112. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon), ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 71/ - třetí čtení Prosím, aby místo u stolku zpravodajů zaujal ministr spravedlnosti Jan Kněžínek a zpravodaj garančního výboru, jímž je ústavněprávní výbor, pan poslanec Jan Chvojka. Pozměňovací návrhy jsou uvedeny ve sněmovním tisku 71/6, který byl doručen dne 9. října 2018. Usnesení garančního výboru bylo doručeno jako sněmovní tisk 71/7. Ptám se pana navrhovatele, zda má zájem o vystoupení před otevřením rozpravy [[Ano.]] Pan ministr má zájem. Já vás všechny poprosím o klid v sále. Případné diskuze prosím přeneste do předsálí. Pane ministře, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedo, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, dostáváme se ke třetímu čtení návrhu zákona, který má za cíl řešit problém nadměrného zadlužení až předlužení nezanedbatelné části občanů České republiky. Cílem je tedy řešení problematiky takzvané dluhové pasti, kdy usilujeme o to, aby se ti občané, kteří v této dluhové pasti jsou, co nejdříve poté, co splní v mezích svých schopností a možností své závazky, vrátili do standardního sociálního a ekonomického prostředí. Aby se zapojili do standardního fungování společnosti. Zároveň říkám, že už ve druhém čtení byl Poslaneckou sněmovnou vzat za základ pozměňovací návrh uvedený pod písmenem A, přijatý ústavněprávním výborem, který reflektuje velmi dlouhou podrobnou a korektní diskuzi, kterou jsme nad tímto návrhem vedli ať už na půdě ústavněprávního výboru, nebo ostatních orgánů Poslanecké sněmovny, ale také s odbornou veřejností včetně soudců, kteří rozhodují v insolvenčních věcech, včetně samotných insolvenčních správců. Moc děkuji za tuhle debatu a pevně věřím, že návrh, tak jak je předložen, pomůže řešit tento problém. Zároveň předesílám, že tady podpoříme řadu z podaných pozměňovacích návrhů ze strany předkladatele, zejména ty ústavněprávního výboru, ale i některé další, které podle mě přispívají ke zkvalitnění té právní úpravy. Všem moc děkuji za debatu nad touto právní úpravou, za čas nad ní strávený a moc prosím o podporu tohoto návrhu i ve třetím čtení.
Já vám děkuji, pane ministře. Otevírám rozpravu, do které se jako první hlásí pan zpravodaj Jan Chvojka, který má přednostní právo v tomto bodu. Prosím.
Je to tak, pane předsedo. Hezké dopoledne, dámy a pánové. Já bych chtěl už spíš jenom velmi krátce vystoupit jako zpravodaj tohoto tisku. Ale nejenom jako zpravodaj, ale i poslanec, právník a člověk, kterému samozřejmě jde o blaho a osud České republiky a lidí, kteří se dostali do dluhové pasti. Já se přiznám, že - a říkal jsem to už i na několika různých fórech, a těch fór proběhla spousta za tento rok a věnovala se insolvenčnímu zákonu. Ta rozprava k této novele byla velmi dlouhá, velmi podrobná, široká a obsáhlá. A já jsem za ni rád. Přiznám se, že považuji institut oddlužení, který byl přijat v roce 2006 právě v tomto insolvenčním zákoně č. 182/2006 Sb. s účinností od 1. ledna 2008, za jednu z nejlepších věcí, která se zde po revoluci odehrála a která se schválila. Je potřeba říci, že tento institut oddlužení, nebo jak říkají někdy nesprávně média osobní bankrot, pomohl desetitisícům lidí, kteří se dostali do dluhové pasti. A do té doby, než byl v roce 2006 schválen insolvenční zákon, se leckdy lidé prostě bohužel z té dluhové pasti nedostali a nemohli dostat, protože na ně byla vedena exekuce, například až do konce života. Prostě nebyl institut, který by jim pomohl se z té dluhové pasti vymotat. Bohužel za těch deset let, od doby, kdy je zákon účinný, se ukázalo, že byť zákon pomohl, jak jsem říkal, desetitisícům lidí, tak stále ještě jsou v České republice lidé, kterým tento zákon nemohl pomoci, protože ti lidé nedokázali splnit podmínku, tu jednu zásadní podmínku, kterou ten zákon má, to znamená, pokud chci dnes vstoupit do oddlužení, tak musím prokázat, že po dobu následujících pěti let musím splatit minimálně 30 % svých závazků. To znamená, že do tohoto institutu oddlužení se bohužel za ta léta účinnosti zákona nemohly dostat například matky samoživitelky, které prostě jednoduše nemohly prokázat na základě toho, jaký mají příjem, že zaplatí těch 30 % svých dluhů. Nebo například právě osamělí senioři či seniorky, kteří také logicky nemohli zaplatit minimálně 30 % svých dluhů, protože jejich důchod je tak průměrný, že prostě své dluhy nejsou schopni zaplatit. Na druhou stranu je potřeba říci, že na tom, že se mnozí lidé dostávali do dluhové pasti, měl značný podíl i náš stát, který minimálně do roku 2016 umožňoval na půdě různých spotřebitelských úvěrů, nebankovních půjček a dalších takovýchto institutů hrozná zvěrstva, kdy z dluhu tisíc korun najednou dluh vystoupal na výši 50 tisíc, či kdy z dluhu 20 tisíc dluh vystoupal na 200 tisíc. Takové věci se děly, od roku 2017 se dějí již méně. Ale byla to chyba státu, že nereguloval tento segment trhu tak, jak by měl být regulován, a tak, jak je regulován na západ od nás. [[(10.00 hodin)]] Ukázalo se tedy, že je potřeba novelizovat insolvenční zákon, pokud chceme ještě těch dalších několik desítek tisíc lidí, kteří jsou v dluhové pasti, z té dluhové pasti dostat. Jsou to, jak jsem již zmínil, například právě matky samoživitelky, invalidní důchodci a další. Proto se předložila novela insolvenčního zákona. Jak jsem říkal na začátku, mluví se o ní velmi dlouho. Koneckonců původně přišla do Poslanecké sněmovny ještě v minulém funkčním období Poslanecké sněmovny, kdy byl ministrem spravedlnosti Robert Pelikán, a já jsem tenkrát podepisoval tu novelu jako předseda Legislativní rady vlády. Bohužel se nepodařilo, bylo to v podstatě už v závěru funkčního období Sněmovny, tu novelu tehdy projednat, a proto byla předložena znovu na půdu této Poslanecké sněmovny. Diskuse k ní byla obsáhlá, bohatá, široká. Koneckonců se to odrazilo i na množství pozměňovacích návrhů, které byly projednávány ať už na půdě podvýboru pro insolvence, exekuce, nebo na půdě ústavněprávního výboru, a koneckonců asi o dvaceti budeme hlasovat i dnes. Je potřeba říci, že jsou tam pozměňovací návrhy leckteré. Některé se snaží držet leitmotiv toho zákona, resp. novely zákona. Ten leitmotiv pro mě je druhá šance pro více lidí, šance pro více lidí, aby se dostali z osobního bankrotu, z předlužení, ze zadlužení, z dluhové pasti. Některé se snaží ještě více otevřít to síto lidí, kteří se dostanou do té dluhové pasti. Některé pozměňovací návrhy do určité míry se snaží zracionalizovat ten poměr těch dvou stran, protože je to o dvou stranách, jedna strana jsou věřitelé, druhá strana jsou dlužníci, všichni ostatní na ten proces v podstatě jenom dohlížejí jako procesní subjekty podle insolvenčního zákona. Ale myslím si, ať už bude přijat takřka, ne všechny, ale ať už bude přijat takřka jakýkoli pozměňovací návrh, tak nezničí leitmotiv novely, která by měla být v tom: dovolme a pomozme více lidem, aby se dostali z dluhové pasti a podstoupili oddlužení. Tudíž já velmi prosím o to, abychom dnes ten insolvenční zákon konečně schválili. Debatovalo se o něm skoro rok, což je velmi dlouhá doba. Sám jsem zvědavý, až ho schválíme, jak se k němu postaví Senát. Nedokážu odhadnout, protože se politické poměry samozřejmě po volbách trošku změnily. Je možné, že se s tím zákonem uvidíme nebo potkáme ještě jednou, pokud ho Senát vrátí s nějakými připomínkami. Ale prosím, zachovejme se tak, aby ideálně nejpozději na jaře příštího roku byl tento zákon, tato důležitá novela přijata, resp. aby byla účinná a řídily se podle ní vztahy mezi věřiteli a předluženými dlužníky. Děkuji za pozornost.
Děkuji zpravodaji za vystoupení v rozpravě. Mám tady faktickou poznámku pana kolegy Pavla Blažka. Připraví se pan poslanec Dominik Feri. Máte slovo, pane poslanče, k faktické poznámce.
Dobrý den. Děkuji za slovo. Musím vždycky reagovat na takové ty, teď se omlouvám, levicové argumenty, které tady zazněly a zaznívají pořád dokola, které popisují ten stát v minulosti takový, jak nebyl, a hlavně popisují naše občany jako nějaké hlupáky. Tak zaprvé bych řekl, že se říká, že byla nějaká politika státu, která dovolovala upřímně řečeno zvěrské úroky a podobně. To prosím vás nebylo tak, že by stát nařizoval, kdo si půjčí, tak vždycky ten úrok bude 100 %, 150 % a podobně, a to jsem dalek od toho, abych hájil některé lichvářské úvěry. Ale není to tak, že by ten stát to nařizoval, jak z toho málem vyplývá. A druhá věc. Ti lidé hloupí nebyli tenkrát. Ano, bylo x občanů, kteří si napůjčovali takto hloupě, ale naprostá většina občanů, a to z těch čísel je jasně vidět, si buďto nepůjčovala vůbec, nebo si půjčovala za normální úroky, nebo si dokonce půjčovala i za ty, jak bylo řečeno, zvěrské úroky, ale ti svoje dluhy spláceli. To znamená, poprosil bych, aby ten popis minulosti nebyl takto úplně levicově ulítlý, protože v takové minulosti jsme nežili. A protože ten stát začal některé věci regulovat správně, to je samozřejmě pravda. Ale znovu říkám, naprostá většina lidí hloupá nebyla, těmto praktikám nepodlehla, a dokonce ty dluhy splácela. Bavíme se o určité části občanů, kteří podlehli. A já odmítám takovou tu rétoriku, že jenom proto, že si smlouvu nepřečetli, nebo špatně viděli, nebo něco, tvrdím a bude vám to tvrdit naprostá většina, věděli, do čeho jdou, a věděli, jaké úroky budou splácet. Jenom byli nezodpovědní a říkali si, když to nezaplatíme, nějak bylo, nějak bude.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Paní poslankyně Valachová bude také reagovat ještě s faktickou poznámkou. Prosím, paní kolegyně, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, kolegové, vážená vládo, musím zareagovat na Pavla Blažka v návaznosti na jeho reakci na Jana Chvojku. Musím doplnit, že rozhodování soudů v minulých deseti letech, patnácti letech, a to bez pochyby nepopře ani můj předřečník, jasně ukázalo v mnoha případech, že praktiky, které byly trpěny v rámci půjčování, spekulativního postupování pohledávek bez vědomí dlužníka, porušování zákoníku práce, nerespektování výše úroků, které následně byly označeny soudy proti dobrým mravům, příslušenství opakovaně navyšované způsobem, který zákon nedovoluje, opět soudy odmítnuto, proti dobrým mravům atd. atd. Byl by tady celý telefonní seznam toho, co soudy - naše soudy - odmítly jako praktiky proti dobrým mravům. A tohle bylo velmi často způsobeno tím, že stát právě neměl férová pravidla pro spotřebitele a půjčování peněz. Děkuji.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Kolega Blažek bude také ještě reagovat jednou faktickou poznámkou. A pan kolega Dominik Feri je plný pochopení. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
O to já se nepřu a ani to nehájím. Ale to nebylo tak, že by ten stát někoho nutil, aby do těch závazků vstoupil. A na to jsou potřeba dva. Jeden to nabízí, ty nemravné úroky, a druhý, který je přijme. To mi prostě nevymluvíte. A tak to bylo. Než nějaký stát řekl: kdokoli si půjčí, vždycky musí platit tolik a tolik. A budu se opakovat. Obrovské množství smluv a těch dluhů, které z toho vznikly, takové vůbec nebyly, mám na mysli typicky dluhy z nájmů a podobně, kdy někdo neplatil a taky je dneska možná v té dluhové pasti. A nebavme se o tom, že to bylo všecko způsobeno nějakými nemravnými úroky a podobně. Ale byly potřeba minimálně dvě strany - ten, kdo půjčuje, a ten, kdo ty podmínky přijímá. A já jenom odmítám tu levicovou rétoriku, že naprostá většina lidí byla tak, řekl bych, okradených těmi darebáky, že si za to taky trošku nemohou sami. Tu smlouvu si měli přečíst, anebo, a to je to moje tvrzení, určitá část, a na tom trvám, naprosto vědomě přijala tyhlety podmínky a dopředu věděla, že to splácet nehodlá.
Děkuji. A ještě jednou paní kolegyně Valachová s faktickou poznámkou. Prosím, paní poslankyně.
Souhlasím s předřečníkem, že na smlouvu musí být dva. To uzná asi každé malé dítě. Ale právě proto, že na smlouvu mají být dva, tak také věřitelé mají svou odpovědnost. A o tom je právě zákon o oddlužení. Je to zákon, který je moderní, který mají země v Evropě i ve světě, ať jsou pravicové, nebo levicové.
Děkuji. A můžeme pokračovat v rozpravě vystoupením pana poslance Dominika Feriho. Připraví se pan kolega Marek Výborný. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, vážený předsedo vlády, vážení přítomní členové vlády a vážený pane ministře, tady to je bezesporu ten nejdůležitější zákon, který jsme tu zatím za ten rok projednávali, a věřím, že ho dneska úspěšně dotáhneme. V prvním čtení jsem tu citoval slova slavného anglického básníka 18. století Williama Blackstonea, který prohlásil: "... pročež se bankrotář stane znovu očištěným od dluhů a může se tak stát užitečným členem společnosti." To znamená, že popsal vůdčí zásadu, kterou je ovládané insolvenční řízení, nebo tedy ten osobní bankrot. [[(10.10 hodin)]] Od toho prvního čtení uběhla poměrně dlouhá doba a já jsem se domlouval s Patrikem Nacherem, že on to tady celé pak zrekapituluje hezky. Bylo na něm učiněno mnoho práce a za dobře odvedenou práci se sluší poděkovat. To znamená, že bych rád poděkoval vám všem, kolegyně a kolegové, kteří se účastnili jednání ústavněprávního výboru, kteří se účastnili jednání podvýboru. Děkuji i jeho panu předsedovi. Dále bych chtěl také poděkovat zástupcům procesních subjektů a dalších skupin, které se chtěly vyjádřit a chtěly být účastny přípravy tohoto zásadního právního předpisu. A také bych chtěl poděkovat panu ministrovi a vůbec osazenstvu ministerstva za projevenou vstřícnost a za ochotu, která tu, musím se přiznat, dřív nebyla, nebo když sem ten zákon přišel, nebyla úplně běžná. Za poslanecký klub TOP 09 bych chtěl říci, že my podpoříme ty pozměňovací návrhy, které respektují zásady obsažené v insolvenčním zákoně, které se snaží urychlit celý proces a zkapacitnit ten systém, a také ty pozměňovací návrhy, které se snaží najít rozumnou rovnováhu mezi zájmy dlužníků, lidí v dluhové pasti, kteří se budou z té pasti chtít dostat, a zcela oprávněnými zájmy věřitelů. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Dominikovi Ferimu. Slova se ujme pan poslanec Marek Výborný, připraví se kolega Patrik Nacher. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážený pane premiére, vážení členové vlády, pane ministře, pane zpravodaji, vážené kolegyně, vážení kolegové, nechci tady opakovat dlouhý popis projednávání celé novely insolvenčního zákona. Z mých úst tady zazněl jak v rámci prvního, ale hlavně potom v rámci druhého čtení. Já se samozřejmě připojuji ke slovům svého předřečníka. To poděkování je zcela namístě jak vůči vám poslancům, poslankyním, kteří se do té debaty nejenom na půdě podvýboru, výboru, ale i na různých odborných grémiích, sympoziích, kulatých stolech zapojili. Stejně tak to poděkování patří směrem k Ministerstvu spravedlnosti, zvláště teď v době pana ministra Kněžínka, tak i ke sněmovní legislativě, která na tom také odpracovala své. Díky. Já bych rád jenom řekl teď aktuálně k té situaci, jaká je před třetím čtením a co považuji já osobně i poslanecký klub KDU-ČSL za důležité a co podpoříme. Ano, říkáme to od začátku, skutečně nám jde o to, aby tady byla přijata vyvážená novela insolvenčního zákona, která na straně jedné nepodlehne těm extrémně prověřitelským tlakům a na straně druhé nebude zohledňovat pouze a výhradně oprávněné požadavky těch dlužníků, kteří chtějí skutečně ten systém využít ve svůj prospěch. A to je to, oč nám jde. Abychom ty lidi dostali z dluhových pastí, tak jak už to tady opakovaně zaznívalo. My se k tomu hlásíme, je to důležité. Ale zároveň i ti dlužníci si musí být vědomi toho, co nakonec v jednom z těch pozměňovacích návrhů je uvedeno, že musí vynaložit veškeré úsilí, které po nich lze spravedlivě požadovat. Já bych v tomto bodě chtěl možná vyvrátit, nebo se pokusit vyvrátit to, co zaznívá v posledních dnech i ve veřejném prostoru, že vlastně ta novela ničemu nepomůže a že dlužníci budou stále ve stavu jakési nejistoty. A že ti soudci se budou chovat jako nějací orientální pašové, kteří po těch pěti letech se prostě špatně vyspí a řeknou: Dlužníku, sorry, sice jsi splatil 25 %, ale já mám pocit, žes mohl udělat víc. Tak skutečně, tak jak jsme tyto věci konzultovali s panem ministrem, tak jak byly konzultovány s těmi soudci, kteří se insolvenčnímu právu věnují, tzn. s místopředsedy krajských soudů, z těch insolvenčních úseků, tak je zcela zřejmé i z toho znění dotyčného paragrafu a pozměňovacího návrhu kolegy Patrika Nachera, který souhlasně kývá hlavou, je zcela zřejmé, že ten soudce bude posuzovat pouze to, zda v průběhu těch pěti let tam náhodou neutekl nějaký nepoctivý záměr. Ale podotýkám, že pokud by tam byl, tak musí být indikován ze strany insolvenčních správců, kteří za to budou mít tu zodpovědnost už v průběhu těch pěti let. Ale jinak ten soudce pouze na základě těch informací a zpráv, které po těch pět let bude o chování dlužníka mít, řekne: Ano, byl jsi v situaci, kdy jsi z objektivních důvodů nebyl schopen splatit alespoň těch 30 % toho dluhu, těch závazků, ale samozřejmě, my tě oddlužíme. Čili to strašení, které tady možná dnes je, tak já se domnívám, že skutečně není namístě. A nakonec i Ministerstvo spravedlnosti a justice budou mít dostatečný čas na to metodicky se na rozhodování v rámci § 412 a novely insolvenčního zákona připravit. Dovolte mi ještě připomenout dva pozměňovací návrhy, které jsou z mého pera. Respektive ten první je společný s kolegou Petrem Sadovským. Jedná se možnosti oddlužení v té rychlejší variantě, tzn. tříleté, kde původně v tom návrhu byla povinnost splatit 50 % dluhu. Já jsem to tady říkal už v rámci druhého čtení, že to považuji za extrémně nebezpečné. Mohlo by to býti zneužíváno. Pokud někdo je schopen za tři roky splatit 50 %, pravděpodobně bude za pět let schopen splatit podstatně víc. Rozumím tomu, že samozřejmě hledáme nějaký vyvážený kompromis. Proto jsem byl rád, že jsme se dokázali shodnout na té variantě 60 %. To znamená, v případě, že dlužník splatí za tři roky 60 % svých závazků vůči věřitelům, bude také oddlužen. Těch 60 % je výsledkem opravdu nějaké kompromisní dohody. Chtěl bych poděkovat i Asociaci krajů České republiky, paní předsedkyně tady není, ale děkuji za to, že Asociace krajů toto jednoznačně podpořila i z jejich legislativní komise. Věřím, že tento návrh, který je součástí té vyváženosti celé novely, získá vaši podporu. Dále tam je pozměňovací návrh E1, který řeší zjednodušení sepisu návrhu insolvenčního. Chtěl bych také požádat o jeho podporu, a to zvláště v situaci nebo v kontextu toho, na čem dohoda také je, a sice že podpoříme pozměňovací návrh kolegy Farského pod písmenem J3. To znamená, že zrušíme onu horní hranici, která by byla doposud podmínkou pro vstup do oddlužení. To znamená, že skutečně dveře toho dobrodiní státu budou otevřeny všem dlužníkům a nikoli jenom těm, kteří by byli pod hranicí tisícinásobku existenčního minima. Tento návrh, tak jak vyplynulo i z jednání ústavněprávního výboru, má všeobecnou podporu napříč poslaneckými kluby. Je to správně. A v okamžiku, kdy toto rušíme, tak se skutečně domnívám, že je nadbytečné, aby dlužníci museli na začátku predikovat svůj příjem na příštích šest, resp. dvanáct měsíců, stejně tak, jako je nadbytečné dokládat příjmy posledních dvanácti. V tom mém návrhu stačí doložit příjmy za posledních šest měsíců a aktuální příjmy. To si myslím, že je oprávněné i proto, aby s tím mohl insolvenční správce pracovat, aby v tom návrhu bylo. Ale pojďme skutečně ty věci procesně co nejvíce zjednodušit. A ten pozměňovací návrh E1 směřuje právě k tomu. Říkám, je to i v návaznosti na předpokládané přijetí pozměňovacího návrhu kolegy Farského. To zjednodušení, které už teď nastává. Já jsem tomu rád, že jsme se dokázali shodnout na těch 25 nebo téměř 30 pozměňovacích návrzích, které zjednoduší ekonomiku celého insolvenčního řízení a zajistí to, že celý systém nezkolabuje ani u správců, ani na insolvenčních úsecích soudů. Myslím si, že toto je velmi důležité, a prosím tedy o podporu. Dámy a pánové, tolik tedy můj komentář. Děkuji za to, že se dokážeme na konci shodnout a přijmout novelu insolvenčního zákona, která skutečně podle mě je jednou z prvních zásadních norem, které tady projednáváme, a bude mít výrazný dopad do naší společnosti. Protože na jedné straně pomůže dlužníkům z dluhových pastí, na straně druhé samozřejmě pomůže i těm věřitelům, protože se dočkají splacení alespoň části svých závazků. A co je důležité, pomůže České republice. Prostě budeme čistit tu šedou zónu i ekonomiky a chceme tyto lidi dostat do systému. To se samozřejmě projeví pozitivně i v rámci ekonomického systému České republiky. Děkuji za vaši podporu těch rozumných kompromisních pozměňovacích návrhů, kterých je většina. Díky.
Děkuji panu kolegovi Výbornému. Nyní má slovo pan poslanec Patrik Nacher a připraví se pan poslanec Jan Bauer. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, pane premiére, dámy a pánové, ono se to nezdá, ale podle mě tady máme nejdůležitější zákon za poslední rok. A ta důležitost a komplikovanost tkví v tom, že je tam celá řada hráčů. Je tam dlužník, je tam věřitel, jsou tam insolvenční správci, insolvenční soudci, nějakou roli v tom samozřejmě hraje stát a pak jsme tam my, poslanci. Já jsem to definoval, protože jsem se kolem toho pohyboval posledního tři čtvrtě roku, že my poslanci jsme jako rozhodčí, protože tohle nemá černobílé řešení.
Já vám rozumím, pane poslanče. Žádám kolegy o klid, a pokud diskutujete něco jiného, tak prosím v předsálí. Prosím, pokračujte.
Jsem velmi rád, že napříč všemi poslaneckými kluby vznikla norma, kterou bych nazval nadpolitickou. To není nepolitická nebo apolitická věc, tohle je ryze politické. A je to nadpolitické, protože to není ani vlevo, ani vpravo, tady jsme se nerozdělili na liberály nebo konzervativní, dokonce ani ne na opoziční nebo koaliční. Protože když se podíváte na pozměňovací návrhy, tak jdou skutečně napříč. A já jsem za to velmi rád. Z čeho šťastný nejsem, je ten dalmatinský, tj. černobílý pohled na tu věc, který potom vyústí v různé interpretace toho, co my teď tady dneska doufám schválíme. Na jedné straně se popisuje dlužník jako nevinná oběť a věřitel jako sprostý lichvář a na tom druhém pólu je dlužník nepoučitelný pitomec, když to takhle řeknu, a věřitel je matka Tereza. Já si myslím, že ani jedno z toho není pravdivé, a jsem velmi rád, že jednotlivé poslanecké kluby a v zásadě všichni poslanci se tomuto černobílému vidění světa vyhnuli. Já jsem si tady připravil - a já to zkrátím - právě i ukázky toho, co všechno na nás směřovalo, některé ukázky z veřejných zdrojů jednotlivých hráčů, kteří k tomu mají co říct. Já to tedy velmi zkrátím, ale jenom pro přehled. Filip Hanzlík, náměstek výkonného ředitele České bankovní asociace - a všechno to budou odpovědi na základní otázku: Je nutné měnit současné podmínky oddlužení? To je ta základní otázka. A teď se nebavíme jak, ale jestli vůbec. A ty odpovědi: Soudě podle výsledků rozsáhlého šetření ohledně efektivity oddlužení v posledních deseti letech, které provedla letos v červnu a prezentovala společnost InsolCentrum, dosavadní systém oddlužení funguje překvapivě dobře. Více než polovina dluhů byla zaplacena ve zhruba 56 % případů. - Ještě jednou opakuji, více než polovina dluhů. My se tady furt bavíme o nějaké hranici 30 %. V 56 % ten dlužník zaplatil více než polovinu. A dokonce ve čtvrtině dlužníci dokonce zaplatili celou částku, tedy 100 %. Jenom abychom tady nežili v nějaké chiméře. - Problémem nicméně zůstává tzv. historické zadlužení. - Tím je míněn stav před 1. prosincem. Reakce Michala Žižlavského, člena představenstva České advokátní komory a předsedy Rady expertů Asociace insolvenčních správců na tutéž otázku: Oddlužení spotřebitelů je nástroj, který funguje na rozdíl od konkurzu podnikatelů a korporací. Věřitelé dostávají v oddlužení v průměru zpět více než 50 %, v konkurzu jsou to jen jednotky procent. - Zkracuji to. Pavel Staněk, prezident České asociace věřitelů: Současný systém dle našeho názoru funguje poměrně dobře, obecně v něm není potřeba dělat žádné zásadnější změny, zvláště pak ne změny, které by do budoucna poskytovaly dlužníkům neúměrně snadnou cestu, jak se zbavit svých závazků. - A pak je to opět o tom, že se tady bavíme o situaci, kterou je potřeba řešit, která se naakumulovala před platností zákona o spotřebitelském úvěru. A naproti tomu Daniel Hůle, analytik společnosti Člověk v tísni: Jednoznačně je potřeba podmínky změnit. Dlouhodobě je ročně schvalováno přibližně 20 tis. insolvencí, ačkoliv máme přibližně půl milionu lidí, kteří mají tři a více exekucí. Jednoznačně vychází i mezinárodní srovnání. Okolo nás a na západ od Česka není jediná země v Evropské unii, která by neumožňovala tzv. nulové oddlužení. Horší podmínky mají pouze na Balkáně. Jinými slovy tady krásně vidíte u lidí a u subjektů, které oni reprezentují, samozřejmě každý má trochu jiný záměr a jiný úhel pohledu, jak se obrovsky liší v tom pojetí, jestli vůbec něco měnit a jak se na tu problematiku dívat. Já jsem velmi rád, že my jako poslanci jsme vlastně přišli s návrhem kompromisním, s návrhem, který kdybych si vypůjčil - u restitucí se říkalo, že je to narovnání nebo náprava některých křivd, tak tady bych řekl, že to je narovnání stavu zejména před 1. 12. 2016, odkdy platí nový zákon o spotřebitelském úvěru, a že to je pomoc maximu lidí, nikoliv všem, nějakým revolučním opatřením, které by narovnalo rádoby nespravedlnosti z minula a vytvořilo by nespravedlnosti nové. Tady si dovolím opět citaci z mailu jedné paní, která je matka samoživitelka. Jinými slovy, že to není spor jenom věřitel - dlužník, ale mohl by v případě nějaké revoluční změny nastat problém dlužník - dlužník. Člověk, který projde insolvencí letos, nespadá do novely zákona. Ve skutečnosti by i on měl mít třeba nárok na to, aby mu po třech letech byl prominut zbytek dluhu, pokud by splatil 50 %. - To je ta verze tři roky 50. - Ale člověk, který prochází insolvencí už letos nebo minulého roku, tak pokud se ten zákon schválí, tak tuto možnost nemá. Ten, který do toho vejde příští rok, tak tu možnost má, a dokonce bude platit vlastně kratší dobu než ten, který je v té současné době, měl by na to, aby po třech letech zaplatil 50, případně 60 %, jestli projde pozměňovací návrh, tak ten to paradoxně bude platit ještě déle. Jelikož doteď byla o hodně přísnější pravidla pro lidi, kteří chtěli projít insolvencí, a teď jsou v podstatě nulová, je to vůči nám nespravedlivé. To je jeden z mailů. Samozřejmě každý tady může citovat různé maily. Já jsem to tady dával jako příklad toho, že my tady nevedeme ostrý řez věřitel - dlužník, ale vedeme i určitou debatu o tom, jak k tomu přijdou dlužníci, kteří dnes platí a dnes pro to dělají všechno. Já bych to ukončil a navážu na Marka Výborného, jaká by měla být interpretace. Ta interpretace podle mě je jednoznačná. Spíše než o oddlužení se bavíme o osobním bankrotu. Osobní bankrot, to je pomoc těm dlužníkům. Restart. Druhá šance. A druhá šance pro ty, kteří chtějí, aby jim bylo pomoženo. Pro ty, kteří chtějí, aby jim bylo pomoženo, to nechtějí všichni, a zároveň jsou ochotni a schopni pro to něco udělat, příp. i něco obětovat a zároveň paralelně s tím nepoškodit zájmy seriózních věřitelů. Seriózních podtrhuji, aby mě někdo nechytal za slovo. Já si myslím, že tak jak je připraven ten zákon, a mohou tam být některé detaily, které se potom můžou ukázat v budoucnosti, tak se pojďme na to ještě podívat - ale myslím si, že globálně tak jak je to připravené, tak že se myslím tahle interpretace toho, tzn. pustit do toho systému více lidí, neblokovat je 30procentní hranicí, podařila. A já bych chtěl všem poslancům, kteří se na tom podíleli, poděkovat. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Patriku Nacherovi. Budeme pokračovat v rozpravě vystoupením pana kolegy Jana Bauera, ale ještě předtím přečtu omluvu došlou předsedovi Poslanecké sněmovny, a to od 9 do 12 hodin pan poslanec Petr Venhoda se omlouvá z dnešního jednání. Slovo má pan poslanec Jan Bauer, připraví se kolegyně Valachová. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, vážený pane místopředsedo. Pane premiére, milé dámy a pánové, já jsem se k problematickým bodům diskutované novely opakovaně vyjádřil již v průběhu prvního a druhého čtení. Také jsem zde v tomto průběhu položil členům vlády několik otázek, na něž mi většinou nebylo odpovězeno, tak třeba některé odpovědi zazní dneska, např. jaké náklady budou spojeny se zavedením nových pravidel do insolvenčních řízení, kolik to vlastně bude stát státní kasu, tedy všechny daňové poplatníky, tzn. nás všechny, stát. A také jsme se nedozvěděli ani to, zda budou soudy vůbec schopné nápor nových insolvencí zvládnout, což bylo téma, které se diskutovalo jak na výboru, tak na příslušném podvýboru. Své obavy z praktických dopadů této novely ale nebudu opakovat, to už tady zaznělo mnohokrát, a chci se jenom vyjádřit konkrétně ke dvěma pozměňovacím návrhům. [[(10.30 hodin)]] V první řadě vás chci požádat o podporu návrhu, který je veden pod písmenem C a v systému pod číslem 1375, který blíže definuje tzv. nepoctivý záměr. Chtěl bych říci, že nejde o zásah do koncepce tohoto zákona, který by jakkoliv měnil nebo upravoval jeho záměr nebo kontury. O tom určitě není tento pozměňovací návrh. Návrh má za cíl pouze blíže specifikovat, co má být posuzováno jako nepoctivý záměr. Nepoctivý záměr dlužníka má podle mého názoru rozhodný význam pro zamítnutí návrhu na povolení oddlužení a pro případné následné zrušení oddlužení, aniž by bylo ze stávající předlohy dostatečně zřejmé, jaké chování lze alespoň příkladmo považovat za nepoctivé. Sami předkladatelé tvrdí, že zákon má přinést právní jistotu dlužníkům, a takové ustanovení k ní zcela jistě přispěje podle mého názoru. Považuji za žádoucí, aby zákon obsahoval alespoň základní vodítko, podle kterého bude posuzováno, zda se dlužník chová slušně, anebo se nechová slušně. Demonstrativní výčet v návrhu obsahuje například tyto body: dlužník neuvedl nezanedbatelnou část svého majetku v seznamu majetku v rámci insolvenčního řízení, vědomě uvedl nepravdivou informaci nebo zatají některý ze svých příjmů. A chtěl bych také říci, že tento výčet není nahodilý. Já jsem se inspiroval, nebo tento návrh čerpá mj. z novely slovenského insolvenčního zákona, který podobný demonstrativní výčet obsahuje. Kromě toho odráží také ustálenou judikaturu ohledně posuzování nepoctivého záměru dlužníka. Ve druhém případě mi dovolte pár slov k pozměňovacímu návrhu pana kolegy Jana Farského, který zcela ruší vstupní hranici výše dluhu, s nímž lze do insolvence vejít. Chtěl bych říci, že už samotný vládní návrh stanovil tuto hranici poměrně vysoko nad 2 mil. korun, a to přesto, že průměrná výše dluhů se podle důvodové zprávy pohybuje v řádu několika set tisíc korun. Návrh kolegy Jana Farského tuto hranici ruší úplně a chce umožnit vstup do insolvence dlužníkovi s jakkoliv vysokým dluhem. Jako člen podvýboru pro exekuce a insolvence upozorňuji, že tento návrh ani jeho dopady tam na rozdíl od jiných návrhů nebyl diskutován, a proto mě celkem překvapil i souhlasný postoj s tímto návrhem ze strany ústavněprávního výboru. Jestliže doposud nebyla schvalovaná novela morálním hazardem, tak v případě přijetí tohoto návrhu se domnívám, že to zcela jistě bude. Nechci být úplně příkrý, já rozumím motivaci -
Já vás, pane kolego, přeruším a požádám sněmovnu o klid! Já myslím, že je potřeba, pokud vedete jiné diskuze, abyste je vedli v předsálí a nechali řečníka, který hovoří ve třetím čtení k tématu, aby ho mohli ostatní vnímat. Děkuji. Pokračujte.
Děkuji, pane místopředsedo. Chtěl bych říci, že nechci být úplně příkrý a rozumím a chápu motivaci pana kolegy Jana Farského, rozumím argumentu, že v dobách, kdy neexistovala legislativa na ochranu dlužníků a kdy se na poli poskytování půjček pohybovaly opravdu pofidérní firmy, se mohly v rámci různých nekalých praktik i zanedbatelné dluhy vyšplhat do několikamilionové výše a že právě lidem s takto vzniklými dluhy je třeba nyní pomoci, protože právě oni ztratili šance a výhled, že takovéto závazky někdy splatí. Zrušení vstupní hranice proto dávalo smysl, pokud by se týkalo skutečně jen dluhů, které vznikly v této - a já to nazvu divoké a neregulované době. Insolvenční novela ale s velkou pravděpodobností neskončí jen u těchto dluhů, ale stanoví obecná pravidla insolvencí do budoucnosti, a tedy pravidla pro ty, kteří se teprve začnou zadlužovat. Právní prostředí je přitom dnes již zcela jiné než v minulosti a legislativa dlužníky efektivně chrání. Pokud návrh kolegy Jana Farského projde, měla by se veřejnost dozvědět, že s jeho přijetím se proces oddlužení neotevírá pouze předluženým chudákům, ale také spekulantům s miliony, kteří zákony jen využijí k vlastnímu prospěchu. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Janu Bauerovi. Než vystoupí paní kolegyně Valachová, faktická poznámka pana poslance Marka Výborného. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo. Já chci reagovat na pana kolegu Bauera. To avizované zrušení vstupní horní hranice pro dlužníky, je potřeba si říci zcela jednoznačně: dnešní medián dluhů se pohybuje mezi 600 a 800 tisíci korunami, čili je dalece vzdálen té navrhované původní hranici, která byla někde 2,2 mil. korun, to je ten tisícinásobek, a naprostá většina dlužníků je pod touto hranicí. Ta hranice tedy svým způsobem byla virtuální, ale hlavně, a to byl ten důvod, proč jsme se na ústavněprávním výboru a nakonec i s panem ministrem na tom shodli, proč to podpořit, je ten, že na začátku tady nebude muset soud složitě zjišťovat, a někdy k tomu ani nebude mít podklady, jestli ten dluh náhodou není 2,1 mil., nebo už 2,3 mil., a procesně by to celý systém výrazně ohrozilo. Proto je zřejmé, proč toto podporujeme, protože se domníváme, že ta hranice v zásadě nehraje vůbec žádnou roli, týká se minima dlužníků, a je tedy je rozumné z toho systému úplně vypustit. Nic jiného v tom není potřeba hledat. A rád bych ještě zareagoval na to, co říkal kolega Patrik Nacher. Já s ním naprosto souhlasím, ale aby tady z toho nevznikl dojem, že ten systém, tak jak tady bylo citováno několik výroků ze strany věřitelů, že ten systém dneska skvěle funguje. Funguje, ano, samozřejmě, ta čísla jsou pravdivá, ale jenom proto, že do toho oddlužení dnešní systém pustí pouze cca 20 tisíc dlužníků ročně, protože ostatní nesplní dnes tu vstupní podmínku 30 %. A mě mrzí, že tyto argumenty pak zaznívají z úst justičních řekněme kapacit typu předsedy vrchního soudu, protože on sám moc dobře musí vědět, že ta čísla jsou ovlivněna právě tím [[upozornění na čas]], kdo se do toho oddlužení dostane. Ničím dalším. Děkuji pěkně.
Nyní ještě jedna faktická poznámka pana poslance Jana Farského. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo. Já bych jenom prostřednictvím pana předsedajícího k panu kolegovi Bauerovi. Ten limit, proč ho navrhuji, aby nebyl v zákoně, má to několik důvodů. Jeden, kde bych řekl, že jsem se odpíchl od toho, že už dnes tam žádný limit není, a je to novinka, která byla navržena původně ze strany Ministerstva spravedlnosti. Není to tak, že se do oddlužení a do možnosti uniknout z dluhové pasti dostane kdokoliv. Bude se posuzovat poctivost záměru, lehkomyslnost, nedbalost, jestli je schopen zaplatit alespoň tu část, a nepustí tam nikoho, kdo by oddlužením prošel v posledních deseti letech. Takže není to tak, že bychom pustili úplně dveře. A to, co mně přijde zásadní, a to říkám jako poslední, ale ten nejsilnější argument, tak prostě to, že my dneska už nevíme, jaká byla původní jistina. Vzhledem k tomu, že i z desetitisícových dluhů prostřednictvím pokut, různých dalších forem sankcí, lichvářského úročení, přes přeprodej a možnou kapitalizaci my prostě nenajdeme, co byla ta původní jistina. Kdybychom toho byli schopni, tak ta debata samozřejmě může i mít smysl, ale ve finále se může stát, a často to tak je, že z desetitisícových dluhů tady v rámci možného úvěrového Klondiku, který tady do prosince 2016 prostě byl, tak z desetitisícových dluhů jsou milionové, a kdybychom těm lidem nedali šanci z dluhové pasti uniknout, tak ten zákon, aspoň v této části, vlastně postrádá smysl.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. A budeme pokračovat vystoupením paní poslankyně Kateřiny Valachové, připraví se pan poslanec Lukáš Kolářík. Máte slovo, paní poslankyně.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, kolegové, vážená vládo, dovolte mi několik slov respektujících samozřejmě fázi projednávání novely insolvenčního zákona. Oceňuji, že se do komplexního pozměňovacího návrhu, který byl podpořen ústavněprávním výborem, dostaly pozměňovací návrhy, které prosazovala sociální demokracie, zejména způsob oddlužení, nebo chcete-li osobního bankrotu, směrem k seniorkám a seniorům během tří let, tedy o dva roky rychleji, nežli je běžná lhůta. A navíc tedy v situaci, aby po těchto třech letech měli senioři a seniorky jistotu, že pokud budou respektovat pravidla a vynaloží veškeré úsilí pro splacení dluhů, tak budou skutečně oddluženi. [[(10.40 hodin)]] Takže za toto děkuji a jsem ráda, že alespoň prozatím se podařilo pro tento návrh najít většinu, a samozřejmě prosím, aby Sněmovna napříč politickým spektrem tento pozměňovací návrh podpořila v rámci podpory právě toho společného komplexního pozměňovacího návrhu ústavněprávního výboru. Druhá věc, za kterou jsem velmi ráda, opět je to v tom shrnujícím balíčku pozměňovacích návrhů a věřím, že i toto bude oceněno kolegy a kolegyněmi, je zlepšení postavení při vymáhání výživného. Víte, že to je velký problém. Napříště tedy výživné bude hrazeno ihned po odměně insolvenčního správce. Třetí věc, kterou jsme podporovali jako sociální demokracie a také se dostala do tohoto balíčku pozměňovacích návrhů, je tedy to, aby příslušenství, které přesáhne hranici 100 % původního dluhu, spadlo do takzvaných podřízených pohledávek. Samozřejmě i to odstraňuje překážky, které velmi často brání skutečnému oddlužení a druhé šanci pro dlužníky. Na závěr bych vás upozornila na pozměňovací návrh I1. Tento pozměňovací návrh jsem podala s cílem výkladového zpřesnění - znovu opakuji, výkladového zpřesnění - pozměňovacího návrhu Malá-Nacher s cílem, aby na konci pětiletého období s dlužníky insolvenční soudy zacházely v obdobných případech obdobně, pokud se splní podmínky a dodržují podmínky po dobu pěti let, pravidla splácení, a současně kumulativně vynaloží veškeré úsilí, které na nich lze spravedlivě požadovat, tak aby tyto dvě podmínky, pokud jsou splněny, tak skutečně byli dlužníci oddluženi. Cílem, jak už jsem zmínila, je tedy předejít z opatrnosti nejednotné soudní praxi a zajistit plné respektování vůle zákonodárce, jak tady zaznívala při projednávání z úst Patrika Nachera, Taťány Malé, mých, ale i Marka Výborného a samozřejmě zmíním i zpravodaje Jana Chvojku, a dokonce si troufnu zmínit i pana ministra spravedlnosti Jana Kněžínka. Děkuji vám za zvážení tohoto pozměňovacího návrhu a jeho podpory.
Děkuji paní poslankyni Kateřině Valachové. Nyní pan poslanec Lukáš Kolářík, připraví se pan kolega Farský. Prosím, máte slovo, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, dovolte, abych i já ve stručnosti tady shrnul postoj Pirátů k této novele insolvenčního zákona. Určitě víte, že jednou z priorit Pirátů je právě boj proti chudobě. Proto jsme předložili novelu exekučního řádu a podporujeme i tuto novelu insolvenčního zákona. V situaci, kdy je v Česku zadlužený každý desátý člověk, je třeba hledat řešení a těmto lidem pomáhat. V současné době na oddlužení dosáhne jen ten, kdo splatí 30 % svých závazků během pěti let. Paradoxně tak vlastně ti lidé, kteří potřebují oddlužení nejvíce, na něj dnes nedosáhnou a v dluhové pasti jsou odsouzeni být až do konce života. Tato navrhovaná novela otevře oddlužení většímu počtu osob, a proto my, Piráti, pro tento návrh budeme hlasovat. Zcela zásadní je v tuto chvíli podle mého názoru také to, aby prošel pozměňovací návrh Kateřiny Valachové a pana Farského, protože bez těchto pozměňovacích návrhů schválíme v podstatě pouze současný stav a nepomůžeme předluženým lidem, pomůžeme pouze insolvenčním správcům a insolvenčním soudcům, a spousta hodin stovek lidí, kteří na tom pracovali, vyjde vniveč. Proto prosím za klub Pirátů o schválení nejen této novely, ale i těchto dvou pozměňovacích návrhů. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Kolářikovi. Nyní pan poslanec Jan Farský, připraví se pan kolega Chvojka. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Vážené kolegyně, vážení kolegové, chtěl bych také z tohoto místa poděkovat Ministerstvu spravedlnosti, které odvedlo velkou práci a bylo zázemím pro přípravu pozměňovacích návrhů a pro tuto debatu. Chtěl bych určitě poděkovat zvláště kolegovi Výbornému, který v rámci podvýboru odvedl obrovskou práci. V době, kdy ministerstvo nebylo zcela ukotveno svým vedením, tak on tu insolvenční káru táhl dál a nezastavila se, za což si zaslouží velké poděkování. Ale chtěl bych poděkovat všem těm, kteří se podíleli a tomuto tématu se věnovali, byť ne vždycky se samozřejmě na výsledku shodneme, ale respektuji to jako demokratickou diskusi. Já bych vás chtěl požádat o podporu pozměňovacích návrhů J1, J2 a J3 a zároveň bych tady chtěl podpořit pozměňovací návrh Kateřiny Valachové, který právě řeší situaci po ukončení pěti let a tu debatu, která tady pořád zaznívá, jestli se to bude znovu posuzovat, nebo jestli to bude automatické. To je situace, kterou si myslím, že by tento návrh zcela vyjasnil, a proto ho určitě budu podporovat tak, jak je navržen, ať už v pozměňovacím návrhu J2, nebo v pozměňovacím návrhu poslankyně Valachové. K pozměňovacímu návrhu J3 bych si teď dovolil načíst legislativně technické úpravy. Tady také děkuji za možnost konzultace s Ministerstvem spravedlnosti, které s tím pomohlo. V souladu s § 95 odst. 2 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny navrhuji následující opravy legislativně technických chyb a úpravy, které logicky vyplývají z přednesených pozměňovacích návrhů. I. V pozměňovacím návrhu J3 bod 5. ve sněmovním tisku 71/6 zní: "5. Novelizační bod 31 zní: "31. V § 406 odst. 2 se na konci písmene b) čárka nahrazuje tečkou a písmeno c) se zrušuje.".". II. V pozměňovacím návrhu J3 v bodu 7. ve sněmovním tisku 71/6 se slova "Dosavadní písmeno c) se označuje jako písmeno b)" nahrazují slovy "Dosavadní písmena c) a d) se označují jako písmena b) a c).". III. V pozměňovacím návrhu J3 ve sněmovním tisku 71/6 se za bod 7. vkládá nový bod 8., který zní: "8. V novelizačním bodu 60 se text písm. c)" nahrazuje textem "písm. b)".". Dosavadní body 8. a 9. se označují jako body 9. a 10. IV. V pozměňovacím návrhu J3 bod 9. [[původně bod 8.]] ve sněmovním tisku 71/6 zní: "9. Novelizační bod 61 se mění tak, že v návětí se slova "za písmeno c) vkládá nové písmeno d)" nahrazují slovy "za písmeno b) vkládá nové písmeno c)", v § 418 odst. 1 se slova "d) dlužník" nahrazují slovy "c) dlužník" a v závěrečné větě se slova "písmeno d) se označuje jako písmeno e)" nahrazují slovy "písmeno c) se označuje jako písmeno d)".". Je mi jasné, že z toho nikdo moudrý být nemůže, ale procedura mi nedovoluje odkázat se jenom na vytištěný text, a proto jsem byl nucen ho tady načíst. Tím se omlouvám všem, kteří se snažili zachytit myšlenky, paragrafy a odstavce, které tady létaly vzduchem. Z legislativy takto je to předáno a Ministerstvu spravedlnosti ještě jednou děkuji za pomoc s formulací. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Janu Farskému. Nyní faktická poznámka pana poslance Nachera. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já jsem dnes nechtěl využívat formu faktických poznámek, ale musím reagovat, aby to zaznělo na mikrofon, na kolegu z pirátské strany. Pokud projde ten pozměňovací návrh nebo ta základna, která je v písmeně A, tak není pravda, že se nezmění proti současnosti nic. Je tam výrazná změna. Výrazná změna, to opakuji znovu. Dneska je 30 % bariéra vstupu. Ta odpadá. Těch 30 % tam je v tom zákoně implicitně. Někdo tomu říká jako výchovný, někdo tomu říká jako červené světýlko. A zásadní tam je informace, pokud ten dlužník vyvine veškeré úsilí, které je po něm možno spravedlivě požadovat, a v těch pěti letech bude pod určitou kontrolou toho insolvenčního správce, to zase řeší jiné pozměňovací návrhy, tak bude oddlužen. Prosím, nevytvářejme tady nějaké chiméry, že se nic nezmění. Změní.
Děkuji za dodržení času. Ještě jedna faktická poznámka poslance Marka Výborného. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji. Já se nechci úplně opakovat, protože jsem v zásadě chtěl říci to, co říkal kolega. Skutečně ten základ je v tom, že se mění celá filozofie toho oddlužovacího procesu. Prostě buď tam bude špunt na začátku, anebo to odšpuntujeme a ty lidi tam vpustíme. A to je zásadní sdělení pro veřejnost a to je potřeba jasně říci. Na konci je to pouze o té, řekněme, psychologii toho, zda ten dlužník před sebou bude mít jakýsi, já říkám pomyslný červený semafor, že bude vědět: a musím opravdu si tím oddlužením projít se vším, co k tomu patří. Nebude to žádný hippy, žádný med těch pět let nebo ty tři roky, ale to dobrodiní státu tady prostě na konci je. A ne že opravdu potom si s tím ten soud bude moci nakládat dle své libovůle. Není tomu tak, nestrašme veřejnost ani my, ani média a nakonec ani ne část odborné veřejnosti. Děkuji.
Děkuji poslanci Výbornému. Nyní ještě faktická poznámka pana poslance Ferjenčíka. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já jsem chtěl jen velmi stručně reagovat na předřečníka. Já si myslím, že odhadovat, jaká bude ta reálná soudní praxe, je bohužel v této zemi velmi odvážné, že bych si netroufal tady dělat nějaké predikce. A z toho důvodu my např. podporujeme pozměňovací návrh kolegy Farského.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce a pokračujeme vystoupením pana poslance Jana Chvojky v rozpravě. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Já už nebudu mluvit věcně, to jsem si už odehrál v rámci té své úvodní řeči a myslím, že už bylo v podstatě od mých kolegů řečeno vše. Ale je potřeba ještě v souladu s § 95 odst. 2 jednacího řádu Sněmovny provést opravy legislativně technických chyb a úpravy, které logicky vyplývají z přednesených pozměňovacích návrhů. A já bych si tady dovolil jich několik přednést. Tak za prvé, v pozměňovacím návrhu B k bodu VI ve sněmovním tisku 71/6 se za slovo "ustanovení" vkládají slova "části první bodu 5 [[k § 102 a 6]], k § 139, která nabývají účinnosti prvním dnem 40. kalendářního měsíce následujícího po jeho vyhlášení, s výjimkou ustanovení". Odůvodnění je takové, že pozměňovací návrh B bodu VI a návrh A31 v bodě 3 upravují ustanovení o účinnosti zákona. Úpravy spolu nejsou v rozporu. S ohledem na hlasovací proceduru navrhuji do pozměňovacího návrhu B promítnout i úpravy účinnosti podle návrhu A31. Potom poprosím v pozměňovacím návrhu I v bodu 2 ve sněmovním tisku 71/6 se slova "má se za to" nahrazují slovem "platí". Odůvodnění - předložený návrh obsahuje konstrukci vyvratitelné právní domněnky. Z jeho logicky je však nade vši pochybnost zřejmé, že měla být užita právní domněnka nevyvratitelná. Navrhuji tedy proto příslušnou formulaci uvést do souladu s uzancí zavedenou občanským zákoníkem pro vyjádření nevyvratitelné domněnky. A potom si dovoluji požádat o uplatnění a samozřejmě potom schválení legislativně technického návrhu při přijetí pozměňovacího návrhu B IV, a to takto. Do názvu zákona se doplní slova "zákon č. 296/2017 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony", přičemž tato úprava reaguje na podaný pozměňovací návrh B IV, což je změna účinnosti pro změnu zákona o soudech a soudcích, jehož novela je obsažena v zákoně č. 296/2017 Sb. Tato legislativně technická úprava by se hlasovala jako podmíněná samozřejmě přijetím toho pozměňovacího návrhu B IV. To znamená, nebude-li pozměňovací návrh B IV schválen, nebude zapracována tato legislativně technická úprava do konečného znění. To je za mě vše a děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Chvojkovi, nyní s faktickou poznámkou pan kolega Jiří Bláha. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, já jsem se chtěl sice přihlásit s delším proslovem, ale zhodnotil jsem to, že vás nechci dlouho zdržovat, takže jenom v krátkosti. Tady jsme se doslechli záležitosti v celém průběhu přednášejících, jak jsou zatěžováni na jedné straně dlužníci, na druhé straně ti, co peníze půjčují, anebo banky a jiné instituce, advokáti atd., ale nikdo se nezmínil o jedné z nejdůležitějších složek a to jsou ti, kteří ty peníze vybírají, což jsou v 99 % podnikatelé, kteří navíc zaměstnávají ty dlužníky. To znamená, že já bych rád, abychom po dnešním dni dospěli k závěru, že je nutné se insolventním a exekučním zákonem nadále zabývat a že je potřeba změnit, protože v celém průběhu nedošlo k absolutní změně v pomoci právě podnikatelům v tom, aby se jim snížila administrativní zátěž na základě péče o jejich zaměstnance. V dnešní době jsou podnikatelé zahrnuti celou řadou povinností, kterou musí dělat, a hlavně se k nim dostávají všechny exekuční a insolvenční náležitosti v papírové podobě a pod hrozbou pokuty jsou nuceni se o toto starat. Já vám jenom uvedu jeden příklad. U mě jedna moje zaměstnankyně má 23 exekucí, takže si asi umíte představit, jak je u mě dotyčné děvče, které to zpracovává, zatížené. Takže já bych tímto chtěl říct, že různé asociace a zájmové spolky navrhovaly, jak by se mělo změnit nakládání s daty, aby podnikatelé nebyli zatíženi. Bohužel to bylo všechno shozené ze stolu a ve výsledku ten, kdo je na konci, ten podnikatel, který se o to stará, tak vlastně z toho vychází pořád jenom v minusu. Takže já vás poprosím, abychom na to nepozapomněli a abychom si uvědomili, že je potřeba podnikatelům pomoci. Děkuji.
Pane poslanče, tolerance sama, čas pro faktickou poznámku vypršel. Ještě v rozpravě se hlásí pan kolega Marek Benda. Žádnou jinou písemnou přihlášku nemám, čili přihláška z místa. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane místopředsedo, vážený pane ministře, vážený pane premiére, dámy a pánové, já jsem vůbec nechtěl vystupovat, ale jenom mě vyprovokoval pan poslanec Bláha, který zase mluví o něčem, co v tom zákoně vůbec v žádném případě není. Ano, tento zákon řeší insolvenční část předlužených lidí. Budeme muset přijímat v nějaké podobě někdy asi i nějaké části, které se týkají exekucí, jejich spojování nebo zjednodušení administrativy pro zejména zaměstnavatele, kde je opravdu absurdní, pokud jim chodí 24, 27 exekučních titulů a na každé odvádějí 1,70 koruny. Ale to není případ insolvenčního řízení, tam je to přesně obráceně. V insolvenčním řízení už je to sloučeno do jednoho rozhodování, vybírá insolvenční správce jedním rozhodováním a ten rozděluje mezi věřitele. [[(11.00 hodin)]] A pak je tady samozřejmě ta druhá část, a myslím, že je správné, aby byla v tuto chvíli také zmíněna, a to je, jakým způsobem stát vypomůže zejména věřitelům, jakým způsobem se bude stát podílet na tom, aby se zjednodušila situace dlužníků, a to jsou zejména snazší možnosti daňového odepisování. Jedna část je v daňovém balíčku, který tady předevčírem předkládala paní ministryně Schillerová. Tam je ta část daně z přidané hodnoty. Tu další část, jak rychle rozpoznat a řekněme být schopni určit, že tato osoba už nikdy nic nesplatí, proto je zbytečné ten dluh za ni stále někde vést a je možné ho daňově uznatelně odepsat, budeme muset řešit až někdy v budoucnu. Chtěli jsme to otevřít i v této insolvenční novele, ale bylo by to příliš zatěžující. Víme ale, že ten problém existuje a že se potřebujeme s ním také nějakým způsobem vypořádat. Děkuji za pozornost.
Děkuji. S faktickou poznámkou bude reagovat pan poslanec Bláha, po něm paní poslankyně Válková. Máte slovo.
Já jsem rád, že to tady zaznělo, že mám ještě čas sem přijít. Je s podivem, že nikdo si neuvědomuje, když ten zaměstnanec jde k insolvenčnímu řízení, kolik dokumentů musí firma připravit pro toho zaměstnance, aby mohl to insolvenční řízení zahájit. A co se stane po tom insolvenčním řízení. Většina těch lidí, kteří spadnou do insolvencí, okamžitě odchází do šedé zóny, protože prostě plat deset, dvanáct nebo čtrnáct tisíc měsíčně mu nestačí na život. Takže ten podnikatel, jehož zaměstnanec spadne do insolvence, se potýká s problémem, okamžitě se potýká s problémem, co může udělat pro svého zaměstnance, aby si ho zachoval. Protože ten zaměstnanec, jestliže má povinnost zaplatit pouze 30 % a na tu povinnost 30 % z 800 tisíc mu stačí jenom čtyři tisíce měsíčně a v okamžiku, kdy bere 27 tisíc čistého a spadne najednou do skupiny lidí, která bude brát jenom 14 tisíc čistého, tak samozřejmě se tomu nechce podrobit a odchází do šedé ekonomiky, takže zaměstnavateli vystupují na povrch další povinnosti, kterými se musí zabývat. To znamená, jak se s tím vypořádat. V nejhorším případě, kde sežene dalšího pracovníka, protože většina lidí na práci je pouze z toho, aby ti, kteří pracují rukama, kteří jsou právě v insolvencích a v exekucích. Takže myslete na to. Děkuji.
Děkuji, pane poslanče. Paní poslankyně Válková je stále přihlášená s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Já bych jenom chtěla vysvětlit, že zřejmě můj kolega pan poslanec Bláha za hnutí ANO chtěl kolegyním a kolegům vysvětlit, do jakých faktických problémů se může dostat dlužník. Nicméně to, co tady projednáváme, je úplně o něčem jiném a myslím si, že každý z nás, troufnu si říci, se nemůže věnovat všemu. Takže vy se věnujete těm faktickým dopadům. My jsme tady předložili způsob, jakým právě krok po kroku řešit tu bezútěšnou situaci, kterou vy tady dramaticky, a jistě částečně oprávněně - částečně, říkám z hlediska právního to není tak, jak říkáte, líčíte. Čili já bych doporučovala, abychom od těch politických, faktických dopadů šli k tomu, co tady my jako Sněmovna můžeme, to znamená odsouhlasit novelu insolvenčního řízení, která výrazně zlepší postavení těch, o které vám tolik jde. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Chvojka se hlásí s faktickou poznámkou - pane poslanče? Nebo do rozpravy. Můžete do rozpravy, takže do rozpravy. Prosím.
Já bych chtěl reagovat na pana kolegu Bláhu prostřednictvím samozřejmě pana místopředsedy. Pan kolega Bláha je takový, skoro bych řekl, nešťastník, který když už se nějaký bod blíží ke konci, tak on vystoupí s nějakou faktickou poznámkou, která je nesmyslná, a pak se o ní hodinu a půl bavíme. Já bych ho chtěl vyzvat, aby už to nedělal [[smích v sále]], protože pak o každém bodu jednáme o dvě hodiny déle, než to vypadalo. Ale reagovat bohužel musím, protože jak pan Bláha musí reagovat, tak pravdu nemá, ale líbí se mi na tom to, že pan Bláha má takový hezký hlas, mohl by mluvit audioknihy, které mám rád, a hezky by se přitom usínalo. Ale já bych chtěl reagovat na to, co řekl. Ono to, co říkal, samozřejmě nemá logiku. Ten člověk, který jde do insolvence, on řekl, on jde do insolvence a okamžitě mizí do šedé ekonomiky. To je přece v rozporu. To je v jedné větě dvě tvrzení, která jsou v rozporu. Ten člověk, pokud chce vstoupit do oddlužení, tak musí mít právě nějaký příjem a musí doložit, minimálně v dnešní době, že nějaký příjem má. A pokud nedoloží, že nějaký příjem má, tak žádné oddlužení nikdy schváleno nebude. To znamená, do žádné šedé ekonomiky neutíká. A to druhé tvrzení. On utíká do šedé ekonomiky a s tím mají potom zaměstnavatelé spoustu práce. To je přece úplně nesmysl. Kdyby utekl do šedé ekonomiky, tak žádnou oficiální práci nemá, nemá žádného oficiálního zaměstnavatele a je konec. Chtěl jsem upozornit na to, že jste zase neměl pravdu, a prosím, zkuste už na mě nereagovat, ať to zase nevyvolá nějaké další faktické poznámky. Děkuji.
Děkuji. Dámy a pánové, já prosím o klid, abychom se navzájem slyšeli v Poslanecké sněmovně. Bude zde reakce pana poslance Bláhy, který se přihlásil s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Já jsem rád, že tady všichni prostřednictvím pana předsedajícího vědí, jak to chodí v podnikatelském prostředí. Jsem za to opravdu rád, že máte přehled. Ale přesto vám ještě jednou popíšu, jak to funguje, abyste to opravdu věděli. To znamená, že každý, kdo se chce nechat oddlužit, tak musí požádat svého zaměstnavatele, aby mu vypracoval dokumenty, které pak předloží insolvenčnímu správci. To je první krok. Když dojde k tomu oddlužení, tak ten dotyčný zaměstnanec zjistí, že mu nic jiného nezbývá, aby uživil svoji rodinu, než odejít od toho, kdo mu chce platit oficiálně, anebo se i zeptá toho svého zaměstnavatele - jsi ochoten mi platit načerno? A dokonce to dopadá tak, že zaměstnanci, kteří ke mně přijdou a mají již splacenou částku 30 %, jsou vyzýváni insolvenčními správci: řekni tomu Bláhovi, že teď když ti nedá ty peníze načerno, tak že se hodíš marod. To je normální praxe. Jenže vy žijete tady, ve zlatém pozlátku Poslanecké sněmovny, a já žiju tam, kde ti zaměstnanci to po mně vyžadují. Uvědomte si jenom, že pokud chcete někoho soudit, tak si musíte zjistit informace. A informace jsou základ k tomu, abychom mohli něco řešit. Až si o tom budete chtít se mnou popovídat, jsem nakloněn tomu a rád vám to vysvětlím. Děkuji.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, rozprava bude pokračovat faktickými poznámkami. Přihlášeni jsou paní poslankyně Richterová, pan předseda Stanjura, pan poslanec Benda, pan poslanec Veselý. Než dám slovo paní poslankyni Richterové, tak vás poprosím znovu o klid. Ta atmosféra tady není taková, abychom mohli pokračovat v jednání. Prosím všechny, aby se ztišili a mohli jsme v důstojné atmosféře dokončit projednávání tohoto bodu. [[Hluk trvá.]] Děkuji. Paní poslankyně Richterová má slovo k faktické poznámce. Prosím.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, vážená vládo, já bych ráda, abychom se dostali k hlasování. Pouze chci věcně upozornit, že budeme mít šanci projednávat návrh, který sníží administrativní zátěž pro podnikatele. Ráda bych upozornila, že třeba dnes, když obecní firma spravující komunikace, což je konkrétně příklad Varnsdorfu, má skutečně zhruba třicet dva, třicet tři zaměstnanců, kteří mají každý několik exekucí, tak potřebují navíc k běžné agendě jednoho plného člověka na komunikaci s exekutorskými úřady. Takže to je obrovská zátěž. To pro malou obec prostě znamená minimálně půl milionu výdaj navíc v roce. To je fakt. Ale to prosím neřeší dnes projednávaný insolvenční zákon. Prosím, to bude řešit, pokud se to dostane na projednání, což věřím, že ano, novela exekučního řádu a přispěje ke zlepšení teritorialita exekutorů. To je v pirátském návrhu. Prosím, vraťme se dnes k insolvencím a doprojednejme to. Děkuji.
Děkuji. Pan předseda Stanjura a jeho faktická poznámka. Prosím, máte slovo.
Já budu mluvit, vaším prostřednictvím, pane místopředsedo, k panu kolegovi poslanci Bláhovi. Nedělejte z nás pitomce. Já žiju na vesnici, která má 1 800 obyvatel. Nejste jediný, který nežije v Praze. Nedělejte z nás pitomce. Mluvíte věcně správně, ale v úplně blbém bodě. Říkali to i vaši kolegové. Bavme se o tom, většina z nás souhlasí s popisem situace, s tou administrativní náročností, včetně toho, že lidé utíkají do šedé ekonomiky. S tím souhlasíme. Ale to bychom také mohli probírat v GDPR nebo v pojistném nebo sociálním zabezpečení nebo vnitřní správě EU. To je stejně tak namístě, jako když to probíráme v tomto bodě. Ve třetím čtení jste úplně vedle a ještě nás urážíte, že žijeme v nějaké zlaté kleci.
Děkuji. Faktická poznámka pana poslance Bendy. Prosím, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážení páni ministři, paní ministryni žádnou nevidím, dámy a pánové. On to do značné míry řekl pan předseda Stanjura, ale fakt se nedá občas na to, co tady říká pan poslanec Bláha, nereagovat. Zaprvé mi řekněte, které jsou ty soupisy papírů, které musí chudák zaměstnanec předkládat do insolvence a které mu musí zpracovávat zaměstnavatel. Plat. Jediné, co mu dáváte do insolvence, je, jaký bude mít v následujících šesti měsících, a vede se diskuse, jestli to budou tři měsíce, nebo šest měsíců, budeme o ní za chviličku hlasovat. Jediné, co musíte sdělit, je jeho plat. Svoje dluhy si musí spočítat sám. A zase v těch pozměňovacích návrzích je obsaženo, že je nebude muset počítat. Právě proto, že tam nebudeme mít pevné hranice. Tak to je první věc. A druhá věc. Jestli vy mně říkáte, že vás někdo vyzývá k tomu, abyste podváděl a šidil svoji ministryni financí na daních, tak to si prosím ale řešte prostřednictvím orgánů činných v trestním řízení a ne tím, že tady budete ve Sněmovně brečet. To, co nám tady líčíte, je přece čistý daňový podvod!
Děkuji. Pan poslanec Veselý s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče.
Děkuji, pane předsedající. Já to zkusím vrátit na neútočnou neosobní rovinu. Ale všem poslancům, kteří to úplně nechápou, řeknu, že je obrovský rozdíl mezi exekucemi a insolvencemi. Ano, v exekucích se stává, a ti lidé pro to mají obrovskou motivaci, aby šli do šedé zóny, aby nepřiznávali svoje příjmy prostě proto, že jim nebude co exekuovat. Pokud to udělají v insolvenci, a to zdůrazňuji pro všechny, tak jsou v háji, protože o tu insolvenci přijdou a nebudou mít druhou šanci. Prosím vás, insolvence a exekuce jsou obrovský rozdíl, mysleme na to. Ten zákon je připraven velmi střídmě a nepochybujme o tom. To, co říká pan poslanec Bláha prostřednictvím pana předsedajícího, se týká exekucí. Insolvence ve chvíli, kdy půjdete do šedé zóny, tak končíte s insolvencemi a už nedostanete novou šanci. Je to úplný nesmysl a ten člověk, co to udělá, je naprostý šílenec. Děkuji.
Děkuji. Faktická poznámka pana poslance Ferjenčíka. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já bych se chtěl zastat kolegy Bláhy, protože si myslím, že je fajn, když někdo říká svoji zkušenost s tím, jak ty zákony pak reálně fungují. A skutečně, pokud jemu se to děje, tak si myslím, že je relevantní, aby to ve Sněmovně řešil. Prostě ta situace, kdy jde zaměstnanec do insolvence a požádá zaměstnavatele, aby mu kvůli tomu část výplaty dával načerno, mi přijde naprosto reálná. Nemyslím si, že je úplně reálné, že zaměstnavatelé budou na policii udávat svoje zaměstnance, kteří je o tohle požádali, přestože samozřejmě de iure je to špatně. Asi někdo, kdo má na krku x-milionové dluhy, potřebuje živit svoji rodinu a přijde tady za panem Bláhou, jestli se to dá nějak řešit, tak asi pan Bláha kvůli tomu nepůjde na policii, když mu třeba řekne, to ses zbláznil, to je přece podvod. Tady mám nějaké pochopení, že i soucit v tom hraje roli, a nedá se myslím racionálně očekávat, že tenhle problém se bude řešit na policii. Takže prosím, abychom se tady navzájem neuráželi.
Děkuji, pane poslanče. Žádnou další přihlášku do rozpravy nemám. Hlásí se ještě někdo do rozpravy z místa? Není tomu tak, rozpravu končím. Je zde zájem o závěrečná slova ze strany navrhovatele? Je. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážené poslankyně, vážení poslanci, budu maximálně stručný. Děkuji moc za tu rozpravu, která proběhla, ještě jednou. V rámci rozpravy zazněly některé věci, které, přiznám se, nevím, jestli tady byly řešeny. Předpokládám, že ano. Nicméně padly některé otázky, ke kterým bych se v rámci závěrečného slova vyjádřil. Ono to o tom návrhu hodně vypovídá. Kolik to bude stát? My předpokládáme, že zapojení těch lidí, kteří jsou dneska v té dluhové pasti, zpět do řádného ekonomického procesu, a samozřejmě vycházejme z toho, že jsou to hrubé odhady, protože my nevíme, pro kolik lidí nakonec bude ta insolvence natolik lákavá, že do ní vstoupí. Očekáváme, že přínos pro státní rozpočet může být mezi třemi až deseti miliardami korun ročně. Jenom na odvodech, jenom na tom, že budou v tom standardním ekonomickém procesu. Pokud jde o dopady na soudy, tak ty naše kalkulace vycházejí z toho, že nápad se zvýší o 30 až 40 %, což bude znamenat navýšení počtu soudců o 20 až 30 v rámci celé České republiky. Náklady s tím spojené budou 100 až 130 mil. korun v roce 2020. Jinými slovy, určité výdaje ze strany státního rozpočtu z kapitoly Ministerstva spravedlnosti tady budou, ale měly by být bohatě kompenzovány tím, že se ty desetitisíce a možná i statisíce lidí vrátí do standardního ekonomického života, nemluvě o tom, že to bude mít samozřejmě pozitivní dopad na dávky a tak dále. To znamená, jenom tolik, abych zodpověděl tuhletu otázku. Zároveň tady v rozpravě zazněla určitá obava z té hranice 30 %, která je na konci toho oddlužení. Nicméně já jsem si pro sebe udělal takový algoritmus, podle kterého bych jako soudce posuzoval takovou otázku. A mohu ujistit, že to neznamená žádné zavřené dveře pro kohokoliv v rámci oddlužení. Jako soudce si budu muset v prvé řadě odpovědět na otázku, jestli bylo splaceno 30 %, nebo nebylo. Pokud bylo, druhá otázka bude znít: Je tady nějaká důvodná pochybnost, že oddlužení neprobíhalo řádným způsobem? Pokud takovou pochybnost neshledám, platí právní domněnka, že bylo plněno řádně a jsou splněny podmínky pro oddlužení. Pokud takovou pochybnost shledám, například, že někdo splatil 31 % a přitom byl schopen splatit 90 %, budu dál dokazovat, jak vlastně ty podmínky oddlužení plnil. Pokud při tom prvním kroku zjistím, že splatil méně než 30 %, automaticky postupuji do dalšího kroku. A tady budu zkoumat, zda opravdu vynaložil veškeré úsilí, které bylo možno požadovat. To, co se tím veškerým úsilím rozumí, respektive co bude tím neplněním podmínek oddlužení, to nám dnes už poměrně bohatě naznačuje soudní judikatura. Jestli někdo právě třeba přestane pracovat, změní práci z dobře placené, odejde na špatně placenou práci, to jsou přesně ty případy, pro které by mělo být to oddlužení zrušeno. To znamená, opravdu je to tak, že ten systém oddlužení vrací lidi do standardního ekonomického režimu a udržuje je v něm, což je podstatné. Nebudu už dále k tomuto návrhu vystupovat. Jsem přesvědčen, že je prospěšný pro občany naší České republiky, že je prospěšný pro stát a nakonec nepoškozuje ani samotné věřitele. A moc prosím o jeho podporu ve znění těch pozměňovacích návrhů, kde za ministerstvo vyjádřím kladné stanovisko. Děkuji.
Děkuji. Má zájem pan zpravodaj garančního výboru o závěrečné slovo? Nebo pan zpravodaj dalšího z výborů, výboru pro sociální politiku, který se zabýval tímto zákonem? Také nemá zájem o závěrečné slovo. Než přistoupíme k hlasování o pozměňovacích návrzích, tak požádal o vystoupení s přednostním právem pan předseda Bartošek. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Vzhledem k tomu, o jak zásadní normu se jedná, tak bych poprosil o přestávku v délce trvání čtvrt hodiny, aby se mohli zúčastnit všichni poslanci, a poté bychom hlasovali o návrhu usnesení. Děkuji.
Ano, rozumím. Této žádosti vyhovuji. Jednání Sněmovny bude pokračovat v 11.35 hodin.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, je 11.35 hodin, budeme pokračovat v našem jednání. Jsme v situaci, kdy zazněla závěrečná slova, a měli bychom přistoupit k hlasování o jednotlivých pozměňovacích návrzích. Prosím pana předsedu Chvojku, který je zpravodajem, kterého tady zatím nevidím... a už je tady, aby nás seznámil s návrhem procedury a provedl nás hlasováním o pozměňovacích návrzích.
Tak děkuji ještě jednou za slovo, pane místopředsedo. Proceduru mám před sebou, byla schválena na schůzi ústavněprávního výboru. To znamená, je to standardní postup. Ta procedura je celkem jednoduchá, to znamená, budeme hlasovat 22krát. Měli jsme tady už delší hlasování. Pojďme se, pane místopředsedo, do toho pustit.
Já bych přece jenom byl pro, abychom ten návrh procedury, tak jak je předložen garančním výborem, schválili hlasováním. Ono to bude jistější i z toho důvodu, že ta procedura není úplně jednoduchá. Navíc mám pocit, že pan poslanec Luzar se hlásí právě k tomu, aby se vyjádřil k proceduře, takže...
Možná se mu nebude líbit, protože on by ji samozřejmě měl znát. Má ji každý poslanec ve svých mailech na svých stolech. Dám panu kolegovi přednost.
Takže prosím, pane poslanče, pokud se hlásíte k proceduře, tak vám dám slovo. Prosím.
Pane předsedající, děkuji za slovo. Pan kolega Chvojka vaším prostřednictvím se bát nemusí, nechci mu nabourávat jeho složitou proceduru. Pouze prosím, aby v bloku hlasování A, což je blok schválený ústavněprávním výborem, se zvlášť hlasovalo o bodu 9, který byl evidován pod číslem 1189. Děkuji.
Ptám se pana zpravodaje, zda souhlasí s takovýmto návrhem?
No ne, tak já jsem to krátce konzultoval tady s předsedou ÚPV a předsedou podvýboru a tvrdí, že to není možné. To znamená, rozumím návrhu pana kolegy Luzara, ale legislativně to nejde.
Dobře. Ještě se hlásí předseda ústavněprávního výboru k této proceduře. Prosím, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážený pane předsedo vlády, vážené dámy, vážení pánové, tady jsme v trochu nestandardní situaci. My jsme na začátku druhého čtení schválili, že projednáváme ve znění usnesení ústavněprávního výboru. To jest ten bod A. Pro jistotu - já bych skoro za sebe tvrdil, že už to tak je - ale pro jistotu jsme ještě na závěr hlasování dali hlasování o bodu A jako celku. Ale návrh na to, aby se o něčem z těch bodů hlasovalo zvlášť, by musel být podán. A také jsme na to tady tak upozorňovali. Ve druhém čtení není možné ho vyčlenit do čtení třetího, protože se opravdu jedná o podklad, o kterém tato Sněmovna rozhodla, že bude hlasovat jako o celku. Děkuji za pozornost.
Děkuji za vysvětlení. A protože tu existuje názor, že nelze hlasovat o návrhu pana poslance Luzara, já bych to celé vyřešil tím, že budeme hlasovat o návrhu procedury tak, jak ji předložil garanční výbor a jak ji tady přednesl pan předseda Chvojka. A pokud ta procedura bude schválena, tak podle ní budeme postupovat.
Přesně tak. Souhlasím. Já si myslím, že není potřeba, abych tady četl těch 22 bodů, jak půjdou za sebou. Opakuji, máte to každý ve svých mailech nebo na svých stolech. Koneckonců tu proceduru potom uvidíte při té proceduře, jak to jde za sebou. Ale určitě z hlediska nějaké jistoty a i proto, co říkal kolega Benda, že jsme si opravdu odsouhlasili ten komplexní pozměňovací návrh ÚPV jako základ pro ty další pozměňovací návrhy, pojďme si to ještě jednou schválit hlasováním o té proceduře samotné.
Takže nyní budeme hlasovat o proceduře tak, jak byla navržena. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Je to hlasování číslo 67. Z přihlášených 177 poslanců, pro 170, proti 2. Návrh byl přijat a budeme postupovat podle navržené procedury, kterou jsme nyní schválili. Prosím, pane zpravodaji, proveďte nás.
Děkuji. Samozřejmě jak bývá zvykem v rámci velké části třetích čtení, tak nejdříve bychom měli hlasovat o opravách a úpravách legislativně technických a vyplývajících z předložených pozměňovacích návrhů. My tady máme ty moje legtechy a legtechy kolegy Farského. To znamená, hlasujeme o legislativně technických úpravách, všech.
O všech legislativně technických úpravách, ano. Možná to není v tomto případě potřeba, ale pro pořádek vás požádám o stanovisko.
Já jenom koukám na pana předsedu ÚPV. Má nějaký opět problém? [[Smích v sále.]] Jak bývá zvykem.
Pane předsedo, prosím.
Já bych poprosil, aby se o těch návrzích hlasovalo tak, jak byly předloženy, to znamená panem kolegou Chvojkou a panem kolegou Farským. Minimálně u některých mám jisté pochybnosti, jestli se opravdu jedná o legtechy, ale to vyjádřím hlasováním. Jenom bych prosil, aby se hlasovaly zvlášť.
To znamená dvě hlasování.
Dobře, já proti tomu... s tím nemám žádný problém. Myslím si, že se to dá hlasovat jedním hlasování, protože to je oboje legislativně technická úprava. Pokud je tady jiný návrh, tak v rámci nějaké prevence pojďme hlasovat o legtechu, který načetl Chvojka, a legtechu, který načetl kolega Farský.
Dobře. Takže nyní budeme hlasovat o legislativně technických úpravách, které navrhl pan poslanec Chvojka. [[Zpravodaj: Přesně tak.]] A vaše stanovisko?
Obávám se, že stanovisko moje už se nežádá, ale spíše stanovisko ÚPV. [[Předsedající: Ano.]] Které není. Které logicky není.
Dobře. Chápu. U legislativně technických nemusíme na stanovisku trvat. Dobře. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 68, přihlášeno 177 poslanců, pro 177, proti nikdo. Návrh byl přijat. Nyní budeme hlasovat o legislativně technických úpravách navržených panem předsedou Farským. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 69, přihlášeno 177 poslanců, pro 135, proti nikdo. I tento návrh byl přijat. Nyní tedy přikročíme k pozměňovacím návrhům. Tady už prosím o stanovisko jak zpravodaje výboru, tak pana ministra. Prosím.
Tak dovolím si vás opravit, pane místopředsedo, už ne zpravodaje výboru, ale výboru jako celku stanovisko budu říkat. Budeme hlasovat nyní o pozměňovacím návrhu B, což je pozměňovací návrh můj. A ke každému pozměňovacímu návrhu řeknu krátce jednou větou, pokud to půjde jednou větou, o čem je. To znamená, pozměňovací návrh B je technický pozměňovací návrh, který se vztahuje ke generátoru přidělování insolvenčních věcí na soudech. A je tam stanovisko ústavněprávního výboru, které tento pozměňovací návrh doporučuje.
Pan ministr? [[Souhlasné stanovisko.]] Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 70, přihlášeno 177 poslanců, pro 176, proti nikdo. Návrh byl přijat.
Děkuji. Nyní pozměňovací návrh pod písmenem C. Předkladatelem je pan poslanec Bauer. Opět krátce - demonstrativní výčet případů zakládajících nepoctivý záměr. Stanovisko ústavněprávního výboru je nedoporučující.
Děkuji. Pan ministr? [[Stanovisko nesouhlasné.]] Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 71, přihlášeno 177 poslanců, pro 27, proti 116. Tento návrh nebyl přijat.
Děkuji. Další pozměňovací návrh je pozměňovací návrh D1. Je to pozměňovací návrh pana kolegy Feriho. Zkráceně - zvýšení odměny zpracovatele návrhu na povolení oddlužení. Stanovisko ÚPV nedoporučující.
Pan ministr? [[Stanovisko nesouhlasné.]] Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 72, přihlášeno 177 poslanců, pro 4, proti 148. Tento návrh nebyl přijat.
Děkuji. Dále D2. Opět pozměňovací návrh pana kolegy Feriho, který chce omezit možnost přerušení průběhu oddlužení. Stanovisko ústavněprávního výboru nedoporučující.
Pan ministr? [[Nesouhlasné stanovisko.]] Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 73, přihlášeno 177 poslanců, pro 23, proti 153. Ani tento návrh nebyl přijat.
Děkuji. Dále máme pozměňovací návrh F1, což je pozměňovací návrh paní kolegyně Ožanové. Tento pozměňovací návrh chce výslovně vyloučit sdílení zaměstnanců insolvenčního správce či insolvenčních správců. A stanovisko ústavněprávního výboru nebylo zaujato, bez stanoviska.
Pan ministr? [[Stanovisko neutrální.]] Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 74, přihlášeno 177 poslanců, pro 16, proti 93. Také tento návrh nebyl přijat.
Děkuji. F2 jako celek. Také pozměňovací návrh paní kolegyně Ožanové, znamená výslovnou úpravu výkonu funkce insolvenčního správce, primárně osobně, nebo prostřednictvím zaměstnance či zaměstnanců. Stanovisko ústavněprávního výboru je doporučující. A bude-li přijat, tak už nemůžeme hlasovat o D3 a G3.
Pan ministr? [[Stanovisko souhlasné.]] Ano, je to tak. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 75, přihlášeno je 176 poslanců, pro 105, proti 55. Návrh byl přijat, což znamená, že návrh D3 je nehlasovatelný. Prosím, pane zpravodaji, pokračujte.
Mám za to, že není hlasovatelný G3 ani D3.
Návrh G3 je podle toho, co mám k dispozici zde v podkladech, a podle usnesení ústavněprávního výboru hlasovatelný. Není hlasovatelný pouze návrh D3.
My už jsme o tom vedli diskusi, hlasujeme tedy o G3 pana kolegy Bendy. Zkráceně - pro personální vybavení se zaměstnancem rozumí i ohlášený společník. Stanovisko ÚPV je doporučující.
Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 76, přihlášeno 177 poslanců, pro 63, proti 83. Návrh nebyl přijat.
Děkuji. D3 je tedy nehlasovatelný. Takže dále je na řadě pozměňovací návrh pana kolegy Výborného E1 jako celek. Zkráceně znamená zrušení dokládání příjmů. Stanovisko ÚPV nebylo zaujato, bez stanoviska.
Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 77, přihlášeno 177 poslanců, pro 81, proti 92. Návrh nebyl přijat.
Děkuji. Dále v pořadí máme J1 jako celek, pozměňovací návrh pana kolegy Farského. Znamená to, že splnění oddlužení po třech letech bez kvalifikovaného uspokojení pohledávek věřitelů, zkráceně. Stanovisko ÚPV: Nedoporučuje.
Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 78, přihlášeno 177 poslanců, pro 28, proti 125. Návrh nebyl přijat, což znamená, že můžeme hlasovat o dalších pozměňovacích návrzích.
Děkuji. Dále také pozměňovací návrh pana kolegy Farského J2 jako celek, splnění oddlužení po pěti letech bez kvalifikovaného uspokojení pohledávek věřitelů. Stanovisko ÚPV: Nedoporučuje.
Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 79, přihlášeno 177 poslanců, pro 26, proti 134. Také tento návrh nebyl přijat.
Děkuji. Dále máme pozměňovací návrh pod písmenem G2 jako celek. Autorem je pan poslanec Benda a jde o omezení mírnější podmínky oddlužení jen na dlužníky s dluhy vzniklými před 1. prosincem roku 2016. Stanovisko ÚPV: Nedoporučuje.
Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 80, přihlášeno 177 poslanců, pro 48, proti 127. Návrh nebyl přijat.
Děkuji. Dále pozměňovací návrh pana kolegy Výborného pod písmenem E2, zvýšení nutného uspokojení po splnění po třech letech z 50 % na 60 %. Stanovisko ÚPV: Doporučující.
Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 81, přihlášeno 177 poslanců, pro 130, proti 28. Návrh byl přijat.
Děkuji. Dále tady máme pozměňovací návrhy, které budeme hlasovat společně, H2, H3 od paní kolegyně Levové, vyloučení možnosti tříletého oddlužení. Stanovisko ÚPV je nedoporučující. Pardon, pardon...
Já mám tady poznámku, že to nemůžeme hlasovat, protože jsme schválili pozměňovací návrh E2.
Je to pravda. Děkuji za upozornění, bylo by to nadbytečné hlasování. Bylo by v rozporu s tím, co už jsme si schválili, tudíž nehlasovatelné. Omlouvám se, já jsem se překoukl. Potom tedy hlasujeme o pozměňovacím návrhu I1 paní kolegyně Valachové, což je úprava podmínek pro splnění oddlužení a vypouští domněnku 30 %. ÚPV nezaujal stanovisko, tudíž bez stanoviska ÚPV.
Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 82, přihlášeno 177 poslanců, pro 36, proti 102. Návrh nebyl přijat.
Děkuji. Dále v pořadí mám pozměňovací návrh pana kolegy Bendy G1 jako celek. Zkráceně umožnění vykonávat funkci insolvenčním správcům i exekutorům. ÚPV bez stanoviska, nezaujal stanovisko k tomuto pozměňovacímu návrhu.
Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 83, přihlášeno 177 poslanců, pro 41, proti 44. Návrh nebyl přijat.
Děkuji. Dále tady mám pozměňovací návrh H1, což je pozměňovací návrh paní kolegyně Levové. Vkládá do insolvenčního zákona úpravu částky, na kterou se může srážet bez omezení. Stanovisko ÚPV: Nedoporučuje.
Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 84, přihlášeno 177 poslanců, pro 23, proti 143. Návrh nebyl přijat.
Děkuji. Už se pomaličku blížíme do finále. Dále musíme hlasovat o pozměňovacím návrhu paní kolegyně Valachové pod písmenem I2, omezení úroků z prodlení v případě neúspěšného oddlužení. Stanovisko ÚPV: Bez stanoviska.
Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 85, přihlášeno 177 poslanců, pro 34, proti 83. Návrh nebyl přijat.
Děkuji. Pozměňovací návrh J3 jako celek pana kolegy Farského, kterým se odstraňuje vstupní zábrana v podobě maximální výše dluhů 2,2 mil. Kč. Stanovisko ústavněprávního výboru - doporučuje.
Jenom pro pořádek - jsme u návrhu J3.
J3 pan kolega Farský.
Ano. Pan ministr? [[Stanovisko souhlasné.]] Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 86, přihlášeno 177 poslanců, pro 130, proti 3. Návrh byl přijat.
Děkuji. Předposlední hlasování o bodu A, což je souhrn pozměňovacích návrhů doporučených ústavněprávním výborem pro druhé čtení jako celek, ve znění přijatých změn. Stanovisko výboru - doporučující.
Pan ministr? [[Stanovisko souhlasné.]] Děkuji. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 87, přihlášeno 177 poslanců, pro 164, proti nikdo. Tento návrh byl přijat.
Děkuji. A nyní, pokud se nepletu, legislativa nic neříká ani kolegové, tak opravdu už jen hlasování o zákonu jako celku ve znění přijatých pozměňovacích návrhů.
Nepletete se. Já přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s vládním návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení [[insolvenční zákon]], ve znění pozdějších předpisů, sněmovní tisk 71, ve znění schváleném Poslaneckou sněmovnou."
Ústavněprávní výbor doporučuje.
Pan ministr, předpokládám, také doporučuje. [[Ano.]] Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 88, přihlášeno 177 poslanců, pro 154, proti nikdo. Konstatuji, že s návrhem zákona byl vysloven souhlas. [[Potlesk.]] Děkuji panu zpravodaji, děkuji panu ministrovi a končím projednávání tohoto bodu. Než přistoupíme k projednávání dalšího bodu, tak vás seznámím s omluvami, které mezitím přišly. Pan poslanec David Kasal se omlouvá z dnešního jednání od 12 hodin ze zdravotních důvodů, paní poslankyně Miroslava Němcová se omlouvá z jednání Poslanecké sněmovny dnes od 11.30 do konce jednacího dne a pan poslanec Julius Špičák se omlouvá z dnešního jednání v době mezi 12. a 14. hodinou z pracovních důvodů. Zahajuji projednávání