Dobar dan svima. 9,30 možemo početi. Možemo početi, dapače moramo početi. Prije nego što prijeđemo na iznošenje stajališta klubova na temelju čl. 247. Poslovnika HS-a, Odbor za pravosuđe predložio je da se provede objedinjena rasprava o točkama 1 i 2 današnjeg dnevnog reda, to su Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa. Ne mogu ako ne mogu nastaviti uz takav žamor pa ćemo pričekat da prestane. Hvala lijepa. Te točke su Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa u prvom čitanju i Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom bilježništvu u drugom čitanju. Također predlažem da se provede objedinjena rasprava i o točkama 3 i 4 današnjeg dnevnog reda, to su dva izvješća, zapravo istovjetna o istom predmetu za dvije različite godine, Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2019.g. za potrebe nacionalnih manjina i Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2020.g. za potrebe nacionalnih manjina. Da li ste suglasni s ovim prijedlogom? Da, dobro usvojeno je onda. Utvrđujem da ćemo provesti objedinjenu raspravu o navedenim točkama. Gospodin Milan Vrkljan iznosit će stajalište Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče sabora, tajniče, kolegice i kolege, ja ću govoriti o tome da li RH ima energetsku strategiju odnosno što je ostalo iza mandata ministra Čorića. '21. godine HER-a je na 195 stranici svoga izvješća napisala da je proizvodnja i prerada domaće nafte pala sa 620.000 tona na svega 90.000 tona. Novo izvješće o poslovanju INE za prva tri mjeseca govore o daljnjem dramatičnom padu proizvodnje i prerade nafte kao i proizvodnje i prerade plina. Samo ću vas podsjetiti da je '16. godine premijer Plenković sazvao konferenciju za tisak i spektakularno najavio kupit ćemo INU, formirao je savjet za INU, odredio konzultantsku tvrtku koja je naplatila 9 tisuća, 9 milijuna dolara da bi '22. godine, sad nedavno premijer Plenković potiho usput bez konferencije za tisak samo rekao Mađari su odbili ponudu RH. U ovih 6 godina mandata Plenkovića konstanta je da je HEP u 6 godina netransparentno stvarajući ekstra profit od 7 milijardi kuna potrošio taj novac. Nije bilo investicija u energetski fond, u energetski sektor i cijelo to vrijeme pogodovalo se uvozničkom lobiju i raznim centrima financijske moći. U 6 godina mandata premijera Plenkovića u Hrvatskoj se silno povećala montiranje vjetroelektrana gdje je interes financijskog lobija došao potpuno do izražaja na štetu RH i građana RH i treba reći da u tim vjetroelektranama ne postoji ni jedan jedini vijak koji je proizveden u RH i da nema nikakav pozitivan učinak na gospodarstvo RH. A najgore do svega da su izgradnje tih vjetroelektrana završile sa velikom aferom Bašić, Krš-Pađane u koje su umiješani i Čorić i Marić i HABOR koji je stajao iza tog projekta iako HABOR nikada ne bi trebao sufinancirati, financijski pratiti one projekte u kojima se ne popravlja i ne pomaže gospodarstvu RH. Dapače, njegov bliski suradnik Domagoj Validžić je njega teretio, silno teretio pred istragom DORH-a i onda je zašutilo i više se to ne spominje. '20. godine HER-a je na 132 stranici izvijestila procjene učinka solarnih izvora energije na neovisnost RH i zaključila je šokantno za sve one koji poznaju ovo područje da HEP i HOPS imat će gubitke po svakom kilovatu solarne energije. Zanimljivo da HER-a je potpuno zanemarila klimatsko podneblje RH, učinak na gospodarstvo jer hrvatsko gospodarstvo može proizvoditi montirati i održavati takve sustave. 10.000 potencijalnih novih radnih mjesta koja su svi dobro plaćeni i naravno ono najvažnije to je je najbolja demografska mjera. Oko 100.000 solarnih jedinica za 3,5 milijarde kuna može RH dobiti što je pola profita koja je imala, koji je HEP imao i nenamjenski potrošio i za 20% bi se smanjio uvoz električne energije u RH. Hrvatska je ne treba reći na dnu, na začelju u EU po instaliranju solarnih jedinica. Zanimljivo zašto je HER-a dala tako negativno mišljenje. 2019. godine dokument samog Ministarstva gospodarstva kaže da će, da se planira 63.321 solarna jedinica na domaćinstvima i 851 solarna jedinica na gospodarskim objektima. U par godina ostvareno je svega 3 tisuće četiristo, šesto, četristošezdeset jedinica na domaćinstvu od 63.000 planiranih, a uvoz plina i nafte je višestruko povećan što je evidentan dokaz pogodovanje raznim interesnim skupinama. Pita se, pitam se da li Plenković prati ishod rada ministarstva ili HER-a i drugih agencija? Evidentno ne. Ili je Plenković nesposoban ili je dio uvoznog lobija. U 6 godina Plenković je potkazao da je potpuno nefokusiran na probleme građana i gospodarstva i ovakav model vladanja u RH potpuno je potrošen. Nama treba [[Upadica Radin: Vrijeme.]] pravedna Hrvatska.
Hvala lijepa. Gospodin Nevenko Barbarić, iznosit će stajalište Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege za danas u 10 sati najavljena je sjednica Središnjeg izbornog povjerenstva BiH na kojoj će se donijeti odluka o održavanju općih izbora u BiH 2.10. ove godine neovisno što su ti izbori protiv ustavni. Podsjećam na odluku Ustavnog suda BiH o ukidanju dijela izbornog zakona koji se tiče izbora izaslanika u domove narode i prethodnu odluku Ustavnog suda BiH da je konstitutivnost naroda nadkrovljujuće načelo Ustava BiH. Izbore će provoditi po nama nelegitimno izborno povjerenstvo imenovano i nametnuto voljom većine. Dakle, neće biti niti implementirane presude Međunarodnog suda za ljudska prava, isto tako, već smo govorili o načinu izbora izaslanika u domove naroda u klubove zastupnika, u Domu naroda i ostalih i Srba, a evo i Hrvata. Par riječi bi se osvrnuo na reakcije prije svega, ovdje u RH. Dobro je da, za nas je dobro da gotovo svi ili svi politički akteri u RH se slažu sa legitimnim zahtjevima Hrvata BiH oko legitimnog zastupanja. Nije dobro što nanovo postajemo prijepor unutarpolitički prijepor ovdje u RH, ako se vratimo malo u noviju povijest, uvijek je se lomilo na nama i koštalo je nas, pa između ostalog se kaže, vlada izdala, vlada nije ništa učinila, kao da su ovi problemi od juče', od mandata ove Vlade, podsjećam da od 2002. g. nametnuti izmjena izbornog zakonodavstva, Hrvatima je uskraćeno ono što nas, su nam garantirali Dejtonskim mirovnim sporazum i ostali sporazumi. Isto tako, podsjećam na sve Vlade, ... [[Govornik se ne razumije.]] posebnih odnosa pa do tumačenja Inzkova da je 5 od 17 već trećina i vladu koja je funkcionirala iduće 4 godine, tko je i na koji način iz RH reagirao na takve situacije, kako su i što zagovaraju i danas neki bivši predsjednici. Strateški kompas i potpora EU približavanja stava ... [[Govornik se ne razumije.]] američkom administracijom danas je to ništa, zanemaruju se napori koje ova Vlada čini u uređenju životnih uvjeta Hrvata, jačanju institucija, od zdravstva, obrazovanja, kulture, jačoj skrbi o našim braniteljima i sl. Ima li to možda veze sa pristupanjem RH u šengenski prostor ili Eurozonu, o čemu već postoji određeni prijepori? Omalovažavaju se saborski zastupnici iz 11. izborne jedinice, odjednom postajemo najbitniji pa se poziva da pređemo na nekakvu pravu stranu, toliko škole pameti, a ne znaju da tko je na pravoj strani određuju naši birači, sad je nebitno što je on tih godina sa obitelji doselio u Zagreb, a ja iz Ljubuškog, na prvu crtu između ostaloga i Mostaru. Isto tako, kolega se nakon 2 godine iščuđava odakle nas, iako smo među prisutnijim zastupnicima u Saboru, pravo pitanje tko su oni, što su učinili i što im smeta u Deklaraciji, što im smeta u prebivalištu, a tih godina nisu smetali Srbi Pupovac. Isto tako, smeta im i masa drugih stvari, a nemamo problem sa stavom predsjednika republike i cijenimo njegov beskompromisni stav, nećemo zaboraviti njegov dolazak u BiH kad je bilo rušenje i paljenje, ali isto tako mi živimo sa Srbima, Bošnjacima u BiH, s njima moramo razgovarati, s njima moramo pregovarati i da zaključim, odluku o kako dalje o sudjelovanju ili ne na izborima će donijeti hrvatski politički predstavnici u BiH, organizirali u hrvatski narodni Sabor, vrlo vjerujem i uz potporu Vlade RH uz razumijevanje međunarodnih predstavnika u BiH, ne smijemo se dopustiti da iz statusa žrtve pređemo u status krivca i o tome treba vrlo voditi računa. Hrvati BiH ne mogu, neće i ne smiju odustati od svojih legitimnih zastupnika, od toga ovisi na opstojnost i opstanak. I na koncu, dozvolite da se prisjetim ... [[Govornik se ne razumije.]] dana civilnih žrtava rata obilježenog podizanjem novog spomenika civilnim žrtvama rata općine grada Ljubuškoga na poseban način i s poštovanjem se prisjećamo poginulih, maloljetne djece. Zahvaljujem.
Gđa. Anka Mrak-Taritaš iznosit će stajalište Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Situacija u Ukrajini nažalost se ne smiruje i čini se da idemo prema najgorem mogućem scenariju koji su mnogi od nas i predviđali, dugotrajnom ratnom sukobu, a onda još dugotrajnijem traženju diplomatskog i političkog rješenja uz potpuno neizvjestan ishod. Jedan od ozbiljnih posljedica sukoba za Europu i za Hrvatsku je pitanje dobave energenata, posebno plina. Hrvatsku javnost uvjerava se da smo relativno malo ovisni o ruskom plinu, posebno u odnosu na neke druge europske države. Isto tako LNG terminalu na Krku pridaje se sad već gotovo mitska uloga kao najbolje odluke neke vlade u povijesti. Činjenica je da je dobro da terminal imamo, to nije upitno i mnogi od onih kojima se danas prigovara da su bili uopće protiv terminala nisu bili nego je pitanje bilo da li će biti plutajući ili kopneni. Međutim taj koji imamo nije svemoćan i ima svoja ograničenja, kapacitet mu nije neograničen. Ovih dana je objavljen jedan vrlo zabrinjavajući izvještaj Europske mreže operatera prijenosnog sustava za plin. Ova organizacija uspostavljena je kako bi promovirala dovršetak unutarnjeg tržišta plina EU i poticala prekograničnu trgovinu i koordinirano djelovanje Europske mreže plina. Izvještaj ove organizacije daje jednu vrlo crnu sliku o sposobnosti Hrvatske da napuni skladišta. Oni procjenjuju da ćemo do 1. listopada biti u stanju napuniti samo 30% svojih kapaciteta u slučaju da Rusija zatvori plinske pipe. S tom brojkom mi smo, oh kako li poznato, opet oni najlošiji u grupi u uniji. Članica mreže iz Hrvatske je tvrtka Plinacro. S obzirom da je Plinacro član navedene udruge pomalo je neobično da nisu željeli komentirati navode iz izvještaja odnosno pretpostavke na kojima su rađene procijene. To odbijanje Plinacro-a da komentira analizu organizacije koje je član mi je prva crvena lampica upozorenja. Tim više što u samom izvješću piše da su podaci prikupljeni od članica mreže. Ono što izvještaj tvrdi je da naši kapaciteti nisu dovoljni ili nisu dovoljno prilagodljivi da bismo do sezone grijanja uspješno nadomjestili poremećaje u nabavi plina u slučaju prestanka isporuke ruskog plina. To je sasvim različito od onog u šta nas uvjerava vlada i mislim da trebamo hitnu i ozbiljnu reakciju na ove procijene. Ministarstvo gospodarstva jučer je objavilo priopćenje u kojem navodi da je izvještaj rađen s podacima prije otvaranja LNG terminala na Krku. To je doduše moguće, ali bit ću iskrena, kad se pogleda cijeli tekst izvještaja to nije baš jako uvjerljivo objašnjenje. Naime LNG terminal na Krku počeo je raditi 1. siječnja 2021., a izvješće je objavljeno sada. Ono što još više pobuđuje sumnju da je taj izvještaj za koji tvrdi vlada da je napravljen s podacima prije LNG terminala taj isti LNG terminal se u izvješću spominje pet puta. Da budem apsolutno precizna, na 18. stranici jedanput, na 21. i 25. stranici po dva puta i svaki put kad se LNG terminal spominje piše ista stvar da već sad radi na maksimalnom kapacitetu i to je druga crvena lampica za uzbunu. Vlada tvrdi da je izvještaj rađen prije LNG, LNG-a, a da izvještaj ga uredno spominje, konstatira da radi u punom kapacitetu, pa onda ni ne može nadomjestiti druge izvore. Skladište plina Okoli trenutačno je na 19% popunjenosti, zbog tehničko sigurnosnih razloga treba mu 3 mjeseca da se napuni do 90% To znači da ga treba početi puniti uskoro, za 2 mjeseca s tim da skladište nema nikakav utjecaj na to kako i od kuda će tvrtke, od kuda će ga tvrtke koje nabavljaju taj plin puniti. Izvještaj je ozbiljan izvještaj ozbiljne organizacije. Ono što nam vlada govori je sasvim drugačije od njega, a reakcije uključenih nas nisu umirile zapravo suprotno. Zato tražim od vlade brzi, cjeloviti i uvjerljivi odgovor na pitanje [[Upadica: Hvala.]] tko je u pravu i kakova je situacija zapravo?
Gđa. Ivana Posavec Krivec ispred Kluba socijaldemokrati. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a, danas ovdje u ime Kluba socijaldemokrati neću govoriti o nekoj temi koja izvire iz medija. Neću govoriti o temi koju su prepoznali naš predsjednik ili naš premijer i oko koje se vode rasprave u RH, ali govorit ću o jednoj temi koja će možda mnogim političarima u Hrvatskoj proći ispod radara, a to se naprosto ne smije dogoditi i zato koristim ovu danas priliku da kolegice i kolege, i vas upoznam sa tom temom ako možda još za nju niste čuli. Naime, riječ je o našim mladima, riječ je o obrazovanju i riječ je o prijedlogu odluke o upisu učenika u prvi razred srednjih škola u školskoj godini 2023. i 2022. i '23. koja se upravo nalazi u otvorenom savjetovanju koje traje do 14. svibnja ove godine. Nažalost ta odluka koju je predložio naš ministar Fuchs, ministar obrazovanja i znanosti nije u skladu sa strateškim programima i nacionalnim dokumentima koje je donijelo ovo visoko tijelo, HS, nije u skladu niti sa svim planovima i programima koje je donijela hrvatska Vlada u smjeru obrazovanja. Ako niste, kolegice i kolege, znali, upravo ovim dokumentom koji je, kako sam rekla, u javnoj raspravi, poništava se Nacionalni plan oporavka i otpornosti '21.-'26. u području reformske mjere C11R1, strukturna reforma sustava odgoja i obrazovanja, koja kao svoj glavnu smjernicu i glavni cilj ističe poboljšanje općeg srednjeg obrazovanja te modernizaciju strukovnog obrazovanja i osposobljavanja. Planirane su reformske intervencije koje obuhvaćaju veću stopu sudjelovanja u gimnazijskim programima, što će posljedično pozitivno utjecati na stopu završetka visokog obrazovanja koja je također, niska u odnosu na prosjek EU, citat završen. Upravo ovo poništava se programom Prijedlogom odluke o upisu učenika u prvi razred srednje škole gdje je predviđeno da se gasi veliki broj gimnazijskih odjeljenja. Ja ću samo nabrojiti neke sredine, primjerice, gimnazijski program gubi Čazma, Sv. Ivan Zelina, Slatina, Grubišno Polje, Ivanić Grad. I ovo ne govorim slučajno. Ovo govorim zato što je ovdje riječ o relativno malim gradskim sredinama, sredinama koje su vrlo loše povezane ili gotovo nikako javnim prijevozom sa većim urbanim centrima, sredine koje imaju tradiciju i kvalitetu srednjoškolskog obrazovanja, koje imaju kvalitetne kadrove i čiji učenici postižu iznimno visoke rezultate na upisima u akademska zvanja, ali i na državnim natjecanjima. Da li je pravedno od vladajućih u RH da dokiraju mogućnost ravnomjernog razvoja RH i da zapravo dokidaju mogućnost obrazovanja svima jednako pod jednakim uvjetima jer danas u uvjetima inflacije i gorućeg rasta cijena, u uvjetima porasta energenata i goriva znate što znači odlazak na srednjoškolsko obrazovanje u udaljene sredine. Da li to znači da je gimnazijsko obrazovanje ostalo samo za određenu elitu, za velike urbane sredine? Da li to znači da je to novi smjer razvoja ruralnog područja u RH? Jesmo li svi skupa svjesni da mladi kada sa 14 godina odu iz svoje sredine u školovanje u veći grad da će se malo njih vratiti doma, da će malo njih razvijati tu sredinu iz koje su otišli. I kolegice i kolege, veliku školu ili veličinu škole ne određuje to koliko je ona velika po broju učenika, ne određuje to koliko je velika sredina iz koje ona dolazi. Određuju ju upravo učenici koji ju završavaju, učenici koji grade karijere i koji grade uspješne živote iza toga, nastavnici i prosvjetni djelatnici koji su utkali svoje živote da ti mladi postignu velike rezultate, ali i jedinice lokalne samouprave koje izdvajaju iz svojih proračuna da bi stvarali nadstandard. Sve ove škole koje sam ovdje nabrojila imaju nadstandard u odnosu na one škole koje imaju u velikim gradovima. I neću pobjeći daleko doći ću samo do svoje škole, do Gimnazije u Križu koja ovom odlukom prestaje postojati nakon 60 godina svoje tradicije. A u svakoj školi, u svakom kabinetu, u svakom razredu djeca imaju pametnu ploču i imaju standard od 24 učenika. Odričemo li se toga? Jel to naša budućnost? Hvala.
I vama. Drugi je g. Miro Bulj koji će iznosit stajalište Kluba zastupnika Mosta, izvolite.
Građani moraju znati šta se događa sa našom didovinom jer očito ni mediji ni javnost nisu upoznati kako se tezgari sa najboljim resursima i najkvalitetnijim resursima uz našu obalu, a pitanje je o Baškoj Vodi. Nešto manje od 33 tisuće ovaj metara kvadratnih je prodano za nekakvih 140 eura, došlo je u vlasništvo PPD-a i te skupine jer povezane naravno sa vladajućima, a vrijednost trenutna je, ispod tisuću eura nemoguće je nać u Baškoj Vodi. To je područje koje bi mogli napraviti novu Bašku Vodu, cijeli, znači cijelo to područje. Te skupine koje su dale za vrijeme ministra su to prodale tj. privatizirale tvrtku koja je bila u državnom vlasništvu, sve je otišlo u ruke PPD-u i onda se pozivate na ruski kapital, pa čiji je to kapital kolega iz HDZ-a i ostale koji vam daju potporu i koji vas plaćaju? Čiji je kapital Josipa Jurčevića, glavnog čovjeka koji je bio Karamarku i ostalima u službama, čiji je to kapital? Andrej Plenković je s ovim upoznat priko ministra Marića bivšoga. Doli ljudi mi se javljaju, građani s toga područja, u vremenu kada govorimo o ovoj krizi, energetskom poskupljenima se tezgari sa najboljom i najpotentnijom imovinom uz naš Jadran, uz naše more, u čijem interesu i zbog koga? Dal su ovo vaši možda sponzori gospodo vladajući iz HDZ-a? Zbog čega se i dalje tezgari sa našom najkvalitetnijom imovinom, zbog čega je ovo zemljište vrijedno? Tisuće eura, znači razlika je šest i po puta je jeftinije prodana PPD-u, data u vlasništvo nego što je stvarna, stvarna vrijednost. I mi očekujemo ovdje razgovarati o problemima, namećemo teme, ja svoje Dalmatinske zagore, Sinja, ulaganje u investicije, 3.g. je prošlo otkad je vlada bila u Splitu i održala sjednicu da će ulagati u razvoj poglavito Dalmatinske zagore, u infrastrukturu. U isto vrijeme kad pričamo o krizi, kad se bacaju teme u fokus koje nisu bitne, ono se tezgari sa najkvalitetnijim zemljištem uz našu obalu. Zlatni rat za vrijeme župana Ževrnje je mala beba za ovo što se događa u Baškoj Vodi. Zbog čega to mediji nisu objavili ja neću ulazit u to, ja imam obavezu prema građanima s toga područja i prema hrvatskom narodu ukazati na ovaj problem da je nešto prodano za 145 eura, a sad u Baškoj Vodi nemoguće je naći ispod tisuću eura, nemoguće ispod tisuću eura naći ovaj kvadrat zemlje. Ja postavljam pitanje izravno Andreju Plenkoviću da li je upoznat s ovim slučajem, postavljam pitanje što je poduzeo, dal je zaštitio ovo značajno zemljište u Baškoj Vodi i zaštitio interese RH ili je štitio interese tih organizacija koji su im eventualno ili sponzori ili kad već često spominjete ruski kapital ili što, zbog čega šutnja, zbog čega to ne izlazi u javnost, zbog čega su građani Dalmacije ostavljeni da se prodaje naša didovina, zbog čega naši mladi odlaze? Evo zbog ovoga odlaze, ovo je samo mali dio priče kolko se pogoduje interesnim skupinama na ovome području. Ponavljam, šest i po puta jeftinije se došlo do toga najkvalitetnijeg zemljišta uz samu obalu. Provjerite, otiđite i vidite. Znam da je bitan i nacionalni interes, zaštita Hrvata u BiH, o toj temi tribamo razgovarati, znam da je još bitnije siromaštvo naših građana, znam da je bitno zaštiti ih energetski i ekonomski, al sve se radi u interesu ovih istih skupina koji sada pod plaštom ovih bitnih tema rasprodaju tj. kupuju našu imovinu. Zašto premijeru odgovorite evo jednostavno je pitanje, znate li za ovo i zbog čega rasprodajete našu didovinu?
Hvala. Gospođa Urša Raukar Gamulin iznosit će stajalište Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, nakon nekoliko sati nakon objave imena Ivana Paladine za novog ministra prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine bilo je jasno da će uhićenog Horvata naslijediti još gori primjerak nove kaste u hrvatskom društvu, dakle oni koji su se dobro snašli. Tako se naime u novohrvatskom jeziku kaže krasti. Iz HDZ-a se puštalo informacije da se radi o sposobnom menadžeru koji ima dugogodišnje upravljačko iskustvo, to je mladi stručnjak s neospornim autoritetom i stručnošću i sjajnom profesionalnom karijerom. Tepali su mu da je on džoker iz rukava. No, istraživački novinari pronalazi su sve više i više vrlo sumnjivih i upitnih tzv. poslovnih poteza tog džokera iz rukava koje eto nije trebala sigurnosna provjera jer je on premijeru rekao da nema nikakvih repova. Već tada je Sandra Benčić komentirala da bi za Paladinu trebalo uvesti novi saborski institut, opoziv prije imenovanja. No, nažalost usprkos već tada vrlo upitnoj biografiji ipak je imenovan ministrom u Vladi RH. U nepuna dva mjeseca koliko je na dužnosti svo vrijeme se bavio svojim aferama koje su nicale gotovo svakodnevno i sada je jasno da taj mladi džoker iz rukava svo svoje nemalo bogatstvo od 60 milijuna kuna stekao zahvaljujući sumnjivim transakcijama s obveznicama IGH, firme kojoj je bio na čelu i još k tome tajnim ortačkim ugovorim s bivšim ruskim poslovnim partnerom Sergejom Gljadelkinom. Ukratko sve njegove nekretnine osim stana koji je kupio kreditom, nekretnine su koje su bile vlasništvo IGH kojem je bio direktor. Porezni i pravni stručnjaci upoznati sa slučajem Paladina tvrde da tu USKOK, DORH i Porezna uprava mogu imati puno posla zbog velike moguće štete za IGH kao i naravno i zbog utaje poreza. I kažu da je DORH krenuo s izvidima, moglo bi biti i istrage, objavljeni dokazi su neumoljivi. Sve je to poznato i predmet je mnogih komentara. No, ono što je fascinantno je kako se građanin Ivan Paladina koji najbolje zna što je kako stekao impresivno bogatstvo odlučio postati ministar i time i sebe i sve svoje poslove izložiti javnosti i novinarskim istraživanjima. Dakle, čovjek koji vrlo dobro zna kako je oplindrao IGH, mirno dolazi na ministarsko mjesto znači bez ikakvog straha od javnog propitivanja njegove imovine. Što nam to govori? Ili je Paladina mislio da se to nikada neće otkriti što bi govorilo o njegovoj izuzetno skučenoj inteligenciji ili je takvo miran jer je to normalno poslovanje, to rade oni koji se znaju dobro snaći, to rade sposobni menadžeri. Zastrašujuće je upravo taj arogantni, bezobrazni mir s kojim je taj mešetar sjeo na ministarsko mjesto. Nije mu palo napamet da bi ga mogao istraživati DORH, da bi mogao možda završiti u pritvoru posljedično čak i u zatvoru, ne, on je nedodirljiv, on je mlad, talentiran, sposoban menadžer koji je zgrabio svoju priliku, on je džoker iz rukava potpuno uvjeren da mu nitko ne može jer je radio samo ono što rade i svi oni koji se znaju dobro snaći. Je li Paladina jedini ili neki izuzetak? Ne nažalost, naravno da nije. Prije će biti da je Paladina samo jedan od mnogih koji su se tako dobro snašli. Jedan od mnogih koji je iskoristio funkciju ili bliskost sa vladajućom strankom i zgrnuo u kratko vrijeme veliku imovinu. Ova zemlja je zemlja čuda za sve one koji znaju kako se treba dobro snaći ili starinski rečeno za one koji znaju krasti, otimati, varati, imati tajne ortačke ugovore, zaboraviti kako se stekao prvi milijun. To potvrđuje i zastrašujući mir s kojim je Paladina prihvatio poziv na javnu funkciju bez trunke straha da će biti otkriven i kažnjen za svoje dobro snalaženje. S veseljem je otrčao u zagrljaj svojoj HDZ-ovskoj braći po dobrom snalaženju. Vidjet ćemo sad koliko će to potrajati. Koliko će potrajati oni i ova propala vlada kojoj niti jedna rekonstrukcija ne može pomoći. Jedini izlaz je vratiti mandat građanima i izaći na izbore.
Gospodin Marko Milanović Litre iznosit će stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Hvala vam predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege. Ustoličenje Željka Komšića kao predstavnika Hrvata u BiH je dokaz nakaradnosti, nepoštenosti i nefunkcionalnosti političkog sustava Federacije BiH, ali i čitave BiH. Glavni krivac za uskraćivanje ustavnih prava Hrvata je Robert Barry koji je 2000.g. u ulozi predsjedatelja privremenog izbornog povjerenstva promijenio pravila i propise te nametnuo prijedlog izbornog zakona koji je odbijen ranije u Parlamentarnoj skupštini BiH. Berryjevi amandmani omogućili su Bošnjacima da marifetlukom ustoliče Željka Komšića kao predstavnika Hrvata u Predsjedništvu BiH, Željka Komšića koji je nezakonito predstavljao Hrvate od 2006.-2014. i od 2018.-2022. iskorištavajući činjenicu da je Bošnjaka čak tri puta više od Hrvata unutar Federacije BiH. Većina Komšićevih glasova osvojena je u dominantno bošnjačkom području dok je u područjima gdje je hrvatsko stanovništvo dobio neznatan broj glasova. U Zapadnoj Hercegovini osvojio je nešto manje od 2,5% glasova birača, točnije u općinama Široki Brijeg, Ljubuški, Čitluk, Posušje i Tomislavgrad. No problem Hrvata u BiH velikim dijelom je zakuhan u kuhinji međunarodne zajednice, ali također lošim, mlakim i nejasnim politikama svih hrvatskh vlada do danas koje su skuhane po receptu vanjskopolitičke kulinarske škole Mate Granića. Ova vlada nije nikakva iznimka u ovom pravilu, dapače HDZ je toliko nesposoban da čak njihovi pučani zagovaraju građanski model ustroja BiH koji bi bio pogodan za Hrvate. HDZ-ovi europarlamentarci se tješe kako na odborima izvjestitelji iz redova njihovih pučana uzimaju u obzir sve njihove amandmane, ali ne i one koji su najbitniji i koji spominju koncept konstitutivnosti naroda. Sasvim je jasno da nas vladajući lažu ili nas lažu o razini svog utjecaja unutar EU ili nas lažu o svojim politikama prema Hrvatima u BiH jer HDZ-ovi pučani zajedno sa zelenima dijelom kluba Socijaldemokrata i Liberala zagovaraju građanski ustroj BiH po smjernicama iz Sarajeva. Kolege HDZ-ovci ako ne znate na koji način se izboriti za Hrvate u Europskom parlamentu, imam vam ja broj od Ruže Tomašić, ako ga nemate siguran sam da će vam pomoći po tom pitanju. Za razliku od pučana koji svakim danom sve više zagovaraju federalno uređenje EU i očito građanski ustroj BiH grupacija europskih konzervativaca i reformista zajedno sa Hrvatskim suverenistima šalju svoje delegacije u Hercegovinu kako bi jasnije, preciznije i konkretnije upoznali europarlamentarce s problemima Hrvata u BiH. Tako je bilo i prije nekoliko tjedana kada je najbrojnija delegacija europarlamentaraca stigla u Mostar. Kolege iz Poljske, Italije, Španjolske upoznati su sa svim problemima Hrvata unutar BiH, počevši od klijentelističke političke klike koja širi korupciju kako bi narod ovisio o državi, državnim službama, državnim tvrtkama i državnom novcu, pa sve do diskriminatornih izbornih zakona unutar Federacije BiH. Upoznati su i s paradoksom da je Draganu Ćoviću iz redova HDZ-a danas najbliži politički suradnik Milorad Dodik, koji zagovara secionističku politiku koja još više prostora i važnosti daje građanskom ustroju po mjeri Bošnjaka odnosno Bakira Izetbegovića iz Sarajeva, a sve to na štetu Hrvata. A kada spominjem Dodika nije on prijatelj samo HDZ-a, on je veliki partner Hrvatskoj ako je vjerovati Zoranu Milanoviću. Milanovićevo uvjetovanje rješavanja pitanja BiH s ulaganjem veta na članstvo Finske i Švedske u NATO savez je na razini logike Alan Fordovskog Grunfa. Pitam se, koji su to grijesi Šveđana i Finaca oko situacije u BiH pa da ih se ide ucjenjivati vetom oko članstva u NATO-u? ideja Milanovića je da Hrvatska ucjenjuje dvije zemlje u trenutku kada Putin prijeti cijeloj Europi, a ruski avioni ulaze u njihov zračni prostor. O problemima Hrvata u BiH se mora raspravljati, ali niti Finska niti Švedska ne mogu riješiti ovaj problem i nisu odgovorni za problem u BiH. Odgovorne su sve vlade do sada uključujući i ovu koja nije ništa na pravila po tom pitanju.
Hvala. Gospodin Hrvoje Zekanović iznosit će svoje stajalište kao nezavisnog zastupnika Izvolite. Nemojte molim vas. Izvolite. Jesam dobro rekao?
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Prvo bi ovdje nazočnim članovima SDP-a, članici jer je samo jedna, samo je jedna od cijelog kluba i Socijaldemokrata i SDP-a, čak nikoga iz Može-Mosta ne vidim, nema ni Socijaldemokrata, jedino je tu Katarina. Prvo bi vam izrazio iskrenu sućut, znači danas je za vas veliki dan, izgubili ste vaše druga Tita, evo moja sućut iskrena i izrazite ste kad čujete i vidite vašeg Zorana Milanovića također mu izrazite sućut kolegice Peović i kolegice Glasovac, možda je čovjek krenuo prema Kući cvijeća, vrlo vjerojatno zapravo. Evo sada su upravo u HS došli policajci koji će uzeti iskaz zbog brašna koji sam donio prošli tjedan u HS. Oni su s obzirom da postoje opravdane indicije da jedan gospodin na čelu države konzumira nedozvoljene supstance posumnjali da je unutra nešto što ne bi smjelo biti u Hrvatskom saboru. To je opravdana sumnja. I oni su napravili ono što trebaju napraviti i uzet će iskaze evo za par minuta od mene. Međutim, poštovani predsjednik države Zoran Milanović je nedavno, pokušat ću ga citirati, nisam zapisao točno njegove riječi, rekao otprilike ovo: „Hrvoje Zekanović radi za keš, keš mu je dao Andrej Plenković, vaš novaca. On dovodi nekakve arapske investitore koji mu također plaćaju. Ne radi za kikiriki, radi za lovu. Pozivam DORH da to ispita.“ I sada ključno, ovo je sada upućeno Zlati Hrvoj Šipek: „Poštovana gospođo Zlata Hrvoj Šipek, zašto vi ne radite svoj posao? Jeste li vi u zadnjih 10 dana otišli kod predsjednika države Zorana Milanovića i uzeli od njega iskaz? Je li možda on negdje vidio, čuo, nešto naslutio, ima neku opravdanu sumnju da je Andrej Plenković meni donio torbu novaca ili nekakvi fiktivni Arapi? S tim ono što je jako ključno ovdje reći, ja stvarno jesam politički lobist, zagovaratelj i za svoj grad Šibenik i za svoju županiju naravno na cijelu državu i trenutno zagovara jedan golemi projekt. Projekt se zove „Novi Šibenik korak u budućnost“ koji će preporoditi ne samo Šibenik i Šibensko-kninsku županiju nego čitavu Hrvatsku. I stvarno postoji jako mnogo investitora iz čitavog svijeta i zapadne Europe i sjedinjenih američkih država i iz arapskog svijeta koji su zainteresirana. I što Zoran Milanović misli kako će ti potencijalni investitori, potencijalni jer ja ne odlučujem o izboru njih, odlučuje Europska banka i BRD, oni provode priču. Kako će oni reagirati kada predsjednik jedne države njih optužuje za korupciju? Ja stvarno ne znam ili je lud ili je patološki lažljivac ili stvarno konzumira nešto. Ja stvarno ne znam! Dakle, ozbiljni investitori su optuženi od strane predsjednika države Zorana Milanovića za korupciju. Da skratim priču, odnosno da se vratim na meritum. Državno odvjetništvo ne radi svoj posao i tražim kao zastupnik u Hrvatskom saboru da nam se kaže je li Zoran Milanović pozvan na obavijesni razgovor i neka kaže o kakvim transferima novca on ima pojma? Neka kaže koji to transfer, smjer Plenković Zekanović ili neki navodno Arap i Zekanović. Neka kaže i neka se to istraži ili neka Zlata Hrvoj Šipek kaže drugu stvar, taj čovjek nije normalan. Nema treće stvari ili patološki laže ili Zlata Hrvoj Šipek ne radi svoj posao. Dakle, istražiti, ispitati, zatvoriti, procesuirati ili staviti u ludnicu. Nema treće mogućnosti.
Znam da je nepopularno ono što ću reći sada, ali međutim bez obzira na sve što kompletno što se kaže danas i čega smo svi umorni, sjetimo se da govorimo o institucijama. Barem mi se sjetimo, govorim dobronamjerno. Govorim o institucijama tako da. Dobronamjerno govorim [[Upadica Zekanović: A što sam rekao krivo?]] Dobronamjerno govorim. Tako se radi u ozbiljnim zemljama. I vama. I na kraju, g. Boris Lalovac koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Evo, prije dva dana je ministar u gostovanju na Dnevniku rekao da zdravstvo generira mjesečno 400 do 500 milijuna kuna novoga duga. I to je prošlo bez ikakvog nekog prevelikog uzbuđivanja u javnosti, odnosno u nekakvim krugovima Vlade, da nemamo uopće odgovor ministra zdravstva šta se to događa jer u doba korona krize, tada smo, tada je javno bilo iznešeno ponovo ministar financija je iznio podatak da se 200 milijuna generira mjesečno, povrh onoga što se daje za sustav zdravstva, je li. A sustav zdravstva je negdje već sada negdje na razini 40 milijardi kuna, znači vrlo blizu mirovinskom sustavu i u doba Covida, bilo je, ajde, razumljivo, veći pritisak na bolnice, cjelokupni sustav, 200 milijuna više. Završava Covid, nemamo .../nerazumljivo/... prošle godine je Vlada sanira, sanira sa 6,3 milijarde kuna sanira sustav zdravstva kao da je ispario novac, je li, kao da je jednostavno sve nestalo i već danas čitamo i po medijima, prije 2 dana to ministar kaže, pola milijarde, što znači na razini godine je to 5 do 6 milijardi kuna, što znači da ovaj proračun koji mi danas tu smo zapravo usvojili i koji preko vam se izvrše isplate znači fiktivan je što se tiče sustava zdravstva. To je i Klub SDP-a i kroz replike i kroz raspravu ukazivao da jednostavno sustav zdravstva ili su malo odvojili novac ili se tu nešto događa, međutim, nemamo nikakve, tada su bili odgovori da je to sve pod kontrolom, da je to sve se drži u rokovima plaćanja i onda vidimo nakon 3 mjeseca potpuni raspad iz sustava zdravstva ne govori nikome ništa, danas vidimo da 4 mjeseca bolnice ne plaćaju, da ponovo ne plaćaju nijedan račun da ne plaćaju. I nemamo nikakvu reakciju ministra zdravstva na to što je rekao ministar financija, nemamo one reforme što je rekao da stoje, pa da evo, treba ih premijer vidjeti, sjećamo se onog Odbora za zdravstvo kada se govorimo, evo, reforma je spremna, samo još kao premijer nije vidio tu reformu pa je doveo svog premijera u neugodnu situaciju tadašnji ministar zdravstva da se mora braniti, da nije nešto vidio, zapravo nije ni došlo do njega sada vjerujem da uopće to nije ni došlo do premijera, takav dokument i sad vidimo na sve ove današnje, na izjave da ulazimo u euro i da imamo snažan pritisak na rashodovnu stranu proračuna, imamo 5 do 6 milijardi, ako je onako kao što su zapravo rekli ministar financija, 5 do 6 milijardi veće rashode na sustavu zdravstva. Jučer čujemo Ministarstvo gospodarstva za popunjavanje skladišta da nam treba dodatne tri milijarde kuna samo da bi osigurali opskrbu plinom na zimu i još sigurno dvije do tri milijarde kuna trebaju za građevinski sektor koji pod utjecajem inflacije ima snažan rast sirovina, tako da se to vrlo lako zbroji do nekih desetak milijardi pritisak u godini u kojoj trebamo uvesti euro. I to sigurno u Europskoj komisiji i čitaju i vide i znaju i izjave kažem i jednostavno ne mogu vjerovat da iz sustava zdravstva niko ne reagira da nema sustava, da će se uvesti nekakva reforma u godini u kojoj su nam potrebne reforme bez obzira što još ima dvije godine do izbora da imate vremena za reforme u sustavu zdravstva nego jednostavno se to pušta pod tepih i stalno se vrši nekakav pritisak na ministra financija da pronađe danas novih 6 milijardi kuna da uopće ne znamo do kada će to trajati. I danas imamo i pritisak svakako i sa HUP-a, a to će morati raditi vlada da poveća plaće, morat će se raditi, napravi se povećanje plaća u sektoru države, javnih i državnih službenika, međutim i privatni sektor da bi mogli jednostavno izdržati ovaj udar inflacije tražu daljnja porezna rasterećenja i da ne bi ušli u recesiju vlada će to morati napraviti. Morat će to napraviti da ne padne životni standard uvođenjem eura, morat će ići u dodatna porezna rasterećenja, međutim jednostavno u ovim kriznim vremenima bez obzira što se događa takva krizna situacija mislimo da sustav zdravstva treba reforme, da treba odlučnost i da treba jednostavno da kaže koliko stvarno to košta i da se ovdje otvori jedna prava rasprava o stvarnim brojevima i da jednostavno se ta priča ne vrti sad više iz godine u godinu jel to više, znači sustav zdravstva sada vam traje tri do četiri mjeseca traje da treba ubaciti novih pet, šest milijardi kuna. Tako da evo hvala lijepo.
Hvala i vama. Završili smo sa iznošenjem stajališta klubova i nezavisnih zastupnika. Gospođa Katarina Peović iznosit će stajalište Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte. Izvolite.
Dobar dan svima! Evo sad smo saznali tko štuje koje datume i koga koji datumi svrbe. Ali ja ću vam se obratiti povodom prvog maja, praznika rada koji je bio u ovu nedjelju i nadam se da ste ga svi lijepo proveli. Ali neki su ipak na taj dan radili. Radili su u nedjelju, radili su na praznik i mnogima to neće biti dodatno plaćeno. Zato vas pozivam, jučer smo imali ovdje tribinu u Saboru, neki su klubovi zastupnika sudjelovali na tome. Uputite se u Zakon o radu, inicijative za radnički ZOR koji upravo iznosi promjene, izmjene, dopune zakona koje bi omogućile radnicima koji su radili u nedjelju i na praznik da uistinu budu barem minimalno plaćeni. Znači da se u zakon unese minimalni iznosi koje radnici moraju primiti za prekovremeni rad, rad nedjeljom, rad praznikom, noćni rad, otežani rad itd. Jer sada po sadašnjem Zakonu o radu može poslodavac platiti doslovno jednu lipu i on je zadovoljio zakonsku normu. To su teme koje bi ovdje morale bit zastupljene. To su stvari za koje bi se trebalo kako je to rekao kolega zagovaratelji određenih tema. To su teme za koje se treba zalagati. Na žalost vidjet ćemo u medijima koje će teme biti objavljene iz svega što je ovdje rečeno. Dobili smo informaciju da je Konzum u koronskoj 2020. godini imao prihode od 10 milijardi kuna, Lidl 6,1, Spar 5 milijardi kuna. Za koliko rade radnice u tim shoping centrima? Nama se javljaju i obično imaju plaće oko 4 i pol tisuće kuna. U Podravci, drugoj velikoj industrijskoj, drugoj velikoj grani koja zapošljava jednako pa i malo više radnika od ove grane trgovine, u Podravci radnice rade u nemogućim uvjetima. Uglavnom su im plaće tu negdje oko 4, 4 i pol tisuće. Znate koliko je Martina Dalić sebi isplatila bonusa ove godine? Skoro milijun kuna. Mjesečno ima plaću preko 80000 bruto i svi menadžeri su dobili bonuse od preko 600 000 kuna, radnici rade za 4 i pol tisuće. E pa kad nama ovdje dođu onda poslodavci kojima su ovdje neki laudi su se pjevali u nekim slobodnim govorima, pa kažu da nemaju novaca za dignuti plaće, onda ih treba podsjetiti na prihode i dobit koju dobivaju svake godine. Jer novaca ima, ali je profit na prvom mjestu. Nama se Plenković hvali ovdje sa porastom plaća, plaće su rasle od 2014. do 2018.g. u Hrvatskoj 14%, super rasle su plaće, a kolko su rasle plaće u Bugarskoj i Rumunjskoj. U Bugarskoj 44%, u Rumunjskoj 85%. Zašto su plaće rasle? Pa zato što je došlo do konjunkture nakon krize 8.-9.g. dolazi do porasta, to je logično, ali da je bila umjetna inteligencija na mjestu premijera ne bi bilo ništa lošije, a ne bi bilo ništa ni bolje, sad imamo ministra rada koji se bavi umjetnom inteligencijom, možda bi mogao postavit jednu umjetnu inteligenciju da vodi sektor rada, ministarstva koje je najveće usput rečeno. Taj rast koji smo imali ničim nije uvjetovan ovom HDZ-ovom vladom, HDZ-ova vlada je dapače uspjela u najboljim mogućim okolnostima napraviti najgore moguće stvari, pa smo tako imali 5 poreznih reformi koje su išle na ruku najbogatijima, onima koji akumuliraju i podaci pokazuju da su akumulirali, da su štedili, nisu trošili, a onima koji svoje temeljne potrebe ne mogu zadovoljiti njima nikakva povišica s tim Marićevim poreznim reformama gotovo možemo reći gotovo nikakva povišica plaće sa poreznom reformom znači poreza na dohodak. Prema tome ako želim stvarno privredni rast i razvoj onda ne možemo više igrati ovu utrku prema dnu, utakmicu koju HDZ vodi već godinama jer se na taj način ne postiže konkurentnost. Konkurentnost snižavanjem cijene radne snage nijednu zemlju nije dovelo prema boljitku, pa neće ni našu, ali gasimo zadnje industrije, nemamo nikakav industrijski razvoj, nikakav plan, nemamo apsolutno nikakvu statističku čak informaciju o tome koje su to industrije koje vežu na sebe druge industrije koje imaju multiplicirajuće učinke, koje imaju izvozni potencijal, koje imaju potencijal dodane vrijednosti, ne to, s ovim se, s tim se neće naša vlada previše bavit, nije im to zanimljivo, nego snižavanje cijene rada. Sretan vam Prvi maj.
Hvala lijepa, hvala. Onda počinjemo sada sa iznošenjem stajališta u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvi je g. Marin Lerotić u ime IDS-a. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege. U 2020.g. vladajući su stalno spominjali 24 milijarde eura koje smo ispregovarali usred nezapamćene krize naravno ne spominjući ogroman pad BDP-a koji je doveo do toga da RH ima mogućnost za povuć ta sredstava i upravo tu je ključna riječ na raspolaganje. Naime, svo to vrijeme stvorio se dojam kao da će sutra ti novci pasti s nema u državni proračun, a da ćemo mi s njima raspolagati, a jasno je da te novce ako ih želimo moramo odraditi puno dobrog posla, a to uključuje dobru operativnost i koordinirano djelovanje. Međutim, kako sada stvari stoje situacija je katastrofalna. Naime, Hrvatska je zatražila produljenje roka od godinu dana do lipnja 2023.g. kako bi iskoristila sredstva iz Fonda solidarnosti, što je gotovo pa presedan i Europska komisija je izašla u susret tom zahtjevu i danas možemo ponosno reći da smo ugovorili samo 4% od 750 milijuna eura, sramotno mali iznos i ako nastavimo ovim tempom doći ćemo do jednog fijaska sljedeće godine. I daje se zaključiti kako se stvara trend ne koordiniranog rada, lošeg funkcioniranja sustava i ignoriranja mogućnosti koja pružaju sredstva EU. Ako se vratimo malo unatrag Hrvatska je imala priliku sudjelovati u provedbi projekata u predpristupnim fondovima, također sudjelovali smo u prošlom razdoblju od 2014.-2020. kao punopravna članica EU i imali smo pristup strukturnim fondovima i programima EU, a sad naglašavam zbog nepovoljnih viših sila na gospodarstvo imamo mogućnost korištenja sredstava iz puno više izbora. Europa nam je možda tolerirala prošlogodišnje razdoblje kao početnicima u kojem smo povukli samo 65% sredstava te za potrošiti sva ta sredstva imamo rok do kraja sljedeće godine odnosno još godinu i pol dana. Činjenica kako još uvijek nemamo operativne programe, a u ovom razdoblju ih je čak tri Konkurentnost i kohezija, Učinkoviti ljudski potencijali, Integrirani teritorijalni program i kako bez njih neće biti ni natječaja, a niti financiranja projekata. I prilično obeshrabruje jer opet ćemo u zadnji čas i na vrat na nos iskorištavati sve što se može, a to nikako nije dobro. Ono što moramo imati je stabilnost, nagrađivati izvrsnost, vjerovati ljudima, posebice poduzetnicima koji su pokretači razvoja i ulaganja u gospodarstvo jer na taj način omogućit ćemo ulaganje u ceste, vrtiće, škole i sve ono što doprinosi kvaliteti života, a na fondove bi trebalo gledati kao na dodanu vrijednost i to bi trebala biti potvrda sigurne i stabilne države jer Europa je dala jasan smjer, zeleni plan, digitalna Europa. Hrvatska je izradila nacionalnu strategiju, ali očito bez jasnog plana kako ćemo te ciljeve ostvariti jer ako nam je struktura vladajućih nestabilna, a promjene ministra češće od kiše u Londonu postavlja se pitanje kako će funkcionirati kapaciteti zaduženi za pripremu projekata. Pripremamo održive projekte, a nismo održivi, pripremamo natječaje za digitalizaciju, a procesi su nam duži nego u Prvoj industrijskoj revoluciji, financiramo projekte za jačanje kapaciteta, a kontradiktorno je da vlada očito nema kapaciteta za uspješno korištenje sredstava na raspolaganju jer nepovjerenje između nekih posredničkih tijela i korisnika usporava apsorpciju sredstava i vrijeme je da se tu nešto promijeni. Upravo u fondu za oporavak i otpornost gdje Hrvatska ima 9,6 milijardi eura na raspolaganju mi smo raspisali samo dva natječaja, samo dva natječaja u godinu i po dana, a sva sredstava ako ih želimo povući moramo ugovoriti u slijedeće 2.g., a projekte realizirati do kraja 2026. jer nažalost jedino što je operativno u ovoj državi je naziv programa koji još nemamo, a ključan je za korištenje bespovratnih sredstava u ovom razdoblju.
Hvala lijepa. Gospodin Darko Klasić iznosit će stajalište Kluba zastupnika HSLS-a i nezavisnih zastupnika, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS, cijenjeni…
Pardon i reformista.
Dobro, hvala. Uvažene kolegice i kolege, u današnjim izrazito nestabilnim i neizvjesnim ekonomskim okolnostima u svijetu vrijednost novca povezana je s velikim rizicima, a mnogobrojni građani suočeni su sa neizvjesnosti prihoda mirovini, a prema tome i s neizvjesnom egzistencijom danas-sutra. U Hrvatskoj svaki građanin, osim u obaveznom mirovinskom osiguranju u prvom i drugom stupu mirovinskog osiguranja može dodatno štedjeti za starost i dobrovoljno se osigurati članstvom u tzv. trećem mirovinskom stupu. Treći stup građanima omogućuje veću razinu fleksibilnosti, pri čemu je na samim građanima da odrede iznose doprinosa, odnos uplata u fond, kao i njihovu dinamiku, a država državnim poticajnim sredstvima dodatno potiče mirovinsku štednju, što je zasigurno jedno od poželjnih sredstava postizanja boljeg standarda svih građana u mirovini. S obzirom na trenutne i neizvjesne uvjete svjetske ekonomije, nužno je da država stvori dopunske uvjete kako bi naši građani se dodatno potaknuli da promišljaju o materijalnim uvjetima života u mirovini te preuzeti odgovornost za vlastitu mirovinsko primanje i osigurat si bolji standard u starosti. Danas na svjetskim ekonomskim tržištima vidimo i sami da je zapravo neizvjesno da li se ulaže u nekretnine ili u novac, svima je zapravo budućnost neizvjesna i poželjno bi bilo dodatno se osigurati i naše umirovljenike da što više se disperzira mogućih sredstva da bi imali što bolju mirovinu i da sutra ne bi imali veliki broj zapravo socijalnih slučajeva i pada standarda u RH. Danas postoje dvije vrste trećeg stupa mirovinskog fonda, to je otvoreni i zatvoreni. U zatvorenom fondu što samo zaposlenici poslodavca koji su osnivači fonda i to je često kod velikih poslodavaca slučaj te članovi zatvorenih fondova imaju pravo i na dodatne poticaje koje uplaćuju poslodavac i zbog toga su česti izbor takvih zaposlenika. Otvoreni dobrovoljni mirovinski fondovi dostupni su svim građanima, ali zbog pada standarda građani sve teže pronalaze novac i izdvajaju u takav oblik štednje, što će se ubuduće sigurno direktno i utjecati na veličinu njihovih mirovina. S obzirom na broj zaposlenika u javnom sektoru, poželjno bi bilo da država potakne što veći interes zaposlenika da preuzme odgovornost za vlastite mirovine i da se uključi u dodatne mirovinske fondove. Dobrovoljne mirovinska štednja zasad je jedini financijski proizvod u RH koji obuhvaća i državna poticajna sredstva, prinos fonda, porezne olakšice za poslodavca te oslobađaju financijska sredstva za gospodarsku djelatnost jer ti fondovi ulažu uglavnom u tvrtke u RH. Zbog dugoročnog standarda naših građana trebamo još značajnije stati iza poticaja ovog dodatnog osiguranja mirovina građana RH, mislim da bi država trebala glede zaposlenih u javnom sektoru pojasniti pomalo nejasnu regulativu koja nije do ... [[Govornik se ne razumije.]] definirana na način da precizira da se izdvajanje do 500 kuna mjesečno odnosno 6000 kuna godišnje izdvaja iz bruto plaće zaposlenika. To za sada nije definirano jasno i tu je zapravo uzrok velikih nejasnoća jer vidim da i puno mojih kolega bi ulagali u treći mirovinski stup, a ovo mislim da bi bio jedan od odličnih poticaja. Na taj način bi se, uvjeren sam, značajno povećao broj zaposlenih u javnom sektoru koji uplaćuju treći mirovinski stup, a čime bi se ujedno i indirektno također, i oslobodila sredstva te potaknula gospodarska aktivnost, a prednost takvih beneficija u budućnosti za osiguranike će biti daleko veća. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada prelazimo na sljedeće dvije točke objedinjenu u jednu. To su: - Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa, prvo čitanje, P.Z. br. 266 - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom bilježništvu, drugo čitanje, P.Z. br. 245 i podliježe svim pravilima drugog čitanja, uključujući i amandmane koji se mogu podnijeti do kraja rasprave. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Ispred Ministarstva pravosuđa i uprave je s nama državni tajnik g. Josip Slapić. Hoćete uzeti riječ? Da. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle, raspravljamo o dva zakona, što se tiče Zakona o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa i prijepisa zakon prestaje važiti. Dakle, radi se o propisu koji je bio star gotovo 50 godina, a od donošenja Zakona o javnom bilježništvu 1993.g. o čijim ćemo izmjenama i dopunama o konačnom tekstu zakona govoriti nakon ovog dijela, dakle ovaj zakon prestaje važiti. Zašto je sve to do sada bilo do 2001.g.? Dakle, bila je jedna promjena 1. ožujka '95.g. uputama tadašnjeg ministra pravosuđa dakle u Dubrovačko-neretvanskoj županiji i u ispostavi toga ureda u Lastovu još je vrijedio ovaj zakon. Što se tiče odredbe čl. 16. zakona koji prestaje važiti, dok se nije donijela Uredba o uredskom poslovanju 2021.g. vrijedio je čl. 16. toga zakona. Ono što je sukus ovoga svega dakle sve ova materija koja se tiče zakona o prestanku važenja ovjeravanja potpisa i prijepisa, dakle vremenom je od '93.g. do danas sve to prešlo u Zakon o javnom bilježništvu tako da su javni bilježnici ti koji rade ove poslove koji su bili predviđeni zakonom kojega ovim prijedlogom ukidamo. Što se tiče razlika kod Zakona o javnom bilježništvu između prvog i drugog čitanja, dakle došlo je do određenih većih nomotehničkih zahvata u zakon pa se nešto razlikuje po promjeni članaka prvo i drugo čitanje, a ono kažem nije mijenjalo sukus izmjene konačnog teksta Zakona o javnim bilježnicima nego samo ovaj nomotehnički i tehnički dio. Pa odmah na početku u ime Ministarstva pravosuđa i uprave amandmane Odbora za zakonodavstvo koje smo danas dobili ujutro na raspravi odbora prihvaćamo. Što se tiče temeljnih i važnih izmjena kod Zakona o javnom bilježništvu ono što prati potpunu reformu hrvatskoga pravosuđa, a to je daljnja digitalizacija sustava pa tako i sustava javnih bilježnika, dakle ovdje se uređuju pravila o izdavanju isprava u elektroničkome obliku, a sukladno izmjenama Zakona o trgovačkim društvima i Zakona o sudskom registru. Dakle, bilo je potrebno intervenirati u Zakon o javnom bilježništvu kada su u pitanju usklađivanju s ova dva zakona koje je HS već raspravio i donio. Što se tiče drugih novina to su dakle on line sudjelovanje stranaka u zakonom propisanim postupcima, dakle sve ono što prati i ostale sustave pravosuđa kada je u pitanju modernizacija i informatizacija sustava pravosuđa, a to sve u smislu toga da našim građanima budu sve usluge na bolji način i jednako dostupne. Kada govorimo o jednakoj dostupnosti usluga, što se tiče onih mjesta u RH koji nemaju javnobilježničke urede ovdje sada uspostavljamo sustav uredovnih dana tako da ljudi ne moraju putovati nego bi javni bilježnici ovisni o sjedištima sudova putovali u uredovne dane u ona mjesta u kojima nema javnih bilježnika. Što se tiče drugih novina ovdje se posebno reguliraju nova pravila oko načina izbora javnih bilježnika kada je u pitanju popunjavanje ili nova javnobilježnička mjesta sukladno propisima, a mi sada predlažemo da to bude povjerenstvo u Ministarstvu pravosuđa i uprave, na čelu tog povjerenstva bio bi ministar pravosuđa i uprave. Isto tako ono što nije bilo do sada sa kandidatima za javne bilježnike obavljali bi se sa svakim pojedinačno razgovor. Do sada ministar pravosuđa kada je potpisao odluku o izboru javnog bilježnika nije osobno sudjelovao u tim razgovorima po novim uvjetima to bi sada bilo tako. Isto tako, obvezni podatak koje javnobilježničke isprave moraju imati, a to je OIB, do sada nije bilo tako. Isto tako reguliramo institut zamjenika javnog bilježnika, te institut zamjenika javnobilježničkog prisjednika. To do sada, dakle nije bilo regulirano, institut zamjenika javnobilježničkog prisjednika. A što se tiče zamjenika javnog bilježnika ako dođe do zakonom predviđenih okolnosti do sada je zamjenik javnog bilježnika mogao biti samo za područja gdje se nalazi sjedište suda. Sada bi taj zamjenik javnog bilježnika mogao biti bilo koji javni bilježnik ili prisjednik sa drugim područja Republike Hrvatske. Isto tako reguliramo troškovnik i tarifu javnih bilježnika. To će biti poseban pravilnik, a to po ovome prijedlogu zakona će donositi ministar pravosuđa i uprave, dakle naravno u suradnji sa Javnobilježničkom komorom. Naš je cilj, dakle da ti troškovi građanima, s obzirom da ovim zakonom predviđamo i nove ovlasti javnih bilježnika kao povjerenika sudova. Dakle, u onim postupcima u kojima javni bilježnici mogu zamijeniti sud, da te tarife prema našim građanima budu pod kontrolom i dakle uz suglasnost sa Ministarstvom pravosuđa i uprave. A isto tako donosimo nova pravila kada su u pitanju stegovni postupci, odgovornost javnih bilježnika na koji će se način voditi stegovni postupci protiv onih bilježnika koji dakle ne rade dobro svoj posao. Isto tako u skladu sa time je i Kodeks javnobilježničke etike. Dakle, u dogovoru sa Javnobilježničkom komorom jako je to važna stvar da taj Kodeks etike prati i ostale sustave, ali i sustav javnih bilježnika. Dakle, to je ono što je u odnosu između prvog i drugog čitanja neke male promjene. Kažem sukus nismo mijenjali i ono što se odnosi i na sudove i na suce svih razina sudova u Hrvatskoj, na državne odvjetnike, zamjenike državnih odvjetnika i sustav Državnog odvjetništva tako isto i za javne bilježnike. Dakle, planiramo to cjeloživotno, stručno usavršavanje koje će se, dakle uskladiti sa posebnim propisima koje će donositi Ministarstvo pravosuđa i uprave. Ono što mi želimo kako za sve sustave pravosudne vlasti, tako i za javne bilježnike, one koji su u izravnom kontaktu sa građanima da to cjeloživotno obrazovanje kako to prati cijeli sustav u Republici Hrvatskoj bude i za ovaj sustav javnih bilježnika. Jer vrlo je važno da se promjene koje su stalne, kontinuirane i svakodnevno, da prate to javni bilježnici s obzirom da do sad to nije bilo takvo pravilo. Evo poštovane zastupnice i zastupnici predlažem da se prihvate ova dva zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Prva replika gospodin Mažar.
Hvala lijepa predsjedavajući, poštovani državni tajniče. Evo nakon izmjena i dopuna Zakona o trgovačkim društvima i o sudskom registru i današnjim prijedlozima zakona nastavljamo prije svega sa reformom i digitalizacijom i pravosuđa i javne uprave i na tome vam čestitam. Međutim, postavio bih jedno pitanje koje se možda nije u prvom planu u ovim izmjenama, ali mislim da je svakako zanimljivo i interesantno prije svega vezano za pravnu struku, a to je konkretno vezano za određene rokove koji će se ovim izmjenama mijenjati. Konkretno vezano za poslove pravne struke nakon položenog pravosudnog ispita kako bi se postalo javni bilježnik ili pristupilo ispitu za javnog bilježnika, gdje se ide in favorem, dakle osobama a s druge strane se mijenjaju rokovi vezano i za određene stegovne mjere gdje se na neki način pooštravaju one osobe koje su prekršile zakon, pa ako možete malo o tome. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo poštovani zastupniče na pitanju. Dakle, do sada je trebalo biti kada je u pitanju javni bilježnik nakon položenog pravosudnog ispita tražilo se pet godina, minimalno pet godina radnog iskustva. Mi smo sada prihvatili određene sugestije da to budu četiri godine radnog iskustva i općenito ove dosta stroge, dakle odredbe koje su bile kako netko može postati javni bilježnik mi smo njih malo snizili ne previše jer smo htjeli dati veću dostupnost, da se više kandidata može javljati za mjesta javnih bilježnika. Isto tako, neke promjene ovdje koje su u sukusu bitne trebat će određenim pravilnicima intervenirati u dalje razrade tih postupaka, pa tako se ta pravila odnose u roku od šest mjeseci od donošenja ovoga zakona ili godinu dana od donošenja zakona. Isto tako što smo imali u prvom čitanju, dakle jako je važno da mi ovdje sada omogućavamo onim javnobilježničkim uredima da mogu zapošljavati veći broj osoba u odnosu na nešto što su mogli sada ukoliko postoji potreba, jer to mijenjamo sa novim ovlastima koje će dobiti javni bilježnici [[Upadica Radin: Hvala. Vrijeme.]] Hvala lijepa.
Gospodin Bulj, stanka.
U ime kluba MOST-a tražim stanku od 10 minuta da ovdje razjasnimo neke stvari koje su sad spomenute. Mi donosimo ovdje izmjene zakona. Javni bilježnici i tarife koje navodite vi ćete to kao Pravilnikom donijeti koliki će biti iznosi tih skupih tarifa. Onda šta smo mi ovdje u Saboru? Zašto to nije u prijedlogu tarife, nego pravilnikom će donositi ministar, tako da će biti sigurno na štetu građana Republike Hrvatske. A mi ćemo vam dati kao Sabor ovlast da vi to napravite tim pravilnikom iznose koji su ionako skupi. Mi poslije smrti članova obitelji što se događa, koje su to cijene, koje su to tarife. I inače koje su to tarife. Meni nije jasno, postavljam pitanje evo i kroz repliku zbog čega to nije definirano zakonom, da saborski zastupnici koji glasaju o tome ne dovedu se u zabludu oni, a i građani RH. Jer ti pravilnici i uredbe ili sve što ministri donose to je ono šta, oni donose svojom voljom. Stoga još jednom bih predložio da bi bilo dobro da tarife budu u zakonu, ovome prijedlogu, u izmjenama, a vi da, još ste spomenuli da će biti ministar na razgovoru sa javnim, novim kod prijema. Mislim ministar da bude sa bilježnicima? Ne znam koliki će to učinak biti odabira kvalitete osim što će biti potrebna možda stranačka iskaznica iz koje je ministar. Bolje bi bilo da je nekakvo neovisno tijelo, pravosudno tijelo. Sad koliko je Hrvatska, spomenuli ste pravosuđe, koliko je hrvatsko pravosuđe u narodu ima povjerenje. Znamo da je prve pet stvari koje reču naši građani u šta imaju najveće povjerenje, a to je pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe i peto opet pravosuđe.
Naveli ste ih četiri, ali i još jedan pravosuđe, peti pravosuđe dobro.
Evo dao sam vam priliku da vi rečete… [[Govornik se ne razumije]]
Ovaj odobrena je stanka s time da idemo, da nastavljamo s radom odmah. Gđa. Nada Dreven Budinski također replika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, znači izradi ovog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom bilježništvu pristupilo se prvenstveno radi potrebe uvođenje javno bilježničkih isprava u elektroničnom obliku. Osim modernizacije poslovanje javnih bilježnika uvođenjem elektroničkih javno bilježničkih isprava ovim se zakonom nastoji osigurati veća dostupnost javno bilježničkih usluga u mjestima u kojima nije osnovano, utvrditi sjedište javnog bilježnika kroz određivanje i obavljanje uredovnih dana po službenoj dužnosti, pa mene interesira po kojim kriterijima će se određivati ta sjedišta po drugim mjestima? Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice već postoji kriterij po novome gdje smo dakle snimili cijeli teritorij RH i vidjeli dakle kako i u kojim gradovima koliki je broj stanovnika, da li je bilo smanjenja, povećanja broja stanovnika, kakvo je poslovno okruženje, koliko bi javnih bilježnika po tom pravilniku teritorijalnom prije svega trebalo biti na tom području. Kada smo to snimili donijeli smo dakle taj Pravilnik o sjedištima i ustroju javnobilježničkih ureda. Sad je u tijeku jedan natječaj za nova mjesta i jedan će bit do kraja ove godine. Ono što je važno i što smo htjeli osigurati to je jednaka dostupnost svim građanima javnobilježničkih ureda jer potreba za time postoji. Naravno isto tako tamo gdje nema mi ćemo sad nakon što donesemo ovaj zakon donijeti posebne obvezne uredovne dane kada će javni bilježnik po službenoj dužnosti sukladno zakonu i pravilniku morat ić u ona mjesta koja su teritorijalno recimo otoci odvojena od ovih većih sjedišta javnih bilježnika. Tada će to biti za građane dobro.
Hvala. Gospodin Pavić.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Poštovani tajniče imam dva pitanja za vas. Prvo je pitanje zašto se javni bilježnik mora javiti komori da bi dobio kvalificirani certifikat kad već ionako svi bilježnici imaju kvalificirane certifikate da bi pristupili sustavu e-porezne? To je prvo pitanje. Drugo pitanje, u zakonu piše da će se u slučaju kada stranka pristupi preko video konferencije postupku kod javnog bilježnika da će javni bilježnik utvrditi njegov identitet preko elektroničkih isprava, kako, na koji način? Imamo velikih problema sa time, sa utvrđivanjem identiteta i danas kad dođemo u ured kod bilježnika i kad bilježnici ne prepoznaju krivotvorene dokumente, pa vas molim da to malo objasnite jer to je veliki problem.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Ako ste pratili ono što sam izlagao na početku i šta je bilo u prvom čitanju obvezni sadržaj isprave je OIB, dosada OIB građana nije bio obvezni sadržaj javnobilježničke isprave, sad kada se regulira ovaj sustav elektroničkih isprava, sustav online pristupa javnobilježničkom uredu, dakle jedan od uvjeta da se utvrđivanje identiteta stranaka je i OIB. Po OIB-u će javni bilježnik provjeravati dakle o kojim se strankama radi. Isto tako ono što je važno reći za sve moguće probleme koji nisu mogli biti navedeni u zakonskom prijedlogu, normalno zakon je jedan opći akt, da ćemo mi pravilnicima koji će se dakle opet uz stručnjake i radne skupine gdje će biti javni bilježnici i predstavnici drugih institucija države urediti taj postupak, dakle nećemo mi prepustiti slučaju da se ide na modernizaciju sustava, a da bude problema u praksi u provedbi toga. A što se tiče zašto se javljaju komori, pa i odvjetnici se javljaju odvjetničkoj komori, dakle to je sustav da nema smisla da se javljaju Ministarstvu pravosuđa, dakle taj ceh ima svoju komoru. Tako je to u svim zemljama EU, to je već 100.g. stari ceh.
Hvala lijepa. Gđa. Peović.
Hvala. Spomenuli ste troškovnik i da će troškovnik donositi ministar pravosuđa. Ono što mi imamo kao prigovor za javne bilježnike i zanima me u kojoj će to mjeri riješiti taj problem i naravno da pozdravljamo veću dostupnost i informatizaciju cijele procedure, ali problem nije dostupnost i informatizacija već su problem visoki troškovi i troškovnik je uistinu previsok i ljudi nam se javljaju i znate i sami iz osobnog iskustva da je to ključni problem, a nekad znači prije 30.g. je postojala služba državnih činovnika koji su ovjeravali potpise i preslike i ta je usluga bila u potpunosti besplatna. Da bi nešto bilo javni servis i da bi bilo dostupno on, ono mora biti zapravo jeftino ili mora biti besplatno, a nije samo problem u informatizaciji i dostupnosti ureda. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, dosta je nameta građanima kroz različite odluke vlade i različite institucije kao nameti ukinuti do sada što se tiče dosta nameta koji su građani imali. Što se tiče javnobilježničke tarife ja ću reć samo jedan primjer zašto sad mi ovdje kažemo da ćemo mi donositi tarifu odlukom ministra pravosuđa. Kada smo mijenjali Ovršni zakon mi smo dakle u potpunosti na minimalne troškove smanjili za najveći broj ovrha troškove javnih bilježnika, prije svega tražili smo prethodnu obavijest da se dužnik pokuša dogovoriti sa vjerovnikom o, da uopće nema troška, a onda smo u toj cijeloj priči, na kraju svega toga jedno 30-tak kuna ostane javnom bilježniku kao profit od onih minimalnih ovrha. To kažem za onaj najveći broj ovrha, dakle mi smo išli intervenirati tamo gdje smo smatramo da moramo. Ovim tarifama sada ja mislim da će to biti potpuno sukladno onome što smatramo da je dovoljno za obavljeni posao javnoga bilježnika.
Hvala. Gospodin Katičić.
Poštovani predsjedavajući i državni tajniče, pa evo prije svega budući da se radi o objedinjenoj raspravi dviju točaka koje su na neki način teško povezive, ali ipak par rečenica. Prije svega mislim da je pohvalno da se konačno ukidaju neki propisi koji su još na snazi iz bivše države, te se tako nadam da će biti daljnjih koraka u tom smjeru jer ima nekih koji su još uvijek davnih snaga na ovaj na snazi. Što se tiče same ovog o javnom bilježništvu mislim da također treba i da su rezultati koje uvođenje javnih bilježnika kao instituta javnih ovlasti prenesenih sa suda pokazali dobre rezultate, s ovim izmjenama to zasigurno ide u tom smjeru kako bi se i to dodatno pojačalo. Stoga vas molim za kratak komentar da li se planira još i u kojoj mjeri da s obzirom na rezultate koji su ostvarili javni bilježnici kroz institute javnih ovlasti to pojačati u smislu i ograničenja broja, smanjenja broja javnih bilježnika koji te poslove mogu i osposobljeni [[Upadica: Oprostite, vrijeme, hvala.]] raditi.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Kad smo kod novih propisa mi ćemo do kraja ove godine donijeti i novi Zakon o izvanparničnom postupku to je neke, iz '40. i nekih godina još na snazi određeni propisi. Dakle, radimo na toj modernizaciji sustava. Što se tiče ove uloge javnih bilježnika kao povjerenika sudova, prije svega naš je cilj da sud rasteretimo od onih stvari koje bi zakonskim mogućnostima i ovlastima mogli raditi javni bilježnik. Sad već imamo neke postupke, o troškovima i tarifama možemo razgovarati, dakle to je u trenutku zavisi o čemu se radi. Dakle, nije to baš tako crveno i tako bijelo. Isto tako nije da i mi branimo sada javne bilježnike i komoru. Dakle, mi smo s time da građani budu zadovoljni, a svi ostali koji rade svoj posao da rade svoj posao sukladno ovlastima i mogućnostima što građanin može platiti. A ono što, što se tiče, razmišljamo o tome da u nekim zemljišno knjižnim postupcima isto sudjeluju javni bilježnici skupa sa odvjetnicima i da taj trošak bude manji, a i kraće postupak nego što bi bio postupak na sudu.
Hvala. Gospođa Marija Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo pohvaljujem ovo, ovu informatizaciju daljnju i u stvari prelazak i javnobilježničkih ureda na on-line suradnju sa sudovima. Mislim da će to svakako ubrzati, a i strankama olakšati postupak. Što se tiče ovog što ste i maloprije govorili, javni bilježnici su u mnogim postupcima povjerenici sudova i kako ste i sami rekli tamo gdje u stvari sudovi to mogu prenijeti na javne bilježnike to je i dobro jer se rasterećuju sudovi, pa me zanima da li ste razmišljali i kod sporazumnog razvoda braka da se ti postupci recimo prenesu na javnobilježničke urede. Smatram da bi to rasteretilo sudove, a s druge strane da bi strankama olakšalo i ubrzalo postupak tamo gdje nema ništa sporno da se to omogući. I isto tako ono [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] kako sam razumjela što se tiče tarife koja će sada biti praktički regulirana [[Upadica: Hvala gospođo Jelkovac.]] uz ovlast ministarstva, smatram da ona ime u smjeru toga da se smanji za građane.
Hvala, hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice, evo zajedno smo provodili zakonske promjene kada je u pitanju i ovršni postupci i razni zakoni iz domene pravosuđa. Cilj je upravo to, dakle veća dostupnost i da troškovi koji se odnose na različite postupke od onih najjednostavnijih do kompliciranih budu prije svega jeftiniji za građane. Zašto ovo on-line informatizacija? Vi ste vidjeli kad smo imali sudske pristojbe kad je bilo u pitanju korištenje modernih tehnologija digitalnim putem odmah su tarife bile 50% manje za one koji nisu išli starim putem. Dakle, mi smo to postupno jer želimo da cijeli sustav prijeđe na moderan, da bude što manje troškova. Negdje smo potpuno ukinuli plaćanje određenih naknada gdje je tu bilo i manje prihoda u državni proračun, ali da rasteretimo građane. Dakle, cijela ova priča i oko ovih sporazumnih postupaka, razmišljamo i o tome tako je da te postupke mogu vodi i oni. Sve je cilj ubrzati postupak, smanjiti troškove, povećati dostupnost građanima u tim manjim sredinama da ne moraju putovati, imati troškove i slično da bi taj sustav funkcionirao na jeftiniji i brži način.
Gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Ja bi ovdje postavio pitanje koje sam tražio u stanici, da mi se točno kaže zbog čega mi kao saborski zastupnici ne bi dobili vaš prijedlog o tarifama, a ne da ministar odlučuje svojim pravilnikom ili kojim drugim ovaj dokumentom. Zbog čega? Zbog toga što bi imali mi mogućnost da glasamo na, o tim tarifama koje su vrlo bitne. Naravno da je bitno i pokrivenost područja i sjedišta koja je nepravedno napravljena u slučaju sudova. To znam Sinj, Cetinski kraj i to ogromno područje koje je veće od Međimurske županije, a po broju stanovnika veće od Ličko, više ima stanovnika nego Ličko-senjska županija gdje nema općinski sud, nema općinski sud. Tako da me zanima uglavnom zbog čega ne bi bio prijedlog tarifa u ovome dijelu. I druga stvar, vrlo je bitno da kažete ovaj prije je ministar donosio odluku, a sad će ministar biti na saslušanju ovih, ne znam koja je to razlika.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Bulj, što se tiče diskrecione odluke odnosno ministrove odluke kada bira javnog bilježnika da izabere koji će to biti. Dakle, ministar je to po zakonu ovlašten nakon što prođe cijeli postupak izbora javnog bilježnika. Ne vodi ga ministar osobno nego posebno povjerenstvo uz suglasnost javnobilježničke komore. Nekad se javi više kandidata. Ministar potpiše za onoga koji je dobio najbolje ocjene, suglasnosti i na temelju razgovora na kojima ministar nema utjecaja. Dakle, ministar je potpisivao odluku o izboru javnog bilježnika bez da, da nije ni vidio o kome se radi. Dakle, imali smo određenih problema kod toga i sad želimo da bude sve transparentno. Prije svega cijeli postupak vodi neovisno povjerenstvo. Na kraju toga kad povjerenstvo kaže koji su kandidati koji su u užem krugu, tek onda na kraju prije nego što potpiše će ministar obaviti razgovor sa tim kandidatima koje zapravo nezavisno povjerenstvo. Što se tiče tarife u zakonu, pa to nije dosada bilo ni u jednom zakonu osim onim prekršajnima kada su u pitanju visine kazne koje su bile u zakonu [[Upadica: Hvala vrijeme.]] tako da je to živa stvar koja će se [[Upadica: Hvala.]] u skladu sa komorom bilježničkom dogovarati u hodu.
Gospodin Dretar.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani gospodine Salapić evo jedno čisto precizno pitanje. Članak 42. ovih zakonskih izmjena stavak 6., da vas pitam imate li možda podatak koliki se broj javnih bilježnika usprotivio imenovanju javnobilježničkog prisjednika? Znate li možda precizan broj? Ako se nitko nije usprotivio znači da im odgovaraju, znači da su ih i oni sami mogli odabrati. Ako ih se usprotivio koji je to broj i koji su znate li možda najčešći razlozi? Hvala vam na odgovoru.
Odgovor.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče, ne znam napamet brojeve. Bilo je da određenih prigovora, a ne tako puno. To je jedna branša koja je prije svega … [[Govornik se ne razumije.]] je i u zemljama EU, a i kod nas dakle postoje tu određene prakse koje su pozitivne unutar njihovih djelovanja. Bilo je određenih prigovora, bilo je određenih i propusta, bilo je određenih i promašaja, kao i sve u životu. Mi smo htjeli ovim zakonom nakon '93. godine urediti sustav u suradnji sa javnobilježničkom komorom, a isto tako željeli smo da najbolji ljudi, najbolji kandidati koji se javljaju obavljaju ovako jednu odgovornu dužnost. Dakle, smatramo da je posao javnog bilježnika da to nije samo ovjeravanje isprava ili prijepisa i sl. nego uz ove nove ovlasti to ipak moraju biti osobe koje su prije svega stručne, staložene, a isto tako da tim koji javni bilježnik zapošljava i bira mora biti prije svega uslužna služba svim našim građanima. Tako da volio bih da znam točno, ali mogu se dok sjedim raspitat.
Hvala lijepa, nemate više replika. Žele li predstavnici odbora uzet riječ? Ne. Otvaram raspravu, prvi je g. Darko Klasić koji će govoriti ispred Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Zakon o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa o kojem danas raspravljamo donesen je još prije gotovo 50 godina, a donio ga je još Sabor Socijalističke Republike Hrvatske. Demokratska RH je još davne '94. odlučila da će poslove ovjeravanja potpisa, rukopisa i prijepisa prestati se obavljati u uredima i ispostavnim jedinicama lokalne samouprave, ali je tako usvojen i poseban i zaseban prijelaz u pogledu svake pojedine županije. Zadnja takva odluka donijela je Dubrovačko-neretvanska županija 2016.g. time je predmetni zakon postao relikt prošlosti i mislim da smo trebali i prije reagirati te donijeti zakonsku odluku u skladu sa stanjem koje se primjenjuje u praksi. Nažalost u Hrvatskoj postoji još niz zakona koji su ostavština prošlosti, a koji su preuzeti iz vremena bivše države te koje pod hitno trebamo zamijeniti novim, suvremenijim zakonima u skladu s vremenom u kojem živimo. Kao primjer mogu navesti Zakon o prekršajima protiv javnog reda i mira te Zakon o zdravstvenim mjerama za ostvarivanje prava na slobodno odlučivanje o rađanju djece koji su isto stari skoro četiri desetljeća. Odredbe Zakona o prekršajima javnog reda i mira na temelju kojih postupa policija usvojene su još za vrijeme totalitarnog sustava i svjesni smo da su one nespojive s postojećim demokratskim poretkom. Taj zakon također treba pod hitno promijeniti ili zamijeniti novim te uz to urediti i niz nedorečenih ili nedovoljno jasno definiranih pitanja u tom zakonu, od uređivanja prostitucije pa do zabrane simbola totalitarnih režima. Drugi zakon koji je ostatak prošlosti i koji također je potrebno revidirati jeste Zakon o zdravstvenim mjerama za ostvarivanje prava na slobodno odlučivanje o rađanju djece kojim je potrebno utvrditi jasan zakonski okvir za prekid trudnoće. Jasno je da promjene navedenih zakona mogu potaknuti dodatne ideološke i političke rasprave kojih u našem društvu nažalost ne nedostaje, to je vjerojatno jedan od razloga zbog kojih u 30 godina naše samostalnosti i državnosti nismo imali hrabrosti izmijeniti zakone koji mogu prouzročiti dodatne podjele u našem društvu, ali isto tako i pokrenuti i ubrzati promjene. Za promjene spomenuta dva zakona nespornog relikta prošlosti trebat će u svakom slučaju postići određeni nacionalnih konsenzus te pronaći odgovarajuću političku volju među svim sudionicima hrvatske političke scene. Nema sumnje da su ta dva zakona o kojima sam govorio u okviru ove rasprave o zakonu o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa ostaci prošlosti i da definitivno nisu u skladu sa novonastalim društvenim okolnostima kao i provedbenom promjenom društvenog i političkog poretka u uređenju u Hrvatskoj. U tom smislu HSLS podržava promjene takvih zastarjelih zakona jer nam je cilj unapređenje učinkovitosti države u čije institucije građani vjeruju i stvaranje društva u kojem svatko biti siguran da će ostvariti svoja prava. Smanjivanje i pojednostavljenje zakonskog okvira vrlo je rijedak, a istodobno potreban i poželjan smjer zakonodavne aktivnosti u Hrvatskoj, kao liberali ocjenjujemo poželjnim političkim preferiranjem slobode i odgovornosti građana u pogledu planiranja njihovog života. U Zakonu o javnom bilježništvu u odnosu na prvo čitanje ovog prijedloga zakona vidljivo je njegovo unapređenje, a osobito mi je drago da ste uvažili nekoliko sugestija koje smo predložili tijekom prvog predstavljanja ovog prijedloga zakona Međutim, mislim da nije dobro rješenje i gdje je ostala izmjena i čl. 122., čl. 42. izmjene u tom pogledu bi se osvrnu ona dva detalja. Ured javnog bilježnika može imati tri prisjednika, a očigledno je riječ o ustupku velikim javnobilježničkim uredima koji imaju puno pa mogu reći skoro i previše posla na uštrb ostalih kolega. Smatram da je u bilo kojem javnobilježničkom uredu bez obzira na količinu posla i namjeravano proširenje ovlasti javnih bilježnika sasvim dovoljno da rade dva prisjednika i dva savjetnika, nema nikakve potrebe za mijenjanjem prethodne odredbe. Iskreno postoje uredi u kojima javni bilježnici osobno rade jako malo ili gotovo ništa, a većinu poslova obavljaju prisjednici i ostali zaposlenici ureda. Ako navedene izmjene ostane smatram da je kontraproduktivno i nepošteno prema većini javnih bilježnika i prisjednika, a sve u korist nekoliko velikih ureda u velikim gradovima. Ako se doista poveća opseg poslova iz djelokruga javnih bilježnika uvijek se mogao otvoriti natječaj za nove javnobilježničke urede što smatram da je puno korektnije od rješenja kojima se pojedinim uredima dopušta gomilanje poslova i prisjednika. Također žao mi je što nije prihvaćen prijedlog da se prilikom imenovanja novih javnih bilježnika prednost daje prisjednicima s najvećim stažom. Mislim da bi se stajalište struke bilo korektno da se takve odredbe uvrste u zakon jer bi na taj način se onemogućili ili barem smanjili razni pritisci prilikom imenovanja novih javnih bilježnika. Na posljetku mislim da je svaki prisjednik u RH najstručniji kandidat da bude imenovan javnim bilježnikom, naravno poštujući i uvažavajući kriterije i u pogledu svih ostalih kandidata koji rade u pravosuđu i državnoj upravi. Pozdravljamo što se ovim prijedlogom zakona izmjena zakona nastoji osigurati i dostupnosti javnobilježničkih usluga u mjestima u kojima nije osnovano sjedište javnog bilježnika zbog malog broja stanovnika i manje razvijenog gospodarskog i pravnog prometa kroz određivanje i obavljanje uredovnih dana po službenoj dužnosti koje određuje ministarstvo nakon pribavljenog mišljenja komore. Javni bilježnici bi ovim izmjenama trebali rasteretiti gruntovnice jer će se prijedlozi za upis u zemljišne knjige izdavanje izvadaka rješavati elektroničkim putem, a od ljeta bi se na daljinu trebale moći osnivati i tvrtke. Naime, odnos te regulacije i zakonskih povjerenih ovlasti prilično je delikatan, ali nije neuskladiv samo treba voditi računa o tome da se u raznim zakonima bilježnicima povjerene brojne javne ovlasti od provođenja ovrha do ostavinskih postupaka i da je potrebno stabilno financiranje njihove službe radi osiguravanja obavljanja tih javnih ovlasti. Deregulacija u pravcu neograničavanja njihovog broja čini mi se svakako smislena i poželjna. Hvala lijepo.
I vama. Gospodin Mišel Jakšić ispred kluba, ne Željko Pavić pardon ispred Kluba zastupnika Socijaldemokrati. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče, poštovani tajniče, poštovani kolegice i kolege. Promjene u sredinama u kojima djeluju javni bilježnici, stalna digitalizacija svih područja ljudskog djelovanja, osuvremenjivanje opreme, prelazak mnogih poslovnih subjekata na e-poslovanje, odnosno na elektroničko poslovanje, te prelazak na m-poslovanje, odnosno mobilno poslovanje i ine promjene koje se događaju u okruženju u kojem rade javni bilježnici su sigurno jedan od valjanih razloga da se i poslovanje javnih bilježnika digitalizira i prema korisnicima, a ne samo unutar javnobilježničkih kancelarija, odnosno Javnobilježničke komore. Uvođenje novih tehnologija u rad javnobilježničkih kancelarija omogućavanje nazočnosti stranaka putem video konferencija, izrada javnobilježničkih isprava u elektroničkom obliku, korištenje digitalnog potpisa i vremenskog žiga od strane bilježnika su izmjene koje klub Socijaldemokrata svesrdno podržava i nada se i vjeruje da će se nastaviti upotreba novih i službenih tehnologija u javnom bilježništvu. Isto tako, izmjene vezane za javnobilježničke isprave u elektroničkom obliku a samim time i uvođenje digitalnog potpisa na žalost nisu bile primarni cilj ovoga zakona već su se desile kao posljedica drugog cilja, a to je je da se omogući osnivanje i doregistracija trgovačkih društava na daljinu. Naime, budući da su Zakonom o trgovačkim društvima i Zakonom o sudskom registru javni bilježnici utvrđeni kao ovlašteni sastavljači isprava za osnivanje, odnosno doregistraciju društava, a da se izmjenama ovih zakona omogućuju osnivanje i doregistracija društva na daljinu bilo je potrebno u Zakon o javnom bilježništvu uvesti i javnobilježničke isprave u elektroničkom obliku. No, budimo realni i korektni bez obzira na to što je bio cilj, a što posljedica čini se da će se desiti pozitivne promjene u radu javnih bilježnika, odnosno da će se desiti u još jednom dijelu digitalizacija što svesrdno podržavamo i pozdravljamo. Spomenut ću još jedan problem za koji smatramo da je ostao za rješavanje. Zakonodavac po meni i po nama nije predvidio rješenje tog problema u prijedlogu zakona, iako smo malo prije čuli drugačije tumačenje. Radi se o problemu … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno identifikacije stranke koja će biti na linku, odnosno na videokonferenciji. Sjećamo se problema koji su postojali i prilikom kontrole osobnih dokumenata u javnobilježničkim kancelarijama kada se nisu prepoznavali krivotvoreni dokumenti prilikom prijava i registracije zadužnica. Na žalost to je omogućilo veći broj kaznenih djela u sljedećem koraku kada su po tim zadužnicama tražena novčana sredstva u poslovnicama FINA-e. Stoga očekujemo da će se nekim podzakonskim aktom riješiti taj problem na adekvatan način. Načini identifikacije koje je spomenuo malo prije tajnik putem OIB-a je u najmanju ruku nerazumljiv, jer se postavlja pitanje što se dešava kad stranka u postupku koristi tuđi OIB. Kako ćete utvrditi čiji OIB koristi. Poštovani tajniče, znači to je problem. Nejasno je objašnjenje vezano za repliku u vezi pribavljanja certifikata. Pitao se zašto se javni bilježnik mora javiti Komori za pribavljanje certifikata budući da javni bilježnici već imaju kvalificirane certifikate, a osim toga u Hrvatskoj imamo dva certifikacijska prioriteta. Imamo FINA-u i AKD koji izdaju kvalificirane certifikate i oba su u državnom vlasništvu i nije mi jasno zašto mora biti Komora posrednik za izdavanje certifikata kad javni bilježnik se može direktno javiti ili FINA-i ili AKD-u i dobiti kvalificirani certifikat kojim će mu biti omogućeno digitalno potpisivanje dokumenata i na temelju kojeg će dobiti i time stamp, odnosno vremenski žig. To isto nisam dobio objašnjenje, pa ako vam nije problem kasnije u završnoj raspravi da to malo objasnite zbog čega je potrebno da Komora bude posrednik u tom dijelu. Naime, moram napomenuti i skrenuti pozornost da većina bilježnika, čak mogu garantirati da svi bilježnici već imaju kvalificirane certifikate s obzirom da svi pristupaju e-Poreznoj. Znači, pristupaju sustavu, digitalnom sustavu e-Porezne i da bi se tamo prijavili moraju imati certifikate, jer za predaju dokumenata moraju tamo isto imati digitalni potpis. I ne vidim razloga zašto bi sad trebali ponovo se javljati Komori, da Komora posreduje u dobivanju novih certifikata. Uz to ostaje nam dilema jesu li predložene izmjene i dopune dostatne da se ispravi sve ono što nije dobro u Zakonu o javnom bilježništvu koji je donesen davne 1993. godine. Isto tako, ono što nas ponovo uznemirava i dovodi u dilemu u svezi ocjene primjenjivosti i mogućnosti jednostavne jedinstvene provedbe zakona je činjenica da se od 20 primjedaba koje su se pojavile u savjetovanju o Nacrtu prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom bilježništvu tek su se dvije djelomično prihvatile, sve ostale su glatko odbijene. Ako krenemo od prve primjedbe koja nije prihvaćena od strane predlagača a vezana je za natječaj i izbor prisjednika u kojoj javni bilježnik želi slobodu u izboru prisjednika, jasna nam je namjera i zakonodavca da tu slobodu izbora ograniči iz jednostavnog razloga da se ne bi dešavalo u praksi da javno bilježništvo postane obiteljski biznis. Međutim, treba se i ministra pravosuđa prisiliti da poštuje zakonsku regulativu i imenuje na mjesto prisjednika i mjesta javnih bilježnika stvarno najbolje kandidate što sa sigurnošću mogu reći do sada nije bio slučaj, a o tome ću govoriti kasnije u svom slobodnom govoru, odnosno u pojedinačnoj raspravi. Što se tiče primjedaba koje su došle u javnoj raspravi, a odnose se na deponiranje potpisa za zastupanje pravne osobe, evidentno je da neki još nisu senzibilizirali i shvatili mogućnosti rada na daljinu je koje sve benefite i prednosti ima u odnosu na dosadašnji rad javnih bilježnika. Smatramo da je veliki problem i taj što se ne rješavaju problemi javnih bilježnika koji rade u ruralnim sredinama i postavlja se veliko pitanje da li je njihov rad ekonomski isplativ, mogu li platiti tajnicu, mogu li stvarno na kraju mjeseca reći da su zaradili novac za svoju plaću i za svoju tajnicu. Naime, u gradovima i općinama u kojima nema velikih poslovnih subjekata, u kojima nema banaka koje bi davale kredite pa bi se bilježnicima omogućilo da imaju prihode od solemnizacije, koji bi im eventualno omogućili da im poslovanje bude ekonomski isplativo, ti javni bilježnici nažalost rade sa gubicima i pitanje je koliko će dugo moći izdržati. A s druge strane, pozdravljamo inicijativu i želju Vlade i zakonodavca da omogući svim našim građanima da imaju dostupnog bilježnika. Znači da se tu našli u jednom raskoraku kojeg su trebali na neki način riješiti. Što ćemo napraviti sa ovim malim bilježnicima koji stvarno rade u tim ruralnim sredinama? Kako im pomoći i na koji način im omogućiti da nastave svoj rad? O detaljima vezanim za izbor bilježnika i izbor prisjednika ću govoriti u svojoj pojedinačnoj raspravi. Hvala.
I vama. I sada g. Mišel Jakšić, Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Dakle danas imamo dva zakona i dvije izmjene zakona pred sobom. Ja ću prvo o onom lakšem i kraćem, dakle zakon o prestanku, prestanak važenja zakona o ovjeri prijepisa, potpisa i da sad sve na nabrajam je nešto što pozdravljamo i pohvaljujemo jer ako smo već 8 godina, sad će biti i 9, dio EU, ako nam je mantra da idemo izdigitalizirati i ubrzati i napraviti efikasnijim sve ono što je moguće, onda je definitivno i dobro da ukinemo zakon koji takav nekakav važi od 1973. ili '74. godine i sigurno kad se upari sa svim onim izmjenama koje su se događale u hrvatskoj neovisnosti, danas dolazimo do toga da se opravdano konstatira da on više nema svoju svrhu i da je puno bolje i puno jednostavnije da se kao takav jednostavno ukine i da prestane važiti. Zakon o javnom bilježništvu je danas ovdje pred nama u drugom čitanju i ono što moram i mogu pohvaliti je da smo danas dobili informaciju da između prvog i drugog čitanja je prije svega obuhvaćeno i prihvaćeno puno toga što je predlagala Javnobilježnička komora i sigurno da je to i dobar put gdje se prati i sluša ono što kaže struka da bi se određena zakonska rješenja napravila još boljima, još kvalitetnijima i još adekvatnijima. Ono što je danas spomenuto i na odboru, spomenuto je i u nekim raspravama, sigurno je i da je dobar put što se nalazi model kako da se svi ti postupci digitaliziraju, da se naprave efikasnijima, da se tu nađe model da se smanji pritisak troškova i na naše građanstvo jer jednostavno u cijelom sad paketu zakona koji se mijenja imamo tu jednu tendenciju i to je nešto što definitivno treba pohvaliti i treba na taj način podržati. Naravno, da li ćemo ikada imati savršen zakon? Nećemo. Uvijek će se naći netko tko će biti nezadovoljan i nesretan i nikad nećemo moći reći da smo našli savršeni model za koji možemo biti siguran da neće nikome naštetiti i nikoga napraviti nesretnim. No, ova tendencija da javnobilježničke usluge budu dostupne, da budu lakše, da brže odrađuju ono što se od njih traži je nešto što svakako pohvaljujemo i na čemu treba inzistirati u daljnjoj razradi, no ono što bi samo skrenuli pažnju za, ne za razmišljanje nego za oprez, s obzirom koliki je sad proces te digitalizacije, koliko tih otpravaka i dokumenata će se raditi na drugačiji način, da se tu doista pripazi na onaj sigurnosni model da nam se ne dogode manipulacije sa određenim dokumentima i određenim predmetima jer znamo kako je to znalo funkcionirati u nekim prijašnjim vremenima kad je sve prošlo kroz ruke javnih bilježnika koji si ni na kraju nisu mogli pomoći, a često puta se dogodio fail i nepravda. Svakako da je potrebno za naglasiti, iako to nije u ovom paketu izmjena i ne tiče se ovoga zakona, da nam je i dalje ostalo kako i na koji način oporezujemo pristojbu i kako nakon toga plaćamo PDV jer tu možemo konstatirati da dolazi do dvostrukog plaćanja od strane našega građanstva jer s jedne strane platiš pristojbu u kojoj imaš PDV i onda još nakon toga platiš PDV. Mislim da bi to bio u budućim izmjenama jedan dobar iskorak za naše građanstvo gdje bi im smanjili te troškove, a i vjerujem da bi to i javni bilježnici pohvalili i podržali, s obzirom da bi onda malo se smanjila ona priča i presija kako oni deru ljude, kako naplaćuju sve što mogu naplatiti, a realno, nekad i neke stvari nemaju sa njima. Tu mislim da nije potreban preveliki zaokret jer imamo situaciju kad javni bilježnici nešto rade u ime sudova, dakle kad ih za to ovlasti država i tu onda nemamo trošak PDV-a. Dakle samo izravnati dva postupka, ono što radi država, sud, što rade bilježnici za državu, sud, i ono što rade za građanstvo probati svesti na jedan isti okvir, na jedan isti oblik i sigurno da ćemo tu smanjiti tu troškovnu komponentu za građanstvo. Kad pričamo o javnim bilježnicima, naravno da smo svi najsretniji u svoje privatno vrijeme kad nemamo posla ni sa odvjetnicima ni sa javnim bilježnicima jer je to obično onda nešto što odrađuješ pravno, ali svakako je da trebamo napomenuti i u ovoj raspravi da u i javni bilježnici, kod ulaska Hrvatske u EU podnijeli i veliki teret i odradili veliki posao kad su dobar dio ovršnih predmeta pristali preuzeti na sebe jer tu se naravno, smanjila i presija na naš pravosudni sustav i imali smo puno bolje brojke koje smo mogli pokazati, naravno, onima koji su nas ocjenjivali kod ulaska u EU. Hvala još jedanput lijepa na vremenu za raspravu.
Hvala i vama. Gospodin Dražen Bošnjaković Klub zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, državni tajniče, kolega Salapić, kolegice i kolege. Dakle, pred nama su dva zakona, u ovom prvom zakonu zaista možemo samo rečenicu reć, on više bez obzira što ga mi danas ukidamo on i tako više nije živ jer zapravo ovjere potpisa nisu više u uredima državne uprave kao što je to nekad bilo, ovjere potpisa su i danas zapravo u nadležnosti javnih bilježnika. Tako da s te strane ovo je ja bih rekao jedan deklaratorni zakon kojim mi deklariramo činjenicu koja i tako i tako već postoji. Dakle, javni bilježnici to su samostalne i neovisne osobe koje nastupaju i imaju zapravo javno povjerenje i na njih je država prenijela određene ovlasti da u ime države u nekim stvarima postupa, negdje su te osobe povjerenici suda kao primjerice u ostavinskim postupcima i sad od zadnjih izmjena Ovršnog zakona također i u ovrsi nastupaju kao povjerenici suda i to je dobar, dobar ovaj iskorak vezano za uopće način takvog postupanja jer znamo da bi bilo dvojbe u ovršnim postupcima da li bilježnici jesu pravosudno tijelo ili nisu, tako da su neka rješenja o ovrsi zapravo na europskom sudu pala zato što nije bilo tako definirano. Zadnjim izmjenama Ovršnog zakona ja mislim da je to otklonjeno i da bilježnici u ovrsi mogu postupat baš kao pravo pravosudno tijelo. Sjećam se kada je taj institut uopće uvođen tih '90.-tih godina kao jedan dobar iskorak i mislim da smo smatrali i da se to do danas i pokazalo da osnivanjem bilježnika zapravo jačamo povjerenje u pravnom, u pravnom prometu između subjekata jer i ovjere i svjedočenja bilježnika u nekim postupcima u svakom slučaju su davala snagu zapravo tim radnjama koje su stranke poduzimale. Također ono što je bilo jako važno sporost postupka je bila i sada je problem zapravo sporo postupanje sudova, a prije je bila da ne kažemo još i bitno veća i kada su bilježnici uvedeni u naš sustav i kada im je data ovlast da oni određenim pravnim poslovima i pravnim aktima daju snagu ovršne isprave tada je to značilo barem 5-6.g. uštede vremena znači da ne morate ić na prvostupanjski postupak stranke, pa čekat presudu, pa nakon žalbenog postupka to je znalo po 6-7.g. trajat, e ta mogućnost da bilježnik da nekom ugovoru, nekakvoj pravnoj radnji da da snagu ovršnosti, to je znači preskakalo sve to vrijeme koje je bilo pred, pred njima. Jasno to ima svoju cijenu, to su najviše koristili i danas najviše koriste banke i druge ovaj institucije, ali u svakom slučaju određeno rasterećenje našeg pravosudnog sustava je na ovaj način sasvim sigurno ovaj došlo, a bilježnici su na taj način i rasteretili taj naš pravosudni sustav i podigli su određeno povjerenje. Ovaj, ove izmjene zakona, gledam u odnosu na prvo čitanje, doživjele su dosta nomotehničkih promjena i to je u redu, tu je predlagatelj bila uglavnom komora, ali nekakvu suštinsku razliku u odnosu na prvo čitanje i nije. Ono što vidimo zapravo da se ovim izmjenama temeljno želi, temeljna su dva cilja, a to je modernizacija zapravo postupanja javnih bilježnika i bolja dostupnost bilježničke usluge našim građanima. To jesu dvije važne stvari i ta modernizacija da kažemo digitalizacija ona obuhvaća danas gotovo sve segmente funkcioniranja države i jasno je da se ona reflektira i na rad javnih bilježnika. Mi već danas imamo mogućnost znači osnivanja trgovačkih društava, firmi, poduzeća digitalnim putem, dakle ne mora se nigdje ovaj ić, ne mora se ić u nikakve državne institucije, niti da se pišu osnivački akti košto je to bilo, niti da se poslije ide u Zavod za statistiku, za mirovinsko i zdravstveno osiguranje, to se danas sve može obaviti iz svog ureda, iz svoje dnevne sobe, treba imat računalo, treba bit spojen, uć u sustav, popunit obrasce i to je to, to je veliki iskorak. Mi sada ovdje na neki način stvaramo i normativni okvir znači za izradu elektroničkih isprava što je dobar, dobar, sasvim sigurno je dobar ovaj iskorak i zapravo je samo kontinuitet onoga što država radi i u drugim segmentima funkcioniranja. Vidjeli smo sad, imali smo prošli tjedan čini mi se Zakon o izmjenama ZPP-a da to na sudovima itekako živi i sad to sve treba na neki način povezat. Također jedna od važnih stvari jeste dostupnost tih ureda jer cilj je da građani opet ne putuju nego da to bude dostupno kao što je već ovdje prije rečeno i u onim mjestima gdje nema banaka, gdje nema institucija, gdje nije pravni promet tako dinamičan i živ i tu je moguće otvarat znači nekakve ovaj urede, urede ili da tako kažem poslovnice onih koji već posluju i na neki način je moguće te ljude distribuirat tako da oni ljudi koji žive na takvim područjima da nemaju nikakvih ovaj problema nego da im je takav ured izvan nekakvog sjedišta dostupan i tamo. Također mislim da treba još jednom pozdravit odredbe o načinu izbora bilježnika. Tu se sada po ovom zakonu osniva povjerenstvo gdje je ministar na čelu koje će obavit razgovor, dosad to nije bilo tako, to je radila komora i tada je komora davala mišljenje ko bi po mišljenju komore bio naj, najbolji kandidat ili davala je često i mišljenje o nekoliko kandidata za koje je smatrala da svaki od njih može biti javni bilježnik. Nekad je bila čak i odredba da prednost u tom postupku imaju prisjednici što ovako gledajući praktično vrlo često i završava tako da bude prisjednik imenovan jer prisjednik je ipak osoba koja tamo dijeli, niz godina ovaj radi i ima iskustvo i na neki način ako ovaj prestaje s radom, a on bude imenovani i taj prisjednik onda donosi određeni kontinuitet u radu je li i svemu tome. Međutim, to i ne mora biti tako, to i ne mora biti tako. Tako da tu je ovaj jako dobro da će povjerenstvo i ministar obaviti razgovor sa svim tim kandidatima i vidjet zapravo koji je napogodniji uz sav onaj CV koji sasvim sigurno treba uvažiti, ali nekad je bilo baš eksplicitna odredba da se biraju prisjednici što je Ustavni sud svojom odlukom ukinuo i rekao da to tako ne može jel, mora biti dostupnost takvim mjesta zapravo omogućena svima pod jednakim uvjetima. Također je jako dobra odredba koja mijenja stvar, a to je da tarifu o radu znači javnih bilježnika da donosi ministar jer ovdje se ipak radi o poslovima koje država delegira na javne bilježnike i s te strane mislim da je vrlo opravdano da to onda i ministar odredi po kojoj je to tarifi jer to nije tržišna utakmica to je na neki način ekskluzivitet koji država daje, daje samostalnim neovisnim osobama dakle bilježnicima koji imaju javno povjerenje. Mislim da sam čak na prvom čitanju ili sad u Zakonu o izmjenama parničnog postupka rekao da ovaj institut mi trebamo koristiti što je moguće više kako bismo rasteretili pravosuđe i kako bismo zapravo građanima olakšali. I mislim da bi bilo dobro kod nekih slijedećih izmjena i Zakona o bilježništvu, pa i Zakona o parničnom postupku vidjet iskustva drugih, a to je nešto vezano za ovaj naš institut prethodnog osiguranja dokaza. To znači prije pokretanja samog sudskog procesa prije nego neko nekog tuži da bi bilo dobro zapravo dat bilježnicima ovlast da oni osiguraju neke dokaze, recimo il neko smetanje međe, da oni izađu prije na teren, da fiksiraju točno šta se tu ovaj događa i da ono što se u tom postupku pored bilježnikom dogodi da to ima snagu dokaza, da se takav dokaz više ne provodi u sudskom postupku. Treba zapravo ovaj vidjeti jer ovo čini mi se da što je država prenijela, a vezano je za, vezano je znači ovrhu i ostavinske postupke da tu ide relativno brzo i da se to pokazalo kao jedan dobar instrument rasterećenja sudova. Također u ovim izmjenama dobro je posložene zapravo su sve te funkcije i ta kadrovska struktura, od vježbenika, savjetnika, prisjednika, zamjenika javnog bilježnika tako da vrlo su precizno tu uvjeti navedeni i to, to je dosada bila jedna materija koja nije bila u potpunosti regulirana. Sada je to bitno bolje. U svakom slučaju pozdravljamo ove izmjene, one znače određeni sigurni korak naprijed i Klub HDZ-a će podržat izmjene Zakona o javnom bilježništvu.
Hvala. Gospođa Katarina Peović, Klub zastupnika HSS-a i Radničke fronte. Izvolite.
Dobar dan. Podsjetit ću da je javno bilježništvo uspostavljeno zakonom 1993. godine kao javna služba, a izmjenama Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa 1994. određeno je da će postupno poslove ovjeravanja prestati obavljati uredi, ispostave i gradski uredi dok su ministri uprave donijeli rješenja o prestanku obavljanja poslova ovjeravanja potpisa, rukopisa i prijepisa za urede i njihove ispostave na području pojedinih županija odnosno Grada Zagreba. Ovdje se dosta govorilo o reliktima prošlosti i o zakonima koje je potrebno promijeniti. Također se govorilo o mraku jel socijalizma u kojemu je potrebno znači te neke odredbe učiniti modernijima, ali nitko ovdje nije točno rekao zapravo o čemu se radi, pa bih ja samo upozorila da je u tom znači mraku postojala služba državnih činovnika koji su bez naknade ovjeravali potpise i preslike. Naravno ne možemo javne bilježnike svesti na ovjeravanje potpisa ili preslika ali to je veliki dio njihovog zanimanja i onoga što oni zapravo rade. Ključni naglasak je na besplatno. Ovdje se govorilo dosta o potrebi modernizacije javnobilježničke usluge, elektronskim putem znači dostavljanja prijepisa, digitalizacijom itd., ali dostupnost usluga znači prije svega besplatno. Besplatno je dostupno. Ono što je elektronički dostupno nije dostupno ako netko nema novaca da plati tu naknadu, a da nije riječ o malim naknadama podsjetit ću vam znači imali ste i članak u Slobodnoj Dalmaciji iz 2020. godine o jednom slučaju dakle gdje je javni bilježnik u ostavinskom postupku naplatio 3.400 kuna što je uobičajena tarifa da se razumijemo, gdje se zapravo u toj situaciji čovjek doveo do toga da nema za platiti jel. U toj situaciji nekakvog nasljeđa jednostavno ljudi dolaze do toga da nemaju tih 3.000 kuna i ostavinski postupak se ne može dovršiti. U tom slučaju obavijestila nas je pravna savjetnica javni bilježnik predmet uputiti na sud koji vodi ostavinski postupak bez plaćanja naknada osim troškova presude. Pa ako smo ovdje govorili o tome da mnogi su u raspravi i spominjali da je dobra praksa tzv. rasterećivanje sudova, nemamo ništa protiv toga, ali je problem opet u plaćanju. Znači ako se na sudu ta usluga može dobiti gotovo pa besplatno, a kod javnog bilježnika za 3.400 kuna onda nikako ne možemo govoriti o tome da ovom modernizacijom zapravo ide u smjeru veće dostupnosti usluge. Veća dostupnost usluge ponavljam je besplatna usluga. Usluga koja nije besplatna nije dostupna bez obzira u kojem je ona formatu, elektroničkom ili na papiru. Tako da u tom smislu čini mi se da i ovdje imamo opet nekakvu modernizaciju koja je sama sebi svrha. Mi smo inače postavili pitanje ministru Malenici i nismo još dobili odgovor, a vezano baš uz ovaj slučaj znači koji je bio opisan u Slobodnoj Dalmaciji. Naime, malo smo istražili i zašto su tako visoke naknade i uistinu su tarife takve i zato sam ja i postavila pitanje ovdje, da li se te tarife misle sniziti jel to je ključni problem, da li tarife mogu biti manje. A pogledajte sad koji je to apsurd zašto je ta tarifa tako velike recimo za nasljeđivanje. Za nasljeđivanje je ta tarifa tako velika zato što se ona određuje Pravilnikom o visini naknade i naknade troškova javnog bilježnika kao povjerenika suda u ostavinskom postupku. Tarifa je doslovno 3.000 i preko 3.000 kuna za većinu tih postupaka, znači vrijednost se čiste ostavine utvrđuje prema vrijednosti koju ostavina ima u vrijeme procjene, a većinom premašuju te vrijednosti 35.000 kuna što je određeno čl. 7. Ako vrijednost ostavine prelazi 60.000 kuna pored iznosa naknada od 200 kuna plaća se još 100 kuna za svakih započetih 10.000 vrijednosti ostavine, al ne više od 2.500 kuna, dakle praktički većinom stranke plaćaju upravo taj maksimalni iznos. I ono što je naš prijedlog bio da se progresivno odrede tarife iznad tih 35.000 kuna koje će biti mislim realno gledajući za svaku tu nekretninu ili za svako zemljište i da se proširi i iznad znači iznos od 60.000 kuna kako bi se onima koji nasljeđuju vrijednije nekretnine naplaćivala skuplja tarifa, a onima koji nasljeđuju manje vrijedne nekretnine po mogućnosti snizi tarifa jel ovdje imamo znači ono flat rate isto ko kod poreza svi plaćaju isto bez obzira dal ste naslijedili vilu ili ste naslijedili komad zemljišta jel. U tom smislu opet i kod poreza i ovdje nije dovoljno učiniti nešto dostupnim dovoljno i reći da je to neka javna usluga. A javnobilježnička zapravo nije javna i dostupna usluga već je to uistinu privatizacija dijela državne službe. Dobro to je tako sada, ali ono što je ključno i što ljudima može pomoći je da se barem te cifre i te tarife snize. Javno bilježništvo koje je u svojoj osnovi privatiziranje dijela pravosudnog sustava i državnog aparata ne možemo opisivati riječima koje su se ovdje opisale, a to je znači rasterećujemo sudove, povećavamo dostupnost te usluge itd. Svi znamo kako se naš narod provodi kada dođe bilo kada u situaciju da mora sa nekim odvjetničkim uredom ili javnim bilježnikom bilo što napraviti. Pri tome kao i u drugim slučajevima i u slučajevima nasljedstva je riječ o poslu koji se doslovno provodi u par minuta. Znači svi koji su bili kod javnog bilježnika znaju da su proveli par minuta u njegovom uredu, a za tu njegovu uslugu su platili od 50 ako su bili sretnici pa evo do 3.400 kuna. Znači apeliramo da se zakonski prijedlozi ne zadržavaju na elektroničkim rješenjima na digitalizaciji koja sama sebi ne može bit svrhom nego da se uistinu ta usluga učini onim s čim se državna komora odnosno Komora javnih bilježnika hvali, a to je javno dostupna svima dostupna usluga. To sad nije slučaj pa evo imamo situacije u kojima doslovno ljudi ne mogu svoju zemlju naslijediti jer nemaju 3.400 kuna da bi platili javnom bilježniku. To je reket, a ne javna usluga.
Gospodin Davor Dretar zastupat će Domovinski pokret. Izvolite.
Hvala lijepa dragi naš predsjedavajući, poštovani tajniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Što se tiče ovog prvog zakona odnosno Zakona o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa što i sami možemo vidjeti u ovom tekstu te se odredbe više ne primjenjuju, ne postoje nikakve pretpostavke za njihovu daljnju primjenu, tu apsolutno nemamo što za prigovoriti. No svoje ću izlaganje više nekako usmjeriti na zakon odnosno izmjene Zakona o javnom bilježništvu. Svakako je za pohvaliti modernizaciju uvođenje svih mogućih informatičkih blagodati koje nam današnje vrijeme nudi i u rad javnobilježničkih ureda. Ono što je i poštovani kolega Pavić ovdje pitao zahtjev za pribavljanje certifikata javni bilježnik odnosno javnobilježnički ured podnosi komori ne bi li se dakle pribavio kvalificirani certifikat za elektronički potpis i elektronički pečat izdan od kvalificiranog pružatelja usluga povjerenja. Ne vidimo eto kažemo i naglasit ćemo još jednom tu veliku potrebu da se komora na bilo koji način u to miješa. No ono što možda je upitno i vidimo da se nije mijenjalo još od prvog čitanja, naglasit ću kroz nekoliko članaka ovih zakonskih izmjena. Čl. 27. mijenja čl. 42. st. 3. tako da glasi javnobilježnički prisjednik, savjetnik i vježbenik odgovaraju kao i javni bilježnik za štetu koju prouzroče povredom službene dužnosti pri samostalnom obavljanju kakve radnje u skladu s ovim zakonom. Javni bilježnik odgovara solidarno s javnobilježničkim prisjednikom, savjetnikom i vježbenikom ako ih je ovlastio da samostalno obave određenu radnju. Javni bilježnik ima pravo regresa, prema javnobilježničkom prisjedniku, savjetniku i vježbeniku po općim pravilima o regresnoj odgovornosti službenih osoba. Ono što je svakako važno je zadnja rečenica, a ona glasi, za štetu koju prouzroče javnobilježnički prisjednik, savjetnik i vježbenik država ne odgovara. Dakle, država je ovdje jasno rekla, ako nešto uprskate sory sami ste si krivi. No država ne popušta baš tako lagano u čl. 42. koji mijenja čl. 122. ovog zakona gdje se kaže kada govorimo o odabiru javnobilježničkog prisjednika ta se mjesta popunjavaju kako piše u zakonskom tekstu na temelju natječaja kojega raspisuje i provodi komora. Prigodom izbora osobito će se voditi računa o uspjehu postignutom na pravnom studiju i dotadašnjem radu. St. 6. vrlo je bitan, a on glasi o izboru i postavljenju javnobilježničkog prisjednika odlučuje ministarstvo na temelju prethodno pribavljenog mišljenja komore i javnog bilježnika. Ako se usprotivi postavljenju određenog javnobilježničkog prisjednika javni bilježnik u narednih godinu dana ne može tražiti otvaranje mjesta javnobilježničkog prisjednika u svome uredu, osim što bi naravno još jednom zamolili sve predlagatelje u Hrvatskoj da pripaze i na gramatiku, pa da rečenice ne počinju kondicionalom ali očigledno za to ćemo morati zaposliti neke jezikoslovce. Ovdje je upitno, dakle podsjećam vas malo prije sam vam pročitao za štetu koju prouzroče javnobilježnički prisjednik, savjetnik i vježbenik država n e odgovara. No, ovdje vidimo da se država putem komore i ministarstva ipak direktno upliće u proces odabira javnobilježničkog prisjednika. Kao i u prvom čitanju, tako ću i sada još jednom pročitati dopis koji mi je došao iz jednog javnobilježničkog ureda, a on glasi: „Zakon o javnom bilježništvu u potpunosti je protivan Pravilniku o vrednovanju kandidata u postupku imenovanja sudaca, a kojim pravilnikom je određen postupak imenovanja sudaca kao što je Zakonom o javnom bilježništvu propisan postupak imenovanja javnobilježničkih prisjednika i to iako javnobilježnički prisjednici trebaju imati istu stručnu spremu te obavljaju poslove iz nadležnosti sudova kao i sudski povjerenici. Navedenim pravilnikom propisano je da sudac osim što mora ispunjavati formalne uvjete mora proći provjeru znanja i strukturni razgovor na kojem se postavljaju pitanja i provode razgovori u primjerenom trajanju i tako se naravno ocjenjuje raspolaže li kandidat potrebnim znanjima i sposobnostima. Dakle, tek po obavljenom strukovnom razgovoru sukladno članku 7. i 9. Pravilnika o vrednovanju kandidata, te po izvršenoj provjeri znanja sukladno člancima 10. i 12. istog Pravilnika donosi se konačna odluka o imenovanju neke osobe za suca. Naravno ako osoba ne zadovolji neće biti imenovan. Takva mogućnost javnom bilježniku je ipak ovdje oduzeta. On mora zaposliti osobu za koju provjerom znanja i strukturiranim razgovorom jest utvrdio da možda ne odgovara zahtjevima za mjesto za koje se ista ta osoba javlja. Je li upravo tako u praksi? Načelno ne. Naravno nemoguće je i zamisliti da bi javni bilježnik u svojem uredu na tako odgovorno mjesto kao što je prisjednik zaposlio osobu koju nikada u životu nije vidio. No eto, sada opet imamo jednu čudnu igru realnosti i zakonskog teksta u kojoj opet ništa nemamo riješeno. Obratit ćemo se zastupničkim pitanjem poštovanom ministru Malenici, pa ćemo zatražiti odgovor na pitanje stvarno kao što sam i poštovanom gospodinu Salapiću u replici uputio pitanje koliki je broj javnih bilježnika u određenom vremenskom roku, recimo tijekom 2021. godine izrazio protivljenje imenovanju prisjednika u vlastitom uredu. Ili se u stvari radi ovako kako nam je eto i jedna gospođa koja ima javnobilježnički ured i sama rekla. Imenovanje javnobilježničkog prisjednika u praksi izgleda ovako. Javni bilježnik privatnim putem pronađe osobu koja će mu obavljati dužnost prisjednika, pa ga onda zaposli u svom uredu kao pravnika. Nakon toga prijavljuje se potreba za javnobilježničkim prisjednikom komori temeljem čega se raspiše oglas u Narodnim novinama. Već zaposlena osoba, ovaj spomenuti pravnik podnosi prijavu na taj natječaj, a onda se nekoliko dana nakon toga u javnobilježničkom uredu javljaju na telefone i odgovaraju na pitanje je li ovaj natječaj pravi ili je u stvari samo pro forme, odnosno zapošljavate li vi već zaposlenu osobu, samo što se više neće zvati pravnik, nego će se zvati javnobilježnički prisjednik. Dakle, vidimo i sami da tu zakon nije precizan, zakon odnosno država se u jednom momentu ograđuje od bilo kakve odgovornosti ali i dalje želi imati utjecaj na odabir javnobilježničkog prisjednika. Još tijekom prvog čitanja poštovani tajnik Salapić je odgovorio na moje pitanje da nije baš istina da su javni bilježnici na tržištu, nego da su oni, odnosno njihovi uredi osobe, odnosno uredi koji rade ozbiljne poslove i nema se tu što njima prepuštati da biraju sami radnike koji će kod njih raditi. Dosta zanimljiva i čudna struktura i logički i na mnogim drugim nivoima, moram priznati ne drži vodu. No u svakom slučaju ove zakonske izmjene će i Klub zastupnika Domovinskog pokreta najvjerojatnije podržati, još ćemo se morati malo oko toga konzultirati. Nemamo ništa reći protiv modernizacije, protiv ubrzavanja procesa ali sasvim sigurno trebat će nam još malo razmisliti pa ćemo do glasovanja donijeti odluku. Do tada hvala lijepa.
Hvala. Gospođa Marija Selak Raspudić, Klub zastupnika MOST-a. Izvolite.
Prije nekoliko dana ministar pravosuđa Ivan Malenica u Saboru odgovarajući na replike zastupnika iznio je podatak koji bi nas sve trebao zabrinuti. Ministar se pohvalio kako su hrvatski sudovi u 2021. godinu ušli sa 158000 predmeta više nego u 2020. godini. Nije ponudio nikakva objašnjenja rastućih brojki. Je li riječ o nekom novom trendu koji se pojavljuje zbog sve većih poteškoća u tokovima u gospodarstvu. Očekujem odgovore na ova pitanja. Je li možda riječ o nekim promjenama u sustavu vođenja evidencija o sudskim predmetima i postupcima ili se radi o nečem trećem što za sad ne možemo identificirati. Kako bilo u Hrvatskoj se stanje sudskih predmeta sustavno prati već neko duže vrijeme i to metodologijom koja je razmjerno stabilna i daje nam dobru osnovu za usporedno praćenje općih trendova u radu sudbenih vlasti. Sukladno tome, naša se pravosudna politika kao uostalom i većina drugih sektorskih politika bavi tek liječenjem simptoma, tj. poremećaja i anomalija dok je osnovna varijabla pravosudnih statistika godišnji priljev predmeta manje-više iz godine u godinu vrlo slična i čini gotovo nepogrešivu matematičku konstantu. Premda se na prvi pogled čini da pravosuđe nije tema današnje rasprave činjenice govore upravo suprotno. Činjenica je naime potpuno neoboriva i zakonom propisana. Da javnobilježnička djelatnost u Hrvatskoj obuhvaća jednu veliku krišku pravosudnog kolača. Ovrhe u prvom redu, te ostavine velik su dio posla koji se danas obavlja u javnobilježničkim uredima. Štoviše mogli bismo reći da bez tih funkcija ovaj zakon o kojem danas raspravljamo u bitnome bi izgledao drugačije, no stvarnost našeg pravosuđa u nekom je trenutku bila takva da se nije moglo računati na učinkovito obavljanje određenih pravosudnih funkcija, pa čak ni onda kada je bila riječ o nespornim ili rutinskim predmetima, kao što su recimo ovrhe na temelju vjerodostojne isprave. Stoga je država kao što je poznato lutala u traženju rješenja na … [[Govornik se ne razumije]] između javnih bilježnika, te odbačenih i već zaboravljenih javnih ovršitelja. U procjepu između potrebe za učinkovitim sustavom prisilne naplate građanskih obveza i činjenice da javni bilježnici bez obzira na recentne zakonodavne provizorije nisu i ne mogu biti sud, niti mogu strankama ovršnog postupka jamčiti objektivnost i nepristranost što su ključna obilježja suda. U svakom slučaju ova vlada, kao uostalom i sve prethodne očigledno uzima javne bilježnike kao svojevrsnu zadanost, ponajprije izgrađenu na strahu da se stotine tisuća ovršnih predmeta ne preliju na sudove i to je nešto na što mi kao parlamentarna manjina trenutno ne možemo utjecati, preostaje nam stoga raspravljati o ovom konkretnom konačnom prijedlogu zakona. Premda ovaj zakon nema širok krug primarnih adresata ipak mu treba pokloniti dužnu pažnju jer su materijalni i drugi interesi koji stoje iza njega prilično veliki, o tome je bilo riječ i u ranijim raspravama i dovršenje ovog zakona zasigurno nije prošlo i sad dolazimo do onog bitnog što se ogleda i u konačnom prijedlogu zakona, dakle nije prošlo bez pritisaka i lobiranja u vladi, Ministarstvu pravosuđa i u svim ostalim nadležnim tijelima koja su utjecala na ovaj konačni izgled zakona. Dovoljno je usporediti kako je ovaj prijedlog zakona izgledao u prvom čitanju i kako izgleda ovaj konačni prijedlog. Dame i gospodo, razlika je ogromna. Mnogi zakonski članci koje se predlagalo mijenjati u prvom čitanju nestali su iz konačnog prijedloga zakona, a umjesto njih mijenjaju se neki drugi. Ako potražite objašnjenje o razlikama između prvog i drugog čitanja zakona vidjet ćete da su te razlike uglavnom posljedica lobiranja iz javnobilježničkih krugova, dok su objašnjenja koja nam daje ministarstvo više nego štura i svode se na fraze o nomotehnici. S obzirom na brojnost i značaj razlika između prvog i drugog čitanja opravdano se pitamo što se dogodilo. Ovaj zakon kao i svaki drugi prošao je sve prethodne faze u njegovoj izradi počevši od procjene učinaka preko međuresornog usuglašavanja između ministarstava, određeno je i javno savjetovanje i doista čudi da je nakon svega toga toliko odredbi u drugom čitanju trebalo mijenjati. Odjednom se pojavljuje Hrvatska javnobilježnička komora i temeljem njezinih primjedbi koje nama kao saborskim zastupnicima nisu dostupne u obrazloženjima zakon se u većoj mjeri mijenja. Velike razlike između dva čitanja same po sebi su problem jer za njih ne postoji dovoljno dobra argumentacija. Moguća su samo dva objašnjenja, ili je ministarstvo popustilo pred nekim nama nepoznatim van institucionalnim pritiscima ili je prijedlog u prvo čitanje jednostavno pripremljen amaterski i nepromišljeno, ni to ne bi bio prvi puta. Trećeg razloga nema i ne može ga biti. U ovoj raspravi želim iznijeti i jedno opće zapažanje kako će HS kroz niz zakona u ovome mandatu urediti jedan cijeli set pitanja koja se izravno odnose na javnobilježničku službu. Osim ovih izmjena Zakona o javnom bilježništvu ranije danas trebalo se raspraviti, sada se objedinilo, pa ću ja to nastaviti u pojedinačno raspravu, o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa koji u velikoj mjeri uvjetovan činjenicom da su poslove iz tog zakona tijekom posljednjih 20.g. preuzeli javni bilježnici. Ranije u ovom mandatu donesene su izmjene Ovršnog zakona kojima su se nastojale pokrpati rupe povezane sa sudjelovanjem javnih bilježnika kao povjerenika sudova u ovršnim postupcima, a u javnom savjetovanju možemo već pronaći i izmjene Zakona o zemljišnim knjigama prema kojima će bilježnici faktično preuzeti velik dio poslova prilikom predlaganja upisa u zemljišnim knjigama. Ako je već tome tako da se javnobilježnička služba i poslovi uređuju na vrlo širok način želim podsjetiti predstavnike ministarstva kako u važećem Zakonu o nasljeđivanju postoje neke odredbe koje se tiču ostavinskih postupaka, a koje su atavizam iz nekog drugog vremena. Riječ je konkretno o zakonskim odredbama koje matičarima nalažu da prilikom evidentiranja činjenice smrti de facto prikupljaju podatke o potencijalnim nasljednicima i ostavini što je potpuno neprimjereno i čime se matičari uopće ne bi trebali baviti. Stoga ću danas kao svoj prilog da pokažemo još jednom da je oporba konstruktivna podnijeti prijedlog izmjena Zakona o nasljeđivanju s jednostavnim ciljem da teret utvrđivanja nasljednika i ostavine u cijelosti bude na bilježnicima i sudovima kao tijelima postupka, te na nasljednicima kao strankama u postupku. Osim toga i s time ću završiti, želim skrenuti pozornost predstavnicima ministarstva kako se ovih dana u javnosti raspravlja o jedinstvenom registru računa kojeg vodi FINA, te tko bi i po kojoj osnovi trebao imati pristup tom istom registru. Mislim da bi Ministarstvo pravosuđa s kolegama u Ministarstvu financija trebalo promisliti treba li takav besplatan dohvat pojedinačnih podataka iz registra i tijelima koja vode ostavinski postupak kako bi se izbjeglo da stranke u postupku same istražuju nešto što je državi već poznato, a što bi trebalo biti načelo koje vrijedi u svim vrstama postupaka, sudskim, upravnim ili nekim trećim. Dakle ponovit ću još jednom, uz uobičajeno žaljenje što nema više zainteresiranih za raspravu i činjenicu da se rasprava u ova dva predmeta objedinila, da su ovdje u ovom izlaganju postavljena i vrlo konkretna pitanja koja se tiču povezanosti upravo stanja u pravosuđu i javnobilježničke djelatnosti, a one se odnose na to zašto je došlo do zaprimanja 158.000 predmeta više nego u 2020. godini. Trebamo konkretna obrazloženja ovakvih uzlaznih trendova. A drugo je pitanje odakle takve promjene između dva čitanja zakona? Nadam se da će se u završnom obraćanju predstavnik predlagatelja odvažiti doći za ovu govornicu i dati odgovor na ova pitanja.
Hvala, ćete ostati dalje, da izvolite kao pojedinačna rasprava sad, sad moguće su i replike, izvolite.
U pojedinačnoj raspravi govorit ću o Zakonu o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa. Zakon o kojem ovdje raspravljam čini se kao tema koja je davno prevladana, minorna ili kao nešto što treba rutinski donijeti bez veće rasprave i promišljanja jer predlaže se ukinuti Zakon o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa koji je u kontinuitetu na snazi od 1974. godine i čije odredbe se uglavnom više ne primjenjuju te su stavljene izvan snage odredbama drugih zakona. Međutim, ovaj zakon kao relikt prošlosti ipak je izazvao određene reakcije javnosti pa i medija podsjećajući nas kako u hrvatskom pravom poretku postoje drugi zakoni koji datiraju iz vremena bivših država koji više ne postoje. S vremena na vrijeme javnost će se podsjetiti kako je u Hrvatskoj na snazi i Zakon o prekršajima protiv javnog reda i mira koji je na snazi od 1977. godine te u kojem su novčane kazne još uvijek izražene u njemačkim markama koje ne postoje još gotovo četvrt stoljeća. Ideološka i politička borba te pravna zbilja podsjetit će nas kako je materija pobačaja u Hrvatskoj uređena zakonom koji je donesen u vrijeme bivše Jugoslavije, a koji je na snazi od 1978. godine. Donedavno je na snazi bio i Zakon o naseljima iz veselih i živopisnih '80.-ih godina prošlog stoljeća kojeg smo konačno prije mjesec dana zamijenili novim zakonom. Prije samo tjedan dana ovdje smo raspravljali o Zakonu o parničnom postupku čiji je osnovni tekst publiciran u Službenom listu SFRJ negdje početkom 1977. godine, a od njegovog donošenja izmijenjen je gotovo 30 puta pa se u tom zakonu kao u rijetko kojemu sudaraju jezični, pojmovni i pravni koncepti pripadni posve različitim pravnim poredcima, pa čak i bitno različitim jezičnim pravilima. A riječ je od jednom od kapitalnih zakona u hrvatskom pravnom poretku po kojem se ravna najveći broj sudskih postupaka u RH i čija kvaliteta u bitnom utječe na učinkovitost rada cijelog pravosudnog sustava. Ako pobliže promotrite dotrajalost kako Zakona o parničnom postupku tako i Zakona o izvanparničnom postupku, ako tome pridodate i činjenicu da je aktualni Ovršni zakon treći po redu koji je donesen od samostalnosti Hrvatske jasno je kako moderna hrvatska država i njezin zakonodavac nisu prvih 30 godina naše državnosti uspjeli donijeti moderan i stabilan zakonodavni okvir za uređenje spornih i nespornih sudskih postupaka u predmetima koji pripadaju privatno pravnim odnosima. Ne treba onda ići daleko kako bismo pronašli krivca za naše gospodarske neuspjehe, sagledali širu sliku ovoga ili zašto ozbiljan biznis u Hrvatskoj ne želi investirati i zašto poduzetništvo nije popularno. Pri tom nemojte moju raspravu shvatiti kao opću kritiku kvalitete normativne djelatnosti u bivšim državama. Ona je vjerojatno u prosjeku bila na većoj razini, ali i bitno slabijeg intenziteta od današnje. Pravnici tog vremena imali su više vremena, a pravni odnosi su bili kud i kamo manje složeni nego danas. Uzori kakve imamo u uređenim zapadnim demokracijama koje su baštinici jednog liberalnog modela građansko pravnog uređenja i koje su kroz dugo vrijeme uglavnom neprekinuto uživale blagodati stabilnog zakonskog uređenja nama su zasad nedohvatljivi. Primjeri poput austrijskog Općeg građanskog zakonika koji je u Austriji na snazi uz neznatne izmjene već više od 200 godina za nas se čine nestvarnima. Previše se često kod nas donose novi zakoni ili mijenjaju postojeći uglavnom bez konkretnog sadržaja i kako bi vlastodršci napravili dojam u javnosti da nešto delaju. Zaključno, vraćajući se konkretno na današnju temu dnevnoga reda željela bi konstatirati kako ukidanje Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa nije ništa drugo nego formaliziranje pravne stvarnosti koja u pravnom poretku već odavno postoji. Javnobilježnička služba već je odavno konzumirala dobar dio poslova na koje se ovaj zakon odnosi, a donošenjem nove Uredbe o uredskom poslovanju osigurano je da nakon prestanka važenja zakona ne nestane kakva pravna praznina te su se time stvorile pretpostavke da se ovaj zakon ukine.
Hvala, gotovi ste, hvala. Gospodin Bulj replika.
Hvala lijepo. Kolegice Selak Raspudić mi, evo pitao sam ministra ali nikako da dobijem kao saborski zastupnik jasan odgovor. Zanimalo me već kad donosimo ovaj zakon, a tarife će donijeti ministar svojim pravilnikom. Znači mi ćemo dati legitimitet, sabor će prihvatiti prijedlog ministarstva, a mi ćemo u biti dati im amen na to da oni daju tarife, cijenu tarifa da prikažu ljudima što se tiče novca koliko njima padne na pamet. Stoga mi je nejasno zbog čega onda uopće sabor, ovo dolazi na sabor kad pravilnicima će određivati cijenu koja je vrlo bitna, koja je vrlo visoka kod javnih bilježnika. Dakle, nikako dobit odgovor čemu mi uopće služimo kao saborski zastupnici ako troškovnik javnobilježničkih usluga nam nisu dali.
Izvolite odgovor.
Evo ponovit ću još jednom ono što sam i istaknula u raspravi u ime kluba, o čemu smo prethodno i razgovarali da se pojavljuje velika razlika između prvog i drugog čitanja zakona i da odjednom se u drugom čitanju zakona pojavljuje Hrvatska javnobilježnička komora i temeljem njezinih primjedbi koje nama kao saborskim zastupnicima nisu dostupne s detaljnim obrazloženjima, zakon se u većoj mjeri mijenja. Eto to je ono koliko mi zapravo možemo uopće utjecati na ove zakone. I ono moje pitanje koje ostaje visiti u zraku je li ovaj zakon s obzirom na te razlike rezultat različitih lobiranja i ako jest čijih lobiranja jer mi bismo ovdje trebali imati transparentan proces na koje kao saborski zastupnici možemo utjecati i nedvosmislena obrazloženja da bismo mogli poduprijeti ili odbaciti bilo koji konačni prijedlog zakona. Sada to složit ću se s vama nipošto nije slučaj. Hvala.
Hvala, nemate više replika. I sada je na redu g. Miro Bulj. Izvolite.
Hvala. Državni tajniče, kolegice i kolege. Ja bih samo kratko ovdje, čak mi nije potrebno ni ovih pet minuta rekao besmisao samih nas ako dozvolimo na ovaj način da nam dolaze zakone gdje ne definiramo osnovne postavke zakona, a i to je ono što interesira naše građane, komora neka radi svoj posao, međutim mi smo saborski zastupnici i tribali bi dobiti troškovnik tj. cijenu usluga koje će građani plaćati tj. tarife koje će plaćati javnim bilježnicima. To me pitanje strašno zanima zbog čega pravilnikom će ministar izlobiran od ne znam koga potpisat, a mi ćemo mu dati potporu na ovaj zakon kao sabor? I jedno vrlo bitno pitanje po meni i ovdje se postavlja državni tajnik je obrazložio da će ovaj put u ovome zakonu biti ministar nazočan kod prijema uz olakšanje i olabavljivanje ovih uvjeta za prijem za javnog bilježnika, smanjivanja radnog staža ne znam godina i tako, naveo da će biti ministar nazočan u razgovoru. Do sad je bilo povjerenstvo, povjerenstvo je predložilo ministru, vjerojatno je tako bilo jel, ne znam jel ta bila procedura i ministar je potpisao. Ne znam šta znači da ministar bude nazočan na razgovoru, ne znam to je još bliže onoj da će biti potrebna stranačka iskaznica i još veći utjecaj samog ministra od neovisnog povjerenstva u biti koje nije neovisno, koje je uglavnom vjerojatno po odluci ministra postavljeno. Tako da tu nema nekakvih promjena. I vrlo bitno je pitanje znači pokrivenost javnim bilježnicima, tu se spominje povremeni u područjima gdje je udaljeno od sjedišta javnih bilježnika da će povremeno na tim područjima odlaziti javni bilježnik. Međutim, ovdje se postavlja ključno pitanje kada govorimo o pravosuđu jer je tajnik i proširio malo temu u jednom trenutku na cijelo pravosuđe u koje narod nema povjerenja, ja bi sad rekao da je pet ključnih stvari, pet stvari u najveće nepovjerenje koje imaju naši i gospodarstvenici i građani i to je ključni uvjet šta se mi ne razvijamo ekonomski, to je pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe i uvijek pravosuđe. I nije mi jasna ta teritorijalna podijeljenost, uzeli ste broj određenih stanovnika, međutim ja sam spomenuo ovdje primjer kako je se čisto i ključno politički napravilo po pitanju sudova koji su mreže sudova, općinskih sudova. Recimo evo ja sam spomenuo cetinski kraj, tako i u drugim krajevima tako i Knin, tako su i drugi krajevi zaleđa, cetinski kraj po površini veći od Međimurske županije, po broju stanovnika više nego Ličko-senjska županija ostao je bez suda, a car Franjo Josip ga je otvorio tisuću čini mi se 863., tako da u modernoj Hrvatskoj smo izgubili taj općinski sud znajući da područja Cetinske krajine od Splita su udaljena neka i po 70, 80 čak i više kilometara znači u dva smjera to dođe između 150 i 200 km u jednome danu morali su korisnici putovati. Tako da me to podsjeća na javne bilježnike. Ja bih još jednom samo napomenuo da me zanimaju i odgovori kao saborskog zastupnika jel ovdje se radi uvijek o nekakvoj kesi, o novcu, a mi o tome nemamo uvid. Ako komora ima nekakav prijedlog i ako nismo dovoljno dobro da bi morali i mi barem vidjeti jel su cijene strašno visoke, strašno poglavito kod rasprava nakon smrti nasljedstva i ostale naravno. Tako da bi još jednom napomenuo da očekujem da će se taj problem u ovome saboru riješiti i očekujem glas svih saborskih zastupnika da se dostavi možemo mi i odgoditi ovo čitanje, nastavit u idućem čitanju uvijek postoji mogućnost. Međutim, zašto bi nekakvi lobiji bili iznad saborskih zastupnika pa barem kao informacije, evo, a ne da dobivamo poluinformaciju i na kraju će biti izjava od vlade i ministarstva da je to donio sabor zakon, a da su oni donijeli pravilnik kojim će oni regulirati cijenu. Ovako bi bilo puno transparentnije i jasnije, vjerujem da to i državni tajnik zna, međutim očito je strategija bila da se pravilnikom izlobiranim donesu tarife za javne bilježnike. :
Prva replika gospođa Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Bulj. Kako bi objašnjavate činjenicu da postoje tolike razlike između prvog i drugog čitanja? Mislite li da je riječ o određenim vaninstitucionalnim pritiscima ili je prvo čitanje zakona bilo traljavo pripremljeno što opet ne bi bio prvi put slučaj u HS-u?
Izvolite, odgovor.
Pa očito utjecaj lobija, znači tu su lobiji odradili svoju zbog toga te izmjene drastične i očekujem da mi saborski zastupnici dignemo glas i da jasno kažemo da nismo ovdje isključivo došli na tjelovježbu i rekli bi prije na fiskulturu da dižemo ruku i da vježbamo da se razgibajemo jer mi je besmisleno, bolje da sam ostao u svome gradu Sinju u ovome trenutku nego baš sam došao tu i od ovome raspravljati jer ovo se tiče svih građana RH. U biti raspravljamo o zakonu koji će biti poslije pravilnikom u biti propisan, gdje će biti cijene i tarife, a cijene i tarife će biti nama nepoznate jel, nama zastupnicima, ali imat će zato vlada tj. predlagatelji imat će pokriće za tu odluku i te pravilnike i to u ključnoj stvari, govorimo o stvari tarifa i cijena, izlobiranih očito da li je to od komore ili nekoga drugoga ja ne znam.
I g. Pavić.
Uvaženi zastupniče, vi dolazite iz grada Sinja, tamo ste gradonačelnik i vjerojatno poznajete situaciju sa javnim bilježnicima u vašem kraju, pa vjerojatno vam je poznato i njihovo poslovanje odnosno potrebe koje oni moraju ispunjavati za naše sugrađane koji su u ruralnim dijelovima. Naime, danas nije problem biti javni bilježnik u velikoj sredini, nije problem biti bilježnik u Zagrebu, Osijeku, Rijeci, Splitu, Zadru, Šibeniku, ali je problem biti bilježnik u Sinju koji ima ingerenciju nad velikim dijelom teritorija i u susjednim općinama. Naime on ukoliko neka osoba želi da ovjeri potpis, a nije u mogućnosti da dođe do njega u kancelariju on mora otići kod nje, voziti se po brdima, ne znam satima možda i kroz, možda i kroz šumske dijelove i po makadamu da bi došao do te osobe da bi mu se naplatilo 160 kuna + PDV za to što je došao i da bi zaradio 40 kuna na ovjeri potpisa. Tko si to može dozvoliti?
Hvala. Odgovor.
Nerazvijena područja su inače zaboravljena i uvijek se gledaju prizme zakona kroz velike sredine, a ova područja koja su nažalost iseljena gdje je ugrožena i nacionalna sigurnost zbog praznih prostora i teritorija, to se događa i u ovome slučaju, a događa se i po drugim pitanjima, nije lako biti liječnik opće prakse u nekom nerazvijenom području gdje nema dovoljno pacijenata ili na, u negdje u urbanoj sredini kao što je Zagreb, Split, Osijek, van tih gradova sve se raspada, sve propada, ugrožena nam je tu po tom pitanju nacionalna sigurnost i tako i u ovome slučaju. Znači ta područja uopće nisu zakonima obuhvaćana, niti se pokušaje naći rješenje za ta područja kako za korisnike tako i za davatelje usluga i to je jedan od ključnih problema i zbog toga ćemo imati sve više i više iseljavanja ljudi jel štete su nemjerljive zbog zakonodavca koji uopće ne misli o tim stvarima.
Hvala. Gospodin Željko Pavić također pojedinačna rasprava, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo samo da se nastavim na ovo izlaganje kolege Bulja. Slažem se s time da zapravo ovaj zakon nije pisan za male bilježnike koji rade u ruralnim sredinama i vjerojatno će se desiti problem sa tim područjima jer ti bilježnici stvarno teško preživljavaju, a u zakonu nema apsolutno ništa da bi se njima pomoglo. Kao što sam rekao u raspravi u ime Kluba Socijaldemokrata shvaćam zašto zakonodavac nije prihvatio prijedlog da javni bilježnik ima slobodu u izboru prisjednika. Ovo odbijanje bismo prihvatili kad ne bismo znali da se u praksi dešavaju situacije u kojima se u javnobilježnički ured zapošljavaju prisjednici koji su djeca javnih bilježnika, nećaci, rođaci itd., itd.. Naravno kao što možete pretpostaviti ministarstvo je donosilo odluku na temelju prethodno pribavljenog mišljenja komore i javnog bilježnika, ali ipak se često odstupalo od tog mišljenja. Slično se dešavalo i sa natječajima za javne bilježnike jer natječaj je raspisivala komora, te nakon provedenog natječaja davala mišljenje koje je u načelu zajedno sa ostalim uvjetima koje javni bilježnik mora zadovoljiti trebalo služiti za imenovanje javnih bilježnika od strane ministra. Da je cijeli postupak javnog natječaja samo smokvin list za ministra koji nakon toga koristi svoje diskrecijsko pravo da imenuje koga on želi, a da zapravo ne odabire najboljeg kandidata i da je to zapravo zloupotreba diskrecijskog prava pokazat ću vam na slijedećem primjeru. Nakon raspisanog natječaja kojeg je raspisala javnobilježnička komora za mjesto javnog bilježnika bez obzira što je kandidat za javnog bilježnika ispunjavao sve uvjete imao najbolje ocjene na pravosudnom i javnobilježničkom ispitu, što je već godinama obavljao javnobilježničke poslove u manjoj sredini u koju mora putovati svaki dan iz grada za koji je raspisan natječaj za javnog bilježnika, što mu je komora dala najbolje mišljenje bez obzira na to što je branitelj, ministar pravosuđa je nažalost imenovao javnog bilježnika koji ima uvjete lošije od … [[Govornik se ne razumije]] kandidata. Budući da je prema čl. 14. Zakona o javnom bilježništvu rješenje ministra pravosuđa konačno kandidat kojeg ministar nije imenovao bez obzira na činjenicu da je bio kvalitetniji kandidat nije imenovan. Jedino mu je preostalo da pokrene upravni spor, naravno upravni spor mjesecima nije ušao u proceduru, a javni bilježnik koji je imenovan na način da ministar prilikom imenovanja nije poštivao zakon ostao je javni bilježnik, a naš spomenuti bolji kandidat je osuđen na čekanje da upravni spor napokon dođe u proceduru, a to već nije ušlo otprilike nekih 9-10 mjeseci. Evo zbog ovakvih situacija ne vjerujemo u jedinstvenu provedbu zakona, a nažalost ne znamo ni kome da vjerujemo da će poštivati zakone koje donosi ovaj visoki dom ako ih ne poštuje ni sam ministar pravosuđa. Primjer koji sam iznio je istinit, desio se nedavno i ukoliko su USKOK i DORH zainteresirani za kažnjavanje onih koji krše zakone, a još su pri tom i članovi vlade stojim na raspolaganju i rado ću im iznijeti sve detalje koje znam. Svima vama koji ste u sabornici i koji nas pratite na televiziji sigurno je jasno koji je osnovni uvjet da bi bili favorizirani i u konačnici imenovani u našoj državi koja je nadaleko poznata kao država koja svima nudi jednake mogućnosti, ali nekima osigurava jednakije. U novom prijedlogu zakona imamo još jedan prijedlog za koji mogu tvrditi da je još jedan smokvin list koji će ministru omogućiti da imenuje doslovce koga hoće, a bez mogućnosti da se ostali kandidati bar žale. Radi se o radnoj skupini kojoj je na čelu ministar, koja će obaviti razgovor sa kandidatima i nakon toga će ministar imenovati javne bilježnike po vlastitom nahođenju. Mislim da sam ovim primjerom jasno pokazao da Zakon o javnom bilježništvu ima evidentnih propusta i stoga smatram da ga treba mijenjati novim zakonom a ne izmjenama i dopunama jer ima previše članaka koji se moraju mijenjati. O tome smo govorili i u ime kluba, govorit ću o tome i u završnoj riječi, naime ovaj zakon moramo hitno promijeniti i moramo se potruditi da napokon ministar mora poštivati zakon i da mora donositi odluke u skladu sa zakonima. Hvala lijepa.
Hvala, ostanite, imate replike. Gospođa Selak Raspudić.
Slažem se s vama kolega Pavić, samo ne bih rekla propusta više bih rekla popusta, ovo propusta ispada da se nekome nešto omaklo, a ovi popusti su jedna svjesna radnja koja dovodi do mogućnosti zlouporabe i drugačijeg čitanja zakonskih odredbi u smislu pogodovanja nekome. Pronalazim i druge nedorečenosti u zakonu, pa evo pitam vas, pitam i predstavnika predlagatelja, možda netko zna što bi slijedeće trebalo značiti. U Članku 12. navodi se da se iza Članka 18. dodaju Članci 18a. i 18b. s naslovima koji iznad njih glase ovako „Informacijski sustav za rad javnih bilježnika i u svome radu javni bilježnici koriste informacijski sustav kojeg odobrava komora“. Nema nikakvih dodatnih obrazloženja o tome što je informacijski sustav, o kakvom je sustavu riječ i zašto treba odobrenje komore. Jeste li vi možda pametniji od mene po tom pitanju?
Hvala. Odgovor.
Pa, evo slučajno znam nešto o tome. Naime, komora je bila ta koja je trebala licitirati aplikacije koje bi radile kod javnih bilježnika. Naravno to nije za sve isto. Znači imate nekoliko svega aplikacija koje na teritoriju čitave Hrvatske rade kod javnih bilježnika i to zbog toga što je komora dala svoj potpis da je to licencirano od strane njih i da ih javni bilježnici mogu koristiti u svojim kancelarijama. Mnogi bilježnici su imali svoje aplikacije, imali su svoje sustave koji su radili međutim morali su ih jednostavno odbaciti zbog toga što su se morali spojiti odnosno kupiti taj sustav koji je bio licenciran odnosno sustavi koji su bili licencirani da bi se navodno spajali na nekakav jedinstveni sustav i da bi se to moglo na neki način kontrolirati i drugačije razmjenjivati dokumente. Za sada znamo kako to funkcionira, znamo što se dešavalo nedavno, znamo kako su se ovoga potvrđivali dokumenti, znamo što se nakon toga dešavalo u FINI kao, što se dešavalo sa zadužnicama. Veliki su problemi, ne postoji pravi registar, ne … [[Govornik se ne razumijem.]] sustav koji bi postojati da bi oni kvalitetnije radili.
Gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Vaš komentar znači na zapošljavanje tj. odabir kandidata je također meni neprihvatljiv. Rekli ste da u biti prije ministar je odobravao, sad ministar u biti stoji tu i sidi i odobraje, mislim tijekom razgovora. Tako da to nije nikakva izmjena osim kao šalje se poruka baš ministar će odlučiti on je Bog i otac i sve i Duh Sveti i sve. Prema tome to je u biti isto, ništa se nije prominilo već je to definirano kao što ste rekli tko će biti primljen, onaj koji ima stranačku iskaznicu. Ali ovaj drugi me dio zanima kao saborskog zastupnika, zbog čega nama uvik zakonodavac tj. predlagatelj zakona, a mi kao zakonodavac dobivamo uvijek površne dokumente ovdje na raspravu, a kod ključnih stvari kao što su tarife, ovdje se radi o tarifama bar kao informaciju dobijemo i da se cjelovit zakon minja između dva čitanja doslovno nije mi jasno zbog čega [[Upadica: Hvala lijepa, hvala.]] ako je vama možete mi pojasniti.
Odgovor.
Poštovani zastupniče evo ja sam ovdje više puta govorio da nisam zadovoljan s time što dobivamo ovdje zakone u kojima piše da će ministar donijeti 7, 8, 9, 15 pravilnika nemam pojima koliko pravilnika po kojem zakonu jer ne znamo što će u tim pravilnicima pisati. I tu su veliki problemi. I sa tim se mi jednostavno ne možemo boriti. Jednostavno ne postoji konsenzus da se na nivou sabora donese takva odluka da mora biti sve sadržano ili da imamo priloge već gotove te pravilnike da znamo što će u njima pisati i da možemo utjecati na te pravilnike da bi se to kvalitetnije sve skupa provodilo u praksi. Govorili smo o tome puno puta, skretali smo pozornost tajnicima, ministrima, pomoćnicima, zamjenicima, nitko nas ne sluša. Nitko ne želi slušati ono što bi bilo bolje, kvalitetnije za rad u praksi. Da se omogući da se zakoni provode na teritoriju cijele RH jedinstveno, na jedinstven način. A ovo sada što se dešava s ovim zakonom ovo je još jedan korak unatrag. Nažalost, u jednom dijelu, u drugom dijelu je naprijed jer ipak se uvodi digitalizacija [[Upadica: Hvala.]] i novi sustavi tako da teško reći što napraviti prilikom glasanja.
Hvala lijepa, hvala. I sada završno gospođa Lukačić i gospodin odmah nakon toga gospodin Habijan koji dijeli tih 5 minuta sa gospođom Lukačić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, evo ja ću kratko samo ponoviti zašto se ukida zakon o, zakon o, kojim je propisano da se ovjeravaju potpisi, rukopisi i prijepisi. Dakle, to je zakon kojeg je RH preuzela '90. godine on je izmijenjen '94. itd., međutim donošenjem Zakona o javnom bilježništvu u Hrvatskoj je uspostavljeno moderno javno bilježništvo kao javna služba te je Zakon o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa predvidio da će postupno uredi, gradski uredi i ispostave prestati obavljati ovaj posao međutim da će ministri uprave donijeti o tome rješenja, to se naravno nastavilo i događati. Ministri uprave su donosili postupno takva rješenja. Zadnje rješenje doneseno je 2016. godine o prestanku obavljanja poslova u Dubrovačko-neretvanskoj županiji u Uredu državne uprave te županije u Dubrovniku, u ispostavi tog ureda u Lastovu, dakle 7. lipnja 2016. godine. Nakon toga se odredbe zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa više ne primjenjuju, a više niti ne postoje pravne pretpostavke za njihovu primjenu. Obzirom da tu materiju koju ovaj zakon uređuje su preuzeli drugi propisi u Republici Hrvatskoj prvenstveno Zakon o javnom bilježništvu. Zbog toga, a i zbog postizanja sigurnosti objektivnog pravnog poretka potrebno je ovaj zakon staviti van snage. I to je predviđeno ovim zakonom da se Zakon o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa stavi van snage jer kao što sam rekla više ne postoje pravne pretpostavke za njegovu primjenu. Stoga će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin Habijan, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo ukratko u ovom preostalom vremenu samo da ponovim, dakle ovaj Zakon o javnom bilježništvu mislim da se zapravo nastavlja na ono što smo nedavno raspravili o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima i Zakona o sudskom registru. Na taj način zapravo zaokružujemo onu priču gdje će se olakšati strankama i svim dionicima postupka osnivanja novih trgovačkih društava i doregistracije. Taj postupak zapravo je na tragu modernizacije i usklađivanja i sa europskim pravom, modernizacije cjelokupnog pravosuđa. Ja bih se osvrnuo ovdje samo na jednu stvar koja je zapravo sada ovdje potkraj se istaknula i to je pitanje tarife i određivanje tarife. Dakle, do sad čisto da bude potpuno jasno kolegama iz MOST-a koji su to potencirali to je dakle radila Javnobilježnička komora. Ovdje se nametnulo da je ovo rješenje da ministar je taj koji donosi, određuje tarifu kao nepovoljnije. Ja mislim da je upravo veća odgovornost sada na ministru iz razloga što javni bilježnici jesu kao samostalne i neovisne osobe od strane države dobili da u određenim stvarima imaju javne ovlasti i logično je normalno da je ministar taj koji ima ovlast određivati tarifu i sigurno će u tim slučajevima biti veća kontrola nego što je to do sad bilo kada je to radila Javnobilježnička komora. Prema tome, ja mislim da je gospodinu Bulju sada to jasnije bez obzira što nije ovdje. I još jedna stvar, nemojte govoriti o imenovanjima nekih javnih bilježnika od strane, dakle ministara. Osobno znam, dakle u vrijeme kada je MOST imao svog ministra što se događalo u nekim gradovima, a isto tako kada je MOST imao svog ministra mogao je sve ovo što sada govori da nije dobro promijeniti pa nije napravio ništa. Hvala.
Hvala vama. Povreda Poslovnika gospođa Marija Selak Raspudić.
Članak 238. omalovažavanje saborskih zastupnika. Ako kolega Habijan je upoznat sa ovime što insinuira nekim kaznenim djelima koja su se provodila on ne ispunjava svoju građansku dužnost jer i nije prijavio. Inače svatko može na ovakav način naklapati sa govornice. Dakle očekujem od kolege Habijana da prijavi nešto što je kazneno djelo, a s čime je očito upoznat i što pokušava insinuirati za ovom govornicom.
Hvala. Bila je replika i ide opomena. Izvolite gospodin Habijan, povreda Poslovnika.
Hvala lijepa. Povrijeđen je članak 238. Dakle, kolegica odstupa od uobičajenog ponašanja u Hrvatskom saboru. Ja uopće nisam govorio niti o nekom kaznenom djelu, vi ste se očito prepoznali. Ja sam štoviše pokrenuo ono što nalaže zakon, a to je upravni postupak i kasnije postupak pred Visokim upravnim sudom. Prema tome, ne znam odakle da je netko spomenuo kazneni postupak. Očito kažem ste se prepoznali u tome. To je vaš problem.
Hvala. Opomena jer je bila replika. Ja jedva čekam dan kad će se novčano kazniti takve stvari. Izvolite.
Članak 238. Ja sam samo prepoznala da je općenito kada bilo tko iz HDZ-a govori, obično nekakav kazuneni postupak ili na umu ili na jeziku ili u tijeku, pa sam to logično povezala i sa vašim izlaganjem, a govorili ste o nekim nepravilnostima koje su trebale biti izmijenjene pa bi bilo korisno da ste bili mnogo direktni ako doista imate informacije.
To nije okrugli stol, a to je bila replika. I druga opomena. I hvala bogu sad ja dajem pristup ovom mjestu Sabini Glasovac tako da ona daje opomene dalje.
Dobar dan svima! Nastavljamo dalje sa završnim riječima. U ime Kluba zastupnika CENTRA i GLAS-a uvažena kolegica Dalija Orešković, izvolite.
Hvala. Poštovani pouka današnjeg dana vezano za ovu točku dnevnog reda glasi čuvaj se HDZ-ove reforme pravosuđa. Ista pouka, isti zaključak je vrijedio i kad smo raspravljali o Zakonu o sudovima, Zakonu o državnom odvjetništvu ili prošli tjedan Zakonu o kaznenom, pa Zakonu o parničnom postupku. Manje-više u ovom zakonu nedostaje suština kao i kod ovih prethodnih zakona. Ovim zakonom se naprosto rad javnih bilježnika usklađuje sa stoljećem u kojem živimo. Uveli smo javnobilježničke isprave u elektronskom obliku. Uh neš' ti reforme! Ponovno ono što je bitno ovaj zakon izostavlja. I tu ću se referirati i nadovezati na pojedinačno izlaganje kolege Pavića jer onaj slučaj imenovanja javnog bilježnika nije nešto što se dogodio jednom ili u mandatu ove ili one Vlade. To je nešto što se opetovano ponavlja pa najmanje 20 godina, evo, koliko ja imam neposrednih iskustava u sustavu pravosuđa. A zašto je tome tako? Ja sad neću ulaziti radi li se o neznanju, o neupućenosti ili o tome da netko ima krive namjere, ali otkako smo uveli javne bilježnike kao posebnu službu, nismo se jasno odredili što bi javni bilježnici trebali biti. Postoji određena razlika između javnih bilježnika i odvjetnika. Naime, odvjetnici su samostalne i neovisna služba koja pruža pomoć svim građanima u skladu s ustavom i zakonom. Odvjetnici također, imaju svoju komoru, komora određuje tarifu i na neki način, ajmo to tako reći, uz jasno i unaprijed definirane cijene pružaju uslugu na tržištu. Kada govorimo o javnim bilježnicima, e oni su nešto drugo, oni ipak imaju javne ovlasti, oni su nositelji javnih ovlasti koje su im dodijeljene zakonom i u tom dijelu obavljaju posao u ime države, što znači da moraju u određenom smislu uživati i njihovo povjerenje. E sad, gdje je problem i gdje je taj problem s imenovanjima? Dakle, cijelo vrijeme imamo limitiran i ograničen broj osoba koje mogu postati javni bilježnici. To se sustavno ograničava kako bi se zaštitila kasta i onaj kolač plijena kojeg oni dijele pružanjem i obavljanjem svojih usluga kao javnih ovlasti. Takva situacija ne postoji za odvjetnike. Za odvjetnike nemamo limitiran broj koliko novih odvjetnika u sustavu može postojati nego zapravo njih istiskuje samo tržište, koliko oni sami mogu biti profitabilni. Ovdje je problem u tome što mi istovremeno kažemo da imamo akcijski plan za liberalizaciju tržišta usluga, tu mislimo i na javne bilježnike, pa ćemo onda i kroz ovaj zakon skratiti vrijeme potrebnog radnog iskustva na pravnim poslovima, nakon položenog pravosudnog ispita za stjecanje uvjeta za polaganje javnobilježničkog ispita te potom odrediti kraće trajanje uvjeta radnog staža na pravnim poslovima nakon položenog pravosudnog ispita koji je potreban da bi se netko imenovao javnim bilježnikom. Dakle tu ćemo smanjiti kriterije, upravo ih tu treba jačati baš zato što, za razliku od odvjetnika, javni bilježnici imaju javne ovlasti. A sasvim je drugi par rukava kako ćemo redefinirati broj, odnosno, ja sam za to da mi ukinemo broj javnih bilježnika, onda nećemo imati ovaj problem sa dvostrukim kriterijima i iz zapravo, lažnim javnim natječajima. Što god mi o javnim bilježnicima mislili, činjenica je da oni na neki način posluju kao mali obrtnik, kao male firme. I da, najčešće jesu obiteljski ustrojeni i u tome nema zapravo ništa loše. Ja nemam ništa protiv jednog .../nerazumljivo/... u Zagrebu ih imate koliko god hoćete koji se prenose s koljena na koljeno. Pa šta mislite, kako su ti javni bilježnici prvo postali prisjednici pa javni bilježnici u materinom ili ćaćinom javnobilježničkom uredu? Nikakva novina. Ja protiv toga nemam na neki način ništa jer je netko uložio u izgradnju svoje male javnobilježničke firme, ali imam protiv toga da je istovremeno nekom drugom, nekom djetetu koji se eto, uredno školovalo, polagalo sve ove silne stručne ispite, onemogućen pristup tržištu da i on jednog dana osnuje i otvori svoj javnobilježnički ured i da u njemu posluje. E te materije se ovaj Zakon ni na koji način ne dotiče. A ono posebno što smatram spornim u obrazloženju ovog Zakona se navodi da zbog predstojećeg planiranog proširenja kruga poslova povjerenih javnim bilježnicima, tri točkice, pa se zato ovoga, smanjuje ograničenje broja novih javnih bilježnika. Moje pitanje glasi, zašto nismo odmah raspravili sva pitanja javnih bilježnika i koje će to nove poslove javni bilježnici obavljati u okviru ovih izmjena i dopuna? Čemu svako malo, još jedan Zakon [[Upadica: Hvala.]] bez ikakvog plana i reda. Hvala.
Hvala i vama. I posljednje završno izlaganje u ime Kluba zastupnika Mosta imat će uvažena zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Budući da vidim da se predstavnik predlagatelja nije javio za završnu riječ, mogu samo ponoviti ona pitanja koja su ostala neodgovorena u raspravi u ime kluba koja sam već istaknula. Mnogi zakonski članci koje se predlagalo mijenjati u prvom članku, nestali su iz konačnog prijedloga zakona. Umjesto njih, mijenjaju se neki drugi. Ako potražimo objašnjenje o razlikama između prvoga i drugoga čitanja zakona, vidimo da su razlike uglavnom posljedica lobiranja iz javnobilježničkih krugova, dok su objašnjenja koja nam daje Ministarstvo više nego štura i svode se na faze, različite fraze o nomotehnici. S obzirom na brojnost i značaj razlika između prvog i drugog čitanja Zakona, opravdano se ovdje pitam što se dogodilo. Ovaj Zakon, kao i svaki drugi, prošao je sve prethodne faze u njegovoj izradi, odrađeno je čak i naravno, javno savjetovanje i doista čudi nakon svega toga, toliko odredbi u drugom čitanju trebalo mijenjati. Odjednom se pojavljuje Hrvatska javnobilježnička komora i temeljem njezinih primjedbi koje nama kao saborskim zastupnicima nisu dostupno obrazloženjima, Zakon se u većoj mjeri mijenja. Velike razlike između 2 čitanja same po sebi su problem jer za njih ne postoji dovoljno dobra argumentacija i ovdje su, ponovit ću, moguća samo 2 objašnjenja. Ili je Ministarstvo popustilo pred nekim, nama nepoznatim, vaninstitucionalnim pritiscima ili je prijedlog u prvom čitanju pripremljen amaterski i nepromišljeno. Trećeg razloga nema i ne može ga biti. Interesa za ovu raspravu očito nema, što se vidi po ovim uspravno uzdignutim mikrofonima pa se, kao da se nalazimo u polju maka, a ne u hrvatskoj sabornici gdje je pred nama lelujaju crni mikrofoni i ne vidimo lica zastupnika koja bi ih zasjenila. Ali ovo su nama, možemo reći, matične teme. Matične utoliko što smo mi najviše zakonodavno tijelo u RH, a sada uređujemo materiju koja se tiče pravosuđa. I vratit ću se još jednom na ono što sam spomenula i u uvodu, koje pruža širu sliku i uvid u samo stanje stvari kada govorimo o hrvatskom pravosuđu. Ministar Malenica upravo je ovdje u Saboru, odgovarajući na replike zastupnika iznio podatak koji bi nas trebao zabrinuti. On se pohvalio kako su hrvatski sudovi u 2021.g. zaprimili 158.000 predmeta više nego u 2020. Mi nemamo obrazloženje navedenih brojki jel je riječ o novom trendu zbog sve većih poteškoća u tokovima gospodarstva, jel je riječ o promjenama u sustavu evidencije o sudskim predmetima i postupcima ili nešto treće što za sad ne možemo identificirati. Kakogod bilo u Hrvatskoj se stanje sudskih predmeta sustavno prati već neko duže vrijeme i to metodologijom koja je razmjerno stabilna i daje na osnovu za usporedno praćenje općih trendova u radu sudbene vlasti. I ono što je žalosna činjenica je da se naša pravosudna politika kao i većina drugih sektorskih politika bavi liječenjem simptoma dok je … varijabla pravosudnih statistika godišnji priljev predmeta manje-više iz godine u godinu vrlo slična i čini konstantu u Hrvatskoj. Kada se vratimo na zakon koji je ovdje prvi bio, Zakon o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa koji je u kontinuitetu na snazi od '74.g. jasno je da moderna Hrvatska država, a dala sam i više primjera drugih zakona i njezin zakonodavac nisu prvih 30 godina naše državnosti uspjeli donijeti moderan i stabilan zakonodavni okvir za uređenje spornih i nespornih sudskih postupaka u predmetima koji pripadaju privatno-pravnim odnosima. Ne treba onda i s time ću i zaključiti, ići daleko kako bismo našli krivce za naše gospodarske neuspjehe ili zašto u ozbiljan biznis u Hrvatskoj nitko ne želi investirati i zašto poduzetništvo u Hrvatskoj nije popularno. Da bi se sve to ostvarilo preduvjet gospodarskog rasta i razvoja je uređen zakonodavni okvir, a to trenutno što vidimo i iz ovih današnjih prijedloga zakona još uvijek nije slučaj. Hvala vam.
Hvala vama. Ovime smo završili sa izlaganjima klubova. Želi li u ime predlagatelja državni tajnik Salapić uzeti riječ? Ne. Ukoliko ne onda zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Ja ću sad proglasiti samo kratku stanku od pet minuta prije nego što prijeđemo na sljedeću točku dnevnog reda. Znači nastavljamo sjednicu u 12,45. STANKA U 12:40 SATI
Sada prelazimo na sljedeće dvije točke objedinjenu u jednu. To su: - Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa, prvo čitanje, P.Z. br. 266 - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom bilježništvu, drugo čitanje, P.Z. br. 245 i podliježe svim pravilima drugog čitanja, uključujući i amandmane koji se mogu podnijeti do kraja rasprave. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Ispred Ministarstva pravosuđa i uprave je s nama državni tajnik g. Josip Slapić. Hoćete uzeti riječ? Da. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle, raspravljamo o dva zakona, što se tiče Zakona o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa i prijepisa zakon prestaje važiti. Dakle, radi se o propisu koji je bio star gotovo 50 godina, a od donošenja Zakona o javnom bilježništvu 1993.g. o čijim ćemo izmjenama i dopunama o konačnom tekstu zakona govoriti nakon ovog dijela, dakle ovaj zakon prestaje važiti. Zašto je sve to do sada bilo do 2001.g.? Dakle, bila je jedna promjena 1. ožujka '95.g. uputama tadašnjeg ministra pravosuđa dakle u Dubrovačko-neretvanskoj županiji i u ispostavi toga ureda u Lastovu još je vrijedio ovaj zakon. Što se tiče odredbe čl. 16. zakona koji prestaje važiti, dok se nije donijela Uredba o uredskom poslovanju 2021.g. vrijedio je čl. 16. toga zakona. Ono što je sukus ovoga svega dakle sve ova materija koja se tiče zakona o prestanku važenja ovjeravanja potpisa i prijepisa, dakle vremenom je od '93.g. do danas sve to prešlo u Zakon o javnom bilježništvu tako da su javni bilježnici ti koji rade ove poslove koji su bili predviđeni zakonom kojega ovim prijedlogom ukidamo. Što se tiče razlika kod Zakona o javnom bilježništvu između prvog i drugog čitanja, dakle došlo je do određenih većih nomotehničkih zahvata u zakon pa se nešto razlikuje po promjeni članaka prvo i drugo čitanje, a ono kažem nije mijenjalo sukus izmjene konačnog teksta Zakona o javnim bilježnicima nego samo ovaj nomotehnički i tehnički dio. Pa odmah na početku u ime Ministarstva pravosuđa i uprave amandmane Odbora za zakonodavstvo koje smo danas dobili ujutro na raspravi odbora prihvaćamo. Što se tiče temeljnih i važnih izmjena kod Zakona o javnom bilježništvu ono što prati potpunu reformu hrvatskoga pravosuđa, a to je daljnja digitalizacija sustava pa tako i sustava javnih bilježnika, dakle ovdje se uređuju pravila o izdavanju isprava u elektroničkome obliku, a sukladno izmjenama Zakona o trgovačkim društvima i Zakona o sudskom registru. Dakle, bilo je potrebno intervenirati u Zakon o javnom bilježništvu kada su u pitanju usklađivanju s ova dva zakona koje je HS već raspravio i donio. Što se tiče drugih novina to su dakle on line sudjelovanje stranaka u zakonom propisanim postupcima, dakle sve ono što prati i ostale sustave pravosuđa kada je u pitanju modernizacija i informatizacija sustava pravosuđa, a to sve u smislu toga da našim građanima budu sve usluge na bolji način i jednako dostupne. Kada govorimo o jednakoj dostupnosti usluga, što se tiče onih mjesta u RH koji nemaju javnobilježničke urede ovdje sada uspostavljamo sustav uredovnih dana tako da ljudi ne moraju putovati nego bi javni bilježnici ovisni o sjedištima sudova putovali u uredovne dane u ona mjesta u kojima nema javnih bilježnika. Što se tiče drugih novina ovdje se posebno reguliraju nova pravila oko načina izbora javnih bilježnika kada je u pitanju popunjavanje ili nova javnobilježnička mjesta sukladno propisima, a mi sada predlažemo da to bude povjerenstvo u Ministarstvu pravosuđa i uprave, na čelu tog povjerenstva bio bi ministar pravosuđa i uprave. Isto tako ono što nije bilo do sada sa kandidatima za javne bilježnike obavljali bi se sa svakim pojedinačno razgovor. Do sada ministar pravosuđa kada je potpisao odluku o izboru javnog bilježnika nije osobno sudjelovao u tim razgovorima po novim uvjetima to bi sada bilo tako. Isto tako, obvezni podatak koje javnobilježničke isprave moraju imati, a to je OIB, do sada nije bilo tako. Isto tako reguliramo institut zamjenika javnog bilježnika, te institut zamjenika javnobilježničkog prisjednika. To do sada, dakle nije bilo regulirano, institut zamjenika javnobilježničkog prisjednika. A što se tiče zamjenika javnog bilježnika ako dođe do zakonom predviđenih okolnosti do sada je zamjenik javnog bilježnika mogao biti samo za područja gdje se nalazi sjedište suda. Sada bi taj zamjenik javnog bilježnika mogao biti bilo koji javni bilježnik ili prisjednik sa drugim područja Republike Hrvatske. Isto tako reguliramo troškovnik i tarifu javnih bilježnika. To će biti poseban pravilnik, a to po ovome prijedlogu zakona će donositi ministar pravosuđa i uprave, dakle naravno u suradnji sa Javnobilježničkom komorom. Naš je cilj, dakle da ti troškovi građanima, s obzirom da ovim zakonom predviđamo i nove ovlasti javnih bilježnika kao povjerenika sudova. Dakle, u onim postupcima u kojima javni bilježnici mogu zamijeniti sud, da te tarife prema našim građanima budu pod kontrolom i dakle uz suglasnost sa Ministarstvom pravosuđa i uprave. A isto tako donosimo nova pravila kada su u pitanju stegovni postupci, odgovornost javnih bilježnika na koji će se način voditi stegovni postupci protiv onih bilježnika koji dakle ne rade dobro svoj posao. Isto tako u skladu sa time je i Kodeks javnobilježničke etike. Dakle, u dogovoru sa Javnobilježničkom komorom jako je to važna stvar da taj Kodeks etike prati i ostale sustave, ali i sustav javnih bilježnika. Dakle, to je ono što je u odnosu između prvog i drugog čitanja neke male promjene. Kažem sukus nismo mijenjali i ono što se odnosi i na sudove i na suce svih razina sudova u Hrvatskoj, na državne odvjetnike, zamjenike državnih odvjetnika i sustav Državnog odvjetništva tako isto i za javne bilježnike. Dakle, planiramo to cjeloživotno, stručno usavršavanje koje će se, dakle uskladiti sa posebnim propisima koje će donositi Ministarstvo pravosuđa i uprave. Ono što mi želimo kako za sve sustave pravosudne vlasti, tako i za javne bilježnike, one koji su u izravnom kontaktu sa građanima da to cjeloživotno obrazovanje kako to prati cijeli sustav u Republici Hrvatskoj bude i za ovaj sustav javnih bilježnika. Jer vrlo je važno da se promjene koje su stalne, kontinuirane i svakodnevno, da prate to javni bilježnici s obzirom da do sad to nije bilo takvo pravilo. Evo poštovane zastupnice i zastupnici predlažem da se prihvate ova dva zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Prva replika gospodin Mažar.
Hvala lijepa predsjedavajući, poštovani državni tajniče. Evo nakon izmjena i dopuna Zakona o trgovačkim društvima i o sudskom registru i današnjim prijedlozima zakona nastavljamo prije svega sa reformom i digitalizacijom i pravosuđa i javne uprave i na tome vam čestitam. Međutim, postavio bih jedno pitanje koje se možda nije u prvom planu u ovim izmjenama, ali mislim da je svakako zanimljivo i interesantno prije svega vezano za pravnu struku, a to je konkretno vezano za određene rokove koji će se ovim izmjenama mijenjati. Konkretno vezano za poslove pravne struke nakon položenog pravosudnog ispita kako bi se postalo javni bilježnik ili pristupilo ispitu za javnog bilježnika, gdje se ide in favorem, dakle osobama a s druge strane se mijenjaju rokovi vezano i za određene stegovne mjere gdje se na neki način pooštravaju one osobe koje su prekršile zakon, pa ako možete malo o tome. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo poštovani zastupniče na pitanju. Dakle, do sada je trebalo biti kada je u pitanju javni bilježnik nakon položenog pravosudnog ispita tražilo se pet godina, minimalno pet godina radnog iskustva. Mi smo sada prihvatili određene sugestije da to budu četiri godine radnog iskustva i općenito ove dosta stroge, dakle odredbe koje su bile kako netko može postati javni bilježnik mi smo njih malo snizili ne previše jer smo htjeli dati veću dostupnost, da se više kandidata može javljati za mjesta javnih bilježnika. Isto tako, neke promjene ovdje koje su u sukusu bitne trebat će određenim pravilnicima intervenirati u dalje razrade tih postupaka, pa tako se ta pravila odnose u roku od šest mjeseci od donošenja ovoga zakona ili godinu dana od donošenja zakona. Isto tako što smo imali u prvom čitanju, dakle jako je važno da mi ovdje sada omogućavamo onim javnobilježničkim uredima da mogu zapošljavati veći broj osoba u odnosu na nešto što su mogli sada ukoliko postoji potreba, jer to mijenjamo sa novim ovlastima koje će dobiti javni bilježnici [[Upadica Radin: Hvala. Vrijeme.]] Hvala lijepa.
Gospodin Bulj, stanka.
U ime kluba MOST-a tražim stanku od 10 minuta da ovdje razjasnimo neke stvari koje su sad spomenute. Mi donosimo ovdje izmjene zakona. Javni bilježnici i tarife koje navodite vi ćete to kao Pravilnikom donijeti koliki će biti iznosi tih skupih tarifa. Onda šta smo mi ovdje u Saboru? Zašto to nije u prijedlogu tarife, nego pravilnikom će donositi ministar, tako da će biti sigurno na štetu građana Republike Hrvatske. A mi ćemo vam dati kao Sabor ovlast da vi to napravite tim pravilnikom iznose koji su ionako skupi. Mi poslije smrti članova obitelji što se događa, koje su to cijene, koje su to tarife. I inače koje su to tarife. Meni nije jasno, postavljam pitanje evo i kroz repliku zbog čega to nije definirano zakonom, da saborski zastupnici koji glasaju o tome ne dovedu se u zabludu oni, a i građani RH. Jer ti pravilnici i uredbe ili sve što ministri donose to je ono šta, oni donose svojom voljom. Stoga još jednom bih predložio da bi bilo dobro da tarife budu u zakonu, ovome prijedlogu, u izmjenama, a vi da, još ste spomenuli da će biti ministar na razgovoru sa javnim, novim kod prijema. Mislim ministar da bude sa bilježnicima? Ne znam koliki će to učinak biti odabira kvalitete osim što će biti potrebna možda stranačka iskaznica iz koje je ministar. Bolje bi bilo da je nekakvo neovisno tijelo, pravosudno tijelo. Sad koliko je Hrvatska, spomenuli ste pravosuđe, koliko je hrvatsko pravosuđe u narodu ima povjerenje. Znamo da je prve pet stvari koje reču naši građani u šta imaju najveće povjerenje, a to je pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe i peto opet pravosuđe.
Naveli ste ih četiri, ali i još jedan pravosuđe, peti pravosuđe dobro.
Evo dao sam vam priliku da vi rečete… [[Govornik se ne razumije]]
Ovaj odobrena je stanka s time da idemo, da nastavljamo s radom odmah. Gđa. Nada Dreven Budinski također replika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, znači izradi ovog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom bilježništvu pristupilo se prvenstveno radi potrebe uvođenje javno bilježničkih isprava u elektroničnom obliku. Osim modernizacije poslovanje javnih bilježnika uvođenjem elektroničkih javno bilježničkih isprava ovim se zakonom nastoji osigurati veća dostupnost javno bilježničkih usluga u mjestima u kojima nije osnovano, utvrditi sjedište javnog bilježnika kroz određivanje i obavljanje uredovnih dana po službenoj dužnosti, pa mene interesira po kojim kriterijima će se određivati ta sjedišta po drugim mjestima? Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice već postoji kriterij po novome gdje smo dakle snimili cijeli teritorij RH i vidjeli dakle kako i u kojim gradovima koliki je broj stanovnika, da li je bilo smanjenja, povećanja broja stanovnika, kakvo je poslovno okruženje, koliko bi javnih bilježnika po tom pravilniku teritorijalnom prije svega trebalo biti na tom području. Kada smo to snimili donijeli smo dakle taj Pravilnik o sjedištima i ustroju javnobilježničkih ureda. Sad je u tijeku jedan natječaj za nova mjesta i jedan će bit do kraja ove godine. Ono što je važno i što smo htjeli osigurati to je jednaka dostupnost svim građanima javnobilježničkih ureda jer potreba za time postoji. Naravno isto tako tamo gdje nema mi ćemo sad nakon što donesemo ovaj zakon donijeti posebne obvezne uredovne dane kada će javni bilježnik po službenoj dužnosti sukladno zakonu i pravilniku morat ić u ona mjesta koja su teritorijalno recimo otoci odvojena od ovih većih sjedišta javnih bilježnika. Tada će to biti za građane dobro.
Hvala. Gospodin Pavić.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Poštovani tajniče imam dva pitanja za vas. Prvo je pitanje zašto se javni bilježnik mora javiti komori da bi dobio kvalificirani certifikat kad već ionako svi bilježnici imaju kvalificirane certifikate da bi pristupili sustavu e-porezne? To je prvo pitanje. Drugo pitanje, u zakonu piše da će se u slučaju kada stranka pristupi preko video konferencije postupku kod javnog bilježnika da će javni bilježnik utvrditi njegov identitet preko elektroničkih isprava, kako, na koji način? Imamo velikih problema sa time, sa utvrđivanjem identiteta i danas kad dođemo u ured kod bilježnika i kad bilježnici ne prepoznaju krivotvorene dokumente, pa vas molim da to malo objasnite jer to je veliki problem.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Ako ste pratili ono što sam izlagao na početku i šta je bilo u prvom čitanju obvezni sadržaj isprave je OIB, dosada OIB građana nije bio obvezni sadržaj javnobilježničke isprave, sad kada se regulira ovaj sustav elektroničkih isprava, sustav online pristupa javnobilježničkom uredu, dakle jedan od uvjeta da se utvrđivanje identiteta stranaka je i OIB. Po OIB-u će javni bilježnik provjeravati dakle o kojim se strankama radi. Isto tako ono što je važno reći za sve moguće probleme koji nisu mogli biti navedeni u zakonskom prijedlogu, normalno zakon je jedan opći akt, da ćemo mi pravilnicima koji će se dakle opet uz stručnjake i radne skupine gdje će biti javni bilježnici i predstavnici drugih institucija države urediti taj postupak, dakle nećemo mi prepustiti slučaju da se ide na modernizaciju sustava, a da bude problema u praksi u provedbi toga. A što se tiče zašto se javljaju komori, pa i odvjetnici se javljaju odvjetničkoj komori, dakle to je sustav da nema smisla da se javljaju Ministarstvu pravosuđa, dakle taj ceh ima svoju komoru. Tako je to u svim zemljama EU, to je već 100.g. stari ceh.
Hvala lijepa. Gđa. Peović.
Hvala. Spomenuli ste troškovnik i da će troškovnik donositi ministar pravosuđa. Ono što mi imamo kao prigovor za javne bilježnike i zanima me u kojoj će to mjeri riješiti taj problem i naravno da pozdravljamo veću dostupnost i informatizaciju cijele procedure, ali problem nije dostupnost i informatizacija već su problem visoki troškovi i troškovnik je uistinu previsok i ljudi nam se javljaju i znate i sami iz osobnog iskustva da je to ključni problem, a nekad znači prije 30.g. je postojala služba državnih činovnika koji su ovjeravali potpise i preslike i ta je usluga bila u potpunosti besplatna. Da bi nešto bilo javni servis i da bi bilo dostupno on, ono mora biti zapravo jeftino ili mora biti besplatno, a nije samo problem u informatizaciji i dostupnosti ureda. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, dosta je nameta građanima kroz različite odluke vlade i različite institucije kao nameti ukinuti do sada što se tiče dosta nameta koji su građani imali. Što se tiče javnobilježničke tarife ja ću reć samo jedan primjer zašto sad mi ovdje kažemo da ćemo mi donositi tarifu odlukom ministra pravosuđa. Kada smo mijenjali Ovršni zakon mi smo dakle u potpunosti na minimalne troškove smanjili za najveći broj ovrha troškove javnih bilježnika, prije svega tražili smo prethodnu obavijest da se dužnik pokuša dogovoriti sa vjerovnikom o, da uopće nema troška, a onda smo u toj cijeloj priči, na kraju svega toga jedno 30-tak kuna ostane javnom bilježniku kao profit od onih minimalnih ovrha. To kažem za onaj najveći broj ovrha, dakle mi smo išli intervenirati tamo gdje smo smatramo da moramo. Ovim tarifama sada ja mislim da će to biti potpuno sukladno onome što smatramo da je dovoljno za obavljeni posao javnoga bilježnika.
Hvala. Gospodin Katičić.
Poštovani predsjedavajući i državni tajniče, pa evo prije svega budući da se radi o objedinjenoj raspravi dviju točaka koje su na neki način teško povezive, ali ipak par rečenica. Prije svega mislim da je pohvalno da se konačno ukidaju neki propisi koji su još na snazi iz bivše države, te se tako nadam da će biti daljnjih koraka u tom smjeru jer ima nekih koji su još uvijek davnih snaga na ovaj na snazi. Što se tiče same ovog o javnom bilježništvu mislim da također treba i da su rezultati koje uvođenje javnih bilježnika kao instituta javnih ovlasti prenesenih sa suda pokazali dobre rezultate, s ovim izmjenama to zasigurno ide u tom smjeru kako bi se i to dodatno pojačalo. Stoga vas molim za kratak komentar da li se planira još i u kojoj mjeri da s obzirom na rezultate koji su ostvarili javni bilježnici kroz institute javnih ovlasti to pojačati u smislu i ograničenja broja, smanjenja broja javnih bilježnika koji te poslove mogu i osposobljeni [[Upadica: Oprostite, vrijeme, hvala.]] raditi.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Kad smo kod novih propisa mi ćemo do kraja ove godine donijeti i novi Zakon o izvanparničnom postupku to je neke, iz '40. i nekih godina još na snazi određeni propisi. Dakle, radimo na toj modernizaciji sustava. Što se tiče ove uloge javnih bilježnika kao povjerenika sudova, prije svega naš je cilj da sud rasteretimo od onih stvari koje bi zakonskim mogućnostima i ovlastima mogli raditi javni bilježnik. Sad već imamo neke postupke, o troškovima i tarifama možemo razgovarati, dakle to je u trenutku zavisi o čemu se radi. Dakle, nije to baš tako crveno i tako bijelo. Isto tako nije da i mi branimo sada javne bilježnike i komoru. Dakle, mi smo s time da građani budu zadovoljni, a svi ostali koji rade svoj posao da rade svoj posao sukladno ovlastima i mogućnostima što građanin može platiti. A ono što, što se tiče, razmišljamo o tome da u nekim zemljišno knjižnim postupcima isto sudjeluju javni bilježnici skupa sa odvjetnicima i da taj trošak bude manji, a i kraće postupak nego što bi bio postupak na sudu.
Hvala. Gospođa Marija Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo pohvaljujem ovo, ovu informatizaciju daljnju i u stvari prelazak i javnobilježničkih ureda na on-line suradnju sa sudovima. Mislim da će to svakako ubrzati, a i strankama olakšati postupak. Što se tiče ovog što ste i maloprije govorili, javni bilježnici su u mnogim postupcima povjerenici sudova i kako ste i sami rekli tamo gdje u stvari sudovi to mogu prenijeti na javne bilježnike to je i dobro jer se rasterećuju sudovi, pa me zanima da li ste razmišljali i kod sporazumnog razvoda braka da se ti postupci recimo prenesu na javnobilježničke urede. Smatram da bi to rasteretilo sudove, a s druge strane da bi strankama olakšalo i ubrzalo postupak tamo gdje nema ništa sporno da se to omogući. I isto tako ono [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] kako sam razumjela što se tiče tarife koja će sada biti praktički regulirana [[Upadica: Hvala gospođo Jelkovac.]] uz ovlast ministarstva, smatram da ona ime u smjeru toga da se smanji za građane.
Hvala, hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice, evo zajedno smo provodili zakonske promjene kada je u pitanju i ovršni postupci i razni zakoni iz domene pravosuđa. Cilj je upravo to, dakle veća dostupnost i da troškovi koji se odnose na različite postupke od onih najjednostavnijih do kompliciranih budu prije svega jeftiniji za građane. Zašto ovo on-line informatizacija? Vi ste vidjeli kad smo imali sudske pristojbe kad je bilo u pitanju korištenje modernih tehnologija digitalnim putem odmah su tarife bile 50% manje za one koji nisu išli starim putem. Dakle, mi smo to postupno jer želimo da cijeli sustav prijeđe na moderan, da bude što manje troškova. Negdje smo potpuno ukinuli plaćanje određenih naknada gdje je tu bilo i manje prihoda u državni proračun, ali da rasteretimo građane. Dakle, cijela ova priča i oko ovih sporazumnih postupaka, razmišljamo i o tome tako je da te postupke mogu vodi i oni. Sve je cilj ubrzati postupak, smanjiti troškove, povećati dostupnost građanima u tim manjim sredinama da ne moraju putovati, imati troškove i slično da bi taj sustav funkcionirao na jeftiniji i brži način.
Gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Ja bi ovdje postavio pitanje koje sam tražio u stanici, da mi se točno kaže zbog čega mi kao saborski zastupnici ne bi dobili vaš prijedlog o tarifama, a ne da ministar odlučuje svojim pravilnikom ili kojim drugim ovaj dokumentom. Zbog čega? Zbog toga što bi imali mi mogućnost da glasamo na, o tim tarifama koje su vrlo bitne. Naravno da je bitno i pokrivenost područja i sjedišta koja je nepravedno napravljena u slučaju sudova. To znam Sinj, Cetinski kraj i to ogromno područje koje je veće od Međimurske županije, a po broju stanovnika veće od Ličko, više ima stanovnika nego Ličko-senjska županija gdje nema općinski sud, nema općinski sud. Tako da me zanima uglavnom zbog čega ne bi bio prijedlog tarifa u ovome dijelu. I druga stvar, vrlo je bitno da kažete ovaj prije je ministar donosio odluku, a sad će ministar biti na saslušanju ovih, ne znam koja je to razlika.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Bulj, što se tiče diskrecione odluke odnosno ministrove odluke kada bira javnog bilježnika da izabere koji će to biti. Dakle, ministar je to po zakonu ovlašten nakon što prođe cijeli postupak izbora javnog bilježnika. Ne vodi ga ministar osobno nego posebno povjerenstvo uz suglasnost javnobilježničke komore. Nekad se javi više kandidata. Ministar potpiše za onoga koji je dobio najbolje ocjene, suglasnosti i na temelju razgovora na kojima ministar nema utjecaja. Dakle, ministar je potpisivao odluku o izboru javnog bilježnika bez da, da nije ni vidio o kome se radi. Dakle, imali smo određenih problema kod toga i sad želimo da bude sve transparentno. Prije svega cijeli postupak vodi neovisno povjerenstvo. Na kraju toga kad povjerenstvo kaže koji su kandidati koji su u užem krugu, tek onda na kraju prije nego što potpiše će ministar obaviti razgovor sa tim kandidatima koje zapravo nezavisno povjerenstvo. Što se tiče tarife u zakonu, pa to nije dosada bilo ni u jednom zakonu osim onim prekršajnima kada su u pitanju visine kazne koje su bile u zakonu [[Upadica: Hvala vrijeme.]] tako da je to živa stvar koja će se [[Upadica: Hvala.]] u skladu sa komorom bilježničkom dogovarati u hodu.
Gospodin Dretar.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani gospodine Salapić evo jedno čisto precizno pitanje. Članak 42. ovih zakonskih izmjena stavak 6., da vas pitam imate li možda podatak koliki se broj javnih bilježnika usprotivio imenovanju javnobilježničkog prisjednika? Znate li možda precizan broj? Ako se nitko nije usprotivio znači da im odgovaraju, znači da su ih i oni sami mogli odabrati. Ako ih se usprotivio koji je to broj i koji su znate li možda najčešći razlozi? Hvala vam na odgovoru.
Odgovor.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče, ne znam napamet brojeve. Bilo je da određenih prigovora, a ne tako puno. To je jedna branša koja je prije svega … [[Govornik se ne razumije.]] je i u zemljama EU, a i kod nas dakle postoje tu određene prakse koje su pozitivne unutar njihovih djelovanja. Bilo je određenih prigovora, bilo je određenih i propusta, bilo je određenih i promašaja, kao i sve u životu. Mi smo htjeli ovim zakonom nakon '93. godine urediti sustav u suradnji sa javnobilježničkom komorom, a isto tako željeli smo da najbolji ljudi, najbolji kandidati koji se javljaju obavljaju ovako jednu odgovornu dužnost. Dakle, smatramo da je posao javnog bilježnika da to nije samo ovjeravanje isprava ili prijepisa i sl. nego uz ove nove ovlasti to ipak moraju biti osobe koje su prije svega stručne, staložene, a isto tako da tim koji javni bilježnik zapošljava i bira mora biti prije svega uslužna služba svim našim građanima. Tako da volio bih da znam točno, ali mogu se dok sjedim raspitat.
Hvala lijepa, nemate više replika. Žele li predstavnici odbora uzet riječ? Ne. Otvaram raspravu, prvi je g. Darko Klasić koji će govoriti ispred Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Zakon o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa o kojem danas raspravljamo donesen je još prije gotovo 50 godina, a donio ga je još Sabor Socijalističke Republike Hrvatske. Demokratska RH je još davne '94. odlučila da će poslove ovjeravanja potpisa, rukopisa i prijepisa prestati se obavljati u uredima i ispostavnim jedinicama lokalne samouprave, ali je tako usvojen i poseban i zaseban prijelaz u pogledu svake pojedine županije. Zadnja takva odluka donijela je Dubrovačko-neretvanska županija 2016.g. time je predmetni zakon postao relikt prošlosti i mislim da smo trebali i prije reagirati te donijeti zakonsku odluku u skladu sa stanjem koje se primjenjuje u praksi. Nažalost u Hrvatskoj postoji još niz zakona koji su ostavština prošlosti, a koji su preuzeti iz vremena bivše države te koje pod hitno trebamo zamijeniti novim, suvremenijim zakonima u skladu s vremenom u kojem živimo. Kao primjer mogu navesti Zakon o prekršajima protiv javnog reda i mira te Zakon o zdravstvenim mjerama za ostvarivanje prava na slobodno odlučivanje o rađanju djece koji su isto stari skoro četiri desetljeća. Odredbe Zakona o prekršajima javnog reda i mira na temelju kojih postupa policija usvojene su još za vrijeme totalitarnog sustava i svjesni smo da su one nespojive s postojećim demokratskim poretkom. Taj zakon također treba pod hitno promijeniti ili zamijeniti novim te uz to urediti i niz nedorečenih ili nedovoljno jasno definiranih pitanja u tom zakonu, od uređivanja prostitucije pa do zabrane simbola totalitarnih režima. Drugi zakon koji je ostatak prošlosti i koji također je potrebno revidirati jeste Zakon o zdravstvenim mjerama za ostvarivanje prava na slobodno odlučivanje o rađanju djece kojim je potrebno utvrditi jasan zakonski okvir za prekid trudnoće. Jasno je da promjene navedenih zakona mogu potaknuti dodatne ideološke i političke rasprave kojih u našem društvu nažalost ne nedostaje, to je vjerojatno jedan od razloga zbog kojih u 30 godina naše samostalnosti i državnosti nismo imali hrabrosti izmijeniti zakone koji mogu prouzročiti dodatne podjele u našem društvu, ali isto tako i pokrenuti i ubrzati promjene. Za promjene spomenuta dva zakona nespornog relikta prošlosti trebat će u svakom slučaju postići određeni nacionalnih konsenzus te pronaći odgovarajuću političku volju među svim sudionicima hrvatske političke scene. Nema sumnje da su ta dva zakona o kojima sam govorio u okviru ove rasprave o zakonu o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa ostaci prošlosti i da definitivno nisu u skladu sa novonastalim društvenim okolnostima kao i provedbenom promjenom društvenog i političkog poretka u uređenju u Hrvatskoj. U tom smislu HSLS podržava promjene takvih zastarjelih zakona jer nam je cilj unapređenje učinkovitosti države u čije institucije građani vjeruju i stvaranje društva u kojem svatko biti siguran da će ostvariti svoja prava. Smanjivanje i pojednostavljenje zakonskog okvira vrlo je rijedak, a istodobno potreban i poželjan smjer zakonodavne aktivnosti u Hrvatskoj, kao liberali ocjenjujemo poželjnim političkim preferiranjem slobode i odgovornosti građana u pogledu planiranja njihovog života. U Zakonu o javnom bilježništvu u odnosu na prvo čitanje ovog prijedloga zakona vidljivo je njegovo unapređenje, a osobito mi je drago da ste uvažili nekoliko sugestija koje smo predložili tijekom prvog predstavljanja ovog prijedloga zakona Međutim, mislim da nije dobro rješenje i gdje je ostala izmjena i čl. 122., čl. 42. izmjene u tom pogledu bi se osvrnu ona dva detalja. Ured javnog bilježnika može imati tri prisjednika, a očigledno je riječ o ustupku velikim javnobilježničkim uredima koji imaju puno pa mogu reći skoro i previše posla na uštrb ostalih kolega. Smatram da je u bilo kojem javnobilježničkom uredu bez obzira na količinu posla i namjeravano proširenje ovlasti javnih bilježnika sasvim dovoljno da rade dva prisjednika i dva savjetnika, nema nikakve potrebe za mijenjanjem prethodne odredbe. Iskreno postoje uredi u kojima javni bilježnici osobno rade jako malo ili gotovo ništa, a većinu poslova obavljaju prisjednici i ostali zaposlenici ureda. Ako navedene izmjene ostane smatram da je kontraproduktivno i nepošteno prema većini javnih bilježnika i prisjednika, a sve u korist nekoliko velikih ureda u velikim gradovima. Ako se doista poveća opseg poslova iz djelokruga javnih bilježnika uvijek se mogao otvoriti natječaj za nove javnobilježničke urede što smatram da je puno korektnije od rješenja kojima se pojedinim uredima dopušta gomilanje poslova i prisjednika. Također žao mi je što nije prihvaćen prijedlog da se prilikom imenovanja novih javnih bilježnika prednost daje prisjednicima s najvećim stažom. Mislim da bi se stajalište struke bilo korektno da se takve odredbe uvrste u zakon jer bi na taj način se onemogućili ili barem smanjili razni pritisci prilikom imenovanja novih javnih bilježnika. Na posljetku mislim da je svaki prisjednik u RH najstručniji kandidat da bude imenovan javnim bilježnikom, naravno poštujući i uvažavajući kriterije i u pogledu svih ostalih kandidata koji rade u pravosuđu i državnoj upravi. Pozdravljamo što se ovim prijedlogom zakona izmjena zakona nastoji osigurati i dostupnosti javnobilježničkih usluga u mjestima u kojima nije osnovano sjedište javnog bilježnika zbog malog broja stanovnika i manje razvijenog gospodarskog i pravnog prometa kroz određivanje i obavljanje uredovnih dana po službenoj dužnosti koje određuje ministarstvo nakon pribavljenog mišljenja komore. Javni bilježnici bi ovim izmjenama trebali rasteretiti gruntovnice jer će se prijedlozi za upis u zemljišne knjige izdavanje izvadaka rješavati elektroničkim putem, a od ljeta bi se na daljinu trebale moći osnivati i tvrtke. Naime, odnos te regulacije i zakonskih povjerenih ovlasti prilično je delikatan, ali nije neuskladiv samo treba voditi računa o tome da se u raznim zakonima bilježnicima povjerene brojne javne ovlasti od provođenja ovrha do ostavinskih postupaka i da je potrebno stabilno financiranje njihove službe radi osiguravanja obavljanja tih javnih ovlasti. Deregulacija u pravcu neograničavanja njihovog broja čini mi se svakako smislena i poželjna. Hvala lijepo.
I vama. Gospodin Mišel Jakšić ispred kluba, ne Željko Pavić pardon ispred Kluba zastupnika Socijaldemokrati. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče, poštovani tajniče, poštovani kolegice i kolege. Promjene u sredinama u kojima djeluju javni bilježnici, stalna digitalizacija svih područja ljudskog djelovanja, osuvremenjivanje opreme, prelazak mnogih poslovnih subjekata na e-poslovanje, odnosno na elektroničko poslovanje, te prelazak na m-poslovanje, odnosno mobilno poslovanje i ine promjene koje se događaju u okruženju u kojem rade javni bilježnici su sigurno jedan od valjanih razloga da se i poslovanje javnih bilježnika digitalizira i prema korisnicima, a ne samo unutar javnobilježničkih kancelarija, odnosno Javnobilježničke komore. Uvođenje novih tehnologija u rad javnobilježničkih kancelarija omogućavanje nazočnosti stranaka putem video konferencija, izrada javnobilježničkih isprava u elektroničkom obliku, korištenje digitalnog potpisa i vremenskog žiga od strane bilježnika su izmjene koje klub Socijaldemokrata svesrdno podržava i nada se i vjeruje da će se nastaviti upotreba novih i službenih tehnologija u javnom bilježništvu. Isto tako, izmjene vezane za javnobilježničke isprave u elektroničkom obliku a samim time i uvođenje digitalnog potpisa na žalost nisu bile primarni cilj ovoga zakona već su se desile kao posljedica drugog cilja, a to je je da se omogući osnivanje i doregistracija trgovačkih društava na daljinu. Naime, budući da su Zakonom o trgovačkim društvima i Zakonom o sudskom registru javni bilježnici utvrđeni kao ovlašteni sastavljači isprava za osnivanje, odnosno doregistraciju društava, a da se izmjenama ovih zakona omogućuju osnivanje i doregistracija društva na daljinu bilo je potrebno u Zakon o javnom bilježništvu uvesti i javnobilježničke isprave u elektroničkom obliku. No, budimo realni i korektni bez obzira na to što je bio cilj, a što posljedica čini se da će se desiti pozitivne promjene u radu javnih bilježnika, odnosno da će se desiti u još jednom dijelu digitalizacija što svesrdno podržavamo i pozdravljamo. Spomenut ću još jedan problem za koji smatramo da je ostao za rješavanje. Zakonodavac po meni i po nama nije predvidio rješenje tog problema u prijedlogu zakona, iako smo malo prije čuli drugačije tumačenje. Radi se o problemu … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno identifikacije stranke koja će biti na linku, odnosno na videokonferenciji. Sjećamo se problema koji su postojali i prilikom kontrole osobnih dokumenata u javnobilježničkim kancelarijama kada se nisu prepoznavali krivotvoreni dokumenti prilikom prijava i registracije zadužnica. Na žalost to je omogućilo veći broj kaznenih djela u sljedećem koraku kada su po tim zadužnicama tražena novčana sredstva u poslovnicama FINA-e. Stoga očekujemo da će se nekim podzakonskim aktom riješiti taj problem na adekvatan način. Načini identifikacije koje je spomenuo malo prije tajnik putem OIB-a je u najmanju ruku nerazumljiv, jer se postavlja pitanje što se dešava kad stranka u postupku koristi tuđi OIB. Kako ćete utvrditi čiji OIB koristi. Poštovani tajniče, znači to je problem. Nejasno je objašnjenje vezano za repliku u vezi pribavljanja certifikata. Pitao se zašto se javni bilježnik mora javiti Komori za pribavljanje certifikata budući da javni bilježnici već imaju kvalificirane certifikate, a osim toga u Hrvatskoj imamo dva certifikacijska prioriteta. Imamo FINA-u i AKD koji izdaju kvalificirane certifikate i oba su u državnom vlasništvu i nije mi jasno zašto mora biti Komora posrednik za izdavanje certifikata kad javni bilježnik se može direktno javiti ili FINA-i ili AKD-u i dobiti kvalificirani certifikat kojim će mu biti omogućeno digitalno potpisivanje dokumenata i na temelju kojeg će dobiti i time stamp, odnosno vremenski žig. To isto nisam dobio objašnjenje, pa ako vam nije problem kasnije u završnoj raspravi da to malo objasnite zbog čega je potrebno da Komora bude posrednik u tom dijelu. Naime, moram napomenuti i skrenuti pozornost da većina bilježnika, čak mogu garantirati da svi bilježnici već imaju kvalificirane certifikate s obzirom da svi pristupaju e-Poreznoj. Znači, pristupaju sustavu, digitalnom sustavu e-Porezne i da bi se tamo prijavili moraju imati certifikate, jer za predaju dokumenata moraju tamo isto imati digitalni potpis. I ne vidim razloga zašto bi sad trebali ponovo se javljati Komori, da Komora posreduje u dobivanju novih certifikata. Uz to ostaje nam dilema jesu li predložene izmjene i dopune dostatne da se ispravi sve ono što nije dobro u Zakonu o javnom bilježništvu koji je donesen davne 1993. godine. Isto tako, ono što nas ponovo uznemirava i dovodi u dilemu u svezi ocjene primjenjivosti i mogućnosti jednostavne jedinstvene provedbe zakona je činjenica da se od 20 primjedaba koje su se pojavile u savjetovanju o Nacrtu prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom bilježništvu tek su se dvije djelomično prihvatile, sve ostale su glatko odbijene. Ako krenemo od prve primjedbe koja nije prihvaćena od strane predlagača a vezana je za natječaj i izbor prisjednika u kojoj javni bilježnik želi slobodu u izboru prisjednika, jasna nam je namjera i zakonodavca da tu slobodu izbora ograniči iz jednostavnog razloga da se ne bi dešavalo u praksi da javno bilježništvo postane obiteljski biznis. Međutim, treba se i ministra pravosuđa prisiliti da poštuje zakonsku regulativu i imenuje na mjesto prisjednika i mjesta javnih bilježnika stvarno najbolje kandidate što sa sigurnošću mogu reći do sada nije bio slučaj, a o tome ću govoriti kasnije u svom slobodnom govoru, odnosno u pojedinačnoj raspravi. Što se tiče primjedaba koje su došle u javnoj raspravi, a odnose se na deponiranje potpisa za zastupanje pravne osobe, evidentno je da neki još nisu senzibilizirali i shvatili mogućnosti rada na daljinu je koje sve benefite i prednosti ima u odnosu na dosadašnji rad javnih bilježnika. Smatramo da je veliki problem i taj što se ne rješavaju problemi javnih bilježnika koji rade u ruralnim sredinama i postavlja se veliko pitanje da li je njihov rad ekonomski isplativ, mogu li platiti tajnicu, mogu li stvarno na kraju mjeseca reći da su zaradili novac za svoju plaću i za svoju tajnicu. Naime, u gradovima i općinama u kojima nema velikih poslovnih subjekata, u kojima nema banaka koje bi davale kredite pa bi se bilježnicima omogućilo da imaju prihode od solemnizacije, koji bi im eventualno omogućili da im poslovanje bude ekonomski isplativo, ti javni bilježnici nažalost rade sa gubicima i pitanje je koliko će dugo moći izdržati. A s druge strane, pozdravljamo inicijativu i želju Vlade i zakonodavca da omogući svim našim građanima da imaju dostupnog bilježnika. Znači da se tu našli u jednom raskoraku kojeg su trebali na neki način riješiti. Što ćemo napraviti sa ovim malim bilježnicima koji stvarno rade u tim ruralnim sredinama? Kako im pomoći i na koji način im omogućiti da nastave svoj rad? O detaljima vezanim za izbor bilježnika i izbor prisjednika ću govoriti u svojoj pojedinačnoj raspravi. Hvala.
I vama. I sada g. Mišel Jakšić, Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Dakle danas imamo dva zakona i dvije izmjene zakona pred sobom. Ja ću prvo o onom lakšem i kraćem, dakle zakon o prestanku, prestanak važenja zakona o ovjeri prijepisa, potpisa i da sad sve na nabrajam je nešto što pozdravljamo i pohvaljujemo jer ako smo već 8 godina, sad će biti i 9, dio EU, ako nam je mantra da idemo izdigitalizirati i ubrzati i napraviti efikasnijim sve ono što je moguće, onda je definitivno i dobro da ukinemo zakon koji takav nekakav važi od 1973. ili '74. godine i sigurno kad se upari sa svim onim izmjenama koje su se događale u hrvatskoj neovisnosti, danas dolazimo do toga da se opravdano konstatira da on više nema svoju svrhu i da je puno bolje i puno jednostavnije da se kao takav jednostavno ukine i da prestane važiti. Zakon o javnom bilježništvu je danas ovdje pred nama u drugom čitanju i ono što moram i mogu pohvaliti je da smo danas dobili informaciju da između prvog i drugog čitanja je prije svega obuhvaćeno i prihvaćeno puno toga što je predlagala Javnobilježnička komora i sigurno da je to i dobar put gdje se prati i sluša ono što kaže struka da bi se određena zakonska rješenja napravila još boljima, još kvalitetnijima i još adekvatnijima. Ono što je danas spomenuto i na odboru, spomenuto je i u nekim raspravama, sigurno je i da je dobar put što se nalazi model kako da se svi ti postupci digitaliziraju, da se naprave efikasnijima, da se tu nađe model da se smanji pritisak troškova i na naše građanstvo jer jednostavno u cijelom sad paketu zakona koji se mijenja imamo tu jednu tendenciju i to je nešto što definitivno treba pohvaliti i treba na taj način podržati. Naravno, da li ćemo ikada imati savršen zakon? Nećemo. Uvijek će se naći netko tko će biti nezadovoljan i nesretan i nikad nećemo moći reći da smo našli savršeni model za koji možemo biti siguran da neće nikome naštetiti i nikoga napraviti nesretnim. No, ova tendencija da javnobilježničke usluge budu dostupne, da budu lakše, da brže odrađuju ono što se od njih traži je nešto što svakako pohvaljujemo i na čemu treba inzistirati u daljnjoj razradi, no ono što bi samo skrenuli pažnju za, ne za razmišljanje nego za oprez, s obzirom koliki je sad proces te digitalizacije, koliko tih otpravaka i dokumenata će se raditi na drugačiji način, da se tu doista pripazi na onaj sigurnosni model da nam se ne dogode manipulacije sa određenim dokumentima i određenim predmetima jer znamo kako je to znalo funkcionirati u nekim prijašnjim vremenima kad je sve prošlo kroz ruke javnih bilježnika koji si ni na kraju nisu mogli pomoći, a često puta se dogodio fail i nepravda. Svakako da je potrebno za naglasiti, iako to nije u ovom paketu izmjena i ne tiče se ovoga zakona, da nam je i dalje ostalo kako i na koji način oporezujemo pristojbu i kako nakon toga plaćamo PDV jer tu možemo konstatirati da dolazi do dvostrukog plaćanja od strane našega građanstva jer s jedne strane platiš pristojbu u kojoj imaš PDV i onda još nakon toga platiš PDV. Mislim da bi to bio u budućim izmjenama jedan dobar iskorak za naše građanstvo gdje bi im smanjili te troškove, a i vjerujem da bi to i javni bilježnici pohvalili i podržali, s obzirom da bi onda malo se smanjila ona priča i presija kako oni deru ljude, kako naplaćuju sve što mogu naplatiti, a realno, nekad i neke stvari nemaju sa njima. Tu mislim da nije potreban preveliki zaokret jer imamo situaciju kad javni bilježnici nešto rade u ime sudova, dakle kad ih za to ovlasti država i tu onda nemamo trošak PDV-a. Dakle samo izravnati dva postupka, ono što radi država, sud, što rade bilježnici za državu, sud, i ono što rade za građanstvo probati svesti na jedan isti okvir, na jedan isti oblik i sigurno da ćemo tu smanjiti tu troškovnu komponentu za građanstvo. Kad pričamo o javnim bilježnicima, naravno da smo svi najsretniji u svoje privatno vrijeme kad nemamo posla ni sa odvjetnicima ni sa javnim bilježnicima jer je to obično onda nešto što odrađuješ pravno, ali svakako je da trebamo napomenuti i u ovoj raspravi da u i javni bilježnici, kod ulaska Hrvatske u EU podnijeli i veliki teret i odradili veliki posao kad su dobar dio ovršnih predmeta pristali preuzeti na sebe jer tu se naravno, smanjila i presija na naš pravosudni sustav i imali smo puno bolje brojke koje smo mogli pokazati, naravno, onima koji su nas ocjenjivali kod ulaska u EU. Hvala još jedanput lijepa na vremenu za raspravu.
Hvala i vama. Gospodin Dražen Bošnjaković Klub zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, državni tajniče, kolega Salapić, kolegice i kolege. Dakle, pred nama su dva zakona, u ovom prvom zakonu zaista možemo samo rečenicu reć, on više bez obzira što ga mi danas ukidamo on i tako više nije živ jer zapravo ovjere potpisa nisu više u uredima državne uprave kao što je to nekad bilo, ovjere potpisa su i danas zapravo u nadležnosti javnih bilježnika. Tako da s te strane ovo je ja bih rekao jedan deklaratorni zakon kojim mi deklariramo činjenicu koja i tako i tako već postoji. Dakle, javni bilježnici to su samostalne i neovisne osobe koje nastupaju i imaju zapravo javno povjerenje i na njih je država prenijela određene ovlasti da u ime države u nekim stvarima postupa, negdje su te osobe povjerenici suda kao primjerice u ostavinskim postupcima i sad od zadnjih izmjena Ovršnog zakona također i u ovrsi nastupaju kao povjerenici suda i to je dobar, dobar ovaj iskorak vezano za uopće način takvog postupanja jer znamo da bi bilo dvojbe u ovršnim postupcima da li bilježnici jesu pravosudno tijelo ili nisu, tako da su neka rješenja o ovrsi zapravo na europskom sudu pala zato što nije bilo tako definirano. Zadnjim izmjenama Ovršnog zakona ja mislim da je to otklonjeno i da bilježnici u ovrsi mogu postupat baš kao pravo pravosudno tijelo. Sjećam se kada je taj institut uopće uvođen tih '90.-tih godina kao jedan dobar iskorak i mislim da smo smatrali i da se to do danas i pokazalo da osnivanjem bilježnika zapravo jačamo povjerenje u pravnom, u pravnom prometu između subjekata jer i ovjere i svjedočenja bilježnika u nekim postupcima u svakom slučaju su davala snagu zapravo tim radnjama koje su stranke poduzimale. Također ono što je bilo jako važno sporost postupka je bila i sada je problem zapravo sporo postupanje sudova, a prije je bila da ne kažemo još i bitno veća i kada su bilježnici uvedeni u naš sustav i kada im je data ovlast da oni određenim pravnim poslovima i pravnim aktima daju snagu ovršne isprave tada je to značilo barem 5-6.g. uštede vremena znači da ne morate ić na prvostupanjski postupak stranke, pa čekat presudu, pa nakon žalbenog postupka to je znalo po 6-7.g. trajat, e ta mogućnost da bilježnik da nekom ugovoru, nekakvoj pravnoj radnji da da snagu ovršnosti, to je znači preskakalo sve to vrijeme koje je bilo pred, pred njima. Jasno to ima svoju cijenu, to su najviše koristili i danas najviše koriste banke i druge ovaj institucije, ali u svakom slučaju određeno rasterećenje našeg pravosudnog sustava je na ovaj način sasvim sigurno ovaj došlo, a bilježnici su na taj način i rasteretili taj naš pravosudni sustav i podigli su određeno povjerenje. Ovaj, ove izmjene zakona, gledam u odnosu na prvo čitanje, doživjele su dosta nomotehničkih promjena i to je u redu, tu je predlagatelj bila uglavnom komora, ali nekakvu suštinsku razliku u odnosu na prvo čitanje i nije. Ono što vidimo zapravo da se ovim izmjenama temeljno želi, temeljna su dva cilja, a to je modernizacija zapravo postupanja javnih bilježnika i bolja dostupnost bilježničke usluge našim građanima. To jesu dvije važne stvari i ta modernizacija da kažemo digitalizacija ona obuhvaća danas gotovo sve segmente funkcioniranja države i jasno je da se ona reflektira i na rad javnih bilježnika. Mi već danas imamo mogućnost znači osnivanja trgovačkih društava, firmi, poduzeća digitalnim putem, dakle ne mora se nigdje ovaj ić, ne mora se ić u nikakve državne institucije, niti da se pišu osnivački akti košto je to bilo, niti da se poslije ide u Zavod za statistiku, za mirovinsko i zdravstveno osiguranje, to se danas sve može obaviti iz svog ureda, iz svoje dnevne sobe, treba imat računalo, treba bit spojen, uć u sustav, popunit obrasce i to je to, to je veliki iskorak. Mi sada ovdje na neki način stvaramo i normativni okvir znači za izradu elektroničkih isprava što je dobar, dobar, sasvim sigurno je dobar ovaj iskorak i zapravo je samo kontinuitet onoga što država radi i u drugim segmentima funkcioniranja. Vidjeli smo sad, imali smo prošli tjedan čini mi se Zakon o izmjenama ZPP-a da to na sudovima itekako živi i sad to sve treba na neki način povezat. Također jedna od važnih stvari jeste dostupnost tih ureda jer cilj je da građani opet ne putuju nego da to bude dostupno kao što je već ovdje prije rečeno i u onim mjestima gdje nema banaka, gdje nema institucija, gdje nije pravni promet tako dinamičan i živ i tu je moguće otvarat znači nekakve ovaj urede, urede ili da tako kažem poslovnice onih koji već posluju i na neki način je moguće te ljude distribuirat tako da oni ljudi koji žive na takvim područjima da nemaju nikakvih ovaj problema nego da im je takav ured izvan nekakvog sjedišta dostupan i tamo. Također mislim da treba još jednom pozdravit odredbe o načinu izbora bilježnika. Tu se sada po ovom zakonu osniva povjerenstvo gdje je ministar na čelu koje će obavit razgovor, dosad to nije bilo tako, to je radila komora i tada je komora davala mišljenje ko bi po mišljenju komore bio naj, najbolji kandidat ili davala je često i mišljenje o nekoliko kandidata za koje je smatrala da svaki od njih može biti javni bilježnik. Nekad je bila čak i odredba da prednost u tom postupku imaju prisjednici što ovako gledajući praktično vrlo često i završava tako da bude prisjednik imenovan jer prisjednik je ipak osoba koja tamo dijeli, niz godina ovaj radi i ima iskustvo i na neki način ako ovaj prestaje s radom, a on bude imenovani i taj prisjednik onda donosi određeni kontinuitet u radu je li i svemu tome. Međutim, to i ne mora biti tako, to i ne mora biti tako. Tako da tu je ovaj jako dobro da će povjerenstvo i ministar obaviti razgovor sa svim tim kandidatima i vidjet zapravo koji je napogodniji uz sav onaj CV koji sasvim sigurno treba uvažiti, ali nekad je bilo baš eksplicitna odredba da se biraju prisjednici što je Ustavni sud svojom odlukom ukinuo i rekao da to tako ne može jel, mora biti dostupnost takvim mjesta zapravo omogućena svima pod jednakim uvjetima. Također je jako dobra odredba koja mijenja stvar, a to je da tarifu o radu znači javnih bilježnika da donosi ministar jer ovdje se ipak radi o poslovima koje država delegira na javne bilježnike i s te strane mislim da je vrlo opravdano da to onda i ministar odredi po kojoj je to tarifi jer to nije tržišna utakmica to je na neki način ekskluzivitet koji država daje, daje samostalnim neovisnim osobama dakle bilježnicima koji imaju javno povjerenje. Mislim da sam čak na prvom čitanju ili sad u Zakonu o izmjenama parničnog postupka rekao da ovaj institut mi trebamo koristiti što je moguće više kako bismo rasteretili pravosuđe i kako bismo zapravo građanima olakšali. I mislim da bi bilo dobro kod nekih slijedećih izmjena i Zakona o bilježništvu, pa i Zakona o parničnom postupku vidjet iskustva drugih, a to je nešto vezano za ovaj naš institut prethodnog osiguranja dokaza. To znači prije pokretanja samog sudskog procesa prije nego neko nekog tuži da bi bilo dobro zapravo dat bilježnicima ovlast da oni osiguraju neke dokaze, recimo il neko smetanje međe, da oni izađu prije na teren, da fiksiraju točno šta se tu ovaj događa i da ono što se u tom postupku pored bilježnikom dogodi da to ima snagu dokaza, da se takav dokaz više ne provodi u sudskom postupku. Treba zapravo ovaj vidjeti jer ovo čini mi se da što je država prenijela, a vezano je za, vezano je znači ovrhu i ostavinske postupke da tu ide relativno brzo i da se to pokazalo kao jedan dobar instrument rasterećenja sudova. Također u ovim izmjenama dobro je posložene zapravo su sve te funkcije i ta kadrovska struktura, od vježbenika, savjetnika, prisjednika, zamjenika javnog bilježnika tako da vrlo su precizno tu uvjeti navedeni i to, to je dosada bila jedna materija koja nije bila u potpunosti regulirana. Sada je to bitno bolje. U svakom slučaju pozdravljamo ove izmjene, one znače određeni sigurni korak naprijed i Klub HDZ-a će podržat izmjene Zakona o javnom bilježništvu.
Hvala. Gospođa Katarina Peović, Klub zastupnika HSS-a i Radničke fronte. Izvolite.
Dobar dan. Podsjetit ću da je javno bilježništvo uspostavljeno zakonom 1993. godine kao javna služba, a izmjenama Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa 1994. određeno je da će postupno poslove ovjeravanja prestati obavljati uredi, ispostave i gradski uredi dok su ministri uprave donijeli rješenja o prestanku obavljanja poslova ovjeravanja potpisa, rukopisa i prijepisa za urede i njihove ispostave na području pojedinih županija odnosno Grada Zagreba. Ovdje se dosta govorilo o reliktima prošlosti i o zakonima koje je potrebno promijeniti. Također se govorilo o mraku jel socijalizma u kojemu je potrebno znači te neke odredbe učiniti modernijima, ali nitko ovdje nije točno rekao zapravo o čemu se radi, pa bih ja samo upozorila da je u tom znači mraku postojala služba državnih činovnika koji su bez naknade ovjeravali potpise i preslike. Naravno ne možemo javne bilježnike svesti na ovjeravanje potpisa ili preslika ali to je veliki dio njihovog zanimanja i onoga što oni zapravo rade. Ključni naglasak je na besplatno. Ovdje se govorilo dosta o potrebi modernizacije javnobilježničke usluge, elektronskim putem znači dostavljanja prijepisa, digitalizacijom itd., ali dostupnost usluga znači prije svega besplatno. Besplatno je dostupno. Ono što je elektronički dostupno nije dostupno ako netko nema novaca da plati tu naknadu, a da nije riječ o malim naknadama podsjetit ću vam znači imali ste i članak u Slobodnoj Dalmaciji iz 2020. godine o jednom slučaju dakle gdje je javni bilježnik u ostavinskom postupku naplatio 3.400 kuna što je uobičajena tarifa da se razumijemo, gdje se zapravo u toj situaciji čovjek doveo do toga da nema za platiti jel. U toj situaciji nekakvog nasljeđa jednostavno ljudi dolaze do toga da nemaju tih 3.000 kuna i ostavinski postupak se ne može dovršiti. U tom slučaju obavijestila nas je pravna savjetnica javni bilježnik predmet uputiti na sud koji vodi ostavinski postupak bez plaćanja naknada osim troškova presude. Pa ako smo ovdje govorili o tome da mnogi su u raspravi i spominjali da je dobra praksa tzv. rasterećivanje sudova, nemamo ništa protiv toga, ali je problem opet u plaćanju. Znači ako se na sudu ta usluga može dobiti gotovo pa besplatno, a kod javnog bilježnika za 3.400 kuna onda nikako ne možemo govoriti o tome da ovom modernizacijom zapravo ide u smjeru veće dostupnosti usluge. Veća dostupnost usluge ponavljam je besplatna usluga. Usluga koja nije besplatna nije dostupna bez obzira u kojem je ona formatu, elektroničkom ili na papiru. Tako da u tom smislu čini mi se da i ovdje imamo opet nekakvu modernizaciju koja je sama sebi svrha. Mi smo inače postavili pitanje ministru Malenici i nismo još dobili odgovor, a vezano baš uz ovaj slučaj znači koji je bio opisan u Slobodnoj Dalmaciji. Naime, malo smo istražili i zašto su tako visoke naknade i uistinu su tarife takve i zato sam ja i postavila pitanje ovdje, da li se te tarife misle sniziti jel to je ključni problem, da li tarife mogu biti manje. A pogledajte sad koji je to apsurd zašto je ta tarifa tako velike recimo za nasljeđivanje. Za nasljeđivanje je ta tarifa tako velika zato što se ona određuje Pravilnikom o visini naknade i naknade troškova javnog bilježnika kao povjerenika suda u ostavinskom postupku. Tarifa je doslovno 3.000 i preko 3.000 kuna za većinu tih postupaka, znači vrijednost se čiste ostavine utvrđuje prema vrijednosti koju ostavina ima u vrijeme procjene, a većinom premašuju te vrijednosti 35.000 kuna što je određeno čl. 7. Ako vrijednost ostavine prelazi 60.000 kuna pored iznosa naknada od 200 kuna plaća se još 100 kuna za svakih započetih 10.000 vrijednosti ostavine, al ne više od 2.500 kuna, dakle praktički većinom stranke plaćaju upravo taj maksimalni iznos. I ono što je naš prijedlog bio da se progresivno odrede tarife iznad tih 35.000 kuna koje će biti mislim realno gledajući za svaku tu nekretninu ili za svako zemljište i da se proširi i iznad znači iznos od 60.000 kuna kako bi se onima koji nasljeđuju vrijednije nekretnine naplaćivala skuplja tarifa, a onima koji nasljeđuju manje vrijedne nekretnine po mogućnosti snizi tarifa jel ovdje imamo znači ono flat rate isto ko kod poreza svi plaćaju isto bez obzira dal ste naslijedili vilu ili ste naslijedili komad zemljišta jel. U tom smislu opet i kod poreza i ovdje nije dovoljno učiniti nešto dostupnim dovoljno i reći da je to neka javna usluga. A javnobilježnička zapravo nije javna i dostupna usluga već je to uistinu privatizacija dijela državne službe. Dobro to je tako sada, ali ono što je ključno i što ljudima može pomoći je da se barem te cifre i te tarife snize. Javno bilježništvo koje je u svojoj osnovi privatiziranje dijela pravosudnog sustava i državnog aparata ne možemo opisivati riječima koje su se ovdje opisale, a to je znači rasterećujemo sudove, povećavamo dostupnost te usluge itd. Svi znamo kako se naš narod provodi kada dođe bilo kada u situaciju da mora sa nekim odvjetničkim uredom ili javnim bilježnikom bilo što napraviti. Pri tome kao i u drugim slučajevima i u slučajevima nasljedstva je riječ o poslu koji se doslovno provodi u par minuta. Znači svi koji su bili kod javnog bilježnika znaju da su proveli par minuta u njegovom uredu, a za tu njegovu uslugu su platili od 50 ako su bili sretnici pa evo do 3.400 kuna. Znači apeliramo da se zakonski prijedlozi ne zadržavaju na elektroničkim rješenjima na digitalizaciji koja sama sebi ne može bit svrhom nego da se uistinu ta usluga učini onim s čim se državna komora odnosno Komora javnih bilježnika hvali, a to je javno dostupna svima dostupna usluga. To sad nije slučaj pa evo imamo situacije u kojima doslovno ljudi ne mogu svoju zemlju naslijediti jer nemaju 3.400 kuna da bi platili javnom bilježniku. To je reket, a ne javna usluga.
Gospodin Davor Dretar zastupat će Domovinski pokret. Izvolite.
Hvala lijepa dragi naš predsjedavajući, poštovani tajniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Što se tiče ovog prvog zakona odnosno Zakona o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa što i sami možemo vidjeti u ovom tekstu te se odredbe više ne primjenjuju, ne postoje nikakve pretpostavke za njihovu daljnju primjenu, tu apsolutno nemamo što za prigovoriti. No svoje ću izlaganje više nekako usmjeriti na zakon odnosno izmjene Zakona o javnom bilježništvu. Svakako je za pohvaliti modernizaciju uvođenje svih mogućih informatičkih blagodati koje nam današnje vrijeme nudi i u rad javnobilježničkih ureda. Ono što je i poštovani kolega Pavić ovdje pitao zahtjev za pribavljanje certifikata javni bilježnik odnosno javnobilježnički ured podnosi komori ne bi li se dakle pribavio kvalificirani certifikat za elektronički potpis i elektronički pečat izdan od kvalificiranog pružatelja usluga povjerenja. Ne vidimo eto kažemo i naglasit ćemo još jednom tu veliku potrebu da se komora na bilo koji način u to miješa. No ono što možda je upitno i vidimo da se nije mijenjalo još od prvog čitanja, naglasit ću kroz nekoliko članaka ovih zakonskih izmjena. Čl. 27. mijenja čl. 42. st. 3. tako da glasi javnobilježnički prisjednik, savjetnik i vježbenik odgovaraju kao i javni bilježnik za štetu koju prouzroče povredom službene dužnosti pri samostalnom obavljanju kakve radnje u skladu s ovim zakonom. Javni bilježnik odgovara solidarno s javnobilježničkim prisjednikom, savjetnikom i vježbenikom ako ih je ovlastio da samostalno obave određenu radnju. Javni bilježnik ima pravo regresa, prema javnobilježničkom prisjedniku, savjetniku i vježbeniku po općim pravilima o regresnoj odgovornosti službenih osoba. Ono što je svakako važno je zadnja rečenica, a ona glasi, za štetu koju prouzroče javnobilježnički prisjednik, savjetnik i vježbenik država ne odgovara. Dakle, država je ovdje jasno rekla, ako nešto uprskate sory sami ste si krivi. No država ne popušta baš tako lagano u čl. 42. koji mijenja čl. 122. ovog zakona gdje se kaže kada govorimo o odabiru javnobilježničkog prisjednika ta se mjesta popunjavaju kako piše u zakonskom tekstu na temelju natječaja kojega raspisuje i provodi komora. Prigodom izbora osobito će se voditi računa o uspjehu postignutom na pravnom studiju i dotadašnjem radu. St. 6. vrlo je bitan, a on glasi o izboru i postavljenju javnobilježničkog prisjednika odlučuje ministarstvo na temelju prethodno pribavljenog mišljenja komore i javnog bilježnika. Ako se usprotivi postavljenju određenog javnobilježničkog prisjednika javni bilježnik u narednih godinu dana ne može tražiti otvaranje mjesta javnobilježničkog prisjednika u svome uredu, osim što bi naravno još jednom zamolili sve predlagatelje u Hrvatskoj da pripaze i na gramatiku, pa da rečenice ne počinju kondicionalom ali očigledno za to ćemo morati zaposliti neke jezikoslovce. Ovdje je upitno, dakle podsjećam vas malo prije sam vam pročitao za štetu koju prouzroče javnobilježnički prisjednik, savjetnik i vježbenik država n e odgovara. No, ovdje vidimo da se država putem komore i ministarstva ipak direktno upliće u proces odabira javnobilježničkog prisjednika. Kao i u prvom čitanju, tako ću i sada još jednom pročitati dopis koji mi je došao iz jednog javnobilježničkog ureda, a on glasi: „Zakon o javnom bilježništvu u potpunosti je protivan Pravilniku o vrednovanju kandidata u postupku imenovanja sudaca, a kojim pravilnikom je određen postupak imenovanja sudaca kao što je Zakonom o javnom bilježništvu propisan postupak imenovanja javnobilježničkih prisjednika i to iako javnobilježnički prisjednici trebaju imati istu stručnu spremu te obavljaju poslove iz nadležnosti sudova kao i sudski povjerenici. Navedenim pravilnikom propisano je da sudac osim što mora ispunjavati formalne uvjete mora proći provjeru znanja i strukturni razgovor na kojem se postavljaju pitanja i provode razgovori u primjerenom trajanju i tako se naravno ocjenjuje raspolaže li kandidat potrebnim znanjima i sposobnostima. Dakle, tek po obavljenom strukovnom razgovoru sukladno članku 7. i 9. Pravilnika o vrednovanju kandidata, te po izvršenoj provjeri znanja sukladno člancima 10. i 12. istog Pravilnika donosi se konačna odluka o imenovanju neke osobe za suca. Naravno ako osoba ne zadovolji neće biti imenovan. Takva mogućnost javnom bilježniku je ipak ovdje oduzeta. On mora zaposliti osobu za koju provjerom znanja i strukturiranim razgovorom jest utvrdio da možda ne odgovara zahtjevima za mjesto za koje se ista ta osoba javlja. Je li upravo tako u praksi? Načelno ne. Naravno nemoguće je i zamisliti da bi javni bilježnik u svojem uredu na tako odgovorno mjesto kao što je prisjednik zaposlio osobu koju nikada u životu nije vidio. No eto, sada opet imamo jednu čudnu igru realnosti i zakonskog teksta u kojoj opet ništa nemamo riješeno. Obratit ćemo se zastupničkim pitanjem poštovanom ministru Malenici, pa ćemo zatražiti odgovor na pitanje stvarno kao što sam i poštovanom gospodinu Salapiću u replici uputio pitanje koliki je broj javnih bilježnika u određenom vremenskom roku, recimo tijekom 2021. godine izrazio protivljenje imenovanju prisjednika u vlastitom uredu. Ili se u stvari radi ovako kako nam je eto i jedna gospođa koja ima javnobilježnički ured i sama rekla. Imenovanje javnobilježničkog prisjednika u praksi izgleda ovako. Javni bilježnik privatnim putem pronađe osobu koja će mu obavljati dužnost prisjednika, pa ga onda zaposli u svom uredu kao pravnika. Nakon toga prijavljuje se potreba za javnobilježničkim prisjednikom komori temeljem čega se raspiše oglas u Narodnim novinama. Već zaposlena osoba, ovaj spomenuti pravnik podnosi prijavu na taj natječaj, a onda se nekoliko dana nakon toga u javnobilježničkom uredu javljaju na telefone i odgovaraju na pitanje je li ovaj natječaj pravi ili je u stvari samo pro forme, odnosno zapošljavate li vi već zaposlenu osobu, samo što se više neće zvati pravnik, nego će se zvati javnobilježnički prisjednik. Dakle, vidimo i sami da tu zakon nije precizan, zakon odnosno država se u jednom momentu ograđuje od bilo kakve odgovornosti ali i dalje želi imati utjecaj na odabir javnobilježničkog prisjednika. Još tijekom prvog čitanja poštovani tajnik Salapić je odgovorio na moje pitanje da nije baš istina da su javni bilježnici na tržištu, nego da su oni, odnosno njihovi uredi osobe, odnosno uredi koji rade ozbiljne poslove i nema se tu što njima prepuštati da biraju sami radnike koji će kod njih raditi. Dosta zanimljiva i čudna struktura i logički i na mnogim drugim nivoima, moram priznati ne drži vodu. No u svakom slučaju ove zakonske izmjene će i Klub zastupnika Domovinskog pokreta najvjerojatnije podržati, još ćemo se morati malo oko toga konzultirati. Nemamo ništa reći protiv modernizacije, protiv ubrzavanja procesa ali sasvim sigurno trebat će nam još malo razmisliti pa ćemo do glasovanja donijeti odluku. Do tada hvala lijepa.
Hvala. Gospođa Marija Selak Raspudić, Klub zastupnika MOST-a. Izvolite.
Prije nekoliko dana ministar pravosuđa Ivan Malenica u Saboru odgovarajući na replike zastupnika iznio je podatak koji bi nas sve trebao zabrinuti. Ministar se pohvalio kako su hrvatski sudovi u 2021. godinu ušli sa 158000 predmeta više nego u 2020. godini. Nije ponudio nikakva objašnjenja rastućih brojki. Je li riječ o nekom novom trendu koji se pojavljuje zbog sve većih poteškoća u tokovima u gospodarstvu. Očekujem odgovore na ova pitanja. Je li možda riječ o nekim promjenama u sustavu vođenja evidencija o sudskim predmetima i postupcima ili se radi o nečem trećem što za sad ne možemo identificirati. Kako bilo u Hrvatskoj se stanje sudskih predmeta sustavno prati već neko duže vrijeme i to metodologijom koja je razmjerno stabilna i daje nam dobru osnovu za usporedno praćenje općih trendova u radu sudbenih vlasti. Sukladno tome, naša se pravosudna politika kao uostalom i većina drugih sektorskih politika bavi tek liječenjem simptoma, tj. poremećaja i anomalija dok je osnovna varijabla pravosudnih statistika godišnji priljev predmeta manje-više iz godine u godinu vrlo slična i čini gotovo nepogrešivu matematičku konstantu. Premda se na prvi pogled čini da pravosuđe nije tema današnje rasprave činjenice govore upravo suprotno. Činjenica je naime potpuno neoboriva i zakonom propisana. Da javnobilježnička djelatnost u Hrvatskoj obuhvaća jednu veliku krišku pravosudnog kolača. Ovrhe u prvom redu, te ostavine velik su dio posla koji se danas obavlja u javnobilježničkim uredima. Štoviše mogli bismo reći da bez tih funkcija ovaj zakon o kojem danas raspravljamo u bitnome bi izgledao drugačije, no stvarnost našeg pravosuđa u nekom je trenutku bila takva da se nije moglo računati na učinkovito obavljanje određenih pravosudnih funkcija, pa čak ni onda kada je bila riječ o nespornim ili rutinskim predmetima, kao što su recimo ovrhe na temelju vjerodostojne isprave. Stoga je država kao što je poznato lutala u traženju rješenja na … [[Govornik se ne razumije]] između javnih bilježnika, te odbačenih i već zaboravljenih javnih ovršitelja. U procjepu između potrebe za učinkovitim sustavom prisilne naplate građanskih obveza i činjenice da javni bilježnici bez obzira na recentne zakonodavne provizorije nisu i ne mogu biti sud, niti mogu strankama ovršnog postupka jamčiti objektivnost i nepristranost što su ključna obilježja suda. U svakom slučaju ova vlada, kao uostalom i sve prethodne očigledno uzima javne bilježnike kao svojevrsnu zadanost, ponajprije izgrađenu na strahu da se stotine tisuća ovršnih predmeta ne preliju na sudove i to je nešto na što mi kao parlamentarna manjina trenutno ne možemo utjecati, preostaje nam stoga raspravljati o ovom konkretnom konačnom prijedlogu zakona. Premda ovaj zakon nema širok krug primarnih adresata ipak mu treba pokloniti dužnu pažnju jer su materijalni i drugi interesi koji stoje iza njega prilično veliki, o tome je bilo riječ i u ranijim raspravama i dovršenje ovog zakona zasigurno nije prošlo i sad dolazimo do onog bitnog što se ogleda i u konačnom prijedlogu zakona, dakle nije prošlo bez pritisaka i lobiranja u vladi, Ministarstvu pravosuđa i u svim ostalim nadležnim tijelima koja su utjecala na ovaj konačni izgled zakona. Dovoljno je usporediti kako je ovaj prijedlog zakona izgledao u prvom čitanju i kako izgleda ovaj konačni prijedlog. Dame i gospodo, razlika je ogromna. Mnogi zakonski članci koje se predlagalo mijenjati u prvom čitanju nestali su iz konačnog prijedloga zakona, a umjesto njih mijenjaju se neki drugi. Ako potražite objašnjenje o razlikama između prvog i drugog čitanja zakona vidjet ćete da su te razlike uglavnom posljedica lobiranja iz javnobilježničkih krugova, dok su objašnjenja koja nam daje ministarstvo više nego štura i svode se na fraze o nomotehnici. S obzirom na brojnost i značaj razlika između prvog i drugog čitanja opravdano se pitamo što se dogodilo. Ovaj zakon kao i svaki drugi prošao je sve prethodne faze u njegovoj izradi počevši od procjene učinaka preko međuresornog usuglašavanja između ministarstava, određeno je i javno savjetovanje i doista čudi da je nakon svega toga toliko odredbi u drugom čitanju trebalo mijenjati. Odjednom se pojavljuje Hrvatska javnobilježnička komora i temeljem njezinih primjedbi koje nama kao saborskim zastupnicima nisu dostupne u obrazloženjima zakon se u većoj mjeri mijenja. Velike razlike između dva čitanja same po sebi su problem jer za njih ne postoji dovoljno dobra argumentacija. Moguća su samo dva objašnjenja, ili je ministarstvo popustilo pred nekim nama nepoznatim van institucionalnim pritiscima ili je prijedlog u prvo čitanje jednostavno pripremljen amaterski i nepromišljeno, ni to ne bi bio prvi puta. Trećeg razloga nema i ne može ga biti. U ovoj raspravi želim iznijeti i jedno opće zapažanje kako će HS kroz niz zakona u ovome mandatu urediti jedan cijeli set pitanja koja se izravno odnose na javnobilježničku službu. Osim ovih izmjena Zakona o javnom bilježništvu ranije danas trebalo se raspraviti, sada se objedinilo, pa ću ja to nastaviti u pojedinačno raspravu, o prestanku važenja Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa koji u velikoj mjeri uvjetovan činjenicom da su poslove iz tog zakona tijekom posljednjih 20.g. preuzeli javni bilježnici. Ranije u ovom mandatu donesene su izmjene Ovršnog zakona kojima su se nastojale pokrpati rupe povezane sa sudjelovanjem javnih bilježnika kao povjerenika sudova u ovršnim postupcima, a u javnom savjetovanju možemo već pronaći i izmjene Zakona o zemljišnim knjigama prema kojima će bilježnici faktično preuzeti velik dio poslova prilikom predlaganja upisa u zemljišnim knjigama. Ako je već tome tako da se javnobilježnička služba i poslovi uređuju na vrlo širok način želim podsjetiti predstavnike ministarstva kako u važećem Zakonu o nasljeđivanju postoje neke odredbe koje se tiču ostavinskih postupaka, a koje su atavizam iz nekog drugog vremena. Riječ je konkretno o zakonskim odredbama koje matičarima nalažu da prilikom evidentiranja činjenice smrti de facto prikupljaju podatke o potencijalnim nasljednicima i ostavini što je potpuno neprimjereno i čime se matičari uopće ne bi trebali baviti. Stoga ću danas kao svoj prilog da pokažemo još jednom da je oporba konstruktivna podnijeti prijedlog izmjena Zakona o nasljeđivanju s jednostavnim ciljem da teret utvrđivanja nasljednika i ostavine u cijelosti bude na bilježnicima i sudovima kao tijelima postupka, te na nasljednicima kao strankama u postupku. Osim toga i s time ću završiti, želim skrenuti pozornost predstavnicima ministarstva kako se ovih dana u javnosti raspravlja o jedinstvenom registru računa kojeg vodi FINA, te tko bi i po kojoj osnovi trebao imati pristup tom istom registru. Mislim da bi Ministarstvo pravosuđa s kolegama u Ministarstvu financija trebalo promisliti treba li takav besplatan dohvat pojedinačnih podataka iz registra i tijelima koja vode ostavinski postupak kako bi se izbjeglo da stranke u postupku same istražuju nešto što je državi već poznato, a što bi trebalo biti načelo koje vrijedi u svim vrstama postupaka, sudskim, upravnim ili nekim trećim. Dakle ponovit ću još jednom, uz uobičajeno žaljenje što nema više zainteresiranih za raspravu i činjenicu da se rasprava u ova dva predmeta objedinila, da su ovdje u ovom izlaganju postavljena i vrlo konkretna pitanja koja se tiču povezanosti upravo stanja u pravosuđu i javnobilježničke djelatnosti, a one se odnose na to zašto je došlo do zaprimanja 158.000 predmeta više nego u 2020. godini. Trebamo konkretna obrazloženja ovakvih uzlaznih trendova. A drugo je pitanje odakle takve promjene između dva čitanja zakona? Nadam se da će se u završnom obraćanju predstavnik predlagatelja odvažiti doći za ovu govornicu i dati odgovor na ova pitanja.
Hvala, ćete ostati dalje, da izvolite kao pojedinačna rasprava sad, sad moguće su i replike, izvolite.
U pojedinačnoj raspravi govorit ću o Zakonu o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa. Zakon o kojem ovdje raspravljam čini se kao tema koja je davno prevladana, minorna ili kao nešto što treba rutinski donijeti bez veće rasprave i promišljanja jer predlaže se ukinuti Zakon o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa koji je u kontinuitetu na snazi od 1974. godine i čije odredbe se uglavnom više ne primjenjuju te su stavljene izvan snage odredbama drugih zakona. Međutim, ovaj zakon kao relikt prošlosti ipak je izazvao određene reakcije javnosti pa i medija podsjećajući nas kako u hrvatskom pravom poretku postoje drugi zakoni koji datiraju iz vremena bivših država koji više ne postoje. S vremena na vrijeme javnost će se podsjetiti kako je u Hrvatskoj na snazi i Zakon o prekršajima protiv javnog reda i mira koji je na snazi od 1977. godine te u kojem su novčane kazne još uvijek izražene u njemačkim markama koje ne postoje još gotovo četvrt stoljeća. Ideološka i politička borba te pravna zbilja podsjetit će nas kako je materija pobačaja u Hrvatskoj uređena zakonom koji je donesen u vrijeme bivše Jugoslavije, a koji je na snazi od 1978. godine. Donedavno je na snazi bio i Zakon o naseljima iz veselih i živopisnih '80.-ih godina prošlog stoljeća kojeg smo konačno prije mjesec dana zamijenili novim zakonom. Prije samo tjedan dana ovdje smo raspravljali o Zakonu o parničnom postupku čiji je osnovni tekst publiciran u Službenom listu SFRJ negdje početkom 1977. godine, a od njegovog donošenja izmijenjen je gotovo 30 puta pa se u tom zakonu kao u rijetko kojemu sudaraju jezični, pojmovni i pravni koncepti pripadni posve različitim pravnim poredcima, pa čak i bitno različitim jezičnim pravilima. A riječ je od jednom od kapitalnih zakona u hrvatskom pravnom poretku po kojem se ravna najveći broj sudskih postupaka u RH i čija kvaliteta u bitnom utječe na učinkovitost rada cijelog pravosudnog sustava. Ako pobliže promotrite dotrajalost kako Zakona o parničnom postupku tako i Zakona o izvanparničnom postupku, ako tome pridodate i činjenicu da je aktualni Ovršni zakon treći po redu koji je donesen od samostalnosti Hrvatske jasno je kako moderna hrvatska država i njezin zakonodavac nisu prvih 30 godina naše državnosti uspjeli donijeti moderan i stabilan zakonodavni okvir za uređenje spornih i nespornih sudskih postupaka u predmetima koji pripadaju privatno pravnim odnosima. Ne treba onda ići daleko kako bismo pronašli krivca za naše gospodarske neuspjehe, sagledali širu sliku ovoga ili zašto ozbiljan biznis u Hrvatskoj ne želi investirati i zašto poduzetništvo nije popularno. Pri tom nemojte moju raspravu shvatiti kao opću kritiku kvalitete normativne djelatnosti u bivšim državama. Ona je vjerojatno u prosjeku bila na većoj razini, ali i bitno slabijeg intenziteta od današnje. Pravnici tog vremena imali su više vremena, a pravni odnosi su bili kud i kamo manje složeni nego danas. Uzori kakve imamo u uređenim zapadnim demokracijama koje su baštinici jednog liberalnog modela građansko pravnog uređenja i koje su kroz dugo vrijeme uglavnom neprekinuto uživale blagodati stabilnog zakonskog uređenja nama su zasad nedohvatljivi. Primjeri poput austrijskog Općeg građanskog zakonika koji je u Austriji na snazi uz neznatne izmjene već više od 200 godina za nas se čine nestvarnima. Previše se često kod nas donose novi zakoni ili mijenjaju postojeći uglavnom bez konkretnog sadržaja i kako bi vlastodršci napravili dojam u javnosti da nešto delaju. Zaključno, vraćajući se konkretno na današnju temu dnevnoga reda željela bi konstatirati kako ukidanje Zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa nije ništa drugo nego formaliziranje pravne stvarnosti koja u pravnom poretku već odavno postoji. Javnobilježnička služba već je odavno konzumirala dobar dio poslova na koje se ovaj zakon odnosi, a donošenjem nove Uredbe o uredskom poslovanju osigurano je da nakon prestanka važenja zakona ne nestane kakva pravna praznina te su se time stvorile pretpostavke da se ovaj zakon ukine.
Hvala, gotovi ste, hvala. Gospodin Bulj replika.
Hvala lijepo. Kolegice Selak Raspudić mi, evo pitao sam ministra ali nikako da dobijem kao saborski zastupnik jasan odgovor. Zanimalo me već kad donosimo ovaj zakon, a tarife će donijeti ministar svojim pravilnikom. Znači mi ćemo dati legitimitet, sabor će prihvatiti prijedlog ministarstva, a mi ćemo u biti dati im amen na to da oni daju tarife, cijenu tarifa da prikažu ljudima što se tiče novca koliko njima padne na pamet. Stoga mi je nejasno zbog čega onda uopće sabor, ovo dolazi na sabor kad pravilnicima će određivati cijenu koja je vrlo bitna, koja je vrlo visoka kod javnih bilježnika. Dakle, nikako dobit odgovor čemu mi uopće služimo kao saborski zastupnici ako troškovnik javnobilježničkih usluga nam nisu dali.
Izvolite odgovor.
Evo ponovit ću još jednom ono što sam i istaknula u raspravi u ime kluba, o čemu smo prethodno i razgovarali da se pojavljuje velika razlika između prvog i drugog čitanja zakona i da odjednom se u drugom čitanju zakona pojavljuje Hrvatska javnobilježnička komora i temeljem njezinih primjedbi koje nama kao saborskim zastupnicima nisu dostupne s detaljnim obrazloženjima, zakon se u većoj mjeri mijenja. Eto to je ono koliko mi zapravo možemo uopće utjecati na ove zakone. I ono moje pitanje koje ostaje visiti u zraku je li ovaj zakon s obzirom na te razlike rezultat različitih lobiranja i ako jest čijih lobiranja jer mi bismo ovdje trebali imati transparentan proces na koje kao saborski zastupnici možemo utjecati i nedvosmislena obrazloženja da bismo mogli poduprijeti ili odbaciti bilo koji konačni prijedlog zakona. Sada to složit ću se s vama nipošto nije slučaj. Hvala.
Hvala, nemate više replika. I sada je na redu g. Miro Bulj. Izvolite.
Hvala. Državni tajniče, kolegice i kolege. Ja bih samo kratko ovdje, čak mi nije potrebno ni ovih pet minuta rekao besmisao samih nas ako dozvolimo na ovaj način da nam dolaze zakone gdje ne definiramo osnovne postavke zakona, a i to je ono što interesira naše građane, komora neka radi svoj posao, međutim mi smo saborski zastupnici i tribali bi dobiti troškovnik tj. cijenu usluga koje će građani plaćati tj. tarife koje će plaćati javnim bilježnicima. To me pitanje strašno zanima zbog čega pravilnikom će ministar izlobiran od ne znam koga potpisat, a mi ćemo mu dati potporu na ovaj zakon kao sabor? I jedno vrlo bitno pitanje po meni i ovdje se postavlja državni tajnik je obrazložio da će ovaj put u ovome zakonu biti ministar nazočan kod prijema uz olakšanje i olabavljivanje ovih uvjeta za prijem za javnog bilježnika, smanjivanja radnog staža ne znam godina i tako, naveo da će biti ministar nazočan u razgovoru. Do sad je bilo povjerenstvo, povjerenstvo je predložilo ministru, vjerojatno je tako bilo jel, ne znam jel ta bila procedura i ministar je potpisao. Ne znam šta znači da ministar bude nazočan na razgovoru, ne znam to je još bliže onoj da će biti potrebna stranačka iskaznica i još veći utjecaj samog ministra od neovisnog povjerenstva u biti koje nije neovisno, koje je uglavnom vjerojatno po odluci ministra postavljeno. Tako da tu nema nekakvih promjena. I vrlo bitno je pitanje znači pokrivenost javnim bilježnicima, tu se spominje povremeni u područjima gdje je udaljeno od sjedišta javnih bilježnika da će povremeno na tim područjima odlaziti javni bilježnik. Međutim, ovdje se postavlja ključno pitanje kada govorimo o pravosuđu jer je tajnik i proširio malo temu u jednom trenutku na cijelo pravosuđe u koje narod nema povjerenja, ja bi sad rekao da je pet ključnih stvari, pet stvari u najveće nepovjerenje koje imaju naši i gospodarstvenici i građani i to je ključni uvjet šta se mi ne razvijamo ekonomski, to je pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe i uvijek pravosuđe. I nije mi jasna ta teritorijalna podijeljenost, uzeli ste broj određenih stanovnika, međutim ja sam spomenuo ovdje primjer kako je se čisto i ključno politički napravilo po pitanju sudova koji su mreže sudova, općinskih sudova. Recimo evo ja sam spomenuo cetinski kraj, tako i u drugim krajevima tako i Knin, tako su i drugi krajevi zaleđa, cetinski kraj po površini veći od Međimurske županije, po broju stanovnika više nego Ličko-senjska županija ostao je bez suda, a car Franjo Josip ga je otvorio tisuću čini mi se 863., tako da u modernoj Hrvatskoj smo izgubili taj općinski sud znajući da područja Cetinske krajine od Splita su udaljena neka i po 70, 80 čak i više kilometara znači u dva smjera to dođe između 150 i 200 km u jednome danu morali su korisnici putovati. Tako da me to podsjeća na javne bilježnike. Ja bih još jednom samo napomenuo da me zanimaju i odgovori kao saborskog zastupnika jel ovdje se radi uvijek o nekakvoj kesi, o novcu, a mi o tome nemamo uvid. Ako komora ima nekakav prijedlog i ako nismo dovoljno dobro da bi morali i mi barem vidjeti jel su cijene strašno visoke, strašno poglavito kod rasprava nakon smrti nasljedstva i ostale naravno. Tako da bi još jednom napomenuo da očekujem da će se taj problem u ovome saboru riješiti i očekujem glas svih saborskih zastupnika da se dostavi možemo mi i odgoditi ovo čitanje, nastavit u idućem čitanju uvijek postoji mogućnost. Međutim, zašto bi nekakvi lobiji bili iznad saborskih zastupnika pa barem kao informacije, evo, a ne da dobivamo poluinformaciju i na kraju će biti izjava od vlade i ministarstva da je to donio sabor zakon, a da su oni donijeli pravilnik kojim će oni regulirati cijenu. Ovako bi bilo puno transparentnije i jasnije, vjerujem da to i državni tajnik zna, međutim očito je strategija bila da se pravilnikom izlobiranim donesu tarife za javne bilježnike. :
Prva replika gospođa Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Bulj. Kako bi objašnjavate činjenicu da postoje tolike razlike između prvog i drugog čitanja? Mislite li da je riječ o određenim vaninstitucionalnim pritiscima ili je prvo čitanje zakona bilo traljavo pripremljeno što opet ne bi bio prvi put slučaj u HS-u?
Izvolite, odgovor.
Pa očito utjecaj lobija, znači tu su lobiji odradili svoju zbog toga te izmjene drastične i očekujem da mi saborski zastupnici dignemo glas i da jasno kažemo da nismo ovdje isključivo došli na tjelovježbu i rekli bi prije na fiskulturu da dižemo ruku i da vježbamo da se razgibajemo jer mi je besmisleno, bolje da sam ostao u svome gradu Sinju u ovome trenutku nego baš sam došao tu i od ovome raspravljati jer ovo se tiče svih građana RH. U biti raspravljamo o zakonu koji će biti poslije pravilnikom u biti propisan, gdje će biti cijene i tarife, a cijene i tarife će biti nama nepoznate jel, nama zastupnicima, ali imat će zato vlada tj. predlagatelji imat će pokriće za tu odluku i te pravilnike i to u ključnoj stvari, govorimo o stvari tarifa i cijena, izlobiranih očito da li je to od komore ili nekoga drugoga ja ne znam.
I g. Pavić.
Uvaženi zastupniče, vi dolazite iz grada Sinja, tamo ste gradonačelnik i vjerojatno poznajete situaciju sa javnim bilježnicima u vašem kraju, pa vjerojatno vam je poznato i njihovo poslovanje odnosno potrebe koje oni moraju ispunjavati za naše sugrađane koji su u ruralnim dijelovima. Naime, danas nije problem biti javni bilježnik u velikoj sredini, nije problem biti bilježnik u Zagrebu, Osijeku, Rijeci, Splitu, Zadru, Šibeniku, ali je problem biti bilježnik u Sinju koji ima ingerenciju nad velikim dijelom teritorija i u susjednim općinama. Naime on ukoliko neka osoba želi da ovjeri potpis, a nije u mogućnosti da dođe do njega u kancelariju on mora otići kod nje, voziti se po brdima, ne znam satima možda i kroz, možda i kroz šumske dijelove i po makadamu da bi došao do te osobe da bi mu se naplatilo 160 kuna + PDV za to što je došao i da bi zaradio 40 kuna na ovjeri potpisa. Tko si to može dozvoliti?
Hvala. Odgovor.
Nerazvijena područja su inače zaboravljena i uvijek se gledaju prizme zakona kroz velike sredine, a ova područja koja su nažalost iseljena gdje je ugrožena i nacionalna sigurnost zbog praznih prostora i teritorija, to se događa i u ovome slučaju, a događa se i po drugim pitanjima, nije lako biti liječnik opće prakse u nekom nerazvijenom području gdje nema dovoljno pacijenata ili na, u negdje u urbanoj sredini kao što je Zagreb, Split, Osijek, van tih gradova sve se raspada, sve propada, ugrožena nam je tu po tom pitanju nacionalna sigurnost i tako i u ovome slučaju. Znači ta područja uopće nisu zakonima obuhvaćana, niti se pokušaje naći rješenje za ta područja kako za korisnike tako i za davatelje usluga i to je jedan od ključnih problema i zbog toga ćemo imati sve više i više iseljavanja ljudi jel štete su nemjerljive zbog zakonodavca koji uopće ne misli o tim stvarima.
Hvala. Gospodin Željko Pavić također pojedinačna rasprava, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo samo da se nastavim na ovo izlaganje kolege Bulja. Slažem se s time da zapravo ovaj zakon nije pisan za male bilježnike koji rade u ruralnim sredinama i vjerojatno će se desiti problem sa tim područjima jer ti bilježnici stvarno teško preživljavaju, a u zakonu nema apsolutno ništa da bi se njima pomoglo. Kao što sam rekao u raspravi u ime Kluba Socijaldemokrata shvaćam zašto zakonodavac nije prihvatio prijedlog da javni bilježnik ima slobodu u izboru prisjednika. Ovo odbijanje bismo prihvatili kad ne bismo znali da se u praksi dešavaju situacije u kojima se u javnobilježnički ured zapošljavaju prisjednici koji su djeca javnih bilježnika, nećaci, rođaci itd., itd.. Naravno kao što možete pretpostaviti ministarstvo je donosilo odluku na temelju prethodno pribavljenog mišljenja komore i javnog bilježnika, ali ipak se često odstupalo od tog mišljenja. Slično se dešavalo i sa natječajima za javne bilježnike jer natječaj je raspisivala komora, te nakon provedenog natječaja davala mišljenje koje je u načelu zajedno sa ostalim uvjetima koje javni bilježnik mora zadovoljiti trebalo služiti za imenovanje javnih bilježnika od strane ministra. Da je cijeli postupak javnog natječaja samo smokvin list za ministra koji nakon toga koristi svoje diskrecijsko pravo da imenuje koga on želi, a da zapravo ne odabire najboljeg kandidata i da je to zapravo zloupotreba diskrecijskog prava pokazat ću vam na slijedećem primjeru. Nakon raspisanog natječaja kojeg je raspisala javnobilježnička komora za mjesto javnog bilježnika bez obzira što je kandidat za javnog bilježnika ispunjavao sve uvjete imao najbolje ocjene na pravosudnom i javnobilježničkom ispitu, što je već godinama obavljao javnobilježničke poslove u manjoj sredini u koju mora putovati svaki dan iz grada za koji je raspisan natječaj za javnog bilježnika, što mu je komora dala najbolje mišljenje bez obzira na to što je branitelj, ministar pravosuđa je nažalost imenovao javnog bilježnika koji ima uvjete lošije od … [[Govornik se ne razumije]] kandidata. Budući da je prema čl. 14. Zakona o javnom bilježništvu rješenje ministra pravosuđa konačno kandidat kojeg ministar nije imenovao bez obzira na činjenicu da je bio kvalitetniji kandidat nije imenovan. Jedino mu je preostalo da pokrene upravni spor, naravno upravni spor mjesecima nije ušao u proceduru, a javni bilježnik koji je imenovan na način da ministar prilikom imenovanja nije poštivao zakon ostao je javni bilježnik, a naš spomenuti bolji kandidat je osuđen na čekanje da upravni spor napokon dođe u proceduru, a to već nije ušlo otprilike nekih 9-10 mjeseci. Evo zbog ovakvih situacija ne vjerujemo u jedinstvenu provedbu zakona, a nažalost ne znamo ni kome da vjerujemo da će poštivati zakone koje donosi ovaj visoki dom ako ih ne poštuje ni sam ministar pravosuđa. Primjer koji sam iznio je istinit, desio se nedavno i ukoliko su USKOK i DORH zainteresirani za kažnjavanje onih koji krše zakone, a još su pri tom i članovi vlade stojim na raspolaganju i rado ću im iznijeti sve detalje koje znam. Svima vama koji ste u sabornici i koji nas pratite na televiziji sigurno je jasno koji je osnovni uvjet da bi bili favorizirani i u konačnici imenovani u našoj državi koja je nadaleko poznata kao država koja svima nudi jednake mogućnosti, ali nekima osigurava jednakije. U novom prijedlogu zakona imamo još jedan prijedlog za koji mogu tvrditi da je još jedan smokvin list koji će ministru omogućiti da imenuje doslovce koga hoće, a bez mogućnosti da se ostali kandidati bar žale. Radi se o radnoj skupini kojoj je na čelu ministar, koja će obaviti razgovor sa kandidatima i nakon toga će ministar imenovati javne bilježnike po vlastitom nahođenju. Mislim da sam ovim primjerom jasno pokazao da Zakon o javnom bilježništvu ima evidentnih propusta i stoga smatram da ga treba mijenjati novim zakonom a ne izmjenama i dopunama jer ima previše članaka koji se moraju mijenjati. O tome smo govorili i u ime kluba, govorit ću o tome i u završnoj riječi, naime ovaj zakon moramo hitno promijeniti i moramo se potruditi da napokon ministar mora poštivati zakon i da mora donositi odluke u skladu sa zakonima. Hvala lijepa.
Hvala, ostanite, imate replike. Gospođa Selak Raspudić.
Slažem se s vama kolega Pavić, samo ne bih rekla propusta više bih rekla popusta, ovo propusta ispada da se nekome nešto omaklo, a ovi popusti su jedna svjesna radnja koja dovodi do mogućnosti zlouporabe i drugačijeg čitanja zakonskih odredbi u smislu pogodovanja nekome. Pronalazim i druge nedorečenosti u zakonu, pa evo pitam vas, pitam i predstavnika predlagatelja, možda netko zna što bi slijedeće trebalo značiti. U Članku 12. navodi se da se iza Članka 18. dodaju Članci 18a. i 18b. s naslovima koji iznad njih glase ovako „Informacijski sustav za rad javnih bilježnika i u svome radu javni bilježnici koriste informacijski sustav kojeg odobrava komora“. Nema nikakvih dodatnih obrazloženja o tome što je informacijski sustav, o kakvom je sustavu riječ i zašto treba odobrenje komore. Jeste li vi možda pametniji od mene po tom pitanju?
Hvala. Odgovor.
Pa, evo slučajno znam nešto o tome. Naime, komora je bila ta koja je trebala licitirati aplikacije koje bi radile kod javnih bilježnika. Naravno to nije za sve isto. Znači imate nekoliko svega aplikacija koje na teritoriju čitave Hrvatske rade kod javnih bilježnika i to zbog toga što je komora dala svoj potpis da je to licencirano od strane njih i da ih javni bilježnici mogu koristiti u svojim kancelarijama. Mnogi bilježnici su imali svoje aplikacije, imali su svoje sustave koji su radili međutim morali su ih jednostavno odbaciti zbog toga što su se morali spojiti odnosno kupiti taj sustav koji je bio licenciran odnosno sustavi koji su bili licencirani da bi se navodno spajali na nekakav jedinstveni sustav i da bi se to moglo na neki način kontrolirati i drugačije razmjenjivati dokumente. Za sada znamo kako to funkcionira, znamo što se dešavalo nedavno, znamo kako su se ovoga potvrđivali dokumenti, znamo što se nakon toga dešavalo u FINI kao, što se dešavalo sa zadužnicama. Veliki su problemi, ne postoji pravi registar, ne … [[Govornik se ne razumijem.]] sustav koji bi postojati da bi oni kvalitetnije radili.
Gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Vaš komentar znači na zapošljavanje tj. odabir kandidata je također meni neprihvatljiv. Rekli ste da u biti prije ministar je odobravao, sad ministar u biti stoji tu i sidi i odobraje, mislim tijekom razgovora. Tako da to nije nikakva izmjena osim kao šalje se poruka baš ministar će odlučiti on je Bog i otac i sve i Duh Sveti i sve. Prema tome to je u biti isto, ništa se nije prominilo već je to definirano kao što ste rekli tko će biti primljen, onaj koji ima stranačku iskaznicu. Ali ovaj drugi me dio zanima kao saborskog zastupnika, zbog čega nama uvik zakonodavac tj. predlagatelj zakona, a mi kao zakonodavac dobivamo uvijek površne dokumente ovdje na raspravu, a kod ključnih stvari kao što su tarife, ovdje se radi o tarifama bar kao informaciju dobijemo i da se cjelovit zakon minja između dva čitanja doslovno nije mi jasno zbog čega [[Upadica: Hvala lijepa, hvala.]] ako je vama možete mi pojasniti.
Odgovor.
Poštovani zastupniče evo ja sam ovdje više puta govorio da nisam zadovoljan s time što dobivamo ovdje zakone u kojima piše da će ministar donijeti 7, 8, 9, 15 pravilnika nemam pojima koliko pravilnika po kojem zakonu jer ne znamo što će u tim pravilnicima pisati. I tu su veliki problemi. I sa tim se mi jednostavno ne možemo boriti. Jednostavno ne postoji konsenzus da se na nivou sabora donese takva odluka da mora biti sve sadržano ili da imamo priloge već gotove te pravilnike da znamo što će u njima pisati i da možemo utjecati na te pravilnike da bi se to kvalitetnije sve skupa provodilo u praksi. Govorili smo o tome puno puta, skretali smo pozornost tajnicima, ministrima, pomoćnicima, zamjenicima, nitko nas ne sluša. Nitko ne želi slušati ono što bi bilo bolje, kvalitetnije za rad u praksi. Da se omogući da se zakoni provode na teritoriju cijele RH jedinstveno, na jedinstven način. A ovo sada što se dešava s ovim zakonom ovo je još jedan korak unatrag. Nažalost, u jednom dijelu, u drugom dijelu je naprijed jer ipak se uvodi digitalizacija [[Upadica: Hvala.]] i novi sustavi tako da teško reći što napraviti prilikom glasanja.
Hvala lijepa, hvala. I sada završno gospođa Lukačić i gospodin odmah nakon toga gospodin Habijan koji dijeli tih 5 minuta sa gospođom Lukačić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, evo ja ću kratko samo ponoviti zašto se ukida zakon o, zakon o, kojim je propisano da se ovjeravaju potpisi, rukopisi i prijepisi. Dakle, to je zakon kojeg je RH preuzela '90. godine on je izmijenjen '94. itd., međutim donošenjem Zakona o javnom bilježništvu u Hrvatskoj je uspostavljeno moderno javno bilježništvo kao javna služba te je Zakon o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa predvidio da će postupno uredi, gradski uredi i ispostave prestati obavljati ovaj posao međutim da će ministri uprave donijeti o tome rješenja, to se naravno nastavilo i događati. Ministri uprave su donosili postupno takva rješenja. Zadnje rješenje doneseno je 2016. godine o prestanku obavljanja poslova u Dubrovačko-neretvanskoj županiji u Uredu državne uprave te županije u Dubrovniku, u ispostavi tog ureda u Lastovu, dakle 7. lipnja 2016. godine. Nakon toga se odredbe zakona o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa više ne primjenjuju, a više niti ne postoje pravne pretpostavke za njihovu primjenu. Obzirom da tu materiju koju ovaj zakon uređuje su preuzeli drugi propisi u Republici Hrvatskoj prvenstveno Zakon o javnom bilježništvu. Zbog toga, a i zbog postizanja sigurnosti objektivnog pravnog poretka potrebno je ovaj zakon staviti van snage. I to je predviđeno ovim zakonom da se Zakon o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa stavi van snage jer kao što sam rekla više ne postoje pravne pretpostavke za njegovu primjenu. Stoga će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin Habijan, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo ukratko u ovom preostalom vremenu samo da ponovim, dakle ovaj Zakon o javnom bilježništvu mislim da se zapravo nastavlja na ono što smo nedavno raspravili o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima i Zakona o sudskom registru. Na taj način zapravo zaokružujemo onu priču gdje će se olakšati strankama i svim dionicima postupka osnivanja novih trgovačkih društava i doregistracije. Taj postupak zapravo je na tragu modernizacije i usklađivanja i sa europskim pravom, modernizacije cjelokupnog pravosuđa. Ja bih se osvrnuo ovdje samo na jednu stvar koja je zapravo sada ovdje potkraj se istaknula i to je pitanje tarife i određivanje tarife. Dakle, do sad čisto da bude potpuno jasno kolegama iz MOST-a koji su to potencirali to je dakle radila Javnobilježnička komora. Ovdje se nametnulo da je ovo rješenje da ministar je taj koji donosi, određuje tarifu kao nepovoljnije. Ja mislim da je upravo veća odgovornost sada na ministru iz razloga što javni bilježnici jesu kao samostalne i neovisne osobe od strane države dobili da u određenim stvarima imaju javne ovlasti i logično je normalno da je ministar taj koji ima ovlast određivati tarifu i sigurno će u tim slučajevima biti veća kontrola nego što je to do sad bilo kada je to radila Javnobilježnička komora. Prema tome, ja mislim da je gospodinu Bulju sada to jasnije bez obzira što nije ovdje. I još jedna stvar, nemojte govoriti o imenovanjima nekih javnih bilježnika od strane, dakle ministara. Osobno znam, dakle u vrijeme kada je MOST imao svog ministra što se događalo u nekim gradovima, a isto tako kada je MOST imao svog ministra mogao je sve ovo što sada govori da nije dobro promijeniti pa nije napravio ništa. Hvala.
Hvala vama. Povreda Poslovnika gospođa Marija Selak Raspudić.
Članak 238. omalovažavanje saborskih zastupnika. Ako kolega Habijan je upoznat sa ovime što insinuira nekim kaznenim djelima koja su se provodila on ne ispunjava svoju građansku dužnost jer i nije prijavio. Inače svatko može na ovakav način naklapati sa govornice. Dakle očekujem od kolege Habijana da prijavi nešto što je kazneno djelo, a s čime je očito upoznat i što pokušava insinuirati za ovom govornicom.
Hvala. Bila je replika i ide opomena. Izvolite gospodin Habijan, povreda Poslovnika.
Hvala lijepa. Povrijeđen je članak 238. Dakle, kolegica odstupa od uobičajenog ponašanja u Hrvatskom saboru. Ja uopće nisam govorio niti o nekom kaznenom djelu, vi ste se očito prepoznali. Ja sam štoviše pokrenuo ono što nalaže zakon, a to je upravni postupak i kasnije postupak pred Visokim upravnim sudom. Prema tome, ne znam odakle da je netko spomenuo kazneni postupak. Očito kažem ste se prepoznali u tome. To je vaš problem.
Hvala. Opomena jer je bila replika. Ja jedva čekam dan kad će se novčano kazniti takve stvari. Izvolite.
Članak 238. Ja sam samo prepoznala da je općenito kada bilo tko iz HDZ-a govori, obično nekakav kazuneni postupak ili na umu ili na jeziku ili u tijeku, pa sam to logično povezala i sa vašim izlaganjem, a govorili ste o nekim nepravilnostima koje su trebale biti izmijenjene pa bi bilo korisno da ste bili mnogo direktni ako doista imate informacije.
To nije okrugli stol, a to je bila replika. I druga opomena. I hvala bogu sad ja dajem pristup ovom mjestu Sabini Glasovac tako da ona daje opomene dalje.
Dobar dan svima! Nastavljamo dalje sa završnim riječima. U ime Kluba zastupnika CENTRA i GLAS-a uvažena kolegica Dalija Orešković, izvolite.
Hvala. Poštovani pouka današnjeg dana vezano za ovu točku dnevnog reda glasi čuvaj se HDZ-ove reforme pravosuđa. Ista pouka, isti zaključak je vrijedio i kad smo raspravljali o Zakonu o sudovima, Zakonu o državnom odvjetništvu ili prošli tjedan Zakonu o kaznenom, pa Zakonu o parničnom postupku. Manje-više u ovom zakonu nedostaje suština kao i kod ovih prethodnih zakona. Ovim zakonom se naprosto rad javnih bilježnika usklađuje sa stoljećem u kojem živimo. Uveli smo javnobilježničke isprave u elektronskom obliku. Uh neš' ti reforme! Ponovno ono što je bitno ovaj zakon izostavlja. I tu ću se referirati i nadovezati na pojedinačno izlaganje kolege Pavića jer onaj slučaj imenovanja javnog bilježnika nije nešto što se dogodio jednom ili u mandatu ove ili one Vlade. To je nešto što se opetovano ponavlja pa najmanje 20 godina, evo, koliko ja imam neposrednih iskustava u sustavu pravosuđa. A zašto je tome tako? Ja sad neću ulaziti radi li se o neznanju, o neupućenosti ili o tome da netko ima krive namjere, ali otkako smo uveli javne bilježnike kao posebnu službu, nismo se jasno odredili što bi javni bilježnici trebali biti. Postoji određena razlika između javnih bilježnika i odvjetnika. Naime, odvjetnici su samostalne i neovisna služba koja pruža pomoć svim građanima u skladu s ustavom i zakonom. Odvjetnici također, imaju svoju komoru, komora određuje tarifu i na neki način, ajmo to tako reći, uz jasno i unaprijed definirane cijene pružaju uslugu na tržištu. Kada govorimo o javnim bilježnicima, e oni su nešto drugo, oni ipak imaju javne ovlasti, oni su nositelji javnih ovlasti koje su im dodijeljene zakonom i u tom dijelu obavljaju posao u ime države, što znači da moraju u određenom smislu uživati i njihovo povjerenje. E sad, gdje je problem i gdje je taj problem s imenovanjima? Dakle, cijelo vrijeme imamo limitiran i ograničen broj osoba koje mogu postati javni bilježnici. To se sustavno ograničava kako bi se zaštitila kasta i onaj kolač plijena kojeg oni dijele pružanjem i obavljanjem svojih usluga kao javnih ovlasti. Takva situacija ne postoji za odvjetnike. Za odvjetnike nemamo limitiran broj koliko novih odvjetnika u sustavu može postojati nego zapravo njih istiskuje samo tržište, koliko oni sami mogu biti profitabilni. Ovdje je problem u tome što mi istovremeno kažemo da imamo akcijski plan za liberalizaciju tržišta usluga, tu mislimo i na javne bilježnike, pa ćemo onda i kroz ovaj zakon skratiti vrijeme potrebnog radnog iskustva na pravnim poslovima, nakon položenog pravosudnog ispita za stjecanje uvjeta za polaganje javnobilježničkog ispita te potom odrediti kraće trajanje uvjeta radnog staža na pravnim poslovima nakon položenog pravosudnog ispita koji je potreban da bi se netko imenovao javnim bilježnikom. Dakle tu ćemo smanjiti kriterije, upravo ih tu treba jačati baš zato što, za razliku od odvjetnika, javni bilježnici imaju javne ovlasti. A sasvim je drugi par rukava kako ćemo redefinirati broj, odnosno, ja sam za to da mi ukinemo broj javnih bilježnika, onda nećemo imati ovaj problem sa dvostrukim kriterijima i iz zapravo, lažnim javnim natječajima. Što god mi o javnim bilježnicima mislili, činjenica je da oni na neki način posluju kao mali obrtnik, kao male firme. I da, najčešće jesu obiteljski ustrojeni i u tome nema zapravo ništa loše. Ja nemam ništa protiv jednog .../nerazumljivo/... u Zagrebu ih imate koliko god hoćete koji se prenose s koljena na koljeno. Pa šta mislite, kako su ti javni bilježnici prvo postali prisjednici pa javni bilježnici u materinom ili ćaćinom javnobilježničkom uredu? Nikakva novina. Ja protiv toga nemam na neki način ništa jer je netko uložio u izgradnju svoje male javnobilježničke firme, ali imam protiv toga da je istovremeno nekom drugom, nekom djetetu koji se eto, uredno školovalo, polagalo sve ove silne stručne ispite, onemogućen pristup tržištu da i on jednog dana osnuje i otvori svoj javnobilježnički ured i da u njemu posluje. E te materije se ovaj Zakon ni na koji način ne dotiče. A ono posebno što smatram spornim u obrazloženju ovog Zakona se navodi da zbog predstojećeg planiranog proširenja kruga poslova povjerenih javnim bilježnicima, tri točkice, pa se zato ovoga, smanjuje ograničenje broja novih javnih bilježnika. Moje pitanje glasi, zašto nismo odmah raspravili sva pitanja javnih bilježnika i koje će to nove poslove javni bilježnici obavljati u okviru ovih izmjena i dopuna? Čemu svako malo, još jedan Zakon [[Upadica: Hvala.]] bez ikakvog plana i reda. Hvala.
Hvala i vama. I posljednje završno izlaganje u ime Kluba zastupnika Mosta imat će uvažena zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Budući da vidim da se predstavnik predlagatelja nije javio za završnu riječ, mogu samo ponoviti ona pitanja koja su ostala neodgovorena u raspravi u ime kluba koja sam već istaknula. Mnogi zakonski članci koje se predlagalo mijenjati u prvom članku, nestali su iz konačnog prijedloga zakona. Umjesto njih, mijenjaju se neki drugi. Ako potražimo objašnjenje o razlikama između prvoga i drugoga čitanja zakona, vidimo da su razlike uglavnom posljedica lobiranja iz javnobilježničkih krugova, dok su objašnjenja koja nam daje Ministarstvo više nego štura i svode se na faze, različite fraze o nomotehnici. S obzirom na brojnost i značaj razlika između prvog i drugog čitanja Zakona, opravdano se ovdje pitam što se dogodilo. Ovaj Zakon, kao i svaki drugi, prošao je sve prethodne faze u njegovoj izradi, odrađeno je čak i naravno, javno savjetovanje i doista čudi nakon svega toga, toliko odredbi u drugom čitanju trebalo mijenjati. Odjednom se pojavljuje Hrvatska javnobilježnička komora i temeljem njezinih primjedbi koje nama kao saborskim zastupnicima nisu dostupno obrazloženjima, Zakon se u većoj mjeri mijenja. Velike razlike između 2 čitanja same po sebi su problem jer za njih ne postoji dovoljno dobra argumentacija i ovdje su, ponovit ću, moguća samo 2 objašnjenja. Ili je Ministarstvo popustilo pred nekim, nama nepoznatim, vaninstitucionalnim pritiscima ili je prijedlog u prvom čitanju pripremljen amaterski i nepromišljeno. Trećeg razloga nema i ne može ga biti. Interesa za ovu raspravu očito nema, što se vidi po ovim uspravno uzdignutim mikrofonima pa se, kao da se nalazimo u polju maka, a ne u hrvatskoj sabornici gdje je pred nama lelujaju crni mikrofoni i ne vidimo lica zastupnika koja bi ih zasjenila. Ali ovo su nama, možemo reći, matične teme. Matične utoliko što smo mi najviše zakonodavno tijelo u RH, a sada uređujemo materiju koja se tiče pravosuđa. I vratit ću se još jednom na ono što sam spomenula i u uvodu, koje pruža širu sliku i uvid u samo stanje stvari kada govorimo o hrvatskom pravosuđu. Ministar Malenica upravo je ovdje u Saboru, odgovarajući na replike zastupnika iznio podatak koji bi nas trebao zabrinuti. On se pohvalio kako su hrvatski sudovi u 2021.g. zaprimili 158.000 predmeta više nego u 2020. Mi nemamo obrazloženje navedenih brojki jel je riječ o novom trendu zbog sve većih poteškoća u tokovima gospodarstva, jel je riječ o promjenama u sustavu evidencije o sudskim predmetima i postupcima ili nešto treće što za sad ne možemo identificirati. Kakogod bilo u Hrvatskoj se stanje sudskih predmeta sustavno prati već neko duže vrijeme i to metodologijom koja je razmjerno stabilna i daje na osnovu za usporedno praćenje općih trendova u radu sudbene vlasti. I ono što je žalosna činjenica je da se naša pravosudna politika kao i većina drugih sektorskih politika bavi liječenjem simptoma dok je … varijabla pravosudnih statistika godišnji priljev predmeta manje-više iz godine u godinu vrlo slična i čini konstantu u Hrvatskoj. Kada se vratimo na zakon koji je ovdje prvi bio, Zakon o ovjeravanju potpisa, rukopisa i prijepisa koji je u kontinuitetu na snazi od '74.g. jasno je da moderna Hrvatska država, a dala sam i više primjera drugih zakona i njezin zakonodavac nisu prvih 30 godina naše državnosti uspjeli donijeti moderan i stabilan zakonodavni okvir za uređenje spornih i nespornih sudskih postupaka u predmetima koji pripadaju privatno-pravnim odnosima. Ne treba onda i s time ću i zaključiti, ići daleko kako bismo našli krivce za naše gospodarske neuspjehe ili zašto u ozbiljan biznis u Hrvatskoj nitko ne želi investirati i zašto poduzetništvo u Hrvatskoj nije popularno. Da bi se sve to ostvarilo preduvjet gospodarskog rasta i razvoja je uređen zakonodavni okvir, a to trenutno što vidimo i iz ovih današnjih prijedloga zakona još uvijek nije slučaj. Hvala vam.
Hvala vama. Ovime smo završili sa izlaganjima klubova. Želi li u ime predlagatelja državni tajnik Salapić uzeti riječ? Ne. Ukoliko ne onda zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Ja ću sad proglasiti samo kratku stanku od pet minuta prije nego što prijeđemo na sljedeću točku dnevnog reda. Znači nastavljamo sjednicu u 12,45. STANKA U 12:40 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12:45 SATI]] Evo nastavljamo sa sjednicom. Prelazimo na kao što smo jutros odlučili na objedinjenu raspravu o sljedeće dvije točke, a to su: - Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2019.g. za potrebe nacionalnih manjina i raspravu o: - Izvješću o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2020.g. za potrebe nacionalnih manjina. Podnositelj izvješća je Vlada RH temeljem čl. 37. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Raspravu je proveo Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Da, potpredsjednica Vlade RH gospođa Anja Šimpraga. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice HS-a. Uvaženi zastupnici i zastupnice. Vlada RH sukladno odredbi čl. 37. st. 3. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina redovito podnosi HS-u Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava koje se u Državnom proračunu RH osiguravaju za potrebe nacionalnih manjina. Tijekom 2019. i 2020.g. Vlada RH putem nadležnih tijela u svim područjima provodila je aktivnosti koje su doprinijele daljnjem unapređenju zaštite prava pripadnika nacionalnih manjina. RH ispunjava preuzete međunarodne obveze te je kao stranka Okvirne konvencije za zaštitu nacionalnih manjina u obvezi podnositi periodička izvješća Vijeću Europe o zakonodavnim i drugim mjerama koje su poduzete za ostvarivanje načela izloženih u toj konvenciji. Na sjednici održanoj 28. ožujka 2019.g. vlada je usvojila 5. izvješće o provedbi Okvirne konvencije za zaštitu nacionalnih manjina za razdoblje od 2014.-2018. te istu u svibnju 2019.g. upućeno Vijeću Europe na razmatranje. Savjetodavni odbor Vijeća Europe za Okvirnu konvencije za zaštitu nacionalnih manjina 8. listopada 2020. donio je 5. mišljenje o provedbi Okvirne konvencije od strane RH kojim je izvršena evaluacija 5. izvješća RH koje je RH uputila navedenom savjetodavnom odboru u svibnju 2019. U 2020.g. izrađeno je očitovanje na 5. izvješće savjetodavnog odbora te je isto prihvaćeno na sjednici Vlade RH održanoj 17. prosinca 2020.g. U cilju daljnjeg unapređenja postojeće razine zaštite prava nacionalnih manjina, Vlada RH je u prosincu 2020. donijela operativne programe nacionalnih manjina za razdoblje 2021.-2024. koji se nastavljaju na prethodno donesene operativne programe. Daljnji pozitivni pomaci postignuti su u područjima u kojima se redovito postiže visok stupanj provedbe Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. U području ostvarivanja kulturne autonomije nacionalnih manjina nastavljeno je sufinanciranje brojnih udruga i ustanova nacionalnih manjina putem Ministarstva kulture i Savjeta za nacionalne manjine. Na području odgoja i obrazovanja na jeziku i pismu nacionalnih manjina u RH postignut je visok stupanj provedbe Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i uspješno se provodi obrazovanje učenike prema postojećim modelima obrazovanja, kao što znate to su modeli A, B i C. Nadalje, sufinancirana je nabava didaktičkih sredstava, provodilo se stručno usavršavanje odgojitelja, učitelja, stručnih suradnika, izrada ispita za maturu i provedba mature na jezicima nacionalnih manjina, sufinancirana je nabava udžbenika za nastavu na jeziku i pismu nacionalnih manjina, financirale su se plaće učitelja i savjetnika u nastavi na jeziku i pismu nacionalnih manjina, stipendije, smještaj i dr. Ministarstvo znanosti i obrazovanja tijekom 2020. donijelo je odluke o donošenju različitih kurikuluma za nastavne predmete mađarski jezik i književnost za osnovnu i srednju školu model A i model C, za nastavni predmet slovački jezik i kultura u osnovnim i srednjim školama model C i za nastavni predmet jezik i kultura Romske nacionalne manjine u osnovnim i srednjim školama model C. Nadalje, u predstavničkim i izvršnim tijelima na državnoj i lokalnoj razini ostvarena je propisana zastupljenost u HS-u te predstavničkim i izvršnim tijelima jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. U području ostvarivanja prava nacionalnih manjina na pristup medijima putem Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija, Agencija za elektroničke medije redovito se svake godine u okviru javnog natječaja pružateljima medijskih usluga dodjeljuju sredstva u kategoriji nacionalne manjine u RH. Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina u suradnji sa Savjetom za nacionalne manjine svake godine organizira seminar o ulozi medija o demokratizaciji hrvatskog društva. HS je 1. ožujka 2019. donio Zakon o izboru vijeća i predstavnika nacionalnih manjina kojim se na cjelovit način uređuju izbori za vijeće i predstavnike nacionalnih manjina. Izbori za vijeće i predstavnike održani su 5. svibnja 2019. i 19. svibnja, na održanim izborima izabrano je ukupno 352vijeća i 108 predstavnika nacionalnih manjina. U Registar vijeća koordinacija vijeća i predstavnika nacionalnih manjina do kraja 2020.g. ukupno je upisano 102 predstavnika nacionalnih manjina, 342 vijeća nacionalnih manjina te 12 koordinacija vijeća i predstavnika nacionalnih manjina. U području ostvarivanja prava pripadnika nacionalnih manjina na službenu i ravnopravnu uporabu svog jezika i pisma u 2019. uočeno je značajnije povećanje postupka pred tijelima sudbene vlasti koji su se vodili na jeziku nacionalne manjine. Ministarstvo pravosuđa u uprave izvješćuje da je u 2019. ukupno vođeno 47 postupaka na jeziku nacionalne manjine što predstavlja porast u odnosu na 2018. kada je vođeno 17 postupaka na jeziku nacionalne manjine. Određeni pomaci u 2020. godini uočeni su u nekoliko jedinica lokalne samouprave primjerice Borovo, Krnjak, Donji Lapac, Ervenik, a značajniji napredak u ostvarenju navedenog prava zabilježen je u općini Markušica koja je u 2020. pristupila izmjenama i dopunama statuta kojim je izvršeno usuglašavanje sa zakonskim propisima te su ugrađene odredbe o ispisu naziva naselja, prometnih znakova na jeziku i pismu srpske nacionalne manjine. Analiza provedbe nacionalne strategije za uključivanje Roma za razdoblje od 2013. do 2020. ukazuje na daljnji napredak u ostvarivanju prava u području obrazovanja, zdravstvene zaštite, zapošljavanja, stanovanja, socijalne skrbi, te reguliranja statusnih prava kao i uspješna provedba brojnih projekata na državnoj i lokalnoj razini. Ministarstvo znanosti i obrazovanja kontinuirano poduzima napore za ostvarivanje definiranih zadataka i mjera, a imajući u vidu kompleksnost i sveobuhvatnost postavljenih ciljeva za unapređenje obrazovanja pripadnika nacionalne manjine uključujući odgoj i obrazovanje djece u ranom djetinjstvu ali u osnovnom, srednjem i visokom obrazovanju i naravno obrazovanju odraslih. Vezno uz zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina prema podacima iz evidencije Ministarstva pravosuđa i uprave na dan 31. prosinca 2019. u tijelima državne uprave i stručnim službama i uredima Vlade RH bilo je zaposleno 50.026 službenika i namještenika od kojih je njih 3,6% bili su pripadnici nacionalnih manjina. Na dan 31. prosinca 2019. u upravnim tijelima jedinica lokalne i područne samouprave bilo je ukupno zaposleno 3,06% pripadnika nacionalnih manjina. Vezano uz zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina na dan 31. prosinca 2020. u tijelima državne uprave i stručnim službama i uredima Vlade bilo je zaposleno 3,07% pripadnika svih nacionalnih manjina. Prema podacima iz evidencije Ministarstva pravosuđa i uprave na dan 31. prosinca 2020. u upravnim tijelima jedinica lokalne i područne samouprave bilo je zaposleno 2,92% pripadnika jedne od 22 nacionalnih manjina. U 2019. i 2020. godini nastavile su se provoditi brojne mjere usmjerene na borbu protiv diskriminacije i zločina iz mržnje prema nacionalnim manjinama. Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina tijekom 2019. koordinirao je izradu nacrta novog protokola o postupanju u slučaju zločina iz mržnje s ciljem jačanja učinkovitosti nadležnih tijela, jačanja povjerenja u institucije te unapređenje sustava prikupljanja podataka o zločinu iz mržnje, ali i razgraničenja obveza pojedinih tijela koja se bave suzbijanjem zločina iz mržnje, određivanje obveza nadležnih tijela koje sudjeluju u otkrivanju, postupanju i praćenju rezultata postupaka koji su vođeni u slučajevima zločina iz mržnje te definiranja posebnih obrazaca za statističko prikupljanje podataka o slučajevima zločina iz mržnje. U području razvijanja tolerancije prema različitosti i suzbijanju diskriminacije tijekom 2020. Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koordinirao je izradu novog nacionalnog plana zaštite i promicanja ljudskih prava kao i suzbijanja diskriminacije za višegodišnje razdoblje. Provedbeni dokument navedenog nacionalnog plana bit će akcijski plan za suzbijanje diskriminacije za trogodišnje razdoblje. Na taj način osigurat će se kontinuitet strateškog djelovanja u području suzbijanja diskriminacije ali i usklađenost s važećim zakonodavnim okvirom za strateško planiranje. Zaključno, a vezano uz financijska sredstva, prema zaprimljenim podacima ministarstava i svih drugih nadležnih tijela u svrhu provedbe Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina u 2019. utrošeno je 188 hiljada 500, 188 milijuna 507 hiljada 882 kune, a u 2020. imali smo 27,5 milijuna kuna više nego što je to bilo u 2019. Hvala.
Hvala vam lijepa. Idemo na replike, prva je ona uvaženog zastupnika Spajića. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana potpredsjednica Hrvatske vlade meni je prvo moram izraziti žaljenje što mi u 2022. govorimo o izvješću iz 2019. i 2020. godine. No, dobro. Od kad je gospodin Plenković zasjeo u vladu 2016. godine pa sve do 2020. na koju se i odnosi ovo jedno jel izvješće Srpskom narodnom vijeću donacije iz proračuna su rasle za 287% tj. od 2016. ste imali 9,9 milijuna kuna, u 2020. imate 28 milijuna i 508 tisuća kuna. Moje pitanje glasi, je li možete ukratko reći od tih 28 miliona i 500 tisuća kuna koje su tri glavne stavke na koje vam odlazi taj novac od tih 28 miliona i 500 tisuća kuna? S tim da je Srpsko narodno vijeće funkcionira koliko ja znam ko udruga građana. To je novac svih ajmo reći svih građana RH, pa ako možete da mi odgovorite na to pitanje. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče. Ono što mogu reći i odgovoriti na vaše pitanje jeste da mi danas ovdje raspravljamo o ukupnim iznosima koje su, koje se financiraju udruge i pravne osobe koje vrijede za nacionalne manjine i da su tu iskazani svi podaci i sve je jasno vidljivo, transparentno i ako vas bilo šta konkretno zanima oko Srpskog narodnog vijeća imate mjesto na koje se možete obratiti i dobiti sve informacije, a uvažavajući i Zakon o pristupu na informacije. Hvala.
Slijedeća replika kolega Pavliček, izvolite.
Poštovana potpredsjednice, lijepa naša haubico, oj ti švapska cijevi mila, stare slave djedovino, da bi vazda sve pobila, mila kanonado slavna sila si nam ti jedina, mila kuda si nam ravna, mila si neselektivna, Držićevom i Savskom teci, Vukovarskom asfalt dubi, pred Lisinskim svijetu reci da topništvo Hrvat ljubi, dok mu meron sunce grije, dok mu unihat prijetnja nije, dok mu Srbe groba krije, haubica nek sve bije. Ne, nije ovo tekst iz nekih neprijateljskih novina od doba Domovinskog rata, ovaj tekst je iz tjednika Srpskog narodnog vijeća Novosti tzv. Pupovčevih novosti. Ovako izgleda jedna naslovnica tih novosti, lijepa naša lijepo gori. Te iste novosti se financiraju iz Hrvatskog državnog proračuna, od svih građana ove države. Smatrate li da je prikladno da ovakvi tekstovi izlaze, a da se financiraju iz Hrvatskog državnog proračuna?
Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče i mogu ne odgovoriti na ovu repliku.
Izvolite kolega Pavliček povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika, da povreda Poslovnika, čl. 238., potpredsjednica vlade omalovažava saborskog zastupnika jer ne želi odgovoriti na pitanje. U Hrvatskoj postoji 22 nacionalne manjine, mislim da se 20 financira iz državnog proračuna. Svaka nacionalna manjina ima svoja prava i svoje obveze i svaka nacionalna manjina kao i većinski hrvatski narod ono što bi trebali napraviti je poštivati državu u kojoj žive. Ovo je sve samo ne poštivanje hrvatske države i žao mi je što to ne možete jasno i glasno reći, a sjedite u Vladi RH.
Vrijeme, vrijeme. Neću vam dati opomenu s obzirom da da, imate pravo da bi bilo poželjno da se odgovara na, na replike. Gđa. potpredsjednica je smatrala da ne treba, ali neću vam dati opomenu. Idemo dalje, slijedeća replika uvaženi kolega Bulj.
Hvala lijepo. Ja bi samo upitao čemu financiranje Srpskog narodnog vijeća gdje Dean Jović koji kaže da je Hrvatska propali politički projekt, a u to vrijeme kad je to izjavio bio je predsjednik Srpskog narodnog vijeća vaš prethodnik Milošević i Plenković vas sad nagrađuje, pa neka on ne prima hrvatske kune u svoj džep, Srpsko narodno vijeće, pa neka on to govori da Hrvatska je propali politički projekt. Pa čemu bacamo taj novac ljudima koji mrze Hrvatsku, u temelju je mrze, a imamo problema evo i na terenu, ja živim di ljudi su srpske nacionalnosti, imamo zajedničke probleme. Kako vi komentirate izjavu Srpskog narodnog vijeća da je Hrvatska propali politički projekt od Deana Jovića koji je intelektualac kako kaže?
Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče na postavljenom pitanju. Srpsko narodno vijeće je krovna organizacija Srba u RH i sva vijeća koja su članovi te koordinacije i udruge imaju svoja zagarantirana prava Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina i kao takvi mogu se financirati, raditi i djelovati na području RH, a kad spominjete konkretno i vaš kraj nadam se da će biti prilike da zajedno rješavamo probleme pristupnih puteva prema crkvi na području grada Sinja. Hvala.
Hvala. Imamo još jednu povredu Poslovnika, kolega Bulj u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo … [[Govornik se ne razumije]] 238., ne prema crkvi nego prema pravoslavnom groblju, niti je koga briga, do crkve je riječni put, druge probleme ima pravoslavna crkva u Sinju, očito ste krivo informirani. Vi niste dali komentar, ne branim ja Joviću da on govori što misli nego ga plaća hrvatski građani hrvatskim kunama od kako on kaže propalog političkog projekta. Taj novac smo mogli usmjeriti evo za ovaj put do pravoslavnog groblja Sv. Petra u Sinju, a niste nego plaćamo mrzitelje Hrvatske, koje on stavove daje, čije on stavove daje i mi to plaćamo, Plenković to plaća.
Kolega Bulj, hvala, moram vam izreći opomenu s obzirom da vi niste zapravo koristili povredu Poslovnika za ono što ste trebali nego ste izražavali svoje nezadovoljstvo odgovorom koji vam je dan, a vama se ne sviđa, stoga imate opomenu. Idemo dalje, slijedeća replika kolegica Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Poštovana gđo. Šimpraga, dakle u području ostvarivanja prava na službenu i javnu upotrebu jezika i pisma nacionalnih manjina prema mišljenju Savjeta za nacionalne manjine u ovim izvještajima tijekom 2020.g. nije ostvaren napredak u željenom cilju i unatoč propisanoj obvezi usklađivanja Statuta JLS sa Ustavnim zakonom o nacionalnim manjinama još uvijek postoje lokalne sredine gdje to nije učinjeno ili nije učinjeno do, do kraja u potpunosti. Ono što mi primjećujemo u ovom izvještaju za '19. i '20. jest da nije provodilo, Ministarstvo uprave i pravosuđa nije provodilo mjere ciljanog upravnog nadzora nad statutima lokalnih jedinica, pa vas, moje je pitanje vrlo jednostavno, da li ćete sa svoje nove pozicije ispraviti tu ja bih rekla pogrešku da nema upravnog nadzora kako bi se onda ti lokalni statuti usaglasili sa zakonom? Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvažena zastupnice. Kako ste vidjeli u izvješću 27 JLS jeste se uskladilo, u 2020. vidjeli smo isto tako da su, došlo je do unaprjeđenja kod nekih JLS, a kod npr. Općine Gračac oni apsolutno ništa nisu napravili po tom pitanju i to nam je zadatak ne samo za Gračac nego i druge JLS koje imaju to pravo da sjednemo s njima, razgovaramo i da nađemo načina da sve ono što piše u zakonu da se i ovim načinom i regulira. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Grmoja izvolite.
Hvala. Uvijek ovakve rasprave naravno otvore pitanje financiranja SNV-a Novosti, zapravo evo čujem ovdje kolegica viče trebali ste odnosno komentira trebali ste odgovoriti i reći da je to sloboda medija, dakle nije upitna sloboda medija, uostalom evo tu je i Miro kao hrvatski branitelj, ja mislim da su se i oni borili da svatko u ovoj zemlji može komentirati, govoriti što ga je volja, pa čak i ovakve stvari s kojima se ne slažemo, koje može netko shvatiti i kao napad na državu. Ovdje se radi o financiranju, hoćemo li mi državnim novcem financirati one koji tako govore i zagovaraju takve ideje i to je zapravo problem. A ja mislim da je najveći problem tih i volio bih evo čuti vaše mišljenje Srpskih novosti ili kako je rekao kolega Pupovčevih novosti što oni zapravo ne zagovaraju ono što misli većina pripadnika srpske nacionalnosti. Dakle, ja sam uvjeren da evo ovi ljudi o kojima Miro govori koji bolje pozna njihove probleme nego što ih možda poznajete vi [[Upadica: Vrijeme.]] zapravo ne žele da se Srpske novosti zalažu za [[Upadica: Hvala.]] nekakve stavove koji su antikršćanski [[Upadica: Kolega Grmoja.]] jugoslavenski lijevi nego imaju potpuno [[Upadica: Vrijeme.]] drugačije stavove.
Moram vam dati opomenu, premašili ste za 13 sekundi. Izvolite, odgovor na repliku.
Zahvaljujem na kompleksnom pitanju, a i sami ste kako ste rekli da sam ja trebala odgovoriti sad je i vama jasno da je sloboda medija ono nešto što treba njegovati, što njegujemo i da o tome ne treba biti na ovoj temi toliko rasprave. Hvala.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Furio Radin, izvolite.
Ja ovaj neću replicirati nego ću uzeti taj događaj da gospođa Šimpraga mora braniti nešto što nije koordinirala i to vidim da brani dobro. Želim iskoristiti tu priliku da joj čestitam na radu danas i da joj želim sve najbolje u sljedećem, u slijedećim godinama kada će obnašati tu dužnost. Također željno očekujemo i opet ovdje gospodina Borisa Miloševića jer ga smatramo časnim čovjekom.
Ovo je bila replika čestitka. Izvolite odgovor na čestitku.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče. Nakon svih izljeva i mržnje i netrpeljivosti prema meni kao osobi lijepo je čuti u Hrvatskom saboru i ovako lijepe riječi. Hvala.
I posljednja replika na vaše uvodno izlaganje, uvaženi zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite kolega.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospođo potpredsjednice vlade mene zanima iako to nije danas tema, ali da li možda imate podatke o tome, o povlačenju sredstava Savjeta za nacionalne manjine u vrijeme pandemije. Dakle, da li ste se možda susreli s nekim podacima, da li znate, da li nam možete reći neke brojeve o tome da li je bilo porasta ili smanjenja nekakvog kako je pandemija utjecala na to. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče na postavljenom pitanju. Ne mogu govoriti o ciframa, ali znam da je Savjet za nacionalne manjine vodio brigu u pandemijskim uvjetima kako bi poboljšao djelovanje tih udruga, plaćanje i sve ono ostalo što su one radile. Hvala.
Hvala, ovime smo iscrpili sve replike na vaše uvodno izlaganje. Gospođo potpredsjednice vi možete na mjesto. Mi prije nego što krenemo s raspravama u ime klubova moram pitati. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, onda otvaram raspravu. Prvi u ime Kluba MOST-a vrijeme će podijeliti zastupnici, aha, izmjena, ok, u ime Kluba MOST-a, zastupnika MOST-a govorit će samo uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Rekao sam i u replici da u biti, a to će tako i početi da jednostavno odnos prema nacionalnim manjinama je odraz demokracije i ravnopravnost svih je najbitnija, tako da odmah u startu kažem ono što mislim jel tako načelno sam i odgojen, tako sam živio i tako ću i umrit. I tako ću i govorit. Međutim mi je nejasno da mi financiramo instituciji s kojom, mislim gdje potpredsjednik ili savjetnik ne znam što je bio Srpskog narodnog vijeća kaže da je Hrvatska propali politički projekt. U isto vrijeme je potpredsjednik hrvatske vlade 2020. godine gospodin Milošević, a ujedno i predsjednik Srpskog narodnog vijeća. I niko ništa ne demantira nego se povećanje sredstava. Znači ovdje nije pitanje da ja nekome branim da iskaže svoj stav. Ne, nego kad to kaže netko tko je visokopozicioniran u Srpskom narodnom vijeću, koji se financira iz proračuna RH zašto nije rekla ne tribaju mi kune kad je propali politički projekt. Kune mu nisu bile propali politički projekt nego je kune uzeo jel su bitne pare. To je problem. To da je on kao osoba rekao to je njegov politički stav s kojim se ja ne slažem, ali, ali primati pare na taj način ili recimo evo spomenuli ste moj kraj. Kad pominjete moj kraj što se tiče srpske nacionalne manjine naravno … [[Govornik se ne razumije.]] nacionalnih manjina i ovde zastupnike ali vi kao potpredsjednica ste spomenuli moj kraj. Da, u mome kraju čitaju li oni Srpske novosti, dijele oni te stavove? LGBT stavove, dijele oni stavove ne znam koje stavove, stavove da ne znam šta je čitao sad ovaj kolega, dijele oni te stavove, ,a veliki dio tih ljudi je bio ovi koji govore protiv Hrvatske, izruguju se s himnom, a mi plaćamo to iz proračuna. Dijele li oni te stavove? Jel to čisto ono kao isključivo i samo jugoslavenski stavovi. I to je demokracija i pravo, mislim uredničke politike. Međutim tim ljudima za taj novac koji vi dajete koliko bi mi mogli riješiti tih problema. Znači mi propagiramo ovdje politiku protiv Hrvatsku. Pa mislim, jel vi znate da 9.000 ljudi srpske nacionalnosti je bilo hrvatski branitelji, spominje li niko njih. Evo, pohvalit ću puno je naš kolega Kajtazi napravio da promovira ulogu branitelja romske nacionalne manjine u Domovinskom ratu. Ja sam to pohvaljivao, pohvalit ću opet. Znači puno je radio na tome. Radi li netko na tome, nego isključivo plaćamo one koji, iz proračuna, govore da je Hrvatska propali politički projekt. I zaštita i ovi korištenje sredstava nacionalnih manjina nadam se da se koriste u najboljem smislu, međutim hrvatska je država ja mislim jedina, ja kad promatram evo Republiku Srbiju u usporedbi sa Hrvatskom vidimo šta je jel, prema Hrvatima u Srbiji imamo 37 puta više iznos je u Hrvatskoj za Nacionalnu manjinu srpsku u Hrvatskoj nego Hrvatsku, Hrvate u Vojvodini il u Srbiji. Imate zajamčeno pravo 3 zastupnika, imate 12 dožupana zajamčeno, imate vlast, vi ste većina, ja sam manjina ovdje trenutno, znači sve imate i okej, al to Hrvati tamo nemaju zajamčeno, tamo se Hrvat mora izboriti bez obzira na 2004.g. sporazum o, koji je potpisan o reprocitetu se ne poštiva. Znam … [[Govornik se ne razumije]] vidim Poslovnik kolega Glavašević, tražite vi koji članak ja kršim, vjerojatno povreda Poslovnika i drago mi je da polemiziramo o ovome, ali moramo naglasiti da Hrvatska, u hrvatskoj državi upravljaju oni koji imaju stavove na četničkom derneku u Banja Luci il ne di je bilo, ne u Banja Luci, ne znam di je bio, negdje je bio taj, kad je, negdje je bio, ne znam na Ravnoj Gori, negdje je bio za Dan Oluje, Dan žalosti je bio tamo i tamo je predstavnik vlade tj. većine g. Pupovac naš saborski zastupnik, u Hrvatskoj je sve dozvoljeno, sve je dozvoljeno kolega Radin. Vi ste 30.g. u ovome saboru i znate da je sve dozvoljeno, a niko primjere ljudi Srpske nacionalne manjine ne govore koji su pozitivni, koji su dali svoji živote od Vukovara do Dubrovnika, koji su bili pripadnici, koji su dali veliku ulogu, ja to pohvaljujem znači Srpsku nacionalnu manjinu jer ja živim s tim ljudima i znam njihove probleme dobro i prihvaćam njihove probleme i rješavat ću njihove probleme, kao što ste rekli ovo triba zajedno i ja nemam s tim problem. Međutim imam problem ako neko uzima hrvatske kune, a izrugiva se sa državom kao propalim političkim projektom i to premijer prihvaća i kolege iz HDZ-a. Kolega gradonačelniče Drniša, to je vama prihvatljivo da se doslovno rugaju na četničkim dernecima predstavnici vaše koalicije SDSS-HDZ. To je vama prihvatljivo, meni nije prihvatljivo, meni je prihvatljiv svaki čovik ovdje koji sidi bilo Srbin, bilo Hrvat, svaki čovik. Zato još jednom nadam se da će ova sredstva koja imate bit usmjerena za potrebe naravno za kulturu, za sve ono što triba, al nemojte financirati ono što je bespotrebno, ono šta se ruga sa temeljima Hrvatske, ono šta provocira ljude, ono šta radi destrukciju među ljudima, među i pripadnicima nacionalnih manjina i većinskog naroda. Stoga ja odavde šaljem jednu jasnu poruku, nacionalne manjine su u Hrvatskoj, to su politički mislim Hrvati, ali Srpska nacionalna manjina, poglavito sad govorim o njoj, poglavito. Međutim vi koji predstavljate u saboru po posebnom zakonu te ljude ne radite to ravnopravno prema svima, ne radite sigurno prema onima koji su branili Hrvatsku, sigurno prema braniteljima, dok kolega Kajtazi to za svoju nacionalnu manjinu radi. Uloga u Domovinskom ratu romske zajednice bila je knjiga, bio je i opisan taj događaj i to je pohvalno. Ja bi volio da vidim da Srpsko narodno vijeće napravi uloga u hrvatskim postrojbama Srba od HV-a, policije, a bilo ih je, mislim bili su s menom ljudi i Hrvatskih obrambenih snaga ili HOS-a, da opišete to, Hrvatsko vijeće obrane, bilo je tih ljudi u mom mistu, nema toga, osim četničkih derneka gdje iđe Milorad Pupovac po, po, na Oluju iđe u Srbiju kao predstavnik većine, čak je i Milošević iša čini mi se kao potpredsjednik vlade, ne mogu se sititi, a nije on je zaboravio otić tu godinu, al je bio valjda kao zastupnik. Prema tome, prema tome, na Ravnoj Gori di je bio ono Dragana, di je bio onaj dernek Vučićev. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Al di je bio dernek Vučićev ono na Dan Oluje u, na Ravnoj Gori, di je bio, ne znam negdje je bio u Srbiji … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ako možeš, evo, evo pričekat ćemo mi, pa da me sitiš di je bio. Stoga evo još jednom svim nacionalnim manjinama naravno triba odati, dati maksimum i mi kao većina ih tribamo prihvatiti, međutim i vi kao većina u SDSS koji je naravno naslonjen isključivo na SNV na Novosti, demokracija, demokracija, naravno da svak ima pravo na svoje mišljenje, međutim financirat se od hrvatskih kuna, a govoriti o Hrvatskoj kao propalom političkom projektu je za mene neprihvatljivo. I da su ti ljudi pošteno da bi rekli nećemo hrvatsku kunu, nećemo iz proračuna novac, Hrvatska je propali politički projekt i to intelektualci i vjerujte mi da ljude Srpske nacionalne manjine puno doli na područjima ovim ruralnim, rubnim puno više zanima standard, njihovi teški uvjeti življenja koje imamo zajedno i mi i Hrvati i Srbi i druge nacionalne manjine na tome području i evo samo još želim da odgovorite na ovo nekoliko pitanje koje sam postavio i ako možete odgovoriti vi kao potpredsjednica vlade što vi kažete na to kad neko kaže da politički, niste mi odgovorili da politički Hrvatska je propali projekt. Hvala lijepo.
Hajmo, imamo par povreda Poslovnika, možete na mjesto da. Prva povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Glavašević, izvolite u čemu je povrijeđen Poslovnik?.
Poštovana gđo. potpredsjednice sabora povrijeđena su dva članka Poslovnika, prvi je 232., dakle ovo je definitivno bio govor izvan teme ovaj jer nismo čuli zapravo o provedbi zakona nego mnogo toga drugog. Drugi članak koji je povrijeđen je 238., dakle naša nova potpredsjednica vlade je i ne bi trebala biti pozivana i tražena da odgovara na pitanja o tome što netko treći misli o tome je li Hrvatska uspješan ili neuspješan politički projekt. Ona je, ja se ispričavam, nek dobijem opomenu, malo ću potegnuti izvan vremena. Osoba koja je u djetinjstvu doživjela jednu strašnu ratnu sudbinu, u potpunosti je usporediva sa mojom [[Upadica: Vrijeme, kolega.]] i smatram da je sa svojom prisegom i u HS-u i kada je postala [[Upadica: Kolega Glavaševiću.]] potpredsjednica Vlade, dobit ću opomenu i okej mi je [[Upadica: Hoćete.]] Da je uvredljivo i za nju i za mene da je se proziva za takve stvari. I za sve nas ovdje je uvredljivo.
Povreda Poslovnika je sada učinjena od strane vas jer ste premašili vrijeme za 28 sekundi i imate opomenu, ali biste imali i da niste premašili vrijeme jer u jednom dobrom dijelu ste zloupotrijebili institut povrede Poslovnika. Idemo dalje, povreda Poslovnika, kolega Hajduković. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo gđo. potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238. Zastupnik arbitrarno i vrijeđajući govori prema jednom dijelu hrvatske populacije, naime, govori o LGBT stavovima. Ja ne znam kakvi su to LGBT stavovi, postoje LGBT ljudi i mislim da je pohvalno da jedna dnevna novina piše pozitivno o ljudskim pravima tih ljudi, a ne stavljati ih u kontekst nečeg izuzetno negativnog.
Neću vam izreći opomenu zato što u jednom dijelu zapravo da, mi se moramo držati Ustava i Poslovnika i paziti da imamo pravo na svoj stav, ali da pri izricanju tog stava ne poništavamo određene ustavne odredbe i pozitivne propise RH, pogotovo kad govorimo o manjinama, neovisno o kojoj vrsti manjina se radi. Kolega Bulj, izvolite, i vi ste, digli povredu Poslovnika, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijedili ste članak vi, uvaženi potpredsjednice, dajete svoje stavove saborskom zastupniku ... [[Govornik se ne razumije.]] govoriti, kolega Hajduković i .../nerazumljivo/... čl. 238 i kolega Glavašević, 238. Znači baš sam se držao teme jer omalovažili su me kao zastupnika. Ja ovdje imam pravo izreći svoje stavove, izrekao sam, postavio sam pitanje na sasvim demokratski način, propisano Poslovnikom i .../nerazumljivo/... niste ih čak ni opomenuli, a vi ste povrijedili cijeli članak zbog toga što ste komentirali ono što je u Ustavu ... [[Govornik se ne razumije.]] pa znam šta je Ustav.
Hvala. Evo ovako, ajmo sada redom. Samo sekundu. Moje rukovođenje i vođenje ovom sjednicom, između ostalog, mora biti neutralno i moram voditi računa o tome da osiguram mir i red kako bi se sjednica mogla odviti. Drugo, ono što je moja obveza dok predsjedam ovdje je da brinem o tome da se ne povrjeđuje Poslovnik, ali jednako tako i da vodimo računa o tome da se ne vrijeđaju ustavne odredbe niti zakoni RH. Treće, ja sam dužna kada netko digne povredu Poslovnika, dužna obrazložiti hoću li nekome nakon toga izreći određenu stegovnu mjeru ili ne. Da bi ju obrazložila, moram obrazložiti zašto nekome, zašto vi koji ste digli povredu Poslovnika po mom jeste ili ste na pravom putu i ja sam to učinila bez da sam zloupotrijebila bilo kakve svoje ovlasti, da sam pogriješila, ja bih prva sama sebi dala opomenu, bilo je i takvih primjera ovdje. Idemo dalje. Vi ste, neću vam dati opomenu zbog toga što ste koristili svoju povredu Poslovnika da upozorite na to da je možda Poslovnik povrijeđen od strane mene, ja se s vama ne slažem, ali to nije razlog da vam dam opomenu jer niste povrijedili Poslovnik, ovaj put. Ali vi želite ponovno ukazati na to da je povrijeđen Poslovnik, izvolite. U čemu?
Povrijedili ste, vi ste povrijedili čl. 238, ... [[Govornik se ne čuje.]] Poslovnika i dalje omalovažavate zastupnike. I dalje obrazlažete ono što ste vi napravili, što ste vi poduzeli, koje mjere, diskrecijsko vaše pravo. Sve više i više me podsjećate na tu g. akademika viteza u vođenju sjednice, viteza g. Reinera. Ako i on daje svoja mišljenja. Saborski zastupnik sa govornice može kazati unutar teme što želi, zato nas je narod birao, a vi kršite apsolutno Poslovnik.
Vi ste sad isto premašili vrijeme, ako smatrate da sam ja, ovaj, povrijedila Poslovnik, znate kome se možete i kom roku ovaj, obratiti. ... [[Upadica se ne čuje.]] Slobodno. Idemo, za ovo ću vam dati sada ovaj, dat ću vam za ovo sada opomenu jer smatram da ste povrijedili Poslovnik, da ste odnosno zloupotrijebili institut povrede Poslovnika, a ja ću vam samo ponoviti da smo mi ovdje dužni obrazložiti svoja postupanja. Imamo jedan zahtjev za stankom, kolega Furio Radin, izvolite.
Da, tražim stanku u ime Kluba nacionalnih manjina da bismo zajedno pokušali zauzeti stav da li je g. Bulj bio u temi ili izvan teme jer nismo uspjeli do sada shvatiti. Nekome misli da je bio u temi, npr. on, a netko misli da je bio izvan teme, ja mislim, svi drugi. Također, želim iskoristiti tu stanku zajedno sa g. Kajtazom, Kajtazijem i gđom. Jeckov da bismo razmišljali o tome koliko će vama biti teško sada i koliko je vama bilo teško do sada i kako ćete se morati mučiti sa stavovima s kojima se ne slažete i sa stavovima za koje ne možete dati prije početka rasprave povredu Poslovnika ili mislite da ne možete dati. Ja želim sretan rad vama, sretan rad gospodi koja su ovdje, a vidim da ima više, rekao bih antropologa nego Indijanaca ovdje i želiti sve najbolje g. Bulju koji je opet tražio povredu Poslovnika, hvala.
Naravno da ćemo vam dati stanku, u ime, u ime kluba. Ja se ne mučim i ne mislim da se mučim. Moje je ovdje da vodim sjednicu pri tom vodeći računa o tome se ne povrijedi ni Poslovnik ni Ustav i da ta rasprava bude civilizirana, ali odmah kažem da oni koji žele sad na temelju ove rasprave ili na ovom dvoboju dobiti prime time u dnevniku ili da ih se udalji sa sjednice da im to neće uspjeti. Ja mogu ovako do sutra. Izvolite kolega Bulj, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice, kolega Radin je povrijedio Članak 238., omalovažavajući zastupnike, a i nije bila stanka u temi. Znači zna se koja je zakon, nije zakon o stavu Mira Bulja nego se zna o čemu mi raspravljamo o Izvješću nacionalnih manjina, a on je cijelu svoju doslovno obrazlaganje stanke govorio o mome stavu da li je van teme ili je u temu. Ali on kao saborski zastupnik kojem je dovoljan 1 glas i ne dobije ih puno više, a ovdje je već kao trut već 30-ak godina, a ja koji imam puno više glasova, neću reći koliko imam pravo izreći svoj stav.
Kolega Bulj, premašili ste vrijeme, a između ostalog i zloupotrijebili ste institut povrede Poslovnika jer ste koristili zapravo povredu Poslovnika da biste se referirali na nečiji zahtjev za, za stankom. Stoga ja moram vama temeljem Članka 240. stavka 2. izreći opomenu s oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi, a nakon, aha još imamo jednu povredu Poslovnika pa idemo na stanku. Izvolite kolegice Jeckov, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, povrijeđen je Članak 238., naš kolega Furio Radin predstavnik talijanske nacionalne manjine u RH nazvan je trutem. To je još jedan u nizu epiteta koji postaje dio vokabulara ovog visokog doma. Smatram to zaista neprimjerenim i zbog toga očekujem vašu reakciju.
Kolegice Jeckov neću vam dati opomenu, ali ja vas moram samo upozoriti da je vaša povreda Poslovnika zapravo bila nepotrebna jer sam ja već odreagirala. I sada proglašavam stanku 5 minuta, vidimo se u, 6 minuta, u 13 i 35 nastavljamo sa sjednicom. STANKA U 13,29 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13:37 SATI]] Evo kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Sljedeći na redu je Klub zastupnika Hrvatskih suverenista u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govorit će kolega Marijan Pavliček. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice HS-a, poštovana potpredsjednice hrvatske vlade. Nacionalne manjine bi trebalo biti bogatstvo jedne države i mislim da je u većini država to i tako. I ako ste pripadnik nacionalne manjine trebate bit ponosni na svoj nacionalni identitet, čuvati svoje običaje, svoju vjeru, svoju kulturu, svoj jezik i tako bi trebalo i funkcionirati moderno društvo. U Hrvatskoj postoje 22 nacionalne manjine po još uvijek aktualnom popisu iz 2011.g. tako imamo 17.513 Albanaca, imamo 297 Austrijanaca, 31.479 Bošnjaka, 350 Bugara, 4.517 Crnogoraca, 9.641 Čeha, 14.048 Mađara, 4.138 Makedonaca, 2.965 Nijemaca, 672 Poljaka, 16,975 Roma, 435 Rumunja, 1.279 Rusa, 1,936 Rusina, 4.753 Slovaka, 10.517 Slovenaca, 186.633 Srba, 17.807 Talijana, 367 Turaka, 1.878 Ukrajinaca, 29 Vlaha i 509 Židova. To je zadnji službeni popis, vjerojatno će nešto ovi novi podaci biti izmijenjeni. I velik dio tih nacionalnih manjina mislim da od njih 22, 20 financira iz državnog proračuna, prvenstveno preko njihovih manjinskih vijeća. Od tih svih manjinskih vijeća Srpsko narodno vijeće s obzirom da je i srpska nacionalna manjina i najmnogobrojnije, dobiva najviše sredstava pa 2021.g. na Savjetu za nacionalne manjine ono se financira sa više od 3 milijuna kuna, a isto tako znamo da to Srpsko narodno vijeće financira izdavanje tjednika Novosti. Naime, od svake nacionalne manjine kao i od većinskog hrvatskog naroda se očekuje da poštuješ državu u kojoj živiš, imaš određena prava, imaš određene obveze i mislim da je Hrvatska unatoč tome što je mlada demokracija ima vrlo visok stupanj integriranja nacionalnih manjina u društvo sa brojnim pravima koja se očituju u političkim pravima, zajamčenim mandatima na lokalnim, regionalnim pa i ovdje na državnoj razini sa svojim predstavnicima u vladi i mnoge puno starije demokracije nisu nacionalnim manjinama dale ni približno ova prada koje je dala RH. Ali ono što je minimum minimuma da se onda poštuje država u kojoj se živi. Nažalost, redakcija uredništvo Novosti svojim natpisima, svojim tekstovima niti poštuje ovu državu niti temelje njene vrijednosti. Ovdje imamo ovu famoznu naslovnicu Lijepa naša lijepo gori koja je izdana povodom vojno redarstvene akcije „Oluja“. Zar je to prikladno za novine odnosno tjednik koji se financira iz državnog proračuna? Zar je prikladno sa se ismijavaju sa hrvatskom himnom pod naslovom Lijepa naša haubico? Zar je prikladno sa se ismijavaju sa visokim crkvenim dužnosnicima, prvenstveno katoličkim klerom? Hoće se ismijavat sa političarima desnog spektra među kojima i ja pripadam meni manje bitno, ali nije prikladno da se financiraju sa hrvatskim kunama i da pljuju po Hrvatskoj državi. To nije prikladno i to nema veze sa demokracijom, to nema veze sa novinarskim slobodama, to nema veze sa ljudskim pravima. Nemam ništa protiv, dapače, da se nacionalne manjine financiraju iz državnog proračuna kako bi imale svoje kulturne manifestacije, kako bi imale svoje sportske manifestacije, kako bi financirale svoje tiskovine na svom jeziku, ali imam protiv toga da se iz državnog proračuna financiraju ovakve stvari. I ovo je rezultat koalicije HDZ-a i SDSS-a, to treba otvoreno i jasno reći. Neka hrvatski građani znaju koje odluke donosi vlada RH što se sve može u ovoj državi financirati. I još jedanput, nacionale manjine su bogatstvo svake države, ali nacionalne manjine moraju poštivati državu u kojoj žive. Ali teško da će i pripadnici ili dobar dio pripadnika Srpske nacionalne manjine Hrvatsku državu gledat kao svoju i blagonakloni bit prema njoj kada glavni politički predstavnici ovdje u HS-u ne mogu odgovoriti, njihovi predstavnici, ne mogu odgovoriti na vrlo jednostavna pitanja, od „Oluje“, od toga kako je počeo Domovinski rat ili izbjegavaju odgovoriti na to ili pak kažu to za nas nije isto. Kako onda možete očekivati da pripadnici vaše zajednice drugačije misle? Neću ulazit da ne bi otišao s teme i pitanje koga to Srpsko narodno vijeće predstavlja? Predstavlja li ono svih ovih 184.000 Srba ili samo one koji su bili na okupiranim područjima jer ovakvim izjavama ispada da predstavljaju samo jedan dio srpske zajednice koja je devedesetih godina ustala protiv RH, a bilo je i onih koji su bili na hrvatskoj strani čak sa oružjem u rukama. Tako da mislim da puno stvari treba počistiti u svom dvorištu i otvoreno reći, pa vi ste vlasnici tih novina, reć će ajd sad dosta, ajd nemojte vrijeđati državu u kojoj živimo, ajd nemojte vrijeđati. To nema veze sa novinarskim slobodama. Sa ovakvim tekstovima unosite dodatni nemir i unosite dodatnu netrpeljivost nepotrebnu jer ovo nema nikakve veze sa ljudskim pravima, sa novinarskim slobodama, ovo je čista provokacija. Hvala lijepo.
Hvala vama. Idemo na slijedeći klub, to je Klub zastupnika nacionalnih manjina u ime koga će govoriti uvaženi zastupnik i potpredsjednik Hrvatskog sabora kolega Radin. Izvolite.
Hvala lijepa kolegice potpredsjednice. Gospođa Šimpraga potpredsjednica Hrvatske vlade, gospodin Tahiri, državni tajnici, savjetnici i dragi kolega Bukarica, ja sam malo hendikepiran s time što nema ovdje gospodina Bulja jer sam htio malo ipak polemizirati sa stvarima koje je on rekao, a budući da ga nema neću uopće dati te ovaj krive navode koji ne postoje više u našem Poslovniku pa onda se ispravno sankcioniraju, ali ovaj mogu se koristiti ko krivi navodi naravno u govoru. Onda o tome neću uopće govoriti. Govorit ću o nečemu, prvo ću reći da ćemo glasati za te, za ta izvješća, a drugo ću govoriti o stvarima naravno koje u ovom izvješću nema i do kojih mi jako držimo i nešto malo ću zalaziti u '21., u '21. godinu, 2021. Naravno u jednom trenutku ćete me morati prekinuti jer je ovaj imam dojam da imam govor za više od 10 minuta, ali nema veze. Uvriježeno je mišljenje kod jednog dijela stanovništva, a danas smo čuli nešto u tom stilu da bit pripadnik neke nacionalne manjine zapravo je privilegija. A biti predstavnik nacionalne manjine znači biti uhljeb, biti kako, ne nema ga ovdje pa neću iskoristiti riječ, biti lobist, radit neki biznis. Budući da se to radi o tvrdim stavovima i te tvrde stavove obično iznose ih jel da osobe koje već imaju određeni broj godina ko psiholog mogu reći da nemam nikakve namjere promijenit te stavove, tih ljudi jer je nemoguće nakon određenih godina promijeniti stavove nego reći ono što ja mislim. A oni koji misle drugačije neka zadrže svoje stavove za koje ja mislim da su pogrešni ali zbog tolerancije neću nikad reći da su pogrešni, nego ću reći da se ne slažem sa tim ljudima. Znači neću polemizirati sa tvrdim stavovima, ali smatram da reći da su manjine, da manjine imaju više nego što ima većina, da manjine imaju više novaca nego što ima većina, da pripadnici nacionalnim manjina imaju preveliku moć u hrvatskom društvu da je to nešto što smo u prošlome stoljeću već vidjeli i to je nešto što je proizvelo jako velike nedaće, a sva sreća da je Hrvatska jedna mala zemlja i da su te skupine koje zastupaju takve stavove ipak marginalne, a nisu dominantne. Imamo sreću da dominantno, govorim o političkom životu, za ovo drugo bi trebalo napraviti istraživanje, dominantno u političkom životu imamo političke snage lijevoga i desnoga centra koje podržavaju prava nacionalne, nacionalne, nacionalnih manjina. Znači ovaj, ova dva izvješća kao što je rečeno maloprije općenito kažu da vratit ću se na taj, na taj, na taj, na taj dio koji je pročitala kolegica Šimpraga. Općenito kažu da ovaj je, evo ga, da su stavovi, savjetodavni, da je stavovi savjetodavnog odbora Vijeća Europe za okvirnu konvenciju zaštitu nacionalnih manjina, njihovi stavovi i njihove preporuke, njihovo 5 mišljenje o provedbi okvirne konvencije o … [[Govornik se ne razumije.]] RH da su uglavnom ispoštivani. Ja ću reći da se uglavnom slažem sa tom konstatacijom, a da sada ću reći nekoliko riječi o tome, o tome gdje nisu, gdje nisu ispoštivani. Općenito možemo reći da sa financijskog stanovišta i tu se slažem sa onima koji su, koji su to rekli pa makar u negativnom smislu sa financijskog stanovišta ima određenih pozitivnih pomaka i naravno zahvalni smo za te pomake koji znače da se uvažavaju prijedlozi udruga i drugih tijela nacionalnih manjina, a s druge strane mislimo da zbog toga što smo desetljećima koji su bili prije ovoga jako puno zaostali u tom smislu da još uvijek to nije onoliko koliko nacionalne manjine koje sad ja ne znam kakav će biti postotak u stanovništvo u ovome popisu stanovništva ali koji zauzimaju negdje oko 7, 7 i pol posto zauzimali su stanovništva. To još nije dovoljno, ali pomaci su itekako vidljivi. I to moja nacionalna manjina te pomake itekako vidi i sa tog dijela financijskog stanovišta ne mogu reći ništa drugo nego da naša ruka kada ćemo usvojiti ova izvješća će biti sigurno podignuta sa sto postotnim uvjerenjem. Na području odgoja i obrazovanja, na jezicima nacionalnih manjina situacija je, ali to se čak i vidi ovdje ostala je uglavnom nepromijenjena. Ali kad se kaže da je ona, da nije unazađena, da je ostala uglavnom nepromijenjena kaže se da postoje programi a, b i c, ali međutim, i to da na primjer da srpske škole još nisu registrirane, škole na srpskom jeziku u istočnoj Slavoniji. Kaže se da problem državne mature što se tiče talijanske nacionalne manjine nije još riješen. Ja bih molio da to držite u obzir jer naravno i gospodin Fuchs jer o tome ćemo još morati razgovarati. Tu se moramo jako puno toga se mora još napraviti. Jedan pomak je napravljen u prijevodu knjiga, školskih knjiga. Školske knjige se više prevode nego su se prevodile prije. Problem dvojezičnosti jedna druga komisija koja se bavi jezikom, Vijeće Europe ustanovila je da čak u Istri gdje je po mišljenju svih dvojezičnost najbolje poštivana čak u Istri je došlo do određenog zastoja. Neću uopće govoriti o kakvom, pred kakvim zastojem se nalazimo u istočnoj Slavoniji. Što se tiče uključenja Roma, malo prije sam razgovarao sa gospodinom Kajtazijem ostaje problem segregacije Roma u Međimurju. A što se tiče razvoja tolerancije problem kako ono kaže etno biznismena jel' da, koji je došao sa jednog nepredviđenog mjesta jel'da, a koji se proširio poslije [[Upadica Glasovac: Hvala.]] po svim porama društva [[Upadica Glasovac: Vrijeme.]] pogotovo s desnice taj problem zapravo pokazuje [[Upadica Glasovac: Kolega Radin, molim vas zaustavite.]] da tolerancije u tom pogledu doista nema.
Hvala. Idemo na sljedeći klub zastupnika, to je Klub zastupnika Fokusa i nezavisnih zastupnika u ime koga će govoriti uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi. Izvolite kolega.
Hvala. Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana potpredsjednice Vlade sa državnim institucijama, poštovane kolegice i kolege. Pozdravljam sadržaj Izvješća za 2019. i 2020. godinu o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina kao nastavak unapređenja statusa i položaja nacionalnih manjina u našem društvu koje u kontinuitetu bilježimo od 2016. godine kao pozitivno uz napomenu da pored brojnih iskoraka koji uglavnom proizlaze iz operativnog programa Vlade Republike, za nacionalne manjine prvog za razdoblje 2016. do 2020. godine te … [[Govornik se ne razumije.]] od 2021. do 2024. godine. U tom razdoblju značajno je unaprijeđena suradnja i financiranje programa za sve nacionalne manjine u čemu je poticajnu koordinatorsku zaslužnu ulogu u poticaju resora uzimao i sam premijer Andrej Plenković, a to i njegovi ministri uz podršku krovnih organizacija nacionalnih manjina i uz iznimno zalaganje i vladinih ureda primarno Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, te Savjet za nacionalne manjine. U 2020. godini bih posebno istaknuo i ulogu potpredsjednika Vlade Republike Hrvatske za društvene djelatnosti i ljudska prava koji je ujedno obnašao i dužnost predsjednika Povjerenstva za praćenje provedbe Nacionalnog plana za uključivanje Roma za razdoblje 2021.-2027. godine kao međuresornog tijela koje do danas služi kao formu za raspravu i podršku provedbi brojnih aktivnosti koji proizilaze ne samo iz spomenutog Nacionalnog plana za Rome već i Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, te ponovo ističem operativnih programa Vlade RH za nacionalne manjine koje za razliku od strateških dokumenata i Ustavnog zakona kao najšireg temelja koji regulira prava nacionalnih manjina predstavlja provedbeni dokumenat sa jasnim rokovima i nositeljima aktivnosti. Naravno, problema je i dalje jako puno posebno kad govorimo o položaju romske nacionalne manjine, socijalni i društveni problemi kao i oni na koje se nadovezuje, posebno obrazovanje pokazuje da je još uvijek potrebno učiniti puno za integraciju najugroženijih pripadnika Romske nacionalne manjine, posebno se trebaju fokusirati na mlade pripadnike Romske nacionalne manjine u getoiziranim naseljima i te učiniti još više da im se osiguraju preduvjet za obrazovanje od predškola do visokih škola, te poticajni model integracije u samom društvu. Nažalost romska naselja kao nikad dosad punili su stupce crne kronike, pa smo tako već u veljači 2020.g. zabilježili ubojstvo majke 11-ero djece u romskom naselju Piškorovec pokraj Male Subotice. Sledeće 2021.g. u kolovozu još jedno ubojstvo, ranjavanje 5 osoba među kojima i dijete u romskom naselju u Paragu. Iako smo u medijima raspravljalo pitanje krivnje institucija, pojedinaca, mene, policije, romske zajednice, odgovor na to pitanje jedino sustavno i koordinirano djelovanje upravo kroz provedbu dogovorenih aktivnosti u spomenutim dokumentima kako bi uklonili uzroke problema koji se spominju, alkoholizam, droga, kamatarenje, nasilje u obitelji, stopa kriminaliteta, loši obrazovni ishodi, sve je više segregirane škole itd.. U svemu tome nas posebno zaoštri i pisanje pojedinih poglavito lokalnih medija koji su sve te probleme pripisivali cijeloj romskoj zajednici, sve incidente pojedinaca povezivalo sa ciljem, sa cijelom zajednicom i tako kontinuirano poticalo govor mržnje i diskriminacije kako na internetu tako i u stvarnom životu, što i ovim putem osuđujem. Kad govorimo o nacionalnoj razini moram reći da sam zadovoljan sa politikom Vladom RH, međutim nisam zadovoljan razinom koordinacije nacionalne i lokalne razine, pa nit suradnjom lokalne razine sa izabranim predstavnicima romske zajednice. Situacija naravno varira zavisno od jedne do druge JLS, međutim moram reći da su odnosi najbrojnije romske zajednice u Međimurju sa lokalnom razinom narušeni, te da je ta suradnja posebno loša od … [[Govornik se ne razumije]] inicijative želim normalan život u Međimurju. S druge strane zbog situacije na tržištu rada primjećujemo da je veliki broj Roma zaposlen što u Hrvatskoj, što izvan Hrvatske na privremenom radu, te to isto bilježimo unaprjeđenjem položaja Romske nacionalne manjine. Kao što sam ranije govorio uvozimo desetke tisuća stranih radnika koji ne poznaju hrvatski jezik dok još uvijek nemamo zadovoljavajuću razinu zaposlenosti unutar romske zajednice što je jedan od glavnih problema na kojem trebamo i dalje svi zajedno raditi. Kad govorimo o preduvjetima i uzrocima problema koje sam i spominjao, te pitanje obrazovanja upravo pitanje zapošljavanja i uvjeta življenja igra najveću ulogu. Ujedno to su i dva problema koji su, koji se najsporije i najteže rješavaju. Suprotno nekim interpretacijama iz medija ono što govorim godinama, a što pokazuje niz istraživanja kako onih domaćih tako i PISA, istraživanja pokazuju da socioekonomski status je jedan od glavnih prediktivnih faktora obrazovnog uspjeha. Ono što je također bitno reći, a to da na ovaj problem moramo utrošiti određena sredstva, ali ta sredstva isto tako nisu rješenje nego sredstvo. Tu posebno treba istaknuti rad u samoj zajednici, dakle terenski rad, rad sa najmlađima, a naš posao na nacionalnoj razini je da za to stvorimo tehničke i financijske uvjete za suradnju romske zajednice i lokalne zajednice bilo putem udruga, škola, vrtića, predškola itd.. I pored, i pored truda brojnih pojedinaca centra za socijalnu skrb brojni načelnici, gradonačelnici ili župani ulaze u romska naselja samo pred izbore što nije dobra poruka i to je već nešto što i romska zajednica primjećuje i kažnjava na lokalnim izborima. Uz sve probleme koje spominjem naravno i svima poznati problemi svjetske pandemije koronavirus i potres na Banovini i u Zagrebu, te inflacije i poskupljenje energenata predstavljaju problem koji višestruko negativno utječe na najugroženije skupine kao što su Romi. Ograničenje kretanja i rad posebno je pogodilo one koji nisu stalno zaposleni, te je razdoblje prvih lockdowna bilo posebno izazovno za njih i tu moram pohvaliti Savez Roma u RH Kali Sara, Kali Sara koji je u suradnji sa civilnom zaštitom i uz podršku vlade provodio brojne terenske humanitarne aktivnosti, program informiranja i podrške romskoj zajednici. Naravno otežano ili nikako su organizirani kulturni događaji kako na nacionalnoj tako i na međunarodnoj razini. Prva važnija međunarodna konferencija u organizaciji romske zajednice dogodila se tek prošli mjesec i to upravo u Zagrebu na konferenciji „Romi kao indijska dijaspora - neraskidive veze“. Konačno, i pored brojnih problema želim ponoviti da je smjer kretanja i aktivnosti na razini države iznimno povoljan, te bi ovim putem još jednom istako rad Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Savjeta za nacionalne manjine, Ured potpredsjednika vlade za društvene djelatnosti i ljudska prava, te resor kao što su Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU za pitanje infrastrukture, Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje, za pitanje unaprjeđenje životnih uvjeta, Ministarstvo znanosti i obrazovanja kad govorimo o stipendiranju i obrazovnim pitanjima, Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja zajedno sa fondom za zaštitu okoliša kad govorimo o elektrifikaciji romskih naselja i uklanjanje ilegalnih odlagališta otpada, Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo pravosuđa i uprave, Ministarstvo kulture i medije, Ministarstvo prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine, te naravno Ministarstvo rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike. Svi ti resori kao i ostali po potrebi napravili su iskorake koji su važni, a suradnja sa svim drugim resorima po potrebi je bila dobra. Zaključno ponavljam, da pozitivno ocjenjujemo razvoj situacije na nacionalnoj razini od 2016. do danas pa tako i u ovim kriznim pandemijskim godinama koje su utjecale na sve iako sam poglavito govorio o romskoj zajednici u ovom izlaganju smatram da mogu biti zadovoljne i ostale manjine koje zastupam posebno zbog aktivnosti savjeta za nacionalne manjine putem kojeg su znatno povećana [[Upadica: Hvala.]] izdvajanja za programe i sadržaj svih manjinskih udruga, a bitno je reći [[Upadica: Hvala.]] da je taj trend nastavljen i do danas.
Kolega Kajtazi, hvala vam. Slijedeći u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrati, uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite kolega.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovana potpredsjednice vlade sa suradnicima, kolegice i kolege, dozvolite mi na početku rasprave da samo minutu našeg zajedničkog vremena potrošim na razobličavanje nekih stvari koje smo ovdje imali prilike čuti. Bojim se da se ovdje često miješaju kruške i jabuke pa neki spominju i LGBT zajednicu, to je manjinska zajednica ali i u pitanju nije nacionalna manjina nego seksualna manjina, a pripadnici LGBT zajednice mogu biti Hrvati, Mađari, Talijani, Romi itd., itd. No, kad smo to riješili vratimo se na nacionalne manjine. Ako državu doživljavamo kao jedan mozaik, šareni mozaik koji čine prije svega i čine njezini ljudi. Kao što znate mozaici se sastoje od malih, malih segmenata koji skupno čine jednu veliku sliku, pa tako ja mislim da se Hrvatska ili hrvatski mozaik ili kako god hoćete reći sastoji od malih tesara koju čine njezini ljudi. Sve manjine, sve većine, sve nacionalne, seksualne, konfesionalne ili druge manjine i većine. Zajedno čine jedan mozaik koji nazivamo našom zemljom Hrvatskom. I kao takvu mislim da je i neizostavno i da je taj mozaik nepotpun ako bilo koji od tih malih tesara od tih malih segmenata izostavimo. I upravo zbog toga kao što su neke kolegice i kolege prije mene rekle mislim da su naše nacionalne manjine u ovom slučaju, prije svega o njima razgovaramo i naše bogatstvo. Multikulturalnost, otvorenost, uključivost, progresivnost trebale bi biti odluke našega društva i to je ono za što se i mi u Klubu Socijaldemokrata posebno zalažemo. Dakle, kada smo već spominjali ove tesare neke od tih tesara čine i naše nacionalne manjine. Baš zbog toga što su manjine potrebna im je i dodatna pomoć kako bi sačuvala svoje posebnosti, kako bi zaštitile svoj identitet, ali čuvajući svoje posebnosti i štiteći svoj identitet obogaćuju i nas većinski narod i obogaćuju i šine dodatno šarenim ovaj mozaik koji zovemo Hrvatska. Upravo zbog toga mislimo da je i Ustavni zakon, provođenje Ustavnog zakona, a onda i pomaganje manjina u njihovih zajamčenim ustavnim pravima itekako bitno jer kada govorimo o manjinskim pravima ne govorimo samo o pravima manjina na čuvanje svojeg identiteta, jezika i slično, govorimo i o ljudskim pravima kao što je prepoznato i u okviru Vijeća Europe kako je ako se ne varam potpredsjednik doma gospodin Furio Radin to konkretno i naveo. Kroz Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina konzumiraju se određena prava, dakle rekao sam prije svega zaštita kulturnog identiteta i autonomije, njegovanje jezika, obrazovanja itd. Naravno da postoje još mnoge poteškoće u provođenju ovoga zakona, naravno da postoje mnoge, mnogi nedostaci koji možda, o kojima možemo razgovarati u samom provođenju. Ono što bih rekao samo za ovom govornicom, a vjerujem da još nije spomenuto je da je pomalo razočaravajuće da tek u 2022. godini raspravljamo o 2019. i 2020. godini. Mislimo da je ovo bitna tema koja, u kojoj bi se pokušali barem držati, držati, držati neki tempo ne samo za naše manjinske zajednice nego i za većinu. Dakle, već je dosada spomenuto i u izlaganjima gospodina Radina i gospodina Kajtazija koje su određene poteškoće s kojima se naše manjine susreću odnosno u kojim segmentima postoje određeni problemi. Ne bi ih ponovo apostrofirao. Izvukao bih samo neke. To je prije svega obrazovanje odnosno dostupnost školskih knjiga odnosno udžbenika na jezicima nacionalnih manjina jer postoje poteškoće i u ovome smislu. Tu bih ohrabrio Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta ali i sve druge nadležne institucije da se to, na tome poradi više. Kolega Radin je ako se ne varam spomenuo da ima više prijevoda što se tiče talijanske nacionalne manjine ali to se, općenito, ali mislim da i dalje još tu kaskamo i dalje bi to moglo biti itekako, itekako bolje. Posebno bih naravno istakao i romsku nacionalnu manjinu koja zaslužuje i posebnu pažnju upravo zbog toga što im je potrebna dodatna pomoć u integraciji u društvu i istakao bih da smo imali i desetljeće za uključivanje Roma kao i akcijski plan za uključivanje Roma na kojemu svakako treba raditi i dalje. I sa ove govornice pozivam jedinice lokalne samouprave da se maksimalno u to uključe, da pruže podršku i našem zastupniku Kajtaziju koji je već obišao teren ne znam ni ja koliko puta, ali i svim udrugama i vijećima i zajednicama koje na ovome pokušavaju raditi. Romska nacionalna manjina kao što i sami znate je specifična i baš zbog toga je potrebno uložiti i dodatni trud iako mi je drago reći i moram tu i sa određenom dozom ponosa reći da Hrvatska zaista u ovom pitanju prednjači i da u mnogim, mnogim segmentima bar što se tiče romske nacionalne manjine možemo biti primjer. Ne u svima, nažalost još uvijek imamo problema, ali vjerujem da sa dobrom voljom i sa kontinuiranim radom oni se mogu riješiti. To se odnosi, a kada sada već govorimo o Romima i na istok Hrvatske konkretno na Osječko-baranjsku županiju gdje također postoje određeni problemi, no tu moram pohvaliti neke jedinice lokalne samouprave koje su posao na integraciju i uključivanju Roma shvatile ozbiljno, neke i ne toliko pa baš zbog toga mislim da bi trebalo ih ohrabriti da ulože i dodatni napor. Još bih htio još jednu misao ostaviti sa vama ne nužno toliko vezano uz temu, ali također pitanje koje bi nam trebalo biti jako bitno, a to je stvar reciprociteta i hrvatskih manjina u okolnim našim susjednim zemljama jer postoje i s te strane mnogi problemi i mislim da je zgodno taj problem spomenuti ovdje. Drago mi je da mi kako sam rekao poštujemo i njegujemo kulturnu autonomiju i identitet naših manjina, ali bih očekivao i od naših susjednih država za hrvatsku manjinu čine isto. Da ne mislite da ću pričati samo o problemima, postoje i dobri primjeri, postoje i oni ne toliko dobri. Kao dobri primjer uvijek volim navoditi hrvatsku manjinu u Mađarskoj koja je izuzetno organizirana, cijenjena od strane države podržavana i koja recimo čije obrazovne institucije su među najcjenjenijima u Mađarskoj, to je zaista vrlo laskava stvar. Ali i oni imaju nekih problema, konkretno je sa udžbenicima, prijevodima i sl. koje bi trebali efikasnije rješavati. Postoje problem hrvatske manjine u Srbiji gdje još uvijek službeni Beograd čini mi se pokušava rascijepiti Hrvatsku nacionalnu manjinu na dvije. Drago mi je da konačno imamo i predstavnika odnosno u ovom sazivu ćemo imati ponovo predstavnika u Narodnoj skupštini Republike Srbije pa vjerujem da ćemo i sa te strane moći rješavati neke probleme. Također dobro je i da su nacionalne manjine predstavljene u parlamentima, uključujući i hrvatski jer pokazuju koliko se neki problemi efikasnije i brže rješavaju ako su uključeni u politički život. Naravno različite države imaju različite pristupe tome, mi imamo jedan od, a to su zagarantirana mjesta za određene nacionalne manjine i skupine, ali kako sam rekao mislim da njihovo prisustvo i uključenost u politički život opet dodana vrijednost nama kao većinskom narodu, ali isto tako dodana vrijednost i za rješavanje njihovih problema. Sa ovim mislima bi vas htio ostaviti s nadom da ćemo ubuduće evo novu potpredsjednicu vlade tu je molim da budemo ažurniji u raspravama o ovim izvješćima kolikogod je to moguće. To sada ide vama, ali trebalo bi ići zapravo predsjedništvu HS, trenutno predsjeda kolegica koja je iz opozicije tako da nije ono što bi se reklo na čistom hrvatskom agenda setter, ali evo kolegice i kolege iz većine vjerujem da će prenijeti i vodstvu sabora iz većine da bi voljeli ipak u nekom realnijem vremenu sagledavati ova izvješća jer gledajući 2019. i 2020. to je kao da gledamo neki drugi svijet. Dakle, prije pandemije, prije potresa, prije rata u Ukrajini u svijetu je vladalo neko sasvim drugačije ozračje pa tako i u Hrvatskoj. Evo zaključno u ime kluba Socijaldemokrata podržat ćemo ova izvješća. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Idemo dalje s raspravama u ime kluba. Sljedeći klub je Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Ivana Kekin. Izvolite.
Hvala vam. Poštovani predsjedavajući, svi ostali danas ovdje. Da, ja bih se složila da je stvarno čudno, ali opet ne neuobičajeno da 2022. razgovaramo o izvješćima iz 2019. i 2020., ali to nam se često događa pa pređimo na stvar. Dakle, izvještaji prije svega pokazuju i dalje zapravo nezadovoljavajući stupanj ostvarivanja Ustavom zajamčenih prava, počnimo od ravnopravne uporabe dakle, službene uporabe jezika i pisma nacionalnih manjina gdje se unatoč odlukama ustavnog suda ne vidi pomak na planu ostvarivanja prava i pravo u integraciji. Za početak to je i pravobraniteljica upozoravala, zakonski prag od najmanje trećine stanovništva pripadnika pojedine manjine u jedinicama lokalne samouprave za uvođenje ravnopravne službene uporabe manjinskog jezika i pisma je previsok i nije u skladu sa europskom poveljom i isključuje one jedinice kojih mi imamo niz gdje imamo visok broj ljudi koji su pripadnici neke nacionalne manjine, ali nešto niži od jedne trećine. To što postoji mogućnost da takve jedinice samoinicijativno statutom uvedu manjinske jezike u ravnopravnu i službenu uporabu nije dovoljno, zato što se u praksi provodi izrazito neujednačeno i zapravo razotkriva diskriminaciju i one koji su diskriminirani, pa je tako primjerice srpski na temelju zakona uveden u 23, a na temelju statuta u samo jednu jedinicu dok je talijanski recimo na temelju zakona uveden u jednu, a na temelju statuta u čak 20 jedinica lokalne samouprave. Dodatno, problem je što ne postoji zakonski mehanizam kada jedinice ne provode obveze iz zakona o uporabi jezika i pisma ili ako ga opstruiraju i to unatoč tome što je još 2014. ustavni sud tražio vladu da osmisli zakonski okvir u kojem će se takva praksa sankcionirati. Tako primjerice u Vukovaru gradsko vijeće godinu za godinom formalno ispoštuje nalog ustavnog suda da provede raspravu i odluči o eventualnom proširenju prava na uporabu srpskog jezika i ćirilice no onda isto tako gradsko vijeće zaključi da radi sustavnog odgađanja provođenja postupaka protiv počinitelja ratnih zločina nisu učinjeni potrebni preduvjeti za priznavanje novih i posebnih prava u okviru ravnopravne uporabe jezika i pisma srpskoj nacionalnoj manjini. Dakle, radi neefikasnih tijela progona u procesuiranju ratnih zločina mi kompletnoj srpskoj zajednici uskraćujemo proširenje prava na uporabu vlastitog jezika i pisma. Latinično-ćirilični znakovi i dalje nisu postavljeni u većini općina koje su statutima to predvidjele, a vlada se nije očitovala niti na preporuku o potrebi izrade akcijskog plana postavljanja ovih znakova. O razini integracije zapravo govore i vrlo poražavajući rezultati istraživanja koji kažu da čak polovina srednjoškolaca u nastavi na srpskom jeziku planira nastaviti studij u Srbiji što zapravo jasno govori o tome kako se ti srednjoškolci osjećaju, koliko se osjećaju prihvaćeno ili neprihvaćeno, koliko pripadaju ili ne pripadaju, koliko su diskriminirani i kakvu tjeskobu im prouzročuje činjenica da govore jezik kojeg doživljavaju da ga ostali iz okoline ne prihvaćaju. Ovaj izvještaj inače tu bazičnu temeljnu problematiku niti adekvatno prepoznaje, a još što je problematičnije ne donosi niti mjere, niti ciljeve kojima bi se takva diskriminatorna praksa otklanjala. No i mimo jezika i pisma pripadnici srpske nacionalne manjine svakodnevno su izloženi sustavnoj diskriminaciji, pa tako mnogi Srbi povratnici čeg smo svi svjesni žive u nerazvijenim ruralnim krajevima, prometno su izolirani, žive u lošim uvjetima života i još uvijek nisu u mogućnosti ostvariti svoja imovinska prava, a njihova je imovina i dalje izložena i uzurpaciji i devastaciji. Onda na primjer imamo naknadu za starije osobe od 800 kuna mjesečno koja se dodjeljuje Zakonom o nacionalnoj naknadi za starije osobe uz ispunjavanje određenih socijalnih i imovinskih uvjeta. Ali jedan od uvjeta je da imate uvjet prebivališta u neprekinutom trajanju 20 godina na teritoriju Hrvatske. To znači da jedan dobar dio povratnika koji imaju sve dakle imovinske nekakve preduvjete, dakle dovoljno su siromašni što bi rekli za tu naknadu je ipak ne mogu dobiti jer su jednom bili protjerani nisu se na žalost na vrijeme vratili da bi dobili tih 800 kuna. Fizički napadi, verbalne prijetnje, uništavanje imovine, onemogućavanje korištenja vlastite imovine pripadnika srpske nacionalnosti zabilježeni su dakako i 2019. i 2020. Ja sam se ovako sa vrha pameti dosjetila ganjanja vaterpolista po Splitskoj rivi, onda uništavanja dvojezičnih i dvopismenih ploča. Sjetila sam se i onog apsolutno odvratnog grafita koji je bio postavljen na zagrebačkoj Kustošiji. Nakon toga je taj isti odvratni grafit sa nasilnim porukama prema srpskoj zajednici postavljen i u Splitu. Nastavljeni su također i politički istupi pojedinih zastupnika u Hrvatskom saboru koji prilikom rasprava vole izraziti ekstremna i ponižavajuća stajališta usmjerena prema pripadnicima srpske manjine. Posebno zabrinjavaju poruke u okviru političkog diskursa u kojima se nacionalnost političara koristi kao argument za politički obračun čemu smo evo posljednji put s mučninom u želucu mogli svjedočiti ovaj petak. Govor mržnje, ekstremističke poruke, povijesni revizionizam, ustaški simboli i pokliči i dalje su prisutni i u pojedinim medijima, u komentarima čitatelja portala, u objavama na društvenim mrežama nerijetko otvoreno pozivajući na ubojstva i nasilje prema Srbima. No to možda ne treba čuditi obzirom da iz usta visokih vladinih predstavnika čujemo nedvosmisleno veličanje NDH i to ne 2019. i 2020. samo, nego i 2022. Uz pripadnike srpske nacionalne manjine izuzetno su diskriminirani i pripadnici romske nacionalne manjine. Za početak u oba izvještaja statistički podaci o obrazovanju djece romske populacije pokazuju negativan trend u kojem prevelik broj djece ne završava niti osnovnoškolsko obrazovanje, a što se pretače u statistike o zapošljavanju koje je izuzetno nismo, a onda se to argumentira time što je niska razina obrazovanja pripadnika romske nacionalne manjine. Dakle, ne obrazujemo ih radi čega se ne mogu zaposliti, a onda su nezaposleni radi toga što su neobrazovani. No i ova izvješća zapravo nedovoljno ističu sa kojim se problemima suočavaju zapravo najranjivija i socijalno najugroženija djeca u našem društvu koja često nemaju niti osnovne uvjete života. Dapače, evo podaci kažu iz izvješća pravobraniteljice da je stambeno deprivirano, da istraživanja pokazuju da je stambeno deprivirano čak od 59 do 78% romskih kućanstava. U takvom kontekstu nevjerojatno je kako se u izvještaju potpunosti ignorira činjenica da je zbog epidemije velik dio nastave održane na daljinu, te je nezamislivo sa kojim su se dodatnim izazovima zapravo susretala djeca pripadnici romske nacionalne manjine. Dakle, u izvještaju se navode aktivnosti pravobraniteljice, spominju se inicijative, spominju se udruge civilnog društva Are yuo syrious, sve se to spominje. Ali nigdje se ne navodi šta se konkretno od strane Vlade zapravo radilo na rješavanju tih problema. Ja kad se sjetim kako je meni bilo održavati nastavu na daljinu u mom stanu sa svim uvjetima koje imam i kako sam to jedva preživjela, uopće ne želim zamišljati na koji način su se školovali mali Romi. Dakle, to je upravo razlika te svakodnevne borbe kroz sustav i razlika te prve privilegije gdje zapravo bismo mi trebali težiti tome da djeca romske nacionalne manjine moraju kao jedinu brigu imati završetak osnovne škole, a vrlo, vrlo, vrlo smo daleko još uvijek od te situacije. Osim poteškoća u ostvarivanju prava na obrazovanje pripadnici romske nacionalne manjine i dalje se suočavaju sa brojnim preprekama u ostvarivanju prava u zapošljavanju i u pristupu uslugama. Mnoge romske obitelji koje žive u segregiranim naseljima primaju socijalnu pomoć, ali opet imamo catsh. S obzirom da postojeće zakonodavstvo ne dopušta vlasnicima automobila da primaju socijalnu pomoć u slučaju da korisnik socijalne naknade posjeduje automobil ili se utvrdi da ga vozi ta osoba bude diskvalificirana u odnosu na primanje socijalnih naknada. Takvim uređenjem pojačavamo segregaciju jer onda te iste obitelji teško mogu doći do namirnica, doktora, vrtića ili škole o kojima pričamo da su nam jako važni. Uz to i romska je nacionalna manjina uz srpsku česta meta govora mržnje na internetu dodatno zabrinjava senzacionalističko i stereotipno izvještavanje o Romima u pojedinim medijima koje negativno utječe na razvoj predrasuda i učvršćuje sliku o Romima kao problematičnim dijelovima društva. Dakle zaključno, nacionalizam, povijesni revizionizam i antimanjinska retorika u najvećoj su mjeri usmjereni prema pripadnicima srpske i romske nacionalne manjine. Oni su sistemski, oni su sustavni, oni su kronični i kao takve ih trebamo prepoznati i jasno i glasno i nedvosmisleno osuditi u svakoj prilici kako bismo konačno evo nakon 30 godine krenuli prema izgradnji međusobnog uvažavanja i razvijanju kulture tolerancije.
Hvala kolegice Kekin. Kolega Pavliček dignuli ste povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je članak 238. Kolegica omalovažava saborske zastupnike koji nema isti stav kao ona, gdje je rekla da je prošli petak ovdje bilo govora mržnje zbog izbora Šimprage, da je imala mučninu u želucu. Ja joj preporučam Gastal, pa će to prestati. Ali kad bi čovjek nju slušao stvarno bi čovjek pomislio da ovdje nitko ne smije reći da je pripadnik ove ili one nacionalne manjine. I ono što je najzanimljivije. Znate koji su prvoborci za manjinska pitanja? Oni koji žive 500 km od nacionalnih manjina. Ti su vam najjači.
Kolega Pavliček, vi ste zapravo kroz povredu Poslovnika replicirali kolegici Kekin, stoga vam temeljem čl. 239 izričem opomenu. Idemo dalje. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će uvaženi kolega Krunoslav Katičić, izvolite kolega.
Poštovana potpredsjedniče, uvažena predsjednice Vlade, kolegice i kolege. Evo, pred nama je Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku tih sredstava za provedbu aktivnosti za nacionalne manjine i to za 2019. i 2020. g. ... [[Govornik se ne razumije.]] čitanjem tog, oba ta izvješća na prvi način se učini da se radi o relativno sličnim dokumentima, međutim, postoji jedna velika, velika razlika između ta dva dokumenta jer ih oba treba staviti, između ostalog i u vremenski kontekst koji se ovdje je spominjao i stoga mislim da su ova izvješća potpuna i dobro sačinjena, a vremenski kontekst se odnosi upravo na ovu činjenicu da su se, pogotovo 2020., odvijana u vremenima kad je postojala pandemija Covida-19 i kada se ta neposredna distinkcija odnosno interakcija koja se ostvaruje između pripadnika nacionalne manjine i onih sredstava koje su operativnim programima navedeni, mogla i teže ili otežano uspostaviti. Stoga pozivam da i ta i uzmemo prilikom razmatranja ova dva izvješća i tu činjenicu u obzir. Znači, važno je napomenuti da oba dokumenta imaju svoju bazu odnosno da su bazirane na temeljnim dokumentima, to su operativni programi, koji se jedan odnosio od 2017. do 2020., a ovaj pak noviji od 2020. do 2024. Bitnost i snaga tog strateškog dokumenta koji je baza i osnova za uopće realizaciju svakog izvješća i za sve aktivnosti se nalazi u tom strateškom dokumentu, operativnom programu za nacionalne manjine, kao što znamo, u Hrvatskoj postoji, znači Zakon o strateškom planiranju, stoga se taj dokument smatra izuzetno bitnim i znam da ga u koordinacijama, kako Vlade i u svim drugim dijelovima interakcije i nastanka tog procesa, isti poštuje. Stoga da podsjetimo, operativni taj program, oba za nacionalne manjine, ja bi se više bazirao na ovaj od, za budućnost, do '24. g. Donijet je u prosincu 2020. i nastavak je stvarno kontinuiranog rada Vlade RH na unaprjeđenju postojeće razine zaštite ljudskih prava nacionalnih manjina i tzv. nekakav slijed svih dosadašnjih operativnih programa koji su se dešavali. U ... [[Govornik se ne razumije.]] operativnom programu postoje brojne aktivnosti. Tako im je u ovom postojećem 113 i odnose se na za svaku pojedinu nacionalnu manjinu zasebno. Prije mene su neke od kolega istaknuli koje sve postoje nacionalne manjine, međutim, ne treba to posebno ponavljati, ali mislim da se možemo svi skupa složiti da se vodi briga i da su zastupljene sve nacionalne manjine bez obzira na njihovu brojnost i aktivnosti koje imaju. Podsjetio bih također, da se te aktivnosti odvijaju u brojnim, ajmo reći, skupinama i područjima ostvarivanja. Tako imamo, znači u pravilu imamo aktivnosti koje se odnose na pripadnike nacionalnih manjina na službenom i ravnopravnom uporabu svog jezika i pisma. Mislim da ne treba posebno naglašavati da je zakonodavni okvir koji se koristi u toj problematici apsolutno transparentan i jasan i da se ostvaruje, u sa određenim, negdje sa boljom situacijom, negdje sa malo slabijom, ali da u globalu možemo biti zadovoljni sa tim dijelom. Također, imamo onaj koji se odnosi na odgoj i obrazovanje na djece na jeziku i pismu nacionalnih manjina koje prisustvuje. Zatim, imamo pravo na pristup javnim medijima, mislim da je to također, kroz razno razne, kako emisije na službenim, na javnim servisima dosta dobro utvrđeno, a brojni smo svjedoci da se u tim emisijama aktualiziraju sva postojeća pitanja i problematika koja se može pojaviti u tim problemima. Mislim i volio bih naglasiti da postoji područje koje je dosta bitno, a koje oslikava, kao i svaku drugu narodnost, kulturna autonomija koja postoji za nacionalne manjine. Mislim da se na tom području dosta dobro artikuliraju svi ono što je bitno za pripadnost određenoj manjini ili nacionalnoj iskazivanju tih svojih osjećaja. Također, mislim da je politička participacija nacionalnih manjina također, dobra, što se očituje u broju izabranih vijeća kako bi .../nerazumljivo/... općinskih ili gradskih ili predstavničkih tijela u svim razinama države koje sudjeluju. Naravno, posebno treba .../nerazumljivo/... dotaknuti dio koji se odnosi na pravo i zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina. U tom dijelu, ovisno o brojnosti i području gdje se nalazi na RH također, mislim da je izvješće jasno pokazuju brojke da je i to pravo dosta dobro zastupljeno i da se na tom dijelu svakim izvješćem sve su bolji i bolji rezultati. Posebno treba istaknuti, mada je to već i par puta rečeno, istaknuti i integraciju romske nacionalne manjine za koju mislim da i bili smo svjedoci i nedavno i ja osobno i drugi .../nerazumljivo/... kolege saborski zastupnici, da se ta prava dosta dobro ostvaruju zahvaljujući i aktivnosti te nacionalne manjine. Nadalje, također može se očitovati da to pravo na toleranciju i različitosti i suzbijanje diskriminacije tu što god se napravi nije dostatno i mislim da trebamo svi skupa, ah raditi da se i taj dio što bolje i moguće ostvari. Također bez obzira da sve ove aktivnosti imaju i svoju nekakvu verifikaciju u financijskim sredstvima mislim da je iz oba izvješća vidljivo da su sva sredstva koja se utroše za ove, za ove aktivnosti su transparentna i da da idu nam u koristi pripadnika same nacionalne manjine. Zaključno, mogu kazati da će Klub HDZ-a naravno podržati oba predmetna izvješća uz jednu napomenu da se sva ta prava pripadnika nacionalnih manjina ostvaruju na zakonit i putem pripadajućih već spomenutih operativnih planova što znači da je osigurana u svakom od ovih dijelova transparentnost, javnost i što je dosta bitno za naglasiti predvidljivost. Predvidljivost u postupanju takvih je na dobrobit svih nacionalnih manjina tako da mislim, a time i cjelokupnog hrvatskog naroda i stoga zaključno opet ponavljam Klub HDZ-a će podržati ova izvješća. Hvala vam lijepo.
Hvala vam kolega. Nastavljamo dalje, slijedeći na redu je Klub zastupnika SDSS-a. U ime kluba govorit će uvažena zastupnica Dragana Jeckov. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospođo potpredsjednice, mene raduje ovoliki broj žena na, makar i na potpredsjedničkim funkcijama, ne mogu a da to ne primetim bez obzira na stranačku, ideološku ili bilo koju drugu pripadnost. Naprosto mi je drago da su žene danas, a i ubuduće na ovako visokim pozicijama. I naravno ostalo suradnici također, moje poštovanje. Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina dakle datira iz 2002., da podsjetimo i krajem ove godine obilježit ćemo namjerno ne kažem proslaviti 20 godišnjicu njegove primjene. Ustavni zakon bi trebao biti jedan od najvažnijih dokumenata RH, u RH i naravno uz sam Ustav jer jamči ravnopravnost pripadnicima svih nacionalnih manjina. Upravo ta ravnopravnost i zaštita uređuje se Ustavnim zakonom koji je kao što je poznato donosi se je li 2/3 većinom i po svojoj pravnoj snazi je iznad drugih zakona. Zanimljiva mi je jedna odredba koja se odnosi na prava nacionalnih manjina i kaže da je pravo na izjašnjavanje o nacionalnoj pripadnosti strogo osobno pravo i da nitko ne može ni na koji način utjecati na to kako se osoba želi izjasniti. Kazneni zakon je čak propisao da će se kaznom zatvora do jedne godine kazniti onaj tko pripadniku nacionalne manjine uskrati ili ograniči pravo na slobodu izražavanja nacionalne pripadnosti ili na kulturnu autonomiju. Spomenutom kaznom kaznit će se tko suprotno propisima o uporabi jezika i pisma uskrati ili ograniči osobi pravo služiti se svojim jezikom i pismom i još bi zanimljivije bilo od pukog iščitavanja ove odredbe vidjeti primjenjuje li se i na koji način, primjenjuje li se i na koji način nadležne institucije spomenutu odredbu kada znamo, recimo primjerice da u velikom broju jedinica lokalne samouprave čak njih 23, ne samo u Vukovaru koji se najčešće spominje, a mediji obično vole forsirati, pripadnicima srpske zajednice uskraćuje se pravo na dvojezičnost. Zanimljivo je što je i savjetodavni odbor za nadzor provedbe okvirne konvencije prepoznao određene probleme u praksi pa nas je tako pozvao na zamislite, zamislite smanjenje praga, donjeg praga za službenu uporabu jezika i pisma nacionalnih manjina u lokalnim samoupravnim, samoupravama i jedinicama. I što je još važnije pozvali su nas na osiguranje, nas sve da sve lokalne vlasti poštuju i primjenjuju propisane uvjete. Također u 6 izvještaju odbora stručnjaka o primjeni Europske povelje na temelju kojeg je odbor ministara Vijeća Europe u decembru donio preporuke za RH navedeno je da je zakonski prag od najmanje trećine stanovništva pripadnika pojedine manjine u JLS-ima za uvođenje ravnopravne službene uporabe manjinskog jezika i pisma zamislite previsok, da nije u skladu sa Europskom poveljom te da isključuje one jedinice u kojima su pripadnici nacionalnih manjina naseljeni u značajnijoj mjeri, no u dijelu nižem od trećine stanovništva. Ovaj problem samo djelomično ublažen mogućnošću da jedinice lokalne samouprave samoinicijativno statutom uvedu manjinske jezike u ravnopravnu i službenu uporabu jer se to u praksi neujednačeno provodi. Osim toga, u jedinicama u kojima su jezici manjina uvedeni u jednaku i službenu uporabu situacija se uvelike razlikuje. Od recimo učinkovite upotrebe talijanskog jezika do samousmene i simbolične pisane upotrebe ostalih jezika koja se uglavnom svodi na dvojezične natpise na zgradama lokalne vlasti. Također, neke jedinice koje su obavezne uvesti srpski jezik i ćirilično pismo jer Srbi čine više od trećine stanovništva i dalje nisu uskladile statut sa Ustavnim zakonom ili su to učinile ali dvojezičnost ne primjenjuju, čak ni postavljanjem dvojezičnih tabli na zgradu općine. Neke općine u kojima srpska zajednica čini većinu stanovništva su iz svojih vlastitih sredstva finansirale postavljanje dvojezičnih ploča s nazivima odredišta, ali su iste uklonjene od strane nadležnih institucija ili svakako nenadležnih huligana u poput onih u slučaju biskupije kod Knina. Pravo na uporabu jezika i pisma srpske nacionalne manjine kontinuirano se krši u tri općine u Vukovarsko-srijemskoj županiji tako što se u odnosu na osnivanje škola odbijaju prenijeti osnivačka prava na općine u kojima je utvrđeno pravo srpske nacionalne manjine na ravnopravnu uporabu jezika i pisma. Na taj način onemogućena je registracija škola na manjinskom jeziku, te obrazovanje po modelu A. Nažalost i dalje se traži opravdanje za nečinjenje u vidu nepovoljne političke situacije na dolaska važnih datuma, promjena vlade, nedoumica u Ministarstvu znanosti i obrazovanja i slično, ali je bez ikakvih problema recimo prenijet, prenijeta osnivačka prava na grad Vukovar sa danom 1.1.2019. u svega 21 dan od podnošenja takvog zahtjeva od strane grada Vukovara. Zabrinjavajuće je da se iz godine u godinu ponavlja zaključak da u gradu Vukovaru nije dosegnut stupanj razumijevanja i snošljivosti između pripadnika hrvatskog naroda i srpske nacionalne manjine zbog čega srpska nacionalna manjina ne ostvaruje niz kolektivnih i individualnih prava. Koristim priliku istaći i ono što je dobro i pozitivno u ovom izvještaju, to je svakako Savjet za nacionalne manjine koji je u 2020.g. svakako osigurao značajna sredstva namijenjena za projekte kulturne autonomije. Iako su pandemijske godine bile u pitanju i djelovanje manjinskih folklornih društava zbog epidemije je bilo reducirano, odgođeno ili otkazano sredstva nisu smanjivana nego su upotrebljavanja za poboljšanje njihovih kapaciteta prostornih i drugih uvjeta. Također pohvaljujem i aktivnosti Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina usmjerene na nastavak provedbe niza mjera usmjerenih na borbu protiv diskriminacije i zločina iz mržnje prema nacionalnim manjinama, te na uklanjanje predrasuda tako što su održani stručni skupovi, seminari, okrugli stolovi uz teme zločina iz mržnje i govora mržnje, naročito za objavljivanje godišnjih podataka o slučajevima zločina iz mržnje, te vođenje evidencija pružene podrške žrtvama zločina iz mržnje. Pohvalno je što je donesen i Protokol o postupanju u slučaju zločina iz mržnje koji je usklađen s Nacionalnim planom za borbu protiv diskriminacije za razdoblje 2017.-2022., međutim unatoč provedenim aktivnostima govor mržnje i retorika usmjerena protiv pripadnika nacionalnih manjina posebno one romske, posebno one srpske i dalje predstavlja ozbiljan problem. Normativni okvir prava nacionalnih manjina je na visokoj razini i oko toga se možemo svi složiti, kao i podrška kulturnoj autonomiji što se ne može osporiti. Međutim, vrlo često je problem u samovolji pojedinaca koji jednostavno ne žele primijeniti kvalitetan zakonodavni okvir odnosno provoditi Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina ili oni koji ga žele, ali pri tome praktično budu označeni kao državni neprijatelji. Svi se moramo složiti kako u nekim područjima i dalje ima poteškoća poput provedbe prava na službenu i javnu upotrebu manjinskih jezika i pisama, zastupljenosti među zaposlenima u upravi i pravosuđu, pristupu javnim medijima, te obrazovanju posebno kada je u pitanju manjinsko obrazovanje odnosno registracija manjinskih škola kao ustanova s nastavom na srpskom jeziku i ćiriličnom pismu. Sve nas ovo treba potaknuti na jedno odlučnije rješavanje i svakako javnu osudu svih slučajeva javnog poticanja na nasilje i mržnju, zločin iz mržnje, kao i radikalnog nacionalizma, povijesnog revizionizma i protumanjinske retorike u javnom i političkom diskursu, te nas potaknuti na to da zločin iz mržnje koji pogađaju pripadnike nacionalnih manjina i druge budu spriječeni, djelotvorno istraženi i odgovarajuće sankcionirani. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepo kolegice Jeckov. Bauk, molim vas kolega Bauk nemojte dobacivati iz klupe. Slijedeći je Klub zastupnika Centra i GLAS-a u ime koga će govoriti kolegica Orešković i Puljak. Evo izvolite kolegice Orešković prvo vi.
Hvala, poštovane zastupnice i zastupnici. Gospodin Krunoslav Katičić ispred Kluba HDZ-a govorio je o vremenskom kontekstu u kojem raspravljamo o ovim izvješćima misleći pri tome da imamo izvješće za 2019. i 2020.g., da smo u međuvremenu imali i pandemiju i ovu sada svjetsku krizu nastalu agresijom Rusije na Ukrajinu. No umjesto tog vremenskog konteksta na koji ću se ja osvrnuti s obzirom na jedan drugi problem ja bi voljela govoriti o proceduralnom kontekstu. Naime, bit demokracije su valjanje procedure, a ako kroz te procedure ne možemo kontrolirati vlast to znači da u sustavu postoji ozbiljan problem. Naime, ja se već neko vrijeme bavim s izvješćima koja različita državna tijela podnose HS, ima ih sve skupa 70, dakle tu su izvješća nezavisnih regulatornih agencija, tu su izvješća pučke pravobraniteljice i drugih ureda pravobranitelja, tu su između ostalog i izvješća koje na temelju različitih zakona podnosi i vlada. Ova izvješća podnesena su na temelju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina koji je po svojoj kategoriji i po svojoj hijerarhiji iznad ostalih zakona, dakle pričamo o ustavnom zakonu, pa ću sada pročitati što u tom zakonu piše. Piše ovako, najmanje jednom godišnje Vlada RH podnosi HS izvješće o provođenju ovoga ustavnog zakona i o utrošku sredstava koja se u državnom proračunu osiguravaju za potrebe nacionalnih manjina. Tu ću zastati, ovo je tek pola rečenice, dakle kaže se vlada jednom godišnje. Dakle, nije samo problem to što mi danas u 2022.g. raspravljamo o Izvješću za 2019. g. nego je problem što to Izvješće za 2019. g. Vlada nije podnijela 2020., nego tek 2021. sa godinu dana zakašnjenja. Postavljam pitanje zašto. Kako je moguće? Kako je moguće da Vlada RH HS-u podnosi zakon sa godinu dana zakašnjenja kršeći pritom odredbu, takva kakva je, slažem se da nije dovoljno razrađena jer nema točno propisan datum i rok, kaže se jednom godišnje, ali sa godinu dana zakašnjenja, a onda dalje niti u tom Ustavnom zakonu niti u Poslovniku HS-a niti u bilo kojem drugim odredbama ne piše nigdje u kojem roku bi se to izvješće trebalo raspraviti i što je posljedica, primjerice, neusvajanja izvješća. Naravno da parlamentarna većina koja je sastavljena od HDZ-a i od samih nacionalnih manjina bez kojih ne bi bilo tih 77 ruku, ovo Izvješće neće rušiti, ali što to, gospodo draga, govori o svima vama? Što to govori o vašoj sposobnosti da provodite onu osnovnu, temeljnu ustavnu obavezu kontrole Vlade i kakva je to država u kojoj Vlada može raditi ovakve propuste? A onda idemo dalje. Dakle druga polovina iste ove rečenice kaže, Savjet za nacionalne manjine HS-u odnosno njegovom radnom tijelu u čijem je djelokrugu ostvarivanje prava nacionalnih manjina podnosi polugodišnje izvješće o pitanjima koji su u djelokrugu Savjeta te kvartalno izvješće o utrošku sredstava koja su u državnom proračunu osigurana za potrebe nacionalnih manjina. Gdje su ta polugodišnja izvješća? Gdje su kvartalna izvješća? Gdje su? Ja ih ovdje nisam vidjela. Nisam ih vidjela na internetskim stranicama HS-a niti bilo gdje drugdje. Dakle HS ne radi svoj posao kroz svoja matična tijela. Kada sam danas vidjela jake snage hrvatske Vlade, zapravo kada sam vidjela u samoj najavi koga je uopće za svoje predstavnike Vlada ovlastila, tu su ključna resorna ministarstva. Meni dođe da vas pitam, pošto ste, gospodo draga, uopće došli. Šta mi vas imamo za pitati? Bilo bi smisleno kada bi se, s obzirom na poglavlja koja ovo Izvješće ima, a to su uporaba tradicijskih naziva i simbola, odgoj i obrazovanje, pravo na očitovanje vjere i osnivanje vjerskih zajednica, dakle nešto što spada u djelokrug resora obrazovanja, pa onda pristup javnom priopćavanju, nešto što spada u djelokrug Ministarstva kulture i kulturna autonomija, pa onda zastupljenost vlasti u upravnim i pravosudnim tijelima, pa to onda spada pod djelokrug rada ministra pravosuđa, pa onda stambeno zbrinjavanje, tu imamo ured, i imamo etnički motivirana kaznena djela, što spada u djelokrug Ministarstvo unutarnjih poslova, dakle tu su resorna ministarstva. Bilo bi smisleno kada bi se o ovim pojedinim poglavljima kao zainteresirano radno tijelo, prethodno raspravi u samom Saboru, očitovala matična radna tijela, no toga nema. Takav model, takav način raspravljanja nije ni predviđen odredbama Poslovnika i što ćemo mi sad u ovim našim raspravama u ime kluba ili pojedinačnim raspravama? Svatko će ponavljati kako su nam nacionalne manjine bitne, kako u pojedinim sredinama vidimo da i nadalje imamo iste one probleme na kojima su u svojim odlukama još prije ne znam koliko godina ukazao Ustavni sud i ponavljati jedno te iste mantre, a primiti se toga da mi kao saborski zastupnici uredimo pravila rada nas samih i da kažemo koja je svrha, što se želi postići, ne samo raspravom nego i izglasavanjem bilo izvješća ili iznošenjem primjedbi na jedan njegov dio koji se odnosi na jednog resornog ministra, dakle ja poantu i svrhu u svemu tome ne vidim. Ono što bi doista zamolila, s obzirom da već duže vrijeme i u drugim segmentima vidimo da je Poslovnik HS-a jedna polutvorevina, vidimo da imamo problem sa replikama, sa povredama Poslovnika, sa opomenama, sa jednim disfunkcionalnim i neuređenim sustavom rada, to znači da nam je dobrim dijelom neuređena i država, da do sljedećeg podnošenja ovakvog, a onda i svih ostalih izvješća, razradimo te postupovne i procesne odredbe i da kažemo koja je uopće njihova svrha.
Hvala vama. Idemo dalje, na sljedeći klub zastupnika. To je onaj Kluba zastupnika IDS-a, u ime Kluba zastupnika IDS-a govorit će uvaženi zastupnik Emil Daus. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gđo. potpredsjednice. Uvaženi potpredsjednica Vlade, državni tajnici, kolegice i kolege. Pravo manjina i njihova uključenost u društvo s vremenom se poboljšala, što je svakako za pozdraviti, no smatramo kako još ima otvorenih pitanja koje ne smijemo stavljati pod tepih, poput rastućeg nacionalizma, antimanjinske retorike, provedbe prava na službenu i javnu upotrebu manjinskih jezika i pisma, zastupljenost među zaposlenima u upravi, pravosuđu, pristupu javnih medija te obrazovanju i zbog toga sam nekako uzeo ovo svoje učešće u raspravi kako bih pokušao kroz prikaz jednog dobrog primjera doprinijeti možda, na neki način još boljem suživotu, toleranciji, dvojezičnosti te uvažavanju drukčijeg i drugačijeg u punom smislu tih riječi. Kao zastupnik koji dolazi iz Istre mogu s ponosom reći kako smo svijetli primjer i uzor odnosa s nacionalnim manjinama, od one autohtone, talijanske zajednice do svih ostalih manjina koje žive u Istri jer odnos s manjinama ne završava donošenjem političkih akata kojim se određenoj skupinama ljudi daje neka prava, već taj proces možemo usporediti s demokracijom koja nije nikad savršena nego je na nama da je kontinuirano gradimo i usavršavamo. Nešto slično je i s nacionalnim manjinama i nije sve došlo preko noći ni kod nas, to je jedan dugotrajan proces koji se kroz cijelo to vrijeme treba usavršavati, nadopunjavati, korigirati gdje je to potrebno, a nije uvijek bilo ni jednostavno. Najbolji primjer možda je suživot hrvatskog i talijanskog naroda u Istri i možemo ići nekoliko stoljeća unatrag, a možda možemo ostati samo i u prošlom stoljeću jer je nažalost bilo dovoljno materijala samo tijekom 20. stoljeća. I kad bi se vratili jer neki to redovito čine u negativni dio prošlosti, tko bi želio biti negativan i dalje našao bi mnogo razloga za nerazumijevanje i narušene odnose u sadašnjosti i budućnosti. Ali rekli smo ne, uspjeli smo to reći tada kada je bujao nacionalizam, kad je bujala mržnja, nerazumijevanje drugog i drukčijeg, a uspjeli su zapravo i naši nonići puno prije nas koji su postavili temelje, kako mi zovemo fundamente suživota kakav imamo danas jer ona njihova snaga oprosta tada i oni koji su pripadali hrvatskom narodu poput mog noneta i oni koji su pripadali talijanskom, poput predaka mojih prijatelja, poznanika nakon svih osobnih tragedija koje su prošli u životu, a bile su ozbiljne tragedije ta njihova snaga oprosta i pogled prema budućnosti u kojoj ne želi vidjeti svoje potomke u svađi već da zajedno dalje grade svoju zdravu budućnost, bili su najvjerojatnije i najčvršći temelji za ovako zdrav odnos i istinski suživot na Istarskom poluotoku. A veliki doprinos tome da se to sačuva i poboljša zadnjih 30-ak godina i na to sam posebno ponosan, daje i IDS-ova politika i tome tako jer je oduvijek postojala i nikada nije dovedena u sumnju jasna, iskrena i čvrsta politička volja da svi građani budu tretirani jednako bez obzira na nacionalnu pripadnost. Takva politika rezultirala je stvaranju istinskog, multikulturalnog društva koje može biti uzor bez lažne skromnosti i dobrom dijelu Europe. I ne mislim samo na dvojezične table one na ulazu u mjesta ili na institucijama, ne mislim samo ni na škole na talijanskom jeziku koje pohađaju i neka hrvatska djeca, ni one na hrvatskom jeziku koje pohađaju neka djeca talijanske nacionalnosti što je danas počelo biti normalno u Istri. Usudio bih se reći da je stvar drukčija zato što nam je od prvog dana bio jasan taj značaj multikulturalnosti, različitost i raznolikost doživljavamo kao bogatstvo, a ne kao opasnost i slavimo tu multikulturalnost evo drugi utorak 10. svibnja ove godine u Rovinju nakon dvije godine stanke, 7. Festival multikulturalnosti pa vas pozivam i dobrodošli ste na njega. A što se tiče samog izvješća o radu, klub IDS-a će ga podržati, ali uz napomenu kako je potrebno ubacit u višu brzinu jer to je odnos koji je potrebno stalno graditi, a kad smo kod više brzine složio bi se tu i sa nekim prethodnicima u raspravi i u samom izvješću da dođe redovno ovdje u saborsku raspravu odnosno puno prije nego što dolazi. Stvarno je malo, ajd bit ću pristojan pa neću reći riječ, ali nije sigurno prikladno da nakon tolikog vremenskog odmaka sad raspravljamo o nečemu iz 2019.g. I pred sam kraj, ne zaboravimo da je poso nas zastupnika vodit računa o svim građanima, tu spadaju svakako i pripadnici svih manjina. Oni nisu gosti u ovoj državi i to bi želio posebno apostrofirati, zaslužuju i moraju imati identična prava kao i svi ostali građani naše zemlje. Kad to budu svi shvatili ili velika većina još uvijek čini mi se da netko ne, ta će mu bit zemlja po mjeri čovjeka. Pripadnici manjinskih zajednica neće se osjećat bolje zato što smo mi osigurali prava po statutu ili neće samo zbog toga, već kad uistinu oni osjete bit slobodni govoriti i živjeti svoju kulturu. To je ono što je suštinski i njima kao pripadnicima nacionalnih manjina najvažnije. Hvala lijepa.
Hvala vama kolega Daus. Sljedeći na redu je uvaženi zastupnik Arsen Bauk koji će govoriti u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite kolega Bauk.
Poštovane kolegice i kolege. 2012.g. obilježili smo, ali ne i proslavili 10 godina od donošenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, 2022. obilježit ćemo, ali ne i proslaviti 20 godina od donošenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, a 2027. bi trebali proslavit, ali ne obilježit 25. godinu donošenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina jer kada pogledamo situaciju ja ustvari nisam siguran je li kolegica Jeckov ispravno primijetila da bi trebali obilježit, a ne i proslavit. Naime, rijedak je primjer u demokratski višestranačkim sustavima da jedna grupacija dobije 100% na izborima, a to se u 12. izbornoj jedinici u ovome ciklusu 2020.g. dogodilo. Svih osam zastupnika nacionalnih manjina koji su bili u prošlom sazivu HS-a izabrani su i u ovaj saziv HS-a, dakle građani su s njima zadovoljni, oni koji biraju to su pripadnici nacionalnih manjina i prema tome ako su oni zadovoljni, ja ne vidim zašto bi više ovo bila tako važna i velika tema. Kolega Radin je u saboru devet mandata, kolega Bilek i Kajtazi četiri, kolegica Lekaj Prljaskaj tri, Janovich je novi, a SDSS od 2003. od kad je ovaj sustav izbora zastupnika dobiva svaki put tri mandata. Prema tome, u tom jednom raspoloženju ja ne znam zašto bi mi obilježavali, a ne i proslavili? Pa vi bar imate razloga proslaviti. Da moja stranka dobije 100% ja bi proslavio. No dobro, ako su građani zadovoljni. E, ali ova bi rasprava ustvari kada tako pogledamo trebala proći u idiličnoj atmosferi i tu idilu je samo pokvarila kolegica Kekin koja je jedina govorila o pravim problemima. Da, dakle činjenica je da u javnom govoru najviše su apostrofirani po negativnom, kad govorim o apostrofiranim mislim na jedan dio pripadnika većinskog naroda, pripadnici srpske i romske nacionalne manjine. E sad, jedan od većih ovoga izazova resornog ministra u vladi ne bilo koga nego Zorana Milanovića što se tiče manjinskih prava bilo je upravo primjena odredbi o ravnopravnoj uporabi jezika i pisma. I samo je netko sa takvom voljom tvrdoglavom, željom da radi nešto iz uvjerenja kao što današnji predsjednik Republike mogao riskirati da bez obzira na specijalnu policiju koja je bila u Vukovaru ustraje na nečemu na čemu on vjeruje. Pa sam tako ja u jednom trenutku da ćete vi uvjetovati ulazak u Švedske i Finske u NATO time da smanjite ovaj prag za uporabu ravnopravnog, ravnopravne jezike, ravnopravnu uporabu jezika i pisma, ali to se ipak nije dogodilo. Činjenica je da je ima dojam da je pripadnicima odnosno zastupnicima nacionalnih manjina da relativno dobro i korektno pronalaze zajednički jezik i sa vladom lijevog centra i sa vladom desnog centra. I to je možda dobro jer to pokazuje da u Hrvatskoj i jedna i druga mainstream stranka vode računa dakle o manjinskim pravima pri čemu mi se čini da jedna mainstream stranka lakše nalazi zajednički jezik na ovim ideološkim pitanjima, a druga mainstream stranka lakše nalazi zajednički jezik na ovim tzv. financijskim pitanjima, ali na kraju krajeva i jedno i drugo je legitimno. Mojim kolega s desne strane želio bih ipak nešto reći. Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina nisu donijeli pripadnici nacionalnih manjina. Donijeli su ga zastupnici u Hrvatskom saboru 2/3 većinom od kojih su većina onih koji su glasali mislim etnički Hrvati. Prema tome, kada govorimo ili govorite o pravima nacionalnih manjina rađe gledajte nas nego njih, ako vam je problem s time. Meni nije problem ali nemam se problem, nemam problem to tako, to tako reći. I izmjene Zakona o pravima nacionalnih manjina koje su donesene između ostalog i 2010. godine zajedno sa promjenama Ustava bili su također, bili su također raspravljene i bilo je određenih, određenih polemika. Čini mi se da je tada Vesna Pusić kao zastupnica HNS-a bila na ovoga braniku toga da HDZ ne da previše nečega što ne bi trebalo zato da bi imali manjinsku potporu. Zajedno smo donijeli 2010. pa je Ustavni sud ukinuo nažalost dvostruko pravo glasa za pripadnike nacionalnih manjina ispod 1,5% u, u ovome, u stanovništvu. Klub zastupnika SDP-a nema ništa protiv prihvaćanja ovog izvješća i za 2019. i za 2020. godinu, ali obzirom na okolnosti koje su nam sad poznate, a tada nisu bile, a o kojima smo mogli nažalost čitati u crnoj kronici mi ćemo ovo izvješće primiti na znanje. Predložit ćemo saboru da ga primi na znanje. To smo mislim napravili i za neka od prošlih izvješća i želimo još jednom istaknuti dakle svoju privrženost provedbi svih članaka, svih slova, interpunkcijskih znakova i spejsova između riječi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, spremni smo podržati i njegovo poboljšanje koje bi išlo u smislu ovoga povećanja prava pripadnika nacionalnih manjina. Kolegi Pavličeku moram reći da nacionalne manjine kao kolektiv nemaju nikakve obaveze prema RH, imaju pojedinci. A što se tiče mene u 3 i 5 4. svibnja ja ću prekinut da, imam još 20 sekundi da obilježim nešto iz povijesti. Hvala.
Hvala kolega Bauk. Idemo sada na pojedinačne rasprave. Prva pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Pavliček, izvolite.
Poštovani, evo čini mi se da kolega Bauk traži već potencijalne saveznike za sastavljanje možda neke nove vlade, pa već unaprijed nosi miraz nacionalnim manjinama. No, ajmo mi šalu na stranu. U Hrvatskoj živi 22 nacionalne manjine po zadnjem popisu od kojih njih 20 dobiva sredstva iz državnog proračuna preko svojih manjinskih vijeća. Iako je Hrvatska mlada demokracija može biti primjer mnogim starijim demokracijama što se tiče prava nacionalnih manjina. Posebice Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina kojim se nacionalnim manjinama jamči prvenstveno politička zastupljenost u jedinicama lokalne, regionalne samouprave kao i na državnoj razini. I mislim da tu može Hrvatska uistinu biti primjer mnogim državama posebice jer smo mi do prije svega 20 i 7 godina imali Domovinski rat gdje je nažalost dobar dio jedne nacionalne manjine ustao protiv stvaranja hrvatske države. I danas ta nacionalna manjina unatoč svemu tome koristi sva ona prava koja im pripadaju kao i ostale nacionalne manjine. I ja često znam reći da nema veće demokracije od ove u Hrvatskoj. Ali isto tako očekujem da te nacionalne manjine i da njihovi predstavnici, kolega Bauk, njihovi predstavnici poštuju temelje ove države, ovi koji sjede iza mene i ovi koji sjede u ovom Hrvatskom saboru kao i njihovi predstavnici na lokalnim razinama. Evo jučer primjerice imali smo Dan grada Vukovara gdje evo pripadnici srpske nacionalne manjine po zadnjem popisu imaju oko 1/3 stanovništva, vidjet ćemo sad kakvi će biti novi rezultati, gdje imaju svog zamjenika gradonačelnika, gdje imaju svoje vijećnike, 6 ih mora biti od 19 i nitko od njih nije bio jučer na polaganju vijenaca na Memorijalnom groblju hrvatskih branitelja povodom Dana grada Vukovara i nebeskih zaštitnika Filipa Jakova. Ne očekujem od njih da budu na misnom slavlju u crkvi jer se radi o katoličkom bogoslužju, ali očekujem da se pojave na memorijalnom groblju i to je ono najmanje što trebaju učiniti i to je onda pokazatelj dal poštujete zajednicu većinsku s kojom živite i tu zajednicu koja vam je dala određena prava. To je evo jedan banalan primjer da svako u ovoj državi ima određena prava, ali isto tako i određene obveze. Nažalost lokalni predstavnici koji djeluju u gradu Vukovaru, koji su u istoj toj stranci u kojoj je kolegica potpredsjednica vlade Anja Šimpraga nisu niti bili ikad u koloni sjećanja, niti su bili s nama ostalim vijećnicima u gradu Vukovaru na bilo kojem obilježavanju bilo kojeg državnog blagdana, nisu bili na Danu državnosti, nisu u stanju doći i položiti vijenac na Dan državnosti RH. To je činjenica, to je istina, a istina boli i treba vas boljeti jer je to žalosno. Još jedanput ću ponoviti, apsolutno da nacionalne manjine trebaju njegovati svoju kulturu, svoje običaje, svoj identitet i da hrvatska država treba pripomoći nacionalnim manjinama kroz proračunska sredstva, ali ne može se financirati određene stavke kao što su Novosti tzv. Pupovčeve Novosti kako svi govorimo koje malo malo kritiziraju temelje ove države i ismijavaju vojno redarstvenu akciju Oluja sa naslovima „Lijepa naša lijepo gori“, ismijavaju hrvatsku himnu „Oj haubice naša mila“ itd., pa zar je to normalno? Pa recite mi u kojoj državi postoji nacionalna manjina ili njihove institucije koje se financiraju iz državnog proračuna, a onda pljuju po toj istoj državi? Krenite od sebe, poštujte vrijednosti ove države i uživajte u svim blagodatima ove države. Ništa više se od vas ne očekuje, ni ništa manje, svi mi imamo svoja prava, ali svi mi imamo i svoje obveze uključujući i pripadnike nacionalnih manjina. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imali ste jednu repliku u 90% svog izlaganja, zadnjih par rečenica je prouzrokovalo niz replika. Ajmo redom, uvaženi kolega Bauk prva replika izvolite.
Ja sam se naivno javio na prvu rečenicu, nije to pitanje miraza, dakle mi bi podržavali i prava ova iz opozicije, nije to problem. Dakle u osnovi u mnogo ovoga što ste vi spomenuli spada u temeljna ljudska prava i slobode na slobodu izražavanja i na slobodu misli i jedino kome političari u osnovi odgovaraju su njihovi glasači. Prema tome, da oni rade nešto tim nedolaženjem što ste spomenuli što ne odgovara njihovim glasačima njih bi oni kaznili na izborima, a čim to ne rade očito je da postoji određena razlozi zašto njihovi glasači njih, njih ne kažnjavaju. Dok god se poštuju zakoni RH i ne dovodi u pitanje teritorijalni integritet cjelovitosti i nezavisnost dotle to spada u političko djelovanje i slobodu izražavanja što nas upravo razlikuje od ne demokratskih režima. A što se tiče obilježavanja blagdana radujem se našem druženju 22. lipnja u Brezovici. Hvala.
Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Bauk, ja se ne mogu nikako s vama složiti da član Vlade RH ne može jasno i glasno reći da je Oluja bila vojno legitimna akcija. Ja se s tim ne mogu složit. Vi kao pravnik [[Upadica Bauk: Nisam pravnik]] [[Upadica Glasovac: Matematičar, matematičar]] Niste, okej, bili ste ministar uprave bi trebali znati, a znate sigurno i bolje od mene Ustav RH i preambulu ustava u kojoj jasno i glasno stoji da je među ostalim Hrvatska nastala na oslobodilačkim legitimnim vojno redarstvenim akcijama i danas imate člana vlade koji to ne može jasno i glasno reći, ništa više od toga. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika kolegica Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Pavliček, ja mislim da bi javnost ipak trebalo podsjetiti da je 2010.g. bio taj povijesni susret Ive Josipovića i Borisa Tadića kada su listom svi lokalni funkcioneri SDSS-a otišli na memorijalno groblje, naravno vi ne trebate vjerovati meni, o tome govore slike. Što se tiče izdajničkih Novosti ja se samo nadam da vi ne mislite da su izdajice recimo Boro Dežulović, Marinko Čulić, Tamara Opačić, inače novinari Novosti koji su koliko sinoć svi dobili nagrade zamislite Hrvatskog novinarskog društva. Ja se stvarno pitam, vi ste zaista jedan hrabar čovjek kad protiv sebe sedmu silu na takav način želite uperiti.
Hvala. Odgovor na repliku.
Niste me slušali, nikad nisam rekao da su izdajničke Novosti, nisam rekao, poslušajte slobodno još jedanput što sam rekao, al sam rekao da te iste Novosti negiraju temelje hrvatske države. Iza toga jasno i glasno stojim i stajat ću. A što se tiče ovoga što ste rekli prvog dijela, točno je da su se dva predsjednika našla, da su išli ja mislim u Varivode i na Ovčaru kako bi se poklonili i jednim i drugima žrtvama nevinim, ali isto je tako točno da nakon toga jer su očigledno vaši lokalni dužnosnici bili prisiljeni se tamo pojaviti nitko od vaših nikad više nije bio ne na Ovčari nego na Danu državnosti RH, države u kojoj živite. Evo tu su kolege s lijevog spektra, mislim da bi vam oni prvi to rekli da je minimum da bar na Dan državnosti se vaši lokalni predstavnici pojave i zajedno sa ostalim vijećnicima bez obzira iz koje opcije dolaze polože taj vijenac.
Vrijeme. Kolegice Jeckov, povreda Poslovnika, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je Poslovnik čl. 238., kolega očigledno, kolega Pavliček očigledno ima jednu posebnu vrstu standarda koju bi mi pripadnici nacionalnih manjina trebali, trebali koristiti i raditi odnosno on bi otprilike da propiše kako bismo se mi to u određenim situacijama trebali ponašati i na koje, na koje manifestacije odlaziti, a na koje ne.
Kolegice Jeckov, vi ste svjesni, ne možete odgovori, ovo je bila povreda Poslovnika, vi ste svjesni da ste povrijedili Poslovnik vi, da ste zapravo kroz povredu Poslovnika taj institut koristili priliku da biste replicirali, stoga imate opomenu. Idemo na slijedeću repliku, uvažena kolegica Raukar Gamulin, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Pavliček, mi svi vrlo dobro znamo da je kako se kaže u narodu za svađu potrebno dvoje. Za to što srpski predstavnici nisu došli na obilježavanje hrvatskih praznika, hrvatskih datuma jeste li se ikad upitali da je možda za to odgovorna i hrvatska većina. Da li ste se upitali možda da se u Vukovaru još uvijek ne poštuje odluka Ustavnog suda iz 2014. sa jednom zgodnom formulacijom koja se tako formalno potvrđuje svake godine na vijeću vukovarskom. 27 godina nakon Domovinskog rata nije li vrijeme da krenemo u doista pravu pomirbu i u suživot. Sa stalnim i neprestanim optuživanjima [[Upadica: Vrijeme.]] mislim da naravno nećemo daleko stići. Zahvaljujem.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Evo samo kolegici Jeckov da odgovorim prije toga, mislim da ste dovoljno dugo u politici da sami znate što je red, a što nije red i na koje manifestacije trebate dolaziti, a na koje ne. Drugo, poštovana kolegice Raukar Gamulin, najbolje još okrivite većinski hrvatski narod za ono što se '91. godine dogodilo u Vukovaru, pa mislim da bi vam to bio onako vrhunac na kraju svega. Za razliku od vas ja živim u Vukovaru znate, ja se tamo probudim svako jutro, pa odem na kavu, pa popričam s ljudima, pa prolaze svatovi pa se diže 3 prsta sa srpskim zastavama, pa nam psuju mater ustašku, znate ja tamo živim, vi tamo ne živite. I nemojte mi pametovati i optuživati i prebacivati krivnju na većinski hrvatski narod. Ni približno ne znate kakvo je stanje u gradu. Popis stanovništva nije točan. Zna to i predstavnik srpske zajednice i ima ih daleko manje od tih 3,78%. Znaju da 300 ljudi nestalih se nisu vodili u taj popis, a nisu preminuli, gdje su oni. Da su oni ušli u popis [[Upadica: Vrijeme.]] statistički bi pripadnici srpske nacionalne manjine pali [[Upadica: Kolega.]] Nemojte pametovati što ne znate.
Idemo dalje, slijedeća replika uvažena zastupnica Vučemilović. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa potpredsjednice. Kolega Pavliček slažem se s vama da bi se mnoge i razvijenije demokracije od naše mogle ugledati po pitanju poštivanja i različitosti i manjinskih prava. Mi smo ugradili u naše zakonodavstvo uistinu puno toga, popisali smo i Povelju o ljudskim pravima koja je sastavni dio Lisabonskih ugovora, znači od one europske prema nacionalnoj pa i nižoj razini mislim da je to na vrlo visokoj razini. I okrenimo se budućnosti, mislim da smo tu svi na tom tragu, ali koliko odvojeni programi, odvojeni vrtići, odvojene škole pomažu tome da nekad u budućnosti uistinu nemamo suživot nego zajednički život u zajedničkoj domovini RH. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Evo, zahvaljujem. … [[Govornik se ne razumije.]] pedagoškom standardu pripadnici nacionalnih manjina imaju mogućnost obrazovanja na svom jeziku i pismu A, B i C model. Osobno smatram da je ta potpuna odvojenost A model koji se primjenjuje na području recimo Vukovara, istočne Slavonije možda i najlošiji model za budućnost grada u kojem živim. Mislim da je to prilično loše jer se djeca odvajaju od vrtićke dobi preko osnovnih pa sve do srednjih škola i žive u istom gradu u paralelnim svjetovima i to nije za budućnost grada dobro. Mislim da bi C model bio puno prihvatljiviji radi budućnosti grada Vukovara. No, što je tu je. Na tom modelu prvenstveno inzistiraju politički predstavnici srpske zajednice u gradu i okolnim mjestima. To je njihovo legitimno pravo, a oće li se to u konačnici na kraju reflektirati prvenstveno štetno za njihovu zajednicu to će vrijeme pokazati jer prvenstveno njihovi učenici, studenti nakon toga odlaze studirati u Novi Sad, u Beograd, a ne odlaze u Zagreb i onda i ostaju tamo, ali to je njihova odluka.
A ja ću sad opet reći mogli smo imati mul interkulturalnu školu u Vukovaru, ali ju nemamo.
Mogli smo imati Jugoslaviju, ali ju više nemamo.
Idemo dalje s replikama. Uvaženi zastupnik Glavašević, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Pavliček, ha u Ustavu ne piše da se Hrvatsku mora voljeti jel tako, ne piše i od nameta nema salameta što bi se reklo u BiH. Ja, ja mislim da je apsurdna ideja da se inzistira na tome i da se nečije domoljublje mjeri i provjerava i da se zapravo ono neki način kao aha ako nemaš pozitivne osjećaje, ako ne voliš Hrvatsku onda si potencijalni ono ne znam pobunjenik, izdajnik ili šta već. A i da, i pogotovo da se to mjeri time koliko puta je netko bio ili nije bio na nekim obilježavanjima, ali mislim evo recimo, prethodnik gospođe Šimprage, Boris Milošević je bio u Kninu. Dakle, za mene je to apsolutno davanje legitimiteta Vojno redarstvenoj operaciji Oluja. Dakle, on je tamo bio iako mu je članica obitelji civilna žrtva rata stradala u Oluji. Dakle, ne koliko [[Upadica: Hvala.]] dokazivanja mora biti, ne.
Izvolite odgovor na repliku.
Ma ne, slažem se s vama, treba samo poštivati državu u kojoj se živi. I ja sam živio jedno vrijeme tijekom progonstva u Njemačkoj i poštuješ tu državu, poštuješ njihove blagdane, znači pogotovo ako si javna osoba u politici onda trebaš poštivati te njihove blagdane kao u ovoj državi. Znači ne, žalosno bi bilo ako jedan predstavnik jedne političke opcije gleda na to kao dokazivanje da voli državu ako će otići na Dan državnosti te države položiti vijenac. Mislim da tu nemam, da je uopće bespredmetno o tome raspravljati, da se to nekako samo po sebi podrazumijeva da ćeš na taj dan se otići i pokloniti nastanku te države, ništa više, ništa manje. To je to.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje uvaženi zastupnik Radin, izvolite kolega.
Tri dobronamjerne, prva je ta da neću pokušat promijenit košto sam rekao prije vaše stavove jer sam rekao nakon određenog doba više nema svrhe. Druga je ta da se mi nalazimo sad u ovom trenutku u 1972.g. ako mjerimo Drugi svjetski rat, 1972.g. je već bila prošla 1971., samo da znate relacije jel da oko suživota. Treća stvar koju hoću reći je da držeći u obzir sve te stvari zapravo vrijeme je doista da se počnemo, da se počnemo integrirati, da se počnete integrirati jer mi u Istri već jesmo…/Smijeh/…da se počnete integrirati [[Upadica iz klupe: Dobro ste rekli]] jer jednostavno, a oko višejezičnih škola mi smo to napravili tako, mi smo napravili jednojezične, onda Hrvati idu u talijanske, a Talijani idu u hrvatske, tako smo napravili višejezične škole.
Hvala, super, hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Evo slažem se s vama. Ja isto smatram da je vrijeme da se integrirate u društvo i ne asimilirate nego integrirate, evo slažem se.
Hvala. Kolega Bauk, zahtjev za stanku imamo, izvolite kolega Bauk.
Zahvaljujem gđo. potpredsjednice, pa nisam htio da vas dovodim u poziciju da mi dajete opomenu, a htio bi malo se u ime Kluba SDP-a ovoga osvrnuti na izlaganje kolege Pavličeka jer je on otvorio dosta u stvari zanimljivu, osjetljivu i temu koja zaslužuje malo širu elaboraciju o replici, od replike. Dakle, situacija vam je slijedeća, HDZ je u koaliciji, oni tu ovoga nas slušaju, imali su izlaganje u ime kluba i ne uključuju se u raspravu. Jedan dio opozicije kritički govori o pripadnici odnosno pripadnicima nacionalnih manjina u vlasti, a drugi dio opozicije objašnjava prvom dijelu opozicije da to što oni govore nije baš tako. E to je idealna pozicija, idealna pozicija za HDZ, tako da, tako da je to, to ova situacija. Ali ponovit ću, ne treba odnosno ljudska prava i slobode, pravo na slobodu i izražavanje misli i pravo na slobodu govora, pa i druge vrste izražavanja političkog stava ne zahtijevaju svakodnevno isticanje lojalnosti nečemu što je imaginarna država. Ono što je stvarna država su ustav i zakoni i na to svaki dužnosnik, svaki dužnosnik priseže. Ja ne mislim da bilo tko ko je dobio povjerenje HS za mjesto potpredsjednika vlade više treba davati još nešto što je inače premijer Plenković uveo u politički jezik kao interpretativnu izjavu, ne treba, ali se mogu složiti s vama u jednom dijelu. Osoba koja ne potvrdi legitimitet Oluje na način kako vi govorite ne može biti potpredsjednik u SDP-ovoj vladi jer bi nas ovi sa desnice razvalili zbog toga, ali može biti potpredsjednik u HDZ-ovoj vladi, tu nema nikakvih ograničenja. Zahvaljujem.
Kolega Bauk, stanka vam je odobrena, no na temelju čl. 293.b. nastavit ćemo dalje sa, sa sjednicom. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, slijedeća je kolegica Raukar Gamulin, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani, prije svega čl. 37. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina propisuje se da vlada najmanje jednom godišnje podnosi izvještaj o provedbi ustavnog zakona, te o utrošku sredstava za potrebe nacionalnih manjina. Pred nama je izvještaj iz '19., iz '20., '21. nema na vidiku, dakle i opet se i u ovom slučaju ne poštuju zakonske odredbe o obavezi podnošenja izvještaja. Također u 2020. nije usvojeno izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u državnom proračuna, pa kao ni zbirno izvješće o provedbi operativnih programa za nacionalne manjine, kao i sva mnoga druga izvješća, sve to kasni, ne dolazi, krše se zakoni, ali eto to većinu ništa ne uzrujava. Jedan podatak govori mnogo o poziciji srpske nacionalne manjine. Naime, odredbom čl. 9. st. 2. ustavnog zakona propisano je da pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo da se obrazac osobne iskaznice tiska i popunjava i na jeziku i pismu kojim se služe. Primjeri, talijanska nacionalna manjina po popisu iz 2011., nemamo još ovaj iz '21. oko 17 tisuća, osobne iskaznice 2019. 2767, 2020. 2585, a srpska nacionalna manjina koja broji po popisu iz 2011. 185 tisuća, osobne iskaznice 2019. 85, a 2020. 93. Ove brojke vrlo jasno oslikavaju i strah i nelagodu s kojom živi srpska nacionalna manjina u Hrvatskoj, ali kako kaže izvještaj i neinformiranost o svojim pravima. Informiranost bi sigurno bila bolja, a i afirmacija svih nacionalnih manjina kada na javnoj televiziji ne bi bilo samo 1,054% … [[Govornik se ne razumije]] i '19. 1,079% programa, u 2020. posvećeno nacionalnim manjinama. Ne postoji redakcija za nacionalne manjine mada je to obaveza javnog servisa, pojedini manjinski jezici neravnomjerno su zastupljeni u tim programima, obaveza obrade tema o nacionalnim manjinama u programima za opću populaciju koja je propisana čl. 47. ugovora s Vladom RH u potpunosti je zanemarena. Cilj odredbe trebao bi biti privlačenje šireg kruga gledateljstva putem odabira ili atraktivnijih termina ili emitiranjem manjinskih sadržaja u prime time. Krajem 2020.g. Odbor ministara Vijeća Europe poručuje da bi Hrvatska trebala više učiniti na učenju jezika manjina i promicanju jezika manjinskih zajednica u obrazovanju javne uprave i medijima te je upozorio na nedovoljnu prisutnost ćiriličnog pisma u općinama i na znakovima koji označavaju nazive nasilja, što u većini slučajeva izostaje. I tako mi ratujemo s ćirilicom već 27.g. nakon završetka Domovinskog rata. Ćirilica je srpsko pismo, no zaboravljamo da je ona ujedno i hrvatsko pismo. Hrvati su u povijesti upotrebljavali tri pisma, glagoljicu, latinicu i ćirilicu. U srednjem vijeku su bili jedini koji su koristili sva ta tri pisma. Prva knjiga tiskana u Hrvatskoj je Misal po zakonu rimskoga dvora štampana glagoljicom 483., samo 29.g. kasnije tiskan je prvi hrvatski molitvenik i to na ćirilici već 512., poljičkom ćirilicom. Ćirilica jest dio srpskog, ali i hrvatskog identiteta. Akademik Josip Bratulić kaže u jednom intervjuu kako je svojim studentima morao objašnjavati da je ćirilica i hrvatsko pismo. To treba i građanima Hrvatske doći do svijesti kaže akademik. Neprihvatljivo je i nadasve usko i bedasto hvaliti se nepoznavanjem ćiriličkog pisma kao mjere svog hrvatstva čime se proslavio novi ministar Filipović, doktor znanosti koji bi po svom nominalnom obrazovanju trebao biti intelektualac, a intelektualcu je potpuno neprimjereno hvaliti se neznanjem. HAZU je, da još i to kažem 2013. objavila pretisak ćiriličnog molitvenika iz 512. i organizirala međunarodni znanstveni skup na temu Ćirilične baštine. Dakle, zaključno vrijeme je da konačno prestanemo ratovati sa ćirilicom, da je prihvatimo, pa ćemo tako i lakše doći do potpune primjene ustavnog zakona i ćirilica bi trebala biti nešto što nas spaja, a ne što nas razdvaja.
Hvala. Evo pločice su se digle u zadnjim sekundama. Idemo redom, prva replika kolega Glavašević.
Hvala gđo. potpredsjednice sabora. Kolegice Raukar Gamulin, moram vas mrvicu dopuniti, ovaj uz tri pisma koja ste vi naveli Hrvati su se koristili još jednim povijesnim, a to je arebica, dakle u Bosni se koristila i arebica. Drugim riječima ovaj imali bismo još materijala za proširiti to i zapravo je super da treba u nekakvoj kako bih rekao sretnijoj jezičnoj politici i uopće razumijevanju jezika trebalo bi zapravo ići upravo na, na to da je naše veliko bogatstvo da se naš jezik može transkribirati na čak četiri pisma ovaj, a zapravo se ovdje bježi od, od toga, tako da eto mala, ali ovaj možda nekome informativna dopuna.
Mala digresija. Odgovor na ovo… [[Govornik se ne razumije]]
Hvala kolega, čovjek uči dok je živ ili zaboravlja dok je živ, a nešto što je naučio u srednjoj školi. Da, ja duboko vjerujem, a vjerujem da će se mnogi sa mnom složiti ovdje da je kultura nešto što treba spajati, pisma su nešto što nas treba spajati, pisma su bogatstvo, literatura je bogatstvo i sasvim sigurno 27.g. nakon rata vrijeme je da se počnemo time baviti i to afirmirati prvenstveno. Evo.
Hvala. Slijedeća replika kolega Bauk, izvolite.
Moram ustat u zaštitu ministra Filipovića, ako on u školi nije učio ćirilicu onda je to više problem hrvatskog školskog sustava, a ne njega koji ne zna, čini mi se. A što se tiče argumenta da je ćirilica hrvatska ona nije tema ovog izvještaja zato što je hrvatska nego zato što je srpska, a dvojezični natpisi u gradovima i općinama bez obzira o kojem se jeziku, gradu i općini radi prema nekom od dokumenata Vijeće Europe ne služi stanovnicima tih gradova da bi se razumjeli ono što tamo piše zato između ostalog što su hrvatski i srpski vrlo slični jezici, da ne kažem isti nego zato da oni koji dođu u te gradove izvana znaju da tamo osim pripadnika većinskog naroda živi i neko drugi i suprotstavljanje dvojezičnosti u tim gradovima u stvari suprotstavljanje nečemu što je predsjednik Tuđman proveo, a to je mirna reintegracija i činjenici da je tamo za razliku od nekim drugim dijelovima ostalo nešto više pripadnika manjine.
Hvala, vrijeme, kolega Bauk, pa vi se barem uvijek držite vremena, što vam je sad? Odgovor na repliku.
Dakle, mnogi nisu učili ćirilicu, što smatram naprosto, mislim žao mi ih je jer ja recimo … [[Govornik se ne razumijem]] kad smo bili na gostovanju u Rusiji sve sam znala pročitati i tako, a g. Filipović se baš hvalio svojim neznanjem, tako da to ne mogu se s vama složiti. Nadalje, da točno ćirilica kao i hrvatsko pismo nije predmet ovoga izvještaja, točno, međutim predmet ovog izvještaja jest, jest ćirilica i smatram da je potrebno ponovno podsjetiti da ne možemo ratovati protiv jezika i ja sam u to duboko uvjerena i vaši argumenti su kao i uvijek vrlo spretni, ali ovaj put neuvjerljivi.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika, kolega Ivanović, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Gđa. uvažena zastupnica je povrijedila čl. 238., opetovano prozivajući ministra Filipovića kako ne zna ćirilicu i to bi trebala bit jedina sramota za njega da ga osramotite da ne zna ćirilicu, pa u Hrvatskoj živi barem dva milijuna ljudi koji ne znaju ćirilicu, ali vi to namjerno imputirate ne bi li čovjeka omalovažili koji se ne nalazi ovdje i pričate nešto što nema apsolutno veze ni sa temom o kojoj se raspravlja osim težnje da omalovažite novoizabranog ministra. Hvala lijepo.
Ovako, vi ste sad iskoristili ovu, ovaj institut povrede Poslovnika da biste replicirali kolegici Urši, a upozoravavši na to da kao to nema veze s temom, ali ćirilično pismo odnosno korištenje, pravo nacionalnih manjina na korištenje svog jezika i pisma jest predmet između ostalog i provođenja i ovog izvješća o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. E sad tu je bila ova jedna slobodnija opaska koje se mi često nagledamo ovdje u saboru koja nije, nije zabranjena je li, tako da moram vama dati opomenu [[Upadica Ivanović: Hvala lijepo]] Molim. Idemo dalje, slijedeća replika kolega Pavić.
Poštovana zastupnice, javio sam se za repliku prije nego što ste izgovorili zadnje dvije rečenice tako da zapravo bi samo ponovio ono što ste rekli, što prije prestanemo ratovati sa ćirilicom to će nam biti bolje, što prije integracija bit će nam bolje. U nekim dijelovima Hrvatske nikoja nacionalna manjina ne treba tumačiti ko je i što je, ljudi su jednostavno time opterećeni. Međutim, u područjima gdje je bio rat, gdje su bili ratni sukobi, naravno da taj jaz postoji i što se prije taj jaz riješi bit će nam puno kvalitetniji život.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolega Pavić. Da, to je zapravo poruka svega što sam htjela reć vezano uz ćirilicu da rat sa pismom nam neće donijeti ništa dobro. Koristim priliku isto da još jednom ponovim da se novi ministar Filipović nije kriv zato što ne zna ćirilicu nego zato što se hvali svojim neznanjem.
Idemo dalje, slijedeća replika kolega Kajtazi, izvolite.
Hvala. Poštovana kolegice, u potpunosti se slažem s vama i dotakli ste me kad ste rekli emisije nacionalnih manjina. Naravno, ne slažem se ni ja sa nacionalnom emisijom Prizma sa terminom i sadržajem jer multinacionalni program Prizma u biti prate samo nacionalne manjine, a u biti manifestacije i kulturna događanja trebali bi biti za većinsko stanovništvo ono što prezentiraju upravo nacionalne manjine i tako da bi nacionalne manjine trebale imati svoje određene redakcije da bi mogli prikazivati većinskom stanovništvu u biti svoja kulturna događanja, svoje kulturne manifestacije i sve ono što rade. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa zahvaljujem kolega Kajtazi, da doista se radi o tome da ne postoji niti, niti redakcija za nacionalne manjine, ali ne poštuje se, ponovit ću čl. 47. ugovora Vlade RH i taj članak je potpuno zanemaren i ono što doista za reintegraciju, za suživot, za zajednički život, za zajedničko poštovanja međusobno jest potrebno da u programima nacionalne televizije za opću populaciju budu puno prisutnije teme nacionalnih manjina.
Hvala. I zadnja replika kolega Radin, izvolite.
Hvala lijepa. Naravno da su se oslonili na kulturne teme, to je samo po sebi razumljivo. To što ste rekli da je akademik Bratulić morao objašnjavati jel da, ja potpuno shvaćam zašto je morao objašnjavat kad je napravio Aleju glagoljice u Istri jel da koja je dugačka ne znam koliko, na mjestu gdje, mislim stvarno glagoljica nema, to je jedan projekt koji je on, koji je on izmislio, ali nije mi jasno zbog čega se mi toliko oslonimo na, na ćirilicu da li je ona i hrvatska, da li je ona, i da nije hrvatska ćirilica bi imala mjesto zato što je to pismo jedne nacionalne manjine.
Hvala. Odgovor na repliku.
Potpuno se slažem poštovani kolega Radin. Međutim mislim da je važno podsjetiti građane i građanke ove države da je ćirilica i hrvatsko pismo. Naprosto zato da se prestanemo boriti protiv nje, da prestaje taj animozitet koji, koji negdje još uvijek postoji oko ćirilice što u javnim natpisima, što u knjigama, što u knjižnicama itd. smatram evo ja ću to ponoviti trebamo prestat ratovat sa ćirilicom. Ja vjerujem kad bi se ćirilica ponovno integrirala u hrvatsko društvo, u hrvatsku kulturu na takav način na koji bi trebala biti da bi se i ovi jazovi koji nažalost još uvijek postoje među određenim skupinama, nacionalnim manjinama itd. sigurno bi se lakše prevladavali.
I ovo je bilo sve što se tiče replika. Kolega Glavašević, vi imate čast zatvoriti ovaj set pojedinačnih rasprava, vaša je posljednja, izvolite.
„Zucker kommt zuletz“ neki bi rekli možda.
Ja genau.
Na simboličkoj odnosno deklarativnoj razini nacionalne manjine u Hrvatskoj imaju vrlo visoku razinu prava, osiguranu političku reprezentaciju i barem na papiru u većini slučajeva visok stupanj poštivanja i provedbe zakona o kojemu danas raspravljamo, ali na nižim razinama od te simboličke i deklarativne to naprosto nije slučaj. Najbolji dokaz tome možemo redovito vidjeti upravo ovdje u ovoj sabornici. Tako zastupnice i zastupnici srpske manjine redovito od nekih kolega i kolegica dobivaju zahtjeve da dokazuju svoju odanost Hrvatskoj, a one građanke i građane koje predstavljaju oslikava se kao nelojalne prikrivene pobunjenike koji eto mrze Hrvatsku i valjda samo čekaju priliku da uzmu oružje i ratuju protiv nje. To je nevjerojatno nepravedno i duboko nedemokratski, to je ono što mislim da treba reći i treba govoriti upravo ovdje u ovoj sabornici. Uzmimo samo dva primjera. Boris Milošević bio je maloljetan kad je rat počeo, otac mu je hrvatski branitelj, a baka mu je ubijena u Oluji i civilna je žrtva rata. Anja Šimpraga koja danas tu sjedi je 3.g. mlađa od mene. Kao dijete doživjela je sudbinu koju nijedno dijete ne bi trebalo doživjeti, izbjeglištvo i gubitak doma i gubitak djetinjstva. I Anja i Boris svojim političkim angažmanom rade ne samo za dobrobit srpske manjine nego i cijele Hrvatske, a unatoč tome što su položili i zakletve i kao zastupnici i kao članovi vlade i unatoč svojim životima i sudbinama doživljavaju nevjerojatne uvrede i propitivanje njihovog patriotizma, konstantno. To je samo vrh ledene sante dakako. Ako ljudi poput Anje ili Borisa doživljavaju ovakva poniženja možete samo zamisliti kakve stvari doživljavaju druge pripadnice i pripadnici nacionalnih manjina, ne samo srpske nego i drugih. O tome smo mogli čuti i od kolege Radina i od kolege Kajtazija u njihovim raspravama. Hrvatska ima problem jer nije kad je rat završio u zajednicama poput Vukovara radila na suočavanju s prošlošću jer su vrlo često mainstream političari, a ne samo oni s margina političkog spektra redovito jahali na nacionalističkoj retorici i govoru mržnje usmjerenom protiv Srba, Roma i drugih manjina. Zato preko 30 godina od početka rata nijedna Srpkinja ili Srbin nisu i neće biti prihvatljivi nekim našim kolegicama i kolegama nego su tu da uz one poput mene koji im nismo dovoljno dobri Hrvati jer progovaramo o ovome, jer stajemo u obranu civilnih žrtava rata, jer nam je jasno da je rat zlo i to kažemo, mi smo im idealni unutarnji neprijatelji. E, a taj problem traženja unutarnjih neprijatelja, taj problem sukoba ovakvih se ne rješava samo zakonom, on se rješava dijalogom unutar zajednice i dugogodišnjim angažiranim radom sa svih strana. Hvala.
Hvala i vama. Imate jednu repliku, kolega Bauk.
Dobro ste primijetili pitanje suočavanja s prošlošću i spomenuli ste sredinu iz koje sam i dolazite. Sjećate li se kolega Glavaševiću koji je bio navodni, navodni razlog za postavljenje šatora ispred vašeg bivšeg ministarstva? Vaša izjava kojom ste rekli da nema PTSP-a negdje da ga negdje ima. Dakle, nije bilo, dakle ne samo da jednoj skupini političara neće bit prihvatljivo ili „nema dobrog Srbina“. Nema dobrog ni Hrvata ako nije po njihovoj mjeri, nije bilo dovoljno mjeseci u logoru Freda Matića ili opće poznato što se i vašoj obitelji dogodilo, na moje ime su konstantno dodavali tri slova, prema tome nije lako ponekad biti Hrvat sa takvima, a kamoli Srbin. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala. Da, ustvari ne znam što bih dalje dodao na ovo što ste rekli zato što je to činjenica i to je ono na što sam se referirao. Problem je u tome što nema dovoljno dobrih Hrvata za neke i što se domoljublje cijelo vrijeme mjeri, a kolikogod da je to bolno nekima demokracija, demokracija, demokratsko društvo ni od koga ne traži da voli državu u kojoj živi, ne traži ni od koga ni da ide na obljetnice, ako to ne želi, niti da mora imati bilo kakve pozitivne osjećaje prema njoj. Što se toga tiče, mislim grubo će zvučati, ali mogu ju i mrziti što se državi tiče. Ono što je državi bitno je da ne uzimaju oružje, da ne pokušavaju urušiti ustavnopravni poredak, točka. To je to i to neki moraju naučiti prihvatiti.
Nemate više replika. Idemo dalje. Kolegica Sandra Benčić govorit će u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka završno. Izvolite kolegice.
Hvala predsjedavajuća. Poštovana potpredsjednice vlade, poštovani predstavnici institucija. Ja ću govoriti o još jednom aspektu, posebno u pogledu romske nacionalne manjine, a ono se i tiče ovoga što je i predmet ovog izvješća, a to su zapravo uvjeti života i kvaliteta života naših nacionalnih manjina i gdje su zapravo potrebe za konkretna ulaganja, konkretna ulaganja i to ona koja bi po meni trebala biti i definirana nacionalnim proračunom i NPOO-om i eu fondovima, ne po sitno nego u konkretne infrastrukturne projekte. 2018.g. objavljeno je sveobuhvatno multimetodološko istraživanje Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koje je obuhvatilo 1550 romskih kućanstava u zemlji i gotovo 300 predstavnika svih relevantnih institucija, organizacija civilnog društva i aktivista na lokalnoj razini. To istraživanje pokazalo je u području obrazovanja koje do neke mjere, do neke mjere može osigurati kakvu takvu socijalnu mobilnost i zapravo jest ključno za socijalnu mobilnost i Roma, ali i svih drugih, pokazalo je da se situacija ne može smatrati dobrom mada ima napretka u posljednjih 10 godina, dakle neki određeni napredak se vidi. Kolegice i kolege, samo trećina romske djece pohađa predškolski odgoj i obrazovanje. Predškolski odgoji i obrazovanje koje je ključan preduvjet iza socijalizaciju i razvijanje vještina u ranoj dobi za svu djecu u Hrvatskoj. Za romsku djecu je posebno važno iz razloga što neka od njih ne govore hrvatski jezik i upravo je predškolski odgoji i obrazovanje ključan za učenje hrvatskog jezika i kasnije snalaženje u obrazovnom sustavu. Gotovo sva djeca dakle 95% u dobi od 7 do 14 godina pohađala su osnovnu školu što je značajno poboljšanje u odnosu na prethodna razdoblja, međutim i tu postoje određeni problemi i dalje svako peto romsko dijete pohađa razred u koji isključivo idu Romi što se prema ranijoj presudi Europskog suda za ljudska prava u slučaju Oršoš i drugi protiv Hrvatske može smatrati diskriminacijom odnosno konkretno segregacijom. Gledajući te podatke koji se tiču pohađanja srednje škole pak situacija postaje gora, samo 31% mladih od 15 do 18 godina pohađaju srednju školu, iako i Ministarstvo znanosti i obrazovanja i pojedine jedinice lokalne i područne samouprave daju stipendije i za srednjoškolsko obrazovanje, a mogu reći da je konkretno Grad Zagreb za ovu školsku godinu dodijelio ukupno 86 stipendija upravo za romsku nacionalnu manjinu i to 72 za učenike srednjih škola i 14 stipendija za studente pri čemu je srednjoškolska stipendija iznosi 2.700 kuna, dok stipendija za studente iznosi 3.800 kuna mjesečno. Kad usporedimo to sa državnom stipendijom za fakultet, moram reći državna je 1.300 kuna, dakle ipak se radi o nekoj financijskoj podršci koja omogućuje samostalan život studentima. Želim nadalje reći da je nemogućnost zapošljavanja Roma dakle kada jedan dođe na tržište rada zbog diskriminacije najčešće, ali i niskog stupnja obrazovanja uzrokuje to da je više od polovice romskih kućanstava 58% njih ima mjesečne prihode manje od 3.000 kuna, kućanstvo, ne osoba. Prosječni prihod romskih kućanstava je samo 2.670 kuna odnosno 611 kuna po članu kućanstva, ljudi, 611 kuna po članu kućanstva. 80% kućanstava ne može si priuštiti bilo kakav neočekivani nužni trošak kao što je kupovina novog hladnjaka, a u 48% romskih kućanstava barem je jedan član u tjednu prije istraživanja išao spavati gladan. Dakle, 73% romskih kućanstava ispitanih nije imalo kanalizaciju, polovica nije imala wc u kući ili stanu kao ni kupaonicu s kadom ili tušem, a 43% nema vodu dobivenu iz vodovoda. Tvrdnje o tome da je danas svatko krojač svoje sudbine možda mogu vrijediti za one slojeve društva koji imaju dovoljno socijalnog i ekonomskog kapitala, da uživaju u blagodatima slobode izbora, ali u slučaju posebno de privilegiranih skupina dugotrajno diskriminiranih u ovom društvu, to je zabluda koja nas navodi na krivi trag i onemogućava da se s ovim problemima istinski kao društvo suočimo i da investiramo tamo gdje trebamo investirati. Hvala.
Hvala vama. Idemo dalje, kolega Željko Pavić govorit će završno u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrati. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice. Pa htio bih samo da se vratimo malo na temu, radi se ovdje o tome da li se Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina i o utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH provodi ili se ne provodi. Ja vjerujem da svi možemo konstatirati da se taj zakon provodi u cijelosti, a problemi koji nam se dešavaju na terenu ti problemi trebaju biti rješavani od strane njihovih predstavnika, oni su za to dobili mandat, oni su za to dobili mandat i oni trebaju sa njima razgovarati i skrenuti pozornost koji su problemi tih manjina u Hrvatskoj. Koliko je puta naša kolegica iz SDP-a kolegica Marić govorila o problemima Roma u Međimurju? Ne jedanput, govorila je puno puta. Zašto? Zato što oni imaju problema sa Romima i pokušavaju rješavati te probleme zajedno sa predstavnicima manjina u Međimurju. Znači ako će svaki predstavnik tih manjina početi raditi svoj posao na pravi način onda nećemo imati problema odnosno problemi će biti manji. Nije dovoljno samo uzeti sredstva iz proračuna i nakon toga prst u uho i pjevaj dalje nego ta sredstva trebaju biti utrošena namjenski na način koji je potreban za te manjine. Lakše će se integrirati Romi u Međimurju u zajednicu ukoliko će završavati škole, ukoliko će biti češće na nastavit, ukoliko će se kasnije upisivati u srednje škole, na fakultete itd., itd. Imamo gore primjere vaših kolega iz vaše zajednice koji su zaposleni na visokim mjestima u Međimurju koji odlično rade, ali su se oni školovali. Međutim, ako se ne poduzima apsolutno ništa onda ne možemo očekivati da će se bez obzira na utrošena sredstava ili bez obzira na to što država poduzima nešto desiti. Hvala.
Hvala vama. Idemo dalje, kolega Furio Radin govorit će završno u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina. Izvolite.
Kao što se obično kaže nisam mislio govoriti, ali me potakla sad nema ga više kao prije Bulj, sad nema više, pitanje ljubavi. Vidite kako je to interesantno. Prvo pitanje ljubavi je uvijek ljudi ovdje koji su izdržali s nama cijelo ovo vrijeme jel da i nisu govorili nego su nas samo slušali, tako da im se zahvaljujem. A sada, ono što je rečeno prije, što je Siniša rekao prije, ljubav prema određenoj državi moraš ili ne moraš imati. Ja idemo još dalje, ne moraš imati ljubav prema niti jednoj državi na svijetu, ne moraš imati ljubav prema niti jednom narodu na svijetu. Postoji jedna izreka na talijanskom …/Govornik govori talijanski./… znači narod, ljudi, narod su pojedinci. Imam tog prijatelja, imam vas ko prijatelja, imam Veljka ko prijatelja, Emila ko prijatelja, Sandru sad imena neću sva imena, to su imaš ljubav prema ljudima, ljubav prema narodima, ljubav prema državama je jedan je nešto što ja ne isto slabo poimam kao što poimaš ti Bojane, Siniša sam te zvao prije Bojane. I završit ću s time, vi znate da ja pripadam onoj grupi koja cijelo vrijeme se zalaže za tim da se skida onaj naziv „Bog i Hrvati“ jel da. E da vam pokažem da već možemo ić prema boljim stvarima npr. ako čujemo „Bog i Hrvatice“ bit će bolje jel da. „Bog i Hrvatice“ je bolje nego „Bog i Hrvati“ jel da, a određene Hrvatice ili određeni Hrvati to je još najbolje. Imajte prijatelje u ljudima, a države i narodi kao što se kaže proći će kao što su prošli sve države i svi narodi u povijesti mnoge države i mnogi narodi u povijesti do sada i nastali su novi. Ljudi su bitni, a države rekao sam da ne samo da ne moraš, moraš poštivat državu, ne samo da ne moraš voljeti svoju državu nego niti jednu državu, ali lijepo je imati ljude koje voliš i to je jedina poruka koju ja imam dati.
Hvala. Konačno da smo mi u saboru došli do toga da pričamo o ljubavi. U ime Kluba zastupnika Fokusa i nezavisnih zastupnika završno će govoriti kolega Veljko Kajtazi, izvolite.
Hvala. Nisam mislio se javiti, ali završno kolegice Sandre i kolege Pavić, kolege Pavića su me dotaknula da nešto kažem.
Molim vas kolege, znam da ste sad u ljubavi, ali nemojte sad ljubovati, to ćete poslije, dozvolimo još ovaj da privedemo kraju ovaj, malo samo još mira i strpljenja, hvala. Izvolite kolega Kajtazi.
Drago mi je da je kolegica Sandra napomenula istraživanje koje upravo radi Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i sjećam se na samom početku da je i Sandra bila na prezentaciji i onda u onom trenutku kad su pokušavali upravo to istraživanje da odrade bez pripadnika romske zajednice. Svo ovih godina otkad romska zajednica je tu oni su do prije 11.g. oni su bili nevidljivi, danas je sasvim drugačija situacija, danas su Romi vidljivi i to je ono što je jako bitno i ja koristim priliku da se zahvalim upravo ovoj vladi. Od 2016.g. na čelu sa predsjednikom vlade g. Andrejom Plenkovićem Romi su vidljivi. Napravili smo puno toga, ne dovoljno, ali je puno toga odrađeno. Ne treba stati na tome, ali isto tako ovo što ste vi napomenuli u samom istraživanju to je točno, ali jedan dio krivice su upravo JLS. Romi ima nekoliko strateških dokumenata, od 2003.g. kad smo imali i nacionalni program i dekadu i nacionalnu strategiju, a sad imamo i nacionalni plan koji je donijet prošle godine i koji će trajati od 2021. do 2027.. To nije dovoljno ako JLS ne budu donijele svoje akcijske planove. Konkretno u Međimurju nijedna, nijedna, nijedan grad, nijedna općina nije donijela akcijske planove i sad se ja pitam na koji način će oni pomoći romskoj zajednici, a samo u Međimurju imam negde 14 velikih naselja, naselja su toliko velika da su možda veća nego naše općine, naselja više od 2500 stanovnika, naselja koja nemaju ama baš nikakvu infrastrukturu, al da ne govorimo o kulturnom sadržaju. Ja se samo pitam svo ovo vreme što su radile JLS svih ovih dosadašnjih godina. Vidim da imam malo, pa ću skratiti. Imajući u vidu upravo danas smo imali jedan jako bitan sastanak, vidimo unatrag nekoliko godina u svim školama u Međimurju su razredi segregirani. Ja ne znam na koji način i zašto to dozvoljavaju. Djeca većinskog stanovništva se ispisuju, mijenjaju prebivališta upravo da ne budu tamo. S druge strane danas ja ujutro imam sastanak sa predstavnicima Međimurske županije gdje oni žele izgraditi područnu školu unutar romskog naselja. Ja se pitam na koji način će se onda rješavati pitanje romske zajednice. Mi moramo svi stati na tome, ne smijemo dozvoliti tak nešto jer svo vreme u Međimurskoj županiji upravo se svo vreme proziva cijela romska zajednica, za sve što se zbiva gore, nije bitno da li je to napravio pripadnik romske zajednice iz jednog naselja ili iz drugog naselja, ali se proziva cijela romska zajednica i možete zamisliti onda kako je onda ovim drugim ostalim Romima koji se nalaze u drugim županijama. Zašto se to radi ja ne znam, a pozitivne primjere nikad nisam čuo da se na neki način prikazuju. Vi imate jako dobre primjere, vi ste maloprije napomenuli kako u Međimurskoj županiji ima poštenih Roma, tamo su svi pošteni samo nijedanput im nismo dali priliku, mi nijedanput nismo dali priliku tim Romima da, da pokažemo ne jedan dio nego svi pošteni Romi su tamo, opstati jedan takav veliki narod kao što je romska zajednica jako je teško. Mi imamo u javnim ustanovama, danas meni govori župan evo mi smo danas zaposlili jednog vozača i zaposlili smo jednu medicinsku sestru, jel to, jel to naš rezultat, a tamo su Romi više od 70.g., zašto nemaju u JLS uposlenog stalnog pripadnika romske zajednice, a tamo imamo više od 12 tisuća Roma, zašto?
Hvala kolega Kajtazi. Imamo jednu povredu Poslovnika, kolega Pavić u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Čl. 238., g. Kajtazi je rekao što ja nisam rekao, bar se nadam da nisam rekao da ima u Međimurju poštenih Roma, ja mislim da sam rekao da ima školovanih Roma, obrazovanih Roma koje su isključili u zajednici, a osim toga ako imate mjesta odnosno naselja od 2500 stanovnika, pa ja vjerujem da mogu tamo doći ljudi u gradsko vijeće ili u općinsko vijeće i tamo da imaju nekakav utjecaj tamo sa 2500 glasova … [[Govornik se ne razumije]] u tako malom mjestu, imate ne jednog tamo ovoga predsjednika, imate dva, tri.
Kolega Paviću okej, ovo nije bila povreda Poslovnika nego klasična replika, imate opomenu i ovim smo iscrpili sve prijavljene govornike u ime klubova. Želi li gđa. potpredsjednica vlade uzeti završnu riječ? Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice HS. Poštovani zastupnici i zastupnice, na kraju današnje rasprave željela bih vam se zahvaliti na konstruktivnom dijalogu i prijedlozima kako god da vam se to činilo kako smo krenuli od početka. Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina ključni je akt zaštite i promocije manjinskih prava u RH i kao takav zaslužuje jednu ozbiljnu argumentiranu raspravu s ciljem jačanja zaštite temeljnih prava svih manjinskih zajednica. Programom Vlade RH za razdoblje od 2020. do 2024. utvrđeno je da će vlada nastaviti promovirati kulturu tolerancije, dosljedno provoditi politiku vladavine prava i prava nacionalnih manjina zajamčenih Ustavom, Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina i zakona. Donošenjem operativnih programa nacionalnih manjina za razdoblje 2020., 2021.-2024. operacionalizirana je usmjerenost vlade ka punom ostvarenju svih prava utvrđenih ustavnim zakonom. Očekujem da ćemo vrlo brzo, a kako kolege najavljuju možemo to i vjerovati na ovom mjestu raspraviti i izvješće o provedbi ustavnog zakona za 2021. godinu o kojem smo ovdje isto dosta čuli budući da je dokument u fazi završnog usuglašavanja s resorno nadležnim tijelima. Ističem da ove godine obilježavamo 20 godina od donošenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i vjerujem da ćemo na dostojan način obilježiti ovu obljetnicu koja nije važna samo za nacionalne manjine u RH već i za ukupan demografski razvoj RH. I na kraju, budući da ste svi danas iznosili najvećim dijelom i svoje osobne, lične stavove kako god dozvolite mi da i ja kažem nešto. Posljednjih dana izljevi mržnje, netrpeljivosti upućeni meni preko društvenih mreža, portala i svega ostalog što čini medijski prostor u našoj zemlji ja sam pokušala razumjeti i moram priznati da razumijem svakog onog tko je pisao bilo šta i na koji način. Ljudski je griješiti, ljudski je nepoznavati, ljudski ne znati, ali ljudski je i nastaviti raditi. I ja vam ovdje s ove govornice želim poručiti kako sam radila dosada i ponašala se kao čovjek tako će biti i dalje i da sam potpredsjednica vlade svih građana RH. I na kraju još jednom smatram kako ima vjere za našu zemlju, a naglašavam našu zemlju. Hvala.
Hvala, ostanite još malo, imate 2 replike, prva kolegica Murganić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovana potpredsjednice vlade evo iako ste imali sad ovaj svoj zadnje izlaganje možda u jednom drugom smjeru naravno da ne želim uopće prikloniti se ovim raspravama u kojima se je govorilo više o ljubavi ili ne ljubavi da ne kažem mržnji ili bilo čemu i zbog toga se dosada nisam htjela uključiti. Međutim, ono što bi htjela naglasiti, a nisam mogla gospodinu Kajtaziju replicirati pa bi vas budući predstavljate u svom cjelovitom izlaganju sve nacionalne manjine, kako komentirate rasprave zastupnice evo konkretno iz Zagreba iz zeleno-lijevog bloka, iz Možemo koji se zalažu za veća prava konkretno romske nacionalne manjine. Kao ministrica sam tu jako dobro upoznata i slažem se da lokalne zajednice tu ništa ili gotovo vrlo malo čine, a upravo Tomašević je ukinu sredstva za [[Upadica: Vrijeme.]] romski dječji vrtić.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvažena zastupnice, pa svaki klub ovdje danas mogao je iznositi svoje mišljenje. Na meni nije da komentiram pojedinačno sad, na meni je da provodim vladu politike RH i da kad su u pitanju prava nacionalnih manjina da ona budu što jača, što bolja i da na idućem predstavljanju izvješća o provedbi, provedbi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina budemo svi zadovoljniji s rezultatima koji će, koje ćemo možda ovdje iznijeti. Zahvaljujem.
Hvala i još jedna replika kolegica Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Prvo kolegice Šimpraga samo da kažem da mi je žao zbog govora mržnje koji sigurno doživljavate ovih dana, ali znam da vaše vrijednosti kao i naše vrijednosti idu u drugom smjeru, a to je da gradimo, gradimo društvo zajedništva ne samo tolerancije da se međusobno toleriramo nije to dovoljno nego da se međusobno zaista poštujemo i živimo zajedno. Međutim evo kad je kolegica Murganić ovako nešto rekla nakon govora gospodina Kajtazija, mislim pa je vi, jel vi išta o integraciji razumijete. Romski vrtić, romske škole, dakle trebamo zajedničke vrtiće i zajedničke škole, ne segregirane vrtiće i segregirane škole. Mi smo upravo u Zagrebu napokon nakon 20 godina što ste vi muzli taj grad i niste ulagali u vrtiće napokon odvojili itekakve novce za vrtiće, 4 će biti sagrađena ove godine, 8 još slijedeće, do 2025. godine bit će sagrađeno više od 20 novih vrtića, osnovnih škola [[Upadica: Hvala.]] i 2 srednje škole. Vi niste na tom pitanju 10 godina radili ništa [[Upadica: Kolegice Benčić.]] i govorite o segregaciji umjesto da potičete integraciju.
Kolegice Benčić, hvala. I sad imamo povredu Poslovnika kolegice Murganić.
Gledajte ne može mene uvrijediti jedna Sandra Benčić, njezin stil govora je da li ja imam pameti i tako što sve ne. U svom radu upravo na ovoj populaciji imala sam jako puno i iskustva rada i rezultata, pa se vi obratite za mišljenje onima kojima sam polagala, pomagala i radila sa njima, jedinice lokalne samouprave prebacuju terete na državu jer je to tako [[Upadica: Vrijeme.]] vama jednostavnije. I ukinuli ste sredstva [[Upadica: Kolegice Murganić, molim vas sjednite.]] za sve udruge čak i za romske udruge.
Znači premašili ste vrijeme, niste se pozvali na članak, koristili ste povredu Poslovnika kao repliku i moram vam izreći opomenu što mi je žao jer sam mislila da ćemo završiti u ovim, u ovoj lijepoj atmosferi u kojoj smo bilo do prije par minuta, ljubavi, uvažavanja, tolerancije … [[Upadica se ne razumije.]] ne, ne, svako nek se preispita tko je prekinuo ovaj niz. Imamo još jednu povredu Poslovnika, kolegica Benčić. Izvolite kolegice Benčić.
Zahvaljujem se. Povreda Članka 238. od strane kolegice Murganić. Dakle, kolegice Murganić ja ću još jednom apelirati na to da ne samo vi, nego HDZ ako stojite iza svojih nacionalnih strategija i planova onda pročitajte i značenje pojedinih pojmova. Šta znači integracija, šta znači borba protiv segregacije i pitajte Europsku komisiju zašto više ne daje novce za infrastrukturu odvojenih [[Upadica Glasovac: Vrijeme.]] naselja koje ste vi uredno gradili i zašto ne da novce [[Upadica Glasovac: Hvala.]] za odvojene vrtiće i škole [[Upadica Glasovac: Hvala.]] jer segregacija više nije dozvoljena.
Kolegice Benčić i vi ste premašili vrijeme, ok, vi ste se pozvali na članak, ali isto ste koristili povredu poslovnika kao repliku imate opomenu. I sada vi kolegice Šimpraga čini mi se imate odgovor na repliku, replike kolegice Benčić jel tako, ako se još sjećate što je bila replika prije ovih povreda poslovnika.
Zahvaljujem. Ja ću samo iskoristiti priliku da na kraju kažem svima da oni na lokalnoj, regionalnoj mi na državnoj razini svako da od sebe maksimum i da pokušamo ostvariti sva manjinska prava koja su i na temelju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina izrečena. Hvala.
Hvala lijepo. Hvala vama, hvala svim predstavnicima ministarstva, vlade. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra sjednicu nastavljamo u 9,30 sati s Konačni prijedlog Zakona o uvođenju eura kao službene valute u RH, drugo čitanje, P.Z.E. br. 256. Želim vam ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 16:13 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12:45 SATI]] Evo nastavljamo sa sjednicom. Prelazimo na kao što smo jutros odlučili na objedinjenu raspravu o sljedeće dvije točke, a to su: - Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2019.g. za potrebe nacionalnih manjina i raspravu o: - Izvješću o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2020.g. za potrebe nacionalnih manjina. Podnositelj izvješća je Vlada RH temeljem čl. 37. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Raspravu je proveo Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Da, potpredsjednica Vlade RH gospođa Anja Šimpraga. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice HS-a. Uvaženi zastupnici i zastupnice. Vlada RH sukladno odredbi čl. 37. st. 3. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina redovito podnosi HS-u Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava koje se u Državnom proračunu RH osiguravaju za potrebe nacionalnih manjina. Tijekom 2019. i 2020.g. Vlada RH putem nadležnih tijela u svim područjima provodila je aktivnosti koje su doprinijele daljnjem unapređenju zaštite prava pripadnika nacionalnih manjina. RH ispunjava preuzete međunarodne obveze te je kao stranka Okvirne konvencije za zaštitu nacionalnih manjina u obvezi podnositi periodička izvješća Vijeću Europe o zakonodavnim i drugim mjerama koje su poduzete za ostvarivanje načela izloženih u toj konvenciji. Na sjednici održanoj 28. ožujka 2019.g. vlada je usvojila 5. izvješće o provedbi Okvirne konvencije za zaštitu nacionalnih manjina za razdoblje od 2014.-2018. te istu u svibnju 2019.g. upućeno Vijeću Europe na razmatranje. Savjetodavni odbor Vijeća Europe za Okvirnu konvencije za zaštitu nacionalnih manjina 8. listopada 2020. donio je 5. mišljenje o provedbi Okvirne konvencije od strane RH kojim je izvršena evaluacija 5. izvješća RH koje je RH uputila navedenom savjetodavnom odboru u svibnju 2019. U 2020.g. izrađeno je očitovanje na 5. izvješće savjetodavnog odbora te je isto prihvaćeno na sjednici Vlade RH održanoj 17. prosinca 2020.g. U cilju daljnjeg unapređenja postojeće razine zaštite prava nacionalnih manjina, Vlada RH je u prosincu 2020. donijela operativne programe nacionalnih manjina za razdoblje 2021.-2024. koji se nastavljaju na prethodno donesene operativne programe. Daljnji pozitivni pomaci postignuti su u područjima u kojima se redovito postiže visok stupanj provedbe Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. U području ostvarivanja kulturne autonomije nacionalnih manjina nastavljeno je sufinanciranje brojnih udruga i ustanova nacionalnih manjina putem Ministarstva kulture i Savjeta za nacionalne manjine. Na području odgoja i obrazovanja na jeziku i pismu nacionalnih manjina u RH postignut je visok stupanj provedbe Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i uspješno se provodi obrazovanje učenike prema postojećim modelima obrazovanja, kao što znate to su modeli A, B i C. Nadalje, sufinancirana je nabava didaktičkih sredstava, provodilo se stručno usavršavanje odgojitelja, učitelja, stručnih suradnika, izrada ispita za maturu i provedba mature na jezicima nacionalnih manjina, sufinancirana je nabava udžbenika za nastavu na jeziku i pismu nacionalnih manjina, financirale su se plaće učitelja i savjetnika u nastavi na jeziku i pismu nacionalnih manjina, stipendije, smještaj i dr. Ministarstvo znanosti i obrazovanja tijekom 2020. donijelo je odluke o donošenju različitih kurikuluma za nastavne predmete mađarski jezik i književnost za osnovnu i srednju školu model A i model C, za nastavni predmet slovački jezik i kultura u osnovnim i srednjim školama model C i za nastavni predmet jezik i kultura Romske nacionalne manjine u osnovnim i srednjim školama model C. Nadalje, u predstavničkim i izvršnim tijelima na državnoj i lokalnoj razini ostvarena je propisana zastupljenost u HS-u te predstavničkim i izvršnim tijelima jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. U području ostvarivanja prava nacionalnih manjina na pristup medijima putem Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija, Agencija za elektroničke medije redovito se svake godine u okviru javnog natječaja pružateljima medijskih usluga dodjeljuju sredstva u kategoriji nacionalne manjine u RH. Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina u suradnji sa Savjetom za nacionalne manjine svake godine organizira seminar o ulozi medija o demokratizaciji hrvatskog društva. HS je 1. ožujka 2019. donio Zakon o izboru vijeća i predstavnika nacionalnih manjina kojim se na cjelovit način uređuju izbori za vijeće i predstavnike nacionalnih manjina. Izbori za vijeće i predstavnike održani su 5. svibnja 2019. i 19. svibnja, na održanim izborima izabrano je ukupno 352vijeća i 108 predstavnika nacionalnih manjina. U Registar vijeća koordinacija vijeća i predstavnika nacionalnih manjina do kraja 2020.g. ukupno je upisano 102 predstavnika nacionalnih manjina, 342 vijeća nacionalnih manjina te 12 koordinacija vijeća i predstavnika nacionalnih manjina. U području ostvarivanja prava pripadnika nacionalnih manjina na službenu i ravnopravnu uporabu svog jezika i pisma u 2019. uočeno je značajnije povećanje postupka pred tijelima sudbene vlasti koji su se vodili na jeziku nacionalne manjine. Ministarstvo pravosuđa u uprave izvješćuje da je u 2019. ukupno vođeno 47 postupaka na jeziku nacionalne manjine što predstavlja porast u odnosu na 2018. kada je vođeno 17 postupaka na jeziku nacionalne manjine. Određeni pomaci u 2020. godini uočeni su u nekoliko jedinica lokalne samouprave primjerice Borovo, Krnjak, Donji Lapac, Ervenik, a značajniji napredak u ostvarenju navedenog prava zabilježen je u općini Markušica koja je u 2020. pristupila izmjenama i dopunama statuta kojim je izvršeno usuglašavanje sa zakonskim propisima te su ugrađene odredbe o ispisu naziva naselja, prometnih znakova na jeziku i pismu srpske nacionalne manjine. Analiza provedbe nacionalne strategije za uključivanje Roma za razdoblje od 2013. do 2020. ukazuje na daljnji napredak u ostvarivanju prava u području obrazovanja, zdravstvene zaštite, zapošljavanja, stanovanja, socijalne skrbi, te reguliranja statusnih prava kao i uspješna provedba brojnih projekata na državnoj i lokalnoj razini. Ministarstvo znanosti i obrazovanja kontinuirano poduzima napore za ostvarivanje definiranih zadataka i mjera, a imajući u vidu kompleksnost i sveobuhvatnost postavljenih ciljeva za unapređenje obrazovanja pripadnika nacionalne manjine uključujući odgoj i obrazovanje djece u ranom djetinjstvu ali u osnovnom, srednjem i visokom obrazovanju i naravno obrazovanju odraslih. Vezno uz zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina prema podacima iz evidencije Ministarstva pravosuđa i uprave na dan 31. prosinca 2019. u tijelima državne uprave i stručnim službama i uredima Vlade RH bilo je zaposleno 50.026 službenika i namještenika od kojih je njih 3,6% bili su pripadnici nacionalnih manjina. Na dan 31. prosinca 2019. u upravnim tijelima jedinica lokalne i područne samouprave bilo je ukupno zaposleno 3,06% pripadnika nacionalnih manjina. Vezano uz zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina na dan 31. prosinca 2020. u tijelima državne uprave i stručnim službama i uredima Vlade bilo je zaposleno 3,07% pripadnika svih nacionalnih manjina. Prema podacima iz evidencije Ministarstva pravosuđa i uprave na dan 31. prosinca 2020. u upravnim tijelima jedinica lokalne i područne samouprave bilo je zaposleno 2,92% pripadnika jedne od 22 nacionalnih manjina. U 2019. i 2020. godini nastavile su se provoditi brojne mjere usmjerene na borbu protiv diskriminacije i zločina iz mržnje prema nacionalnim manjinama. Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina tijekom 2019. koordinirao je izradu nacrta novog protokola o postupanju u slučaju zločina iz mržnje s ciljem jačanja učinkovitosti nadležnih tijela, jačanja povjerenja u institucije te unapređenje sustava prikupljanja podataka o zločinu iz mržnje, ali i razgraničenja obveza pojedinih tijela koja se bave suzbijanjem zločina iz mržnje, određivanje obveza nadležnih tijela koje sudjeluju u otkrivanju, postupanju i praćenju rezultata postupaka koji su vođeni u slučajevima zločina iz mržnje te definiranja posebnih obrazaca za statističko prikupljanje podataka o slučajevima zločina iz mržnje. U području razvijanja tolerancije prema različitosti i suzbijanju diskriminacije tijekom 2020. Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koordinirao je izradu novog nacionalnog plana zaštite i promicanja ljudskih prava kao i suzbijanja diskriminacije za višegodišnje razdoblje. Provedbeni dokument navedenog nacionalnog plana bit će akcijski plan za suzbijanje diskriminacije za trogodišnje razdoblje. Na taj način osigurat će se kontinuitet strateškog djelovanja u području suzbijanja diskriminacije ali i usklađenost s važećim zakonodavnim okvirom za strateško planiranje. Zaključno, a vezano uz financijska sredstva, prema zaprimljenim podacima ministarstava i svih drugih nadležnih tijela u svrhu provedbe Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina u 2019. utrošeno je 188 hiljada 500, 188 milijuna 507 hiljada 882 kune, a u 2020. imali smo 27,5 milijuna kuna više nego što je to bilo u 2019. Hvala.
Hvala vam lijepa. Idemo na replike, prva je ona uvaženog zastupnika Spajića. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana potpredsjednica Hrvatske vlade meni je prvo moram izraziti žaljenje što mi u 2022. govorimo o izvješću iz 2019. i 2020. godine. No, dobro. Od kad je gospodin Plenković zasjeo u vladu 2016. godine pa sve do 2020. na koju se i odnosi ovo jedno jel izvješće Srpskom narodnom vijeću donacije iz proračuna su rasle za 287% tj. od 2016. ste imali 9,9 milijuna kuna, u 2020. imate 28 milijuna i 508 tisuća kuna. Moje pitanje glasi, je li možete ukratko reći od tih 28 miliona i 500 tisuća kuna koje su tri glavne stavke na koje vam odlazi taj novac od tih 28 miliona i 500 tisuća kuna? S tim da je Srpsko narodno vijeće funkcionira koliko ja znam ko udruga građana. To je novac svih ajmo reći svih građana RH, pa ako možete da mi odgovorite na to pitanje. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče. Ono što mogu reći i odgovoriti na vaše pitanje jeste da mi danas ovdje raspravljamo o ukupnim iznosima koje su, koje se financiraju udruge i pravne osobe koje vrijede za nacionalne manjine i da su tu iskazani svi podaci i sve je jasno vidljivo, transparentno i ako vas bilo šta konkretno zanima oko Srpskog narodnog vijeća imate mjesto na koje se možete obratiti i dobiti sve informacije, a uvažavajući i Zakon o pristupu na informacije. Hvala.
Slijedeća replika kolega Pavliček, izvolite.
Poštovana potpredsjednice, lijepa naša haubico, oj ti švapska cijevi mila, stare slave djedovino, da bi vazda sve pobila, mila kanonado slavna sila si nam ti jedina, mila kuda si nam ravna, mila si neselektivna, Držićevom i Savskom teci, Vukovarskom asfalt dubi, pred Lisinskim svijetu reci da topništvo Hrvat ljubi, dok mu meron sunce grije, dok mu unihat prijetnja nije, dok mu Srbe groba krije, haubica nek sve bije. Ne, nije ovo tekst iz nekih neprijateljskih novina od doba Domovinskog rata, ovaj tekst je iz tjednika Srpskog narodnog vijeća Novosti tzv. Pupovčevih novosti. Ovako izgleda jedna naslovnica tih novosti, lijepa naša lijepo gori. Te iste novosti se financiraju iz Hrvatskog državnog proračuna, od svih građana ove države. Smatrate li da je prikladno da ovakvi tekstovi izlaze, a da se financiraju iz Hrvatskog državnog proračuna?
Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče i mogu ne odgovoriti na ovu repliku.
Izvolite kolega Pavliček povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika, da povreda Poslovnika, čl. 238., potpredsjednica vlade omalovažava saborskog zastupnika jer ne želi odgovoriti na pitanje. U Hrvatskoj postoji 22 nacionalne manjine, mislim da se 20 financira iz državnog proračuna. Svaka nacionalna manjina ima svoja prava i svoje obveze i svaka nacionalna manjina kao i većinski hrvatski narod ono što bi trebali napraviti je poštivati državu u kojoj žive. Ovo je sve samo ne poštivanje hrvatske države i žao mi je što to ne možete jasno i glasno reći, a sjedite u Vladi RH.
Vrijeme, vrijeme. Neću vam dati opomenu s obzirom da da, imate pravo da bi bilo poželjno da se odgovara na, na replike. Gđa. potpredsjednica je smatrala da ne treba, ali neću vam dati opomenu. Idemo dalje, slijedeća replika uvaženi kolega Bulj.
Hvala lijepo. Ja bi samo upitao čemu financiranje Srpskog narodnog vijeća gdje Dean Jović koji kaže da je Hrvatska propali politički projekt, a u to vrijeme kad je to izjavio bio je predsjednik Srpskog narodnog vijeća vaš prethodnik Milošević i Plenković vas sad nagrađuje, pa neka on ne prima hrvatske kune u svoj džep, Srpsko narodno vijeće, pa neka on to govori da Hrvatska je propali politički projekt. Pa čemu bacamo taj novac ljudima koji mrze Hrvatsku, u temelju je mrze, a imamo problema evo i na terenu, ja živim di ljudi su srpske nacionalnosti, imamo zajedničke probleme. Kako vi komentirate izjavu Srpskog narodnog vijeća da je Hrvatska propali politički projekt od Deana Jovića koji je intelektualac kako kaže?
Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče na postavljenom pitanju. Srpsko narodno vijeće je krovna organizacija Srba u RH i sva vijeća koja su članovi te koordinacije i udruge imaju svoja zagarantirana prava Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina i kao takvi mogu se financirati, raditi i djelovati na području RH, a kad spominjete konkretno i vaš kraj nadam se da će biti prilike da zajedno rješavamo probleme pristupnih puteva prema crkvi na području grada Sinja. Hvala.
Hvala. Imamo još jednu povredu Poslovnika, kolega Bulj u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo … [[Govornik se ne razumije]] 238., ne prema crkvi nego prema pravoslavnom groblju, niti je koga briga, do crkve je riječni put, druge probleme ima pravoslavna crkva u Sinju, očito ste krivo informirani. Vi niste dali komentar, ne branim ja Joviću da on govori što misli nego ga plaća hrvatski građani hrvatskim kunama od kako on kaže propalog političkog projekta. Taj novac smo mogli usmjeriti evo za ovaj put do pravoslavnog groblja Sv. Petra u Sinju, a niste nego plaćamo mrzitelje Hrvatske, koje on stavove daje, čije on stavove daje i mi to plaćamo, Plenković to plaća.
Kolega Bulj, hvala, moram vam izreći opomenu s obzirom da vi niste zapravo koristili povredu Poslovnika za ono što ste trebali nego ste izražavali svoje nezadovoljstvo odgovorom koji vam je dan, a vama se ne sviđa, stoga imate opomenu. Idemo dalje, slijedeća replika kolegica Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Poštovana gđo. Šimpraga, dakle u području ostvarivanja prava na službenu i javnu upotrebu jezika i pisma nacionalnih manjina prema mišljenju Savjeta za nacionalne manjine u ovim izvještajima tijekom 2020.g. nije ostvaren napredak u željenom cilju i unatoč propisanoj obvezi usklađivanja Statuta JLS sa Ustavnim zakonom o nacionalnim manjinama još uvijek postoje lokalne sredine gdje to nije učinjeno ili nije učinjeno do, do kraja u potpunosti. Ono što mi primjećujemo u ovom izvještaju za '19. i '20. jest da nije provodilo, Ministarstvo uprave i pravosuđa nije provodilo mjere ciljanog upravnog nadzora nad statutima lokalnih jedinica, pa vas, moje je pitanje vrlo jednostavno, da li ćete sa svoje nove pozicije ispraviti tu ja bih rekla pogrešku da nema upravnog nadzora kako bi se onda ti lokalni statuti usaglasili sa zakonom? Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvažena zastupnice. Kako ste vidjeli u izvješću 27 JLS jeste se uskladilo, u 2020. vidjeli smo isto tako da su, došlo je do unaprjeđenja kod nekih JLS, a kod npr. Općine Gračac oni apsolutno ništa nisu napravili po tom pitanju i to nam je zadatak ne samo za Gračac nego i druge JLS koje imaju to pravo da sjednemo s njima, razgovaramo i da nađemo načina da sve ono što piše u zakonu da se i ovim načinom i regulira. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Grmoja izvolite.
Hvala. Uvijek ovakve rasprave naravno otvore pitanje financiranja SNV-a Novosti, zapravo evo čujem ovdje kolegica viče trebali ste odnosno komentira trebali ste odgovoriti i reći da je to sloboda medija, dakle nije upitna sloboda medija, uostalom evo tu je i Miro kao hrvatski branitelj, ja mislim da su se i oni borili da svatko u ovoj zemlji može komentirati, govoriti što ga je volja, pa čak i ovakve stvari s kojima se ne slažemo, koje može netko shvatiti i kao napad na državu. Ovdje se radi o financiranju, hoćemo li mi državnim novcem financirati one koji tako govore i zagovaraju takve ideje i to je zapravo problem. A ja mislim da je najveći problem tih i volio bih evo čuti vaše mišljenje Srpskih novosti ili kako je rekao kolega Pupovčevih novosti što oni zapravo ne zagovaraju ono što misli većina pripadnika srpske nacionalnosti. Dakle, ja sam uvjeren da evo ovi ljudi o kojima Miro govori koji bolje pozna njihove probleme nego što ih možda poznajete vi [[Upadica: Vrijeme.]] zapravo ne žele da se Srpske novosti zalažu za [[Upadica: Hvala.]] nekakve stavove koji su antikršćanski [[Upadica: Kolega Grmoja.]] jugoslavenski lijevi nego imaju potpuno [[Upadica: Vrijeme.]] drugačije stavove.
Moram vam dati opomenu, premašili ste za 13 sekundi. Izvolite, odgovor na repliku.
Zahvaljujem na kompleksnom pitanju, a i sami ste kako ste rekli da sam ja trebala odgovoriti sad je i vama jasno da je sloboda medija ono nešto što treba njegovati, što njegujemo i da o tome ne treba biti na ovoj temi toliko rasprave. Hvala.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Furio Radin, izvolite.
Ja ovaj neću replicirati nego ću uzeti taj događaj da gospođa Šimpraga mora braniti nešto što nije koordinirala i to vidim da brani dobro. Želim iskoristiti tu priliku da joj čestitam na radu danas i da joj želim sve najbolje u sljedećem, u slijedećim godinama kada će obnašati tu dužnost. Također željno očekujemo i opet ovdje gospodina Borisa Miloševića jer ga smatramo časnim čovjekom.
Ovo je bila replika čestitka. Izvolite odgovor na čestitku.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče. Nakon svih izljeva i mržnje i netrpeljivosti prema meni kao osobi lijepo je čuti u Hrvatskom saboru i ovako lijepe riječi. Hvala.
I posljednja replika na vaše uvodno izlaganje, uvaženi zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite kolega.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospođo potpredsjednice vlade mene zanima iako to nije danas tema, ali da li možda imate podatke o tome, o povlačenju sredstava Savjeta za nacionalne manjine u vrijeme pandemije. Dakle, da li ste se možda susreli s nekim podacima, da li znate, da li nam možete reći neke brojeve o tome da li je bilo porasta ili smanjenja nekakvog kako je pandemija utjecala na to. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče na postavljenom pitanju. Ne mogu govoriti o ciframa, ali znam da je Savjet za nacionalne manjine vodio brigu u pandemijskim uvjetima kako bi poboljšao djelovanje tih udruga, plaćanje i sve ono ostalo što su one radile. Hvala.
Hvala, ovime smo iscrpili sve replike na vaše uvodno izlaganje. Gospođo potpredsjednice vi možete na mjesto. Mi prije nego što krenemo s raspravama u ime klubova moram pitati. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, onda otvaram raspravu. Prvi u ime Kluba MOST-a vrijeme će podijeliti zastupnici, aha, izmjena, ok, u ime Kluba MOST-a, zastupnika MOST-a govorit će samo uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Rekao sam i u replici da u biti, a to će tako i početi da jednostavno odnos prema nacionalnim manjinama je odraz demokracije i ravnopravnost svih je najbitnija, tako da odmah u startu kažem ono što mislim jel tako načelno sam i odgojen, tako sam živio i tako ću i umrit. I tako ću i govorit. Međutim mi je nejasno da mi financiramo instituciji s kojom, mislim gdje potpredsjednik ili savjetnik ne znam što je bio Srpskog narodnog vijeća kaže da je Hrvatska propali politički projekt. U isto vrijeme je potpredsjednik hrvatske vlade 2020. godine gospodin Milošević, a ujedno i predsjednik Srpskog narodnog vijeća. I niko ništa ne demantira nego se povećanje sredstava. Znači ovdje nije pitanje da ja nekome branim da iskaže svoj stav. Ne, nego kad to kaže netko tko je visokopozicioniran u Srpskom narodnom vijeću, koji se financira iz proračuna RH zašto nije rekla ne tribaju mi kune kad je propali politički projekt. Kune mu nisu bile propali politički projekt nego je kune uzeo jel su bitne pare. To je problem. To da je on kao osoba rekao to je njegov politički stav s kojim se ja ne slažem, ali, ali primati pare na taj način ili recimo evo spomenuli ste moj kraj. Kad pominjete moj kraj što se tiče srpske nacionalne manjine naravno … [[Govornik se ne razumije.]] nacionalnih manjina i ovde zastupnike ali vi kao potpredsjednica ste spomenuli moj kraj. Da, u mome kraju čitaju li oni Srpske novosti, dijele oni te stavove? LGBT stavove, dijele oni stavove ne znam koje stavove, stavove da ne znam šta je čitao sad ovaj kolega, dijele oni te stavove, ,a veliki dio tih ljudi je bio ovi koji govore protiv Hrvatske, izruguju se s himnom, a mi plaćamo to iz proračuna. Dijele li oni te stavove? Jel to čisto ono kao isključivo i samo jugoslavenski stavovi. I to je demokracija i pravo, mislim uredničke politike. Međutim tim ljudima za taj novac koji vi dajete koliko bi mi mogli riješiti tih problema. Znači mi propagiramo ovdje politiku protiv Hrvatsku. Pa mislim, jel vi znate da 9.000 ljudi srpske nacionalnosti je bilo hrvatski branitelji, spominje li niko njih. Evo, pohvalit ću puno je naš kolega Kajtazi napravio da promovira ulogu branitelja romske nacionalne manjine u Domovinskom ratu. Ja sam to pohvaljivao, pohvalit ću opet. Znači puno je radio na tome. Radi li netko na tome, nego isključivo plaćamo one koji, iz proračuna, govore da je Hrvatska propali politički projekt. I zaštita i ovi korištenje sredstava nacionalnih manjina nadam se da se koriste u najboljem smislu, međutim hrvatska je država ja mislim jedina, ja kad promatram evo Republiku Srbiju u usporedbi sa Hrvatskom vidimo šta je jel, prema Hrvatima u Srbiji imamo 37 puta više iznos je u Hrvatskoj za Nacionalnu manjinu srpsku u Hrvatskoj nego Hrvatsku, Hrvate u Vojvodini il u Srbiji. Imate zajamčeno pravo 3 zastupnika, imate 12 dožupana zajamčeno, imate vlast, vi ste većina, ja sam manjina ovdje trenutno, znači sve imate i okej, al to Hrvati tamo nemaju zajamčeno, tamo se Hrvat mora izboriti bez obzira na 2004.g. sporazum o, koji je potpisan o reprocitetu se ne poštiva. Znam … [[Govornik se ne razumije]] vidim Poslovnik kolega Glavašević, tražite vi koji članak ja kršim, vjerojatno povreda Poslovnika i drago mi je da polemiziramo o ovome, ali moramo naglasiti da Hrvatska, u hrvatskoj državi upravljaju oni koji imaju stavove na četničkom derneku u Banja Luci il ne di je bilo, ne u Banja Luci, ne znam di je bio, negdje je bio taj, kad je, negdje je bio, ne znam na Ravnoj Gori, negdje je bio za Dan Oluje, Dan žalosti je bio tamo i tamo je predstavnik vlade tj. većine g. Pupovac naš saborski zastupnik, u Hrvatskoj je sve dozvoljeno, sve je dozvoljeno kolega Radin. Vi ste 30.g. u ovome saboru i znate da je sve dozvoljeno, a niko primjere ljudi Srpske nacionalne manjine ne govore koji su pozitivni, koji su dali svoji živote od Vukovara do Dubrovnika, koji su bili pripadnici, koji su dali veliku ulogu, ja to pohvaljujem znači Srpsku nacionalnu manjinu jer ja živim s tim ljudima i znam njihove probleme dobro i prihvaćam njihove probleme i rješavat ću njihove probleme, kao što ste rekli ovo triba zajedno i ja nemam s tim problem. Međutim imam problem ako neko uzima hrvatske kune, a izrugiva se sa državom kao propalim političkim projektom i to premijer prihvaća i kolege iz HDZ-a. Kolega gradonačelniče Drniša, to je vama prihvatljivo da se doslovno rugaju na četničkim dernecima predstavnici vaše koalicije SDSS-HDZ. To je vama prihvatljivo, meni nije prihvatljivo, meni je prihvatljiv svaki čovik ovdje koji sidi bilo Srbin, bilo Hrvat, svaki čovik. Zato još jednom nadam se da će ova sredstva koja imate bit usmjerena za potrebe naravno za kulturu, za sve ono što triba, al nemojte financirati ono što je bespotrebno, ono šta se ruga sa temeljima Hrvatske, ono šta provocira ljude, ono šta radi destrukciju među ljudima, među i pripadnicima nacionalnih manjina i većinskog naroda. Stoga ja odavde šaljem jednu jasnu poruku, nacionalne manjine su u Hrvatskoj, to su politički mislim Hrvati, ali Srpska nacionalna manjina, poglavito sad govorim o njoj, poglavito. Međutim vi koji predstavljate u saboru po posebnom zakonu te ljude ne radite to ravnopravno prema svima, ne radite sigurno prema onima koji su branili Hrvatsku, sigurno prema braniteljima, dok kolega Kajtazi to za svoju nacionalnu manjinu radi. Uloga u Domovinskom ratu romske zajednice bila je knjiga, bio je i opisan taj događaj i to je pohvalno. Ja bi volio da vidim da Srpsko narodno vijeće napravi uloga u hrvatskim postrojbama Srba od HV-a, policije, a bilo ih je, mislim bili su s menom ljudi i Hrvatskih obrambenih snaga ili HOS-a, da opišete to, Hrvatsko vijeće obrane, bilo je tih ljudi u mom mistu, nema toga, osim četničkih derneka gdje iđe Milorad Pupovac po, po, na Oluju iđe u Srbiju kao predstavnik većine, čak je i Milošević iša čini mi se kao potpredsjednik vlade, ne mogu se sititi, a nije on je zaboravio otić tu godinu, al je bio valjda kao zastupnik. Prema tome, prema tome, na Ravnoj Gori di je bio ono Dragana, di je bio onaj dernek Vučićev. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Al di je bio dernek Vučićev ono na Dan Oluje u, na Ravnoj Gori, di je bio, ne znam negdje je bio u Srbiji … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ako možeš, evo, evo pričekat ćemo mi, pa da me sitiš di je bio. Stoga evo još jednom svim nacionalnim manjinama naravno triba odati, dati maksimum i mi kao većina ih tribamo prihvatiti, međutim i vi kao većina u SDSS koji je naravno naslonjen isključivo na SNV na Novosti, demokracija, demokracija, naravno da svak ima pravo na svoje mišljenje, međutim financirat se od hrvatskih kuna, a govoriti o Hrvatskoj kao propalom političkom projektu je za mene neprihvatljivo. I da su ti ljudi pošteno da bi rekli nećemo hrvatsku kunu, nećemo iz proračuna novac, Hrvatska je propali politički projekt i to intelektualci i vjerujte mi da ljude Srpske nacionalne manjine puno doli na područjima ovim ruralnim, rubnim puno više zanima standard, njihovi teški uvjeti življenja koje imamo zajedno i mi i Hrvati i Srbi i druge nacionalne manjine na tome području i evo samo još želim da odgovorite na ovo nekoliko pitanje koje sam postavio i ako možete odgovoriti vi kao potpredsjednica vlade što vi kažete na to kad neko kaže da politički, niste mi odgovorili da politički Hrvatska je propali projekt. Hvala lijepo.
Hajmo, imamo par povreda Poslovnika, možete na mjesto da. Prva povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Glavašević, izvolite u čemu je povrijeđen Poslovnik?.
Poštovana gđo. potpredsjednice sabora povrijeđena su dva članka Poslovnika, prvi je 232., dakle ovo je definitivno bio govor izvan teme ovaj jer nismo čuli zapravo o provedbi zakona nego mnogo toga drugog. Drugi članak koji je povrijeđen je 238., dakle naša nova potpredsjednica vlade je i ne bi trebala biti pozivana i tražena da odgovara na pitanja o tome što netko treći misli o tome je li Hrvatska uspješan ili neuspješan politički projekt. Ona je, ja se ispričavam, nek dobijem opomenu, malo ću potegnuti izvan vremena. Osoba koja je u djetinjstvu doživjela jednu strašnu ratnu sudbinu, u potpunosti je usporediva sa mojom [[Upadica: Vrijeme, kolega.]] i smatram da je sa svojom prisegom i u HS-u i kada je postala [[Upadica: Kolega Glavaševiću.]] potpredsjednica Vlade, dobit ću opomenu i okej mi je [[Upadica: Hoćete.]] Da je uvredljivo i za nju i za mene da je se proziva za takve stvari. I za sve nas ovdje je uvredljivo.
Povreda Poslovnika je sada učinjena od strane vas jer ste premašili vrijeme za 28 sekundi i imate opomenu, ali biste imali i da niste premašili vrijeme jer u jednom dobrom dijelu ste zloupotrijebili institut povrede Poslovnika. Idemo dalje, povreda Poslovnika, kolega Hajduković. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo gđo. potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238. Zastupnik arbitrarno i vrijeđajući govori prema jednom dijelu hrvatske populacije, naime, govori o LGBT stavovima. Ja ne znam kakvi su to LGBT stavovi, postoje LGBT ljudi i mislim da je pohvalno da jedna dnevna novina piše pozitivno o ljudskim pravima tih ljudi, a ne stavljati ih u kontekst nečeg izuzetno negativnog.
Neću vam izreći opomenu zato što u jednom dijelu zapravo da, mi se moramo držati Ustava i Poslovnika i paziti da imamo pravo na svoj stav, ali da pri izricanju tog stava ne poništavamo određene ustavne odredbe i pozitivne propise RH, pogotovo kad govorimo o manjinama, neovisno o kojoj vrsti manjina se radi. Kolega Bulj, izvolite, i vi ste, digli povredu Poslovnika, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijedili ste članak vi, uvaženi potpredsjednice, dajete svoje stavove saborskom zastupniku ... [[Govornik se ne razumije.]] govoriti, kolega Hajduković i .../nerazumljivo/... čl. 238 i kolega Glavašević, 238. Znači baš sam se držao teme jer omalovažili su me kao zastupnika. Ja ovdje imam pravo izreći svoje stavove, izrekao sam, postavio sam pitanje na sasvim demokratski način, propisano Poslovnikom i .../nerazumljivo/... niste ih čak ni opomenuli, a vi ste povrijedili cijeli članak zbog toga što ste komentirali ono što je u Ustavu ... [[Govornik se ne razumije.]] pa znam šta je Ustav.
Hvala. Evo ovako, ajmo sada redom. Samo sekundu. Moje rukovođenje i vođenje ovom sjednicom, između ostalog, mora biti neutralno i moram voditi računa o tome da osiguram mir i red kako bi se sjednica mogla odviti. Drugo, ono što je moja obveza dok predsjedam ovdje je da brinem o tome da se ne povrjeđuje Poslovnik, ali jednako tako i da vodimo računa o tome da se ne vrijeđaju ustavne odredbe niti zakoni RH. Treće, ja sam dužna kada netko digne povredu Poslovnika, dužna obrazložiti hoću li nekome nakon toga izreći određenu stegovnu mjeru ili ne. Da bi ju obrazložila, moram obrazložiti zašto nekome, zašto vi koji ste digli povredu Poslovnika po mom jeste ili ste na pravom putu i ja sam to učinila bez da sam zloupotrijebila bilo kakve svoje ovlasti, da sam pogriješila, ja bih prva sama sebi dala opomenu, bilo je i takvih primjera ovdje. Idemo dalje. Vi ste, neću vam dati opomenu zbog toga što ste koristili svoju povredu Poslovnika da upozorite na to da je možda Poslovnik povrijeđen od strane mene, ja se s vama ne slažem, ali to nije razlog da vam dam opomenu jer niste povrijedili Poslovnik, ovaj put. Ali vi želite ponovno ukazati na to da je povrijeđen Poslovnik, izvolite. U čemu?
Povrijedili ste, vi ste povrijedili čl. 238, ... [[Govornik se ne čuje.]] Poslovnika i dalje omalovažavate zastupnike. I dalje obrazlažete ono što ste vi napravili, što ste vi poduzeli, koje mjere, diskrecijsko vaše pravo. Sve više i više me podsjećate na tu g. akademika viteza u vođenju sjednice, viteza g. Reinera. Ako i on daje svoja mišljenja. Saborski zastupnik sa govornice može kazati unutar teme što želi, zato nas je narod birao, a vi kršite apsolutno Poslovnik.
Vi ste sad isto premašili vrijeme, ako smatrate da sam ja, ovaj, povrijedila Poslovnik, znate kome se možete i kom roku ovaj, obratiti. ... [[Upadica se ne čuje.]] Slobodno. Idemo, za ovo ću vam dati sada ovaj, dat ću vam za ovo sada opomenu jer smatram da ste povrijedili Poslovnik, da ste odnosno zloupotrijebili institut povrede Poslovnika, a ja ću vam samo ponoviti da smo mi ovdje dužni obrazložiti svoja postupanja. Imamo jedan zahtjev za stankom, kolega Furio Radin, izvolite.
Da, tražim stanku u ime Kluba nacionalnih manjina da bismo zajedno pokušali zauzeti stav da li je g. Bulj bio u temi ili izvan teme jer nismo uspjeli do sada shvatiti. Nekome misli da je bio u temi, npr. on, a netko misli da je bio izvan teme, ja mislim, svi drugi. Također, želim iskoristiti tu stanku zajedno sa g. Kajtazom, Kajtazijem i gđom. Jeckov da bismo razmišljali o tome koliko će vama biti teško sada i koliko je vama bilo teško do sada i kako ćete se morati mučiti sa stavovima s kojima se ne slažete i sa stavovima za koje ne možete dati prije početka rasprave povredu Poslovnika ili mislite da ne možete dati. Ja želim sretan rad vama, sretan rad gospodi koja su ovdje, a vidim da ima više, rekao bih antropologa nego Indijanaca ovdje i želiti sve najbolje g. Bulju koji je opet tražio povredu Poslovnika, hvala.
Naravno da ćemo vam dati stanku, u ime, u ime kluba. Ja se ne mučim i ne mislim da se mučim. Moje je ovdje da vodim sjednicu pri tom vodeći računa o tome se ne povrijedi ni Poslovnik ni Ustav i da ta rasprava bude civilizirana, ali odmah kažem da oni koji žele sad na temelju ove rasprave ili na ovom dvoboju dobiti prime time u dnevniku ili da ih se udalji sa sjednice da im to neće uspjeti. Ja mogu ovako do sutra. Izvolite kolega Bulj, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice, kolega Radin je povrijedio Članak 238., omalovažavajući zastupnike, a i nije bila stanka u temi. Znači zna se koja je zakon, nije zakon o stavu Mira Bulja nego se zna o čemu mi raspravljamo o Izvješću nacionalnih manjina, a on je cijelu svoju doslovno obrazlaganje stanke govorio o mome stavu da li je van teme ili je u temu. Ali on kao saborski zastupnik kojem je dovoljan 1 glas i ne dobije ih puno više, a ovdje je već kao trut već 30-ak godina, a ja koji imam puno više glasova, neću reći koliko imam pravo izreći svoj stav.
Kolega Bulj, premašili ste vrijeme, a između ostalog i zloupotrijebili ste institut povrede Poslovnika jer ste koristili zapravo povredu Poslovnika da biste se referirali na nečiji zahtjev za, za stankom. Stoga ja moram vama temeljem Članka 240. stavka 2. izreći opomenu s oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi, a nakon, aha još imamo jednu povredu Poslovnika pa idemo na stanku. Izvolite kolegice Jeckov, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, povrijeđen je Članak 238., naš kolega Furio Radin predstavnik talijanske nacionalne manjine u RH nazvan je trutem. To je još jedan u nizu epiteta koji postaje dio vokabulara ovog visokog doma. Smatram to zaista neprimjerenim i zbog toga očekujem vašu reakciju.
Kolegice Jeckov neću vam dati opomenu, ali ja vas moram samo upozoriti da je vaša povreda Poslovnika zapravo bila nepotrebna jer sam ja već odreagirala. I sada proglašavam stanku 5 minuta, vidimo se u, 6 minuta, u 13 i 35 nastavljamo sa sjednicom. STANKA U 13,29 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13:37 SATI]] Evo kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Sljedeći na redu je Klub zastupnika Hrvatskih suverenista u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govorit će kolega Marijan Pavliček. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice HS-a, poštovana potpredsjednice hrvatske vlade. Nacionalne manjine bi trebalo biti bogatstvo jedne države i mislim da je u većini država to i tako. I ako ste pripadnik nacionalne manjine trebate bit ponosni na svoj nacionalni identitet, čuvati svoje običaje, svoju vjeru, svoju kulturu, svoj jezik i tako bi trebalo i funkcionirati moderno društvo. U Hrvatskoj postoje 22 nacionalne manjine po još uvijek aktualnom popisu iz 2011.g. tako imamo 17.513 Albanaca, imamo 297 Austrijanaca, 31.479 Bošnjaka, 350 Bugara, 4.517 Crnogoraca, 9.641 Čeha, 14.048 Mađara, 4.138 Makedonaca, 2.965 Nijemaca, 672 Poljaka, 16,975 Roma, 435 Rumunja, 1.279 Rusa, 1,936 Rusina, 4.753 Slovaka, 10.517 Slovenaca, 186.633 Srba, 17.807 Talijana, 367 Turaka, 1.878 Ukrajinaca, 29 Vlaha i 509 Židova. To je zadnji službeni popis, vjerojatno će nešto ovi novi podaci biti izmijenjeni. I velik dio tih nacionalnih manjina mislim da od njih 22, 20 financira iz državnog proračuna, prvenstveno preko njihovih manjinskih vijeća. Od tih svih manjinskih vijeća Srpsko narodno vijeće s obzirom da je i srpska nacionalna manjina i najmnogobrojnije, dobiva najviše sredstava pa 2021.g. na Savjetu za nacionalne manjine ono se financira sa više od 3 milijuna kuna, a isto tako znamo da to Srpsko narodno vijeće financira izdavanje tjednika Novosti. Naime, od svake nacionalne manjine kao i od većinskog hrvatskog naroda se očekuje da poštuješ državu u kojoj živiš, imaš određena prava, imaš određene obveze i mislim da je Hrvatska unatoč tome što je mlada demokracija ima vrlo visok stupanj integriranja nacionalnih manjina u društvo sa brojnim pravima koja se očituju u političkim pravima, zajamčenim mandatima na lokalnim, regionalnim pa i ovdje na državnoj razini sa svojim predstavnicima u vladi i mnoge puno starije demokracije nisu nacionalnim manjinama dale ni približno ova prada koje je dala RH. Ali ono što je minimum minimuma da se onda poštuje država u kojoj se živi. Nažalost, redakcija uredništvo Novosti svojim natpisima, svojim tekstovima niti poštuje ovu državu niti temelje njene vrijednosti. Ovdje imamo ovu famoznu naslovnicu Lijepa naša lijepo gori koja je izdana povodom vojno redarstvene akcije „Oluja“. Zar je to prikladno za novine odnosno tjednik koji se financira iz državnog proračuna? Zar je prikladno sa se ismijavaju sa hrvatskom himnom pod naslovom Lijepa naša haubico? Zar je prikladno sa se ismijavaju sa visokim crkvenim dužnosnicima, prvenstveno katoličkim klerom? Hoće se ismijavat sa političarima desnog spektra među kojima i ja pripadam meni manje bitno, ali nije prikladno da se financiraju sa hrvatskim kunama i da pljuju po Hrvatskoj državi. To nije prikladno i to nema veze sa demokracijom, to nema veze sa novinarskim slobodama, to nema veze sa ljudskim pravima. Nemam ništa protiv, dapače, da se nacionalne manjine financiraju iz državnog proračuna kako bi imale svoje kulturne manifestacije, kako bi imale svoje sportske manifestacije, kako bi financirale svoje tiskovine na svom jeziku, ali imam protiv toga da se iz državnog proračuna financiraju ovakve stvari. I ovo je rezultat koalicije HDZ-a i SDSS-a, to treba otvoreno i jasno reći. Neka hrvatski građani znaju koje odluke donosi vlada RH što se sve može u ovoj državi financirati. I još jedanput, nacionale manjine su bogatstvo svake države, ali nacionalne manjine moraju poštivati državu u kojoj žive. Ali teško da će i pripadnici ili dobar dio pripadnika Srpske nacionalne manjine Hrvatsku državu gledat kao svoju i blagonakloni bit prema njoj kada glavni politički predstavnici ovdje u HS-u ne mogu odgovoriti, njihovi predstavnici, ne mogu odgovoriti na vrlo jednostavna pitanja, od „Oluje“, od toga kako je počeo Domovinski rat ili izbjegavaju odgovoriti na to ili pak kažu to za nas nije isto. Kako onda možete očekivati da pripadnici vaše zajednice drugačije misle? Neću ulazit da ne bi otišao s teme i pitanje koga to Srpsko narodno vijeće predstavlja? Predstavlja li ono svih ovih 184.000 Srba ili samo one koji su bili na okupiranim područjima jer ovakvim izjavama ispada da predstavljaju samo jedan dio srpske zajednice koja je devedesetih godina ustala protiv RH, a bilo je i onih koji su bili na hrvatskoj strani čak sa oružjem u rukama. Tako da mislim da puno stvari treba počistiti u svom dvorištu i otvoreno reći, pa vi ste vlasnici tih novina, reć će ajd sad dosta, ajd nemojte vrijeđati državu u kojoj živimo, ajd nemojte vrijeđati. To nema veze sa novinarskim slobodama. Sa ovakvim tekstovima unosite dodatni nemir i unosite dodatnu netrpeljivost nepotrebnu jer ovo nema nikakve veze sa ljudskim pravima, sa novinarskim slobodama, ovo je čista provokacija. Hvala lijepo.
Hvala vama. Idemo na slijedeći klub, to je Klub zastupnika nacionalnih manjina u ime koga će govoriti uvaženi zastupnik i potpredsjednik Hrvatskog sabora kolega Radin. Izvolite.
Hvala lijepa kolegice potpredsjednice. Gospođa Šimpraga potpredsjednica Hrvatske vlade, gospodin Tahiri, državni tajnici, savjetnici i dragi kolega Bukarica, ja sam malo hendikepiran s time što nema ovdje gospodina Bulja jer sam htio malo ipak polemizirati sa stvarima koje je on rekao, a budući da ga nema neću uopće dati te ovaj krive navode koji ne postoje više u našem Poslovniku pa onda se ispravno sankcioniraju, ali ovaj mogu se koristiti ko krivi navodi naravno u govoru. Onda o tome neću uopće govoriti. Govorit ću o nečemu, prvo ću reći da ćemo glasati za te, za ta izvješća, a drugo ću govoriti o stvarima naravno koje u ovom izvješću nema i do kojih mi jako držimo i nešto malo ću zalaziti u '21., u '21. godinu, 2021. Naravno u jednom trenutku ćete me morati prekinuti jer je ovaj imam dojam da imam govor za više od 10 minuta, ali nema veze. Uvriježeno je mišljenje kod jednog dijela stanovništva, a danas smo čuli nešto u tom stilu da bit pripadnik neke nacionalne manjine zapravo je privilegija. A biti predstavnik nacionalne manjine znači biti uhljeb, biti kako, ne nema ga ovdje pa neću iskoristiti riječ, biti lobist, radit neki biznis. Budući da se to radi o tvrdim stavovima i te tvrde stavove obično iznose ih jel da osobe koje već imaju određeni broj godina ko psiholog mogu reći da nemam nikakve namjere promijenit te stavove, tih ljudi jer je nemoguće nakon određenih godina promijeniti stavove nego reći ono što ja mislim. A oni koji misle drugačije neka zadrže svoje stavove za koje ja mislim da su pogrešni ali zbog tolerancije neću nikad reći da su pogrešni, nego ću reći da se ne slažem sa tim ljudima. Znači neću polemizirati sa tvrdim stavovima, ali smatram da reći da su manjine, da manjine imaju više nego što ima većina, da manjine imaju više novaca nego što ima većina, da pripadnici nacionalnim manjina imaju preveliku moć u hrvatskom društvu da je to nešto što smo u prošlome stoljeću već vidjeli i to je nešto što je proizvelo jako velike nedaće, a sva sreća da je Hrvatska jedna mala zemlja i da su te skupine koje zastupaju takve stavove ipak marginalne, a nisu dominantne. Imamo sreću da dominantno, govorim o političkom životu, za ovo drugo bi trebalo napraviti istraživanje, dominantno u političkom životu imamo političke snage lijevoga i desnoga centra koje podržavaju prava nacionalne, nacionalne, nacionalnih manjina. Znači ovaj, ova dva izvješća kao što je rečeno maloprije općenito kažu da vratit ću se na taj, na taj, na taj, na taj dio koji je pročitala kolegica Šimpraga. Općenito kažu da ovaj je, evo ga, da su stavovi, savjetodavni, da je stavovi savjetodavnog odbora Vijeća Europe za okvirnu konvenciju zaštitu nacionalnih manjina, njihovi stavovi i njihove preporuke, njihovo 5 mišljenje o provedbi okvirne konvencije o … [[Govornik se ne razumije.]] RH da su uglavnom ispoštivani. Ja ću reći da se uglavnom slažem sa tom konstatacijom, a da sada ću reći nekoliko riječi o tome, o tome gdje nisu, gdje nisu ispoštivani. Općenito možemo reći da sa financijskog stanovišta i tu se slažem sa onima koji su, koji su to rekli pa makar u negativnom smislu sa financijskog stanovišta ima određenih pozitivnih pomaka i naravno zahvalni smo za te pomake koji znače da se uvažavaju prijedlozi udruga i drugih tijela nacionalnih manjina, a s druge strane mislimo da zbog toga što smo desetljećima koji su bili prije ovoga jako puno zaostali u tom smislu da još uvijek to nije onoliko koliko nacionalne manjine koje sad ja ne znam kakav će biti postotak u stanovništvo u ovome popisu stanovništva ali koji zauzimaju negdje oko 7, 7 i pol posto zauzimali su stanovništva. To još nije dovoljno, ali pomaci su itekako vidljivi. I to moja nacionalna manjina te pomake itekako vidi i sa tog dijela financijskog stanovišta ne mogu reći ništa drugo nego da naša ruka kada ćemo usvojiti ova izvješća će biti sigurno podignuta sa sto postotnim uvjerenjem. Na području odgoja i obrazovanja, na jezicima nacionalnih manjina situacija je, ali to se čak i vidi ovdje ostala je uglavnom nepromijenjena. Ali kad se kaže da je ona, da nije unazađena, da je ostala uglavnom nepromijenjena kaže se da postoje programi a, b i c, ali međutim, i to da na primjer da srpske škole još nisu registrirane, škole na srpskom jeziku u istočnoj Slavoniji. Kaže se da problem državne mature što se tiče talijanske nacionalne manjine nije još riješen. Ja bih molio da to držite u obzir jer naravno i gospodin Fuchs jer o tome ćemo još morati razgovarati. Tu se moramo jako puno toga se mora još napraviti. Jedan pomak je napravljen u prijevodu knjiga, školskih knjiga. Školske knjige se više prevode nego su se prevodile prije. Problem dvojezičnosti jedna druga komisija koja se bavi jezikom, Vijeće Europe ustanovila je da čak u Istri gdje je po mišljenju svih dvojezičnost najbolje poštivana čak u Istri je došlo do određenog zastoja. Neću uopće govoriti o kakvom, pred kakvim zastojem se nalazimo u istočnoj Slavoniji. Što se tiče uključenja Roma, malo prije sam razgovarao sa gospodinom Kajtazijem ostaje problem segregacije Roma u Međimurju. A što se tiče razvoja tolerancije problem kako ono kaže etno biznismena jel' da, koji je došao sa jednog nepredviđenog mjesta jel'da, a koji se proširio poslije [[Upadica Glasovac: Hvala.]] po svim porama društva [[Upadica Glasovac: Vrijeme.]] pogotovo s desnice taj problem zapravo pokazuje [[Upadica Glasovac: Kolega Radin, molim vas zaustavite.]] da tolerancije u tom pogledu doista nema.
Hvala. Idemo na sljedeći klub zastupnika, to je Klub zastupnika Fokusa i nezavisnih zastupnika u ime koga će govoriti uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi. Izvolite kolega.
Hvala. Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana potpredsjednice Vlade sa državnim institucijama, poštovane kolegice i kolege. Pozdravljam sadržaj Izvješća za 2019. i 2020. godinu o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina kao nastavak unapređenja statusa i položaja nacionalnih manjina u našem društvu koje u kontinuitetu bilježimo od 2016. godine kao pozitivno uz napomenu da pored brojnih iskoraka koji uglavnom proizlaze iz operativnog programa Vlade Republike, za nacionalne manjine prvog za razdoblje 2016. do 2020. godine te … [[Govornik se ne razumije.]] od 2021. do 2024. godine. U tom razdoblju značajno je unaprijeđena suradnja i financiranje programa za sve nacionalne manjine u čemu je poticajnu koordinatorsku zaslužnu ulogu u poticaju resora uzimao i sam premijer Andrej Plenković, a to i njegovi ministri uz podršku krovnih organizacija nacionalnih manjina i uz iznimno zalaganje i vladinih ureda primarno Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, te Savjet za nacionalne manjine. U 2020. godini bih posebno istaknuo i ulogu potpredsjednika Vlade Republike Hrvatske za društvene djelatnosti i ljudska prava koji je ujedno obnašao i dužnost predsjednika Povjerenstva za praćenje provedbe Nacionalnog plana za uključivanje Roma za razdoblje 2021.-2027. godine kao međuresornog tijela koje do danas služi kao formu za raspravu i podršku provedbi brojnih aktivnosti koji proizilaze ne samo iz spomenutog Nacionalnog plana za Rome već i Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, te ponovo ističem operativnih programa Vlade RH za nacionalne manjine koje za razliku od strateških dokumenata i Ustavnog zakona kao najšireg temelja koji regulira prava nacionalnih manjina predstavlja provedbeni dokumenat sa jasnim rokovima i nositeljima aktivnosti. Naravno, problema je i dalje jako puno posebno kad govorimo o položaju romske nacionalne manjine, socijalni i društveni problemi kao i oni na koje se nadovezuje, posebno obrazovanje pokazuje da je još uvijek potrebno učiniti puno za integraciju najugroženijih pripadnika Romske nacionalne manjine, posebno se trebaju fokusirati na mlade pripadnike Romske nacionalne manjine u getoiziranim naseljima i te učiniti još više da im se osiguraju preduvjet za obrazovanje od predškola do visokih škola, te poticajni model integracije u samom društvu. Nažalost romska naselja kao nikad dosad punili su stupce crne kronike, pa smo tako već u veljači 2020.g. zabilježili ubojstvo majke 11-ero djece u romskom naselju Piškorovec pokraj Male Subotice. Sledeće 2021.g. u kolovozu još jedno ubojstvo, ranjavanje 5 osoba među kojima i dijete u romskom naselju u Paragu. Iako smo u medijima raspravljalo pitanje krivnje institucija, pojedinaca, mene, policije, romske zajednice, odgovor na to pitanje jedino sustavno i koordinirano djelovanje upravo kroz provedbu dogovorenih aktivnosti u spomenutim dokumentima kako bi uklonili uzroke problema koji se spominju, alkoholizam, droga, kamatarenje, nasilje u obitelji, stopa kriminaliteta, loši obrazovni ishodi, sve je više segregirane škole itd.. U svemu tome nas posebno zaoštri i pisanje pojedinih poglavito lokalnih medija koji su sve te probleme pripisivali cijeloj romskoj zajednici, sve incidente pojedinaca povezivalo sa ciljem, sa cijelom zajednicom i tako kontinuirano poticalo govor mržnje i diskriminacije kako na internetu tako i u stvarnom životu, što i ovim putem osuđujem. Kad govorimo o nacionalnoj razini moram reći da sam zadovoljan sa politikom Vladom RH, međutim nisam zadovoljan razinom koordinacije nacionalne i lokalne razine, pa nit suradnjom lokalne razine sa izabranim predstavnicima romske zajednice. Situacija naravno varira zavisno od jedne do druge JLS, međutim moram reći da su odnosi najbrojnije romske zajednice u Međimurju sa lokalnom razinom narušeni, te da je ta suradnja posebno loša od … [[Govornik se ne razumije]] inicijative želim normalan život u Međimurju. S druge strane zbog situacije na tržištu rada primjećujemo da je veliki broj Roma zaposlen što u Hrvatskoj, što izvan Hrvatske na privremenom radu, te to isto bilježimo unaprjeđenjem položaja Romske nacionalne manjine. Kao što sam ranije govorio uvozimo desetke tisuća stranih radnika koji ne poznaju hrvatski jezik dok još uvijek nemamo zadovoljavajuću razinu zaposlenosti unutar romske zajednice što je jedan od glavnih problema na kojem trebamo i dalje svi zajedno raditi. Kad govorimo o preduvjetima i uzrocima problema koje sam i spominjao, te pitanje obrazovanja upravo pitanje zapošljavanja i uvjeta življenja igra najveću ulogu. Ujedno to su i dva problema koji su, koji se najsporije i najteže rješavaju. Suprotno nekim interpretacijama iz medija ono što govorim godinama, a što pokazuje niz istraživanja kako onih domaćih tako i PISA, istraživanja pokazuju da socioekonomski status je jedan od glavnih prediktivnih faktora obrazovnog uspjeha. Ono što je također bitno reći, a to da na ovaj problem moramo utrošiti određena sredstva, ali ta sredstva isto tako nisu rješenje nego sredstvo. Tu posebno treba istaknuti rad u samoj zajednici, dakle terenski rad, rad sa najmlađima, a naš posao na nacionalnoj razini je da za to stvorimo tehničke i financijske uvjete za suradnju romske zajednice i lokalne zajednice bilo putem udruga, škola, vrtića, predškola itd.. I pored, i pored truda brojnih pojedinaca centra za socijalnu skrb brojni načelnici, gradonačelnici ili župani ulaze u romska naselja samo pred izbore što nije dobra poruka i to je već nešto što i romska zajednica primjećuje i kažnjava na lokalnim izborima. Uz sve probleme koje spominjem naravno i svima poznati problemi svjetske pandemije koronavirus i potres na Banovini i u Zagrebu, te inflacije i poskupljenje energenata predstavljaju problem koji višestruko negativno utječe na najugroženije skupine kao što su Romi. Ograničenje kretanja i rad posebno je pogodilo one koji nisu stalno zaposleni, te je razdoblje prvih lockdowna bilo posebno izazovno za njih i tu moram pohvaliti Savez Roma u RH Kali Sara, Kali Sara koji je u suradnji sa civilnom zaštitom i uz podršku vlade provodio brojne terenske humanitarne aktivnosti, program informiranja i podrške romskoj zajednici. Naravno otežano ili nikako su organizirani kulturni događaji kako na nacionalnoj tako i na međunarodnoj razini. Prva važnija međunarodna konferencija u organizaciji romske zajednice dogodila se tek prošli mjesec i to upravo u Zagrebu na konferenciji „Romi kao indijska dijaspora - neraskidive veze“. Konačno, i pored brojnih problema želim ponoviti da je smjer kretanja i aktivnosti na razini države iznimno povoljan, te bi ovim putem još jednom istako rad Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Savjeta za nacionalne manjine, Ured potpredsjednika vlade za društvene djelatnosti i ljudska prava, te resor kao što su Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU za pitanje infrastrukture, Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje, za pitanje unaprjeđenje životnih uvjeta, Ministarstvo znanosti i obrazovanja kad govorimo o stipendiranju i obrazovnim pitanjima, Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja zajedno sa fondom za zaštitu okoliša kad govorimo o elektrifikaciji romskih naselja i uklanjanje ilegalnih odlagališta otpada, Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo pravosuđa i uprave, Ministarstvo kulture i medije, Ministarstvo prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine, te naravno Ministarstvo rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike. Svi ti resori kao i ostali po potrebi napravili su iskorake koji su važni, a suradnja sa svim drugim resorima po potrebi je bila dobra. Zaključno ponavljam, da pozitivno ocjenjujemo razvoj situacije na nacionalnoj razini od 2016. do danas pa tako i u ovim kriznim pandemijskim godinama koje su utjecale na sve iako sam poglavito govorio o romskoj zajednici u ovom izlaganju smatram da mogu biti zadovoljne i ostale manjine koje zastupam posebno zbog aktivnosti savjeta za nacionalne manjine putem kojeg su znatno povećana [[Upadica: Hvala.]] izdvajanja za programe i sadržaj svih manjinskih udruga, a bitno je reći [[Upadica: Hvala.]] da je taj trend nastavljen i do danas.
Kolega Kajtazi, hvala vam. Slijedeći u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrati, uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite kolega.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovana potpredsjednice vlade sa suradnicima, kolegice i kolege, dozvolite mi na početku rasprave da samo minutu našeg zajedničkog vremena potrošim na razobličavanje nekih stvari koje smo ovdje imali prilike čuti. Bojim se da se ovdje često miješaju kruške i jabuke pa neki spominju i LGBT zajednicu, to je manjinska zajednica ali i u pitanju nije nacionalna manjina nego seksualna manjina, a pripadnici LGBT zajednice mogu biti Hrvati, Mađari, Talijani, Romi itd., itd. No, kad smo to riješili vratimo se na nacionalne manjine. Ako državu doživljavamo kao jedan mozaik, šareni mozaik koji čine prije svega i čine njezini ljudi. Kao što znate mozaici se sastoje od malih, malih segmenata koji skupno čine jednu veliku sliku, pa tako ja mislim da se Hrvatska ili hrvatski mozaik ili kako god hoćete reći sastoji od malih tesara koju čine njezini ljudi. Sve manjine, sve većine, sve nacionalne, seksualne, konfesionalne ili druge manjine i većine. Zajedno čine jedan mozaik koji nazivamo našom zemljom Hrvatskom. I kao takvu mislim da je i neizostavno i da je taj mozaik nepotpun ako bilo koji od tih malih tesara od tih malih segmenata izostavimo. I upravo zbog toga kao što su neke kolegice i kolege prije mene rekle mislim da su naše nacionalne manjine u ovom slučaju, prije svega o njima razgovaramo i naše bogatstvo. Multikulturalnost, otvorenost, uključivost, progresivnost trebale bi biti odluke našega društva i to je ono za što se i mi u Klubu Socijaldemokrata posebno zalažemo. Dakle, kada smo već spominjali ove tesare neke od tih tesara čine i naše nacionalne manjine. Baš zbog toga što su manjine potrebna im je i dodatna pomoć kako bi sačuvala svoje posebnosti, kako bi zaštitile svoj identitet, ali čuvajući svoje posebnosti i štiteći svoj identitet obogaćuju i nas većinski narod i obogaćuju i šine dodatno šarenim ovaj mozaik koji zovemo Hrvatska. Upravo zbog toga mislimo da je i Ustavni zakon, provođenje Ustavnog zakona, a onda i pomaganje manjina u njihovih zajamčenim ustavnim pravima itekako bitno jer kada govorimo o manjinskim pravima ne govorimo samo o pravima manjina na čuvanje svojeg identiteta, jezika i slično, govorimo i o ljudskim pravima kao što je prepoznato i u okviru Vijeća Europe kako je ako se ne varam potpredsjednik doma gospodin Furio Radin to konkretno i naveo. Kroz Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina konzumiraju se određena prava, dakle rekao sam prije svega zaštita kulturnog identiteta i autonomije, njegovanje jezika, obrazovanja itd. Naravno da postoje još mnoge poteškoće u provođenju ovoga zakona, naravno da postoje mnoge, mnogi nedostaci koji možda, o kojima možemo razgovarati u samom provođenju. Ono što bih rekao samo za ovom govornicom, a vjerujem da još nije spomenuto je da je pomalo razočaravajuće da tek u 2022. godini raspravljamo o 2019. i 2020. godini. Mislimo da je ovo bitna tema koja, u kojoj bi se pokušali barem držati, držati, držati neki tempo ne samo za naše manjinske zajednice nego i za većinu. Dakle, već je dosada spomenuto i u izlaganjima gospodina Radina i gospodina Kajtazija koje su određene poteškoće s kojima se naše manjine susreću odnosno u kojim segmentima postoje određeni problemi. Ne bi ih ponovo apostrofirao. Izvukao bih samo neke. To je prije svega obrazovanje odnosno dostupnost školskih knjiga odnosno udžbenika na jezicima nacionalnih manjina jer postoje poteškoće i u ovome smislu. Tu bih ohrabrio Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta ali i sve druge nadležne institucije da se to, na tome poradi više. Kolega Radin je ako se ne varam spomenuo da ima više prijevoda što se tiče talijanske nacionalne manjine ali to se, općenito, ali mislim da i dalje još tu kaskamo i dalje bi to moglo biti itekako, itekako bolje. Posebno bih naravno istakao i romsku nacionalnu manjinu koja zaslužuje i posebnu pažnju upravo zbog toga što im je potrebna dodatna pomoć u integraciji u društvu i istakao bih da smo imali i desetljeće za uključivanje Roma kao i akcijski plan za uključivanje Roma na kojemu svakako treba raditi i dalje. I sa ove govornice pozivam jedinice lokalne samouprave da se maksimalno u to uključe, da pruže podršku i našem zastupniku Kajtaziju koji je već obišao teren ne znam ni ja koliko puta, ali i svim udrugama i vijećima i zajednicama koje na ovome pokušavaju raditi. Romska nacionalna manjina kao što i sami znate je specifična i baš zbog toga je potrebno uložiti i dodatni trud iako mi je drago reći i moram tu i sa određenom dozom ponosa reći da Hrvatska zaista u ovom pitanju prednjači i da u mnogim, mnogim segmentima bar što se tiče romske nacionalne manjine možemo biti primjer. Ne u svima, nažalost još uvijek imamo problema, ali vjerujem da sa dobrom voljom i sa kontinuiranim radom oni se mogu riješiti. To se odnosi, a kada sada već govorimo o Romima i na istok Hrvatske konkretno na Osječko-baranjsku županiju gdje također postoje određeni problemi, no tu moram pohvaliti neke jedinice lokalne samouprave koje su posao na integraciju i uključivanju Roma shvatile ozbiljno, neke i ne toliko pa baš zbog toga mislim da bi trebalo ih ohrabriti da ulože i dodatni napor. Još bih htio još jednu misao ostaviti sa vama ne nužno toliko vezano uz temu, ali također pitanje koje bi nam trebalo biti jako bitno, a to je stvar reciprociteta i hrvatskih manjina u okolnim našim susjednim zemljama jer postoje i s te strane mnogi problemi i mislim da je zgodno taj problem spomenuti ovdje. Drago mi je da mi kako sam rekao poštujemo i njegujemo kulturnu autonomiju i identitet naših manjina, ali bih očekivao i od naših susjednih država za hrvatsku manjinu čine isto. Da ne mislite da ću pričati samo o problemima, postoje i dobri primjeri, postoje i oni ne toliko dobri. Kao dobri primjer uvijek volim navoditi hrvatsku manjinu u Mađarskoj koja je izuzetno organizirana, cijenjena od strane države podržavana i koja recimo čije obrazovne institucije su među najcjenjenijima u Mađarskoj, to je zaista vrlo laskava stvar. Ali i oni imaju nekih problema, konkretno je sa udžbenicima, prijevodima i sl. koje bi trebali efikasnije rješavati. Postoje problem hrvatske manjine u Srbiji gdje još uvijek službeni Beograd čini mi se pokušava rascijepiti Hrvatsku nacionalnu manjinu na dvije. Drago mi je da konačno imamo i predstavnika odnosno u ovom sazivu ćemo imati ponovo predstavnika u Narodnoj skupštini Republike Srbije pa vjerujem da ćemo i sa te strane moći rješavati neke probleme. Također dobro je i da su nacionalne manjine predstavljene u parlamentima, uključujući i hrvatski jer pokazuju koliko se neki problemi efikasnije i brže rješavaju ako su uključeni u politički život. Naravno različite države imaju različite pristupe tome, mi imamo jedan od, a to su zagarantirana mjesta za određene nacionalne manjine i skupine, ali kako sam rekao mislim da njihovo prisustvo i uključenost u politički život opet dodana vrijednost nama kao većinskom narodu, ali isto tako dodana vrijednost i za rješavanje njihovih problema. Sa ovim mislima bi vas htio ostaviti s nadom da ćemo ubuduće evo novu potpredsjednicu vlade tu je molim da budemo ažurniji u raspravama o ovim izvješćima kolikogod je to moguće. To sada ide vama, ali trebalo bi ići zapravo predsjedništvu HS, trenutno predsjeda kolegica koja je iz opozicije tako da nije ono što bi se reklo na čistom hrvatskom agenda setter, ali evo kolegice i kolege iz većine vjerujem da će prenijeti i vodstvu sabora iz većine da bi voljeli ipak u nekom realnijem vremenu sagledavati ova izvješća jer gledajući 2019. i 2020. to je kao da gledamo neki drugi svijet. Dakle, prije pandemije, prije potresa, prije rata u Ukrajini u svijetu je vladalo neko sasvim drugačije ozračje pa tako i u Hrvatskoj. Evo zaključno u ime kluba Socijaldemokrata podržat ćemo ova izvješća. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Idemo dalje s raspravama u ime kluba. Sljedeći klub je Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Ivana Kekin. Izvolite.
Hvala vam. Poštovani predsjedavajući, svi ostali danas ovdje. Da, ja bih se složila da je stvarno čudno, ali opet ne neuobičajeno da 2022. razgovaramo o izvješćima iz 2019. i 2020., ali to nam se često događa pa pređimo na stvar. Dakle, izvještaji prije svega pokazuju i dalje zapravo nezadovoljavajući stupanj ostvarivanja Ustavom zajamčenih prava, počnimo od ravnopravne uporabe dakle, službene uporabe jezika i pisma nacionalnih manjina gdje se unatoč odlukama ustavnog suda ne vidi pomak na planu ostvarivanja prava i pravo u integraciji. Za početak to je i pravobraniteljica upozoravala, zakonski prag od najmanje trećine stanovništva pripadnika pojedine manjine u jedinicama lokalne samouprave za uvođenje ravnopravne službene uporabe manjinskog jezika i pisma je previsok i nije u skladu sa europskom poveljom i isključuje one jedinice kojih mi imamo niz gdje imamo visok broj ljudi koji su pripadnici neke nacionalne manjine, ali nešto niži od jedne trećine. To što postoji mogućnost da takve jedinice samoinicijativno statutom uvedu manjinske jezike u ravnopravnu i službenu uporabu nije dovoljno, zato što se u praksi provodi izrazito neujednačeno i zapravo razotkriva diskriminaciju i one koji su diskriminirani, pa je tako primjerice srpski na temelju zakona uveden u 23, a na temelju statuta u samo jednu jedinicu dok je talijanski recimo na temelju zakona uveden u jednu, a na temelju statuta u čak 20 jedinica lokalne samouprave. Dodatno, problem je što ne postoji zakonski mehanizam kada jedinice ne provode obveze iz zakona o uporabi jezika i pisma ili ako ga opstruiraju i to unatoč tome što je još 2014. ustavni sud tražio vladu da osmisli zakonski okvir u kojem će se takva praksa sankcionirati. Tako primjerice u Vukovaru gradsko vijeće godinu za godinom formalno ispoštuje nalog ustavnog suda da provede raspravu i odluči o eventualnom proširenju prava na uporabu srpskog jezika i ćirilice no onda isto tako gradsko vijeće zaključi da radi sustavnog odgađanja provođenja postupaka protiv počinitelja ratnih zločina nisu učinjeni potrebni preduvjeti za priznavanje novih i posebnih prava u okviru ravnopravne uporabe jezika i pisma srpskoj nacionalnoj manjini. Dakle, radi neefikasnih tijela progona u procesuiranju ratnih zločina mi kompletnoj srpskoj zajednici uskraćujemo proširenje prava na uporabu vlastitog jezika i pisma. Latinično-ćirilični znakovi i dalje nisu postavljeni u većini općina koje su statutima to predvidjele, a vlada se nije očitovala niti na preporuku o potrebi izrade akcijskog plana postavljanja ovih znakova. O razini integracije zapravo govore i vrlo poražavajući rezultati istraživanja koji kažu da čak polovina srednjoškolaca u nastavi na srpskom jeziku planira nastaviti studij u Srbiji što zapravo jasno govori o tome kako se ti srednjoškolci osjećaju, koliko se osjećaju prihvaćeno ili neprihvaćeno, koliko pripadaju ili ne pripadaju, koliko su diskriminirani i kakvu tjeskobu im prouzročuje činjenica da govore jezik kojeg doživljavaju da ga ostali iz okoline ne prihvaćaju. Ovaj izvještaj inače tu bazičnu temeljnu problematiku niti adekvatno prepoznaje, a još što je problematičnije ne donosi niti mjere, niti ciljeve kojima bi se takva diskriminatorna praksa otklanjala. No i mimo jezika i pisma pripadnici srpske nacionalne manjine svakodnevno su izloženi sustavnoj diskriminaciji, pa tako mnogi Srbi povratnici čeg smo svi svjesni žive u nerazvijenim ruralnim krajevima, prometno su izolirani, žive u lošim uvjetima života i još uvijek nisu u mogućnosti ostvariti svoja imovinska prava, a njihova je imovina i dalje izložena i uzurpaciji i devastaciji. Onda na primjer imamo naknadu za starije osobe od 800 kuna mjesečno koja se dodjeljuje Zakonom o nacionalnoj naknadi za starije osobe uz ispunjavanje određenih socijalnih i imovinskih uvjeta. Ali jedan od uvjeta je da imate uvjet prebivališta u neprekinutom trajanju 20 godina na teritoriju Hrvatske. To znači da jedan dobar dio povratnika koji imaju sve dakle imovinske nekakve preduvjete, dakle dovoljno su siromašni što bi rekli za tu naknadu je ipak ne mogu dobiti jer su jednom bili protjerani nisu se na žalost na vrijeme vratili da bi dobili tih 800 kuna. Fizički napadi, verbalne prijetnje, uništavanje imovine, onemogućavanje korištenja vlastite imovine pripadnika srpske nacionalnosti zabilježeni su dakako i 2019. i 2020. Ja sam se ovako sa vrha pameti dosjetila ganjanja vaterpolista po Splitskoj rivi, onda uništavanja dvojezičnih i dvopismenih ploča. Sjetila sam se i onog apsolutno odvratnog grafita koji je bio postavljen na zagrebačkoj Kustošiji. Nakon toga je taj isti odvratni grafit sa nasilnim porukama prema srpskoj zajednici postavljen i u Splitu. Nastavljeni su također i politički istupi pojedinih zastupnika u Hrvatskom saboru koji prilikom rasprava vole izraziti ekstremna i ponižavajuća stajališta usmjerena prema pripadnicima srpske manjine. Posebno zabrinjavaju poruke u okviru političkog diskursa u kojima se nacionalnost političara koristi kao argument za politički obračun čemu smo evo posljednji put s mučninom u želucu mogli svjedočiti ovaj petak. Govor mržnje, ekstremističke poruke, povijesni revizionizam, ustaški simboli i pokliči i dalje su prisutni i u pojedinim medijima, u komentarima čitatelja portala, u objavama na društvenim mrežama nerijetko otvoreno pozivajući na ubojstva i nasilje prema Srbima. No to možda ne treba čuditi obzirom da iz usta visokih vladinih predstavnika čujemo nedvosmisleno veličanje NDH i to ne 2019. i 2020. samo, nego i 2022. Uz pripadnike srpske nacionalne manjine izuzetno su diskriminirani i pripadnici romske nacionalne manjine. Za početak u oba izvještaja statistički podaci o obrazovanju djece romske populacije pokazuju negativan trend u kojem prevelik broj djece ne završava niti osnovnoškolsko obrazovanje, a što se pretače u statistike o zapošljavanju koje je izuzetno nismo, a onda se to argumentira time što je niska razina obrazovanja pripadnika romske nacionalne manjine. Dakle, ne obrazujemo ih radi čega se ne mogu zaposliti, a onda su nezaposleni radi toga što su neobrazovani. No i ova izvješća zapravo nedovoljno ističu sa kojim se problemima suočavaju zapravo najranjivija i socijalno najugroženija djeca u našem društvu koja često nemaju niti osnovne uvjete života. Dapače, evo podaci kažu iz izvješća pravobraniteljice da je stambeno deprivirano, da istraživanja pokazuju da je stambeno deprivirano čak od 59 do 78% romskih kućanstava. U takvom kontekstu nevjerojatno je kako se u izvještaju potpunosti ignorira činjenica da je zbog epidemije velik dio nastave održane na daljinu, te je nezamislivo sa kojim su se dodatnim izazovima zapravo susretala djeca pripadnici romske nacionalne manjine. Dakle, u izvještaju se navode aktivnosti pravobraniteljice, spominju se inicijative, spominju se udruge civilnog društva Are yuo syrious, sve se to spominje. Ali nigdje se ne navodi šta se konkretno od strane Vlade zapravo radilo na rješavanju tih problema. Ja kad se sjetim kako je meni bilo održavati nastavu na daljinu u mom stanu sa svim uvjetima koje imam i kako sam to jedva preživjela, uopće ne želim zamišljati na koji način su se školovali mali Romi. Dakle, to je upravo razlika te svakodnevne borbe kroz sustav i razlika te prve privilegije gdje zapravo bismo mi trebali težiti tome da djeca romske nacionalne manjine moraju kao jedinu brigu imati završetak osnovne škole, a vrlo, vrlo, vrlo smo daleko još uvijek od te situacije. Osim poteškoća u ostvarivanju prava na obrazovanje pripadnici romske nacionalne manjine i dalje se suočavaju sa brojnim preprekama u ostvarivanju prava u zapošljavanju i u pristupu uslugama. Mnoge romske obitelji koje žive u segregiranim naseljima primaju socijalnu pomoć, ali opet imamo catsh. S obzirom da postojeće zakonodavstvo ne dopušta vlasnicima automobila da primaju socijalnu pomoć u slučaju da korisnik socijalne naknade posjeduje automobil ili se utvrdi da ga vozi ta osoba bude diskvalificirana u odnosu na primanje socijalnih naknada. Takvim uređenjem pojačavamo segregaciju jer onda te iste obitelji teško mogu doći do namirnica, doktora, vrtića ili škole o kojima pričamo da su nam jako važni. Uz to i romska je nacionalna manjina uz srpsku česta meta govora mržnje na internetu dodatno zabrinjava senzacionalističko i stereotipno izvještavanje o Romima u pojedinim medijima koje negativno utječe na razvoj predrasuda i učvršćuje sliku o Romima kao problematičnim dijelovima društva. Dakle zaključno, nacionalizam, povijesni revizionizam i antimanjinska retorika u najvećoj su mjeri usmjereni prema pripadnicima srpske i romske nacionalne manjine. Oni su sistemski, oni su sustavni, oni su kronični i kao takve ih trebamo prepoznati i jasno i glasno i nedvosmisleno osuditi u svakoj prilici kako bismo konačno evo nakon 30 godine krenuli prema izgradnji međusobnog uvažavanja i razvijanju kulture tolerancije.
Hvala kolegice Kekin. Kolega Pavliček dignuli ste povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je članak 238. Kolegica omalovažava saborske zastupnike koji nema isti stav kao ona, gdje je rekla da je prošli petak ovdje bilo govora mržnje zbog izbora Šimprage, da je imala mučninu u želucu. Ja joj preporučam Gastal, pa će to prestati. Ali kad bi čovjek nju slušao stvarno bi čovjek pomislio da ovdje nitko ne smije reći da je pripadnik ove ili one nacionalne manjine. I ono što je najzanimljivije. Znate koji su prvoborci za manjinska pitanja? Oni koji žive 500 km od nacionalnih manjina. Ti su vam najjači.
Kolega Pavliček, vi ste zapravo kroz povredu Poslovnika replicirali kolegici Kekin, stoga vam temeljem čl. 239 izričem opomenu. Idemo dalje. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će uvaženi kolega Krunoslav Katičić, izvolite kolega.
Poštovana potpredsjedniče, uvažena predsjednice Vlade, kolegice i kolege. Evo, pred nama je Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku tih sredstava za provedbu aktivnosti za nacionalne manjine i to za 2019. i 2020. g. ... [[Govornik se ne razumije.]] čitanjem tog, oba ta izvješća na prvi način se učini da se radi o relativno sličnim dokumentima, međutim, postoji jedna velika, velika razlika između ta dva dokumenta jer ih oba treba staviti, između ostalog i u vremenski kontekst koji se ovdje je spominjao i stoga mislim da su ova izvješća potpuna i dobro sačinjena, a vremenski kontekst se odnosi upravo na ovu činjenicu da su se, pogotovo 2020., odvijana u vremenima kad je postojala pandemija Covida-19 i kada se ta neposredna distinkcija odnosno interakcija koja se ostvaruje između pripadnika nacionalne manjine i onih sredstava koje su operativnim programima navedeni, mogla i teže ili otežano uspostaviti. Stoga pozivam da i ta i uzmemo prilikom razmatranja ova dva izvješća i tu činjenicu u obzir. Znači, važno je napomenuti da oba dokumenta imaju svoju bazu odnosno da su bazirane na temeljnim dokumentima, to su operativni programi, koji se jedan odnosio od 2017. do 2020., a ovaj pak noviji od 2020. do 2024. Bitnost i snaga tog strateškog dokumenta koji je baza i osnova za uopće realizaciju svakog izvješća i za sve aktivnosti se nalazi u tom strateškom dokumentu, operativnom programu za nacionalne manjine, kao što znamo, u Hrvatskoj postoji, znači Zakon o strateškom planiranju, stoga se taj dokument smatra izuzetno bitnim i znam da ga u koordinacijama, kako Vlade i u svim drugim dijelovima interakcije i nastanka tog procesa, isti poštuje. Stoga da podsjetimo, operativni taj program, oba za nacionalne manjine, ja bi se više bazirao na ovaj od, za budućnost, do '24. g. Donijet je u prosincu 2020. i nastavak je stvarno kontinuiranog rada Vlade RH na unaprjeđenju postojeće razine zaštite ljudskih prava nacionalnih manjina i tzv. nekakav slijed svih dosadašnjih operativnih programa koji su se dešavali. U ... [[Govornik se ne razumije.]] operativnom programu postoje brojne aktivnosti. Tako im je u ovom postojećem 113 i odnose se na za svaku pojedinu nacionalnu manjinu zasebno. Prije mene su neke od kolega istaknuli koje sve postoje nacionalne manjine, međutim, ne treba to posebno ponavljati, ali mislim da se možemo svi skupa složiti da se vodi briga i da su zastupljene sve nacionalne manjine bez obzira na njihovu brojnost i aktivnosti koje imaju. Podsjetio bih također, da se te aktivnosti odvijaju u brojnim, ajmo reći, skupinama i područjima ostvarivanja. Tako imamo, znači u pravilu imamo aktivnosti koje se odnose na pripadnike nacionalnih manjina na službenom i ravnopravnom uporabu svog jezika i pisma. Mislim da ne treba posebno naglašavati da je zakonodavni okvir koji se koristi u toj problematici apsolutno transparentan i jasan i da se ostvaruje, u sa određenim, negdje sa boljom situacijom, negdje sa malo slabijom, ali da u globalu možemo biti zadovoljni sa tim dijelom. Također, imamo onaj koji se odnosi na odgoj i obrazovanje na djece na jeziku i pismu nacionalnih manjina koje prisustvuje. Zatim, imamo pravo na pristup javnim medijima, mislim da je to također, kroz razno razne, kako emisije na službenim, na javnim servisima dosta dobro utvrđeno, a brojni smo svjedoci da se u tim emisijama aktualiziraju sva postojeća pitanja i problematika koja se može pojaviti u tim problemima. Mislim i volio bih naglasiti da postoji područje koje je dosta bitno, a koje oslikava, kao i svaku drugu narodnost, kulturna autonomija koja postoji za nacionalne manjine. Mislim da se na tom području dosta dobro artikuliraju svi ono što je bitno za pripadnost određenoj manjini ili nacionalnoj iskazivanju tih svojih osjećaja. Također, mislim da je politička participacija nacionalnih manjina također, dobra, što se očituje u broju izabranih vijeća kako bi .../nerazumljivo/... općinskih ili gradskih ili predstavničkih tijela u svim razinama države koje sudjeluju. Naravno, posebno treba .../nerazumljivo/... dotaknuti dio koji se odnosi na pravo i zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina. U tom dijelu, ovisno o brojnosti i području gdje se nalazi na RH također, mislim da je izvješće jasno pokazuju brojke da je i to pravo dosta dobro zastupljeno i da se na tom dijelu svakim izvješćem sve su bolji i bolji rezultati. Posebno treba istaknuti, mada je to već i par puta rečeno, istaknuti i integraciju romske nacionalne manjine za koju mislim da i bili smo svjedoci i nedavno i ja osobno i drugi .../nerazumljivo/... kolege saborski zastupnici, da se ta prava dosta dobro ostvaruju zahvaljujući i aktivnosti te nacionalne manjine. Nadalje, također može se očitovati da to pravo na toleranciju i različitosti i suzbijanje diskriminacije tu što god se napravi nije dostatno i mislim da trebamo svi skupa, ah raditi da se i taj dio što bolje i moguće ostvari. Također bez obzira da sve ove aktivnosti imaju i svoju nekakvu verifikaciju u financijskim sredstvima mislim da je iz oba izvješća vidljivo da su sva sredstva koja se utroše za ove, za ove aktivnosti su transparentna i da da idu nam u koristi pripadnika same nacionalne manjine. Zaključno, mogu kazati da će Klub HDZ-a naravno podržati oba predmetna izvješća uz jednu napomenu da se sva ta prava pripadnika nacionalnih manjina ostvaruju na zakonit i putem pripadajućih već spomenutih operativnih planova što znači da je osigurana u svakom od ovih dijelova transparentnost, javnost i što je dosta bitno za naglasiti predvidljivost. Predvidljivost u postupanju takvih je na dobrobit svih nacionalnih manjina tako da mislim, a time i cjelokupnog hrvatskog naroda i stoga zaključno opet ponavljam Klub HDZ-a će podržati ova izvješća. Hvala vam lijepo.
Hvala vam kolega. Nastavljamo dalje, slijedeći na redu je Klub zastupnika SDSS-a. U ime kluba govorit će uvažena zastupnica Dragana Jeckov. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospođo potpredsjednice, mene raduje ovoliki broj žena na, makar i na potpredsjedničkim funkcijama, ne mogu a da to ne primetim bez obzira na stranačku, ideološku ili bilo koju drugu pripadnost. Naprosto mi je drago da su žene danas, a i ubuduće na ovako visokim pozicijama. I naravno ostalo suradnici također, moje poštovanje. Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina dakle datira iz 2002., da podsjetimo i krajem ove godine obilježit ćemo namjerno ne kažem proslaviti 20 godišnjicu njegove primjene. Ustavni zakon bi trebao biti jedan od najvažnijih dokumenata RH, u RH i naravno uz sam Ustav jer jamči ravnopravnost pripadnicima svih nacionalnih manjina. Upravo ta ravnopravnost i zaštita uređuje se Ustavnim zakonom koji je kao što je poznato donosi se je li 2/3 većinom i po svojoj pravnoj snazi je iznad drugih zakona. Zanimljiva mi je jedna odredba koja se odnosi na prava nacionalnih manjina i kaže da je pravo na izjašnjavanje o nacionalnoj pripadnosti strogo osobno pravo i da nitko ne može ni na koji način utjecati na to kako se osoba želi izjasniti. Kazneni zakon je čak propisao da će se kaznom zatvora do jedne godine kazniti onaj tko pripadniku nacionalne manjine uskrati ili ograniči pravo na slobodu izražavanja nacionalne pripadnosti ili na kulturnu autonomiju. Spomenutom kaznom kaznit će se tko suprotno propisima o uporabi jezika i pisma uskrati ili ograniči osobi pravo služiti se svojim jezikom i pismom i još bi zanimljivije bilo od pukog iščitavanja ove odredbe vidjeti primjenjuje li se i na koji način, primjenjuje li se i na koji način nadležne institucije spomenutu odredbu kada znamo, recimo primjerice da u velikom broju jedinica lokalne samouprave čak njih 23, ne samo u Vukovaru koji se najčešće spominje, a mediji obično vole forsirati, pripadnicima srpske zajednice uskraćuje se pravo na dvojezičnost. Zanimljivo je što je i savjetodavni odbor za nadzor provedbe okvirne konvencije prepoznao određene probleme u praksi pa nas je tako pozvao na zamislite, zamislite smanjenje praga, donjeg praga za službenu uporabu jezika i pisma nacionalnih manjina u lokalnim samoupravnim, samoupravama i jedinicama. I što je još važnije pozvali su nas na osiguranje, nas sve da sve lokalne vlasti poštuju i primjenjuju propisane uvjete. Također u 6 izvještaju odbora stručnjaka o primjeni Europske povelje na temelju kojeg je odbor ministara Vijeća Europe u decembru donio preporuke za RH navedeno je da je zakonski prag od najmanje trećine stanovništva pripadnika pojedine manjine u JLS-ima za uvođenje ravnopravne službene uporabe manjinskog jezika i pisma zamislite previsok, da nije u skladu sa Europskom poveljom te da isključuje one jedinice u kojima su pripadnici nacionalnih manjina naseljeni u značajnijoj mjeri, no u dijelu nižem od trećine stanovništva. Ovaj problem samo djelomično ublažen mogućnošću da jedinice lokalne samouprave samoinicijativno statutom uvedu manjinske jezike u ravnopravnu i službenu uporabu jer se to u praksi neujednačeno provodi. Osim toga, u jedinicama u kojima su jezici manjina uvedeni u jednaku i službenu uporabu situacija se uvelike razlikuje. Od recimo učinkovite upotrebe talijanskog jezika do samousmene i simbolične pisane upotrebe ostalih jezika koja se uglavnom svodi na dvojezične natpise na zgradama lokalne vlasti. Također, neke jedinice koje su obavezne uvesti srpski jezik i ćirilično pismo jer Srbi čine više od trećine stanovništva i dalje nisu uskladile statut sa Ustavnim zakonom ili su to učinile ali dvojezičnost ne primjenjuju, čak ni postavljanjem dvojezičnih tabli na zgradu općine. Neke općine u kojima srpska zajednica čini većinu stanovništva su iz svojih vlastitih sredstva finansirale postavljanje dvojezičnih ploča s nazivima odredišta, ali su iste uklonjene od strane nadležnih institucija ili svakako nenadležnih huligana u poput onih u slučaju biskupije kod Knina. Pravo na uporabu jezika i pisma srpske nacionalne manjine kontinuirano se krši u tri općine u Vukovarsko-srijemskoj županiji tako što se u odnosu na osnivanje škola odbijaju prenijeti osnivačka prava na općine u kojima je utvrđeno pravo srpske nacionalne manjine na ravnopravnu uporabu jezika i pisma. Na taj način onemogućena je registracija škola na manjinskom jeziku, te obrazovanje po modelu A. Nažalost i dalje se traži opravdanje za nečinjenje u vidu nepovoljne političke situacije na dolaska važnih datuma, promjena vlade, nedoumica u Ministarstvu znanosti i obrazovanja i slično, ali je bez ikakvih problema recimo prenijet, prenijeta osnivačka prava na grad Vukovar sa danom 1.1.2019. u svega 21 dan od podnošenja takvog zahtjeva od strane grada Vukovara. Zabrinjavajuće je da se iz godine u godinu ponavlja zaključak da u gradu Vukovaru nije dosegnut stupanj razumijevanja i snošljivosti između pripadnika hrvatskog naroda i srpske nacionalne manjine zbog čega srpska nacionalna manjina ne ostvaruje niz kolektivnih i individualnih prava. Koristim priliku istaći i ono što je dobro i pozitivno u ovom izvještaju, to je svakako Savjet za nacionalne manjine koji je u 2020.g. svakako osigurao značajna sredstva namijenjena za projekte kulturne autonomije. Iako su pandemijske godine bile u pitanju i djelovanje manjinskih folklornih društava zbog epidemije je bilo reducirano, odgođeno ili otkazano sredstva nisu smanjivana nego su upotrebljavanja za poboljšanje njihovih kapaciteta prostornih i drugih uvjeta. Također pohvaljujem i aktivnosti Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina usmjerene na nastavak provedbe niza mjera usmjerenih na borbu protiv diskriminacije i zločina iz mržnje prema nacionalnim manjinama, te na uklanjanje predrasuda tako što su održani stručni skupovi, seminari, okrugli stolovi uz teme zločina iz mržnje i govora mržnje, naročito za objavljivanje godišnjih podataka o slučajevima zločina iz mržnje, te vođenje evidencija pružene podrške žrtvama zločina iz mržnje. Pohvalno je što je donesen i Protokol o postupanju u slučaju zločina iz mržnje koji je usklađen s Nacionalnim planom za borbu protiv diskriminacije za razdoblje 2017.-2022., međutim unatoč provedenim aktivnostima govor mržnje i retorika usmjerena protiv pripadnika nacionalnih manjina posebno one romske, posebno one srpske i dalje predstavlja ozbiljan problem. Normativni okvir prava nacionalnih manjina je na visokoj razini i oko toga se možemo svi složiti, kao i podrška kulturnoj autonomiji što se ne može osporiti. Međutim, vrlo često je problem u samovolji pojedinaca koji jednostavno ne žele primijeniti kvalitetan zakonodavni okvir odnosno provoditi Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina ili oni koji ga žele, ali pri tome praktično budu označeni kao državni neprijatelji. Svi se moramo složiti kako u nekim područjima i dalje ima poteškoća poput provedbe prava na službenu i javnu upotrebu manjinskih jezika i pisama, zastupljenosti među zaposlenima u upravi i pravosuđu, pristupu javnim medijima, te obrazovanju posebno kada je u pitanju manjinsko obrazovanje odnosno registracija manjinskih škola kao ustanova s nastavom na srpskom jeziku i ćiriličnom pismu. Sve nas ovo treba potaknuti na jedno odlučnije rješavanje i svakako javnu osudu svih slučajeva javnog poticanja na nasilje i mržnju, zločin iz mržnje, kao i radikalnog nacionalizma, povijesnog revizionizma i protumanjinske retorike u javnom i političkom diskursu, te nas potaknuti na to da zločin iz mržnje koji pogađaju pripadnike nacionalnih manjina i druge budu spriječeni, djelotvorno istraženi i odgovarajuće sankcionirani. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepo kolegice Jeckov. Bauk, molim vas kolega Bauk nemojte dobacivati iz klupe. Slijedeći je Klub zastupnika Centra i GLAS-a u ime koga će govoriti kolegica Orešković i Puljak. Evo izvolite kolegice Orešković prvo vi.
Hvala, poštovane zastupnice i zastupnici. Gospodin Krunoslav Katičić ispred Kluba HDZ-a govorio je o vremenskom kontekstu u kojem raspravljamo o ovim izvješćima misleći pri tome da imamo izvješće za 2019. i 2020.g., da smo u međuvremenu imali i pandemiju i ovu sada svjetsku krizu nastalu agresijom Rusije na Ukrajinu. No umjesto tog vremenskog konteksta na koji ću se ja osvrnuti s obzirom na jedan drugi problem ja bi voljela govoriti o proceduralnom kontekstu. Naime, bit demokracije su valjanje procedure, a ako kroz te procedure ne možemo kontrolirati vlast to znači da u sustavu postoji ozbiljan problem. Naime, ja se već neko vrijeme bavim s izvješćima koja različita državna tijela podnose HS, ima ih sve skupa 70, dakle tu su izvješća nezavisnih regulatornih agencija, tu su izvješća pučke pravobraniteljice i drugih ureda pravobranitelja, tu su između ostalog i izvješća koje na temelju različitih zakona podnosi i vlada. Ova izvješća podnesena su na temelju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina koji je po svojoj kategoriji i po svojoj hijerarhiji iznad ostalih zakona, dakle pričamo o ustavnom zakonu, pa ću sada pročitati što u tom zakonu piše. Piše ovako, najmanje jednom godišnje Vlada RH podnosi HS izvješće o provođenju ovoga ustavnog zakona i o utrošku sredstava koja se u državnom proračunu osiguravaju za potrebe nacionalnih manjina. Tu ću zastati, ovo je tek pola rečenice, dakle kaže se vlada jednom godišnje. Dakle, nije samo problem to što mi danas u 2022.g. raspravljamo o Izvješću za 2019. g. nego je problem što to Izvješće za 2019. g. Vlada nije podnijela 2020., nego tek 2021. sa godinu dana zakašnjenja. Postavljam pitanje zašto. Kako je moguće? Kako je moguće da Vlada RH HS-u podnosi zakon sa godinu dana zakašnjenja kršeći pritom odredbu, takva kakva je, slažem se da nije dovoljno razrađena jer nema točno propisan datum i rok, kaže se jednom godišnje, ali sa godinu dana zakašnjenja, a onda dalje niti u tom Ustavnom zakonu niti u Poslovniku HS-a niti u bilo kojem drugim odredbama ne piše nigdje u kojem roku bi se to izvješće trebalo raspraviti i što je posljedica, primjerice, neusvajanja izvješća. Naravno da parlamentarna većina koja je sastavljena od HDZ-a i od samih nacionalnih manjina bez kojih ne bi bilo tih 77 ruku, ovo Izvješće neće rušiti, ali što to, gospodo draga, govori o svima vama? Što to govori o vašoj sposobnosti da provodite onu osnovnu, temeljnu ustavnu obavezu kontrole Vlade i kakva je to država u kojoj Vlada može raditi ovakve propuste? A onda idemo dalje. Dakle druga polovina iste ove rečenice kaže, Savjet za nacionalne manjine HS-u odnosno njegovom radnom tijelu u čijem je djelokrugu ostvarivanje prava nacionalnih manjina podnosi polugodišnje izvješće o pitanjima koji su u djelokrugu Savjeta te kvartalno izvješće o utrošku sredstava koja su u državnom proračunu osigurana za potrebe nacionalnih manjina. Gdje su ta polugodišnja izvješća? Gdje su kvartalna izvješća? Gdje su? Ja ih ovdje nisam vidjela. Nisam ih vidjela na internetskim stranicama HS-a niti bilo gdje drugdje. Dakle HS ne radi svoj posao kroz svoja matična tijela. Kada sam danas vidjela jake snage hrvatske Vlade, zapravo kada sam vidjela u samoj najavi koga je uopće za svoje predstavnike Vlada ovlastila, tu su ključna resorna ministarstva. Meni dođe da vas pitam, pošto ste, gospodo draga, uopće došli. Šta mi vas imamo za pitati? Bilo bi smisleno kada bi se, s obzirom na poglavlja koja ovo Izvješće ima, a to su uporaba tradicijskih naziva i simbola, odgoj i obrazovanje, pravo na očitovanje vjere i osnivanje vjerskih zajednica, dakle nešto što spada u djelokrug resora obrazovanja, pa onda pristup javnom priopćavanju, nešto što spada u djelokrug Ministarstva kulture i kulturna autonomija, pa onda zastupljenost vlasti u upravnim i pravosudnim tijelima, pa to onda spada pod djelokrug rada ministra pravosuđa, pa onda stambeno zbrinjavanje, tu imamo ured, i imamo etnički motivirana kaznena djela, što spada u djelokrug Ministarstvo unutarnjih poslova, dakle tu su resorna ministarstva. Bilo bi smisleno kada bi se o ovim pojedinim poglavljima kao zainteresirano radno tijelo, prethodno raspravi u samom Saboru, očitovala matična radna tijela, no toga nema. Takav model, takav način raspravljanja nije ni predviđen odredbama Poslovnika i što ćemo mi sad u ovim našim raspravama u ime kluba ili pojedinačnim raspravama? Svatko će ponavljati kako su nam nacionalne manjine bitne, kako u pojedinim sredinama vidimo da i nadalje imamo iste one probleme na kojima su u svojim odlukama još prije ne znam koliko godina ukazao Ustavni sud i ponavljati jedno te iste mantre, a primiti se toga da mi kao saborski zastupnici uredimo pravila rada nas samih i da kažemo koja je svrha, što se želi postići, ne samo raspravom nego i izglasavanjem bilo izvješća ili iznošenjem primjedbi na jedan njegov dio koji se odnosi na jednog resornog ministra, dakle ja poantu i svrhu u svemu tome ne vidim. Ono što bi doista zamolila, s obzirom da već duže vrijeme i u drugim segmentima vidimo da je Poslovnik HS-a jedna polutvorevina, vidimo da imamo problem sa replikama, sa povredama Poslovnika, sa opomenama, sa jednim disfunkcionalnim i neuređenim sustavom rada, to znači da nam je dobrim dijelom neuređena i država, da do sljedećeg podnošenja ovakvog, a onda i svih ostalih izvješća, razradimo te postupovne i procesne odredbe i da kažemo koja je uopće njihova svrha.
Hvala vama. Idemo dalje, na sljedeći klub zastupnika. To je onaj Kluba zastupnika IDS-a, u ime Kluba zastupnika IDS-a govorit će uvaženi zastupnik Emil Daus. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gđo. potpredsjednice. Uvaženi potpredsjednica Vlade, državni tajnici, kolegice i kolege. Pravo manjina i njihova uključenost u društvo s vremenom se poboljšala, što je svakako za pozdraviti, no smatramo kako još ima otvorenih pitanja koje ne smijemo stavljati pod tepih, poput rastućeg nacionalizma, antimanjinske retorike, provedbe prava na službenu i javnu upotrebu manjinskih jezika i pisma, zastupljenost među zaposlenima u upravi, pravosuđu, pristupu javnih medija te obrazovanju i zbog toga sam nekako uzeo ovo svoje učešće u raspravi kako bih pokušao kroz prikaz jednog dobrog primjera doprinijeti možda, na neki način još boljem suživotu, toleranciji, dvojezičnosti te uvažavanju drukčijeg i drugačijeg u punom smislu tih riječi. Kao zastupnik koji dolazi iz Istre mogu s ponosom reći kako smo svijetli primjer i uzor odnosa s nacionalnim manjinama, od one autohtone, talijanske zajednice do svih ostalih manjina koje žive u Istri jer odnos s manjinama ne završava donošenjem političkih akata kojim se određenoj skupinama ljudi daje neka prava, već taj proces možemo usporediti s demokracijom koja nije nikad savršena nego je na nama da je kontinuirano gradimo i usavršavamo. Nešto slično je i s nacionalnim manjinama i nije sve došlo preko noći ni kod nas, to je jedan dugotrajan proces koji se kroz cijelo to vrijeme treba usavršavati, nadopunjavati, korigirati gdje je to potrebno, a nije uvijek bilo ni jednostavno. Najbolji primjer možda je suživot hrvatskog i talijanskog naroda u Istri i možemo ići nekoliko stoljeća unatrag, a možda možemo ostati samo i u prošlom stoljeću jer je nažalost bilo dovoljno materijala samo tijekom 20. stoljeća. I kad bi se vratili jer neki to redovito čine u negativni dio prošlosti, tko bi želio biti negativan i dalje našao bi mnogo razloga za nerazumijevanje i narušene odnose u sadašnjosti i budućnosti. Ali rekli smo ne, uspjeli smo to reći tada kada je bujao nacionalizam, kad je bujala mržnja, nerazumijevanje drugog i drukčijeg, a uspjeli su zapravo i naši nonići puno prije nas koji su postavili temelje, kako mi zovemo fundamente suživota kakav imamo danas jer ona njihova snaga oprosta tada i oni koji su pripadali hrvatskom narodu poput mog noneta i oni koji su pripadali talijanskom, poput predaka mojih prijatelja, poznanika nakon svih osobnih tragedija koje su prošli u životu, a bile su ozbiljne tragedije ta njihova snaga oprosta i pogled prema budućnosti u kojoj ne želi vidjeti svoje potomke u svađi već da zajedno dalje grade svoju zdravu budućnost, bili su najvjerojatnije i najčvršći temelji za ovako zdrav odnos i istinski suživot na Istarskom poluotoku. A veliki doprinos tome da se to sačuva i poboljša zadnjih 30-ak godina i na to sam posebno ponosan, daje i IDS-ova politika i tome tako jer je oduvijek postojala i nikada nije dovedena u sumnju jasna, iskrena i čvrsta politička volja da svi građani budu tretirani jednako bez obzira na nacionalnu pripadnost. Takva politika rezultirala je stvaranju istinskog, multikulturalnog društva koje može biti uzor bez lažne skromnosti i dobrom dijelu Europe. I ne mislim samo na dvojezične table one na ulazu u mjesta ili na institucijama, ne mislim samo ni na škole na talijanskom jeziku koje pohađaju i neka hrvatska djeca, ni one na hrvatskom jeziku koje pohađaju neka djeca talijanske nacionalnosti što je danas počelo biti normalno u Istri. Usudio bih se reći da je stvar drukčija zato što nam je od prvog dana bio jasan taj značaj multikulturalnosti, različitost i raznolikost doživljavamo kao bogatstvo, a ne kao opasnost i slavimo tu multikulturalnost evo drugi utorak 10. svibnja ove godine u Rovinju nakon dvije godine stanke, 7. Festival multikulturalnosti pa vas pozivam i dobrodošli ste na njega. A što se tiče samog izvješća o radu, klub IDS-a će ga podržati, ali uz napomenu kako je potrebno ubacit u višu brzinu jer to je odnos koji je potrebno stalno graditi, a kad smo kod više brzine složio bi se tu i sa nekim prethodnicima u raspravi i u samom izvješću da dođe redovno ovdje u saborsku raspravu odnosno puno prije nego što dolazi. Stvarno je malo, ajd bit ću pristojan pa neću reći riječ, ali nije sigurno prikladno da nakon tolikog vremenskog odmaka sad raspravljamo o nečemu iz 2019.g. I pred sam kraj, ne zaboravimo da je poso nas zastupnika vodit računa o svim građanima, tu spadaju svakako i pripadnici svih manjina. Oni nisu gosti u ovoj državi i to bi želio posebno apostrofirati, zaslužuju i moraju imati identična prava kao i svi ostali građani naše zemlje. Kad to budu svi shvatili ili velika većina još uvijek čini mi se da netko ne, ta će mu bit zemlja po mjeri čovjeka. Pripadnici manjinskih zajednica neće se osjećat bolje zato što smo mi osigurali prava po statutu ili neće samo zbog toga, već kad uistinu oni osjete bit slobodni govoriti i živjeti svoju kulturu. To je ono što je suštinski i njima kao pripadnicima nacionalnih manjina najvažnije. Hvala lijepa.
Hvala vama kolega Daus. Sljedeći na redu je uvaženi zastupnik Arsen Bauk koji će govoriti u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite kolega Bauk.
Poštovane kolegice i kolege. 2012.g. obilježili smo, ali ne i proslavili 10 godina od donošenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, 2022. obilježit ćemo, ali ne i proslaviti 20 godina od donošenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, a 2027. bi trebali proslavit, ali ne obilježit 25. godinu donošenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina jer kada pogledamo situaciju ja ustvari nisam siguran je li kolegica Jeckov ispravno primijetila da bi trebali obilježit, a ne i proslavit. Naime, rijedak je primjer u demokratski višestranačkim sustavima da jedna grupacija dobije 100% na izborima, a to se u 12. izbornoj jedinici u ovome ciklusu 2020.g. dogodilo. Svih osam zastupnika nacionalnih manjina koji su bili u prošlom sazivu HS-a izabrani su i u ovaj saziv HS-a, dakle građani su s njima zadovoljni, oni koji biraju to su pripadnici nacionalnih manjina i prema tome ako su oni zadovoljni, ja ne vidim zašto bi više ovo bila tako važna i velika tema. Kolega Radin je u saboru devet mandata, kolega Bilek i Kajtazi četiri, kolegica Lekaj Prljaskaj tri, Janovich je novi, a SDSS od 2003. od kad je ovaj sustav izbora zastupnika dobiva svaki put tri mandata. Prema tome, u tom jednom raspoloženju ja ne znam zašto bi mi obilježavali, a ne i proslavili? Pa vi bar imate razloga proslaviti. Da moja stranka dobije 100% ja bi proslavio. No dobro, ako su građani zadovoljni. E, ali ova bi rasprava ustvari kada tako pogledamo trebala proći u idiličnoj atmosferi i tu idilu je samo pokvarila kolegica Kekin koja je jedina govorila o pravim problemima. Da, dakle činjenica je da u javnom govoru najviše su apostrofirani po negativnom, kad govorim o apostrofiranim mislim na jedan dio pripadnika većinskog naroda, pripadnici srpske i romske nacionalne manjine. E sad, jedan od većih ovoga izazova resornog ministra u vladi ne bilo koga nego Zorana Milanovića što se tiče manjinskih prava bilo je upravo primjena odredbi o ravnopravnoj uporabi jezika i pisma. I samo je netko sa takvom voljom tvrdoglavom, željom da radi nešto iz uvjerenja kao što današnji predsjednik Republike mogao riskirati da bez obzira na specijalnu policiju koja je bila u Vukovaru ustraje na nečemu na čemu on vjeruje. Pa sam tako ja u jednom trenutku da ćete vi uvjetovati ulazak u Švedske i Finske u NATO time da smanjite ovaj prag za uporabu ravnopravnog, ravnopravne jezike, ravnopravnu uporabu jezika i pisma, ali to se ipak nije dogodilo. Činjenica je da je ima dojam da je pripadnicima odnosno zastupnicima nacionalnih manjina da relativno dobro i korektno pronalaze zajednički jezik i sa vladom lijevog centra i sa vladom desnog centra. I to je možda dobro jer to pokazuje da u Hrvatskoj i jedna i druga mainstream stranka vode računa dakle o manjinskim pravima pri čemu mi se čini da jedna mainstream stranka lakše nalazi zajednički jezik na ovim ideološkim pitanjima, a druga mainstream stranka lakše nalazi zajednički jezik na ovim tzv. financijskim pitanjima, ali na kraju krajeva i jedno i drugo je legitimno. Mojim kolega s desne strane želio bih ipak nešto reći. Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina nisu donijeli pripadnici nacionalnih manjina. Donijeli su ga zastupnici u Hrvatskom saboru 2/3 većinom od kojih su većina onih koji su glasali mislim etnički Hrvati. Prema tome, kada govorimo ili govorite o pravima nacionalnih manjina rađe gledajte nas nego njih, ako vam je problem s time. Meni nije problem ali nemam se problem, nemam problem to tako, to tako reći. I izmjene Zakona o pravima nacionalnih manjina koje su donesene između ostalog i 2010. godine zajedno sa promjenama Ustava bili su također, bili su također raspravljene i bilo je određenih, određenih polemika. Čini mi se da je tada Vesna Pusić kao zastupnica HNS-a bila na ovoga braniku toga da HDZ ne da previše nečega što ne bi trebalo zato da bi imali manjinsku potporu. Zajedno smo donijeli 2010. pa je Ustavni sud ukinuo nažalost dvostruko pravo glasa za pripadnike nacionalnih manjina ispod 1,5% u, u ovome, u stanovništvu. Klub zastupnika SDP-a nema ništa protiv prihvaćanja ovog izvješća i za 2019. i za 2020. godinu, ali obzirom na okolnosti koje su nam sad poznate, a tada nisu bile, a o kojima smo mogli nažalost čitati u crnoj kronici mi ćemo ovo izvješće primiti na znanje. Predložit ćemo saboru da ga primi na znanje. To smo mislim napravili i za neka od prošlih izvješća i želimo još jednom istaknuti dakle svoju privrženost provedbi svih članaka, svih slova, interpunkcijskih znakova i spejsova između riječi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, spremni smo podržati i njegovo poboljšanje koje bi išlo u smislu ovoga povećanja prava pripadnika nacionalnih manjina. Kolegi Pavličeku moram reći da nacionalne manjine kao kolektiv nemaju nikakve obaveze prema RH, imaju pojedinci. A što se tiče mene u 3 i 5 4. svibnja ja ću prekinut da, imam još 20 sekundi da obilježim nešto iz povijesti. Hvala.
Hvala kolega Bauk. Idemo sada na pojedinačne rasprave. Prva pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Pavliček, izvolite.
Poštovani, evo čini mi se da kolega Bauk traži već potencijalne saveznike za sastavljanje možda neke nove vlade, pa već unaprijed nosi miraz nacionalnim manjinama. No, ajmo mi šalu na stranu. U Hrvatskoj živi 22 nacionalne manjine po zadnjem popisu od kojih njih 20 dobiva sredstva iz državnog proračuna preko svojih manjinskih vijeća. Iako je Hrvatska mlada demokracija može biti primjer mnogim starijim demokracijama što se tiče prava nacionalnih manjina. Posebice Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina kojim se nacionalnim manjinama jamči prvenstveno politička zastupljenost u jedinicama lokalne, regionalne samouprave kao i na državnoj razini. I mislim da tu može Hrvatska uistinu biti primjer mnogim državama posebice jer smo mi do prije svega 20 i 7 godina imali Domovinski rat gdje je nažalost dobar dio jedne nacionalne manjine ustao protiv stvaranja hrvatske države. I danas ta nacionalna manjina unatoč svemu tome koristi sva ona prava koja im pripadaju kao i ostale nacionalne manjine. I ja često znam reći da nema veće demokracije od ove u Hrvatskoj. Ali isto tako očekujem da te nacionalne manjine i da njihovi predstavnici, kolega Bauk, njihovi predstavnici poštuju temelje ove države, ovi koji sjede iza mene i ovi koji sjede u ovom Hrvatskom saboru kao i njihovi predstavnici na lokalnim razinama. Evo jučer primjerice imali smo Dan grada Vukovara gdje evo pripadnici srpske nacionalne manjine po zadnjem popisu imaju oko 1/3 stanovništva, vidjet ćemo sad kakvi će biti novi rezultati, gdje imaju svog zamjenika gradonačelnika, gdje imaju svoje vijećnike, 6 ih mora biti od 19 i nitko od njih nije bio jučer na polaganju vijenaca na Memorijalnom groblju hrvatskih branitelja povodom Dana grada Vukovara i nebeskih zaštitnika Filipa Jakova. Ne očekujem od njih da budu na misnom slavlju u crkvi jer se radi o katoličkom bogoslužju, ali očekujem da se pojave na memorijalnom groblju i to je ono najmanje što trebaju učiniti i to je onda pokazatelj dal poštujete zajednicu većinsku s kojom živite i tu zajednicu koja vam je dala određena prava. To je evo jedan banalan primjer da svako u ovoj državi ima određena prava, ali isto tako i određene obveze. Nažalost lokalni predstavnici koji djeluju u gradu Vukovaru, koji su u istoj toj stranci u kojoj je kolegica potpredsjednica vlade Anja Šimpraga nisu niti bili ikad u koloni sjećanja, niti su bili s nama ostalim vijećnicima u gradu Vukovaru na bilo kojem obilježavanju bilo kojeg državnog blagdana, nisu bili na Danu državnosti, nisu u stanju doći i položiti vijenac na Dan državnosti RH. To je činjenica, to je istina, a istina boli i treba vas boljeti jer je to žalosno. Još jedanput ću ponoviti, apsolutno da nacionalne manjine trebaju njegovati svoju kulturu, svoje običaje, svoj identitet i da hrvatska država treba pripomoći nacionalnim manjinama kroz proračunska sredstva, ali ne može se financirati određene stavke kao što su Novosti tzv. Pupovčeve Novosti kako svi govorimo koje malo malo kritiziraju temelje ove države i ismijavaju vojno redarstvenu akciju Oluja sa naslovima „Lijepa naša lijepo gori“, ismijavaju hrvatsku himnu „Oj haubice naša mila“ itd., pa zar je to normalno? Pa recite mi u kojoj državi postoji nacionalna manjina ili njihove institucije koje se financiraju iz državnog proračuna, a onda pljuju po toj istoj državi? Krenite od sebe, poštujte vrijednosti ove države i uživajte u svim blagodatima ove države. Ništa više se od vas ne očekuje, ni ništa manje, svi mi imamo svoja prava, ali svi mi imamo i svoje obveze uključujući i pripadnike nacionalnih manjina. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imali ste jednu repliku u 90% svog izlaganja, zadnjih par rečenica je prouzrokovalo niz replika. Ajmo redom, uvaženi kolega Bauk prva replika izvolite.
Ja sam se naivno javio na prvu rečenicu, nije to pitanje miraza, dakle mi bi podržavali i prava ova iz opozicije, nije to problem. Dakle u osnovi u mnogo ovoga što ste vi spomenuli spada u temeljna ljudska prava i slobode na slobodu izražavanja i na slobodu misli i jedino kome političari u osnovi odgovaraju su njihovi glasači. Prema tome, da oni rade nešto tim nedolaženjem što ste spomenuli što ne odgovara njihovim glasačima njih bi oni kaznili na izborima, a čim to ne rade očito je da postoji određena razlozi zašto njihovi glasači njih, njih ne kažnjavaju. Dok god se poštuju zakoni RH i ne dovodi u pitanje teritorijalni integritet cjelovitosti i nezavisnost dotle to spada u političko djelovanje i slobodu izražavanja što nas upravo razlikuje od ne demokratskih režima. A što se tiče obilježavanja blagdana radujem se našem druženju 22. lipnja u Brezovici. Hvala.
Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Bauk, ja se ne mogu nikako s vama složiti da član Vlade RH ne može jasno i glasno reći da je Oluja bila vojno legitimna akcija. Ja se s tim ne mogu složit. Vi kao pravnik [[Upadica Bauk: Nisam pravnik]] [[Upadica Glasovac: Matematičar, matematičar]] Niste, okej, bili ste ministar uprave bi trebali znati, a znate sigurno i bolje od mene Ustav RH i preambulu ustava u kojoj jasno i glasno stoji da je među ostalim Hrvatska nastala na oslobodilačkim legitimnim vojno redarstvenim akcijama i danas imate člana vlade koji to ne može jasno i glasno reći, ništa više od toga. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika kolegica Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Pavliček, ja mislim da bi javnost ipak trebalo podsjetiti da je 2010.g. bio taj povijesni susret Ive Josipovića i Borisa Tadića kada su listom svi lokalni funkcioneri SDSS-a otišli na memorijalno groblje, naravno vi ne trebate vjerovati meni, o tome govore slike. Što se tiče izdajničkih Novosti ja se samo nadam da vi ne mislite da su izdajice recimo Boro Dežulović, Marinko Čulić, Tamara Opačić, inače novinari Novosti koji su koliko sinoć svi dobili nagrade zamislite Hrvatskog novinarskog društva. Ja se stvarno pitam, vi ste zaista jedan hrabar čovjek kad protiv sebe sedmu silu na takav način želite uperiti.
Hvala. Odgovor na repliku.
Niste me slušali, nikad nisam rekao da su izdajničke Novosti, nisam rekao, poslušajte slobodno još jedanput što sam rekao, al sam rekao da te iste Novosti negiraju temelje hrvatske države. Iza toga jasno i glasno stojim i stajat ću. A što se tiče ovoga što ste rekli prvog dijela, točno je da su se dva predsjednika našla, da su išli ja mislim u Varivode i na Ovčaru kako bi se poklonili i jednim i drugima žrtvama nevinim, ali isto je tako točno da nakon toga jer su očigledno vaši lokalni dužnosnici bili prisiljeni se tamo pojaviti nitko od vaših nikad više nije bio ne na Ovčari nego na Danu državnosti RH, države u kojoj živite. Evo tu su kolege s lijevog spektra, mislim da bi vam oni prvi to rekli da je minimum da bar na Dan državnosti se vaši lokalni predstavnici pojave i zajedno sa ostalim vijećnicima bez obzira iz koje opcije dolaze polože taj vijenac.
Vrijeme. Kolegice Jeckov, povreda Poslovnika, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je Poslovnik čl. 238., kolega očigledno, kolega Pavliček očigledno ima jednu posebnu vrstu standarda koju bi mi pripadnici nacionalnih manjina trebali, trebali koristiti i raditi odnosno on bi otprilike da propiše kako bismo se mi to u određenim situacijama trebali ponašati i na koje, na koje manifestacije odlaziti, a na koje ne.
Kolegice Jeckov, vi ste svjesni, ne možete odgovori, ovo je bila povreda Poslovnika, vi ste svjesni da ste povrijedili Poslovnik vi, da ste zapravo kroz povredu Poslovnika taj institut koristili priliku da biste replicirali, stoga imate opomenu. Idemo na slijedeću repliku, uvažena kolegica Raukar Gamulin, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Pavliček, mi svi vrlo dobro znamo da je kako se kaže u narodu za svađu potrebno dvoje. Za to što srpski predstavnici nisu došli na obilježavanje hrvatskih praznika, hrvatskih datuma jeste li se ikad upitali da je možda za to odgovorna i hrvatska većina. Da li ste se upitali možda da se u Vukovaru još uvijek ne poštuje odluka Ustavnog suda iz 2014. sa jednom zgodnom formulacijom koja se tako formalno potvrđuje svake godine na vijeću vukovarskom. 27 godina nakon Domovinskog rata nije li vrijeme da krenemo u doista pravu pomirbu i u suživot. Sa stalnim i neprestanim optuživanjima [[Upadica: Vrijeme.]] mislim da naravno nećemo daleko stići. Zahvaljujem.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Evo samo kolegici Jeckov da odgovorim prije toga, mislim da ste dovoljno dugo u politici da sami znate što je red, a što nije red i na koje manifestacije trebate dolaziti, a na koje ne. Drugo, poštovana kolegice Raukar Gamulin, najbolje još okrivite većinski hrvatski narod za ono što se '91. godine dogodilo u Vukovaru, pa mislim da bi vam to bio onako vrhunac na kraju svega. Za razliku od vas ja živim u Vukovaru znate, ja se tamo probudim svako jutro, pa odem na kavu, pa popričam s ljudima, pa prolaze svatovi pa se diže 3 prsta sa srpskim zastavama, pa nam psuju mater ustašku, znate ja tamo živim, vi tamo ne živite. I nemojte mi pametovati i optuživati i prebacivati krivnju na većinski hrvatski narod. Ni približno ne znate kakvo je stanje u gradu. Popis stanovništva nije točan. Zna to i predstavnik srpske zajednice i ima ih daleko manje od tih 3,78%. Znaju da 300 ljudi nestalih se nisu vodili u taj popis, a nisu preminuli, gdje su oni. Da su oni ušli u popis [[Upadica: Vrijeme.]] statistički bi pripadnici srpske nacionalne manjine pali [[Upadica: Kolega.]] Nemojte pametovati što ne znate.
Idemo dalje, slijedeća replika uvažena zastupnica Vučemilović. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa potpredsjednice. Kolega Pavliček slažem se s vama da bi se mnoge i razvijenije demokracije od naše mogle ugledati po pitanju poštivanja i različitosti i manjinskih prava. Mi smo ugradili u naše zakonodavstvo uistinu puno toga, popisali smo i Povelju o ljudskim pravima koja je sastavni dio Lisabonskih ugovora, znači od one europske prema nacionalnoj pa i nižoj razini mislim da je to na vrlo visokoj razini. I okrenimo se budućnosti, mislim da smo tu svi na tom tragu, ali koliko odvojeni programi, odvojeni vrtići, odvojene škole pomažu tome da nekad u budućnosti uistinu nemamo suživot nego zajednički život u zajedničkoj domovini RH. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Evo, zahvaljujem. … [[Govornik se ne razumije.]] pedagoškom standardu pripadnici nacionalnih manjina imaju mogućnost obrazovanja na svom jeziku i pismu A, B i C model. Osobno smatram da je ta potpuna odvojenost A model koji se primjenjuje na području recimo Vukovara, istočne Slavonije možda i najlošiji model za budućnost grada u kojem živim. Mislim da je to prilično loše jer se djeca odvajaju od vrtićke dobi preko osnovnih pa sve do srednjih škola i žive u istom gradu u paralelnim svjetovima i to nije za budućnost grada dobro. Mislim da bi C model bio puno prihvatljiviji radi budućnosti grada Vukovara. No, što je tu je. Na tom modelu prvenstveno inzistiraju politički predstavnici srpske zajednice u gradu i okolnim mjestima. To je njihovo legitimno pravo, a oće li se to u konačnici na kraju reflektirati prvenstveno štetno za njihovu zajednicu to će vrijeme pokazati jer prvenstveno njihovi učenici, studenti nakon toga odlaze studirati u Novi Sad, u Beograd, a ne odlaze u Zagreb i onda i ostaju tamo, ali to je njihova odluka.
A ja ću sad opet reći mogli smo imati mul interkulturalnu školu u Vukovaru, ali ju nemamo.
Mogli smo imati Jugoslaviju, ali ju više nemamo.
Idemo dalje s replikama. Uvaženi zastupnik Glavašević, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Pavliček, ha u Ustavu ne piše da se Hrvatsku mora voljeti jel tako, ne piše i od nameta nema salameta što bi se reklo u BiH. Ja, ja mislim da je apsurdna ideja da se inzistira na tome i da se nečije domoljublje mjeri i provjerava i da se zapravo ono neki način kao aha ako nemaš pozitivne osjećaje, ako ne voliš Hrvatsku onda si potencijalni ono ne znam pobunjenik, izdajnik ili šta već. A i da, i pogotovo da se to mjeri time koliko puta je netko bio ili nije bio na nekim obilježavanjima, ali mislim evo recimo, prethodnik gospođe Šimprage, Boris Milošević je bio u Kninu. Dakle, za mene je to apsolutno davanje legitimiteta Vojno redarstvenoj operaciji Oluja. Dakle, on je tamo bio iako mu je članica obitelji civilna žrtva rata stradala u Oluji. Dakle, ne koliko [[Upadica: Hvala.]] dokazivanja mora biti, ne.
Izvolite odgovor na repliku.
Ma ne, slažem se s vama, treba samo poštivati državu u kojoj se živi. I ja sam živio jedno vrijeme tijekom progonstva u Njemačkoj i poštuješ tu državu, poštuješ njihove blagdane, znači pogotovo ako si javna osoba u politici onda trebaš poštivati te njihove blagdane kao u ovoj državi. Znači ne, žalosno bi bilo ako jedan predstavnik jedne političke opcije gleda na to kao dokazivanje da voli državu ako će otići na Dan državnosti te države položiti vijenac. Mislim da tu nemam, da je uopće bespredmetno o tome raspravljati, da se to nekako samo po sebi podrazumijeva da ćeš na taj dan se otići i pokloniti nastanku te države, ništa više, ništa manje. To je to.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje uvaženi zastupnik Radin, izvolite kolega.
Tri dobronamjerne, prva je ta da neću pokušat promijenit košto sam rekao prije vaše stavove jer sam rekao nakon određenog doba više nema svrhe. Druga je ta da se mi nalazimo sad u ovom trenutku u 1972.g. ako mjerimo Drugi svjetski rat, 1972.g. je već bila prošla 1971., samo da znate relacije jel da oko suživota. Treća stvar koju hoću reći je da držeći u obzir sve te stvari zapravo vrijeme je doista da se počnemo, da se počnemo integrirati, da se počnete integrirati jer mi u Istri već jesmo…/Smijeh/…da se počnete integrirati [[Upadica iz klupe: Dobro ste rekli]] jer jednostavno, a oko višejezičnih škola mi smo to napravili tako, mi smo napravili jednojezične, onda Hrvati idu u talijanske, a Talijani idu u hrvatske, tako smo napravili višejezične škole.
Hvala, super, hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Evo slažem se s vama. Ja isto smatram da je vrijeme da se integrirate u društvo i ne asimilirate nego integrirate, evo slažem se.
Hvala. Kolega Bauk, zahtjev za stanku imamo, izvolite kolega Bauk.
Zahvaljujem gđo. potpredsjednice, pa nisam htio da vas dovodim u poziciju da mi dajete opomenu, a htio bi malo se u ime Kluba SDP-a ovoga osvrnuti na izlaganje kolege Pavličeka jer je on otvorio dosta u stvari zanimljivu, osjetljivu i temu koja zaslužuje malo širu elaboraciju o replici, od replike. Dakle, situacija vam je slijedeća, HDZ je u koaliciji, oni tu ovoga nas slušaju, imali su izlaganje u ime kluba i ne uključuju se u raspravu. Jedan dio opozicije kritički govori o pripadnici odnosno pripadnicima nacionalnih manjina u vlasti, a drugi dio opozicije objašnjava prvom dijelu opozicije da to što oni govore nije baš tako. E to je idealna pozicija, idealna pozicija za HDZ, tako da, tako da je to, to ova situacija. Ali ponovit ću, ne treba odnosno ljudska prava i slobode, pravo na slobodu i izražavanje misli i pravo na slobodu govora, pa i druge vrste izražavanja političkog stava ne zahtijevaju svakodnevno isticanje lojalnosti nečemu što je imaginarna država. Ono što je stvarna država su ustav i zakoni i na to svaki dužnosnik, svaki dužnosnik priseže. Ja ne mislim da bilo tko ko je dobio povjerenje HS za mjesto potpredsjednika vlade više treba davati još nešto što je inače premijer Plenković uveo u politički jezik kao interpretativnu izjavu, ne treba, ali se mogu složiti s vama u jednom dijelu. Osoba koja ne potvrdi legitimitet Oluje na način kako vi govorite ne može biti potpredsjednik u SDP-ovoj vladi jer bi nas ovi sa desnice razvalili zbog toga, ali može biti potpredsjednik u HDZ-ovoj vladi, tu nema nikakvih ograničenja. Zahvaljujem.
Kolega Bauk, stanka vam je odobrena, no na temelju čl. 293.b. nastavit ćemo dalje sa, sa sjednicom. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, slijedeća je kolegica Raukar Gamulin, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani, prije svega čl. 37. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina propisuje se da vlada najmanje jednom godišnje podnosi izvještaj o provedbi ustavnog zakona, te o utrošku sredstava za potrebe nacionalnih manjina. Pred nama je izvještaj iz '19., iz '20., '21. nema na vidiku, dakle i opet se i u ovom slučaju ne poštuju zakonske odredbe o obavezi podnošenja izvještaja. Također u 2020. nije usvojeno izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i utrošku sredstava osiguranih u državnom proračuna, pa kao ni zbirno izvješće o provedbi operativnih programa za nacionalne manjine, kao i sva mnoga druga izvješća, sve to kasni, ne dolazi, krše se zakoni, ali eto to većinu ništa ne uzrujava. Jedan podatak govori mnogo o poziciji srpske nacionalne manjine. Naime, odredbom čl. 9. st. 2. ustavnog zakona propisano je da pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo da se obrazac osobne iskaznice tiska i popunjava i na jeziku i pismu kojim se služe. Primjeri, talijanska nacionalna manjina po popisu iz 2011., nemamo još ovaj iz '21. oko 17 tisuća, osobne iskaznice 2019. 2767, 2020. 2585, a srpska nacionalna manjina koja broji po popisu iz 2011. 185 tisuća, osobne iskaznice 2019. 85, a 2020. 93. Ove brojke vrlo jasno oslikavaju i strah i nelagodu s kojom živi srpska nacionalna manjina u Hrvatskoj, ali kako kaže izvještaj i neinformiranost o svojim pravima. Informiranost bi sigurno bila bolja, a i afirmacija svih nacionalnih manjina kada na javnoj televiziji ne bi bilo samo 1,054% … [[Govornik se ne razumije]] i '19. 1,079% programa, u 2020. posvećeno nacionalnim manjinama. Ne postoji redakcija za nacionalne manjine mada je to obaveza javnog servisa, pojedini manjinski jezici neravnomjerno su zastupljeni u tim programima, obaveza obrade tema o nacionalnim manjinama u programima za opću populaciju koja je propisana čl. 47. ugovora s Vladom RH u potpunosti je zanemarena. Cilj odredbe trebao bi biti privlačenje šireg kruga gledateljstva putem odabira ili atraktivnijih termina ili emitiranjem manjinskih sadržaja u prime time. Krajem 2020.g. Odbor ministara Vijeća Europe poručuje da bi Hrvatska trebala više učiniti na učenju jezika manjina i promicanju jezika manjinskih zajednica u obrazovanju javne uprave i medijima te je upozorio na nedovoljnu prisutnost ćiriličnog pisma u općinama i na znakovima koji označavaju nazive nasilja, što u većini slučajeva izostaje. I tako mi ratujemo s ćirilicom već 27.g. nakon završetka Domovinskog rata. Ćirilica je srpsko pismo, no zaboravljamo da je ona ujedno i hrvatsko pismo. Hrvati su u povijesti upotrebljavali tri pisma, glagoljicu, latinicu i ćirilicu. U srednjem vijeku su bili jedini koji su koristili sva ta tri pisma. Prva knjiga tiskana u Hrvatskoj je Misal po zakonu rimskoga dvora štampana glagoljicom 483., samo 29.g. kasnije tiskan je prvi hrvatski molitvenik i to na ćirilici već 512., poljičkom ćirilicom. Ćirilica jest dio srpskog, ali i hrvatskog identiteta. Akademik Josip Bratulić kaže u jednom intervjuu kako je svojim studentima morao objašnjavati da je ćirilica i hrvatsko pismo. To treba i građanima Hrvatske doći do svijesti kaže akademik. Neprihvatljivo je i nadasve usko i bedasto hvaliti se nepoznavanjem ćiriličkog pisma kao mjere svog hrvatstva čime se proslavio novi ministar Filipović, doktor znanosti koji bi po svom nominalnom obrazovanju trebao biti intelektualac, a intelektualcu je potpuno neprimjereno hvaliti se neznanjem. HAZU je, da još i to kažem 2013. objavila pretisak ćiriličnog molitvenika iz 512. i organizirala međunarodni znanstveni skup na temu Ćirilične baštine. Dakle, zaključno vrijeme je da konačno prestanemo ratovati sa ćirilicom, da je prihvatimo, pa ćemo tako i lakše doći do potpune primjene ustavnog zakona i ćirilica bi trebala biti nešto što nas spaja, a ne što nas razdvaja.
Hvala. Evo pločice su se digle u zadnjim sekundama. Idemo redom, prva replika kolega Glavašević.
Hvala gđo. potpredsjednice sabora. Kolegice Raukar Gamulin, moram vas mrvicu dopuniti, ovaj uz tri pisma koja ste vi naveli Hrvati su se koristili još jednim povijesnim, a to je arebica, dakle u Bosni se koristila i arebica. Drugim riječima ovaj imali bismo još materijala za proširiti to i zapravo je super da treba u nekakvoj kako bih rekao sretnijoj jezičnoj politici i uopće razumijevanju jezika trebalo bi zapravo ići upravo na, na to da je naše veliko bogatstvo da se naš jezik može transkribirati na čak četiri pisma ovaj, a zapravo se ovdje bježi od, od toga, tako da eto mala, ali ovaj možda nekome informativna dopuna.
Mala digresija. Odgovor na ovo… [[Govornik se ne razumije]]
Hvala kolega, čovjek uči dok je živ ili zaboravlja dok je živ, a nešto što je naučio u srednjoj školi. Da, ja duboko vjerujem, a vjerujem da će se mnogi sa mnom složiti ovdje da je kultura nešto što treba spajati, pisma su nešto što nas treba spajati, pisma su bogatstvo, literatura je bogatstvo i sasvim sigurno 27.g. nakon rata vrijeme je da se počnemo time baviti i to afirmirati prvenstveno. Evo.
Hvala. Slijedeća replika kolega Bauk, izvolite.
Moram ustat u zaštitu ministra Filipovića, ako on u školi nije učio ćirilicu onda je to više problem hrvatskog školskog sustava, a ne njega koji ne zna, čini mi se. A što se tiče argumenta da je ćirilica hrvatska ona nije tema ovog izvještaja zato što je hrvatska nego zato što je srpska, a dvojezični natpisi u gradovima i općinama bez obzira o kojem se jeziku, gradu i općini radi prema nekom od dokumenata Vijeće Europe ne služi stanovnicima tih gradova da bi se razumjeli ono što tamo piše zato između ostalog što su hrvatski i srpski vrlo slični jezici, da ne kažem isti nego zato da oni koji dođu u te gradove izvana znaju da tamo osim pripadnika većinskog naroda živi i neko drugi i suprotstavljanje dvojezičnosti u tim gradovima u stvari suprotstavljanje nečemu što je predsjednik Tuđman proveo, a to je mirna reintegracija i činjenici da je tamo za razliku od nekim drugim dijelovima ostalo nešto više pripadnika manjine.
Hvala, vrijeme, kolega Bauk, pa vi se barem uvijek držite vremena, što vam je sad? Odgovor na repliku.
Dakle, mnogi nisu učili ćirilicu, što smatram naprosto, mislim žao mi ih je jer ja recimo … [[Govornik se ne razumijem]] kad smo bili na gostovanju u Rusiji sve sam znala pročitati i tako, a g. Filipović se baš hvalio svojim neznanjem, tako da to ne mogu se s vama složiti. Nadalje, da točno ćirilica kao i hrvatsko pismo nije predmet ovoga izvještaja, točno, međutim predmet ovog izvještaja jest, jest ćirilica i smatram da je potrebno ponovno podsjetiti da ne možemo ratovati protiv jezika i ja sam u to duboko uvjerena i vaši argumenti su kao i uvijek vrlo spretni, ali ovaj put neuvjerljivi.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika, kolega Ivanović, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Gđa. uvažena zastupnica je povrijedila čl. 238., opetovano prozivajući ministra Filipovića kako ne zna ćirilicu i to bi trebala bit jedina sramota za njega da ga osramotite da ne zna ćirilicu, pa u Hrvatskoj živi barem dva milijuna ljudi koji ne znaju ćirilicu, ali vi to namjerno imputirate ne bi li čovjeka omalovažili koji se ne nalazi ovdje i pričate nešto što nema apsolutno veze ni sa temom o kojoj se raspravlja osim težnje da omalovažite novoizabranog ministra. Hvala lijepo.
Ovako, vi ste sad iskoristili ovu, ovaj institut povrede Poslovnika da biste replicirali kolegici Urši, a upozoravavši na to da kao to nema veze s temom, ali ćirilično pismo odnosno korištenje, pravo nacionalnih manjina na korištenje svog jezika i pisma jest predmet između ostalog i provođenja i ovog izvješća o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. E sad tu je bila ova jedna slobodnija opaska koje se mi često nagledamo ovdje u saboru koja nije, nije zabranjena je li, tako da moram vama dati opomenu [[Upadica Ivanović: Hvala lijepo]] Molim. Idemo dalje, slijedeća replika kolega Pavić.
Poštovana zastupnice, javio sam se za repliku prije nego što ste izgovorili zadnje dvije rečenice tako da zapravo bi samo ponovio ono što ste rekli, što prije prestanemo ratovati sa ćirilicom to će nam biti bolje, što prije integracija bit će nam bolje. U nekim dijelovima Hrvatske nikoja nacionalna manjina ne treba tumačiti ko je i što je, ljudi su jednostavno time opterećeni. Međutim, u područjima gdje je bio rat, gdje su bili ratni sukobi, naravno da taj jaz postoji i što se prije taj jaz riješi bit će nam puno kvalitetniji život.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolega Pavić. Da, to je zapravo poruka svega što sam htjela reć vezano uz ćirilicu da rat sa pismom nam neće donijeti ništa dobro. Koristim priliku isto da još jednom ponovim da se novi ministar Filipović nije kriv zato što ne zna ćirilicu nego zato što se hvali svojim neznanjem.
Idemo dalje, slijedeća replika kolega Kajtazi, izvolite.
Hvala. Poštovana kolegice, u potpunosti se slažem s vama i dotakli ste me kad ste rekli emisije nacionalnih manjina. Naravno, ne slažem se ni ja sa nacionalnom emisijom Prizma sa terminom i sadržajem jer multinacionalni program Prizma u biti prate samo nacionalne manjine, a u biti manifestacije i kulturna događanja trebali bi biti za većinsko stanovništvo ono što prezentiraju upravo nacionalne manjine i tako da bi nacionalne manjine trebale imati svoje određene redakcije da bi mogli prikazivati većinskom stanovništvu u biti svoja kulturna događanja, svoje kulturne manifestacije i sve ono što rade. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa zahvaljujem kolega Kajtazi, da doista se radi o tome da ne postoji niti, niti redakcija za nacionalne manjine, ali ne poštuje se, ponovit ću čl. 47. ugovora Vlade RH i taj članak je potpuno zanemaren i ono što doista za reintegraciju, za suživot, za zajednički život, za zajedničko poštovanja međusobno jest potrebno da u programima nacionalne televizije za opću populaciju budu puno prisutnije teme nacionalnih manjina.
Hvala. I zadnja replika kolega Radin, izvolite.
Hvala lijepa. Naravno da su se oslonili na kulturne teme, to je samo po sebi razumljivo. To što ste rekli da je akademik Bratulić morao objašnjavati jel da, ja potpuno shvaćam zašto je morao objašnjavat kad je napravio Aleju glagoljice u Istri jel da koja je dugačka ne znam koliko, na mjestu gdje, mislim stvarno glagoljica nema, to je jedan projekt koji je on, koji je on izmislio, ali nije mi jasno zbog čega se mi toliko oslonimo na, na ćirilicu da li je ona i hrvatska, da li je ona, i da nije hrvatska ćirilica bi imala mjesto zato što je to pismo jedne nacionalne manjine.
Hvala. Odgovor na repliku.
Potpuno se slažem poštovani kolega Radin. Međutim mislim da je važno podsjetiti građane i građanke ove države da je ćirilica i hrvatsko pismo. Naprosto zato da se prestanemo boriti protiv nje, da prestaje taj animozitet koji, koji negdje još uvijek postoji oko ćirilice što u javnim natpisima, što u knjigama, što u knjižnicama itd. smatram evo ja ću to ponoviti trebamo prestat ratovat sa ćirilicom. Ja vjerujem kad bi se ćirilica ponovno integrirala u hrvatsko društvo, u hrvatsku kulturu na takav način na koji bi trebala biti da bi se i ovi jazovi koji nažalost još uvijek postoje među određenim skupinama, nacionalnim manjinama itd. sigurno bi se lakše prevladavali.
I ovo je bilo sve što se tiče replika. Kolega Glavašević, vi imate čast zatvoriti ovaj set pojedinačnih rasprava, vaša je posljednja, izvolite.
„Zucker kommt zuletz“ neki bi rekli možda.
Ja genau.
Na simboličkoj odnosno deklarativnoj razini nacionalne manjine u Hrvatskoj imaju vrlo visoku razinu prava, osiguranu političku reprezentaciju i barem na papiru u većini slučajeva visok stupanj poštivanja i provedbe zakona o kojemu danas raspravljamo, ali na nižim razinama od te simboličke i deklarativne to naprosto nije slučaj. Najbolji dokaz tome možemo redovito vidjeti upravo ovdje u ovoj sabornici. Tako zastupnice i zastupnici srpske manjine redovito od nekih kolega i kolegica dobivaju zahtjeve da dokazuju svoju odanost Hrvatskoj, a one građanke i građane koje predstavljaju oslikava se kao nelojalne prikrivene pobunjenike koji eto mrze Hrvatsku i valjda samo čekaju priliku da uzmu oružje i ratuju protiv nje. To je nevjerojatno nepravedno i duboko nedemokratski, to je ono što mislim da treba reći i treba govoriti upravo ovdje u ovoj sabornici. Uzmimo samo dva primjera. Boris Milošević bio je maloljetan kad je rat počeo, otac mu je hrvatski branitelj, a baka mu je ubijena u Oluji i civilna je žrtva rata. Anja Šimpraga koja danas tu sjedi je 3.g. mlađa od mene. Kao dijete doživjela je sudbinu koju nijedno dijete ne bi trebalo doživjeti, izbjeglištvo i gubitak doma i gubitak djetinjstva. I Anja i Boris svojim političkim angažmanom rade ne samo za dobrobit srpske manjine nego i cijele Hrvatske, a unatoč tome što su položili i zakletve i kao zastupnici i kao članovi vlade i unatoč svojim životima i sudbinama doživljavaju nevjerojatne uvrede i propitivanje njihovog patriotizma, konstantno. To je samo vrh ledene sante dakako. Ako ljudi poput Anje ili Borisa doživljavaju ovakva poniženja možete samo zamisliti kakve stvari doživljavaju druge pripadnice i pripadnici nacionalnih manjina, ne samo srpske nego i drugih. O tome smo mogli čuti i od kolege Radina i od kolege Kajtazija u njihovim raspravama. Hrvatska ima problem jer nije kad je rat završio u zajednicama poput Vukovara radila na suočavanju s prošlošću jer su vrlo često mainstream političari, a ne samo oni s margina političkog spektra redovito jahali na nacionalističkoj retorici i govoru mržnje usmjerenom protiv Srba, Roma i drugih manjina. Zato preko 30 godina od početka rata nijedna Srpkinja ili Srbin nisu i neće biti prihvatljivi nekim našim kolegicama i kolegama nego su tu da uz one poput mene koji im nismo dovoljno dobri Hrvati jer progovaramo o ovome, jer stajemo u obranu civilnih žrtava rata, jer nam je jasno da je rat zlo i to kažemo, mi smo im idealni unutarnji neprijatelji. E, a taj problem traženja unutarnjih neprijatelja, taj problem sukoba ovakvih se ne rješava samo zakonom, on se rješava dijalogom unutar zajednice i dugogodišnjim angažiranim radom sa svih strana. Hvala.
Hvala i vama. Imate jednu repliku, kolega Bauk.
Dobro ste primijetili pitanje suočavanja s prošlošću i spomenuli ste sredinu iz koje sam i dolazite. Sjećate li se kolega Glavaševiću koji je bio navodni, navodni razlog za postavljenje šatora ispred vašeg bivšeg ministarstva? Vaša izjava kojom ste rekli da nema PTSP-a negdje da ga negdje ima. Dakle, nije bilo, dakle ne samo da jednoj skupini političara neće bit prihvatljivo ili „nema dobrog Srbina“. Nema dobrog ni Hrvata ako nije po njihovoj mjeri, nije bilo dovoljno mjeseci u logoru Freda Matića ili opće poznato što se i vašoj obitelji dogodilo, na moje ime su konstantno dodavali tri slova, prema tome nije lako ponekad biti Hrvat sa takvima, a kamoli Srbin. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala. Da, ustvari ne znam što bih dalje dodao na ovo što ste rekli zato što je to činjenica i to je ono na što sam se referirao. Problem je u tome što nema dovoljno dobrih Hrvata za neke i što se domoljublje cijelo vrijeme mjeri, a kolikogod da je to bolno nekima demokracija, demokracija, demokratsko društvo ni od koga ne traži da voli državu u kojoj živi, ne traži ni od koga ni da ide na obljetnice, ako to ne želi, niti da mora imati bilo kakve pozitivne osjećaje prema njoj. Što se toga tiče, mislim grubo će zvučati, ali mogu ju i mrziti što se državi tiče. Ono što je državi bitno je da ne uzimaju oružje, da ne pokušavaju urušiti ustavnopravni poredak, točka. To je to i to neki moraju naučiti prihvatiti.
Nemate više replika. Idemo dalje. Kolegica Sandra Benčić govorit će u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka završno. Izvolite kolegice.
Hvala predsjedavajuća. Poštovana potpredsjednice vlade, poštovani predstavnici institucija. Ja ću govoriti o još jednom aspektu, posebno u pogledu romske nacionalne manjine, a ono se i tiče ovoga što je i predmet ovog izvješća, a to su zapravo uvjeti života i kvaliteta života naših nacionalnih manjina i gdje su zapravo potrebe za konkretna ulaganja, konkretna ulaganja i to ona koja bi po meni trebala biti i definirana nacionalnim proračunom i NPOO-om i eu fondovima, ne po sitno nego u konkretne infrastrukturne projekte. 2018.g. objavljeno je sveobuhvatno multimetodološko istraživanje Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koje je obuhvatilo 1550 romskih kućanstava u zemlji i gotovo 300 predstavnika svih relevantnih institucija, organizacija civilnog društva i aktivista na lokalnoj razini. To istraživanje pokazalo je u području obrazovanja koje do neke mjere, do neke mjere može osigurati kakvu takvu socijalnu mobilnost i zapravo jest ključno za socijalnu mobilnost i Roma, ali i svih drugih, pokazalo je da se situacija ne može smatrati dobrom mada ima napretka u posljednjih 10 godina, dakle neki određeni napredak se vidi. Kolegice i kolege, samo trećina romske djece pohađa predškolski odgoj i obrazovanje. Predškolski odgoji i obrazovanje koje je ključan preduvjet iza socijalizaciju i razvijanje vještina u ranoj dobi za svu djecu u Hrvatskoj. Za romsku djecu je posebno važno iz razloga što neka od njih ne govore hrvatski jezik i upravo je predškolski odgoji i obrazovanje ključan za učenje hrvatskog jezika i kasnije snalaženje u obrazovnom sustavu. Gotovo sva djeca dakle 95% u dobi od 7 do 14 godina pohađala su osnovnu školu što je značajno poboljšanje u odnosu na prethodna razdoblja, međutim i tu postoje određeni problemi i dalje svako peto romsko dijete pohađa razred u koji isključivo idu Romi što se prema ranijoj presudi Europskog suda za ljudska prava u slučaju Oršoš i drugi protiv Hrvatske može smatrati diskriminacijom odnosno konkretno segregacijom. Gledajući te podatke koji se tiču pohađanja srednje škole pak situacija postaje gora, samo 31% mladih od 15 do 18 godina pohađaju srednju školu, iako i Ministarstvo znanosti i obrazovanja i pojedine jedinice lokalne i područne samouprave daju stipendije i za srednjoškolsko obrazovanje, a mogu reći da je konkretno Grad Zagreb za ovu školsku godinu dodijelio ukupno 86 stipendija upravo za romsku nacionalnu manjinu i to 72 za učenike srednjih škola i 14 stipendija za studente pri čemu je srednjoškolska stipendija iznosi 2.700 kuna, dok stipendija za studente iznosi 3.800 kuna mjesečno. Kad usporedimo to sa državnom stipendijom za fakultet, moram reći državna je 1.300 kuna, dakle ipak se radi o nekoj financijskoj podršci koja omogućuje samostalan život studentima. Želim nadalje reći da je nemogućnost zapošljavanja Roma dakle kada jedan dođe na tržište rada zbog diskriminacije najčešće, ali i niskog stupnja obrazovanja uzrokuje to da je više od polovice romskih kućanstava 58% njih ima mjesečne prihode manje od 3.000 kuna, kućanstvo, ne osoba. Prosječni prihod romskih kućanstava je samo 2.670 kuna odnosno 611 kuna po članu kućanstva, ljudi, 611 kuna po članu kućanstva. 80% kućanstava ne može si priuštiti bilo kakav neočekivani nužni trošak kao što je kupovina novog hladnjaka, a u 48% romskih kućanstava barem je jedan član u tjednu prije istraživanja išao spavati gladan. Dakle, 73% romskih kućanstava ispitanih nije imalo kanalizaciju, polovica nije imala wc u kući ili stanu kao ni kupaonicu s kadom ili tušem, a 43% nema vodu dobivenu iz vodovoda. Tvrdnje o tome da je danas svatko krojač svoje sudbine možda mogu vrijediti za one slojeve društva koji imaju dovoljno socijalnog i ekonomskog kapitala, da uživaju u blagodatima slobode izbora, ali u slučaju posebno de privilegiranih skupina dugotrajno diskriminiranih u ovom društvu, to je zabluda koja nas navodi na krivi trag i onemogućava da se s ovim problemima istinski kao društvo suočimo i da investiramo tamo gdje trebamo investirati. Hvala.
Hvala vama. Idemo dalje, kolega Željko Pavić govorit će završno u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrati. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice. Pa htio bih samo da se vratimo malo na temu, radi se ovdje o tome da li se Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina i o utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH provodi ili se ne provodi. Ja vjerujem da svi možemo konstatirati da se taj zakon provodi u cijelosti, a problemi koji nam se dešavaju na terenu ti problemi trebaju biti rješavani od strane njihovih predstavnika, oni su za to dobili mandat, oni su za to dobili mandat i oni trebaju sa njima razgovarati i skrenuti pozornost koji su problemi tih manjina u Hrvatskoj. Koliko je puta naša kolegica iz SDP-a kolegica Marić govorila o problemima Roma u Međimurju? Ne jedanput, govorila je puno puta. Zašto? Zato što oni imaju problema sa Romima i pokušavaju rješavati te probleme zajedno sa predstavnicima manjina u Međimurju. Znači ako će svaki predstavnik tih manjina početi raditi svoj posao na pravi način onda nećemo imati problema odnosno problemi će biti manji. Nije dovoljno samo uzeti sredstva iz proračuna i nakon toga prst u uho i pjevaj dalje nego ta sredstva trebaju biti utrošena namjenski na način koji je potreban za te manjine. Lakše će se integrirati Romi u Međimurju u zajednicu ukoliko će završavati škole, ukoliko će biti češće na nastavit, ukoliko će se kasnije upisivati u srednje škole, na fakultete itd., itd. Imamo gore primjere vaših kolega iz vaše zajednice koji su zaposleni na visokim mjestima u Međimurju koji odlično rade, ali su se oni školovali. Međutim, ako se ne poduzima apsolutno ništa onda ne možemo očekivati da će se bez obzira na utrošena sredstava ili bez obzira na to što država poduzima nešto desiti. Hvala.
Hvala vama. Idemo dalje, kolega Furio Radin govorit će završno u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina. Izvolite.
Kao što se obično kaže nisam mislio govoriti, ali me potakla sad nema ga više kao prije Bulj, sad nema više, pitanje ljubavi. Vidite kako je to interesantno. Prvo pitanje ljubavi je uvijek ljudi ovdje koji su izdržali s nama cijelo ovo vrijeme jel da i nisu govorili nego su nas samo slušali, tako da im se zahvaljujem. A sada, ono što je rečeno prije, što je Siniša rekao prije, ljubav prema određenoj državi moraš ili ne moraš imati. Ja idemo još dalje, ne moraš imati ljubav prema niti jednoj državi na svijetu, ne moraš imati ljubav prema niti jednom narodu na svijetu. Postoji jedna izreka na talijanskom …/Govornik govori talijanski./… znači narod, ljudi, narod su pojedinci. Imam tog prijatelja, imam vas ko prijatelja, imam Veljka ko prijatelja, Emila ko prijatelja, Sandru sad imena neću sva imena, to su imaš ljubav prema ljudima, ljubav prema narodima, ljubav prema državama je jedan je nešto što ja ne isto slabo poimam kao što poimaš ti Bojane, Siniša sam te zvao prije Bojane. I završit ću s time, vi znate da ja pripadam onoj grupi koja cijelo vrijeme se zalaže za tim da se skida onaj naziv „Bog i Hrvati“ jel da. E da vam pokažem da već možemo ić prema boljim stvarima npr. ako čujemo „Bog i Hrvatice“ bit će bolje jel da. „Bog i Hrvatice“ je bolje nego „Bog i Hrvati“ jel da, a određene Hrvatice ili određeni Hrvati to je još najbolje. Imajte prijatelje u ljudima, a države i narodi kao što se kaže proći će kao što su prošli sve države i svi narodi u povijesti mnoge države i mnogi narodi u povijesti do sada i nastali su novi. Ljudi su bitni, a države rekao sam da ne samo da ne moraš, moraš poštivat državu, ne samo da ne moraš voljeti svoju državu nego niti jednu državu, ali lijepo je imati ljude koje voliš i to je jedina poruka koju ja imam dati.
Hvala. Konačno da smo mi u saboru došli do toga da pričamo o ljubavi. U ime Kluba zastupnika Fokusa i nezavisnih zastupnika završno će govoriti kolega Veljko Kajtazi, izvolite.
Hvala. Nisam mislio se javiti, ali završno kolegice Sandre i kolege Pavić, kolege Pavića su me dotaknula da nešto kažem.
Molim vas kolege, znam da ste sad u ljubavi, ali nemojte sad ljubovati, to ćete poslije, dozvolimo još ovaj da privedemo kraju ovaj, malo samo još mira i strpljenja, hvala. Izvolite kolega Kajtazi.
Drago mi je da je kolegica Sandra napomenula istraživanje koje upravo radi Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i sjećam se na samom početku da je i Sandra bila na prezentaciji i onda u onom trenutku kad su pokušavali upravo to istraživanje da odrade bez pripadnika romske zajednice. Svo ovih godina otkad romska zajednica je tu oni su do prije 11.g. oni su bili nevidljivi, danas je sasvim drugačija situacija, danas su Romi vidljivi i to je ono što je jako bitno i ja koristim priliku da se zahvalim upravo ovoj vladi. Od 2016.g. na čelu sa predsjednikom vlade g. Andrejom Plenkovićem Romi su vidljivi. Napravili smo puno toga, ne dovoljno, ali je puno toga odrađeno. Ne treba stati na tome, ali isto tako ovo što ste vi napomenuli u samom istraživanju to je točno, ali jedan dio krivice su upravo JLS. Romi ima nekoliko strateških dokumenata, od 2003.g. kad smo imali i nacionalni program i dekadu i nacionalnu strategiju, a sad imamo i nacionalni plan koji je donijet prošle godine i koji će trajati od 2021. do 2027.. To nije dovoljno ako JLS ne budu donijele svoje akcijske planove. Konkretno u Međimurju nijedna, nijedna, nijedan grad, nijedna općina nije donijela akcijske planove i sad se ja pitam na koji način će oni pomoći romskoj zajednici, a samo u Međimurju imam negde 14 velikih naselja, naselja su toliko velika da su možda veća nego naše općine, naselja više od 2500 stanovnika, naselja koja nemaju ama baš nikakvu infrastrukturu, al da ne govorimo o kulturnom sadržaju. Ja se samo pitam svo ovo vreme što su radile JLS svih ovih dosadašnjih godina. Vidim da imam malo, pa ću skratiti. Imajući u vidu upravo danas smo imali jedan jako bitan sastanak, vidimo unatrag nekoliko godina u svim školama u Međimurju su razredi segregirani. Ja ne znam na koji način i zašto to dozvoljavaju. Djeca većinskog stanovništva se ispisuju, mijenjaju prebivališta upravo da ne budu tamo. S druge strane danas ja ujutro imam sastanak sa predstavnicima Međimurske županije gdje oni žele izgraditi područnu školu unutar romskog naselja. Ja se pitam na koji način će se onda rješavati pitanje romske zajednice. Mi moramo svi stati na tome, ne smijemo dozvoliti tak nešto jer svo vreme u Međimurskoj županiji upravo se svo vreme proziva cijela romska zajednica, za sve što se zbiva gore, nije bitno da li je to napravio pripadnik romske zajednice iz jednog naselja ili iz drugog naselja, ali se proziva cijela romska zajednica i možete zamisliti onda kako je onda ovim drugim ostalim Romima koji se nalaze u drugim županijama. Zašto se to radi ja ne znam, a pozitivne primjere nikad nisam čuo da se na neki način prikazuju. Vi imate jako dobre primjere, vi ste maloprije napomenuli kako u Međimurskoj županiji ima poštenih Roma, tamo su svi pošteni samo nijedanput im nismo dali priliku, mi nijedanput nismo dali priliku tim Romima da, da pokažemo ne jedan dio nego svi pošteni Romi su tamo, opstati jedan takav veliki narod kao što je romska zajednica jako je teško. Mi imamo u javnim ustanovama, danas meni govori župan evo mi smo danas zaposlili jednog vozača i zaposlili smo jednu medicinsku sestru, jel to, jel to naš rezultat, a tamo su Romi više od 70.g., zašto nemaju u JLS uposlenog stalnog pripadnika romske zajednice, a tamo imamo više od 12 tisuća Roma, zašto?
Hvala kolega Kajtazi. Imamo jednu povredu Poslovnika, kolega Pavić u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Čl. 238., g. Kajtazi je rekao što ja nisam rekao, bar se nadam da nisam rekao da ima u Međimurju poštenih Roma, ja mislim da sam rekao da ima školovanih Roma, obrazovanih Roma koje su isključili u zajednici, a osim toga ako imate mjesta odnosno naselja od 2500 stanovnika, pa ja vjerujem da mogu tamo doći ljudi u gradsko vijeće ili u općinsko vijeće i tamo da imaju nekakav utjecaj tamo sa 2500 glasova … [[Govornik se ne razumije]] u tako malom mjestu, imate ne jednog tamo ovoga predsjednika, imate dva, tri.
Kolega Paviću okej, ovo nije bila povreda Poslovnika nego klasična replika, imate opomenu i ovim smo iscrpili sve prijavljene govornike u ime klubova. Želi li gđa. potpredsjednica vlade uzeti završnu riječ? Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice HS. Poštovani zastupnici i zastupnice, na kraju današnje rasprave željela bih vam se zahvaliti na konstruktivnom dijalogu i prijedlozima kako god da vam se to činilo kako smo krenuli od početka. Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina ključni je akt zaštite i promocije manjinskih prava u RH i kao takav zaslužuje jednu ozbiljnu argumentiranu raspravu s ciljem jačanja zaštite temeljnih prava svih manjinskih zajednica. Programom Vlade RH za razdoblje od 2020. do 2024. utvrđeno je da će vlada nastaviti promovirati kulturu tolerancije, dosljedno provoditi politiku vladavine prava i prava nacionalnih manjina zajamčenih Ustavom, Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina i zakona. Donošenjem operativnih programa nacionalnih manjina za razdoblje 2020., 2021.-2024. operacionalizirana je usmjerenost vlade ka punom ostvarenju svih prava utvrđenih ustavnim zakonom. Očekujem da ćemo vrlo brzo, a kako kolege najavljuju možemo to i vjerovati na ovom mjestu raspraviti i izvješće o provedbi ustavnog zakona za 2021. godinu o kojem smo ovdje isto dosta čuli budući da je dokument u fazi završnog usuglašavanja s resorno nadležnim tijelima. Ističem da ove godine obilježavamo 20 godina od donošenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i vjerujem da ćemo na dostojan način obilježiti ovu obljetnicu koja nije važna samo za nacionalne manjine u RH već i za ukupan demografski razvoj RH. I na kraju, budući da ste svi danas iznosili najvećim dijelom i svoje osobne, lične stavove kako god dozvolite mi da i ja kažem nešto. Posljednjih dana izljevi mržnje, netrpeljivosti upućeni meni preko društvenih mreža, portala i svega ostalog što čini medijski prostor u našoj zemlji ja sam pokušala razumjeti i moram priznati da razumijem svakog onog tko je pisao bilo šta i na koji način. Ljudski je griješiti, ljudski je nepoznavati, ljudski ne znati, ali ljudski je i nastaviti raditi. I ja vam ovdje s ove govornice želim poručiti kako sam radila dosada i ponašala se kao čovjek tako će biti i dalje i da sam potpredsjednica vlade svih građana RH. I na kraju još jednom smatram kako ima vjere za našu zemlju, a naglašavam našu zemlju. Hvala.
Hvala, ostanite još malo, imate 2 replike, prva kolegica Murganić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovana potpredsjednice vlade evo iako ste imali sad ovaj svoj zadnje izlaganje možda u jednom drugom smjeru naravno da ne želim uopće prikloniti se ovim raspravama u kojima se je govorilo više o ljubavi ili ne ljubavi da ne kažem mržnji ili bilo čemu i zbog toga se dosada nisam htjela uključiti. Međutim, ono što bi htjela naglasiti, a nisam mogla gospodinu Kajtaziju replicirati pa bi vas budući predstavljate u svom cjelovitom izlaganju sve nacionalne manjine, kako komentirate rasprave zastupnice evo konkretno iz Zagreba iz zeleno-lijevog bloka, iz Možemo koji se zalažu za veća prava konkretno romske nacionalne manjine. Kao ministrica sam tu jako dobro upoznata i slažem se da lokalne zajednice tu ništa ili gotovo vrlo malo čine, a upravo Tomašević je ukinu sredstva za [[Upadica: Vrijeme.]] romski dječji vrtić.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem uvažena zastupnice, pa svaki klub ovdje danas mogao je iznositi svoje mišljenje. Na meni nije da komentiram pojedinačno sad, na meni je da provodim vladu politike RH i da kad su u pitanju prava nacionalnih manjina da ona budu što jača, što bolja i da na idućem predstavljanju izvješća o provedbi, provedbi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina budemo svi zadovoljniji s rezultatima koji će, koje ćemo možda ovdje iznijeti. Zahvaljujem.
Hvala i još jedna replika kolegica Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Prvo kolegice Šimpraga samo da kažem da mi je žao zbog govora mržnje koji sigurno doživljavate ovih dana, ali znam da vaše vrijednosti kao i naše vrijednosti idu u drugom smjeru, a to je da gradimo, gradimo društvo zajedništva ne samo tolerancije da se međusobno toleriramo nije to dovoljno nego da se međusobno zaista poštujemo i živimo zajedno. Međutim evo kad je kolegica Murganić ovako nešto rekla nakon govora gospodina Kajtazija, mislim pa je vi, jel vi išta o integraciji razumijete. Romski vrtić, romske škole, dakle trebamo zajedničke vrtiće i zajedničke škole, ne segregirane vrtiće i segregirane škole. Mi smo upravo u Zagrebu napokon nakon 20 godina što ste vi muzli taj grad i niste ulagali u vrtiće napokon odvojili itekakve novce za vrtiće, 4 će biti sagrađena ove godine, 8 još slijedeće, do 2025. godine bit će sagrađeno više od 20 novih vrtića, osnovnih škola [[Upadica: Hvala.]] i 2 srednje škole. Vi niste na tom pitanju 10 godina radili ništa [[Upadica: Kolegice Benčić.]] i govorite o segregaciji umjesto da potičete integraciju.
Kolegice Benčić, hvala. I sad imamo povredu Poslovnika kolegice Murganić.
Gledajte ne može mene uvrijediti jedna Sandra Benčić, njezin stil govora je da li ja imam pameti i tako što sve ne. U svom radu upravo na ovoj populaciji imala sam jako puno i iskustva rada i rezultata, pa se vi obratite za mišljenje onima kojima sam polagala, pomagala i radila sa njima, jedinice lokalne samouprave prebacuju terete na državu jer je to tako [[Upadica: Vrijeme.]] vama jednostavnije. I ukinuli ste sredstva [[Upadica: Kolegice Murganić, molim vas sjednite.]] za sve udruge čak i za romske udruge.
Znači premašili ste vrijeme, niste se pozvali na članak, koristili ste povredu Poslovnika kao repliku i moram vam izreći opomenu što mi je žao jer sam mislila da ćemo završiti u ovim, u ovoj lijepoj atmosferi u kojoj smo bilo do prije par minuta, ljubavi, uvažavanja, tolerancije … [[Upadica se ne razumije.]] ne, ne, svako nek se preispita tko je prekinuo ovaj niz. Imamo još jednu povredu Poslovnika, kolegica Benčić. Izvolite kolegice Benčić.
Zahvaljujem se. Povreda Članka 238. od strane kolegice Murganić. Dakle, kolegice Murganić ja ću još jednom apelirati na to da ne samo vi, nego HDZ ako stojite iza svojih nacionalnih strategija i planova onda pročitajte i značenje pojedinih pojmova. Šta znači integracija, šta znači borba protiv segregacije i pitajte Europsku komisiju zašto više ne daje novce za infrastrukturu odvojenih [[Upadica Glasovac: Vrijeme.]] naselja koje ste vi uredno gradili i zašto ne da novce [[Upadica Glasovac: Hvala.]] za odvojene vrtiće i škole [[Upadica Glasovac: Hvala.]] jer segregacija više nije dozvoljena.
Kolegice Benčić i vi ste premašili vrijeme, ok, vi ste se pozvali na članak, ali isto ste koristili povredu poslovnika kao repliku imate opomenu. I sada vi kolegice Šimpraga čini mi se imate odgovor na repliku, replike kolegice Benčić jel tako, ako se još sjećate što je bila replika prije ovih povreda poslovnika.
Zahvaljujem. Ja ću samo iskoristiti priliku da na kraju kažem svima da oni na lokalnoj, regionalnoj mi na državnoj razini svako da od sebe maksimum i da pokušamo ostvariti sva manjinska prava koja su i na temelju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina izrečena. Hvala.
Hvala lijepo. Hvala vama, hvala svim predstavnicima ministarstva, vlade. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra sjednicu nastavljamo u 9,30 sati s Konačni prijedlog Zakona o uvođenju eura kao službene valute u RH, drugo čitanje, P.Z.E. br. 256. Želim vam ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 16:13 SATI