S druge strane, evo, samo ću još ovo prozboriti
Imamo još 8 prijavljenih, gospodine Dokiću.
Evo završavam za minut, zaista, obećavam. Uzmite primjer kod nas
Osam, biće još više.
Samo malo, redovni profesor
Ti si dva puta govorio već.
Redovni profesor se jednom bira i nema ponovo reizbora, normalno bi bilo do 45. godine da neko postane redovni profesor, normalno bi bilo, čak, i u našim uslovima. On radi do 65, znači 20 godina, vi ste njega vezali za isti naziv predmeta, nemate mogućnosti da ga ne promjenite itd. da vam ne obrazlažem koje manipulacije sve pruža ova mogućnost kako je sada da se profesori biraju na predmete. Dakle, moja sugestija, samo jedna rečenica da se kaže, profesori se biraju na naučne oblasti s obzirom da je ovo zakon na nivou države, svi ostali koji budu donosili niže akte će morati da se prilagode tome. Hvala vam što ste bili strpljivi. 69
Hvala, gospodin Dolić.
Gospodo predsjedavajući, cjenjene kolegice i kolege, uvaženi gosti
Zapisano je sve, Azra, sve je zapisano.
Prijedlog zakona o visokom obrazovanju, kao što vidimo, u proceduri je točno godinu dana i stičem utisak da do danas o ovom pitanju, nažalost, nije postignut racionalan konsenzus onih koji čine parlamentarnu većinu. Bojim se da ovaj prividni konsenzus koji je sada postignut, da je on na štetu kvaliteta zakona. Ovaj zakon je jedan od reformskih zakona bez obzira kako mi njega tretirali i njegov parlamentarni put je prava slika i prilika ukupnih reformi i političke situacije u BiH. Ja mogu razumjeti da obrazovanje, a posebno visoko obrazovanje predstavlja pitanje od strateškog interesa i političkih subjekata, ali ne mogu razumjeti da je u tolikoj mjeri to pitanje, ipak, politizirano. Mislim da je obrazovanje danas stvar oko koje najmanje imamo razloga i prava politizirati. Ako ne možemo mladim ljudima danas obezbijediti posao i zaštititi njihovo dostojanstvo time, onda imamo moralnu obavezu, svakako, obezbijediti im da se obrazuju po programima i u uslovima koji su kompatibilni onima u demokratskom svijetu. Mladi ljudi ne mogu i ne smiju biti taoci našeg politikanstva i ne smijemo sebi dozvoliti komociju da ih intelektualno hendikepiramo u vrijeme kada im je kvalitetno i programski kompatibilno obrazovanje jedina šansa za njihovu budućnost. Ja, iz racionalnih razloga, nisam ulagao amandmane na predloženi Zakon o visokom obrazovanju u ovoj fazi rasprave i neću govoriti o njegovom sadržaju iako bi sam imao puno primjedbi na predloženi tekst zakona. Zakon o visokom obrazovanju je, dakle, jako potreban, ali bih se složio sa nekim od prethodnika da je ovo suviše važna oblast da bismo usvojili, ipak, bilo kakav zakon. Ja sam sklon podržati bilo kakav napredak, ali mi nije svejedno koliki će taj napredak biti u odnosu na haos, istinski haos, koji sada imamo u oblasti visokog obrazovanja. Dakle, ja ću podržati ovaj Zakon o visokom obrazovanju u prvom čitanju ukoliko to bude podrazumijevalo i zaključak da Vijeće ministara i svi mi učinimo dodatne napore da ovaj zakon uistinu bude značajan reformski korak i što veći korak naprijed u reguliranju ove strateške oblasti. Mislim da za to, unatoč što vrijeme neumitno prolazi za nas, da ipak moramo naći vremena, a nadam se da će se pokazati više političke volje onih koji čine parlamentarnu većinu u ovome domu kako bismo dobili kvalitetan zakon. Hvala lijepo. 70
Zahvaljujem se gospodinu Doliću. Sledeći prijavljeni je uvaženi poslanik, gospodin Jukić.
Gospodine predsjedatelju, dame i gospodo. Okvirni zakon o visokom obrazovanju, samo ime mu kaže, dakle, da je okvir i da je potrebno daljnje zakonsko reguliranje ove oblasti. Ovde su moji prethodnici govorili o velikoj važnosti visokog obrazovanja, ja se u potpunosti slažem. Ako imamo na umu činjenicu da je današnje vrijeme, vrijeme znanja, a u budućnosti naročito vrijeme znanja, dakle, kad će se znanje sve više cijeniti i biti sve više potrebno i nužan preduvjet za razvoj ukupnog društva. Činjenica da vrlo mali postotak završenih srednjoškolaca u BiH nastavlja studije je poražavajuća i ja mislim da bi bilo dobro da smo u okviru ove procedure i rasprave imali, ipak, jedan presjek stanja u visokom obrazovanju sa najvažnijim pokazateljima, a to je postotak srednjoškolaca koji nastavljaju studiranje, postotak onih koji upišu do onih koji završe, zatim prosječni troškovi po studentu upisanom, diplomiranom itd. Sve su to vrlo, vrlo važni podaci i ulazni podaci za jednu kvalitetnu raspravu o ovom zakonu. U dokumentu, odnosno u obrazloženju ovog zakona, kaže se jedna ovako dosta dobra rečenica koja treba biti poučna - dodiplomski stupanj se temelji na najmanje tri godine studiranja i smatra se potrebnim stupnjem kvalifikacije na evropskom tržištu rada. Šta znači ova rečenica? Pa znači upravo to da je postao standard na tržištu rada u Europi, EU, upravo rang, nivo obrazovanja, završeni fakultet, visoko obrazovanje. I sad ja ovdje pitam sve nas, ja ću na svoju raspravu okrenuti samo na problematiziranje jednog rješenja iz ovog zakona, a to je kako ćemo mi osigurati dovoljno velik postotak ljudi da završi visoko obrazovanje ako nismo na kvalitetan način planirali finansiranje visokog obrazovanja i ja tvrdim, to je moje mišljenje, da je najveći propust. Uz ovo sve što su drugi govorili, moji prethodnici, u ovom stručnom dijelu o tome koji su uvjeti da bi neko bio izabran za nastavnog radnika, za redovitog profesora itd., itd. u tom dijelu ne bih zbilja trošio nijedne riječi, jer su, držim, to, taj dio zakona radili ljudi kojima je to struka, posao, akademska zajednica itd. i ne bih to ni komentirao. Ali moram ponoviti, mislim da je propuštena prilika, ipak, ovim zakonom regulirati način finansiranja sa razine BiH jer bi tada se i na taj način pokazalo da mi smatramo da je visoko obrazovanje vrlo bitno i važno i ovdje se ponovo u ovom dokumentu, dakle u obrazloženju ovog zakona, govori da je visoko obrazovanje djelatnost od posebnog interesa za BiH. Ja sad postavljam malo pitanje, ako smo to utvrdili, ja se s tim slažem. Zašto nismo onda predvidjeli da se i u načinu finansiranja držimo ovog opredjeljenja. Dakle, da je zajedničko obrazovanje, stvarno, djelatnost od posebnog interesa za BiH, za budućnost BiH, za budućnost mladih ljudi i svih nas. Naravno da ima onih koji oponiraju ovakvom mom razmišljanju i oni će reći da je ustavna struktura takva u BiH, svi je vrlo dobro poznamo ne treba to ni komentirati. Međutim, ipak, u zadnje dvije godine neke stvari su se promjenile, ja bih rekao na bolje. 71 Činjenicom da je uveden PDV, da je uveden jedinstveni račun i da se su stvorile institucionalni uvjeti da se nešto može, ako je bitno i važno, a visoko obrazovanje jeste važno finansirati s razine BiH. Ja mislim da bismo time osigurali one ciljeve koje svi imamo u glavi, ako ih možda nije napisalo resorno ministarstvo i Vijeće ministara, dakle, ciljeve u smislu visokog, kad je u pitanju visoko obrazovanje i da bismo na taj način, ja sam siguran, mogli puno lakše, imali preduvjete ostvariti te ciljeve. Kad se tiče prioriteta financiranja, nama je vrlo dobro poznato kako se oni određuju, dakle, nama, ne našom voljom, ali uz preporuku ili, ne znam ni ja, savjet MMF-a i drugih međunarodnih organizacija, rečeno je da se u Proračunu institucija BiH određuju prioriteti financiranja i na prvom mjestu stavljeno je, zna se šta, vanjski dug BiH. Zašto? Ne treba to obrazlagati, ja smatram da se među prioritetima finansiranja u BiH svakako moralo naći financiranje visokog obrazovanja. Činjenica da je svega 5%, 10% ili koliko već jeste, vrlo mali postotak završenih srednjoškolaca upisuje fakultete u odnosu na jednu Finsku koja je zadnjih decenija se razvila do te mjere da danas izdvajaju do 8% svog bruto proizvoda za obrazovanje. Sjeverna Irska koja je zadnjih godina, zadnjih decenija dostigla tako visok stupanj razvoja i možda je otprilike i ona iza Finskom itd., a u BiH vrlo, vrlo malo. Postotak onih koji kod nas upisuju studije je mali, oni koji završavaju ponovo mali od ovog postotka koji upisuje. U jednoj Finskoj upisuje ih preko 60%, 70%, završava, diplomira ih preko opet 75% upisanih, onda vidimo šta imamo za rezultat. Imamo to da se postotak visoko obrazovanih ljudi u razvijenim zemljama Finska, Norveška, Irska i druge evropske zemlje stalno povećava, a kod nas ostaje na razini koja danas jeste, a ja se bojim ovakvom, ovakvim odnosom, prije svega, u načinu financiranja ja se bojim da se ovaj postotak neće značajnije promjeniti niti popraviti. Evo, zbilja ne bih duljio imajući na umu činjenicu da se javilo dosta još mojih kolega, a i rasprava je poodmakla, naravno, ovo što ja zagovaram imamo još šanse popraviti, tu je amandman koji tretira upravo ovu problematiku i očekujem i pozivam, zapravo, sve kolege da ovaj amandman usvojimo i time ćemo, ne dirajući ništa drugo u Okvirnom zakonu, siguran sam popraviti ovaj zakon do te mjere da može biti prihvatljiv svima i na korist svima, naročito studentima, pa i nastavnom kadru i cijelom društvu.
Imamo jednu repliku, izvolite Azra.
... na diskusiju gospodina Velimira Jukića, a odnosi se na procenat stanovništva koji studira, to i direktnu povezanost u njegovoj diskusiji sa finansiranjem visokog obrazovanja. Mi ni u jednom trenutku ne smijemo zaboraviti nekoliko važnih činjenica koje bih ja htjela samo da istaknem, to je, prvo, da imamo visok stepen nezaposlenosti, drugo, da smo zemlja koja je izašla iz rata u tranziciji, treće, da imamo visok stepen ruralnog stanovništva, zatim da je izuzetno velika dijaspora mlada populacija i vi vidite, recimo u Sarajevskom kantonu gdje ja dugi niz godina radim, da mi zapravo imamo stariju populaciju i sve više populacije treće 72 životne dobi, da nam je natalitet vrlo mali, da svaki dan broj umrlih je veći od broja rođenih, znači, imamo i bijelu kugu. I ono o čemu ste Vi pričali je multifaktorijalno uslovljeno, nije samo uslovljeno time što ljudi ne mogu da studiraju i ono što je posebno problem, a to je problem šta nudi taj završeni studij u jednom smislu standarda tom mladom čovjeku koji je završio studij. Ja odgovorno tvrdim da taj studij ne nudi ni blizu stepen mogućeg standarda koji bi njega motivirao da studira. Studij medicine, na primjer, koji je bio jedan prestižni studij prije 20 godina gdje se prijavljivalo 1. 500 ljudi na 150 mjesta sada nema dovoljan broj prijavljenih za upis. Zašto? Zato što je taj studij medicine, kasnije, nije omogućio tom doktoru mladome medicine da na jedan adekvatan, dostojanstven i u korelaciji sa stepenom obrazovanja način, živi taj svoj život. Prema tome, a na drugoj strani prohodnost tog studija medicine izvan ove zemlje je bila nikakva i naši doktori koji su odlazili vani su mogli da budu sobarice, nosači pice i ništa drugo. Čak su morali, ako su završili gimnaziju, da polažu i tečaj za njegovatelje, jer im studij nije bio priznat. Iz tog razloga, jedan od razloga zbog kojih mi moramo na neki način da ispoštujemo Bolonjski proces i da ispoštujemo harmonizaciju ovih zakona sa Evropom da nam studiji i diplome budu priznate u svijetu i da imamo prohodnost i u krajnjem slučaju kad budemo imali prohodnost i studenata i ovih univerzitetskih radnika imaćemo sigurno kvalitetnije obrazovanje. Jer ne možemo svu nauku ovdje učiti, mi moramo ići u svijet da vidimo šta svijet radi, koja su naučna dostignuća, da ih donosimo ovdje, primjenjujemo i to je jedini način na koji mi možemo da radimo. Ja sam se, inače, prijavila i za diskusiju od koje ću odustati, ali bih samo još, ako mi dozvoli predsjedavajući, rekla još što se tiče gospodina Dokića, vezano za standarde, za naučne, odnosno napredovanje u zvanju, ovo jesu minimalni standardi. Međutim, naravno, standardi zapadnoevropskih zemalja su različiti ako se uzme u obzir da je, znači, 0,5 % GDP- a se odvaja za nauku, onda se sad postavlja pitanje – S kojim pravom postavljamo pred tog naučnog radnika ili pred tog univerzitetskog asistenta koji ima plaću 500, 600 maraka da na neki način od svojih vlastitih sredstava, u situaciji kada mora da živi i život i oca i kćerke i majke i sve ono skupa što infrastruktura života donosi, on dalje mora da ulaže u sebe. Ja mislim da su ovo minimalni standardi, da trebamo težiti ka većim standardima ako ćemo postaviti ljudima više standarde, onda moramo imati prelazna rješenja da bi ljudi koji u ovom trenutku izvode nastavu se ne bi našli k'o riba na suhom. I odustajem od diskusije.
Ali, evo, ima replika. Izvolite, gospodine Jukiću.
Upravo ovo što je kolegica Azra rekla ide u prilog onom što ja zagovaram. Dakle, ja smatram da financiranje visokog obrazovanja mora biti prioritet i najprije trebamo uložiti u obrazovanje da bi se onda to vratilo kroz opći socijalno-ekonomski napredak. Naravno, uzimajući u obzir i tešku socijalnu situaciju značajnog dijela stanovništva BiH moramo imati na umu da je upravo iz tog razloga potrebno dati poseban status i staviti u prioritete 73 financiranja, financiranje visokog obrazovanja kako ne bi ni taj dio ili što je moguće manji dio tih troškova pao na studente a mnogi od njih nisu u prilici financirati ni dio svog obrazovanja.
Hvala, gospodine Jukić. Gospodin Križanović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Ja potpuno uvažavam, dakle, činjenicu da je bilo prije mene jako puno kolegica i kolega koji su govorili na ovom prijedlogu zakona i uvažavam, također, činjenicu da i poslije mene ima prijavljenih. Dakle, neću ponoviti ništa od onoga što je do sad rečeno. Ali želim izraziti svoje nezadovoljstvo činjenicom da o jednom ovako važnom zakonu nemamo očitovanje Vijeća ministara. Radi se, dakle, o jednoj oblasti koja predstavlja glavni oslonac za razvoj i budućnost jedne zemlje. A zašto to govorim? Zato što je postala kod nas praksa da, obzirom da u Vijeću ministara uopće nemamo definiranih politika niti u obrazovanju, niti u razvoju, niti u socijalnim programima, niti o sportu, niti kulturi, niti infrastrukturi itd. I dakle, onda mi dolazimo u poziciju da krajnjim naporima u našim komisijama dolazimo do nekih konsenzusa pa se kaže, evo, ovo smo vrlo teško postigli, slušajte, nemojmo to kvariti, bolje išta nego ništa. Nažalost, to je jedno stanje u kojem mi danas živimo. Ali, vidite, nije kraj tome. Dakle, mi teškom mukom dolazimo do nekih zakona, ali je glavni problem poslije u njihovoj implementaciji. Vidite, ovdje je bilo danas govora da ostaje jako puno nedorečenosti, neformuliranih stvari, nedefiniranih u nadležnostima itd. Pa se postavlja pitanje – Ko će to realizirati kasnije i kako će se to implementirati? E zbog toga, ja bih predložio, odnosno, u krajnjem slučaju želim ponovo afirmirati prijedlog kolege Lagumdžije da, uvažavajući današnju ovu raspravu koja je pokazala, zaista, i dosta novih i dosta novih momenata ovdje, da ostavimo 15-ak dana prostora za novo amandmansko djelovanje i uključivanje, aktivno uključivanje Vijeća ministara u ovaj prijedlog, dakle, do ovog drugog čitanja. Hvala vam.
Evo ja sam i član Ustavnopravne komisije i osjećam obavezu ljudsku da nešto kažem povodom ovoga zakona. O Zakonu ja neću govoriti i mislim da ne bi bilo ni korektno s moje strane da pričam o suštini zakona obzirom da ima ovdje dosta kolega koji su profesori na univerzitetu kojima je to bliža materija i koji mogu puno mjerodavnije od mene govoriti. Ali ja bih htio reći sljedeće, koliko je težak i komplikovan ovaj zakon i koliko se preko njega prelamaju mnoge druge stvare koje opterećuju stanje u BiH govori i činjenica da se on preko godinu dana nalazi u, ovaj, parlamentarnoj proceduri. Ja moram reći da je Ustavnopravna komisija zaista vrlo, rekao bih temeljito, vrlo odgovorno radila, da je radila i imala 74 izvanrednu saradnju sa Vijećem ministara, evo, tu je ministar i pomoćnica i mislim da nije korektno prozivati ih, jer su dolazili na Ustavnopravnu komisiju, branili stavove ministarstva ili Vijeća ministara ili i jedno i drugo. Da je bilo dosta amandmana i da smo, nažalost, došli, evo, do nekog kompromisa ili na sreću do kompromisa, ovaj, ovog teksta. Ja isto tako, kao i mnoge kolege, imam mnoge, imao bih mnoge zamjerke, ovaj, intervencije na mnoge članove, ali, ovaj, ne možemo se saglasiti oko toga. I želim da kažem sljedeće, zbog odgovornosti ili, ja sam sebi postavio kao pitanje je li neodgovorno prihvatiti ovakav tekst zakona ili je više neodgovorno ga odbiti i smatrao sam da je veća neodgovornost, odnosno da je odgovornost prihvatiti ovakav tekst zakona i glasao sam na Ustavnopravnoj komisiji za. O tome kakve su bile dileme na komisiji govori, govori Izvještaj Komisije, je li. Tamo je bilo 4 glasa za i 5 suzdržanih, znači, i ovi ljudi koji su bili suzdržani nisu htjeli biti protiv da ne bi doveli u pitanje i zbog toga, evo, ja ovaj i čestitam kolegama i zahvaljujem. Znači, svi smo mi imali neke dileme, a moglo se desiti, evo, šta bi bilo da smo svi bili suzdržani. Imali bismo pat poziciju. Znači došli smo u ovu poziciju i ja nemam namjeru podržavati nikakve dalje amandmane iako sam uvjeren da su kvalitetni. Samo zbog toga što mislim da bi došao u pitanje Zakon i mislim da bi bilo neodgovorno s moje strane, ja se tako barem osjećam, ovaj, prihvatiti amandmane pa srušiti zakon, ja neću prihvatiti nikakve amandmane i pozivam sve kolege da ne prihvatimo ništa, a da usvojimo zakon. Hvala lijepo.
Bećirović, replika.
Ja mislim da nije dobra poruka za nastavak ove rasprave ovako isključiv stav da nećemo prihvatiti nikakve amandmane i nikakve korekcije. Očigledno iz svih diskusija koje su se danas čule da ima itekako potrebe da napravimo određene korekcije. Međutim, ima jedna stvar, mi smo desetine primjedbi iznijeli danas u ovoj raspravi, ali jedna stvar
Je li gotova replika?
Nastavak replike, da dovršim s tim. Zbog kojeg će nam se cijeli svijet smijati, bukvalno, a radi se o sledećem, član 15. ovog zakona, stav 1. govori, odnosno, da budem precizniji za one koji nisu detaljnije upućeni u ovu odredbu
Upućeni smo svi, Denise. Mi to čitamo 4 godine. 75
Odlično. Suština je sledeća, s ovim članom i s ovim rješenjem srušićemo autonomiju univerziteta u ovoj zemlji. Gledajte, ovdje doslovce stoji da osnivač može imati većinu u upravnom odboru. Osnivač u Federaciji su kantoni, u drugom entitetu je entitet, je li?
Pa, je li Huskić nešto tako tvrdio? U čemu je problem?
Molim.
Je li Huskić to nešto tvrdio tako?
Huskić tvrdi da ne trebamo nikakve korekcije vršiti, ja tvrdim da je ovo suprotno
Pa i Vi ste tvrdili da ga treba odbaciti itd., nemojte repliku praviti na nešto što je apstraktno. Svako ima pravo
Gospodine Belkiću, tvrdim, gospodin Huskić je tvrdio da ne trebamo vršiti nikakve korekcije, želim reći da postoje ogromini razlozi zašto moramo napraviti korekcije u ovom zakonu. Ako usvojimo Zakon u ovoj formi, srušićemo autonomiju univerziteta. I ja to mogu vrlo argumentovano dokazati kako ćemo je srušiti. Ali, evo, poštujem i ovo, suština je replike, dakle, da su nam potrebne itekako promjene ovog zakona i ne bi bilo dobro da danas zakujemo ovu stvar.
Ok. Ok. Mi imamo još prijavljenog gospodina Raguža i gospodina Kalabića. Izvolite, gospodine Raguž. I ja vas molim, ima li još neko ko je? Hvala, dakle, imamo Raguž. A repliku imaš, izvini. Malo, Martine, molim te. Evo, odustaje Adem, hvala lijepo, Ademe. Izvoli, Martine.
Dobro, evo, gospodine predsjedatelju, cijeneći, znači, značaj Zakona, ali i vrijeme koje smo svi skupa potrošili, ja ću vrlo kratko, obzirom da sam obnovio amandmane, mislim da je red da kažem par riječi. 76 Ono što bih rekao iz čitave ove rasprave vidljivo je, dakle, da ovoj zemlji više zaista ne treba crno-bijeli pristup, znači da su ili su stvari dobre ili katastrofalne na jednom te istom pitanju. Ja osobno mislim da je ovdje uloženo dosta truda u ovaj zakon, da su mnogi ljudi dali doprinos i kao zastupnici i kao predstavnici političkih stranaka i ministarstvo i Evropska komisija i Ured Visokog predstavnika. To je relano reći, mislim. Druga je stvar kako pojedine stranke političke gledaju na određena rješenja u ovome zakonu, to je drugo pitanje. I ako hoćemo pošteno govoriti i danas smo tu čuli neka rješenja zašto se napadaju neki amandmani koji su usvojeni. Mislim da nije pošteno i pravda da oni nisu u skladu s evropskim standardima, ja sam to ovdje čuo iz pozicije SDP-a. Jer je područje obrazovanja eminentno područje kulturne autonomije i evropskih standarda, u tom smislu u Evropi i ono je visoko decentralizirano pitanje i nije, nisu tu slabosti ovog zakona. Naprotiv, ja mislim da je to kvalitet ovoga zakona. Da se uvažavamo i da kad prenosimo nešto na državu svi osjećamo da možemo dati svoj doprinos. I tu ne mislim da su problemi u zakonu. Druga stvar, šta je dobro u ovom zakonu, jeste što je BiH dobila institucije u oblasti visokog obrazovanja. Dobila je ulogu Ministarstva civilnih poslova u tom procesu, Rektorsku konferenciju, Centar za informiranje i priznavanje dokumenata i Agenciju za razvitak visokog obrazovanja ... to je značajan pomak. Druga je stvar i jesu li uloga i zadaće i mehanizmi koji stoje na raspolaganju dovoljni. Ja osobno smatram da nisu i da ih treba pojačavati, možda u ovom momentu, evo čujemo svi, nije moguće više, ali bolje i ovo nego da nema. Mislim, želim biti skroz korektan prema ovome. Ono gdje i zašto sam ja obnovio amandmane jeste, jeste činjenica da smo mi imali zadaću kao Dom da na pitanjima financiranjima popravimo ovaj zakon. Dom nam je dao to kao Ustavnoj komisiji. I jasno mi je da, gdje su nadležnosti i gdje su elementi to nije sporno, ali moj amandman je išao u pravcu, dakle, da ne dovodimo u pitanje pravo osnivača nijednom rečenicom. Predviđena su ovdje sredstva osnivača. Ali predviđeno da s razine BiH jedan dio financiranja bude uključen, ja mislim da je to razuman zahtjev, apsolutno razuman, ne možemo u ovom trenutku preuzeti kompletno financiranje s razine BiH, ali možemo jedan dio koji će biti i signal ovim ljudima koji nas, evo, pozivaju da istupimo pred njih, da preuzmemo odgovornost da ova zemlja može uložiti nešto i u visoko obrazovanje i u znanost. I to bi doprinijelo kvaliteti ovog zakona i trvdim vam da bi javnost stvarno istinski prihvatili ove napore i kompromise koji su napravljeni i mislim da, da je to bio, ovaj, jedan od temeljnih i ključnih argumenata. Jer ne možemo pobjeći od toga da se studentima dnevno povisuju upisnine. Zato što osnivač ne može da prati kapacitetom svojim financijskim, ne može da prati potrebe plaća, programa, instrumenata i sveg ostalog. Znači, negdje se to kompenzira. Ja predlažem da se to kompenzira odgovornošću ove države, ništa više, i to u jednom dijelu ne sad da radikalno mijenjamo nego u jednom dijelu. I ne vidim, dakle, da to bilo koga dovodi u pitanje u ovoj zemlji. Naprotiv, daje svima šansu, pogotovo što smo osigurali financijske instrumente indirektnim oporezivanjem, sustavom PDV-a, jedinstvenim računom, proračunom koji svake godine raste i to je jedan evolutivni proces, ako je nešto bilo u Dejtonu tako sad već vidimo 12 godina da nije, da nije više tako. Zašto i taj mehanizam ne staviti u funkciju? 77 Evo, ovaj, dakle, želio sam jasno naznačiti, nisam protiv Zakona, ali mislim da ova odredba daje puninu Zakonu i uz popravke uloge Agencije u smislu čvršće njene uloge, mislim da bismo, ipak, dobili. A ovo sad gospodinu Lagumdžiji hoću reći, dakle, nije bio tu, pa se ispričavam drugima, znači, ta dimenzija da institucije odlučuju po nešto zahtjevnijim standardima nije antievropski standard. Jer je prostor obrazovanja eminentno isto tako važno pitanje i za kulturno, ... pojedinca i naroda. Pitanje je, dakle, kvaliteta rješenja ovih o kojima sam govorio i mislim da to nisu slabosti zakona, htio sam reći, nego, ovaj, kao što su neki ovdje htjeli predstaviti, nego mogu biti dodatni kvalitet da u ovoj zemlji razvijamo institucije koje će moći djelovati na čitavom prostoru i koje će biti prihvaćene.
Hvala gospodinu Ragužu. Evo, umjesto gospodina Kalabića prijavio se gospodin Živković i na ovaj način zaključujemo raspravu u prvom čitanju.
Uvaženi predsjedavajući, koleginice i kolege poslanici. Dugo vremena, rekao bih, predugo vremena Zakon o visokom obrazovanju se nalazi na dnevnom redu u BiH, na svim instancama. Dugo vremena se nalazi i u skupštinskoj proceduri ovdje kod nas i na kraju poslanici ovdje u Parlamentu trebaju da se odrede prema ovome zakonu u koji je ulaženo mnogo truda i ne bih rekao da Savjet ministara, pogotovo ne Ministarstvo civilnih poslova nije pokazalo želju i volju i uradilo mnogo posla da dođemo do ovoga Prijedloga zakona koji je pred nama. Naravno da bi nama poslanicima koji nismo baš u ovoj materiji bilo mnogo lakše da imamo, ne samo od jedne organizacije, a dobili ste svi u vaše poslaničke klupe studentski ... Sveučilište u Mostaru gdje smo imali od svih studenata iz BiH jedinstveno mišljenje u vezi s ovim zakonom. Mnogo bi nam bilo lakše, kao poslanicima, da smo od naučne i stručne javnosti, ono što su govorili i profesor Dokić i profesor Lagumdžija, sjeli zajedno u BiH i nama dostavili jedinstveno mišljenje ovdje u vezi sa tim Zakonom. Mi poslanici bismo mnogo lakše mogli danas da odlučujemo u vezi s ovim zakonom. Međutim, očigledno je da u BiH ne mogu da se dogovore u vezi sa time i da je nama poslanicima u BiH ostavljeno ono što su građani BiH nam dali, a to je da se završi reforma visokog obrazovanja koji je jedan od uslova ulaska BiH u EU preko potpisivanja Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Na nama je, znači, odgovornost po istoj onoj odgovornosti koju gospodin Švarc Šiling govorio jutros i zato ne smijemo da prema ovome zakonu se odnosimo po principu sve ili ništa. Tačno je da on nije najbolji i tačno je da on treba popravke, ali da bi nešto popravili prvo morate da donesete to. I zato pozivam sve poslanike ovdje da ovaj zakon prihvatimo u prvom čitanju, da o tome razmislimo da li trebamo, a ja predlažem da trebamo da ga razmatramo i u drugom čitanju, pri čemu ću onda da predložim samo dva kolektivna amandmana koja se tiču 78 tehničkih popravki u vezi sa datumima koji su u Izvještaju Ustavnopravne komisije navedeni. Nadam se da ću dobiti riječ nakon izjašnjavanja poslanika u vezi sa Zakonom u prvom čitanju da pojasnim te tehničke popravke. Hvala.
Hvala gospodinu Živkoviću. Diskusija, je li, gospodine Lagumdžija, a replika. Replika, izvolite, izvolite, izvolite, replika.
Bilo bi smiješno da nije jadno.
A o čemu se radi, nisam shvatio?
O ovim dobacivanjima odavdje. O tome se radi, ovo je moja, moja
Ja vas molim da se suzdržite.
Moja tvrdnja: bilo bi smješno da nije jadno se odnosi, gospodine Belkiću, na dobacivanja koja je iz susjedstva, nije vama upućena, jeste.
Ja molim da se suzdržite od dobacivanja. Izvolite, gospodine Lagumdžija.
Hvala Vam lijepo. S obzirom da su i gospodin Raguž i gospodin Živković me direktno spomenuli i, na neki način, ovaj, pokušavali da razjasne neke stvari koje sam ja govorio, moram priznati da me nisu spomenuli, meni bi sve bilo jasno. Međutim, sad kad su mi pokušali nešto razjasniti, neka sam vidio da i oni imaju dileme o tome šta sam ja, ustvari, htio. Da budem vrlo jasan, ja sam protiv ovakvog zakona koji je došao pred nas sa mišljenjem Ustavnopravne komisije zato što on nije riješio osnovnu domaću zadaću koju je ovaj parlament dao prije 3 mjeseca, a to je da se uredi finansiranje, uopšte se ne uređuje, nema finansiranja države, nema ga, to moraju znati ljudi koji će biti predmet ovog zakona, da ovim zakonom nije riješeno finansiranje. To moraju znati studenti, akademska zajednica i javnost, da ovim zakonom to nije riješeno. Zatim pitanja akreditacije 79
Malo strpljenja, molim vas.
Na odgovarajući način
Tačno je da smo ovo sve čuli, ali još jedanput nije zgoreg.
Dakle, nije riješeno, a to govorim zato što su me neke kolege, gospodine Belkiću, dobronamjerno pitali – Kako ćete vi izdržati da ste vi jedini protiv ovoga? A eto, uz vladajuću koaliciju je stao i SDS. Tako da već me upozoravaju da ću teško javnosti objasniti zašto smo mi protiv. Tako da ja zbog toga želim vrlo jasno da kažem, mi smo protiv ovoga i zato smo predložili ovaj zaključak o kojem bih molio da se izjasnite. Molio bih da se izjasnimo o tom zaključku. A prirodno, ukoliko vi pored svega ovo usvojite, ja bih volio da u septembru me demantuju
Zar ste Vi sumnjali da ću ja taj zaključak, prijedlog zaključka u stranu staviti?
Jedno je staviti ga, jedno je pokazati imalo dobre volje da se s tim
Pokazaćemo
Zaključkom nešto uradi da bi on doveo do toga da imamo bolji zakon i promjenu stanja na terenu. Bojim se da ovim to mi nećemo imati i zato unaprijed želim da kažem, ne morate vi mene ubjeđivati u nešto što je meni savršeno jasno, a to je da vi ovim zakonom, puna su vam usta riječi kompromis, niste riješili ono zbog čega se ovaj zakon pravi.
Hvala. Imamo netačan navod. Gospodin Živković i još jedan, gospodin Novaković i ima još.
Vidite, gospodine Lagumdžija, Vi kad ste počeli govoriti rekli ste da govorite kao profesor da biste poslije toga pričali kao poslanik i nakon toga i kao predstavnik Vaše partije. Ja sam se usredotočio samo na onaj dio koji ste govorili kao profesor. I pitao sam i konstatovao da bi nama poslanicima bilo mnogo lakše ovdje odrediti se prema ovome zakonu 80 da Vi, kao profesor, i drugi profesori u BiH imate u vezi sa ovim zakonom jedinstveno mišljenje. Upravo takvo mišljenje koje smo mogli da pročitamo i da kažemo, ovo je mišljenje stručne javnosti u BiH, vi to mišljenje nemate. Iz tog razloga sam Vas pročitao, nisam komentarisao ono što ste pričali kao poslanik i ono što ste pričali kao predstavnik partije. Hvala.
Replika, je li replika, je li replika? Replika.
Da. Gospodine Živkoviću, Vi, očigledno, ne razumijete prirodu akademske zajednice. Ne može akademska zajednica o nekoj od stvari imati jedinstveno mišljenje, ne postoji jedinstveno mišljenje o tome kako neki zakon da izgleda, može postojati jedno većinsko dominantno mišljenje u akademskoj zajednici. Ali, po definiciji, akademska zajednica je akademska zajednica slobodnih ljudi u kojima kad su ovakve stvari u pitanju ne postoji jedinstvenost u mišljenju, kao što mora možda postojati u nekim političkim partijama kod glasanja. Dakle i u, pa i u stranci iz koje ja dolazim postoji stranački stav, ali Vi ste na krivom tragu ako tražite da akademska zajednica u ovako kapitalnoj stvari pokuša da ima jedinstveno mišljenje, onda bi ona negirala svoju prirodu kao akademske zajednice. Ali to je i tema koja izlazi iz ovkira ovoga zakona tako da možemo nastaviti dalje, držati jedno predavanje jedan drugom koliko god želiš.
Evo nastavlja se, ne morate sjedati, evo Živković.
Naravno, Vi počinjete svoju diskusiju uvijek sa predavanjem o nekome drugome šta treba da zna ili da ne zna. Ja vas pitam: imate li bilo kakvo mišljenje, od akademske zajednice u BiH, pokažite poslanicima bilo kakvo mišljenje, neka bude manjinsko, većinsko, bilo kako, najmanje moguće, dogovor, mišljenje. Imate li bilo kakvo mišljenje? Dajte ga, molim Vas, da vidimo.
Hvala, gospodin Novaković, replika. Da malo ovo odmorimo? Izvolite, gospodine Novakoviću.
Ja sam imao, ovaj, netačan navod. Naime, kolega Lagumdžija ima problem da čuje ono što ljudi ne kažu, a ne čuje ono što kažu. Naime, ja nisam rekao kako će SDS glasati o ovom zakonu. Dakle, nisam to rekao, nego sam iznio primjedbe i dobre strane Zakona i rekao 81 da nakon njegove diskusije sam promjenio u nekoliko mišljenje o ovom zakonu. Evo i sad sam siguran da nije bilo njegove diskusije da bih glasao protiv.
Hvala. Gospodin Lagumdžija, replika.
Zahvaljujem se gospodinu Novakoviću, mislim da ćemo time okončati. Ja imam mišljenje pojedinih
Ne budi siguran.
Pojedinih dijelova akademske zajednice, gospodine Živkoviću i dakle, ima, postoje mišljenja, vođene su rasprave na senatima univerziteta. Vođena je rasprava ovdje u Parlamentu, koju je osnovala Ustavnopravna komisija i to su sve mišljenja koja su dolazila iz akademske zajednice, ona su, ona postoje. To je jedno, a drugo, gospodine Novakoviću, Vi ste svojom diskusijom samo potvrdili ono što ste, ovaj, pokušali da demantujete, to ćete tek glasati zajedno sa vladajućim strankama i zaista je dirljivo bilo slušati vašu argumentaciju kojom branite poziciju Stranke za BiH i SDA, ali dobro je, dobro je, nek' se o bilo čemu dogovorite, pa makar i nakaradno.
Dobro, dobro. Hvala lijepo. Evo, gospodine Kalabiću, Vi ste se bili prijavili, ali, evo, gospodin Živković je iskoristio vrijeme, ali, evo, ako želite, izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući, s obzirom da je, ja mislim, ipak, sve rečeno danas, ja jedino što sam razočaran što smo potrošili vrijeme na isprazne diskusije i mi iz Kluba SNSD-a, s obzirom da smo potpuno jasno reformski opredjeljeni i da smo imali namjeru danas puno prije i znatno ranije uradimo jedan konstruktivan posao, a to je da usvojimo ovaj zakon koji smatramo da je u ovom momentu dobra stvar za BiH. Ja smatram da treba sve da podsjetim da je jutros u ovom parlamentu Visoki predstavnik na posebnoj sjednici držao govor i da je Visoki predstavnik zatražio i rekao svoj stav da bi mu bilo veliko zadovoljstvo da danas usvojimo Zakon. Onaj ko misli da Visoki predstavnik ne zna šta govori i onaj ko misli da iza rečenica Visokog predstavnika ne stoji ništa, ima pravo da tako misli, ali bi trebao samo da bude principijelan pa da u svim stavovima kad god ovde spominje stavove Međunarodne zajednice da isto tako misli. Nekima su puna usta stavova Međunarodne zajednice, ona traži od nas ovo, ona traži od nas ono. Danas kad Visoki predstavnik jasno je rekao svoj stav i svoju želju da bismo mu učinili 82 veliku uslugu, a kad kaže njemu, onda Međunarodnoj zajednici oličeno u njemu, onda je i to stav i onda to treba neko da poštuje. Ali demokratija je čudo, ona dozvoljava razne varijacije, zato i jeste i zove se demokratija i zato je tako i definisana da neko od ovog zakona, kad ga ne želimo usvojiti u jednom momentu napravi veliku opasnost za državu, a onda sutradan poslije kad smo blizu usvajanja, maltene, teroristički akt protiv države ako bude usvojen. Ali i to demokratija trpi i to je nečije pravo, tako je kako je. Ja mislim da je SNSD dao značajan doprinos, ja zato nisam danas zato što sam u radu Ustavnopravne komisije učestvovao na mnogo mjesta rekli smo što smo imali, pokušali obrazlagati i amandmane i ne znam ni ja o svim ovim mogućim raspravama došli do jednog rešenja za koje ja lično smatram u ovom momentu da je dobro rešenje za BiH i da je primer i način rada na ovome zakonu primer kako BiH treba raditi i u drugim stvarima. Hvala.
Hvala, gospodine Kalabiću. Ja imam ovdje prijavljenog gospodina Sefera Halilovića, jesam li dobro vidio? Odustajete? Hvala. E molim vas, dakle, zaključujem raspravu i u toku rasprave gospodin Lagumdžija je dostavio ovdje meni prijedlog zaključka kojeg je, naravno, potvrdio i gospodin Križanović, gospodin Bećirović da ne propustim. Međutim, ja ne znam kako sad, na koji način, poslovnički, gospodine Lagumdžija, da realiziramo i kad bi se usvojio ovaj zaključak. Dakle, Vi predlažete sljedeće, ako sam ja dobro – Zadužuje se Vijeće ministara da na osnovu današnjih rasprava, je li, dosadašnjih rasprava izađe sa prečišćenim Prijedlogom zakona koji će biti dat u parlamentarnu proceduru po hitnom postupku. Da li to znači da mi sad prekinemo ovu proceduru? Molim vas. Da. Vaš prijedlog zaključka ne može odgoditi glasanje o Zakonu u prvom čitanju. Ma kako može? [[zajednička diskusija]] Gospodine Džaferoviću, ja ne mislim da Poslovnik, evo, Branka, molim te, jedno tumačenje. Ja ne mislim da Poslovnik u ovoj fazi, u fazi izjašnjavanja, u prvom čitanju, daje mogućnost da glasamo o ovakvoj vrsti zaključaka koja prekida parlamentarnu proceduru. ___________(?) Ima član 94., dozvoljava, ako se ukaže na nova saznanja... 83
Dakle, glasanje očigledno nije registrovano.
Tražite da se ponovi glasanje. Tako recite.
Apsolutno, jasno. 84
Molim vas, samo malo pažnje, dakle, pripremite se za glasanje. Možemo glasati sad. Glasajte, izvolite. Pripremite listing Lagumdžiji, ovaj, da ne traži. Može u četiri primjerka, jesi li izlist'o i one studente? Dakle, sa 22 glasa za, 5 protiv, 9 suzdržanih, uz dovoljnu entitetsku većinu. Konstatiram da je ovaj Zakon prošao u prvom čitanju. Molim vas, obzirom na ovaj rezultat, ja predlažem da se izjasnimo da li da idemo i na drugo glasanje, odnosno na drugo čitanje. Molim vas, pripremite se, pripremite se za glasanje. Dakle, glasamo o tome da li da idemo na drugo čitanje. Glasajte sad. Imamo amandmane. Sa 26 glasova za, 6 protiv, 4 suzdržana, dovoljnom entitetskom većinom. Odlučili smo da danas idemo i na drugo čitanje. Dakle, mi imamo sada raspravu u drugom čitanju. Odnosno raspravu o amandmanima. Da vas podsjetim, u zakonskom roku i po predviđenoj proceduri, gospodin Šefik Džaferović je uložio, odnosno ponovio amandman koji, uložio amandman koji usporava Amandman XI (jedanaest) Ustavnopravne komisije i gospodin Raguž je podnio, odnosno ponovio, dakle, dva amandmana s tim što je ovaj treći, praktično se podrazumijeva ako bi ova dva bila usvojena da se ovo ostalo pomjera. Dakle, otvaram raspravu o amandmanima. Izvolite, gospodine. Javlja li se neko? Izvolite, predlagači amandmana, gospodin Raguž.
Pa evo, ja sam maloprije u ovoj raspravi o načelima Zakona obrazložio svoje amandmane, pa da ne ponavljam, smatram, dakle, da je interes da postoji prostor, da postoje mehanizmi da se i iz Proračuna BiH dio izdvaja za visoko obrazovanja i znanost u BiH i da bi to značajno poboljšalo kvalitet ovog Zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Evo gospodin Živković je maločas najavio da postoji potreba za tehničkim amandmanima, dakle, vezanim za rokove u ranijoj verziji Zakona koji su sada, ovaj, praktično neupotrebljivi. Izvolite, gospodine Živkoviću. 85
Zahvaljujem, predsjedavajući. Možete pratiti prema Izvještaju Ustavnopravne komisije da je o Prijedlogu zakona o visokom obrazovanju u BiH predložene amandmane na članove 61. i 65. u kojima se konkretni termini: „01.10. i početak 2006., 2007. akademske godine“ mjenjaju u odredbu: „u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog Zakona“. Praktično su u Ustavnopravnoj komisiji ti termini preformulisani u ovaj termin. Shodno tome, u članu 20. i u članu 59. bi bilo potrebno da isti ti termini budu preformulisani u zaključak, odnosno amandman koji je usvojen na Ustavnopravnoj komisiji. Tako da u članu 20. Prijedlog zakona, u 2. stavu, riječi koje glase: „od 01. oktobra 2006. godine“ treba promijeniti u tekst: „godinu dana nakon stupanja ovog Zakona“. U istom tom stavu riječi koje glase: „od stupanja na snagu ovog Zakona do 30. septembra 2006. godine“ treba promjeniti u riječi: „u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog Zakona“. Isto tako, u članu 59., riječi koje glase: „najkasnije od školske godine 2006./2007.“ treba promjeniti u tekst: „u roku od godinu dana od dana njegovog stupanja na snagu“. Znači, to su tehnički samo amandmani u skladu su sa onim što je Ustavnopravna komisija već usvojila u svom i nalazi se u njenom Izvještaju. I zamolio bih, kad sam već uzeo riječ, sve ostale koji su predložili amandmane da odustanu od tih amandmana. SNSD, kao što je rekao, predložiće Zakon koji je teškom mukom usvojen u Ustavnopravnoj komisiji. Mogli smo i mi isto tako da amandmane koji nisu prošli u Ustavnopravnoj komisiji, a koje smo mi predložili ponovo da branimo ovdje, međutim htjeli smo da ovu atmosferu povoljnu koja je za donošenje ovog Zakona danas nastala dodatno ne komplikujemo. Hvala.
Hvala. Prijavio se gospodin Momčilo Novaković, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, samo da izvršim kratke konsultacije sa gospodinom Lagumdžijom oko načina kako ćemo glasati. Mi iz SDS, naime, nije nam jasno pa bismo mogli uputstva u vezi sa glasanjem o amandmanima.
Hvala. Ja, hoćete li sad ili ćete to kasnije raditi? Molim Vas, evo, dakle, zaključujem raspravu. 86 Šefik Džaferović, izvolite, Šefik.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege. Dakle, ja bih
Malo pažnje, molim vas, da se slušamo.
Dakle, gospodin Živković je s pravom ukazao na odredbu člana 20., stav 2. i člana 59., čini mi se, odnosno da 95. ovog teksta Zakona o visokom obrazovanju, ja bih zamolio, pošto su ovo važne stvari da predstavnik ministarstva, odnosno ministar Civilnih poslova izađe za govornicu i da nam kaže, ovaj, da li se to uklapa u ovu koncepciju kako smo mi kazali – godina dana od stupanja na snagu Zakona, odnosno one dvije godine kada treba da se obavlja akreditacija. Da ne bude kakvih poremećajima u rokovima, ovaj, u skladu jer ovo treba, ovo treba popraviti, dakle, ovo u Zakonu ne može da ostane ovako. Ja samo pitam je li ovo što je predložio gospodin Živković, pošto nisam mogao do kraja da propratim, ovaj, nemam teksta kod sebe ovdje, vi ste vjerovatno razgovarali u međuvremenu, je li, nije, on napamet to uradio, ovaj, samo da mi kažete je li to konzistentno i dajte nam taj papir da ga imamo ovdje, da znamo, ovaj, ili ga pročitajte još jedanput pa samo da, ako nije problem, eto. Molim Vas, gospodine Živkoviću, samo ako Vam nije problem, dakle, član 20., stav 2. kaže - s ciljem promocije i osiguranja integracije akademskog, finansijskog i prostornog planiranja i razvoja ustanove, pa onda kaže tekst od 01. oktobra 2006. godine, pročitajte nama kompletan član sada sa ugrađenim amandmanom tim, molim Vas.
Mislim da bi bilo najkorektnije ovo, Šefik, što si predlagao da praktično resorno ministarstvo koje je u toku kaže je li to to.
Ok. Zadovoljan sam. Može i tako.
Gospodine Noviću, gospođo Hadžagić, recite nešto. Pa, izađite, pa nam recite da jeste, ministar nek' nam kaže. 87
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo poslanici, zadovoljstvo mi je, evo, da vas pozdravim u ime Ministarstva i u svoje lično i da izrazim svoje zadovoljstvo što ste u prvom čitanju usvojili tako jedan važan dokument. Bez obzira na slabosti koliko ima u ovom zakonu biće i, nažalost, u ovoj državi nijedan zakon i nije donesen do sada koji nije u startu imao mnogo, mnogo slabosti. Ali čini mi se da biste djetetu kupovali veći krevetac, morate imati dijete. Tako da ćemo, u svakom slučaju, imati prilike, vjerovatno u narednom periodu da sagledavamo slabosti ovog zakona i da blagovremeno se može intervenisati da ovaj zakon dobije onu formu koju možda mnogi želimo. No, kada je riječ o ovim ispravkama, upravo je riječ o tehničkim ispravkama koje smo primjetili i u Ministarstvu, odnosno zajedno sa našim ekspertima gdje smo htjeli da se usaglasi sa danas usvojenim amandmanima od strane Ustavnopravne komisije. Dakle, ukoliko bi ostali ovi rokovi, onda bi oni potpuno bili suprotni već usvojenim ustavnim amandmanima, u, pardon, amandmanima u skladu sa Zakonodavnopravnom komisijom. Tako da mi predlažemo da se ta tehnička greška jednostavno ispravi i ona je potpuno u skladu sa intencijom zakona.
Dakle, amandmani su korektno formulirani.
Apsolutno.
Hvala lijepo. Evo, čuli ste ministra, mislim da je ovo OK. Dakle, nama preostaje da se izjasnimo o amandmanima. Idemo ovim redom. Izvolite, gospodine Lagumdžija.
Ja opet, gospodine Džaferoviću, ja se izvinjavam što se miješam u Vašu idilu, ovaj, ali niste Vi dobili, Vi ste postavili pitanje vezano za član 20., stav 2. i ja nisam čuo odgovor za to, na to Vaše pitanje. Naime, nijednim Vašim amandmanom, Vi imate, u komisiji ste, član 61., mislim, pokušavam da budem od koristi mada se ne slažem s ovim zakonom, da ne napravite dodatnu zbrku zbog nepreciznosti.
Radi se o novim, Zlatko, amandmanima koji se tiču rokova koji su u starom tekstu. 88
Pa znam, ali nemamo taj. Da li je postojao amandman na član 20., stav 2.?
Sad ga ja podnosim.
Sad ga podnosi gospodin Živković. Mijenja datume.
Nema, je li nema datume ili ima datum po istoj analogiji po kojoj je dat Amandman XI Ustavnopravne komisije, na član 50., na član 61.. Je li isti princip? Eto, ima li još? Pa ja, dajte razjasnite to, nemojte da poslije bude.
Pa, izvolite, razjasnite. Nema, naravno, nema. Potpuno se slažem, vrlo korisno, vrlo korisno. Ali, evo, ja sam čuo resornog ministra i meni je to bilo dovoljno. Čovjek kaže da je OK, da je on u skladu. Izvolite, gospodine Džaferoviću.
Dakle, gospodin Živković je ukazao da je Komsija mijenjala rokove, da je Komisija svojim amandmanima mjenjala rokove u članu 61., Amandmanom XII je promijenjen rok, on je to, dakle, rekao, a član 61., u stavu 3. kaže i ovog prvobitnog teksta: „integriranje visokoškolskih ustanova započinje danom stupanja na snagu ovog Zakona, a završiće se najkasnije 01.10.2006. godine“, jer je Zakon pisan prije tog vremena i došao u Parlament prije tog vremena, ali nije usvojen, to vrijeme je prošlo. Međutim, istovremeno je propušteno, dakle, na sjednici Ustavnopravne komisije, ja to moram, dakle, kazati da je to tako. U članu 20., i to je ono na čemu insistira gospodin Živković i insistira sa pravom, u članu 20. samoga Zakona, u stavu 2. stoji: „s ciljem promocije i osiguranja integracije akademskog, finansijskog i prostornog planiranja razvoja ustanove od prvog
Molim vas, malo strpljenja, ovo je korisno čuti da shvatimo suštinu amandmana.
„01. oktobra 2006. godine takve jedinice neće imati pravni subjektivitet, nezavisno od ustanove u prelaznom periodu od stupanja na snagu ovoga Zakona do 30. septembra 2006. 89 godine, fakulteti koji već imaju status pravnog lica itd., itd.“ i gospodin Živković s pravom, dakle, sada intervenira ovdje i traži da se i u ove, u ove rokove ovdje stavi, dakle, u ovaj gore, kaže: „u roku od godine dana“ i isto u ovaj drugi dio: „u roku od godine dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona“. Ima, ja sam pogledao tekst, kako je on to izveo, sa pomoćnikom ministra sam to pogledao, čuli smo ministra i to je korektno urađeno u amandmanu, ja predlažem da se njegov amandman prihvati, dakle, ovaj amandman na član 20. I kada je u pitanju član 59., izvorni tekst kaže: „visokoškolske ustanove počinju s prilagođavanjem studija ovom Zakonu danom njegovog stupanja na snagu, ustrojavanje će se dovršiti i organizacija studija početi provoditi prema odredbama ovoga Zakono najkasnije od školske 2006./2007.“, ovdje sada stoji: „u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona“. I to je ono što gospodin Živković predlaže da se popravi, predlažem da se i taj, dakle, amandman gospodina Živkovića, gospodina Živkovića, prihvati. Mi smo na sjednici Ustavnopravne komisije i to sad nema veze sa ovom pričom, intervenirali u pogledu još jednoga roka. To je ono u članu 62. gdje je onaj rok sa 4 godine smanjen na 2 godine, na prijedlog ministarstva smo to uradili u Ustavnopravnoj komisiji. Ako prihvatimo, dakle, amandmane gospodina Živkovića, onda ćemo imati konzistentan tekst zakona kada su, kada su rokovi u pitanju i evo ja, dakle, predlažem, kao poslanik, da se amandman, amandmani i jedan i drugi gospodina Živkovića koji su za govornicom prezentirani i ako ih niste, ovaj, vidjeli prihvatite. Evo, toliko, radi pojašnjenja, zbog toga sam išao tamo i nije bila nikakva idila, nema tu nikakve idile, nego, evo, ko hoće da se bavi ovom idilom, evo, bujrum, brate, nek' se bavi ko hoće.
Hvala lijepo, gospodinu Džaferoviću. Da mi krenemo, dakle, zaključili smo raspravu, da krenemo na izjašnjavanje o amandmanima. Idemo se prvo izjasniti o amandamanu gospodina Šefika Džaferovića koji svojim amandmanom osporava Amandman XI Ustavnopravne komisije i to tako da se tekst amandmana u cijelosti briše i vrati tekst iz prijedloga zakona. Molim vas da se pirpremite za glasanje. Glasajte sad. Sa 11 glasova za, 17 protiv. Amandman nije dobio podršku. Idemo na amandmane. Pa zašto, gospodine Lagumdžija? Hoćete da glasamo, da dižemo ruke. Pa zašto, Jozo, ne bi bio problem, svaki čas, ovaj, ovo je namjerna opstrukcija rada ovog parlamenta. Izvolite, gospodine Lagumdžija. 90
Ako može da se ponovi, ne mogu da vjerujem da je Stranka za BiH bila protiv ovoga.
Ja sam glasao protiv. Je li sad uredu?
Pa, onda, ništa, onda je u redu, ne, ne, ja sam polazio
Hvala. Ja sam bio protiv.
Ne uredu je, onda listing molim.
Može li listing. Gospodine Križanoviću, je li uredu?
Nisam mogao vjerovati da ćete Vi biti
Je li, gospodine Križanoviću, uredu?
(nije uključen mikrofon)
Kako ne razumiješ zašto on to pita? Zar ne poznaješ čovjeka? Idemo na amandmane gospodina Raguža. Molim vas da se pripremite za glasanje. Amandman I gospodina Raguža, imate ga, nema potrebe da čitam. Glasajte sad. Dakle 9 glasova za, 22 protiv, 5 suzdržanih. Amandman I gospodina Martina Raguža nije dobio podršku. Idemo na Amandman II gospodina Martina Raguža. Molim vas, pripremite se za glasanje. 91 Glasajte sad. Glasamo o Amandmanu II gospodina Raguža. Sa 9 glasova za, protiv 20, 4 suzdržana. Ni Amandman II gospodina Raguža nije dobio potrebnu podršku. Prelazimo na amandmane gospodina Živkovića, idemo na Amandman I, ako treba, radi Zapisnika, da ga pročitam. Nema potrebe, je li, hvala lijepo. Molim vas da se pripremite, da se pripremite za glasanje. Glasamo o Amandmanu I gospodina Živkovića. Glasajte sad. Sa 31 glas za, 1 protiv, 4 suzdržana, dovoljnom entitetskom većinom. Konstatiram da je Amandman I gospodina Živkovića dobio podršku. Idemo na Amandman II, molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Amandman II gospodina Živkovića. Sa 29 glasova za, 2 protiv, 4 suzdržana, s dovoljnom entitetskom većinom. Konstatiram da je i Amandman II gospodina Živkovića dobio potrebnu većinu. Ostalo nam je da se izjasnimo o Zakonu o viskom obrazovanju u drugom čitanju uključujući i ova dva usvojena amandmana. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Sa 22 glasa za, 5 protiv, 8 uzdržanih, dovoljnom entitetskom većinom. Konstatiram da smo usvojili Zakon o visokom obrazovanju u BiH. Hvala lijepo. [[zajednička diskusija]] Prelazimo, molim vas, idemo dalje, prelazimo na tačku 9., prelazimo na tačku 9. Ad. 9. Prijedlog zakona o Agenciji za predškolsko, osnovno i srednje obrazovanje
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege poslanici. Evo danas razmatramo još jedan zakon iz seta ovih zakona koji su vezani za obrazovni sistem i govorimo o ovoj Agenciji za predškolsko, osnovno i srednje obrazovanje. Ja moram ponovo pitati, ako imam koga pitati od predstavnika Vijeća ministara, čini mi se da nema nijednog ministra trenutno. Da li iko
Vratiće se ministar.
Vratiće se, dobro je.
A ima i pomoćnik ministra, sjedi tu.
Da li iko u Vijeću ministara BiH razmišlja da ova država prvo treba imati na državnom nivou ciljeve obrazovnog sistema, da zna, dakle, šta su joj ciljevi obrazovnog sistema, da usvoji neke strateške dokumente u obrazovnom sistemu, a nakon tog, kao što se to radi, je li, u svim normalnim državama, da krene usvajanje određenih zakona koji su rezultat ovoga što naprijed treba uraditi. Mi smo svi svjedoci da u BiH imamo potpuno razdrobljen obrazovni sistem i ako je išta tako opasno za budućnost BiH, onda je to upravo ovakav obrazovni sistem kakav imamo. A imamo u mnogim dijelovima BiH getoistički obrazovni sistem. Jedina država u Evropi koja ima primjere da pod jednim krovom djeluju dvije škole, što je primjer južnoafričkog aparthejda je ova naša BiH. I ja mislim da bi ovdje, u ovom dijelu gdje se govori o zadacima Agencije, uspostavljanju standarda itd., razvoj zajedničke jezgre itekako trebalo ugraditi da je jedan od zadataka ove Agencije da pruža pomoć u razvoju multikulturalnog odgoja i onemogućava segregacijski obrazovni sistem u ovoj zemlji. Hvala. 93
Hvala, gospodinu Bećiroviću. Ima li dalje rasprave? Ima li prijavljenih? Gospodin Zorić, netačan navod.
Ovako nije točno, ovo što gospodin Bećirović kaže da ne postoji nigdje u svijetu da pod jednim krovom ima više škola, zapravo, on je rekao dvije. Ja sam radio u Srednjoškolskom centru u Republici Hrvatskoj, u Imotskome gdje je pod jednim krovom 4 škole.
Hvala.
Ja ne znam, zaista, nad ovako žalosnom činjenicom koja je evidentna činjenica u ovoj zemlji, da ima čovjek koji se može smijati nad takvom činjenicom, a to je, zaista, žalosna činjenica. I ova činjenica, dok kolega Zorić pokušava da tu žalosnu činjenicu izvrgava jednom sveopćem smijehu je još žalosnija od ove prve, da u BiH u konkretno pojedinim gradovima postoje ....da su djeca razdvojena po nacionalnoj osnovi, da su podijeljena i ako treba da navodimo gradove gdje se to nalazi i konkretno itd. možemo i taj dio, ali to ne služi na čast ni ovoj zemlji. Ali sva ta djeca na zapadu zajedno idu u školu, zajedno se druže, zajedno se školuju itd., a toj istoj djeci se ovdje sprečava, dok istovremeno onima koji su odgovorni što imamo takav segregacijski obrazovni sistem, njima ne smeta da sjede u Vijeću ministara, u parlamentima, da zajedno putuju po svijetu itd., a dijele ovu djecu i uništavaju budućnost ove zemlje i to nije nimalo smiješno, to je i tužno i žalosno za ovu zemlju.
Hvala, gospodine Bećiroviću. Gospodine Zoriću, šta je kod Vas? Replika je li?
Je. Ja se uopće nisam smijao, ja sam to ozbiljno rekao i može se provjeriti to, evo, nije daleko u radnoj knjižici da sam ja radio, čak mislim da i u radnoj knjižici da imaju dvije škole od tih koje sam spomenuo. A ovo o čemu Vi govorite, Vi pričate o, Vama ne smeta škola na engleskom jeziku u BiH, Vama smeta škola na hrvatskom jeziku u BiH. Vi pričate o segregaciji, Vi niste pomislili na školu na engleskom, po engleskom ili američkom nekom programu, nego ste pomislili na neke druge škole. O čemu Vi ovdje pričate? Ovdje se radi o zakonu, o agenciji, a Vi pričate o školama. Ja sam ispravio Vaš netočan navod jer nije točan. Vi ste rekli da nigdje u svijetu ne postoji pod jednim krovom više škola, osim u Južnoafričkoj 94 republici. Ja ništa drugo nisam ovdje napravio nego sam kazao da Vi niste u pravu. I niste u pravu. I sada u istoj zgradi, dakle, gdje sam ja radio postoje pod jednim krovom četiri škole.
Hvala. Gospodine Bećiroviću.Ovo su sve replike.
Čuo dva-tri navoda od gospodina Zorića, od kojih ne znam gdje ih je pronašao kao inspiraciju da bi meni replicirao. Nijednog trenutka ja ovde nisam spominjao nikakve ni bošnjačke, ni srpske ni hrvatske škole niti sam mu rekao da se on lično smijao itd., gdje ste se Vi, gospodine Zoriću, u svemu tome prepoznali, meni to zaista nije jasno. Ja samo govorim ono što su činjenice, a činjenice su da u ovoj zemlji ima takvih primjera o kojima sam govorio gdje, nažalost, obična djeca koja sutra treba da vode ovu zemlju su podijeljena
Znamo mi to svi.
Dobro je da znamo, a još je bolje ako nešto učinimo da to tako ne bude.
Izvolite, gospodine Zoriću, jeste li se Vi javljali? Dok završi.
Ma ja sam, ovaj, ako pogleda kolega Bećirović stenogram, onda će vidjeti da je on rekao da je gore od smijeha pojedinih zastupnika ono što sam ja rekao. Ja sam na to Vama replicirao drugi put. Morate paziti šta govorite. Vi ste rekli da je još gore od smijeha ono što sam ja rekao, a ja sam samo ispravio vaš netočan navod, da nigdje u svijetu nema dvije, a ja kažem ima, dva puta, po dvije pod jednim krovom. Ništa drugo.
Dobro, hvala. Evo, javili su se za repliku i gospodin Ahmetović i gospodin Džaferović. A diskusija, u redu.
Ma nije replika, ali želio bih se pridružiti ovoj cijeloj priči koju je gospodin Bećirović rekao. Dakle, i mislim da ovaj parlament na ovako ozbiljnim stvarima kao što je evidentan slučaj u BiH, da u okviru jedne zgrade, hajde da tako kažem, da su razdvojena djeca po nacionalnoj osnovi i mislim da u ovom parlamentu ovdje nije mjesto oko čega trebamo ironično pričati i smijati se itd., i mislim da o tome, ukoliko nećemo voditi ozbiljnu raspravu, trebamo s tim prekinuti. Hvala lijepo. 95
Tako je, hvala. Izvolite, gospodine Džaferoviću. Ali da se vratimo na dnevni red.
Naravno. Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dakle, dvije škole pod jednim krovom, podrazumijevajući, naravno, pod tim ono što mi danas, nažalost, imamo u BiH su ozbiljan problem bosanskohercegovačkog društva i bosanskohercegovačke države i on je nastao kao posljedica opstrukcija i neprovođenja Okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju i sa tom pojavom, dakle, sa segregacijom, dominacijom na ovoj nacionalnoj osnovi, sa tim treba što prije, dakle, prestati i to jednostavno ne može izdržati nijedan standard. To jednostavno nije normalno i u toj, mi se moramo boriti, dakle, protiv toga i ja, dakle, smatram da to treba da bude naš stav. Zakon kojeg imamo pred sobom, koji se zove Zakon o Agenciji za predškolstvo, osnovno i srednje obrazovanje treba da uspostavi neku vrstu državnog regulatora u oblasti predškolskog, osnovnog i srednjeg obrazovanja i da pomogne u rješavanju, između ostalog, i ovog pitanja o kojem se, evo, na ovaj način govorilo ovdje u Parlamentu. Ja bih vam, dakle, skrenuo posebnu pažnju na dio treći ovoga zakona koji se odnosi na nadležnosti Agencije koji govori o tome da je ova agencija nadležna za uspostavljanje standarda znanja, ocjenjivanje postignutih rezultata i razvoj zajedničkog jezgra nastavnih planova i programa u predškolskom, osnovnom i srednjem obrazovanju, a to je, zapravo, koncepcija zajedničkog jezgra i posebne grupe predmeta u ovoj vrsti obrazovanja u BiH prema zakonima koje smo mi usvojili i za druge stručne poslove u oblasti standarda znanja i ocjenjivanja kvaliteta koji su određeni posebnim zakonima i drugim propisima. Ustavnopravna komisija je podržala, dakle, tekst ovoga zakona, usvojila je nekoliko amandmana, tačnije 7 amandmana je usvojeno, i ja sam dužan da vam skrenem pažnju, neki od ovih amandmana su pravno-tehničke prirode, ali neki amandmani su i suštinske prirode. Dakle, usvojen je npr. amandman koji se tiče samoga sjedišta agencije. Vidite, mi ćemo kada je oblast obrazovanja u BiH imati tri državne institucije, tri državne agencije. To je Agencija za akreditaciju u visokom obrazovanju, imaćemo Centrar za informiranje i priznavanja, to je ovaj Centar za nostrifikaciju diploma, priznavanje diploma i imaćemo, naravno, ovu Državnu agenciju za predškolsko, osnovno i srednje obrazovanje. Budući da Zakon o visokom obrazovanju, kojeg smo maloprije usvojili, nije uredio pitanje sjedišta ove dvije institucije koje se formiraju tim zakonom, nego je to ostavljeno vladi, odnosno onome ko bude implementirao zakon, a ovaj zakon je predviđao sjedište, mi smo, onda, kao Ustavnopravna komisija, ja sam dužan da to kažem ovdje, to je jedna od bitnih izmjena, je li, išli logikom ovog Zakona o visokom obrazovanju i onda ostavili i ovo pitanje, pitanje sjedišta ove agencije da se uredi od strane vlade. I druga bitna izmjena je, sa kojom smo se mi složili u Ustavnopravnoj komisiji, je amandman VI da direktor i zamjenik direktora ne mogu biti iz istog konstitutivnog naroda 96 kada je u pitanju funkcioniranje ove agencije. I ja vam predlažem da, uz ove amandmane koje je usvojila Ustavnopravna komisija, usvojimo ovaj zakon i predlažem da se danas ide u oba čitanja, evo, ja to mogu predložiti.
Hvala lijepo, gospodine Džaferoviću. Ima li dalje prijavljenih? Ako nema, zaključujem raspravu. Zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite za glasanje o Zakonu u prvom, molim? Molim vas da se pripremimo za glasanje u prvom čitanju. Glasajte sad. Nismo stigli, moramo ponoviti, pa znam da ću morati. Pa hoću, hoću, naravno. Molim vas, pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Sa 23 glasa za, 4 protiv, 5 suzdržanih, Dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili Zakon o Agenciji za predškolsko, osnovno i srednje obrazovanje u prvom čitanju. Evo, na inicijativu, na neki način i na osnovu raspoloženja koje jeste, evo ja predlažem da se sada izjasnimo o tome da li ćemo se izjašnjavati, odnosno da li ćemo voditi raspravu o Zakonu u drugom čitanju, odnosno izjašnjavati se o Zakonu u drugom čitanju. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Sa 23 glasa za, 6 protiv, 3 suzdržana, Dovoljnom entitetskom većinom donijeli smo odluku da raspravljamo o Zakonu i u drugom čitanju, odnosno da se izjašnjavamo o Zakonu u drugom čitanju. Praktično amandmana nema. Ja ne vidim potrebe za nekom raspravom i ja predlažem da odmah pristupimo glasanju u drugom čitanju o Zakonu. Pripremite se za glasanje, naravno, ako nema niko ništa protiv. Glasajte sad. Sa 24 glasa za, 4 protiv, 5 suzdržanih, Dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili Zakon o Agenciji za predškolsko, osnovno i srednje obrazovanje. Hvala lijepo. 97 Prelazimo na tačku 10. Ad.10. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vijeću ministara BiH I ovaj zakonski prijedlog podnesen je 8. septembra. Na 4. sjednici nije usvojen zahtjev za proceduru razmatran u redovnom postupku. Bila je nadležna Ustavnopravna. Izvještaj Ustavnopravne dostavljen nam je 31.maja. Komisija, kao što ste vidjeli iz izvještaja, konstatovala da nije bilo amandmana i podržala je prijedlog zakona. Mi danas raspravljamo o zakonu u prvom čitanju. Dakle, otvaram raspravu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Vijeću ministara u prvom čitanju. Ima li prijavljenih za diskusiju? Ako nema zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Dakle glasamo u prvom čitanju. Dakle, sa 18 glasova za, Protiv 0, Suzdržanih 13, Nemamo potrebnu većinu. Ovaj zakon ide na usaglašavanje. Dakle, prelazimo na tačku, slijedeću tačku, tačku 11. Ad.11. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o administrativnim taksama BiH, prvo čitanje
Predsjedavajući, ja bih želio jednu poslovničku intervenciju napraviti. Naime, u članku 68. kaže se, prvi stav, članovi Predsjedništva BiH mogu, a članovi Vijeća ministara 98 BiH imaju pravo i dužnost učestvovati na sjednicama Doma. I pod 2, kaže se, u slučaju odsustva predlagača sa sjednice Doma, Dom može odlučiti da raspravu vodi i bez prisustva predlagača. Dakle, nisam htio problematizirati i prije ovu poslovničku odredbu, ali mislim da bi bilo dobro, zaista, da jednom uozbiljimo rad Doma. Dakle, ne radi se ovdje o potrebi prisustva pomoćnika ministra, radi se o članovima Vijeća ministara kao predlagača određenih zakona. Ja, u skladu s tim, da ne bih džabe ovo govorio, evo tražim da se Dom izjasni hoćemo li danas raspravljati bez prisustva predlagača.
Da skinem ovo s dnevnog reda, je li, Jozo? Možda da ništa ne radimo, najbolje. Evo, gospodin Križanović traži da, imajući na umu da nemamo prisustvo ministara iz Vijeća ministara, da se izjasnimo da li ćemo dalje raspravljati o zakonima za koje nema predlagača. Odlično, gospodine Križanoviću, molim. Evo, gospodin Živković.
Shvatam zahtjeve poslanika da na sjednici budu prisutni ministri ili, ako oni ne mogu, zamjenici i pomoćnici u vezi sa tačkama dnevnog reda. I oni su do sada bili na svim tačkama dnevnog reda. Zakon koji je trenutno pred nama, ti ljudi su bili na dvije komisije, Ustavnopravnoj komisiji, Komisiji za finansije i budžet. Niko, nikakav zahtjev u vezi sa objašnjenjem prijedloga ovoga zakona od strane poslanika nije imao i na jednoj i na drugoj komisiji, jednoglasno je prihvaćen ovaj zakon. Ovaj zakon ima samo jednu tačku dnevnog reda, odnosno jednu tačku izmjene i dopune i nije do sada niko pravio nikakav problem u vezi sa ovim. Ja mislim da je nepotrebno da za ovakvu tačku dnevnog reda i za ovakvu izmjenu zakona, nakon svega što je prošlo kroz komisiju, tražimo i mislimo da je neophodno prisustvo Savjeta ministara. I smatram da ovim nije Poslovnik, da kažem, prekršen i nema potrebe da u vezi toga se Dom izjašnjava. Hvala.
Molim vas, ja se slažem, ja smatram da se trebamo izjasniti. Dakle, gospodin Križanović traži da se ovaj dom izjasni da li će nastaviti raditi i odlučivati o zakonu za kojeg nemamo prisustvo predlagača. Molim vas da se pripremite za glasanje. Dakle, Dom odlučuje da li će nastaviti raditi po ovoj tački dnevnog reda, dakle, Zakon o administrativnim taksama jer nemamo predlagača. Dakle, ko je za to da se nastavi raditi bez prisustva predlagača? 99 Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Sa 19 glasova za, 10 protiv, 2 suzdržana, Dovoljnom entitetskom većinom, Dom je odlučio da nastavi raditi i bez predlagača. Dakle, vraćamo se na raspravu. Uvodne napomene sam rekao. Na prvom smo čitanju. Dakle, molim vas, otvaram raspravu u prvom čitanju. A šta je sad? Jozo, jesi li se ti javio?
Ja sam se javio za repliku, ali mi niste dali. Kolegi Živkoviću, pazite, ja sam se pozvao na Poslovnik i ništa me dalje
I ja sam postupio po Poslovniku.
ne interesira, ne interesira me kakvo je objašnjenje, kakvo je bilo na komisiji.
I ja sam postupio po Poslovniku.
Hvala.
Molim. Izvolite, gospodine Zoriću.
Ja sam dobio Izvješće i Ustavnopravnog povjerenstva i Povjerenstva za financije i proračun i ovdje želim nešto konstatirati povodom ovog zakona. Naime, kad sam dobio mišljenja od ta dva povjerenstva, onda sam u jednome pročitao da se radi o Zakonu o izmjenama Zakona o administrativnim taksama, a u drugome o administrativnim pristojbama. Što želim reći? Želim kazati i javno ovdje pohvaliti tajnika ovog povjerenstva za financije i proračun, koji se potrudi i napiše mišljenje na sva tri jezika. Taj isti tajnik je i tajnik Povjerenstva za obranu i sigurnost i uvijek to uredno dobijemo. Neki sebi uzimaju za pravo i to samo na svom jeziku prave. Mislim da to nije u redu. Korištenje jezika je ustavna kategorija i volio bih da sva druga mišljenja i izvješća komisija dobivam na i na svom jeziku, evo. 100
Dobro, hvala Vam. Ali da se mi, ipak, vratimo, dakle, na meritum stvari. U redu je, mislim, pa u redu je, u redu je. Evo i ja sam dobio, piše pristojbe, pa u redu je. Zadovoljan. Molim vas, dakle, ima li dalje prijavljenih za raspravu o ovom zakonu? Ako nema, molim vas da se pripremite za glasanje u prvom čitanju. Glasajte sad. 28 za, Protiv, ništa, 6 uzdržanih, Uz dovoljnu entitetsku većinu, i ovaj smo Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o administrativnim taksama, pristojbama usvojili u prvom čitanju. Dakle, očigledno je da postoje uslovi za,
Ne možemo, novi Poslovnik.
A novi Poslovnik, vidite, ja zaista molim, ima inicijativa, ideja da se što prije ovaj poslovnik temeljito preradi i potpuno promijeni. Ovo smo dobro proizveli. Dobro, dakle, ne možemo ići na drugo čitanje, ali ovaj poslovnik je proizvod nekih ljudi koji sjede ovdje, odnosno bivših kolega i sadašnjih, itd. Idemo na tačku 14., da, ali nisam bio u stručnom timu. Idemo na tačku 14. Ad.14. Razmatranje inicijative Denisa Bećrovića sa 9. sjednice Doma održane 23.05. Vi ste dobili Izvještaj Ustavnopravne komisije. Dakle, nakon provedene rasprave Ustavnopravna komisija Predstavničkog doma je većinom glasova i to sa 7 glasova za, i 1 suzdržan, usvojila zaključak, inicijativa poslanika Denisa Bećirovića je opravdana. Predlaže se Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH da usvoji inicijativu. Dakle, ovdje, ja sam dužan samo dvije – tri rečenice još reći, da mi nakon, ja se nadam da ćemo podržati ovu inicjativu, usvojiti, da mi imamo jednu obavezu komunikacije sa lokalnom zajednicom u Trebinju i da vidimo kako i na koji način ta inicijativa da se i implementira. Naime, moramo respektovati stavove i lokalne zajednice po ovom pitanju, ako se predlagač, naravno, slaže. Da, tako i piše na kraju krajeva. Molim vas, dakle, možemo li se izjašnjavati? Ima li potrebe za raspravom? Možemo li se izjašnjavati o ovoj inicijativi? 101 Molim vas da se pripremite za glasanje. Dakle, ko je za ovu inicijativu, imajući na umu ovaj izvještaj? Glasajte sad. Sa 29 glasova za, Bez protiv, 5 suzdržanih, Dovoljnom entitetskom većinom, prihvaćena je poslanička inicijativa, da Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH zaduži Vijeće ministara da u saradnji sa nadležnim organima Opštine Trebinje finansijski pomogne izgradnju spomenika Srđanu Aleksiću u Trebinju. Zahvaljujem se. Idemo na sljedeću tačku, dakle, ovu tačku 12. smo skinuli, potvrđivanje Odluke o imenovanjima, tačka, posljednja tačka, dakle, Ad.15. davanje saglasnosti za ratifikaciju imamo pod e) Evropske povelje o regionalnim ili manjinskim jezicima – Strazbur, 5.novembra 1992.godine, f) Konvencije za objedinjavanje određenih propisa u međunarodnom zračnom saobraćaju, g) Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Hrvatske o saradnji i nadzoru prelaska granice, h) Privremenog ugovora o slobodnoj trgovini između Vijeća ministara BiH i Misije privremene uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu
Nismo, nismo dobili.
Dakle, nažalost pod a) nismo još uvijek dobili mišljenje nadležne komisije, dakle, govorim o evropskoj povelji o regionalnim i manjinskim jezicima. Ja mislim da mi to možemo, ako još pogotovo imamo ovdje nekog od članova Komisije, dobro. Dakle, vidimo, izvolite, gospodine Matiću.
Gospodo zastupnici, samo kratko pojašnjenje. Obzirom da smo mi u radu Povjerenstva za vanjske poslove prije neka 2 mjeseca, na jednoj od prethodnih sjednica, 102 donijeli zaključak da nećemo razmatrati one točke dnevnog reda i one materijale koji nisu praćeni prisustvom predstavnika resornog ministarstva. Za ovu povelju resorno ministarstvo je Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice, nismo imali predstavnika ministarstva. Za ostale dvije točke jesmo, uz, naravno, nazočnost predstavnika Ministarstva vanjskih poslova. Stoga se nismo odredili ni pozitivno, ni negativno iako je iz kratke rasprave koju smo bili otvorili bilo vidljivo da nitko ne osporava davanje suglasnosti i donošenje odluke o ratificiranju Evropske povelje, obzirom na činjenicu da se radi o dokumentu još iz 1992.godine i da se radi o postprijemnom uvjetu BiH od strane Vijeća Evrope. Evo, ja u ime ovog našeg povjerenstva ostavljam nama na razmatranje na Domu da li da pređemo preko ove činjenice što nitko nije bio nazočan i riješimo to danas ili da ostavimo za narednu sjednicu. Neka to bude odluka ovog Doma, a evo čuli smo maloprije da Poslovnik o nazočnosti predstavnika Vijeća ministara ili bilo kog resornog ministarstva je takav da nije imperativan da netko mora biti nazočan na sjednici Doma. Mi smo htjeli u radu Povjerenstva za vanjske poslove postići to da, ipak, imamo predstavnika ministarstva, a ne mora to biti ministar pa čak ni zamjenik, može biti bilo tko. Nažalost, prije dva dana na sjednici nismo imali iz ovog ministarstva nikoga. Hvala.
Evo, zahvaljujem se gospodinu Matiću. Nažalost, Poslovnik nam ne dozvoljava, obavezno je mišljenje resornog ministarstva tako da ovoj tački a) dakle, nemamo mišljenje nadležne komisije koja nije mogla dati mišljenje zbog neprisustva, ovaj, resornog ministarstva i mi danas nemamo obavezujući dokumenat koji nas obavezuje. Nažalost, ova tačka a) će morati biti skinuta. Ja sam se sve nadao da ćemo nešto u međuvremenu imati. A za ovu Evropsku povelju u više su nas navrata podsjećali, pitali itd. vrlo je važna. Pa može Parlament svašta odlučiti, Šefik, ali, evo, nije u skladu sa Poslovnikom pa ćemo je skinuti, pa ćemo 4. jula uraditi. Imamo, ostaje nam ova ratifikacija za tačke b,c i e. Imamo li tu kakvih primjebi, pitanja, dilema? Dakle, b, c, e i d. Možemo li u paketu? Evo, da čujemo, evo, ako ne možemo da idemo jedna po jedna, sve, kako može. Izvolite, gospodine Novakoviću.
Ništa. Vi ste pitali možemo li u paketu, ja sam rekao da, ovaj, ne možemo.
Pa da se onda izjasnimo hoćemo li glasati u paketu ili nećemo. Da idemo jedno po jedno, očigledno da je bolje da, što je sigurno, sigurno je. Dakle, idemo se izjašnjavati o dokumentu - Konvencije za objedinjavanje određenih propisa u međunarodnom zračnom saobraćaju Molim vas da se pripremite za glasanje. 103 Glasajte sad. Sa 34 glasa za, Protiv ništa, Suzdržanih, ništa Dovoljnom entitetskom većinom, konstatujem da smo dali saglasnost za ratifikaciju Konvencije za objedinjavanje određenih propisa u međunarodnom zračnom saobraćaju. Idemo na dokumenat pod c) Sporazum između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Hrvatske o saradnji i nadzoru prelaska granice Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Ja se nadam da ste se i za ovu d) dobro pripremili. Dakle, sa 35 za, Protiv, ništa, Suzdržanih, ništa, Dovoljnom entitetskom većinom, dali smo saglasnost za ratifikaciju Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Hrvatske o saradnji i nadzoru prelaska granice. I ostaje nam ovaj dokumenat pod d) Privremeni ugovor o slobodnoj trgovini između Vijeća ministara BiH i Misije privremene uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Sa 27 glasova za, 4 protiv, 3 suzdržana, Dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo dali saglasnost za ratifikaciju Privremenog ugovora o slobodnoj trgovini između Vijeća ministara BiH i Misije privremene uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu. Dakle, na ovaj način mi smo, praktično, iscrpili dnevni red. Molim vas, molim vas, sljedeća sjednica planira se za 4. juli. Ne možemo je održati ranije. Imamo delegacije u Vijeću Evrope, putovanja i putovanja. Molim vas, ova putovanja svedite na minimum. Pare smo potrošili. Na sve strane smo se razletili. Sjednica završila sa radom u 17:30 sati.