Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Nastavljamo s radom na 3. sjednici Hrvatskoga sabora i sve vas srdačno pozdravljam. Radi lakšeg snalaženja na klupe vam je podijeljen pročišćeni dnevni red za nastavak sjednice. Iz tog pročišćenog dnevnog reda prva točka dnevnog reda koju sam i sinoć na kraju sjednice najavio jeste - Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Republike Austrije o policijskoj suradnji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 32 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. O toj točci dnevnog reda glasovat ćemo kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Republike Austrije o policijskoj suradnji. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se uključite i glasujte. Izvolite. Hvala. Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova od 118 glasova za i 1 suzdržanim glasom.
Prelazimo na drugu točku dnevnog reda. - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda na Golanskoj visoravni (UNDOF) Predlagatelj odluke je Vlada Republike Hrvatske. Materijal ste primili u pretince. Kod donošenja ove odluke primjenjuje se odluka poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članak 155., 157. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Mate Raboteg državni tajnik u Ministarstvu obrane. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, poštovani zastupnici. Dakle, ovo je odluka kojom se omogućava sudjelovanje Republike Hrvatske u jednoj novoj mirovnoj misiji Ujedinjenih nacija. Naime, tijekom 2007. godine Republici Hrvatskoj je ponuđena mogućnost da sudjeluje sa svojim oružanim snagama u mirovnoj misiji na Golanskoj visoravni i time je po prvi put Republika Hrvatska a sada kao nova članica Vijeća sigurnosti dobila mogućnosti da sudjeluje u mirovnoj misiji Ujedinjenih nacija sa jednom kompletnom postrojbom. Dakle, radi se o lakoj pješačkoj satniji od 95 pripadnika koja će zamijeniti slovačke snage u okviru austrijske bojne. To je veliko priznanje Republici Hrvatskoj gdje je ona još više učvrstila svoj status nestalne članice Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda. Misija na Golanskoj visoravni je uspostavljena od 1974. godine kao misija razdvajanja izraelskih i sirijskih snaga. Ona je već ako možemo tako reći rutinska. Glavni tajnik Ujedinjenih naroda je posebno osvrćući se na mirovne misije Ujedinjenih naroda rekao da je stanje na Golanskoj visoravni stabilno i mirno, međutim s obzirom na to da se radi ipak o misiji u kojoj sudjeluje oružane snage u razdvajanju, dakle izraelskih i sirijskih snaga i u nadzoru područja razdvajanja ona se zbog prisutnih rizika itd. cijeni kao mirovna misija umjerenog rizika. Mi sa ovom odlukom predlažemo da se omogući sudjelovanje Republike Hrvatske do sto pripadnika do 31. prosinca 2009. godine a Vlada Republike Hrvatske će donijeti posebnu odluku kojom se određuje broj, struktura i vrijeme rotacije naših pripadnika. Inače, na kraju dakle da završim u skladu sa dugoročnim planom razvoja oružanih snaga Republike Hrvatske predviđeno je inače da Republika Hrvatska u mirovnim misijama Ujedinjenih nacija može sudjelovati do 150 pripadnika, od toga sa 50 pojedinačno. Dakle, mi ih imamo već u 12 mirovnih misija Ujedinjenih nacija diljem svijeta kao promatrači i kao stožerno osoblje i do 100 pripadnika u jačini jedne satnije ili dva voda. Dakle, ovo je prvi put da sa ovakvim snagama sudjelujemo. I još jednom ponavljam, to je veliko priznanje Republici Hrvatskoj i značajno će podignuti sposobnosti oružanih snaga Republike Hrvatske u pripremi njenih pripadnika za slične zadaće u mirovnim misijama diljem svijeta u idućem razdoblju. Eto, pa preporučam da Hrvatski sabor izglasa ovu odluku i s moje strane toliko. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost? Ne. Odbor za zakonodavstvo? Ne. Otvaram raspravu. Prvo klubovi. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Hrvatska evo prema ovom prijedlogu odluke ima 45 pripadnika oružanih snaga angažiranih u dvanaest misija diljem svijeta. Jasno, na tu brojku od tih 45 vojnika hrvatske vojske treba pridodati i onih 2 stotine vojnika koji se u ovom času nalaze u Afganistanu. Ta misija u Afganistanu, to je moj dojam, daj Bože da se varam, osuđena je na totalni neuspjeh, volio bih da ne dođe do stradavanja hrvatskih vojnika, iako se bojim da je to samo pitanje dana kada će se dogoditi. I volio bih, iako znam da se to neće dogoditi da se te dečke povuče iz Afganistana. No, slažem se, isto tako, Hrvatska je bila žrtva jedne brutalne agresije. Ovdje na ovim prostorima, tamo u ono ratno vrijeme od 92. do 95. znalo je u jednome danu recimo, biti i 11, 12 tisuća pripadnika mirovnih strana stacioniranih diljem Republike Hrvatske. Treba priznati da su ti dečki iz raznih zemalja pomogli Hrvatskoj u obrani, u osiguranju mira i mislim da im to nikada ne bi trebalo zaboraviti. To moramo cijeniti i na neki način, jasno je, moramo se i odužiti Ujedinjenim narodima. No, da se vratim sada Golanu. Na strani 3. ovoga Obrazloženja doslovce se kaže da je Izrael službeno ... [[Govornik se ne razumije.]] područje Golanske visoravni 81. godine. Ali to nije međunarodno priznato, pa se to područje generalno smatra područjem pod okupacijom. Sirijska i izraelska vlada još uvijek su bez uporabe vojne sile, spore oko posjedovanja tog teritorija. Zbog velike strateške važnosti Golanske visoravni pitanje konačnog dogovora nije izvjestan. Zatim se između ostalog ovdje navodi da tijekom 2007. godine Republici Hrvatskoj kao novoj članici Vijeća sigurnosti ponuđena je mogućnost da od lipnja 2008. u mirovnu misiju Ujedinjenih naroda na Golansku visoravan uputi jednu postrojbu veličine satnije. Ono što na neki način brine to je ova lakoća slanja vojnika iz Hrvatske u razne vojne misije. Ovdje, ovom našom odlukom se pretpostavlja da bi čak stotinu hrvatskih vojnika trebalo ići ili u jednom trenutku biti na Golanu, znači to je ta veličina satnije. Ja mislim da je to u najmanju ruku prehrabro, ili prehrabra odluka. Takva jedna odluka je izuzetno skupa odluka. No, na svu sreću, prilike na Golanu su daleko manje, neizvjesne, no što su u Afganistanu. Mislio sam da ćemo recimo na Golan poslati desetak, petnaestak vojnika kao što je to uobičajeno u ove misije od Etiopije, Eritreje, Indije, Pakistana, Zapadne Sahara, obala Bjelokosti, na Cipru, u Gruziji i tako dalje. Međutim, iznenadio sam se kada sam pročitao da će u konačnici ta vojna misija biti pokrivena sa stotinu hrvatskih vojnika. Izgleda da će čak jedna desetina svih vojnika koji će biti stacionirani na Golanu biti takoreći iz Republike Hrvatske ili iz Hrvatske vojske. Prema posljednjem stanju veličina misije na Golanu je 1062 vojnika, plus 57 vojnih promatrača iz skupine promatrača za Golansku visoravan, plus 40 pripadnika civilnog međunarodnog osoblja te 105 pripadnika lokalnog civilnog osoblja. Znači, možemo reći da će Hrvatska, ajde, gotovo biti zastupljena sa jednom desetinom tog vojnog osoblja. Ja mislim da je to prehrabro, mislim da je to gotovo nepotrebno u takvom broju angažirati materijalne i ljudske potencijale Hrvatske vojske i Hrvatske države. Mislim da to u takvom jednom broju nitko ne traži od Hrvatske. I mislim da ovdje nije dobro opisana ova glava potrebna financijska sredstva za provedbu odluke. Ovdje se samo kaže da financijska sredstva za troškove i sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda na Golanskoj visoravni, osigurana su u proračunskim sredstvima u okviru razdjela Ministarstva obrane. To jednostavno nije točno. Godišnji angažman ovih vojnika je najmanje 20 milijuna eura, plus sva oprema, tako da će u početku za tu misiju trebati osigurati negdje najmanje, možda i 30 milijuna eura. 3 puta 7, to je negdje 200 i toliko milijuna kuna, to je gospodo negdje oko 5% vojnog proračuna Republike Hrvatske. Ja ne znam da li je jedna ovakva odluka posljedica recimo ili cijena, pod navodnicima dolaska Busha u Hrvatsku, međutim, ja mislim, ako je, onda je ona previsoka. I kao što je državni tajnik rekao da je Hrvatskoj pružana velika čast, ili veliko priznanje da može na taj način sudjelovati u svojim postrojbama na Golanu, ja bih volio da takvih, pod navodnicima "priznanja" Hrvatskoj bude što je moguće manje. Klub IDS-a, kao što će to učiniti svi Klubovi, glasati ćemo, jasno, za ovu Odluku o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda na Golanskoj visoravni samo zbog toga što je to ona daleko manje nesigurna, ili što je sigurnost te misije daleko veća od one u Afganistanu. Ali ja bih doista volio čuti ili saznati i ovu drugu financijsku dimenziju ove odluke i koliko će temeljem toga biti potrebno sredstava osigurati u državnom proračunu. Odnosno što će se i čega će se zbog osiguranja, rekoh, negdje oko 200 milijuna kuna, za prvu godinu, za tih 100-tinu vojnika u, ili na Golanu, što će se morati uskratiti kada je riječ o pripadnicima Hrvatske vojske ili Ministarstvu obrane. Sve u svemu, rekoh, nema Kluba koji neće podržati ovu odluku. Hrvatska se mora odužiti onima koji su isto tako bili prisutni pod kapom, ili šljemom Ujedinjenih naroda na tlu Republike Hrvatske u onim teškim vremenima, ali mislim da je ovdje, polako se primjećuje jedna lakoća slanja vojnika izvan granica Republike Hrvatske. I da, kao da se nitko u Ministarstvu obrane, Vladi, ne znam, predsjednikovom Uredu ne postavlja pitanje dokle to može ići i koliko naprosto ljudi je moguće slati u pojedinu misiju.
Zahvaljujem. U ime Kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Krešimir Ćosić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Evo, vrlo jasno i kratko klub HDZ-a dat će punu potporu prijedlogu odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda na Golanskoj visoravni iz jednostavnog razloga jer postoji naša zajednička odgovornost, postoji obveza, postoji solidarnost koja se zove izgradnja zajedničkog mira u svijetu. Svakako vjerujem da se mnogi od vas dobro sjećaju uloge koju je UN imao 1992. godine u uspostavljanju mira na ovim prostorima, važne uloge, političke, vojne. Ali isto tako ne zaboravljamo i probleme i ograničenja koja je UN imao u provođenju svoje misije u Republici Hrvatskoj i u susjednoj Bosni i Hercegovini. I u to vrijeme i u tim trenucima svoju punu snagu političku, ali i vojnu i afirmaciju na međunarodnoj sceni doživio je NATO i to područje i ta kriza bio je trenutak kada je NATO podupro mirovnu operaciju UN-a i kada je ponudio svjetskoj zajednici novu snagu političku i vojnu kako bi se kontrolirao mir, sigurnost i stabilnost širom svijeta. Izgradnja mira kao što je ovdje rečeno košta, ima svoju cijenu. To su značajna, velika financijska sredstva za ljude, opremu, obuku, trening i sve drugo što je sastavni dio osposobljavanja snaga koje provode ove važne zadaće. Zadaće tog karaktera koje provodi i UN, a danas sve više i NATO nisu isključivo i jedino vojnog karaktera i u njima sudjeluje danas sve više i civilnih institucija i civilnih stručnjaka kako UN-a i NATO-a. Izgradnja mira je skupa, ali rat i štete koje on donosi su daleko veće. Prema tome, to je dio preventivne diplomacije, preventivne politike, preventivnog djelovanja koji treba minimizirati daleko veće materijalne štete, tragedije i razaranja. Ono što piše u ovom prijedlogu vrlo jasno stoji da je tijekom 2007. godine Republika Hrvatska kao nova članica Vijeća sigurnosti dobila mogućnost da od lipnja 2008. godine sudjeluje u Mirovnoj misiji UN-a na Golanskoj visoravni i da tamo uputi postrojbu veličine satnije. Slovačka koja sudjeluje u toj misiji s lakom pješačkom satnijom od 95 pripadnika u sastavu australske bojne ponudila Republici Hrvatskoj preuzimanje njenih pozicija. Time su se Hrvatske oružane snage prvi puta našle u prilici uputiti u jednu Mirovnu misiju UN-a vojnu postrojbu jačine jedne pješačke satnije. Do sada smo vrlo često znali konstatirati da u mirovnim misijama imamo relativno malo ljudi, ali da je naše sudjelovanje vezano uz puno različitih država. Ovo je prilika da na jednom mjestu imamo integrirane snage i da preuzmemo razinu odgovornosti koju danas Republika Hrvatska mora i može prihvatiti u Međunarodnoj zajednici, s obzirom na činjenicu da je Hrvatska nestalna članica Vijeća sigurnosti i s obzirom na činjenicu da u Bukureštu Hrvatska očekuje pozivnicu za punopravno članstvo u NATO-u. To je dio hrvatske državne politike. To je dio državne politike većine država suvremene Međunarodne zajednice i tu vrstu odgovornosti prepoznali smo i u svakom slučaju vjerujem da će i Hrvatski sabor dati punu potporu ovoj misiji. Bilo je nekoliko riječi i o misiji u Afganistanu i mislim da moramo prokomentirati i jasno reći – je Misija NATO-a u Afganistanu jedna je od ključnih, najvažnijih misija NATO-a ovog časa. Ona je važna za kredibilitet NATO-a. Ona je važna za jačanje uloge NATO-a koju on treba i mora imati u uspostavljanju kontroli svjetskog mira, bez obzira jel se to nekom sviđalo ili ne. NATO ima problema, NATO ima teškoća. Ali NATO svakim danom u toj teškoj izazovnoj mirovnoj misiji pokazuje svoje sposobnosti u svim segmentima surađujući sa UN-om i drugim međunarodnim institucijama Europskom unijom kroz europsku obrambenu sigurnosnu politiku, Svjetskom bankom i drugim institucijama kako bi se izgradio novi sustav vrijednosti i uspostavile temeljne demokratske institucije u toj državi. Bio sam osobno nekoliko puta u toj ogromnoj, velikoj zapuštenoj državi i moram reći da moramo biti svjesni ogromnih napora koje Međunarodna zajednica čini kako bi sve ono što je u toj državi naslijeđeno u proteklih nekoliko stotina godina bilo dovedeno u koliko toliko kontrolirani sustav kako Afganistan ne bi bio prijetnja sigurnosti u Međunarodnoj zajednici. Nikad ne smijemo zaboraviti činjenicu da je Afganistan zaista narko država koja proizvodi i izvozi gotovo 95% proizvodnje opiuma i heroina i taj utjecaj koji takva država zbog nefunkcioniranja osnovnih institucija tim svojim internim neredom prijeti Međunarodnoj zajednici. Prema tome, postoji odgovornost Međunarodne zajednice konkretno i NATO-a i UN-a i drugih međunarodnih institucija da se ta država stabilizira. Klub HDZ-a kao što sam rekao dat će potporu ovom prijedlogu, jer on je ne samo dio izgradnje mira, nego je on itekako važan za obuku, trening hrvatskih postrojbi. Profesionalne postrojbe bez takvih mirovnih operacija zaista nemaju vjerodostojne mogućnosti za verifikaciju svojih taktičkih, tehničkih, logističkih, a ja bih rekao ono što je važno komunikacijskih sposobnosti. Znati jezike, znati komunicirati u okviru takvih međunarodnih postrojbi itekako je dio važnog iskustva kojeg treba steći, a on se može steći samo radeći na terenu i sudjelujući u takvim mirovnim operacijama. Prema tome, možemo na tu misiju hrvatskog kontingenta na Golanu gledati i sa aspekta redovite obuke i treninga naših profesionalnih postrojbi. Siguran sam da je Ministarstvo obrane i Glavni stožer napravilo dobru i kvalitetnu selekciju profesionalaca koji će znati uspješno obavljati tu važnu, odgovornu zadaću u interesu Glavnog stožera Ministarstva obrane, ali i hrvatske državne politike u cjelini i zbog toga klub HDZ-a dat će punu potporu mandatu hrvatskih postrojbi u ovoj važnoj misiji UN-a. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HDSSB-a, uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege saborski zastupnici. Htio sam reći da Republika Hrvatska sudjeluje jasno kao što je rečeno već, u mirovnim misijama i od ranije, osobito kada gospodin Krešo Ćosić govori o Mirovnoj misiji u Afganistanu i o jednoj državi koja je proizvođač 90% svjetskog opijuma ili opijumskih da kažem sirovina za droge jel'. Jasno da Golanska visoravan nije takvo područje nego je ono područje koje je glavni da kažem izvor, proizvođač vode i opskrbljivač vode za, da kažem više država, na Bliskom istoku. Ne bih opisao ovu našu da kažem buduću misiju kao misiju, mirovnu misiju koja nema nikakvih da kažem gotovo opasnosti kao što je ona u Afganistanu, jer znamo da su političke prilike na Bliskom istoku vrlo hirovite kao i ratne prilike i promjene da kažem u jednom trenutku, u jednoj sekundi se može vrlo brzo, vrlo se brzo mogu dogoditi promjene u tom smislu na terenu. Moramo se prisjetiti da Bliski istok u nekoj, jednoj prošlosti bližoj kada govorimo npr. o Sinaju onda znamo šta je to značilo između 41. i 45. godine za jedan dobar dio Hrvatske, odnosno za izbjeglice pogotovo iz Dalmacije. Moramo se prisjetiti toga da je u nešto bližoj da kažem prošlosti, 92. godine u sastavu mirovnih snaga koje su bile u Republici Hrvatskoj, bila i jordanska postrojba, dakle arapska postrojba i zbog toga u svakom slučaju da smo u neku ruku moralni dužnici da i na tom području i Hrvatska uzme svoje mjesto, uzme svoje mjesto u sudjelovanju u Mirovnoj misiji na Golanskoj visoravni ka, znamo iz materijala, da je prije, da bi prije naše satnije, pješačke satnije bila je slovačka satnija u sastavu dakle austrijskog kontingenta koji je na Golanskoj visoravni. Iskreno govoreći osobno nisam našao, iako pratim prilično i vijesti i sve informacije, da je bilo nekakvih posebnih incidenata na tom području i nadam se da ih neće ni biti do političke odluke u svezi budućnosti Golanske visoravni između da kažem strana u sporu, a to je država Izrael i Sirija. Ono što je gospodin Kajin govorio u svezi financijskog, financijske problematike da kažem i o sredstvima koja sežu između 20 i 30 milijuna eura, jasno da treba ja bih rekao precizirati, definirati točno u, s onima koji dakle sa Ujedinjenim narodima da ne bismo opet došli u nekakav spor a ne bih htio navoditi ovih dana kakve sve sporove imamo sa da kažem nekakvim međunarodnim čimbenicima i ostalima, gdje nismo precizirali, definirali neke stvari, a s obzirom da je Hrvatska kandidat za ulazak u NATO pakt i s obzirom da je potreban i trening da kažem i stručni i vojni da kažem i lingvistički na kraju krajeva, jer u svakom slučaju koordinacija i zapovijedanja i ostaloga u NATO paktu je jasno na isključivo, gotovo isključivo na engleskom jeziku jel', onda u tom slučaju da kažem klub HDSSB-a će podržati ovaj Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda na Golanskoj visoravni, jasno da se uz preciziranje ovih financijskih resursa izvora, da se definira točno koliko to Republiku Hrvatsku stoji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Mato Bilonjić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Evo kolege su prije mene iznijeli za i protiv stavove slati naše pripadnike u mirovnu misiju. Kao bivši vojnik, kao časnik … [[Ne razumije se.]] sad umirovljen, ja mislim da je to njima čast svim našim pripadnicima i zapovjedniku gardijske brigade što već može pripremati poslije sutrašnje sjednice svoju ekipu momaka da ode da nosi, da donosi mir, odnosno da nastave sa aktivnostima koje se ovih 20 godina bez incidenata rješavaju tamo. Ako smo pratili putem sredstava informiranja onda smo mogli vidjeti da čak na tim punktovima kojih ima oko 10-tak koje bi naše snage u sastavu austrijske bojne gdje bi zamjenik zapovjednika bojne bio jedan naš visoki časnik i još dva časnika u samome stožeru koji bi zapovijedali našim postrojbama, da ti ljudi, znači pripadnici koji se sada tamo nalaze, većinu svojih poslova na punktovima odrađuju u plavim beretkama a ne u plavim kacigama. Hvala Bogu da mir šaljemo iz Hrvatske, da stvaramo mir, znamo vrlo dobro što nam se dešavalo u bliskoj prošlosti i svakako ću kao čovjek i kao vojnik podržati ovu odluku. Što se tiče samoga financiranja ono je precizirano u ovome dijelu da je osigurano, ali naši pripadnici gardijskih brigada moraju obuke vršiti i u Republici Hrvatskoj isto trošiti određena sredstva, uistinu vjerojatno nisu u istim razmjerima, ali mislim da je ministarstvo kod donošenja proračuna planiralo da će naši dečki, da će naši pripadnici znači ići u mirovne misije. I ovo što danas imamo naše pripadnike i u NATO snagama, odnosno po prvi puta ćemo imati sada naše pripadnike i u jednoj europskoj misiji, jer ovo je kontingent europskih postrojbi, mislim da će samo biti dobro za Republiku Hrvatsku i za sve te naše momke koji idu tamo. Kada je u pitanju rizik, gledajte rizika imamo u svemu. Danas naši "mungosi" idu minirati u minska polja, pitanje je koliko će ih izaći iz minskih polja. Znamo koliko nam je Hrvatska zagađena minsko-eksplozivnim sredstvima i zaostalim neeksplodiranim napravama. Znači može svako stradati. Ponavljam radi se znači o pripadnicima, profesionalnim vojnicima koji su uvježbani, koji znaju nositi odoru, znaju nositi s ponosom našu zastavu i koji će prezentirati časno i pošteno Republiku Hrvatsku u ovome dijelu. Oni će isto tamo znači na tih desetak punktova koliko bi trebali imati u razdvajanju tih dviju zaraćenih strana koje već dvadesetak godina nije bilo incidenata, znači imat će ulogu mirovine misije, imat će ulogu znači da se mogu educirati, pripremiti za zadaće koje će Bogu hvala samo da ne dolaze na područje Republike Hrvatske više ni kacige, nit beretke, nit plave, nit bijele, nit bilo koje druge boje, da mi možemo poslati naše momke tamo. Evo ukoliko Sabor bude ove godine slao svoju delegaciju da posjetimo naše te pripadnike koji se nalaze i u Afganistanu i na visoravni, ja se preporučam, rado bi otišao u posjetu svim tim momcima i pozdravio ih na licu mjesta. Hvala lijepo i svakako ću podržati ovaj prijedlog.
Zahvaljujem. Nastavljamo dalje. Uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa doista evo kao i moji prethodnici mislim da doista možemo izraziti zadovoljstvo i ponos što Hrvatska vojska sudjeluje u jednoj ovakvoj odgovornoj misiji Ujedinjenih nacija Golanskoj visoravni dakle u sklopu Europskog kontingenta unutar Austrijske bojne gdje je već rečeno da ćemo imati i dozapovjednika i časnike u stožeru. Stoga doista veliko zadovoljstvo ističemo zbog povjerenja koje uživa Hrvatska vojska. Ne tako davno upravo Hrvatskoj su bile potrebne mirovine snage. Svi znamo što se događalo početkom '90.-tih godina tijekom Domovinskog rata i koliko su zapravo te mirovine snage doprinijele stabilizaciji stanja i na neki način mirovinom procesu. Naravno ključna uloga je bila upravo Hrvatske vojske koja je oslobodila u svojim oslobodilačkim akcijama hrvatski teritorij. I to iskustvo koje imaju naši pripadnici koji će biti i članovi ove misije, neki od njih sasvim sigurno imaju i borbena iskustva i stoga sasvim smo sigurni da će na pravi način odgovoriti svim zadaćama koje će se postaviti pred njih. Broj od 100 vojnika nije malen i nije zanemariv broj kad se uzme u obzir naravno da je riječ o misiji umjerenog rizika kao što je to već ovdje rečeno, ali vjerujemo da neće biti nekih većih sukoba jer je riječ o području koje je rekao bih trajno žarište umjerenih ograničenih, kontroliranih sukoba. I u tom smislu vjerujemo da neće doći do eskalacije i da će upravo takvom stanju, mirnom stanju doprinijeti i naši vojnici u sklopu ove Austrijske bojne. Što reći osim činjenice da Hrvatska vojska doista uživa tako veliki ugled u međunarodnoj zajednici danas, dakle svega desetak godina nakon ratnih djelovanja u Hrvatskoj i naravno unutar Ujedinjenih nacija gdje smo kao što se zna i članovi Svjetske Vlade, gdje smo nestalna članica Vijeća sigurnosti. I naravno i to je sasvim sigurno jedan od argumenata i činjenica zbog koje smo i dobili povjerenje da sudjelujemo u ovako jednoj odgovornoj zadaći Ujedinjenih nacija. Evo ja vjerujem da će naši vojnici i svi koji tamo i pođu da će se i sretno i vratiti u Hrvatsku, da će odgovoriti svim zadaćama i da će sasvim sigurno na pravi način braniti i boje Hrvatske Države i da će doprinijeti ovoj doista velikoj zadaći međunarodne zajednice odnosno Ujedinjenih nacija i sačuvati mir na tom području doista kako sam već rekao trajnog žarišta na Golanskoj visoravni. I vjerujemo da će to prepoznati i Izraelci i Sirijci, dakle i izraelske i sirijske snage koje će zapravo naši vojnici razdvajati. Evo u tom smislu sasvim sam siguran da što se tiče materijalne podrške i logistike da će oni imati svu potrebnu logistiku i da tu neće ništa izostati i da je to zapravo već i dogovoreno kao što je već državni tajnik i rekao. Stoga podržavamo ovo slanje Hrvatske vojske u ovako jednu odgovornu zadaću Ujedinjenih nacija. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Mislim da u ovom trenutku ne bi trebalo govoriti o rutinskoj misiji. Taj izraz je državni tajnik spomenuo jer mislim da ni jedna takva misija nije rutinska. Radi se, ja bih je tako nazvao zadaći, o zadaći umjerenog rizika za koju vjerujem da će hrvatski vojnici koji budu upućeni u tu misiju da će je izvršiti onako kako se to od njih bude tražilo. Zadaće je umjerenog rizika. Radi se o jednome … [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Uključite se.
Radi se dakle o jednoj zadaći umjerenog rizika i radi se o jednom nestabilnom prostoru Bliskog Istoka u kojemu dakle, u tom dijelu Golanskoj visoravni na svu sreću ipak nije takvo stanje kao što je to recimo u Gazi ili na zapadnoj obali ili u drugim dijelovima. Iako postoje aspekti koji su spomenuti o treningu, o vježbi, o razvijanju komunikacijskih vještina mislim da bi oni trebali biti navedeni u drugom planu i da bi trebalo postaviti stvari ovako. Nije dobro što je misija potrebna, jer se uvijek tamo gdje je misija potrebna ima nekakav oružani sukob, nekakva opasnost za ljude, ali kada je već tome tako dobro je da se ipak radi o području koje je umjerenog rizika i o području u kojem će i naši vojnici moći se dakle na neki način trening, komunikaciju i to uspostaviti. Zbog toga je tako dobro postaviti stvari jer se svi sjećamo godina kada su i vojnici iz drugih država omogućili da u Hrvatskoj se ipak smanje ratni sukobi, omogućili na neki način umirivanje sukoba i pripremu Hrvatske vojske i za oslobođenje. Nadam se da će Ministarstvo obrane, ustvari ne nadam se, u to sam čvrsto uvjeren, omogućiti da se osim po tim vještinama možemo sa drugim vojskama koje se nalaze u mirovnoj misiji uspoređivati i po opremi, po logističkoj potpori našim snagama. I tu vjerujem da će i ta zadaća biti ispunjena. Svaki put kada je potrebno dignuti ruku kao saborski zastupnik da se pošalje našeg vojnika u takvu misiju mislim da je dobro reći dakle da želimo našoj misiji uspjeh, našim vojnicima sreću da se vrate kućama, a da hrvatski vojnici, grb i zastava omoguće mir, spase živote i omoguće političko rješenje sukoba gdje god se on dogodi. Hvala.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Ante Kotromanović.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, kolege zastupnice i zastupnici. Kao što znate naši dečki se spremaju krajem lipnja na pohode, jednu mirovnu misiju koja se nalazi između Sirije i Izraela i to je uvijek jedna teška i odgovorna zadaća i odluka. Drago mi je što je tu državni tajnik Rabotek koji je bio načelnik veze u 4. gardijskoj brigadi i eto da se javljaju ljudi koji su prošli taj Domovinski rat i oni znaju kako su to teške i odgovorne zadaće, zadaće koje se sprovode kilometrima, znači stotine kilometara daleko od matice. To su vrlo teške zadaće i jako je teško organizirati i nije lako sprovesti, organizirati, pripremiti takve jedne zadaće. To su najsloženije operacije koje izvode bilo koje organizirane vojske a koje će i sada također Hrvatska vojska izvesti. Hrvatska vojska posjeduje određena iskustva iz Domovinskog rata i ima kažem ta ratna iskustva koja su neophodna u takvim situacijama, kriznim situacijama kada je vrlo bitno kako će se ti ljudi postaviti a također posjeduje ova iskustva koja imamo i koja smo stekli misijom u Afganistanu što je vrlo dobro i vidjeli smo da to može funkcionirati u još gorim uvjetima, u još gorim kriznim situacijama nego što bi trebala biti sada ova misija na Golanskoj visoravni. Te snage koje smo gore uputili u Afganistan a koje su bile sastava 4. gardijske brigade vojne policije i drugog osoblja su stvarno stekle neophodna iskustva koje su prenijele, koje su morali prenijeti svim drugim pripadnicima Hrvatske vojske sa ciljem što spremnijeg čekanja, dočeka ovakvih i budućih zadaća i onih drugih zadaća koje će biti kasnije na samom prostoru Afganistana. Kao vojnik koji je prošao te faze rata ja moram poduprijeti ovakve zadaće zato što smatram da vojnik jedino sa ovakvim zadaćama može pripremiti brzo, temeljito i odgovorno za one stvari koje su eventualne mogu se dešavati na ovim prostorima. Mi znamo da ovaj prostor još nije siguran, da ovaj prostor je dosta turbulentan, da imamo problema na Kosovu, da je kriza dole stalno tinja, da imamo problema i u Bosni i Hercegovini, da još nije riješeno to onako kako bi trebalo riješiti. Zato smatram da su naši dečki koji će ići dole oni moraju nekakva iskustva stjecati takvog tipa jer to je vrlo važno za časnika u razvoju, za dočasnika u razvoju, za vojnika u razvoju jer samo u takvim jednim situacijama oni mogu steći tu onu neophodnu sigurnost vojnika koja se kaže može dobiti samo u tim kriznim situacijama. Ono što je bitno i što je važno i što treba još reći i naglasiti a to je ja sam jučer razgovarao sa zapovjednikom brigade, to su snage naše 2. gardijske brigade. To je njihova prva misija sa prostora Slavonije. Ja znam koji su to ljudi. Smatram da oni mogu odgovoriti i pripremiti tu zadaću jako dobro i odgovorno. Ono što je vrlo bitno i što moramo sada napraviti kako misija kreće u lipnju a to je da se te snage dobro pripreme, dobro obuče, da svoj trening i obuku prilagode situaciji koju će imati dole na terenu, kulturi koju će imati dole na terenu, da se vojnici upoznaju sa svim stvarima koje su potrebne da bi lakše razumijevali odnose između ove dvije strane a po meni iako smatram da se to dobro radi. Po meni ono što je najvažnije i što je najbitnije ti ljudi moraju logistički biti osigurani na način da imaju sva potrebita sredstva od onih osnovnih vojničkih potrebiti sredstava do modernih sustava veze tako da se na nijedan način ne osjećaju manje vrijednim ili manje dobrim u odnosu na druge vojnike koji će biti gore na tom prostoru. Mi smo razmišljali i govorili smo o tome u našem klubu zastupnika i smatramo da trebamo dati potporu ovoj misiji i da trebamo upozoriti samo na tu apsolutnu sigurnost koju ljudi moraju dole imati i očekivati naravno da to bude jedna sretna misija koja će uspješno završiti i očekivati da polučimo dobre rezultate dole. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I uvažena zastupnica i potpredsjednika doma Željka Antunović.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Samo nekoliko riječi na ovu točku dnevnog reda. Hrvatska je na našu veliku sreću danas zemlja koja uživa mir. Taj mir je izboren nažalost oružanim snagama, izboren je ratom i ako ima nekakvih pozitivnih efekata iz nevolje kroz koju smo prošli i svih onih žrtava koje su dane to je jedno neposredno iskustvo stečeno u okviru oružanih snaga Republike Hrvatske i mogućnost da mi sudjelujemo koristeći oružane snage u promicanju mira. I to je činjenica koju ja mislim već dosta dugo nitko ni iz kruga parlamentarnih stranaka ne osporava. Ono što je uvijek problem i ono o čemu treba uvijek progovoriti i ono na čemu treba uvijek raditi je samo jedan element koji se odnosi na svakog pripadnika oružanih snaga kojeg Sabor odnosno državne vlasti šalju u bilo kakvu misiju jer većina tih misija je mirovna misija i bez obzira na to da neke od tih misija nemaju visoku razinu rizika taj rizik uvijek postoji. I zato želim iskoristiti ovu situaciju s obzirom da imam neka iskustva i ta iskustva se prije svega odnose na jedan osjećaj odgovornosti nakon što pošaljete ljude, nakon što pošaljete vojnike u nekakvu stranu zemlju u nekakvo nestabilno područje da tamo promiču mir ali istovremeno promiču i političke interese Republike Hrvatske. Želim naglasiti taj jedan element a to je sigurnost, sigurnost i sigurnost, ništa drugo. Ono što je jedino važno i ono čega se jedino pribojavam, ono što predstavlja jedini problem našim pripadnicima oružanih snaga koji idu van to je razina sigurnosti. Rizik postoji, treba uložiti puno više u opremanje, treba uložiti puno više u različite vrste pripreme i to ne samo pripadnika oružanih snaga nego i njihovih obitelji. Ja znam da se to u okviru Ministarstva obrane radi ali mislim da treba još pojačati te napore. Mi ćemo se kad-tad, svi mi koji donosimo ovakvu ili onakvu razinu odluka oko toga da se ljudi šalju van suočiti i sa nekakvim incidentima i incidentnim situacijama ostvarenjem rizika. I zato jedino na čemu kao zastupnica u ovom Saboru inzistiram je visoka razina garancija koju nam mora ponuditi predlagatelj ovakvih prijedloga, koju mora ponuditi Ministarstvo obrane i Vlada Republike Hrvatske da ljudi koje šaljemo van budu maksimalno sigurni, zaštićeni i da uživaju svaku potporu koja im je potrebna. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti završnu riječ? Da. Uvaženi Mate Raboteg, državni tajnik u Ministarstvu obrane. Izvolite.
Hvala gospodine dopredsjedniče Sabora, poštovani zastupnici. Osjećam potrebu da odgovorim na neka pitanja koja su postavljena u ovoj raspravi. Pa evo, pokušati ću odgovoriti i na pitanja poštovanog zastupnika Kajina. Postavlja se pitanje troškova, pitanje broja vojnika, rečeno je da je prehrabra odluka da ide tako veliki broj vojnika. A Hrvatskoj vojski nikada nije nedostajalo hrabrosti. Ali to u svakom slučaju nije nepromišljena odluka. To je vrlo dakle, prostudirana odluka. Ja ću vam reći koje su koristi ukoliko se šalje veći broj vojnika u odnosu na pojedinačna slanja. Za svakog vojnika koristi su jasne. Jer se pruža prigoda uvježbavanja cijelih sastava i zapovjedništva i logističke potpore i borbene potpore i obavještajnih sastavnica i tako dalje. I ono što Oružane snage dobivaju kroz naučene lekcije, to se ne može mjeriti sa pojedinačnim slanjem vojnika i to u krajnjoj liniji znatno više doprinosi sigurnosti naših vojnika u budućim misijama. I to je bio razlog. Naravno, poštovana zastupnica Antunović upozorava na sigurnost, naravno, ona mora biti maksimalno zastupljena, u prvom redu kroz pripremu i obuku i mi tome pridajemo veliku pozornost. Dakle, to je bio u prvom redu razlog zašto smo mi prihvatili ovoliki broj i poštovani zastupnik Kotromanović, kao vojnik, vrlo dobro će razumjeti ovo što sam ja malo prije rekao. Dakle, mi ćemo napraviti sve i radimo sve da naši vojnici budu dobro pripremljeni. I možda me se krivo razumjelo, ja nisam rekao da je to rutinska misija, nego da bi se moglo protumačiti da je to rutinska misija, ali sam rekao da je to misija srednjeg rizika. I da je glavni tajnik osvrćući se na mirovne misije rekao da je za sada stanje i već jedno duže vrijeme na tom području stabilno. Što se troškova tiče, dakle, ja mogu evo dati konkretne brojke. Mi za osoblje, za ovu misiju trošimo 4 milijuna kuna, za plaće koje se primaju u Hrvatskoj. Dnevnice, refundiraju … [[Govornik se ne razumije.]] Ukoliko su te dnevnice manje od iznosa od 80 dolara koje mi propisujemo i koje smo propisali za sudjelovanje u UN mirovnim misijama, onda mi refundiramo razliku. U ovom slučaju mi po pitanju dnevnica ne moramo ništa plaćati. Za ostale troškove, Ujedinjene nacije, gospodo, i to je ona karakteristika UN mirovnih misija u odnosu na druge, da Ujedinjene nacije iz svojih raznih fondova snose najveći dio troškova. A inače, predviđeni ostali troškovi su za ovu misiju 25 milijuna kuna. Od toga računamo da će Ujedinjene nacije najveći dio podmiriti iz svojih fondova. Dakle, s te strane, inače vi znate da je na glavi proračuna Ministarstva obrane za ovu godinu predviđeno za potrebe mirovnih misija negdje oko 295 milijuna kuna. Dakle, sa financijske strane, ako ćemo već o tome govoriti, ja mislim da to je važno, ali nije najvažnije, važna je sigurnost, važno je ono što mi dobivamo. I u prvom redu sigurnost. Dakle, to bi bila onda jedna od vrlo, ja bih rekao, kvalitetnih naših misija. Evo, toliko. Dakle, držim da, da smo sa kontaktima sa slovačkim prijateljima koji se, usput rečeno, izvlače iz ove mirovne misije jer oni su kao članica NATO saveza imaju neke svoje druge prioritete, oni moraju povećavati svoj doprinos u NATO vođenim operacijama, a u ovoj misiji su već bili dugo vremena, što se njih tiče, njih, oni sigurno ne bi birali između jednog i drugog. Ali imaju svoje obaveze kao partner NATO saveza da dakle, i naravno sudjeluju u mirovnim misijama na prostoru jugoistočne Europe itd., imaju dakle, druge prioritete. I u kontaktima s njima, u kontaktima sa našim austrijskim prijateljima gdje ćemo biti u okviru njihove bojne, dakle, mi smo sagledali sve rizike i ne očekujemo da će biti iznenađenja. I nadamo se da će to sve proteći u najboljem redu. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. A, pardon! Ispravci, dva ispravka! Prvo je uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Državni tajnik je otprilike rekao da Hrvatsko vojsci nikada nije nedostajalo hrabrosti, ja to znam! Ali želim se upitati da li političarima ponekad zna ponestati razuma. Od 16 tisuća vojnika, koliko ćemo ih imati profesionalnih u Hrvatskoj vojsci.
Oprostite šta ispravljate?
Mi ćemo se približiti brojci [[Upadica: Oprostite, šta ispravljate, ispravak, ispravak]] od 500 ljudi.
Uvaženi zastupniče, recite koji navod ispravljate. Mislim da to nije dobar primjer, uvaženi zastupniče, to je zlouporaba Poslovnika, što ne priliči uvaženim zastupnicima. Hvala lijepa. I drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Ante Kotromanović.
Potpredsjedniče sabora, državni tajniče. Vi ste rekli, Slovačka ide u NATO, Slovačka je već u NATO-u. Ali ja bih samo još jednu rečenicu rekao a pro pro svega. Ono što je potrebno Hrvatskoj vojsci a to je da osigura budućnosti samostalna transportna sredstva kako bi Hrvatska vojska mogla samostalno izvlačiti i dovlačiti svoje snage u područja pogotovo ako je nekakva kriza i druga … [[Govornik se ne razumije.]] ako postoji nekakva sada kriza u Afganistanu mi moramo imati samostalna transportna sredstva koja će poletiti iz Zagreba i doći tamo i vrlo brzo transportirati, izvući ljude iz krize i prebaciti na sigurno područje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Izvolite državni tajnik, samo oko amandmana.
Dakle, mi prihvaćamo amandmane.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu.
Dame i gospodo zastupnici! Nastavljamo sa sjednicom. Prije toga jedna obavijest. Devet točaka dnevnog reda je, prijedloga dnevnog reda koji ćemo u sljedećem, na sljedećoj sjednici uvrstiti u dnevni red je podijeljeno u pretince. Tako da prije nego odete, ja mislim da bi se trebali naoružati tim dokumentima i pripremiti se za sljedeću sjednicu. Od toga napominjem da je novi tekst nakon što su odbori imali primjedbe neke, a to je Prijedlog državnog pedagoškog standarda osnovnoškolskog sustava, srednjoškolskog sustava i predškolskog sustava je novi tekst dakle podijeljen, pa vas na to upozoravam, jer je to bilo uvršteno već u dnevni red, ali je radi primjedbi odbora, je li tako. Sad bi vas molio da se uključimo sa ključićima da vidimo kako stojimo sa kvorumom. Dame i gospodo zastupnici! Molim vas, što prije počnemo, prije ćemo i završiti. Imamo jedan prijedlog od Kluba zastupnika SDP-a da prvo glasujemo o Prijedlogu odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj misiji Ujedinjenih naroda na Golanskoj visoravni. Pa evo, tu treba 102 glasa za dakle, dvotrećinska većina. I stavljam, rasprava je zaključena. Amandmane Odbora za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio te su oni postali sastavni dio prijedloga odluke. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Izvolite se uključiti i glasovati. Dakle, 102 glasa treba. Molim vas! Glasujmo! Hvala. Rezultat? 104 glasa za. Ima li netko protiv? 10 suzdržanih. Dakle, rezultat 104 glasa za i 10 suzdržanih. Utvrđujem da je prijedlog odluke prihvaćen potrebitom većinom glasova. Hvala vam lijepa.
I o ovom Prijedlogu ćemo glasovati kada se za to steknu uvjeti. Prelazimo na treću točku dnevnog reda. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 25 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli: Odbor za ratne veterane, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena gospođa Jadranka Kosor, potpredsjednica Vlade i ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Evo, pred vama je još jedan zakon kojim se usklađujemo, odnosno koji se usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije. Ovo je tzv. EU zakon i zato ga Vlada predlaže prihvatiti po hitnom postupku, dakle u objedinjenom i prvom i drugom čitanju. Ja ću ukratko izložiti ono što su glavne izmjene i dopune ovoga zakona. Dakle, Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Fond kao što znate je jedan od najmoćnijih fondova u Republici Hrvatskoj. Njegova se vrijednost mijenja iz dana u dan s obzirom na tržište kojim je izložen i fond, odnosno dionice koje su u fondu. To su vrijedne dionice INA-e i HT-a. Sedam posto dionica INA-e i sedam posto dionica HT-a. Vrijednost u ovom trenutku je negdje oko 4 milijarde kuna. Kažem još jedanput vrijednost je promjenjiva. Ono što uglavnom predlažemo promijeniti u ovom zakonu je dakle prije svega ono čime se usklađujemo sa pravnom stečevinom Europske unije u tom smislu da se izjednačuju dužnički i vrijednosni papiri Republike Hrvatske sa dužničkim vrijednosnim papirima država članica Europske unije i država članica zemalja organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj. Naravno, ovaj članak, odnosno ova odredba vrijedit će od trenutka kad Hrvatska postane članica Europske unije. Uz ovu izmjenu željela bih još samo kratko reći da su naravno neutemeljene i neosnovane različite tvrdnje koje smo čuli u posljednje vrijeme u javnosti iz različitih krugova u tom smislu da će Fond hrvatskih branitelja kad Hrvatska postane članica Europske unije prestati postojati zbog propisa Europske unije. Dakle, to nije točno. Upravo to nije točno. Mi smo ovom izmjenom uskladili zakon sa pravnom stečevinom i fond će naravno ako to budu htjeli hrvatski branitelji i članovi njihovih obitelji koji su udjeličari ako to budu htjeli, dakle ako ne budu podigli svoje udjele više od 50% on će opstati i naravno u trenutku kad Hrvatska postane članica Europske unije. Mi vjerujemo dakako da će se imovina fonda i dalje povećavati s obzirom na privatizacijske tokove s obzirom da kao što znate prema Zakonu o privatizaciji i vrijedna imovina drugih tvrtki kao što su INA i HT će ući u imovinu hrvatskog, odnosno Fonda hrvatskih branitelja. Međutim, ovu prigodu smo iskoristili uskladiti i neke druge članke, odnosno druge odredbe ovoga fonda kako bismo još jače, odnosno ovog Zakona o fondu, kako bismo još jače i još čvršće i još učinkovitije zaštitili prije svega udjeličare. Dakle, hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji nakon smrti hrvatskih branitelja. U tom smislu predlažemo budući da se radi o investicijskom fondu otvorenog tipa iz kojeg pojedinac, dakle udjeličar može istupiti samo prodajom svojih udjela fondu osobno. Mi predlažemo dame i gospodo i vjerujem da ćete te predložene izmjene prihvatiti da dokumentima o udjelima u fondu članovi fonda ne mogu raspolagati niti prenijeti drugim članovima fonda niti trećim osobama u roku od tri godine od dana stjecanja udjela u fondu. Dakle, to je odredba. Međutim, sada predlažemo da niti jedan dokument o udjelu, niti udjel člana fonda ne može se dati u zalog, ne može se prenijeti u korist drugog člana fonda niti trećih osoba. Svaka takva radnja je ništetna. Podsjećam naime na rasprave također u javnosti oko toga da su se već tzv. torbari s kojima smo se susretali u prošlosti naravno imamo vrlo negativna iskustva potrudili, pa da su branitelji prodali svoje udjele. Ja ovdje evo još jedanput ponavljam i u ime Upravnog odbora fonda ali naravno i u ime hrvatske Vlade jer smo sve te propise i donosili u skladu sa pozitivnim prosima i donosili na potvrdu hrvatskoj Vladi, a ja vam se danas obraćam kao predsjednica Upravnog odbora Fonda. Dakle, svaka takva radnja, sve takve radnje u tom smislu su apsolutno ništetne. Dakle, nemaju nikakvog pravnog učinka. Jedino udjeličari u Fondu hrvatskih branitelja, dakle hrvatski branitelji ponavljam i članovi njihovih obitelji mogu raspolagati svojim udjelima i ako to žele naravno mogu nakon 12. travnja podnijeti zahtjev za podizanjem svoga udjela, ali samo oni i nitko treći i nitko tko bi se na taj način htio time okoristiti. I udjeli članova fonda mogu se stjecati samo nasljeđivanjem, dakle nakon hrvatskoga branitelja temeljem pozitivnih propisa Republike Hrvatske o nasljeđivanju. I isto tako utvrđuje se, dakle to predlažemo da imovina fonda ne može biti predmetom stečajne mase. To je još jedan instrument, još jedna poluga kojom osiguravamo imovinu fonda, odnosno u konačnici hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji. Predlažemo također i još jednu promjenu koja je vezana za kreditne aktivnosti Društva za upravljanje Fondom. Društvo je podsjećam izabrano na natječaju i društvo evo do sada prema ocjeni članova Upravnog odbora Fonda, gdje većinu čine hrvatski branitelji upravlja imovinom Fonda vrlo korektno naravno u skladu sa propisima. Dakle, regulira se kreditna aktivnost društva za upravljanje Fondom, tzv. repo poslovi, poslovi koji se odnose na Ugovor o prodaji i ponovnoj kupnji vrijednosnih papira, a usmjerena je na očuvanju vrijednosti Fonda. Naime, rečenom odredbom osigurava se dnevna novčana likvidnost fonda kako bi se mogao isplatiti dio članova fonda koji žele istupiti iz Fonda hrvatskih branitelja. Taj rok naime evo podsjećam i na to, makar vjerujem da za te odredbe zakona dobro znate i Statuta Upravnoga odbora. Naime, taj rok stupa vrlo brzo 12. travnja ove godine i nakon toga će svaki udjeličar, dakle svaki hrvatski branitelj i član obitelji kojem to pripada moći podnijeti zahtjev Društvu za upravljanje imovinom za podizanje svoga udjela i nakon 60 dana od tog trenutka će se odlučiti o vrijednosti njegovog udjela. Dakle, upravo na taj dan nakon njegovog podnošenja i isplatit će se taj udio još u roku tri dana. Dakle najjednostavnije rečeno u roku od 63 dana će moći raspolagati svojim udjelom. Međutim ja ću iskoristiti ovu prigodu dame i gospodo i kao predsjednica Upravnog odbora Fonda i kao ministrica hrvatskih branitelja i kao potpredsjednica Vlade pozvati hrvatske branitelje, vjerujem da ćete to učiniti i vi, da dobro razmisle naravno što će učiniti 12., 13., 14., 15. travnja, dakle hoće li podnijeti zahtjeve za podizanjem svojih udjela ili će svoje udjele ostaviti u fondu. Pozivam naime da oni kojima to nije nužno, dakle koji taj novac zbog određenih obiteljskih, socijalnih ili drugih razloga ne moraju podići, znači nije im taj novac nužan, da svoje udjele ostave u fondu jer će na taj način omogućiti da fond opstane. Ponavljam još jedanput ukoliko bi 50% hrvatskih branitelja, dakle udjeličara podiglo svoje udjele, fond bi se prema zakonu likvidirao. Važno je da fond opstane zato što upravo zahvaljujući postojanju Fonda hrvatskih branitelja mi imamo i to je Hrvatski sabor donio u prošlom sazivu, i Zakon o Fondu za stipendiranje djece hrvatskih branitelja, odnosno branitelja, ali i Zakladu hrvatskog branitelja. Naime, dobit Fonda hrvatskih branitelja raspoređuje se tako da jedna trećina se reinvestira, jedna trećina se dijeli udjeličarima, a jedna trećina se raspoređuje tako da 40% ide u Fond za stipendiranje, a 60% u zakladu. I upravo zahvaljujući postojanju ovoga fonda o čijem zakonu sada govorimo, mi evo u ovoj godini možemo raspolagati sa sviše od 41 milijunom kuna za stipendiranje djece hrvatskih branitelja i samih branitelja. Mi smo evo u dva navrata u dvije godine donijeli u dvije akademske, odnosno školske godine, donijeli odluku o više od 10 tisuća stipendija. Stipendije smo za ovu akademsku, odnosno školsku godinu povećali tako da one za srednjoškolce iznose 400 kuna, za studente tisuću kuna. Dakle sasvim pristojne stipendije. Sve smo to mogli zahvaljujući postojanju Fonda za stipendiranje, a Fond za stipendiranje je da tako kažem dijete ovoga Fonda hrvatskih branitelja. Zaklada dame i gospodo, evo ove godine će raspolagati sa oko 70 milijuna kuna. Dakle to je od te jedne trećine dobiti 70 milijuna kuna koji se raspoređuju hrvatskim braniteljima naravno na temelju zahtjeva koji imaju teške socijalne prilike, bolesti u obitelji, bolesti djece, različitih izloženi različitim katastrofama kao što je požar kada izgori cijela kuća itd. Sve to ne bismo mogli da nema ovoga Fonda hrvatskih branitelja o čijem zakonu danas govorim. Tako da evo predlažem i molim vas da i vi u svojoj raspravi poduprete i uputite također poziv hrvatskim braniteljima evo i vi koji ste hrvatski branitelji zastupnici u ovom časnom Domu, vjerujem da će se hrvatski branitelji upravo tim pozivima upravo i odazvati. Evo još nekoliko podataka. Govorim o dobiti pa evo podatak za vas. Realizirana dobit fonda u prošloj godini je veća od 195 milijuna kuna. Mi smo također završili jedan drugi veliki posao, a to je izračun ukupnog broja udjela u Fondu hrvatskih branitelja. On iznosi dame i gospodo 5 milijuna 800 tisuća 212,13 udjela, a ovaj broj udjela odnosi se na 504 tisuće 043, odnosno 43 člana fonda, dakle udjeličara. Ponavljam to su branitelji, ali i članovi njihovih obitelji iza smrti, znači iza onih koji su poginuli i za onih koji su evo nakon rata na žalost umrli. Također smo napravili rezervaciju od 32 tisuće 999 udjela za ukupno 2 tisuće 867 branitelja. Tamo, dakle za one za koje još uvijek nemamo potpune podatke. Iz različitih razloga još se ti podaci dopunjuju. Ponavljam da sve podatke koje imamo, koji su i u registru, koji se naslanja na fond su podaci koje smo dobili iz Ministarstva obrane i Ministarstva unutarnjih poslova, dakle matičnih ministarstava hrvatskih branitelja, naravno iz ratnih vremena. I još evo mislim da jedna važna obavijest za vas i informacija. Odnosi se na vrijednost udjela u fondu. Vrijednost udjela je oko 600 kuna i onda naravno svaki branitelj može izračunati o kolikom novcu, odnosno o kolikoj se vrijednosti u konačnici radi. Evo dame i gospodo to su temeljne informacije i o izmjenama i dopunama ovoga zakona, ali i o djelatnostima fonda, odnosno upravnog odbora fonda. Ja vam zahvaljujem na pozornosti i molim da podržite predložene izmjene i dopune zakona o Fondu hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji kojima se u jednom dijelu usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije, a drugom dijelu još jače osiguravaju hrvatski branitelji i članovi njihovih obitelji od mogućih manipulacija ili od mogućih naravno zlouporaba. Na kraju bih budući da smo dobili amandmane za sada koji su pristigli iz Odbora za zakonodavstvo, rekla da naravno ove predložene amandmane kojima se zakon u ovom nomotehničkom smislu poboljšava, dakako prihvaćamo. Hvala vam lijepa i molim vas da podržite ove izmjene i dopune.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ, Odbor za ratne veterane?
Ja mislim potpredsjedniče da nema potrebe da čitam ovo izvješće.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Ne. Odbor za europske integracije? Ne. Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvo klubovi. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo potpredsjednice Vlade i ministrice hrvatskih branitelja, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama je Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o Fondu hrvatskih branitelja, s Konačnim prijedlogom zakona u kojem se želi uskladiti zakonodavstvo Republike Hrvatske sa pravnim stečevinama Europske unije te se u ovom prijedlogu dostavlja usklađenost sa pravnim aktima Vijeća Europe. Naime, ono što je bitno za reći o ovim izmjenama i dopunama Zakona o Fondu hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji da se usklađenost sa europskim zakonodavstvom kao i pravnim stečevinama i sa Vijećem Europe odnosi na ulaganje imovine fonda i mogućnost ulaganja u europskim zemljama, a isto tako i u zemljama koje su organizacije za gospodarsku suradnju ili skraćenica OECD-e. Znači, fond do sada tu mogućnost nije imao, ali isto tako možemo naglasiti da ovo ulaganje neće moći biti dok Republika Hrvatske ne uđe u punopravno članstvo Europske unije. Tada će i ova pravila i ovaj zakon početi važiti. Ono što je bitno naglasiti da osim ovih europskih usklađenja Fond hrvatskih branitelja koji je počeo sa radom i u kojem je zakon donesen 2003. godine doživio je znatne i bitne izmjene i dopune u 2004. godini kako bi zapravo mogao početi funkcionirati i raditi, kako bi onaj okvir koji je bio postavljen 2003. godine bio upotpunjen sa zakonskim normama i kako bi fond u otvorenom smislu kao otvoreni fond mogao funkcionirati na hrvatskom tržištu, kako bi hrvatski branitelji zapravo imali jedan vrijedna i hvalevrijedan potez koji je Vlada Republike Hrvatske učinila da bi osigurala njima i njihovim obiteljima i obiteljima poginulih hrvatskih branitelja vrijednosti na koje su ostvarili prava odlukom Vlade Republike Hrvatske a to je 7% dionica HT-a, kao i 7% dionica INA-e. Danas smo čuli i od potpredsjednice da je ovo najjači i najvrjedniji fond u Republici Hrvatskoj. I stoga i ove izmjene o ulaganju u imovine fonda kao u europske institucije onda kada Republika Hrvatska uđe u Europsku uniju tako i na domaćem tržištu zasigurno imaju svoju pravnu ali i striktnu namjeru kao što su ove izmjene Zakona o nemogućnosti zaloga, nemogućnosti stečene mase ili bilo kakvih manipulacija sa vrijednosnim papirima, o udjelima fonda i prenošenja vlasništva kao i sve drugo što bi bilo predmet nekakvih transakcija od strane imaoca udjela tj. hrvatskih branitelja kao i članova njihovih obitelji na treće osobe koje bi upravljale. Zaštita je nužna i potrebna i sa aspekta osiguranja sredstava jer približava se vrijeme i datum kada imaoci udjela u fondu mogu raspolagati njima znači moratorij od one tri godine prestaje. Stoga 12.4., travnja prestaje ta mogućnost i svi hrvatski branitelji koji su baš u prilici ili sili da svoje dionice ponude mogu ih ponuditi fondu. I stoga je bilo potrebno osigurati i ovu mjeru kako bi otkup išao unutar fonda kako se ne bi morale prodavati dionice za otkup udjela od branitelja. Ali mi, kao i potpredsjednica Vlade tako i klub Hrvatske demokratske zajednice apelira na sve one koji žele ostati članovi fonda da to i ostanu, da ne bi masovna pojava ponude, jer ponuda i potražnja na tržištu dionica zasigurno i smanjuje vrijednost i opada vrijednost, pa tako mogu reći da današnja realno procijenjena vrijednost onih najvećih udjela koji su bili cijelo vrijeme u Domovinskom ratu, koji su bili u svim onim kritičnim trenucima je negdje oko 30 tisuća kuna. Masovnom ponudom na tržištu tj. ponudom fondu zasigurno bi spala više nego od polovice i eventualno bi bila nekakvim možda, možebitno 10 tisuća kuna. Stoga apeliram i kao hrvatski branitelj na sve one koji nisu nužno potrebni nuditi i prodavati svoje udjele, jer drugih zakonskih instrumenata da ih spriječimo u tome nemamo, da ostave svoje udjele jer sigurno će narasti njihova vrijednost u budućem slijedu privatizacijom daljnjih tih 7% udjela hrvatskih tvrtki u vlasništvu Republike Hrvatske, zasigurno će ta vrijednost se bitno povećati i omogućiti im da imaju sigurnu svoju budućnost, da imaju vrijednost. A i čekanjem da se stabilizira tržište poslije prve mogućnosti prodaje zasigurno bitnim čekanjem i korištenjem pravih momenata zasigurno će ostvariti veću vrijednost ako već misle i kane prodati, nego u prvom naletu da ih bude previše. Ono što je sigurno a to je da ako se pojavi 50% ponude da će fond prestati sa radom, da će biti likvidiran i da neće biti nikakvih daljnjih mogućnosti ovih formi koje su učinjene da dobrobit djece hrvatskih branitelja, samih hrvatskih branitelja, a to je zakladna svrha kao i svrha fonda za stipendiranje. Čuli smo, 10 tisuća stipendija je ogroman broj. Povećana je vrijednost tih stipendija na tisuću kuna za studente i 500 kuna za srednjoškolce zasigurno puno znači svima onima koji pohađaju studije i koji se školuju u srednjim školama, a ispunili su kriterije koji ne prelaze onu financijsku normu koja je zadana u Pravilniku o dodjeli stipendija kao i zakladna svrha koja je, čuli ste i sami, ove godine 70 milijuna kuna i pomaže onima koji su u stvarnoj potrebi. Stoga ove izmjene i dopune zakona zasigurno idu u pravom smjeru, koriste onima koji će biti zaštićeni od pokušaja koji su u javnosti i u oglasnicima čak objavljivani, iskupa udjela, pa onda pokušaja stjecanja prava na te udjele nekakvim formama zaloga, nekakvim formama stečaja, nekakvim razno-raznim dosjetljivostima i zaobilaženjem zakonskih normativa da postanu vlasnici. Svjesni smo da su interesi različiti. Interesi tržišta a i vlasnika, pa i većinskih vlasnika ovih tvrtki pa i onih koji imaju udjele a nisu većinski, zasigurno su preogromni. Preogromni su iz razloga posjedovanja ovih 7% dionica INA-e ili 7% dionica HT-a kako bi se domogli tih 7% dionica a to je preokupacija i cilj nekima koji zasigurno žele imati apsolutan ili većinski nadzor u tim našim tvrtkama. Stoga je odgovornost nas svih kao i hrvatskih branitelja jednaka je u pogledu mogućnosti iskupa tih udjela i želimo prekinuti sa onim što se zove da nemamo sredstava u momentu kada treba otkupiti one koji su nužni i koji stvarno misle da će time riješiti egzistenciju a smatramo da nijedan hrvatski branitelj takvom financijskom injekcijom prodajom svojih udjela ako ima i najveću moguću vrijednost, to bi negdje bilo 30 tisuća kuna, ne može popraviti svoju sadašnju financijsku situaciju bitno, ne može kupiti kuću ni stan, ne može ostvariti novi automobil sa ovim, može si pomoći jednokratno za mjesec, dva ili tri ali sigurno ne dugoročno. I stoga, moj apel sa ove saborske govornice je još jači i veći u cilju stabilnosti fonda, u cilju njegove, zadržavanja ovih vrijednosti koje su sada oko 600 kuna po udjelu i mislim da u tom pravcu trebali bi razmišljati svi, djelovati svi cijela hrvatska javnost, sve udruge proizašle iz Domovinskog rata kao što to i rade na tribinama ali još dodatno treba apelirati da treba biti strpljiv u dioničarkom poslu, ne treba žuriti i srljati, ne treba se masovno zalijetati u nešto što se zove sad ću dobiti 5 ili 10 tisuća kuna jednokratno i potrošiti i poslije više nikada neću imati prilike da stvorim nešto što je vrijednost i biti udioničar u INA-i ili HT-u. Stoga i ove zakonske forme idu u tom pravcu da fond opstane. Osiguranje 15% mogućnosti u … [[Govornik se ne razumije.]] zaduživanjima da bi se osigurala sredstva za otkup kod udioničara koji će ponuditi kao i likvidna sredstva koje postoje momentalno u fondu zasigurno će osigurati da fond ostaje trajna vrijednost hrvatskih branitelja, da ostane u njemu ono što će biti dovoljno novaca za stipendiranje njihove djece pa i njih samih kao i za zakladna svrha pomoći svima onima kojima je to najpotrebnije, koji su stradali u bilo kakvim elementarnim nepogodama, bilo kakvim drugim se našli prilikama gdje im je stvarna potreba da koriste zakladnu svrhu. Hrvatski branitelji kao časna generacija Hrvata koji su iznjedrili slobodu, suverenost, i samostalnost Republike Hrvatske zasigurno zaslužuju da u ovaj fond i dalje pritječu po 7% vrijednosti hrvatskih tvrtki kako bi on bio sigurno među i najbogatiji i najstabilniji i kako bi on bio svrsishodan prema njima, njihovim obiteljima, prema svima onima koji imaju potrebu i u nemogućnosti da bilo kako drugo se snađu nego koristeći zakladnu svrhu kao i stipendiranje da iz tog fonda u trajnom, u godinama koje su pred nama zasigurno koristimo ove krasne mogućnosti. Stoga prije svega želim i pohvaliti ovaj prijedlog koji je došao usklađen sa europskim normama ali i koji osigurava stabilnost fonda i osigurava sredstva za budućnost u fondu hrvatskih branitelja. Još jednom apel na sve da zadrže vrijednosti koje su dobili, da što duže ostanu u fondu, da mudro procijenjuju kada ponuditi dionice na tržištu jer masovna ponuda sigurno skida cijenu i dobit će mizeriju a ostat će bez onoga što bi mogli imati a to je maksimum maksimuma kada budu sve hrvatske tvrtke svojih 7% i Vlada Republike Hrvatske budu donijela odluku, kako jedna po jedna će se privatizirati tako će vjerojatno ulaziti po 7% i u fond, i tako će vrijednost biti najveća i najsvrsishodnija. Evo, stoga još jedanput pozivam ih da zadrže svoje vrijednosti što duže mogu kako bi fond funkcionirao, kako bi što više stipendija išlo i kako bi … [[Govornik se ne razumije.]] svrha funkcionirala što duže i što kvalitetnije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Klub IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena potpredsjednice Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Kao što je potpredsjednica Vlade rekla ukupna imovina ovoga fonda je 4 milijarde 299 milijuna 154 tisuće kuna. To je bilo na dan 31.12.2007. Znači, nije se ništa … [[Govornik se ne razumije.]] promijenilo u ova tri mjeseca. Novac se po postojećem zakonu ulagao znači 40% u vrijednosne papire, Europske unije, OECD-a, 40% depozite kod financijskih institucija, 40% u vrijednosne papire kojima se trgovalo na burzi. Ono što je sigurno obilježilo znači 2007. to je znači dividenda INA-e i HT-a za 2006., to je ovih 192 milijuna kuna i prodaja 32,5% dionica T-HT-a. Istina, dionica T-HT-a na dan 31.12.2007. bila je na 354,44 kune, javna ponuda je zaključena po cijeni od 265 kuna. Znači, tu je Vlada išla u korist građana, ali danas se cjelokupna burza u Hrvata trese i dionica T-HT-a se približava malo nižoj cijeni, neću reći početnoj jer ona na današnji dan iznosi 317 kuna. Jasno je da brinem za imovinu ovog fonda, za branitelje ali bogami brinem i za onih 250 tisuća, 350 tisuća onih koji nisu još prodali dionice T-HT-a. Ne bih volio da zbog burzovnih potresa netko na kraju bude i namagarčen. S druge strane, da nema toliko zlouporaba braniteljskih prava a što nam je pokazala ovacija "dijagnoza 1", "dijagnoza 2" možda bi stvarni branitelji imali i daleko veće mogućnosti a ovako moraju dijeliti te mogućnosti s onima koji ne zaslužuju ja ću reći nikakvo poštovanje ako su putem lažnih dijagnoza došli do prava koja im ne pripadaju. Mi danas 2008. imamo otprilike 100% više invalida no što ih je bilo 95. godine kada je rat završio kao da se u međuvremenu gospodo vodio još jedan rat. U Hrvatskoj još 7 tisuća ljudi čeka na dijagnozu PTSP-a. Imat ćemo za godinu, dvije 50, 55, možda i više tisuća invalida Domovinskog rata. I prestanimo se igrati sa time i neka država učini sve da se to više ne ponavlja jer inače to se više neće ni financijski u ovoj zemlji moći pratiti. Mi često znamo govoriti i građani to često ističu da socijalna nije socijalna, pravična itd., ali ja kažem i to da nema države koja dosljednije izvršava prava prema svojim veteranima, no što to čini Republika Hrvatska. To je istina i oni koji tvrde drugačije oni naprosto lažu. Iako zbog tih, tog korištenja tih lažnih dijagnoza ima onih koji su privilegirani i koji bi bez tih prava trebali i ostati. Te druge, znači treba pronaći, treba ih maknuti iz sustava, a one prve, ja bih rekao rehabilitirati i obeštetiti. Međutim, to se neće moći bez da se u ovoj zemlji javno objavi registar branitelja kojega čuvamo kao zmija noge. A znamo da status branitelja invalida nosi čitav niz povlastica, mirovine, dionice, prava na djecu, ove prednosti pri zapošljavanju itd.. Ono što je gotovo nevjerojatno da je čitav niz braniteljskih udruga bio za objavu tog registra, a sada odjedanput preko noći mijenjaju svoja promišljanja i razmišljanja. Osobno držim da bi trebalo još jednu generaciju rehabilitirati, a to su borci Narodno oslobodilačkog rata, ima ih svega 14 tisuća i ne znam zašto to ne bi već jednom učinili. Ili se čeka da biologija taj "problem", pod navodnicima sama riješi. Da se vratim fondu. 12. travnja 2008. istječe rok od 3 godine zakonske zabrane raspolaganje udjelima u Fondu, to je znači za mjesec i nešto. Niti ne mjesec dana, za manje od toga. Jasno, najveći utjecaj imaju dionice INE i THT-a. I moj je savjet da svatko pričeka, da se prilike na burzi stabiliziraju i da se udjeli ne ustupaju u ovoj 2008. godini. 2008. godina biti će teška godina. Ovaj Fond je kao što smo čuli jedan hvale vrijedan pokušaj da se i dodatno nagrade branitelji i njihove obitelji i tako dalje. Nažalost, onaj kukolj koji se pojavljuje treba izdvojiti, iako sam više puta rekao, invalidima sve ostalima jasno prema mogućnostima. Inače, i to treba reći da je vrijednost ovoga Fonda danas negdje oko 300 milijuna kuna manje nego početkom prošle godine bez obzira što je dividenda od onog THT-a i ovoga drugoga porasla ili donijela prihod od 192 milijuna kuna. Inače 12. 4. 2008. kao što znamo pada zabrana raspolaganja dionicama i možda neka se pričeka sa prodajom, stabilizirati će se tržište, ne treba navaljivati jer će to sigurno vrijednost tih dionica spuštati stampedom koji će se dogoditi na te dionice, svima će se odmoći, a najmanje će se odmoći državi. Ali, jasno, nije isto pričati nama sa 13, 14, 15 hiljada kuna ili nekome koji prima 3 ili 4 tisuće kuna plaće, ili ima 2,5 ili 3 tisuće kuna penzije. Ni 30 tisuća kuna možda, kao što kaže gospodin Đakić, neće nikome ništa, neće nama pomoći, neće nama pomoći, ali nekome tko ima 3 ili 4 hiljade kuna, 30 hiljada mu itekako može pomoći, ali, ali neka se pričeka. Ovaj Zakon i to se usuđujem reći je kozmetika, a prava izmjena bi bila kada bi se zabranio ili zabranilo raspolaganje tim dionicama za još godinu dana kako bi se pričekalo da se burza stabilizira. Sve u svemu, jasno, usklađenje, o usklađenju sa europskim normama je riječ, nije sporno, Zakon će se podržati, ali još jedanput ću reći, prava promjena bi bila kada bi mu možda prolongirali rok kada bi netko, koji dospijeva 12. 4. ove godine za barem godinu dana. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo četiri, imamo četiri ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, ispraviti ću u nizu netočnih navoda, ispraviti ću jedan ili dva. A taj je da je udvostručen broj invalida Domovinskog rata što je apsolutno netočno sa 35 tisuća koji su bili 2007. i 08. do 09. godine i donošenjem novoga Zakona samo 5 tisuća je novih. Što ima zahtjeva puno više i procedura je puno teža za stjecanje invalidnosti pa tako tri godine za PTSP, tri puta mora na komisije izaći, mora biti na bolničkom liječenju i ostalo. To gospodin Kajin ne zna! Druga stvar je, kada govori o 14 tisuća boraca NOB-a, to je apsolutno netočno, jer boraca NOB-a vidjeli smo i u proračunu ima 70 tisuća plus žrtve rata i poraća ukupno 125 tisuća je na mirovinskom fondu, još uvijek boraca NOB-a i mi ne vrištimo zbog toga, pustili smo da to bude kako je. I treće, što se tiče objave registra, ja bih molio gospodina Kajina i sve oni koji žele neka predlože promjene Ustava članka 37. u kojem se jasno govori da su podaci osobni i da se ne mogu objavljivati.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Frane Matušić.
Odustajem. Kolega Đakić je ispravio već.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo, po običaju kolege Kajina nema tu da čuje istinu jer on istinu ne voli, a istina je sljedeća. Nije točno da se cijela burza u Hrvata trese, cijela se burza svijeta trese, neka vidi na Internetu izvješća sa Londonske i Tokijske burze. Drugo, što nije točno, ima puno zloupotreba braniteljskih prava i spominje dijagnoze. Nije točno da ih ima puno. Ima ih pojedinačno, sporadično, njih treba istražiti i kazniti. I na kraju kaže, netočno naravno, da se zloupotrebe ne mogu ispraviti bez objave registra branitelja. To nije točno, dijagnoza 1. i 2. ispravljaju bez objave registra. Prema tome, svatko tko zna za zloupotrebu dužan ju je kao građanin prijaviti nadležnim institucijama da se to kazni i istraži. A ja bih ga pitao, nema ga, ali ću ga pitati vani na kavi, zašto ne tražiš da se prvo objavi, a ja kao branitelj to tražim, registar agresora pa tek onda branitelja?
Zahvaljujem. I zadnji ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, pa poštovani je kolega Hebrang rekao, žao mi je što kolege Kajina nema, što je sve izgovorio i otišao, ali moram ispraviti jedan u nizu netočnih navoda, opet o registru branitelja. Pokušati ću citirati, kolega je rekao: "Netko čuva registar branitelja kao zmija noge". To nije točno. Kolega je zaboravio što je ustavna odredba koju je naveo kolega Đakić, a i zaboravio je da je 2003. godine u ovom Visokom domu usvojen Zakon o zaštiti osobnih podataka. Pa kada promijenimo to, onda ćemo tek moći neke stvari i objavljivati.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. Klub SDP-a uvaženi zastupnik Ante Kotromanović.
Potpredsjedniče Sabora, potpredsjednice Vlade, kolege zastupnici. Fond za hrvatske branitelje iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji je vrlo bitan projekt za budućnost i egzistenciju branitelja. U ovom Visokom domu prije desetak dana imali smo raspravu o ovom istom Fondu gdje smo uočili ozbiljne probleme i upozorili na negativne posljedice Uprave fonda i Vlade RH, a u vezi mogućnosti prodaje udjela branitelja sa danom 16. travnja. Također smo svjedok kad smo jednoglasno poduprli poslovno Izvješće fonda, a i zatražili od Vlade Republike Hrvatske upravljačke strukture fonda da se poduzmu određene mjere i postupci koji bi zaštiti Fond hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji od svakojakih hrvatskih poduzetnih profitera. Sukladno tome, ali iz dužne hitnosti Vlada Republike Hrvatske uputila je Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Fondu hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Iz spomenutih prijedloga vidljivo je da je Vlada napravila određene korekcije sa ciljem da se napravi svojevrsna zaštita Fonda hrvatskih branitelja. Naime, poznato je već da uvelike prijeti opasnost likvidacije fonda u slučaju da neto imovina fonda padne ispod 50% vrijednosti ukupne imovine fonda u posljednjih šest mjeseci. Ako se to dogodi Vlada mora donijeti odluku o likvidaciji fonda. Što je Vlada učinila? U svom Konačnom prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona ona je donijela dvije dobre odluke, dva dobra članka što je sasvim u redu što će sigurno onemogućiti mešetarenje određenim ljudima kad govorimo o Fondu za branitelje. To će na jedan način onemogućiti manipulaciju i mešetarenje sa udjelima kako je rečeno u ovim prijedlozima i dati će mogućnost fondu uzimanja potrebnih kredita kako bi mogli otkupiti jedan dio udjela od branitelja koji žele odmah prodati svoje dionice, a to je otprilike oko neto vrijednosti imovine fonda oko 15% udjela koji su neki krvavo stekli, a neki dobili na krvi od ovih prvih. Ali ono što je po mom sudu također trebalo učiniti, a na žalost nije iako je bilo određenih najava je promjena članka 31. Po meni on je najvažnija, najbitnija i ključna stvar u samoj egzistenciji i budućnosti Fonda. Članak 37. govori o likvidaciji Fonda. Ja ću ga pročitati da se uvedete u raspravu. “U slučaju da se tijekom djelatnosti Fonda, a ne prije proteka roka od 3 godine od dana njegova osnivanja prema objektivnim tržišnim i gospodarskim pokazateljima ispostavi da se ispunjenje ciljeva iz članka 4. ovog Zakona najefikasnije posluže prijenosom sredstava Fonda na članove Vlada RH donosi odluku o prijenosu njegove imovine na članove Fonda i likvidaciju Fonda. Likvidacija Fonda provest će se sukladno odredbama iz Zakona o investicijskim fondovima.“ Po meni ove izmjene trebale su se dotaći članka 31. kao ključne stvari, najbitnije kojom bi se produžio na siguran način rad fonda u budućnosti. Tako ne bi došli u situaciju da strepimo što će se dogoditi za mjesec, dva kada branitelji počnu rasprodavati svoje udjele, te da li će Fond egzistirati kao i Zaklada hrvatskih branitelja. Izmjene tretiraju samo likvidnost Fonda. Znači, Fond neće odmah morati prodavati imovinu da bi isplatio branitelje koji žele naplatiti svoje udjele. Međutim, ako dođe veliki broj branitelja radi isplate i ako u međuvremenu padne vrijednost dionica u portfelju Fonda, onda po članku 31. može doći do likvidacije fonda. U toj situaciji dolazi u pitanje s jedne strane visina dobiti koja po Godišnjem izvješću pripada braniteljima u raznim osnovama. I drugo vrlo važno pitanje, a to je 7% vrijednosti HEP-a, HRT-a, Hrvatskih voda i šuma i drugih institucija koje se trebaju također privatizirati, a koje u tom slučaju nikada ne bi ušle u … [[Govornik se ne razumije.]] Fonda ako dođe do likvidacije Fonda. Vjerojatno netko moćan, ekonomski snažan, ja ne mislim da je naravno da me se ne bi krivo razumili, apsolutno vjerujem u prave i poštene i dobre namjere Vlade. Ali on na jedan način želi da ovaj Fond što prije nestane sa scene kako taj dio imovine nikad ne bi ušao u braniteljski fond. Da li netko ovo planski radi? Da li netko iza ovog stoji? Uz čiji interes samo možemo špekulirati. Trebali smo promijeniti članak 31. koji govori o likvidaciji Fonda. Na žalost, ovakav tip otvorenog fonda očito dugoročno nije sretno rješenje za branitelje koji nisu klasični ulagači na tržištu kapitala. Fond će se za koju godinu ugasiti i na taj način koristi za branitelje bit će kratkog roka. Nismo čuli riječ stručnjaka, fond menadžera, bankara, što oni misle o budućnosti braniteljskog fonda. U kojem segmentu smo trebali mijenjati zakon o ovom Fondu da trajno ostane na financijskom tržištu i trajno ostvaruje korist braniteljskoj populaciji, te da djeluje razvojno kroz investiranje svog kapitala u domaće i gospodarske projekte. Fond treba opstati na tržištu. Fond treba imati razvojni karakter koji bi investirao gospodarske projekte. Radi se danas kako smo čuli oko 4 milijarde kuna vrijednoj imovini, a u perspektivi puno većoj vrijednosti. Radi se o kapitalu koji je više nego respektabilan. U načinu njegova organiziranja i investiranja treba … [[Govornik se ne razumije.]] ozbiljnu stručnu raspravu osobito u situaciji kada već u ovoj godini prijeti likvidacija Fonda i prodaja cjelokupne imovine. Sada, a i vjerojatno za desetak dana burza se neće tako lako stabilizirati i vrijednost dionica dodatno može još i pasti. Nije vrijeme za prodaju, a i Fond menadžer čovjek iz Ersteinvesta koji upravlja Fondom mogao se više potruditi da branitelja pojasni opću situaciju. Trebao je možda uputiti pismo na ruke svim braniteljima i objasniti zašto nije dobro i zašto nije vrijeme za prodaju. Na kraju u ime kluba SDP-a mi ćemo poduprijeti ove izmjene koje bi mogle spriječiti mešetarenje i muljanje oko braniteljskih udjela, iako u konačnici opet nismo dugoročno strateški riješili budućnost Fonda. I završit ću onim alkarskim rječnikom u pripetavanju nismo pogodili u sridu, pogodili smo u dva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočan navod uvaženog kolege koji je rekao citiram: “Netko špekulira s postojanjem ovoga Fonda.“ Iz uvodnih riječi potpredsjednice Vlade i predsjednice Upravnog odbora Fonda jasno je bilo rečeno koliki je značaj ovoga Fonda i svi branitelji su pozvani da ne prodaju svoje udjele koje imaju kako bi osigurali što duže trajanje ovoga Fonda i na taj način ostvarili svu onu pomoć koju djeci branitelja, a i samim braniteljima Fond pruža. Špekulira netko drugi!
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a uvaženi zastupnik Željko Vincelj.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, cijenjena potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji znamo dio je Nacionalnog programa usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s propisima Europske unije i njegovo donošenje. Naravno, u cilju je usklađivanja propisa Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije i sigurno je da je njegovo donošenje iz tog i iz drugih razloga potrebno i dobro došlo. Isto tako sigurno je da je potrebno izjednačiti ulaganje imovine fonda u dužničke vrijednosne papire čiji je izdavatelj država članica Europske unije ili država članica zemalja Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj s ulaganjima u takve vrijednosne papire koje izdaje Republika Hrvatska. Potrebne su i druge odredbe koje se predlažu ovim izmjenama i dopunama zakona kao što je onemogućavanje da imovina fonda bude predmet zaloga, ovrhe ili stečajne mase. Sve su to stvari koje treba sigurno rješavati ovim zakonom, ali isto tako ima još puno stvari koje se ne rješavaju ili se uopće ne spominju prilikom izmjene i dopune Zakona o Fondu hrvatskih branitelja. Kao što je poznato, 12.4.2008. istječe zakonski rok od tri godine u kojem članovi Fonda hrvatskih branitelja nisu mogli prenositi svoje udjele na druge subjekte pa se objektivno otvara zakonska mogućnost da zbog dodjeljivanja statusa hrvatskih branitelja bez kriterija koje predviđa Zakon o pravima hrvatskih branitelja dođe do masovnog prenošenja udjela te time imovina fonda postane puno manje vrijedna ili čak bezvrijedna a onda samim tim i otvaranje mogućnosti za likvidaciju Fonda hrvatskih branitelja. Dakle ovo što je spomenuto kada je u pitanju status hrvatskih branitelja, a onda i stjecanje prava na dobivanje udjela, jedno je od najspornijih pitanja jer podsjetiti ću samo da Zakon o pravima hrvatskih branitelja vrlo jasno propisuje tko je hrvatski branitelj, a to je osoba koja je kao dragovoljaca i pripadnik Oružanih snaga Republike Hrvatske, organizirano sudjelovala u obrani i neovisnosti, a pod sudjelovanjem u obrani i neovisnosti podrazumijeva se citiram: "oružani otpor agresoru i djelovanje u izravnoj vezi s otporom". Dakle naglasak je na sudjelovanje u oružanom otporu, a to naravno može biti samo onaj tko se s oružjem suprotstavio neprijatelju i nitko više i nitko drugi. Ovakvim tumačenjem koje je u suštini vrlo jednostavno, otvara se opet pitanje evidencija i stanje registra hrvatskih branitelja o kojima smo već puno puta govorili i mi iz Hrvatske narodne stranke, a i mnoge udruge proizašle iz Domovinskog rata. Poznato je da su Ministarstvo obrane Republike Hrvatske i Ministarstvo unutarnjih poslova nositelji svih evidencija iz Domovinskog rata, a da je Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti bilo nositelj izrade registra i sigurno da su to najupućenija tijela državne vlasti koji su najbolje upućeni u to tko sve može biti hrvatski branitelj u smislu Zakona o pravima hrvatskih branitelja te i ovom prilikom još jedanput tražimo da se u najkraćem mogućem roku preispitaju te evidencije i da se usklade sa stvarnim stanjem. Kada je u pitanju konkretni zakon o kojem danas raspravlja ovaj Visoki dom, klub Hrvatske narodne stranke želi samo podsjetiti da je zajednica udruga HVIDRA-e Grada Zagreba pokrenula pred Ustavnim sudom pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti Zakona o Fondu hrvatskih branitelja pa bi i o tome trebalo voditi računa prilikom donošenja ovog zakona. Ako sad propustimo priliku, a prilika je zaista prava da se uz predložene izmjene riješe i druga pitanja vezana uz status hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, mnoge dileme i dubioze ostat će i dalje otvorene. Smatramo da bi uz predložene izmjene trebalo, a radi cjelovitosti sadržaja zakona, ugraditi i odredbe kojima se temeljno jača Fond hrvatskih branitelja, da se ne dogode iz već naprijed spomenutih razloga njegova likvidacija. Nadalje smatramo da je upravljanje fondom posebno osjetljivo pitanje i trebalo bi predložiti i postojati nadzorno tijelo u Fondu hrvatskih branitelja, birano od samih branitelja. Kao najviše tijelo fonda morala bi postojati skupština koju bi činili svi članovi fonda, s tim da se tehnika održavanja takve skupštine propiše nekim podzakonskim aktima i da se njome ne opterećuje ovaj zakon. Trebalo bi nadalje onemogućiti na bilo koji način da se država upliće u rad i poslovanje fonda, a posebno onemogućiti prodaju članskih udjela izvan kruga hrvatskih branitelja što drugim riječima znači propisati obavezu prava prvokupa od strane drugih članova fonda, ali uz to istovremeno i onemogućiti gomilanje udjela u rukama pojedinaca već uspostaviti sustav ravnomjernosti. Također bi trebalo preispitati model upravljanja fondom i u dogovoru s članovima pronaći druga rješenja. Dakle sve su to problemi koji jednostavno traže da se u ove izmjene i dopune zakona ugrade njihova rješenja i time riješe mnoge dvojbe, a kao što sam naprijed spomenuo jedna od najvažnijih pitanja za rješavanje takvih dvojbi je i objava registra hrvatskih branitelja pa i ovom prilikom pozivamo nadležne u resornim ministarstvima da konačno objave registar hrvatskih branitelja. Obzirom na poznate isprike da je to nemoguće zbog zakonskih propisa koji zabranjuju objavu takvih podataka nema nikakvog razloga ne promijeniti sve te zakone i propise ako za to postoji politička volja, a interes javnosti sigurno postoji. U ovom trenutku a da se ne bi kršili postojeći propisi hrvatskog zakonodavstva, možda samo objaviti one podatke koji nisu pod zabranom pa bilo to makar samo ime i prezime hrvatskog branitelja, datum rođenja, postrojba i sl. što nije pod zabranom. I na kraju najvažnije od svega je da se zakoni koji se tiču hrvatskih branitelja usklade sa stvarnim potrebama hrvatskih branitelja i da se tim zakonima propiše ono što branitelji očekuju, a toga nema ni u ovom ni u nekim drugim zakonima. Ovakav zakon kakav se predlaže ponavljam bez ulaženja u suštinu problematike korak je nazad za naše branitelje i sigurno još jedno razočaranje za njih. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja mislim da je nužno ispraviti netočan navod poštovanog kolege koji je branitelje, organizirani otpor neprijatelju doveo isključivo u vezu sa nošenjem oružja. Dakle ispada po vama i vi ste tako kazali kako je branitelj samo onaj koji s puškom u ruci sudjelovao ne znam ni ja pucao i branio se na taj način. To je apsolutno netočno. Iz čega? Pa stoga što je za Boga dragoga organiziran otpor sve ono što je bilo u službi obrane ove zemlje. Pa vi biste sveli obranu ove zemlje samo na ljude koji su nosili oružje. Ja vas pitam da li su po tome liječnici koji su u ratu sudjelovali, bili branitelji? Istina, formacijski liječnici nose oružje, međutim šta je sa onim liječnicima između ostaloga koji su operirali u poljskim bolnicama na samim gotovo linijama bojišnice? Je li Siniša Glavašević branitelj? Pa nemojmo tako razgovarati! Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja, potpredsjednica Vlade i ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, uvažena Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. Nakon rasprave u ime klubova evo imam potrebu javiti se u ime predlagatelja, u ime Vlade naravno ministarstva kojem sam na čelu, ali prije svega u ime Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja. Ponavljam upravni odbor fonda čine većinom hrvatski branitelji i ni jedna odluka u upravnom odboru fonda ne može se donijeti ako to predstavnici hrvatskih branitelja ne žele, odnosno ako su protiv toga. Većina odluka, želim to istaknuti možda to i nije i prevažno u ovom trenutku, ali na sjednicama upravnog odbora donošena je jednoglasno u protekle četiri godine. Imam se potrebu samo evo referirati na nekoliko činjenica odnosno po mom stajalištu i prema stajalištu Vlade netočnih činjenica odnosno evo upotrijebit ću i tu riječ, neistina. Prije svega gospodin Kotromanović je ovdje za govornicom rekao, ja se uistinu moram čuditi, budući da prvi put za to čujem, mi smo imali dosta kontakata, bilo je rasprave o ovom prijedlogu zakona i na Odboru za ratne veterane, pa koliko znam tamo takvih primjedaba nije bilo. Dakle, gospodin Kotromanović u ime SDP-a iznio je ovdje stajalište te stranke da Vlada želi da nestane ovaj fond odnosno da se Fond hrvatskih branitelja likvidira. Energično, odlučno odbacujem takve tvrdnje. Vladi Republike Hrvatske, Vladi i u prošlom sazivu i u ovom sazivu, dakle Vladi na čijem je čelu ili vladama na čijem je čelu doktor Ivo Sanader uvijek je bilo prije svega u interesu da se fond konačno ustabili, da fond stane na noge. Na kraju mi smo pokrenuli i sve mehanizme da bi fond mogao postojati, da bi fond opstao, jer jedino što smo zatekli je bio jedan Zakon o fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji koji se prema stajalištu struke dakle, tadašnje komisije za vrijednosne papire nije apsolutno mogao provesti. I mi smo dakle zatekli samo komad papira. Mi smo taj zakon promijenili da može fond stati na stabilne noge, ponavljam prema naputku tadašnje Komisije za vrijednosne papire. I tada smo mogli početi i sve druge radnje vezane za uspostavu fonda. Vlada je u prošlom sazivu, dakle Vlada doktora Ive Sanadera jest unijela vrijedne dionice u Fond hrvatskih branitelja. Prije svega 7% dionica HT-a. Međutim vas želim podsjetiti dame i gospodo da Vlada nije imala nikakvu obvezu primjerice unošenju 7% dionica INA-e u smislu da je određen neki rok za uplatu odnosno unošenje tih dionica. Vlada je unatoč tome, već 2005. godine unijela 7% odnosno prenijela 7% dionica INA-e u Fond hrvatskih branitelja. To ponavljam, nije trebala učiniti. Mi smo mogli naprosto kalkulirati budući da se radi o politici. U konačnici mi smo mogli računati, pa recimo unijeti tih 7% dionica INA-e 2007. pred izbore pa reći, evo sada unosimo vrijedne dionice hrvatskim braniteljima. Mislim da taj podatak govori o činjenici da je Vlada pošteno i iskreno išla u taj veliki projekt stavljanja u funkciju Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Tako da ova tvrdnja gospodina Kotromanovića kojoj se prije svega čudim je apsolutno neistinita i ja je odbacuje. Vladi Republike Hrvatske stalo je i u interesu je da Fond hrvatskih branitelja opstane. Vlada ima obvezu koju će ispuniti ako fond opstane, a ja sam sigurna da hoće, jer hrvatski branitelji su odgovorni i prema sebi i prema društvu, jer su to pokazali kad su krenuli braniti i oslobađati Hrvatsku. Tako će sigurno učiniti i sada. Vlada će naravno prenositi, ja sam to u uvodnom dijelu odnosno uvodnom slovu i rekla, i sve ono drugo što će se kad krene i drugi val privatizacije, što će se moći unijeti, Vlada će to dapače učiniti. Dakle, još jedan podatak koji nisam iznijela jer nije vezan izravno uz Zakon o fondu, ali mi smo promijenili i statut fonda na taj način koji je naravno potvrdila Vlada da i oni branitelji dame i gospodo, koji budu iskupili svoj udio, koji budu uzeli svoje novce, svoju imovinu, ostat će udjeličari. Znači, na njih će se odnositi i sve ono što će Vlada u budućnosti unositi u Fond hrvatskih branitelja. Dakle, i nakon toga oni ostaju udjeličari u fondu. Tako da evo gospodine Kotromanoviću drago mi je da ste se vratili, netočno je i to svjedoči ova odluka koju je potvrdila Vlada, jer Vlada potvrđuje statut fonda da Vlada misli ozbiljno i da Vlada prije svega i iznad svega želi da fond opstane jer zahvaljujući fondu mi imamo ponavljam i stipendije i zakladu. I ja vjerujem da ćete i vi sve učiniti da fond ostane na čvrstim i stabilnim nogama. Drugo, bilo je primjedaba, upravo također iz kluba SDP-a da je ove izmjene trebalo učiniti i dogovoriti sa stručnjacima. Naravno da smo to učinili u dogovoru sa stručnjacima, prije svega u dogovoru sa HANF-om odnosno uz njihovo odobrenje odnosno uz njihovu potvrdu. Pa prema tome mislim da bolje i veće potvrde nema. Pretpostavljam da u funkcioniranje HANF-e uisitnu nitko ne može sumnjati. Gospodine zastupniče, ako imate kakvu primjedbu, ja ću vrlo rado poslušati, ali molim vas da evo dok govorim, da je ovo važno pa da me ne ometate. To bih vas lijepo molila.
Molim vas bez dobacivanja iz klupe.
Osim toga iznešena je ovdje primjedba da smo trebali objasniti hrvatskim braniteljima o čemu se radi dakle o ovom roku nakon 12. travnja. Evo gospodine zastupniče, želim vas izvijestiti da su održane stotine tribina diljem Hrvatske na kojima su sudjelovali upravo članovi Upravnog odbora Fonda hrvatskih branitelja koji su braniteljima tumačili o čemu se radi, zašto je važno da fond opstane, koja su njihova prava. I mislim da evo i ta činjenica opovrgava ovo što je izrečeno. Reći ću još samo vrlo kratko jer se i ovdje problematiziralo naravno objavljivanje Registra hrvatskih branitelja. Još jednom možda po milijarditi put, Vlada Republike Hrvatske naravno nema ni jednog razloga ne objaviti registar, razloga koji bi bio osobne prirode bilo kojeg člana Vlade Republike Hrvatske. Međutim Vlada odnosno ministarstvo i ja kao resorna ministrica ne mogu to u ovom trenutku učiniti jer bih učinila naravno nekoliko propusta, ali naravno i kaznenih djela. To naravno ne želim udijeliti. Agencija za zaštitu osobnih podataka na moja opetovana traženja je vrlo jasno izdala i priopćenje koje je poslano svim medijima, većina nije objavila. Ali u tom tumačenju moguće objave registra vrlo jasno se kaže da je registar nemoguće objaviti jer se radi o osobnim podacima koji su prema pozitivnim propisima Republike Hrvatske pa i prema naravno Ustavu kao temeljnom propisu, zaštićeni čak i kad bi se svi ovi podaci kako je tu netko iznio prijedlog, kad bi se oni uklonili, ne mogu se objaviti imena i prezimena i to bi evo zastupnici trebali znati. Naprosto mogli bi se objaviti u onom slučaju kad bi svatko od ljudi koji su u registru, koji su na tome popisu dao svoju privolu, dakle dao svoju pisanu potvrdu. Prema tome, dame i gospodo koliko god bilo tko iz hrvatske javnosti, bilo tko iz političkih krugova tiskao, pritiskao, optuživao bilo koga iz Vlade ili mene osobno na objavu registra ja to niti Vlada ne možemo u ovom trenutku učiniti. Meni se čini, dozvolite jedno osobno promišljanje, da upravo ta hajka za objavom registra dakle za objavom imena, prezimena, adrese, kućnog broja svih onih koji su dobili status hrvatskih branitelja tijekom obrane Hrvatske ide za time da se stvori jedno negativno ozračje, jedna klima kojom se zapravo tiska i tjera branitelje da dignu svoje udjele i oni koji neprekidno traže objavu za koju znaju da se ne može dogoditi zapravo rade na likvidaciji fonda, tako da se ljudi uplaše da kažu bolje da ja to uzmem sada, tko zna što će biti sutra. Prema tome, ja vas molim u raspravi oko registra makar to sada nije tema uzmite u obzir činjenicu da nitko u Hrvatskoj ne može i ne smije kršiti propise a pogotovo to ne smije član Vlade Republike Hrvatske. Evo, nažalost vrijeme mi je isteklo. Hvala vam lijepa. Molim vas još jedanput da podržite ovaj prijedlog zakona.
Zahvaljujem. Imamo četiri ispravka netočnog navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Ante Kotromanović.
Potpredsjedniče Sabora. Potpredsjednice Vlade, vi ste rekli da ja želim da se fond ugasi. Naravno da to nije istina. Tko želi? Ja mislim da nitko normalan u ovoj Republici Hrvatskoj ne želi da fond prestane egzistirati. Ja sam upozoravao i upozoravam stalno da postoji velika mogućnost da se fond likvidira ako vrijednost imovine padne ispod 50%. U članku 31. jasno se govori o tome i ja smatram da je trebalo korigirati taj članak i na taj način osigurati dugoročnu strateško funkcioniranje fonda u RH. I drugo, govorili ste da se provodi hajka na registra. Ne, nitko ne provodi hajku. Ja sam nekoliko puta govorio o tom registru branitelja. Reći ću tri razloga zašto želim da se objavi registar branitelja. Prvo je brojka od 500 tisuća ljudi što je za mene pretjerano. Drugo je sustav bodovanja koji je nepravedan, nepošten za ratnike i koji apsolutno degradira nas koji smo se tukli, borili u Hrvatskoj, koji smo ginuli i krvarili u korist onih ljudi koji apsolutno nikad nisu bili na terenu. I treće, neborbeni sektor. U neborbenom sektoru imamo 14, 15 tisuća ljudi ja mislim, tako negdje. Da smo prebacili ovih 100 tisuća ljudi koji po meni su nekako više.
Zahvaljujem. Vrijeme je isteklo.
Hvala.
Slijedeći ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Mario Habek.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo Kosor. Evo, htio bih samo napomenuti, vi ste u nekoliko navrata napomenuli kako je hrvatska Vlada u svezi Fonda hrvatskih branitelja odradila sve pošteno. Pa evo, ja vas onda pozivam da objavite Registar hrvatskih branitelja.
Recite ispravak netočnog navoda … [[Govornik se ne razumije.]]
Jer ukoliko je registar pošten nemate se čega bojati. Evo, molim vas da ga objavite, evo samo to. Hvala.
Nemojte koristiti institut netočnog navoda. I ispravak netočnog navoda Goran Beus Richembergh.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospođa potpredsjednica Vlade je rekla da je agencija dala mišljenje prema kojemu se podaci iz registra branitelja ne mogu objaviti. To nije točno. Agencija je dala službeno očitovanje u kojemu se eksplicite navodi da u postojećim propisima koji reguliraju pitanje registra nije predviđena objava što znači da Vlada ne mora objaviti registar. To je posve nešto drugo. Dakle, druga stvar. Nekoliko puta je bilo u javnosti osobito iz Vlade rečeno da je JMBG ključni problem u objavi a JMBG prema propisima o registru uopće nije predviđeni podatak kojeg treba unijeti, postoje opći i posebni dio. Niti ga ima u općem niti u posebnom dijelu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja bih želio ispraviti netočan navod potpredsjednice Vlade koja je rekla da se želi stvoriti hajka objavom registra. Čak nasuprot tome, mi želimo da se registar objavi da bi se ponosili hrvatskim braniteljima. Želimo znati tko je to branio Hrvatsku domovinu i želimo njima odati posebno priznanje a ne da se samo određeni mali broj ljudi predstavlja kao hrvatski branitelji i da među njima onda postoje oni koji to doista nisu taj status ni na koji način zaslužili. Prema tome, mi želimo, nemojte gospodo. Ako ste meni dijelili savjet kako se ne ponaša zastupnik onda vas molim nemojte vi se tako ponašati kad sjednete u klupu.
Bez dobacivanja. Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Krešimir Gulić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana potpredsjednice hrvatske Vlade i ministrice, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Ja bih se najprije htio zahvaliti hrvatskoj Vladi i ministarstvu a pogotovo i ministrici koja je toliko toga učinila da evo nakon one 2000. zadnje četiri godine se konačno vrati dostojanstvo hrvatskih branitelja. Kao što je poznato Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji osnovan je zakon. Službeno je započeo s radom u travnju 2005. godine nakon što je fond odlukom hrvatske Vlade, u fond hrvatske Vlade preneseno 7% dionica HT-a. Moramo reći da se radi o hvale vrijednom projektu hrvatske Vlade sa ciljem poboljšanja socijalnog statusa hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Članovi fonda su hrvatski branitelji iz Domovinskog rata i članovi njihovih obitelji kojima je temeljem podataka iz jedinstvenog registra hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata Društvo za upravljanje fonda Ernest invest izvršilo izračun udjela u fondu. Sukladno odredbama Zakona o Fondu hrvatskih branitelja te Zakona o investicijskim fondovima radi se o investicijskom fondu otvorenog tipa kakav tip je iz kojeg pojedinac može istupiti samo prodajom svojeg udjela fonda osobno. Nadalje, odredbom članka 21. Statuta o Fondu hrvatskih branitelja propisano je da dokumentima u udjelima u fondu članova fonda ne mogu raspolagati niti prenijeti drugim članovima fonda niti trećim osobama u roku od tri godine od dana stjecanja udjela u fondu. Istekom roka od tri godine udjeli se mogu iskupiti samo u fondu. Nijedan dokument u daljnjem nije udjelu člana tri godine, udjeli se mogu iskupiti samo u fondu. Fond ne može, fondu se ne može dati zalog, prenijeti se u korist drugih članova Fonda niti trećih osoba. Svaka takva radnja je ništavna. Udjeli članova Fonda mogu se stjecati samo nasljeđivanjem. Slijedom iznesenog uočena je potreba da se u Zakon unese odredba koja će onemogućiti da imovina fonda bude predmet zaloga i ovrhe. Isto tako utvrđuje se da imovina Fonda ne može biti predmet stečene mase. Nadalje, ukazala se potreba za reguliranjem kretanja aktivnosti društva za upravljanje fondom, … [[Govornik se ne razumije.]] poslova. Poslovi znači koji se odnose na ugovor o prodaji i o … [[Govornik se ne razumije.]] vrijednosti papira. A usmjerena je u očuvanju vrijednosti Fonda. Naime, rečenom odredbom osigurava se dnevna novčana likvidnost Fonda kako bi se mogao isplatiti dio članovima koji žele istupiti iz Fonda hrvatskih branitelja. Izmjenom se također društvu utvrđuje određena ograničenja kretanja aktivnosti, naime PREPRO poslovi mogu se koristiti samo u svrhu istupa udjela fonda i to najviše do 15% neto vrijednosti imovine Fonda. Napominjem, da je gore navedena izmjena dopune Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji i podržala i hrvatska Vlada. Imovina fonda, imovinu fonda čine dionice, odnosno udjeli trgovačkih društava, razvrstani, rezervirani za hrvatske branitelje, članove njihovih obitelji, iz privatizacije pravnih osoba u vlasništvu Republike Hrvatske o čemu govori članak 3 zakona. Obzirom da Fond nema svojstvo pravne osobe, njegovom imovinom upravlja društvo za upravljanje imovinom Erste invest d.o.o. Najveći udio imovine Fonda 92,84% čine dionice HT-a i INE koje su prenesene na račun fonda tijekom 2005. godine, 7% dionica INE i 7% HT-a. Realizirana dobit Fonda u 2007. godini iznosi 195 milijuna i 351 tisuću kuna. Sukladno članku 29 zakona o Fondu hrvatskih branitelja i Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, određeno je da se dobit dijeli na sljedeći način. Prema tome, jedna trećina dobiti se … [[Govornik se ne razumije.]] jedna trećina dobiti će se isplatiti članovima hrvatskog, Fonda hrvatskih branitelja a jednu trećinu će potrošiti, jedna trećina će se potrošiti na socijalne, razvojne i humanitarne potrebe hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djeca hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i za Zakladu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, kao pravne osobe koje se financiraju iz treće neto dobiti Fonda hrvatskih branitelja namijenjen je upravo socijalnim, razvojnim i humanitarnim potrebama hrvatskih branitelja. Temeljem raspisanog natječaja za stipendije, u školskoj, odnosno na akademskoj godini 2006./2007. isplaćeno je ukupno 2972 stipendije, a u školskoj, odnosno akademskoj godini 2007. na 2008. odobreno je ukupno 7 tisuća i 45 zahtjeva za stipendije. Napominjem da je pojedinačni iznos stipendije učenicima i studentima povećan ukupno za 100% na razliku na prethodnu godinu. Iz ovog navedenog je vidljivo da je Fond već do sada opravdao svoje postojanje te članovima Fonda ostavljena mogućnost da istekom zakonskog roka, zabrane raspolaganja udjelom odluče o daljnjoj sudbini Fonda. A isto tako htio bih na kraju reći i pozvati branitelje da ne potkleknu pod torbarima koji sigurno će poslije 12. travnja će ih opsjedati. Jer ti isti torbari, ja, većina njih je isto 90.-te, 91. godine uzela te svoje torbice i otišla na prvu liniju u Frankfurt, ne znam, Munchen, Beč i tako dalje. Zato ih evo ovim putem pozivam a ne potkleknu pred njima i da im ne prodaju svoje udjele, neka ih sačuvaju jer sigurno će imati još veću vrijednost. Evo, stoga ću podržati Konačni prijedlog zakona o Fondu hrvatskih branitelja i članovima njihovih obitelji. Hvala.
Zahvaljujem. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu, za raspravu u trajanju od 10 minuta u 11 sati i 42 minute. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Na redu je, ispričavam se, nije zabilježena, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo, replicirati ću kolegi gdje osiguravanja sredstava koja su potrebna da bi se u prvom naletu, tj. u iskupu udjela kod većeg broja vlasnika da se osigurava 15% od neto vrijednosti imovine Fonda u REPRO poslovima, tj. zaduženju kako ne bi se morale prodavati dionice. Isto tako kada govorite o onima torbarima koji su otišli vjerojatno u Munchen koji su bili po ovim nazivom Munchen, … [[Govornik se ne razumije.]] kada se danas u Hrvatskom parlamentu govori o nekakvim lažnim braniteljima, o objavi registra i o svim tim stvarima koji se tiču objave želim naglasiti da agencije za zaštitu osobnih podataka sa potpisom gospodina ravnatelja Franje Lacka, jasno je rekla da važeći propisi ne omogućavaju objavu u bilo kojem obliku jedinstvenog registra hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Iako sam ja, uz sve ove zakonske zapreke, uz Ustav u članku 37. koji govori o zaštiti osobnih podataka, uz agenciju koja je dala svoje očitovanje, uz zakone koje smo donijeli u ovom Hrvatskom domu ne znam da li bi trebalo jednokratno sve te zakone zamrznuti, objaviti registar pa ih onda opet vratiti u funkciju. Da li je to moguće ili nije moguće? I ono što želim naglasiti da posljedice koje bi bile objavom registra sigurno su dalekosežne u pogledu baš manipulacije dionicama i kupnju dionica. Registar imena, kao i adresa, zasigurno bi omogućio onima koji su željni da se dograbe tih vrijednih dionica da mogu ponuditi osobno na kućne adrese svoje ponude koje bi bile, tko zna kakva … [[Govornik se ne razumije.]] i vrijednosti i sigurno da bi ostvarili konačni cilj a to je 7% INE i 7% HT-a. Stoga, hvala Bogu da imamo ovakve pozitivne Zakone koji priječe objavu registra.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Krešimir Gulić.
Pa evo, gospodin Đaki, … [[Govornik se ne razumije.]] s vama, ali moram napomenuti, da u svakom slučaju, bilo je tu i pitanja interes javnosti. Pa kada govorimo o interesu javnosti, onda ja moram reći da kontaktirajući sa braniteljima, čiji interes javnosti? Interes javnosti upravo onih koji nisu bili sudionici tog Domovinskog rata gospodo. Oni se sada interesiraju, oni bi sada da se objavi registar tih naših branitelja, ti isti koji su pobjegli, kako sam rekao na prvu liniju gore do Munchena ili Beča ili Milana, sada bi oni htjeli da se objavi i na taj način da opravdaju svoje nesudjelovanje u ratu Domovinskom i oslobađanju Republike Hrvatske, ti isti bi sada to htjeli. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Niko Rebić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Prije dva, tri tjedna raspravljali smo u ovoj Sabornici i prihvatili poslovno Izvješće o radu Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Fond koji je osnovan prije 3 godine ima dobre poslovne rezultate, a to znači da su Upravni fond i Društvo za upravljanje Fondom vrlo korektno i dobro obavili svoj posao za Fond. Sada smo dobili Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihove obitelji s Konačnim prijedlogom zakona. Naime, Vlada Republike Hrvatske usvojila je Nacionalni program Republike Hrvatske za pristupanje Europskoj uniji 2008., te plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom prema kojem se obvezala uskladiti Zakon o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihove obitelji. E sad ono što mislim da nije dobro. Umjesto da svima koji su sudjelovali u ovom zahtjevnom, rekao bih i osjetljivom poslu odamo zasluženo priznanje za dobro obavljen posao i ministarstvu i braniteljskim udrugama i Vladi i svima koji su bili uključeni u taj posao opet neki čine medvjeđu uslugu braniteljima. Dakle, jer problematizirajući registar upravo registar branitelja je temelj bez kojega Fond ne može funkcionirati i tako cijeli ovaj posao bi bio doveden u pitanje. To svakako nije u interesu hrvatskim braniteljima. Sjetite se samo revizije lažnih ratnih vojnih invalida i hajke na njih, a sad po istom obrascu čini mi se najprije se dovede u pitanje u javnosti registar i kažem otvara se opet ista priča. Prije je bila revizija na lažne invalide. Sad je revizija na lažne branitelje. Braniteljima to najviše šteti jer upravo oni koji su se časno borili za ovu zemlju osjećaju se kao da su pod vječitom istragom. Ono što držim bitnim, a što se sada u ovim raspravama zaboravlja. Sama evidencija u registru ne mora ništa značiti kada su u pitanju dionice i udjeli, jer bitni su dakle kriteriji koji precizno vrednuju tko dobiva koliko dionica i udjela za sudjelovanje u Domovinskom ratu. Ovdje želim posebno naglasiti da je upravo određivanje kriterija uz izradu i uspostavu registra najzahtjevniji i čini mi se najbolje odrađeni dio posla kojim je radna grupa dokazala da je dorasla takvom zadatku. Jer i najveći kritičari kada su se upoznali kako se sve skupa bodovalo priznaju da i nema nekih bitnijih zamjerki. Tek neke nijanse koje ništa bitno ne bi mogle promijeniti. I sad ne razumijem zašto prozivati Ministarstvo branitelja da objavi registar, a zna se tko je stvarne podatke i stvarao podatke i dostavio ih Ministarstvu branitelja. Ono ih je samo uvrstilo dakle u registar. Zašto nikad Ministarstvo obrane, unutarnjih poslova nisu izašli u javnost ratnim putem pripadnika svojih postrojbi? Pa valjda zato jer ne žele kršiti zakone ove zemlje. Ali naravno da je to čudno i javnost je zbunjena. Kako to da u jednoj državi gdje se dilaju transkripti iz Ureda predsjednika, gdje Ministarstvo obrane, dakle MORH otvori sve arhive i da, da švrljaju strane službe po tim arhivima. Kako to da se usudi neka ministrica, evo jedan bezazleni registar objaviti u javnosti. Dakle, i samo se pozivajući na zakon. E sad bih želio navesti jedan primjer kako to rade drugi, uzorne demokratske države sa tradicijom. Prije nekoliko godina istekao je rok zaštite arhivske građe iz Drugog svjetskog rata u Velikoj Britaniji. I arhiv je trebao biti dostupan javnosti. Englezi su otvorili arhiv i proučili građu. Procijenili su kada bi arhiv dospio u javnost da bi to nanijelo štetu interesima i ugledu Velike Britanije. Znate što su napravili? Produžili su za slijedećih 20 godina pristup arhivu i toj građi koja bi štetila interesima Velike Britanije. Tako to rade ozbiljne zemlje, a kako se mi ponašamo. Dakle, u tom smislu želim, dakle naglasiti. Zamislite da sad kanadski bataljun koji je bio tu i izmislio neku bitku s Hrvatima koja je prodrla u javnost i zamislite da sad taj kanadski bataljun pusti da se jave puste udruge, pusti dakle čak i branitelji koji su izmanipulirani i kažu promijenite zakon i objavite to. Pa ne mijenjaju se tako lako zakoni koji štite državne interese. I na kraju ću uputiti apel svim braniteljima dakle da ne prodaju dionice. To je opstojnost ovoga Fonda je budućnost njih i njihove djece. Oni su to zaslužili, jer morate znati da u ovoj državi branitelji kojima svi nešto zamjeraju ništa nisu dobili osim povlastice na uvoz automobila. Sve su dobivali dakle oni koji su ostvarili invaliditet, ali pravi branitelji dakle ovo svakako zaslužuju i još jednom apeliram da čuvaju ove dionice, da čuvaju ovaj Fond jer je to sigurnost i njihovih obitelji. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Ante Kotromanović.
Ja ću svom dragom kolegi u subotu, Niki Rebiću replicirati, pa nadam se da ćemo malo komunicirati. Ma ja smatram da registar nije bezazlen. On je ozbiljna stvar i dobro je da ga mi imamo. Dobro je da država ima određene podatke o broju pripadnika Hrvatske vojske koji su prošli, pogotovo ako su oni u svakom pogledu točni. Ono što mene smeta je ono što sam rekao malo prije, a to da tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] sektoru znate od svih država svijeta nigdje ne postoji … [[Govornik se ne razumije.]] branitelj. Mi smo formirali taj neborbeni sektor iz razloga da bi umanjili nekakvu štetu, ali smo tada morali ubaciti u taj neborbeni sektor 100 000 ljudi. Mi dobro znamo kako je bilo. Da nismo imali ljude na Dinari, na Svilaju, nismo mogli naći ljude koji bi pokrili prostor. Nismo mogli imati smjene, pa znamo dobro da evo sedma gardijska brigada imala je u samo jednoj operaciji desetak poginulih, zato što imali su jedno kilometar i pol prostora gdje su se uvlačili neprijatelji i tukli su nas žestoko. Eto, samo sam želio replicirati mom kolegi Rebiću. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Niko Rebić.
Uvaženi kolega, mislim da je dobronamjerno. Ja mogu govoriti, ali problematizirati dakle što mi dobivamo ako problematiziramo toliko registar branitelja. Pa dakle nisu svi ljudi koji su u registru oni ne dobivaju dakle dionice nego postoje kriteriji, neki neće dobiti ništa, ali jesu li zaslužili biti u registru i oni koji su bili u seoskim stražama sa lovačkim puškama ili bez njih, jesu li zaslužili biti u registru i oni koji su u gradovima čuvali neke važne objekte. Ja mislim da jesu. Dakle ja mislim da jesu, ali oni će sukladno svom sudjelovanju, dakle po kriterijima dobiti onoliko bodova, jer kažem to je sve dobro napravljeno i nema potrebe da se stvara neka hajka na branitelje, lažne branitelje, jer zapravo svi ti ljudi trebaju biti ponosni. Evo mi smo bili suborci, dakle dole u Dalmaciji i ne vidim razloga da to problematiziramo. Ovaj registar je dakle nasušna potreba da može funkcionirati fond i treba odati priznanje i ministrici i svima koji su dakle napravili, zašto to nitko nije do sada napravio ovaj fond. Evo to je pitanje svih pitanja. Tko radi za branitelje, tko misli i tko nešto realizira. Dakle u tom smislu ovo ne treba, nije to temeljni problem.
Zahvaljujem. Dalje nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Anđelko Mihalić.
Gospodine dopredsjedniče, gospodine glavni tajniče, dame i gospodo saborski zastupnici. Evo ja sam se javio za riječ, jer kao hrvatski branitelj i zapovjednik u ovom Domovinskom ratu mislim da je potrebe da rečem možda riječ dvije o ovoj temi. Prije svega pozdravio bih donošenje ovog zakona o Fondu hrvatskih branitelja koji je bio donijet 2003. godine, a isto tako ovu pravovremenu izmjenu i dopunu ovog zakona. Moji prethodnici su govorili već o tome kako je sada mogla poslije 12.4. nastupiti jedna situacija gdje bi mnogi hrvatski branitelji, a znam iz iskustva jer su mene već kontaktirali obzirom da sam i predsjednik Udruge dragovoljaca Domovinskog rata u Varaždinu. Mene su kontaktirali već prije godinu dana mnogi branitelji da bi prodali svoje udjele, da bi tako na neki način možda poboljšali svoju materijalnu egzistenciju. I tada, mada još nije bilo ove izmjene i dopune, ja sam im tada govorio, a to bi trebali i svi govoriti koji djeluju, a svi mi branitelji smo uključeni negdje u udruge i kao što je rekla ministrica, to puno znači ljudima da im dademo pravu informaciju. Ja mislim da poslije ove današnje rasprave u Saboru će oni sigurno slušati naš glas koji ih i ovdje predstavljamo i drago mi je da ovdje u Saboru ima branitelja i na lijevoj i na desnoj strani i ta lijeva i desna strana možemo reći, a to svi dobro znamo je i spasila ovu Hrvatsku. Više možda malo desna nego lijeva, ali tako je bilo. Dakle vjerujem da ovaj fond vode pametni ljudi i ovaj portfelj od 4 milijarde kuna koji nije mali i bilo je sve danas rečeno čemu služi taj portfelj. Prodajom dionica, a postojalo je da nije bilo sada ove izmjene i dopune zakona, postojala je opasnost upravo oni torbari koji su 93. godine prodavali firme da se ti branitelji kada su se vraćali iz bojišta nisu imali gdje zaposliti, evo danas je trebalo biti da nije donijet ovaj izmjena i dopuna zakona, dakle i završno da s tim novcem otkupe opet ove udjele od branitelja i onda kasnije da ustupe u kojekakve dijelove možda sa tim portfeljem. No na sreću to se neće dogoditi. A što se tiče ovog objave registra. Do prije tri mjeseca ja sam isto pogotovo kad sam pratio ovu situaciju da ima puno lažnih branitelja, da ima lažnih branitelja, da ima dosta njih koji su manipulirali time. Možda sam bio za to da se objavi lista branitelja i to bi bilo možda u redu. Ali slušajući sve ovo i nisam možda ni sagledavao tako stvari, mislim ovog momenta sam protiv da se stigmatiziraju branitelji. Ovog momenta sam protiv da nekome iz njegove znatiželje objavljujemo imena branitelja. Mislim da je bolje da našoj djeci u nasljeđu ostavljamo ovakve fondove nego tvorena imena i prezimena pa će se pojaviti danas-sutra neki novi predsjednik tko će sa kompletnim podacima sa jedne strane ovim torbarima, a s druge strane budućim nekakvim haškim sudovima podastrijeti naša imena i prezimena. Nego svi oni koji su bili u paravojnim postrojbama pa i koji su abolirani od hrvatske Vlade, svi oni koji su izbjegli služenje domovini 90-tih godina, a mnogi od nas su možda imali razloga da zbog ovih ili onih razloga nastavimo školovanje ili u Njemačkoj ili zbog nekog posla itd. a mi se svi dobro u lokalnim jedinicama poznamo i mislim da bi ta imena prije nego imena branitelja trebala izaći van. A što se tiče imena branitelja i te znatiželje, gledajte ja poznam sve udruge u Varaždinu i okolici i znam točno tko je učlanjen u te udruge i znam točno tko je bio u ratu. Može se dogoditi jedan, dva ili pet slučajeva, ali to nije razlog da se objavi ova lista. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Najprije imamo dva netočna navoda, pa onda dvije replike. Prvo netočni navodi. Uvaženi zastupnik Željko Jovanović.
Pa ne mogu vjerovati da 2008. godine još ima kolega koji dijele branitelje na desnu i lijevu stranu.
Oprostite ispravak netočnog navoda. U čemu je štos?
Pa to je netočan navod. Kolega je rekao da je Hrvatsku više branila desna od lijeve strane. Netočan je navod koji ja ispravljam.
Tako, pa to morate reći.
Pa rekao sam. Hrvatsku su branili branitelji bez obzira na stranačku pripadnost, na spol, na boju kože i na vjeru i to je njegova najveća vrijednost kolega.
Hvala. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Ante Kotromanović.
Potpredsjedniče Sabora ja bih ispravio netočan navod. Kolega je rekao stigmatiziranje objave registra branitelja. Ako ste mislili na mene ja naprosto želim da to bude iskreno, pošteno, ne želim stigmatizirati naravno ni branitelje ni sam registar. Ja samo smatram da zašto sam kažem, ponovit ću zašto sam za tu objavu. Zato što imamo 500 tisuća branitelja, zato što imamo loš sustav bodovanja i upravo i problemi su potekli sa terena. Ljudi traže sa terena objavu registra branitelja upravo zbog ova tri razloga. 500 tisuća branitelja, loš sustav bodovanja koji je donesen i koji ide u korist onih koji i nisu bili na prvoj crti bojišnice i taj neborbeni sektor gdje smo trebali prebaciti 100 tisuća. Evo ja predlažem da se to napravi, da se to napravi da se malo to revizira i …
Zahvaljujem. To više nije ispravak.
Hvala.
Hvala. Imamo repliku. Prvi je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Evo ja bih kolegi dao jedan novi prijedlog. Ako smo protiv toga da se objavi registar branitelja, ja predlažem da se objavi samo neborbeni sektor, on je očito jako strašno rastao. Možda u tom neborbenom sektoru pronađemo i neke koji su torbarili ili nosili torbe u trenutku kada su ovi u borbenom sektoru bili i ginuli na prvoj crti bojišta, pa se onda nisu mogli vratiti tamo. Dakle, mi želimo naprosto da doista se objavi taj popis da bismo mogli vidjeti tko je branio i da se ponavljam, ponosimo sa tim hrvatskim braniteljima. A ovdje je netko danas govorio o tome dakle tko je sve sudjelovao u obrani. Sudjelovali su svi oni doista koji su doprinosili obrani zemlje. Sudjelovali su i oni koji su proizvodili hranu za hrvatske vojnike. Sudjelovali su i oni koji su popravljali oružje ili radili dijelove za oružje koje je bivša jugoslavenska vojska demontirala i odnesla sa sobom. Nažalost većina tih ljudi danas nema niti status hrvatskog branitelja niti svoje radno mjesto jer su im torbari oteli poduzeća. Oteli su im i status i poduzeća. A bilo bi dobro da objavimo popis neborbenog sektora pa da vidimo, možda ima neki taj torbar, hrvatski branitelj koji se branio na prvoj crti sa torbom.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Anđelko Mihalić.
Pa gledajte kolega, borbeni ili neborbeni sektor, teško je to sad razlučiti. '91. godine kada je oslobođeno bilo najveće skladište oružja na Varaždin bregu Banšćina, ja sam bio zapovjednik kriznog štaba i znam koliko je ljudi sudjelovalo u tome. Dandanas mi nismo bili u stanju napraviti točan spisak ljudi da nekoga ne izostavimo. Naravna stvar da u takvoj jednoj akciji, a to je bilo podsjećam '91. godine, iz ove distance 2008. teško je danas govoriti kako je onda to moglo biti sve drugačije. Dakle, teško je razlučiti i teško je reći što je bilo neborbeno, a što je bilo borbeno. Malo prije je i kolega Bagarić govorio da li doktor koji je operirao na prvoj crti bojišta, da li je on bio u borbenom ili neborbenom sektoru? Ja osobno mislim da je itekako bio u borbenom sektoru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Davor Huška.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kad se govori o objavi registra branitelja borbenih i neborbenih, to zanima one koji nisu bili u Domovinskom ratu i koji ne poznaju te branitelje. Mi koji smo bili u Domovinskom ratu jako dobro znamo tko je bio borbeni sektor, tko je bio na prvoj liniji, tko je bio u neborbeni sektor, tko je pekao kruh, tko je pripremao hranu, tko je sahranjivao poginule branitelje koji se nisu mogli sahranit na prvoj liniji u Pakracu, Lipiku, na ostalim bojištima. Oni su bili neborbeni sektor. Ljudi koji nisu bili u Domovinskom ratu ne znaju ni da je Josip Đakić dva puta ranjen u Pakracu, ni da je gospodin Mato Bilonjić bio na Posavskom ratištu, ni da je evo slučajno moj susjed ovdje bio na ratištu Lipika i Pakraca, oni ne znaju za branitelje, oni ne znaju i pokušavaju cijelo vrijeme kriminalizirat Domovinski rat. Sve ono što se radi pozitivno o Domovinskom ratu i u Domovinskom ratu, Ministarstvu branitelja, sve se to pretvara u negativne konotacije. Nama branitelja nije potreban popis branitelja jer mi jako dobro znamo tko je u Domovinskom ratu bio, a isto tako dobro znamo tko je pobjegao sa prve linije ratišta i Pakraca, Lipika, Vukovara, svih ostalih bojišnica u Hrvatskoj. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom. Uvaženi zastupnik Mato Bilonjić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi … [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Ja neću ponavljati što su moje kolege kazali osim nekih svojih stavova oko svega toga. Danas smo čuli priče da će se Fond hrvatskih branitelja ugasiti, bojazan, pa smo čuli kako će biti poslije 12., što će biti za dva mjeseca, što će biti za 63 dana. A gledajte. Fond će zasigurno ostati ukoliko to branitelji budu htjeli. Većina branitelja će se priključiti našem mišljenju i neće uzeti svoje udjele, ali svakako treba kazati i naglasiti da jedan dio branitelja zasigurno će uzeti novce umjesto svojih udjela iz fonda. Zato je i ovim novim zakonom u članku 20. koji se mijenja, osiguravaju se sredstva da se to može sve kupiti. Bilo je danas kolega koji su raspravljali kada treba donijeti odluku da se zamrzne još godinu dana. To bi bila najveća prevara branitelja. Onda bi kazali što ste nam to davali, kad nam sad ne date da raspolažemo. Pa ne možemo mi, bili bi nekorektni kad ne bi dali mogućnost našim branitelja da poslije 12., mogu raspolagati sa svojim udjelima. Svakako da ih i mi svi pozivamo kao njihovi zapovjednici, kao njihovi prijatelji da ne uzimaju svoje udjele i ne prodaju ukoliko ne moraju. Ali ukoliko netko od tih branitelja smatra da mu je to pitanje egzistencije njega i njegove obitelji, poboljšanje ekonomskog stanja, onda je on to i zaslužio. Ono što je bitno za ovaj fond, može se kazati da je on svrsi, da je on fond, da je napravio pravu stvar. Zaštitio je u prvom dijelu te dionice i od naših poduzeća, naših bitnih poduzeća. Da su tada date braniteljima na raspolaganje budimo sigurni da bi prošli kao i onaj prvi val dionica koji su dobivani pa su prodavane i po 10, 15% od pravog vlasničkog dijela. Ono što je bitno danas naglasiti jeste da se zna da je taj jedan udjel otprilike 600 kuna, da će on biti za 70 dana 620, 630 kuna, da naši branitelji koji su dobili te udjele na pošten i krvav način, svi oni da mogu raspolagati, da mogu barem unovčiti taj udjel onako kako to zaslužuju. Danas se je dosta čulo riječi ograničiti, zabraniti, zlouporaba itd. Pa oni su vlasnici tih udjela i treba im dati mogućnost. Ali treba educirati i treba ih zamoliti zbog samog fonda koji je pokazao oko stipendiranja naših učenika, preko znači jednokratnih novčanih pomoći koje su se ove dvije godine dodjeljivale našim braniteljima. Registar. Jučer smo raspravljali o Zakonu o trgovinama. Mislim kad bi se objavio registar da bi to bila prodaja na daljinski. Budimo uvjereni da bi tada baš torbari najviše radili i da bi na adrese branitelja ili putem maila ili poštom ili putem telefona, mobilnih mreža, da bi svakodnevno dolazili ponude da se te dionice odnosno ti udjeli da se prodaju braniteljski i da branitelji u većini slučajeva ne bi imali mira. Neborbeni sektor. Dragi prijatelji, ja sam bio zapovjednik gardijske brigade od čovjeka koji je bio na straži onoj, na drumu na straži do zapovjednika gardijske brigade. Pa što bi uradio vojnik na prvoj crti da mu nije bilo medicinske sestre, liječnika, kuhara, pekara, mehaničara itd.? Mislim da ne treba tu branitelje dijeliti. Nisu bili svi hrabri niti su imali mogućnost da nose pušku i da se bore na prvoj crti obrane, da budu zapovjedni kadar, da budu izviđači, da budu tenkisti, da budu tako protuoklopnjaci, neki su morali logistikom, znači morali su nas logistički opskrbiti. I zato ne vidim nijednoga razloga zašto dijeliti medicinsku sestru koja je mene previjala, doktora koji me operirao ili onoga vozača hitne koji me vozio sa crte kad sam ranjen, koji me vozio u bolnicu, ne vidim uopće razloga za objavu toga dijela. Treba pozvati ovim putem sve one ljude koji znaju da je netko putem nekakvih krivih radnji i mešetarenja došao do statusa branitelja ali braniteljski status mu ništa ni ne donosi jer to nisu ni trajna prava, to nisu ni mirovine, to nisu ni invalidnine. Zna se na koji se način to ostvaruje. Ali svakako treba pozvati sve one da se jave, znači da prijave te ljude koji su došli tim nečasnim putem došli do toga dijela da bi se mogli zaštititi oni svi. I ono zbog čega što sam se i na prvom izlaganju zalagao to je ovaj članak 12. i članak 12.a koji glasi: "Imovina fonda odnosno dokumenti o broju udjela u fondu kao i imovina koja proizlazi iz vlasti … [[Govornik se ne razumije.]] udjele uključujući dividendu ne mogu biti predmet zaloga i ovrhe.". Budimo uvjereni kad je izašlo istom kad su naši branitelji dobili službenim putem iz fonda one obrasce na kojima su kazali koliko imaju bodovnu listu da su već tada torbari to kupili, hvala Bogu ovim zakonom ostat će sa svojim praznim torbama jer neće to moći u svojim zalagaonicama kojih ima dosta u Hrvatskoj koje su već u velikom broju od ljudi koji su jednostavno u neimaštini i neznanju, koji su jednostavno prodali taj svoj dio znači tad će im to pasti u vodu. Ono što je bitno u ovome dijelu da nam fond ostane, da i dalje radi svoju svrhu, da nam Vlada u privatizaciju ubaci još jednu ili dvije sedmice, da bude tri puta sedam puta sedam ili još puta sedam. I ono što je od svega toga bitno je da ljudi koji žele uzeti udjele iz fonda a mi smo to i člankom 20. znači osigurali određena sredstva, koji žele neka uzmu to su pošteno zaradili, samo neka ih ne prodaju torbarima, neka to urade na jedan pošten način, svoje udjele naplate onoliko koliko jesu tog dana na tržištu. Da li će biti 600 ili 620, ja bih volio da bude i 700 kuna da naši branitelji zasigurno su to zaslužili pa neka i uzmu. Nadam se da ćemo sa ovih 15%, da ćemo izbjeći tu mogućnost da se iz fonda izvuče preko 50%. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prvo je uvaženi zastupnik Ante Kotromanović.
Potpredsjedniče Sabora. Ja jako cijenim svog kolegu i dobro surađujemo, i znamo se već dugo pa sam upotrijebio repliku kao mogućnost da nešto kažem. Ja sam govorio naravno o bojazni i složit ćemo se da je fond dobra stvar. Fond za branitelje je dobra stvar i ove dvije odluke, ove dvije izmjene i dopune su dobra stvar u cilju sprječavanja manipulacije i mešetarenja sa Fondom za branitelje. Ali naravno da postoji bojazan, moramo se bojati što će biti sa fondom za nekoliko mjeseci, da li će opstati, da li će branitelji koji, naravno da je na njima i oni će odlučiti da li će fond opstati ako zadrže dionice fond će ih … [[Govornik se ne razumije.]] ali je to dobra stvar. Bilo bi šteta da ta jedna dobra i govorio sam plemenita stvar da se ugasi a nismo privatizirali HEP, nismo privatizirali HRT, nismo privatizirali vode, šume. I na kraju, šta će biti sa zakladom. To su moje bojazni koje želim podijeliti sa svojim kolegom i nadam se da se razumijemo u tom kontekstu u tom smislu da moramo nešto napraviti i učiniti da po meni budućnost fonda mora opstati. Evo, samo toliko.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Mato Bilonjić.
Ja svakako cijenim svog prijatelja Antu i znam da ima dobre namjere i sve ono što je govorio danas potpisujem osim da ima nekakvih nečasnih radnji ljudi u Vladi oko toga fonda. … [[Upadica se ne čuje.]] U fondu. I u fondu. … [[Upadica se ne čuje.]] Tako da ja to cijenim i svakako da smo mi u ovome mjesecu dva puta raspravljamo o ovom fondu, o zakonu. I kad smo prošli puta raspravljali i na odboru zaključili smo da treba zaštititi se toga 12.4., da se treba napraviti novi zakon i to je državni tajnik prihvatio. I evo, nakon nekih petnaestak dana nam je donio jedan dokument koji mi želimo zaštititi. Nadam se da ćemo i u sedmome, šestom, sedmom mjesecu ukoliko bude problematika da stvarno se treba fond ugasiti, da ćemo ponovno se sastati i ponovo tražiti zaštitne mjere da se ipak fond ne ugasi, da ostane na dobrobit svim braniteljima i njihovim obiteljima.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Rajko Ostojić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Postoji jedna sjajna definicija sociološka vitaliteta države, pa otprilike glasi ovako: "Vitalitet države se mjeri brojem ljudi koji su je stvarali.". Mi smo imali sreću da su mnogi od nas stvarali ovu novu državu, našu državu koja se ove godine punih 18 godina. Dakle, time se mjeri vitalitet, sposobnost, aktivan pristup. I možemo taj period 90., 91., 92. dijeliti u tri perioda. Period 91. do 15. siječnja, 92. početak priznanja Republike Hrvatske do svibnja 1992. kada je Hrvatska postala punopravna članica Ujedinjenih naroda. Ja sam jasno kao liječnik ali liječnik u brigadi i to oni koji su bili u ratu ima dosta mojih kolega, danas ih nema na galeriji, znamo šta je bilo RP ZNG, ratna postrojba ZNG-a koja je kasnije u 11. mjesecu postala Hrvatska vojska, sudjelovao dakle kao liječnik u uniformi i pomagao tamo gdje sam već bio. A onda sam se jasno u svibnju 1992. skinuo i vratio svojoj bijeloj, svojoj drugoj uniformi, prekinuo specijalizaciju, bio magistar znanosti pred doktoratom, vratio se na Rebro raditi, pomagati, stvarati državu na neki drugi način. Svi oni koji su sudjelovali znaju da je tad brojka bila 150, 170 tisuća, posebno vi koji ste vjerojatno ostali 92., 93., 94. a mi koji smo se vratili našem civilnom životu. E upravo zbog tog broja i zbog ove definicije vitaliteta bilo bi dobro i to su napravile sve države svijeta, da se nabroje oni koji su bili branitelji u užem smislu te riječi od svih onih koji su, ja se tamo slažem kolega, svi oni koji su pomagali na jedan način infrastrukturno itd. Ali uzimamo loš primjer, ima tu dosta liječnika. Medicinske sestre, liječnici bez obzira bili u uniformi kao ja i kolega Grubišić ili radili svoj posao u bijeloj kuti su dobili status. Mene plaši, ja imam bojazan koji kaže Ante Kotromanović bojazan fonda ili možda bolje kolega i prijatelj Mršić, bojazan da je možda onom nebraniteljskom sektoru bili torbari. Pa O.K [[Upadica: Zahvaljujem, zahvaljujem, vrijeme je isteklo.]] nemojte staviti nas koji smo bili branitelji, stavimo ove koji su bili u neborbenom sektoru, stavimo njih, jer nema nikakvih zakonskih ni podzakonskih razloga … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala vam gospodine potpredsjedniče.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mato Bilonjić.
Ja se kolega u potpunosti slažem s vama, rani počeci 150 tisuća ali moramo uzeti u obzir da je u prve dvije godine skoro jedna trećina vojnika izbačena iz stroja, izbačena iz stroja, što poginulih, što ranjenih. Kada su, i onda je normalno da je se poslije moralo i mobilizacijom jer nije isto bilo biti vojnik cijelo vrijeme u Novoj Gradišći koja je bila na prvoj crti obrane ili recimo u nekakvome, evo, neću spomenuti niti jedno mjesto, mjesto koje uopće, do koje nije ni raketa najvećeg dometa nije mogla doći. Kada su u pitanju liječnici, ja se recimo sjećam dr. koji je bio meni na terenu zvao se dr. … [[Govornik se ne razumije.]] danas je vrhunski liječnik, vrhunski plastični kirurg koji je od mene uzeo … [[Govornik se ne razumije.]] i mitraljirao iz … [[Govornik se ne razumije.]] To je živa istina. Ali isto tako ne možemo kazati da medicinska sestra u Novoj Gradišći koja je bila na dometu 80 ili 60 milimetara ne treba dobiti status branitelja. Prema tome, u tim stvarima, možda to treba dulje vremena, ali ne trebamo te ljude koji su dobili status zato što nisu u borbenom sektoru kazati da su oni daleko manje bitni nego mi koji smo bili u borbenom sektoru. Hvala.
Zahvaljujem. I treća replika uvažena zastupnica Suzana Bilić-Vardić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, dopustite mi kolege i kolegice da stavim primjedbu na toliko puta danas u ovoj Sabornici izgovorenu riječ strah i bojazan. Svi se nečega, odnosno oni koji to izgovaraju, pa evo sada ste i mene prisilili da kažem da izgovorim te riječi koje, svi se nečega bojimo kao što smo se bojali i tamo 90.-te godine kada su u ovoj Sabornici donošene neke sudbonosne odluke za budućnost i opstojnost Hrvatske države. Kao i oni, ali mislim da većina nas koji ovdje sjedimo pa i na desnoj strani ove Sabornice se ne bojimo za budućnost Fonda, kao što se nismo bojali ni ja ni moji Brođani 91., 92. otići iz Broda, otići na druga bojišta i braniti Republiku Hrvatsku tamo gdje je trebalo. Čuli smo danas i u raspravi da status branitelja, jedan uvaženi kolega je rekao da status branitelja ništa ne donosi, misleći da ne donosi povlastice. Ali kolegice i kolege, status branitelja nosi onu jednu časnu, časni, osjećaj časti, mira u duši da znamo gdje smo u sudbonosno vrijeme stvaranja Hrvatske države mi sami bili. I to je onaj odnos na koji pozivam sve nas ovdje da se prisjetimo gdje smo bili i da znamo u tom trenutku i da sa dignitetom govorimo o hrvatskim braniteljima.
Zahvaljujem. Idemo dalje pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Krešimir Ćosić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Pa mislim da je iz svih ovih rasprava manje-više jasno da je zajednički interes sigurnost, stabilnost, kvalitetno funkcioniranje Fonda hrvatskih branitelja jer to je u interesu svih hrvatskih branitelja, to je u interesu njihovih obitelji, njihove djece, to je u interesu Hrvatske države. Fond hrvatskih branitelja doživio je punu afirmaciju, ja bih rekao posebno zadnjih godina i značajan doprinos njegovoj punoj funkcionalnosti i kvaliteti rada u interesu svih hrvatskih branitelja, njihovih obitelji, njihove djece, vezan je uz Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja kao i Zakladu hrvatskih branitelja. Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja stipendirao je kao što je navedeno u Izvješću o kojem smo raspravljali preko 10 tisuća ljudi, 10 tisuća stipendija u školama, fakultetima, čak i postdiplomskim studijima, to je jedan važan, vrijedan projekt koji zaslužuje mnogo više medijske pažnje i pozornosti. Zadnji put sam rekao i ovaj put ću ponoviti. Mislim da ima smisla unaprijediti komunikacijsku strategiju kojom bi se promicale sve vrijednosti i svi dobri i uspješni projekti ovoga Fonda. Svakako kvaliteta, dugoročnost i učinkovitost funkcioniranja Fonda hrvatskih branitelja zavisi o nizu faktora, zavisi prije svega o Upravnom fondu Fonda, društvu za upravljanje Fondom, njegovoj mudroj investicijskoj politici, divertifikaciji ulaganja kako bi se minimizirali rizici na ovakvom, kako se to kaže volativnom tržištu kapitala, uspješnost Fonda zavisi svakako i o makroekonomskom okruženju, gospodarskom rastu, razvoju Republike Hrvatske itd.. U svemu tome, važnu i aktivnu ulogu imaju hrvatski branitelji. Zakonski okvir kojim je reguliran rad Fonda hrvatskih branitelja svakako je važan i njegovo unaprjeđivanja što je Prijedlog dopuna, izmjena ovoga Zakona itekako je važan doprinos hrvatske Vlade ovaj čas u ovom osjetljivom trenutku kako bi se osiguralo sve što je potrebno da u ovakvim turbulentnim tržišnim okolnostima ovaj Fond može i dalje funkcionirati. Toliko o Fondu. Druga stvar koja je ovaj čas, nažalost, medijski puno atraktivnija a odnosi se na objavljivanje registra hrvatskih branitelja, želim i o tome nekoliko riječi reći vrlo jasno kao hrvatski branitelj, dragovoljac, član ZNG-a iz ljeta 1991. godine. Da, obrana Republike Hrvatske, doživljavao sam je kao i većina hrvatskih branitelja kao moralni čin, kao ako hoćete i etički čin, jer je Hrvatska bila izložena brutalnoj agresiji. To je bio i čin nacionalne odgovornosti. Ponosno je bilo biti hrvatski branitelj. No, međutim, vrlo jasno ću reći, nakon svih mnogobrojnih zloupotreba informacija, podataka o hrvatskim braniteljima, o operacijama Hrvatske vojske, o različitim transkriptima, danas je moj stav vrlo jednostavan. I jasan! Moji podaci su moja stvar. I ne želim više doživljavati neugodnosti gdje nekakvi istražitelji istražuju moje ratne putove gdje sam bio, što sam radio, da bio sam i u Drvaru i u Glamuču i u Jajcu i u Mrkonjiću, ali mnogi to ne razumiju, da nije bilo tada splitskog sporazuma, da nije bilo hrvatskih snaga i suradnje sa armijom Bosne i Hercegovine, ne bi bilo Bosne i Hercegovine, ne bi bio Daytonskog sporazuma i mnogi koji ne razumiju te stvari, danas, ja bih rekao komentiraju a ne znaju kako se i o kakvim uvjetima stvarala Republika Hrvatska. Brijunski transkripti jedan najgrublji oblik zloupotrebe informacija Hrvatske države. Bio sam osobno na onom prvom Brijunskom sastanku i zaista mi je danas teško slušati kako neki nedobronamjerni, nekompetentni zloupotrebljavaju, izvlače izvan konteksta pojedine izjave, izvan prostora i vremena i trenutka kada su se donosile ključne odluke za samostalnost Hrvatske države. Da nije bilo tih hrabrih, mudrih političkih odluka draga gospodo ne bi bilo ni ljeta '95., ni “Oluje“, ni Daytona, ni Bosne i Hercegovine, a pitanje kako bi izgledala Republika Hrvatska. Dalje, svakako kad razgovaramo o borbenom i neborbenom sektoru treba biti krajnje oprezan. Ovog časa kad su neki kolege razgovarali sjetio sam se jedne operacije 1993. u sedmom mjesecu, pete gardijske brigade i mladih bolničkih sestara. Tu večer ili tu predvečer smo se neke stvari dogovarali. Drugo jutro one su bile ubijene. Prema tome, mnogi ljudi na različitim mjestima imali su veliku odgovornost, veliki značaj i doprinos snaženju Hrvatske vojske i njenoj učinkovitosti. Proglašavajući samo neke osobito zaslužnim neću sad komentirati ovdje, ali tu treba biti krajnje oprezan i krajnje suzdržan i reći ću još jedanput vrlo jasno. Objava registra u normalnim okolnostima. Svakako ne možemo objavljivati informacije ako to određeni zakoni ne dopuštaju. Ali objavljivanje informacija u političkoj klimi gdje se mnoge informacije zloupotrebljavaju, krivo interpretiraju nije u interesu hrvatskih branitelja i svakako kad se steknu potrebni politički uvjeti bit će sve informacije objavljene. Ali za to trebamo učiniti sve ono što je potrebno da se informacije koje su se do sada bez procedura, bez zakona distribuirale, slale. A ja vas pitam draga gospodo da li vi znate gdje su i tko ima informacije i transkripte General štaba Jugoslavenske narodne armije kad se planirao zločinački pothvat, kad se pokrenuo zločinački pothvat. A mi danas smo promijenili uloge, uzroke i posljedice. Danas kao što sam mnogo puta u mnogim svojim susretima i razgovorima kad se razgovaralo o Haaškom sudu znao reći, da i “Oluja“ je predmet rasprave ali krenimo od početka. Danas generali Jugoslavenske narodne armije Kadijević, Adžić i oni koji su pokrenuli zločinački pothvat, koji su vodili zločinački pothvat ne samo u Republici Hrvatskoj, nego u Sloveniji, Bosni i Hercegovini. Oni nisu dio zločinačkog pothvata i jednostavno zbog činjenica jer njihovi arhivi, njihovi transkripti nisu tamo gdje bi trebali biti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Malo prekasno za repliku ste se javili. Idemo dalje pojedinačnoj raspravi. Uvaženi zastupnik Željko Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa ja bih na početku rekao da je ogromna većina od gotovo svih dragovoljci i branitelji krenula u obranu domovine zato što je to smatrala svojom dužnošću i čašću. Niti tada nisu razmišljali o povlasticama, niti danas uglavnom ne razmišljaju o povlasticama koje bi trebali imati zato što su bili sudionici Domovinskog rata. Evo ja dolazim iz Rijeke i kad god imam priliku s ponosom to ističem da je Rijeka u cijelom Domovinskom ratu imala najveći odaziv na mobilizacijski poziv u Republici Hrvatskoj. Preko 90%. I sam sam bio sudionik te Riječke rijeke branitelja. Ne bih sad ulazio u rasprave o broju upisanih u registar branitelja od preko 500 000 koje ne smatram realnim, niti o sustavu bodovanja kojeg ne smatram pravednim jer je o svemu tome govorio kolega Kotromanović u svojoj raspravi. Ja pripadam onima koji smatraju da treba objaviti registar, upravo iz suprotnih razloga o kojima su govorili kolege Gulić ili kolege Rebić, radi onih ljudi koji nisu u registru, a bili su na ratištu a da vide koji su to u registru koji nikad nisu bili na ratištu. Želio sam postaviti pitanje gospođi Kosor, a kako nje nema evo postavljam gospodinu državnom tajniku što će biti sa braniteljima koji su bili na prvoj liniji ratišta, za što imaju i svoje dokaze u vojnim knjižicama, a koji nisu nikada upisani u registar branitelja, pa nisu nikada ni dobili obavijest o udjelima. A takvih ima, svjedoče mi pozivi ovih dana, a živi dokaz sam i ja. Ja nisam dobio obavijest da sam upisan u registar branitelja, a proveo sam više od godinu dana na ličkom ratištu. Gotovo da mi se čini i prijedlog zastupnika Kajina dobrim, naravno ne godinu dana. Ali možda bi čak bilo najbolje još jedan period odgoditi prodaju udjela kako bi se u tom periodu mogla kvalitetno odraditi revizija ovog registra, smanjiti broj lažnih branitelja u njoj. U registar uključiti sve one koji neopravdano u njemu još nisu, jer bi to svi pravi branitelji imali korist od toga. Njihov udio bi bio veći kad bi se smanjila ta brojka od kažu neki od 100000 koji zapravo ne bi smjeli biti u tom registru branitelja. Objava registra i torbari, pa drage kolegice i kolege, torbara ima, bit će ih, objavili mi ili ne objavili registar. I na kraju dozvolite mi samo jednu rečenicu potaknut sam oštrom reakcijom kolege Đakića čim je čuo riječ narodnooslobodilački rat i antifašisti. Ja bih vas podsjetio i citirat ću da je ovaj Sabor donio Deklaraciju o antifašizmu 2005. godine kojom se naglašava potreba trajne afirmacije i njegovanja antifašističkih vrijednosti, te zaštita i očuvanje stečevina antifašizma. Deklaracijom se izričito pozivaju sva državna tijela da zakonskim sredstvima i djelatnošću čuvaju i unapređuju antifašističke tekovine, vrijednosti i opredjeljenja hrvatskog društva i Republike Hrvatske, te rade na očuvanju dostojanstva i skrbi nad sudionicima antifašističke borbe i spomeničke baštine kao i općeg kulturnog dobra. Kolegice i kolege, Hrvatska je potpisala Svjetsku veteransku deklaraciju, Deklaraciju Svjetske veteranske federacije iz Lisabona 1993. godine koja kaže da će Republika Hrvatska osigurati jednak tretman svih boraca za slobodu i nezavisnost Hrvatske, a zato nemojmo skakati na svaku spomen ljudi koji su u Narodnooslobodilačkom ratu borili se također za ovu Hrvatsku. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega dopustite da vam ispravim ovaj netočni navod kojeg ste sad naveli pozivajući se na reakciju kolege Đakića. Mislim da je to vrlo važno pitanje i netko se može sutra na njega, ako ste ga vi pogrešno naveli, pozvati i htjeti ukazati zapravo kako mi i nemamo tu tradiciju koju ste vi lijepo kazali da imamo i koju je Sabor ovdje donio i osobno … i jedan od zastupnika koji je donio, dakle u prošlom sazivu. Dakle netočno je da je kolega Đakić reagirao na riječ i na spomen NOB-a, stvarno netočno. Ali je točno da je ispravio kolegu Kajina koji je kazao da se radi mislim o 14 tisuća ljudi iz NOB-a, on je kazao da se radi o 70 i još članovi obitelji itd. negdje oko 170 tisuća. Dakle samo je to bilo u djelokrugu njegove ispravke i to se nije uopće odnosilo na odnos spram ljudi iz … [[Ne razumije se.]] Hvala lijepo.
Sljedeći se prijavio uvaženi zastupnik Boris Matković.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Pred nama je dakle Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Jasno mi ćemo glasovati za njega pa tako i ja osobno. Ja se nisam mislio javljati i govoriti o ovoj temi, ali neke prethodne rasprave su me ponukale na to da kažem i ja nešto što mislim o ovome, obzirom da sam i osobno od samog početka sudjelovao u Domovinskom ratu u Zboru narodne garde i ono o čemu bih ja htio nešto reći vezano je više upravo za ovo na što se danas neki pozivaju, a to je registar. Osobno sam protiv objave bilo kakvih registara, jer ne samo da osobno stojim iza toga da imam pravo na svoju privatnost nego znam jako puno mojih prijatelja koji ne da ne žele da se njihovo ime objavi zbog toga što se oni nečega plaše nego žele svoje pravo na svoju privatnost i na ono što su ostvarili zadržati isključivo za sebe i meni osobno ne treba nikakav ponos Mršića ili ne znam koga drugoga da se ponosi time da vidi moje ime tamo. Meni to ne treba. Mi moramo štititi interese domovine i ugledati se kao što je Niko rekao, na Engleze. Poštovane i uvažene kolegice i kolege ovih dana fiksacija dijela medija, ali vidim danas ovdje i nekih političara da se po svaku cijenu objavi registar hrvatskih branitelja jer bi se na taj način pod navodne znake jasno, jedino znalo tko je pravi a tko lažni branitelj. Ni u jednoj zemlji na svijetu nitko nikada nije objavio. I ja sam sebi postavljam pitanje zašto neki inzistiraju na tome. Pa bih ja pokušao njih nešto upitati jer smatram osobno da ima jako puno bitnijih pa i primarnijih objava nekih drugih registara, a o kojima očito neki ne žele govoriti. Pa bih ja pitao, zašto se ne bi objavio recimo registar pedofila, osoba koje na najgrublji način iživljavaju se nad djecom. Pa bih postavio isto tako pitanje, zbog čega se ne bi objavio registar silovatelja, dakle osoba koje na razni način zlostavljaju i maltretiraju ili obitelji ili druge oko nas. Pa bih postavio pitanje zašto se ne bi objavio registar vozača koji u pijanom stanju svakodnevno ubijaju ljude na cestama i veća su opasnost nego bilo tko drugi na ovim područjima. Pa bih postavio pitanje zašto se ne bi objavio registar aboliranih pripadnika vojske koja je razarala ovu zemlju, jer ova javnost isto tako ima pravo znati tko su te abolirane osobe i što su one danas ostvarile u neovisnoj Republici Hrvatskoj počev od novoizgrađenih kuća i da ne nabrajamo dalje. I na kraju bih morao reći nešto jer će mi moja majka biti zahvalna na ovome što ću postaviti sada isto kao pitanje. Zašto se, jasno ovo je sve retorički kazano, zašto se ne bi objavio i registar pripadnika Narodnooslobodilačke borbe. 75 tisuća ih je danas, jer oni isto tako ostvaruju neka prava. Pa u ime moje obitelji, rekao sam moje majke, postavio pitanje ja njima, a javnost bi morala znati što je moj otac radio pet godina na Golom otoku i tko su ti koji danas ostvaruju neka prava a te ljude su koji nisu očito mislili kao oni, drugačije rangirali u postojećem sustavu kojeg na moju radost više nema. Na kraju bih htio još samo nešto kazati, a to je da osobno mislim da oni koji forsiraju ovaj registar su tzv. borci za prava i pravdu, ali oni po meni imaju daleko mračniju pozadinu i pozadinske zahtjeve zbog kojih ovo žele negoli što to zapravo priznaju. I na kraju poručio bih svim braniteljima, svim svojim prijateljima koji su branili ovu domovinu, ne dopustite da bilo tko ugrožava vaše pravo na privatnost. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prva je uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Najprije što se tiče registra sudionika Narodnooslobodilačke borbe. Uvjeren sam da nema ni jednog jedinog koji bi se protivio objavi toga registra. Oni su ponosni na to što su bili sudionici Narodnooslobodilačke borbe i vjerojatno bi bili ponosni kada bi njihovo ime u takvom registru bilo objavljeno. Drugo, vaša usporedba ovog registra branitelja Domovinskog rata sa registrom pedofila, sa registrom onih koji zlostavljaju obitelji, sa registrom onih koji pijano gaze ljude po cestama je nešto toliko uvredljivo za branitelje, nešto toliko uvredljivo da to jako dugo nisam čuo. I treća stvar, pa ne radi se ovdje o privatnosti. Čija se privatnost ugrožava ako se objavi da je on branio svoju zemlju? I po čemu je ta njegova privatnost ugrožena? Pa ta njegova obrana zemlje je bila javna. Javna! Nije to radio skrivečki. Prema tome vi ste sada u ovu svoju raspravu upleli čitav niz pitanja koja zapravo nemaju veze jedno s drugim. Ovdje se radi o pokušaju da se spriječi manipulacija onih koji bi željeli manipulirati jer javnost sumnja da je njih malo previše i to jest u interesu onih koji su bili stvarno branitelji. To je u njihovom interesu. Kažete da se iza ovog zahtjeva da se objavi, kriju neke mračne namjere. Ne. Mračna namjera jedino može biti omogućiti nekome nekakvu privilegiju koju on ne zaslužuje. To je mračna namjera. A ovo drugo je unošenje svjetla u tamu koju zagovarate.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Boris Matković.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege! Mislim da gospodin Stazić očito ne želi razumjeti što sam ja kazao, što je nakana moja bila u ovoj raspravi, već se ograničio samo na jedan segment koji ja mogu razumjeti u njegovom izlaganju, ali nikako ne i odobriti. I slažem se ja s vama da nema nitko ništa protiv ni antifašizma niti učesnika antifašističke borbe, jasno pod jednom nadopunom da nisu tamo sudjelovali samo oni čiji ste vi nasljedovatelj očito ideološki pa tako i nastupate. Ali bih postavio pitanje istim tim sudjelovateljima pa i vama, oni bi možda bili ponosni zasigurno na ono što su napravili. Ali bi li bili ponosni da se objavi u javnosti ovo što sam ja kazao da su napravili? Zašto bi se trebalo bojati istine i u drugom jednom dakle obliku u kojem je vi ne želite zapravo čuti? Jer ja sam vam postavio pitanje. Bi li netko od njih objasnio ovoj javnosti šta su ti ljudi tamo radili? Tko ih je smjesti? Zbog čega? I to je isto tako nešto što bi javnost morala znati. Uz uvažavanje ovoga što vi govorite gospodine Staziću, a to je da bez te antifašističke borbe ne bi bilo jasno ni današnje Hrvatske. Da vi ne mislite da ja to ne poznam kazat ću vam samo da sam profesor povijesti. Znam ipak nešto o tome, više nego što mislite.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Ante Kotromanović.
Potpredsjedniče Sabora! Kolega, evo čekam da se smiri samo ovo komešanje. Evo, kolega je govorio i mene je zasmetala ta usporedba ali nadam se da razumim u kom kontekstu je to išlo. Rekao je da ni jedna zemlja nije objavila registar branitelja. Znam da nije. Ali ni jedna zemlja nema dvije vrste branitelja. U tome je poanta i o tome ću par riječi reći. Imamo tzv. neborbeni sektor. Kod nas je u Hrvatskoj vojsci borbena brigada bila najveći oblik borbene formacije. I to su sve ljudi znači koji su se tukli neposredno. Oni su branitelji i to su oni borbeni branitelji. U sklopu … [[Govornik se ne razumije.]] postojale su druge formacije: logističke pukovnije, logističke baze u kojima su bili i liječnici i sestre i drugi ljudi koji su radili. I oni su dobili status branitelja. To je u redu. … [[Upadica se ne čuje.]] Naravno. Bojne pa dalje.
Bez dobacivanja.
… [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ali ono što je povećalo broj branitelja, to su dvije odluke MUP-a. Jedna je odluka MUP-a, jedna MORH-a od '97. godine. To ovdje neki znaju kada je odlukom ministra unutrašnjih poslova i MORH-a, npr. u MUP-u je povećano, 18 tisuća ljudi je dobilo status branitelja, svi koji su bili ovlaštene osobe. Znači, svi ljudi koji su bili ovlaštene osobe, a nisu možda bili na terenu dobili su. A sa druge strane također u MORH-u svi javni namještenici, službenici dobili su status branitelja, pa je tako npr. i frizerka na Črnomercu. To je problem i te ljude moramo prebaciti u tzv. neborbeni sektor i bit ćemo mnogo zadovoljniji nego sada.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Boris Matković.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege! Kolega Kotromanović govori o nekakvim, da ne postoji ni jedna zemlja, jasno da ne postoji ni jedna zemlja u kojoj postoji nešto o čemu samo kod nas neki žele govoriti, a to očito neki u ovoj diskusiji danas svojoj odnosno raspravi su iskazali da govore o dvije vrste branitelja. Pa vi govorite o borbenim i neborbenim postrojbama. Za mene to ne postoji. Ne. Neki s vaše strane govore o borbenim i neborbenim. Ja to ne priznajem. Za mene je podjednako bilo u Zboru narodne garde kad sam krenuo u Domovinski rat važan bio ja kao i sam zapovjednik i svaki onaj koji je bio tamo koji je i pekao kruh i koji je liječio i koji je vozio i bilo što drugo da je radio i odrađivao, dakle on je za mene sudjelovatelj. O ostalom gospodo, pa zar mirovine iz Drugog svjetskog rata ne primaju i oni, ja sam dolje iz Dalmacije, koji govore da su odozgo iz brda naših išli dolje brati masline u more, na Makarsko primorje. Mislim i imaju danas mirovine. Prema tome, priznao im se status dakle onih koji su sudjelovali u Domovinskom ratu boraca. Prema tome ajdemo, nemojmo dijeliti ljude na, sada na, tako očito je. Međutim ono što sam ja želio kazati, vi ne želite to čuti jer istina je zapravo ono što sam ja htio kazati na kraju, a to je da postoje oni koji zapravo kroz ovu jednu fiksaciju koju žele izraziti kroz ovaj odnos, žele podijeliti branitelje i žele stvoriti nekakve sasvim drugačije pretpostavke onoga što je stvarna istina. A istinu mi znamo koji smo bili tamo.
Zahvaljujem. I replika uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Usporediti registar u kojem se ja nalazim kolega sa registrom pedofila i silovatelja je naprosto za mene uvredljivo. Skandalozno. Skandalozno je uspoređivati registar branitelja sa registrom pedofila i silovatelja. Ja ne znam koja je bila vaša namjera ali vi očito imate nekakve skrivene namjere u tome kad radite uopće ovakvu usporedbu. Ja mislim da je bilo časno braniti domovinu, da je bilo časno braniti domovinu na svakom onom mjestu na kojem se nalazio netko od onih koji jest to činio. A mislim da je nečasno svrstavati se u grupu, veliku grupu naših građana koji su to činili, a da ste pri tom bili u Salzburgu, Münchenu, možda pekli kruh u Salzburgu ili Münchenu ili radili na nekim drugim stvarima ili torbarili i uništavali poduzeća u kojima su bili ti branitelji prije nego što su otišli na front. A onda kad su se vratili sa fronta više nisu imali ta poduzeća. A danas neki od tih torbara imaju više bodova od onih koji su bili na frontu dok su ovi skupljali dionice i radili pretvorbu poduzeća. E zbog toga mi želimo znati tko je časno branio domovinu u borbenom i neborbenom sektoru. I onaj tko to nije činio. Želimo znati tko je dobio taj status a ne zaslužuje ga. I želimo znati tko ga nije dobio, a možda ga je zaslužio. Jer ovdje se govori o pekarima i kuharima. Ima jako puno pekara i kuhara koji očito nisu dobili status branitelja. Neki to jesu. Možda bi neki to zaslužili. I time se mi moramo ponositi.
Zahvaljujem.
Evo još jednu rečenicu ako mogu samo. I poziv da se pri, ako netko zna nekoga tko je to zloupotrijebio, pa naprosto floskula kako možemo prijaviti nekoga ako ne znamo tko taj status uopće ima?
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Boris Matković.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Mršiću, nemam sad prigodu i jedno i drugo vam odgovoriti, dakle moram replicirati. Ne mogu netočan navod jer zapravo vi ste rekli nešto što ja nisam kazao. Ja nisam nikoga ovdje usporedio sa braniteljima, ja sam samo postavio pitanje retoričko koje vi zapravo ne želite razumjeti. Vi koristite prigodu sada da iskažete svoj stav, ali to je vaše pravo zapravo demokratsko, imate pravo interpretirati kako vama odgovara. Ja vas tu pokušavam razumjeti. Dakako da se s vama neću složiti i da se ne može složiti s vama nitko tko je pokušao zapravo slušati što sam ja govorio odnosno čuti a vi ste vjerojatno samo pomalo to sa strane slušali. Prema tome, nije se radilo o nikakvoj usporedbi, ne trebate govoriti ono što nije točno. Uostalom, o tome vam pišu svakodnevno i mediji. Prema tome, to nije samo moj stav. To je stav javnosti. Prema tome, ja govorim samo o nečemu što ova javnost isto tako želi znati i tu se ne radi o nikakvoj usporedbi. A ovo što vi na kraju kažete da vi želite znati, pa uvaženi kolega Mršiću ja dolazim isto tako iz jedne sredine iz koje dolazite i vi i kažem bio sam u početku, cijenim i to što ste bili i vi i drago mi je da smo zajedno branili ovu domovinu, ali mi u našoj sredini znamo svakoga tko je sudjelovao u Domovinskom ratu. Ali tim ljudima nije potrebno da se bilo tko ponosi s njima, njima je dovoljno to što su sudjelovali, njima je ponos bilo braniti domovinu. O tome se radi. Ponos je braniti svoju domovinu. Ne treba meni poslije, šta ćete se vi ponositi s time što sam ja bio, što ćete vidjeti moje ime tamo. To ne treba nikome, ja želim svoju privatnost zaštititi. O tome se radi.
Zahvaljujem. Molim vas, bez dobacivanja iz klupa. Moramo dalje voditi raspravu. Dozvolite mi da samo kažem dvije, tri riječi a to je da je ovdje danas rasprava o zakonu, da je postavljeno kao apel braniteljima da se fond zaštiti, da fond ostane, da fond ima tu svoju namjenu koja je dana, da ju i dalje ostvaruje, pa vas molim da se malkice približite natrag toj temi i da više budemo na toj temi jer je bitno odaslati tu pozitivnu poruku. U ime predlagatelja državni tajnik uvaženi Mesarić.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Cijenjeni zastupnik Jovanović je postavio pitanje jedno. Pitanje, kao što znate registar se sastoji od podataka MUP-a i od MORH-a. Vi imate upisano u knjižicu, vojnu knjižicu, vojnu iskaznicu kako se to zove vaše sudjelovanje u Domovinskom ratu. Na temelju tih podataka imali smo nekoliko problema što se tiče podataka MORH-a. Nove potvrde o udjelima sa ispravljenim pa i oni koji će prvi puta dobiti idu sada krajem 3. mjeseca od Društva za upravljanje imovinom a osobno ću provjeriti da li ste i vi na tom popisu. Negdje oko pedesetak tisuća ispravaka ima. Kao što znate potpredsjednica Vlade i ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti u svom govoru je rekla da još uvijek ima negdje oko 2 tisuće 867 branitelja koji nemaju potpune podatke. Pa i za njih smo osigurali određene rezervacije po prosječnom broju udjela tako da će i oni dobiti svoj udio i moći skupiti svoj udio iz fonda. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Uvažena zastupnica Neda Klarić.
Hvala vam lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo saborski zastupnici. Pa evo, ja ću zapravo u samom startu kazati da ću podržati prijedlog zakona o izmjenama zakona upravo iz razloga što je to još jedan u nizu napora od strane Vlade Republike Hrvatske na zaštiti prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji kao i usklađivanja našega zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije. Odredba u ovom zakonu koja ne omogućava da imovina fonda bude predmet zaloga, ovrhe ili stečajne mase je nova i trajna vrijednost koja štiti branitelje i članove njihovih obitelji. Uvjerena sam da će izmjena ovoga zakona kao prethodnicu zadržavanja udjela branitelja unutar fonda je korak koji će ovaj časni dom učiniti jednako kao što sam uvjerena da će hrvatski branitelji i ovaj put donijeti ispravnu odluku i zadržati svoje udjele u fondu i na taj način doprinijeti svojoj sigurnosti i sigurnosti članova svojih obitelji. Ali ono poštovane dame i gospodo što ja moram ovako iz jednog zapravo nutrina mi progovara i moram reći da mi strahovito teško pada što čujem zapravo da se mi ovdje u sabornici iščuđavamo što imamo 5 stotina tisuća branitelja a da nitko se od nas ne želi prisjetiti da smo u isto to vrijeme odnosno početkom, u prvoj polovici 1992. godine u Hrvatskoj imali ravno 7 stotina i 50 tisuća prognanika i izbjeglica, da su ti isti naši branitelji u isto vrijeme imali i status hrvatskog branitelja a jednako tako i status prognanika i da su jednako tako članovi njihovih obitelji živeći u prognaničkim naseljima, izbjegličkim kampovima, u kućama za odmor pokušavali imitirati život i na nekoj drugoj lokaciji zapravo svjedočiti onome o čemu mi zapravo danas svjedočimo. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ja ću pokušati koliko mognem poslušati ovaj vaš savjet s obzirom da ste ga nedavno izgovorili da sam osjećam pomalo besmislenim vraćati se u cijelosti na ovu raspravu koju smo ovdje slušali iako sam svoj koncept doista bio pripremio u tom smislu odnosno da bih jer je ova rasprava raspravio i o nekim ovdje stavovima i na određeni način sučelio te stavove. Pa ću stoga doista slijediti vaše naputke a vrlo kratko se samo osvrnuti na jednu stvar koju mislim da ne mogu a da se na nju ne osvrnem. Dakle, pošto svaki parlament ima i poziciju i opoziciju osim nekih parlamenata koji su imali samo poziciju nekada i Bogu hvala pa više takvih nema, odnosno pa više nije to ovaj Sabor ovdje. Logično je u Parlamentu o bilo kojoj stvari kada se govori da ljudi zastupaju jedno i drugo mišljenje, zapravo na određeni način se sučeljavaju u svezi s tim, odnosno argumente iznose i pokušavaju doprinijeti poboljšanju bilo kojega od ovih zakona ili bilo kojeg do materijala o kojem govorim. Stoga je svaka, svaka primjedba, osobito onaj koji je govorio ovdje kolega u ime Kluba SDP-a, kada je govorio o brzi za taj Fond, kako treba sve učiniti da se on sačuva, dobro došla. Dakle, takvi prijedlozi su dobro došli, dakako da nisu dobro došli one koje je iznio u onom dijelu kada je kazao da, ne znam, ni ja, Vlada kao da ima nakanu da dokine ovaj Fond. Ovdje nazočnost gospodina državnog tajnika i dosadašnja nazočnost, gotovo evo do malo prije gospođe potpredsjednice Vlade i ministrice je zapravo dokaz da ova Vlada i ovi ljudi ovdje vrlo ozbiljno misle kada je u pitanju ovaj Fond, i da ga zapravo drže jednim bogatstvom ne samo kada su u pitanju branitelji, nego bogatstvom, ja bih rekao na nacionalnoj razini. Stoga i oni brojni udjeli o kojima je ovdje kazala gospođa potpredsjednica, koji su unutar toga Fonda, ja bih rekao da su zapravo jedna nit, jedna poveznica koja povezuje na određeni način mnogobrojne obitelji i dakako ne moraju biti svi branitelji, nego i njihovi članovi obitelji i služiti će im na ponos, a nadamo se i na korist. Osobito je lijepo čuti da zapravo jedna trećina tih sredstava će služiti u investicije, jedna trećina će biti za dionice, a jedna trećina, čuli smo da će se iskoristiti i da se koristi zapravo za stipendiranje djece i zapravo za obrazovanje onih kojima je to najpotrebnije. Stoga moja velika i iskrena potpora ovom Fondu iz punog uvjerenja kako je to doista, doista od nacionalne važnosti i važnosti na osobnoj, ali kažem i na nacionalnoj razini. Kada sam govorio maloprije o parlamentima, rekao sam da ću se samo na jednu stvar osvrnuti i ne mogu da se na nju ne osvrnem, zato mi oprostite, jer ne slijedim ovu vašu uputu, međutim, moja rasprava je upravo u skladu sa onim što smo čuli ovdje, jer govorimo o raspravi. Kada je kolega Matković, ovdje govorio, vrlo nadahnuto i svi oni koji su trpjeli u vremenima koja su iza nas, će ga razumjeti i shvatiti, pa bez obzira o kojem se trpljenju radi, je li netko trpio od strane ovog ili onog tlačitelja, to je sasvim svejedno, međutim, posve, posve će ga dobro razumjeti kada je kazao ono što je kazao i niti to neću ponavljati. Međutim, neshvatljivo je da se u Parlamentu iskoristi, ja bih rekao zlorabi, jedan vrlo iskreni, jedan vrlo iskreni i vrlo ljudski nastup i da se naprosto obrne, obrnu teze i onda se napadnu tako jedne iskrene, iskrena nastojanja i iskreni govori o nekakvim kvalifikacijama kako je zapravo on na određeni način usporedio branitelje, ne zna ni ja i konkretno kada je već spomenuto pedofile. To je naprosto nedopustivo, ja mislim da se tako ne može, da ne može tako nitko zaraditi niti političke poene, ni kod svojih ni kod onih koje misli zadobiti, dakle naprosto, to je u jednom Parlamentu ozbiljnom Parlamentu neshvatljivo i nedopustljivo i ja to ovdje i svoje ime i u ime ostalih kolega apsolutno, apsolutno odbacujem. Ja bih im mogao kazati kada ovako postavljaju i izvrću stvari i izruguju se sa ovim, ja bih onda mogao postaviti pitanje nije li doista kolega Matković pred takvim ljudima neinformiran. Jer vi ste, s obzirom da je vaš otac bio tamo gdje jeste zapravo sin narodnog neprijatelja za takve. Prema tome, još narod, sinovi narodnih neprijatelja imaju pravo postavljati pitanja takva i da im netko još objašnjava da je njihov otac bio u nekom vremenu. Prema tome, to je naprosto nedopustljivo i to, to, to ne želimo da se više ikada, ikada ponavlja. Zaključujem. Riječima kolege Kajina koji je kazao doslovno ovako: da ne postoji Država koja dosljednije izvršava obveze prema braniteljima kao Republika Hrvatskea. Pa dakle, onaj drugi dio izlaganja kolege Kajina o tome bismo mogli raspravljati, međutim, meni se ovaj svidio i ja mislim da je Kajin u dobroj mjeri u pravu kada je u pitanju ta konstatacija, ja molim, sve nas ovdje da doista kada su u pitanju branitelji i svi stradalnici, dakle, nisu branitelji svi bili i stradalnici i njihova djeca da oni budu prioritet ove Države jer oni i jesu to. Dakle, ova Hrvatska je nastala zahvaljujući tim ljudima i živjeti će u skladu sa onim što je kolega Ostojić kazao u skladu sa potencijalom koji je tu državu stvarao a to su ovi ljudi. Prema tome, još jedanput zahvala i kolegici, kolegici, pardon, ispričavam se, gospođi potpredsjednici Vlade Jadranki Kosor i ovdje nazočnom državnom tajniku koji su vrlo ozbiljno uvažili, uvažili primjedbe kada su pitanju primjedbe za poboljšanje ovoga Zakona i to izravno od Odbora za branitelje i koji su doprinijeli da ovaj Zakon ja vjerujem živi vječno. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jedan, jednu repliku, uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Pa vidite kolega, vi se sada tu čudite zašto smo mi reagirali na istup kolege Matkovića, jer kažete da je njegov istup bio iskren. Zato sam i reagirao jer mislim da je on posve iskreno usporedio registar branitelja sa registrom pedofila. On je rekao, on je rekao, pa ako ćemo objavljivati registar branitelja a zašto onda ne objavimo i registar pedofila. Pa to je rekao čovjek. Ja ne mogu odgovarati za njegove riječi, on bi morao znati što govori u ovome Saboru, on bi morao znati da to može biti uvrjedljivo, ja ne znam što je on pri tome mislio, teško je pronikuti u te njegove misli. Ali to što je rekao je rekao. Prema tome, nemate se tome šta čuditi!
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, pa kolega Staziću, kolega Matković, stvarno smo u smiješnoj iluziji. Da ja tumačim što je kolega Matković kazao. Međutim, to svi mi u ovoj sabornici znamo. On se pozvao na Zakon o zaštiti o tajnosti podataka pa kazao da nemamo pravo, ne znam ni ja, objavljivati ničije ime ako on to ne želi itd., isto onako kao što ne smijemo objavljivati, niti etično objavljivati imena pacijenata. A za mene je pacijent svaki pedofil. Prema tome, dakle, to je nedopustivo. E, sada, samo malo, dakle, iz tog konteksta a ne iz konteksta usporedbe Bože sačuvaj. Prema tome, nemojte se sa time izrugivati i doista obraćam se ovdje nazočnoj kolegici Milanki Opačić mojoj dragoj kolegici i predsjednici Kluba da poduzme neke korake kada je u pitanju Klub i da zapravo ne dopusti ovakve insinuacije od svojih članova Kluba. Hvala lijepo.
Bez dobacivanja, bez dobacivanja! Bi rekli hvala Bogu da niste … [[Govornik se ne razumije.]] Idemo dalje, i zadnji prijavljeni danas, uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, zadnji u ovoj raspravi koja očito, kako god da se raspravlja ima svoje replike, ima svoje ispravke netočnih navoda itd. Jednostavno čovjek ne može nešto reći ovdje o ovoj, o ovoj točki dnevnog reda da se nekom očito ne zamjeri, pa da reagira putem replike, a vjerujem i mnogim gledateljima pred našim malim tv ekranima. Ovaj zakon P.Z.E. br. 25 kažu da slovo “E“ ili glas “E“ znači europski. Prije bih rekao emergencski nego li europski jer se radi o hrvatskim braniteljima, ne o europskim braniteljima, o hrvatskom fondu. Molim? Je li tako? Pa prema tome, nije mi jasno baš da se tako naziva. Ali sam evo htio komentirati i raspravljati, jer sam i sam kako je rekao gospodin Ostojić bio liječnik u odori Specijalne policije, pa smatram da imam i pravo. A po nekima mi je otac bio neprijatelj države, po jednima prijatelj. Dakle, bio je na Bleiburgu i bio je na Križnom putu. Sad ne znam kako, kako se to više tumači. Ali ja znam. U svakom slučaju riječ je o Fondu koji ima dobre namjere, prijedlog dakle o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji koji je utemeljen upravo kažem u dobroj namjeri, koji ima svoju zakladu koja bi trebala opstati i pomoći i djeci hrvatskih branitelja. Također je ovim prijedlogom izražena i briga i zaštita da se taj Fond održi. Prije nepunih mjesec dana za ovom, pardon, govornicom je rečeno da bi valjalo od gospođe ministrice da možda održimo tribine na terenu i da upozorimo hrvatske branitelje na mogućnosti i opasnosti da se Fond ugasi ili se smanji dakle njegov potencijal jer može doći do nagle raspodjele ili rasprodaje udjela dionica. Na terenu sam razgovarao sa mnogim braniteljima, sa ljudima koji dakle sa ljudima koji imaju udjela i došao sam do spoznaje da možda i nije dobro da organiziram nekakvu tribinu u svezi toga. Naime, velika većina ljudi s kojima sam razgovarao ima već sad namjeru nakon 12. travnja kada prestaje da kažem embargo da proda svoj udio. A zbog čega? Rekao sam im da to nije dobro. Rekao sam im da nije dobro zbog zaklade koja ostaje za stipendiranje djece naših branitelja. Ljudi se nalaze u teškoj materijalnoj poziciji. Možda mi odavde to i ne vidimo. Mnogi naši branitelji su ostali bez posla. Mnogi su pokušavali putem upravo ovog ministarstva da ostvare dakle svoj nekakav osobni biznis itd. Mnogi nisu uspjeli, da ne kažem velika većina. Kada bih govorio o osobnim primjerima iz svoje sredine možda bih bio nekakav lokal patriot pa bih rekao nemojte o Slavonskom Brodu stalno i o Slavoniji stalno pričati. Upravo u ovoj raspravi o ovome Fondu hrvatskih branitelja se jasno da je iskorištena za nekakve da kažem i osobne, pa rekao bih pomalo i demagoške rasprave o registru. I očito je jedna strana monolitno za, očito je druga strana monolitno dakle protiv objave registra hrvatskih branitelja. Dakle, izlaze tu i osobni stavovi i osobno što se tiče dakle moram govoriti u svoje osobno ime. Nemam ništa protiv toga. Naprotiv, ja sam da kažem i ponosan što sam bio sudionik Domovinskog rata i što sam bio u odori Specijalne policije MUP-a Republike Hrvatske. Jasno da stoje određeni stavovi i gospodina Mršića da je bilo i tih münchenskih brigada, je li salsburških ili čini mi se da ste vi o tome govorili i da je bilo razno raznih malverzacija da tako kažem prilikom ovoga. Ali, ono što se iz svega iskristaliziralo, a to je da u neku ruku postoje rekao bih nekakve koje je gospodin Bagarić govorio, da postoje kaže ovako hrvatski branitelji, a onda je netko spomenuo frizerku u Ministarstvu obrane ili ne znam službenicu u MUP-u jel, koja je uvijek imala grijalicu iza leđa ako bi joj bilo hladno, za razliku od onoga u rovu koji nije imao grijalice, koji je bio nekoliko godina na prvoj crti bojišta. Pa bi onda ispalo ovako da smo zapravo iz ove rasprave nekako iskristalizirali čak ako se to može uokviriti u zakonske okvire, da su postojali zaista hrvatski branitelji, nekakvi hrvatski logističari i hrvatski stradalnici. To je bilo u zadnjoj raspravi. Dakle, nekakva kategorizacija zaista tu postoji. I mislim mi smo svi očito skupa u ovih 500 000 registriranih hrvatskih branitelja, dakle bez ikakvoga razvrstavanja. S obzirom da ovaj Fond kako sam ja rekao u uvodnoj riječi ima osnovan je sa dobrim namjerama, s obzirom da ove izmjene i dopune zakona također se, je iskazana briga i zaštita za očuvanje samog cilja postojanja ovoga Fonda. Ja ću biti za to dakle dignuti ruku za ovaj prijedlog, a kažem možda je neko drugo vrijeme ili na nekoj drugoj sjednici vrijeme i mjesto da se eventualno o ovoj da kažem, izgleda da će to biti na kraju vječita tema ili vječna tema registar hrvatskih, odnosno objava registra hrvatskih branitelja. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo i dvije replike. Prva je uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Koristim ovu repliku da još jednom po ovoj temi kažem da mislim da nismo danas poslali dobru poruku hrvatskoj javnosti raspravljajući ovdje o Fondu. Smatram da je desni dio sabornice odradio svoj dio posla i da je poruka koja u kakofoniji zvukova i svega onoga izrečenoga danas u ovoj Sabornici u vezi Fonda i u vezi registra nismo niti građanima Republike Hrvatske, a bojim se pa zbog toga koristim ovaj institut replike da branitelje pozovemo i pozovem osobno jer sam i sama braniteljica da ne prodaju i … [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] Netko me je isključio kolege. Dakle, ponovit ću ovaj zadnji dio da u svoje osobno ime pozovem branitelje, jer i sama sam braniteljica da ne prodaju svoj udjel u fondu jer Ministarstvo branitelja, obitelji i međugeneracijske solidarnosti, a i fond sa svojim zakladama i ostalim pomoćima koji se iz ovoga prinosa koji fond ostvaruje, davat će pomoći onim braniteljima kao i do sada koji se nađu u teškoj situaciji i da na taj način pomognu i hrvatskoj Vladi koja želi omogućiti što duže trajanje i postojanje ovoga fonda, Fonda za hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Gospođo zastupnice, ja ne vidim u čemu se sastoji vaša replika, sadržaj vaše replike. O samoj poruci nisam niti govorio našim braniteljima, a o tome da sam da kažem razgovarao sa mnogo branitelja koji su zaista mnogi u vrlo nezavidnoj materijalnoj poziciji i to ih nuka da razmišljaju vrlo ozbiljno o prodaji svojih udjela. U slučaju da eventualno poentiraju takvi koji bi u početku, dakle poentiraju materijalno, financijski, a kasnije fond oslabio, onda bi oni koje bih ja nagovarao upravo ovako kako ste rekli i želio bih da nitko, dakle ja osobno bih želio isto kao i vi da taj fond ostane jak, ako on oslabi … a vidiš ti si mene nagovorio da ja ne prodam svoj udio, a oni koji su prvi prodali su profitirali jel'. Shvaćate o čemu se radi? Dakle ta materijalna, loša materijalna situacija mnogih branitelja razmišlja i kažem nuka ih da, muka im je jel', pa vjerojatno razmišljaju o prodaji udjela u fondu jel'. To sam htio reći, ništa drugo jel', a volio bih da ne prodaju jel'.
Zahvaljujem. I replika uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Evo ja bih isto iskoristio na kraju da kolegi repliciram. Danas su se svi pozivali da govore u ime branitelja. Nama u klub se javio jedan hrvatski branitelj iz Vodica i postavio ovakvo pitanje. Kako je moguće da kod Erste fonda kada se ukuca jedinstveni matični broj se pokažu svi podaci o tom hrvatskom branitelju uključujući i njegov ratni put, a znamo da je Erste fond u vlasništvu nekih banaka koje su strano vlasništvo itd. itd. a ovdje se cijelo prije podne, odnosno već sada i početak poslijepodneva govorimo o tome kako su to tajni podaci. Očito da netko ne samo u Hrvatskoj nego i malo izvan Hrvatske ima sve podatke o hrvatskim braniteljima, ne o hrvatskim braniteljima nego o onima koji su u registru hrvatskih branitelja, a ovdje smo danas zaključili da nisu niti svi hrvatski branitelji u tom registru i da svi koji su u registru nisu hrvatski branitelji. Dakle netko ima te podatke izvan Hrvatske, a ovdje se priječi da građani Hrvatske znaju tko je stvorio, branio Hrvatsku državu i tko sada ima prvo na udio i neke druge stvari vezane uz Fond hrvatskih branitelja.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Gospodine Mršić ja sam gotovo s ovom vašom replikom, gotovo potpuno suglasan. Prema tome ne znam zbog čega je vaša replika bila upućena meni, nije mi jasno uopće.
Zahvaljujem. Završnu riječ predstavnik Vlade, uvaženi Krunoslav Mesarić, državni tajnik u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo saborski zastupnici. Moram, nisam mislio ovako koncipirati završnu riječ, ali sada moram kolega Mršić, zapravo saborski zastupnik Mršić je ovdje rekao nešto što očigledno nije istina. Prvo Erste društvo za upravljanje, zapravo društvo za upravljanje imovinom Fonda hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji ima onoliko podataka koliko im je potrebno za obračunavanje udjela. To je utvrdila između ostalog u inspekciji i agencija za zaštitu osobnih podataka. Drugo, podatke koje imaju, osobne brojeve, zapravo matični broj građana i sve ostale podatke, adresu, ime i prezime, ono što im je potrebno da bi mogli identificirati, sukladno zakonu, sukladno ugovoru o izboru društva moraju čuvati kao poslovnu tajnu. I treće, Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i Društvo za upravljanje imovinom su potpisali još dodatni ugovor o zaštiti tajnosti podataka. To smo javno rekli iz ministarstva i potpuno je jasno transparentno, a o tome posebnu brigu vodi i Agencija za zaštitu tajnosti podataka. Budući da objava registra ili ne objava za nas u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti je poštivanje ili ne poštivanje zakona. Zakonski okvir kakav je, ne dopušta objavu registra. Tko mi ne vjeruje, izvolite otići na web stranice Agencije za zaštitu podataka i dobiti ćete punu informaciju o tome. Toliko o registru. Iz rasprave je potpuno vidljivo bilo da Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti Vlade Republike Hrvatske i potpredsjednica Vlade i ministrica gospođa Jadranka Kosor, provodeći projekt Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji te provodeći podprojekte, a to je Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i njihovih obitelji i članova njihovih obitelji te zaklada hrvatskih branitelja je postigla pun uspjeh. Svi javljeni kako koji su se javili u raspravi bilo kroz klubove, bilo pojedinačne rasprave pa i u replikama, rekli su da su to odlični projekti. Dakle u tom smjeru smo predložili Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Fondu hrvatskih branitelja koji je E.U. zakon iako su naši branitelji iz prostog razloga što ograničavajući jednu mogućnost kupovine vrijednosnih papira na svjetskim burzama htjeli smo zaštititi što jače Fond hrvatskih branitelja. Budući da ljudi koji sjede u upravnom odboru fonda su branitelji koji su htjeli da se vrijednosnice kupuju hrvatske i hrvatskih firmi. Europska zapravo Europska unija sukladno već pročitanoj uredbi kaže da moraju biti potpuno isti uvjeti natjecanja na tržištu. I tražila je da sukladno toj uredbi Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti napravi, izjednači mogućnost kupovanja vrijednosnica kako u zemlji tako i u inozemstvu, i to smo u članku 1. ovog zakona i napravili. Rasprava o zakonu je bila mislim kratka. Svi ste pohvalili nastojanja ministarstva da zaštitimo što jače Fond hrvatskih branitelja. I na kraju mislim da bi trebalo reći, pojedini cijenjeni zastupnici u Hrvatskom saboru su to izrekli, ali mislim da je trebalo explicite izreći, pozvati branitelje da ne prodaju udijele, svoje udjele u Fondu hrvatskih branitelja, ne samo radi toga što tada zaklada i Fond za stipendiranje neće više funkcionirati u ovom obliku kao sada jer će imati manji priliv novaca od dividende, a ona je 127 milijuna za 3 godine. Dakle, to je jedna trećina dividende. To je ogroman novac. Mislim da, još nešto, oni ako kao, po zakonu tržišta velika ponuda spustit će cijenu. Neće dobiti onu cijenu koju su zamislili za pojedine, za udjele. Potpredsjednica Vlade je rekla da su udjeli sada 600 kuna. Ako je velika količina na tržištu, ti udjeli, dionice i Tcoma-a i dionice INA-e sigurno da će doživjeti određeni pad. Apeli dakle, mislim da treba se zaključit ili predlažem da Sabor, da se zaključi sa raspravom, da se apelira da se dobro razmisli o prodaji dionica branitelja, da branitelji ne prodaju udjele, svoje udjele u Fondu hrvatskih branitelja. Evo hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem ovu burnu raspravu i za prijepodnevno zasjedanje, poslijepodne ćemo nastaviti sa 4., o ovom prijedlogu zakona ćemo glasati kad se za to steknu potrebni uvjeti. Počet ćemo u 15 sati sa točkom broj 4. – Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o stažu osiguranja s povećanim trajanjem. Dobar vam tek!
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Rasprava je zaključena. Amandmane Odbora za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio te su oni postali sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se uključite i glasujte. Hvala. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen sa 118 glasova za, 2 suzdržana glasa i ništa protiv.
Nastavljamo sa radom. Četvrta točka dnevnog reda - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o stažu osiguranja s povećanim trajanjem, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 26 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Tamara Obradović Mazal državna tajnica. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Pred vama je jedan poprilično kratak prijedlog zakona kojim predlažemo izmjene Zakona o stažu osiguranja s povećanim trajanjem koji je ujedno i rezultat Vladinog projekta HITROReza posebno jedinice HITRORez koju je Vlada Republike Hrvatske uspostavila kako bi upravo doprinijela smanjenju administrativnog opterećenja, deregulaciji određenih aspekata koji su uočeni tijekom trajanja projekta i pred vama se u obliku konačnog prijedloga zakona nalazi jedan od rezultata projekta koji je inicirala Vlada kako bi smanjila upravo administrativne prepreke u što bržem ostvarivanju prava pojedinca. Mijenjamo Zakon o stažu osiguranja s povećanim trajanjem koji uređuje radna mjesta, uređuje zanimanja na kojima se staž osiguranja računa sa povećanim trajanjem, staž osiguranja s povećanim trajanjem osiguranika osoba sa invaliditetom, snižavanje dobne granice za stjecanje prava na starosnu mirovinu kojim se uređuje postupak i vođenje evidencije o radnim mjestima i zanimanjima, nadzor, financiranje i kaznene odredbe. U provedbi projekta HITROReza dakle smanjenje smanjivanja administracija, posebna jedinica za HITRORez Vlade Republike Hrvatske provela je postupak preispitivanja normativnih i administrativnih zapreka u važećem zakonodavstvu Republike Hrvatske. Nakon inventure, nakon svojevrsnog internog screeninga koji je proveden, nakon analize propisa predložila je u ovom segmentu brisanje odredbe stavka 4. članka 12. važećeg zakona koji govori o obvezi poslodavca da mjesečno izvještava Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje o uplati doprinosa prema dodatnoj stopi s podacima uplata za svakog osiguranika. Slijedom toga i točke 3. stavka 1. članka 13. zakona kojim je propisana novčana kazna za prekršaje od 5 tisuća do 50 tisuća kuna slijedom neizvršavanja zadanih obveza. Nakon cjelovite analize zakona uočena je potreba brisanja članka 12. i to u cijelosti. S obzirom da je Zakonom o doprinosima za obvezna osiguranja koji je stupio na snagu 1. siječnja 2003. godine cjelovito uredio pitanje doprinosa za obvezna osiguranja a samim time osnovicu i stopu za obračun dodatnog doprinosa za mirovinsko osiguranje. Naime, nužno je reći da prema Zakonu o prikupljanju podataka po osiguranicima o doprinosima za obvezna mirovinska osiguranja obveza je poslodavca da prilikom svakog plaćanja doprinosa za obvezna osiguranja podnosi Središnjem registru osiguranika Regosu obrazac RSM na kojem je između ostalog iskazana vrsta i iznos obračunatog dodatnog doprinosa za mirovinsko osiguranje a kontrolu naplate dodatnog doprinosa za mirovinsko osiguranje obavlja Porezna uprava Ministarstva financija. Obzirom da su navedene odredbe zakona prema provedbenoj posebnoj jedinici za HITRORez Vlade Republike Hrvatske ocijenjen je kao administrativna zapreka u efikasnom poslovanju trgovačkih društava. Predviđeno je prema planu provedbe preporuka HITROReza brisanje ovih odredbi u prvom kvartalu 2008. godine. Zakonom kakvog predlaže Vlada Republike Hrvatske izvršit će se usklađivanje sa Zakonom o doprinosima za obvezna osiguranja odnosno ono što će se omogućiti poslodavcima jest da se rasterete dodatne obveze nepotrebnog mjesečnog dodatnog izvješćivanja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje o izvršnoj uplati dodatnog doprinosa s podacima uplata za svakog osiguranika. Naravno, u skladu s tim i mogućnosti da budu prekršajno gonjeni zbog neizvršavanja navedene obveze koja se ukida, tj. ocjenjujemo da će se ukloniti kako normativna tako administrativna zapreka u cilju osiguravanja racionalnijeg poslovanja trgovačkih društava. Stoga očekujemo da će poslovna zajednica pozdraviti usvajanje predloženog zakona. U ime predlagatelja Vlade Republike Hrvatske zahvaljujem na pažnji u ovom kratkom dodatnom obrazlaganju konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Raspravu su proveli Odbor za rad, socijalnu politiku i Odbor za zakonodavstvo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvo klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepa. Štovani gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice. Pred nama je kratak zakon sa dugosežnim posljedicama a dolazi kao jedna karika u dugačkom lancu kojeg nazivamo smanjenje državne nepotrebne administracije, pojednostavljenje poslovanja a s time u svezi i postizanje gospodarskih učinaka. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o stažu osiguranja s povećanim trajanjem s konačnim prijedlogom zakona ukida samo jedan članak ali iza tog ukidanja stoje golemi kao što je rekla gospođa državna tajnica u ime predlagatelja, golemi probici koji bi trebali poslužiti kao uzor ja bih se usudio reći cjelokupnoj državnoj upravi. Zato mislim da ova problematika zaslužuje nekoliko riječi iako je zakon vrlo kratak. Ovo je naime jedna od prvih posljedica velike akcije koju je provela Vlada Republike Hrvatske a koja se zove HITROR-ez. HITROR-ez je dakle jedna akcija koju su provele već mnoge vlade u svijetu sa velikim uspjehom, sa velikom hrabrošću ja bih rekao i sa puno uložene energije. Mi smo krenuli tim putem ne tako davno ali evo već sa prvim rezultatima. Dakle, nekoliko riječi o HITRORezu da možemo razumjeti u čemu je veličina ovoga kratkoga Zakona. HITRORez je dakle, uspostavljen sa ciljem da racionalizira tisuće propisa na nacionalnoj razini a konačnica čitave akcije je prijedlog da se neki zakon ukine, neki podzakonski akt da se ukine, da se pojednostavi, a sve skupa sa ciljem poticanja poduzetništva, pojednostavljenja administriranja i postizanja ukupne gospodarske dobiti. Metodologija je vrlo jednostavna, grupa stručnjaka koja surađuje sa brojnim inozemnim institucijama koje sada nećemo nabrajati postavlja državnoj upravi najprije pitanje napišite mi sve vaše zakonske i podzakonske akte. Nakon toga se postavlja prvo pitanje da li je taj zakon ili podzakonski akt potreban, nakon toga da li je u skladu sa zakonom, da li je povoljan za poslovanje i da li je u skladu sa zakonima i smjernicama Europske unije. Dakle, završetak procesa je ukidanje ili pojednostavljenje zakona. Ja ću reći nekoliko zemalja koje su imale izvrsna iskustva. Mexico je proveo već prije nekoliko godina i završio svoju akciju HITROReza, naravno pod drugim nazivom, obično se to naziva giljotina u međunarodnom žargonu, Mexico je završio svoju akciju na način da je na kraju akcije ukinuo 46% svih zakonskih i podzakonskih akata u toj državi. 46%! Nakon toga kažu život u Mexicu je postao lakši i jeftiniji. Imamo čitav niz drugih primjera, ja bih spomenuo još recimo Moldaviju. Moldavija je ispitala u svojoj akciji giljotine 1130 različitih propisa, ukinula je 503, a pojednostavnila 141. Dakle, veliki rezultati hiperprodukcije ili jednostavno pronalaženje zakona koje je pregazilo vrijeme ili ga je zamijenio neki drugi propis ili je postao suvišan iz bilo kojeg razloga. Na razini Europske unije provode ovakvu akciju Velika Britanija, Austrija, Irska, Hrvatska, Poljska i još nekoliko zemalja. Europska unija smatra da može ovakvom akcijom postići na razini Europe, Europske unije ukupnu uštedu od 150 milijardi eura. No, naši rezultati su zbilja impresivni za sadašnju fazu rada HITROReza. Preispitano je 7 tisuća 598 propisa, od toga 2688 propisa različitih razina koji su direktno povezani sa gospodarstvom ili imaju utjecaja na gospodarstvo. Preporuka je za ukidanje 706 propisa, za pojednostavljenje 865 propisa a od svih propisa koji imaju veze sa gospodarstvom predlaže se ukidanje njih 28% a pojednostavljenje 27%. To su strašne, zastrašujuće brojke, kada vidimo koliko imamo nepotrebnih propisa, propisa koji otežavaju i poskupljuju državnu upravu ali ovo je upravo glavni put, jedan od najvažnijih puteva za racionalizaciju državne uprave. I da završim sa HITRORezom i pređem na ovaj Zakon. Očekuje se ušteda u administriranju u Hrvatskoj od otprlike 1 milijardu kuna godišnje. Jedna milijarda kuna, da podsjetim to je skoro 1% našeg državnog proračuna. Želim sreću dalje HITRORezu i svima koji će provoditi njihove zaključke nakon dugotrajnih i kritičkih rasprava itd., uz opomenu da treba paziti da se negdje ne pretjera i ukine nešto što je važno. No, naravno oni koji to rade to znadu. E, sada pred nama je ukidanje jednog članka, jednog Zakona koji je inače vrlo dobar zakon, zakon sa socijalnom namjenom a to je da se prizna staž sa skraćenim trajanjem za određene skupine ljudi, za ljude koji rade kao osiguranici na osobito teškim i po zdravlje štetnim poslovima, za ljude koji rade na onim poslovima čija je narav i težina takva da nakon određenog broja obavljenog toga posla više ne može raditi taj posao, jer jednostavno organizam fiziološki ga ne može izdržati takove napore. Zatim za određene kategorije invalidnih osoba itd.. I taj pozitivan zakon ima u sebi članak 12. koji određuje kakva se sve evidencija mora voditi. I upravo tu leži ja bih rekao cilj čitave akcije HITROReza a ujedno i ove akcije resornog ministarstva u kojem je ukidanjem jednog članka zapravo ukinuto ogromno administriranje, deseci i deseci tisuća formulara. Jer samo da podsjetim, svaki poslodavac je morao dati mjesečno izvješće o uplati stopa doprinosa za ljude sa skraćenim, za djelatnike sa skraćenim stažem, a koji su to ljudi, samo da kažem, na primjer to su zaposlenici u rudnicima, željezarama, čeličanama, u tekstilnoj industriji, … [[Govornik se ne razumije.]] tekstilni proizvodi, proizvodnja stakla, u pomorstvu, brodogradnji, u željeznicama recimo strojovođe, kontrolori vlakova, zatim proizvodnja nafte, cestovni promet i tako dalje, i tako dalje. Dakle, deseci i deseci tisuća ljudi, deseci i deseci tisuća formulara nepotrebnih svaki mjesec, deseci i deseci tisuća izgubljenih radnih sati, potrošenog papira bez ikakve svrhe, jer u drugim paralelnim propisima se već te evidencije vode i skreću. Prema tome, ukidanjem članka 12. ovoga Zakona, ne samo starta 4. kao što je rekao HITRORez, nego cjelokupnog članka i prva tri stavka Ministarstvo je pokazalo da je prihvatilo akciju HITROReza, da je čak i unaprijedilo preporuke i ukazao je na put drugim dijelovima državne uprave kako racionalizirati, ubrzati poslovanje a ujedno i uštediti milijardu kuna godišnje. Zato predlažem da prihvatimo ovaj Zakon i da čestitamo resornom ministarstvu i da potaknemo HITRORez na daljnje akcije u ovom smijeru. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Davor Huška.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Evo ovo što je predsjednik Kluba rekao, prošireno možda samo interkulturno najznačajnije što dobivamo ovim Izmjenama zakona i pokazuje se evo na početku koliko god bilo opravdano ili neopravdano zadovoljni brzinom akcije HITRORez ovaj Prijedlog zakona o Izmjenama zakona o stažu osiguranje sa pojačanim trajanjem, je činjenica koja govori u korist aktivnosti posebne jedinice za HITRORez Vlada Republike Hrvatske koji u okviru preispitivanja normativnih i administrativnih zapreka te inventure pregleda i analize propisa dostavlja Ministarstvu gospodarstva rada i poduzetništva preporuku za brisanje odredbe stavka 4. članka 12. Zakona o stažu osiguranja sa pojačanim trajanjem. Već sam za obvezu poslodavca da mjesečno izvještava Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje uplati doprinosa prema dodatnoj stopi sa podacima uplate za svakog osiguranika. A slijedom toga i točke 3. stavka 1. članka 13. Zakona kojim je propisana novčana kazna za prekršaje od 5 do 50 tisuća kuna za neizvršavanje te obveze. Nakon cjelovite analize Zakona o stažu osiguranja s povećanim trajanjem uočena je potreba brisanja članka 12. u cijelosti. Osnovni razlog je što je Zakon o doprinosima za obvezna osiguranja koji je stupio na snagu 1.1.2003. godine cjelovito uredio problematiku doprinosa za obvezna osiguranja, a time i osnovicu i stope za obračun dodatnog doprinosa za mirovinsko osiguranje temeljem generacijske solidarnosti za staž osiguranja s povećanim trajanjem i dodatnog doprinosa za mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje za staž osiguranja s povećanim trajanjem. Iz navedenog proizlazi da to nije više materija Zakona o mirovinskom osiguranju, pa predloženim odredbama usklađuje Zakon o stažu osiguranja s povećanim trajanjem sa Zakonom o doprinosima za obvezno osiguranje. S obzirom da zavod nakon ovih izmjena više neće, više ne obavlja kontrolu naplate doprinosa nego samo uvodi evidenciju o radnim mjestima i evidenciju osiguranicima. Poslodavac se oslobađa obveze dostavljanja mjesečnog izvješća Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje. Jedna hvale vrijedna aktivnost i akcija posebne jedinice za HITRORez i Ministarstva gospodarstva. Nadamo da će sličnih aktivnosti u skoroj budućnosti biti još više. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Boris Kunst.
Poštovani potpredsjedniče, kolege zastupnici. Pa ovaj prijedlog zakona prije svega racionalizira prikupljanje podataka o doprinosima za mirovinsko osiguranje i smanjuje dodatno administriranje za poslodavce čime se smanjuju dodatni troškovi jer na žalost poslodavci sada moraju jedne te iste podatke sistematizirati, obrađivati i slati na tri različita mjesta. Normalno da za to moraju imati i različite računalne programe. Po Zakonu o prikupljanju podataka o doprinosima za mirovinsko osiguranje podatke je dužan prikupljati REGOS, dok Zakonom o doprinosima za obvezno osiguranje podatke prikuplja i kontrolira Porezna uprava, a Mirovinski zavod bilo je u stvari treće mjesto kojemu su poslodavci morali dostavljati te podatke. Radnici inače svoja prava ostvaruju temeljem zasnovanog radnog odnosa na radnim mjestima s posebno teškim i za zdravlje štetnim uvjetima, a Porezna uprava je ta koja ima mehanizme i ovlaštenja za prisilnu naplatu od poslodavaca u ovršnom postupku. Dok Zavod za mirovinsko osiguranje treba brinuti o ostvarivanju prava mirovinskih osiguranika i još jednom ponavljam REGOS i Porezna uprava trebaju brinuti o naplati javnih davanja kojima se ta prava financiraju. Zato mislim da je ovaj predloženi zakon značajan. Značajan iz razloga što će racionalizirati nepotrebno administriranje poslodavaca, a normalno i smanjiti im troškove. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažena tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Svojom kratkom raspravom zaista bih htjela podržati prijedlog ovoga zakona. Ako gledamo populaciju na koje se odnose onda su tu obuhvaćena tri zakona. S jedne strane Zakon o mirovinskom osiguranju preko koga ostvaruju svoja prava iz obveznog mirovinskog osiguranja na temelju generacijske solidarnosti i drugi zakon – Zakon o stažu osiguranja sa povećanim trajanjem i Zakon o doprinosima za obvezna osiguranja. Prema ovome Zakonu o stažu osiguranja sa povećanim trajanjem uređuju se i radna mjesta, zanimanje, staž, nadalje postupak i vođenje evidencija o radnim mjestima i zanimanjima uz nadzor financiranja i kazne. Međutim, uvidom u Zakon o stažu osiguranja s povećanim trajanjem i Zakona o doprinosu za obvezna osiguranja utvrđeno je da su u Zakonu o doprinosima za obvezna osiguranja utvrđene vrste doprinosa, obveznici obračunavanja doprinosa, obveznici plaćanja doprinosa, osnovice, način utvrđivanja obveze i rokovi za uplatu. Dakle, cjelovito je uređeno pitanje doprinosa za obvezna osiguranja, a time i osnovica i stope za obračun dodatnog doprinosa za mirovinsko osiguranje. Poslodavac je sada kao što smo čuli oslobođen obveze mjesečnog izvješćivanja i Zavod za mirovinsko osiguranje o uplati dodatnog doprinosa sa podacima uplata za svakog osiguranika uz brisanje mogućnosti da budu i kažnjeni. Dakle, riječ je o racionalnijem poslovanju i ovaj prijedlog zakona je potvrda da državna administracija mora biti u službi građana, te njihov servis. Stvara se pravni okvir kojim se želi olakšati … [[Govornik se ne razumije.]] a mnoge formalnosti i propise ako se ukinu i daju rezultate, a pokazalo se da možemo govoriti i o gospodarskom napretku vjerujem da u našem zakonodavstvu postoji niz propisa koji su nepotrebni zbog preklapanja u drugim zakonima građani i gospodarski subjekti u svakodnevnom životu suočavaju se sa mnogim propisima, a gospodarski rast i konkurentnost Hrvatske ometa složeno i zaista skupo poslovno okruženje. Europska komisija je izišla sa prijedlogom tzv. zakonodavne giljotine kojoj je cilj smanjiti upravno opterećenje tvrtke za 25% do 2012. godine pojednostavljenjem zakonodavstva i brisanjem nepotrebnih zakona o Europskoj uniji, tvrdi Europska komisija može povećati gospodarski rast za 1,5% a kao što smo čuli od predsjednika kluba ušteda bi iznosila oko 150 milijardi eura. Kada bi se to preneslo na hrvatsko onda je to kod nas milijun kuna. Brisanje nepotrebnih zakona vrlo je korisno za Hrvatsku. To znači i manje teškoća pri prihvaćanju europskog zakonodavstva na putu za Europsku uniju. Sve pohvale zaista posebno jedinici za HITRORez kao radnom tijelu Vlade koje je dobilo i zadatak preispitati, analizirati postojeće propise, utvrditi normativne zapreke i predložiti pojednostavljenju i uklanjanju nepotrebnih i suvišnih propisa. Kao što smo čuli za nas ima ih zaista puno, ali optimistično gledajući obzirom na rezultate zemalja koje su to provele zaista onda moramo podržati i ukidanje ovih 706 propisa u Republici Hrvatskoj i pojednostavljenju 865 drugih propisa. I na kraju samo bih spomenula citat premijera Sanadera. “Jednostavniji, jasniji propis su važno sredstvo borbi protiv mita, korupcije i lovaca u mutnom.“ Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Posve kratko. Dakle, HITRORez nije nikakav hrvatski izum. To je zapravo slijeđenje europskih tokova da se u okviru te zakonodavne giljotine smanji broj nepotrebnih propisa i na taj način pojednostavni život u zemlji. Sam HITRORez ne bi bio uopće ni potreban kad bi se unutar ministarstava što bi zapravo trebao biti posao ministarstva, sustavno pratili propisi koji se tiču i zakoni koji se tiču djelokruga i rada toga ministarstva pa onda kontinuirano, a ne samo u okviru ovakve kampanjske akcije mijenjali i izbacivali i poništavali oni koji više nisu potrebni. HITRORez koliko znam već kod nas ta akcija traje oko godinu dana, ne znam koliki će biti rez, ali da hitro nije, nije. Hitro nije, jer ovo je ja mislim drugi zakonski prijedlog koji smo dobili ovdje na klupe u okviru te akcije HITROReza. Ali evo ja imam jedan prijedlog Vladi. S obzirom da je ovo zapravo jedna tehnička stvar, o ovome se nema šta sadržajno puno raspravljati, to je tako jasno da je ovakav zakon potreban, tako je jasno da ćemo ga podržati i tako je jasno da se s time jedna nepotrebna administracija uklanja. Ali mi smo svjedoci jedne prakse da Vlada u vrijeme kada Sabor nije u zasjedanju donosi uredbe sa zakonskom snagom koje onda donosi na potvrdu Saboru. Često puta mijenja bitnije zakone, unosi bitne promjene tim svojim uredbama, a mi onda te uredbe raspravljamo u cjelini ne zakon po zakon, ne uredbu po uredbu nego onda se ide zaključak prihvaćaju se uredbe koje je donijela Vlada Republike Hrvatske temeljem svoje ovlasti jel'. Pa bih ja predložio da Vlada u vrijeme kada ne zasjeda Sabor da ne bi bili besposleni, da onda ovo rade. Čiste ove zakone u okviru HITROReza pa da onda to kroz uredbe ovdje nama pošalju, jer ovdje … [[Ne razumije se.]] o tome nema smisla raspravljati. Mi ćemo svi rado to prihvatiti i skratiti ćemo vrijeme pa ćemo napraviti jedan HITRORez i u Saboru da ne trošimo saborsko vrijeme na rasprave o tehničkim zakonima koji se mogu riješiti uredbama. Hvala.
Zahvaljujem. Želi li se obratit predstavnik Vlade? Ne. Zaključujem raspravu. O konačnom prijedlogu zakona glasovat ćemo kad se za to stvore uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o stažu osiguranja sa povećanim trajanjem. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se uključite. Glasujte. Hvala. Rezultat? Prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova 105 za, 1 suzdržan i 13 protiv. Hvala.
Prelazimo na 5. točku dnevnog reda, a to je - Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskoga sabora, Predlagatelj: Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Prijedlog akta primili ste na sjednici. Kod donošenja odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članak 155. do 157. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za useljeništvo, Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi zastupnik Emil Tomjanović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo, kolegice i kolege u ime predlagatelja u ime Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav dopustite mi da evo uvodno kažem sljedeće. Naime mislim da je bitno istaknuti prvenstveno dvije stvari, a prvo da je stav predlagatelja da se ovim Prijedlogom odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskoga sabora urede dakle samo odredbe koje se prvenstveno odnose na radna tijela Hrvatskoga sabora, njihov sastav i djelokrug rada. I druga stvar, dakle druga pitanja koja su sadržana u različitim inicijativama, a koja se odnose na druge poslovničke institute, zauzeto je stajalište da je potrebno obaviti daljnje konzultacije i usaglašavanja, a prvenstveno u klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru, a potom utvrditi prijedloge odluke koji će se odnositi i na odredbe o zastupničkim pitanjima i poglavlju koji naravno regulira red na sjednici Hrvatskoga sabora, a dakako i poslovničke institute vezano i za replike i za ispravke netočnih navoda. Nadalje, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav analizirajući rad i djelokrug rada pojedinih odbora, a kao matično radno tijelo za izradu prijedloga izmjena i dopuna Poslovnika utvrdilo je da se pojavljuju poteškoće u radu pojedinih odbora koje uistinu trebao tkloniti. Naime pojedina radna tijela susreću se sa problemima koje možemo sistematizirati u tri osnovne grupe pitanja. Dakle prvo pojedina radna tijela imaju veoma širok djelokrug rada što otežava da se o pojedinim pitanjima na odgovarajući način utvrde stajališta o pojedinim zakonskim propisima. Drugo, pojedina radna tijela bave se pitanjima za više područja koja zahtijevaju različite pristupe u smislu uređenja tih pitanja. I treće, pojedine odredbe Poslovnika nisu usklađene sa važećim propisima o ustrojstvu ministarstava. Slijedom kazanog, a i pretačući tu logiku i stav predlagatelja u odredbe Poslovnika, ovim prijedlogom se dakle Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu u tom smislu razdvaja, upotrijebit ću taj izraz, na Odbor za gospodarstvo i Odbor za razvoj i obnovu. Nadalje, imamo radno tijelo, dakle Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo u kom smislu se formiraju dakle Odbor za rad i socijalno partnerstvo s jedne strane i Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Nadalje, Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša po ovom prijedlogu, dakle formiraju se dva odbora koja bi bila Odbor za prostorno uređenje i Odbor za zaštitu okoliša i Odbor za poljoprivredu i šumarstvo u Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj i Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo. Isto tako izaslanstva Hrvatskoga sabora u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Europe i Izaslanstvo u Parlamentarnoj skupštini NATO-a dobivaju status ovim prijedlogom radnog tijela, a predlaže se da se i Odbor za useljeništvo preimenuje u Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske sa odgovarajućim nadležnostima uz mogućnost imenovanja i vanjskih članova. Nadalje, detaljno se razrađuje postupak imenovanja članova odbora iz reda javnih znanstvenih i stručnih djelatnika tzv. ili ne tzv. bez toga, dakle vanjskih članova odbora. Sam postupak započinje objavljivanje javnog poziva za predlaganje kandidata u kojem se određuje i rok, a kandidate mogu dakle i predlagati i stručne institucije i stručne udruge i udruge civilnog društva i pojedinci. Od same izrade ovog prijedloga dakle naravno da je rasprava obavljena i na odborima koji su bili zainteresirani da se upuste u raspravu o ovim poslovničkim odredbama i da je dosta amandmana ili dosta podnijeto o kojima se naravno treba na odgovarajući dakle poslovnički način očitovati, s tim da su ti amandmani isto tako, veći dio tih amandmana apsolutno prihvatljiv i mogu kazati sa ovog mjesta da popravljaju ne samo u nomotehničkom nego i sadržajnom smislu tekst Poslovnika onako kako ga je projicirao predlagatelj dakle, Obor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Evo za uvod, toliko.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo? Ne. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo? Da. Uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepa štovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo je na svojoj sjednici raspravio Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika. Odbor je prijedlog odluke raspravio kao zainteresirano radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. Tijekom svog izlaganja upozorio je na postojeći vrlo širok djelokrug rada pojedinih odbora. Takvo stanje je otežavalo odborima da utvrde svoja stajališta po pojedinim zakonskim propisima. Pri tome su i pojedina radna tijela u svom djelokrugu imala više područja koja zahtijevaju različiti pristup. U raspravi članovi odbora podržali su predložene izmjene i dopune Poslovnika, a nakon rasprave jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Odluku o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskog sabora. Također su članovi odbori sa većinom glasova predložili i amandman na članak 76. točku b. Taj amandman odbora glasi da se iza riječi "Hrvatske liječničke komore" briše "jedan sindikat zdravstva", a umjesto toga stavlja "jedan član iz Hrvatske komore medicinskih sestara". Ovaj amandman ima svrhu da u vanjske članove uključi najveću komoru koja obuhvaća 50% zaposlenika u zdravstvu, to su medicinske sestre. Dakle, jedan predstojnik Komore medicinskih sestara bi bio obavezno vanjski član i to je naš amandman koji će biti na vrijeme dostavljen. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odbor za ljudska prava i nacionalna manjina? Ne. Odbor za useljeništvo? Ne. I Odbor za ratne veterane? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Predložene izmjene Poslovnika koje su došle pred Sabor odbora, matičnog odbora bez glasova oporbenih prijedloga, bez glasova i potpore oporbenih članova toga odbora ni za klub Hrvatske narodne stranke nije prihvatljiv jer ga smatramo nepotrebnim. Dakle, smatramo da ove promjene Poslovnika nisu potrebne, jer povećanjem broja radnih tijela nećemo dobiti kvalitetu i ne slažemo se sa tvrdnjom da veliki ili široki djelokrug pojedinog radnog tijela otežava njegov rad. Nego rad matičnih radnih tijela, saborskih odbora otežava stampedo u davanju prijedloga, kada sjednice odbora predsjednici moraju sazivati u 17 navečer za sutra u 8 i 30, da bi u 11 sati na Plenarnoj sjednici mogla biti otvorena rasprava o pojedinoj točci dnevnog reda i to zato što prijedlozi zakonskih akata i drugih točaka dnevnog reda dolaze u posljednjem trenutku, ali i zbog drugih odredaba Poslovnika predsjednik ili predsjedavajući ima široke ovlasti mijenjati redoslijed točaka dnevnog reda. I zbog toga su radna tijela pretvorena u puko davanje mišljenja bez davanja kvalitetnih rasprava koje bi trajale dva, tri tjedna, a posebice ona opravdanja o vanjskim članovima da bi dobili na kvaliteti rasprave. Prema postojećem Poslovniku Sabor ima 25 radnih tijela. Ako sam točno izbrojao, sada bi bilo 31. Dodamo li tome predsjednika ili 5 potpredsjednika, 9 predsjednika klubova, znači da svaki treći zastupnik već ima funkciju dužnosnika. Ja pozivam Sabor da učinimo još manji napor, još jedan mali iskorak i da osnovamo 153 radna tijela, tako da svaki saborski zastupnik bude predsjednik jednog odbora i onda više neće trebati mijenjati Poslovnik. Drugo, hvala kolega Hebrang što ste to prihvatili. Meni je jasno da imate problem u vladajućoj koaliciji izvršiti dana obećanja. Nadalje, nije dobro a ni pametno da saborski Poslovnik pretvaramo u tzv. mandatni Poslovnik i da ga uvijek pri promjeni ustroja Vlade mijenjamo i saborski ustroj. Ove promjene Poslovnika nisu ništa drugo nego usuglašavanja sa promjenama, otvaranja, zatvaranja, promjena djelokruga pojedinog ministra ili ministarstva. Jer ako tu praksu uvedemo onda ćemo saborski Poslovnik uvijek morati usuglašavat u onom trenutku kada Vlada mijenja svoje zakone. I treći razlog je što ni minimum napora i volje nije dato i pokazano da se u dogovoru vladajućih i oporbe postigne maksimum suglasja onome što će doći pred Sabor. Pa zbog toga nema u predloženim izmjenama i dopunama ono što je po meni i nama daleko najbitnije, da Vlada Republike Hrvatske mora dat očitovanje na oporbeni prijedlog u roku od 30 dana, da radno tijelo Sabora može i mora otvoriti raspravu bez obzira da li je Vlada dala mišljenje ili ne na oporbeni prijedlog, da oporbeni prijedlog ne može na dnevnom redu biti tri godine a da se o njemu ne otvori rasprava, nego ograničiti rok. A da pitanje preskakanja točaka dnevnog reda bude izuzetak a ne pravilo i po jasno propisanoj proceduri. To su po nama daleko bitnije promjene u Poslovniku koje je trebalo biti. Ovaj smatramo nepotrebnim. I svejedno ću dati jedan amandman, ovako usmeni u cilju poboljšanja kvalitete rada predložit ću da se u Poslovnik vrati odredba koja je prvi put u Poslovnik Hrvatskog sabora unijeta 1861. a koja je glasila: "Govore s pisama čitati nije slobodno". 1875. ta odredba je glasila: "Ni jednom članu Sabora nije slobodno čitati svoj govor.". 1905. godine došlo je do male korekcije pa je upisana odredba koja je glasila: "Ni jednom članu Sabora nije slobodno čitati svoj govor.", i 1942. godine odredba pak je glasila: "U članku 36. stavak 2. ni jednom članu Sabora nije slobodno čitati svoj govor.". 1947. citirao sam, zato sam čitao, a kada se citira se čita kolega. 1947. po prvi puta je takva odredba iz Poslovnika Hrvatskoga sabora izbrisana, vjerujem da bi vraćanjem ovakve odredbe dobili na brzini, kvaliteti i suštini rada Hrvatskoga parlamenta. Hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodine zastupniče. Sljedeći prijavljeni Klub je Klub HDZ-a i uvaženi zastupnik gospodin Andrija Hebrang.
Štovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, pred nama je šesta izmjena Poslovnika u zadnjih 5. godina, prema tome, ne radi se baš o nekom iznimnom događaju, mislim da je to uobičajena praksa i u svijetu. Poslovnik se mijenja onda kada postoje poteškoće u radu parlamenata da bi se te poteškoće otklonile. Predlagatelj je dobio inicijativu od Kluba zastupnika HDZ-a upravo zato da bi otklonili određene poteškoće u radu, bez obzira kako se ta inicijativa kasnije interpretirala. Naša inicijativa je išla u dva smjera. Prvo, da se određeni odbori razdvoje iz razloga koji ću kasnije navesti, a drugu, u smjeru korekcije nekih nepravilnosti u radu ovoga Visokoga doma. Od ovih drugih prijedloga i te skupine smo odustali jer nije postignut konsenzus na radnim tijelima ali prosljeđujemo dakle, predlagatelja a predlagatelj je prihvatio ovu prvu skupinu prijedloga koje evo, ovdje sada ukratko također obrazlažem. Znači prijedlog, suština prijedloga je promjena strukture tri saborska radna tijela, tri saborska odbora i to iz tri različita razloga. Pod jednim razlogom se predlaže promjena 2. odbora, a po druga dva po jednog odbora, dakle, ukupno četiri odbora sa tri razloga. Prvi razlog zbog kojeg predlažemo promjenu 2. odbora je preširok djelokrug rada jednog odbora, a djelokrug je definiran u Poslovniku. Širok djelokrug to znači da će se u odboru sastati raznorodni stručnjaci koji će raspravljati o preširokoj problematici, pa postoji često puta okolnost u kojoj se nedovoljno stručno i nedovoljno duboko ulazi u problematiku pojedinih zakonskih prijedloga što naravno ima za posljedicu nedovoljno kvalitetne zaključke. I inače mislim da bi se težina naših rasprava trebala prebaciti na odbore kao što je to u većini parlamenata. Na odborima se u detalje raspravlja a na plenarnoj sjednici se daju samo generalni zaključci. Zbog preširokog djelokruga rada, prema opisu sadašnjeg Poslovnika mi predlažemo prema tome, da se razdvoji Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu na dva, te isto tako Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo na dva. Drugi razlog zbog čega predlažemo da se jedan odbor razdvoji u dva je različit pristup problema, to se odnosi na Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša jer prostorno uređenje i zaštita okoliša su često puta u nesuglasju i dobro je da se to, ti problemi razdvajaju odvojeno sa dvije odvojene grupe stručnjaka kako ne bi došlo do međusobnog miješanja problematike ili utjecaja jedne skupine na drugu. I na kraju radno tijelo jedno nije usklađeno sa postojećim zakonom o ustroju državne uprave, to se odnosi na Odbor za poljoprivredu i šumarstvo, pa predlažemo da se i taj Odbor uskladi sa postojećim Zakonom o državnoj upravi. Dakle, zaključno mi predlažemo sljedeće. Prvo, da se Odbor za gospodarstvo razvoj i obnovu podijeli u Odbor za gospodarstvo i Odbor za razvoj i obnovu. Potpuno je logično da je gospodarstvo tako velika problematika i tako aktualna problematika da zaslužuje biti samostalna a da razvoj i obnova idu u nekim drugim smjerovima i nisu usko povezane sa prvim predmetom. Drugo, da se Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo razdvoji u Odbor za rad i socijalno partnerstvo te Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Ovdje obrazloženje također već navedeno, ja bih samo istakao da je problematika rada, tržišta rada, socijalni problemi koji proizlaze iz mirovinskih zakona i mirovinskih reformi su potpuno nešto drugo od problematike zdravstva i problematike socijalne skrbi. I mi na tom odboru često nepotrebno gubimo vrijeme u raspravama koje su neusmjerene jer se u nju ne uklapaju stručnjaci koji su uskog, stručnog usmjerenja ili usmjerenja po svojim interesima. Treći je Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša, predlažemo da se razdvoji na Odbor za prostorno uređenje i Odbor za zaštitu okoliša sa obrazloženjem koje sam već naveo. Treće. Odbor za poljoprivredu i šumarstvo da se uskladi sa Zakonom o državnoj upravi, o ustroju državne uprave, u Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, te Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, analogno resornim ministarstvima. Osim ove skupine prijedlog ovdje je još i prijedlog da se Odbor za useljeništvo preimenuje za Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske, o tome će biti više riječi u pojedinačnoj raspravi, vjerujem, ali mislim da Odbor za useljeništvo zaista više ne zavrjeđuje taj naslov, taj naziv, taj naziv je vrijedio ranih 90.-ih godina kada je bio vrlo aktualan, danas nam je puno veći status hrvatskih nacionalnih manjina izvan Republike Hrvatske ili status hrvatskog naroda kao konstitutivnog dijela susjednih država, odnosno Hrvatske države. I mislim da zavrjeđuje ta problematika jedan zasebni odbor koji će pomagati Hrvatima izvan Republike Hrvatske u ostvarenju njihovih prava. Sljedeće što predlažemo da se izmijeni, to je način izbora vanjskih članova, predlažemo da se on više ne radi na različite načine kao što bio sada slučaj u raznim odborima nego na jedinstven način, što znači javnim pozivom, nakon kojega različite institucije predlažu kandidate a onda se vrši izbor i glasovanje o izboru u ovom Visokom domu. Na kraju predlažemo i usklađenje jezičnog standarda na načelima ravnopravnosti spolova i smatramo da će ova šesta izmjena Poslovnika u posljednjih pet godina, dakle, od 2000., posljednjih 8 godina od 2000. godine na ovamo, da će doprinijeti kvaliteti rasprava u ovom Visokom domu i kvaliteti naših zaključaka i zato predlažem da ga usvojite kao što će to učiniti Klub Hrvatske demokratske zajednice. Hvala lijepo.
Hvala lijepa gospodine zastupniče. Nastavit ćemo sa raspravom. U ime kluba IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Ovaj poslovnik kojega mi imamo a velika većina se nas ovdje slaže nije dobar. Nije da on ne služi svrsi, nije da se ne može po njemu raditi, radimo, međutim nije dobar i taj poslovnik zasigurno valja mijenjati. Ja se slažem sa svima onima koji misle da ovaj parlament mora biti daleko dinamičniji. Mene osobno recimo ne smeta što bi na aktualnom prijepodnevu zastupnik i ministar, ne znam zastupnik, premijer, potpredsjednik Vlade bili izjednačeni u broju nastupa ili javljanja. To mene jednostavno ne smeta, to je za mene čak i nebitno. Istina je po onoj narodnoj "Tko jači taj tlači!" ali bit je u nečemu drugom a to je način na koji se u ovoj državi izglasava državni proračun. To je bit. Tamo negdje, da li je to bila 2001., 2002. 3. siječanjska vlast promijenila je poslovnik, paralelno sa poslovnikom i Zakon o proračunu i od tada Hrvatska usvaja proračun nećete vjerovati, zapravo vi to znate ali ovi ljudi gore na galeriji neće vjerovati, sa običnom većinom. Toga nema nigdje na kugli zemaljskoj. To je sramota za ovaj parlament, to je sramota za Hrvatsku, to je sramota za političku elitu da se proračun Republike Hrvatske izglasava običnom većinom. Hrvatski proračun sa izvanproračunskim fondovima težak je, nemojte me hvatati za riječ, negdje oko 45% bruto društvenog proizvoda Republike Hrvatske. Bruto društveni proizvod Republike Hrvatske za 2007. iznosio je 37 milijardi eura. Znači, teoretski taj proračun koji kod nas iznosi 120 milijardi kuna može se izglasati s rukama 39 zastupnika. I ja vama postavljam pitanje gdje toga ima. U jednoj maloj općini nedaleko Buzeta u Laništu koje broji svega 390 stanovnika da bi oni usvojili svoj proračun potrebna im je ne obična nego kvalificirana većina. Rekoh tome je bilo tako sve do 2001. odnosno do 2002. godine. 3. siječanjska Vlada u ono vrijeme svjesna da joj je većina tanka Kajin i Kramarić su bili protiv toga, odlučila je ići ispod jednog demokratskog standarda. HDZ se u to vrijeme takvoj jednoj praksi s pravom oštro suprotstavljao, bio je bespomoćan, rekoh "Tko jači taj i tlači!" ali dolaskom na vlast a na vlasti su eto već pet godina ništa ne čini da jedno nedemokratsko ponašanje promijeni. HDZ šuti, članice 3. siječanjske koalicije isto tako šute, IDS je bio u toj Vladi godinu dana i dva mjeseca. Jednom riječju, ništa nitko ne poduzima. Nikome niti ne pada na um da recimo jednu ovakvu nedemokratsku odredbu promijeni. Šuti evo po prvi puta i Europska unija koja o svemu ima stav, koja sve komentira, koja od nas traži da svaki zakon uskladimo sa normama Europske unije ali koja traži na primjer da se privatizira Uljanik itd. ali interesantno ne traži da se proračun u Republici Hrvatskoj usvaja kvalificiranom većinom, a rekoh riječ je o 120 milijardi kuna za 2008. godinu. I to je nešto što bi trebalo zasigurno promijeniti, što je po treći puta ponavljam jedno nedemokratsko načelo, nedemokratska praksa ali očigledno da to nikoga previše u ovoj zemlji ali ni u Bruxellesu ne tangira. Što se tiče replika ja sam tu isto više nego decidiran. Replike unutar istoga kluba su podcjenjivanje ovoga parlamenta. Ako netko u IDS-u ima nešto protiv mene neka mi to kaže dole u klubu, neka mi to kaže za ručkom, i obrnuto. I ja ću njima isto tako to reći ili u klubu ili za ručkom ali ne ovdje da se promoviramo, samoreklamiramo ili na neki drugi način da tratimo vrijeme ostalim zastupnicima, poglavito ujutro dok u pravilu idu televizijski prijenosi. Istina je i to, taj institut je zlorabila samo jedna stranka i to je ja ću reći posve otvoreno gospodo iz SDP-a počelo ići na živce svima tako da bi promjena poslovnika u tom dijelu ni meni ne bi bile mrske. Konačno, još uvijek će biti mogućnost ispravka krivog navoda ali ponavljam ova odredba ja mislim koja se predlaže, o kojoj se govori je između ostalog nametnuta zbog jedne prakse koja pomalo smeta, da se tako izrazim da ne kažem da iritira. Da se vratim na ovo prije, na aktualno prije podne. Ja bih jasno volio da zadnja bude od onoga koji postavlja pitanja, znači od zastupnika. Ipak je ovo parlament. Kao što se nekad govorilo za ovim ili ovom govornicom iznad nas bi trebao biti samo Bog. Sad vidimo kako se predlažu norme, da će tog Boga glumiti onaj tko sjedi s druge strane Markova trga. A zašto je tome tako? Dokle će biti tome tako? Tome će biti gospodo tako sve do onoga trenutka dok zastupnici ne budu bili neposredno birani. Ja posve otvoreno postavljam pitanje po čemu smo mi zastupnici nešto drugo u odnosu recimo na načelnika, gradonačelnika ili župana kojima smo omogućili tu "privilegiju" da budu neposredno birani i da imaju neposredan legitimitet. Oni se biraju neposredno, mi to njima omogućujemo, znači to "zadovoljstvo" a mi se biramo sa liste. E bilo bi isto tako zanimljivo vidjeti koliko bi zastupnika bilo neposredno izabrano. Bilo bi još zanimljivije vidjeti kada bi se jedan takav institut uveo kojega na neki način bilo direktno ili indirektno poznaje većina europskih zemalja, znači kad bi se to uvelo koliko i koji bi to bili zastupnici koji bi sjedili u ovom parlamentu. Zašto se zalažem za taj princip kojega je recimo HDZ poznavao sa svojim zakonima tamo 92. ili 95. godine. Evo, ja sam i tako prvi put došao u ovaj parlament, ne sa liste već neposredno.
Gospodine zastupniče, ovo pitanje neposrednog izbora zastupnika nećete moći riješiti poslovnikom pa se vratite na ona pitanja koja se mogu poslovnikom riješiti.
Pa ja to razumijem gospodine potpredsjedniče. To je jedan ozbiljan politički momenat i to je pitanje koje bismo mi trebali otvoriti da to zadovoljstvo svatko osjeti ne samo onaj koji nosi listu. Kako to otprilike izgleda jer sam uvjeren da bi građani to od nas i očekivali kad smo mi to omogućili taj privilegij načelnicima i gradonačelnicima onda omogućimo taj privilegij i našim zastupnicima. Ali pustimo sada to. Za kraj. Izmjene Poslovnika su nužne, one su dobro došle. Namjera vjerojatno nije. Jednako tako pozitivna i dobra, ali mislim da su nam izmjene Poslovnika potrebne. Zašto namjera nije dobra? Zato jer je namjera dominacija Vlade nad Parlamentom, a protiv toga ili k tome bi se na neki način trebalo pobuniti. Znači, Parlament ne smije spasti na to da nam Vlada određuje pravila ili bolje rečeno da mi pravila usvajamo na način na koji to netko s druge strane ovoga Markova trga očekuje. Zato bi trebao biti protiv iako bih za predložene norme uvijek spremno glasao kada bi se recimo samo jedna norma vratila u naš Poslovnik, a to je da proračun usvajamo kvalificiranom većinom. Po treći, četvrti put upozoravam da to kako se proračun u Republici Hrvatskoj usvaja običnom većinom gdje 39 zastupnika može izglasati proračun težak 50% bruto društvenog proizvoda Republike Hrvatske je sve samo ne jedno demokratsko, korektno, pošteno i nadasve vjerodostojno ponašanje jednog ozbiljnog Parlamenta, a to bi valjda zastupnici koji sjede u ovome Domu svakako željeli biti.
Hvala vam lijepa gospodine zastupniče. I posljednji prijavljeni klub za raspravu je klub SDP-a. U ime kluba zastupnik Nenad Stazić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, evo pred sobom imamo ove izmjene prijedlog izmjena Poslovnika Hrvatskog sabora i on je bitno uži od onoga kakav je najavljivan što je dobro da se odustalo od nekih izmjena Poslovnika koji se na primjer tiču zastupničkog prijepodneva, prava zastupnika da postavljaju pitanje premijeru i članovima Vlade. Ono naime što se najavljivalo da bi trebalo ući u te izmjene Poslovnika bilo bi krajnje nedemokratično, bilo bi usudio bih se reći čak i opasno po parlamentarizam i s te strane pozdravljamo činjenicu da se od toga odustalo. Loše je međutim to što smo čuli ovdje u ime predlagatelja kad je rečeno da se odustalo privremeno, da se odustalo za sada. Znači, loše je da se takva ideja nije napustila trajno. Ima međutim stvari u ovom Poslovniku aktualnom po kojem radimo koje bi trebalo izmijeniti, jer one stvaraju poteškoće u održavanju sjednice. To je na primjer famozni ispravak krivog navoda koji se u pravilu zlorabi. U pravilu se zlorabi, a iznimno se koristi prema Poslovniku. Prema tome, bilo bi dobro da se ta institucija uopće izbaci van, da zastupnicima se ostavi mogućnost samo da jedan drugom repliciraju i da jedan drugom odgovaraju na iznesenu repliku. Na taj način bismo izbjegli ono što se događa ne često, nego u pravilu da i za takve pogrešne upotrebe pločice ispravka krivog navoda slijedi odmah i pločica pozivanja na povredu Poslovnika i to uvijek po istom obrascu. Uvijek po pozivu na članak 209. uvijek jedno te isto. Pa da ne bi sami sebi zagorčavali život u tom radu, a posebno predsjedavajućem, najčešće predsjedniku Sabora koji vodi sjednicu. Eto, bilo bi mudro da smo bar tu izmjenu koja stvarno stvara poteškoću u radu Sabora unijeli u ovu izmjenu Poslovnika. Dopustite mi kad sam već kod tih replika da kratko komentiram i ovo što je kolega Kajin govorio o tome da ne bi imalo smisla replicirati ili da nema smisla replicirati unutar istoga kluba. Jer i to je bila jedna ideja da se unese u Poslovnik, pa se i od toga u ime mudrosti i pameti odustalo valjda. Čujem ovdje s moje desne strane iz redova HDZ-a da viču, dobacuju da se privremeno odustalo od pametne ideje. Shvaćam to. Dakle, jasno je da nema smisla replicirati unutar istog kluba kad postoje samo tri člana tog kluba i posve je jasno da se oni mogu na kavi dogovoriti što će ovdje dogovoriti. Jasno je da nema smisla replicirati ni unutar istoga kluba ako je klub velik, a stranka tako nedemokratična da ima samo jedno mišljenje. Što misli predsjednik stranke to moraju misliti svi članovi kluba. E onda jasno da nema smisla niti će oni doći u priliku da jedan drugome repliciraju. Ali ako imamo jednu stranku parlamentarnu koja je demokratična u svom unutarnjem ustrojstvu onda moramo priznati pravo zastupnika u takvoj demokratskoj stranci da ima svoje mišljenje i da se ne mora baš slagati sa svakim mišljenjem člana svoga kluba, pa da dakle sasvim prirodno da mu i replicira. Znači, u ime veličine stranke i u ime demokratičnosti u politici uopće. Ovo je šesta izmjena Poslovnika od 2000. godine. U pet izmjena Poslovnika do sada Poslovnik se uistinu popravljao. Rješavala su se neka pitanja u Poslovniku koja nisu štimala, koja su otežavala rad na sjednici i svaka od tih izmjena je zapravo predstavljala mali korak naprijed, mali napredak u dorađivanju tih pravila rada Sabora. Ova šesta izmjena koja se sada predlaže ona je korak u nazad, ona je korak u nazad. Zbog čega? Tu se zapravo ne radi ni o čemu drugom nego da se povećava broj odbora, pa ćemo sada umjesto četiri dosadašnja svaki se kao ameba dijeli na dva pa ćemo imati osam. E sad. Kakvo je obrazloženje? Obrazloženje glasi ovako. Da se tijekom djelovanja Hrvatskog sabora zamijetilo da je pojedina, da pojedina radna tijela imaju veoma širok djelokrug rada koji je uključivao značajna područja što je otežavalo rečenim tijelima, da na odgovarajući način utvrde stajališta u pojedinim zakonskim propisima. Drugim riječima malo jednostavnije rečeno. Ta radna tijela ili ti odbori nisu mogli raditi kako bi trebali raditi jer su bili preveliki. Imali su poteškoća kao što ovdje piše u obrazloženju. Kolege i kolegice, sjećate li se vi, da je bilo koji predsjednik bilo kojeg odbora prilikom iznošenja bilo kojeg mišljenja o bilo kojem zakonu da je imao poteškoća u radu odbora ili da nije mogao svladati tu materiju. Ja se toga ne sjećam, ali ja mislim da toga nikad nije ni bilo. Ovo je naprosto izmišljeni razlog. Taj razlog ne postoji. Uostalom da je on postojao, da je on stvarni, pa on bi se valjda pojavio i tokom proteklog mandata barem, tokom protekle četiri godine. Nije se pojavio niti će se pojaviti i ako ne izmijenimo Poslovnik. On je naprosto neistina. On je ovdje izmišljen. Trebalo je opravdati zašto sada povećati broj odbora a nije se htjela napisati istina. Pazite pravo je parlamentarne većine da mijenja Poslovnik, da ga prilagođava sebi, pa to valjda ne sporimo. Ali pravo je i demokratske javnosti i ukupne javnosti u Hrvatskoj da sazna prave razloge za to. Pa ti razlozi ne moraju biti jako neozbiljni, čak javnosti ne moraju biti ni neprihvatljivi. A javnosti su ti razlozi poznati, pa o tome se piše po novinama od kada je prijedloga da se izmijeni Poslovnik. Treba zadovoljiti koalicijske partnere, a HDZ naprosto u svojoj kvoti nema dovoljno predsjedničkih mjesta u odborima da bi nahranio gladna usta svojih koalicijskih partnera i sada treba izmisliti još odbora da bi se tim ljudima dala predsjednička mjesta, da bi oni mogli imati malo veću zastupničku plaću odnosno plaću predsjednika odbora. To su razlozi. To vam zna cijela javnost. Ja nemam ništa protiv, možda ni javnost ne bi imala ništa protiv da vi to radite, jedino što bi to trebali napisati. Ljudi ne znamo kako da riješimo te koalicijske apetite pa zato uvodimo još odbora da bi ti ljudi bili zadovoljni i da bi nam ostali vjerni koalicijski partneri. Inače se oni bune, mogli bi nam izaći iz koalicije, imati ćemo problema s njima, pa dajte nas shvatite, pa možda bi vas javnost shvatila. Na koncu pa to su ljudski razlozi, hoće ljudi biti predsjednici odbora pa kako će, pa nek budu, a HDZ se ne želi pak povući sa svojih predsjedničkih mjesta pa to ustupiti koalicijskim partnerima i onda se našlo rješenje. Našlo se rješenje da se poveća broj odbora. Koji je drugi razlog koji se ovdje navodi? Kaže uz to pojedine odredbe Poslovnika o radnim tijelima nisu usklađene s važećim propisima ustrojstva ministarstava. Pazite mi s jedne strane imamo Ministarstvo kulture i Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa a s druge strane imamo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Znači tu djelokrug odbora ne prati djelokrug ministarstava, također nije usklađeno, ali ovo se nije mijenjalo. A zašto? Pa zato što je s ovim već bilo dovoljno ovih predsjedničkih mjesta pa nije bilo potrebno još i u ovo zadirati. S druge strane imamo Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka a u Saboru imamo Odbor za turizam, Odbor za razvoj i obnovu, a odbor za more uopće nemamo. Ni ovdje djelokrug odbora ne prati djelokrug ministarstava. Ni ovdje to nije usklađeno, a razlog je veli da uvođenje ovoga, ovih izmjena u Poslovniku su zbog toga da bi se radna tijela uskladila s važećim propisima ustrojem ministarstava. Niti je to konzekventno provedeno niti je to stvarni razlog. Jer da je, onda bi imali ustrojstvo ministarstva i predstavnika u Saboru. Pa ako ste već krenuli iz tog razloga, pa bar ste mogli onda to konzekventno provesti, dobili bi veći broj odbora ali biste bar bili uvjerljiviji. A ovako, ovo je potpuno neuvjerljivo, ovo je potpuno netočno najprije. Ja se čudim predsjedniku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav da je ovakvu jednu nelogičnost uopće unio kao obrazloženje jer je malom djetetu jasno, malom djetetu je jasno da je ovo netočno. Ima tu još jedna dobra odredba, to je ovaj javni poziv za vanjske članove odbora. Eto to bi se moglo pozdraviti da se vanjski članovi odbora biraju preko toga javnog poziva, dakle da bar na taj način krene inicijativa i da to je onda svakako jedan demokratskiji i nekako malo javniji način nego kao što je to bilo do sada i to zapravo predstavlja jedino poboljšanje ovog Poslovnika u svim ovim izmjenama a sve ostalo zapravo predstavlja zadovoljenje apetita koalicijskih partnera. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku. Na ovo izlaganje bila su tri ispravka netočnoga navoda. Prvi ispravak ima poštovana zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod u dijelu kad je gospodin zastupnik kazao da se replika uglavnom koristi da bi se izrazilo suprotno mišljenje u klubovima koji su demokratski itd. Ispravljam netočan navod u dijelu gdje smo svi svjedoci da se replika uglavnom koristila da bi se iskoristilo dvominutno vrijeme koje daje replika. Nije se izražavalo suprotno mišljenje, dapače mogu reći da je to bio … … [[Upadica se ne čuje.]] Ni različito ni suprotno nego mogu reći da je to uglavnom bila predstava ili kako mi kažemo teatar.
Hvala lijepa. Drugi je ispravak netočnoga navoda imao gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Moj je ispravak gospodine potpredsjedniče sličan poput ovog ispravka gospođe zastupnice Šuice i moram reći da ne bih htio biti odvjetnik gospodina Kajina jer mu nije potreban s obzirom na njegove nastupe, ali on je ovdje svjedokom kada sam pitao u prijašnjim raspravama i tijekom ove sjednice, kako to replika na ovoj strani koju je i on spomenuo, jedan drugome. Zapravo smo svjedoci kada bi uzeli fonogram i vidjeli da zapravo nema ni različitog ni suprotnog mišljenja. Dakle nema ni ili, ni ali, nego je zapravo to bio samo dodatak diskusiji i samo promociji i ništa drugo. U tom smislu sam htio ispraviti navod gospodina Stazića.
Hvala vam lijepa. I treći, posljednji ispravak netočnoga navoda i gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. U govoru netočnih navoda kolege Stazića stignem ispraviti samo tri. Netočno je što tvrdi, što misli predsjednik stranke misle i svi ostali zastupnici. Mi stvarno ne znamo što ovog trenutka misli predsjednik naše stranke. Prema tome, netočno ste rekli. Kaže odustali ste od ideje koja nije pametna. To nije točno, ta ideja jest pametna. Vi ste u krivu. I treće i najnetočnije. Kaže tražili ste veći broj odbora, a malom djetetu je jasno da razlog koji ste naveli nije dobar rad Sabora. A zašto ste vi kolega Staziću i vaša stranka tražili isto ako je to istina, isto tako jedan novi odbor, amandmanom tražite novi odbor za obranu. Prema tome niti vam je to pametno niti mislite kao vaš predsjednik, a još manje bi to dijete obrazložilo.
Hvala lijepa. Uz napomenu da ovaj treći nije bio čisti ispravak netočnog navoda. Dobro. Sada smo završili sa izlaganjima predstavnika klubova i počinjemo s pojedinačnom raspravom. Prvi od pet prijavljenih za pojedinačnu raspravu je uvaženi zastupnik Jerko Rošin. Izvolite!
Gospodine dopredsjedniče, kolege saborski zastupnici! Moj saborski staž gotovo da je tek započeo ali ipak izgleda da je dostatan da vidim koliko jalovosti u radu Sabora ima i da su određene izmjene Poslovnika nužne da bi bili što kreativniji i poduzetniji. No, ja ću se u svojoj raspravi ipak osvrnut samo na dva članka prijedloga izmjena i dopuna. Konkretno članak 83., 84. koji se odnose na drugačiju definiciju Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša odnosno podjelu tog odbora na dva odbora. Ja nalazim dosta argumenata za takvu jednu odluku da se podijeli pa bi počeo najprije sa jednom konstatacijom stanja u kojem je da bi iz toga izvukli argumente zbog čega se to čini. Naime, Vlada Republike Hrvatske u prošlom mandatu stanju u prostoru posvetila je veliku pozornost i svoju skrb pokazala nizom prijedloga izmjena i dopuna dotada važeće zakonske regulative. U cilju postizanja što veće efikasnosti pri zaštiti prostora kao hrvatske dragocjenosti, ali i što racionalnijeg gospodarenja i uopće korištenja, Vlada je osnovala i poseban savjet prostornog uređenja države. Savjet je bio alternativa već jednom prethodnom savjetu, drugačije po broju ljudi postavljenom. No, u ovom slučaju smanjen broj članova bio je značajno operativniji i svrsishodniji. Pri ovome moram nadodati da je Vlada sa svojim prijedlozima za izmjene postojeće regulative za zaštitu okoliša, prostorno uređenje i građenje u Hrvatskom saboru naišla na razumijevanje te su tako u život krenule odredbe kojima se značajnije počeo uvoditi red u prostor, a istodobno olakšavati put ishođenja potrebnih dozvola i suglasnosti. Izuzetnu vrijednost rada Vlade u prošlom mandatu predstavlja spoznaja kako hrvatski prostor ne može biti briga samo jednog resornog ministarstva, već koordiniranosti čitavog sustava vlasti, pa se tako npr. kao poticatelj izmjena i donošenja novih zakona uz Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva pojavilo i Ministarstvo pravosuđa utvrđivanjem bespravne gradnje kao kaznenog djela. Po mnogočemu Republika Hrvatska je u svijetu prepoznata kao zemlja koja u cilju očuvanja prostora barem zakonodavno možda otišla najdalje od svih, posebno u ovom segmentu bespravne gradnje. Hrvatski mediji prepoznali su ovaj trud pa su se ponudili da kao partneri sami doprinesu skrbi o hrvatskom prostoru i borbi protiv zloupotrebe u njemu. Tako je došlo do pozitivne sinergije Vlade, Sabora i medija kojim je senzibilizirana i hrvatska javnost, a time i omogućen njen angažman u istom cilju. U javnosti se posebna osjetljivost razvila u pogledu ekološke problematike prostora ne samo kroz niz udruga zainteresiranih općenito za opstanak naše planete, već čak i onih na regionalnim i lokalnim razinama. Moglo bi se čak reći da je ekološka komponenta odnosa u prostoru dosegla dimenziju zasebne teme čiji pipci sežu u sve segmente društva, a ne samo vlasti. Slijedom toga prostorna problematika postala je preopširna za rad samo jednog odbora, pa mi se čini postojeći Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša preoblikovati u dva tematski bliska no sadržajno ipak moguće odvojena. Na odbor koji bi se bavio pretežno prostornim uređenjem i graditeljstvo i na odbor koji bi se dominantno bavio svim ekološkim temama u prostoru. Dakako koordiniranost ovih dvaju odbora bila bi dobrodošla i u samim pripremama za saborska rasprave, a ne samo u autonomnom iznošenju stavova u ovoj sabornici. U tom smislu podržavam Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskog sabora kojim se postojeći Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša dijeli na dva nova odbora uz dodatnu argumentaciju koja mislim da je važna. Područje prostornog uređenja složena je materija. Ona obuhvaća od definiranja strategije prostornog razvoja Republike Hrvatske, programa prostornog uređenja Republike Hrvatske, izrade, donošenja i provođenja dokumenta prostornog uređenja, praćenja stanja u prostoru, urbane komasacije, izvlaštenja, očuvanja graditeljske baštine itd. No, uz područje prostornog uređenje usko je vezano i područje graditeljstva. Upravo važnost i složenost ova dva područja kao i njihova snažna interakcija iziskuje da se zasebno radno tijelo posveti ovoj problematici. S druge strane i područje zaštite okoliša prolazi kroz značajne reforme u cilju očuvanja zaštite i unapređenje stanja okoliša i prirode sukladno standardima i zahtjevima Europske unije, a kao preduvjet održivog gospodarskog razvitka. Pravna stečevina Europske unije u području zaštite okoliša sadrži više od 200 glavnih pravnih akata koji obuhvaćaju horizontalno zakonodavstvo, kakvoću vode i zraka, gospodarenje otpadom, zaštitu prirode, kontrolu industrijskog onečišćenja i upravljanje rizicima kemikalija i genetski modificirane organizme, buku i šumarstvo. Upravo će i Odbor za zaštitu okoliša imati važnu ulogu u procesu prijenosa pravne stečevine EU iz područja zaštite okoliša u nacionalno zakonodavstvo. Iz ovog razloga podržavam cijepanje na dva dijela ističući da je dominantni razlog za to davanje dostojne ili dostatne važnosti problemu ekologije općenito a ne samo u prostoru. Hvala lijepo.
Hvala lijepo poštovani zastupniče. Sljedeći prijavljeni za pojedinačnu raspravu je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite!
Poštovani potpredsjedniče, kolege zastupnici. Ja ću se isto kao moj prethodnik kolega Rošin osvrnuti samo na jedan odbor za koji držim da ću vas pokušat argumentima uvjerit za njegovu potrebu osnivanja, a to je predloženi Odbor za rad i socijalno partnerstvo za koji držim da u narednom razdoblju ga očekuju značajne aktivnosti. Posebno ću izdvojiti i naglasiti aktivnosti vezane uz područje radnog zakonodavstva koje će se odvijati tijekom ove godine, a na temelju donesenog akcijskog plana za usklađivanje sa nacionalnim zakonodavstvom s pravnom stečevinom na području poglavlja XIX. – Socijalna politika i zapošljavanje. Tako da tijekom ove godine izmjenama ili možda čak novim Zakonom o radu prenijet će se odredbe iz direktive Europske zajednice direktiva o radnom vremenu, o kolektivnom višku zaposlenika, o čuvanju prava zaposlenika u slučaju prijenosa poduzeća poslova i dijelova poduzeća, o radu na određeno vrijeme i to u području, zatim u području informiranja i savjetovanja radnika, zatim Zakon o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti možemo uskoro očekivati na našim klupama čim završe konzultacije sa socijalnim partnerima a koje su u tijeku. Nadalje, očekuju nas izmjene zakona o doprinosima za obvezna osiguranja, Zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja te usklađivanju zakona sa direktivama Vijeća Europske zajednice u dijelu zaštite zaposlenika u slučaju insolventnosti poduzeća, poslodavaca. Izmjenom Zakona o zadrugama jasno će se definirati sudjelovanje zaposlenika u upravljanju trgovačkim društvima. Nacionalno zakonodavstvo će se do kraja godine usklađivati s Direktivom Europske zajednice o zaštiti žena u vezi noćnog rada, fizički teškog rada pod zemljom ili vodom kao i primjenom načela ravnopravnosti muškaraca i žena pri zapošljavanju, napredovanju i stručnom osposobljavanju. Dodajmo da će se mijenjati i Zakon o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba a koji nam je mislim i jedna od slijedećih točaka, znači taj odbor je već i trebao raditi po toj točci, znači djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenika koji je znači već stigao na naše klupe. Što se pak tiče socijalnog partnerstva ono je u Republici Hrvatskoj podsjetit ću vas začeto 1994. godine kada su tri socijalna partnera postigla dogovor o institucionalnom socijalnom dijalogu kroz Gospodarsko socijalno vijeće. Od 94. godine do danas socijalno partnerstvo je prolazilo kroz razna iskušenja i česte oscilacije partnerskih odnosa, no činjenica je da se iz godine u godinu uočava vidljiv napredak partnerskih odnosa kroz sve veći dijalog socijalnih partnera. Socijalno partnerstvo je svojevrsni stabilizator društvenih odnosa, model usuglašavanja konzultacija, razmjena informacija i mišljenja između predstavnika Vlade, poslodavaca i sindikata o pitanjima od zajedničkog interesa na području radne, socijalne, gospodarske i razvojne politike. Iako u posljednje vrijeme socijalno partnerstvo doseglo je najvišu razinu socijalnog dijaloga i međusobnog uvažavanja socijalnih partnera ono se i dalje mora izgrađivati i unapređivati kroz komunikaciju i međusobno povjerenje socijalnih partnera a u tome znatno može doprinijeti upravo i ovaj predloženi Odbor za rad i socijalno partnerstvo Sabora Republike Hrvatske koji će raspravljati teme od zajedničkih interesa i zajedničkih ciljeva. Da sam još dotaknuo i ostala područja koja su navedena i kojima se treba baviti taj novi odbor sigurno bi mi trebalo puno više vremena nego što je to i dopušteno ovim poslovnikom o radu Sabora. Ali vjerujem da iz ovog skraćenog izlaganja mogli ste uočiti potrebu za osnivanjem predloženog odbora koji će svojom aktivnošću ja vjerujem i opravdati svoje postojanje. Hvala.
Hvala lijepa, poštovani zastupniče. Za repliku na ovo izlaganje, kao odgovor na ovo izlaganje javio se zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Ja razumijem kolega Kunst da se vi tako zdušno zalažete da se ovaj jedan odbor pretvori u dva i da imamo i Odbor za rad i socijalno partnerstvo i posebno Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Malo je teško doduše shvatiti u čemu se to socijalno partnerstvo razlikuje od socijalne skrbi. Socijalna tematika će sada biti u dva odbora, do sada je bila u jednome pa će se sad dva odbora zapravo baviti socijalom. Mene čudi nešto drugo. Ako vi smatrate da je rad jedno područje koje uistinu mora imati svoj poseban odbor zašto se niste zalagali za izmjene Zakona o Vladi pa predlagali da se i Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva razdvoji i da rad ima svoje posebno ministarstvo kao što je imalo nekad jer to bi bilo logično. Rad i socijalna politika da imaju posebno ministarstvo. Tada bi vaša rasprava bila konzistentna i ona bi bila uvjerljiva, a ovako ja to shvaćam ovu vašu raspravu, ovo vaše zalaganje da se pod svu silu osnuje ovaj Odbor za rad i socijalno partnerstvo, ja to mogu obrazložiti samo jednom opkladom koju nudim a to je da ćete vi biti predsjednik toga odbora. Hvala.
Hvala lijepa. Za odgovor na ovu repliku javio se zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. No, meni je potpuno jasno zašto zastupnik Stazić to ne razumije, tako da ja ne bih se previše na to osvrnuo da ne zamaram ostale zastupnike. Sigurno da je velika razlika partnerstvo od socijalne skrbi i socijalne politike, da je to dosta velika razlika i ja vjerujem da bi to kolega Stazić trebao znati obzirom da je nekad upravo njegova stranka kad je bila na vlasti bavila se problematikom socijalne politike. Ali unaprijed mu se zahvaljujem što me je i imenovao predsjednikom tog odbora. Eto to mu se zahvaljujem. Znači da ipak uz dužnu cijenu da je gospodin zastupnik vrlo vidovit čovjek. Ja moram reći da u jednom dijelu bi se i složio sa kolegom Stazićem, u dijelu da bi možda ozbiljno trebalo razmišljati da stvarno vidimo da li Ministarstvo rada i socijalne skrbi bi trebalo biti kao zasebna jedna institucija u ovoj državi ali ja mogu govoriti samo ono što je u mojoj domeni sada a u mojoj domeni kao zastupnika Sabora je upravo da raspravljam o izmjenama i dopunama Poslovnika o radu Sabora i o tome sada raspravljamo. Da me netko pitao možda bih dijelio upravo tu njegovo mišljenje i o ovome što je on predložio, tako da nije to važno je li to konzistentno ili nekonzistentno o čemu ja sad pričam jer ja u ovom trenutku raspravljam o izmjenama i dopunama Poslovnika o radu Sabora. Moje intimno razmišljanje da, da je rad stvarno jedno široko područje, jedno zahtjevno područje u ovoj državi i da bi ono trebalo zaslužiti uz to normalno i socijalna politika da ima jednu zasebnu cjelinu ali o tome naravno će odlučiti Vlada Republike Hrvatske kao izvršna vlast koja u tom dijelu egzistira. Ali zato kažem kolega Stazić.
Zahvaljujem. Vrijeme je isteklo.
Eto, moram mu se samo zahvaliti evo što me imenovao za predsjednika. Hvala.
Hvala. Idemo dalje. Uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prema važećem Ustavu Republike Hrvatske Poslovnik Sabora Republike Hrvatske donosi se kvalificiranom većinom, tj. majorizacijom unutar Sabora što ja smatram da ne bi bilo uputno jer Poslovnik Sabora nije stvar za jednu većinu, nego za sve zastupnike. A Poslovnik Sabora treba osigurati Saboru i svim zastupnicima da mogu ostvarivati svoju zadaću i da Sabor može izvršiti svoje zadaće iz članka 80. Ustava Republike Hrvatske, a zastupnici iz članka 80. i 85. Ustava Republike Hrvatske. Dakle, majorizacija prilikom donošenja Poslovnika ide na uštrb demokratskom standardu, a vjerojatno i pravu zastupnika da jasno i glasno mogu svoja politička stajališta, svoja opredjeljenja iznijeti pred hrvatskom javnošću. Dakle, Poslovnik mora onemogućiti majorizaciju u Saboru bez obzira na to tko je na vlasti, a tko je u opoziciji. Što se ovdje predlaže? Već su drugi govorili, ali ne smeta to ponoviti. Glavna smisao izmjena i dopuna je da se poveća broj radnih tijela Sabora, dakle odbora i kad bismo to površno gledali rekli bi ovi su pametni. Povećavaju radna tijela kao oni će sad raditi. Dakle, od 25 važećih, postojećih radnih tijela mi još konstituiramo, izmišljamo, osmišljavamo pet radnih tijela. Pošto radna tijela imaju 13 članova u prosjeku ću govoriti, 13 članova i 30 radnih tijela, dakle 13 članova koji odlučuju, 30 radnih tijela to je koliko 390 članova u radnim tijelima. A saborskih zastupnika je 153. Ako tome dodamo da vanjskih članova u radnim tijelima ima opet ću govoriti prosječno 7, 8, 9 ali reći ćemo da ih ima 6 prosječno. 30 radnih tijela puta 6. Izračunajte koliki je to angažman vanjskih članova. Ali gledajte čuda u što smo se zapetljali. Hrvatski sabor je donio plan rada u ovoj godini da donese 121 zakonski akt. Ako bismo mi stalno sazivali ovih 400 ili 500 ljudi da sjede u radnim tijelima, a smisao radnog tijela jeste da, a to i kaže Poslovnik. Radna tijela izvještavaju o svim elementima prijedloga zakona. Dakle, izvještavaju Sabor o svim elementima. To podrazumijeva da bi stručnjaci bilo teoretičari, bilo praktičari koji se pozivaju na sjednice radnih tijela Parlamenta imali bitan utjecaj u raspravi o prijedlozima Vlade. A mi znamo da tog utjecaja nema. Ne može ga ni biti kad Sabor ima zakonodavni stampedo, pa će u jednoj godini donijeti 121 propis jer je to naložila Europska unija, a mi u prošlom mandatu nismo radili kako smo se bili dogovorili. Dakle, nikakvog stvarnog opravdanja nema niti je to cilj osnivanja radnih tijela povećanje broja vanjskih i unutarnjih članova koji će samo primati naknadu za rad, a neće raditi. Jer nemaju kada. Nemaju kad stići ni pročitati to, a pogotovo ne može se organizirati da svako radno tijelo ima kvorum i da sustavno radi i raspravlja o zakonima. Dakle, smisao je izigran, ali to nije prvi put od Hrvatskog sabora prema hrvatskim građanima. Kad je riječ o replici ili u okviru kruga ja se čudim zastupnicima koji tako nešto mogu postaviti kao da smo mi svrstani zastupnici u torove stranačke ili klubske. Nama je Ustav rekao da mi imamo obvezu zastupati građane od kojih smo dobili povjerenje po savjesti. I u Saboru nema drugog ograničenja. Dakle, tu dirnuti u stvar to bi značilo da dolazimo sa gotovim mišljenjem. A ja upravo tražim u cilju toga da se briše ispravak netočnog navoda koji apsolutno zbunjuje građane i birače koji slušaju nas. Ne može građanin prosuditi što je ispravak netočnog navoda, što je istinito, što nije. Mi se samo tu devalviramo ili sebe same ili naše rasprave, jer to zaista nikada nije ispravak netočnog navoda. Da bismo ostvarili svoju ulogu, dakle trebalo bi omogućiti zastupniku da replicira bilo kome, da iznese svoje stajalište o materiji koja se raspravlja, a da mu se ne može reći da je netočan navod i da iza toga moramo šutiti. A ispravak netočnog navoda je upravo netočan. Dakle, izmislili smo nešto da zbunjujemo građane, a ne da im šaljemo poruke. Zbog toga ja mislim da je ovaj prijedlog Poslovnika na izvjestan način obmana, promašaj, obmana javnosti, a promašaj u Saboru jer neće omogućiti zastupnicima ni radnim tijelima da u skladu sa svojom ustavnom obvezom lakše iznose pred građanima, pred hrvatskom javnošću svoje stajalište i da ga brane u saborskim klupama. Naravno, očekujem da se vrijeme promijenilo i da ovaj Poslovnik treba prilagoditi današnjem vremenu kad je saborska uloga zapravo bi trebala jačati barem da izvršimo najznačajniju i za zakonodavne to je nadzor nad radom Vlade Republike Hrvatske. Prisjetimo se koliko je u zadnjih nekoliko godina došlo do, barem da se vrati zakon Vladi na doradu. Koja je to naša uloga bila, nego smo kao strojevi ili obveza saborske većine glasali sve što je došlo kao prijedlog iz Vlade Republike Hrvatske bez obzira jesmo li prije toga nekoliko mjeseci isti takav prijedlog odbili od oporbe. Dakle, parlamentarna demokracija i parlamentarna zadaća podrazumijeva da sve opcije i svi zastupnici mogu jasno, glasno bez problema iznijeti svoje političko stajalište i zastupati interese onih koji su ih izabrali, a ovaj Poslovnik to ne omogućuje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, ali prije toga obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika, isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta u 16 sati i 39 minuta. Replika, uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Leko ja sam sada prisiljen vama replicirati iako djelujemo unutar istoga kluba, jer bi to sasvim sigurno učinio Damir Kajin ili netko drugi iz IDS-a da su kojim slučajem u dvorani. Ali kako njih nema i dokle god postoji takva praksa da netko kad izgovori svoje izlaganje u ime kluba ode van i više se ne pojavljuje u sabornici, to afirmira, strašno afirmira potrebu da se replika zadrži i između članova istoga kluba kako bismo mogli ovdje izraziti pluralizam mišljenja.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, Josip Leko.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Stazić moram vama odgovoriti jer također nema kolege Kajina. Naime Ustav nama daje mogućnost, saborskom zastupniku, predlagati zakone ima svaki zastupnik, a kolega Kajin bi nam oduzeo repliku. A zamislite kolika je mogućnost kada zastupnik može sam bez kluba predložiti Saboru da donese zakon i braniti ga pred javnošću. Dakle to je apsurd koji je kolega Kajin predložio. A kolega Matušiću vi biste i to zabranili. Oporba u hodnik, a vi donesite zakon. Znam to.
Bez dobacivanja iz klupa molim vas lijepo! Idemo dalje. Uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja bih se koncentrirao na onaj dio izmjena i dopuna ovog Poslovnika koji se odnosi na ova dva odbora, postojeći Odbor za useljeništvo i u prijedlogu predloženi Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske i na određeni način ukazao na potrebu te izmjene i zapravo pozdravio tu izmjenu. Zbog čega? Mi ovog časa imamo dakle Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i unutar tog Odbora imamo Pododbor za hrvatske nacionalne manjine. Pošto se Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina odnosi isključivo na ljudska prava unutar Republike Hrvatske i nacionalne manjine unutar Republike Hrvatske, dakle nacionalne manjine drugih naroda koji žive, koje obitavaju, koje su tu u Republici Hrvatskoj, onda pomalo je izvan konteksta da taj odbor skrbi i o nacionalnim manjinama, o hrvatskim nacionalnim manjinama u susjednim europskim zemljama. S druge strane imamo Odbor za useljeništvo koji je ja vjerujem bez obzira što se neki vjerojatno neće s tim složiti, ali jedan ostatak iz jednog romantičnog ja bih rekao promišljanja, kad se vjerovalo o nekom velikom brojnom povratku hrvatskih ljudi, a manje brinulo o problemima Hrvata izvan Republike Hrvatske. U to vrijeme je Hrvatska doista bila tek stvarana, tek stvorena i vjerojatno se na tragu one velike potpore od strane hrvatskog iseljeništva koje je stizalo u Republiku Hrvatsku vjerovalo da je potreban i povratak tih ljudi i ja stojim i dalje pri tome i vjerujem u to, međutim na žalost nije došlo u onoj mjeri do povratka do tolikoga broja koji se očekivao. Prema tome Hrvatska je vremenom ojačala, a mnogi izvan Republike Hrvatske a hrvatske nacionalnosti zapravo više trebaju hrvatsku potporu odavde iz Hrvatske i održavanje kontakata sa dijelovima svog naroda izvan Republike Hrvatske nego što je to bio ovaj prvotni plan. Potvrda evo i jedna mala ilustracija zapravo nazočnost i ovog časa hrvatskog iseljeništva, odnosno Hrvata izvan Republike Hrvatske i s nama ovdje u ovoj sabornici je i ovdje ovaj natpis na kojem stoji uredno da je i ova lijepa sabornica koju svima pokazujemo obnovljena sredstvima hrvatskih iseljenika. Mišljenja smo dakle u Hrvatskoj demokratskoj zajednici i stoga pozdravljam ove izmjene i dopune, da bi trebalo objediniti taj pododbor, ugasiti da tako kažem ili preimenovati Odbor za useljeništvo u jedan jedinstven Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske koji bi dakako onda pokrivao skrb i brigu i komunikaciju održavao sa hrvatskim nacionalnim manjinama u europskim zemljama, s Hrvatima u Bosni i Hercegovini kao suverenom i konstitutivnom narodu ali također, dakle Hrvatima, također i prema Hrvatima u svijetu i hrvatskom iseljeništvu. Takve odbore imaju drugi parlamenti. Kad sam se spremao za ovu raspravu onda sam našao i to me doista učinilo sretnim da sam našao konkretno da Slovenija ima gotovo identičan odbor. Ja ne znam da li je zakonodavac, odnosno predlagatelj o tome razmišljao ili nije, ali vidio sam da recimo Slovenci imaju "Komisiju za odnose sa Slovenci v zemjstvu in po svetu". Dakle za odnose sa Slovencima u inozemstvu i u svijetu. S druge strane nameće se još jedno pitanje osim ovog konkretnog stvaranja jednoga odbora i ne bih rekao odbora više nego mi ostajemo na istom broju odbora kada je u pitanju Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske jer znamo da se ovaj Odbor za useljeništvo transformira i zapravo prelazi u Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske i time ne dobijamo odbor više. To je odgovor onima koji kažu da je to odbor više. Dakle nije odbor više. Gledajući zapravo i pripremajući se opet kažem za ovu raspravu onda sam vidio da mnoge druge zemlje, mnogi drugi narodi koji imaju brojno iseljeništvo ili dijelove svog naroda izvan matične države, imaju i određene dokumente, politike, strategije, odnosa dotične države prema svojim sunarodnicima u svijetu. To Hrvatska nema, a to Hrvatska treba. Dakle konkretno, Slovaci to imaju, Česi to imaju, Rumunji to imaju, Talijani to imaju, Slovenci to imaju. Možda kao primjeran dokument kojeg bi mogli slijediti ja mislim da je jedan od boljih među ovima koje sam vidio, ono što imaju Rusi gdje oni zapravo na jedan vrlo sustava način obrađuju odnos prema svom narodu u susjednim zemljama i Rusima općenito u svijetu kada je u pitanju kultura, kada je u pitanju gospodarstvo, kada je u pitanju odgoj, obrazovanje, jezik, informiranje itd. Sve to Hrvatska na određeni način i sada provodi. To provodi Matica Hrvatska i ministarstva i crkva i akademija i brojne druge institucije u Hrvatskoj, ali naprosto ne ostaje jedna potreba za višom razinom strukturiranosti spram ovoj problematici i na određeni način ja bih rekao više i sustavnije usmjeravanje pozornosti suverene države prema dijelovima svog naroda u svijetu kao bogatstva, kao nečeg što zapravo na određeni način ojačava preko tog dijela svog naroda i kontakte sa drugim državama u svijetu itd. Čak i Europska Komisija potiče takvu vrst komunikacije preko tzv. Venecijanske komisije koja na određeni način obrađuje ovu materiju i o njoj govori. Ukoliko dođemo do suglasja u ovoj sabornici, ja se nadam da hoćemo kao što smo došli već i do jedne visoke razine suglasja kad je u pitanju ovaj odbor jer nisam do sada primijetio ni od jednog zastupnika da se osvrnuo na ovaj odbor i na unutar dakle ovih izmjena i dopuna sa bilo kakvim negodovanjem. Dakle, ako dođemo do te razine suglasja pa budemo donijeli sutra donijeli ovaj dokument, ali na nacionalnoj razini, ja mislim da će to biti jedan veliki, veliki pomak. Ja mislim da je vrlo važno da smo veći ušli u fazu kad Hrvati izvan Republike Hrvatske prestaju biti političko pitanje u ovoj sabornici i to je veliki momenat. Ja doista sam zadovoljan i sretan da sam sreo mnoge ovdje nazočne zastupnike s jedne i s druge strane bez obzira kojoj stranci pripadaju koji su mi kazali da bi sutradan u jednom takvome odboru koji nosi ovakav jedan naziv htjeli raditi i htjeli djelovati. Kad sam pogledao što radi odbor Slovenaca, konkretni taj odbor o kojem sam govorio, dakle Odbor za Slovence u susjednim zemljama i u svijetu, onda on između ostaloga nadzire provedbu tzv. rezolucije prema Slovencima u svijetu. Slovenci imaju dvije rezolucije. Jednu prema koja se odnosi, dakle na odnos Republike Slovenije prema Slovencima u susjednim zemljama, a drugu rezoluciju prema Slovencima u svijetu, dakle u smislu iseljeništva u prekooceanskim zemljama itd., i tamo su do u potankosti razradili odnose Slovenije prema dijelovima svoga naroda i na određeni način ja bih rekao potvrdili mi smo država. Mi smo država i mi hoćemo tu komunikaciju, mi smo odgovorni i za svakoga, ne samo bogatoga ili ovakvog ili onakvoga Slovenca iliti sutra mi Hrvata nego iza onog siromašnoga kao što recimo Irska u svom strateškom dokumentu koji se odnosi na ovu materiju obrađuje i između ostalog se osvrće prema Ircima siromašnim u Velikoj Britaniji ako imaju potrebu vratiti se u, ne znam ni ja, kad su već u mirovini i na koncu ako žele i umrijeti u Irskoj. Prema tome, i prema njima imaju obvezu. To jedna suvremena država treba imati. Ja se nadam da će ovaj odbor u svojoj nadležnosti svojih poslova u budućnosti imati, kad donesemo jedan takav dokument imati i zadaću nadzora provedbe takvog dokumenta na korist svima. Još jedanput hvala lijepa da ste zapravo svi na određeni način poduprijeli donošenje ovakvih izmjena i dopuna zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Boris Šprem.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolegice i kolege. Ja spadam u one koji puno ne govore, a kad govorim nastojim nešto kazati, a i sad ne bih govorio da me nije gospodin Hebrang izazvao. Kako sam podnio amandman na Prijedlog Odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika mislio sam da će to doći na Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, on će ga savjesno razmotriti, zauzet će stav o njemu pa ćemo se ovdje izjašnjavati. Međutim, kako je gospodin Hebrang rekao da jedan član Kluba zastupnika podnio amandman, pa je to uporedio sa činjenicom da se ne može onda pod navodnicima istim argumentima osporavati pravo predlagatelja da cijepa odbore radi svojih interesa, ja sam dužan obrazložiti, makar to piše u papiru koji sam potpisao šta sam htio. Ali svejedno drago mi je da je gospodin Hebrang taj amandman uspio pročitati, jer se inače amandmani baš i ne čitaju kada se podnesu od strane opozicije, barem ne na klupama, u najčešćem broju slučajeva. Dozvolite samo da uvodno kažem što mislim o ulozi Sabora, a onda o ulozi odbora. Dakle, mi smo barem kao stranka koji smo se zalagali u predizbornoj kampanji stalno naglašavali da je Sabor centar parlamentarne demokracije, jer drugog ne znamo gdje bi bio. Ali šta to podrazumijeva? To podrazumijeva i aktivnu ulogu Sabora. Ali kakvu ulogu? Ulogu koja je organizirana, ali organizirana preko rada odbora. Kakvih, kojih odbora? To je drugo pitanje. Meni je jako žao što predlagatelj ovog teksta postojećeg Poslovnika Hrvatskoga sabora, dakle Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav nije, a pogotovo preko predsjedništva Sabora krenuo u postupak usuglašavanja stavova između aktera ovog parlamentarnog života u Hrvatskoj, dakle ovoga Sabora i da se pokuša dogovoriti koje su promjene unutar Sabora potrebne da bi Sabor djelovao kvalitetnije da bi bio jači izraz demokracije. To mi je žao. Kako se to nije dogodilo, nego se je dogodio prijedlog koji je došao na ovaj način na koji je došao, onda, a on je na dnevnom redu onda sam smatrao time što, ono što je gospodin Stazić govorio u ime kluba SDP-a uopće ne dovodim u pitanje, mislim da mu nemam tu što dodati, ali bih sad obrazložio zašto sam predložio da se formira Odbor za obranu. Unutar Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, pored sfere unutarnje politike u najglobalnijem smislu te riječi, da sad ne govorim o čemu je, šta tu sve piše u Poslovniku. Dakle sa velikim spektrom i širokim spektrom nadležnosti je i područje obrane. Ali to je jedan zastarjeli koncept koji ne prate većina europskih zemalja, što one koje su već tranziciju prošle, ušle su u Europsku uniju, što one koje su odavno u Europskoj uniji, uključujući tu i SAD izvan Europe. Zastarjeli koncept je zbog toga što se ne prate globalni procesi, jer se područje obrane odvaja od područja unutarnje politike u globalnom smislu. Ali to je načelno, a konkretno. Pa mi ćemo za nekoliko dana dobiti najvjerojatnije poziv za NATO. Ja neću taj sad dalje razlog obrazlagati, ali ga navodim. Zatim, ovaj je Sabor usvojio nedavno dugoročni plan razvoja oružanih snaga Republike Hrvatske koji se ove godine već treba maksimalno implementirati. Pa ja ne znam zašto onda ne bi postojao Odbor za obranu kao posebno, specijalizirano tijelo u Parlamentu koje će specijalno se baviti odnosima u vojsci i odnosima u obrani uopće. Jer rekao sam razloge zbog čega sam to predložio, pa ne bih više. A ovdje sam sve nabrojio zemlje koje imaju takvo rješenje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Neven Mimica, potpredsjednik Doma.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ovo je prva rasprava o Prijedlogu odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika pa ona po važećem Poslovniku obuhvaća i opću raspravu o ovoj temi, pa ću ja zbog toga govoriti, koncentrirat ću se samo na tri stvari kojih nema u ovom prijedlogu odluke. Prvo, žao mi je da prijedlog ove odluke nije obuhvatio ili barem pokušao razraditi ona pitanja koja su se očito u dosadašnjim saborskim raspravama pokazala problematičnima. Prvenstveno mislim na pitanje jasnijeg određivanja što je to ispravak netočnog navoda ili ukidanje tog instituta, što je to replika, je li je zadržati u okviru, mogućnost replike i u okviru zastupnika u istom klubu? Mislim da razmatranje tih pitanja ili razjašnjavanje tih pitanja i njihovo adekvatno unošenje u Poslovnik bi u svakom slučaju doprinijelo demokratizaciji rada ovog našeg Sabora, doprinijelo bi njegovoj učinkovitosti i jednostavno boljem i bržem radu u ovom Parlamentu. Naime, očito je da u dosadašnjoj praksi da se upravo kod ispravaka netočnog navoda, da smo se doveli u situaciju da je gotovo uspostavljen jedan uzorak koji u najvećem broju slučajeva ako gledate, ako prođete sada kroz prijepise tonskih zapisa naših sjednica i kod ispravaka netočnih navoda, taj uzorak otprilike vidjet ćete da izgleda ovako. Jedan zastupnik kaže ova Vlada je loša. Na to se odmah diže pločica sa ispravkom netočnog navoda na drugoj strani sabornice i zastupnik s te strane koristeći institut ispravka pogrešnog navoda kaže, uvaženi zastupnik ustvrdio je da je ova Vlada loša, a to nije točno jer je ova Vlada dobra, a da je tome tako dokaz je što je pretprošla Vlada bila loša. Otprilike to je najčešći uzorak koji i predsjedavajućeg dovodi u popriličnu nezavidnu situaciju. Što se sada tu događa? O čemu se tu radi? Je li tvrdnja da je Vlada loša, je li to navod? Je li to činjenica, je li to mišljenje, je li to vrijednosni sud, je li to netočan navod, je li to netočna činjenica, netočni vrijednosni sud? Što se tu može ispraviti, što ne? Članak 209. samo daje pravo predsjedavajućem da procijeni je li govornik odmah krenuo na ispravak netočnog navoda odnosno je li se ograničio na ispravak netočnog navoda i ako nije može mu oduzeti riječ. Prema tome mislim da se ne bi dovodili u takvu situaciju da se u cjelini ovaj institut ukine u Poslovniku i da jednostavno ostane institut replike koji je jedan institut koji omogućava sasvim primjerenu raspravu i u ovakvim pitanjima i u ovakvim navodima, tvrdnjama, činjenicama kao što je tvrdnja ili činjenica da je Vlada loša. Replika unutar kluba također po meni, barem po Poslovniku onakav kakav je sada ne bi se trebala ili čak se ne bi smjela ograničavati samo na replike ili odgovore na repliku između zastupnika iz različitih kluba, jer replika onako kako je definirana sada u Poslovniku kaže da je replika pravo zastupnika da odgovori na navod iz izlaganja. Da odgovori. Ne da iznese svoje neslaganje, ne da iznese razlike u odnosu na ono što je izgovoreno od drugoga zastupnika, nego da odgovori na navod iz njegovog izlaganja. Odgovor na navod iz izlaganja po toj logici, po logici ovog Poslovnika se sasvim uredno može iznijeti i na izlaganje iz redova vlastitoga kluba kao i na izlaganje iz redova drugih klubova. Druga stvar koje nema u ovom, u prijedlogu ove odluke je vezana za Odbor za europske integracije. Naime, ja sam podnio i amandman kojim predlažem da se naziv, naslov, ime toga odbora promijeni u Odbor za poslove Europske unije. Odbor za europske integracije osnovan je negdje 2001. godine u trenutku kada smo počinjali pregovore o stabilizaciji i pridruživanju sa Europskom unijom i on je tada odražavao stanje stvari kada je Hrvatska još bila daleko od Europske unije, kada je ulazila u ovu fazu pridruživanja, asocijacije i kada je termin europske integracije bio primjeren onom našem tadašnjem trenutku odnosa sa Europskom unijom. Danas je Republika Hrvatska država kandidatkinja za članstvo. Hrvatska je nesumnjivo sljedeća 28 članica Europske unije i potrebno je uskladiti naziv ovoga odbora sa nazivom kakav taj odbor ili odbor sa takvim djelokrugom ima ne samo naravno u parlamentima zemalja članica Europske unije, nego kakav ima i u parlamentima dvije druge zemlje kandidatkinje, u Makedoniji i Turskoj. Osim toga države koje su prije nas ušle u Europsku uniju u ovom prethodnom krugu, tih 12 zemalja promijenilo je naziv tog odbora u svojim Parlamentima sa onog oko europskih integracija koji se uglavnom i kod njih tako nazivao otprilike, promijenio je naziv u Odbore za poslove Europske unije ili u Odbor za europske poslove, barem godinu dana, a neke od njih i nekoliko godina prije formalnog stupanja u članstvo Europske unije. Prema tome ne postoji nikakvih zapreka da se naziv toga odbora ne promijeni već sada. Mi ne smijemo biti najmalodušniji, najbojažljiviji, najneambiciozniji Parlament među zemljama kandidatkinjama i ne izraziti svoje jasno opredjeljenje i svoje jasno uvjerenje da ćemo postati članica Europske unije vrlo brzo i da onda imamo pravo već i danas svoj odbor u Saboru nazvati Odborom za poslove Europske unije. Tim više što se nadležnost, djelokrug tog odbora ne mijenja. Ne mijenja se i ne dovodi se u nikakvu koliziju, ne događa se nikakvo preklapanje izmjenom naziva tog odbora sa nadležnostima, sa djelokrugom postojećeg Nacionalnog odbora za praćenje pregovora sa Europskom unijom. Ovaj Odbor za poslove Europske unije odnosno sadašnji Odbor za europske integracije radi na ocjenjivanju pravne usklađenosti nacrta odnosno prijedloga zakona sa pravnom stečevinom Europske unije, radi na raspravi razmatranju tema koje su važne za odnose Hrvatske i Europske unije, znači tema unutar Europske unije koje se odražavaju na sadašnji i budući odnos Hrvatske i Europske unije i radi na bilateralnim i multilateralnim odnosima, razvijanju tih odnosa i suradnji sa odborima u parlamentima zemalja članica, zemalja kandidatkinja i zemalja u regiji. Prema tome, držim da ovakav prijedlog treba ozbiljno uzeti u obzir i time ozbiljno pokazati koliko blizu smo mi članstvu u Europskoj uniji. I treći posljednji prijedlog koji bih imao odnosi se na činjenicu da se u ovom prijedlogu odluke dva saborska izaslanstva, kažem samo dva saborska izaslanstva prebacuje iz statusa izaslanstva u status radnih tijela, Izaslanstvo Hrvatskoga sabora u Parlamentarnoj Skupštini Vijeća Europe i Izaslanstvo Hrvatskoga sabora u Parlamentarnoj Skupštini NATO-a i dobijaju status radnog tijela. Ako prihvatimo da je kriterij za takvo razvrstavanje ili takav status ovih izaslanstava to što se radi o izaslanstvima u zbilja važnim međunarodnim organizacijama, institucijama a ne neki ne prihvatimo da se radi o nekom klijentelističkom razlogu za takvu odluku onda ne vidim razloga da se zbog iste takve važnosti međunarodnih institucija status radnog tijela neda i izaslanstvu Hrvatskoga sabora u Parlamentarnoj Skupštini OESS-a i Izaslanstvu Hrvatskoga sabora u Interparlamentarnoj uniji. Također predlažem da predlagatelj ozbiljno sagleda i ovu mogućnost, znači mogućnost da status radnog tijela dobiju i ova druga dva izaslanstva Hrvatskoga sabora. Evo, to je otprilike ono što sam na ove tri točke koje nisu ugrađene u prijedlog odluke danas htio reći. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Jedan ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ne slažem se sa kolegom Mimicom da ne postoji niti jedan razlog zašto već danas ne bi odbor preimenovali u Odbor za europske poslove u odnosu na dosadašnji naziv. Naime, sasvim sigurno da se u suštini mijenja opseg poslova i nadležnost tog odbora zato što onog trenutka kad uđemo u Europsku uniju sasvim sigurno će drugi poslovi biti pred tim odborom nego što su danas u trenutku integracije, jer smo još uvijek u procesu integracije. Dakle, ja se slažem apsolutno da će ga trebati preimenovati ali trenutno nije vrijeme. Druga stvar, i sami znate koliki je opseg poslova i članova odbora koji su u Vijeću Europe i onih koji su NATO-u. Dakle, to su sasvim što se tiče doista intenziteta i djelovanja znate koje su to razlike i ogromne su razlike između tih izaslanstava. I treća stvar, netočno ste naveli u primjeru kad ste vi govorili da je ova Vlada loša da smo mi govorili da je ova Vlada dobra. Mi smo govorili da je ova Vlada odlična a ona vaša bivša da je bila katastrofalna. Eto, to je bilo netočno.
Hvala. Završili smo pojedinačnu raspravu. Da li predstavnik predlagatelja želi riječ? Da. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Pa evo, samo nekoliko misli, nekoliko rečenica nakon okončane rasprave u ime predlagatelja dakako. Naime, ja bih još jedanput htio naglasiti da uistinu danas ili prijedlogom, ovim prijedlogom su obuhvaćena samo ona poslovnička pitanja koja se odnose na radna tijela, njihov ustroj i njihov sastav. Dakle, ja se slažem da povedemo raspravu i o drugim poslovničkim institutima, i o replici i ispravku netočnog navoda i svim ostalim ali ovim prijedlogom dakle danas to nije obuhvaćeno. Pa eto, u tom smislu u ime predlagatelja mogu kazati da kad dođe vrijeme da otvorimo i ta pitanja da ćemo se sasvim sigurno kao matično radno tijelo Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav i o tome na adekvatan način očitovati, pa i u tom stručnom smislu razrađujući institute ispravaka netočnih navoda i replika i regulirajući naravno i aktualno prije podne u smislu načina postavljanja zastupničkih pitanja. S tim u svezi htio bih napomenuti da kada govorimo dakle o radnim tijelima Sabora ovako kako je predloženo a to se uistinu dalo iščitati iz velika većina vaših rasprava, dakle to ne može biti korak unatrag. To u smislu rada Sabora, pripreme plenarne sjednice i svemu onome što radno tijelo Sabora dakle nadležni odbor po poslovniku treba činiti samo poboljšava i kvalitetu rasprava, kvalitetu argumentaciju a ja ili mislim da je to logičan zaključak ne može biti korak natrag, to samo može unaprijediti u tom smislu rad Sabora. I treća stvar koju bih htio u ime predlagatelja kazati vezano za amandmane. Dakako da i poslovnička obveza u smislu procedure da se svi amandmani koji su u tijeku rasprave postavljeni na sam prijedlog izmjena i dopuna poslovnika da će biti raspravljeni, dakle o njima će se predlagatelj naravno očitovati. Onoliko koliko sam ih ja uspio proanalizirati dakle kao član Odbora za Ustav ima tu, ne da ima tu nego su velika većina amandmana je uistinu kvalitetna, o njima se treba raspravljati i ja pretpostavljam a ovo je samo pretpostavka da će nakon argumentirane rasprave većina predloženih amandmana dakle na matičnom odboru biti i prihvaćena. Evo, toliko. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu o ovom prijedlogu odluke. Glasat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Idemo dalje. Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskoga sabora. Predlagatelj je Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav. Rasprava je završena. Na sjednici vam je podijeljena tablica pregleda amandmana na prijedlog odluke. Molim predstavnika predlagatelja u ime Odbora za Ustav, poslovnik i politički sustav da se izjasni o amandmanima. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Zašto nažalost?
… [[Mikrofoni isključeni, ne čuje se.]] uzvišena pravila demokratska dovela su me ovdje na poziciju unatoč mojeg osobnog stava protiv koncepcije promjene Poslovnika Hrvatskoga sabora da branim stajalište radnog tijela. … [[Upadica se ne čuje.]] Takva je sudbina. To je demokracija, ja je uvažavam. Dakle, gospodine predsjedniče, to je to što sam rekao nažalost. Izvolite.
Prvi amandman Odbora za zakonodavstvo.
Odbor je prihvatio jednoglasno taj amandman i postaje sastavni dio prijedloga odluke.
Hvala lijepa. Evo gospodin Hebrang predsjednik kluba.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Hvala. Drugi amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Odbor ne prihvaća većinom glasova 7 i 1 suzdržan prijedlog ovog amandmana. Prema tome, broj dva. Imate? Prvi, broj dva amandman? Imate tablicu. Kako ću vam ja sada?
Da li želi predstavnik predlagatelja komentirati odbijanje ovoga odnosno neprihvaćanje? Izvolite. Gospodin zastupnik Furio Radin.
Oprostite, ako se radi o amandmanu broj dva i uz ove izmjene koje se sada daju Poslovnika da se za vanjske članove odbora traži pozivni natječaj, a nakon toga Odbor za imenovanje odlučuje, to nije dovoljno, nego je i tradicija ovoga Sabora da se to radi, barem u konzultaciji sa predsjednicima odbora, pa me zato čudi da je i opozicija i stranka na vlasti da su isto glasali o ovom prijedlogu, koji je suvisao i koji je tradicija ovoga Sabora i koji ionako će se tako raditi, pa je bolje onda da stoji unutra kada će se tako raditi.
Imate u obrazloženju stajalište radnog tijela, odnosno Odbora za Ustav, Poslovnik i nema promjene poslije vašeg obrazloženja. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] /Upadica: A ne, ja bih vas molio da mi pročitate obrazloženje vaše./
Nije baš procedura takva da se može dizati bez da se dobije riječ. Ali evo, stavljam ja ovaj amandman koji inače predlagatelj ne prihvaća za, na glasovanje. Tko je za? Nije dobio potrebnu većinu. Idemo na treći amandman, zastupnika Borisa Šprema.
Odbor prihvaća prijedlog amandmana jednoglasno, pa postaje sastavni dio Prijedloga odluke.
Hvala. Amandman je prihvaćen. Četvrto. Zastupnici Mirela Holy i Vlatko Podnar.
Odbor nije zauzeo stajalište jer su se glasovi podijelili četiri za, četiri protiv. I Odbor ne može dati obrazloženje jer je podijeljeno stajalište.
Da, onda ćemo morati glasovati.
Tako je.
Tko je za ovaj amandman neka digne ruku? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Peti amandman zastupnika Nevena Mimice.
Gospodine predsjedniče, ovo je isti slučaj kao i sa prethodnim amandmanom. Odbor nije dao stajalište, jer su se članovi Odbora podijelili, glasovali su 4 za i 4 protiv ovakvog amandmana. Predlažem da se Parlament izjasni o ovom amandmanu.
Tko je za ovaj Prijedlog amandmana?
Obrazloženje!
A obrazloženje! Pa nije niti prihvaćen niti odbijen, pa ne znam. Ajde izvolite potpredsjedniče, izjasnite se.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Žao mi je što predlagatelj nije pokazao dovoljno inicijative i dovoljno razumijevanja za ulogu koju Sabor može i mora odigrati u procesu uključivanja Hrvatske u Europsku uniju. Odbijanjem ovoga amandmana propustila bi se zbilja prigoda da Sabor dade dovoljan poticaj, motiv, ohrabrenje svima onima koji rade na ovom važnom europskom projektu. Pozivam sve zastupnice i zastupnike koji ne žele da samo Hrvatska među svim zemljama kandidatkinjama ima zastarjeli ili ne primjereni naziv Odbora za europske integracije. Sve one koji ne žele da Sabor pruža samo deklaratorno a ne konkrentu potporu europskoj Hrvatskoj, sve njih pozivam za prihvaćanje ovoga amandmana. Tražim glasovanje.
Hvala. Koliko sam dobro razumio ovo je preimenovanje već postojećeg odbora. Dobro. Evo, ovaj Prijedlog za koji se Odbor nije izjasnio, stavljam na glasovanje. Tko je za Prijedlog ovoga amandmana? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Šesti amandman gospodina zastupnika Borisa Šprema.
Gospodine predsjedniče Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, jednoglasno je prihvatio ovaj amandman gospodina zastupnika Borisa Šprema, pa postaje sastavni dio prijedloga odluke.
Hvala lijepa. Vidim da od Borisa Šprema sve prihvaćate. Dobro. Hvala lijepa. Ovo je sastavni dio Poslovnika, ovoga prijedloga Poslovnika. Zatim imamo 7. amandman Odbora za zakonodavstvo.
Gospodine predsjedniče i 7. i 8. amandman Odbora za zakonodavstvo Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav je prihvatio, pa oba amandmana postaju sastavni dio prijedloga odluke.
Hvala. To ste rekli. Znači oba amandmana je predlagatelj prihvatio. Nećemo znači glasovati o tome. Deveti je Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, na članak 9. Odbor je prihvatio jednoglasno, pa postaje sastavni dio.
Hvala lijepa. 10. amandman Kluba zastupnika HSLS-a i HSU-a.
Također, i ovaj amandman Kluba zastupnika HSLS-a i HSU-a, Odbor je prihvatio jednoglasno pa postaje sastavni dio prijedloga odluke.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo 11. amandman.
Također Odbor je ovaj amandman prihvatio jednoglasno, pa postaje sastavni dio odluke.
Hvala. 12. amandman Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo.
Odbor za Ustav i Poslovnik nije zauzeo stajalište jer su glasovi podijeljeni, 4 glasa za, 3 glasa protiv, 1 suzdržan, što nije točna formulacija ali neka bude. Dakle, nema većine.
Nema većine. Stavljam ovaj amandman. Ima li netko obrazloženje u vezi ovoga amandmana posebno? Nema. Stavljam amandman. Tko je za? Izbrojite jer nisam siguran koliko je glasovalo. Tko je protiv ovoga amandmana? Amandman je prihvaćen sa koliko glasova? 78 glasova. 13. amandman, zastupnici Rajko Ostojić, Mirando Mršić i Željko Jovanović. Mrsić, oprostite.
Gospodine predsjedniče, Odbor za Ustav i Poslovnik nije prihvatio prijedlog ovoga amandmana, glasovanje se podijelilo 4 glasa za i 5 glasova Odbora protiv.
Hvala stavljam. A da, vi želite, oprostite, gospodin zastupnik Rajko Ostojić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, prvo žaljenje što nije prihvaćen naš amandman. Naime, sindikat zdravstva je neophodan, ne samo u svom poslu, dakle, vezano za rad, nego vezano i za struku za pravni i gospodarski segment zdravstvenog sustava. Stoga ja još jedanput pozivam sve zastupnice i zastupnike da glasaju za naš amandman a uvjeren sam da barem visoki čelnici sindikata neće imati ništa protiv toga. Hvala lijepa.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 14. Odbor za zakonodavstvo.
Odbor je jednoglasno prihvatio, amandman postaje sastavni dio odluke.
Hvala. 15. Odbora za ratne veterane.
Odbor nije prihvatio, većinom glasova je odbio. Odbor drži da je pitanje vanjskih članova Odbora uređeno prijedlogom odluke na odgovarajući način, zato nije prihvatio ovaj amandman.
Nije prihvatio. Želi li netko od Odbora za ratne veterane to komentirati.
A predsjedniče Sabora nećemo komentirati. Šta ćemo komentirati.
Hvala. Tko je za ovaj amandman koji odbor nije prihvatio? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 16. Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša.
Odbor je ovaj amandman prihvatio većinom glasova. Postaje sastavni dio prijedloga odluke.
Hvala. 17. Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša također.
Također postaje sastavni dio.
Prihvaćen. Dobro. 18. zastupnici Slavko Linić, Mirela Holy i Vlatko Podnar.
Na žalost odbor nije prihvatio. Odbio je, podijelio se ali većinom glasova je odbio prijedlog. Odbor drži da su predstavnici saveza udruga gradova u Odboru za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu na odgovarajući način zastupljeni u radnim tijelima i da mogu sudjelovati i odlučivati i uticati na odlučivanje kod ovih pitanja.
Želi li predstavnik? Gospodin Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Amandman je dan upravo zato da bi dali značaja udruzi koja svaki dan je sve snažnija i udruzi koja ima zaista sve više stručnih djelatnika koji mogu pomoći gradovima i općinama u organizaciji njihovih djelatnosti. Potpuno novi odbor koji je sada predložen, a to je Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo imat će zaista specifičnu djelatnost, a u isto vrijeme to je djelatnost s kojima se bave gradovi i općine i smatramo da od Sabora priznanje te udruge i očekivanja ovog Sabora da ta udruga da veliki doprinos u jačanju potencijala gradovima i općinama mislim da bi bilo kroz ovaj amandman da omogućimo da njihovi predstavnici jer to će biti struka i znanje također sudjeluju u radu upravo Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 19. amandman zastupnice Mirele Holy i Vlatka Podnara. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, odbor nije prihvatio prijedlog ovog amandmana sa većinom 5 glasova protiv i 3 glasa za i jednim glasom suzdržanim. Odbor drži da je prijedlogom odluke djelokrug i sastav Odbora za zaštitu okoliša uređen na odgovarajući način.
Hvala. Želi li gospođa Holy? Ne. Stavljam amandman na glasovanje. Tko je za? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 20. Odbora za zakonodavstvo.
I 20. i 21. amandman Odbora za zakonodavstvo odbor je prihvatio zapravo jednoglasno, pa postaju sastavni dio odluke prijedloga izmjena i dopuna Poslovnika Hrvatskog sabora.
Hvala lijepa. Zahvaljujem gospodine zastupniče. I sada vas molim da se uključite. Za izglasavanje je potrebno 77 glasova najmanje, dakle da glasuje za. Uključite se. Možete glasovati. Izvolite. Molim? Dakle, izvolite glasovati, a treba 77 glasova. Molim? Jeste li svi glasovali? Hvala lijepa. Imali smo dojavu da jedna zastupnica nije glasovala. Hvala lijepa. Rezultat? Utvrđujem da je Prijedlog Poslovnika izmjene i dopune prihvaćen većinom glasova 77 glasova za, 3 suzdržana i 43 protiv.
Prelazimo na 6. točku dnevnog reda - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti osobnih podataka, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 28 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije i Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Antun Palarić državni tajnik Središnjeg državnog ureda za upravu. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Evo, sinoć do kasnih sati raspravljali smo o izvješću Vlade o ostvarivanju Zakona o pravu na pristup informacijama. Danas ćemo govoriti o Zakonu o zaštiti osobnih podataka odnosno prijedlogu izmjena i dopuna toga zakona jer u sukobu dva velika prava da se tijela javne vlasti rade transparentno u odnosu na pravo građana da se njegova privatnost zaštiti treba pronaći pravu mjeru i ja mislim da je Hrvatski sabor sa zakonima, a tijela državne vlasti u primjeni da su pronašli pravu mjera koja je u skladu sa europskim standardima. Ovim prijedlogom zakona koji ima oznaku E.U. zakona se u potpunosti i do kraja usklađujemo sa direktivom Vijeća Europske zajednice u pogledu zaštite pojedinaca, u pogledu obrade osobnih podataka i slobodnom protoku takvih podataka. Naime, mi smo izgradili čitav sustav. Donesen je zakon. Doneseni su podzakonski akti. Osnovana je Agencija za zaštitu osobnih podataka koja funkcionira, koja podnosi izvješće o svome radu i sada ovo s ovim zakonom završno samo u nekoliko detalja se usklađujemo sa tom direktivom. Prva stvar što želimo riješiti a to je da identifikacijski broj bude osobni podatak. Naime, mi sada u primjeni imamo jedinstven matični broj građana. Vlada priprema novi identifikacijski broj koji neće biti prepoznatljiv prema danu rođenja, prema spolu, prema mjestu već će se određivati automatski i on će služiti za sve državne evidencije od poreza do prijave prebivališta do čak i popisa birača. I taj broj i svaki drugi identifikacijski broj bit će osobni podatak i morat će se ga moći štititi sukladno ovom zakonu. Nadalje, ovim zakonom dopuštamo mogućnost da se u tijelima koje prikupljaju i obrađuju podatke imenuje službenik za zaštitu osobnog podatka od strane voditelja … [[Govornik se ne razumije.]] To u praksi već funkcionira kod velikih kompanija i to se pokazalo kao dobrim i mi to predviđamo da se uvede i u tijelima državne vlasti, odnosno svih onih koji prikupljaju podatke. Dodatno uređujemo mogućnost iznošenja podataka iz zemlje. To je čest slučaj kada netko želi se zaposliti u inozemstvu ili naše tvrtke šalju radnike u inozemstvo. Onda pokušavamo prepoznati sve moguće slučajeve koji su od koristi za osobu čiji podatak se iznosi izvan zemlje. Kako bi olakšali malim tvrtkama ili onim tvrtkama i onim pravnim osobama koje su imenovale osobu za zaštitu osobnih podataka predviđamo mogućnost da se, da nisu dužni slati podatke Agenciji. Dakle, tvrtke koje imaju manje od pet zaposlenih ili one tvrtke koje su uspostavili sustav povjerenika, službenika za zaštitu osobnih podataka neće biti dužne u buduće od stupanja na snagu ovog zakona dostavljati te podatke agenciji. Isto tako, predviđamo i sankcije za voditelja zbirke podataka ukoliko se ti podaci koriste suprotno ovom zakonu. Mislimo da će sa ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona kada bude usvojen biti ovo važno područje života u potpunosti harmonizirano sa direktivom koju sam citirao i na taj način ćemo u hrvatski pravni sustav, a ja vjerujem i u hrvatsku praksu primijeniti najviše standarde zaštite pojedinaca od tijela i moguće zloupotrebe od tijela koje vode podatke o njemu. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Zdenko Franić.
Hvala. Štovani državni tajnik je u dva navrata rekao da je ovaj zakon u potpunosti usuglašen sa direktivom o zaštiti itd. a citiram vašu ocjenu stanja ovog PDF File gdje piše da je Zakon o zaštiti osobnih podataka usklađen sa Konvencijom Vijeća Europe o zaštiti osoba itd. i velikoj mjeri s direktivom Vijeća Europske zajednice. Dakle, ne u potpunosti, nego u velikoj mjeri.
Dobro. Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Tomislav Vrdoljak.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog zakona o zaštiti osobnih podataka. Naime, ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije. Svrha zaštite osobnih podataka je zaštita privatnog života i ostalih ljudskih prava i temeljnih sloboda u prikupljanju, obradi i korištenju osobnih podataka. Područje zaštite osobnih podataka u Republici Hrvatskoj uređeno je na temelju nekoliko zakona i na temelju nekoliko uredbi. Zakon o zaštiti osobnih podataka usklađen je također sa Konvencijom Vijeća Europe o zaštiti osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka iz 1981. godine, te u velikoj mjeri sa direktivom Vijeća Europske zajednice o zaštiti pojedinca u pogledu obrade osobnih podataka i slobodnom protoku takvih podataka. Na temelju Zakona o zaštiti osobnih podataka uspostavljena je Agencija za zaštitu osobnih podataka koja je nadležna za nadzor nad obradom osobnih podataka. Iako je područje zaštite osobnih podataka u Republici Hrvatskoj u velikoj mjeri usklađeno sa pravnom stečevinom zajednice tijekom primjene ovoga zakona uočene su potrebe za njegovim dopunama. U Izvješću Europske komisije o napretku za 2006. godinu istaknuto je kako u pogledu zaštite osobnih podataka Republika Hrvatska treba dovršiti usklađivanje sa direktivom 95. kroz 46. EZ-a. Značajne smjernice za daljnje usklađivanje i unapređenje Zakona o zaštiti osobnih podataka predstavlja i izvješće nezavisnog stručnjaka angažiranog od strane Europske komisije tijekom posjeta Republici Hrvatskoj doktora Tomasa Kinsena. U tom Izvješću on navodi kako Zakon o zaštiti osobnih podataka ne sadrži nikakve odredbe o unutarnjem nadzoru podataka niti predviđa bilo kakva druga izuzeća od obvezne dostave evidencija o nadzoru podataka te da postoji opasnost da takvim sadržajem središnji registar u budućnosti neće ostvarivati svrhu radi koje je i uspostavljen. Prijedlogom ovog zakona predlaže se u definiciji osobnog podatka izrijekom utvrditi identifikacijski broj kao jedno od obilježja na temelju kojeg se osoba može identificirati a što je sukladno definiciji osobnog podatka iz direktive. Svaka zemlja članica Europske unije prije potpune implementacije Šengejskog sporazuma mora biti potpuno pripremljena u četiri područja. To je područje zračne granice, područje viza, policijske suradnje i na kraju zaštite osobnih podataka. Kad je u pitanju zaštita osobnih podataka u okviru Šengejskog sporazuma najbitniji je prekogranični transfer osobnih podataka. Stoga se prijedlogom ovog zakona u potpunosti predlaže usklađivanje sa člankom 26. direktive u pogledu iznošenja osobnih podataka iz Republike Hrvatske. Najčešći razlozi koji opravdaju iznošenje podataka izvršenje je ugovora o radu i drugih sličnih ugovora koji su u interesu radnika što omogućuje procjenu njegovih radnih sposobnosti i prepoznavanje njegovih mogućnosti, vještina, znanja u svrhu unapređenja novog zapošljavanja. Ovim prijedlogom zakona predlaže se utvrditi slučajevi kada je iznošenje osobnih podataka potrebno, a to je potrebno u sljedećim primjerima. Radi izvršenja ugovora između voditelja zbirke osobnih podataka ispitanika, na primjer ugovor o radu koji radnik sklapa sa poslodavcem. Zatim u svrhu zaključivanja ili izvršenja ugovora između voditelja zbirke osobnih podataka i treće osobe, a koji je u interesu ispitanika u ovom slučaju dakle radi se o interesu radnika. Zatim u svrhu zaštite važnog javnog interesa npr. međunarodna razmjena podataka između poreznih, carinskih i službi socijalnog osiguranja. Zatim ako se iznošenje podataka obavlja iz javno dostupnih evidencija koje se vode temeljem zakona ili drugog propisa. Ova predložena rješenja imamo primjerice i u Republici Sloveniji koja je također u potpunosti implementirala odredbe članka 26. direktive 95/46 EZ-a i na taj način sama je predvidjela način izuzetka koji omogućuju iznošenje podataka iz Republike Slovenije. Provedba ovog zakona ne zahtjeva dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. Što se mijenja ili dodaje u ovom prijedlogu zakona to je sljedeće. U Zakonu o zaštiti osobnih podataka u članku 2. u stavku 1. u točki 1. iza riječi: "posebno na osnovi" dodaju se riječi: "na osnovi identifikacijskog broja ili" pa onda slijedi onaj stari tekst: "jednog ili više obilježja specifičnih za njezin fizički, psihološki, mentalni, gospodarski, kulturni ili socijalni identitet". Iza točke 6. dodaje se točka 7. koja glasi: "Službenik za zaštitu osobnih podataka je osoba imenovana od strane voditelja zbirke osobnih podataka, koja vodi brigu o zakonitosti obrade osobnih podataka i ostvarivanju prava na zaštitu osobnih podataka." Članak 7. koji govori o tome kada se osobni podaci smiju prikupljati i dalje obrađivati, mijenja se i glsi: "Osobni podaci smiju se prikupljati i dalje obrađivati uz privolu ispitanika samo u svrhu za koju je ispitanik dao privolu ili u slučajevima određenih zakonom u svrhu izvršavanja zakonskih obveza voditelja zbirke osobnih podataka ili u svrhu sklapanja izvršenja ugovora u kojem je ispitanik stranka, u svrhu zaštite života ili tjelesnog integriteta ispitanika ili druge osobe u slučaju kada ispitanik fizički ili pravno nije u mogućnosti dati svoj pristanak ili ako je obrada podataka nužna radi ispunjenja zadataka koji se izvršavaju u javnom interesu ili u izvršavanju javnih ovlasti koje ima voditelj zbirke osobnih podataka ili ako je ispitanik sam objavio te podatke." U članku 13. koji govori o tome kada se mogu iznositi osobni podaci sadržani u zbirkama osobnih podataka u stavku 4. u podstavku 1. iza riječi: "odnose" dodaju se riječi: "samo u svrhu za koju je ispitanik dao privolu". Iza podstavka 3. dodaju se podstavci 4., 5., 6. i 7. koji glase: "Ako je iznošenje podataka potrebno radi izvršenja ugovora između voditelja zbirke osobnih podataka i ispitanika ili provedbe predugovornih mjera poduzetih na zahtjev ispitanika. Ako je iznošenje podataka potrebno za zaključivanje ili izvršenje ugovora između voditelja zbirke osobnih podataka i treće osobe, a koji je u interesu ispitanika. Ili ako je iznošenje podataka potrebno ili određeno zakonom radi zaštite važnog javnog interesa ili radi uspostave ostvarenja ili zaštite potraživanja propisanih zakonom." I na kraju, "Ako se iznošenje podataka obavlja iz evidencije koje je sukladno zakonu ili drugom propisu namijenjena pružanju informacija javnosti i koja javnosti i svakoj osobi koja može dokazati pravni interes otvoreno na uvid, podaci se mogu iznositi u onoj mjeri u kojoj su ispunjeni zakonom propisani uvjeti za uvid u pojedinom slučaju." Iza članka 16. dodaje se članak 16a. koji glasi: "Voditelji zbirki osobnih podataka koji zapošljava i do pet zaposlenika i voditelji zbirki osobnih podataka koji su imenovali službenika za zaštitu osobnih podataka i o tome izvijestila Agenciju za zaštitu osobnih podataka nisu obvezni u središnji registar iz članka 16. stavka 1. ovoga zakona dostaviti evidencije iz članka 14. ovoga zakona za zbirke osobnih podataka koje vode temeljem propisa iz područja radnog prava ako se podaci iz zbirke osobnih podataka ne iznose iz Republike Hrvatske." Iza članka 18. koji govori o tome da voditelj zbirke osobnih podataka i korisnik da su dužni poduzeti tehničke, kadrovske i organizacijske mjere zaštite osobnih podataka, koje su potrebne da bi se osobni podaci zaštitili od gubitka ili uništenja i od nedopuštenog postupka itd. dodaje se članak 18a. koji glasi: "Voditelj zbirke osobnih podataka može imenovati službenika za zaštitu osobnih podataka. Službenik za zaštitu osobnih podataka vodi brigu o zakonitosti obrade osobnih podataka i ostvarivanju prava na zaštitu osobnih podataka, te surađuje sa agencijom za zaštitu osobnih podataka u vezi provedbe nadzora nad obradom osobnih podataka." I na kraju u članku 36. koji govori o kaznenim odredbama za one koji prekrše zakon i osobne podatke dadnu na korištenje protivno odredbama zakona, u stavku 1. iza točke 1. dodaje se nova točka 2. koja glasi da voditelj zbirke osobnih podataka koji osobne podatke daje na korištenje protivno odredbi članka 11. ovoga zakona kaznit će se novčanom kaznom. Zbog svega navedenog Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u potpunosti podržava ovaj Prijedlog Zakona o zaštiti osobnih podataka. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Zdenko Franić.
Štovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, neobično mi je drago da baš vi predsjedate ovom sjednicom kada imam izlaganje o zaštiti osobnih podataka, jer ste po horoskopu ovan, a po horoskopu sam i ja ovan, a vi imate svega nekoliko dana rođendan prije mene. Vidite sve to znam zbog toga što znam vaš JMBG. Ne znam je li sam prekršio zakon učitajući JMBG na računalo, međutim u ovoj prostoriji ima najmanje, sad nema jer su se zastupnici malo razišli, ali ima barem 20 do 30 osoba čiji su JMBG-ovi dostupni vrlo lako, samo treba ih ukucati. Dakle, znam JMBG od gospodina Šeksa, od gospodina Sanadera, od gospodina Bebića, vaš, ali i znam od gospođe Zgrebec, od Marina Jurjevića, pa znam i svoj vlastiti zbog toga što se nalazi na istom mjestu kao i svi ostali, a to mjesto je jedno minorno, niskotiražno, partijsko glasilo koje na svojim www stranicama još od 1999. godine bez ikakvog razloga pohranjuje JMBG-ove. A da je bez ikakvog razloga to odgovorno tvrdim, jer sam eto jutros nazvao Agenciju za zaštitu osobnih podataka i predstavivši im slučaj, opisao situaciju i oni su rekli, da stvarno, apsolutno nema nikakvih razloga da se ti JMBG-ovi nalaze tamo gdje se nalaze. Vidite, ispravio sam uvaženog državnog tajnika gospodina Palarića da ovaj Zakon o zaštiti osobnih podataka usklađen sa Konvencijom Vijeća Europe o zaštiti osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka iz 1981. godine, te u velikoj mjeri s direktivom Vijeća Europske zajednice o zaštiti pojedinaca u pogledu obrade osobnih podataka i slobodnih protoka takovih informacija. Dakle, mene brine ovo u velikoj mjeri. Ja bih bio izuzetno zadovoljan i sretan da je to zaista onako kao što je gospodin Palarić rekao, da je to usklađeno u potpunosti, ali nije. Dakle što nedostaje u zakonu? Nedostaje upravo ta komponenta zaštite podataka digitalnih podataka, podataka na Internetu i automatiziranog prikupljanja i obrade osobnih podataka. Ne želeći sada razvijati neke teorije zavjere poput Frederica Forseta u njegovom "Šakalu" i anonimnim ubojicama koji kradu tuđe identitete ili u tjeskobnom filmu gdje zanosna Sandra Bullock potpuno bude izgubljena u kiber prostoru nakon što su joj ukrali identite, filmna mreža, ja bih se ipak zapitao o stanju stvari u 21. stoljeću i u Hrvatskoj. Nema za Hrvatsku podataka koliko porezne obveznike, građane i državu košta krađa identiteta, takvih statistika nema, teško ih je i načiniti, međutim jedna Australija primjerice je procijenila da nju krađa identiteta košta ni više, niti manje nego jednu milijardu američkih dolara i to 2001. godine. Postavlja se pitanje imaju li ove dnevne novine koje sam spomenuo službenika za zaštitu osobnih podataka i voditelja zbirke osobnih podataka koji vodi brigu o zakonitosti obrade osobnih podataka, između ostalog i nas zastupnika, a onda i drugih građana kako mi ostvarujemo pravo na zaštitu osobnih podataka? Međutim, krađa identiteta je nešto zastrašujuće. Evo jučer je bio članak o tome kako u Americi se pojavljuju slučajevi koje istražuje FBI da se prodaju tuđe kuće na način da se ukrade nekome drugome identitet. Ma to su mogli već odavno usavršiti samo da su došli u Hrvatsku, jer već u nekoliko zadnjih godina imamo takve slučaje o preprodaji zemljišta, nekretnina itd. Nedavno je i "Jutarnji list" pisao o jednom slučaju krađe identiteta jednog stečajnog upravitelja koji je nastavio otplaćivati jedan zajam, nakon što su mu istina Bog ne preko Interneta, ali prilično primitivnim metodama ukrali identitet, krivotvorili osobnu karticu itd., ali do JMBG-a su došli preko Interneta. Stoga ja izuzetno podržavam to da će se utvrditi identifikacijski broj do kojeg će se doći generiranjem nasumičnih brojeva i iz njega se neće moći iščitavati određeni podaci koji su vidljivi iz JMBG-a. Danas JMBG traže svi, od banaka pa do upisa u pojedine knjižnice itd., a isti taj JMBG služi kao log in prilikom Internet bankarstva u vodećim hrvatskim bankama i onda imaš onaj tajni kod koji je, sastoji se od četiri znamenke, to je par desetaka, koja tisuća permutacija i možeš lijepo provaliti nekome na bankovni račun pod uvjetom da znaš JMBG. Rudarenje podacima je nešto što nas sve više čeka u budućnosti da se suprotstavimo posebice mi kao zakonodavci koji stvaramo pravila igre, donosimo zakone. Rudarenje podataka se može proširiti i na cijele nacije. Primjerice mogu vam iznijeti podatak o hrvatskim korisnicima socijalnih mreža kao što su face book ili my space, a to se odnosi na najranjiviji dio hrvatske populacije, tinejđere, adolescente i mlađe osobe. Evo 37% njih su ženskog spola, dakle govorim o profilu hrvatskog dijela face booka. 40% nije navelo političko opredjeljenje, a od onih koji jesu 60% su, 14% su liberalni, dok su konzervativni 1 ili tek nešto manje od 1%. 60%, dakle najviše je samaca 31%, 17% je u vezi. Svega 4% je u braku. To govori i o jednoj alijenaciji. Alijenaciji o kojoj se mi ovdje moramo zapitati. A moramo se i zapitati to kakve oni sve podatke ostavljaju svuda po svijetu za koje će se vjerojatno sutra itekako kajati jer je politika tih socijalnih mreža da i kada uništiš svoj profil podaci postaju dostupni 6 mjeseci ili godinama, kao primjerice 10 ili više godina ovi JMBG-ovi koji čuče na serveru hrvatskih novina. I da završim, jedna od posljedica ovog zakona je primjerice i to da će prema riječima gospođe Kosor koji i to prije nekoliko dana, a koju je prenijela HINA, gospođa Kosor je istaknula da Vlada nema niti jedan citiram: "… nema nit jedan razlog ne objaviti registar branitelja, ali da ju u tome sprječava nekoliko zakona, posebno onaj JMBG koji je izmijenila Račanova Vlada i podatak o JMBG koji se navodi u registru a koji je proglašen tajnom …". Postavljam retoričko pitanje. Kad se uvede ovaj identifikacijski broj da li zapravo onda otpadaju svi razlozi za objavljivanje ovog registra branitelja? Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvaženi Antun Palarić državni tajnik Središnjeg dražvnog ureda za upravu.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici! Vrlo kratko. Zahvaljujem svima koji su podržali donošenje ovog zakona i govornicima koji su upozorili na važnost zaštite podataka vezanih uz sve širu primjenu informatičke tehnologije u hrvatskom društvu kao dijelu rekao bih jednog jedinstvenog budućeg upravnog prostora Europe, a i u odnosu na Internet i sve ovo što se može i kupovati i nabavljati preko Interneta. Da oprez mora biti prisutan kada se barata i kada se povjeravaju podaci, moramo se štititi kaznenim progonom onih koji uzimaju identitet, oni koji zloupotrebljavaju osobne podatke i sustav koji postoji po ovom zakonu. Dakle, Agencija za zaštitu osobnih podataka ne može na sebe preuzeti ovlasti tijela gonjenja. Ali tehnologiju ne možemo i nećemo zaustaviti. Ona uz pojedine nedostatke snosi velike benefite, primjerice bankomati, svi smo bili svjedoci prevara na bankomatima, snimanja, skidanja pinova i zloupotreba, ali to ne znači da je to uzelo toliko maha i to ne znači da će se sada prestati koristiti bankomati. Dakle, mi ćemo i nadalje obrađivati podatke elektronskim putem. Mi smo u digitalizaciji podataka daleko odmakli, samo naš središnji državni ured ima bazu od 35 milijuna različitih upisa matica rođenih, vjenčanih, knjige državljana itd., i oko 90% je već digitalizirano. I vjerujemo da ćemo vrlo brzo, do kraja sve to digitalizirati, učiniti dostupnim tijelima vlasti, učiniti dostupnim onima kojih se to tiče i baš u cilju da više građani ne moraju donositi potvrde iz evidencija ne znam kod upisa u škole, da neće morati donositi potvrde, izvod iz matice rođenih ili domovnicu, već će škola moći uz privolu roditelja sama provjeriti podatke koji su joj potrebni. Dakle, želimo s jedne strane maksimalnom primjenom elektronske tehnologije olakšati svakodnevni život, ali naglašavam uz veliki oprez i uz velike mjere zaštite od moguće zloupotrebe. Trebamo inzistirati na strogim kaznama protiv onih koji se usude zloupotrijebiti osobni podatak, ali isto tako nastojati da se svi po zakonu ovlašteni nositelji zbirki podataka umreže i koriste za svrhu koji se ti podaci obrađuju. Zahvaljujem svima koji podržavaju ovaj zakon i vjerujem da je ovo ipak značaj korak naprijed u zaštiti osobnih podataka u Republici Hrvatskoj. Hvala.
Zahvaljujem i zaključujem raspravu. O konačnom prijedlogu zakona ćemo glasovati kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti osobnih podataka. Rasprava je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika SDP-a. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o amandmanima. Državni tajnik Antun Palarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, amandman Odbora za zakonodavstvo prihvaćamo.
Hvala. Postaje sastavni dio. I drugi.
Amandman Kluba zastupnika SDP-a ne prihvaćamo, jer je dovoljno u zakonu obrazložen javni interes, a ako postoji sumnja da je zloupotrebom davanja podataka i obrade podataka učinjeno neko kazneno djelo, povrijeđen Ustav ili je prikrivana zloupotreba proračunskih sredstava onda onaj koji ima takva saznanja treba podnijeti kaznenu prijavu, a ne pozivati se na Zakon o zaštiti osobnih podataka. I ne prihvaćamo ovaj amandman.
U ime kluba gospođa Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
S ovim amandmanom klub SDP-a je želio definirati, odnosno precizirati što bi značio javni interes, a jednako tako omogućiti i specificirati i precizirati. Jer po postojećem zakonu također je moguće da se neki podaci koji su tajni i predstavljali bi osobne podatke mogu javno objaviti. Ovim amandmanom mi tražimo, prije svega predlažemo da se objave podaci kada to preteži javni interes, a da javni interes uvijek postoji kada bi tijelo javne vlasti uskraćivanje informacija onemogućilo ili prikrilo provedbu Ustava, međunarodnih ugovora, konvencija kojih je Republika Hrvatska stranka ili bi se prikrivala zlouporaba proračunskih sredstava. Ovakvo obrazloženje predstavnika Vlade je skandalozno, jer obrazloženje koje smo, molim vas, koje slijedi u amandmanu je prepisano obrazloženje, Vladino obrazloženje iz strategije i operativnog plana za provedbu strategije, a jednako tako, to vam je doslovno zadnje stranice obrazloženja o pristupu informacijama. Nadalje, gospođa Kosor potpredsjednica Vlade javno je izjavila nekoliko puta da bi ona objavila registar branitelja ali eto prijeći joj zakon. Mi ovim amandmanom to tražimo da gospođi Kosor omogućimo, jer eto možda treba i neke vičnosti da bi se sastavio ovaj amandman. Pa eto na tom tragu bi i takva objava podataka, dakle klub SDP-a stoji i na tom tragu jednog općeg raspoloženja javnosti da se i takvi podaci obrazlože. Vladino odbijanje primjer je kako Vlada čini jedno, odnosno govori jedno a čini drugo. Tražimo glasovanje.
Hvala lijepa. Stavljam na glasovanje prijedlog amandmana kojeg inače Vlada, odnosno predlagatelj ne prihvaća. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona, molim da se uključite i da glasujete. Izvolite. Možete glasovati. Hvala. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 78 glasova za, 4 suzdržana i 39 protiv, prihvaćen ovaj prijedlog zakona.
I prelazimo na 7. točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 29 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, Odbor za zakonodavstvo i Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Tamara Obradović Mazal državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene dame i gospodo saborski zastupnici. Vlada je predlagatelj Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba. Naime, u postupku usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije i to u poglavlju 19. socijalna politika i zapošljavanje ukazala se nužnost i potreba izjednačavanja uvjeta za stjecanje prava na starosnu mirovinu kao i prijevremenu starosnu mirovinu za muškarce i žene koji ostvaruju prava iz mirovinskog osiguranja prema Zakonu o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba i to u skladu sa Direktivom Vijeća broj 79/7 Europske zajednice od 19. prosinca 1978. godine koja govori o postupnoj primjeni načela ravnopravnosti muškaraca i žena u pitanjima socijalne sigurnosti. Naime, prema članku 7.a spomenute direktive Europske unije koja se nalazi zajedno sa izjavama o usklađenosti u dijelu kao sastavni dio materijala u pogledu uvjeta za stjecanje prava na starosnu mirovinu i prijevremenu starosnu mirovinu moguće je u nacionalnom zakonodavstvu koje uređuje obavezno mirovinsko osiguranje generacijske solidarnosti propisati različitu dobnu granicu za žene i muškarce kao što je to učinjeno u Zakonu o mirovinskom osiguranju. Međutim, Zakonom o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba na poseban i to povoljniji način uređeno je ostvarivanje prava iz obveznog mirovinskog osiguranja generacijske solidarnosti za ove skupine osiguranika, odnosno vrijednosni bodovi koji određuju mirovine utvrđuju se na temelju najpovoljnijih uzastopnih deset kalendarskih godina od 1. siječnja 2008. ne na temelju cijelog radnog vijeka kao što je to postupno uređeno člankom 184. Zakona o mirovinskom osiguranju. Kao primjer navela bih 2007. godinu prema uzastopnih 34 godine. 2008. godine prema 37 godina i 2009. prema 40 godina. Ovim konačnim prijedlogom zakona osigurat će se jednak položaj žena i muškaraca u pristupu stjecanja prava na starosnu mirovinu i prijevremenu starosnu mirovinu. Osim toga, ukazala se i potreba za usklađivanjem zakona sa zakonskim propisima kojima se uređuje sigurnosno-obavještajni sustav Republike Hrvatske kao i položaj djelatnih vojnih osoba u ostvarivanju njihovih prava iz mirovinskih osiguranja pritom, moram napomenuti, ne mijenjajući uvjete za ostvarivanje prava niti njihov opseg. Također odredbe zakona usklađuju se s propisima o doprinosima za obvezna osiguranja kojim je na sustava način uređena materija obveznih doprinosa. Obzirom da sam uvodno spomenula poglavlje 19. i da se radi o mjerilu za otvaranje pregovora za članstvo u Europskoj uniji napomenula bih da ovaj zakon također je predviđeno akcijskim planom za usklađivanje zakonodavstva i stvaranje potrebnih kapaciteta za usvajanje i provedbu pravne stečevine Europske unije koji je usvojen zaključkom Vlade od 30. kolovoza 2007. godine. Slijedom navedenog akcijskog plana predviđeno je usvajanje upravo ovog zakona i to u prvom kvartalu 2008. godine. Slijedom navedenog kratko rezimirajući ovim zakonom predlagatelj predlaže izjednačavanje uvjeta za stjecanje prava na starosnu mirovinu, prijevremenu starosnu mirovinu za žene i muškarce odnosno hrvatsko zakonodavstvo usklađuje se sa europskom pravnom stečevinom a istovremeno vršimo i pravno tehničko usklađivanje sa u međuvremenu donesenim propisima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo? Ne. Odbor za zakonodavstvo? Ne. I Odbor za europske integracije? Ne. Dobro. Otvaram raspravu. Prvi je u ime kluba Boris Kunst, klub HDZ-a.
Poštovani potpredsjedniče, kolege zastupnici. Kao što smo i čuli Zakon o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba donijet je i na snazi je od prosinca 99. godine. Tim je zakonom na drugačiji način u odnosu na opći propis uređeno računanje staža s povećanim trajanjem za djelatne vojne osobe odnosno računanje staža provedenog u Domovinskom ratu, određivanje mirovine na povoljniji način tako da se mirovina nakon proteka prijelaznog razdoblja računa na temelju najpovoljnijeg desetogodišnjeg prosjeka ostvarenih plaća te da se osobni bodovi povećavaju za 45%. Uvedena je mogućnost odlaska u mirovinu zbog profesionalne nesposobnosti za rad. Važno je napomenuti kod izračunavanja vrijednosnih bodova da se od 1. siječnja 2008. godine i nadalje prilikom određivanja mirovine uzima za osiguranika deset kalendarskih godina najpovoljnijih računajući od 1. siječnja 98. godine. U međuvremenu je donesen zakon o sigurnosno-obavještajnom sustavu Republike Hrvatske čiji pripadnici ostvaruju prava iz mirovinskog osiguranja temeljem ovog zakona te je još određene zakone i propise trebalo uskladiti s odredbama ovog zakona. Zatim, potrebno je bilo uskladiti naše zakonodavstvo s pravnom stečevinom Europske unije, Direktivom Vijeća o progresivnoj provedbi načela jednakog postupanja za muškarce i žene, o pitanjima socijalnog osiguranja kada je na poseban povoljniji način u odnosu na opći propis uređeno ostvarivanje prava na starosnu i prijevremenu mirovinu kao što je slučaj kod djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba. Dakle, cilj predloženog zakona je izjednačavanje uvjeta starosne dobi i mirovinskog staža za stjecanje prava za starosnu i prijevremenu starosnu mirovinu za žene i muškarce. Zakon predlaže za starosnu mirovinu petnaest godina mirovinskog staža i 65 godina života bez obzira na spol. Do sada su godine mirovinskog staža bile iste ali bilo je petnaest godina, do sada su godine bile iste petnaest godina ali su bili različiti uvjeti za godine života 65 godina za muškarce a 60 za žene. Za prijevremenu starosnu mirovinu zakon predlaže 35 godina mirovinskog staža i 60 godina života. Za sada su godine života bile iste 60 godina, ali su razlike u mirovinskom stažu i to za žene 30 godina. Ovim prijedlogom se uklanja svaka diskriminacija po spolu u ostvarivanju prava iz mirovinskog osiguranja. Ovom izmjenom i dopunom zakona terminološki se usklađuju odredbe zakona koje se odnose na Ured za nacionalnu sigurnost, Zakon o sigurnosno-obavještajnom sustavu iz 2006. godine kao i brisanje onih odredbi koje uređuju plaćanje dodatnog doprinosa za djelatne vojne osobe, policijske službenike i ostale kategorije osiguranika koje su obuhvaćene ovim predloženim zakonom. Pitanje plaćanja doprinosa uređeno je Zakonom o doprinosima za obvezna osiguranja od 1. siječnja 2003. godine. Bitno je napomenuti da se predloženim izmjenama i dopunama ne mijenja krug osiguranika koji ostvaruju pravo primjenom ovog zakona ni opseg njihovih prava i zbog toga klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj predloženi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba. Hvala.
Zahvaljujem. Slijedeći je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar u ime kluba HNS-a.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kad sam vidio oznaku na ovom zakonu P.Z.E. dakle usklađivanje sa Europom ponadao sam se da ćemo konačno iz ovog zakona izostaviti barem jedno od tri privilegija za koje osobno smatram da u Hrvatskoj nisu ni potrebna ni društveno opravdana. Ali ako je ovo doista P.Z.E. dakle usklađivanje sa europskim pravnim standardima onda moram reći da mi se ta Europa sve manje sviđa i nisam do kraja siguran, a to je vidljivo iz obrazloženja da sadržaj izmjena i dopuna jeste u cijelosti usklađivanje sa europskim standardima najkraće. Ovaj zakon u sebi sadrži tri beneficije određenoj kategoriji zaposlenika u Republici Hrvatskoj. Prva je beneficirani radni staž i smatram da u odnosu na sadržaj, obim, karakter i vrstu posla to je društveno prihvatljiva privilegija, da je opravdana i potrebna. Druga beneficija je da se kao osnov za izračun mirovine uzimaju deset najpovoljnijih godina kada se odlazi u mirovinu. I treća je beneficija da se osobni bodovi uvećavaju za 45%. Ja molim predlagatelje da mi objasne koji su razlozi kojim se argumentima služe da ono što je uvedeno '99. produžavano sve do danas pa i danas ostaje na snazi, pa će čak se jasnije regulira kako to tu piše, da oni koji rade u vojnoj službi, policijskoj službi i ovlaštenih službenih osoba za razliku od svih ostalih zaposlenih građana Republike Hrvatske koji odlaze u mirovinu ove godine, a kojima se kao osnov za izračun mirovine uzimaju plaće unazad 37 godina. Zašto bi njima trebalo za osnov za mirovinu biti deset najpovoljnijih godina. Zašto njima osobni vrijednost boda treba povećavati za 45%. Koji su to razlozi? Nesigurna služba, premale plaće, neredovite plaće, iskazivanje jednih, a isplata drugih plaća ispod stola, neplaćanja mirovinskog i zdravstvenog doprinosa možda. Ne vjerujem da išta od toga postoji. I ako jesmo vrednovali i vrednujemo da ti i takovi poslovi zahtijevaju beneficirani radni staž i omogućavanje, a nakon izjednačavanja uvjeta za muškarce i žene da ranije odlaze u mirovinu jer su godine starosti i mogu biti preprekom za nastavak obavljanja službe. A i radno vrijeme i karakter posla je takav da to zahtijeva. Koji su argumenti za ova dva privilegirana statusa? Kako je moguće da više od milijun građana mora ići i prihvaćati propise po kojemu za obračun mirovine u ovoj 2008. je osnovica 37 godina unazad, a iduće godine 40 odnosno cijeli radni vijek i kojima se vrijednost bodova ne povećava. Ostaje ista, kakva je matematika, što kompjuter izračuna toliko izračuna. Ja vas podsjećam da prema važećim propisima u ovoj državi postoji 14, 12 kategorija. Po meni čak 14, ali u službenim podacima 12 koji pravo na mirovinu, uvjete za mirovinu i visinu mirovine ostvaruju pod posebnim uvjetima. Taj izraz, tu riječ posebni uvjeti možete prevesti i na privilegirane uvjete. 1998. Sabor je donio zakone koji su se počeli primjenjivati 1.1.'99. kada je rečeno da za sve u Hrvatskoj vrijedi pravilo prijelazno sa 2009. kada će se kao osnovica za obračun mirovine uzimati cijeli radni vijek, a uvjeti godine starosti i staža postupno zaključno sa 2007. svesti na 65 odnosno 60 godina. U rujnu 2007. 51226 korisnika mirovina kao sudionika Narodnooslobodilačkog rata, 16364 korisnika mirovine radnika na određenim poslovima u unutarnjim poslovima i pravosuđu, 23747 korisnika mirovine pripadnika Hrvatske domovinske vojske od vremena '41. do '45. 5575 bivših političkih zatvorenika, 12602 pripadnika bivše JNA, 157 redovitih članova Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, 375 članova Izvršnog vijeća Sabora, Saveznog izvršnog vijeća i administrativno umirovljenih javnih službenika 394 zastupnika i članova hrvatske Vlade, 80 korisnika mirovine tzv. saveznog kadra, 266 radnika istarskih ugljenokopa Tupjak, 11 tisuća 537 umirovljenika Hrvatske vojske i 53 tisuće i 8 hrvatskih branitelja. Kada to zbrojite, to je 175 tisuća 331 korisnika mirovine koji uvjete za mirovinu, uvjete za odlazak u mirovinu i visinu mirovine ostvaruju pod povoljnim uvjetima. Prosječni iznos mirovina koje sam vam naveo, svaki od njih najmanje za 30% su veće od prosječne radničke mirovine u Republici Hrvatskoj u rujnu prošle godine. I ako je 1993. postojao društveno prihvatljivi argumenat da i za saborske zastupnike i članove Vlade, a 99. i za pripadnike vojske, odnosno unutrašnje poslove i ovlaštene službenike, dakle obavještajnu službu, postoji opravdani razlozi za ovakvu … ja pitam koji su to sada 2008. Koliko izuzetaka ćemo nastavljati i imati u svom zakonodavnom okviru gdje ćemo davati privilegije koje više danas nemaju opravdanja. Broj korisnika tih mirovina iz godine u godinu raste. Problem je u tome da najveći broj njih nisu bili u skladu sa načelom koje je Vlada ovdje uporno branila prije godinu dana kada su bili u pitanju hrvatski državljani koji su ostvarili prava na mirovine u Vojvodini i Srbiji i Bosni i Hercegovini, Crnoj Gori i Makedoniji ne prihvaćajući ih u mirovinski sustav Republike Hrvatske uz opravdanje da vrijedi samo jedno načelo, mirovina tamo i onolika gdje su plaćani mirovinski doprinosi. Ovdje to pravilo ne vrijedi. Ovdje nije bitno koliko je mirovinski doprinos plaćen nego uvodimo, odnosno nastavljamo i zadržavamo tri beneficije. U međuvremenu smo uveli još dvije kategorije novih korisnika koje Hrvatski zavod očito u izvještaju nema, bit će na kraju 2007. To su invalidi HVO-a ako se sjećate, koji su također uvedeni u mirovinski sustav i to su radnici na razminiranju. Kada smo o njima raspravljali Sabor je bio jednoglasan da se radi o profesiji, zanimanju za koje postoji društveno prihvatljivi razlozi da imaju beneficije radnici koji rade na razminiranju. Ovih 12 sam vam pročitao, dvije su nove uvedene 2003. i 2004. Završno izvješće za 2007. će i njih uvrstiti, ova brojka će se povećati. Kada raspravljamo o radničkim mirovinama, usklađivanju, dodacima onda je kriterij tamo i koliko je mirovinskog doprinosa plaćeno. Novaca za povećanje mirovina nema, švicarska formula svoje radi i bit će neumoljiva sve i dalje, ali Vlada se nije potrudila da objasni 2008. zašto sve tri privilegije i dalje moraju ostati na snazi. Ako pak je istina ili činjenica da bi njihove mirovine toliko … [[Ne razumije se.]] bile male ili niske, zašto njih ne rješavamo dodatkom na mirovinu? Ako radnike, službenike i namještenike rješavamo dodatkom na mirovinu koji nije osnovica u mirovini kod povećanja, zašto i njih ne svedemo u normalne mirovine sa beneficiranim stažom i uvedemo dodatak na mirovinu od 1.1.2009., od 1999. oprostite. Zašto bi oni u tome trebali imati posebni status? To su razlozi zbog čega klub Hrvatske narodne stranke neće podržati ove izmjene i dopune zakona, ne samo taj nego svaki zakon koji ostaje na snazi i uvodi nove privilegije za jednu povlaštenu na žalost preveliku skupinu u odnosu na milijun i nešto korisnika mirovina za obične smrtnike. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Ma istine radi, ja bih samo korigirao kolegu Lesara. Dodatak na mirovine kod usklađivanja se povećava tako da nije bez obzira što nije osnovica on se povećava, dakle nije izuzet od povećanja kod redovnih usklađivanja dva puta godišnje. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolege zastupnici, poštovani predlagatelji. Zakon o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba posebni je zakon iz sustava mirovinskog osiguranja kojim se za djelatne vojne osobe, policijske službenike na drugačiji, odnosno povoljniji način određuje ostvarivanje prava od općeg mirovinskog osiguranja. Nesumnjivo je da se za vojnike, policajce i druge na koje se ovaj zakon odnosi i trebaju primjenjivati posebni propisi. Podsjetio bih zadnja izmjena ovog zakona bila je u veljači 2002. Te izmjene zajedno s programom Spektra i zajedno s drugim mjerama tadašnje koalicijske Vlade omogućile su uspješno i bezbolno provođenje reforme obrambenog sustava i smanjenje broja zaposlenih u sustavu obrane bez velikih socijalnih potresa i nepotrebnih političkih tenzija, a vodeći računa prvenstveno o ljudima i omogućavajući onima koji mogu ostvariti to ostvarivanje tzv. druge karijere što imaju sve druge zemlje i vojske u zemljama NATO-a kojem težimo. Uspješnosti tog programa svjedoči i podatak da su se čak i najrazvijenije zemlje svijeta kao npr. Japan zainteresirali za način provođenja programa Spektra. Ovaj zakon, Zakon o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, odnosno njegova primjena postao je aktualan i u prosincu 2006. kada su po tom zakonu umirovljene civilne osobe koje su samo jedan dan prije umirovljenja primljene u djelatnu vojnu službu po Zakonu o službi u Oružanim snagama, a onda su umirovljeni po ovome zakonu. Da bi bili primljeni u djelatnu službu trebala im je biti utvrđena vojna perspektivnost, a da bi bili umirovljeni trebala im je biti utvrđena neperspektivnost. Tako se doslovno dogodilo da su civili postali perspektivni vojnici po danu, pa da su onda valjda po noći postali neperspektivni, a da su onda umirovljenici postali ponovo po danu. Dakle dosta buran dan je to bio. Izmjene ovog zakona u najvećoj mjeri nomotehničke su prirode osim izjednačavanja uvjeta za stjecanje prava na starosnu mirovinu i prijevremenu starosnu mirovinu za muškarce i žene koji ostvaruju prava iz mirovinskog osiguranja prema ovom zakonu. Treba istaknuti da ovako izračunatu mirovinu koja je povoljnija nego za ostale osiguranike, Europski sud svojim presudama i ne smatra mirovinom nego plaćom. Ali čak ni ta nomotehnika nije do kraja napravljena, jer se propustilo recimo izmijeniti članak 14. važećeg zakona koji se poziva na neke stavke članka 3., a izmjenama zakona izbrisali smo stavke članka 3. pa taj članak ima samo jedan stavak, pa bi to trebalo dopuniti. Prema zakonu kojeg danas mijenjamo mirovinu prima oko 11 i pol tisuća osoba, a prosječna mirovina iznosi 3 tisuće 163 kune i 70 lipa. Kad je već jedina odredba koja se mijenja ona koja izjednačava muškarce i žene, treba reći da mirovinu prema ovom zakonu prima 865 žena, što čini oko 8%, dok je muškaraca onda 92%. Također treba reći da od 11 i pol tisuća umirovljenika 9 tisuća, dakle koji primaju mirovinu po ovome zakonu, 9 tisuća čine invalidske mirovine. Svaka rasprava o zakonima koji uređuju mirovinski sustav prilika je da se još jednom kaže, nije problem kao što reče gospodin Lesar što ona mirovina iznosi 3 tisuće i 160 kuna, problem je što prosječna mirovina u Hrvatskoj iznosi tisuću 997 kuna ili oko 66 kuna dnevno. Također treba reći da je prosječna mirovina za veljaču isplaćena u ožujku, a to treba i ponavljati prema podacima Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje 39,80% od prosječne plaće i treba podsjetiti da je u vrijeme koalicijske Vlade to bilo 45%. Da je ostalo 45%, danas bi svaki umirovljenik imao 260 kuna više. Treba reći, svi prijedlozi SDP-a oko poboljšavanja statusa umirovljenika u prošlom sazivu odbijeni su, a treba reći da nisam ni optimista da će se to, a i položaj umirovljenika poboljšati i u ovom sazivu. I kada se već radi o nomotehnici, treba reći da SDP neće podržavati politiku Vlade prema umirovljenicima, nastavit ću ukazivati na probleme umirovljenika jer svakodnevno preživljavanje sa 66 kuna dnevno nije pitanje nomotehnike. Hvala.
Zahvaljujem. I zadnji klub, u ime kluba HDSSB uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, državni tajnici u ministarstvu. Jednom prilikom u, pošto sam kirurg po struci, u vrijeme one države zbog … [[Govornik se ne razumije.]] koja vlada u zdravstvu, pa nekako ne baš u punom smislu te riječi i danas, dakle u strukama liječničkim, specijalističkim, imali smo raspravu na stručnom vijeću i nekakvom radničkom savjetu o tome da li se može u ustanovi, jednoj medicinskoj bolnici napraviti jedna distinkcija, razlika u plaći između, napraviti kategorije osobnih dohodaka između kirurga, dakle krvavih grana, medicinske struke od onih konzervativnih, dakle radikalnih i konzervativnih, pa su kirurzi, među kojima sam i sam iskazivali svoje poteškoće sa adrenalinskim poslom, pa su se onda pridružili ginekolozi sa sličnom stvari, pa su onda anesteziolozi koji vode anesteziju ili kako kažu plinovođe, oni su također rekli da je njihov posao stresan, dakle jedan adrenalinski, visoko adrenalinski posao jel' i onda su se tako redali internisti koji se bave šećerom, endokrinologijom itd., na kraju su se javili i psihijatri. I oni su rekli da je njihov posao stresan jer se bave time i time, znamo čime se bave i da su povremeno u razno raznim situacijama i tako. I na kraju se nije mogla donijeti nikakva odluka jer su svi nekako stresni i svi su izloženi situacijama koje iziskuju eto povećana davanja na uvjete rada koje imamo i danas zapravo u našoj struci. I sada kad raspravljamo o ovom zakonu koji nema veze sad sa ovim što sam govorio maloprije, moram reći da stavljamo u neravnopravan položaj ljude koji odlaze u mirovinu. Znam i osobno da zanimanja o kojima se radi u ovome prijedlogu zakona, jasno to i piše da imaju svoje također da kažem prijepore i opasnosti, sve ostalo, pa onda postoje i beneficije tijekom radnoga staža. Ali stavljati takve osobe u prednost kod odlaska u mirovinu da im se računa 10 najboljih, najpovoljnijih godina, a ostale sve ostaviti da im se računa 40-godišnji ili 37-godišnji prosjek za po mojem mišljenju nije u redu. Jasno da sam pristalica toga da se odnos prava muškaraca i žena u tim službama izjednači, ali kažem da ovo nije, što se tiče odlaska u mirovinu i računanja mirovinske osnovice nije u redu. Naime, moram vas podsjetiti kao što je gospodin Lesar nema ga ovdje rekao da smo mi, odnosno Hrvatski sabor odlukama i Vlada iz mirovinskog osiguranja izbacili i invalide rada 31.12.'98. godine, pa i sam naziv mirovinsko … [[Govornik se ne razumije.]] Nekad se to zvalo mirovinsko-invalidsko osiguranje. Oni su strpani u neku drugu kategoriju, u neku drugu službu i neko drugo ministarstvo. Više bih rekao kao socijalni slučajevi i on se zaista zove mirovinsko osiguranje. Nema više mirovinskog-invalidskog osiguranja ili nekada one zajednice mirovinskog ZM i ORH, je li tako. I još nešto. Te iste godine, istog datuma zaista smo izbacili ljude koji nisu svojom krivicom radili u susjednim državama gdje su našli posao, nisu znali da će doći do raspada te države, a tamo su zaradili svoju mirovinu i dijelom nastavili raditi ovamo, ali nisu iskoristili i nisu mogli iskoristiti svoje pravo da odlaskom u mirovinu do 31.12.'98. godine. Takvih je veliki broj upravo u rubnim područjima, u graničnim područjima. Dakle govorio sam i na Odboru za useljeništvo, takvih ljudi ima veliki broj tamo gdje je veliki broj izbjeglica, dakle ima ih iz Bosne kao što ih je u Slavonskom Brodu 20 tisuća, u Okučanima itd. I oni su izbačeni iz mirovinskog osiguranja Republike Hrvatske zato što su uplaćivali, a tko zna gdje su ti fondovi ikada bili, kamo su otišli i kako su se oni zapravo raspodjeljivali, je li bila nekada jedinstvena država. Prema tome, kada gledamo ove nepravde o kojima sam sad govorio, onda je jasno da ne mogu pristati po meni na jednu ovakvu nepravdu prema onima koji ne mogu ostvariti ovakvu beneficiju kao što se predlaže ovim zakonom za ove osobe. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Prelazim na pojedinačnu raspravu i prvi je uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici predlagatelja, poštovane kolegice i kolege zastupnici! Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba koji se pravno, tehnički usklađuje sa zakonskim propisima koji su u međuvremenu donijeti, a kojima se uređuje sigurnosno-obavještajni sustav Republike Hrvatske, položaj djelatnih vojnih osoba o ostvarenju prava iz mirovinskog osiguranja i s propisima o doprinosima za obvezna osiguranja kojim je na cjelovit način uređena materija obveznih doprinosa. Također ovim se zakonom usklađuju uvjeti za stjecanje prava na mirovinu i prijevremenu starosnu mirovinu za muškarce i žene koji ostvaruju prava iz mirovinskog osiguranja prema Zakonu o mirovinskom osiguranju djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenika. Osiguranici obuhvaćeni člankom 1. prijedloga zakona imaju pravo na starosnu mirovinu kada navrše 65 godina života i 15 godina mirovinskog staža, a na privremenu starosnu mirovinu kada navrše 60 godina života i 35 godina mirovinskog staža. Potreba za ovim usklađenjem proizlazi iz direktive Europske unije o postupnoj primjeni načela ravnopravnosti muškaraca i žena u pitanjima socijalne sigurnosti. Predložene izmjene naime izjednačuju muškarce i žene u pogledu uvjeta starosne dobi i mirovinskog staža za stjecanje prava za starosnu i prijevremenu mirovinu neovisno o uvjetima koji se primjenjuju prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Na koncu istaknuo bih da ove izmjene predstavljaju ispunjenje akcijskog plana usklađivanja zakonodavstva iz poglavlja XIX. – područja socijalne politike i zapošljavanja. Stoga podržavam donošenje navedenog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite!
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo državna tajnice, uvažene kolegice i kolege. Prije nekoliko tjedana Hrvatski sabor usvojio je izmjene i dopune Zakona o mirovinskom osiguranju, temeljnog zakona kojim je uređen hrvatski sustav mirovinskog osiguranja i koji je narečenim izmjenama usklađen s pravnim stečevinama Europske unije. Međutim u sustavu mirovinskog osiguranja postoji i niz posebnih zakona kojima se uređuju za određene kategorije osiguranika pojedina pitanja na drugačiji način odnosno u pravilu ostvarivanje prava na povoljniji način od općeg mirovinskog osiguranja koje je ustanovljeno temeljnim zakonom. Jedan od takvih posebnih zakona čiji je prijedlog zakona o izmjenama i dopuni danas pred nama je Zakon o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba koji usklađujemo sa zakonodavstvom Europske unije, a ujedno vršimo i njegovo pravno, tehničko usklađivanje s u međuvremenu donesenim propisima. Napominjem, a čuli smo da je temelji zakon donesen '99. godine, a s izmjenama i dopunama 2000. i 2001. i 2002. godine. O beneficijama odnosno na drugačiji način u odnosu na opći propis uređenim pravima iz ovoga temeljnoga zakona govorite su kolege u raspravi. Međutim 2006. godine donesen je Zakon o sigurno-obavještajnom sustavu Republike Hrvatske kojim je izvršen preustroj službi koji djeluju u tom sustavu, a čiji pripadnici također ostvaruju prava iz mirovinskog osiguranja primjenom Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja vojnih osoba, policijskih službenika i službenih osoba. Kako je tijekom godina dolazilo do izmjena Zakona o službi u Oružanim snagama Republike Hrvatske pokazala se i potreba za odgovarajućom prilagodbom zakona na temelju kojih djelatne vojne osobe ostvaruju prava iz mirovinskog osiguranja. I u tom smislu načinjena su potrebna usklađenja o kojima su prethodnici u svojim raspravama govorili. Što se tiče usklađenja sa zakonodavstvom Europske unije radi se o postupanju u skladu s direktivom vijeća 79/7 o postupanju u skladu od 19. prosinca 1978. godine, o postupnoj primjeni načela ravnopravnosti muškaraca i žena u pitanjima socijalne sigurnosti, a što znači provedbu načela jednakog postupanja za muškarce i žene u svim pitanjima koja se odnose na područje socijalne sigurnosti. U konkretnom slučaju radi se o izjednačavanju starosne dobi za ostvarivanje prva na starosnu mirovinu i prijevremenu starosnu mirovinu koja se ostvaruju prema odredbama ovog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama za muškarce i žene, a čime se uklanja svaka diskriminacija po spolu u ostvarivanju prava iz mirovinskog osiguranja za određenu kategoriju osiguranika. Na taj način uvjeti za stjecanje prava na starosnu i prijevremenu starosnu mirovinu za djelatne vojne osobe, policijske službenike i ovlaštene službene osobe bit će ubuduće propisane ovim zakonom, a ne više Zakonom o mirovinskom osiguranju. A da je prijedlog zakona usklađen s pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe svjedoči i priložena izjava o usklađenosti. Ono što je cijenim potrebno naglasiti jest činjenica da se predloženim zakonom ne proširuju prava iz mirovinskog osiguranja a niti krug osoba koje po njemu ostvaruju prava kao i činjenicu da za njegovu provedbu nije potrebno osigurati posebna sredstva u državnom proračunu. Koristim prigodu pohvaliti Vladu Republike Hrvatske kao i Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva koje je dostavom ovom prijedloga zakona o izmjenama i dopunama ovom Visokom domu ispunilo svoju utvrđenu obvezu da ovaj dokument bude usvojen u prvom kvartalu ove godine što je evo na ovaj način i učinjeno. Iz navedenih razloga podržat ću Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba. Gledajte, ja dobro razumijem, pošto se živo interesiram za funkcioniranje mirovinskog sustava i za razliku od mnogih kolegica i kolega meni je to dominantno područje, područje interesa. I dobro znam zašto se ovaj zakon donosi. Mi smo u pristupnim pregovorima, moramo riješiti višak radnika u pojedinim državnim službama i pokušava se to na ovakav bezbolni, najbezbolniji način riješiti. Međutim nije fer ne reći i nama ovdje i javnosti da se nastavlja i ovim zakonom i ovim izmjenama i ostankom ovog zakona na snazi imamo i dalje hiperprodukciju umirovljenika, da se suprotstavljamo načelu da za dobru mirovinu treba imati dugi staž i dobre plaće i da je ovo u suštini linija manjeg otpora jer ne želimo iskoristiti svoje mogućnosti državne uprave da ljudima koje trebamo riješiti u vojsci, policiji, sigurnosnim službama osiguramo alternativno zaposlenje i da ih činimo korisnim članovima ovog društva koji će dugo godina raditi u okviru svojih preostalih sposobnosti i doprinositi svojim znanjem i vještinama široj društvenoj zajednici. Znam da je praksa u Hrvatskoj da se ovakvi zakoni donose da bi se jednokratno riješili problemi, međutim izuzeci ne smiju postati pravilo. Ja potpuno opravdanim držim donošenje zakona o umirovljenju rudara istarskih ugljenokopa jer se ugljenokop zatvorio. Oni nemaju gdje više rudariti u to vrijeme kad je bilo. Razumijem i da je 2002. kad je još jedna odredba u ovom zakonu i još jedna privilegija o kojoj je govorio kolega Lesar dodata da je tada bila potreba za otpuštanjem dosta ljudi u vojsci ali ne razumijem da taj zakon toliko dugo vremena može i mora egzistirati u hrvatskom društvu jer se ovakvi zakoni doista donose za jednokratnu upotrebu i za rješenje pojedinih problema. Gospodo draga, možemo mi pričati da sa ovim zakonom pospješujemo odnosno idemo u prilog izjednačavanja uvjeta umirovljenja za muškarce i žene ali to je lako ovim zakonom učiniti jer se ovdje radi tko razumije o umirovljenju 55 godišnjaka i 50 godišnjaka a ne ljudi koji 40 godina rade pa imaju 60 do 65 godina. Dakle, tu se može prakticirati spolna jednakost kod umirovljenja, međutim pitam se da li na mala vrata unosimo nešto u sustav da bi ga kasnije proširilo što ne bi bilo dobro bez jedne široke javne rasprave i bez jednog političkog konsenzusa kada i kako ustanoviti spolnu jednakost kod odlaska u mirovinu. Već kad sam spomenuo ali prije toga da kažem opravdanost da ljudi koji rade u ovim službama imaju beneficirani radni staž već je ovdje rečeno postoji, ali moramo biti svjesni da oni ne odlaze u mirovinu sa 60 godina i 15 godina mirovinskog staža ili punu, prijevremenu odnosno starosnu kad navrše 65 i 15 godina mirovinskog staža nego se zakonom člankom 4. ovog zakona ta životna dob smanjuje na 50 do 55 godina i to moramo javno reći. Četvrta privilegija koja ovdje nije spomenuta je u članku 6.a uvedenom u ovaj zakon 2002. godine a tu kaže ovako: "Kada u odgovarajućem postupku služba odnosno služba utvrdi nemogućnost daljnjeg profesionalnog razvoja služba može prestati s pravom na invalidsku mirovinu zbog profesionalne nesposobnosti za rad uzrokovane ozljedom na radu ili profesionalnom bolešću.". Gledajte, profesionalni razvoj sa nesposobnosti za rad uzrokovanom ozljedom na radu ili profesionalnom bolešću nema ama baš nikakve veze i to je nepotreban članak zakona obzirom da taj predmet regulira članak 8. kojeg ja pozdravljam ovdje ako zdravstvena komisija nadležnog ministarstva odnosno tijela sigurnosno-obavještajnog sustava proglasi osiguranika nesposobnim za poslove koje obavlja osoba iz članka 1. stavka 1. ovog zakona ovlašteni vještak iz članka 113. stavka 1. Zakona o mirovinskom osiguranju utvrdit će kod tog osiguranika postojanje profesionalne ili opće nesposobnosti za rad prema tom zakonu. Ovo kompenzira. Jedino ako želimo i dalje imati u članku 6.a mogućnost da i ljudi sa 45 godina odu u mirovinu jer imamo jedan kriterij da moraju imati minimalno dvadeset godina staža. Uvažene kolegice i kolege, vi ćete mene shvatiti. Ja sam dominantno predstavnik umirovljenika, meni su i ovi umirovljenici dragi i imamo ih puno u svojim redovima ali moja je dužnost da se postavim na ovaj način da govorim o problemima otvoreno, da govorim o bremenitosti mirovinskog sustava u Hrvatskoj, o neodrživoj hiperprodukciji umirovljenika i razumijeti ćete me sutra kad iz moralnih razloga ne budem glasao za ovaj prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti završnu riječ? Izvolite. Uvažena Tamara Obradović Mazal državna tajnica u Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem cijenjenim damama i gospodi saborskim zastupnicima na doprinosu u postupku usvajanja ovog zakona, na vašim konstruktivnim primjedbama i pojedinačnim osvrtima koje ste imali kao i pohvalama Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva za brzu i kvalitetnu reakciju slijedom očekivanja a vezanog za plan usklađivanja zakonodavstva koje je ovaj Visoki dom usvojio početkom godine. Ovaj konačni prijedlog zakona ne uređuje odnosno ne širi, ne mijenja krug osiguranika, ovim se zakonom, prijedlogom zakona ne namjerava proširiti opseg prava. Najmanje se ovim zakonom želi kao što je to apostrofirano uvesti neke nove beneficije. Željela bih ponoviti zapravo što se ovim prijedlogom zakona želi, što je intencija predlagatelja, što je intencija Vlade. Ukloniti diskriminaciju u postojećem krugu osiguranika u istom opsegu prava između muškaraca i žena temeljem direktive koja se nalazi u privitku ne širi se opseg, ne povećava se broj, u okviru postojećeg broja osiguranika koji se sastoji od dva spola muškog i ženskog želimo napraviti crtu jednakosti na bazi nediskriminacije. Isto tako, želimo izvršiti horizontalno usklađivanje ovog konačnog prijedloga zakona sa u međuvremenu donesenim propisima na temelju onih kategorija koje zakonodavac ima pravo utvrditi polazeći od posebno teških uvjeta rada u profesijama koje su utvrđene postojećim zakonom zbog svojih karakteristika u obavljanju posla i otežanih uvjeta rada. Razlog zašto donosimo ovaj zakon dopustite mi da se poslužim direktivom koja je u nekoliko navrata ovdje bila spomenuta kako bih na neki način vratila fokus rasprave na suštinu ovog Konačnog prijedloga zakona. Tri osvrta načelo ravnopravnosti kao izvorišna osnova direktive koju prenosimo u ovaj zakon izravno ili neizravno omogućava jednaki pristup programu doprinosu izračunu naknada i pripadajućim uvećanjima u okviru između ostalog mirovinskog sustava. Isto tako, cilj ove direktive je osigurati primjenu načela ravnopravnosti u okviru mirovinskih programa temeljem zaposlenja i naposljetku dodala bih da države članice imaju slijedom članka 5. navedene direktive obvezu poduzimati potrebne mjere kojima se osigurava izmjena ili ukidanje svih zakona i propisa koji u sebi sadrže elemente ravnopravnosti temeljem mjerila za otvaranje poglavlja 19. socijalna politika i zapošljavanje u dijelu uklanjanja svih oblika diskriminacije Vlada Republike Hrvatske Hrvatskom saboru predlaže ovaj Konačni prijedlog zakona kako bih ponovila bih unutar kruga osiguranika na temelju važećeg prava izjednačila prava između muškaraca i žena. I na posljetku članak 8. konzumira, odnosno odnosi se na članak 1. Konačnog prijedloga zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu o ovom prijedlogu zakona. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti i time završavam današnju sjednicu. Sutra ćemo početi sa točkom 8. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima u 9 sati i 30 minuta. Kolege laku noć!
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Uključite se molim vas. Možete glasovati. Izvolite. Hvala. Rezultat? Ovaj zakon je prihvaćen sa 77 glasova za, ništa suzdržanih i 45 protiv. Dame i gospodo, zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa radom. Najbolje je da prihvatimo praksu koju smo već nekoliko puta primijenili, a to je da ne činimo pauzu petkom, nego da u kontinuitetu odradimo točke dnevnog reda, glasovanje i onda ranije može se ići kući, vikend itd. Ja mislim da se svi slažemo što se toga tiče. Evo, prelazimo na osmu točku ovog dnevnog reda. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 31. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za pravosuđe, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa gospodin Dražen Bošnjaković. Izvolite.