Hvala vam lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane dame i gospodo saborske zastupnice i saborski zastupnici! Evo, drugi dan s vama. Nadam se da vam neću dosaditi. Nismo se dugo vidjeli. Evo, pred vama, poštovane gospođe i gospodo, jest prijedlog izmjena i dopuna Obiteljskoga zakona u hitnoj proceduri, dakle s konačnim prijedlogom zakona. Ja ću reći samo nekoliko uvodnih rečenica o važnosti Obiteljskoga zakona a vjerujem da ćemo se oko toga apsolutno svi složiti. Mi u Vladi mislimo da je to zakon koji se uistinu tiče svakoga od nas. To je zakon koji nas na različite načine dotiče od rođenja do smrti, to je zakon koji govori o najosjetljivijim životnim, obiteljskim problemima, pitanjima i stvarima i naravno da se mi i u izmjenama i dopunama ovoga zakona vodimo ustavnom odredbom, ustavnom i vrednotom o tome da je obitelj pod posebnom zaštitom države, da je naravno i dijete i majka, da su mladi pod posebnom zaštitom države. Obitelj je naravno i utočište i uporište i sve ono što naučimo o pravim životnim vrijednostima, naučimo u obiteljskome okruženju ili pak to ne naučimo. Zašto Vlada predlaže Hrvatskome saboru donošenje ovoga zakona u htinom proceduri? Vjerujem da će obrazloženje koje ste dobili na klupe, ali evo ovih mojih nekoliko dodatnih napomena biti dovoljno da prihvatite Vladin prijedlog o donošenju zakona po hitnome postupku. I da o tom Zakonu, odnosno izmjenama i dopunama o ovom prijedlogu možemo danas i glasovati. Naime, nakon donošenja Obiteljskoga zakona u spnju 2003. godine, određene odredbe, dakle, neki članci ili bolje rečeno njihova primjena odgođeni su do 22. siječnja ove godine. Radi se naime o člancima koji reguliraju iznimno osjetljiva obiteljska pitanja i o odredbama koje su odredile odnosno kojima se predložilo i u zakon ugradilo da se određena pitanja delegiraju sa centara za socijalnu skrb na sudove. Radi se primjerice o pitanjima kakva su zanemarivanje roditeljske skrbi i u tim slučajevima predviđa se da sud ima pravo oduzeti pravo roditeljima da djeca žive s njima. Zatim, odredbe koje predviđaju da će su djete sa poremečajima u ponašanju povjeriti ustanovi za socijalnu skrb. Zatim sudovi su dobili važnu ovlast zabraniti približavanje djetetu određenih srodnika dakle, u slučajevima kada je to na dobrobit djeteta. Dakle, ta odgoda imala je za cilj pripremu sudova za postupanje u tim obiteljskim stvarima ponavljam, koje su iz centara za socijalnu skrb trebale biti prenjete na sudove. Budući da u međuvremenu, dakle, do 22. siječnja ove godine od srpnja prošle godine kada je Obiteljski zakon donesen sudovi nisu pripremili, odnosno sudovi se nisu pripremili, nisu izvršene sve potrebne radnje da bi se ovi poslovi sa centara za socijalnu skrb mogli prenjeti na njih, odnosno u njihov djelokrug Vlada predlaže odgovdu primjene tih člnaka o kojima se radi, dakle od 44.-50. članka i onda od 99. do 117. članka Obiteljskoga zakona kako ne bi došlo do izvjesnih velikih problema u postupanju i kako bi se naravno prije svega zaštitila dobrobit djeteta. Jer i cijeli Obiteljski zakona među ostalim počiva na tom neobično važnom stupu a to je zaštita, odnosno dobrobit djeteta i naranvo onda u konačnici dobrobit obitelji. Na to su nas, dakle na tu nužnu potrebu odgode primjene Obiteljskoga zakona upozorile su nas i profesorice sa Pravnog fakulteta gospođe Korač i Hrabar koje su sudjelovale u radu Obiteljskoga zakona koji je na snazi ali isto tako eto to posebno ističem i pravobraniteljica za djecu. Među ostalim ona ističe da Europska konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda u svom članku 6. navodi i to kako radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi svatko ima pravo da zakonom, odnosno zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično, javno i u razumnom roku istica njegov slučaj. Dakle, i pravobraniteljica za djecu se slaže, dapače predlaže ovu odgodu. Mi dakle, predlažemo odgodu do kraja rujna ove godine. Jasno u dogovoru sa Ministarstvom pravosuđa, jer mislimo da treba u tom roku napraviti sve potredne radnje da se sudovi pripreme za taj veliki i opsežan posao. Jer primjerice prenošenje nadležnosti, nekih, postupanjima u nekim obiteljskim stvarima predviđa i dežurstva u sudovima od 24 sata. Tako da u dogovoru sa Ministarstvom pravosuđa vjerujem das će sve te potrebne pripreme i radnje biti i obavljene. Vlada misli da bi bilo loše kada bi se ovaj rok, znači koji smo sada produžili, odnsono predlažemo vama produžiti do kraja rujna kada bi se produžavao još koji put. To su dakle, glavni razlozi zbog kojih Vlada predlaže donošenje ovoga zakona u hitnoj proceduri. Naime prije i nismo mogli reagirati, ovaj rok od 22. siječnja je kao što znate istekao ali Vlada prije nije mogla reagirati jer je Hrvatski sabor počeo zasjedati tek kada je počeo, odnosno kada je mogao. Prema tome, ni te izmjene ni dopune nisu mogli biti prije stavljene pred vas. Međutim, mi vjerujemo da je puno manja šteta ako se ove izmjene i dopune prihvate danas nego da smo čekali još do sljedeće sjednice. Reći ću, odnosno ukazati još na 2 izmjene koje Vlada predlaže i koje su pred vama u ovom, u Prijedlogu izmjena i dopuna Obiteljskog zakona. To je izmjena definicije majke, mi predlažemo povratak na definiciju majke koja glasi: djetetova majka jest žena koja ga je rodila. Ta je definicija izmjenjena prošle godine, međutim, mi u skladu sa programom ove Vlade, budući da definiciju kakvu mi predlažemo poznaju i druga europska zakonodavstva, predlažemo dakle vražanje definicije kakva je poznata u svim gotovo eurpskim zakonodavstvima. MIslimo majčinstvo uistunu mora biti jedna čvrsta i neoboriva točka uporište u životima svih nas. Ponavljam još jdan puta obiteljski zakon jeste i mijenjan i dograđaivan uvijek prije svega vođen temeljnom idejom da mora biti na dobrobit djeteTA. I milsimo da to mora ostati glavna odrednica. I još jedna izmjena koju vam predlažem na koju želim posebno upozoriti jeste brisanje one odredbe koja je u izmjenama zakona od prošle godine, omogućila u iznimnim slučajevima ženidbu djece braće i sestara. Mi predlažemo ovu izmjenu zbog toga što mislimo da je to i prikladno našem poimanju života ali isto tako da je to nešto što apslutno spada u naš civilizacijski krug. Ponavljam još jedan puta sve ove izmjene i dopune koje predlažemo jesu u skladu sa programom ove hrvatske Vlade. Evo gospodine predsjeedniče mislim da je za uvod dovoljno ako bude bilo potrebe naravno da ću u ime predlagatelja i dodatno obrazlagati pojedine prijedloge. Još jeedan puta vas gospođe i gospdoo zatupnici molim da zbog važnosti temeljnog razloga zbog kojih predlažemo hitnost postupka, dakle prenošenje nadležnosti u određenim obiteljskim stvarima sa centara za socijalni rad na sudove. Da ove izmjene prihvatite da o njima danas glasujete i ja vam se zahvaljujem na povjerenju.
Zahvaljujem. žele li izvjestitelji odbora riječ, da. Poštovani zastupnik Davorko Vidović predsjednik Odbora za obitelj mladež i šport. Izvolite kolega.
Gospodine predsjedniče poštovane kolegice i kolege. Odboe za obitelj mladež i šport Hrvatskog sabora razmotrio je na svojoj 2 sjednici održanoj 29. siječnja 2004. predijedlog zakona o iozmjenama i dopunama Obiteljskog zakona s konačnim prijedlogom zakona. Koji je predsjediku Hrvatskog sabora podnjela Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. siječnja 2004. godine. U uvodnom izlaganju predstanica predlagatelja obrazložila je sve izmjeme i dopune koje se predlažu ovim zakonskim prijedlogom ističući da se hitni postupak predlaže kako bi centri za socijalnu skrb mogli postupati u skladu sa dosadašnjom nadležnošču. A do pripreme sudova za provedbu Obiteljskog zakona. Odbor je podržao prijedlog predlagatelja da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. U skladu sa člankom 51. stavak 1. Poslovnika Hrvatskog sabora, predsjednik Odbora Davorko Vidović izdvojio je mišljenje izražavajući nezadovoljstvo zbog nepripremljenosti sudova za pr ovedbu obiteljskog zakona, zbog čega se sada ovaj zakon mora mijenjati po hitnom postupku. U nastavku je anglasio da ne potsoje jamstva da će u novom zakonskom roku da će se izvršiti potrebne pripreme sudova. Zatim je istaknuto da predložene izmjene Obiteljskog zakona, odvaraćaju pozornost javnosti zastupnika od stvarnih problema i pitanja koja regulira obiteljski zakon. Predsjednik odbora mišljeje je izdvojio i na sam tekst predloženih izmjena i dopuna izražavajući neslaganje s njima. U ovom dijelu rasprave naglašeno je da nema jamstva da će u dodatnom roku sudovi osposobiti za preuzimanje poslova predviđenih zakona. Zatim je izražena dvojba opravdanosti uvođenja obveznog poredovanja radi zašatite braka kada bračni drugovi nemaju zajedničko maloljetno, ili posvojenu djecu. Ocjenjujući da će se prihvaćanje ove odredbe u određenom smislu ograničavati sloboda pojedinaca. U svezi zabrane sklapanja braka između bratića i srestrične, predsjednik Odbora je mišljenja da su važeće odredbe dovoljno restritkivne jer samo izuzetno dopuštaju ovakav brak. Članica Odbora Biserka Perman istakla je da bi bilo dobro kad abi predlagatelj prihvatio primjedbe i amandmna Odbora za zakonodavstvo. Ostali članovi Odbora iz kluba zastupnika HDZa u potpunosti su podržali prijedloge predlagatelja navodeći da se prihvaćanjem članka 1. izbjegavaju pravne nesigurnosti dok je izmjena navedena u članku 2. nužna radi smanjivanja rizika od rođenja djece sa psihofizičkim smetnjama. U svezi članka 4. i 5. konačnog prijedloga zakona, naaglašeno je da su oni važni radi ustavne zaštite majčinstva. Posredovanje je važno kako bi se izbjegli brzopleti razvodi brakova a ukoliko posredovanje ne uspije, postići će se barem to da razvod protekne sa manje sukoba među bračnim drugovima, mišljenje je većine članova Odbora. Nastavno an članak 6. utvrđeno je da europsko zakonodavstvo na identičan način utvrđuje ovu problematiku prvenstveno u svrhu zaštite interesa djece i njihove pravne sigurnosti. U slučaju postojanja sumnje u nečije majčinstvo postoji mogućnost da se to temeljem članka 77. obiteljskog zakona sudskim putem utvrdi izrečeno i u raspravi. Pri kraju rasprave u Odboru su navedene nepredvidive životne situacije, u kojima se mogu naći bračni drugovi. Istaknut je primjer veze bračnog druga sa vanbračnim partnerom. ako se iz te veze rodiu dijete prevareni bračni drug postaje zaknitim roditeljem tako rođenog djeteta. Prevareni bračni drug može sudskim putem osporavati roditeljstvo što je svakako neugodnoa situacija i za roditelja kasnije i za dijete, ali prema usklađenom stajalištu članova Odbora, sve situcije koje život nosio veoma je teško predvidjeti i pravno regulirati. Nakon provedene rasprave, Odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama obiteljskog zakona u tekstu predlagatelja.
Zahvaljujem želi li predsjednik Odbora za zakonodavstvo izvjestiti. Izvolite. Predsjednik Odbora za zakonodavstvo.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana ministrice, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora na trećoj sjednici 28. siječnja ove godine rasapravljao je o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona Obiteljskog zakona s konačnim prijedlogom zakona. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovoga zakona i ne protivi se prijedlogu predlagatelja da se zakon donese po hitnom postupku, te da stupi na snagu danom objave u "Narodnim novinama". Na tekst konačnog prijedloga Odbor podnosi sljedeći amandman i to na članak 15. koji bi se mijenjao i glasio: "U članku 367. stavku 1. riječi: "još 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga zakona" zamijenjuju se riječima: "do 30. rujna 2004. godine". Obrazloženje. Naime, ovakvom stipulacijom ove odredbe nomotehnički se uređuje izričaj bez nepotrebnog ponavljanja teksta iz članka 367. Pored podnesenog amandmana Odbor daje sljedeće primjedbe i prijedloge. Na članak 1. predlaže se doraditi odredbu kako bi bilo razvidno da se odredba ovoga zakona odnose samo na jednu životnu zajednicu. Istodobno, predlaže se da učinci izvanbračne zajednice primjenjuju na svaku životnu zajednicu u kojoj je rođeno zajedničko dijete, te bi odredba članka 1. mogao glasiti: "U Obiteljskom zakonu "Narodne novine" br. 116/03. članak 3. mijenja se i glasi: "Odredbe ovoga zakona o učincima izvanbračne zajednice primjenjuju se samo na jednu životnu zajednicu neudane žene i neoženjenog muškarca koja traje najmanje 3 godine ili kraće na svaku u kojoj je rođeno zajedničko dijete"." Na članak 6. koji glasi: "da je djetetova majka, djetetova majka i jest žena koja je rodila dijete" u raspravi je iznesen prijedlog prema kojemu bi odredbu članka 6. valjalo dopuniti tako da u možebitnom 2. stavku izmijenjenog članka 53. utvrdi iznimku prema kojoj bi žena koja nije rodila dijete mogla dokazati da je ona biološka majka i to samo u slučaju da je njena jajna stanica oduzeta i ugrađena drugoj ženi protivno njezine volje. Ovo posebno iz razloga mogućih genetskih obilježja, a iz razloga što je mogućnost doniranja sperme uređena podzakonskim aktima. Budući je razvidno da odredba članka 15. ima povratno djelovanje za koju postoji posebno opravdani razlozi sukladno članku 89. stavku 5. Ustava Republike Hrvatske. Predlaže se Hrvatskom saboru donijeti sljedeći zaključak. Za povratno djelovanje odredbe članka 15. ovoga zakona postoje posebno opravdani razlozi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem predsjedniku Odbora. Idemo na raspravu po klubovima. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo potpredsjednice hrvatske Vlade, gospođe i gospodo zastupnici. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Obiteljskog zakona s konačnim prijedlogom zakona Klub Hrvatske demokratske zajednice prihvaća u hitnom postupku. Kako odnos prema obitelji i obiteljska politika imaju iznimno važno značenje u Klubu Hrvatske demokratske zajednice mu posvećujemo posebnu pozornost. Obitelj je temeljna i najvažnija zajednica u životu čovjeka i naroda. Obitelj mora biti u središtu pozornosti naših interesa i društvene skrbi. Država mora imati nacionalnu obiteljsku politiku i zbog toga podupiremo prve poteze gospođe ministrice za obitelj, branitelje i međugeneracijsku solidarnost. Obitelj je kroz stoljeća potvrđeni temelj svakog zdravog društva, a uporišta su joj u ljubavi, braku, potomstvu i odgovornom roditeljstvu. U njoj nastaje novi život, u njoj se izgrađuju ljudske osobnosti. U Ustavu Republike Hrvatske istaknuta je zaštita obitelji. Izmjena u članku 3. Obiteljskog zakona u kom se briše alineja "koji ne žive u drugoj izvanbračnoj zajednici" obrazlaže se pojednostavljenjem i onemogućavanjem dosadašnje pravne nesigurnosti s obzirom da je postojanje izvanbračne zajednice teško dokazivo. Ukoliko u izvanbračnoj zajednici nema djece, vrlo je teško precizirati koji je to stupanj zajedničkog života koji bi predstavljao jasnu definiciju zajedničkog života u smislu izvanbračne zajednice. Stoga je predložena formulacija za klub Hrvatske demokratske zajednice prihvatljiva. S obzirom na značaj Obiteljskog zakona i svojevrsni moralni standard klub Hrvatske demokratske zajednice podupire i izmjene članka 28. prema kom se briše i iznimna mogućnost sklapanja braka između djece sestara i braće, te djece polusestara i polubraće. Sklapanje braka između krvnih srodnika nije pitanje samo zakona, nego i moralnog običajnog naslijeđa u našem društvu. S obzirom da naše moralno i običajno naslijeđe srodstvo bratića i sestrične smatra obitelji u širem smislu, te iako se u praksi rijetko tražila dozvola za zaključivanje takvog braka podupiremo brisanje dosadašnje odredbe. Predlagatelj je očito uvažio i znanstvene i medicinske analize koje dovode u vezu brak među bliskim rođacima sa Daunownim sindromom, odnosno sa visokim rizikom rađanja mongoloidne djece. I kod nas su poznati primjeri pojave nekih naslijeđenih bolesti unutar izoliranih otočkih, planinskih ili rodovskih sredina kao na otoku Mljetu, Susku i u nekim selima na Velebitu. Iznesene odredbe u članku 42., odnosno 44. logično su poboljšanje postojećeg teksta. Predloženo je u članku 44. da se posredovanje obvezno provodi ne samo kada muž i žena imaju maloljetnu zajedničku ili posvojenu djecu ili djecu nad kojom ostvaruju roditeljsku skrb, već i u slučaju tužbe jednog od njih radi zaštite braka bez obzira imaju li djecu ili ne. Ukoliko posredovanje i ne uspije provodeći postupak u mnogim će se slučajevima postići da razvod protekne sa manje sukoba i da se lakše postigne sporazum. Postupak razvoda često se pokreće i u trenutku sukoba, pa se kroz vrijeme provedeno u postupku posredovanja može postići smirivanje situacije i racionalnije odlučivanje. Predložena izmjena definicije majke u članku 53. Obiteljskog zakona u kojoj riječ: “smatra” zamjenjuje se riječju: “jest”. Majci daje značaj i potrebnu pravnu sigurnost. Obiteljski zakon uređuje pitanje porijekla djeteta, odnosno pravnu tvrdnju o tome tko je majka ili otac djeteta te kako se utvrđuje majčinstvo ili očinstvo ovisno o tome je li dijete rođeno u braku ili izvan braka. I majčinstvo i očinstvo su u pravnom smislu odnosi koji nastaju između djeteta i njegova roditelja koji je upisan u maticu rođenih. I jedno i drugo može se u zakonom propisanim rokovima osporavati u sudskom postupku. Ako u regularnim uvjetima išta može biti sigurno tj. da žena koja rodi dijete uistinu i jest njegova majka. Odstupanjem od ove odredbe otvarale su se mogućnosti za ugovaranje poroda i predaju djeteta tzv. surovatno majčinstvo što otvara pitanje mogućih kombinacija o porijeklu djeteta od različitih žena. Uglavnom sva zapadnoeuropska zakonodavstva temelje se na rimskom pravu i ustinijanovoj kodifikaciji. Djetetova majka je žena koja ga je rodila. U europskom zakonodavstvu njemački, austrijski, talijanski, belgijski, građanski zakoni govore o porodu djeteta kao poveznici za stvaranje pravnog odnosa majčinstva. Španjolski zakon određuje da je majka djeteta žena koja ga je rodila. Grčko pravo presumira majčinstvo žene rodilje, francusko pravo zabranjuje surogatno majčinstvo i majkom smatra ženu koja je rodila dijete. Švicarski građanski zakonik određuje da je majka djeteta žena koja ga je rodila, a u izmjenama Ustava u članku 24. zabranjuje se doniranje zametka i bilo koji oblik zamjenskog mačinstva. Stoga pravna sigurnost govori u prilog mudrosti starih Rimljana glede razvoja medicinske tehnologije i mogućnosti doniranja jajne stanice žene te o tome u Republici Hrvatskoj nema propisa. Napredak medicine i njena dostignuća otvaraju mogućnost kloniranja kao medicinski ostvarivog, ali moralno i pravno neprihvatljivog postupka. Stoga u klubu Hrvatske demokratske zajednice nije nam sve jedno kakva se civilizacija razvija i na kojoj će razini biti etički standard hrvatskog društva. Populacijska i obiteljska politika u Republici Hrvatskoj treba težiti jačanju i zaštiti obitelji i općem i nacionalnom interesu. Članak 15. predloženog zakona pomiće primjenu nekih odredbi Obiteljskog zakona sa 22. siječnja 2004. na 30. rujna 2004. kako bi se omogućila prilagodba pravosuđa zahtjevima obiteljskog zakona. Naime prijelaskom u djelokrug općinskih sudova dijela poslova koji su do sada obavljali centri za socijalni rad u pojedinim manjim općinskim sudovima ne bi bilo problema. Međutim, u većim općinskim sudovima u kojima nedostaje sudaca i prostora došlo bi do velikog zagušenja sudova. Zbog toga u klubu Hrvatske demokratske zajednice smatramo da je odgoda primjene zakona u tom dijelu nužna sve dok općinski sudovi ne budu ekipirani za ažurno rješavanje predmeta što ovisi o objektivnim okolnostima vezanim uz potporu sudova i osiguranje poslovnog prostora. Obitelj je put crkve i naroda, prenositeljica biološkog života i života vjere. Pisalo je u pastirskoj poruci hrvatskih biskupa prigodom trećeg Papinog pohoda hrvatskom narodu i državi. Upravo i na tom tragu su jučerašnje i današnje izmjene i dopune kako Obiteljskog tako i Zakona o porodnom dopustu majki koje nam predlaže Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Stoga će klub Hrvatske demokratske zajednice poduprijeti donošenje izmjena i dopuna Obiteljskog zakona po hitnom postupku. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovana kolegica zastupnica Peruško. Izvolite. Kolegice Pavičić ispričavamo se, jer …
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege zastupnici. Uvažena zastupnica netočno je navela da zabrana braka između krvnih srodnika u pobočnoj lozi između djece sestara i braće te djece polusestara i polubraće, a što je reuglirano člankom 28. slinejom 2. Obiteljskog zakona spada u običajno pravo našega naroda. Kroz povijest hrvatskog naroda takvi su brakovi bili relativno česti. O neprihvatljivosti takvih brakova možemo govoriti tek sa stajališta medicinske struke. Hvala.
Hvala. U ime kluba HNS-a PGS-a poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana ministrice, cijenjeni zastupnici. Sudjelujući u ovoj raspravi oko Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Obiteljskog zakona, a u ime Kluba zastupnika HNS-a i PGS-a moram prije svega izraziti negodovanje oko donošenja ovog zakona po hitnom postupku. Promjene koje se preko noći mijenjaju … [[Ne razumije se.]] ministarstva, odustajanja od nedavno donesenih zakonskih odredbi, obiteljski sudovi, npr. kao što su sudovi … [[Ne razumije se.]] i onemogućavaju ostvarivanje nekih od temeljnih prava i onako spora administracija sad će imati dodatno opravdanje za svoju neučinkovitost i obezglavljenost. Razlog koji se navodi kao obrazloženje za hitnost postupka, a to je nepripremljenost sudova za preuzimanje poslova i kvalitetno postupanje u obiteljskim stvarima što je iz nadležnosti Centra za socijalnu skrb, Obiteljskim zakonom od srpnja 2003. godine prešlo u nadležnost sudova sa odgodom primjenjivanja od siječnja ove godine samo je povod da se uz nužno produženje roka za priloagodbu Pravosuđa, zahtjevima ovog zakona, a kako ne bi došlo do ugrožavanja ljudskih prava, posebno djece po hitnom postupku promjene također i neke druge odredbe od bitnog značaja za ovaj zakon. Zato ne možemo, a da si ne postavimo dva pitanja. Zašto se Pravosuđe do danas nije prilagodilo ovim novim zahtjevima i da li će uopće biti moguće tome se prilagoditi u narednih 6 mjeseci? Zašto po hitnom postupku mijenjamo neke bitne, rekla bih, čak vrlo osjetljive odrednice ovog zakona? Klub HSN, PGS-a smatra da se ovdje želilo iskoristiti priliku za hitni postupak potaknut potrebom produženja roka, kako bi se izmjenile i neke druge zakonske odredbe koje bi inače bilo potrebno mijenjati u standardnoj proceduri. Nejasno je tako svrha predložene izmjene koja se odnosi na posredovanje pri razvodu braka, posebno imajući u vidu posredovanje kod pokretanja razvoda braka tužbom, a kada u braku nema maloljetničke djece, posvojene djece ili djece nad kojom roditelji ostvaruju skrb nakon punoljetnosti. Obrazlagatelj koji prijedlog temelji na ideji o zaštiti braka i sam u narednom tekstu iskazuje skepsu u uspješnost ovakvog provođenog postupka, ali eto. Razlog valjda zbog trajanja poretkne sa manje sukoba i više sporazuma. Mi, međutim, smatramo da bi se ustanove i pojedinci koji provode posredovanje prihvaćajući predloženu izmjenu nepotrebno zatrpali velikim brojem predmeta, otežali dodatnim administriranjem ionako mučni period rastave, a time znatno smanjili vrijeme neophodno za posredovanje u slučajevima kad se rastava pokreće bilo tužbom, bilo sporazumno, a u pitanju su djeca. Sve to samo množi birokraciju, čineći je još neučinkovitijom. Dakako, daleko je još ozbiljnije mijenjanje članka Obiteljskog zakona u kojem se mijenja definicija majke i to bez napomene da se radi o biološkoj majci. Takvo pitanje zahtjeva raspravu filozofa i teoretičara prava, a ne može se odukativnim i prejednostavnim neznanjem riješiti. Redefinicija djetetove majke na prvi pogled samo je lingvistička promjena, no ona iza sebe ima ozbiljne posljedice, naročito u kontekstu daljnjih predloženih zakonskih izmjena koje se odnose na produženje, odnosno uskraćivanje mogućnosti ženi da osporava majčinstvo. Pitanje donatorice i donacije jajnih stanica nije bezazleno i ovakvim definiranjem majke jednostavno bi se amnestiralo neke liječnike za koje i u novije vrijeme postoji opravdana sumnja da su duži niz godina zloupotrebljavali svoj položaj i oštetili svoje pacijentice. U zemljama, kako mi to volimo reći, civiliziranog zapada, nezamislivo je primjenjivanje i doniranje jajnih stanica bez strogo određenih procedura, uglavnom radi se ugovorima. Uostalom, doniranje sperme popraćeno je nizom podzakonskih akata i ne dovodi u pitanje očinstva. Ako su pravno utemeljene i razrađene procedure transplantacije pojedinih organa jasno je da je to potrebno i kod ugrađivanja genetskog materijala. Prepustimo ženama da samostalno odlučuju o svome životu i ostavimo im mogućnost da osporavaju majčinstvo ako je do oplodnje došlo bez njihovog pismenog pristanka, odnosno da žene čijom jajnom stanicom je dijete začeto bez njenog pisanog pristanka, imaju pravo osporavati majčinstvo u postupku dokazivanja svojeg majčinstva. Preustrojem nadležnosti i podjela, te prijenos ovlasti sa jednog ministarstva na druga dva, Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi te Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti krše se postojeći propisi i zakoni, posebno Obiteljski zakon i Zakon o socijalnoj skrbi koji su nadležnost predvidjeli za drugačiji ustroj. Znači, zakoni se moraju mijenjati po hitnom postupku odmah i trenutno. Što je izuzetno loše jer bi promjene trebalo uvoditi postupno, uz konzultaciju sa strukom, ali i sa javnošću. Dugogodišnje funkcioniranje postojećih organizacija govori da će ako se svi propisi promjene, ovu podjelu biti nemoguće sprovesti na terenu. Osnivanjem novih obiteljskih centara stvara paralelnost ustanova i pometnju i preklapanju nadležnosti te množi birokraciju. Stoga mislimo da se ne smjelo pristupiti mijenjanju pojedinih članaka nego preustroju pristupiti sustavno i cjelovito. I još jednom, da se prisjetimo rasprave od jučer. Žene ne mogu biti jedini nositelji pronatalitetne politike koja je opet samo dio demografske obnove. Znamo da je na desetke tisuća mladih visokoobrazovanih ljudi u posljednih 10 godina napustilo Hrvatsku. Povratnici, izbjeglice, dijaspora, sve to čini potencijal demografske obnove. Mlade žene, naročito obrazovane, a takvo društvo svi priželjkujemo, odlučit će se na rađanje jedino u uvjetima gospodarske i socijalne sigurnosti. No prvo treba vidjeti kako država brine o nama živima da bi se željelo rađati neke nove ljude. Svaka nova vlast mijenja ono što je najmanje košta vremena i novaca, a govori o stvarima koje zbiljski malo kome pomažu. Ako budemo ekonomski stabilna zemlja, zdravog gospodarstva i za zadovoljnim ljudima, nećemo morati nagovarati ljude na reprodukciju poticajnim porodiljskim dopustima ili simboličnim, često za ženu uvredljivo, malim novčanim simulacijama, od primjerice 100 kuna. A bit će i onih koji će dolaziti iz drugih zemalja u želji da postanu građani Hrvatske. Do tada ne mijenjamo za svakim novim mandatom sukladno osobnim vizijama onih na vlasti ono što ne valja u nešto što je još gore. Iz svih gore navedenih razloga, mi iz Hrvatske narodne stranke nećemo podržati izmjene ovog zakona.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod vezano uz kolegice Čičin-Šajn. Netočnost vezano uz zahtjev osporavanja hitnog postupka jer naime zakon je donešen 14. srpnja 2003. godine i sudovi koji se nisu pripremili nisu odgovornost ove Vlade koja je upravo zbog primjene zakona morala ići u hitnost postupka da bi se moglo pripremiti primjena u sudovima. Hvala.
Hvala. Potpredsjednica Vlade i ministrica, gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Morala sam se javiti naprosto da bih razjasnila neke stvari koje očito poštovanoj kolegici, odnosno gopođi zastupnici koja je govorila u ime kluba HNS PGS nisu dovoljno poznate i mislila sam da ćemo ovu raspravu provesti bez međusobnih nepotrebnih optuživanja, ali budući da negodovanje čije dolazi iz Kluba čija je predstavnica malo prije govorila, prije svega dolazi zbog hitnoga postupka i postavljeno pitanje o nepripremljenosti sudova kao izlika za donošenje, za Prijedlog ovog zakona po hitnom postupku. I pitanje zašto se pravosuđe nije prilagodila koje je također uvažena zastupnica uputila meni kao predstavnici Vlade. Da, na to revoltirano pitanje ja uzvraćam zašto se pravosuđe nije pripremila od srpnja prošle godine do kraja mandata prošle vlasti. Zašto se suci nisu educirali, zašto nisu pohađali nikakve dodatne edukacije uz navedene promjene, zašto nije dogovorena koordinacija sa centrima za socijalnu skrb s kojima je nužna uska suradnja, zašto nije dogovoreno 24-satno dežuranje što je potrebno zbog ovih posebnih i posebno važnih osjetljivih stvari, to među ostalim možete pročitati i u izvješću pravobraniteljice za djecu i njeno mišljenje je također da se ništa nije učinilo u pripremi njeno mišljenje također da treba odgoditi primjenu ovih članaka da ne bi došlo do apsolutnog kaosa i da ne bi došlo do totalnog zagušenja sudova. Tako da ovo pitanje uvažena zastupnice naravno morate uputiti unutar vlastitoga kluba i vlastite stranke koja je participirala u vlasti u Vladi u prošlome mandatu. Što se tiče dvojbi oko toga da se eventualno sada poslije ovih izmjena ne bi moglo osporivati majčinstvo, to također nije točno. Ja vas upućujem na članak 77. Obiteljskoga zakona koji ostaje na snazi koji se ne mijenja, koji kaže u 1. stavku "Žena koja sebe smatra djetetovom majkom može osporavati majčinstvo ženi koja je upisana u maticu rođenih kao majka ako istovremeno traži da se utvrdi njezino majčinstvo", da ne čitam cijeli članak koji ima 6 stavaka. A što se tiče vaše dvojbe oko osnivanja novih centara za socijalnu skrb, odnosno vi tvrdite da će se sada osnivati neki novi centri, to nije točno, to nitko spominjao nije niti to je u bilo kojem trenutku u Vladi raspravljano niti je to bilo čija ideja bila prema tome, unutar postojećih centara za socijalnu skrb bi se obavljale sve ove stvari nad kojima bi bili nadležni Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se, moram priznati da nisam točno znala koju od ovih tablica mogu dignuti s obzirom da Poslovnik nisam još tako dobro usvojila u ovih mjesec dana od kada radi ovaj časni Sabor, pa moždas postoji malo neka dvojba. Ja bih samo napomenula da naše negodovanje prvenstveno ide u smislu toga da se ovaj Zakon donosi po hitnom postupku, jer po hitnom postupku je moguće donijeti izmjenu koja se odnosi na produženje roka ali ne i ostale članke mijenjati koji mogu ići u standardnu proceduru.
Kolegice to bi spadali u repliku. Ali dobro. U ime Kluba HSS-a poštovana zastupnica Ljubica Lalić izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice HRvatske vlade, kolegice i kolege zastupnici. Oni zastupnici kojima je ovo drugi mandat još nisu zaboravili žestoku raspravu pri donošenju Obiteljskog zakona koji smo donijeli u srpnju 2003. godine. Iako rasprava još nije zaboravljena sada u smo u poziciji da raspravaljamo o njegovim izmjenama i dopunama. Iako smatramo da česte i brze izmjene zakona nisu dobro došle jer narušavaju pravnu sigurnost, čini nam se da je ova izmjena nužna jer od konca srpnja prošle pa do danas sudovi se nisu uspjeli u punoj mjeri pripremiti za postupanje u onim obiteljskim stvarima koje su iz nadležnosti centra za socijalnu skrb prenijeti na sudove. Prijenos postupanja izvršen je zbog Europske konvencije o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda prema kojoj je za odlučivanje o ljudskim pravima potrebna sudska zaštita. Na žalost, sudovi do sada nisu izvršili potrebnje radnje za preuzimanje ovih poslova pa se sada izmjenom koja je pred nama prolongira primjena odredbi koje su se ovih dana trebale početi primjenjivati. Iskreno se nadamo da će sudovi do 30. rujna 2004. do kada se primjena odredbi prolongira osposobiti za obavljanje nadležnosti koje su im zakonom dodijeljene. Imamo dojam da je predlagatelj iskoristio činjenicu nužnosti izmjene skoro donešenog Zakona i izvršio intervenciju u još nekoliko članaka protiv čega mi u Hrvatskoj seljačkoj stranci nemamo ništa protiv jer se radi o stavovima koje smo i sami zastupali u raspravama o obiteljskom zakonu. To se prije svega odnosi na postupak posredovanja pri razvodu braka, to se odnosi na mogućnost sklapanja braka između djece, braće i sestara, te polubraće i polusestara. Dakle, prema Prijedlogu izmjena postupak posredovanja provodio bi se i u slučaju kada bračni drugovi nemaju zajedničku maloljetnu ili posvojenu djecu i djecu nad kojom ostvaruju roditeljsku skrb nakon punoljetnosti ako se postupak razvoda pokreće tužbom. Prijedlog ocjenjujemo dobrim i u cilju je poduzimanja svega kako bi se brak sačuvao. U jednoj od svojih rasprava rekla sam da brak nije autobus u koji je... /Nema preklopa./...i slobodan ulaz, a na sljedećoj slobodan silaz. Kad kažem: “Brak sačuvao” dakako ne, da ne mislim na očuvanje po naredbi ili sili zakona. Brak se može sačuvati samo voljom bračnih drugova, a ta volja mora biti slobodna. Teško je povjerovati da je volja slobodna u trenutku sukoba, u vremenu nesuglasja i međusobnog često neracionalnog optuživanja. Dok je volja zarobljena okovima trenutnih i prolaznih emocija posredovanje je potrebno, a i korisno. O opravdanosti posredovanja govori i podatak o 164 slučaja uspjelog mirenja, 543 slučaja u kojima je postupak obustavljen jer se centru i njegovom pozivu nije odazvao podnositelj prijedloga te 353 slučaja kada je podnositelj odustao od prijedloga. Ovi podaci su iz 2002. godine, a vjerojatno su slični i za 2003. godinu. Oni koji su se u svome radu susretali sa razvodima braka posvjedočit će da su u svojoj praksi zabilježili slučajeve kada su bračni drugovi dolazili kao smrtni neprijatelji, a odlazili kao prijatelji. I zbog tih možda malobrojnih, ali ipak postojećih slučajeva društvo je dužno omogućiti sve što je moguće kako bi bračni drugovi svojom voljom sačuvali brak. Daljnja izmjena odnosi se na brisanje iznimke mogućnosti sklapanja braka između djece, braće i sestara odnosno, odnosno polubraće i polusestara. O zakonskom uređenju ove iznimke vodile su se žestoke rasprave kako u Saboru tako i javne rasprave. Hrvatska seljačka stranka je zastupala i zastupa stav da je sasvim dovoljna odredba članka 28. stavak 1. koji određuje da brak međusobno ne mogu sklopiti krvni srodnici u ravnoj lozi, a u pobočnoj lozi sestra i, i brat, polusestra i polubrat, dijete sa sestrom ili polusestrom ili bratom i polubratom svoga roditelja, djece sestara i braće te polusestara i polubraće. On određuje bračne zabrane koje su duboko inkorporirane u nacionalnu svijest. Smatrali smo da nema potrebe stavkom 2. regulirati iznimku kada je moguće zaključiti brak između bratića i sestrične. Takva odredba šalje poruku, ublažava značaj razloga zabrane, a razlozi zabrane su isključivo motivirani genetičkim aspektom i dakako moralnim aspektom. Koliko je duboko u narodu inkorporirana svijest o važnosti krvnog srodstva pokazuje podatak da je u zadnjih 35 godina zabilježen samo jedan slučaj braka između bratića i sestrične. Slijedom izloženog Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke pozdravlja brisanje stavka 2., članka 28. Obiteljskog zakona. Nadalje, izmjenama se intervenira u članak 35., a koji se odnosi na postupak posvojenja. U obrazloženju članka predlagatelj navodi: “Radi jasnijeg pregleda stanja, ubrzavanja postupka te dostupnosti općih podataka javnosti i bolje kontrole rada nadležnih tijela potrebno je ustrojiti središnji očevidnik”. Ako smo dobro shvatili po ovoj odredbi ustrojila bi se jedna evidencija potencijalnih posvojitelja i posvojenja. Nadamo se da će ministar na učinkovit način propisati metode kojima će se ustvrditi podobnost za posvojenje, a sve u cilju ubrzavanja samog postupka. Da je postupak potrebno ubrzati dovoljno govori omjer broja djece bez odgovarajuće roditeljske skrbi i broja posvojenja. Posvojenja je premalo, volje za posvojenje je dosta, a u domovina djeca godinama čekaju, a često ne dočekaju onoga tko će im pružiti roditeljsku ljubav. Nedostatak središnjeg očevidnika nije niti jedini niti glavni razlog sporosti postupka posvojenja. Njegovo uvođenje jest pokušaj ubrzavanja međutim željeli bi ukazati na onaj glavni razlog sporosti, a njega su stvorili centri za socijalni rad koji u slučaju djeteta bez odgovarajuće roditeljske skrbi ne pokreću na vrijeme postupak lišavanja roditeljskih prava roditelja koji su skrb za svoju djecu povjerili centrima i domovima. Stoga evo ovom prilikom poziv nadležnom ministru da prije svega otkloni ovaj glavni razlog presporog posvojenja, a tada će i predložena izmjena Obiteljskog zakona biti od koristi na radost i djece i posvojitelja. S obzirom da izmjene i dopune Obiteljskog zakona sadrže stavove glede obiteljskih odnosa koje je zastupala i zastupa Hrvatska seljačka stranka Klub zastupnika HSS-a glasovat će za Prijedlog izmjena i dopuna.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Lalić. U ime Kluba SDP-a riječ ima uvažena zastupnica gospođa Milanka Opačić.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Pa ja moram reći da se slažem sa mojim prethodnicama koje su rekle da nažalost ove izmjene zakona jesu svojevrsne izmjene samo onih dijelova s kojima se Klub HDZ-a nije slagao prije pola godine kada smo donosili izmjene Obiteljskog zakona i žao mi je doista što se u Obiteljskom zakonu gdje su se još mogle napraviti neke izmjene i promjene koje bi riješile neke ljudske, životne probleme naših građana nažalost ništa nije u tom smislu promjenilo. Dakle promjenile su se samo one stvari s kojima se tada HDZ nije slagao i dakle nikakvih bitnih promjena nema koje bi pomogle našim građanima u rješavanju njihovih problema. Naime do sada već u ovih pola godine pokazale su se neke odredbe koje bi možda trebalo malo drugačije definirati kako bi bile puno učinkovitije i ja se nadam da će se evo ubrzo naći i neke puno bolje i kvalitenije promjene Obiteljskog zakona pred nama zastupnicima od ovih koje smo danas dobili. Tako se na primjer u 1. članku miče nešto što smo isto tako mi dodali. Dodali smo zahvaljujući stručnim suradnicima koje smo imali, koje smo okupili dakle sa ljudima koji se u praksi svakodnevno susreću na hrvatskim sudovima sa tim problemom .../Nema preklopa/...postoje muškarci i žene koje žive često puta i u dvije izvanbračne zajednice, pa smo mi tako i utvrdili da se ovdje mora staviti, dakle da je riječ i o ljudima koji ne žive u drugoj izvanbračnoj zajednici. Posebno je nelogično obrazloženje ovoga članka koje kaže da se ne može utvrditi druga izvanbračna zajednica, dakle ako možete utvrditi i naći dokaze za prvu izvanbračnu zajednicu možete i drugu. Nekome može to biti smiješno. Međutim, to je tako, to je praksa, postoje ljudi koji tako žive i postoje problemi koji se uslijed toga događaja u sudskim procesima na sudu, dakle ja puno više vjerujem ljudima koji se svaki dan u sudskim parnicama susreću sa takvim problemima i mislim da je ovdje takvo jedno riješenje trebalo ostati. Na kraju krajeva mi ćemo u ime Kluba SDP-a i dati amandman kojim taj dio vraćamo natrag u zakon. Ne znam čemu je služila i čemu služi ova izmjena da se bračni drug mijenja u muž. Ja sam moram priznati puno ljudi, puno stručnjaka pitala o čemu se tu radi, nitko nije našao dobro i logično obrazloženje, ali evo krupna izmjena ovoga zakona je da se bračni drug mijenja u muž, i ne znam što će to promijeniti u konkretnim odnosima u našim obiteljskim odnosima. Što se tiče posredovanja i to je nešto što smo mi predlagali, pa se sada ponovno briše i mijenja, a to je da posredovanje prilikom razvode braka ne treba provoditi kod onih bračnih partnera koji nemaju djece. Naime, posredovanje je prvenstveno bitno zbog toga da bi se educiralo u tijeku razvoda braka roditelje da svoje odnose koje imaju između sebe kao dvoje odraslih punoljetnih ljudi ne smiju prelamati preko leđa djece. Najveći broj nažalost, bračnih partnera koji se razvode ne razvode se između sebe, nego u tom razvodu koriste vlastitu djecu, često puta tu djecu instrumentaliziraju i moram reći da vrlo veliki broj djece zbog njihove neodgovornosti završava u psiho-socijalnom tretmanu, dakle to su djeca koja su teško traumatizirana, isključivo zbog neodgovornosti svojih roditelja, koji bi trebali znati i trebali bi negdje naučiti biti educirani o tome da svoje probleme moraju riješiti samo njih dvoje između sebe, a djeca neovisno o tome žive li oni zajedno ili ne ostaju njihova zajednička briga do kraja života. Prema tome, uvjeravati dvoje odraslih ljudi koji su svojom voljom ušli u brak, nemaju djece, da moraju tom braku ostati, na taj način dovoditi Centar za socijalnu skrb koji imaju jako puno posla, koji su preopterećeni da se bave nečim što je potpuno nepotrebno, mi smo mislili da je ovo nešto što treba micati iz Zakona van, i mislim da je loše što se sad to ponovno vratilo natrag, jer vi dvoje ljudi koji su se odlučili razvesti ne možete uvjeriti da ostanu u braku zajedno, možete ih uvjeravati danima, tjednima, mjesecima, oni će ponovno napraviti ono što su oni odlučili zato što su ni svojom voljom ušli u brak i svojom voljom imaju pravo istupiti iz tog braka. Dakle, onog trenutka kada nema djece, mislimo da ne treba trošiti pretjeranu energiju na posredovanje među bračnim partnerima. Isto tako se ovdje briše i nešto što smo ugradili prije pola godine u Obiteljski zakon, a to je mogućnost osporavanja majčinstva prvenstveno smo bili ponukani na ovo riješenje napisima u javnom tisku, pokretanjem istrage od strane državnog odvjetništva o tome da postoji sumnja da su neki liječnici, dakle zlouporabljajući svoju poziciju uzimali ne znajući, dakle ne dobivajući dopuštenje od pacijentica uzimali njihove jajne stanice i donirali ih, ili bolje rečeno davali ih drugim ženama čak u drugim državama, to je nešto što je apsolutno nedopustivo, to predstavlja svojevrsno kazneno dijelo i mislili smo da ovdje treba otvoriti mogućnost da se i na taj način može osporiti majčinstvo. Naravno da je riječ o vrlo malom broju slučajeva, međutim, u pravu bi trebalo i ako je samo 0,5% ili 1% takvih ljudi treba otvoriti mogućnost da se to može učiniti. S druge strane bi htjela reći da smo mi evo jučer ovdje govorili o tome kako nam pada natalitet, kako imamo sve manje djece. Ja osobno mislim da ni Klub SDP-a ne slažemo se s ovim naj, kako da kažem, najdrastičnijim metodama dakle kloniranja i ostaloga, međutim, sve druge metode koju medicina može učiniti, gdje medicina može pomoći i muškarcima i ženama koji ne mogu zbog raznih razloga imati svoju djecu, ja mislim da bi na taj način trebalo otvoriti zakonsku mogućnost da svi oni koji ne mogu dakle imati djecu, da tako kažem prirodnim putem, nego im je potrebna pomoć medicine, mislim da to treba otvoriti i da svakome trebati što je moguće veću šansu da dođe do vlastitoga djeteta. Što se tiče članka 8. izmjena ovoga dijela u kojima se govori da će se voditi jedinstveni očevidnik za posvojenje djece, tu bih htjela reći da smo i mi rekli da treba jedna centralna evidencija na primjer grad Zagreb koji je najveći sa najvećim brojem centara vodi jedan svoj centralni očevidnik posvojitelja, međutim, to sasvim sigurno ne riješava onaj krupni problem, a to je vrlo veliki broj djece u domovima za nezbrinutu djecu koji nemaju uvjete za posvojenje. Dakle, u Hrvatskoj nije uopće problem naći posvojitelja, puno je veći problem osloboditi djecu od neodgovorne roditeljske skrbi, dakle onoga što se onako u narodu kaže, roditelja koji drže zakonsku šapu nad djecom, drže ih do punoljetnosti u domovima za nezbrinutu djecu, nikada ih ne dođu vidjeti, nikada se ne brinu za njih. Međutim, problem je u tome što se centri za socijalnu skrb vrlo teško i vrlo sporo odlučuju na oduzimanje roditeljske skrbi, dakle tu je ključni problem i mislim da će se tu puno više trebati poraditi pokušati možda drugačije malo ekipirati centre za socijalnu skrb, educirati ljude koji će raditi i odabrati ljude koji će raditi samo na tim slučajevima, jer doista što prije izvučete djecu iz domova, toje puno manje šanse da žive i dalje sa traumama i sa ožiljcima dakle, da su ostavljeni i naravno takva jedna institucija koliko god bila dobra, dobro uređena koliko god odgajatelji, odgajateljice voljeli i brinuli za tu djecu, nikad … [[nema preklopa]] nešto što može zamijeniti jedno obiteljsko okruženje kojim se onda može pružiti ako im se da usvojenje. Prema tome, to je nešto na čemu bi trebalo poraditi, dakle potpuno drugačije stvari postaviti centrima za socijalnu skrb. Na kraju krajeva, pomoći tim ljudima koji su često puta opterećeni potpuno nebitnim i marginalnim stvarima, dakle neke stvari postaviti tehnički a ovaj dio ostaviti dakle jednom broju ljudi u svakom centru da se isključivo time bave. I na kraju, još ću nešto reći oko sudova. Naime, prema odluci Ustavnoga suda mi smo bili dužni ovaj dio građansko-pravnih stvari prebaciti na sud. Ja mislim da dakle još uvijek nismo u mogućnosti financijski u ovoj državi formirati obiteljske sudove, to je ono što bi trebalo ali to je nešto što je u perspektivi što je moguće samo u budućnosti. Sada možemo ići na ono što smo i zapisali u zakonu a to su obiteljski odjeli, dakle na svim sudovima ekipirati određeni broj ljudi, educirati ih, osposobiti ih da mogu donositi kvalitetne odluke u ovoj problematici dakle obiteljskih odnosa. Po mojim saznanjima na primjer na Općinskom sudu u Zagrebu bi se moglo godišnje sliti oko tisuću do tisuću i pol takvih predmeta. Prema tome, vidjeti po onome što se sada može naslućivati bit će potrebno zapošljavanje novih sudaca dakle i nova financijska sredstva uz edukaciju koja koliko sam informirana je krenula jer je sustavna edukacija od prije dvije godine u Ministarstvu pravosuđa organizirana dakle za sve sudove i za sve suce. S druge strane, mislim da smo mi dali jedan pristojan rok za početno formiranje obiteljskih sudova na našim sudovima od šest mjeseci. Nažalost, ništa se pomaknulo nije, mi možemo na ovaj način produživati rok na narednih šest mjeseci, pa ponovno na šest mjeseci dok se ne nađu neki mehanizmi koji će prvenstveno predstavnike sudova koji su zaduženi za reorganizaciju rada suda koj će učiniti dakle svoj dio posla, biti odgovorni i ozbiljni predstavnici sudova, bojim se da ovako možemo odgađati dakle šest po šest mjeseci i nikada dakle obiteljski odjeli neće zaživjeti. Evo, što se nas tiče u ime Kluba SDP-a zbog svega ovoga što smo rekli, zbog toga što mislimo da su ove izmjene izmjene koje ne donose nikakva boljitak hrvatskim građanima mi ćemo glasati protiv ovakvih izmjena Obiteljskog zakona.
Zahvaljujem se uvaženoj zastpunici Milanki Opačić. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Riječ ima uvažena zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Ako sam dobro shvatila kolegicu Opačić vezano na izmjenu u članku 3. Obiteljskog zakona gdje se govori o izvanbračnoj zajednici kolegica je rekla da u stvarnom životu može doći da osoba istovremeno ima više izvanbračnih zajednica i da to teško je dokazivo. Međutim, kasnije priznavanje bračne zajednice. Htjela bih reći da ispravljam u tom smislu ako sam dobro razumjela kolegicu netočan navod jer hrvatsko zakonodavstvo to ulazi onda u područje bigamije a hrvatsko zakonodavstvo ne pozna bigamiju i ne prizna bez obzira što se radi o izvanbračnoj zajednici. Hvala.
Zahvaljujem. Slijedeći za ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Pleša.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče! Kolegica Opačić je vjerojatno nehotice rekla da joj nije jasno zašto se mijenja naziv bračni drug u muž. Samo radi javnosti, ne mijenja se u cijelom zakonu nego samo u jednome članku, dakle u jednom stavku članku 42. stavak 2. U ostalim stavcima ostaje i dalje bračni drug.
U ime predlagatelja potpredsjednica i ministrica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče! Evo, željela bih objasniti upravo ovu izmjenu u članku 42., ovu izmjenu koju predlaže Vlada dakle da se samo u tome članku formulacija "bračni drug" mijenja u "muž" a članak 42. u stavku 2., dakle to je članak koji govori o razvodu braka. Razvod braka može tužbom zahtijevati bračni drug a oba bračna druga sporazumnim zahtjevom. I sad stavak 2. "Bračni drug nema pravo na tužbu za razvod braka za vrijeme trudnoće žene ili dok njihovo dijete ne navrši godinu dana života.". Ova izmjena formulacije odnosno termina "bračni drug" u "muž" se predlaže zbog zaštite djeteta odnosno zaštite žene, zaštite majke u vrijeme trudnoće odnosno u vrijeme do godine dana djetetovog života. Zašto? Jer ta izmjena omogućava da žena zatraži razvod braka. Dakle, u slučaju nasilja u obitelji mi smo ovo pokušali upravo uskladiti sa životom i životnim situacijama. U slučaju kad trudnu ženu muž tuče, maltretira i naravno kad ta situacija postaje potpuno neizdrživa mi mislimo da treba ostaviti mogućnost ženi da izađe iz toga. Mužu ne. Zašto? Zato što također usklađujemo sa životom. Najlakše je često trudnu ženu primjerice ostaviti, nestati i prepustiti je siromaštvu, ostaviti je naravno bez novaca, bez prihoda. Dakle, ova odredba se pokušava uskladiti sa životom, zaštititi majka u trudnoći i do godine dana djetetovog života.
Zahvaljujem se potpredsjednici Vlade. Napominjem da predsjednici klubova imaju sastanak u 11 sati u dvorani 149. Na redu je u ime Kluba HSP-a uvaženi zastupnik Slaven Letica.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, potpredsjednice Vlade! Klub HSP-a će biti vrlo zadovoljan ako bude u prigodi podržati ovaj zakonski prijedlog. Ni mi nismo previše zadovoljni što dolazi po hitnom postupku. Stanovitu nam utjehu pruža okolnost što promjene predložene nisu toliko radikalne što ukazuju da je i prethodni zakon usvojen prošle godine odražavao tradicionalne vrijednosti hrvatskoga društva. Da je bio u nekakvom post modernom smislu na neki način konzervativan i to je neka vrsta komplimenta koalicijskoj Vladi. Što se tiče same prigode, ja bih iskoristio da se možda baš u povodu donošenja ovog zakona jer sam ja prvi put u Saboru, poštuje zakonitosti na taj način da se radikalno inzistira u Hrvatskom saboru, u Hrvatskom državnom saboru. I to je jedna stvar koju treba podržati jer mene već 2, 3 dana boli glava i to je neizdrživo, pogotovo jučer su i plinovi se pojavili u Saboru, ja sam morao ići a onda se raspravljalo o ovom povjerenstvu o sukobu interesa. Vjerujem da to nije jedno s drugim u vezi. Znači što se tiče samog teksta zakona veliku sigurnost i utjehu Klubu HSP-a pružila je informacija gospođe ministrice da je Dubravka Hrabar i ... [[Govornik se ne razumije.]] su sudjelovali u izradi ovoga zakona. No da ... [[Govornik se ne razumije.]] Dubravka Horvat moram podsjetiti je bio prijedlog Kluba HSP-a za vanjskog člana povjerenstva protiv sukoba interesa. Da podsjetim to je po prosudbama višegeneracijskih studenata sa Pravnog fakulteta eitički najneupitnija osoba na tom fakultetu ugledna ili možda vodeća stručnjakinja za Obiteljsko pravo i nadam se da će upravo sada tijekom ove rasprave biti napokon uvažen i taj prijedlog Kluba HSP-a da takva osoba se pojavi. Što se tiče zakona jučer sam kazao nešto da bi Klubu HSP-a bilo izuzetno drago da ovaj zakon bude tretiran kao organski zakon barem po formalnom rezultatu glasovanja odnosno da se za nj iznosi više od 77 mislim zastupnika. Jer važnost tog zakona opravdava takav tretman bez obzira na Odluku Ustavnog suda koja je bila suprotna tom stavu. Kada se tiče uvjeta mi imamo samo jedan uvjet koji izgleda terminologijske naravi spomenuo sam ga jučer uzgred, sada ću malo objasniti da se u cijelom tekstu zakona pojam razvod zamjeni pojmom rastava. I to ne zbog samih metafora, općenito metafore primjerice metafora trice i kučine koju ste jučer ocijenili kao jako agresivnu i uvrjedljivu uopće nije takva nego je na neki način bizarna i banalna i zbog toga je ne treba koristiti a bilo bi loše da ljudi ne mogu ukazati trice i kučine u ovom Saboru jer bi to bitno ograničilo slobodu izražavanja mišljenja, uvjerenja, znanja i neznanja. Prema tome, nemojmo biti u tom smislu. Što se tiče samom pojma, predlagač, predlagač Ustavnom sudu prijedlog za postupak ocjene suglasnosti ranijeg Obiteljskog zakona sa Ustavom, gospodin Petar Marija Radelj poznati teolog poliglota, prevoditelj, pjesnik, također predložen od Kluba HSP-a za člana ovog povjerenstva protiv sukoba interesa malo radikalno je kazao ovako u svom podnesku Ustavnom sudu: izraz razvod hrvatskom je pravnom sustavu bio nametnut iz Beograda od velikosrpskih hegemonista i boljševičko-komunističke starhovlade ozakonjen Ustavnim zakonom o braku. On je po obrazovanju dominikanac, kod njih je hiperpolemičnost jedan od običaja oni su sudjelovali u procesima borbi unutar zapadnog kršćanstva i kako se to mora koristiti. Što se tiče promjene bračnog muža, bračnog druga muža, to je zgodna meni se sviđa ta promjena iako ona nije dakako suštinske naravi. Što se tiče ideala o tome smo jučer malo govoriti trebalo bi, to nije moguće ozakoniti kao što moramo biti svi svjesni da Obiteljski zakon baš po tvrdnjama profesorica Hrabar i decentice Korač ne djeluje na obiteljske ne povećava populaciju u Hrvatskoj. Znači ali bilo bi dobro da je naš ideal trojca obitelji, da i ljudi koji sjede u Saboru malo u tom smislu razmišljaju pogotovo kada je dosadno. Što se tiče članka 53. u kojem se pojam mijenja definicija majke moramo biti svjesni da će tu biti problema sa već je o tome Klub HDZ-a izrazio svoje mišljenje sa problemom surogatnih majki i čitavog problema koji će se vezati uz razvoj modernih medicinskih tehnologija. Međutim, do daljnjega možemo biti racionalno konzervativni barem dok ne postanemo punopravnim članovima Europske unije. Klubu HSP-a je jako žao što nije ni jedan članak posvečen djedovima i bakama. Djedovi i bake su važne institucije u ovome društvu. To ne bi moralo biti previše, to bi moglo biti simbolički da se iskaže važnost tih institucija. Za emocionalnu sreću djeteta važna je ljubav majke, važno je da majka doji. Vrlo je važno da ministrica za europske integracije javno promovira dojenje. Međutim, uz majčinsku ljubav vrlo važni su i očevi. Tako da prisutnost ili odsutnost oca iz obitelji može biti uvod u buduće, emocionalne i druge poremećaje pa i zlostavljanja i ponašanja drugačijeg tipa u obitelji. Djedovi i bake pogotovo bake su pribježišta sigurne oaze u emocionalnom životu djece jer su jedino te ljubavi djedova i baka neuvjetovane uvjeti. Ljudi dok su mladi imaju djecu, nervozni su, uopće u zakonu nije reguliran jedan institut postporođajne tzv. bablje tuge koji bi također trebalo spomenuti. Što se tiče članka 126. mi bi voljeli da predlagač zakona razmisli o uvjerenju koje smo prihvatli na temelju razmišljanja uvažene saborske zastupnice Ruže Tomašić da odredbe o posvojenju ili o posvojiteljima nisu dobro definirane. Naime posvojenje se u pravilu ograničava na majke stare od 20 do 30 godina, i iznimno se pravi razlika u drugom stavku toga članka. Na žalost dva su protesta pristuna, da ljudi sve duže žive sve kasnije se žene ,sve kasnije dobivaju djecu. Tako da među normalnom tzv. populacijom majki njih je oko 40% koje do 30 uopće nemaju vlastitu djecu. Prema tome trebalo bi to promjeniti barem na 40 godina. Pogotovo je restriktivna i štetna ona odredba gdje se kaže da razlika između starosti majke i djeteta mora biti 18 godina. To je vrlo loše zbog toga što ako dopustite majci od 21 da usvoji dijete, a najteže je djeci po domovina koja su starija od 1 godine, recimko 5, 6, 7 godina i koje nema nitko usvojiti. Prema tome mi inzistiramo da se u tom smislu osmisli i izvrše se promjene. KOnačno skrenio bih pažnju da se inače može se to tolerirati na početku svake Vlade, ali da se kod obrazloženja ne koriste znanstveno neutemeljene činjenice. Općenito veliki problem ljudi koji mijenjaju vlastita uvjerenja je vezano uz okolnost kako što bi rekao Matoš, što nemaju solidna znanja. Ljudi sa solidnim znanjima ipak teže mijenjaju uvjerenja. I uj tom smislu obrazloženja uz članak 2. koji inače klub HSPa u načelu i sa mukom ili tjeskobom podržava. Jer se događa da i najbliži srodnici imaju djecu međutim zbog mnogo razloga mi podržavamo odredbu o odbijanju izuzeća sklapanja braka između djece i sestara i braće i polubraće i polusestara. Ali se ovdje kaže za djece koja se rađaju u ovakvim brakovima povećan je rizik da će biti rođena sa psihofizičkim oštećenjima. to je jedan od mnogih stereotipa, koji nema svoje utemeljenje u ozbiljnim istraživanjima genetičara. Kao što postoji uvjerenje primjerice da pjesnici i saborski zasatupnici češće staravaju od infarkta od seljaka, a situacija je sasvim obrnuta. 4 put ačešće doživljavaju infarkte seljaci nego intlektualci. Međutim intelektualci svaki svoj infarkt opjevaju i možete ga vidjeti na televiziji. KOlega Selen to. I zbog toga morate uvijek znati da se stereotipi javljaju na različite načine. KOnačno htio bih kazati da je nama bi bilo drago a nisam sasvim siguran da sam baš sasvim u pravu da je to predmet regulacije ovoga Zakona. Da se regulira jedna stara ideja koja je bila prisutna u našoj predizbornoj kampanji a vezana je uz okolnost pa ako hoćete i ako ne treba više mučiti premijera sa slučajem Čačija,i mislim da se pretjeralo i u javnosti i tako dalje. Ali njegov slučaj ne plaćanja alimentacije pravilo je nije iznimka. Naša je bila ideja da se formira kao što inače formira previše državnih fondova zaklada i tako dalje, i ja se plašim da će u tom pogledu HDZova Vlad abiti Vlada ljevoga centra. Na žalost će samo HSPe ostati na desnici sa dijelom HSSa, pa će nam biti dosadno na tom području. Naša je ideja da se formira fond državni iz kojeg bi se to je neka vrsta fonda reosiguranja iz kojeg bi se majkama isplaćivale alimetnacije. A onda da se sudbenim ,pravosudnim i drugim načinima utjerivaju i dugovi od tih nesolidnih muževa koji su nesolidni kada rade djecu a pogotovo kad aih treba odgajati i podizati. Prem atome, mi ćemo ukoliko se usvoje ove za nas dosta važne primjedbe podržati ovaj zakon. O tome će predstavnik kluba u završnoj riječi nešto kazati.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Slavenu Letici. Za ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Lucija Čikeš.
Navod gospodina Letica kada kaže da nije znanstveno utemeljeno da se djeca rađaju češće s bolestima i malformacijama koja se rađaju iz brakova u konsagvinitetu. To je medicinski genetički vrlo dokazano i tu zaista na.
Zahvaljujem. 11 i 25 ja vas obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika istekl ovrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta u 11, i 27 znači još dvilje minute. Sljedeća u ime kluba zastupnika HSLSa DCa uvažena zasatupnica Đurđa Adlešić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade i ministrice, kolegice i kolege. Ja ću u ime kluba HSLSa DCa podruprijeti izmjene ovoga Zakona. I to doista mogu potpuno mirno bez prigovora onih koji se sjećaju moga izlaganja sada u ime kluba H SLSa u prošlom mandatu kada se donosio ovaj Zakon. Jer smo upravo mi tada podsjećali na nedostane zakona i na elemente koji se upravo ovim izmjenama mijenjau. Naime, mi smo i tada izrazili skepsu u osposobljenost sudova. Naročito an rok koji se tim sudovima daje. Bez da smo dobili jasne odgovore o tome kako će ići edukacije, koji će rokovio i koje su zapravo jamstva da sudovi budu osposobljeni za nove obveze. A pri tome smo upozoravali da ljudi u centima az socijalnu skrb imaju stručnjake i imaju iskustvo. Također smo se protivili sklapanju brakova između krvnih srodnika. Međutim ja ću podsjetiti da smo mi tada kod donošenje zakona govorili da zakon ima doista i neke elemente koji su konzervativni. Međutim, čitajući kasnije zakon možda bismo mogli upozoriti da su u nekim drugim elementima i neobični. Pa ja pretpostavljam da će se ovaj zakon još mijenjati. Elementi zakona koji se mijenjaju danas su nama dakle, potpuno prihvatljivi da bismo digli ruku za izmjenu. Ali moram upozoriti i na neke članke koji vjerojatno jesu sporniji, možda će tražiti više struke, a manje politike. Naime, ako se Obiteljski zakon onako kako u uvodnim odredbama piše da se zakonom uređuje brak, odnosi roditelja i djece, posvojenje, skrbništvo, ali i učinci izvanbračne zajednice žene i muškarca, dakle žene i muškarca te postupci nadležnih tijela u svezi s obiteljskim odnosima i skrbništvom. Članak 3. kaže: "Odredbe ovoga zakona o učincima izvanbračne zajednice primjenjuju se na životnu zajednicu neudane žene i neoženjenog muškarca koji ne žive u drugoj izvanbračnoj zajednici koja traje najmanje 3 godine ili kraće ako je u njoj rođeno zajedničko dijete." Dakle, ovaj odnos, odnosno ovo vrijeme od 3 godine ili kraće ako je u njoj, u toj vezi rođeno zajedničko dijete je prihvatljiv. Međutim, život stvara i neke kombinacije koje su drugačije i čini mi se da taj članak ne korespondira sa realnim životom i tada smo ga proglasili konzervativnim. Pa bi bilo dobro vidjeti što učiniti da se u ovom članku nađu i djeca koja su rođena u drugačijim kombinacijama, maštovitijima poput primjer zajednice neudane žene i oženjenog muškarca. Moramo priznati da takve kombinacije i takva djeca postoje. Prema tome, bilo bi dobro vidjeti kako i takvu djecu svrstati u članak 3. Jer kombinacija neudate žene i neoženjenog muškarca kod rađanja djeteta vrlo često ih zapravo vodi u brak. U članku 42. na koji želim upozoriti iako je ministrica zapravo objasnila što to znači gdje se govori o razvodu, pa se kaže da bračni drug nema pravo na tužbu za razvod braka za vrijeme trudnoće žene ili dok njihovo dijete ne navrši godinu dana života. Štiti ženu doista, osim kada postoji nasilje u obitelji. Kada bi ovaj članak ovakav ostao, ali prema ministricinim riječima ne ostaje, tada bi zapravo samo nasilje u obitelji produžilo i to bi ženama bilo potpuno neprihvatljivo, a na žalost sigurne kuće i kuće u kojima su žrtve obiteljskog nasilja u pravilu su to žene i djeca. Upozorili smo tada i na neke termine i tu mislim doista da je potrebna pomoć struke, na neke termine koji su ne bih ja rekla moderni, nego su neobični, a za žene držim uvredljivi i to govorim već treći mandat. Naime, kaže djetetovim ocem smatra se - koristi se i dalje termin "smatra se". Pa vjerojatno se zna? Termin smatrati ocem ja držim da je uvredljiv termin i vjerujem da se za njega može naći adekvatniji termin ili priznanje očinstva. Pa priznaje se grijeh. Očinstvo se vjerojatno prihvaća? Ne smatram da je to grijeh. Mi ćemo dakle ove izmjene podržati i ja ću ponoviti prijedlog koji sam izrekla jučer govoreći o ovom prvom paketu zakona, a koji je danas ponovo spomenuo kolega Letica i ja vjerujem da bismo oko toga mogli postići konsenzus bez obzira na naše političke razlike, a to je nužnost osnivanja fonda. I danas se već vide reakcije žena, majki koje podupiru osnivanje fonda. Naime, činjenica je da je 60% - taj podatak sam jučer iznijela - alimentacija neisplaćenih, a 80% ih je utjerano sudskim putem. Toliko o odgovornosti očeva. Dakle, takav fond je potreban i doista bi bilo dobro da država preuzme obvezu da takve očeve natjera da svoj dug podmire. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Adlešić. Sa ovim smo zaključili raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Na redu je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ovdje je bilo danas izrijekom rečeno od strane predlagatelja gospođe potpredsjednice i ministrice mi ovim zakonom provodimo program HDZ-a. I to trebaju građani znati kako se program HDZ-a provodi u obiteljskoj pronatalitetnoj politici. Vidjeli smo kod PDV-a nema ni govora da se uvaži dakle i prijedlog o smanjenju na dječje proizvode. Jučer isto tako moj je prijedlog bio da žena koja je rodila tri djeteta koja se odlučila na to da dobije prednost pri zapošljavanju. To su prave i konkretne mjere. Vidjet ćemo, mislim da od toga također još nema ništa. Dakle, to su sve mjere koje nešto koštaju. Međutim, mi se ovdje dalje bavimo ideologizacijom. Dakle, o suštinskim promjenama nedavno je promijenjen prošle godine Obiteljski zakon. On je dosta poboljšica napravio. Međutim, sa ovim hitnim izmjenama i dopunama Obiteljskog zakona ništa se ne čini, nego se vraća na staro, vraća se na gore, ustvari ideologizira se i nikakvih tu poboljšica nema, nego promjena i to koje su protuzakonite i protuustavne. Na kraju krajeva i sami sudovi kojima treba stalno pomagati za što je zadužena upravo izvršna i zakonodavna vlast dovest će se u još težu situaciju. Dakle, općenito upravo kod ovih stvari koje se tiču svih građana ne bi trebalo uskri stranački program gledati ... /Govornica je isključena/ ... zakon jedne stranke protiv druge stranke ... [[nema preklopa]] a interes je da se donose zakoni u interesu građana. No, to je odgovornost vladajućih. U članku 1. mi ćemo teško dovesti u zabludu same sudove i onda će nam pravosudna vlast za vlastitu neefikasnost i neodgovornost biti dežurni krivac. Naime čemu ovo forsiranje promjena članka 1. kada je upravo zadnjim izmjenama u Obiteljskom zakonu u postojećem članku 3. rečeno upravo i pomognuto sudovima kako da razriješe situacije. Jasno je da vanbračna zajednica priznaje se samo između neudate žene i neoženjenog muškarca. Međutim život poznaje situcije dvobračno, više situacija u kojima muškarac ili žena podržavaju, odnosno žive u izvanbračnoj zajednici. Obrazloženje jeste uz ovu promjenu članka 1. da se to ne može utvrditi. Međutim kako se ne može utvrditi kad je sud upravo dužan utvrditi da li između dvojice ljudi postoji izvanbračna zajednica. Prema tome na ovakav način može se naći u situaciju konkurentnost dvije vanbračne zajednice i sud neće znati kako će postupiti niti može postupiti po ovom članku 1. Zato upravo moramo sagledati s tog aspekta ovu situaciju i nužno je upravo radi transparentnosti vratiti na postojeći članak 3. ovo uređenje kažem, jer će se naći sudovi u teškoj situaciji. Kojoj vanbračnoj zajednici dati … [[Ne razumije se.]] a mogu istovremno trajati i mogu u istim vanbračnim zajednicama biti rođena djeca. U članku 5. već je u ime kluba gospođa Opačić iznijela da zaista uz veliku opterećenost ne samo sudova nego jednako tako i naših upravnih tijela, centara za socijalnu skrb koji imaju čitav niz drugih poslova, sada forsirati mirenje između bračnih drugova koji nemaju zajedničku maloljetnu djecu ili djecu nad kojim je roditeljsko pravo zaista je trošenje državnih sredstava, a počesto upravo na štetu onog bračnog druga koji želi razvod braka. Jer najčešće su to stariji ljudi, najčešće je to žena koja živi u braku, ali nema uzdržavanje, uskraćuje se, jer se i na takav način nasilje nad ženama provodi da joj se uskraćuje iako ona obavlja sve kućne poslove uskraćuju joj se elementarna sredstva za život, a onda je ovo jedini način da ona razvodom priskrbi ono svoje pravo na uzdržavanje. Dakle zakonodavac itekako mora voditi računa što se u životu događa. Dakle ovo je štetna odredba jer s jedne strane dakle, trošimo državna sredstva za nešto što dvoje odraslih ljudi koji nemaju maloljetnu djecu kažem ili djecu nad kojom je, koja su posvojena ili nad kojima je produljeno roditeljsko pravo, nema nikakve potrebe, a s druge strane kažem izravno se šteti bračnom drugu koji je pokrenuo tužbu, koji je pokrenuo postupak tužbom za razvod braka, a ovaj drugi se tome protivi upravo da bi ga na takav način šikanirao i da bi izbjegao dužno uzdržavanje. Članak 6. izmjena članka 53. je bila očekivana zato što se HDZ izrijekom tome protivio. Ovdje smo danas čuli da je do ove izmjene došlo u suradnji sa stručnjacima sa Pravnog fakulteta. O ovome treba pitati žene. Da li su pitane ženske udruge? Da li su pitani stručnjaci medicinske struke koji se bave ovom problematikom? Da li je itko kontaktirao ili bio tamo u Zavodu za humanu reprodukciju da se susretne sa dramama žena koje na ovakav način neće postati nikada majke? Zato bih ja molila evo gospođu potpredsjednicu i ministricu, možda ako ne ona osobno, ali zaista da nađe nekoga u ime Vlade da ode tamo gdje se vode zaista svaki dan te ljudske drame i da netko tim ženama kaže izravno, ne uzalud vam je vi nećete biti majke zato što od rimskog prava postoji načelo da je majka djeteta ona koja ga je rodila i tome nema diskusije. Mi ne uvažavamo nešto što je stvar života, mi ne uvažavmo nešto što je razvoj medicine, mi ne uvažavamo žensko tijelo u smislu ravnopravnosti i raspolaganja kao što se to dopušta i već je odavno dopušteno muškarcima uterus je primaran. To treba učiniti. Ali s druge strane, treba nam ovdje svima biti također i jasno da su zlouporabe moguće, da u Hrvatskoj postoje žene koje su rodile u menopauzi. Da li se vi pitate čijom jajnom stanicom. Žena danas ako nećemo regulirati ovakav, ovo zakonom, postoji mogućnost da idete na jedan bezazleni ginekološki pregled, da vam se otme jajna stanica, da se ugradi u tijelo bogate žene koja više ne može roditi jer nema jajne stanice, odnosno ne funkcioniraju, gdje se stimulira ali eto ima uterus pa se stimuliraju hormonima i ona može roditi dijete bilo kada, ali ova druga ne. Muškarcu se dozvoljava raspolaganje vlastitim životom. Muž majke ili neki drugi muškarac može biti otac djeteta, a da uopće nije učestvovao u začeću djeteta i o tome ne postoje nikakve ovdje moralne ni etičke dileme niti su postojale onda već desetljeća kada se o tome raspravljalo. Ali kada istu stvar postavimo kod žena onda se postavlja je li pitanje etike i drugih aspekata promatranja ovog problema i nema sumnje da je to problem, ali onda ako smo zaista etični ljudi, onda takav problem treba zajednički razmotriti, uz punu ravnopravnost muškarca i žene. I kažem još jednom, kao što je to i jučer bio slučaj, i danas je ovdje slučaj, da je ovdje žensko tijelo zaista poligon za vježbanje nečije političke efikasnosti i moći i za provođenje svog programa na ženskom tijelu. U odredbi članka 15. najprije što se tiče nomotehnike. Ova odredba ukoliko bi ostala zbog svoje protuustavnosti izazvala bi tešku situaciju u primjeni jer mi nemamo postjeće jer je dosadašnji Obiteljski zakon, onaj prijašnji, prestao važiti, a mi s ovom izmjenom članka 15. ožiljavamo ga, što nije moguće na ovakav način i još ga osnažujemo. Još jednom plediram da se zaista sudjeluje u teškoj situaciji, ali da onda upravo trebaju, evo, sad će doć do i priprema proračuna, biti osigurana dodatna sredstva kako bi se sve ovo moglo ostvariti, ali čisto se bojim jer već je najava. Evo, danas ćemo raspravljati o ovom prijedlogu plaća za suce, za to nema novaca.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici. Za ispravak netočnog navoda javio se uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegica zastupnica je kazala, izmjene će učiniti zakon gorim, lošim što je netočno. Izmjene će učiniti zakon boljim. Drugo, kazala je da su ove izmjene nezakonite. Kako mogu biti nezakonite, ako se raspravlja u ovom Saboru i imaju se namjeru donijet kroz njega? I treće, o poligonu ženskog tijela doista nemam komentara.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja potpredsjednica i ministrica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Evo nekoliko, nekoliko odgovora koje sam dužna u ime predlagatelja, u ime Vlade Republike Hrvatske iznijeti za ovom govornicom nakon izlaganja uvažene zastupnice Ingrid Antičević Marinović. Govorila je o programu koji se provodi. Da, to je program na temelju kojega smo dobili izbore, to je taj program koji je djelomično, eto, i vi danas kritizirate, ali na temelju toga smo mi dobili 66 mandata. Vi kažete da se u ovom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona koji je po hitnom postupku pred zastupnicima bavimo ideologizacijom, citiram. Zanimljivo je da niste nijednom rječju spomenuli temeljni razlog zbog kojih su izmjene i dopune po hitnom postupku danas pred nama. Temeljni razlog je problem koji bi uslijedio zbog činjenice da se prema Obiteljskom zakonu koji je predložen u mandatu prošle Vlade, poslovi u važnim obiteljskim pitanjima prenosa sa centara za socijalnu skrb na sudove. Od 14. srpnja prošle godine do kraja prošle godine ništa na pripremi za to prenošenje nije napravljeno. Zanimljivo je da niste spomenuli činjenicu o kojoj govori i pravobraniteljica za djecu. Da u tom vremenu, dakle, od 14. srpnja ništa nije napravljeno, dakle, da bi se suci pripremili za taj vrlo kompleksan posao, da suci nisu pohađali nikakve dodatne edukacije vezane uz navedene promjene, da nije dogovorena koordinacija s centrima za socijalnu skrb s kojima je nužna uska suradnja, da u manjim sudovima i jedan sudac, i to je problem, često rješava sve predmete, da zakon implicira, ponavljam 24-satno dežurstvo u sudovima. To je problem koji postaje iznimno ozbiljan. Prema tome, za sve te probleme koji su se nagomilali nije odgovorna ova Vlada koja, međutim, pokušava ovim hitnim postupkom, i nadamo se da će bit prihvaćen u Hrvatskom saboru, spasiti što se spasiti dade jer je rok za pripremu bio do 22. siječnja. Prema tome, u prvom mogućem roku u kojem smo mogli kao nova Vlada predložili smo ove promjene Hrvatskome saboru. Dalje, ja ću vam evo citirati, jer mislim da biste to morali znati činjenice koje spominje pravobraniteljica za djecu. “Drugi veliki problem”, ističe ona, “vezan uz zaštitu prava i dobrobit djece se tiče kvalitete Obiteljskog zakona”, Obiteljskog zakona koji je donešen za mandata prošle vlasti i prošle Vlade. Ne ove koja predlaže ove izmjene. I sastoji se u tome što se može govoriti o izostanku bilo kakve sustavne koncepcije u određenim rješenjima. Spomenuto se odnosi na nepostojanje kriterija za podjelu materije na onu koju će sudovi rješavati u parničnom i one koji će se rješavati u izvanparničnim postupcima. Dakle, to su iznimno važni problemi koji očito prema sudu zainteresirane stručne javnosti, o tome su govorile i profesorice kojima sigurno ne možete zanijekati kompetentnost, Korač i Hrabar sa Pravnoga fakulteta. Prema tome, to su bili dovoljni argumenti da se Vlada odluči za hitnost postupka. O tome međutim vi niste govorili. Govorite o protuustavnosti i protuzakonitosti ovih predloženih izmjena što ja, naravno, ne mogu prihvatiti i vi kažete da zakon jedne stranke je, zapravo da mi radimo zakon jedne stranke protiv zakona druge stranke što također odbacujem. Dakle, temeljni razlog za ove izmjene i dopune jest hitnost postupka zbog činjenice da bi došlo do naprosto kolapsa u sustavu, vezano za iznimno osjetljive stvari. Što se tiče inače vaših primjedaba drugih, želim evo izvjestiti ovaj uvaženi Dom da ćemo, da će moje ministarstvo potaknuti donošenje Zakona o, koji bi trebao regulirati sva ova pitanja o kojima je danas bilo riječi vezano za potpomognutu oplodnju, ali ... [[nema preklopa]] koji se mora donositi, o kojem se mora raspravljati međuresorski i do njegovog donošenja mislim da se rješenje vidi u članku 77. Obiteljskoga zakona kada se govori o problemima osporavanja majčinstva. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem potpredsjednici i ministrici u Hrvatskoj vladi. Za ispravak netočnog navoda javila se uvažena zastupnica Ingrid Antičević.
Gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo potpredsjednice ispravljam vaš netočni navod, kažete da bivša vlast ništa nije učinila da se pravosuđe pripremi. Ništa nije učinila, zaposlila preko 400 sudaca, povećala plaće, iznalazila na sve moguće načine prostore, istina to je tek započeti proces koji će itekako čekati sada vas da nastavite u tom smislu. Dakle, edukacija je započela, nije ranije uopće bila dakle potrebna su sredstva da bi se sve ovo nastavilo, ali vi sa sljedećim zakonom kažete nema sredstava za pravosuđe a primat vam je pravosuđe, prema tome, onda se morate u tom smislu zaista i odlučiti.
U ime predlagatelja.
S mjesta ću. Poštovana gospođo zastupnice ja nisam rekla da ništa nije učinjeno ja sam samo precizno citirala mišljenje pravobraniteljice za djecu koje je poslala u pisanom obliku i Ministarstvu pravosuđa. Dakle, citirala sam njeno stajalište i njeno mišljenje vrlo sam oprezna u ocjenama i procjenama budući da govorim sada u ime Vlade. Što se tiče plaća sudaca i prošla Vlada koliko se sjećam nije imala dovoljno novaca za njih ali o tome tek slijedi rasprava pa je ne želim prejudicirati.
Ja se ispričavam, povreda Poslovnika uvažena zastupnik Matušić.
Gospodine potpredsjedniče, povreda Poslovnika odnosi se na članak 209. koji kaže stavak 2: "Ako zastupnik zatraži riječ da bi ispravio netočan navod predsjedatelj će mu dati riječ čim završi govor onoga tko je iznio navod". Ja sam podigao svoju pločicu i bio sam uvjeren da ste me vi vidjeli za vrijeme govora kolegice Antičević Marinović pa molim da mi se da riječ da bih ispravio netočan navod koji je bio u njenom govoru. Na temeljno izlaganje.
Zahvaljujem. Sljedeći. Povreda Poslovnika Marija Bajt.
Gospodine potpredsjedniča gospođa zastupnica Antičević Marinović je povrijedila 209. članak Poslovnika jer nije ispravila netočan navod za koji se javila na izlaganje gospođe ministrice, nego je davala obrazloženja koja nisu bila predmet rasprave. Hvala.
Djelomično uvažavam. Na redu je uvaženi zastupnik Ivo Josipović. Izgubio je pravo na raspravu budući nije nazočan u Sabornici. Sljedeći za riječ se javio uvaženi gospodin Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, surdnici u Vladi Republike Hrvatske. Dopustite da prvo izrazim žaljenje zašto se ova izmjena i dopuna Zakona donosi po hitnom postupku, vodi se puno računa o pripremi sudova za provođenje ovog Zakona ali se slabo vodi računa da se zapravo oko donošenja ovakvih Zakona treba posvestiti puno vremena između ostaloga između dva postupka i zbog toga da se pripreme naši građani jer to neposredno dotikava svaku obitelj ili može doći u dodir sa svakom obitelji. To je broj jedan. Broj dva, razlog zbog kojih se navodi zbog potrebe hitnog postupka zapravo u cijelosti ne stoji kao što je potpuno pogrešno i dozvolite da u svom pogledu izrazim svoju ... čini mi se da je ovaj Prijedlog zakona učinjen površno, ovlaš, i zapravo potpuno neutemeljno vezano za temeljni razlog zbog kojeg se on donosi. To radi se o članku 15. Naime, člankom 15. se zapravo pokušava odgoditi primjena pojedinih odredbi za sljedeće vrijeme od negdje do 9. mjeseca a napravljeno je tako da praktički je povrijedilo ili može dovesti u pitanje pravnu sigurnost Republike Hrvatske pa čak i neustavnu poziciju. Ja ću biti slobodan pojasniti. U članku 15. stavak 1. određuje se primjena članka 44. do 50., 99., 100., 101, 103, 104, 105 i 106. zatim članak 112, 113, 114, 116, 117. Obiteljskog zakona. Međutim, navedeni članci osim članka 114. bili su na snazi do 22. siječnja 2004. godine, sukladno odredbi članka 367. Obiteljskog zakona dakle nakon 22. siječnaj 2004. godine oni više ne postoje jer su prestali važiti. Stoga je odredbom članka 15. stavak 1. povrijeđeno načelo pravne sigurnosti i pravila nomotehnike, osim toga povrijeđen je i Ustav Republike Hrvatske koji propisuje ... i prije stupanja na snagu moraju biti objavljeni u Narodnim novinama. A navedeni članci s obzirom da su prestali važiti 22. siječnja 2004. godine više ne postoje u pravnom sustavu Republike Hrvatske. Stoga je apsolutno nedopustiva odredba članka 15. kako je propisana, u nastavku primjene tih članaka i dovodi u pitanje sigurnost i povjerenje Hrvatskih građana u pravni sustav. U cilju poštivanja načela pravne sigurnosti i pravila nomotehnike intencija članka 15. može se postići jedino dopunom Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Obiteljskog zakona sa... sadržajem članaka navedenih u članku 15. stavak 1. koji se žele zapravo osigurati da se nastave primjeniti do poslije 9. mjeseca ove godine. Mislim da je potpuno jasno o čemu govorim i mislim da su ovi koji su postavili ovo pitanje potpuno krivo napravili kao što je na kraju krajeva pogriješio i Odbor za zakonodavstvo svojim amandmanom, jer amandmanom na članak 15. koji kaže još 6 mjeseci da se produžuje njegovo djelovanje do stupanja na snagu ovog Zakona, također je krivo postavljeno jer ovdje ispustio iz vida potpunu činjenicu da su te odredbe prestale postojati i da njih više u pravnom sustavu nema. Drugu primjedbu koju moram izraziti jeste vezana uz neke od odredbi zakona koje su na prvi pogled interesantne međutim ne radi se o bitnim stvarima i mislim da su zapravo suvišne u prijedlogu izmjena i dopuna zakona. Tako na primjer zamjena u članku 4. kojim se mijenja članak 42., stavak 2. gdje se mijenja riječ “bračni drug” da se zamjenjuje riječju “muž”, potpuno je zapravo nepotrebna ta izmjena jer je potpuno jasno iz tipulacije stavka 2., članka 42. da se odnosi na muža, a ne na ženu. Naime ovdje ja ću citirati kako, kako postojeći Zakon to regulira: “Bračni drug nema pravo na tužbu za razvod braka za vrijeme trudnoće žene ili dok njihovo dijete ne navrši godinu dana života”. Ovdje je potpuno jasno da se odnosi na onog bračnog druga, muškarca, a ne na ženu i nije potrebno naznačavati da se radi o mužu. Prema tome trebalo bi iz jedinstva pravnih pojmova u jednom zakonu nomotehničkih razloga ostaviti pojam bračni drug, a ne mijenjati ga riječju muž. Članak 5., na članku 44. koji se treba mijenjati i glasiti. Moram reći da se članak 44. nije uopće promijenio nego u sadržajnom dijelu doslovce je prepisan. On je jedino zapravo drugačije sistematiziran u ovom Prijedlogu zakona i umjesto da je jedinstven članak sa jednom stavkom on je sada postavljen kao članak u dva stavka što je zapravo zadatak znanosti da se time bavi, a nije zadatak zakonodavstva i mislim da u tom pogledu to je očigledno utjecaj vanjskih savjetnika koji su u tom pogledu radili. Moram reći da također se slažem sa svim primjedbama koje se odnose na članak 6. vezano za članak 53. šta je sa surogat majkom i u tom pogledu je sasvim jasno da je to pitanje koje treba posebice razjasniti. Vrlo je interesantno u članku 8. kojim se mijenja članak 135., stavak 5. gdje zapravo se ništa ne mijenja. Ostalo je sve preuzeto iz članka 5., stavka, članka 135. Samo je dodatno da se, dodano da će se voditi središnji očevidnik o potencijalima posvojitelja i posvojenjima. Prije toga bi trebalo propisati da se očevidnikom to rješava. To Zakonom nije propisano. Prema tome tu je propust i u takvoj situaciji trebalo je zapravo ubaciti jedan novi članak kojim se propisuje da će se voditi očevidnik o potencijalnim, potencijalnim posvojiteljima i posvojenjima pa onda tek propisati da se i o njemu vodi posebni očevidnik. Moram reći na kraju još i to da je interesantan bio za zamijetiti amandman Kluba zastupnika HDZ-a koji predlaže da se u članku 365., stavak 2. mijenja riječ “socijalna skrb” za riječ “obitelji”. Ovaj je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona, Obiteljskog zakona nema 365 članaka. On ima ukupno 15 članaka. Prema tome radi se o starom članku iz važećeg zakona, a ne o, ovog Prijedloga zakona i treba nomotehnički potpuno drugačije urediti amandman. Ovo je potpuno nepoznavanje zapravo poslovničke procedure u vezi sa prijedlogom i podnošenjem amandmana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodinu Arloviću. Nemamo ovog, ima riječ gospođa zastupnica Lucija Čikeš.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospodo, gospođo ministrice, uvaženi kolegice i kolege. Priključila bih se raspravi Prijedloga izmjene Obiteljskog zakona. Kako smo čuli Obiteljski zakon je doživio svoje izmjene prošle godine i u primjeni je od 22. srpnja 2003. godine. Nije samo onaj manji dio u primjeni za kojeg je došlo do odgode primjene na 30. rujna 2004. godine. Vlada Republike Hrvatske cijeni trud prijašnje Vlade i nije rekla da zakon obiteljski ne valja nego je, samo se ne slaže sa pojedinim rješenjima u tom Zakonu i daje svoje prijedloge dakako, bolje prijedloge. Ja bih počela od članka 3. Obiteljskog zakona koji definira izvanbračnu zajednicu i u tom cijelo vrijeme se provlači da je sporno to da odredbe ovog Zakona kako glasi članak o učincima izvanbračne zajednice primjenjuje se na onu životnu zajednicu neudate žene i neoženjenog muškarca koji ne žive u drugoj izvanbračnoj zajednici i koja traje najmanje 3 godine i kraće ako je u njoj rođeno zajedničko dijete. Kako je postojanje te druge izvanbračne zajednice vrlo teško regulirati i vrlo teško registrirati jer nigdje nije ni registrirana, mi tu drugu bračnu zajednicu i zanemarujemo te bi članak onda glasio: bez te druge zajednice nego svaka neudata žena i svaki neoženjeni muškarac koji žive 3 godine ili kraće ako imaju dijete onda mogu regulirati svoju zajednicu. Dakako ni u kom slučaju ne prihvačamo stavku 2. članka 28. koji glasi: “da iznimno iz opravdanih razloga sud može u izvanparničnom postupku dopustiti sklapanje braka između djece sestara i braće te djece polusestara i polubraće”. Ovo su brakovi među krvnim srodnicima. Krvno srodstvo je obilježje osoba koje imaju istu krv i to je veza koja veže osobe koje proizlaze iz istog korijena što znači da je i temelj krvnog srodstva rađanje, a ne ženidba. Stoga stavak 2. članka 28. treba u cijelosti brisati. Reći će netko ovo je samo iznimno jer u stavku 3. istog članstva sve je rečeno. Da ga ne citiram, da je dozvoljen, nije dozvoljeno i u kojim slučajevima nije dozvoljena ženidba između sestara i polusestara. Međutim ako kažemo da ovo iznimno ako odobrimo može vrlo brzo prijeći u matematičku progresiju i određeni se brakovi sklapaju pod određenim okolnostima i iz različitih pobuda i interesa. Pa tako je i prije više od 40 godina poznati, svjetski poznati genetičar Mecustic opisao cijelo selo patuljaka na otoku Krku i iznio to u cijeloj medicinskoj literaturi kao primjer zatvorene zajednice gdje su se, gdje su svi brakovi u konstagvinitetu. Ne bez razloga ... /Nema preklopa/ ...kod … [[govornik se ne razumije]] oštećenog djeteta u anamnezi uvijek obuhvaćamo najmanje dvije generacije, a po mogućnosti i tri generacije, ne bi li iz rodoslovnog stabla onda zaključili radi li se o autozmnom dominantnoj ili autozmno recesivnom bolesti ili se pak radi o spolno vezanom dominantnom ili spolno vezanom recesivnom naslijeđu. U brakovima u … [[ne razumije se]] mnogo je veća mogućnost rađanja bolesne djece i to je naučna dokazanost. Čuli smo prije ovoga da za to ne postoje naučni dokazai. Ne naslijeđuje se samo bolest, nego se naslijeđuje i sklonost bolesti, pa djeca rođena u ovim brakovima ako se ne rađaju bolesna, rađaju se sa velikim sklonostima bolesti. Genetika nas poučava, a uostalom i crkva ne dozvoljava mislim prije 4 koljena sklapanje brakova. Zakonom ne smijemo omogućiti brakove među krvnim srodnicima, nego moramo dapače poduzimati sve da poboljšavamo i fizičke i psihičke sposobnosti budućih naraštaja. Osvrnula bih se i na stavak 2. članka 42., gdje bračni drug nema pravo na tužbu za razvod braka za vrijeme trudnoće žene ili dok njihovo dijete ne navrši godinu dana. Za trudnoću se kaže još i drugo stanje, ali ne bez razloga. Jer je za vrijeme trudnoće majka mnogo … [[govornik se ne razumije]] priprema se za majčinstvo i potreban joj je psiho-socijalni mir. Upravo bi ovo poremetilo ti imalo velikih reperkusija kako na samo nju tako i na dijete koje nosi. Neophodna je intervencija u članku 53. Obiteljskog zakona. Djetetovom majkom smatra se žena koja ga je rodila. Nema se šta smatrati. Djetetova je majka koja ga je rodila, jer porod je nešto neosporno, neupitno i jedna vrlo vidljiva činjenica. i na kraju bih molila i predložila, mi iz članova Hrvatske demokratske zajednice u cijelosti ćemo podržati ovaj prijedlog izmjene zakona, jer ove izmjene u Obiteljskom zakonu imaju jedino za cilj rađanje zdravog djeteta, a potom to zdravo dijete i zaštititi. Hvala.
Hvala gospođo zastupnici Luciji Čikeš. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Jelena Pavičić-Vukičević.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ispravila bih netočan navod na kojeg je već upozorio uvaženi kolega zastupnik Letica. Naime, neistinit je navod da se zbog genetičkih malformacija zabranjuje brak između djece sestara i braće, polusestara i polubraće. Naime, znanstveno je dokazano da djeca rođena u takvome braku nisu genetički zakinuta i ugrožena. Takvi se brakovi izbjegavaju, pak iz razloga mogućih učestalih brakova unutar jedne obitelji, što je bio čest slučaj u malim, izoliranim često otočnim sredinama. Iz tih se razloga i dosadašnji zakonom zabranjivao spomenuti brak, tek poneki izuzetak. Hvala.
Zahvaljujem gospođi zastupnici. A sada riječ ima gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege. Mi smo jučer razgovarali o sličnoj problematici kad smo gotovo cijeli dan potrošili na jednu sličnu temu vezano i za djecu i za obitelj itd. i zaista se pokazalo da nije jednostavno zakonski regulirati ono područje koje je vezano za ljubav, za one odnose koji proizlaze iz braka, obitelji i tome slično. Već na drugoj sjednici kad se govorilo o ustrojstvu, novom ustrojstvu Vlade i ministarstava, u onom materijalu koji smo dobili za vaše ministarstvo gospođo ministrice kazano je da je jedna od njegovih namjera parafraziramo, ali ustvari da smanji broj rastava braka, u jednom dijelu se tamo spominjalo u jednoj rečenici. Vi ste isto tako i s ovim promjenama u objašnjenju, ovih promjena također predložili jednu mjeru da se obnovi postupak posredovanja prilikom rastava braka i tamo gdje u braku nije bilo djece. Već smo čuli od nekoliko prethodnika da se postavlja dilema, što znači spašavati brak onda kada supružnici dođu do one crte, do one granice kad smatraju da ni jedan ni drugi ili jedan partner više ne želi, a to je svejedno kad jedan ne želi, onda šta i onaj drugi ima tu tražiti, biti u takvoj vrsti zajednice. Posebno se ovdje postavlja pitanje, evo kada nisu u pitanju ni djeca, je li neki misle da je to jaki motiv, iako bi se dalo raspraviti i o tome, što znači sačuvati bračnu zajednicu i kad postoje djeca, ukoliko ta djeca pate u takvoj vrsti bračne zajednice gdje se pojavljuje nasilje. Možda je, a mi ne znamo koji sve oblici skrivenog nasilja, mentalnog nasilja itd. ne samo fizičkog postoje i kad ti bračni partneri dođu do trenutka da ne žele živjeti u toj zajednici, pa možda je i za djecu najzdravije da više ne budu u takvoj zajednici. Uostalom, Crne kronike otvorite bilo koju novinu dnevnu danas, pa nema dana da u onim Crnim kronikama ne pročitamo kako je, šta ja znam sin ubio oca sjekirom, nožem, puškom, jer je maltretirao mater ili nešto slično itd., dakle postoji brak, postoji obitelj … [[nema preklopa]] nasilje i to nasilje ponekad kao nasilje djeteta koje želi zaštiti obično nemoćniju osobu a to je u načelu majka. Onda se postavlja i nama dilema da li smo se trebali potruditi mi kao društvo pa onda i mi ovdje kao vrhovno zakonodavno tijelo u ovoj državi dakle da donesemo takve zakone koji će pomoći da ne postoje takve obitelji ili ako postoje takvi brakovi da se oni razvrgnu. Zbog toga mislim da trebamo kazati ne brak pod svaku cijenu. Brak sam po sebi se ne može izjednačiti sa srećom ukoliko je samo formalno ispunjena, dakle da postoji ta obitelj nego ima niz drugih stvari. Jučer smo puno pričali o nasilju u obitelji itd. Zbog toga nisam siguran da se zakonski možemo, da opet spomenemo to, niti regulirati sreća niti ljubav, niti nešto slično nego treba nam biti prije svega vodilja realnost stvarnost. Što se tiče članka 3. koji je ovdje dosta spominjan to je ovo da se u članku 42. dosadašnjeg zakona stavak 2. riječ "bračni drug" zamjenjuje sa riječju "muž" mislim da je veoma jak argument da bilo koji zakon mora sačuvati jedinstvo pravnih pojmova i da se jednostavno moramo opredijeliti. Ako se smatra da je taj članak nedovoljno precizan iako smo čuli ovdje mišljenja konkretno od kolege Arlovića da je on precizan ustvari, ali ako mislimo da nije dovoljno precizan onda ga izmijenimo ali ne tako da mijenjamo kategorijalni aparat tj. da više ne postoji jedinstvo pravnih pojmova u jednom istom zakonu. Ne može na jednom mjestu biti muž a na drugom mjestu nešto drugo. Ili jedno ili drugo, ili šta već je oko čega ćemo se složiti ali ne može postojati takva vrsta zbrke ili pojmovne anarhije u zakonu. Druga je stvar što ja mislim da i ova intencija, ove promjene koje je objasnila gospođa potpredsjednica Vlade je upitna. Ako sam vas dobro razumio vi ste htjeli kazati kako sam ja razumio da se ovom izmjenom ustvari želi i mora upotrijebiti taj izraz "prisiliti" evo upotrijebimo izraz "muža" da ostane u braku s trudnom ženom ako on to i ne želi misleći da na taj način njoj pomažemo. Pa ako je već došao do te razine taj čovjek dakle, možete ga nazvati divljakom, možete ga nazvati kako hoćete, da želi napustiti trudnu ženu onda mu treba pomoći u tome ali ga zakonski prisiliti da on njoj pomaže itd. a ne da stoji u toj zajednici jer upitan je profil, ne znam ja, psihički i ne znam kakvi, moralni, kako hoćete to nazvati, čovjeka koji napušta ili želi napustiti ženu dok je ona trudna ili u prvoj godini života djeteta koje se rodilo. Ali to mislim da je pogrešno sada da mi prisiljavamo njega da ostane jer time možda ostavljate monstruma u familiji. A druga je stvar, omogućimo dakle prisilimo ga da bude odgovoran iako ovdje znamo oko ovih alimentacija, spominjalo se koliko ustvari malo je onih koji su dužni plaćati plaćaju ali budimo efikasni u tome da se ispunjavaju dakle neke obveze koje on ima prema familiji koju je napustio a ne da ga ostavljamo prisilno tamo. Ja sam tako razumio tu intervenciju. Na neki način čini mi se, ja to normalna stvar sada pokušavam prevesti ono što ste vi rekli ali čini mi se da je intencija bila da on ne može. Dakle, ne može zatražiti rastavu braka u tom periodu. Pa ja mislim da ga zaista ne treba prisiljavati. Ja bi mu pomogao da ode. Jer slušajte, zaista to je jedno nasilje nad osjećajima, emocijama i nekom stvarnošću u kojoj kad se netko tako ponaša on već pokazuje bešćutnost, on je manifestirao upravo to da ne može, da ne smije ostati u toj zajednici bračnoj. Riješimo to drugačije a čini mi se ne ovakvom vrstom prisile. Prisilom se u ovom području ama baš ništa ne rješava osim da ga prisilite da on financijski i drugačije snosi odgovornost ali ne da bude tamo. Dobro, bilo je još ovo oko izvanbračnih zajednica, tu se spominjala bigamija. Bigamija je nešto drugo. To je kad se dva puta oženite. Kolegica je spominjala, to je drugo nešto. Ovdje se radi o izvanbračnoj zajednici. Ili tri puta oženiti ili 17 puta ako imate apetita, mislim bilo tko od nas. To jest protuzakonito ali je činjenica da se ovdje radi o izvanbračnoj zajednici i da li je moguće utvrditi da postoji i više takvih izvanbračnih zajednica šta u praksi je ipak slučajno. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Marinu Jurjeviću. Izvolite, gospođo ministrice i potpredsjednica Vlade!
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče! Želim samo pojasniti i uvaženom zastupniku Jurjeviću ali i javnosti. Mislim da je ovo jako važno oko konstatacije vaše da se želi prisiliti muža promjenom samo u jednom članku formulacije odnosno definicije "bračni drug" u "muž". To je članak 42. Ali, taj članak 42. koji govori o razvodu braka sada po važećoj normi prisiljava, upotrebljavam, i muža i ženu, znači oba bračna druga jer govori samo o bračnom drugu da su u braku i da ne mogu podnijeti zahtjev za razvod braka u vrijeme trudnoće žene i do godinu dana djeteta. Mi sada ovime omogućavamo ženi da može izaći ako želi iz pakla ako se radi o paklu ali to ne omogućavamo mužu. Dakle, zato tu formulaciju "bračni drug" mijenjamo u "muž" jer je nažalost dosta ima čestih slučajeva da upravo muž ode ili ima želju otići jer mu je dosta ostavi ženu trudnu ili sa malim djetetom, bez ikakvih prihoda i bez zapravo osigurane egzistencije. Evo, to je intencija. A postojeća norma onemogućava dakle, i jednom i drugom bračnom drugu da izađu iz braka. Da, tako je, evo pogledajte mogu vam dati zaknon.
Zahvaljujem gospođi ministrici. Ispravak netočnog navoda, zastupnik gospodin Marin Jurjević.
Ispravak netočnog navoda se odnosi na interpretaciju koju ste vi sada dali po mojoj interpretaciji sada bračni drug koji se zove žena može napustiti. Ali ja sam protiv bilo kakve prisile. Vaša interpretacija kada ste govorili o ovoj, da ne govorimo o pojmovnoj zbrci koja se javlja je bila ipak da se to omogući. Mislim da je to upravo iz onoga što je kolega Arlović govorio bilo razumljivo da je i sada to moguće. Mislim da nikoga ne treba prisiljavati da ostane ... [[Govornik se ne razumije.]] to je bila intencija moje rasprave.
Hvala lijepa. Riječ ima zastupnik gospodin Živko Nenadić.
Poštovani potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Jer naravno, suvišno je govoriti da ću podržati ovaj zakon ali ne zato što je to samo politika moje stranke ovu izmjenu zakona već i zdušno posebice zbog članka 1. i 2. gdje se onemogućuje ozakonjenje bigamije i onemogućuje se ženidbe bliskih krvnih srodnika. Jer to je doista bio veliki propust i to treba ispraviti. Međutim, kako je povod ovoj izmjeni zakona odgoda primjene ja bih se i tu htio osvrnuti na nekoliko stvari. Ovdje često govoreno da sudovi nisu spremni za primjenu ovog zakona. Ja to ne negiram. Ali moj je dojam da zapravo ni sam zakon nije spreman za primjenu. I zapravo u tom smislu nekoliko misli želim reći kako bi do početka primjene ovog zakona moglo se možda razmisliti i unjeti određene izmjene Obiteljskog zakona. Naime, vrlo je komplicirana, kompliciran put razvoda a ne, moje uvjerenje nije da bi taj komplicirani put pomogao očuvanju braka a pogotovo nije moje uvjerenje da bi taj komplicirani put pomogao djeci ukoliko ta bračna zajednica u tom momentu ima djece. Naime, kreće se od pokretanja tužbe pa onda dogovoru bračnih drugova od posredniku gdje sada vidim ovdje, posrednik može biti neki pojedinac, ne znam modernom terminologijom rečeno, jel li to sada neki stečajni upravitelj. Pa onda ide, pa će naravno, oni se neće dogovoriti jer da se mogu dogovoriti o posredniku onda se ne bi ni razvodili. Pa će sud odrediti posrednika, pa će taj posrednik 3 mjeseca o tome razglabati pa će u roku od 15 dana izvjestiti supružnike pa će oni izvjestiti sud, pa će to ići za Centar za socijalni rad pa i tako dalje i to sve traje negdje godinu dana. Dakle, od podnošenja tužbe do praktički, praktički prve zapravo, druge sudske radnje prođe godinu dana. Mislim da je to predugo a sa onog stajališta o kojem sam govorio sa uvjerenjem da to neće pomoći ni očuvanju braka a niti djeci koja više žive u maltretiranju. A možda i još jedna stvar a to je sam čin pokretanja tužbe. Znate kako je to u praksi u životu ako pokrenete tužbu onda je to malo se teže odlučiti na povlačenje tužbe. Moje uvjerenje je da je bolji put bio ondaj prijašnji a to je da se odmah ide na Centar za socijalnu skrb i pokuša izmirenjem pa tek onda ako ne ide da se tek tada ide na sud i sudsku tužbu. Dakle, ponavljam, završnu misao, zbog toga sam se i javio, uvjerenje mi je da ne samo što sudstvo nije spremno za ovo, nego ni zakon nije spreman za primjenu. I želio bih da se u tom smijeru nešto i promijeni do primjene. Da me se krivo ne bi shvatilo ako sam dobro shvatio kolegicu Lalić kada je rekla brak nije ući u vlak na jednoj stanici izići, na drugoj stanici kada je govorim o pojednostavljenju da ne mislite da ja želim da se to što lakše, što prije razvede. U mom kraju ima još jedna izreka koja se kaže: "brak nije uprti pa isprti već uprti pa do smrti.". Dakle, ja sam samo želio pomoći, pomoći u svom razmišljanju kako bi bilo lakše supružnicima ili da se pomire ili da se razvedu kako bi bilo lakše djetetu ili djeci da se manje maltretiraju a isto tako da ako je ikako moguće ta zajednica i opstane. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Nenadiću. A sada ima riječ gospodin zastupnik Davorko Vidović.
Gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, ja ne bih mogao ovako decidirano kao moj prethodnih reći zakon ću podržati, zadovoljan sam zbog toga pa čak niti neću ga podržati. Ja bih naime izrazio žaljenje zašto ponovno nakon 6 mjeseci otvaramo i razgovaramo o pitanjima koja su dobrim dijelom da tako kažem apsolvirana u našoj javnosti ako se ta pitanja uopće mogu apsolvirati u cijelosti. Upravo zbog toga što pitanja koja tretira i kojima se bavi Obiteljski zakon tako snažno, dnevno i sveobuhvatno zapravo zadiru u pitanja našega, našega života. Ne mislim da je dobra česta izjmjena obitsljskog zakona, ona naprosto u jedno krajnje područje obiteljskih odnosa koje nije samo odnos ugovorni strnaih nego odnos isprepleten emocijama vrlo suptilnim iznijansiranim odnosima može svakom intervencijom može na grub način intervenirati u te odnose. Ovdje vrlo važno također postasviti pitanje gdje su granice intervencije države u prostor i područje braka, i obitelj uopće. Zato sam nezadovoljan tako čestim izmjenama. Kada smo prije 6 mjeseci naprosto prinuđeni razlozima promjena išli u promjene i donošenju novoga obiteljskog zakona jako smo vodili računa o suptislnosti odnosa i područja koje ovaj zakon regulira. Na žalost, obiteljski zakon ovoga puta mijenjamo pod prinudom naprosto zato što sudovi koji su trebali prema dobrim običajima i pravu u Europskoj uniji preuztei dio odgovornosti centara za socijalnu skrb na sebe, nisu se pripremili da taj posao obave. Možemo tragati za krivcima za to ali bi bilo daleko produktivnije vidjeti kako i na koji nači ne doći u sittuaciju da recimo u 9 mjesecu ponovno razgovaramo o eventualnoj od godi primjene ili promejne ovoga Zakona, jer sudovi neće biti opet ni za devet mjeseci pripremljeni ako im za 6 mjeseci do sada nije bilo potrebno. U tom smislu bi bilo dobro možda napraviti nekakav operativni plan, pa i tvrditi nadležnosti koje od ministarstava a tri su na neki način ovdje involivirana i pravosuđe i obitelj i rad odnosno zdravstvo i socijalna skrb. Tko će od njih obaviti svoj dio posla. Žalim također što možda Ustavni sud nije presudio da je ovo organnski zakon. to bi nas možda sve zajedno prisililo da u izmjenama vodimo računa oa tome da se svakih 4 godine ili prije na vlasti mogu smjenjivati različit epolitičke opcije i da to ne bi smjelo imati presudni utjecaj na neka važna i bitna pitanja koja su ipak nad ideologijske prirode. I koja zapravo definiraju temeljne vrijednosti u jednom društvu oko kojih ipak se može uspostaviti i određeni konsenzus najvećeg dijela stanovnika ili građna u jednoj zemlji. Zato mislim da ma kako iznuđene promjene ovoga Zakona nisu trebale obuhvatiti i one tema i ona pitanja kojima smo se bavili ovdje prije 6 mjeseci i koja su temeljito prodistutirana. KOja su bila i stručno argumetirana, neka manje neka više upravo u znanosti fundirana. Gdje smo uspoređivali i iskustva drugih zemalja, gdje smo respektirali i vlastitu tradiciju. Zašto se sada tako olako i bez dodatnih argumenata otvaraju ponovno ta pitanja. Možda zato da mi novi zastupnici dobijemo prigodu također očitovati se ili iznositi svoja vlastita viđenja stavove i tako dalje. Ovo pitanje uplitanja države u područje privatnosti u područje osobnosti, emocija, i načelo koje ćemo tom prigodom primjeniti određuje zapravo karakter ovoga članka. Naše je načelo prošli puta kada smo donosili ovaj Zakon bilo da čuvamo dostojanstvo ljudi. Desilo se u nekoliko navrata da mi se kao ministru nadležnom obrati nekoliko ljudi sa molbom da ih pokušam zaštiti od torture ili ugrožavanja njihova dostojanstva prigodom razvoda braka, odlaskom u centar za socijalnu skrb. gdje ih se saslušava nao neodgovorne ili tako barem osjećaj imaju, neodgovorne, socijalno emocijalne nezrele i ne znam kako sve drugačije. Ljude koji su postigli zavidne uspjehe u svojim karijerama, koji su obrahovani, koji su kulturni ali koji su na žalost doživjeli osobnu dramu i razvod braka nije nešto što bi trebalo podržati, nešto što bi trebalo stimullirati. Ali to je na svoj način osobna tragedija ljudi u kojima bi bilo dobro da država sačuva dignitet tih ljudi. Ako nema nikakvih drugih učinaka a ariječ je o djeci onda doista ne vidim razloga da se dvoje odraslih ljudi prisiljava da oni moraju prolaziti tu proceduru obveznog mirenja, ili kako se to kaže, posredovanja. I da pri tome pred nekom trećom osobom istraumatizirani isrestaju svoju utrobu i svoju privatnost. Jer to ipak nije u tolikoj mjeri pitanje društva da bismo mi morali intervenirati kao država i kao zakonodavac u to područje. Zato mislim da bi to načelo što manjeg miješanja u ta pitanja bilo dobro poštovati u jednom ovakom zakonu. To je važno i utoliko ukoliko u zemlji u kojoj živimo želimo stimulirati slobodu pojedinaca, da izabiru način, stil životak oji žele ako pri tomene ugrožavaju ostale građane i vrijednosti društva u kojem žive. Ne bi trebalo imati ambiciju da se zakonom promjeni život, bojim se da je ta ambicija često pristuna i u ovakvim zakonima, i u nekim drugima jer se često puta previđaju promjene koje se događaju, a u području obitelji, obiteljskih odnosa, u braku su te promjene tako evidentne da ih ne možemo po starim kriteriji, starim mjerilima i starim aršinima mjeriti niti mijenjati. To se isto odnosi i na pitanje koje bi bilo dobro da i zbog javnosti koja ovo prati sasvim decidirano pojasnimo, a riječ je o tom tzv. nesretnom braku bratića i sestrični koji je i zadnji puta zasjenio raspravu o mnogo važnijim i bitnijim pitanjima Obiteljskog zakona, a tiče se, gdje se decidirano kaže da brak ne mogu međusobno sklopiti, pazite, ne mogu sklopiti u zakonu piše do sada krvni srodnici u ravnoj lozi, a u pobočnoj lozi itd. brat, sestra itd., a tek iznimno u stavku 2. se kaže: "Iz opravdanih razloga sud može u izvanparničnom postupku dopustiti sklapanje". Takvih je slučajeva bilo 3 u 30 godina. I zašto ne dozvoliti i tu mogućnost? Ali velim, čini mi se da je to više discipliniranje, nego li, i s obzirom da mi vrijeme ističe gospođo potpredsjednice naprosto jedan praktičan upit nigdje se u zakonu ne regulira pitanje, a sada je prigoda da se to napravi upravnog nadzora u centrima nadležnim u onim dijelu nadležnom za obitelj. Tu se govori ministar nadležan za socijalnu skrb. Što ćete vi onda napraviti? Što je sa drugostupanjskim postupcima? Da li će to opet ministar nadležan za socijalnu skrb ili ministar nadležan za obitelj? Tako da podzakonskim aktima, ja se bojim da ćemo morati za 15 dana ili mjesec dana karikiram ponovo zbog tog nedostatka imati ovaj zakon ponovno na dnevnome redu.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Davorku Vidoviću. Prije nego dam riječ gospođi koja je tražila repliku, obavještavam da je predsjednik Odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu gospodin Zvonimir Mršić sazvao sjednicu Odbora danas u 14,30 sati u dvorani 233/II, dakle 233. A sada, replika gospođa zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Gospodine predsjedavajući, gospođo ministrice, kolegice i kolege i gospodine uvaženi kolega Vidoviću. Vrlo kratko bih se kao nova zastupnica barem u ovom Domu, a sa iskustvom u Županijskome javila i rekla da ne mislim da je jedan od razloga zbog kojeg je naša Vlada uputila ovaj zakon u saborsku proceduru i razlog da mi novi zastupnici sebe promoviramo govoreći o njemu i ne mislim da je jednom usvojen zakon u bilo kojem sazivu bilo kojega doma "Amen" i da se o njemu ne bi moglo razgovarati na način da se poboljša situacija onih na koje se bilo koji zakon odnosi, pa i ovaj. I ne mogu se složiti sa tezom i zbog toga sam se javila. Nisam se javila za raspravu upravo zbog toga da kao nova zastupnica skratim put donošenja ovoga zakona. Dakle, ne mogu se složiti sa tezom da je postupak mirenja bez obzira pred kojim institucijama bio i koliko on trajao nešto što je nepotrebno jer smatram da ljudi uključeni u svađu ne mogu racionalno ako se radi o emocionalnom sukobu rasuđivati, pa da često vrijeme koje protekne od tog sukoba ohladi te emocije ljudi mogu racionalno odlučiti o daljnjoj vezi. Dakle, ponekad netko sa strane bolje vidi situacija i sa nekim savjetom pomogne u odluci i zaštiti djecu što je osnovni razlog ovoga zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin Davorko Vidović.
Ja mogu izraziti žaljenje što je kolegica očigledno potpuno pogrešno ili krivo shvatila moju raspravu, a sličica o tome o promociji novih zastupnika nije bila upotrijebljena kao smisao rasprave koja se danas ovdje otvara. Ali pogriješili ste kolegice. Ovdje se ponovo ne govori o slučajevima kada obitelji imaju, bračni parovi imaju djecu. Ovdje se govori o obiteljima, odnosno bračnim parovima bez djece kojih se prisiljava da idu na posredovanje. Dakle, ali evo, žalim ako ste krivo shvatili moju raspravu.
... (Govornica je naknadno uključena) ... Snježan Biga-Friganović.
Gospođo potpredsjednice, gospođo ministrice, kolege i kolegice. Zaista bih se u raspravi pridružila svima onima koji smatraju da ovoga trenutka osim u onom dijelu koji je nužan nije bilo potrebno zadirati u ovako značajan zakon kao što je Obiteljski zakon. I zaista mislim s obzirom da smo ga donijeli u srpnju 2003. godine da je trebalo prepustiti vremenu i pratiti da vidimo gdje su sve problemi s kojima se suočavamo, pa onda eventualno ići u izmjene koje su nam potrebne. S tim više što je i kolega Vidović rekao, očito vrlo skoro ćemo se naći pred još jednim izmjenama ovog Obiteljskog zakona, pa prema tome, mislim da nije trebalo žuriti. Ali ono što je vrlo važno i ono što me je zaprepastilo je izmjena članka 7. Naime, što se, zbog hrvatske javnosti ali i zbog kolega koji su ovdje prisutni ja zaista želim upozoriti i to je problem na koji sam upozorila i u vrijeme kada se donosio Obiteljski zakon. Vi ste člankom 7. ... [[nema preklopa]] ovako ste ga postavili. U članku 86. stavci 2. i 3. brišu se, a stavci 4. i 5. postaju stavci 2. i 3. Šta brišete? Brišete iz starog Obiteljskog zakona članka 86. stavak 2. “Žena koja je dijete rodila, koje je začeto jajnom stanicom druge žene ima pravo osporavati majčinstvo ako je do oplodnje uz medicinsku pomoć došlo bez njenog pisanog pristanka.” I 3. stavak također brišete: “Žena čijom jajnom stanicom je dijete začeto bez njezinog pisanog pristanka ima pravo osporavati majčinstvo ženi koja ga je rodila ako istovremeno traži da se utvrdi njezino majčinstvo.” Kolege i kolegice za razliku od nekih drugih država, mi smo se suočili sa monstruoznim činom, sa istražnim postupkom koji je u tijeku i u kojem se desilo da se je nekoliko naših uglednih liječnika optuženo da su krali ženama jajne stanice, uzimali bez njihovog znanja i usađivali drugim ženama. Neke su za to znale i to su plaćale, a neke nisu čak niti to znale. Taj istražni postupak je ovoga trenutka u tijeku. I ja vas lijepo molim da dobro razmislite da nam se ne desi da ovom izmjenom onemogućimo daljnje procesuiranje toga postupka. Vi i mi ovdje zajedno preuzimamo odgovornost za to. Vi ste gospođo ministrice rekli da će se omogućiti procesuiranjem člankom 77. To nema nikakve veze, ovaj članak 77. ne odnosi se na te slučajeve. Prema tome ja vas još jednom molim nemojte da nam se desi da onemogućimo procesuiranje i da pravda ne bude zadovoljena. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegice. Vi ste bili posljednji prijavljeni u pojedinačnoj raspravi. Sada krećemo na završne riječi klubova. Jedini prijavljeni klub je klub HNS-a PGS-a kolega Darko Šantić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Poštovana gospođo potpredsjednice Vlade i ministrice sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. U ovom kratkom obraćanju u ime kluba HNS-a i PGS-a želio bih samo obrazložiti malo detaljnije naše razloge zbog kojih nećemo podržati ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona i to posebno sa aspekta hitnosti donošenja tih izmjena i dopuna. Naime, uporište da prigovaramo hitnosti u ovom postupku leži upravo u dosadašnjoj veoma bogatoj, dugotrajnoj pa na momente i žučnoj raspravi. Zašto je tome tako? Članci 1. do 14. predloženih izmjena i dopuna ako se oduzme ono što predstavlja čistu nomotehniku i čišćenje samog teksta, pravno, etički, medicinski i ideološki duboko zadire u materiju obiteljskog zakonodavstva i mi smo potrošili ovdje 99% vremena upravo suprotstavljajući ta pravna, etička pa pomalo i medicinska iako smo možda tu najmanje kompetentni, i ideološka za što jesmo kompetentni, različita stanovišta. Međutim članak 15. kojim se obrazlaže potreba hitnosti donošenja ovog zakona nema atribut ni pravni ni etički ni medicinski ni ideološki. On je praktičan. Predlagač tvrdi da se pravosuđe nije pripremilo za preuzimanje predmeta koji su do sada bili u nadležnosti centara za socijalnu skrb. I da je kojim slučajem predlagač, a to mu očigledno nije bila namjera, u proceduru stavio samo i jedino članak 15. mi bismo već davno bili gotovi sa tom raspravom. Ja vjerujem da bi jednoglasno izglasali odgodu primjene određenih članaka do 30. rujna, iako bi možda otvorili onda u tom slučaju raspravu o tome tko, zašto i kako je doveo do situacije da se zakon mora odgoditi. Ja ne želim ni u jednom slučaju ni pod kojim uvjetima dovoditi u pitanje ono što su o potrebi hitnosti kazali osobe profesori koji su sudjelovali u radu na ovom zakonu, ne želim dovoditi u pitanje niti mišljenje pravobraniteljice za djecu, ali bih ipak unutar toga želio kazati da može biti dvojbeno zašto se to odlaže. Da li iz razloga što zaista pravosuđe nije reagiralo adekvatno ili pravosuđe nema mogućnosti da u ovom trenutku preuzme. Naime suci i sada sude u postupcima koji se tiču dodjele i čuvanja djece na odgajanje … /Nema prekolopa./ …u redovnom postupku razvoda braka. Dakle, oni nisu needucirani, oni nisu nepripremljeni, barem što se tiče njihove stručnosti. Dopuštam da postoje neki drugi elementi za koje treba, trebaju određene pripreme. Dakle, zaključak je naš da imamo članke od 1. do 14., dakle, oni koji su nomotehnički, koji nisu zreli za hitnu proceduru. Vidimo bitno različite stavove, stručna javnost se o tome nije izjasnila i to nije podobno da se prelomi tako kao što predlagač predlaže, na jednoj raspravi koja traje, evo, 2 sata i 45 minuta. Je, postoji članak koji opravdava hitnost, ali onda po njemu samo o njemu treba raspraviti. Ja sam na Odboru za Ustav predložio da se članci od 1. do 14. povuku, a da ostane samo članak 15. i tada bismo konsenzusom odobrili prolongaciju primjene zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegi Šantiću. Nema više prijavljenih u ime klubova. Molim potpredsjednicu Vlade gospođu Jadranku Kosor.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice, gospođe i gospodo zastupnici, hvala vam lijepa na opsežnoj raspravi, vrlo iscrpnoj. Hvala na prijedlozima i mišljenjima. Vjerujem da ćemo se do glasovanja uspjeti dogovoriti oko prihvaćanja nekih amandmana koji će, vjerujem, poboljšati ovaj predloženi zakona, odnosno izmjene i dopune Zakona po hitnoj proceduri. I molim vas da još jedanput uvažite uistinu razloge zbog kojih se sa ovim izmjenama išlo u hitnu proceduru. Prvi i temeljni razlog jest da se koliko je god moguće spriječi nagomilavanje predmeta i moguće nedoumice o nadležnosti, budući da se jedan dobar dio predmeta iz obiteljskih stvari premješta, da tako jednostavno kažem, iz centara za socijalni rad na sudove. Sudovi nisu dovoljno pripremljeni, u nekim dijelovima uopće i predlažemo odgodu primjene nekih članaka ovoga Zakona do kraja rujna ove godine. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa potpredsjednici Vlade. Predlažem da krenemo na sljedeću točku dnevnog reda.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Odbiteljskog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 15. Rasprava o tekstu zakona je završena. Sudkladno prijedlogu Odbora za zakonodavstvo dajem na glasovanje sljedeći zaključak, za povratno djelovanje članka 15. ovoga Zakona postoje osobito opravdani razlozi. Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 88 glasova za, 12 protiv i 28 suzdržanih donjet ovaj zaključak. Amandmane na ovaj prijedlog, Konačni prijedlog zakona podnjeli su Odbor za zaknodavstvo, Klub zastupnika HDZ-a i Klub zastupnika SDP-a. Molim izjašnjenje predlagatelja o amandmanima. Prvo su amandmani Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
Amandman 1.
Da, na članak 15.
Vlada prihvaća. Pišem. Klub zastupnika HDZ-a.
Ja molim predstavnike Kluba HDZ-a da povuku ovaj amandman. Naime, mi smo svjesni ovog problema oko određivanja nadležnosti ministarstva ali budući da ustrojstvo ministarstva još nije dovršeno, dakle, još je taj posao pred nama koji će uskoro biti završeno. I naravno da je onda itencija da nadležnost nad provođenjem Obiteljskog zakona jest u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Predlažem da se pričeka taj preustroj.
Dobro. Gospođa Marija Bajt u ime Kluba.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, namjera zastupnika Kluba Hrvatske demokratske zajednice upravo bila ukazati na potrebu usklađivanja ali s obzirom na obrazloženje gospođe ministrice povlaćimo amandman.
Hvala. Amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Na članak 1. jel'?
Da, na članak 1.
Gospodine predsjedniče, Vlada ne može prihvatiti ovaj amandman jer postojanje izvanbračne zajednice se ne evidentira pa bi bilo jako teško u sudu utvrditi i dokazivati dvije izvanbračne zajednice i tako se učinci odnose na jednu. Prema tome, Vlada ne može prihvatiti ovaj amandman.
Hvala lijepa. Molim izjašnjenje predlagatelja amandmana gospođe zastupnice Ingrid Antičević.
Gospodine predsjedniče, obrazložiti odbijanje ovog amandmana da sud neće moći utvrditi vambračnu, dvije vambraćne zajednice kako može onda utvrditi jednu? Ako ne može nešto što je, odnosno kako je više i obrnuto? Dakle, sasvim to obrazloženje ne ide uz ovo. Dakle, upravo je sud dužan utvrđivati postojanost vambračne zajednice. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala. Mislim nije dovoljna većina, očito za ovaj amandman. Amandman broj 2. istoga Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman.
Obrazloženje molim.
Radi se o definiciji pojma majke. Dakle, mi predlažemo i ostajomo kod toga prijedloga da definicija majke glasi: "Djetetova majka jest žena koja ga je rodila.".
Hvala. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Pa samo djelomično obrazloženje i čak i uz odbijajuće nije potpuno ono što mi tražimo amandmanom. Mi tražimo amandmanom također definiciju majke koja je također bila, koja je također i sad postavljena. Međutim, razlika je u tome što mi tražimo da ta definicija majke bude oboriva pretpostavka a ne neoboriva pretpostavka.
Gospodine predsjedniče, Vlada stoji iza stajališta upravo o tome da upravo majčinstvo mora biti jedna čvrsta točka i ovakav prijedlog kakav postoji u predloženim Izmjenama i dopunama Obiteljskoga zakona jest praksa uglavnom u većini zemalja na koje se tako često pozivamo odnosno s kojima se želimo uspoređivati. Dakle u Europskoj uniji kamo stremimo.
Dajem na glasovanje ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za ovaj amandman? Nije dobio dovoljan broj glasova. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Kako ima još jedan? Dobro. Istog kluba zastupnika SDPa. Izvolite.
Vlada prihvaća ovaj amandman.
Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona? Tko je za? Hvala. Protiv? Uzdržan? Hvala. Utvrđujem da je sa 92 glasa za 34 protiv i 2 suzdržana donjet spomenuti Zakon u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Predlažem da krenemo na sljedeću točku dnevnog reda. To je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 17. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjeni hitnog postupka kod donošenja ovog zakona. Prijedlog akta ste primili u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Podsjećam da amandmane možete podnositi do kraja rasprave prema članku 164. O ovom zakonu raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Gospođa Jadranka Kosor, potpredsjednica Vlade i ministrica obitelji, branitelja i međugeneracije solidarnosti. izvolite.
Gospođo potpredsjednice, gospođe i gospodo zastupnici, evo me opet. Vjerujem da će ova rasprava biti kraća i da ćete prihvatiti Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji. Naime, na prvoj svojoj sjednici Vlada je 5. siječnja ove godine uredbom izmjenila neke djelove, odnosno 2 članka Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji. Međutim, pokazalo se vrlo brzo da ta odluka, odnosno ta uredba i nije u potpunosti u skladu sa zakonom. Mi smo uvidjeli propust. Dakle, u tom vremenu Vlada nije uredbom mogla zadirati u zakone i zbog toga smo eto odlučili da, naravno, ne zaobiđemo Hrvatski sabor nego da vam predložimo izmjene i dopune koje će, o kojima ćete vi, zastupnici u Hrvatskome saboru, odlučivati. Što je temeljna ideja ovih izmjena i dopuna? Prije svega izbrisati članke 94. i 95. iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji jer po našem sudu dijelovi tih odredaba su i protuustavni budući da se njima, kako su sad regulirani u Zakonu o pravim hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, određena prava uskraćuju u vrijeme, odnosno u nekim dijelovima i sva, u vrijeme dok je hrvatski branitelj u pritvoru ili na izdržavanju kazne duže od 6 mjeseci. Ocjenjujemo da ne postoji ustavna osnova, odnosno ustavni temelj koji bi opravdavao da se korisnicima prava stečenim prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, i da se ta prava ograničavaju i oduzimaju zbog razloga upravo koji su navedeni u člancima 94. i 95. Znači, dok su u pritvoru ili na izdržavanju kazne zatvora. I koji bi omogućavao da se korisniku prava i članove njihovih obitelji zbog tih razloga može staviti u nepovoljniji položaj u odnosu na ostale korisnike jednakih prava kad se nalaze u pritvoru ili na izdržavanju kazne zatvora. Sredstva koja bi bila potrebna za provođenje ove izmjene i dopune Zakona su prema našim proračunima 284 tisuće 820 kuna i 52 lipe i ta bismo sredstva predvidjeli u Proračunu za ovu godinu kad se bude donosio. Mi mislimo da postoji osobito opravdan državni razlog za donošenje ovog zakona po hitnom postupku i predlažemo ... [[nema preklopa]] stupanja na snagu danom objave i da se propiše odredba temeljem koje će se korisnicima novčanih prava koja su im ustegnuta primjenom odredbi koje se brišu isplatiti odnosno da će im biti isplaćena ta novčana prava. Kada smo već eto predložili ove izmjene dodali smo i još dvije manje koje se odnose na članak 81. i 82. a koje se odnose na psihosocijalnu pomoć odnosno bolje provođenje nacionalnog programa psihosocijalne pomoći za Hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji. Inače uz ove predložene promjene želim vas poštovane gospođe i gospodo zastupnici izvjestiti da sam otkako sam na čelu Ministarstva obitelji, brnaitelja i međugeneracijske solidarnosti uvela među ostalim i 3 telefonske linije kako bi Hrvatski branitelji i članovi njihovih obitelji mogli zatražiti relevantni savjet odnosno pomoć u ostvarivanju svojih prava. Evo od otvaranja tih telefonskih linija do danas bit će gotovo 4000 poziva koji su zaprimljeni, koji su obrađeni, dakle ljudi s imenom i prezimenom kojim su se javiti, koji su mogli na tim telefonima govoriti o svojim problemima i čiji se problemi naravno pokušavaju riješiti. Rasčlamba tih telefonskih poziva odnosno problema o kojima su ti ljudi govorili, da se najveći broj odnosi na tužbe podnijete upravnome sude, dakle problemi vezani uz tužbe podnijete Ustavnome sudu, a onda na poteškoće pri ostvarivanju statusa Hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata i onda slijede stambena problematika itd. Ali evo to su najveća tri problema na koje ukazuje i analiza ovih telefonskih poziva. Ono što jest jedan od najvećih problema u radu Ministarstva jest činjenica da su branitelji nezadovoljni sustavom tzv. prevođenja koji se reguliraju u članku 135. i 136. i da je u dosadašnjem postupku prevođenja otprilike negativno riješeno oko 37% od svih obrađenih predmeta. Svi su oni podnijeli tužbu Upravnome sudu, na temelju prigovora kako se tijekom prevođenja zadiralo u njihova stečena prava. MI u Ministarstvu razmišljamo i vjerojatno ćemo predložiti Hrvatskoj vladi zapravo da se postupak prevođenja u ovom trenutku naravno moramo obaviti sve moguće konzultacije u Vladi, sve simulacije koje su za to potrebne ali predložiti da se postupak prevođenja zaustavi. To će značiti nove izmjene i dopune Zakona o pravima Hrvatskih branitelja ali o tome ćemo vas na vrijeme izvijestiti, naravno to će se sve događati do donošenja novog Zakona o pravima Hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji. Sljedeći tjedan bit će imenovana radna skupina koja će započeti na konačnom uobličavanju Zakona o pravima hrvatskih branitelja, mi smo najavljivali naravno prije izbora i to je činjenica da je Zakon HDZ-ov Zakon napravljen i on se može ovog trenutka staviti u proceduru ali smo odlučili da to ne činimo nego da napravimo radnu skupinu koja će na temelju tog Zakona uobličiti jedan zakon koji bi mogao potrajati barem deset godina i ne mijenjati se nakon svake promjene vlasti. Prema tome, Zakon o pravima hrvatskih branitelja i članova njihove obitelji bit će donesen mi očekujemo ove godine. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici ja vas molim za konstruktivnu raspravu o ovim izmjenama, vjerujem da ćete izmjene i dopune Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji prihvatiti u hitnoj proceduri i da ćemo o njemu glasovati danas. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Predsjednik Odbora za ratne veterane gospodin zastupnik Vlado Jukić.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj prvoj sjednici održanoj 28. siječnja 2004. godine razmotrio je prijedlog zakona o izmjenama i dopuni zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinkog rata i članova njihovih obitelji. S konačnim prijedlogom zakona kojem je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 22. siječnja 2004. godine. Vlada Republike Hrvatske predložila je donošenje Zakona po hitnom postupku što je Odbor podržao. Odredbom članka 6. predloženog Zakona predviđeno je povratno djelovanje što je predlagatelj sukladno odredbi članka 154. Poslovnika Hrvatskog sabora obrazložio neustavnošću odredbi članaka 94. i 95. vežećeg Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Odbor se suglasio sa postojanjem osobito opravdanih razloga za povratno djelovanje članka 6. Prijedloga zakona. Predstavnik predlagatelja ukratko je obrazložio osnovne značajke predloženih izmjena i dopuna zakona koje se ogledaju o drugačijem propisivanju skrbi o hrvatskim ratnim vojnim invalidima Domovinskog rata oboljelim od PTSP-a te u brisanju članka 94. i 95. važećeg Zakona a iz razloga upitne ustavnosti propisanih odredbi. Radi se o neisplati primanja s osnova pripadajućih prava u polovičnom iznosu uzdržavanim članovima obitelji ukoliko je korisnik prava u pritvoru. Naglašeno je da za provedbu propisanih prava nisu potrebna značajnija financijska sredstva te da će se ona osigurati iz redovitih stavki Ministarstva obitelji i branitelja i međugeneracijske solidarnosti. U kraćoj raspravi koja je uslijedila članovi Odbora podržali su predložene izmjene i dopune zakona. Predloženo je da se analogno ovim Izmjenama i dopunama zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji razmotri mogućnost izmjena i dopuna članka 65. i 66. Zakona o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata a kojim se propisuje isto ograničenje u ostvarivanju prava za vojne, mirnodopske i civilne invalide rata te članove njihovih obitelji s izuzetkom mirovinskih prava. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova uz 1 suzdržan glas odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopuni zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li predsjednik Odbora za zakonodavstvo? Ne. Hvala lijepa. Idemo na raspravu po klubovima. U ime Kluba Hrvatske stranke prava poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo dopredsjednice, uvažene kolegice i kolege. Prije svega što moram kazati u ime našeg Kluba, Kluba HSP-a nas je nakon, prije 2 dana kad je potpredsjednica Vlade rekla da se sad imenuje radno povjerenstvo, radna skupina za izradu Prijedloga zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji te da će taj Zakon biti izrađen i upućen u proceduru tijekom ove godine, nazvalo ogroman broj djece poginulih branitelja, hrvatskih ratnih vojnih invalida i samih hrvatskih branitelja prosvjedujući i pitajući o čemu je sad to riječ? Prije svega pitali su to zbog toga što je Hrvatska stranka prava, znači Klub HSP-a u prošlom sazivu Sabora bio uputio u proceduru novi Prijedlog zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji koji je prošao prvo čitanje. To smo kolegama iz HDZ-a i napomenuli, znači imaju već osnovu koja je zakon, prijedlog zakona o kome je obavljena rasprava u Hrvatskome saboru i očekivali smo, a i to je i kazano bilo, sad je rekla i potpredsjednica da postoji taj zakon koji je HDZ napravio. Prema tome mislim da se ne treba tu toliko puno čekati. Ako imate naš zakon koji vam mi dajemo jer hoćemo konačno riješiti ovo pitanje vraćanje dostojanstva hrvatskim braniteljima i prekidanja svega ovoga čemu su oni u zadnje vrijeme bili izloženi i došlo se do toga da su izgubili ono najvažnije što čovjek može izgubiti, a to je dostojanstvo. Mi se uvijek držimo svoje riječi pa smo tako i rekli i u programu Vlade da ćemo i u ovome dijelu prvih sto dana dati mogućnost Vladi da sama izađe i da pripremi to, ali ako tako se dugo to bude radilo mi ćemo odmah poslije Uskrsa izači sa Konačnim prijedlogom, ali mislim da postoji mogućnost da to zajedno napravimo u ovome razdoblju. Prije svega očekivali smo da to bude u sklopu i donošenja državnoga proračuna koji je jedna od temeljne osnove. Prema tome mislimo da to ne može tako dugo trajati i postoji mogućnost da se to brzo riješi. Ovdje odmah moram napomenuti da bi trebalo paziti na ugled hrvatske Vlade zbog činjenice, gledajte uputili ste zakon, konačni prijedlog koji ima 7 članaka, zajedno sa 7. kad stupa na snagu, a odmah Vlada nakon 3 dana šalje 3 amandmana znači faktički pola zakona mijenja. Treba voditi o dostojanstvu i ugledu hrvatske Vlade i da se takvi propisi kad se pripremaju da se to ne dešava jer to po meni nije u redu. Zašto to kažem? Kažem zbog te činjenice što je isto tako vrijedeći Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji donešen po hitnome postupku i mogu reći u ime Kluba što smo mi i ocijenili da je to najlošiji zakon koga je Hrvatski sabor donio. Jedan od najlošijih zakona kojega je Hrvatski sabor ikad donio i pravno kad bi se ta, a mi smo ga izanalizirali, mislimo da bi mnogi mogli doktorirati, napisati doktorske dizertacije o tome koliko je on protivustavan, koliko uopće nije stimuliran i koliko je u biti bio, da ne kažem teške riječi, poluinformiran da ne kažem obmanut Hrvatski sabor jer je rekao da je u novome znači sazivu da je temeljna svrha toga Zakona da se umanje sredstva jer država ima gospodarskih problema i druga prema načelu pravičnosti. I što se desilo? To je moguće samo u Gunessovoj knjizi rekorda vjerojatno. Prvo se desilo to da je kazano znači u službenom Prijedlogu zakona da će on državu koštati 2 milijarde i 400 milijuna kuna ili nešto manje. I gledajte čuda 2002. godine resorno Ministarstvo ima 2 milijarde i 700. 2003. ima 2 milijarde i 800, ali nije to sve zbog toga što je Ministarstvo na poseban račun prema odluci Vlade dobivalo i sredstva od prodaje stanova i otplate stambenih kredita. Prema tome tu je netko obmanut. Ne znam šta bi sad kolega Leko rekao, a on to uvijek voli na Odboru za zakonodavstvo govoriti, znači imali smo izračun a taj izračun u biti je netočan. Prema tome ja bih vam mogao reći simulacijom, ali to bih mogao govoriti stvarno, mi pravaši u ime kluba vjerojatno i drugi cijeli dan simulirajući kakve štete su nanesene. Uzmimo samo primjer stopostotnih invalida prve skupine, je li. Ako bi se Zakon doslovno proveo u djelo desilo bi se ona varijanta da bi stopostotni invalid prve skupine koji nema ni dana efektivnog radnog staža ostao bez mirovine, bez mirovine. Znate zašto? Zato što zakon vrijedeći upučuje, na što? Upućuje na propis o mirovinskom osiguranju djelatnih vojnih osoba, službenih osoba u MUP-u i izvršenju sankcija, a on upućuje na opće propise u mirovinskom osiguranju, i kaže se, u takvim slučajevima ako je riječ o gubitku opće radne sposobnosti za osobu do 30 godina da bi išla u mirovinu mora imati godinu dana efektivnog staža. Dečki ovi koji su bili mladi, koji su obranili ovu državu, imaju samo poseban staž, nemaju radnog efektivnog, znači nemaju efektivnog staža. Mislim, to vjerojatno nitko u Hrvatskom saboru nije htio donijeti. E sad ono što se dešavalo dalje, gospođa Kosorica je rekla kakvu je situaciju zatekla, to je … [[govornik se ne razumije]] situacija. i zbog toga smo mi razmišljali u Hrvatskoj stranci prava da bi bilo pravno najispravnije vrijedeći zakon oglasiti ništavim, to bi bilo pravno najispravnije zbog protuustavnosti mnogih odredbi, zbog ne simulacije i svega ostaloga. Ali vidimo da postoji problema oko, i sad već u samom ministarstvu mora se ekipa napraviti i sve ono da bi se to provelo, zbog toga smo od toga odustali. Jer pazite, kad bi se nešto oglasilo pravno ništavim, onda se mora određeni broj odredbi regulirati što sa onim varijantama netko je dobio stan, dobio stambeni kredit, ostvario je to pravo i to je opće nesporna činjenica, ostavio je statut. Prema tome, normalno i na ovaj način konstruktivno želimo pomoći novoj Vladi. Ja ću vam samo reći oko primjera 5, 6 zornih da dokažem kakvo je tu stanje. Doktor Turić i ja znamo, Janju … [[govornik se ne razumije]] majku ponosnu poginula dva hrvatska viteza. Ona vam danas ne prima ni lipe, ima konačno i pravomoćno drugostupanjsko riješenje, samo jedanput prestala dobivat. To je katastrofalno blago rečeno. i ta jadnica svima obraćala, niti je tko hoće primiti, niti saslušati, niti ništa. Mislim, ne znam šta bi više oko toga mogao reći. Ili ovaj dio, neki dan i kolega Krapljanin i ja smo tu primili najmanje 10 branitelja. Uzmite sad varijantu sljedeću, dragovoljac Domovinskog rata iz Novske, ne može ostvariti mirovinu. Znate zašto? Zakonom je uvedena potvrda o okolnostima stradavanja, tko je bio sudionik Domovinskog rata, hrvatski branitelj iz Domovinskog rata znade da u onim prvima trenucima nisu se mogle voditi dnevnici i postrojbe službeni, nego da je bilo normalno riješeno, zna se da je bio hrvatski branitelj, dovoljna je bila liječnička dokumentacija odmah da je ranjen da se liječi. Prema tome, to su takve nepravde učinjene. i šta se dešavalo. i mi sad, ovaj dio mi pozdravljamo, što se mijenja. Ali mi apeliramo na još veću nepravdu i protuustavnost što je učinjena samim hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, a to je da se ovaj postupak prevođenja, šta vam je prevođenje? – prevođenje vam je drugi izraz za reviziju. To je sastavni dio i našeg zakona, Hrvatske stranke prava našeg Kluba, to je koliko sam čuo i od HDZ-a i od HSS-a, mi to moramo prekinuti, to je veća situacija povrede stečenih prava, nego ovaj dio i veći broj, daleko veći broj je obuhvaćenih. Jer gledajte samo činjenicu, povjerenstvo Vlade i ovaj drugi dio šta se radilo, pazite. Čujte, kaže preko 70% riješenja toga povjerenstva i ministarstva Upravni sud poništio. Šta bi kolega Turić rekao za doktora kome je 80% pacijenata umre? Šta bi rekli za suca kome Prizivni sud 70% presuda poništi. Prema tome, mi to stvarno više ne možemo dopustiti. i zbog toga Hrvatska stranka prava, Klub je uložio amandman kojim traži da se i brišu sve ove odredbe oko prevođenja. Mora se dati mogućnost ministarstvu da sagleda činjenično situacija, da prekine cijeli ovaj dio. Jer znate šta se dešavalo, dešavalo se što moram ovdje javno reći, u tijeku predizborne kampanje naši članovi predsjednici podružnica pozivani su na prevođenje. i to sam čuo i u okviru HDZ-a, to se stvarno mora prekinuti. Prema tome, ako hoće se spriječiti protuustavnost, ako se hoće odmah nešto bitno napraviti, znači bitan iskorak u zaštiti, vraćanju dostojanstva, to je onda prvi dio da zajedno prekinemo ovo prevođenje. Prema tome, pozivam i Vladu i sve uvažene kolege da podrže, jer nas gledaju hrvatski branitelji, od nas to baš taj minimum očekuju. Pazite, koliko su revizije oni prošli to ni sami ne znaju, svaki dan ih se poziva, opet revizija. Podnese se zahtjev što je rekla ministrica, čeka se 12 mjeseci da se pozove na komisiju. Kad se pozove, onda čeka se mjeseci da se uopće donese prvo riješenje. Mislim tog mi više ovdje u Hrvatskom saboru ne možemo tolerirati. Sad kad smo oko ove teme. Prema tome, ovo je minimum što u ovom trenutku možemo učiniti, s obzirom na hitnost postupka. Druga bitna stvar što se dešava vezana je za naše Hrvatske branitelje koji su nažalost prokazani, ostali bez ljudskih prava koji se pozivaju pred tijela tužiteljstva, znači istražni postupak Haškog tribunala bilo u svojstvu svjedoka bilo u svojstvu osumnjičenika, optuženog ili na informativni razgovor. Oni se nalaze u takvoj situaciji, a to su naši prijatelji, naši suborci, mi smo njima obvezni pomoći, njima nitko sustavno ne pomaže da bi mogli pripremiti se kod svih tih razgovora zavisi o kojima stvarima je riječ. Znate zašto? – oni traže jedan minimum minimuma da dobiju onu dokumentaciju koju je dobilo Haško tužiteljstvo. Znači, da bar dobiju onu dokumentaciju koju je dobilo Haško tužiteljstvo, oni to ne mogu dobiti. Gledajte šta se dešava. One sve, ta cijela dokumentacija je razbacana na razno razna mjesta. Sistem u Ministarstvu obrane to vam je u okviru nekadašnjeg SIS-a ili u okviru Vojne policije, ili je u arhivu vojnome ili je čak u glavnome stožeru. Jedan dio je bio u bivšem SIS-u, jedan dio je završio u Uredu predsjednika Republike, treći dio je danas u … [[govornik se ne razumije]] , četvrti dio je u kriminalističkom dijelu Ministarstva unutarnjih poslova. Ajmo napraviti jedan minumum, apeliramo i tražimo od Vlade i podršku ovdje, zadužimo Vladu, mislim da bi oni to htjeli napraviti da ih ne zadužimo, ali evo idemo im pomoći … [[nema preklopa]] u roku od 30 dana osnuje stručno povjerenstvo, tim koji će davati informacijsku i pravnu pomoć njima, informacijsku i pravnu pomoć. Dečki neće imenovati ljudi. Oni su došli, oni su na rubu očaja. Znate što se njima desilo? Pazite, kako su došli desila se varijanta da su dečki saznali preko sredstava javnog informiranja da su pozvani pred istražitelje bilo na informativni razgovor bilo na nešto drugo. Ma to ne smijemo više stvarno dopustiti. Oni dobiju dokumentaciju koju traže. Ne mogu je dobiti kao nema je a oni znaju da ta dokumentacija postoji a tu dokumentaciju im onda na kraju znate šta Haaško tužiteljstvo im da. Prema tome, dajmo budimo razumni, pomognimo jer štitimo dostojanstvo Domovinskog rata na taj način. Pomozimo tim ljudima. Pazite, oni u tramvaju kažu, uđe u tramvaj i jedan dio zna recimo nekog generala, neću imenovati, nema potrebe imenovati, pozdravio bi, drugi dio me gleda mrko jer ispada, ja sada nema veli temeljnih ljudskih prava jer čim mi je rečeno da me se poziva jedan dio me gleda normalno, drugi dio me gleda sumnjičavo a ne mogu dobiti ono što znam da postoji. Ili uvede me u sobu negdje, tu vam je stalaže ogromne 15-20 stalaža to vam je tu pa si uzmite. Pa dajmo napravimo bar jedan minimum da se ljudima pomogne, da se pripremi, da se pruži neophodna i pravna pomoć od odvjetnika. Oni sada angažiraju odvjetnike razno razne po prijateljskoj osnovi. Normalno, niti mogu platiti a odvjetnici opet imaju svoju obvezu, pazite on živi, znamo svi šta znači, on živi od te odvjetničke kancelarije. Prema tome, ove su dvije minimalne stvari što mi znači za daljnji konstruktivan rad i suradnju tražimo da se prihvati i na taj način napravimo jedan bitan iskorak u svemu ovome. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Prije nego što dam za ispravak netočnog navoda, kolegice i kolege povodom ove točke dnevnog reda ima još 2 kluba, 6 zastupnika. Imamo još neke točke dnevnog reda kao što znate. Ja apeliram na zastupnike i zastupnice ako bi danas a danas trebamo završiti da malo se koncentrira i ekonomičnije raspolaže sa vremenom u raspravama da bismo što prije završili. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvi je poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Dosta toga netočnoga je rečeno ali pokušat ću pobrojiti samo najvažnije. Rečeno je da je važeći zakon donijet po hitnoj proceduri. Oni koji su bili u Saboru znaju da je donijet u redovnoj proceduri. Drugo, cilj toga zakona kako je ovdje rečeno bio je smanjivanje proračunske stavke ministarstva a ona je sa 2 milijarde 400 povećana na 2 milijarde i 800. Brojke jesu točne ali svatko tko iole poznaje problematiku funkcioniranja sustava skrbi za hrvatske branitelje zna i razlog a razlog je što su prije mirovine isplaćivane iz državnog proračuna djelom a djelom iz mirovinskog fonda da bi zadnjih godina kompletne mirovine bile isplaćivane iz proračuna Republike Hrvatske. Stoga i stavka u ministarstvu i ukupan iznos sredstava je bila veća. Netočno je i to.
Hvala lijepa.
Ispričavam se. Netočno je da 100%-tni invalid bez dana staža gubi mirovinu. Apsolutno netočno i netočno je odnosno djelomično točno je 70% rješenja da pada na upravnome sudu. Padaju rješenja koja je potpisivao...
Hvala lijepa, kolega Pančić.
... bivši pomoćnik ministra hrvatskih branitelja ovdje ...
Hvala lijepa. U ime Kluba SDP-a imate riječ. Inače, trebamo nastaviti raditi bez stanke.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo potpredsjednice Vlade Republike Hrvatske i ministrice, gospodine državni tajniče Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti! Pred nama je prijedlog izmjena Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Ali prije toga možda treba podsjetiti hrvatsku javnost na ono što se događalo prije mjesec dana a to je sjetimo se predizborne kampanje i obećanja koja su dolazila od Hrvatske demokratske zajednice. Četiri su bila temeljna, bilo ih je možda i više, a to je oko PDV-a, vraćanja duga umirovljenicima, te porodiljnih naknada. Ova dva dana sa nekim zakonskim prijedlozima smo se mogli i vidjeti kako ta obećanja izgledaju a sada na ovome četvrtome temeljnom obećanju hrvatskim branitelja vidimo možda najočiglednije da su sve to uistinu bila samo obećanja. Jer, podsjetimo i u ovome Saboru često se vodila rasprava o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja za kojeg se ja mogu složiti da je loš ali onaj prethodni je bio u pravnom smislu apsolutno nepismen i samim tim katastrofalno loš. Pa je rečeno da taj novi zakon kao i neki drugi postupci vlasti, među ostalim i suradnja sa Međunarodnim sudom u Haagu kriminalizira Domovinski rat, obezvrijeđuje hrvatske branitelje, dovodi ih među socijalno ugroženu kategoriju ljudi itd., itd. Međutim, vlast se promijenila. Očekivali smo novu politiku, zaokret u smislu onoga mota, pokrenimo Hrvatsku. I što smo dobili? I što su dobili hrvatski branitelji u koje ime se tako mnogi često pozivaju. Dobili su ukinuće Ministarstva hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. I moj stav je bio da nije bitno kako se institucija zove, bitno je da ona funkcionira da profesionalno obavlja ono što joj zakon nalaže. Ali ne samo da je ukinuto ministarstvo, već je iz ovoga ministarstva, zove se Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti izbačen je i prefiks hrvatski, pa tako nisu više hrvatski branitelji već su samo branitelji. Ali znamo našu praksu ovih 13, 14 godina, sve živo i neživo u našoj okolici nazivali smo sa hrvatksi. Pa smo imali hrvatske vode, hrvatske šume, hrvatske ceste, pa čak i nogometni klub Dinamo zbog želje jednoga čovjeka preimenovan u Croatia. A onda odjednom kada se govori o ljudima koji su obranili ovu Domovinu iz naziva institucije izbacuje se prefiks "hrvatski". Da li je to svjesno ili ne svijesno učinjeno, ne znam ali previd je napravljen koji možda i govori da možda ti hrvatski branitelji i nisu tako nekim bitni. Sljedeći korak je bilo imenovanje čelnih ljudi u tome ministarstvu. I dok smo u ove 4 godine funkcioniranje ministarstva hladnog pogona smanjili trošak za 5 ili 6 puta za čelne ljude, pomoćnike, državnog tajnika.
Kolega Pančić, oprostite, ja vas molim da budete na temi, ovo je Izmjena i dopuna zakona o pravima hrvatskih branitelja a ne rasprava o ustrojstvu državne uprave i središnjih upravnih tijela. Pa molim vas držite se onda rasprave o temi. A tema je vrlo jednostavna i jasna.
Gospodine predsjedniče, ovdje sam kao predstavnik Vlade bio 4 godine i kada se o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja pričao, naslušao sam se svega. Ovdje sjedim 3 dana, raspravljalo se o nekim drugim zakonima i naslušao sam se isto tako svega. Ne samo iz redova oporbe već iz redova vladajuće stranke. I sada kada trebam i ja nešto reći.
Pa izvolite, samo o temi.
Pa o temi i govorim a tema je u Zakonu o pravima hrvatskog branitelja.
Po tome što je netko imenovan za ravnatelja u nekom ministarstvu i tko je to je sasvim druga stvar.
Pa je sasvim druga stvar kada je postavljam pitanje kako netko tko treba provoditi obiteljsku politiku i politiku zaštite hrvatskih branitelja je svojevremeno prema nalazu državne revizije nabavljao mikrovalne pećnice za 16 tisuća kuna. Neki dan sam se uvjerio da je cijena negdje 900 kuna, kolica za nekih 16 tisuća kuna.
Kolega Pančić, molim vas, budite ljubazni pa, i Hrvatski sabor i hrvatska javnost jako je dobro informirana o tome da su ta dva državna tajnika odmah povućeni kada se za to doznalo, da se vodi postupak, ali to dragi kolega nema, uistinu nikakve, .../Upadic: Ali to je sljedeća moja rečenica bila./... uistinu veze sa ovom temom. Molim vas, držite se teme.
Evo, a sljedeća moja rečenica je bila, ti ljudi su smjenjeni ali oni i dalje zbog 7 dana što su bili na poslu i dalje primaju plaću.
Kolega, molim vas, posljednji puta, držite se teme.
A hrvatski branitelji u čije ime se govori o njima se govori za tih 100 ili 200 kuna da li ćemo im povećati na 150 ili 250 dok će netko primati i dalje 10 tisuća kuna plaću za koju nije zaslužan.
Kolega ja ću biti prinuđen vas zamoliti da zaista se držite teme. Molim vas.
Dobro. Dobro. Znači, svo vrijeme se gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora držim teme.
Mislim jasno je. Izvolite.
Znači, obećano je za prvu sjednicu Hrvatskog sabora donošenje novoga Zakona o pravima hrvatskih branitelja, sve kritike ja prihvaćam o tome zakonu, o tome nećemo raspravljati ali pokazalo se da zakona nema. Sada se govori da će biti formirana posebna radna skupina koja će predložiti negdje za godinu dana novi zakon. Stoga slijede kozmetičke promjene. Jer činjenica je da 500 milijuna kuna ili 600 koliko bi minimalno te izmjene donosile nema. A nema možda iz toga i što koalicioni dogovor sa SDSS-om predviđa vračanje institucije stanarskoga prava što bivše vlast nije joj bilo niti na pameti da to prihvati. A od čega je i međunarodna zajednica odustala. Ali dobro sve ima svoju cijenu, to neću obrazlagati ja, to ostavljam da obrazlaže hrvatska Vlada. I zbog toga taktika koja je preuzeta jesta da se iz svakih mjesec ili dva dana ide sa nekim kozmetičkim promjenama. Dobro je u svemu tome što ste odustali od uredbe koja je donjeta prije 2 ili 3 tjedna, ali se pokazalo da je ta uredba donjeta na brzinu, da je protustavna pa samim time danas smo ovdje sa ovim prijedlogom zakona. Konkretno nadam se da ćete gospodine predsjedniče SAbora biti zadovoljni što prelazimo na bit stvari iako je ovo što je rečeno ima i te kako velike veze sa narečenom problematikom. Znači, sve ima vjerovali ili ne. Članak 94. i 95. gdje govori o hrvatskim braniteljima koji su osuđeni na izdržavaje zatvorske kazne duže od 6 mjeseci gdje im se isplate invalidnine i ostalih prav obustavljaju. Premijer Hrvatske Vlade na televiziji na skupu mislim 10goidšnje u Splitu osnovanja ili tako nešto Hrvatske demokratske zajednica, nije ispričavam se 14 eto prihvaćam ispravku. Izjavio je citiram od prilike – za srce me je ujelo kada sma vidio odredbu članka u Zakonu o pravima hrvatskih branitelja gdje s hrvatskim braniteljima na izdržavanju kazne obustavljaju ta prava-. Vjerojatno suradnici njegovi jer premijer uistinu ne mora znati ove sve zakonske odredbe nisu mu rekli da je ta zakonska odredba prepisana iz zakona o zaštiti vojnih i civilnih žrtava rata iz 1992. godine kada je čini mi se na vlsati bio HDZe. A vjerojtano je ta odredba prepisana iz starih zakona bivše SFRJ-. Znači ta se odredba primjenjuje na ovim prostorima 50 tak godina, neću ulaziti dali opravdano ili neopravdano. Međutim sada sa ovim prijedlogom zakona, o kojem se ja neću određivati dali je to dobro ili nije, u neravnopravnom položaju su sada ostali ostale ostale kategorije ljudi, invalidi, civilni invalidi iz domovinskog rata invalidi rad aili invalidi iz drugih ratova. Jer je na snazi ostala i dalje zakonska odredba toag postojećega zakona iz 92. godine. Čini mi se članic 65 i 66. A mislim na aktualnom satu da je jedno pitanje bilo i kolegice zastupnice Škulić i mislim kolege Kajina oko izjednačavanja prava svih kaategorija invalida. Iako ja jesam za izjednačavanje prava ali iznosi invalida iz posljednjeg rata iz Domovinskog rata moraju biti veća, jer su takva i rješenja u drugim zemljama. Pa je onda ovdje rečeno da će se to ispraviti i da se o svemu tome vodi računa. Pa onda bih molio predlagatelje zakona da uzmu u obzir i taj dio zakona o zaštiit vojnih i civilnih žrtava rata. Budući vrijeme istječe samo uz par rečenica oko ovih izmjena oko PTSPa koji su uistnu još viće kozmetičke prirode. vidjeli smo prijedlog zakona nakon toga što je gospodine Kovačević rekao dolazi amandman koji je malte ne pola zakona. Što pokazuje da su na djelu lutanje, i nepoznavanje u velikoj mjeri funkcioniranja sustava. A što više u praksi centri za psihosocijalnu pomoć primjenjivali su ovo što je sada napisano svo vrijeme. Ne u zadnje četri godine, već u zadnjih 7 ili 8 godina. Znači sve u svemu na djelu su jedne promjene kozmetičke prirode, i zbog toga zbog načina na koji su predložene klub zastupnika SDPa, ne može na takav način prihvatiti. Evo još jednom gospodine predsjedniče Hrvatskgo sabora ispričavam se ako sam na momente iskakao iz predviđenih okvira, iako moje uvjerenje je da je to u potpunosti bilo u skladu sa zadanom tematikom. Hvala.
Hvala lijepa gospodine Pančić. Ja prihvaćam vašu ispriku. Ja apeliram i na kolege koji su digli brojne ispravke netočnih navoda da promisle, pravo im se jasno im se ne može uskratiti. Povreda Poslovnika gospodine Frano Matušić.
Gospodine predsjedniče, Poslovnik je povrijeđen člankom 210. gdje se kaže da govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja i prema utvrđenom dnevnom redu. Na žalost imali smo prigode slušati samo opravdanja za rad bivšeg ministra, i u tom smislu smatram da je članak povrijeđen.
Ispravak netočnog navod Josip Đakić.
Odustajem.
Frane Matušić.
Samo ću reći da bi trebalo uvesti novu pločicu, ispravak netočnog govora, u ovakom slučaju.
Pero Kovačević.
Pa ispravak netočnog navoda kolege Pančića. Naime kolega Pančić Upravni sud je dao službeno temelju revizije koju je provodio vaš bivši zamjenik Vdović da je 70% poništeno. O tome sam ja govorio. A u ovome dijelu ja dok sam potpisivao nije ni 10% poništeno. Ali to možemo od UPravnog suda zatražiti i lako riješemo problem. Nemojmo dezinformirati javnost. Budimo ...
Hvala. Katarina Fuček.
Ispravak netočnog navoda vezano u smislu da su hrvatski branitelji u nazivu ministarstva izgubili prefiks hrvatski. U značenju nisu. Budući su sva ministarstva hrvatska, tako bi u zadržavanju u intenciji odnosno u namjeri koju imate trebalo glasiti. Ministarstvo hrvatskih branitelja, hrvatskih obitelji, i Hrvatske međugeneracijske solidarnosti, što u svakom slučaju ne treba jer se sva ministarstva bave hrvatskim pitanjima, hrvatskim područjima, a ne npr. austrijskim ili mađarskim.
Hvala. Zastupnik Niko Rebić.
Gospodine predsjedniče, da je ovdje Mladen Delić rekao bi: "Ljudi moji, zar je moguće!" da čovjek kolega Pančić koji je po zadatku svoje partije jer ...
Kolega Rebić, ispravak netočnog navoda molim.
Ja sam se za repliku javio na osnovu izlaganja ...
Nema replike na predsjednika u ime kluba kada se zastupa nema replike znate. Replike nema. Učimo se. Pero Mlinarić.
Gospodine predsjedniče, zastupnik Pančić, gospodin Pančić je rekao da nemamo zakon. Zakon i nemamo dok god ne prođe proceduru. Ali bio sam sudionik izrade toga zakona i vratit ćemo ...
Kolega Mlinarić, ja vas molim ispravak netočnog navoda.
Tim zakonom ćemo vratiti sva oduzeta prava svim hrvatskim braniteljima i njihovim obiteljima.
Hvala lijepo. Ograničimo se na ispravak, na institut ispravka. Zastupnik Mato Štimac.
Odustajem.
Hvala. U ime Kluba zastupnika. Molim dajte mi onda znakove da vidim. Onda mi recite za Boga. Ne mogu ja ... /Govornik je isključen/ ...
Da, ja se ispričavam gospodine predsjedniče. Ja sam se kao i uvijek na vrijeme prijavila za reakciju u ime Vlade. Dakle, da ne bi bilo dezinformiranja hrvatske javnosti moram reći nekoliko stvari. Što se tiče konstatacije gospodina zastupnika Pančića koji je govorio u ime kluba SDP-a o tome da je obečanje hrvatskim braniteljima samo obečanje. To nije točno. To je neistina. Mi smo najavili da ćemo vratiti dostojanstvo hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji i da ćemo pripremiti novi zakon. Novi zakon će se pripremiti ja sam rekla tijekom ove godine. Točno vrijeme ne mogu odrediti. A što se tiče vraćanja dostojanstva, mislim da smo tu potpuno jasni. Znači, vratiti dostojanstvo i jednom gospodinu Darku Bešteku koji mislim da simbolizira sa onom protezom i vraćanjem te proteze, sve muke i jade i invalida i drugih branitelja. Mislim da ne moram podsjećati na činjenicu da su u proteklim godinama branitelji bili nazivani "povlastičarima", da su mnogi stekli - to su citati, ali neću navoditi čiji da ne bih opterećivala ovaj skup - znači, da su invaliditet stekli putujući pod "Mirne krovove" ili odlazeći iz "Mirnih krovova", pa onda izjava da su se borili za povlastice, pa onda izjava da eto neće dobiti primjerice HVIDR-a dakle, koja okuplja hrvatske ratne vojne invalide iz Domovinskog rata ni lipe iz državnoga proračuna. Zna se da je državni proračun proračun svih nas, svih nas poreznih obveznika i da samo Sabor može odlučiti kome ide koja lipa iz državnoga proračuna, a nikako ne može pojedinac itd., itd. O tome smo govorili u predizbornoj kampanji i to mislimo i učiniti. Dakle, zakon nije bila obmana. Zakon je stvarnost i mi ćemo predložiti da predstavnik Hrvatskoga sabora bude u tom Povjerenstvu kako bi mogao kontrolirati u kojoj je fazi zakon. Što se tiče stranačkog zakona, ja sam već rekla mi smo u Hrvatskoj demokratskoj zajednici zakon pripremili, ali ga kao takvoga ne možemo bez konzultacija i udruga i široke javnosti podastrijeti Hrvatskom saboru. Što se tiče potpore izradi i tijeku i tempu izrade zakona ja sam dobila potporu Koordinacije Udruga iz Domovinskoga rata, HVIDR-e i Udruge udovica, te dvije udruge koje nisu unutar koordinacije na zajedničkome sastanku. Vraćanje digniteta hrvatskim braniteljima naravno podrazumijeva i to da primjerice uz izmjene ova dva članka, odnosno brisanje 94. i 95. zakona koje mi držimo protuustavnim, o kojima uvaženi zastupnik nije rekao ni riječi. Mi mislimo da treba omogućiti da primjerice otac sedmero djece, odnosno tih sedmero djece, a govorim o konkretnom slučaju dobiju koju kunu i koju lipu iz državnog proračuna jer su to njihova prava i naprosto bez tih ostvarenja tih prava ne mogu preživjeti. I mislimo također da je nedopustivo u budućnosti da se na traženje upravo branitelja na kojih su se odnosile odredbe članaka 94. i 95. da iz ministarstva dođe tumačenje, citiram: "Zakonodavac je ovom kongentnom normom dakle, uskraćivanja prava braniteljima koji su u pritvoru ili na odsluženju kazne zatvora duže od 6 mjeseci propisao još jednu kaznenu mjeru za počinitelja kaznenog djela, dakle za hrvatskog branitelja, a to je da ne konzumira propisana prava iz zakona dok se nalazi na izdržavanju kazne zatvora dužem od 6 mjeseci". Mi mislimo, mi smo na stajalištu uvjereni da se ne može predvidjeti dvostruka kazna bilo za koga, pa onda tako ni za hrvatskog branitelja. Kazna za kaznena djela se propisuje u Kaznenom zakonu. Ne može biti dodatne kazne u zakonu kakav je ovaj koji je lex specialis. I na kraju, zbog toga želim još jedanput istaknuti da ovo nikako ne mogu biti ove predložene promjene, promjene kozmetičke prirode kako je poštovani kolega zastupnik rekao. To nisu izmjene kozmetičke prirode, nego promjene koje će omogućiti da se hrvatski branitelji dodatno ne kažnjavaju.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Ivica Pančić.
Gospođa potpredsjednica je govorila o stavovima SDP-a, pa je citirala različite citate, pa bi ispalo da je sve to rekao ili ja osobno ili netko iz SDP-a. Ali poznajem neki citat o "Mirnim krovovima". Mislim da se morate obratiti predsjedniku Republike Hrvatske.
Kolega Pančić jel’ to bio ispravak?
Pa da, jer je rečeno različiti citati koji dolaze iz redova SDP-a. Znači u ovome … /Tehničke smetnje./ … nešto netočno i to se može i potkrijepiti listajući novine. Evo, hvala.
U ime kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Josip Đakić. I samo prethodno, prije sjednice Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove zakazano je po predsjedniku u sobi 133 u 15,00 sati. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove, soba 133 u 15,00 sati.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane ministrice, cijenjene kolegice i kolege saborski zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice bezrezervno podržava prijedlog predlagatelja zakona o izmjenama i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, s Konačnim prijedlogom zakona te i amandmane koji su upućeni. Stojeći iza ovoga prijedloga ispravljamo neustavno oduzimanje prava hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. Stečena prava koja se ne smiju i ne mogu oduzeti zbog razloga što se hrvatski branitelj iz Domovinskog rata nalazi u pritvoru i izdržava kaznu zatvora dužu od šest mjeseci. Očigledno je da se dosadašnjom primjenom članka 94. i 95. neopravdano pogađa, dvostruko kažnjava i hrvatskog branitelja i invalida Domovinskog rata, ali što je još gore i članove njihove obitelji koji ničime to ne zaslužuju. Stoga u nizu nepravdi koje su učinjene spram najzaslužnije populacije hrvatskih građana, stvaraoca hrvatske domovine, vitezova koji su goloruki branili napadnutu Domovinu te izvojevali slobodu na okupiranim područjima države Hrvatske smatramo da ove izmjene i dopune zakona donose prve pomake u rješavanju obespravljenih, poniženih i zaboravljenih, a najzaslužnijih za današnje postojanje Domovine nam Hrvatske i miran san svih njezinih građana. Ove izmjene i dopune zakona samo su hitne mjere koje su momentalno moguće dok se ne pripremi i usaglasi novi zakon koji bi trebao vrijediti trajno, koji bi bez nedoumica i dvosmislenih tumačenja bio u službi prava hrvatskih branitelja i njihovih obitelji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HSLS-a DC-a poštovana zastupnica potpredsjednica Doma, gospođa Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo ministrice ja ću se doista odazvati pozivu da kažem samo ono najbitnije o ovoj temi, a to je da će klub HSLS-a i DC-a poduprijeti ovaj zakon. Doista nam je žao što stalno imamo zakon koji izaziva zapravo nepotrebnu politizaciju u ovom Saboru i iako je to treći mandat ja se doista ne sjećam da se ni jednom o ovom raspravljalo bez nepotrebnih stranačkih boja, a očigledno je da se pred nama nazali zakon za kojeg i bivši ministar kaže da je loš, s tim da je onaj prethodni kažu bio još gori i ovaj očigledno treba promijeniti. Mi podupiremo ovu promjenu s razlogom da taj zakon doista bude jednak za sve ili da svi budu jednaki pred zakonom, jer možda je najjednostavnije građanima objasniti da zapravo prema zakonu u ovom obliku u kojem on sada postoji kad bi se u pritvoru našao netko od nas to bi teško bilo za zamisliti ili nekog od drugih građana i branitelja, jedino bi branitelji ostali bez onog materijalnog. Prema tome cilj ovog zakona je da doista budemo svi jednaki pred zakonom i stoga klub HSLS-a i DC-a podupire ovu izmjenu zakona, posebno onaj dio koji izražava vrlo konkretnu, odnosno konkretniju brigu oboljelima od posttraumatskog. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj zastupnici. Sada idemo na pojedinačnu raspravu. Prvi je poštovani zastupnik Željko Kurtov. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovana potpredsjednice Vlade i ministrice. Ja govorim ispred HNS-a. Klub HNS-a će podržati ovu izmjenu zakona, jer na Odboru hrvatskih veterana smo jednoglasno uz jedan glas suzdržani podržali ovu izmjenu. Mi u Hrvatskom saboru, naročito hrvatski branitelji trebamo biti itekako osjetljivi i odgovorni da se nepravde ma kako one bile nanesene, tj. slučajno ili nesnalaženjem predlagatelja pokušaju ispraviti, a da pritom ne dovodimo neke druge skupine u neravnopravni položaj. Mi ovdje trebamo razumijeti da branitelje ne svrstavamo u istu skupinu i sve pod istu kapu. Znači kada pričamo o braniteljima invalidima da točno znamo da razgovaramo o toj skupini hrvatskih branitelja. Branitelji invalidi oboljeli od PTSP-a trebaju biti obuhvaćeni najboljim i najefikasnijim liječenjem kao i savjetima njihovim obiteljima. Sredstva koja će se namiriti ovoj maloj, ali socijalno ugroženoj skupini, mislim konkretno na ove koji su bili zakinuti dok su bili u zatvoru, mislim da ćemo ispraviti nepravdu koja im je nanešena. Međutim, ja moram ovdje naglasiti da moj prijedlog koji se odnosi na problem branitelja po pitanju radnog staža, dobio sam uvjerenje članova Vlade da ćemo to u sljedećem, u najskorijem roku ispraviti. Ja vas gospođo ministrice iskreno molim u ime branitelja da ovaj Zakon o radu članak 36. o dvostrukom trajanju radnog staža da to ispravimo, jer branitelji koji nisu imali sreću da budu zaposleni prije rata znači sad rade, njima se taj staž ne uračunava u nikakvu da imaju jedan dan više godišnjeg odmora, da imaju 100 kuna veću plaću itd. Mislim da je tu jedna velika skupina branitelja puno zakinuta i ja vam se zahvaljujem unaprijed i mislim da ćemo mi ispred HNS-a predložiti izmjenu tog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem, kolega. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade, državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, ne imajući ništa osobno protiv da se ono što je 1992. već uvučeno u zakonu, u razne zakone, odnosno pa se sada smatra da je oštetilo branitelje, da se to popravi, izmjeni. Želio bi ukazati samo i apelirati na vas potpredsjednice Vlade, isto još na jednu činjenicu gdje je napravljena jedna nepravda prema ljudim koji su poginuli, očito kao branitelji, a nažalost nisu stekli status branitelja. I to, da tako kažem, nije ujednačeno svugdje u Hrvatskoj, u nekim drugim sredinama jesu. Radi se o dva pomorca Jadrolinije koji su poginuli na trajektu “Vladimir Nazor” u splitskoj luci kada je u topničkom napadu sa ondašnjih brodova, ondašnje JNA-a koja je napuštala Split, izvršen taj napad. Oni su poginuli nažalost, nisu nikad ostvarili ta prava. Radi se o pokojnom Maras Dinku i pokojnom Kalapić Juri. Dakle, dvojici mornara sa trajekta “Vladimir Nazor”. Ako znamo da se upravo tim brodova, da je tada ta civilna flota služila i za dostavljanje oružja, drugih stvari, šta ja znam, činjenica je da u nekim drugim gradovima, ja sad ne bi navodio, gdje je također bilo žrtava po, dakle, gdje su pomorci dali svoje živote na trajektima ili sličnim brodovima upravo Jadrolinije gdje im je priznat taj status. U Splitu se nažalost to nije desilo, da ne ulazimo zašto je to bilo tako. U to vrijeme jednostavno nisu uvršteni u popis određenih postrojbi, itd. Evo, ja apeliram na vas da se pokuša napraviti sve kako bi bila, kako bi njihova žrtva bila priznata kao braniteljska žrtva tim više šta su dovedena njihova djeca u jednu čudnu situaciju, da su recimo, radi se o dvoje djece. Jednome je bilo priznato pa to kasnije nije, itd., da ne ulazim u detalje. Evo, moj apel je, koristeći priliku da razgovaramo o ovoj temi, da ukažem na to, a ja ću vam osobno dat sve podatke i to možemo dobit lako. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Mato Gavran.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana potpredsjednica Vlade, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Uključujući se u ovu raspravu bio bih kudikamo zadovoljniji da smo na klupe dobili prijedlog novog zakona o hrvatskim braniteljima i članova njihovih obitelji, kako je to i u predizbornoj kampanji bilo obećano i kao što je to i potpredsjednica i u uvodnom izlaganju ovdje rekla. Sigurno da bi rasprava bila i kvalitetnija i da bismo, kako se to čulo i sa ove govornice, ispravili jedan od najlošijih zakona koji je tijekom proteklog vremenskom perioda u Hrvatskom saboru i donešen. No, što je tu je. Pred sobom imamo izmjene i dopune zakona. Očito da je predizborno obećanje bilo samo jedno u nizu predizbornih obećanja ili možda su nekakvi drugi razlozi o kojima je i ovdje bilo riječi uvjetovali da ne dobijemo kompletan zakon. Držim, jedan od možebitnih razloga je i prekratko vrijeme od ovih 30-ak dana koliko je vlast formirana i naravno da je to prekratak vremenski period da bi se ovako značajan zakon mogao pripremiti. Pa i ja ocjenjujem da je ovo tek jedan u nizu koraka, prvi u nizu koraka i samo dokaz dobre volje vladajuće ekipe, da tako velim. Ili, bolje rečeno, samo prve vatrogasne mjere. I današnja rasprava o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihove obitelji dokaz je nedvojbeno da su učinjene samo nužne kozmetičke promjene. Da je i ova materija doista složena i sveaktivna očituje se i u činjenici, a to su moji prethodnici rekli, da je naša Vlada shvativši svu kompleksnost ovog zakona, pod navodnicima, lutala, u slobodnijem izričaju velim, i u roku od samo tjedan dana uputila u proceduru Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji s Konačnim prijedlogom zakona i to 22. siječnja ove godine. A samo tjedan dana kasnije 29. siječnja ove godine amandmane na predloženi zakon. U prvotnome obrazloženju navedenih izmjena i dopuna Zakona navodi se da su izmjene potrebne radi preciziranja radnji i postupaka koje je potrebno poduzeti da bi hrvatski ratni vojni invalidi iz Domovinskog rata, kojima je priznat status posttraumatskog stresnog poremećaja, imali umjesto posebne, citiram: “odgovarajuću skrb” koju je potrebno poduzeti da bi se ovoj kategoriji hrvatskih ratnih vojnih invalida maksimalno i nadasve pravovremeno pomogne. Shvativši da ovim promjenama, unatoč dobroj želji, predlagatelj nije odgovorio na temeljno pitanje zbog kojeg je i pokrenuo izmjene i dopune Zakona, te da niti nakon ove izmjene i dopune nije razvidno tko vodi, tko ažurira evidenciju, na temelju kojih podataka i tko pruža i daje odgovarajuću skrb, predloženim amandmanima isto i popravlja. Naravno, predloženim amandmanim donekle su popravljani učinci, ali ja bih kao i moj kolega Pančić rekao samo u zakonodavnom smislu. Od jedne relativno male skupine iz ove cjelokupne grupe, dakle, riječ je o hrvatskim ratnim vojnim invalidima zakon sada amandmanima obuhvaća cjelokupnu grupaciju hrvatskih branitelja, a izmjenom članka 82. samozakonodavno humanizira suradnju članova centra za psihosocijalnu pomoć sa svim stradalnicima iz Domovinskog rata i članova njihove obitelji ... [[nema preklopa]] kao što je to prvotno bilo predloženo Hrvatskih ratnih vojnih invalida i njihovih obitelji jer se i ovom promjenom i zakonom imperativnog birokratskog odnosa prelazi u suradnički odnosno partnerski odnos i to primarno potaknut od oboljelih i članova njihovih obitelji. Koliko je meni poznato ovo je naglašavam samo zakonodvno ispravljanje određenih nedorečenosti a u praksi je ovakav pristup bio sve ovo vrijeme. Predloženim izmjenama i dopunama brišu se članci 94. i članak 95. Zakona pa i dalje ostaje nejasno kako je moguće da postojeća odredba Zakona za koju predlagatelj tvrdi da je protuustavna egzistira dugi niz godina, jer je držim svima nama iznimno dobro znano da je navedeni Zakon "brat blizanac" Zakona koji je stupio na snagu 1. siječnja 1997. godine objavljen je u Narodnim novinama broj 108. iz 96. godine. Upravo stoga bilo bi uputno čuti prije nego što se odlučimo za konačnu odluku dodatno pojašnjenje predlagatelja. Osim toga držim da je temeljna zadaća svih nas ovdje da vodimo računa o jednakopravnosti svih građana pred Zakonom pa iz tog razloga pitam predlagatelja što će biti sa člankom 65. i 66. Zakona o vojnim i civilnim žrtvama rata koji i dalje ostaje na snazi a koji je donijet u ovom Visokom domu 1992. godine. Bez obzira kakvo rješenje donijeli mene osobno kao Hrvatskog branitelja mene raduje spoznaja da su branitelji odgovorni ljudi i da je vrlo mali broj hrvatskih ratnih vojnih invalida, odnosno Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koji su pod navedenim zakonskim sankcijama mislim na članak 94. i 95. pa su čuli smo i zanemariva financijska sredstva riječ je o 285 tisuća kuna ako se ne varam što naravno neće biti ukoliko se ovaj zakon usvoji neće biti veliki teret za državni proračun. Na kraju sigurno je da je materija ovog Zakona vrlo kompleksna, da obuhvaća širok spektar životnih problema Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i da se uređenju prava te propisivanju uvjeta i postupaka za ostvarivanje istih treba prići vrlo studiozno bez improvizacija i vrlo odgovorno. Zadovoljivši primarno sadržaj a ne formu. Naravno uvažavajući sve ono što se kroz primjenu ovoga zakona u proteklom vremenskom periodu uočilo kao nedostatak. Ja sam siguran da ću dijeliti zadovoljstvo svih vas poštovane kolegice i kolege ovdje u Hrvatskom saboru, siguran sam da će i građani Hrvatske naročito hrvatskih branitelji i članovi njihovih obitelji biti potpuno zadovoljni kada donesemo novi zakon, i ja se nadam da će doista biti do konca godine. Zakon koji će u prvom redu maksimalno zaštititi hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji, Zakon koji će otkloniti sve ... manjkavosti i eventualno nelogičnosti, i koji će najvećim demokratskim dosezima riješiti probleme za sve nas vrlo značajne i bitne grupacije. Ako je suditi po najavama, za očekivati je da ćemo imati još niz rasprava o budućem Zakonu, a želim i sam kao i siguran sam sve kolegice i kolege iz Kluba SDP-a doprinijeti da on ima dugoročni efekt i učinak. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici, ispravak netočnog navoda odnosi se na tvrdnju da su ovo samo nužne kozmetičke promjene. Prema Zakonu o hrvatskim braniteljima ukoliko bi branitelj učinio nešto što podliježe krivičnom gonjenju zato bi ispaštala i njegova obitelj. Time ne samo da nismo dali pogodnosti Hrvatskim braniteljima nego smo ih stavili u podređeni položaj u odnosu na one građane koji nisu branitelji. I držim da su to suštinske promjene i to je ispravak netočnog navoda.
Poštovani zastupnik Krešimir Čosić. Samo trenutak, povreda Poslovnika izvolite.
Kolega ispravlja moje mišljenje, ja i dalje mislim i tvrdim da su ovo doista kozmetičke promjene, na koncu vidjet ćemo što će donijeti život. Članak 209.
Kolega Čosić izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo. Briga o Hrvatskim braniteljima zaslužuje svakako najveću pažnju, i činjenica da je u prošlosti o pravima hrvatskih branitelja te posebno o njihovoj skrbi ali i o medicinskoj i stručnoj pomoći bilo jako mnogo riječi. Činilo se sve u pravnom, administrativnom, financijskom pogledu ali naglasio bih sljedeće nije se činilo dovoljno u stručnom i profesionalnom smislu kako bi razina te pomoći zaista odgovarala onoj razini koju branitelji sasvim općenito u svijetu osobito oni sa posttraumatskim ratnim sindromom imaju. Zabrinjavajuće je da na početku 21. stoljeća neke važne probleme sa PTSP sindromom pokušavamo rješavati raznim upitnicima koji opterečuju te ljude, upitnicima koji nisu primjreni ni prostoru ni vremenu ni tehnologijama. I zato takvi koncepti ne daju i ne mogu dati rezultate. Iskoristio bih priliku i naglasio sljedeće: nedavno sam razgovarao s jednim uglednim liječnikom sa “Walter Read-a” koji se bavi liječenjem ratnih veterana koji boluju od PTSP sindroma. Rezultati, gospodine predsjedniče tih statistika u svijetu nas upozoravaju i pokazuju da se u tretmanu tih bolesnika može učiniti daleko više nego što smo mi učinili. Spomenut ću samo neke činjenice. Ratni veterani američke vojske, posebno oni iz Vijetnama primjenom tih novih tehnologija liječeni su sa visokim razinama uspjeha, gotovo 60%. Neke nedavne statistike koje su vezane uz stradalnike koji su doživjeli katastrofu u Svjetskom trgovačkom centru itekako upozoravaju. Primjene tih tehnologija dale su rezultate od 80 do 90%. Prema tome gospodine predsjedniče vjerujem da će se ubuduće u ovom Ministarstvu daleko više brige voditi o tome računa da suvremene medicinske tehnologije koje nude rješenja se primjenjuju za razliku od onoga što smo nažalost imali u proteklom periodu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege svakako je pohvalno da se o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata vodi briga i da im se želi dati odgovarajući status no međutim kad govorimo o njima ne mogu a da se istovremeno ne sjetim i naših očeva, djedova i pradjedova danas već, boraca antifašista iz II svjetskog rata kojima je najveći dio prava ukinut pa tako s obzirom na njihovu danas već poznu dob imaju velikih problema u ostvarivanju i minimalnih potreba u zdravstvenoj zaštiti što im je i trenutno i najpotrebnije, a da ne govorim o drugim pravima u smislu novčanih primanja i moralnoj satisfakciji za njihov doprinos današnjoj Hrvatskoj državi bez kojih se branitelji u Domovinskom ratu ne bi zapravo imali zašto boriti jer je ne bi bilo. Imala bih nekoliko primjedbi i pitanja na ovaj Prijedlog zakona. Naime prema amandmanima Vlade koji smo danas dobili, neki su dobili sinoć, neki danas, u glavi 8. u kojoj se u sada važećem zakonu govori o skrbi za hrvatske ratne vojne invalide iz Domovinskog rata koji su oboljeli od posttraumatskog stresnog poremećaja odnosno PTSP-a, sada bi obuhvačala po novom prijedlogu psihosomatsku, psihosocijalnu skrb za hrvatske branitelje iz Domovinskog rata i članove njihovih obitelji. Pitam, što obuhvača i na koju i na kakvu se zapravo pomoć misli pod terminom psihosocijalna skrb i kako će se odrediti na koje se branitelje i članove njihovih obitelji ona odnosi i kome je ona, i kome je ona zapravo potrebnaa ako su svi branitelji generalizirani? Nadalje ako se prema člancima 4. i 5. ovog prijedloga ukinu članci 94. i 95. važećeg Zakona koji govore o uskračenju prava na dio novčanih primanja onih branitelja koji su u pritvoru odnosno u zatvoru, njima bi se vratile, vratila prava na novčana primanja koja su zapravo namjenska, a koja se u zatvoru, koja oni u zatvoru imaju besplatno. Govorim primjerice o doplatku za njegu druge osobe, ortopedskom doplatku, usluge osobe za njegu i pomoć, novčana prava za nezaposlene i tako dalje koja su obuhvačena u članku 19. važećeg zakona. Također se pitam tko će, kako i hoće li se uopće u takvim slučajevima voditi računa o korištenju tih beneficija ili prava za vrijeme izdržavanja zatvorske kazne? Ne bi li bilo korisnije ta sredstva ma kako mala ili velika ona bila usmjeriti u neke druge kategorije korisnika socijalne pomoći koje je, kojima je ona zaista potrebna? Što se obrazloženja ovog prijedloga tiče, pitam se kakvo je to obrazloženje da se članci 94. i 95. brišu? Pa to piše u samom Prijedlogu teksta zakona. Čemu to isto ponavljati u obrazloženju, a zaprvo ne dati obrazloženje zbog čega se ti članci brišu? Hvala lijepo.
Zahvaljujem, i poštovani zastupnik Ivo Josipović.
Gospodine predsjedniče, uvažene kolege, u svakom slučaju Domovinski rat je temelj Hrvatske države i društva i oni koji su tome doprinjeli zaslužuju najviši stupanj zaštite i skrbi. S obzirom da je mahom riječ o mlađim ljudima, relativno mlađim mislim da su, da je briga o kojoj i zastupnik Čosić govorio možda čak i važnija od novčane pomoći koju dobijaju i apsolutno naravno podržavam uvođenje najsuvremenijih mjera medicinske, socijalne i druge skrbi. Bilo je govora o tome da je možda vračanje ovih nekih prava za branitelje koji su u zatvoru ili pritvoru primjereno iz razloga jer i drugi građani Republike Hrvatske kada se nađu u sličnoj situaciji imaju svoju mirovinu i neka svoja druga primanja, to je točno i u toj mjeri podržavam, podržavam povratak tih prava koja su bila brisana, međutim predlažem ipak predlagatelju da s obzirom na ono što je rečeno promotri da li je baš o cijelom, riječ o cijelom spektru prava jer mi se čini čitajući izvorni tekst tada brisane odredbe da ima i nekih prava financijske naravi koja po prirodi stvari ne pripadaju ili nisu povezani ili nisu primjerena boravku, boravku u zatvoru. Mislim .../Nema preklopa/...za takvim jednim davanjem prava koje ne bi pripadalo … [[govornik se ne razumije]] čim bi javnost možda neopravdano nabacila određenu rekao bih čak i stigmu na cijelu braniteljsku populaciju, ali mislim da tome stvarno nema mjesta. i kao što sam rekao, ako je Domovinski rat prvi veliki stup Hrvatske države. Drugi veliki stupa, a to se vidi iz Ustava Republike Hrvatske i Antifašistička borba i mislim da je neizmjerno važna stvar za ovaj dom, da prava koja imaju hrvatski branitelji da i očevima i djedovima kako je već rečeno koji su svoj doprinos Hrvatskoj državi dali i … [[govornik se ne razumije]] Antifašističku borbu. Nije riječ o velikim financijskim sredstvima, riječ je o generaciji koja je na odlasku i koja je nažalost već otišla i takav čin ima, čini mi se prvenstveno simbolički karakter i trebalo bi ga svakako učiniti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Molim državnog tajnika, Tomislava Ivića u Ministarstvu da, da završni osvrt. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažena gospodo i gospođe saborski zastupnici. Zahvaljujem se na raspravi povodom Zakona o izmjenama Zakona o pravima hrvatskih branitelja. i mogu u uvodu reći da zaista nije bila namjera vršiti kozmetičke promjene u navedenom zakonu, nego ono što je očigledno da nije sukladno pravima ostalih građana u Republici Hrvatkoj ne može ograničavati u tom smislu onda prava i hrvatskih branitelja. Dakle, iz tog razloga smo i predložili izmjene članka 94. i 95. Isto tako moram reći da nije bilo nikakvo predizborno obećanje da će se pred ovim Saborom naći novi Zakon o hrvatskim braniteljima. Međutim, iluzorno je bilo očekivati da u roku od mjesec dana on bude gotov, pogotovo što se i Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti ekipira. No, ja s ovog mjesta u ime potpredsjednice i ministrice garantiram i obećajem da će se od idućeg tjedna intenzivno početi raditi na izradi novog zakonskog teksta i novog zakona i da će se on nadam se brzo naći na sjednici Sabora. Također nakon detaljnih analiza izaći ćemo kao ministarstvo i sa stavom oko ovog spornog prevođenja, jer ono je u ovom trenutku zaista veliki problem, a može biti i u financijskom smislu veliki problem i obaveza za državni proračun. I da kažem samo još nekoliko riječi sa amandmanima Vlade ide se iz jednostavnog razloga što nakon konzultacija sa braniteljskim udrugama, ova prava smo htjeli proširiti, dakle da ne budu u pitanju samo hrvatski branitelji, nego i članovi njihovih obitelji i ostali stradalnici. A mogu reći i to da će na sjednici Vlade biti razmotreni sigurno i ovi članci 65. i 66. Zakona o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata. Evo ja vam se zahvaljujem još jednom na raspravi, i nadam se da će Sabor podržati navedene prijedloge. Hvala lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, prijedlog zakona broj 17. Rasprava o tekstut zakona je završena. Sukladno prijedlogu Odbora za zakonodavstvo dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Za povratno djelovanje članka 6. ovoga Zakona postoje osobito opravdani razlozi. Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala. Protiv? Hvala. Uzdržan? Hvala. Utvrđujem da se 127 glasova za i 1 protiv donesen spomenuti zaključak. Amandmane su podnjeli klub zastupnika HSPa i Vlada REpublike Hrvatske. Amandmane koje je podnjela Vlada Republike Hrvatske amandmani postaju sasvni dio zakona. Molim očitivanje ministrice potpredsjednice na amandman kluba zastupnika HDPa.
Gospodine predsjedniče, to je amandman na članak 5. Jeli tako. Vlada predlaže naime, cijeli taj amandan odnosi se na onu temu o kojoj smo danas dosta raspravljali temu prevođenja. Odnosno na brisanje odredbi članaka iz Zakona o praivma hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Vlada predlaže da se taj amandman povuče s obzirom Vlade, budući da je i ministarstvo u ovih nešto malo više od mjesec dana od kako sam ja na čelu toga ministarstva, utvrdilo dakle da je upravo to jedan od najvećih problema. I tu temu moramo apsolvirati na sjednici Vlade, odnosno, na užemkabinetu. I na tragu smo tome upravo na tragu vašeg amandmana odnosno intencije vašega amandmana. I ako biste vi bili ljubazni puvući amandman, ja se obvezujem u ime Vlade do sljedeće sjednice SAbora izvijestiti dakle o daljnjim potezima. I onda u skladu sa time dakle i o birsanju određenih članaka. Ali treba nam još malo vremena zacijelovitu raščlambu i eto ja vs molim da prihvatite ovo obrazloženje i da povučete amandman.
U ime kluba HDPa u smislu konstruktivnosti da konačn o se riješiproblem hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji prihvaćamo. Ali držimo vas za riječ da ćete to napraviti.
Hvala lijepa. Hvala na povjerenju.
Hvala lijepa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Uzdržani? Utvrđujem da je sa 126 glasova za i 2 protiv donjet spomenuti zakon u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa privaćenim amandmanima. Sukladno prijedlogu kluba zasatupnika HSPa dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da žurno a najkasnije u roku od 30 dana imenuje stručno povjerensvo za pružanje informacijske i pravne pomoći hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata, optuženim osumnjičenim ili pozvanim u svojstvu svjedoka pred tijela Međunarondog kaznenog suda u Haagu. Molim ministricu da se očituje o ovom prijedlogu zaključka.
Vlada prihvaća ovaj zaključak.
Prihvaća i postaje sastavni dio. Zapravo treba glasovati. Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala. Protiv? Uzdržan? Utvrđujem da je spomenuti zaključak usvojen sa 126 glasova za i 2 protiv. Kolegice i kolege zastupnici imamo sada Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuna Zakona o sudovima, sa Zakonom o izmjeni i dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika Želite li da tu provedemo objedinjenu raspravu? Molim? Pa ćemo malo duže onda ostati još. Ali se to može uklopiti. Dobro ako ima protivljenja, onda ćemo odvojenu raspravu provesti, kad se dio kolega ne slaže. Onda, idemo prvo na - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 19 Predlagatelj je Vlada. Rasprave su proveli Odbor za zakonodavstvo i pravosuđe. Izvješća su zastupnici primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Gospođa Vesna Škare-Ožbolt ministrica pravosuđa. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Poboljšanje stanja u pravosuđu, odnosno poduzimanja mjera za povećanje njegove učinkovitosti bit će stalna preokupacija Vlada, a time i ovog Parlamenta. Naime, veliki broj neriješenih predmeta, veliki broj zaostataka, te dugotrajno trajanje sudskih postupaka, predstavljaju problem koji nije samo problem pravosuđa, već našeg društva u cijelini. O tome što je uzrok takvom stanju u Hrvatskom pravosuđu postoje i različita mišljenja i ocijene, razlozi su dakako i objektivne i subjektivne prirode. Međutim, mislim da se mi više ne bi trebali iscrpljivati niti gubiti vrijeme u tome što je uzrokovalo takvo stanje, već odmah poduzeti mjere koje će otklanjati ovaj ključni problem Hrvatskog pravosuđa, dakle prije svega smanjiti broj zaostataka i trajanje sudskih postupaka. Kao što vam je poznato o uspješnosti … [[nema preklopa]] mjera za poboljšanje učinkovitosti našeg pravosuđa o mnogočemu će ovisiti i procjena Europske unije o uspješnosti Hrvatske u ispunjavanju uvjeta za pristup ovoj instituciji. Međutim, moram reći da nije samo riječ o ispunjavanju međunarodno preuzetih obaveza Hrvatske već i o našem interesu da u što kraćem roku pristupimo Europskoj uniji a jednako tako postojeće stanje dužni smo promijeniti u prvom redu zbog nas i naših građana jer na svakom korak susrećemo se sa negativnom percepcijom javnosti i građana o radu sudova i drugih pravosudnih tijela. Dakle, naš cilj je i kroz poboljšanje stanja i povećanje učinkovitosti vratiti povjerenje građana u naš pravosudni sustav. Naravno da to nije moguće postići preko noći i da se veći pomaci mogu očekivati tek protekom određenog vremena, međutim postoje mjere koje se mogu poduzeti odmah a one neposredno doprinose smanjivanju broja zaostataka. I upravo među te mjere kojima se može u kratkom roku poboljšati stanje odnosno brže riješiti određene vrste predmeta a samim tim i smanjiti broj zaostataka je i ovaj prijedlog zakona koji je pred vama. Kako će se to ostvariti ovim prijedlogom zakona? Time što se omogućiti da se predmeti iz nadležnosti jednog stvarno i mjesno nadležnog suda prenesu u nadležnost u drugog stvarno nadležnog suda. Prema tome, navedenom odredbom otvorit će se mogućnost da se predmeti iz jednog preopterećenog suda dodijele na rješavanje drugom manje preopterećenom sudu i time će se i omogućiti da se predmeti koji predugo čekaju rješavanje na opterećenim sudovima brže riješiti na ovim drugim dakle manje opterećenim sudovima. U vezi s navedenim prijedlogom ipak valja reći da je ova mogućnost bila predviđena i prema važećem Zakonu o sudovima ali se nije provodila budući da je zakonska odredba čija se izmjena predlaže bila formulirana tako da je omogućava ustupanje na rješavanje predmeta samo drugom stvarno i mjesno nadležnom sudu. Prema tome, tako stipulirana bila je neprimjenjiva jer je taj sud kao mjesno nadležan mogao biti samo onaj koji po njemu već treba postupati. Ono što se također predlaže je kao što je to već i omogućeno na neki način izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku da se sudskim savjetnicima da ovlast provođenja postupka i pripremanja nacrta odluka u određenim sudskim postupcima osim parničnih postupaka do određene vrijednosti ovim prijedlogom zakona sudskim savjetnicima ta bi ovlast bila dana i u ovršnim i ostavinskim, zemljišno-knjižnim izvanparničnim postupcima osim postupaka oduzimanja poslovne sposobnosti, razvrgnuće suvlasničke zajednice uređenja međa i ta bi ovlast bila dana i u prekršajnim postupcima. Također, bitno se mijenjaju važeće odredbe o ocjenjivanju sudaca budući su postojeće odredbe bile neživotne i objektivno neprovjerljive pa je pitanje kako bi se uopće i provodile u praksi. Stoga se ovim prijedlogom zakona ustanovljuje potpuno novi način ocjenjivanja sudaca tako da predsjednik suda svake godine utvrđuje ispunjava li sudac svoje sudačke obaveze. Podsjećam, prema važećem zakonu tu ocjenu je davalo sudačko vijeće svake tri godine dok bi ocjenu sudaca sudačko vijeće davalo samo u slučaju trajnog imenovanja suca na sudačku dužnost te u slučaju imenovanja na drugi sud. I upravo zbog ovih razloga u prijelaznim i završnim odredbama ovog prijedloga predlaže se odgoda primjene odredbi ovog zakona koji se odnose na utvrđivanje i ispunjavanje sudačke obaveze tako da se one počinju primjenjivati od 1.1.2005. godine. I obirom na potrebu što bržeg otklanjanja zaostataka u rješavanju predmeta kao i zbog neprimjenjivosti odredbe o ocjenjivanju sudaca predlaže se donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Uz navedeno još samo dodati. Ovim zakonom se također utvrđuje obaveza donošenja kodeksa sudačke etike te mijenja unutarnja organizacija Vrhovnog suda Hrvatske kao najvišeg suda u zemlji. Samo još jedna rečenica. Kodeks sudačke etike utvrđuje etička načela i pravila ponašanja sudaca radi čuvanja dostojanstva i ugleda sudačke dužnosti. Evo, to je ukratko prijedlog zakona. Ja vas pozivam da ga podržite kako bi se na ovaj način ipak pristupilo jednoj prvoj konkretnoj mjeri smanjivanja zaostataka milijunskih broja predmeta. Hvala lijepa.
Zahvaljujem ministrici. Žele li izvjestitelji Odbora za pravosuđe i zakonodavstvo? Ne žele. Izvješća imamo. Prelazimo na raspravu po klubovima. Prva je u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite!
Hvala, gospodine predsjedniče! Poštovana gospođo ministrice, poštovane zastupnice i zastupnici! Klub SDP-a podupire donošenje ovog zakona. Prije svega, ovaj prijedlog zakona je jedan dobar primjer kako inače vlade bi trebale postupati onda kada i dođe do izmjene vlasti dobre stvari i kontinuitet oko zajedničkih vrijednosti i zajedničkih interesa treba podupirati. To je najbolji način da se stvari u određenom segmentu i poprave. Evo, to je slučaj sa ovim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, ali nažalost to nije bio slučaj sa ovim drugim zakonima koje smo upravo raspravili jučer i jedan dio danas. Za napomenuti je upravo da je ova izmjena Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima u izravnoj svezi sa značajnom novelom Zakona o parničnom postupku koji je donesen za vrijeme bivše vlasti i za koje je opća javnost a i stručna javnost našla da je to jedan od najznačajnijih normativnih akata poslije donošenja Ustava. Dakle, on uživa jedan opći, dakle ta novela uživa jedan opći konsenzus dobrog normativnog uređenja našeg parničnog postupka a sve u cilju efikasnosti pravosuđa, tj. otklanjanja prije svega raznih zlouporaba kojima se služe gotovo svi procesni učesnici. Prema tome, donošenjem i sada već primjenom Zakona o parničnom postupku pa Zakona o nasljeđivanju te ovim dopunama ... [[nema preklopa]] da smo na dobrom tragu ukoliko se u tome i ustraje, naravno više govora i o materijalnim sredstvima koji će omogućiti ostvarenje ovih novota. Za napomenuti je i ono što je dobro, što nije bilo moguće rješiti ovim već promijenjenim zakonima, dakle novelom ZPP-a, zatim novim Zakonom o nasljeđivanju. Dobro je to da se određena tehnička rješenja koja se upravo ovim zakonom inoviraju, odnosno involviraju u ovaj zakon, omogućuje nešto slično što je upravo državnom odvjetništvu s obzirom na drugačiju strukturu, hijerarhijsku strukturu ali ipravo zato što je imao na raspolag, što je imalo na raspolaganju različiti instrumentarij kako bi upravo postiglo određenu efikasnost. Dakle, čitav niz zakonskih rješenja koje postoje u Zakonu o odvjetništvu, na jedan način vrlo sličan ali ... [[Govornik se ne razumije.]] sudbenoj vlasti, poštujući osnovna njihova načela, dakle načela neovisnosti koje podupire i njihovo osnovno načelo, načelo nepremjestivosti sudova, omogućuje tu efikasnost. Za napomenuti je upravo jedna od najznačajnijih novina ona koja omogućava da sudac uz svoj pristanak može biti privremeno upućen za rad u sud istog ili nižeg stupnja ili pak na viši sud kao savjetnik. Naime, već situacija pokazuje da reforma pravosuđa daje rezultate u manjim sudovima koji nisu toliko opterečeni prilivom, dakle da su se upravo uz određene materijalne poboljšice ali isto tako i uz bolja zakonska rješenja koja otklanjaju ove razne zloupotrebe i omogućavaju efikasnost i sasvjesnost postupanja svih procesnih učesnika da dođe do takvog rezultata. Naravno, to je jedna od mjera koja je nekada davno i u hrvatskom pravosuđu bila omogućena. Naime, i u to doba, dakle davno kada se Hrvatska još nalazila u sastavu bivše države, Županijski sud je uvijek imao mogućnost da suca rasporedi na druge općinske sudove iz svog djelokruga ali naravno zato su bila i osigurana dodatna financijska sredstva. Također je dobro u ovom zakonu kada se mijenja mjesna i stvarna nadležnost također radi efikasnosti postupanja ali i radi određenih situacija odnosno okolnosti koje prate konkretan slučaj da se personalizira odgovornost i to odgovornost u osobi predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske da je upravo njemu data ta nadležnost da odlučuje o nadležnosti u tim predmetima. Ono što je također kočilo sudbenu vlast a na neki način i stvaralo jedno međusobno nepovjerenje unutar sudbene vlasti jeste bilo to stalno ocjenjivanje. Dobro je ovdje što je tako riješeno da se svake godine sudac ne ocjenjuje ali da se vodi točno računa, da se vodi evidencija koliko je taj sudac bio učinkovit. Konkretno koliko je imao rješenih predmeta. Koliko mu je ostalo ne riješenih predmeta. Koliko je bila, kakva je bila kvaliteta pravosuđenja, odnosno koliko ima ukidnih odluka. Sve su to jedna objektivna, sve su to jedni objektivni kriteriji, tako kada taj sudac kandidira za mjesto na višem sudu da je njemu jasno u konkurenciji sa ostalim sucima, jer na temleju takvih objektivnih pokazatelja doći će i do sudačke ocjene. I tako da svaki od njih zna da ne ovisi jedni, da je sustav efikasan, da jednostavno funkcionira u svim mogućim kadrovskim kombinacijama i da on unaprijed zna kakve su mu šanse u konkurenciji sa drugim kandidatima. Prema tome, to je nešto što će onda jačati i samu pravosudnu vlast, što će jačati njihovo samopouzdanje ali jednako tako u potpunosti preuzimanje odgovornosti koju izvršna i zakonodavna vlast daju upravo sudbenoj vlasti da snosi taj teret odgovornosti i da je upravo, da je upravo sama sudačka profesija odgovorna za ponašanje svojih članova. Odnosno da je kadra i sposobna otkriti one među svojim redovima koji nisu efikasni, koji nisu jednostavno dorasli sudbenoj, zvanju suda. Međutim, ono što je usko vezano sa ovim, dakle, gdje nema nimalo prigovora da bi netko mogao misliti da upravo izvršna ili zakonodavna vlast upravo na jedan zaobilazan način žele ipak preoteti te ... [[Govornik se ne razumije.]] koje pripadaju sudbenoj vlasti u donošenju upravo onih odredbi koje su oni sami pozvani urediti. To do sada nije bilo moguće napraviti jer niti kroz udrugu koja ima svoj kodeks ali koji upravo zbog same prirode i udruge, može obvezivati samo članove udruge. Ovdje je zakonska obveza, ali da sama struka ohnda donese kondeks sudačke etike koja će onda upravo na temelju ovih transparentnih i objektivnih pokazatelja o učinkovitosti i kvaliteti i moralnom dignitetu svakog pojedinog pravosudnog dužnosnika znati onda da postoji jedan objektivan i transparentan javnosti način i reagirati. Mislim kada su tako stvari postavljene da onda je i mogućnost snažnijeg preuzimanja takve odgovornosti unutar struke onda manje neizvjesna. Dobro je da se na veći način angažiraju sudski savjetnici ne samo u obijmu zašto su također za vrijeme prošle vlasti bili, bila osigurana znatna sredstva u tom smislu treba dalje nastaviti. Jer čest je prigovor dam i imamo znatno veći broj sudaca na broj stanovnika u odnosu na ostale zemlje, koji prigovor ne stoji. Niti takavkao takav a niti s obzirom na prirodu s čime se sve sudac i s kojim stvarima mora u postupku baviti Mislim da je ovo jedno dobro rješenje, na kraju krajeva to je i obveza po zakonu o parničnom postupku, jednako tako i mogućnost. Kada sudski savjetnici prave i nacrt odluka. Naravno to upravo iu samoj takvoj odluci mora biti i naznačeno. Dakle na takav način se i sam sudac koncentira na samo donošenje odluke ali u nekim stvarim ato se omogućava i sudskim savjetncima. Međutim , mi moramo ovdje upozoriti da ne stoji da ocjena kod ocjene sredstava potrebnih za provođenje ovog Zakona da ova napomena da zap rovedbu ovoga zakona ne treba osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske. Sve dobre stvari koštaju ovo su dobra rješenja a prave i izvjesne materijalni troškovi, i zato je za provedbu ovoga zakona pottrebno osigurati dodatna novčana sredstva. kako bi provedba zakona, kako bi se uopće mogla omogućčiti provedba zakona. Zašto ovo govorim, prije svega trebati će osigurati dodatan sredstva za one suce koji prelaze u drugi sud, pogotovo ako je taj sud udaljen od njihova prebivališta odnosno boravišta. Jednako tako potrebno će im biti osigurati i za stranke čiji predmeti se sele, odnonso je po odluci predsjednika Suda ustanovljuje se druga mjesna i stvarna nadležnost. Dakle to je obveza države, da osigura ta sredstva a zbog toga što upravo je takvo i zaknsko rješenje. Ovo upozoravam posebno stoga zato što smo mi inače znali donositi zakona da nismo osigurali sredstva materijalna koji omogućavaju takvu provedbu. A onda bismo krivili dakle pravosuđe za svoju neefiaksnost. Prema tome, potrebno je osigurati novčana sredstva ili se inače ne trebamo ut o upuštati, jer ćemo onda ponovno i onako već kritički raspoloženu javnost spram pravosudne vlasti ali i dobrim djelom samo povećati. A svi smo mi tu da sudbenu vlast uzvisimo a ne da ju unizimo. Naravno kažem ostaje i ono osnovno pitanje da i sudbena vlast nađe ponovno svoju snagu onu unutarnju snagu, još jednom ponavljam da iz svojh redova odstrani one koji kaljaju tako jedno uzvišeno zvanje. Dakle kao što sam uvodno i napomenula, klub SDPa će podržatia donošenje ovoga zakona. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Ingrid Antičević Marinović. U ime kluba HNS PGS uvaženi zastupnik Darko Šantić izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjednče, uvažena gospođo ministrice, dozvolite mi da u ime kluba HNS i PGS odmah na samom početku istaknem sa posebnim zadovoljskom da ćemo mi dakle naš klub, dasti punu podršku ovome zakonskom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o sudovima. Dakle jednostavno ćemo se pridružiti svima onima koji su već do sada a i koji će nakon mene pozdraviti da je ministarstvo dakle da je Vlada odmah već na samom početku u centar svokje pažnje stavila pravosuđe. I počela sa unošenjem onih novina koje će poboljšati rad i funkcioniranje pravosuđa. Dakle pravosuđe je potpuno osnovano stavljeno na vrh list eprioriteta. Još sam u Odboru za zakonodavstvo, Odboru za pravosuđe kazao d ami je žao što možda ovaj prijedlog zakona nije i nešto agresivniji, dakle d ane zahvaća i nešto dublje reformski u sam zakon o sudovima. Pa je zatim usljedio odgovor kojeg djelomično i prihvaćam da se željelo ići sa onim prijedlozima koji su čisti, koji su provjerljivi i koji ne bi sami po sebi napravili dodatne komplikacije u funkcioniranju pravosuđa. Zašto sam kazato da mi je žao što nema malo više agrestivnosti u svemu tome skupa, iz vrlo jednostavnog razlgoa što Hrvatska narodna stranka sačinila javnosti predočila svoj projekt reforme pravosuđa pod nazivom bolje, brže pravosuđe. Gdje smo pored prijedloga koji se ovdje predlažu još istakli čitav niz prijedloga koji su se mogli ugraditi u ovaj Zakon. A o nekim ću i kazati analizirajući pojedine odredbe. Delegacija mjesne nadležnosti trebala bi se inače shvaćati kao jedna objektivna nužnost. Bez kojeg jednostavno nema bržeg funkcioniranja pravosuđa, a što je inače u interesu svih građna Republike Hrvatske. A to ističem upravo radi stavka 5. koji predviđa da bi sepovećani troškovi za takvou delegaciju dakle između one odvjetničke tarife koja važi i pojačanih troškova putovanja i izbivanja iz odvjetničke kanceleracije trebali plaćati iz proračuna. Smatramo međutim, da bi tu odredbu a mislim da će ona biti osporavana od nekih ili klubova ili pojedinaca ipak trebalo odbaciti iako bi ona mogla sa ustavno-pravnog stanovišta postati dvojbena. Naime, mi smatramo da bi stranke trebale preliminarno snašati svoje troškove, a konačno u slučaju uspjeha u sporu troške plaća ona druga strana, dakle u svakom slučaju ona koja je spor izgubila. Ponavljam, ovakovo stanovište bi moglo biti predmetom procjene da li je ustavno ili nije. Ali mi smo se u klubu nakon procjene svih momenata odlučili ipak za takav jedan prijedlog. Mislim da u tom pravcu postoje amandmani, pa zato naš klub neće duplicirati jednostavno te amandmane. Drugo o čemu sam htio govoriti je pitanja ocjenjivanja rada sudaca. Bilo je to neophodno utvrditi sve te kriterije. Međutim, pored tih postojećih kriterija koji se predlažu mi smatramo da bi trebalo ako ne sada, onda barem razmišljati i preispitati eventualno i mogućnost da ocjenu daje i viši sud. Čak što više, da ocjenu može dati i žalbeno vijeće o kvaliteti obrazloženja, o kvaliteti vođenja postupka jer pred tim žalbenim vijećem je čitav spis koji razotkriva kvalitetu čitavog postupka. Pa bi i to mogao biti još jedan od dodatnih kriterija za ocjenjivanje uspješnosti, odnosno neuspješnosti rada sudaca. Pozdravljamo u svakom slučaju uvođenje kodeksa. Smatramo kao što je već istakla kolegica Ingrid da sudbena vlast, dakle da struka treba napraviti taj kodeks, a da mi ovdje trebamo dati samo jedne polazne osnove, polazne elemente na temelju kojih će struka izgraditi kriterije za taj kodeks. Međutim, ono što je za nas posebno važno je da ovaj zakon ne ostane sam. Njega trebaju pratiti i postupovni, ali i izmjene materijalnog, zakona materijalno-pravne prirode. Evo dva primjera. Mi nemamo ili bolje rečeno imamo ali ga nemamo Zakon o izvanparničnom postupku. Malo ljudi znade da se u hrvatskom pravosuđu primjenjuju u određenom dijelu pravna pravila Zakona o izvanparničnom postupku koji datiraju još iz vremena Kraljevine Jugoslavije. To je nedopustivo. Donošenjem novog Zakona o izvanparničnom postupku bitno se može rasteretiti rad sudova i na kvalitetniji način izvanparnični postupak regulirati. Reći ću vam samo jednu životnu situaciju koja je upravo apsurdna. Imovina bračnih drugova presumira se da je ako je stečena u braku naravno da se dijeli na jednake dijelove. Kada jedna od stranaka nakon razvoda braka ili u toku razvoda braka pokrene postupak razvrgnuća te bračne tečevine, a protivnoj stranci nije u interesu da se ta dioba provede jednostavno će staviti prigovor nakon kojeg će po pravnim pravilima dakle, onima još iz Kraljevine Jugoslavije sud donijeti rješenje o tome da se na parnicu upućuje ona stranka koja je zainteresirana za vođenje postupka, a to je predlagatelj za kojeg se presumira drugim propisom da mu je zagarantirano polovica te imovine. Imate apsurdnih situacija da su kuće upisane kao bračna tečevina u zemljišnim knjigama po polovici, a onaj tko želi dokazati ono što je čak i evidentno u zemljišnim knjigama i što mu zakon presumira mora otvarati parnicu zato što ne postoji odgovarajuća kvalitetna odredba Zakona o izvanparničnom postupku, nego se primjenjuje ona iz davnih godina početka ovog stoljeća, prošlog stoljeća. I neki zakoni materijalno-pravne prirode bi bez ikakovih problema se moglo izmijeniti, a da se postigne efikasnost rada pravosuđa i onemogući bilo objesno parničenje, ali katkada i špekulativno parničenje. Konkretan primjer. Ako doživite prometni udes u kojem imate materijalnu nematerijalnu štetu, obratite se osiguravajućem zavodu koji je odgovoran da vam isplati štetu budite uvjereni - to ste se možda neki uvjerili, a javnost to dobro zna - bit ćete brzo obeštećeni u pogledu materijalne štete. Ali u pogledu nematerijalne štete bit će vam ponuđeno dakle, izvan suda jedan mali iznos katkad čak i uvredljiv za visinu štete koju ste pretrpjeli. Zašto? Zato što se šteta materijalna procjenjuje prema danu štete i ukoliko bi se osiguravajući zavod upustio u dugotrajno raspravljanje morao bi platiti kamatu od dana štete, pa do dana isplate. Kod nematerijalne štete šteta se procjenjuje na dan donošenja prvostupanjske presude i automatski time kamata teće od donošenja prvostupanjske presude. Ne treba puno pogađati zašto se osiguravajućim zavodima isplati voditi parnicu 5, 6, 7 godina i baratati praktički sa novcima oštećenog jer plaća ionako kamatu tek od dana donošenja prvostupanjske presude, a prema tome, praktički koristi ... [[nema preklopa]] dakle jedna izmjena Zakona o obveznim odnosima smanjila bi broj predmeta i stimulirala mirno rješavanje, stimulirala bi dakle sklapanje izvansudskih nagodbi. Dakle, pored ovih značajnih, kvalitetnih rješenja koja su na tragu onoga što je HNS u konačnici i napisao i objavio u svom projektu, reforme pravosuđa, mi smatramo da treba i to brzo nastaviti i sa onim propisima koji će još više oplemeniti i popraviti ovaj Zakon o sudovima, a sve to u svrhu boljeg i bržeg i kvalitetnijeg funkcioniranja pravosuđa. Bilo je ovdje govora koje je potaknula kolegica Marinović, da će provođenje ovog zakona iziskivati osiguranje dodatnih sredstava u svakom slučaju ukoliko ostane ovaj pomenuti stavak 5. članka 1. gdje bi se ti dodatni troškovi zbog delegacije mjesne nadležnosti isplaćivali iz proračuna to je točno i tu je trebao jednostavno predlagatelj javno kazati da će trebati ti izdaci i mi bi zasigurno to prihvatili kao jedno logično i razumno obrazloženje i ja osobno bih uvijek kad je u pitanju pravosuđe zažmirio čak ako bi u tom slučaju i prekršili poslovničke odredbe. Zato kažem trebalo je možda kvantificirati na neki način koliko bi poskupili troškovi proračuna provođenjem ovog zakona i izbjegla bi se onda i ta mala dubioza. Dakle klub HNS-a i PGS-a u cijelosti podržava predložene izmjene i dopune Zakona o sudovima uz želju da se one u perspektivi kao što mi pravnici kažemo de lege ferenda još i poboljšaju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Darku Šantiću U ime kluba DC HSLS riječ ima uvaženi zastupnik Mate Brletić.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, poštovana ministrice, dame i gospodo saborski zastupnici. Klub Demokratskog centra i HSLS-a poduprijet će ovaj prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima i drži ga pravim konkretnim pomakom u smanjivanju broja nerješenih predmeta u našoj zemlji. Slika o našem pravosuđu danas nije ni malo optimistična. Nju čine preveliki zaostaci, tako veliki da se ponekad postavlja pitanje može li pravosuđe više uopće pružiti efikasnu pravnu zaštitu građanima i pravnim osobama. Prema općoj ocjeni duljina trajanja sudskih postupaka smatra se jednim od temeljnih najvažnijih simptoma krize pravosuđa u Republici Hrvatskoj. Prema da u hrvatskom pravosuđu postoje i druge manje očite i manje mjerljive disfunkcionalnosti od nedostataka iskustava, znanja u suđenju kje rezultira odlukama slabe kvalitete do poteškoća … [[Ne razumije se.]] osiguranja nepristranog i pravičnog suđenja za pojedine kategorije stranaka i tipove slučajeva. Problem osiguranja suđenja u razumnom roku na početku treće milenija isplivao je na površinu kao najkonkretniji i … [[Ne razumije se.]] europski sud za ljudska prava već je uputio kritike Hrvatskoj radi sporosti njenog pravosudnog sustava. Procjene trenutnog broja nerješenih predmeta su ogromne i kreću se od milijun i pol pa na više. Činjenica je da suci 30% svog vremena obavljaju poslove koji nisu pravosudne naravi, odnosno upravne i javnobilježničke. Dok sudovi u Zagrbu traže povećanje broja sudaca za 100% u nekim drugim sudovima norma se ne može ostvariti. Zato je ponavljam ovaj zakon još jedanput argumenat u rješavanju ovih problema nadalje. Drugo, slaba je sustavna i stalna stručna izobrazba pravosudnih dužnosnika i službenika koja je nužna prije svega zbog novih propisa koji se donose radi usklađivanja hrvatskog pravnog sustava sa pravom Europske unije, ali i radi zadovoljavanja potrebe hrvatskog društva. Treće, nedostaje sustavne i stalne osnovne informatičke izobrazbe. Mi smatramo da bi svi pravosudni dužnosnici i većina službenika morali biti osposobljeni za rad na računalima što ne treba posebno obrazlagati. Četvrto, nedostaje radnog prostora, s tim da dio postojećeg prostora uopće ne odgovara svojoj namjeni. A da podsjetim, ima sudova koji rade u poluruševnim zgradama iz 19. stoljeća. Peto, nedostatak opreme i to ne samo suvremene kakva je npr. informatička nego i one bez koje je nezamislivo uredno obavljanje svakidašnjih poslova npr. automobili za uviđaje, “marice” i sl. Šesto, sucima i drugim pravosudnim djelatnicima nedostaje stručne literature što sprječava pravosudne dužnosnike da sami obrazuju dok se ne uspostavi stalan sustav izobrazbe koji će organizirati i financirati država. Sedmo, nedostatak sredstava za financiranje tekućeg poslovanja. Nekim se sudovima događa da povremeno ne mogu plaćati ni poštanske ni telefonske troškove. Osmo, neracionalno organizirana mreža pravosudnih tijela, preveliki broj malih državnih odvjetništva i sudova od kojih neki nemaju dovoljno posla uz istodobno preveliko opterećenje samo nekoliko pravosudnih institucija osobito u Zagrebu, Splitu i Rijeci. Upravo iz svih tih razloga ovaj prijedlog zakona dobra je polazna osnova za rješavanje svih ključnih problema u pravosuđu. Osim sudaca … /Nema preklopa./ …postoji još neke druge kategorije zaposlenika sa pravosudnom funkcijom na koje se sudac treba više osloniti u radu. A to su prije svega, sudski savjetnici, a tu su i viši sudski savjetnici, sudački vježbenici te sudski službenici. Do sada se ovim kategorijama nije posvećivala dovoljna pažnja. Dobro je da se ovim prijedlogom zakona utvrđuje ovlasti sudskog savjetnika i daje se mogućnost veće samostalnosti sudskih savjetnika na rješavanju predmeta. Suglasni smo s prijedlogom da ocjenjivanje sudaca krene tek iduće godine, no slobodni smo predložiti da kada je riječ o praćenju rada sudaca, mislimo da je potrebno osnovati inspekcijsku službu u sklopu Državnog sudbenog vijeća, kao dodatni mehanizam za potporu nadležnim i stegovnim odgovornostima predsjednika sudova. Takva inspekcijska služba bila bi integrirana uz pomoć neovisnih inspektora zaposlenih puno radno vrijeme koje bi na određeno vrijeme imenovalo Državno sudbeno vijeće između sudaca u aktivnoj službi i vršilo bi nadzorne inspekcijske funkcije radi osiguranja primjernog rada sudova. Zaključno, Klub Demokratskog centra i HSLS-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Brletiću. U ime Kluba HSS-a uvaženi zastupnik gospodin Vrsek. Vresk, oprostite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, gospođo državna tajnice. I Klub HSS-a će podržati ovaj zakon jer smatra da je dobro da se nastavi jedan kontinuitet rada koji je provodila prijašnja Vlada, odnosno Ministarstvo pravosuđa, ali naravno uz nekoliko napomena predlagatelju. Očigledno je, dakle, da se ovim zakonom Vlada Republike Hrvatske odlučila rješavati probleme Pravosuđa, odnosno tijela sudbene vlasti i to, prije svega, njegovu efikasnost. Međutim, vidljivo je da se to želi postići segmentarno i čini nam se da se to u zakonu želi riješiti na dva načina. Prvi je način da se to učini kroz rasterećenje sudova koji su preopterećeni predmetima, da bi se isti predmeti dodijelili u rad sudovima koji jesu stvarno nadležni za rješavanje takvih vrsta predmeta, ali su manje opterećeni. Bilo bi dobro, i naravno, da spomenem i drugi način. I drugi način je ono uvođenje stegovne odgovornosti suda. Bilo bi dobro kada vlada upućuje ovakve zakone Hrvatskom saboru da točno naznači koliko je potrebno sredstava za provedbu zakona, te ja vrlo odgovorno tvrdim da su za provedbu ovog zakona potrebna značajna financijska sredstva. Iako Vlada pod točkom rimsko III. “Ocjena sredstava potrebnih za provođenje zakona” tvrdi da za provedbu ovog zakona ne treba osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske. Prema članku 1. ovog zakona vidljivo je da predsjednik Vrhovnog suda uz prethodno mišljenje opće sjednica toga, dakle, Vrhovnog suda može odrediti da u pojedinim vrstama predmeta, odnosno u pojedinoj pravnoj stvari postupa drugi stvarno nadležni sud, ako je nadležni sud preopterećen. Dobro je i tako doista i treba, da predsjednik Vrhovnog suda, uz pribavljeno mišljenje opće sjednice Vrhovnog suda bude nadležan da rješenjem određuje koji se predmeti ustupaju drugom stvarno nadležnom sudu na postupanje, ali Klub HSS-a smatra da se time neće postići željeni efekt. Svatko tko je upućen u rad sudova zna što to znači kada se na sud koji nema problema sa zaostatcima u rješavanju predmeta dobije možda i po nekoliko stotina novih predmeta i što to znači za svaku sudačku referadu posebno. Posljedica ovog zakona će biti i to da će građani morati puno dulje putovati kada se provodi postupak. Svjedoci i vještaci također, kako bi došli, odnosno pristupili na drugi stvarno i mjesno nadležni sud jer je vidljivo iz stavka 3. članka 1. da se radi o predmetima u kojima još nije poduzeta niti jedna procesna radnja, što znači da se mora provoditi cjelokupni dokazni postupak. Možemo samo zamisliti koliko će to koštati, te koliko će se vremena na to izgubiti, što će u svakom slučaju možda značiti i produljenje trajanja samih postupaka. Nadam se da svi slažemo da je sudbena vlast u Republici Hrvatskoj neovisna i da to i nadalje mora biti tako. Iako nema neke direktne veze, moram napomenuti da su kod nas izuzev Trgovačkih sudova, općinski i županijski sudovi ustrojeni po uzoru na političku podjelu na županije, pa tako svaka županija ima Županijski sud, a i svaka bivša općina ima Općinski sud. Ovdje treba reći da je Vlada Republike Hrvatske možda trebala, ali nemojte to uzeti kao stav HSS-a na kojem će on inzistirati, biti hrabrija pa nakon ocjene da su i općinski i županijski sudovi nejednako opterećeni, a što je slučaj, bi isto trebala razmišljati o tome da drugačije na terenu organizira sudove. Jer teritorijalni ustroj sudbene vlasti ne mora odgovarati ustrojima županije, odnosno općine i gradove. Naravno, mislim na one bivše općine. Možda to građanima i ne bi u prvi mah odgovaralo, ali smatram da je naš uvjet da imamo efikasno pravosuđe i to je prvi cilj koji se očekuje od ovog ministarstva, odnosno Vlade. Kad sam govorio o troškovima, odnosno sredstvima za primjenu ovog zakona, vidljivo je iz teksta zakona da nije točna ocjena Vlade jer se već u stavku 5. članka 1. ovog zakona navodi da će troškovi stranaka i njihovih punomoćnika će se isplaćivati iz državnog proračuna. Obzirom da svi znamo da su ovi, da ovi troškovi nisu mali, možemo samo pretpostaviti koliko će to ukupno koštati, a Vlada navodi da to neće koštati ništa. No i to nije najznačajnija činjenica kada bi se ovim zakonom osigurala doista efikasnost ili ona barem poboljšala. Dobro je što se u ovom zakonu uvodi i pojačava odgovornost za ispunjavanje sudačkih obaveza s člankom 18. ovog zakona kroz nadležna sudačka vijeća, ali moram reći da najveći broj sudaca u Republici Hrvatskoj svoj posao časno, pošteno i profesionalno obavlja. Da zakazuje rasprave na vrijeme, a isto tako da na vrijeme izrađuje odluke koje su donesene. Za reformu u pravosuđu su po meni potrebni, odnosno po Klubu HSS-a korjeniti zahvati u sustavu što je svakako Vlada trebala učiniti ili bar sagledati stanje pa u suradnji sa strukom ... [[nema preklopa]] malo i više vremena ali bi učinak sigurno bio puno bolji. Ako pogledamo članak 32. ovog Zakona vidljivo je da i ovaj Prijedlog zakona dodatno omogućuje odugovlačenje postupka. U stavku 2. novog članka 76.a stoji da sudski savjetnik na temelju provedenog postupka za koji je naravno ovlašten podnosi sucu pisani prijedlog na temelju kojeg sudac donosi odluku. U stavku 3. istog članka međutim stoji "Ako sudac ne prihvati prijedlog koji mu je dao sudski savjetnik da će sam nadležni sudac provesti postupak". Ovo se odnosi na parnične, ovršne, ostavisne, zemljišno-knjižne, izvanparnične, prekršajne te drugostupanjske postupke i postupka po izvanrednim pravnim lijekovima gdje sudski savjetnici izvještavaju o stanju spisa i pripremaju nacrt odluke. Ove odredbe zapravo znače da će se u slučaju da sudac ne prihvati prijedlog dva puta provoditi dokazni postupak. Što znači provoditi sve dokaze koji su već provedeni od saslušanja svjedoka, vještaka, stranaka, te svih ostalih dokaza koje predviđaju postupovni propisi. Možemo samo pretpostaviti koliko će se tu vremena izgubiti. Dobro je međutim što su ovim Zakonom dodane odredbe ojima bi se uredilo donošenje kodeksa sudačke etike što je poznato da i sami suci očekuju. Mi u HSS-u smatramo da bi sudove puno više rasteretilo kao prvo drugačija organizacija sudbene vlasti a zatim i promjena postupovnih zakona. Tu prije svega mislimo na Zakon o parničnom postupku i Zakon o kaznenom postupku jer i to jesu predmeti koji uglavnom opterećuju sudove. Zadnje izmjene Zakona o praničnom postupku bile su na dobrom tragu i mislim da to treba nastaviti te možda pripremiti vrlo stručno uz konzultacije sudbene vlasti potpuno novi Zakon o parničnom postupku koji bi omogućio brzo i efikasno vođenje parničnog postupka ali ne bi narušio sama načela građanskog postupovnog prava kakav imaju sve zemlje Europske unije. Isto bi trebalo napraviti što se tiče Zakona o kaznenom postupku ja mislim da je to u postupku i da se pripremaju načela za naše novo kazneno-postupovno pravo i to jeste dobro. Uz ova tri vrlo važna projekta vlada bi bila puno vjerodostojnija kada bi nas uvjerila da se to radi mislim da bi tada brže i lakše došli do željenog cilja. Ono što je osim ovoga važno a to nisam ovdje do sada spomenuo iako nema veze sa ovim Zakonom, a osim toga i ti predmeti jako opterećuju sudove jest sređivanje stanja u zemljišnim knjigama gdje bi isto tako trebalo donijeti novi Zakon o zemljišnim knjigama. Nadam se da vas ne trebam uvjeravati jer su ti podaci toliko opće poznati da je ovdje potrebno vrlo brzo reagirati i da to predstavlja jedan ali sigurno važan razlog zbog kojeg strani kapital teže ulazi kod nas. Osim toga i sami građani znaju kroz što sve moraju prolaziti da riješe određeni zemljišno-knjižni predmet. Na osnovu iznijetog predlažemo Vladi Republike Hrvatske da ozbiljno sagleda stanje i da se više posveti rješavanju ovih pitanja te da ocijeni još jednu ne tako beznačajnu stvar u pogledu nadležnosti sudbene i izvršne vlasti a to je činjenica da su naši sudovi opterećeni i mnogim predmetima koji kod nas padaju u sudbenu vlast a gotovo u svim zemljama članicama Europske unije ti predmeti otpadaju pod izvršnu odnosno upravnu vlast. Što se tiče same organizacije sudbene vlasti, vrlo vam odgovorno tvrdim gospođo ministrice da nas nitko u Europskoj uniji kod pridruživanja neće pitati kakva je organizacija te sudbene vlasti ali će nas uvijek pitati da li smo postigli određene pravosudne demokratske standarde koje imaju zemlje Unije a stvar organizacije sudbene vlasti je naše isključivo unutarnje pitanje. Bilo bi jako dobro i za cjelokupno pravosuđe Republike Hrvatske i sve njene građane da se Vlada doista počne ozbiljno baviti ovim problemima koje sam istaknuo u prijašnjem izlaganju pa i bez obzira na cijenu provođenja ovih reformi. Nadam se da se slažemo da cijela efikasnost pravosuđa i zadovoljnih građana u ovom trenutku nije primarno bitno. Dakle još jedamput ću ponoviti HSS će podržati ovaj Prijedlog zakona, mi smo podnijeli jedan amadnman na članak 5. jer smo smatrali da se ne može lektoriranjem teksta ispraviti stavak 3. članka 5. vidim da je i kolega Josipović podnio amandman na prijelazne i završne odredbe jer doista treba srediti ono što nam već postaje problem a to je stupanje na snagu Zakona odnosno njegova primjena. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku na raspravi, ovime smo zaključili raspravu po klubovima i prelazimo na pojedinačne rasprave u trajanju od 10 minuta. Na redu je uvaženi zastupnik Josipović.
Gospodine predsjedavajući, gospođo ministrice, kao prvi pridružujem se svima onima koji su predlagatelju dali potporu prvo zbog činjenice da je već na početku mandata nove Vlade pokazana briga za stanje u pravosuđu i drugo zato što se krenulo od poštivanja onoga što su neki prije napravili, dakle od jednog kontinuiteta koji je pohvalan za svaku vlast. Možda će netko s obzirom na stanje u pravosuđu, riječnikom kolege iz HSP-a možda reći da je riječ o blagoj travi na ljutu ranu ali ja ne bih to tako rekao. Naime, mislim da činjenica da se već na samom početku rada nove Vlade kreće sa jednim ipak važnim korakom da traži zapravo pohvalu. Želeći doprinijeti onome što jest cilj ovoga Zakona, predložio sam nekoliko amandmana za koje vidim da su zapravo i kolege iz drugih klubova više manje prihvatili sami došli do istih zaključaka i riječ je u prvom redu o činjenici da neće biti moguće implementirati članak 5. o kojem je bilo riječi bez osjetnih troškova, tu nije riječ o malim nego zaista o velikim troškovima. Nadalje, moji amandmani odnose se na čini mi se apsolutno neprimjereno angažiranje Ustavnog suda kao trećestupanjskog u ocjenjivanju sudaca tim prije što je riječ o jedno vrsti ... odluke i mislim da tako visoko... /Nema preklopa./...ili čak pitanje je li samo pravosudno tijelo ne treba angažirati na tako relativno malim stvarima. Nadalje predložio sam nekoliko poboljšanja formulacija u smislu pojašnjenja značenja, isto tako i usklađivanja sa novim Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju što se tiče terminologije za kvalifikaciju potrebnu za izbor na pojedina sudačka mjesta. Riječ je naravno da se govori o sveučilišnom diplomskom što mislim da je posebno važno istači studiju prava. I naravno već je bilo toga, o tome riječi, o nekim nomotehničkim inovacijama koje je ovaj Sabor nekada, ne znam kada koliko davno ustanovio koje nemaju oslonca u teoriji prava a i praksi drugih parlamenata pa predlažem da se, da se takva praksa promijeni, da se ustabile neki parametri nomotehnike i u tom smislu smo i na Odboru za zakonodavstvo predložili održavanje jedne tematske sjednice na koju bi se pozvali i vanjski stručnjaci koji bi pomogli da se ti kriteriji do kraja izbruse. Na kraju rekao bih da je u nekim izlaganjima ovdje bilo riječi o tome kako treba promijeniti jako puno zakona da bi se riješilo pitanje pravosuđa. Ja vam moram reći da ne mislim tako. Ne mislim tako jer mislim da normativni optimizam koji često vlada u hrvatskom društvu očito ne daje rezultate. Bilo je riječi o tome da treba promijeniti i neke materijalno-pravne propise pa i neke procesno pravne propise jer da eto problemi veliki postoje u njihovoj primjeni. To je točno. Međutim mislim da je jako važno odvagnuti da li problema ima zato što propisi zaista ne valjaju ili zato što ih se ne primjenjuje na odgovarajući način. Nažalost mi se čini da je jako puno ovih drugih slučajeva i da mi vrlo često mijenjamo propise zato što se ne primjenjuju kako treba pa donosimo propise koji se opet ne primjenjuju upravo zato jer postoje svi oni problemi o kojima se govorilo od loše edukacije u pravosuđu, premalo kadrova, premalo novaca i svemu onome da ne nabrajam dalje što dovodi do neefikasnog pravosuđa. Jednom riječju ja osobno podržavam zakonski prijedlog, a svoj neki mali doprinos sam nastojao dati u čini mi se 8 amandmana koje sam predložio. Hvala vam.
Zahvaljujem ... [[Govornik se ne razumije]] zastupnicu Josipoviću. Na redu je uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, već je dosta toga zapravo rečeno o ovom Prijedlogu zakona. Zapravo ja se također želim pridružit onima koji podržavaju Zakon. Zakon je zapravo jedan dobar temelj, jedan akt koji nam nudi nadu da će se situacija u pravosuđu pokrenuti i promijeniti na bolje. Već je i bivši saziv Sabora i, i prošla Vlada na kraju svog mandata donijeli su zaista procesne zakone koji stvaraju određene pretpostavke da se postupci pred sudovima rješavaju brže. Ovo je drugi zakon i drugi temelj koji nam daje mogućnost da oni sudovi koji su opterečeni velikim brojem predmeta da se naprosto ti predmeti presele na sudove koji nemaju toliki broj predmeta i na taj način da dođemo do jedne ravnomjernijeg tereta na tim sudovima. I stoga mislim da Zakon u svakom slučaju treba podržati, da ga treba što prije početi primjenjivati posebno Vrhovni sud Republike Hrvatske, znači da utvrdi kvote koje idu na druge sudove. Također bih se složio sa kolegama koji su govorili o troškovima koje će taj Zakon donijeti. I to je točno jer u stavku 5. koji se predlaže ovim Zakonom navodi se da će se troškovi zapravo plaćati iz Državnog proračuna. Mislim da o tome treba dobro promisliti jer ti troškovi sasvim sigurno neće biti mali jer tisuće i tisuće predmeta bi mogli biti ustupljeni po raznim sudovima, a plaćati onda troškove i stranaka i svjedoka i punomoćnika to bi mogla biti prilična stavka u Proračunu. Stoga evo da ne ponavljam kolege koji su bili prije mene, ja ću podržati ovaj Zakon i dapače što prije na Vrhovnom sudu da ga počne i primjenjivati. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku gospodinu Bošnjakoviću. Na redu je uvaženi zastupnik Ivan Čehok. Budući, budući nije u sabornici izgubio je pravo na raspravu. Želi li predlagatelj dodatno?
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Zakon je dobio podršku jer to jest doista samo jedan od koraka, mada možda malih koji će u svojoj ukupnosti doprinjeti poboljšanju stanja u pravosuđu, u prvom redu rješavanju zaostataka i smanjenju broja neriješenih predmeta. Naravno da to nije dovoljno i da to nije sve i da je to tek početak ukupnosti mjera koje se trebaju poduzeti kako bi ostvarili konačni cilj. Ja u ime Vlade Republike Hrvatske zahvaljujem svima koji su dali svoj doprinos sudjelovanjem u raspravi i konkretnim prijelaznim amandmanima kako bi se tekst Zakona poboljšao. Zahvaljujem gospodine ... [[Govornica se ne razumije]]
Zahvaljujem se predlagatelju. S ovim smo zaključili raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Glasanje će biti naknadno.
Konačni prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, hitni postupak. Rasprava o tekstu je završena. Postoji tablica sa amandmanima, podnijetim amandmanima. Molim državnu tajnicu Snježanu Bagić da se očituje o amandmanima prema tablici. Amandman broj 1 Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
Vlada prihvaća? Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 2 zastupnika Ive Josipovića.
Vlada prihvaća.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Amandman 3 zastupnika Ive Josipovića.
Vlada ne prihvaća.
Malo obrazložite.
Zato što predloženim amandmanom se predlaže da se u slučaju stupanja predmeta sa jednog suda na drugi stranke ... [[ne razumije se]] zapravo brisala bi se odredba da stranke imaju pravo na naknadu troškova javnoga prijevoza. Vlada smatra kako je predložila da u tom slučaju strankama kada je već predmet ustupljen drugom sudu, a ako nastanu u slučaju da im ... [[ne razumije se]] troškovi ti troškovi javnog prijevoza trebaju biti naknađeni. Tijekom rasprave je bilo dosta govora da će to biti povećana sredstva. Vlada je ocijenila da to neće biti tako velika sredstva s obzirom da će se u svakom slučaju voditi računa kom se sudu ustupa predmet. Dakle, uglavnom će se ustupati županijskim sudovima ... [[ne razumije se]] to su Zagrebački, Riječki ili Splitski koji imaju ... [[ne razumije se]] u dosta drugih sudova tako da sa strankama neće u startu nastajati tako veliki troškovi koji ne bi kada bi se strankama naknađivali ako ipak nastanu izazvali takva opterećenja državnog proračuna, a uskratilo bi se prihvaćanjem amandmana strankama ipak na ... [[ne razumije se]] troškova ako ipak oni nastanu.
Hvala. Poštovani kolega Josipović.
Amandman sam predložio ne samo zato što su ipak po mom sudu troškovi koji bi se mogli desiti relativno veliki, nego i zato što postoje određene mogućnosti zlouporaba. Ali ako Vlada misli da može s tim izaći na kraj, povlačim amandman.
Hvala lijepa. Amandman broj 4 Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
5 istoga Odbora.
Vlada prihvaća.
6 Kluba zastupnika HSS-a.
Vlada ne prihvaća. Naime, ovdje se čini da je došlo do pogreške u pisanju amandmana da je riječ o intervenciji na stavak 4. novododani stavak 4., a ne stavak 3. s obzirom na stipulaciju odredbe stavka 4. obvezatnog stajališta. Međutim, neovisno o tome Vlada je ne prihvaća zato što se odredbe stavka 3. ovoga članka kako je ... [[ne razumije se]] stavka 4. trebaju promatrati međusobno povezano, a to znači da ... [[ne razumije se]] stajališta nižih sudova - sudova nižeg stupnja ... [[ne razumije se]] njihovim sjednicama odjela vrijedi tako dugo za te sudove dok viši sud, dakle Vrhovni sud Republike Hrvatske ne zauzme drukčiji stav. I upravo ovakva stipulacija odredbe kako je Vlada predložila doprinosi zapravo jasnoći i zapravo samim time i pravne sigurnosti jer osigurava da u slučaju da ipak Vrhovni sud kasni o nekom pitanju zauzme drukčiji stav onda taj stav trebaju primjenjivati svi niži sudovi, tj. svi odjeli tih sudova. Zato Vlada ne prihvaća.
Hvala lijepa. Kolega Vresk.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ma nije se radilo o tome, nego se radilo o pojašnjenju pojmova čiji su stavovi obavezni, odnosno da li su stavovi nižeg obavezni i iza viši sud ili višeg za niži. Obzirom da je tekst tako pisan da je nejasno mislim da se to može ispraviti lektoriranjem teksta. Ali bit će sigurno problema. No, bez obzira na sve, povlačim amandman. Hvala.
Hvala lijepa. Pa onda to u redakciji ... [[ne razumije se]] 7 Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
8 istog Odbora.
Vlada prihvaća.
9 zastupnika Ive Josipovića.
Vlada ne prihvaća zato što tu je riječ o načinu na koji će predsjednici sudova ocjenjivati kako suci obnašaju sudačku dužnost. Na prvi pogled čini se doista logičnim da se propiše samo da ili ispunjava u cijelosti normu ili ne ispunjava i da se ... [[ne razumije se]] kako je u tekstu zakona predloženo ovi dodatni mehanizmi da li ispunjava 70%, više ili manje. Međutim, kako je ocjenjivanje sudaca dosta složeno i slojevito i zakon se i mijenjao zbog toga kako bi se predsjednicima sudova pomoglo i propisali što određeniji kriteriji kod utvrđivanja toga ispunjava li sudac sudačku dužnost i među time ispunjava li u potpunosti normu ili ne. Vlada ocjenjuje da je potrebno ovo ostaviti da bi se napravila ... [[ne razumije se]] i pomoglo onda predsjedniku suda kod davanja ocjene, a i sucima onda u samom tekstu zakona vidljivim učinilo koji su to sve mehanizmi, koje su gradacije kod definiranja ispunjava li on normu ili ne.
Kolega Josipović.
Moram reći da sam ovo sa žaljenjem čuo iz razloga je ovo što Vlada predlaže u zakonu znači de facto snižavanje kriterija vrednovanje sudačkog rada. Jer mislim da to ide na štetu efikasnosti pravosuđa i da ide na štetu onih sudaca koji pošteno i uredno rade svoj posao. Netočna je konstatacija da u ovoj odredbi koju predlažem ne postoji fleksibilnost. Postoji jer se uvijek može kvantitativno ... [[ne razumije se]] uspjeh, odnosno rad pojedinih sudaca. A upravo zato osobno nisam pristalica varijante u kojoj bi se ovakvim rješenjem de facto prag i zadana veličina od 100% smanjila na 75. Molim da se glasa o amandmanu.
Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 10 također zastupnika Ive Josipovića.
Vlada prihvaća tim što se ovdje radi o točci 5. članka 52., a ne točci 4.
To je u redu, ne, kolega? Hvala. Amandman 11 istog zastupnika gospodina Josipovića.
Vlada ne prihvaća. Ovdje je riječ o tome da kako će predsjednik suda ocjenjivati suca koji je u svom radu bio zadužen sa predmetima koji se smatraju težim, složenijim predmetima koji po svojoj prirodi duže traju, dakle koji zbog toga što imaju takve predmete u svom radu ne mogu ispunjavati u potpunosti normu i predlaže se da se onda to utvrđuje zapravo odgovarajuće uvećano za 10%. Uvaženi zastupnik predlaže da se to primijeni na način da se taj odgovarajući rezultat utvrđuje … uvećan za 10% nego srazmjerno težini tih predmeta u odnosu na uobičajene predmete. Međutim ukoliko bi se prihvatio ovaj amandman onda bi se postavilo pitanje kako bi se sav taj srazmjer utvrđivao prema težini predmeta. … da bi trebalo ostaviti stipulaciju kako je predložena u tekstu zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Kolega Josipović.
Razlozi su isti ili slični kao kod prošlog amandmana. Naime čini mi se da ova formulacija koju sam predlagao povoljnija i za suce i za predsjednike suda kod vrednovanja i da im daje veću fleksibilnost. Naime netko tko ima i jedan predmet kakav je zločinačka organizacija primjerice bila, može ostvariti na tom jednom predmetu i više od 100% norme po mom sudu, a isto tako postoji situacija u kojoj sam određeni povećani broj teških predmeta ne utječe na cijeli korpus norme nego samo jedan dio. Zbog toga ostajem kod amandmana i molim da se glasuje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebni broj glasova. Broj 12 amandman istog zastupnika.
Vlada ne prihvaća. Riječ je o amandmanu kojim se predlaže brisati odredbu kojom je propisano da je odluka predsjednika višega suda po prigovoru suca na ocjenu koju mu je dao predsjednik njegovoga suda pravomoćna to je jedno i drugo, da u tom slučaju protiv takove odluke nezadovoljni sudac ima pravo tražiti zaštitu pred Ustavnim sudom Republike Hrvatske. Dakle predlaže se amandmanom brisanje te odredbe. Vlada smatra da to ne bi trebalo prihvatiti. Naime ova zaštita pred Ustavnim sudom je ipak propisana i namjerno stavljena u tekst zakona jer u protivnom da je nema smatralo bi se da bi protiv odluke po prigovoru predsjednika višega suda sudac mogao tražiti zaštitu pred upravnim sudom. Naravno da je moguće i takovo rješenje, međutim ukoliko bi tome bilo tako onda bi se nerijetko događale situacije da bi o prigovoru predsjednika višega suda mogao odlučivati sud nižega ranga u pravnoj hijerarhiji pa je zbog toga ta odredba ostavljena, a inače nadamo se kako piše u obrazloženju ovoga amandmana da ipak neće biti tako puno prigovora, odnosno traženja zaštite pred Ustavnim sudom s obzirom na kako tu već piše, opterećenost Ustavnoga suda.
Hvala. Poštovani zastupnik Josipović.
Riječ je o tome da je ocjena ne kažem možda je bilo moguće bolju formulaciju u vezi Vlade smisliti, ali varijanta o kojoj se o tome da li je sudac ispunio 150 ili 130 predmeta daje u nadležnost tako visokoj instanci kao Ustavni sud koja je inače pretrpana predmetima i ne uspijeva riješavati silno važne stvari koje se tiču na povrede ljudskih prava, da je zaista neracionalno sa stanovišta ostvarivanja ako hoćete baš i Ustava i ljudskih prava i onoga svega zašto je Ustavni sud inače nadležan. Žao mi je da je to tako, ali molio bih da se glasuje o tom.
Hvala. Molim glasovanje. Tko je za ovaj prijedlog amandmana? Hvala. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 13 Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
Amandman 14 zastupnika gospodina Ive Josipovića.
Vlada prihvaća.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. 15 Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. 16 Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. 17 zastupnika gospodina Ive Josipovića.
Da. On je zapravo identičan amandmanu broj 16 Odbora za zakonodavstvo.
Hvala. I on je sada sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za ovaj konačni prijedlog zakona? Hvala. Protiv? Hvala. Uzdržan? Hvala. Utvrđujem da je sa 127 glasova za, jednoglasno donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 4 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog Zakona. Prijedlog akata primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave po članku 164. Poslovnika. Raspravu su proveli: Odbor za zakonodavstvo i Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove. Izvješća ste primili na sjednici. Predstavnik predlagatelja želi dodatno obrazložiti? Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, uvaženi zastupnici. Vlada je uputila u proceduru Prijedlog Zakona o i zmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, s Konačnim prijedlogom zakona. Predlaže da se ovaj zakon donosi po hitnom postupku. Riječ je o Zakonu koji tehnički se usklađuje sa već ranije donesenim zakonima u ovom cijenjenom domu, koji su određeni nove kategorije državnih dužnosnika. Usklađujemo se sa Zakonom o pravobraniteljstvu za djecu, kojim zakonom je predviđen kao državni dužnosnik pravobranitelj za djecu i njegovi zamjenici. Nadalje, sa Zakonom o ravnopravnosti spolova kojim zakonom kao državni dužnosnik predviđen je pravobranitelj za ravnopravnost spolova i njegovi zamjenici. A isto tako i sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o Vladi i izmjenama i dopunama Zakona o sustavu državne uprave, kojim zakonom je izvedena nova kategorija državnih dužnosnika umjesto zamjenika ministara, a to su državni tajnici, te u novom modelu Vlade državni tajnici koji upravljaju središnjim državnim uredima. Vlada je predložila da državni dužnosnici izvršne i zakonodavne vlasti i nadalje se odreknu prava na dodatak na plaću sa osnova radnog staža. Stoga predlaže da se odredba članka 12. stavak 4. koji govori o pravu državnih dužnosnika na 0,5% povišice plaće za svaku godinu radnog staža, a ukupno do 20% ne primjeni u 2004. godini. Na ovaj prijedlog zakona, Vlada je stavila svoj amandman na poticaj Ustavnog suda, kojim želi da se u red državnih dužnosnika uvrsti i zamjenik predsjednika Ustavnog suda, budući da je Poslovnikom Ustavnog suda predviđen kao državni dužnosnik i da mu se odredi pripadajući koeficijent od 7,14. Ja bih molio da se zakon danas usvoji, kako bi se moglo uskladiti sa ostalim zakonima. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Izvjestitelji odbora. Gospodin Dražen Bošnjaković predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor je rečeni zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. U raspravi je podržao prijedlog predlagatelja da se zakon donese po hitnom postupku. U raspravi je također podržao riješenje s prijedlogom zakona i amandman Vlade Republike Hrvatske na rečeni prijedlog zakona, s kojim je na toj sjednici bio upoznat. Uz to, Odbor je naglasio da je Vlada Republike Hrvatske uputila Hrvatskom saboru to je ovaj dio gdje smo tražili da prije ide Zakon o sudovima, što je vidim i prihvaćeno. Odbor je predložio Hrvatskom saboru da prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima donese prije ovoga što je i učinjeno. Također, Odbor je predložio i dva amandmana koja smo dobili na klupe, gdje se zapravo traže da se u popis dužnosnika stavi i glavni tajnik Ustavnog suda Republike Hrvatske i tajnik Vrhovnog suda Republike Hrvatske, te da se drugim amandmanom odrede i koeficijenti za njih. Predlažemo da se ovaj zakon donese.
Hvala. Idemo na raspravu po klubovima. U ime Kluba HNS-a, PGS-a poštovani zastupnik Srećko Ferenčak. U ime Kluba HSLS-a i DC-a poštovana zastupnica, potpredsjednica doma, Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, ja ću doista kratko govoriti o ovom zakonu, jer je to jedna tehnička izmjena zakona, ali sigurno ćete se složiti da je potrebno promijenit čitav zakon, iako mi ovih nekoliko dana doista radimo samo one minimalne izmjene u svim zakonima, koje smo do sada raspravili. i zbog toga držim da bismo se trebali na kraju rasprave odrediti kada će ići ona jedna ozbiljnija izmjena tog zakona. Potsjećam da mi čak nemamo osnovano niti etičko povjerenstvo koje treba utvrditi sukob interesa. U prošlom mandatu ja sam upozoravala gotovo 2 godine na ne izvršavanje obaveza prema postojećem zakonu. Čitav jedan mandat Vlade i Sabora završio bez osnivanja etičkog povjerenstva, tako da je ostao jedan, vjerojatno i namjerno stvaran takav dojam da smo svi isti, da smo svi jednaki, i da smo vjerojatno svi u sukobu interesa i to je sasvim sigurno vrlo štetno, jer kad se tako govori o političarima, kad se tako govori o institucijama, onda se otvaraju neka sasvim druga vrata koja sigurno ne vode u kvalitetne demokratske promjene. Nedostatak etičkog povjerenstva zapravo se pokušao nekako kompenzirati Zakonom o sukobu interesa, što je bilo doista licemjerno, jer su se tu određivali vrijednosti poklona, zatim, a u međuvremenu se dopuštalo državnim dužnosnicima da trguju, sklapaju poslove sa državom. Ono na što doista želim upozoriti gospođu ministricu, da bi trebalo hitno napraviti, a to su opet brojne afere koje su potresale javnost i posljednjih nekoliko mjeseci, koje bi se upravo kvalitetnom izmjenom ovog zakona mogle izbjeći, da se doista za sve one koji trebaju biti izabrani ili imenovani za državne dužnosnike doista traži provjera jesu li kažnjavani, vode li se protiv njih kakvi postupci i kakvi. Držim da bi to doista bio dobar doprinos, ne samo pri izradi ovog zakona, nego pri ozbiljnosti svake Vlade. Ovakvu malu izmjenu ćemo mi poduprijeti. Evo doista u ime Kluba HSLS-a … [[nema preklopa]] držimo da je nužno izraditi jedan potpuno novi zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena ministrice! Klub SDP-a ne protivi se donošenju ovoga zakona i glasat će za njega. Klub se naime slaže s time da se državnim dužnosnicima ni u ovoj godini ne isplaćuje 0,5% po godini staža kao dodatak na osnovnu dužnosničku plaću. Tu smo odredbu mi uveli u okviru smanjenja dužnosničkih plaća odmah na početku našeg mandata i podržavamo to da to ograničenje ostane i dalje na snazi. Međutim, u svijetlu posljednjih imenovanja na dužnosničke funkcije od strane Vlade gospodina Sanadera Klub SDP-a izražava čuđenje što predlagatelj, dakle Vlada nije ipak zagrebala malo dublje po ovome zakonu pa promijenila i neke druge članke. Tu dakako mislim na članak 15. Što kaže članak 15.? Pročitat ću ga. "Dužnosnici nakon prestanka obnašanja dužnosti sve do početka ostvarivanja plaće po drugoj osnovi ili do ispunjenja uvjeta za mirovinu imaju 6 mjeseci od dana prestanka obnašanja dužnosti pravo na naknadu u visini plaće koju ostvaruje dužnosnik na toj dužnosti a slijedećih 6 mjeseci pravo na naknadu u visini 50% plaće koju ostvaruje dužnosnik na toj dužnosti. Što ti dakle trebalo mijenjati u tome članku? Pa trebalo bi ipak odrediti neki minalni rok, utvrditi vrijeme koje dužnosnik mora provesti na svojoj dužnosničkoj funkciji da bi uopće stekao pravo koristiti se ovom povlasticom po kojoj nakon odlaska s funkcije još godinu dana prima visoku dužnosničku plaću. Zašto sugestija za ovakvom promjenom i izrađivanjem roka? Vi već pogađate razlog su skandalozna imenovanja u Ministarstvu obitelji i u Ministarstvu unutarnjih poslova. Naime, u Ministarstvu obitelji je za pomoćnicu ministrice bila imenovana Štefanija Bortek-Knešaurek a za državnog tajnika...
Kolega Stazić, to nije predmet ove rasprave, to nije predmet ovoga zakona. Ovdje je jedna vrlo kratka izmjena i dopuna ovoga prijedloga zakona a vi govorite o nekim potencijalnim promjenama zakona i povezujete sa nekim primjerima na koje bi se preventivno trebale odnositi ovakve. Molim vas, zadržite se u okviru ovoga zakona i ovih prijedloga izmjena i dopuna ovoga zakona.
Gospodine predsjedniče, ovo je zakon koji se zove Zakon o pravima i obvezama dužnosnika.
O izmjenama i dopunama i koji članci se mijenjaju i dopunjuju.
U raspravi po hitnom postupku može se voditi raspravu u načelu i o pojedinostima.
Ali u okviru predloženih promjena, ja to jako dobro znam kao i vi.
Gospodine predsjedniče, mi imamo sada dvije mogućnosti, da vi meni dopustite da ja iznesem stav kluba za ovom govornicom ili da mi oduzmete riječ. Morate mi izreći opomenu pa onda kad nastavim govoriti u ime kluba opomenu s oduzimanjem riječi. To su vaše poslovničke mogućnosti.
Ja vama ne moram izreći opomenu. Ovlast je predsjedavajućega da ili ne. Ja nisam dužan vama izreći opomenu. Ja vama opomenu ne kanim izreći ali sam vas dužan upozoriti ono što ne govorim ja nego što govori Poslovnik, da se svaki zastupnik treba držati teme dnevnoga reda, točke o kojoj se raspravlja. Ovdje je izmjena i dopuna Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Predložene su sadržajno određene izmjene i dopune i izvan toga bi značilo raspravljati izvan teme dnevnoga reda i ove točke. Ja vas molim da se toga kao i svi zastupnici jer Poslovnik vrijedi za nas sve jednako i vi pridržavate.
Gospodine predsjedniče Sabora, ja mogu razumjeti da je vama možda neugodno ovo što ja govorim u ime kluba ali ja vas lijepo molim da mi dopustite da iznesem raspravu u ime kluba.
U ovom okviru molim.
Dakle, naime u Ministarstvu obitelji je za pomoćnicu ministre bila imenovana...
Kolega Stazić, ja sam vas zamolio da govorite u ovome okviru. To je izvan okvira.
Ja govorim o izmjenama Zakona o pravima dužnosnika, o članku 15. toga zakona koji se ne mijenja a trebao bi se mijenjati.
Ja ću vam nažalost morati oduzeti riječ ako nastavite u tom dijelu govoriti.
Možete. A za državnog tajnika tog ministarstva njezin kolega u svakovrsnim poslovima Marijan Križić.
Hvala lijepa. Ja vam oduzimam riječ. Ispričavam se, ali vam oduzimam riječ govoriti više o ovoj temi dnevnog reda.
Ja vas lijepo molim stanku za Klub SDP-a 15 minuta.
Stanka za Klub SDP-a 15 minuta. Nastavljamo sa radom. Molim predstavnika Kluba zastupnika SDP-a da uzme riječ. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma, gospodin Mato Arlović. Izvolite kolega.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Dozovolite da povodom ove stanke iznesem stajalište Kluba zastupnika SDP-a. Kao prvo utvrđujemo ili konstatirali smo da je grubo povrijeđen Poslovnik na štetu SDP-a, odnosno predstavnika Kluba zastupnika SDP-a u uvodnom izlaganju povodom točke: Prijedlog izmjene i dopune zakona o državnim dužnosnicima. Drugo. Moramo reći da izražavamo svoje neslaganje a izražavamo i svoje osjećaje da se prema našem Klubu u ova 2, 3 dana počelo u zadnje vrijeme učestalo primjenjivati diskriminatorski odnos jer ovo nije prvi predstavnik našeg kluba koji je govorio a koji je bio pokušan da se omete u uvodnome izlaganju i na kraju krajeva ovo što se i dogodilo kolegi Staziću da mu se na kraju oduzme riječ. Htjeli bi podsjetiti da se i u slučaju kada je kolega Pančić govorio u ime Kluba zastupnika također više puta bio prekidan i otežavano mu je bilo da izgovori ono što je trebalo i moralo u ime Kluba zastupnika SDP-a. Treće. Želimo podsjetiti Hrvatski sabor i hrvatsku javnost da se nikada u od kako je osnovan Hrvatski sabor u suvremenoj samostalnoj i nezavisnoj Hrvatskoj držai dogodilo nije da se predstavniku kluba oduzme riječ kada uvodno govori u Hrvatskom saboru. I četvrto želimo pojasniti zbog čega smatramo da je grubo povrjeđen Poslovnik na štetu Kluba zastupnika SDP-a. I iz toga razloga ćemo tražiti da se našem klubu omogući da nastavi govori tamo gdje je prekinut u raspravi. Prvo želimo utvrditi sukladno članku 159. Poslovnika, rasprava o zakonu u hitnom postpku, citiram: "U hitnom se postupku objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona." Prema tome, po samom duhu i sadržaju poslovnika iz članka 159. moguće je o zakonu koji je u hitnom postupku raspravljati i na način da se obuhvati rasprava i u drugom čitanju. Drugo, što želimo konstatirati, ako je rasprava moguća da se obuhvati i objedini unutar sebe i prvo i drugo čitanje, onda valja podsjetiti da sukladno članku 144. Poslovnika stavku 2. prvo čitanje, citiram: "Prvo čitanje zakona obuhvaća uvodno izlaganje predlagatelja, opću raspravu o prijedlogu zakona, raspravu o pojedinostima, koja uključuje raspravu o tekstu, prijedlogu zakona, rasprava o stajalištu radnih tijela koja su razmatrala prijedlog te donošenje zaključaka o potrebi donošenja zakona." Nastavno citiram: "posebice što se odnosi na sjednicu samo Sabora", članak 148. "Na sjednici Sabor vodi se u prijedlogu zakona u pravilu objedinjeno opća rasprava o pojedinostima." Poštovane kolegice i kolege, naš kolega Nenad Stazić u ime Kluba zastupnik SDP-a vodio je opću raspravu i raspravu o pojedinostima, dakle, vodio je raspravu o zakonu koji se mijenja i dopunjuje i o onome što je predloženo da se mijenja i dopunjuje ovdje. Nažalost u tome je bio grubo ometen i spriječen tako da mu je na kraju oduzeta riječ. Mi tražmo da se oduzeta riječ poništi i da se omogući Nenadu Staziću da u ime Kluba zastupnika SDP-a dovrši govor u hrvatskoj sabornici. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mati Arloviću koji je govorio u ime Kluba zastupnika SDP-a. Točno je i istina je da se prema Poslovniku Hrvatskoga sabora i prema citiranim odredbama vodi i opća rasprava i rasprava o pojedinostima ali se ta rasprava vodi samo u okviru predloženih izmjena i dopuna. Dame i gospodo zastupnici tema konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika je izmjena, zamjena zamjenika ministara sa državnim tajnicima, dodavanje u državne dužnosnike pravobranitelja za djecu i njegovih zamjenika pravobranitelja za ravnopravnost spolova njegovih zamjenika, zamjenika državnog tajnika u središnjem uredu, određivanje koeficijenata za plaće ovih dužnosnika i odredba da se jedna odredba ovog zakona neće primjenjivati u 2004. godini. Gospodin zastupnik Stazić je izlazio izvan ovih okvira zakona, predloženih Zakona i izmjenama i dopunama Zakona o pravima državnih dužnosnika. Prema odredbi članka 210. Poslovnika govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja i prema utvrđenom dnevnom redu. Ako se govornik udalji od teme dnevnog reda predsjedatelj će ga opomenuti da se drži dnevnog reda, ja sam gospodina Stazića opomenu da se drži dnevnog reda. Ako se govornik i poslje drugog poziva ne drži teme dnevnog reda predsjedatelj će mu oduzeti riječ i u tom slučaju zastupnik ne može više sudjelovati u raspravi o toj temi dnevnog reda. Budući da poštovani kolega Mato Arlović drži da sam ja kao predsjedatelj povrijedio u biti i Poslovnik ja ću postupiti u skladu sa člankom 209. stavak 1. Poslovnika jer se ne slažem s ovim prigovorom o povredi Poslovnika od moje strane. I tada sam u tome slučaju dužan poslije iznesenoga prigiovora dati objašnjenje. Ja sam objašnjenje dao. Očito je da sam mojim objašnjenjem predstavnik kluba zastupnika SDPa nije zadovoljan. I ja ću zatražiti u skladu sa člankom 209.Poslovnika o tome svoje mišljenje dostavi Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Kao što predviđa članak 209. stavak 1. Poslovnika. Ne slažem se sa ocjenom da se ponašam diskriminatorski prema klubu zastupnika SDPa jer držim d asam u skladu sa Poslovnikom potpuno postupao i prema bilo kojem klubu i prema bilo kojim zastupnicima. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik, Povreda Poslovnika izvolite gospodine Arlović.
Gospodine predsjedniče, povrijedili ste članak 210. Poslovnika jer upravo se vi ste sada rekli da se ne slažete sa našom ocjenom da je diskriminatorski se ponašali prema našem klubu. A ja bih vashtio podsjetiti da ste vi vodili sjednicu dok je uvodno izlaganje u ime svoga kluba imala gospođa zastupnik i potpredsjednik Hrvatskog sabora gospođa ĐUrđa Adlešić. KOja ne smao da niej govorila o zakonu o dužnosnicima nego je govorila o etičkom povjrenstvu i zakonu o sukobu interesa. Uopće je niste opomenuli. A naš ste klub ne samo opomenuli, nego oduzeli mu pravo govora iako je govorio o predmetnom zakonu, uopće raspravi kao što to predviđa prvo čitanje zakona.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Ivo Lončar.
Gospodine predsjedniče, ja sam se bio prije javio kada je gospodine Arlović bio za govornicom da ispravim netočan navod. Kolega Arlović je rekao citiram "Već dva tri dana događa se diskriminatorski odnos prema našemu klubu." To nije točno, jer to nisma primjetio, ali sam primjetio jednu nevjerojatnu amneziju kod kolege Arlovića jer on bi samo trebao pogledati fonogram kada smo razgovarali o Hrvatskoj radio televiziji u prethodnom mandatu kad je na mene slao ni manje ni više nego stražu. Isto tri puta je tu stražu slao i predsjednik Sabora Zlatko Tomčić. I onda mi je sada predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav gospodine Mato Arlović rekao, evo sda ćemo kolega Lončar to provjeriti idemo glasovati. Pa evo idemo i sada glasovati. Jer nisu tada vrijedili argumenti i činjenice.
Hvala lijepa. Riječ ima poštovani zastupnik Srećko Ferenčak. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Na prošlom zasijedanju Hrvatskog sabora donesene su izmjene i dopune zakona o Vladi RH i dopune zakona o sustavu državne uprave. te su uvedene nove kategorije državnih dužnosnika, pa je onda shodno tome potrebno ugraditi određene izmjene i dopune zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika.
KOlegice i kolege zasatupnik riječ, izvolite mu omogućiti da govori. Izvolite kolega.
Ja vas molim da mi omogućite uvjete da mogu govoriti.
MOlim zastupnike da se umire da omoguće zastupniku Ferenčaku da govori. IZvolite nastaviti. Izvolite nastaviti kolega.
...jer sustav mora funkcionirati, dužnosnici moraju dobivati plaće da bi mogli raditi. Međutim mi želimo upooriti na pogrešne poteze koje su dovele do promjene ovoga Zakona. Naime Vlada Republike Hrvatske želeći izvršiti svoje predizborno obećanje da će smanjiti troškove državne uprave, krenula u objedinjavanje pojedinih ministarstva. Tim je potezom samo nekoliko ministara manje a komplletna državna administracija ostala je ista. Već do danas je izabran skkoro isti broj državnih tajnika kao što je bilo i zamjenika. A još nisu svi izabrni čekaju se nova imenovanja. Dakle nije napravljena nikakva ušteda kao što ste obećavali. Sasvim suprotno ovim potezima imitirana su ispisivanja tisuće nmovih rješenja o rasproedu na nove dužnosti novi upisu u radne knjižice, novih poslodavaca. Novih štambilji nove ploče na zgradama. Premještanje ljudi na nove lokacije, nebrojeni radni sati administriranja i milijuni kuna materijalnih troškova, a sve to plaćaju porezni obveznici. Moram reći da ovim potezima nisu čak postignuti niti organizacijski benefiti. Jer je poznato da centralizacija ne dovodi nikakva ubrzanja već upravo suprotno centralizacija ministarstava komplicira i usporava rad. Dakle nema uštede niti u organizaciji, nema uštede niti u novcima oko organizacije ministarstava, ali je zato ovim potezom Vlada sebi omogućila tihu promjenu njima nepočudnih ljudi. Javno je obećao da refanšizma neće biti, ali ovim načinom on se po tiho provodi. Mi se naravno slažemo da svaki ministar mora imati svoj tim i svoje najbliže suradnike, ali smo svjedoci da se smjenjuju visoko obrazovani ne stranački ljudi p9o ministarstvima, i dovode novi i podobni. I na kraju prema članku 90. Ustava REpublike Hrvatske, državni se prihodi i rashodi utvrđuju u državnom proračunu, u zakonu čija primjena traži financijska sredstva moraju se predvidjeti njihovi izvori. Sabor, zakon je u saborskoj proceduri a predlagač je sam napisao da su za provođenje ovog azakona osigurana sredstva u državnom proračunu RH. Pošto državni proračun još nije donesen, molim da mi se odgovori tko je kada, kojom odlukom i u kojoj stavci osigurao ta sredstva. Ukoliko ta sredstva nisu osigurana zakon nema osnove poslovničku osnovu d abude uvršten u izglasavanje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj Odbora ... [[nema preklopa]] Povreda Poslovnika kolega Radoš, izvolite.
Gospodine predsjedniče, ili ste vi povrijedili Poslovnik ili gospodin Ferenčak. On je govoreći o ovoj tezi bio najmanje jednako toliko izvan teme uskoga prijedloga zakona kao i zastupnik Stazić. Ako ste odlučili primjenjivati ta mjerila, odnosno te aršine, onda ste trebali dati opomenu i oduzeti riječ gospodinu Ferenčaku. Ukoliko niste, onda ste povrijdili Poslovnik malo prije kada ste to učinili sa gospodinom Stazićem.
Nisam ocijenio i procijenio da se gospodin zastupnik Ferenčak udaljio od teme o kojoj se raspravljalo. Želi li gospodin Palarić uzeti riječ? Da. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnici. Zahvaljujem na diskusiji oko prijedloga ovoga zakona i svima onima koji podržavaju njegovo donošenje. Ali svakako moram se osvrnuti i na kritičke navode u pogledu broja državnih dužnosnika i najava da će doći do njihovog povećanja, tim više što se govori da je ... [[ne razumije se]] veći broj državnih tajnika, nego što je to zamjenika ministara. Ovom reorganizacijom vrha državne uprave mi smo htjeli i to smo postigli, smanjili smo broj ministara, potpredsjednika Vlade bez resora, ministara bez portfelja i stvorili smo Vladu koja ima manji broj članova. Neću reći manja Vlada jer ona je velika ili mala po djelima. Dakle, manje tijelo koje brže i operativnije može raditi i to se vidi jer po samoj logici ako je na jednom skupu 20 ljudi svatko uzme riječ i to traje više. Mi smo državne tajnike uveli kao jednu kategoriju i odredili smo, predložili smo, a Sabor je to donio da državni tajnici upravljaju sa središnjim državnim uredima i to je ... /Govornik je isključen/ ...
Gospodine Palarić, vi sada dajete obrazloženje zakona koje ste dali u uvodnoj riječi.
Dobro. Samo sam htio reći i odgovoriti da neće doći do povećanja državnih dužnosnika i da za primjenu ovoga zakona ne treba osigurati dodatna sredstva osim onih koja su osigurana odlukom o privremenom ... [[ne razumije se]] , a kasnije u proračunu koji će biti donešen. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Idemo na sljedeću točku: Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakna o obvezama i pravima državnih dužnosnika, hitni postupak. Rasprava o tekstu je završena. Također ima podnijetih amandmana sa tablicom. Molim gospodina državnog tajnika Palarića na očitovanje o amandmanima. Amandman broj 1 Odbora za zakonodavstvo. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Pecek. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Mi se ovdje nalazimo u jednoj neobičnoj situaciji i kršimo Poslovnik članak 132. i članak 152. Naime, o čemu se radi. Prilikom predlaganja predlagatelj mora obrazložiti što predlaže. Da pojednostavim. Mora dati ocjenu u izvore potrebnih sredstava za provođenje zakona, a također to treba i obrazložiti. Jednako tako se to odnosi na članak 152. Poslovnika gdje je konačni prijedlog, gdje citiram glasi: Podatke o financijskim sredstvima potrebnim za provođenje zakona i o načinu osiguranja tih sredstava te druge važne okolnosti u vezi sa pitanjima koja se uređuju zakonom. Naime, mi ćemo uskoro raspravljati o proračunu za koji ćemo uvijek tvrditi da bude i razvojni i socijalni. Ovdje socijalno očito trošimo. Ne znamo koliko trošimo, a pojedinačno kada ćemo predlagati amandmane, kada budemo lokalpatrioti i slično za razvojne projekte onda bi vjerojatno trebalo i unaprijed znati što trošimo, koliko, a naravno i zbog čega. Ja bih vas molio da ovakvi prijedlozi ne dolaze ovdje u Parlament koji nemaju obrazloženje, koji nemaju procjenu sredstava koliko ćemo ih potrošiti i molio bih vas da štitite dignitet Sabora. Mi raspravljamo zapravo suprotno Poslovniku i trošimo državni proračun, a ne znamo koliko i na što.
Kolega Pecek. Ovim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika sa Konačnim prijedlogom zakona je vrlo precizno naznačeno što je smisao toga zakona, što je sa financijskim obvezama. Mislim da je stvar potpuno jasna. Potpuno je jasno da se zbog nedostatka proračunskih sredstava potrebno je zakonom propisati da se u 2004. godini neće primjenjivati odredba članka 12. stavak 4. Zakon o obvezama i pravima državnih dužnosnika, o uvećanju plaće državnih dužnosnika za 0,5% za svaku navršenu godinu radnog staža. Pa onda je očito da nema potrebe financijskih sredstava. Kolega Pecek, izvolite.
Hvala lijepo. Ja se slažem da ovdje piše da se sve to osigurano u državnom proračunu, ali ja vas upozoravam da u članku 152. piše da predlagatelj treba reći koliko. Koliko. To je moj naglasak. Koliko ćemo potrošiti da bi povećali koeficijente, povećali broj zaposlenih, koliko će to koštati državni proračun? Kod konačnog prijedloga je to obaveza predlagatelja. [[Upadica se ne razumije.]]
Mislim da postoje sva potrebna obrazloženja u Prijedlogu zakona, u obrazloženju Prijedloga zakona. Molim izjašnjavanje državnog tajnika.
Gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnici. Na članak 1. ovog zakona podnijeli su amandmane Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Vlada sadržajno prihvaća ove amandmane, a tiče se ... [[Ne razumije se.]] državne dužnosnike, glavnog tajnika Ustavnog suda i tajnika Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Međutim, ne možemo prihvatiti ovakve nomotehnički uređene amandmane s obzirom da su pomicanjem podstavaka nije moguće uskladiti to sa zakonskim tekstom. Stoga smo spremni prihvatiti ove amandmane, ali u formulaciji Vlade gdje bi pobrojali sve državne dužnosnike i ukoliko se predstavnici odbora slažu, ja bi sada pročitao tu formulaciju Vlade. Malo je duže, ali ćemo konačno znati ko su sve državni dužnosnici. U zakonu, dakle, a to bi bio amandman ...
Samo malo, gospon Palarić. Samo malo državni tajniče. To je 4, 5, 6 stranica.
Da ...
Budući da predsjednici Odbora i za zakonodavstvo i za Ustav i politički sustav znaju to izvrsno, ovdje se radi samo o stanovitoj numeraciji. Dakle, mislim da nije to potrebno sve čitati. Ali ako se predsjednici odbora slažu da se radi o numeraciji da ne čitamo onda.
Da, tamo smo na pojedina mjesta gdje treba ubacili ovo što je predloženo amandmanima i tako da bi, ja sam spreman predati Tajništvu Sabora ovakav formulaciju Vlade i ako se predsjednici klubova slažu, a oni su to dobili, predsjednici odbora, ja bi takav amandman prihvatio.
Gospodine Vršnjakoviću, izvolite.
U potpunosti zna se amandmane.
Dobro. Onda ti amandmani postaju sastavni dio i zakona i Odbora za zakonodavstvo i Odbora za Ustav i politički sustav. Broj treći je vaš amandman, Vlade.
Da, on je već u ...
Postaje sastavni dio zakona. Hvala lijepa. 4. Odbora za zakonodavstvo.
4. Odbora za zakonodavstvo i 5. Odbora za Ustav su na članak 2. koji smo također nomotehnički uskladili tako da bi u članku 12. stavak 3. glasio ovako: “na jednak način pobrojani svi dužnosnici sa pripadajućim koeficijentom”. Dakle, uvršuje se zamjenik predsjednika Ustavnog suda, glavni tajnik Ustavnog suda sa pripadajućim koeficijentom, tajnik Vrhovnog suda Republike Hrvatske, državni tajnici, branitelji za djecu, pravobranitelji za ravnopravnost spolova, zamjenici pravobranitelja za djecu, zamjenici pravobranitelja za ravnopravnost spolova i zamjenici državnog tajnika u Središnjem državnom uredu. Svi sa pripadajućim koeficijentima u tablici gdje im po redoslijedu je mjesto.
Hvala lijepo. Utvrđujem da su ovi amandmani sastavni dio zakona. U nomotehničkoj izradi će trebat jasno staviti svaki amandman pod odgovarajuću nomenklaturu i oznaku članka. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona sa ovim amandmanima. Molim?
Amandman broj 6.
Kakav amandman broj 6.?
Ja ga imam u tablici.
Ovaj put sam ja kriv. Vratio sam, imate pravo. Odbor za zakonodavstvo, amandman broj 6., da.
Vlada ne prihvaća jer drži da je vladin prijedlog nomotehnički ispravan. Budući da ovaj zakon nema članak 12., a ne radi se o izmjeni članka 12. ni dopuni, već o novom članku koji kaže da se taj članak privremeno ... [[nema preklopa]] stoga mi taj amandman ne prihvaćamo iz nomotehničkih razloga.
Gospodine Boras.
Ja sam suglasan sa obrazloženjem Vlade i povlačim amandman.
Hvala. Ima li još koji amandman? Nema. Onda dajem na glasovanje Konačni prijedlog ovog zakona zajedno sa prihvaćenim amandmanim. Tko je za prijedlog ovog zakona? Hvala. Protiv? Hvala. Uzdržan? Utvrđujem da je sa 120 glasova za i 6 protiv donijet Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. 7. Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, s Konačnim prijedlogom zakona hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 9 Predlagatelj zakona je Vlada. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i pravosuđe sa izvješćima koje su zastupnici primili na sjednici. Molim ministricu pravosuđa gospođu Vesnu Škare-Ožbolt da dodatno obrazloži prijedlog izmjene i dopune ovoga zakona. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo, u uvodu ovoga zakona dopustite mi da kronološkim redom ipak navedem što se sve događalo od onog trenutka, dakle početka 99. godine kada je Hrvatski sabor donio odluku, odnosno Zakon o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika kojima je bilo utvrđeno da se plaća sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika uveća za 0,5% za svaku navršenu godinu staža, a najviše za 20%. Već tada te iste godine utvrđeno je da se ova odredba neće primjenjivati, te je i narednih godina ova odredba stavljena van primjene i važila je sve do današnjih dana. Obrazloženje da se 0,5% na plaću sudaca za svaku navršenu godinu staža ne isplaćuje bilo je u činjenici da se u državnom proračunu nisu mogla osigurati dostatna sredstva. Svake godine ministarstvo na temelju pokazatelja o broju sudaca izračunavalo je koliko je potrebno osigurati sredstava i o tome obavještavalo Ministarstvo financija. Međutim, rezultat svih poduzetih napora bio je da se predlažu izmjene i dopune Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika i da se primjena odredbe članka 6. prolongira uvijek za iduću godinu. 13. prosinca 2002. godine na 26. sjednici Hrvatski sabor je donio zaključak kojim je obvezao Vladu da najkasnije do 30. travnja 2003. godine osigura primjenu članka 6. Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika koji se odnosi na pravu sudaca na dodatak za staž. Na temelju podataka o broju sudaca na dan 31. prosinca 2003. godine kao polazne osnove za izračun sredstava potrebnih za ove namjene utvrđeno je da u svim pravosudnim tijelima - sudovi, državna odvjetništva - ukupno dakle, 2 tisuće i 426 pravosudnih dužnosnika i prema podacima o prosječnom stažu sudaca i pravosudnih dužnosnika po svakom sudu, odnosno državnom odvjetništvu u 2003. godini bilo je nužno osigurati otprilike 60 milijuna kuna. Bilo je velikih prigovora i opravdanih posebno od strane onih sudaca sa izuzetno visokim sudačkim stažom, posebno onih koji se nalaze pred mirovinom u odnosu na one suce koji su na početku svoje sudačke karijere, odnosno pravosudne karijere praktički i jedni i drugi su u plaćama bili izjednačeni. Upravo iz tih razloga i Vlada i premijer imajući u vidu da se treba ispraviti takva nepravda, ali ipak vodeći računa i o nedostatnim sredstvima u proračunu predložili su amandman kojim bi se barem djelomično mogla ispraviti ova nepravda. Stoga Vlada predlaže na ovaj prijedlog zakona dva amandmana. Prvi amandman odnosi se da se predloženom izmjenom sucima i drugim pravosudnim dužnosnicima tijekom 2004. godine neće isplaćivati naknada utvrđena člankom 5. zakona, dakle dodatak na plaću koji ima dužnosnik raspoređen za zamjenika predsjednika suda, odnosno zamjenika čelnika drugog pravosudnog tijela ili sudac koji obavlja poslove predsjednika odjela, odnosno voditelja odjela te naknada utvrđena člankom 7. zakona, dakle pravo na povećanje plaće suca odnosno pravosudnom dužnosniku upućenom na rad u drugi sud. Drugi amandman koji Vlada predlaže omogućit će da sudac, odnosno državni odvjetnik ostvari pravo na uvećanje plaće od 0,5% samo za staž ostvaren u obnašanju sudačke, odnosno državnoodvjetničke dužnosti a ne za ukupni radni staž. Vlada je evo ovim amandmanima učinila jedan dodatan i ogroman napor kako bi osigurala sredstva, dakle da se sucima i državnim odvjetnicima isplati dodatak na staž, dakle pravosudni staž ponavljam ne cjelokupni staž i držimo da je ovo ipak bitan iskorak na bolje u odnosu na ono što smo imali svih ovih proteklih godina. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora dati izvješće? Odbor za pravosuđe? Ne. Odbor za zakonodavstvo? Ne. Na raspravu po klubovima. U ime kluba IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin.
Cijenjeni gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice, uvažena gospodo zastupnici. Prvo, klub IDS-a drži da nije bilo nikakvog razloga da se ovaj zakon usvaja po hitnom postupku. Drugo, držim da nema nikakve sumnje da i ako dođe do povećanja plaće sudaca da će naše sudstvo biti ažurnije, dapače ono će biti jednako tromo kao što je bilo i do sada. Vi ako učinite i najmanji previd npr. u poslovanju bit ćete izloženi drakonskoj kazni, jedini suci su izuzeti od odgovornosti u slučaju pogrešnih nezakonitih odluka. Može se upropastiti nečija sudbina krivom odlukom npr. osporenom od strane višeg suda na to mislim, a da oni koji su stali iza takve odluke ili opsežnog prijedloga neće snositi nikakve konzekvence. Međutim jasno to nije predmet rasprave i o tome neću govoriti. Predmet rasprave ogleda se u tome da li sucima, da li drugim pravosudnim djelatnicima u Republici Hrvatskoj priznati po godini staža taj famozni dodatak od 0,5%. Istina je, tih 0,5% na godinu staža nema niti predsjednik države, nema ni predsjednik Vlade, nemaju ministri, nemaju zastupnici u Hrvatskom saboru itd. Međutim, ono što je bitno, ovaj zakon tih 0,5 godina po godini staža ne omogućuje i sucima, odnosno drugim pravosudnim djelatnicima. U ovoj zemlji ako se ne varam, ima negdje oko 1900 sudaca. Ima ih dvostruko više na broj stanovnika recimo nego što ih ima jedna Austrija ili Njemačka, tri puta više nego ih je u Engleskoj, Americi i tome sl. S druge strane povjerenje u tu profesiju u Republici Hrvatskoj je usuđujem se reći minimalna, a znamo i zašto. Ako u nekoj zemlji nekome mogu biti otegotne okolnosti to što su mu preci na neki prostor Republike Hrvatske došli pred 500 godina onda problem hrvatskog pravosuđa nije u tih 0,5% za godinu staža nego je daleko ozbiljniji problem i daleko dublji. Nisam jedini vjerojatno u ovome Domu koji je dobio primjedbe Udruge hrvatskih sudaca na ovaj zakon, a koje polaze od tobožnje brige za sudačku neovisnost, a u koju s druge strane sumnja dobar dio hrvatskih građana, a vjerojano i hrvatskih zastupnika. Točno je, ponovit ću, u hrvatskom pravosuđu je zasigurno daleko više problema od ovih 0,5% za godinu staža, ali je isto tako nesporno da sucima, da ostalim pravosudnim djelatnicima u Republici Hrvatskoj tih 0,5% na plaću jednostavno pripada. Mi njima možemo promijeniti koeficijente, mi im kao Sabor možemo znači smanjiti te koeficijente, smanjiti plaće. Jasno je da bi to izazvalo međunarodne osude neznam izvršne vlasti Republike Hrvatske od strane tih sudačkih asocijacija. Vjerojatno bi to apostrofirano ako bi bilo shvaćeno kao pokušaj discipliniranja sudaca, ali mi jednostavno nemamo pravo sucima, odnosno drugim pravosudnim djelatnicima uskratiti na plaću tih 0,5% za godinu staža i to je naprosto bit. Nemamo im pravo uskratiti ono što imaju ili na što imaju pravo svi ostali korisnici državnog proračuna osim dužnosnika Republike Hrvatske koji bi isto tako to trebali imati, ali dobro sada. Znamo isto tako da to pravo košta. Ono košta prije jutros kad sam razgovarao sa ministricom, rekla mi je negdje oko 60 milijuna kuna. Sudačka udruga izračunala je da bi za suce koliko ih je bilo 2001. godine, to iznosilo negdje oko 33,5 milijuna kuna bruto. Ako od toga iznosa od 33,5 milijuna kuna izuzmemo one doprinose po osnovu plaća koje idu prema lokalnoj samoupravi, županiji, odnosno državi, ispada da bi se tim subjektima vratilo od tih 33 milijuna kuna negdje oko 13 milijuna kuna. Međutim, ako tom broju pridodamo rast plaća koji sigurno slijedi od 2001. do današnjeg dana, ako tu pridodamo državne odvjetnike i druge pravosudne djelatnike, ispada da bi recimo za godinu dana u Republici Hrvatskoj trebalo osigurati negdje oko 60 milijuna kuna od čega bi ponovo državnom, odnosno lokalnim proračunima moglo se vratiti oko 20 milijuna kuna. Međutim za mene daleko je veći problem od novca. Recimo, ponašanje pa ja ću reći i aktualne vlasti. 7. siječnja imali smo priliku pročitati u Jutarnjem listu izjavu predsjednika Vlade koji je izjavio doslovce citiram, da plaće državnih i pravosudnih dužnosnika ni ove godine neće se povećati za 0,5% za svaku navršenu godinu staža, kao što se nisu uvećavale ni prethodnih godina. To je bila, kaže, dobra odluka bivše Vlade, a dobre ćemo odluke nastaviti provoditi. I ta izjava po meni ne bi bila sporna da Hrvatski sabor 13. prosinca 2002. godine na svojoj 26. sjednici nije usvojio zaključak kojim je hrvatsku Vladu obvezao da najkasnije do 30. travnja 2003. godine osigura primjenu članka 6. ovog Prijedloga zakona i da samim time pravosudnim djelatnicima osigura dodatak na staž. Uopće ne treba podsjećati da je klub HDZ-a u tom trenutku bio najagilniji da se ta inicijativa pretoči u akt zastupničkog doma Hrvatskog sabora. I svi smo ostali iskreno začuđeni, da tako kažem, ovakvim zaokretom od izgovorenog ka neučinjenom. Postavlja se isto tako pitanje, zar je moguće da se recimo u oporbi, a da se na jedan način vodi politika, a kad se dođe na vlast, jasno da se na posve drugačiji način izokrene pila, reko bi narod, naopako. Ustav kaže da Vlada Republike Hrvatske mora provoditi zakon, da mora provoditi druge akte ovoga Doma. Ako to ne učini predlagač ovog zakonskog prijedloga, a to je Vlada, a očigledno i neće, onda se postavlja pitanje i kakva se to poruka šalje hrvatskim građanima. Zašto bi oni sada poštovali volju ovoga Doma, ako to nisu spremni učiniti predlagači ovog Zakonskog prijedloga. Tko je to konačno, ne znam, ministarstvo, Vlade, itd. da ignorira volju Hrvatskog sabora i onda se postavlja pitanje u kakvoj to mi državi živimo? Koji su konačno to razlozi da se ne osigura u proračunu Republike Hrvatske, recimo, za ovu godinu negdje oko 45 milijuna, ili 40 ili 45 milijuna kuna, realno negdje oko 25 milijuna kuna ukoliko znam da će Proračun za ovu godinu biti najmanje 5 milijardi kuna veći no što je bio prošle godine. I konačno, a za mene je to i najintrigantnije pitanje, da li bi sada bivša vlast koja je sada opozicija osigurala to pravo sucima na stranu što ni ona nije to pravo njima dala u trenutku obnašanja vlasti od perioda 3. siječnja 2000. godine sve tamo do trenutka, recimo, konstituiranja ovoga Doma i izbora nove Vlade. Jasno je i to da visina plaća sudaca ne utječe na, ja ću reći, neovisnost sudstva. Jasno je da tijekom obnašanja mandata sudaca, a on traje doživotno, plaće im ne bi trebalo umanjivati, itd. Jasno je isto tako da se sudačke udruge ili sudačka udruga u svom, ne znam, materijalnom statusu svojih članova mora, da mora zastupati interese profesije. Međutim, isto je tako jasno da iako bi došlo do povećanja plaće za u prosjeku, recimo, za desetinu po sucu, da se ništa vjerojatno spektakularno ne bi promijenilo u Republici Hrvatskoj, odnosno u njihovom radu. Međutim, bez obzira na sve to, njima to pravo pripada. Ja sam svjestan činjenice da će Hrvatska i dalje biti zemlja koja će često biti prozivana zbog pravosudne, recimo, neovisnosti ili zbog stanja u Pravosuđu, zbog neriješenih predmeta, itd. Siguran sam da će hrvatski građani i dalje gajiti, recimo, nepovjerenje prema dijelu sudskih dužnosnika, ali hrvatskim sucima, ponavljam, nije moguće uzeti ono pravo koje pripada svakom djelatniku koji je vezan uz hrvatski proračun. Za nas je to zapravo bit. Istina je da ni zastupnici, premijeri, premijer, pardon, Predsjednik države, itd., ministri nemaju ovaj dodatak na staž od 0,5%, al to nije predmet ove rasprave. Predmet je kako vratiti ono pravo sucima koje im objektivno naprosto pripada. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Zdenko Haramija. Dobro. Mala jedna isprika, kolega. Ministrica je željela prije. Izvolite.
Kolegi Kajinu jedna mala napomena. Očito nije dovoljno koncentrirano slušao ono što sam govorila, a niti očito pročitao amandmane koji su stigli na stol. Dakle, Vlada je korigirala odluku koju je imala prethodna Vlada i odlučila isplatiti 0,5% pravosudnim dužnosnicima za pravosudni staž koji imaju. Prema tome, prema tome, prema tome, kolega Kajin niste bili u pravu kada ste iznosili cijelu onu argumentaciju koju ste iznosili.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Kajin.
Prvo, tih 0,5% pravosudni djelatnici neće dobiti u 2004. godini. A pitanje da li će dobiti onda i 2005. I drugo, ova dva amandmana. Mislio sam o njima govoriti, ali došla su mi na klupu u 15 sati i 45 minuta. Par minuta prije no što sam počeo govoriti. Toliko o ozbiljnosti onih iz Vlade koji u saborsku proceduru šalju svoje amandmane.
Kolega Haramija izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, štovana gospođo ministrice. Iste argumente koje je kolega Kajin upotrijebio sada upotrebljavam i ja jer sam dobio te amandmane također prije par minuta, a diskusiju imam pripremljenu na temelju zakona kojeg smo dobili ... [[nema preklopa]] i ja ću se jednostavno držati onoga što sam imao i prije. Sa 1. siječnjom ove godine trebala se početi primjenjivati odredba iz članka 6. Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika temeljem kojega bi se plaća istih povećala za 0,5% za svaku godinu staža. A najviše do 20% a primjena koju odredbe je u 2003. godini bila suspendirana. Umjesto toga Vlada je izašla sa Prijedlogom zakona o dopuni zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika kojim se ta odredba iz članka 6. ukoliko ovaj Zakon Hrvatski sabor usvoji suspendira i za 2004. godinu. U razlozima za predlaganje ovog zakona navodi se da je njegovo donošenje povezano sa novom proračunskom godinom odnosno donošenjem Zakona o državnom proračunu za 2004. godinu. Premda se to izrijekom ne navodi očito je da Vlada u Prijedlogu zakona o državnom proračunu za 2004. godinu ne predviđa osiguranje novčanih sredstava za provedbu odredbe članka 6. Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Valja istači da bi sredstva koja bi trebala osigurati u državnom proračunu za tu svrhu iznosila 30 milijuna kuna godišnje neto što u proračunu predstavlja iznimno malu stavku. Kada se uzme u obzir da je vlada pred ovaj Sabor izašla sa Prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o PDV-u te ukoliko taj Zakon bude usvojen državni proračun bi ostao bez 3 milijarde kuna cirka, očito je da se ovdje radi o demagoškim motivima a ne o financijskim, gospodarskim ili nekim drugim. Za istači je također da je predviđeno povećanje bruto nacionalnog dohotka u 2004. godini za 3% što bi u državni proračun trebalo unijeti otprilike 5 milijardi kuna. Ustav Republike Hrvatske garantira neovisnost Hrvatskog sudstva a da bi ono uistinu bilo neovisno treba biti dobro plaćeno. Istina netko će reći pravosuđe u Hrvatskoj je u krizi opterećeno je sa preko milijun neriješenih predmeta, suci ne rade svoj posao kako treba, postoji sumnja na korupciju a oni maliciozni do kraja kojih nema mali broj koristit će se dnevnim politikanskim razlozima reći će sudstvo je nesposobno i korumpirano. Ja u svom 30-godišnjem radu kao odvjetnik na korupciju u pravosuđu nisam naišao, a što se tiče sposobnosti sudaca kao i u svakoj profesiji ima ih manje ili više sposobnih ima ih i u malom broju nesposobnih, ali je velika većina sudaca takva da predano i korektno obavlja svoj teški i odgovoran posao. Dobra plaća je jedan od preduvjeta dobrog i kvalitetnog sudstva budući gospodarska sigurnost i naovisnost sudaca doprinosi prvenstveno učinkovitijem i kvalitetnijem radu a potom i sprečavanju odlijeva kvalitetnog sudačkog rada u druga pravnička zanimanja kao odvjetnike i javne bilježnike, a koja su u pravilu profitabilnija te u krajnjoj liniji doprinosi nepodložnosti sudaca korupciju. Republika Hrvatska kao država koja pretendira na ulazak u Europsku uniju a članica organizacije Ujedinjenih naroda pa onda Vijeća Europe, samim time prihvatila je nekoliko principa i preporuka tih organizacija koje bi trebale biti obvezatne za Republiku Hrvatsku. Pa tako između ostaloga univerzalnu deklaraciju o neovisnosti sudstva iz Montreala 1983. godine, prema kojoj se traži od država članica da se zakonom treba zajamčiti trajanje službe, neovisnost, osobna sigurnost sudaca, te odgovarajuće nagrađivanje sudaca a što se ne smije mijenjati na štetu sudaca. Nadalje, preporuka Odbora ministara Vijeća Europe iz 94. goidne koja traži također da države članice u svom članstvu osiguraju sudački status i nagrađivanje adekvatno dignitetu sudačke profesije a sve u cilju stvaranja okvira za što učinkovitiji rad sudaca. Također Republiku Hrvatsku obvezuju ... multilateralnog sastanka predstavnika članica Vijeća Europe o jamstvima neovisnosti sudstva iz Budimpešte 98. godine, kojima se traži od zemalja članica da ne mijenjaju proizvoljno plaće i mirovine sudaca. Prema Europskoj povelji o Zakonima za suce iz Strasbourgha 98. a koja je prihvaćena od svih država članica Vijeća Europe pa tako i Republike Hrvatske traži se da suci imaju pravo na plaću koja je fiksna kako bi ih se zaštitilo od pritisaka a u cilju utjecanja na njihovo odlučivanje te da suci moraju dati svoje mišljenje u pogledu uvjeta koji se odnose na njihove plaće i socijalni položaj. S obzirom na sve što sam prije rekao očito je da Republika Hrvatska je preuzela određene međunarodne obveze kojih se onda mora i pridržavati. Prema tome, ovom predloženom izmjenom se suci dovode u lošiji položaj koji mijenja njihov status, budući plaća bez priznavanja dodatka na minuli rad kao direktnu posljedicu ima smanjenje mirovinske osnovice pa prema tome i niže mirovine. S obzirom da je pred ovim Saborom bio i prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama državnih dužnosnika a u kojem prijedlogu se traži suspenzija slične odredbe u 2004. godini pa ukoliko Zakon bude usvojen što bi se odnosilo na državne dužnosnike iz izvršne i zakonodavne vlasti bilo bi dobro da ovaj Zakon o sudačkim plaćama ne bude usvojen jer ako već sebi uskraćujemo onda to ne moramo i drugima. Zbog svega rečenog Klub Hrvatske seljačke stranke neće podržati prijedlog ovoga zakona budući razlozi za njegovo predlaganje i donošenje nemaju opravdanja niti u financijskoj niti u gospodarskoj situaciji Republici Hrvatskoj. S time da ćemo podržati amandman koji je predložio Odbor za pravosuđe a to je da se ovaj suspendirani članak u 2004. godini primjenjuje od 1. travnja 2004. godine. Hvala najljepša.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, poštovane zastupnice i zastupnici. Klub SDP-a protivi se ovom Prijedlogu zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika a netom podneseni vladini amandmani zaprepastili su SDP a mislim da o tome treba biti trebali smo biti upoznati na vrijeme kako bi se još kvalitetnije pripremili. Naime, koliko je to zaprepaštenje kod nas nastupilo ja ću se najprije osvrnuti na te amandmane. Dakle, ne samo što se neće isplaćivati za ovu godinu, 0,5 za godinu staža nego se sada sa ovim vladinim amandmanima mijenja odredba članka 6. koji govori o utvrđenom minulom radu suca koji dakle neće kada ide u mirovinu imati prava, o čemu je sada govorio kolega Haramija, dakle ne samo da mu se uskraćuje pravo... /Nema preklopa./...kao dodatak na godine staža nego sada ne samo što mu se neće isplaćivati nego mu se oduzima pravo na godine staža, a utvrđuje se da ima pravo, pitanje kad će se i hoće li se ostvariti samo na sudački staž. Također mu se oduzima pravo u slučaju na dodatak naravno ako vrši još dužnost upravljanja sudom dakle ukoliko osim sudačke obavlja i upravne stvari u sudu. Mislim da je to nešto zaista kojeg možemo smatrati udarom na pravosuđe. Dakle jedno radimo u jednom zakonu međutim kad treba to ostvariti unapređenje neovisnosti pravosuđa i efikasnost skopčano odnosno usko vezano sa tim, e onda novaca nema. Sa svim ovim izmjenama i dopunama zakona kapom i šakom se dijeli ili se bar zakonom dalje obećava na ono dato obećanje u izborima dakle već je očito da od reforme pravosuđa teško da će što biti jer se uskraćuju i, dakle ne samo dolazi do ostvarenja prava nego se uskračuju i prava koja se ni do sada iz različitih razloga nisu ostvarivala. Toliko eto o tim amandmanima. Međutim Klub SDP-a je podnio amandman na ovaj Prijedlog izmjena i dopuna zakona s time da se sucima isplaćuje dodatak na godine staža dakle ne sudačkog nego kod postojećeg zakona kako je to i u samom amandmanu navedeno. Naime smatramo da su se stekle već napokon uvjeti i okolnosti da više nema nikakvog razloga susprezati isplatu dodatka na godine staža a kamoli ne sudačkoga, pravosudnim dužnosnicima. Ukoliko nam je zaista stalo do reforme pravosuđa. Vlada je istaknula da je ovo njezin primarni cilj. Naravno to su govorile i sve prijašnje vlade. Međutim manje treba, treba naravno vrlo je značajno što Vlada govori, ali još je značajnije što ostvaruje od toga. Ni za vrijeme ranije HDZ-ove vlasti nije bila omogućena isplata ni za vrijeme prošle vlasti. Dakle može se sada postaviti pitanje zašto to vi niste učinili? Ali mi smo učinili toliko dobrih stvari koje čim je došla nova vlast izmijenila je kao recimo evo ovaj zakon o kojem smo netom raspravili Izmjene i dopune obiteljskog zakona. Zar je to tolika bila hitnost da se dira recimo u odredbu članka 6. odnosno 53. člankom 6. se to mijenja. Prema tome takav jedan argument uopće ne stoji, a ne stoji i iz drugih razloga zato što je za vrijeme bivše vlasti, evo vidjet’ ćemo kod proračuna zaista utrošeno dosta sredstava i energije kako bi se koliko toliko stanje počelo popravljati. Daleko je to od onoga na čemu treba stati. Dakle sa takvim nekim dobrim stvarima, pogotovo prije svega tim materijalnim ulaganjima treba nastaviti ako se zaista misli ozbiljno odnosno ukoliko nam je zaista stalo do sređenja situacije u pravosuđu. Naravno kad Vlada kaže da je to njezin prioritet. Nijedna Vlada ne može imati 100 prioriteta jer novaca nikad za sve potrebe nema, ali onda zaista nešto će morati, od nečega se mora odustati međutim teško da će se od toga moći odustati jer obećanja je puno. Mi imamo zaista pravu devalvaciju obećanja. Kao što je kolega Haramija rekao pozivajući se na Montrealsku konvenciju ona zaista ima jedan uglavak koji kaže da kad je posebice teška situacija, ekonomska situacija u jednoj zemlji, kada se svi njezini stanovnici odriču jednog dijela upravo zbog načela solidarnosti, snašanja odgovornosti za vrlo tešku, tešku ekonomsku situaciju onda iznimno se dopušta, moguće je dakle da dođe do takvog jednog smanjenja odnosno sustezanja određenog prava kao što je ovdje pravo na godine staža, a evo sad vidimo nema ni godine staža nego sudačkog staža. Očito je da se o toj situaciji ovdje ne radi. Prema tome više nema nikakvog razloga, tim prije što ovo i nisu neka ogromna sredstva. Također se može reći: “Pa to ste mogli i vi” međutim za vrijeme prošle vlasti bio je povećan proračun za pravosuđe onakav kakav nije bio u zadnjih 12 godina. Prema tome dosta je toga učinjeno kažem i nije se moglo onda čak i ovaj možda neznatniji izdatak izdvojiti. Prema tome sada je ovdje na Vladi, ukoliko zaista misli ozbiljno da prihvati ovaj amandman SDP-a jer kažem nema nikakvog više razloga da se pravosudnim dužnosnicima ne isplaćuje ovaj dodatak. Mi na takav način možemo zaista ugroziti i ovo postignuto što je u pravosuđu, a i stvar pogoršati. Zašto? Zato što je iskustvo u svakoj profesiji dragocjeno, a ono je u pravosuđu gotovo nezamjenjivo. I logično je da iskusniji sudac lakše i brže rješava i kvalitetnije predmet, kvalitetnije predmete. Naravno da ima i mladih sudaca koji također, to su uvijek izuzeci, koji su gotovo spremni kao i onaj pod mirovinu kao i imamo i obrnute situacije. Međutim to su izuzeci. Dakle nije normalna situacija da sudac pred mirovinom od 69 godina ima jednaku plaću kao onaj i od 25, 26. Pogotovo mislim da je takva jedna situacija, moguće jednu situaciju tako održavati jedno vrijeme međutim i ti ljudi, entuzijasti svog posla polako posustaju. Mi imamo danas u prvosuđu ljude koji godinama već ispunjavaju normu od 180%. Pitanje je da li će ti ljudi kod ovakve situacije i ovakvog odnosa Vlade naspram pravosudne vlasti pomalo i posustajati. Prema tome i to je jedan način na koji se nagrađuju oni koji zaista dobro rade. Bio je jedan i prijedlog da se i to posebno valorizira ali to bi državu koštalo značajno, puno više nego ovaj dodatak. Na kraju krajeva i gospođa ministrica je također u svom, onim prvim nastupima također .../Nema preklopa/...ispuniti, i ja vjerujem da se ona zalaže, ali pitanje koliko je Vlada u cijelini spremna i koliko joj je stalo do sređenja situacije u pravosuđu. Dakle, više pokažimo na djelu, jer će nas građani nas slušaju što govorimo, ali više od onoga što radimo.
Zahvaljujem poštovanoj zastupnici. U ime Kluba zastupnika HNS-a, PGS-a poštovani zastupnik Darko Šantić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvažena gospođo ministrice. Dozvolite mi, da se veoma kratko, s obzirom da je već odmaklo vrijeme, a već je i puno toga rečeno, u ime Kluba HNS-a i PGS-a od strane, na prijedlog Zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Uvodna konstatacija naš Klub neće podržati predložene dopune tog zakona. Doduše moram priznati, predlagatelj je pokušao na neki način ublažiti oštricu tog predloženih tih dopuna na način da je ipak uvažio tih 0,5% za svaku godinu staža najviše 20 onima koji su samo, ili samo za staž proveden u pravosuđu. Moji prethodnici su već govorili o tome da je ta ili takovo riješenje veoma problematično i ja bih se tome i pridružio. Međutim, zašto mi nismo za ove dopune. Pred kojih sat vremena završili smo raspravu o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Ove predložene dopune ne predstavljaju logičnu posljedicu onoga što želimo ili što smo zacrtali ili što smo svi na neki način govorili o tome da trebaju postići izmjene i dopune Zakona o sudovima. Mi smo naime, raspravljajući o Zakonu o sudovima ocijenili da treba pooštriti odgovornost pravosudnih dužnosnika, a šta sada činimo ovim zakonom? Upravo onim dužnosnicima koji su najviše odgovorni za funkcioniranje sudova, oni koji bi trebali na neki način podučavati mlađe kolege mi u članku 5., a to su one povišice, dodaci koji se daju citirat ću da ne bi bilo nikakove zabune, to su "zamjenici predsjednika Vrhovnog suda, to su suci koji obavljaju poslove predsjednika odjela, odnosno zamjenika voditelja odjela i to su predsjednici Županijskih trgovačkih i općinskih sudova kojima bi se priznavao u određenom postotku dodatak, upravo zbog toga što njihova odgovornost za rad suda je povećana". Mi te postotke njima ukidamo, odnosno prolongiramo primjenu, a da nismo dobili čak ni podatke o tome koliko bi ustvari ta ušteda bila i iznosila. Međutim, još veću nelogičnost u odnosu na Zakon o sudovima činimo ukoliko prihvatimo da se kod odlaska na rad u drugi sud ne može dodati povećanje do 50%. Naime, mi smo danas već se izjasnili za delegaciju sudova, dakle predmeti mogu prebacivati u druge sudove, manje opterećene. Ali isto tako imamo i mogućnost da se suci sele iz jednog suda u drugi, kako bi se riješili nagomilani predmeti. Postavlja se stoga pitanje, da li će biti u nekim situacijama jeftinije i za proračun i za stranke da se seli predmet iz suda u sud ili će biti jeftinije za proračun i kvalitetniji rad suda ako sudac odlazi na rad u drugi sud? A člankom 7., gdje onemogućavamo povećanje plaće do 50%, to bitno ograničavamo, jer ćete naći mali broj ljudi koji bez tog povećanja žele prihvatiti odlazak na rad u drugi sud. Smatram, stoga da je upravo izmjena na taj način, da je prolongirana, dakle odgođena primjena članka 5. i članka 7. dovela još do pogoršanj praktički čitave situacije i nedosljednosti u odnosu prema pravosudnim dužnosnicima ukoliko želimo dosljedno provoditi i sam Zakon o sudovima. Stoga uz razloge koji su već i ranije rečeni, smatramo da je jedino ispravno i pravilno da se prihvati amandman Odbora za zakonodavstvo i amandman kolege Josipovića koji predviđaju da se odredbe članka 5., 6. i 7. primjenjuju od 1. travnja 2004. godine i time izbjegavamo sve nedoumice i nedostatke ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega Šantić. Na redu je poštovani kolega Čehok, u ime Kluba HSLS-a, DC-a.
Gospodine predsjedavajući, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Sva materijalna prava poglavito plaće samo su izraz društvene brige i društvene vrijednosti, pa onda i nultimalinea i dostojanstva koja je određena društvena skupina društvo i država pridaje određenim društvenim službama. Tako su i materijalna primanja plaće pravosudnih dužnosnika izraz društvene vrijednosti koje cijelo ovo društvo naše pridaje … [[nema preklopa]] tužbi. Naša pak današnja rasprava je na neki način izraz vrijednosti koje mi kao također dužnosnici pridajemo pravosudnoj struci. Moram reći iskreno da HSLS ne bi bio sklon podržati prijedlog ovoga zakona u prvobitnom formi, međutim, sa ovim amandmanom ipak mislimo da se ispravlja pogreška i pogrešno vrednovanje rada pravosudnih dužnosnika. Ne mogu također ne spomenuti ovdje da nažalost bivša vlast je isto mogla to učiniti barem ovako ovim amandmanom i barem priznati sudački staž, odnosno staž ostvaren u pravosuđu što nažalost nije učinjeno. I u proračunu za 2003. godinu nisu pronađena sredstva da se primjereno vrednuje rad pravosudnih dužnosnika a da sa ovim amandmanom ipak i nakon ove naše današnje rasprave i nadam se usvajanja ovog prijedloga ipak omogućuje da i pravosudni dužnosnici imaju pravo na dodatak od 0,5% za svaku godinu staža, odnosno najviše 20% za svaku godinu koju ostvare u stažu u pravosudnim tijelima odnosno na pravosudnim dužnostima. Sasvim je sigurno da bi bilo bolje, da bi bilo pravednije ako i sve druge službe u Republici Hrvatskoj imaju pravo na dodatak po stažu za svaku godinu bez obzira u kojoj struci je godina staža ostvarena. Bilo bi pravednije da imaju i suci pravo. Međutim, budući da je ipak riječ o pravosudnim dužnosnicima možemo prihvatiti logiku da imaju pravo na uvećanje staža upravo za rad odnosno za službovanje u pravosudnim dužnostima, dakle ne i u ostalim strukama odnosno u ostalim službama koje ovo društvo poznaje. Bio bih sretniji kao i kolega Šantić da Vlad rezmisli, možda to nije moguće danas učiniti jer svi smo svjesni činjenice da nemamo novi proračun, da imamo samo privremeni račun financiranja i da stoga nije moguće sve stavke uglaviti i napraviti proračun koji će onda pokazati koliko će se kojoj službi koja se financira iz državnoga proračuna dodjeliti. Ali mislim da bi bilo uputno i da bi se Ministarstvo pravosuđa zajedno sa nama svima kolegice i kolege trebalo izboriti za to da se prihvati možda od 1. 6. ili najkasnije do kraja godine i članak 5. članak 7. tj. da se adekvatno vrednuje i dodatak na plaću u odnosu na određene više pravosudne dužnosti kao i člankom 7. da se primjereno vrednuje ide li pravosudni dužnosnik na službu u neko drugo mjesto dakle, šalje li se ga na službu tamo gdje nedostaje pravosudni dužnosnik. Ako želimo poboljšati učinkovitost, i povećati učinkovitost pravosuđa što vjerujem da nam je svima namjera bez obzira na stranačku pripadnost i što je već trebalo davno učiniti, ako želimo pokazati ovdje našu volju da i tim materijalnim primjerima i materijalnim primanjima pokažemo da nam je stalo do pravosudnih dužnosnika ako poglavito želimo učiniti pravosuđe učinkovito tamo gdje danas zbog razno raznih razloga znamo da je Hrvatska i demografski, sociološki iznimno šarolika, gdje danas nedostaje sudaca, onda mislim da itekako treba razmisliti o tome da kada suce delegiramo ili državne odvjetnike delegiramo da tada trebamo na neki način i delegirati njihova primanja u skladu sa onime što od njih očekujemo dakle rad na onim područjima gdje nedostaje pravosudnih dužnosnika. Jednako tako mislim da će ovo ipak pridonjeti i većoj kompetitivnosti Hrvatskoj nažalost bolesno nedostaje kompetitivnosti i u svim područjima života ne samo u pravosuđu, tako je i u obrazovanju, postoji u ... [[Govornik se ne razumije se.]] i doista se danas događa da netko tko ima veći stav, više iskustva i vjerojatno bolje posljetke u svome pravosudnome radu postiže nego netko tko je na početku karijere, taj čak možda zbog toga što nema olakšice na djecu ima i nižu plaću od nekoga tko je tek na početku karijere. Mi moramo stvoriti sustav kompetitivnosti i drugo mi moramo stvoriti sustav nagrađivanja dobnoga odnosno stažnoga sudjelovanja u nekoj od državnih službi. I stoga mislim da bi trebalo razmisliti i o članku 5. i onda naravno o članku 6. koji ovim amandmanom ipak na neki način sada ispravljamo. Ali htio bih reći na kraju još nešto, nešto što je posve destimulirajuće za sudačku profesiju o ćemu uopće nismo govorili žao mi je što nisam imao prigode govoriti o zakonu prije toga, to je činjenica, nažalost da su primanja sudaca, njihova materijalna prava koja se najčešće zrcale i ogledavaju pa možda na neki način izražavaju u primanjima da su u užasno velikoj disproprorciji sa pravima i sa materijalnim primanjima odvjetnika. Ako ovo društvo ne pronađe načina a čini mi se da i sada ne postoji volja da se to učini, da se na neki način budući da odvjetnici nisu samo privatna struka nego su i dio javnosti odnosno dio javne službe koja je potrebna u suradnji sa sudovima, ako mi nećmo uspjeti utjecati na to da odvjetničke tarife budu manje, ako nećemo uspjeti utjecati na to da se postupkovno doista ne razvlaće određeni predmeti na sudu pa onda odvjetnici za svaki podnesak koji bi inače mogli jedan predmet okončati u jednu sporu imaju 10 različitih ročišta da bi na svaki podnesak mogli naplatiti. Mi praktično nečemo, nećemo spriječiti da naši građani budu iskorištavani i da plaćaju skupe pristojbe, da plaćaju skupe odvjetničke usluge i to će sve destimulirajuće djelovati na suce koji primaju plaću državnog prioračuna svi znamo kakve su plaće. I s druge strane vide odvjetnika koji zapravo obavlja istu javnu službu koji prima basnoslovne iznose. A podsjetit ću vaas gospođe i gospodo da je bilo objavljeno čini mi seprošle godine, da ne znam koliki visoki postotak odvjetnika uopće na kraju godine u poreznim prijavama ispada da uopće nemaju nikakve dobiti tijekom godine ostvarene. Prema tome mi moramo nešto tu učiniti, znam d anije predmet zakona, međutim to djeluje destimulirajuće na suce da dežavne odvjetnike. I ako tu ne uspijemo, ja se ne zalažem naravno za društveno sravnjivanje svih službi. Riječ je o privatnoj službi ali ona je na neki način javna služba i mislim da tu trebamo nešto učiniti. Dakle sve u svemu HSLSa i DC će podržati ovaj prijedlog zakona s ovim amandmanom Jer mislimko da ipak ispravlja nepravdu i da će se ovime ipak omogućiti ono što nije uspjelo učiniti ni bivša Vlast. Da se za svaku godinu staža u sudačkoj, državnoj odvjetničkoj ili nekoj drugoj pravosudnoj dužnosit ipak to na kraju priznaje i izražava i u plaću pravosudnih dužnosnika.
Hvala lijepa kolega Čehok. Na redu je u ime kluba HSPa poštovani kolega Kovačević. IZvolite kolega Kovačević.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, uvažene kolege i kolegice. U ime kluba Hrvatske stranke prava, moramo opetovano ukazati na jednu neozbiljnost u ovima prijedlozima zakona koji se donosi po hitnom postupku. I moramo i prije svega nisam očekivao od ministrice pravosuđa da na takav način u biti ruši dignitet Vlade. Gledajte šta se desilo. Dobili smo 15.siječnja 2004. prijedlog zakona sa konačnim prijedlogom koji je imao u biti jedan članak ili članak drugi govori kada stupa na snagu. I gledajte što se danas dešava znači deset minuta prije održavanja mi dobivamo amandmane vlade kojim u biti sve to mijenjaju. Pa to je dosta neozbiljno. Ako neće ministri znači državna tajnica koja je to bila voditi digniteta o hrvatskoj Vladi, pa moramo biti svjesni te činjenice i nadamo se da se ovakve stvari u buduće neć edešavati. Jer iz ovoga je vidiljivo da se dosta nepripremljenosti ušlo u cijelu tu priču. I sada pogledajte ove amandmane i onaj dio što je kazano u prvotnom prijedlogu od Vlade razlozi zbog kojih se zakon donosi i pitanja koja se njime rješavaju. Sada to više uopće nema jedno veze sa drugim sa ovim današnjim što je predloženo. Pazite jedan od bitnih razloga se navodi na to činjenice sljedeće dvije činjenice.DA to nije bilp riješeno zakonom o izvršenju državnog proračuna za 2003. godinu, kao prvi bitan razloga prva bitna činjenica. I druga veli to nije ni predviđeno u odluci o privremenom financiranju poslova i funkciji programa državnih tijela i drugih korisnika državnog proračuna u prvom tromjesečju. Ma to uopće ne drži vodu, budimo realni. Proračun se tek trebadonjeti. O čemu pričamo. Dajmo vodimo računa prije svega to očekujemo od ministarstva pravosuđa d ne blanira ovako lošim prijedlozima Vladu. I a oko samoga merituma, sada nam je konačno drago da se ipak popravio materijalni položaj sudaca. Koliko tolko se popravio vezano za ovaj dio, iako će isto vjerojatno biti problema ocjene ustavnosti dali se to može vezati samo za sudačku ako je prije negdje drugdje radio, dobro. Ali bar koliko tolko se položaj popravio. Nije bitno ali eto. KOrak je napravljen dalje. Ali, zaboravilo se temeljna jedna stvar. Znate, ovi sustavu vrijednosti su iz bivšeg komunističkog sustava, to je onaj minuli rad, to su sve zemlje napustile. Mi imamo to dosta dobro da ne kažem, fenomalno obrađeno u našem programu, pa se možete nama obratiti svojimo na raspolaganju. Hvala vam lijepa.
Hvala vama kolega Kovačević. U ime kluba zasataupnika SDPa poštovani kolega Slavko Linić. Oko zakona o sucima. Ne. Krivo. Pardon. Prelazimo na pojedinačnu raspravu od po deset minuta. Prva na redu je kolegica Dragica Zgrebec. IZvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ministrice, kolegice i kolege. Naime, ja sam zapravo u zadnji tren uočila ovaj amandman Vlade koji je došao, pa ću se najprije osvrnuti sam ona ovaj orginalni tekst uzakona. Onda posebno na amandman koji smo danas dobili. Na ovaj prijedlog izmjena i diopuna zakona. Naime mi smo dugo vremena uveli praksu da zakonima uvodimo određena prava, a onda priliko,m donošenja držav nog proračuna za tekuću godinu zakonom o izvršenju proračuna znali smo imati desetak članaka kojima izuzimamo ili obustavljamo isplatu određenih prava za tu godinu za koju se donosi državni proračun. Drago mi je što smo postepeno odustali od te prakse ali eto što se tiče plaća odnosno, dodatna na radni staž za plać sudaca, imali smo takvo ograničenje i sve do 2003. godine. Upravo tada kada smo raspravljali o izvršenju o Zakonu o izvršenju državnog proračuna za 2003. godinu, donjeli smo i poseban zaključak kojim smo obvezali Vladu da iznađe mogućnosti kako bi se i taj dio plaća sudaca osigurao u državnom proračunu. S obzirom da prilikom donošenja odluke o privremenom financiranju nije bilo takvog izuzeća. Ja sam očekivala da ćemo zaista u proračunu za 2004. godinu osigurati i tu dodatnu masu iznos za plaće koji bi pokrili i dodatak na radni staž što se tiče sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Zati mi je prihvatljiv amandman koji je nekoliko kolega pa i Odbor za pravosuđe podnio da se ovaj iznos odnosno, dodatak na radni staž počinje isplaćivati sa 1.4.2004 godine. Dakle kada istekne odluka o privremenom financiranju i donese se proračun za ovu godinu. Međutim ova izmjena koja se sada desila, privremeno se neće isplaćivati dodaci koji su regulirani člankom 5. i 7. Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, a odnosi se to na dodatak na plaću kojima je dužnosnik raspoređen za zamjenika predsjednika suda, odnosno zamjenik čelnika drugog pravosudnog tijela ili sudac koji obavlja poslove predsjednika, odnosno voditelja odjela. A u članku 7. govori se o tome da ukoliko nema, ukoliko se ni nakon oglasa ne dobije adekvatna ponuda za slobodna mjesta sudaca tada će se netko, ti poslovi preraspodijeliti na druge i imat će pravo na naknadu. Članak 6. zapravo regulira dodatak na staž i to 0,5% na svaku navršenu godinu staža sa ograničenjem od 20%. Dakle, amandman regulira upravo ovaj dio dodatka na plaću. I što se sada desilo? Desilo se nešto što smo do sada privremeno obustavljali isplatu. Dakle, svih ovih godina rekli smo da u tekućoj godini nećemo to isplaćivati. Međutim, sada trajno odustajemo da suci koji su prije toga dio radnoga staža proveli negdje drugdje na nekim drugim poslovima nikada više neće dobiti pravo da imaju isplatu 0,5% na godine staža koje su proveli izvan suda. Mislim da to nije prihvatljivo, da to nije dobro i bilo bi dobro da Vlada odustane od ovoga amandmana i da prihvati amandmane da se ta isplata vrši od 1.4.2004. godine. To bi onda bila zapravo prava odluka, a u budućim godinama trebalo bi osigurati plaću po svim onim kriterijima kao što to imaju i drugi zaposleni u Hrvatskoj. I na ovu kategoriju dužnosnika primijeniti zapravo odredbe Zakona o radu. Hvala.
Hvala vama poštovana kolegice. Na redu je poštovana kolegica Antunović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice. I ja ću se kao moja kolegica evo malo prije osvrnuti upravo na ovu odredbu. Istina, u trenutku kada sam se prijavljivala za raspravu o ovome željela sam raspravljati i o izvornoj odredbi članka 11. onako kako je to Vlada predložila Saboru i predložiti da se temeljem obrazloženja koje je dano u prilogu promijeni ovaj prijedlog i da se od 1. travnja 2004. sucima ponovo vrati njihovo pravo koje im je u prethodne tri, odnosno četiri godine bilo uskraćeno. Naime, u samom obrazloženju stoji da privremeni proračun ne omogućava da se sucima vrati ovo pravo iz zakona. Ali iz samog obrazloženja potpuno je jasno da nova hrvatska Vlada želi sucima to vratiti i to je bila sjajna prilika da to prilikom donošenja novog proračuna i realizira. Međutim, slažem se sa kolegicom Antičević koja je rekla da nas je predloženi amandman sve u značajnoj mjeri šokirao. Ono što je bilo privremeno i u prijedlogu o kojem danas raspravljamo, ono što je bilo privremeno u mandatu Vlade u kojoj sam ja sudjelovala, u mandatu Sabora u kojem ste mnogi od vas sudjelovali postaje djelomično, ali u značajnoj mjeri postaje trajno. Meni je nejasno kome je takva ideja pala na pamet. Ono privremeno mogu shvatiti i mogu razumjeti zašto Vlada predlaže. Znamo zašto smo mi to predlagali. Ali ovo trajno potpuno mi je nejasno. Mislim da je čak malo pretenciozno ću možda izreći i neustavno jer svaki građanin, svaki zaposlenik u ovoj zemlji ima pravo na ono što je javnosti najlakše prepoznatljivo minuli rad. Nadoknadu na svoju plaću koju prima temeljem svog radnog staža, temeljem minulog rada. U prethodnom razdoblju to je pravo bilo uskraćeno samo dvijema kategorijama zaposlenika u Hrvatskoj. Državnim dužnosnicima za koje čitava javnost zna da imaju neke dodatne privilegije i mi smo tada ocijenili da zbog problema u proračunu, zbog štednje koju treba osigurati državna administracija da i državni dužnosnici moraju podnijeti nekakav teret. Smanjene su im plaće i privremeno uskraćeno pravo na minuli rad, na naknadu za minuli rad. Kod sudaca je bila ponešto drugačija situacija. Suci i državni odvjetnici, znači sudstvo, pravosuđe imaju posebnim zakonom definirane svoje plaće. Njihove plaće nisu nipošto ono što bi mi željeli da plaće u Hrvatskoj budu, ali su u svakom slučaju značajno veće od nekih ostalih isto tako važnih i vrijednih profesija. One su veće temeljem nekakvih drugih principa koje također podržavamo i u nemogućnosti da kao što smo dužnosnicima smanjili plaće zadiremo u osnovne plaće sudaca, bilo je jedino moguće i zbog fiskalnih razloga privremeno obustaviti ovo pravo na minuli rad. Međutim, svjesni smo od prvog dana bili, znači mada to netko može smatrati licemjerstvom, mi smo svjesni bili toga da to i nije do kraja u redu. Ali na to su nas naveli i prisilili viši razlozi - države, fiskalne politike i svih drugih troškova koje iz proračuna treba financirati. Suci nam to nisu oprostili. Vjerojatno neće oprostiti, ali možda će jednog dana razumjeti. Ali trajno oduzimanje, to je nešto što mislim da ne smijemo i nemožemo dozvoliti. Kako bi eventualno ne možda vama u Saboru ali hrvatskoj javnosti pojasnila da i nismo baš takvi licemjeri. Navest ću argument da smo shvačajući problem koji smo izazvali privremenim obustavljanjem tog prava, da smo željeli biti dosljedni još davno prije izbora tadašnja bivša ministrica pravosuđa zatražila je prilikom predlaganja svojih troškova za sastavljanje proračuna, da se kroz proračun za 2004. za suce ti iznosi moraju osigurati. I kao što znate dogodili su se izbori, mi smo danas oporba. Bišva ministrica sjedi u Saboru i ne preostaje ni njoj ni nama ostalima koji u punom svjetlu sagledavamo tu mjeru da zatražimo od hrvatske Vlade da povuče ovaj amandman i da se potrudi da u prijedlogu proračuna za 2004. godinu predvidi i osigura iznos za minuli rad za plaće sudaca i državnih odvjetnika. Hvala.
Hvala lijepa kolegice Antunović. Na redu je poštovani kolega Josipović. Izvolite.
Koliko god sam bio na neki način zadovoljan onim prvim zakonom koji se odnosio na pravosuđe, ovim naravno nisam ne samo iz principjelnih načelnih razloga što se ovim zakonom zaista neprincipjelno o određenoj kategoriji djelatnika pa makar oni bili i pravosudni, uskraćuje nešto što drugi koji su ako baš hoćete financirani direktno ili indirektno iz državnog proračuna imaju nego i zato što mislim da, pri tome ne mislim na onih 0,5% nego druge izdatke, što se tim zakonom ugrožava provedba onih mjera oko kojih smo se složili da su pozitivni i da vode napretku pravosuđa. Ne bih duljio. Dao sam amandman koji vidim, znam da je prihvatio i Odbor za pravosuđe, vidim da je sličan i amandman Kluba zastupnika SDP-a pa ono što sam imao o tome reći je sadržano u tom amandmanu. Zahvaljujem.
Hvala vama poštovani kolega Josipović. Na redu je poštovani kolega Dražen Bošnjaković. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja moram priznati da ja ovaj zakon i ove amandmane shvaćam kao nešto privremeno i ja vjerujem da je ovo samo početak u cjelovitom rješavanju ovog pitanja prava sudaca iz članka 5., 6. i 7. ovog zakona. Sve ovo što su kolege rekle da je ono razdoblje od 2000. do 2004. bilo privremeno ne mogu kao argumentaciju prihvatiti, jer to je naprosto trajalo cijelo jedno izborno razdoblje. Smatram da je ovo početak rješavanja pitanja u cjelovitosti i da ovo odgovara zapravo sredstvima sa kojima se raspolaže. Međutim, ja vjerujem da će se i Vlada i ministarstvo, a i mi kao zastupnici pa i ja osobno zalagati da u budućem razdoblju ispoštujemo sva prava iz članka 5., 6. i 7. ovog zakona i zato ovaj zakon smatram kao jedan vrlo dobar početak i ja ću mu dati povjerenje, glasat ću za taj zakon, ali ću se zalagati da se doista u ove četiri godine ispoštivaju ta prava u cijelosti. Hvala.
Molim lijepo. Na redu je poštovani kolega Stazić. Izvolite kolega Stazić. Nema ga. Gubi pravo govora o ovoj temi. Time smo iscrpili prijavljenu listu kandidata za govor o ovoj temi. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Riječ ima ministrica pravosuđa gospođa Vesna Škare-Ožbolt. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Ja vidim da je ovo bio šok za neke kada su dobili ove amandmane na stol. Mislim kada je riječ o plaćanju staža ipak trebamo ostaviti sve naše političke razlike pa i neke riječi koje djeluju doista kao političko licemjerje u stranu, mislim da doista nije važno, toliko važno i ja se ispričavam što je ovaj amandman došao na stol 15 minuta prije početka rasprave o ovom zakonskom prijedlogu, ali mislim da vrijeme dolaska amandmana nije toliko važno koliko je važna činjenica da smo ipak uspjeli naći novce da se 0,5% za svaku godinu pravosudnog staža isplati. Ovo je dakako privremena odluka, a ne trajna odluka i odnosit će se na 2004. godinu. Kolegi Kajinu moram napomenuti da danom stupanja na snagu ovog zakona počinje se isplaćivati dodatak na pravosudni staž. Dakle ponavljam ovo nije trajna odluka, ovo je privremena odluka, dakle odluka koja će vrijediti za 2004. godinu. Naravno da Vlada nije zadovoljna niti ovim rješenjem, najbolje bi bilo kada bi moglo osigurati svih 60 milijuna, međutim ipak u odnosu na ono što je postajalo svih ovih godina, dakle nije se isplaćivao svih ovih godina staž, dakle 0,5% za svaku godinu staža, ipak priznat ćete da je ovo napredak i bitno olakšanje u radu pravosudnih dužnosnika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospođa ministrica je netočno rekla da je ovo privremena mjera, odluka, jer što se tiče amandmana 2. ona nije privremena i ne primjenjuje se za 2004. godinu nego primjenjuje se trajno do eventualno neke promjene ovoga zakona.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnoga reda. Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, hitni postupak. Rasprava o tekstu je završena. Amandmane su podnijeli Vlada, Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika SDP-a, zastupnik Ivo Josipović i Odbor za pravosuđe. Molim državnu tajnicu da se izjasni o amandmanima. Idemo prvo na amandman Vlade koji sada postaje sastasvni dio Zakona.
Gospodine predsjedniče, pošto je amandman Vlade postao sastavni dio ovog teksta Zakona Vlada ne prihvaća amandmane koje su podnijeli Odbor za pravosuđe, Klub zastupnika SDP-a i zastupnik Ivo Josipović. Naime, ti zastupnici su istovjetnoga sadržaja i njima se predlaže da se sve naknade propisane zakonom, Izmjenama i dopunama zakona o pravima sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika dakle članka 5., 6. i 7. primjenjuju početkom od dana 1. travnja 2004. godine. Već u obrazloženju teksta Zakona Vlada je rekla da je dodatnim naporom ocjenjeno da se samo djelomice u ovom trenutku može staviti, odnosno omogućiti sucima da ostvaruju neke naknade na koje inače po zakonu imaju pravo, to su ... [[Ne razumije se.]] naknade koje se odnose na staž, dodatak staža 0,5% ... [[Ne razumije se.]] u pravosuđu i one bi se primjenjivale od dana stupanja na snagu ovoga Zakona. Vlada Republike Hrvatske u ovom trenutku nema više sredstava da sve naknade koje su propisane zakonom ... [[Ne razumije se.]] imaju pravo u ovom trenutku omogući u ispunjavanju njihovoj potpunosti. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Sada trebam tražiti očitovanje podnositelja amandmana. Ima ih 4. Prvo imamo Odbor za zakonodavstvo.
Odbor za zakonodavstvo Vlada inače prihvaća amandman Odbora za zakonodavstvo on je nomotehničke naravi, četvrti, ali on će ... [[Ne razumije se.]] teksta vjerojatno opet doživjeti promjene.
Klub zastupnika SDP-a.
Tražimo glasovanje o tom amandmanu.
Molim tko je za ovaj amandman Kluba zastupnika SDP-a kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Je li su s time konzumirani i ovi ostali amandmani.
Jesu, mislim da jesu. Amandman je istovjetan ali mislim da nema potrebe onda glasati.
Ja mislim da su konzumirani sa glasovanjem i ostala dva amandmana. Ima li još koji amandman? Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Tko je za ovaj Prijedlog zakona? Hvala. Protiv? Uzdržan? Utvrđujem da je sa 78 glasova za, 22 protiv i 27 suzdržanih usvojen ovaj Zakon sa amandmanima kako su predloženi. Sljedeća točka je Prijedlog odluke o imenovanju zamjenika pravobraniteljice za ravnopravnost spolova Prijedlog odluke dostavila je pravobraniteljica za ravnopravnost spolova. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu je proveo Odbor za ravnopravnost spolova. Izvješće ste primili na sjednici. Žele li izvjestitelji odbora riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu.