Mødet er åbnet. Social- og Indenrigsudvalget har afgivet: Beretning om afskaffelse af forældelsesfristen i civilretlige sager om offentlige myndigheders svigt i sager om overgreb på og misbrug af børn. 7). Beretningen vil fremgå af www.
De punkter, som er opført som nr. 5 og 6 på dagsordenen, kan kun med Tingets samtykke behandles i dette møde. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg samtykket som givet. Det er givet.
Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om de stillede forslag til vedtagelse. Der foreligger to forslag til vedtagelse. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nr. V 82 af Peter Kofod Poulsen (DF), Jan E. Jørgensen (V), Simon Emil Ammitzbøll (LA) og Søren Pape Poulsen (KF). Afstemningen er slut. For stemte 54 (DF, V, LA og KF), imod stemte 50 (S, EL, ALT, RV og SF), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslag til vedtagelse nr. V 82 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nr. V 83 af Trine Bramsen (S), Pernille Skipper (EL), Josephine Fock (ALT), Zenia Stampe (RV) og Lisbeth Bech Poulsen (SF) bortfaldet. Hermed er forespørgslen afsluttet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 57 (S, V, LA og KF), imod stemte 47 (DF, EL, ALT, RV og SF), [hverken for eller imod stemte 0]. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 62 (S, V, ALT, RV, KF og 2 SF (ved en fejl)), imod stemte 42 (DF, EL, LA og SF), [hverken for eller imod stemte 0]. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Fru Sofie Carsten Nielsen, Radikale Venstre, værsgo.
Tak for det. Vi har brugt en del tid på det her ændringsforslag og diskussionen om det, som handler om, at flygtninge fortsat skal kunne gå på højskole i Danmark, at kommunerne fortsat skal have en mulighed for at give et tilbud til flygtninge, der er kommet til Danmark, om at komme på højskole. Det har regeringen ikke været så optaget af, men det er vi i Radikale Venstre og i en række andre partier. Det er lidt spøjst at stå her ved tredjebehandlingen med et ændringsforslag, som vi ikke ved hvorvidt bliver vedtaget, men det håber vi at det gør, og i så fald stemmer Radikale Venstre for lovforslaget. Men hvis ikke det i fremtiden bliver muligt for flygtninge at kunne gå på højskole og for kommunerne at give dem et tilbud om at på højskole – det er en af de allerbedste måder at blive integreret i det danske samfund og en af de allerbedste måder at knække koderne til dansk kultur og danske værdier på – så kan Radikale Venstre ikke støtte lovforslaget.
Tak for det. Er der flere, der ønsker ordet? Værsgo, hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Jeg skal også bare for en god ordens skyld gentage det budskab, som Liberal Alliance har haft flere gange, nemlig at Liberal Alliance, medmindre det ændringsforslag, der er stillet af Liberal Alliance, Alternativet, Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti bliver vedtaget, ikke kan støtte lovforslag L 189. Men bliver ændringsforslaget vedtaget, kan vi godt støtte L 189, og det er, fordi det har været vigtigt for os, at den ordning, der er i forhold til muligheden for højskoleophold, stadig findes, også efter at man har vedtaget den her lov.
Tak for det. Fru Josephine Fock, værsgo.
Tak for det. Vi har jo i Alternativet sammen med Radikale Venstre og Liberal Alliance, som har været heroppe – og SF kan jeg se også er parat – stillet et ændringsforslag om, at det fortsat skal være muligt for flygtninge at komme på højskole. Derfor har vi stillet det ændringsforslag, og hvis det bliver vedtaget, kan vi bakke op om L 189, og hvis det ikke bliver vedtaget, bliver Alternativet nødt til at stemme nej. Det har været afgørende for os hele vejen igennem, at der skal være en mulighed for at komme på højskole.
Hr. Dan Jørgensen har en kort bemærkning til fru Josephine Fock. Værsgo.
Tak. Vi Socialdemokrater er jo meget enige i, at højskolerne spiller en stor og væsentlig rolle for integrationsindsatsen i Danmark, og det skal de også i fremtiden. Derfor er vi også glade for, at der, siden man førstebehandlede forslaget, er sket en del. Vi har været hos ministeren og forhandlet de her ting, og der er kommet et ændringsforslag. Jeg skal bare høre, hvorfor fru Josephine Fock ikke mener, at man kan støtte den del af det ændringsforslag, som er stillet af ministeren, som handler om, at det skal være mere erhvervsrettede forløb, der indledes på højskolerne.
Fru Josephine Fock.
Det er jo, fordi der, som vi også har diskuteret i forhandlingerne, er meget forskel på højskolerne. Der skal være en fleksibilitet på højskolerne for at kunne tilrettelægge de forløb, de hver især kan. Det er vigtigt for os.
Hr. Dan Jørgensen.
Men der er jo netop indført den fleksibilitet, at man enten kan vælge erhvervsskolerne, AMU-delen, eller at man kan vælge et praktikophold. Når vi nu netop ved, at mange højskoler, for ikke at sige alle, har et tæt samarbejde med de lokalsamfund, de er i, og vi samtidig ved, at det er så vigtigt for flygtningene at komme ud og få netværk og være en del af erhvervslivet, hvorfor støtter man så ikke, at der også er et pålæg om, at højskolerne faktisk skal gå den vej?
Værsgo.
Jeg tror, det er vigtigt at understrege, at der i det ændringsforslag, vi har stillet, jo også peges på, at man skal gå den erhvervsrettede vej. Det tror jeg er rigtig vigtigt at hr. Dan Jørgensen er opmærksom på. Det, der så bare er forskellen på vores forslag og på ministerens forslag, er, at der i vores forslag er en frihed for højskolerne til at tilrettelægge forløbet, så det passer ind både lokalt og er mest hensigtsmæssigt for den enkelte højskole.
Tak til fru Josephine Fock. Så er det hr. Finn Sørensen, Enhedslisten. Værsgo.
Jeg skal bare meddele, at Enhedslisten varmt støtter det ændringsforslag, der er lavet. Vi har godt læst, at ministeren også har fremsat et, men det er, synes vi da, en noget forkølet imødekommelse, som vel ikke helt fortjener ordet imødekommelse, og derfor vil vi støtte ændringsforslaget. Jeg er så nødt til at meddele, at vi ikke ændrer holdning til lovforslaget som sådan. Vi stemmer stadig væk imod lovforslaget. Vi mener, at det faktisk ikke rummer det, vi vil kalde god integration, for det gennemgående tema i lovforslaget er, at nu skal man skrue voldsomt op for det, der hedder den virksomhedsrettede indsats. Og hvordan kan man være imod det? Jo, det kan man, hvis hele omdrejningspunktet for den virksomhedsrettede indsats er virksomhedspraktik, og at flygtningene i endnu højere grad end i dag skal bruges som gratis arbejdskraft. Det frygter vi virkelig. Det er et klart signal, der ligger i den her lovgivning. Og så synes vi, at der er nogle andre forringelser af integrationsindsatsen. Så vi synes simpelt hen ikke, at lovforslaget som helhed er god integration, men vi vil da stærkt glæde os, hvis det lykkes os at bidrage til, at det stillede ændringsforslag fra Radikale Venstre, Liberal Alliance m.fl. bliver vedtaget.
Tak for det. Så er det hr. Dan Jørgensen. Værsgo.
Tak for det. For Socialdemokraterne er det vigtigt, at flygtninge kommer så hurtigt i arbejde som muligt, gerne alle flygtninge. Men vi anerkender selvfølgelig også, at det ikke i alle tilfælde vil være muligt, og der tror vi altså faktisk at højskolerne kan spille en meget vigtig rolle i integrationsindsatsen og i at gøre folk parate til arbejdsmarkedet. Derfor er vi også meget, meget glade for, at der i modsætning til det forslag, der først lå fra regeringen, altså nu ligger et forslag, hvor den mulighed, altså for at komme på højskole, ikke bare findes, men faktisk findes i en rigtig god form, som er meget mere erhvervsrettet, end vi har været vant til at se. Derfor støtter vi også ministerens forslag. Vi mener faktisk selv, at vi har været penneførere på en stor del af det. Det, jeg synes der kan undre lidt i forbindelse med det alternative forslag, der er stillet – det er sådan set ikke, fordi jeg synes, at det alternative forslag er så dårligt, jeg synes bare, at ministerens er bedre – er, at de nuancer, der er imellem de to forslag, får den betydning, at der er partier her i salen, som så vil stemme imod hele lovforslaget, dvs. implementeringen af både toparts- og trepartsaftaler, på grund af de nuancer, der er mellem de to forslag. Det er vi Socialdemokrater i hvert fald ikke villige til.
Der er en kommentar fra hr. Simon Emil Ammitzbøll. Værsgo.
Tak. Man kan jo altid være uenige om nuancerne, og der kunne man måske også have forhandlet sig frem til enighed, hvis der havde været en vilje til det. Det, jeg bare gerne vil sige, er, at det normale i et parlamentarisk demokrati vel er, at regeringen søger opbakning til sine forslag, og at det ikke omvendt er de øvrige partier, der har en pligt til på forhånd at hjælpe regeringen uden at få indrømmelser. Og det er jo det, der tilsyneladende er ved at ske i den her sag. Jeg vil bare spørge, om hr. Dan Jørgensen kan komme i tanke om andre lovforslag i de år, han har været herinde, hvor en regering er gået i salen til en tredje behandling uden at have vidst, om man havde samlet et flertal bag?
Værsgo.
Nej, jeg kan ikke lige komme i tanke om andre tilfælde. Men jeg vil da bare konstatere, at når nu regeringens eget parlamentariske grundlag ikke vil hjælpe dem, er det da godt, at de har andre partier i folketingssalen, de kan henvende sig til, med en mere rimelig tilgang til tingene.
Hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Nu ved jeg godt, at hr. Dan Jørgensen på det område er lidt samspilsramt, fordi han var minister i den tidligere SR-regering, der havde et parlamentarisk grundlag, der altid gjorde, hvad de blev bedt om lige meget hvad, og sådan er det så ikke helt i den nuværende parlamentariske situation.
Hr. Dan Jørgensen.
Det er præcis sådan, jeg også husker det.
Hr. Marcus Knuth, Venstre. Værsgo.
Mange tak. Jeg vil bare ganske kort sige, at jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at ordføreren for De Radikale siger, at regeringen ikke ønsker, at højskoler kan være en del af integrationsprogrammet, når nu vi vel at mærke har et lovforslag liggende, der netop har fokus på det erhvervsrettede, som ordføreren fra Socialdemokratiet meget rigtigt sagde, idet det helt centrale i vores integrationsindsats er at få flygtninge i arbejde. For at beskytte de to- og trepartsforhandlinger, vi har haft, vælger vi så desværre at stemme gult til det ændringsforslag, som kommer først. Det betyder så, at vores nok falder fra, men vi gør det for at beskytte hele integrationsindsatsen.
Hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Jamen jeg vil da gerne kvittere for tilkendegivelsen fra Venstre i forhold til afstemningen om ændringsforslaget. Bedre sent end aldrig, eller hvad det nu er, man siger. Jeg tror sådan set, vi kunne have fundet hinanden tættere på det, Venstre egentlig ønskede, hvis der havde været mere forhandlingsvilje fra Venstres side. Men det kan vi jo aldrig finde ud af, det må overgå til den historiske forskning. Vi var sådan set interesserede i at indgå i en dialog mellem de to synspunkter, men det har vi ikke oplevet nogen interesse for, og det ærgrer os selvfølgelig. Men jeg er glad for, at Venstre har besindet sig.
Hr. Marcus Knuth.
Jeg kan kun sige tak. Jeg synes, vi gjorde så meget, som vi kunne. Det forslag, vi kommer med her, er jo netop fokuseret på det erhvervsmæssige. Men det er noteret.
Tak til ordføreren. Så er det hr. Jacob Mark, Socialistisk Folkeparti. Værsgo.
Det var jo sådan set en dejlig nyhed, jeg fik, lige inden jeg kunne gå op på talerstolen, for det betyder jo, at et flertal i Folketinget kommer til at stemme for, at flygtninge i fremtiden stadig har rigtig gode muligheder for at komme på højskole. Det tror jeg kommer til at have en rigtig stor betydning for højskolerne, der vil sætte pris på det her, og som synes, det her er en rigtig vigtig opgave, også for at løfte det samlede samfundsansvar, men også for de rigtig mange flygtninge, der kommer til landet, og som vil have rigtig godt af at komme på et højskoleophold. Det er jo ikke, fordi vi ikke synes, at man skal have fokus på flygtninges fremtidige beskæftigelsesmuligheder. Vi tror bare, at højskolerne er dygtige nok til selv at vurdere, hvordan man sikrer dem. Vi vil gerne give højskolerne fleksibiliteten til at lave nogle forløb, som de mener kan styrke flygtninges fremtidige beskæftigelsesmuligheder. Så må jeg bare sige, at der er meget snak om det her med erhvervsrettethed og beskæftigelsesmuligheder, som om det er det eneste, en højskole kan tilbyde af værdi til en flygtning. Jeg vil bare sige, at jeg tror, at selv hvis man fjernede alt det, der handler om beskæftigelse, så er det, at de her flygtninge kommer på en højskole, får et netværk, får danske venner, får danske vaner, hører om, hvordan det danske liv er, af langt større værdi end noget virksomhedsrettet forløb. Det er en værdi, som højskoler kan give flygtninge, og som jeg ser meget få andre tilbud kan give. Det, der er helt afgørende, er jo, at vi i vores forslag også siger, at det er en større aldersgruppe, altså at man helt fra 18 til 30 år kan komme på højskole som flygtning. Så der er nogle afgørende forskelle. Og jeg vil sige tak for, at man nu lader et flertal stemme det her igennem. Det kommer til at have rigtig stor værdi ude i virkeligheden.
Tak til hr. Jacob Mark. Så er det udlændinge-, integrations- og boligministeren. Værsgo.
Jeg vil gerne takke for de debatter, vi har haft i forbindelse med både to- og trepartsforhandlingerne. Jeg synes jo, at det, at der er indgået en to- og en trepartsaftale har en meget, meget stor værdi. Det har det, fordi det er en tradition, som vi har haft gennem en række år i Danmark, nemlig at man kan aftale med arbejdsmarkeds parter, hvordan man løser og håndterer alvorlige situationer og meget betydelige situationer i det danske samfund. Det er så også tilfældet her, og det er jo det, der ligger til grund for bl.a. det lovforslag, som vi sidder med lige nu. Så er det rigtigt, at der til sidst har været en lille knast, i forhold til hvor fleksibelt man skulle indrette det, når det handler om, om flygtninge skal kunne komme på højskole. Jeg tror, at der har været et bredt ønske, måske ikke lige fra Dansk Folkeparti, om, at netop flygtninge skal kunne deltage i højskoleforløb. Vi har så fra regeringens side sammen med Socialdemokraterne haft et ønske om at bevare fokusset på, at der også skal indgå et væsentligt erhvervsrettet element, når det handler om højskoler. Det er, fordi vi jo har besluttet – og arbejdsmarkedets parter og kommunerne har været med til det – at når man kommer til Danmark, bliver man betragtet som arbejdsmarkedsparat. Det gælder jo alle, der kommer til Danmark. Det er ikke sikkert, at man er fuldt ud arbejdsmarkedsparat, men i det omfang, man kan deltage på arbejdsmarkedet, skal man. Det er jo, fordi vi ved, hvor vigtigt det er i forhold til integrationen, at man rent faktisk deltager på arbejdsmarkedet; at man får den helt almindelige danske hverdag ind under huden. Jeg er sådan set fuldstændig enig i, at højskolerne også kan give et vigtigt bidrag til det. Men omvendt har vi hele tiden ment, at det var vigtigt, at man, selv om det er på en højskole, så også får den arbejdsmarkedsrettede del. Derfor har vores ændringsforslag jo gået ud på at kombinere det, man kunne kalde for hånden og ånden, i og med at man kan få et højskoleophold, men så i 80 timer – det lyder vores forslag på – over de 4 måneder, man deltager i et højskoleforløb, er på et AMU-center eller en erhvervsskole, så man kan få lov til at prøve erhvervslivet af; se, hvilke fag man kan komme ind i. Det har vi syntes var en rigtig god idé, og Socialdemokraterne har været ekstremt velvillige i de her forhandlinger og har været med til også at udforme et, synes jeg, rigtig godt ændringsforslag. Det er ærgerligt, at det ændringsforslag ikke bliver stemt igennem nu. Jeg mener, at det ville have været det bedste, men det er nu engang, som det er, og derfor stemmer vi gult til det ændringsforslag, som den øvrige opposition nu har stillet.
Der er nogle korte bemærkninger. Først er det hr. Martin Henriksen, Dansk Folkeparti. Værsgo.
Tak for det. Jeg synes, at den her debat meget godt illustrerer, hvor langt væk Christiansborg er fra virkeligheden. Vi står med massive problemer i det danske samfund, massive integrationsproblemer, og så bruger man tiden på at diskutere, hvordan vi kan få nogle flere flygtninge ud på en højskole, som om det ville løse de store integrationsproblemer, Danmark har, og som vi har stået med i årevis. Jeg synes, det er bekymrende, at Folketinget bruger så lang tid på at diskutere det og forsøger at opstille det, som om det rent faktisk vil påvirke noget. Tror ministeren ærlig talt virkelig på, at det afgørende vil ændre ved integrationen og skabe forbedringer i forhold til integrationen og beskæftigelsesindsatsen, at flere flygtninge kommer på højskole?
Værsgo.
Jeg tror, der er en række flygtninge, der vil have gavn af et 4-månedersophold på en højskole, men det er langtfra alle. Og fokus skal være på det erhvervsrettede. Det er jo derfor, at vi har indgået den trepartsaftale, som vi har indgået. For det må nu engang være sådan, at når man kommer til Danmark, skal man bidrage, og det skal man fra dag et i det omfang, det nu er muligt. Men der er nok heller ingen tvivl om, at der er flygtninge, der vil have gavn af også at komme ind på en højskole. Jeg tror også, at det rent sprogmæssigt ville være fint for nogle flygtninge at komme på højskole. Jeg synes omvendt, at det er vigtigt, der også bliver stillet et krav om, at der så også skal være et erhvervsfokus. For ellers kan det godt gå hen og gå galt.
Hr. Martin Henriksen.
Det her er i bedste fald skønne spildte kræfter, og det er sørgeligt, at Folketinget bruger så lang tid på at diskutere noget, der – for nu at sige det, som det er – er meget tæt på at være ligegyldigt, det må jeg indrømme, i forhold til de store problemstillinger, som vi står over for. Jeg kunne også godt tænke mig at spørge ind til et andet element i aftalen. Hvorfor synes regeringen, det er i orden at diskriminere imod danskere? Hvorfor er det i orden at fremsætte et lovforslag, som giver virksomhederne økonomisk bonus, hvis de ansætter en fremmed, frem for hvis de ansætter en dansker? Hvorfor er det i orden?
Ministeren.
Nu er det jo ikke et ukendt fænomen, at vi har bonusser, når man tager grupper ind på arbejdsmarkedet, som ellers ville have svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet. Jeg ser de trepartsforhandlinger, der er pågået, og som der nu ligger lovforslag på baggrund af, som en væsentlig trædesten til, at de flygtninge, der kommer til Danmark, og som skal blive her i hvert fald i en årrække, rent faktisk også kommer ud på arbejdsmarkedet. Så jeg ser det altså ikke som diskrimination. Jeg ser det tværtimod som en trædesten ind på arbejdsmarkedet.
Fru Mette Bock, Liberal Alliance.
Tak for det. Jeg tror, der er en meget, meget bred enighed om, at det at komme ud på arbejdsmarkedet er en rigtig, rigtig væsentlig forudsætning for at blive integreret. Det er der sådan set ikke nogen der betvivler. Nu bliver der indgået en trepartsaftale, og det er der rigtig meget perspektiv i. Men kan ministeren forstå, at der er mange, der undrer sig over, at netop partiet Venstre, som sidder med regeringsmagten, har gjort så utrolig meget ud af den her sag? Altså, højskoler og efterskoler er steder, hvor der finder dannelse sted. Det drejer sig om historisk bevidsthed, sproglig bevidsthed, at få skabt netværk, der varer resten af livet, og at få skabt indgange til det danske samfund i alle mulige retninger. Hvorfor er det, at netop partiet Venstre har kæmpet så meget for at undgå, at vi kunne fastholde flygtninges mulighed i det her lillebitte hjørne af en ellers meget stor aftale? Hvorfor det?
Værsgo.
Jeg synes ganske enkelt ikke, det er den korrekte udlægning. Det er også derfor, der ligger et ændringsforslag, som vi har udarbejdet, der jo netop giver mulighed for at komme på højskole. Men jeg synes ikke, det er et urimeligt krav at sige, at når man så er på en højskole i 4 måneder, skal 80 timer i de 4 måneder, man er der, bruges på noget erhvervsrettet, enten at man kan komme ud på en erhvervsskole eller et AMU-center eller, som vi også har diskuteret, at man kan bruge f.eks. 5 timer om ugen på en virksomhed, så man kan snuse til, hvad det danske erhvervsliv egentlig er, og hvordan det danske arbejdsmarked fungerer. Det synes jeg ikke er urimeligt. Men jeg synes faktisk, det er en lidt unfair fremlæggelse, som fru Mette Bock begiver sig ud i her. Der ligger netop et ændringsforslag fra regeringens side, der gør det muligt også i fremtiden at komme på højskole.
Fru Mette Bock.
Altså, ministeren må jo medgive, at det her er noget, som har optaget rigtig mange mennesker i rigtig lang tid, helt op til at vi i dag står her i salen og skal stemme om et forslag, og helt op til at regeringen faktisk kommer til at stemme gult. Så det er altså noget, som regeringen har villet kæmpe rigtig meget for, og jeg synes bare – eller det ved jeg – at det vækker meget stor undren, at partiet Venstre, når det drejer sig om et højskoleophold som et dannelsesophold, har villet kæmpe så meget for at undgå den her lille del.
Ministeren.
Men det er bare en forkert udlægning, fru Mette Bock kommer med her, for der ligger et ændringsforslag, der netop gør det muligt at komme på højskole, men med det tvist, at man selvfølgelig også skal have kendskab til det danske arbejdsmarked. Jeg er ikke i tvivl om, at et højskoleophold kan være gavnligt for integrationen, men jeg mener bare, at der skal noget mere til, for i de 4 måneder, hvor man er på en højskole, har man altså som flygtning godt af, mener jeg, også at få mulighed for at snuse til det danske arbejdsmarked. Og det er jo det, der ligger i det ændringsforslag, vi er kommet med. Det er så ikke nok i forhold til Liberal Alliances ønsker, og det er sådan set så, som det er. Men det er i hvert fald ikke fair og ordentligt at sige, at regeringen ikke har forsøgt og ikke også har stillet et ændringsforslag, der gør det muligt at komme på højskole, også i fremtiden.
Hr. Christian Langballe, Dansk Folkeparti. Værsgo.
Tak for ordet. Jeg vil godt følge tråden fra hr. Martin Henriksen. Altså, jeg må godt nok sige, at jeg synes, det her er en absurd diskussion. Jeg synes, det er et blålys. Jeg har egentlig ikke villet tage ordet, men nu synes jeg alligevel, at sandheden byder mig at gøre det. Jeg forstår simpelt hen ikke, at vi i den situation, som Danmark er i med den folkevandring, der går mod Danmark, bruger tid på at diskutere, om flygtninge skal på højskole eller ej. Jeg mener simpelt hen, forslaget hviler på et blålys med hensyn til at tro, at et 4-måneders eller et 6-måneders højskoleophold, eller hvad det nu er, kan løse problemet med integrationen og være sådan en eller anden form for trylleformular. Jeg fatter ikke, at vi bruger tid på det her.
Værsgo til ministeren.
Nej, men nu har hr. Christian Langballe så i hvert fald brugt lidt tid også og forlænget debatten, men det er jo fair nok. Når det så er sagt, mener jeg rent faktisk, at der er en gruppe flygtninge, der vil have et udmærket udbytte af at komme på højskole. Men jeg mener samtidig, som jeg også har sagt tidligere, at det er vigtigt, der også er et erhvervsmæssigt sigte med det, og det er så det, der ligger i det ændringsforslag, som vi er kommet med. Men jeg tror, det også vil være klart for enhver, at når vi kommer til afstemningen, vil Dansk Folkeparti stemme imod. Det er Dansk Folkeparti i sin gode ret til, men det har Dansk Folkeparti sandelig også sagt helt fra begyndelsen, må man sige. Så der er ikke noget at være i tvivl om.
Hr. Christian Langballe.
Jo, jo, men jeg kan så bare konstatere, at det er ting, vi diskuterer, samtidig med at der er en folkevandring, som går mod Europa, og som på lang sigt – og kort sigt i øvrigt også – vil have en ødelæggende effekt på Europa og på Danmark. Det er jo bare sådan, som sagerne står, og det kan man så forholde sig til.
Ministeren.
Det tror jeg at jeg anser mest som en kommentar.
Så er det fru Josephine Fock, Alternativet. Værsgo.
Tak til ministeren. Jeg er selvfølgelig rigtig glad for at høre, at regeringspartiet vil stemme gult, således at vores ændringsforslag bliver vedtaget. Nu blev fru Mette Bock beskyldt for at fordreje tingene, i forhold til at ministeren ikke skulle være kommet os i møde. Jeg vil bare sige, at jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at de forhandlinger, vi havde, ikke kunne lande rigtigt. Jeg synes nemlig, ministeren skal anerkende, at vi også har sat fokus på, at det højskoleophold også skulle have fokus på det erhvervsrettede. Forskellen er jo bare, at vi rigtig gerne vil have, det skal ske inden for højskoleloven, og at højskolerne selv skal kunne finde ud af, hvordan de tilrettelægger forløbet – men med fokus på det erhvervsrettede. Så det håber jeg ministeren vil anerkende.
Værsgo.
Som jeg ser det, vil man fra bl.a. Alternativets side jo ikke stille krav til højskolerne, men blot give mulighed for, at flygtninge kan komme på højskole, uden at der er krav. Og det synes jeg er forkert.
Fru Josephine Fock.
Så bliver jeg jo næsten nødt til lige at citere, hvad der står i vores ændringsforslag. Der står nemlig: »I det særlige højskoleophold skal indgå sprogundervisning og et særligt tilrettelagt erhvervsrettet forløb. Det erhvervsrettede forløb tilrettelægges inden for rammerne af højskoleloven ...«. Så jeg synes, vi også har fokus på, at det skal være erhvervsrettet, men at det er højskolerne selv, der har mulighed for at tilrettelægge forløbet. Så jeg synes simpelt hen ikke, det er korrekt, hvad ministeren står og siger fra talerstolen.
Værsgo.
Men det vil sige, at med det ændringsforslag, som bl.a. Alternativet har stået fadder til, er der reelt ingen binding. Altså, man kan inden for lovens rammer gøre præcis, som man vil, samtidig med at det hele jo er offentligt finansieret. Jeg synes ikke, det er rimeligt. Det, der ligger i det her ændringsforslag, kan i virkeligheden betyde, at man i ganske, ganske få timer i et 4-måneders forløb vil kunne nævne erhvervslivet eller nævne arbejdsmarkedet, og hvordan det fungerer. Der er reelt ingen krav og bindinger for højskolerne i det her ændringsforslag, og det tror jeg også godt fru Josephine Fock er klar over.
Hr. Jeppe Jakobsen, Dansk Folkeparti.
Tak. Normalt kender jeg ministeren som en minister, der forsøger at dæmpe tilstrømningen af flygtninge til Danmark. Men det, vi vedtager her i dag – eller som I vedtager her i dag – er jo et skridt i den stik modsatte retning. Normalt siger regeringen til flygtninge ude i verden, at man ønsker at holde dem ude af Danmark. Men det, man siger i dag, er: Hvis I så alligevel vælger at komme til Danmark, vil vi gøre alt, hvad vi kan, for at sikre jer en fremtid i Danmark. Vi vil betale mennesker penge, for at I får noget at lave. Vi vil sørge for, at I så meget som overhovedet muligt bliver en del af det danske samfund. Vil ministeren ikke godt forholde sig til det signal, som nu bliver sendt ud i verden?
Værsgo.
Jo, det signal, der bliver sendt ud i verden med to- og trepartsforhandlingerne, er, at hvis man kommer til Danmark, skal man bidrage, og det skal man fra dag et. Det synes jeg vitterlig ikke er at indbyde flere til at komme hertil. Det må jeg sige. Det er netop et spørgsmål om, at man skal bidrage fra dag et, og at vi forventer, at når man kommer hertil, kommer man også til at tjene sine egne penge. Men det er jo det modsatte af, hvad Dansk Folkeparti står for, for set ud fra Dansk Folkepartis synspunkt vil det være sådan, at man slet ikke vil kunne deltage på arbejdsmarkedet. Hvis vi gennemførte hele planen om flygtningelandsbyer, måtte man ikke deltage på arbejdsmarkedet. Så ville det være os, der kom til at finansiere de flygtninge, der kommer hertil, og det ville være fra dag et. Men det ville så blive i resten af den tid, de er her. Jeg synes, der grundlæggende er noget sundt i, at man skal forsørge sig selv, og det er det entydige signal, vi sender nu.
Hr. Jeppe Jakobsen.
Der ser vi bare sådan fundamentalt forskelligt på den logik, der ligger bag, at folk, der ønsker at skabe sig en fremtid i Danmark, ville blive afskrækket af, at man siger, at nu tager staten hånd om at skabe fremtiden for de her mennesker. Men så lad os tage lidt fat i det her, ministeren er inde på i forhold til at forsørge sig selv. Alt det her lægger jo op til at få flygtninge ud i ufaglærte job. Hvis ministeren en gang imellem konfererede med ministerens kollegaer i regeringen, ville ministeren vide, at ufaglærte job er noget, der i hastig grad forsvinder fra Danmark. Vil ministeren så ikke forholde sig til, at når man nu ønsker at betale arbejdspladser for at tage imod flygtninge, vil det presse danskere ud af ufaglærte job, og at den her ønskede integration altså derfor sker på bekostning af danskerne?
Værsgo.
Jeg tror måske nok, at hvis man ser på, hvem det er, der varetager de ufaglærte job i Danmark, så vil man se, at det i høj grad er østeuropæere. Jeg ser det sådan, at flygtninge med lethed kunne gå ind og overtage nogle af de job, som østeuropæerne i dag varetager, og det tror jeg sådan set ikke at Dansk Folkeparti kan være uenig med mig i.
Hr. Peter Hvelplund, værsgo.
Tak. Nu havde jeg sådan set ikke tænkt mig at blande mig i den her debat, men når ministeren i svaret til fru Josephine Fock siger, at højskolerne jo så bare, hvis det her ændringsforslag bliver vedtaget, kan sige et par ord om arbejdsmarkedet og sådan noget, og så er det sådan set fint nok, vil jeg bare gøre opmærksom på, at med det ændringsforslag her fastholder vi jo bare den indsats, som højskolerne gør i dag. Og er ministeren af den opfattelse, at den indsats, som højskolerne har gjort i forhold til integration, har været præget af sådan en lettere lemfældig tilgang til integrationsopgaven? Eller vil ministeren anerkende, at den indsats, som højskolerne har leveret, faktisk er noget af det, der har bidraget allermest succesfuldt til integrationen, fordi man netop der får et indblik i dansk kultur og danske arbejdsmarkedsvilkår i forhold til at få bygget bro mellem danskere og flygtninge?
Værsgo til ministeren.
Højskolerne kan have en værdi, men det er jo ikke i forhold til erhvervslivet, og da slet ikke, hvis ikke der stilles krav om, at man også skal have et indblik i, hvordan erhvervslivet i Danmark fungerer. Det kunne jo f.eks. være, ved at man, som vi har foreslået, skal komme få timer ud på en erhvervsskole eller et AMU-center og få kendskab også til nogle af de håndværksfag, hvor vi ved vi kommer til at mangle arbejdskraft i årene, der kommer. Og realiteten med det ændringsforslag, der behandles i dag, er, at højskolerne jo ikke får stillet krav om eller bindinger på, i hvor høj grad de skal introducere flygtninge til erhvervslivet. Derudover vil jeg nu alligevel også sætte et stort spørgsmålstegn ved, hvorvidt man kan påvise, at flere flygtninge allerede nu er kommet i arbejde via højskolerne og den indsats, de har gjort, uagtet at højskolerne selvfølgelig gør en indsats for integrationen. Men jeg tror, det kan være meget, meget svært at finde noget forskning, der viser, at højskolerne er den direkte vej ud på arbejdsmarkedet. Det må jeg sige.
Hr. Peter Hvelplund.
Så vil jeg da bare oplyse ministeren om, at ude i den virkelighed, jeg normalt befinder mig i, når jeg er oppe i Nordjylland, er det sådan, at der er den indsats, højskolerne leverer, lige præcis det, der gør, at flygtningene bliver gjort klar til arbejdsmarkedet, fordi de får en grundig indføring i dansk kultur, i forhold til hvordan det danske arbejdsmarked fungerer, og de får noget netværk og nogle kontakter. Hvis det er besværligt for dem at få et arbejde bagefter, tror jeg sådan set ikke, det er, fordi de har været igennem et højskoleophold. Så tror jeg, det er, fordi de har svært ved at finde et arbejde, ligesom alle mulige andre mennesker godt kan have det oppe i Nordjylland.
Ministeren.
Altså, jeg kan sige, at jeg sådan set har prøvet at efterspørge, om der skulle foreligge forskning på det her område, og om der skulle ligge nogle undersøgelser, der viser, at et højskoleophold gør, at man kommer hurtigere ud på arbejdsmarkedet. Det kan jeg altså ikke finde – så skulle det være noget særlig nordjysk forskning, der skulle foreligge. Det er så ikke blevet kendt for resten af Danmark, men jeg glæder mig til at få det fremsendt.
Så er det hr. Kenneth Kristensen Berth, Dansk Folkeparti.
Jeg må sige, at ministeren efter min bedste overbevisning optræder temmelig flabet over for sit støtteparti, når ministeren forsøger at foregøgle, at hvis man gennemfører Dansk Folkepartis politik, vil det medføre større omkostninger for det her land. Det gør det jo ikke. Problemet er, at regeringen forestiller sig, at man ved at indføre en løn på 49 kr. i timen og give folk ret til dagpenge efter 2 års beskæftigelse, eller hvad man nu skal kalde det, kan løse en mislykket integration igennem 40 år i det her land. Det er simpelt hen så himmelråbende naivt, at man tager sig til hovedet. Det, det drejer sig om, er at få standset den tilstrømning, og det kan ikke gå for hurtigt. Det skal ske nu, og det er det fokus, som ministeren bør have. Vil ministeren virkelig fastholde det synspunkt, at hvis man gennemførte Dansk Folkepartis udlændingepolitik, ville det medføre, at der kom flere flygtninge til Danmark? Vil ministeren virkelig fastholde det synspunkt?
Nu er det Folketingets sidste dag, og vi kunne måske være en smule milde ved hinanden og i hvert fald lade være med at kalde hinanden flabede. Værsgo til ministeren.
Så må jeg forsøge at give et meget – hvad hedder sådan noget? Jeg kan jo ikke fastholde et synspunkt, jeg ikke har haft, fordi jeg har aldrig nogen sinde sagt, at Dansk Folkepartis politik skulle få flere flygtninge til at komme til Danmark. Det, jeg har sagt, og det er i hvert fald sandt, er, at hvis man skal forsørge alle de flygtninge, der kommer hertil, sætte dem i flygtningelandsbyer og så forsørge dem, fordi de ikke selv må tjene deres egne penge, bliver det da en omkostning for det danske samfund. Det kan jo ikke diskuteres, i og med at det så er overførselsindkomster, der skal forsørge de mennesker, der sidder i flygtningelandsbyerne. Så sådan må det være, må jeg sige til hr. Kenneth Kristensen Berth.
Hr. Kenneth Kristensen Berth.
Det forudsætter jo, at antallet er det samme, og jeg nægter at tro, at antallet er det samme, hvis man fratager folk perspektivet om en permanent opholdstilladelse i Danmark, og det er jo det, der er Dansk Folkepartis mål. Vi vil ikke have, at flygtninge bliver gjort til permanente borgere i det her land. Det kan ikke lade sig gøre. Det har de sidste 30-40 års politik jo illustreret med enhver sandsynlighed. Det kan ikke lade sig gøre. Man bliver nødt til at forfølge et andet mål, nemlig at hjælpe folk i nærområderne, sekundært, hvis de viser sig heroppe, at sørge for, som f.eks. Australien gør, at hjælpe folk et andet sted. Se, det vil være langt, langt billigere end den, efter min mening, fuldstændig fejlslåede kurs, hvormed regeringen desværre fortsætter med at forestille sig at man kan integrere i titusindvis af mennesker i det her land. Det kan man ikke.
Tak. Værsgo.
Vi er jo ikke uenige i, at tilstrømningen skal bremses. Vi er jo heller ikke uenige i at afkorte opholdstilladelserne. Det har vi jo sådan set gennemført sammen. Men der, hvor vi åbenbart er uenige, er, om det er en omkostning for staten at skulle forsørge folk. Det er jo det, vi diskuterer, nemlig: Er det dyrere for staten at skulle betale overførselsindkomster, fordi folk ikke må arbejde, eller er det billigere at lade folk selv tjene deres egne penge, og er der noget ræson i at sige, at hvis man kommer hertil, forventer vi rent faktisk, at man forsørger sig selv? Det synes jeg at der er noget ræson i.
Så er det fru Sofie Carsten Nielsen, Radikale Venstre.
Jeg kan simpelt hen ikke få ministerens argumentation til at hænge sammen, fordi ministeren på den ene side siger, at et højskoleophold kan give god mening, og på den anden side siger, at ministeren ikke på nogen måde kan finde dokumentation for det. Det tror jeg også er rigtigt svært, for der er ikke så mange flygtninge på højskole. Vi taler om i fremtiden maks. 500. Jeg håber, at det bliver flere, men det er det, højskolerne siger, og det kan jo også undre, at man gør så meget ud af en så lille ting. Men hvordan hænger ministerens argumentation sammen? Hvordan kan et højskoleophold give god mening, hvis ministeren samtidig ikke mener, at det på nogen måde forbereder til et liv f.eks. på arbejdsmarkedet?
Værsgo til ministeren.
Et højskoleophold kan efter min mening give rigtig god mening, hvis man også stiller krav om, at der er et erhvervsrettet sigte i det, f.eks. det, at man kommer ud på en erhvervsskole eller et AMU-center eller kommer i erhvervspraktik, samtidig med at man er på en højskole. Så får man nemlig begge dele. Deri kan det give god mening.
Værsgo til fru Sofie Carsten Nielsen.
Det er vi enige om, men det, vi er enige om, er, at det kan give god mening med et særlig tilrettelagt erhvervsrettet forløb, som tilrettelægges inden for rammerne af højskoleloven, og som sammen med sprogundervisningen skal udgøre mindst en tredjedel af den samlede undervisning. Det er jo en del af det her lovforslag, som vi heldigvis kommer til at vedtage sammen, men det skal ske inden for rammerne af højskolen, fordi ellers underminerer man jo hele den grundlæggende idé med højskolen, som er det, jeg ellers hører ministeren også bakke op. Det er jo sådan, højskolen tilrettelægges. Hvis man hiver eleverne ud og sætter dem i en anden skole, er de jo ikke en del af højskolen.
Værsgo.
Det, der jo er det helt saglige i det her, er, at i det ændringsforslag, som vi har fremsat, skal man jo bo på en højskole i 21 timer, og det er, som højskoleloven er nu. Der skal man deltage i højskoleaktiviteter, og i 5 timer gennemsnitligt i de 4 måneder, man er der, ud over de 21 timer, skal man så deltage i noget erhvervsrettet. Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan fru Sofie Carsten Nielsen kan sige, at man så fuldstændig underminerer livet på højskolen. Det er 5 timer om ugen, at man skal ud og snuse til erhvervslivet, hvor man resten af tiden jo lever på højskolen og deltager i de aktiviteter, der er, fuldstændig som fru Sofie Carsten Nielsen ønsker det, med danskundervisning, og hvad dertil hører.
Tak til ministeren. Der er ikke flere kommentarer. Er der flere, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.
Der stemmes om ændringsforslag nr. 1 af et mindretal (ALT og RV), tiltrådt af et mindretal (EL og SF). Har alle stemt? Er der styr på det? Det drejer sig om ændringsforslag nr. 1 af et mindretal (ALT og RV), tiltrådt af et mindretal (EL og SF). Afstemningen må være sluttet nu. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 31 (DF og LA), hverken for eller imod stemte 49 (S, V og KF). Ændringsforslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 3 og 4, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af DF)? Ændringsforslagene er vedtaget. Så stemmes der om ændringsforslag nr. 5 af et mindretal (LA, ALT, RV og SF), tiltrådt af et mindretal (EL), og der kan stemmes. Har alle stemt nu? Afstemningen er slut. For stemte 32 (EL, LA, ALT, RV og SF), imod stemte 23 (DF), hverken for eller imod stemte 47 (S, V og KF). Ændringsforslaget er vedtaget. Herefter er ændringsforslag nr. 6 af udlændinge-, integrations- og boligministeren, tiltrådt af et mindretal (S, V og KF), bortfaldet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 2, tiltrådt af udvalget? Ændringsforslaget er vedtaget. Så stemmes der om ændringsforslag nr. 7 af et mindretal (LA, ALT, RV og SF), tiltrådt af et mindretal (EL). Har alle stemt nu? Jeg prøver lige at læse igen, så kan man nå at læse på tingene. Ændringsforslag nr. 7 af et mindretal (LA, ALT, RV og SF), tiltrådt af et mindretal (EL). Afstemningen er slut. For stemte 32 (EL, LA, ALT, RV og SF), imod stemte 24 (DF) og 1 (V) (ved en fejl)), hverken for eller imod stemte 45 (S, V og KF). Ændringsforslaget er vedtaget. Herefter er ændringsforslag nr. 8 af udlændinge-, integrations- og boligministeren, tiltrådt af et mindretal (S, V og KF), bortfaldet.
Forhandlingen drejer sig derefter om lovforslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 71 (S, V, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 32 (DF og EL), [hverken for eller imod stemte 0]. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag. Fru Johanne Schmidt-Nielsen. Ændringsforslaget? Nej, fru Johanne Schmidt-Nielsen. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslaget slut, og vi går til afstemning.
Der stemmes om ændringsforslag nr. 1 af et mindretal (EL, ALT, RV og SF). Afstemningen er slut. For stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 80 (S, DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er forkastet.
Forhandlingerne drejer sig derefter om lovforslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om lovforslaget? Fru Johanne Schmidt-Nielsen, værsgo.
Kl. 09.33 i dag – det er jo ikke så længe siden – fik Folketingets medlemmer af Udlændinge- og Integrationsudvalget tilsendt en mail, som indeholdt den kommenterede høringsoversigt fra ministeren. Kl. 09.33. Vi fik i øvrigt også et par høringssvar, som vi ikke har set før, f.eks. et høringssvar fra Dansk Socialrådgiverforening og fra Ægteskab Uden Grænser. Jeg har ikke nået at læse den kommenterede høringsoversigt, jeg har heller ikke nået at læse de nye høringssvar. De andre fik vi i går eftermiddag. Det viser jo med al tydelighed, at det her er en ikke bare forhastet, men også sjusket lovgivningsproces. Jeg mener ikke, der er nogen saglige argumenter for at sjuske den her lovgivning igennem. Ordet sjusk er relevant, fordi det er det, der ofte sker, hvis man skynder sig så meget, at man ikke lytter til civilsamfundet. Man risikerer, at der opstår fejl. Ud over det er det voldsomt udemokratisk, at man tilsyneladende er så ligeglad med civilsamfundet, at man haster en lovgivning igennem på den her måde. Både Advokatrådet, Børnerådet, Dansk Flygtningehjælp, Foreningen af Udlændingeadvokater, Landsorganisationen af Kvindekrisecentre, Røde Kors og mange andre påpeger entydigt, at de er voldsomt utilfredse med, at lovgivningen bliver hastet igennem på den her måde, for de kan ikke nå at komme med kvalificerede høringssvar, kvalificerede input, på trods af at de jo faktisk arbejder med det her område, på trods af at der kunne være politikere, som blev klogere, fordi man fik tilført nye perspektiver ved f.eks. at lytte til Børnerådet eller Red Barnet eller Advokatrådet. Jeg må sige, at jeg synes, som jeg også har sagt ved både første- og andenbehandlingen – to behandlinger, der jo har været i den her uge – at det her er udtryk for sjusk og for manglende respekt for vores folkestyre. Derudover vil den her lov jo betyde, at endnu flere børn kommer til at blive udsat for integrationsvurderinger. Børn på 8 år skal igennem en såkaldt integrationsvurdering. Man skal vurdere, om de har potentiale til at blive integreret i Danmark. Det er ikke at tage udgangspunkt i barnets tarv. For det første mener jeg helt åbenlyst, at børn selvfølgelig kan integreres. Jeg synes, det er direkte latterligt at integrationsvurdere 8-årige børn. Og for det andet mener jeg, at det bør være en selvfølge, at børn har ret til at være sammen med deres forældre. Med det her lovforslag vil endnu flere børn blive udsat for integrationsvurderinger, endnu flere børn vil altså risikere, at de danske myndigheder vender tommeltotten nedad og siger: Du må ikke blive familiesammenført med din far eller din mor her i Danmark. Jeg har det sådan, at hvis man siger, at far eller mor må få opholdstilladelse i Danmark, så bør det være en selvfølge, at eventuelle børn også kan få opholdstilladelse i Danmark. Regeringen har vældig mange gange sagt, at det haster så frygtelig meget, fordi der er faldet en dom ved EU-Domstolen. For det første er det omkring 1½ måned siden, at den dom faldt. Hvorfor har vi så først fået lovforslaget søndag aften? Det synes jeg at ministeren mangler at svare på. Jeg synes, det ville klæde ministeren at gå på talerstolen og svare på lige præcis det spørgsmål. For det andet: Mon ikke, man kunne vente til efter sommerferien, sådan så vi kunne overholde de normale høringsfrister m.v.? Derudover er det her ikke den eneste måde at reagere på den dom, der er faldet ved EU-Domstolen, på. Man kunne have valgt at fjerne integrationsvurderingerne. Det har Enhedslisten sammen med Alternativet og Radikale Venstre og SF stillet forslag om, det er desværre blevet stemt ned. Men sådan kunne man have reageret. Man kunne have sagt: Vi fjerner integrationsvurderingerne. Man kunne også have fjernet 2-års reglen, men til gengæld hævet grænsen for, hvornår børn skal integrationsvurderes, til f.eks. 15 år. Man kunne have valgt at reagere på mange andre måder end ved at sige, at alle børn fra 8 år og opefter nu skal udsættes for integrationsvurderinger med den risiko, at de kan havne i en situation, hvor de danske myndigheder siger: Vi mener ikke, at du har integrationspotentiale, du må ikke blive familiesammenført med din far eller mor. Enhedslisten støtter ikke forslaget, og jeg håber som sagt, at ministeren går på talerstolen og bl.a. svarer på, hvorfor man ikke kom med lovforslaget tidligere, eftersom det er 1½ måned siden, at dommen er faldet.
Tak til fru Johanne Schmidt-Nielsen. Så er det fru Josephine Fock – nej, det faktisk først fru Sofie Carsten Nielsen. Nå, nej, vi har ikke styr på det lige nu, men det har vi nu. Værsgo til fru Josephine Fock.
Ellers vil jeg gerne give ordet til fru Sofie Carsten Nielsen først. Det skulle ikke skille os ad. Formanden Ja, ja, men det skal foregå i den rigtige rækkefølge, så det er fint). Jamen tak for ordet. Grunden til, at jeg vælger at tage ordet her ved den sidste behandling af lovforslaget, er, at jeg vil problematisere den hastebehandling, forslaget er blevet udsat for. Det er en lov, som får indgribende konsekvenser. Vi har fået et påbud fra EU-Domstolen om, at vi skal rette loven, men det er altså 1½ måned siden, den her dom er kommet, og derfor har jeg så uendelig svært ved at forstå, hvorfor vi pludselig skal stå her og hastebehandle sagen. Vi har først fået høringssvarene sent i går, og i langt de fleste af dem skriver høringsparterne, at de simpelt hen ikke kan nå at tage stilling. Jeg synes, det er uendelig problematisk, at vi, når regeringen har siddet med den her viden i så lang tid, skal hastebehandle forslaget her lige inden sommerferien, og hvorfor man ikke vælger at gøre det på helt traditionel vis, så der er tid til høring og tid til en ordentlig gennemarbejdning af sagen, sådan at vi kan tage ordentlig stilling og alle vi folketingsmedlemmer også bliver klædt fuldstændig på i forhold til at kunne træffe en beslutning. Så det synes jeg er uendelig beklageligt, og jeg synes, det er en problemstilling, vi bliver nødt til at drøfte her i Folketinget, for vi kan ikke blive ved med at hastebehandle sager. Noget andet er, hvis man skal hastebehandle en sag, fordi det er tvingende nødvendigt, men det er det ikke her. Vi kunne sagtens have ventet til efter sommerferien. Når det så er sagt, er jeg rigtig glad for, at der har været flertal for at stille et ændringsforslag, så det nu trods alt kun er børn over 8 år, der skal integrationsvurderes. Vi har jo stillet et ændringsforslag, som desværre er blevet stemt ned, om, at man ikke skulle integrationsvurdere, og det finder vi beklageligt. Det er også det, der gør, at vi vælger at stemme nej til det samlede lovforslag.
Tak til fru Josephine Fock. Så er det fru Sofie Carsten Nielsen, værsgo.
Tak for det. Jeg tager også ordet her ved tredjebehandlingen. Det føler jeg faktisk er en pligt. Som fru Johanne Schmidt-Nielsen sagde, er der, mens vi har siddet og stemt og diskuteret de foregående lovforslag, tikket et høringsnotat ind i indbakken her for 20 minutter siden. Og det er altså helt grundlæggende noget makværk, når vi i Folketinget, som er valgt af danskerne til at repræsentere dem, ikke har et oplyst grundlag at tage stilling til de lovforslag, der bliver fremsat, på. Jeg har i de her døgn virkelig forsøgt at forstå, hvad der kan siges at være af saglige grunde for, at den her sag skal hastes igennem Folketinget på under 3 døgn. Jeg synes, det har været meget svært at få svar. Jeg har to eksempler. Vi har spurgt, om der er andre eksempler på, at EU-domme har underkendt dansk lov, og hvor man ikke har hastebehandlet for at ændre reglerne, men blot har administreret i overensstemmelse med EU-dommen, indtil en ny lov har kunnet vedtages. Vi har også spurgt om, hvor stor persongruppen er, altså hvor mange børn der ikke er blevet integrationsvurderet på grund af 2-årsfristen i 2015. For os i Det Radikale Venstre er det helt relevante og meget grundlæggende spørgsmål i forbindelse med at kunne argumentere for hastebehandlingen af det her lovforslag og for, at vi kan tage stilling til, hvad det er for et problem, vi har at gøre med. Men i begge tilfælde har vi fået at vide, at det kan ministeriet ikke svare på på grund af den korte tidsfrist. Når vi så spørger ministeren, om vi ville have kunnet få et svar, hvis lovforslaget ikke var blevet hastebehandlet, så svarer ministeren, at det for hende ikke er et relevant spørgsmål. Det mener jeg faktisk er grundlæggende foragt for folkestyret. Det er for mig udtryk for en holdning om, at alle vi, der ikke deler regeringens og flertallets syn på sagen, bare kan gå ud. Regeringen har sit flertal, og så er resten ligegyldigt. Men det er ikke sådan, jeg er opdraget til folkestyre. Det er et vrangbillede af folkestyret, vi udstiller for den danske befolkning. Jeg kan ikke nå til anden konklusion på det her, end at vi hastebehandler, fordi ministeren kan Det er jo ligegyldigt. Forslaget bliver vedtaget alligevel. Det er jeg rigtig ærgerlig over, og derfor tog jeg ordet ved tredjebehandlingen. Grundlæggende er vi også uenige i forslagets indhold, nemlig at vi skal integrationsparathedsvurdere børn. For os er det en grundlæggende ret, at børn kan være sammen med deres forældre, når det tjener barnets tarv. Men det var faktisk ikke det, der var relevant her: Det handler om, at vi haster ting igennem, som vi slet ikke kan få svar på.
Tak til fru Sofie Carsten Nielsen. Er der flere, der ønsker at udtale sig? Hr. Marcus Knuth, værsgo.
Tak. Lad mig bare ganske kort sige, at der jo altså ikke er noget unormalt i at hastebehandle et lovforslag, når situationen kræver det. Nu havde jeg den fornøjelse at debattere med fru Sofie Carsten Nielsen i går på DR om netop det her. Jeg mener, at noget af kritikken fra fru Sofie Carsten Nielsen gik på, at det her var udemokratisk eller noget i den retning. Der er jo altså regler her i Folketinget, som er blevet fulgt, og de regler siger, at hvis et stort antal af partier støtter op om det her, er det okay at hastebehandle det. De regler er nu engang blevet fulgt, og derfor mener jeg i allerhøjeste grad, at det her er demokratisk og ikke udemokratisk. Derudover er lovforslaget en reaktion på en EU-dom, hvor der har været rigelig tid til at læse høringssvar osv. Fra Venstres side mener vi, det er direkte uansvarligt at lade det her hul i den danske lovgivning stå åben hen over sommeren og ikke gøre noget ved det. Lad mig slutte med at sige, at det her lovforslag jo ikke er så kompliceret. Institut for Menneskerettigheder har også været ude at sige, at det her er inden for skiven, og at det ikke er noget, der er på kant med konventioner eller noget. Det er, som jeg ser det, simpelt hen et følgeforslag af en EU-dom og dermed ikke kompliceret.
Tak for det. Så er der er par korte bemærkninger. Fru Johanne Schmidt-Nielsen, Enhedslisten. Værsgo.
For det første må jeg sige til hr. Marcus Knuth, som sagde, at der var rigelig tid til at læse høringssvar: Arh, de kom i går! Derudover har vi lige fået det her kl. 09.33. Det er ikke engang 30 minutter siden. Rigelig tid? Arh, hr. Marcus Knuth! Nå, jeg vil gerne spørge til, hvorfor lovforslaget først kommer nu. Dommen faldt den 12. april 2016. Hvorfor får vi så først lovforslaget nu?
Værsgo.
Når jeg sagde »rigelig tid« var det i forhold til EU-dommen. Det var i relation til det. Lovforslaget kommer nu, eftersom ministeriet ganske enkelt skulle have tid til at lave det forberedende lovarbejde. Længere er den sådan set ikke.
Fru Johanne Schmidt-Nielsen.
Det er omkring halvanden måned siden, at den her EU-dom faldt. Kunne det virkelig ikke lade sig gøre, at Folketinget fik det her lovforslag hurtigere? Helt seriøst, hr. Marcus Knuth, det tror jeg simpelt hen ikke på. Derudover vil jeg gerne have hr. Marcus Knuth til at give et konkret eksempel på et 8-årigt barn, som ikke har integrationspotentiale og derfor skal afvises. Når det spørgsmål er relevant, er det jo, fordi der må være 8-årige børn, som hr. Marcus Knuth og Venstre mener skal afvises. Ellers ville det her forslag jo ikke komme. Hvilket 8-årigt barn har ikke integrationspotentiale og skal derfor afvises?
Værsgo.
I forhold til den første del af spørgsmålet om, hvorfor det kommer nu, tror jeg, at jeg svarede på det lige før. Derudover kunne vi sige, at vi godt kunne vente til den anden side af sommerferien, men så ville vi efterlade et hul i dansk lovgivning på noget så centralt som familiesammenføring. Det mener jeg ganske enkelt ikke er ansvarligt. I forhold til at vurdere integrationspotentialet for et barn vil jeg sige, at det jo er vores myndigheder, der går ind og gør det i hver individuelle situation. Hvis, som ordføreren siger, alle 8-årige børn selvfølgelig kan integreres, så vil de i så fald blive vurderet integrerbare. Men hvis der er situationer med et barn fra f.eks. Somalia, som ikke har noget forhold til faren, der er i Danmark, og selv bor i Somalia og er tæt knyttet til moren, så vil man måske vurdere, at det er bedre, at barnet bliver i hjemlandet sammen med moren.
Tak for det. Så er det fru Sofie Carsten Nielsen, Radikale Venstre.
Jeg er nødt til at sige til hr. Marcus Knuth, at jeg selvfølgelig respekterer Folketingets flertal. Det, jeg i går kaldte det i debatten på tv med hr. Marcus Knuth, og som jeg tidligere og nu igen har kaldt det, er foragt for folkestyret. Jeg mener, det her er udtryk for foragt for folkestyret. Hr. Marcus Knuth brugte det argument, at Institut for Menneskerettigheder har godkendt, at dette er i overensstemmelse med konventionerne, og det respekterer jeg fuldt og helt. Men folkestyret handler jo om en oplyst debat om de lovforslag, som vi vedtager. Anerkender hr. Marcus Knuth, at der ikke har været tid til en grundlæggende oplyst debat om det her lovforslag, i og med at vi har modtaget høringsnotatet for 24 minutter siden?
Hr. Marcus Knuth.
Lad mig begynde med at beklage, at jeg brugte ordet udemokratisk, jeg skulle have sagt foragt for folkestyret, hvis det var det ord, som ordføreren brugte. Men det ændrer nu ikke mit grundlæggende syn på det, nemlig at hvis vi er inden for skiven af de regler, der nu engang er i Folketinget, så kan jeg ikke se noget problem i det. For alternativet er at efterlade et hul i dansk lovgivning hen over sommeren, og det mener jeg bare ganske enkelt ikke er ansvarligt. Så mere kompliceret synes jeg sådan set ikke den her sag er.
Fru Sofie Carsten Nielsen.
Der er regler i Folketinget, der siger, at der som udgangspunkt skal være en 4-ugers høringsfrist. Det er jo de regler, som et flertal i Folketinget har dispenseret fra – dispenseret fra, vil jeg sige til hr. Marcus Knuth. Så det er ikke reglerne, der siger, at der ingen høringsfrist skal være og man skal haste lovgivning igennem. Der er tværtimod her tale om en dispensation, som et flertal i Folketinget har bedt om. Derfor er udgangspunktet, at vi altid bør have en grundlæggende demokratisk debat. Hr. Marcus Knuth mener, at det her skulle hastes igennem, og så vil jeg gerne bede hr. Marcus Knuth om at redegøre for, hvorfor den gældende retstilstand ikke kunne lade sig gøre, og hvorfor tredjebehandlingen ikke har kunnet udskydes til et tidspunkt så hurtigt som muligt efter sommerferien. Så ville vi ikke behøve at komme ind i en ny samling og skulle starte forfra, men vi kunne have haft tid til at få høringsnotatet og svar på vores spørgsmål fra dem, der ved noget om det.
Værsgo, hr. Marcus Knuth.
Jamen igen vil jeg sige, at når et så stort antal partier vælger at støtte op om en hastebehandling, kan jeg ikke se, at der er noget problem. Og forhold til den anden del af spørgsmålet tror jeg, at jeg svarede meget klart før: Hvis vi venter til den anden side af sommerferien, efterlader vi et hul i dansk lovgivning på noget så centralt som familiesammenføring. Og der kan jeg bare konstatere at vi er uenige.
Tak for det, hr. Marcus Knuth. Så er det udlændinge-, integrations- og boligministeren. Værsgo.
Jeg vil gerne takke et stort flertal i Folketinget for, at vi kan hastebehandle dette lovforslag. Jeg vil grundlæggende sige, at det jo altid er bedst, hvis man kan overholde de frister, der nu engang er fastsat, men nogle gange kan man også komme i en situation, og det er vi så nu, hvor det desværre ikke kan lade sig gøre. Så derfor er jeg selvfølgelig meget glad for, at vi kan hastebehandle det her lovforslag, som jo så også er blevet delt op i to. Og hvis man skal lytte til bl.a. Det Radikale Venstre, men jo i høj grad også til Enhedslisten og fru Johanne Schmidt-Nielsen, så må jeg forstå, at den ene del af lovforslaget godt kan hastebehandles, nemlig den del, der handler om integrationsydelse og ferie, hvorimod man slet ikke kan være bekendt at hastebehandle den anden del af lovforslaget, nemlig den del, der handler om familiesammenføring og opstramninger på familiesammenføringsdelen. Det forstår jeg ikke helt. Altså, jeg forstår ikke helt, hvorfor noget kan hastebehandles, mens noget andet ikke kan hastebehandles – men der er jo så meget, man kan sætte spørgsmålstegn ved i den forbindelse. Men i hvert fald vil jeg sige tak for, at vi nu kunne hastebehandle det her, og også for, at der er et stort flertal bag lovforslaget.
Der er par korte bemærkninger. Fru Johanne Schmidt-Nielsen, Enhedslisten. Værsgo.
Jeg vil gerne bede ministeren om at beskrive et 8-årigt barn, der ikke er integrerbart i Danmark.
Ministeren.
Det kan jeg jo af gode grunde ikke – det er jo ikke mig, der sidder og gennemfører vurderingerne – men jeg kan sige, at da vi i sin tid indførte kravet om, at man skal være integrerbar, var det jo rent faktisk også for at beskytte de børn, der kommer til Danmark. Jeg synes faktisk godt, man kan vende hele spørgsmålet om og se, hvad der er på den anden side af mønten, fordi ellers glemmer man jo fuldstændig, synes jeg, at der er et element i det her om, at når et barn kommer til Danmark, skal barnet også kunne indgå i det danske samfund, skal kunne få kammerater og kunne blive en del af den helt almindelige danske hverdag. Hvis man ikke foretager sådan en integrationsvurdering, som der er lagt op til i det her lovforslag, jamen så kerer man sig jo faktisk ikke om den del af det. Men hvis man skruer tiden nogle år tilbage, var det jo rent faktisk det, diskussionen gik på dengang. Men jeg kan jo ikke sige præcis, hvad det er, der gør, om et 8-årigt bare er integrerbart eller ej – det er der helt andre mennesker, der kan, nemlig folk, der har forstand på den slags.
Fru Johanne Schmidt-Nielsen.
De 8-årige børn, som nu er i fare for at få afslag på ...
Undskyld, fru Johanne Schmidt-Nielsen. Jeg tror, at vi heroppe har lidt svært ved at høre, hvad der foregår. Der er lidt for meget uro, så vi skal lige have dæmpet støjen. Værsgo.
De 8-årige børn, som nu er i fare for at få afslag på at kunne være sammen med deres far eller mor her i Danmark, ser det nok ikke som en beskyttelse, vil jeg sige til ministeren. Jeg synes faktisk, det er bemærkelsesværdigt, at ministeren ikke er i stand til at beskrive et 8-årigt barn, som ikke er integrerbart, fordi der jo må være 8-årige børn, som ministeren mener ikke er integrerbare – ellers ville den her lovgivning og den her grænse på 8 år ikke give mening. Altså, jeg er med på, at det er nogle embedsmænd, selvfølgelig, man sætter til at lave den konkrete vurdering, men ministeren har jo ansvaret for lovgivningen, og med den her lovgivning siger man: Vi synes, det giver mening, at 8-årige børn skal integrationsvurderes. Hvilket barn på 8 år er ikke integrerbart i Danmark? Det må være muligt for ministeren at svare på.
Værsgo til ministeren.
Jeg synes jo ikke bare, at det er 8-årige børn. Jeg synes jo også, at 6-årige børn skal integrationsvurderes. Når det er sagt, kan der jo være mange ting, der spiller ind, og det er jo derfor, man kigger bredt på det. Man kigger jo både på forældrenes intentioner med at få barnet hertil, man kigger på sproget, man kigger bredt på, om det her barn vil kunne integreres i Danmark. Og der er altså ikke meget ved for et barn at komme til Danmark, hvis ikke det kan blive integreret. Det her er jo altså også et spørgsmål om forældrenes intentioner med at få barnet hertil. Det var i virkeligheden det, man diskuterede for år tilbage, da man lagde integrationsvurderingen ind. Det var sådan set også for at sige til forældrene, at hvis de vil have børn hertil, er det en meget stor fordel at få børnene hertil tidligt, fordi sandsynligheden selvfølgelig så øges for, at de kan integreres.
Tak for det. Så er det hr. Finn Sørensen, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Jeg kan slet ikke forstå, hvordan man overhovedet kan få den tanke, at børn skal integrationsvurderes. Der er da kun en ting, der gælder, når det drejer sig om børn, og det er, at de hurtigst muligt kommer sammen med deres forældre. Hvor svært kan det være? Men det, jeg undrer mig over, er argumentet med, at hvis man ikke laver en hastelovgivning her, så kommer der et hul i dansk lovgivning i forhold til den EU-dom, der er faldet. Det forstår jeg ikke rigtigt. Vi har da et løbende eksempel på, at der i Danmark administreres i strid med dansk lov, men i overensstemmelse med EU-retten. Det er jo hele sagen om børnechecken. Det har stået på i meget lang tid. Så hvorfor kan man ikke også gøre det i det her tilfælde, at vi bare sørger for at administrere i overensstemmelse med den dom, der er faldet, og at der så bliver god tid til at lave et ordentligt gennemarbejdet lovforslag.
Tak. Ministeren.
Der ligger et ordentligt gennemarbejdet lovforslag her. Det vil jeg gerne slå fast. Når det er sagt, er det jo sådan med den EU-dom, der er faldet, at så gælder der ikke et integrationskrav, og det er der nu engang et stort flertal i Folketinget der mener at der skal. Derfor skal lovforslaget selvfølgelig igennem Folketinget nu, for ellers går vi en sommer og begyndelsen af et efterår i møde uden et integrationskrav, og det er helt imod det, et meget stort flertal i Folketinget står bag.
Hr. Finn Sørensen.
Så konstaterer jeg bare, at den begrundelse eller undskyldning, som hr. Marcus Knuth kom med, slet ikke havde noget med det at gøre. Det handler om at vise handlekraft fra regeringens side, sådan at man tilfredsstiller sit parlamentariske grundlag, Dansk Folkeparti, ved, at der hele tiden skal strammes op og gøres ved i forhold til flygtninge, så der udsendes de her signaler, som regeringen så gerne vil, til den store verden om, at flygtninge og nu ikke engang deres børn altså ikke er velkomne her i Danmark. Det er det, det handler om, og ikke al mulig anden tågesnak om hul i lovgivningen osv. Men vil ministeren indrømme: Det er da noget forfærdeligt juks og dårlig stil, at de ordførere, der skal forholde sig til et lovforslag, ikke engang har høringssvarene i så god tid, at de kan nå at læse dem, og at alle dem, der gerne vil bidrage til sådan en proces med høringssvar, faktisk ikke har mulighed for det? Kan ministeren ikke se, at der er bare et eller andet problem i den proces?
Ministeren.
Jeg er ked af at sige det, men det er ganske enkelt noget sludder, hvad hr. Finn Sørensen siger. For det første er det her ikke for at tilfredsstille nogen som helst andre end os selv, for det her er regeringens politik, og det står vi fast på. Det er der så tilfældigvis et stort og bredt flertal i Folketinget, der bakker op om, og det er jo godt. Det andet er, at det her lovforslag ikke omfatter flygtninge. Deri tager hr. Finn Sørensen fuldstændig fejl, og det kunne måske være en fordel lige at sætte sig ind i den del, før man begynder at kritisere den. Og det sidste, at det skulle være dårlig stil, forstår jeg ganske enkelt ikke. Jeg forstår det slet ikke, hvis det ikke er dårlig stil, at den ene halvdel af lovforslaget, nemlig det, der handler om integrationsydelsen og ferie, bliver hastet igennem, men at det åbenbart er dårlig stil, at det andet bliver hastet igennem. Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Så er det fru Sofie Carsten Nielsen, Radikale Venstre. Værsgo.
Nu bringer ministeren selv op, at der er to dele her, som nu er skilt i to lovforslag. Det var det ikke, da regeringen fremlagde det. Jeg vil gerne bede ministeren redegøre for, om ikke det er korrekt, at det næste, vi skal stemme om, og som Radikale Venstre kommer til at stemme ja til, er den del, der handler om regeringens lovsjusk, nemlig kontanthjælpsmodtagere, der overgår til integrationsydelse, og som havde optjent ferie. Det havde regeringen glemt, og derfor vil de mennesker ikke kunne afholde den ferie, vi står over for, medmindre vi stemmer ja og får det lovforslag gennemført nu. Kan ministeren bekræfte det?
Ministeren.
Det er jo ikke et spørgsmål om lovsjusk. Jeg tror heller ikke, at det er første gang i verdenshistorien, der er blevet tilrettet lovforslag. Jeg har i hvert fald set utallige eksempler på det, også under den tidligere regering, også da fru Sofie Carsten Nielsen var en del af en regering. Så det der synes jeg man skal lægge væk, det er ene og alene jo bare for at have sådan en lidt indigneret indgang til det her. Men jeg takker da meget for, at Det Radikale Venstre også stemmer for den del af det.
Fru Sofie Carsten Nielsen.
Ministeren svarede til gengæld ikke på spørgsmålet. Er det korrekt, at det handler om, at de her mennesker skal kunne afholde ferie, som de har optjent, og at det er derfor, lovforslaget skal vedtages nu, ellers kan de ikke afholde ferie i den ferie, vi står over for? Det er det første. Jeg er nødt til at spørge til det næste, for det hænger jo sammen, nemlig proportionaliteten i lovforslag L 191 A, som vi diskuterer nu: Kan ministeren redegøre for, hvor stor personkredsen, der vil blive omfattet, såfremt vi ikke hastebehandler dette lovforslag, er? For det er jo helt, helt afgørende for at kunne tage stilling til problemets omfang. Hvad er det, der ville ske, hvis ministeren havde en almindelig lovproces med det her lovforslag?
Værsgo.
I forhold til feriedelen kan jeg bekræfte, at folk nu får mulighed for at afholde den ferie, som de har optjent. Men det er bare ikke i orden at sige, at det er på grund af lovsjusk – det er det ikke, det her er en overgangsbestemmelse, som nu er kommet ind. Med hensyn til personkredsen, altså hvor mange det kommer til at dreje sig om på familiesammenføringsdelen, kan man jo ikke sige, for det kommer an på, hvor mange der ansøger om familiesammenføring. Det er jo klart, at hvis der ikke er et krav, vil der alt andet lige være en meget stor sandsynlighed for, at der så er flere, der vil ansøge om familiesammenføring.
Tak til ministeren. Værsgo til fru Johanne Schmidt-Nielsen.
Tak for det. Jeg kan ikke stille flere spørgsmål til ministeren, og derfor tager jeg en anden runde. Det er, fordi jeg synes, at ministerens sammenligning af de to lovforslag ikke er rimelig. Det ene lovforslag – eller den ene del af det første lovforslag, nu er det blevet delt op i to – som handler om at sikre, at nogle mennesker, som har optjent ret til ferie, faktisk også kan afholde den ferie, kan ikke med rimelighed sammenlignes med det forslag, som handler om at begrænse børns ret til familiesammenføring. En væsentlig forskel på de to lovforslag, de to ændringer, er jo, at det ene forslag er bebyrdende for de mennesker, det vedrører, og det andet forslag ikke er bebyrdende for de mennesker, det vedrører. Det forslag, som handler om ferie, handler om at give nogle mennesker bedre rettigheder. Altså, de har haft ret til ferie, på grund af ministerens egen lovgivning glemte man, eller hvad ved jeg, at videreføre deres ret til ferie. Nu kommer man så og siger, at hvis de skal have mulighed for at holde den ferie, må vi skynde os at få det her lovforslag igennem. Det vil sige, det ikke er bebyrdende for de mennesker, det vedrører. Det andet lovforslag handler om, at flere børn skal udsættes for integrationsvurdering. Det vil sige, at gruppen af børn, som bliver ringere stillet i forhold til at blive familiesammenført med deres forældre, udvides. Det er bebyrdende for den gruppe børn. Jeg kunne faktisk godt tænke mig at få ministeren til at bekræfte, at det er en ret afgørende forskel på de to lovforslag, som derfor er yderst relevant, i forhold til om man kan hastebehandle dem eller ej.
Er der flere, der ønsker ordet? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 79 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 104 (S, DF, V, LA, EL, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 102 (S, DF, V, LA, EL, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 91 (S, DF, V, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 10 (EL og IA), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 103 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF, KF og IA), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 79 (S, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 23 (DF). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 79 (S, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 23 (DF). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 5 og 6 og 1-3 af beskæftigelsesministeren som vedtaget. De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 4, af Finn Sørensen (EL). Afstemningen er slut. For stemte 16 (EL og ALT), imod stemte 87 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF) [hverken for eller imod stemte 0]. Ændringsforslaget er forkastet. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 7 og 8 af beskæftigelsesministeren som vedtaget. De er vedtaget.
Forhandlingen drejer sig derefter om lovforslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om lovforslaget? Hr. Finn Sørensen, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Det er jo på mange måder en skelsættende afstemning, vi skal i gang med lige om lidt. For når der bliver stemt, vil et flertal i Folketinget bekræfte de forringelser af dagpengesystemet, som Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti indførte i 2010, hvor grundelementerne er en halvering af dagpengeperioden og en fordobling af det arbejdskrav, der er i forhold til at genoptjene dagpengeret, og det skelsættende består jo i, at det nu bliver vedtaget med Socialdemokraternes stemmer. Derfor er jeg også så glad for at se Socialdemokraternes beskæftigelsesordfører, hr. Leif Lahn Jensen, i salen her i dag. Han kunne desværre ikke være der forleden dag, men nu er han her i dag, og jeg håber, at han kan komme herop og fortælle mig, hvorfor det er så vigtigt, at man, samtidig med at man vedtager VKO's dagpengeregler, som jo er årsagen til, at så mange tusinde mennesker har mistet deres dagpengeret og også vil gøre det fremover, vil stemme for en lang række forringelser for de ledige i form af lavere satser og forskellige ændringer i dagpengesystemet som sådan, der gør, at det bliver sværere for folk med lav løn og kortvarige ansættelser at optjene dagpengeret og også at få en ordentlig sats. Måske hr. Leif Lahn Jensen også kan svare mig på, om han er enig med ministeren i, at disse forringelser er helt tilsigtede, og at det faktisk er intentionerne med loven. For det var jo det, vi fik at vide på et samråd i onsdags, som hr. Leif Lahn Jensen også deltog i. Jeg havde jo indkaldt til samrådet for at få en forklaring på bare et lille udpluk af de mange forringelser, der er i det her lovforslag, f.eks. at nogle ledige vil få beregnet en dagpengesats, der er helt ned til lidt over 3.000 kr. om måneden – jeg tror, de fleste herinde godt ved, at den maksimale dagpengesats er lidt over 18.000 kr. Det er jo bare nogle af de eksempler, der er på nogle meget, meget negative konsekvenser af det her lovforslag, og det lyder vanvittigt og urimeligt, så jeg ville jo gerne vide, om det var tilsigtet, og om det er i overensstemmelse med dagpengeforligets intentioner, at ministerens svar var krystalklart: Ja, det er tilsigtet, vi gør det med åbne øjne. Og ifølge ministeren var det både en naturlig og en uundgåelig konsekvens af, at man indfører et månedsbaseret digitaliseret system. Så jeg kunne godt tænke mig, at hr. Leif Lahn Jensen kom herop og svarede mig på, om han er enig med ministeren i, at det er tilsigtet, og at det er sådan, det skal være, og at hr. Leif Lahn Jensen altså er gået ind i det her med åbne øjne. På samrådet fik vi også at vide, at det skam er en tilsigtet virkning og en af intentionerne med reformen, at man forringer vilkårene for mennesker, der har modtaget tabt arbejdsfortjeneste for at passe deres syge eller handicappede børn eller deres døende pårørende. De risikerer at få beregnet en langt lavere dagpengesats end i dag, hvor de jo er garanteret 100 pct. 218.000 kr. Men hvis man har passet sit syge barn i mange år, skal dagpengeretten jo beregnes ud fra den løn, man havde, før man fik tabt arbejdsfortjeneste, og det er jo langtfra sikkert, at den i nutidskroner, i 2016-kroner, er høj nok til at opfylde kravet. Det er helt urimeligt at behandle disse forældre på den måde. De har gjort samfundet en kæmpe tjeneste, men desværre nedstemte Folketinget i tirsdags Enhedslistens forslag om, at de stadig væk skulle være garanteret 100 pct. dagpengesats, og nu har Folketinget lige nedstemt et andet ændringsforslag, der kunne sikre, at disse mennesker i det mindste havde dagpengeret, hvis de blev ledige efter at have modtaget tabt arbejdsfortjeneste for at passe deres syge børn. Jeg synes, det ville være passende, om Socialdemokraternes ordfører kom herop og fortalte, om det er tilsigtet og det er intentionerne med det dagpengeforlig, man har skrevet under på. Jeg vil også gerne nævne det brev, som beskæftigelsesordførerne har modtaget fra AK-Samvirke den 27. maj, hvor man endnu en gang, som man også har gjort det i sit høringssvar, indtrængende advarer imod at indføre det her månedsbaserede udbetalingssystem. Det vil blive uoverskueligt, ikke mindst for de ledige, det vil vælte nye store administrative opgaver over på a-kasserne, og det vil sandsynligvis føre til, at a-kasserne tvinges til at sætte administrationsbidraget i vejret. Når jeg ved både anden- og tredjebehandlingen har gjort en del ud af konsekvenserne af det her lovforslag, også ned i detaljerne, så er det selvfølgelig, fordi det ikke skal hedde sig, at man ikke var advaret. Når de negative eksempler begynder at melde sig, håber jeg, at vi kan slippe for de sædvanlige undskyldninger om, at det skam ikke var meningen, at det kigger man på, og man snakker med ministeren, og man indkalder forligskredsen. For ministerens skriftlige og mundtlige svar viser jo klart, at det er meningen, og at det er tilsigtet, at lovgivningen skal virke sådan. Mange ledige vil opleve det som et utrygt og usolidarisk dagpengesystem, der her bliver indført. Det løser heller ikke de grundlæggende problemer og årsagerne til, at mere end 10.000 mennesker også fremover vil miste deres dagpengeret hvert år. Det skyldes jo lige nøjagtig det, at VKO's dagpengeforringelser nu bliver støbt i beton, og Socialdemokraterne har fødderne dybt og solidt plantet i betonen, og den er allerede ved at størkne. Enhedslistens konklusion er, at kampen for et trygt og solidarisk dagpengesystem må fortsætte, og vores bud er jo meget enkelt: Ingen skal kunne miste deres dagpengeret uden at blive tilbudt et ordinært arbejde på overenskomstmæssige vilkår eller en relevant uddannelse. Jeg vil endnu en gang udtrykke min glæde over, at Alternativet og SF også stemmer imod det her lovforslag, og at man dermed står frit til at deltage i kampen for et trygt og solidarisk dagpengesystem. En af vores fælles opgaver bliver selvfølgelig at overbevise Socialdemokraterne om, at de skal opsige dette forlig inden næste folketingsvalg, sådan at de også kan komme til at deltage i kampen, men nu på den rigtige side af barrikaden.
Tak til ordføreren. Der er en kort bemærkning fra hr. Rasmus Jarlov, Det Konservative Folkeparti.
Jeg tager ordet, fordi jeg forstod, at hr. Finn Sørensen var nervøs for, at lovforslaget her var vand på Konservative og Venstres mølle i forhold til dagpengesystemet. Og der vil jeg bare sige for Konservatives vedkommende, at vi stemmer imod. For det, der bliver stemt om nu, er alt det, Enhedslisten gerne vil. Det er flere på dagpenge, det er et mere generøst dagpengesystem, det er færre i beskæftigelse, det er et lavere BNP. Så hvis man er rød socialist, kan man roligt stemme for det her, og man skal ikke være bekymret for, at Konservative synes, det er godt. Vi synes, det er en rigtig dårlig reform.
Ordføreren.
Jeg værdsætter, eller rettere sagt, jeg tror, Socialdemokraterne værdsætter den hjælp, de nu kan få, fra De Konservative til at fremstille det, som om det her lovforslag skulle være et fremskridt for de ledige. Men røde socialister, som hr. Rasmus Jarlov taler om, er altså nogle, der har den holdning, at det ikke kan være rigtigt, at det er de ledige, der selv skal betale for de forbedringer, der er i lovforslaget. For dem har Enhedslisten jo klart anerkendt, og det er selvfølgelig de forbedringer, som gør, at hr. Rasmus Jarlov stemmer imod, fordi han og Liberal Alliance, har jeg forstået, jo er inderligt imod, at man indfører nogle forbedringer for de ledige.
Hr. Rasmus Jarlov.
Men det er jo ikke rigtigt, at det er de ledige, der selv betaler. Det her giver øgede offentlige udgifter. Det vil sige, at det er skatteyderne, der primært betaler for de forbedringer, som hr. Finn Sørensen kalder det, af dagpengesystemet. Det her er udgiftskrævende, og derfor kan man ikke sige, at de ledige selv betaler for de ændringer, der sker. Det gør de måske delvis, men det samlede resultat er, at der bliver brugt flere penge på overførselsindkomster, og derfor stemmer vi imod.
Ordføreren.
Så tror jeg, at ordføreren skulle sætte sig lidt mere ind i økonomien i det her lovforslag. Det fremgår jo af bemærkningerne – nu må man ikke lige hænge mig op på decimalerne – at de ledige med ca. 600 mio. kr. selv finansierer de forbedringer, der ligger, i muligheden for at forlænge sin dagpengeperiode. Det er jo et faktum. Det gør de ved, at der bliver indført en karensdag for de ledige, og ved, at dimittender, som ikke er forsørgere, går ned i dagpengesats. Og man gør det ved at straffe langtidsledige ved at tage en ekstra måneds dagpenge fra dem og en hel masse andre ting, som jeg har fremført undervejs i forhandlingerne.
Tak til ordføreren. Den næste ordfører er fru Sofie Carsten Nielsen, Radikale Venstre.
Tak for det. Normalt ville jeg ikke have taget ordet til denne debat. Vi synes jo, at det gennemgående er en rigtig god aftale. Men her for kort tid siden har regeringen offentliggjort, at udeståendet, altså de manglende 300 mio. kr. til dagpengeaftalen, skal finansieres ved at indføre brugerbetaling på de videregående uddannelser. Og det støttes, forstår jeg, af Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti. Man kan altså i dag tage en videregående uddannelse, men fremover må man ikke tage en videregående uddannelse på det samme eller et lavere niveau som den første, man har taget. Det betyder jo, at hvis man er sygeplejerske, kan man ikke i fremtiden bliver socialrådgiver, og er man politibetjent, kan man ikke blive pædagog eller lærer eller socialrådgiver. Det er klart, at der er nogle undtagelser for dem, der er på revalidering og andet, men helt grundlæggende er det altså en indføring af brugerbetaling på det, vi skal leve af i fremtiden, nemlig uddannelser. Det er vi rigtig ærgerlige over, og det kan vi ikke støtte i Radikale Venstre.
Tak til ordføreren. Der er en kort bemærkning fra hr. Finn Sørensen, Enhedslisten.
Jeg vil bare gerne takke ordføreren for den oplysning. Den var gået min næse forbi, og så er det jo godt, at vi kan hjælpe hinanden med at følge med i, hvad der sker uden for den her lille boble, vi står i og diskuterer. Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at det er rablende galt, hvordan man vil finansiere de 300 mio. kr. Mit første spørgsmål er: Giver det ordføreren anledning til at overveje sin støtte til lovforslaget, for så er der åbenbart noget, der ikke er på plads? Normalt har vi det sådan herinde i Folketinget, at vi går meget op i, at tingene er finansieret, i hvert fald lovforslag, som jo får en bindende virkning. Så giver det ordføreren anledning til at overveje det? Det var det første spørgsmål.
Ordføreren.
Jamen det er et glimrende spørgsmål. Vi synes, det her lovforslag er rigtig godt. Det er en god aftale. Vi har støttet den hele vejen igennem, og vi vil meget gerne være med til at finansiere de 300 mio. kr., men ikke ved at indføre brugerbetaling på videregående uddannelser. Vi kommer til at støtte lovforslaget, men vi er helt grundlæggende imod den melding, som regeringen altså lige er kommet med.
Hr. Finn Sørensen.
Tak. Vil ordføreren så også sige – ligesom jeg føler – at nu spiller man med falske kort? For da Dagpengekommissionen kom med sin indstilling og LO og Dansk Arbejdsgiverforening bakkede den op, nemlig at det her skulle finansieres med ca. 600 mio. kr., som de ledige selv skulle betale, og at regeringen så skulle komme med de andre 300 mio. kr., der skulle bruges, må alle have fået det indtryk, at så blev det finansieret på en fornuftig måde. Men nu er det altså ikke regeringen, der kommer med pengene. Det er de uddannelsessøgende. Så kan man ikke godt sige, at regeringen og forligspartierne løber fra et løfte?
Ordføreren.
Der blev lovet at finde finansiering. Der er jo ikke en kasse lige heromkring, men det at finansiere det ved at tage fra fremtiden, fra der, hvor de kommende medarbejdere til arbejdsmarkedet skabes, fra dem, som netop skal ud og skabe nye job, så vi får færre mennesker i ledighed, er grundlæggende forkert, og det er vi imod i Radikale Venstre.
Tak til ordføreren. Jeg skal høre, om der er flere, der ønsker ordet. Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Så nåede vist alle på plads. For stemte 70 (S, DF, V og RV), imod stemte 30 (EL, LA, ALT, SF og KF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 103 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Det er ikke tilfældet, og vi går til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 99 (S, DF, V, EL, LA, ALT, SF og KF), imod stemte 4 (RV), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslaget sluttet, og vi går til afstemning.
Der stemmes om ændringsforslag nr. 1 af Roger Matthisen, Alternativet. Afstemningen er slut. For stemte 101 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er vedtaget.
Forhandlingerne drejer sig herefter om lovforslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 101 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 52 (DF, V, LA og KF), imod stemte 50 (S, EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 47 (DF, EL, LA og ALT), imod stemte 55 (S, V, RV, SF og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 20 (EL, ALT og SF), imod stemte 82 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 20 (EL, ALT og SF), imod stemte 82 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Jeg skal spørge, om alle har besluttet sig for, hvad de vil stemme? Nu slutter afstemningen i hvert fald. For stemte 92 (S, DF, V, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 9 (EL), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er vedtaget og vil nu blive sendt til social- og indenrigsministeren.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 og 2 af S, tiltrådt af EL, ALT, RV og SF, som vedtaget. De er vedtaget.
Forhandlingen drejer sig herefter om forslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om forslaget? Det gør hr. Benny Engelbrecht, Socialdemokraterne. Værsgo.
Tak, formand. Blot sådan, at alle i Folketingssalen er bevidste om, hvad vi skal stemme om nu, vil jeg sige, at det altså er et forslag, hvor Folketinget pålægger regeringen at afskaffe omprioriteringsbidraget i kommunerne i årene 2017-2019. Jeg vil blot føje et par enkelte bemærkninger til det, fordi det jo er sådan, at vi med dette beslutningsforslag har muligheden for fra Folketingets side og ikke mindst fra Dansk Folkepartis side at kunne sætte en stopper for regeringens planer om at gennemføre nedskæringer i kommunerne i de kommende år. Lad os nu bare kalde omprioriteringsbidraget, hvad det er. Det er nemlig nedskæringer og besvarelser på den nære velfærd, på, når vi kigger frem til 2019, 7 mia. kr. Det er besparelser, som vil kunne mærkes på dagtilbud, folkeskolen og sundhedsområdet. Det er også vigtigt for mig at understrege, at havde det været op til Socialdemokraterne, havde vi aldrig nogen sinde stået i den situation, at vi skulle stemme om dette beslutningsforslag i dag, fordi så havde vi ikke ment, at det var nødvendigt at have et omprioriteringsbidrag. Vi mener grundlæggende, at det er den forkerte vej at gå for Danmark. Hvis vi skal styrke den nære kernevelfærd, skal vi give kommunerne et frit handlerum. Der har været nævnt i den debat, der er om det her forslag, lidt forskelligt vrøvl og nogle forskellige konspirationsteorier, bl.a. om, at vi Socialdemokrater ville, og jeg citerer: cementere omprioriteringsbidraget. Så lad os lige få det slået helt fast: Vi vil af med omprioriteringsbidraget, vi vil sikre, at det bliver afskaffet, og at pengene, hvis det ikke kan afskaffes, tilbageføres til kommunerne. Det er også derfor, at vi har slået fast, og at vores politiske leder har slået fast, at hvis vi overtager regeringsmagten igen, droppes omprioriteringsbidraget også fra dag et. Det handler nemlig om prioritering, prioritering af velfærd, eller om man hellere eksempelvis vil skrabe penge sammen til skattelettelser til de mest velstillede. Det er imidlertid helt afgørende, at vi ikke lader Christiansborgfnidder stå i vejen for at sikre den kommunale kernevelfærd. Dansk Folkeparti har tidligere begrundet afvisninger af dette forslag med ordlyden af bemærkningerne til vores oprindelige forslag. Den kritik lyttede vi til, og derfor fremlagde vi en revideret bemærkningstekst for at kunne imødekomme den bekymring. Fair nok, man havde ikke lyst til at stemme for et beslutningsforslag, der indeholdt kritik af en selv. Så skulle den hellige grav jo være vel forvaret. Det var den imidlertid ikke, fordi sidst vi stod her i Folketingssalen, hvor vi ellers tænkte, at nu havde vi imødekommet Dansk Folkepartis bekymringer, var det altså, at vi blev mødt af beskyldninger om, at vi med det beslutningsforslag, der lå, ville cementere omprioriteringsbidraget, og derfor ville man så ikke stemme for vores beslutningsforslag. Sådan skal det jo heller ikke være, ingen beton, ingen cement, og derfor står vi her nu igen med et ændret beslutningsforslag, som helt pålægger at afskaffe omprioriteringsbidraget via det ændringsforslag, som netop er gået igennem. Så med andre ord: Hvis man ønsker at sætte handling bag ordene, er det ret nemt. Det er sådan set blot at stemme for det beslutningsforslag, der ligger nu. Så er omprioriteringsbidraget en gang for alle fortid, og vi kan komme videre, og jeg tænker også, at der vil være nogle kommuneforhandlinger, som vil gå en hel del lettere, end de har gjort hidtil.
Tak til ordføreren. Der er en række korte bemærkninger. Den første er fra hr. René Christensen, Dansk Folkeparti. Værsgo.
Tak. Det er jo utroligt at høre den socialdemokratiske ordfører stå her på Folketingets talerstol nu og tale om et beslutningsforslag, som reelt ikke findes mere. Man har ændret overskriften; man har ændret hele indholdet i det beslutningsforslag, Socialdemokratiet har fremsat. Det var jo det, de to ændringsforslag gik ud på. Ifølge det beslutningsforslag, man fremsendte, ville man have, at vi i Folketingssalen skulle cementere, at der skulle være et omprioriteringsbidrag frem til 2019, for det kunne have været rart at have det omprioriteringsbidrag, hvis man en dag stod og havde magten. Det blev så opdaget, og så var man nødt til at lave beslutningsforslaget hundrede procent om. Så nu handler beslutningsforslaget ikke om, at omprioriteringsbidraget skal være der; nu handler det om, at det skal væk. Hvis jeg havde været hr. Benny Engelbrecht, tror jeg ikke jeg var gået på talerstolen i dag. Så tror jeg, jeg havde beholdt mit beslutningsforslag nede i udvalget og ikke sagt mere om det. Det er da pinligt at fremsætte et beslutningsforslag, som man så er nødt til at ændre hundrede procent. Jeg vil gerne sige, at Dansk Folkeparti ikke støtter beslutningsforslaget. Og hvorfor gør vi ikke det? Fordi Dansk Folkeparti er for et omprioriteringsbidrag, fordi vi mener, det kan gøre et mere lige Danmark.
Ordføreren.
Tak for den fuldstændig klokkeklare konstatering: Dansk Folkeparti går ind for et omprioriteringsbidrag; man går ind for, at kommunerne skal aflevere 7 mia. kr. frem til 2019. Det er ærlig snak. Men det er jo ikke det, Dansk Folkeparti har været ude at sige tidligere. Og det er jo derfor, vi har været imødekommende gang på gang for rent faktisk at prøve at afsøge, om Dansk Folkeparti så mente det, de sagde. Der må man så bare sige: Nej, det gør Dansk Folkeparti faktisk ikke. I forbindelse med finansloven og budgetlovene var der ellers udarbejdet en tekst med en bemærkning om, at man ville sikre, at pengene blev tilbageført. Så vi tog Dansk Folkeparti på ordet og sagde: Godt, så lad os tilbageføre midlerne. Men så sagde man: Nej, uha, uha, vi vil cementere dem. Godt, sagde vi, så afskaffer vi det helt. Men det vil man heller ikke. Med andre ord er det tom snak, luftsteg og vindfrikadeller, der kommer fra Dansk Folkeparti. Man ønsker ganske enkelt, at kommunerne skal spare.
Hr. René Christensen.
Det kunne være interessant, hvis partierne fremsatte beslutningsforslag, der handlede om partiernes egen politik. Det gør man så ikke i Socialdemokratiet. Der fremsætter man beslutningsforslag, man ikke selv er enig i, så man er nødt til at ændre dem efterhånden, fordi man gerne vil noget med Dansk Folkeparti. Jeg vil gerne sige her: Dansk Folkeparti er for omprioriteringsbidraget. Hvorfor er vi det? Vi er for, at man tager 1 pct. og laver en omfordeling. Vi vil gerne have et mere lige Danmark. Der er 98 kommuner, og alligevel er der så stor forskel på, hvad kommunerne kan tilbyde af velfærd på børneområdet, på skoleområdet, på ældreområdet. Der mener vi, at der skal være en solidaritet blandt kommunerne. Det ønsker man så ikke i Socialdemokratiet, fordi man blev opdaget. Man blev afsløret i, at man ville cementere det omprioriteringsbidrag. Nu ønsker man det så pludselig slet ikke.
Ordføreren.
Sandheden er jo nok den, at Dansk Folkeparti har sendt nogle signaler om, at man ville sikre, at pengene kom tilbage til kommunerne. Og vi kan jo så i hvert fald konstatere nu, at det er der ikke nogen garanti for.
Så er der en kort bemærkning fra hr. Jakob Engel-Schmidt, Venstre.
En klog kvinde sagde engang: Fortæl sandheden – ellers udlægger andre den for dig. Og det er derfor, jeg tager ordet. Hr. Benny Engelbrecht sagde for et øjeblik siden: Stod det til Socialdemokratiet, havde vi aldrig stemt om omprioriteringsbidraget. Nej, det er da sandsynligvis rigtigt, for så havde man fortsat nulvæksten i kommunerne. Hr. Benny Engelbrecht kan måske oplyse, hvordan beskæftigelsessituationen så ud i det offentlige, efter at den socialdemokratiske regerings minusvækst – for det var en minusvækst og ikke en nulvækst – kostede flere end 12.500 offentligt ansatte, sammenlignet med, hvad Venstreregeringens politik har betydet. Jeg er bange for, at hr. Benny Engelbrecht, på trods af vores ellers hyggelige dialog på Twitter om sønderjyske bageopskrifter, er ved at begive sig ud i en situation som den, hans kollega kom ud i med hensyn til forbruget i det offentlige, hvor statsministeren var nødt til at irettesætte. Så jeg er nødt til at spørge hr. Benny Engelbrecht: Hvordan adskiller den tidligere regerings minusvækst sig i det kommunale fra den politik, vi fører? Hvad vil man numerisk set foretrække?
Ordføreren.
Først må jeg korrigere: Det er ikke sønderjyske bageopskrifter, men det er fuldstændig korrekt, at de er baseret på sønderjysk biodynamisk mel. Når det er sagt, må man jo først og fremmest sige, at det, det handler om, er pengene, og fra 2011 til 2014 havde kommunerne 1,5 mia. kr. mere at arbejde med. Så lad os nu fokusere på, hvad det her forslag handler om. Forslaget handler om, at vi gerne vil sikre, at omprioriteringsbidraget ikke findes, mens man fra Dansk Folkepartis side har tilkendegivet, at man ønsker at have det, og det er jo så der, de politiske uenigheder i Folketinget står.
Hr. Jakob Engel-Schmidt.
Det er jeg bange for at vi desværre ikke bliver helt enige om. Men hr. Benny Engelbrecht kan måske forsøge at oplyse, hvad en skattereform, der giver til de mest velhavende, indeholder. Det var det, hr. Benny Engelbrecht nævnte i sin tale for et øjeblik siden. Jeg tænker, at en skattereform, der giver til de mest velhavende, må være en model, hvor man sænker selskabsskatten og måske hæver grænsen for, hvornår man betaler topskat, og det er vel egentlig en model, som den tidligere socialdemokratiske regering har været forkæmper for. Når jeg vælger at tage ordet, er det, fordi jeg har svært ved at acceptere, at man for få år siden sad i en regering og gjorde mange af de samme ting, som vi gør i dag, og nu indtager talerstolen med de stik modsatte argumenter. Det hænger ikke sammen, hr. Benny Engelbrecht.
Ordføreren.
Jeg har - åbenbart i modsætning til hr. Jakob Engel-Schmidt – læst regeringsgrundlaget, og i det regeringsgrundlag står der, at man vil sænke topskatteprocenten. Det går Socialdemokratiet ikke
Så er det fru Eva Kjer Hansen, Venstre.
Jeg skal bare spørge hr. Benny Engelbrecht, om han kan bekræfte, at kommunerne har flere penge til rådighed i år, end de havde sidste år.
Ordføreren.
Dette forslag handler ikke om, hvad der sker i 2016, det handler om, hvad der sker i 2017, 2018 og 2019. Der vil der blive tilført færre penge, sådan som regeringen har lagt op til det. Jeg har også noteret mig, at det bl.a. via kommuneforhandlingerne er lykkedes at få en del af omprioriteringsbidraget for 2016 ført tilbage. En del af den store udfordring her er imidlertid, at kommunerne jo ikke kan planlægge efter, hvad de i givet fald får tilbage, og derfor synes jeg også, at fru Eva Kjer Hansen bør lytte meget nøje til, hvad en række borgmestre, også Venstreborgmestre, siger om omprioriteringsbidraget i sin grundform, altså at det er med til at gøre, at det er vanskeligt for kommunerne at budgetlægge.
Fru Eva Kjer Hansen.
Jeg lytter meget gerne til borgmestrene og bl.a. til alle de eksempler, de kan komme med om mulige effektiviseringer i kommunerne. Og det kan vi jo se at man faktisk er rigtig dygtig til. Når jeg stiller det her spørgsmål, er det jo på grund af ordførerens tale i dag, hvor ordføreren gør meget ud af, at kommunerne skal spare. Og det er jo ordføreren udmærket bekendt, at omprioriteringsbidraget kommer tilbage til kommunerne. Derfor er jeg nødt til at gentage mit spørgsmål, for det bør være en almindelig, simpel viden: Har kommunerne flere penge til rådighed i deres serviceramme i år, end de havde sidste år?
Ordføreren.
Jeg kan ikke se nogen steder, at der er en garanti for, at kommunerne får deres penge tilbage i 2018 og 2019. Og til trods for – til trods for – at vi ellers under debatten om netop det foreslog i et forslag til vedtagelse fra et stort mindretal i Folketinget, at man skulle pålægge regeringen at føre pengene tilbage i 2018 og 2019, er der ikke opbakning fra et flertal i Folketinget til det. Så det er der ingen garanti for.
Så er det hr. Finn Sørensen, Enhedslisten.
Tak. Jeg synes ikke, der er noget pinligt ved, at man bliver klogere i løbet af et forløb. Det er vel det, der kendetegner folkestyret, altså at man lytter til argumenter, tager bestik af mulighederne og derfor også er parat til at ændre sine forslag i en anden retning, som man selv kan stå inde for, og som kan skabe et flertal. Det er vel det, det hele går ud på. Så det vil jeg ikke bebrejde hr. Benny Engelbrecht, men tværtimod rose ham for. Det, jeg gerne vil spørge til, er, hvad Socialdemokraternes egne ambitioner er i forhold til årets økonomiforhandlinger om kommunerne. Det er jo sådan, at hvis man skal tage højde for det, man kalder den demografiske udvikling, altså flere ældre osv., og man skal tage højde for, at der er kommet mange flygtninge, som skal integreres, så skal kommunerne i hvert fald have 0,8 pct. mere at gøre godt med i stedet for mindre. Er det Socialdemokraternes ambition? Når jeg spørger, er det jo, fordi det desværre er rigtigt, når de borgerlige partier anklager Socialdemokraterne for, at mens Socialdemokraterne sad ved rorpinden, fik kommunerne ca. 3 mia. kr. mindre – i øvrigt med de borgerlige stemmer. Det vil jeg gerne høre om hr. Benny Engelbrecht så også lige vil bekræfte. Tak.
Ordføreren.
Fra 2011 til 2014 blev der 1,5 mia. kr. mere til kommunal velfærd. Men lad nu det ligge. Det er selvfølgelig regeringen, der forhandler med kommunerne i øjeblikket. Hvis jeg forstår det ret, går det ikke udpræget godt med at nå frem til en løsning der, men jeg håber selvfølgelig på, at man kan nå en fælles forståelse. Jeg synes i hvert fald, det er meget væsentligt, at vi holder fast i et aftalesystem, hvor kommunerne, Kommunernes Landsforening repræsenterende alle kommunerne, er i en balance med regeringen her. Jeg ville være meget ked af det, hvis det var sådan, at man skulle ned ad en vej, hvor der ikke var enighed, og hvor man ikke kunne indgå en aftale. Og vi kan i hvert fald ikke på forhånd garantere regeringen, at vi, hvis der ikke kommer en aftale med kommunerne, så vil kunne støtte eventuelle tiltag i den retning.
Hr. Finn Sørensen.
Tak. Det sidste synes jeg var en lidt ulden formulering. Jeg har fået opfattelsen af, at Socialdemokraterne har den klare holdning, at hvis der ikke ligger en kommuneaftale mellem regeringen og KL, stemmer Socialdemokraterne ikke for et aktstykke i Finansministeriet. Det er sådan, jeg har forstået det. Men nu kan jeg høre, at man ikke på forhånd kan garantere det. Det lyder, som om man er forhandlingsvillig. Selv om der ikke skulle være en aftale, kunne man godt tænke sig at gå ind i en eller anden forhandling om at stemme for et aktstykke i Finansministeriet, eller hvad? Det vil jeg gerne høre lidt mere om. Så vil jeg bare sige, at jeg gerne vil høre, hvad Socialdemokraternes ambitioner er, for Socialdemokraterne er jo også repræsenteret i Kommunernes Landsforening. Hvad er ambitionerne i forbindelse med årets økonomiforhandlinger? Skal kommunerne have mere til velfærd, eller skal de ikke have mere til velfærd?
Ordføreren.
Forhandlerne i Kommunernes Landsforening har jo i hvert fald en prioritet, der handler om at komme af med omprioriteringsbidraget, som det vist fremstår ganske klart og tydeligt. Og det synes jeg er en god og sund disposition, men jeg blander mig i øvrigt ikke i, hvad vores kommunale politikere gør. Vi støtter ikke et aktstykke – ikke i Finansministeriet, men i Finansudvalget – hvis der ikke er opnået enighed i kommunernes forhandlinger med regeringen dér. Men omvendt er det klart, at hvis man opnår en aftale, er det respekt for det kommunale aftalesystem, og så har vi selvfølgelig også i sinde at støtte et aktstykke. Det har vi i øvrigt også indgået en politisk aftale om.
Tak. Så er det hr. Henrik Dahl, Liberal Alliance. Værsgo.
Tak for redegørelsen, og tak for de svar, der er givet i løbet af debatten. Jeg skal spørge ordføreren: Er det ordførerens opfattelse, at alle danske kommuner er fuldstændig perfekte, at de har nået den fuldstændig perfekte grad af rationalitet og optimering, så intet kan forbedres, men at de nu er fuldkomne?
Ordføreren.
Ingen er perfekt, ikke engang hr. Henrik Dahl og mig – tro det eller lad være. Så jo: der kan hele tiden foretages forbedringer og effektiviseringer. Og det gør kommunerne også. Det, der er pointen, er, at omprioriteringsbidraget som instrument ikke er fremmende for at gennemføre gode og fornuftige effektiviseringer. Et incitament for kommunerne til at lave en ordentlig effektivisering er jo selvfølgelig, at de kan være med til at løfte en del af den demografiske udfordring, der er, ved hjælp af de effektiviseringer, og det gør man i alle danske kommuner landet over hvert evig eneste år, når man lægger budgetter.
Hr. Henrik Dahl.
Betyder det, at hvis man kan enes om at bruge en anden terminologi, vil man altid kunne regne med Socialdemokraterne, når det drejer sig om at tilrettelægge tingene i kommunerne mere rationelt, så længe det selvfølgelig ikke går ud over selve servicen til borgerne?
Ordføreren.
Hvis man eksempelvis i kommuneforhandlinger kan give kommunerne instrumenter til at sikre nogle tilgange til effektivisering, som de også selv efterspørger, jamen så giver det jo god menig og er sund fornuft. Og så vil det jo typisk altid være sådan, at hvis man i øvrigt kan opnå en kommuneaftale i enighed med Kommunernes Landsforenings repræsentanter, vil Socialdemokraterne altid i respekt for aftalesystemet stå bag det. Så det, vi taler om her, er jo altså først og fremmest omprioriteringsbidraget som instrument, der sikrer en stor grad af usikkerhed om, hvor meget der i givet fald kommer tilbage til kommunerne i forbindelse med finanslovsaftalen.
Herefter er det fru Marianne Jelved, Det Radikale Venstre. Nej? Så siger vi tak til ordføreren. Er der flere, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene slut, og vi går til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen slutter. For stemte 50 (S, EL, ALT, RV og SF), imod stemte 51 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 42 (DF, EL, ALT og SF), imod stemte 59 (S, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 43 (DF, EL, ALT og SF), imod stemte 59 (S, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 43 (DF, EL, ALT og SF), imod stemte 58 (S, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 13 (EL og SF), imod stemte 89 (S, DF, V, LA, ALT, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 43 (DF, EL, ALT og SF), imod stemte 59 (S, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 20 (EL og ALT), imod stemte 81 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 20 (EL, ALT og SF), imod stemte 82 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 9 (EL), imod stemte 86 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), hverken for og imod stemte 7 (ALT). Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er sluttet. For stemte 16 (EL og ALT), imod stemte 83 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Hr. Finn Sørensen, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Vi er i gang med behandlingen af en række forslag fra Enhedslisten, der på forskellig vis vil forbedre vilkårene for mennesker, som er blevet langtidssyge og er røget ud af arbejdsmarkedet, og mennesker med handicap. Og det er jo ikke nogen særlig god sommerhilsen til de mennesker, at disse forslag vil blive nedstemt. Jeg skal ikke forsøge at genoptage diskussionen om hvert enkelt forslag, men stiller selvfølgelig gerne op på talerstolen, hvis nogen ønsker det. Jeg er alvorlig bange for, at diskussionen, også førstebehandlingerne taget i betragtning, ikke vil tilføre ret meget nyt, for der var jo en påfaldende mangel på vilje fra de fleste partier i Folketingssalens side til at gå ind i en grundig diskussion af de vilkår, som vi i dag byder langtidssyge mennesker og mennesker med handicap og forskellige kroniske lidelser i kraft af de, synes jeg, meget hårdhændede reformer, der er blevet gennemført inden for de sidste 5-6 år. Men jeg har bemærket mig, at selv hårdhændede provokationer ikke er nok til at få visse ordførere på talerstolen. Så jeg skal bare bekræfte min vilje til at stille op. Men det, der er den grundlæggende tanke i de forslag, er, at vi er nødt til at kigge på lovgivningen, fordi vi er kommet derud, hvor kommunerne faktisk af den gældende lov bliver opfordret og via økonomiske incitamenter tvunget til at behandle syge borgere på en måde, som jeg tror vi alle sammen er enige om er uværdig, når vi ser de konkrete eksempler. Men det er, som om de partier, der har ansvaret for den lovgivning, ikke rigtig vil forholde sig til, at det faktisk er meningen. I langt de fleste tilfælde har Ankestyrelsen jo godkendt disse forskellige lovændringer, som har ført til de mange, mange kedelige eksempler, vi ser i medierne, og som alle ordførere bliver bombarderet med: syge mennesker, som er dybt fortvivlede over den måde, de bliver behandlet på. Jeg vil gerne takke i hvert fald Dansk Folkeparti og Alternativet og et stykke ad vejen også SF for, at de er gået ind i den konkrete diskussion og ikke sådan på forhånd bare siger, at loven er vældig god, som den er. Især tak til Alternativet, som faktisk er positive over for alle vores forslag, men som også i nogle tilfælde har nogle bemærkninger, som gør, at de ikke lige kan stemme for. De stemmer for tre af dem og undlader at stemme til de andre, men det tager jeg ikke som noget negativt signal fra Alternativets side. Tværtimod er jeg glad for de betænkningsbidrag, Alternativet har afgivet her. De siger mig, at vi i hvert fald har nogle allierede her i salen. Så må vi prøve at arbejde videre med tingene og se, om vi kan få overbevist lidt flere, når vi kommer i gang med efterårets arbejde. For det haster virkelig meget i forhold til at give de mennesker, som det drejer sig om her, en håndsrækning. Men igen har jeg et spørgsmål til Socialdemokraternes ordfører, hr. Leif Lahn Jensen. For TV 2 havde en nyhed den 29. maj, hvor hr. Leif Lahn Jensen blev refereret for at sige, at nu ville han kulegrave reglerne om førtidspension. Jeg er i tvivl om, om det nu også er det, hr. Leif Lahn Jensen vil, for det var ikke det, der blev sagt i selve tv-klippet. Da sagde hr. Leif Lahn Jensen, hvad jeg sådan set synes er positivt, at hr. Leif Lahn Jensen gerne vil granske, hvordan det går med de her ressourceforløb, kigge på dem og se, hvordan man kan få dem til at fungere bedre. Det kan vi kun være enige i alle sammen, men det er jo altså ikke det samme som at granske reglerne om tilkendelse af førtidspension. Det er dem, der er problemet, fordi lovgivningen er blevet sådan, at kommunen ikke må tilkende førtidspension, hvis kommunen har bare den mindste forventning til, at der kan udvikles en eller anden lillebitte smule arbejdsevne i form af nogle få minutters arbejde om ugen, med det resultat, at for at undersøge, om borgeren kan udvikle arbejdsevne – på trods af at borgeren er dødssyg og er nødt til at tage en seng med på arbejde – bliver borgeren tvunget af sted i yderligere arbejdsprøvninger, ressourceforløb eller fleksjob af ganske få minutters varighed. Det er jo sådan, lovgivningen er, og jeg ville blive så glad, hvis det, hr. Leif Lahn Jensen mener, er, at det er de regler, vi skal kigge på – med muligheden for, at de bliver ændret. Det er derfor, jeg spørger hr. Leif Lahn Jensen: Har TV 2 ret, når de skriver, at hr. Leif Lahn Jensen vil granske reglerne om tilkendelse af førtidspension, eller vil han bare – bare i gåseøjne – forsøge at få de her ressourceforløb til at fungere bedre? Jeg stiller spørgsmålet endnu en gang, i et håb om at hr. Leif Lahn Jensen vil gå herop og i hvert fald opklare det. Jeg synes, det er lidt vigtigt, for der er nogle af de borgere, vi taler om, som har fået indtrykket af, at nu var vi på rette vej, fordi Socialdemokraternes ordfører ville kigge på reglerne om førtidspension og tilkendelse af den. Det er ikke sådan, jeg har hørt det. Jeg håber, det er sådan, og derfor ser jeg frem til, at hr. Leif Lahn Jensen vil gå herop og uddybe det. Tak.
Tak til hr. Finn Sørensen. Er der flere, der ønsker at udtale sig? Så går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 9 (EL), imod stemte 63 (S, V, LA, RV, SF og KF), hverken for eller imod stemte 30 (DF og ALT). Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 8 (EL), imod stemte 62 (S, V, LA, RV, SF og KF), hverken for eller imod stemte 30 (DF og ALT). Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 17 (EL, ALT og 1 (LA) (ved en fejl)), imod stemte 61 (S, V, LA, RV, SF og KF), hverken for eller imod stemte 23 (DF). Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 16 (EL og ALT), imod stemte 81 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 4 (SF). Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 43 (DF, EL, ALT og SF), imod stemte 60 (S, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 20 (EL, ALT og SF), imod stemte 58 (S, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 23 (DF).
Der er ikke mere at foretage i dette møde. Det næste planlagte møde afholdes tirsdag den 6. september 2016, kl. 10.00. Hvis det bliver nødvendigt at indkalde Folketinget til yderligere møder, vil meddelelse om tidspunkt og dagsorden blive tilstillet medlemmerne skriftligt. Det forhold, at der foreløbig ikke er flere møder i salen, er jo som bekendt ikke ensbetydende med, at arbejdet ligger stille. Der vil som sædvanlig jævnligt være møder i Folketingets stående udvalg, ligesom der vil være andre arrangementer, som medlemmerne er engageret i. Så ønsker jeg alle medlemmer en god og aktiv sommer, og samtidig vil jeg gerne takke alle vores ansatte for deres indsats i det forløbne folketingsår. Det tror jeg vi alle har været rigtig godt tilfredse med. Rigtig god sommer til alle.