Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo 33. sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Pričenjam z nadaljevanjem seje in vas obveščam,da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: gospod Anton Anderlič, gospod Aurelio Juri do 13. ure, gospod Drago Koren do 18. ure in dr. Marko Pavliha. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PRAVNIŠKEM DRŽAVNEM IZPITU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Marolt, državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Za sprejetje Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravniškem državnem izpitu sta poglavitna naslednja razloga. Prvič, uskladitev pogoja strokovne usposobljenosti z novimi strokovnimi naslovi, pridobljenimi v okviru tako imenovanih bolonjskih študijskih programov. Drugič, skrajševanje dolgih čakalnih dob za vstop v sodniško pripravništvo. Predlagajo se naslednje rešitve. V zvezi s potrebo po uskladitvi pogoja strokovne usposobljenosti menimo, da je s sedanjim strokovnim naslovom univerzitetni diplomirani pravnik primerljiv strokovni naslov magister prava. Ta se bo pridobil po zaključeni drugi stopnji petletnega bolonjskega študija prava, bodisi na dvostopenjskem pravnem študiju, bodisi v okviru petletnega enovitega magistrskega študija. S tem predlogom zakona se univerzitetnim diplomiranim pravnikom pristopa k pripravništvu ne omejuje. Zaradi specifičnosti narave dela, ki se opravlja v okviru funkcij in poklicev le na podlagi opravljenega pravniškega državnega izpita, je treba določiti tudi enoten okvir temeljnih pravnih znanj, ki se bodo pridobila po bolonjskih študijskih programih in ki bodo ustrezala potrebam za nadaljnje usposabljanje in delo pravosodja. Za skrajšanje zelo dolgih čakalnih dob za vstop v sodniško pripravništvo pa se predlagajo naslednji ukrepi. Kot prvi ukrep se predlaga skrajšanje sodniškega pripravništva iz veljavnih 12 mesecev na 8 mesecev. Črta se štirimesečno usposabljanje v gospodarskem oziroma delovnem sodstvu, ki je že v veljavnem zakonu določeno alternativno. Skupna doba usposabljanja tekom pripravništva pa se ne spreminja in še vedno ostaja skupaj dve leti oziroma 24 mesecev. Na ta način se želi v čim manjši meri vplivati na kakovost usposabljanja na račun skrajševanja sodniškega pripravništva, ki zaradi tega, ker je obvezno za vse kandidate, predstavlja, žal, ozko grlo in žal bistveno prispeva k podaljševanju čakalnih dob. Drugič. Menimo, da lahko sodniški pripravnik pridobi ustrezne praktične izkušnje na kazensko pravnem področju, enako, kot na sodiščih, tudi z usposabljanjem na državnih tožilstvih. Moramo se zavedati, da je ravno v okviru kazenskega sodstva težko zagotoviti sodniškim pripravnikom mentorstvo, kajti gledano v celoti je število kazenskih sodnikov daleč najmanjše na sodiščih. Zato se s predlogom zakona omogoča, da se bodo pripravniki lahko alternativno ali posamezno ali delno na kazenskem področju usposabljali tudi na državnih tožilstvih. In najpomembnejše, zaradi dolgih čakalnih dob, se številni kandidati, še preden uspejo opraviti sodniško pripravništvo, zaposlijo in začnejo pridobivati praktične izkušnje izven sodstva. Posledično nekateri kandidati pridobijo že toliko praktičnih izkušenj na pravnih delih izven sodstva, da zanje opravljanje sodniškega pripravništva predstavlja zgolj formalen pogoj, ki ga je potrebno opraviti za pristop k izpitu. Zato se z dopolnjenim predlogom zakona predlaga, da bo kandidat lahko neposredno pristopil k opravljanju pravniškega državnega izpita že po 32-mesečni delovni praksi na: Sodnem svetu, sodišču, državnem tožilstvu, državnem pravobranilstvu, pri odvetniku, notarju ali Ministrstvu za pravosodje oziroma 48-mesečni delovni praksi pri: Ustavnem sodišču, zakonodajnem organu, v državni upravi, organih skupnosti, pri Pravni fakulteti, Visoki pravni šoli ali pravni osebi. In zaradi varstva koristi pripadnikov avtohtonih narodnih skupnosti v Republiki Sloveniji in zaradi zagotavljanja izvrševanja določb 11. člena Ustave Republike Slovenije v povezavi s 64. členom Ustave Republike Slovenije, se s tem predlogom zakona omogoča opravljanje sodniškega pripravništva tudi pripravnikom, ki obvladajo italijanski oziroma madžarski jezik. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje, kot matično delovno telo. Prosim podpredsednika gospoda Srečka Hvauca za predstavitev stališča.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 38. seji, dne 8.11.2007, obravnaval predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravniškem državnem izpitu, ki ga je v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. O predlogu zakona je bila dne 27.9.2007 na 31. seji Državnega zbora opravljena splošna razprava, na kateri je bil sprejet sklep, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. V uvodu je predstavnik predlagatelja podal dodatno dopolnilno obrazložitev in predstavil glavne rešitve ter namen zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da so njihove pisne pripombe upoštevane z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Na seji je sodeloval tudi predstavnik Sodnega sveta, ki je povedal, da Sodni svet predlog zakona podpira, saj omogoča, da pristopi k opravljanju pravniškega izpita večje število kandidatov. Na razpise za sodniška mesta se namreč ne prijavi dovolj kandidatov tudi zaradi tega, ker ne izpolnjujejo formalnih pogojev, to je opravljen pravniški državni izpit. Pravno-informacijski center nevladnih organizacij je v svojem predlogu predlagal določene rešitve glede kritja stroškov izpita. Iz mnenja Pomursko-madžarske samoupravne skupnosti je izhajalo, da se naj v prehodnih določbah določi, da minister za pravosodje v roku 30 dni od sprejema tega zakona natančno določi število mest za usposabljanje pripravnikov, ki obvladajo italijanski oziroma madžarski jezik, kar pa je bilo ustrezno upoštevano s sprejetim amandmajem k 25. členu. K predlogu zakona je podal svoje pisno mnenje tudi Državni svet, ki ga je na seji predstavil njihov predstavnik, državni svetnik. Povedal je, da Državni svet predlog zakona podpira, da pa imajo določene pripombe k 4., 6., 9., 13., 18., 21. in 27. členu. K predlogu zakona je podala svoje pisno mnenje tudi Komisija za narodni skupnosti, iz katerega izhaja, da komisija pozdravlja potezo Ministrstva za pravosodje, da je v 25. členu predloga zakona dodalo določbo, ki pomeni varstvo v korist pripadnikov avtohtonih narodnih skupnosti v Republiki Sloveniji. So pa ob tem izrazili tudi določeno mero bojazni, ki je povezana s posamičnimi primeri neizvajanja zakonodaje, ki se nanaša na avtohtoni narodni skupnosti, za kar je verjetno krivo tudi pomanjkanje kadrov, ki bi obvladovali jezik manjšin v zadostni meri. Razpravljali so tudi člani oziroma članice odbora, ki jih je zanimalo predvsem, za koliko se bo zmanjšal razkorak med predvidenimi mesti za opravljanje sodniškega pripravništva s sklenitvijo delovnega razmerja pri sodišču in število prijavljenih kandidatov na ta mesta. Rešitve v zakonu so sicer podprli, predvsem tiste za skrajšanje sodniškega pripravništva, vendar v upanju, da to ne bo prineslo neke škode, kar se tiče pravnih znanj. K predlogu zakona so amandmaje vložile koalicijske poslanske skupine SDS, NSi, SLS in Poslanska skupina DeSUS. Odbor je sprejel amandmaje Poslanskih skupin SD, NSi in SLS k 1., 6., 7., 8., 9., 18., 21., 22., 25. in 27. členu, ni pa sprejel amandmajev Poslanske skupine DeSUS k 2., 3., 4., 5., 6., 8., 13., 14., 18. in 20. členu. Sestavni del tega poročila je dopolnjen predlog zakona, ki ga je odbor pripravil tako, da je v predlog zakona za drugo obravnavo vključil sprejete amandmaje. Hvala za besedo. Hvala.
Hvala. Ker je zbor na 31. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Zato prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19.11.2007. Odpiram prijavo za razpravo o 18. členu in amandmaju Socialnih demokratov k temu členu. Prijava teče. Gospa Zupan, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa gospod predsednik. Lepo pozdravljeni! Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki Vlade! V Poslanski skupini Nove Slovenije ne nasprotujemo amandmaju, ki ga je vložila Poslanska skupina Socialnih demokratov. Ta amandma k 18. členu namreč razširja krog subjektov, poleg Sodnega sveta, sodišča, državnega tožilstva, državnega pravobranilstva, odvetnika, notarja, Ministrstva za pravosodje, dodaja še osebo, ki opravlja dejavnost brezplačne pravne pomoči s soglasjem ministra, pristojnega za pravosodje. To so osebe, ki v skladu z zakonodajo izvajajo prvi pravni nasvet in brezplačno pravno svetovanje in so v praksi organizirani kot zavodi. Menimo, da ta predlog lahko pomeni tudi izboljšanje glede skrajševanja čakalnih dob za vstop v sodniško pripravništvo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Mi smo že na matičnem delovnem telesu, ko smo obravnavali predlog zakona, povedali, da je prav, da se je ministrstvo lotilo poskusa, da bi hitreje rešilo problematiko sodnega pripravništva, ki je sedaj zelo problematična in nam dalo tudi podatke o tem, koliko, posebej na ljubljanskem sodišču čaka v vrsti pripravnikov, pa ne morejo opraviti pripravniške prakse, potem tudi ne delati državnega pravniškega izpita. Zato smo sami iskali možnost ali razširiti krog, ki bi omogočal, da bi le še ne veliko število, ampak kljub temu kakšen od diplomiranih pravnikov ali pa magistrov prava lahko prišel v poštev za to, da lažje opravi pripravništvo in pristopi k državnemu pravniškemu izpitu. In menili smo, da so to lahko osebe, ki opravljajo dejavnost brezplačne pravne pomoči v civilno družbenih organizacijah oziroma zavodih posebej, kar poudarjamo, da je to možno pri tistih, ki jim ministrstvo da soglasje, da lahko takšen posel opravljajo. Da je tam zaposlen diplomirani pravnik z ustreznim državnim pravniškim izpitom, skratka da lahko daje nasvete brezplačne pravne pomoči in verjetno ima lahko zaposlenega tudi diplomiranega pravnika ali magistra prava, ki ob njem se usposablja v dveh letih in pol, mislim 32 mesecev, toliko, da bo lahko k izpitu pristopil. Mi mislimo, da naš predlog ne bistveno, pa kljub temu nekoliko razširja te možnosti, da je v celoti v skladu s konceptom zakona in da pričakujemo njegovo podporo. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 18.20. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAŠČITI PRIČ. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Marolt, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Še enkrat spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon o zaščiti prič določa pogoje, postopke, ter organe, pristojne za zaščito prič in drugih oseb, ki so ogrožene zaradi sodelovanja oziroma pričanja v kazenskem postopku. V skladu z določbo drugega odstavka 19. člena Zakona o zaščiti prič je en od ukrepov, programov zaščite lahko tudi mednarodna izmenjava zaščitenih oseb. Navedeni ukrep pomeni preselitev zaščitene osebe na ali izven ozemlja Republike Slovenije, zaradi zagotavljanja njene varnosti. Natančneje pa je ukrep opredeljen v 27. členu navedenega zakona, ki med drugim določa, da se mednarodna izmenjava izvaja na podlagi sprejetih obveznosti iz bilateralnih sporazumov, ki jih je sklenila Republika Slovenija. Veljavna ureditev mednarodne izmenjave zaščitenih oseb torej predvideva, da bo Republika Slovenija z državami, s katerimi naj bi izmenjava potekala, predhodno sklenila dokaj splošne bilateralne sporazume. Navedeno se je v praksi pokazalo kot nesmiselno, saj obveznost Republike Slovenije, da zagotovi pravno podlago in organizacijski okvir za izvajanje zaščite prič izhaja že iz multilateralnih mednarodnih dokumentov, ki kot enega od ukrepov navajajo tudi mednarodno izmenjavo. Zato s predlaganimi spremembami in dopolnitvami 27. člena Zakona o zaščiti prič vzpostavljamo učinkovitejšo in ustreznejšo pravno podlago za mednarodno izmenjavo zaščitenih oseb. Izmenjava zaščitenih oseb bo tako možna le z državami, ki so pogodbenice ustreznih multilateralnih mednarodnih pogodb oziroma konvencij. Premestitev zaščitene osebe izven ozemlja Republike Slovenije ali na ozemlje Republike Slovenije pa se bo opravila na podlagi pisnega dogovora enote za zaščito ogroženih oseb in organa druge države, ki je pristojen za izvajanje programa zaščite. Z navedenim dogovorom se uredijo tudi vsa vprašanja povezana z ukrepi v programu zaščite, na primer kateri ukrepi se bodo poleg premestitve še izvajali. Ker je v skladu z določbami Zakona o zaščiti prič za odločanje o postopku zaščite pristojna Komisija za zaščito ogroženih oseb predlagane spremembe in dopolnitve vzpostavljajo tudi ustrezno pristojnost navedene komisije v zvezi z ukrepom mednarodne izmenjave. Ker gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve Zakona o zaščiti predlagamo, da Državni zbor Republike Slovenije predloženi predlog zakona sprejme po skrajšanjem postopku. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Gospod Hvauc, izvolite, imate besedo.
Še enkrat hvala za besedo. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 38. seji dne 8.11.2007 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zaščiti prič, ki ga je v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. V uvodu je predstavnik predlagatelja podal dopolnilno obrazložitev k členom predloga zakona in navedel predvsem to, da se temeljna načela zakona s tem predlogom ne spreminjajo. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je navedel, da na predlagano besedilo predloga zakona služba nima pripomb, člani odbora o predlogu zakona niso razpravljali, k predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v nadaljevanju je odbor sprejel vse člene predloga zakona. Ker k predlogu zakona v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zaščiti prič sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci, gospod državni sekretar! Uveljavitev leta 2005 sprejetega Zakona o zaščiti prič je nedvomno bistveno prispevala k temu, da so odslej priče, ki bi sicer iz strahu ali groženj ostajale zakrite, pripravljene pričati. Zakon, ki je danes deležen drugega noveliranja, je sicer celovito uredil to področje, vendar pa so spremembe, ki so predmet te novele, po oceni poslancev DeSUS-a smiselne, zato bomo predlagani zakon tudi podprli. Osnovni zakon med drugim določa vrsto nujnih zaščitnih ukrepov, ki se lahko izvajajo v programu zaščite prič, in sicer preselitev oseb, prirejene dokumente, onemogočanje posredovanja osebnih podatkov in nadzor poizvedb poizvedenca, prekritje identitete za potrebe sodnega postopka, spremembo identitete, uporabo video konference in telefonske konference, ukrepe v zaporu, ekonomsko in socialno podporo, ter mednarodno izmenjavo. Mednarodna izmenjava obsega izmenjavo zaščitenih oseb, za katere je pristojni organ določil že opredeljene ukrepe preselitve osebe. Hkrati pa obsega tudi izmenjavo osebnih podatkov zaradi zagotovitve varnosti zaščitenih oseb. Zakon določa, da se ta ukrep zaščite izvaja na podlagi sprejetih obveznostih iz bilateralnih sporazumov, ki jih je sklenila Republika Slovenija. Tako se lahko na podlagi sklenjenega dvostranskega sporazuma opravi premestitev zaščitene osebe izven ozemlja Republike Slovenije oziroma na ozemlje Republike Slovenije. Glede na navedeno določbo je tako potreben bilateralni sporazum v zvezi s konkretnim primerom preselitve zaščitenih oseb, kjer se določijo tudi posebnosti konkretnega primera. Predlog novele pa predlaga opustitev sklenitve bilateralnih sporazumov, kot podlage za izvajanje mednarodne izmenjave v konkretnih primerih. Namesto tega je določeno, da lahko Republika Slovenija izmenjuje osebe z državami pogodbenicami mednarodnih sporazumov, ki določajo zaščito ogroženih oseb. Takšno ureditev v Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo kot ustrezno, saj so države pogodbenice dolžne spoštovati standarde mednarodnih pogodb, vključno s standardi zaščitenih prič. Glede na to, da se s predlagano rešitvijo stopnja zaščite ogroženih oseb prič ne zmanjšuje, bomo poslanci DeSUS-a novelo zakona tudi podprli. Hvala.
Hvala. Gospa Maria Pozsonec bo predstavila stališče Poslanske skupine narodnih skupnosti.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! S spremembami in dopolnitvami zakona bodo postavljene učinkovitejše in ustreznejše pravne podlage za mednarodno izmenjavo zaščitenih oseb. Opušča se meddržavni bilateralni sporazum kot podlaga za izvajanje mednarodne izmenjave v konkretnih primerih. Poglavitna rešitev predlaganih sprememb in dopolnitev se nanaša za 27. člen Zakona o zaščiti prič, ki določa, da je izmenjava zaščitenih oseb možna le z državami, ki so pogodbenice ustreznih mednarodnih pogodb oziroma konvencij. Konvencije so področje kazenskega prava, ki opredeljujejo tudi zaščito prič, namreč postavljajo določene standarde, ki jih morajo države pogodbenice spoštovati. Ustrezno je, da Republika Slovenija izmenjuje ogrožene osebe zaradi zaščite samo s takimi državami. 27. člen o zaščiti prič je potrebno dopolniti tako, da se bo premestitev zaščitene osebe izven ozemlja Republike Slovenije ali na ozemlju Republike Slovenije opravila na podlagi pisnega dogovora enote za zaščito ogroženih oseb in organa druge države, ki je pristojen za izvajanje programa zaščite. Z navedenim dogovorom se uredijo tudi vsa vprašanja, povezana z ukrepi v programu zaščite, na primer kateri ukrepi se bodo poleg premestitve še izvajali. Zakon zasluži podporo in ga je treba podpreti. Hvala.
Hvala. Gospod Kovačič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kolegice, kolegi! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke podpira predlagani zakon Vlade. Gre za spremembo sedaj veljavnega zakona, po kateri bo v prihodnje pravna podlaga za premestitev zaščitene osebe izven ozemlja Republike Slovenije in tudi za premestitev osebe izven Slovenije ma ozemlje Republike Slovenije, da bo pravna podlaga mednarodni sporazum, ki ga bo Slovenija ratificirala in ne več bilateralni sporazum, kot je to veljalo oziroma še vedno velja na podlagi sedaj veljavnega zakona. Načela zakona o zaščiti prič, ki sedaj veljajo, se z obravnavano novelo v ničemer ne spreminjajo. Gre torej za manjšo spremembo, ki v dosedanji zakonodajni proceduri tudi ni povzročila posebnih pomislekov. Tudi poslanci Slovenske demokratske stranke zoper obravnavano novelo nimamo pripomb in bomo zato predlagani zakon kot rečeno, podprli.
Hvala. Gospa Majda Zupan bo predstavila stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Zakon o zaščiti prič, ki smo ga sprejeli dve leti nazaj, je v slovensko kazensko pravo prinesel posebno varstvo tistih oseb, katerih življenje bi bilo zaradi pričanja še posebej v nevarnosti. Zakon je uvedel dva nova organa in sicer komisijo, ki jo sestavljajo sodniki, tožilci in predstavniki pristojnih ministrstev in je pristojna za odločanje o vključitvi in prenehanju izvajanja programa zaščite ter za druga dejanja določena z zakonom in enotno za zaščito prič, ki izvaja predvsem nujne zaščitne ukrepe prič in skesancev. Za vključitev v program zaščite, bo morala oseba izpolnjevati posebne pogoje in bo glede na stopnjo ogroženosti primerno zavarovana. Osebo je možno preseliti, prirediti dokumente, spremeniti identiteto, oseba bo dobila ekonomsko in socialno podporo, finančna sredstva podpore pa bodo oproščena davkov. Zaradi preselitve prič v drugo državo je nujno potrebno sodelovanje slovenskih organov s pristojnimi organi tujih držav, za kar pa je potreben sporazum. Zakon je sicer predvideval sklepanje splošnih bilateralnih sporazumov, vendar pa se je taka ureditev v praksi izkazala za nesmiselno, saj obveznost Republike Slovenije izhaja že iz multilateralnih mednarodnih dokumentov. Tako sedaj novela zakona predstavlja ustreznejšo pravno podlago za izmenjavo zaščitenih oseb, ki bo možna samo z državami, ki so podpisnice ustreznih multilateralnih pogodb oziroma konvencij. Premestitev zaščitene osebe se bo opravila na podlagi pisnega dogovora enote za zaščito ogroženih oseb in organa druge države, ki je pristojen za zaščito. V Poslanski skupini Nove Slovenije se nam zdi potrebno zagotoviti, da se priče ne bodo bale za svoje življenje in življenje svojih najbližjih, če bodo sodelovale z organi pregona. Pomembno je, da se zagotovi varovanje še preden je življenje neposredno ogroženo. Upamo, da bodo te spremembe prinesle hitrejše ukrepanje pristojnih organov, ter da se bo več oseb opogumilo za pričanje, ki se prej zaradi lastne varnosti in varnosti svoje družine niso upale. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da pomeni novela nadgraditev zakona in jo bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Predsednik, spoštovani državni sekretar, poslanke, poslanci! Osnova za urejanje izvajanja zaščite prič izhaja iz mednarodnih dokumentov, ki urejajo tudi ukrep mednarodne izmenjave. Cilj predloga zakona je ustreznejša pravna podlaga za mednarodno izmenjavo zaščitenih oseb. Predmet današnje razprave je 27. člen Zakona o zaščiti prič, ki določa podlago za izvajanje mednarodne izmenjave, osnova temu pa je določba, da je izmenjava zaščitenih oseb možna le z državami, ki so pogodbenice ustreznih mednarodnih pogodb oziroma konvencij. S tem se opušča potreba po bilateralnih sporazumih med državami kot podlago za mednarodno izmenjavo v posameznem primeru. Predlog zakona določa, da je potrebno ta 27. člen spremeniti tako, da se lahko premestitev zaščitene osebe izven ozemlja Republike Slovenije ali na ozemlje Republike Slovenije opravi na podlagi pisnega dogovora enote za zaščito ogroženih oseb in organa države, ki je pristojen za to področje. Podoben zakon imajo tudi Nemčija, Italija, Slovaška, kot je natančneje opisano v gradivu predlagatelja. Poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke menimo, da je potrebno nekatera področja poenostaviti in predlagana sprememba 27. člena gre po našem mnenju v to smer. Bilateralne pogodbe kot osnova za izvajanje mednarodnih dejavnosti, v konkretnih primerih so preteklost. Zagotoviti pa je potrebno hitro in kar je še bolj pomembno učinkovito reševanje omenjenih primerov. 27. člen Zakona o zaščiti prič je tako širši in bolj realen, ker je pogoj za izvajanje mednarodne izmenjave ta, da so države med katerimi se izmenjava zgodi, pogodbenice ustreznih mednarodnih pogodb. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo ta predlog zakona, zaradi navedenih razlogov, podprla. Hvala lepa.
Hvala. S tem smo končali predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ORGANIZACIJI IN FINANCIRANJU VZGOJE IN IZOBRAŽEVANJA Državni svet je na 24. izredni seji, dne 30. oktobra 2007 sklenil, da na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije, od Državnega zbora zahteva, da pred razglasitvijo zakona ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji vzgoje in izobraževanja. Besedo dajem predstavniku Državnega sveta za obrazložitev zahteve sveta. Dr. Zoltan, izvolite. Imate besedo.
Hvala lepa.
K govornici bi prosil.
Hvala za besedo in za možnost, da pojasnim stališče Državnega sveta v Državnem zboru Republike Slovenije. Čeprav je to težko delati po vseh teh urah in neštetih debatah, ki so se vrstile okrog tega zakona, vendar, prišlo je do situacije, ko se je javnost v veliki meri razklala, ko se je pojavilo velikansko nasprotje strokovne in tudi širše javnosti. Tu ne gre samo za sindikate, tako, kot se pavšalno govori in ocenjuje. Poleg sindikata delavcev vzgoje, izobraževanja in raziskovalnih dejavnosti, zakonu nasprotujejo tudi: Združenje ravnateljev osnovnih šol, Društvo ravnatelj, Skupnost vrtcev, Zveza srednjih in dijaških domov, Društvo specialnih rehabilitacijskih pedagogov, Društvo defektologov, med podpisniki so še: Dijaška organizacija, Študentska organizacija, Aktiv sveta staršev ljubljanskih osnovnih šol, Društvo logopedov, Center društva za avtizem in še kdo bi se našel, ki nasprotuje temu zakonu. Podpise pa ste dobili tudi v Državni zbor tako, da so to več kot jasna opozorila, da je vprašanje kako bi ta zakon zaživel v praksi, in tu je potem vloga Državnega sveta, da opozori na to, kot predstavnik civilne družbe izven ustaljenih poti, na problematiko in ponudi možnost. Ta možnost je danes toliko bolj aktualna, ker so napovedi zelo jasne in eksplicitne, da prihaja tudi možnost, da obstaja tudi možnost oziroma celo sklepi, da se bo zahteval razpis referenduma. V kolikor bi prišlo do tega, vemo vsi, da se potem eno leto zakon ne sme spreminjati. Državni svet pa nikoli ni trdil, da je zakon v celoti slab in nesprejemljiv. Nesprejemljiv je v nekaterih ključnih točkah in vsak pameten predlagatelj bi te točke lahko umaknil in potem dosegel širši konsenz. Torej, ne gre za tisto, kar pripoveduje državna sekretarka o možnosti jahanja na oslu in ljudje niso nikoli zadovoljni, ne v eni ne v drugi kombinaciji, pač gre za neprimerno večje stvari. Žal se je v javni razpravi debatiralo samo o privatnem šolstvu, vendar je daleč od tega, da bi bil to edini problem, ki obstaja. Enako problematična je možnost, da se ustanavljajo centri, zavodi, ne glede na to, kakšno je mnenje stroke. Državni zbor je že obravnaval v prejšnjem sklicu nek podoben zakon, ki je predlagal enako rešitev. In tu gre mimo stroke, v imenu neke racionalizacije, ki lahko škoduje tisti stopnji, ki smo jo dosegli na tem področju. Drugo zelo aktualno in pomembno vprašanje je financiranje šol glede na učenca. Res je, da je predlagatelj umaknil tisti del, ki je bil še bolj sporen, financiranje osnovnih šol glede na učenca. Ostalo pa je to določilo pri financiranju srednjih šol. Sam sem delal na taki šoli, kjer so eksperimentalno izvajali takšno financiranje, in vam povem, da so bile zelo hude stvari, travmatične stvari pri učnem osebju. Združevanje oddelkov, skupine v nemogočih pogojih in celo do tega, da se razred ni pripravljal v celoti na splošno maturo, pač pa so oblikovali eno organizacijsko enoto iz različnih oddelkov, ki je imela čisto ločen pouk, in seveda je s tem odpadla cela vrsta razsežnosti pouka, ki je potrebna pri tako pomembnih stvareh, kot je priprava na maturo. To določilo daje proste roke ravnateljem ali pa bodočim direktorjem. Verjamem, da bi nekateri ljudje s tem lahko bili zadovoljni, vendar dvomim pa, da bi država imela dovolj sredstev v obliki normativov, standardov in nadzora ter preverjanja kvalitete šol, da bi lahko preprečila zlorabe, in to koristno. Povsod tam, kjer prihaja do mešanja javnih sredstev in možnosti, da se prelivajo v zasebno last, je nevarnost, in tu se država mora umakniti oziroma zagotoviti mehanizme, da to kontrolira. Takšen je tudi pomen tega predloga, najbolj spornega predloga, da se 100% financira program vseh privatnih šol. Tu gre za celo vrsto nesporazumov in dvomim, da bom lahko vse pojasnil. Vendar naj vzbudim spomin, da je ta dvojnost v financiranju nastala takrat, ko je prišlo do izvolitve Demosa. Takrat je dr. Peter Vencelj, najprej kot republiški sekretar za vzgojo in izobraževanje, kasneje pa kot minister, dosegel, da so bile takratne verske šole, vključno s Teološko fakulteto, financirane tudi z nekimi akrobatskimi preskoki, vendar so bile vse financirane 100%. In smo pozabili na tisto, da naj bi te šole vzgajale samo kader za potrebe cerkve. To je bilo prvotno, ko so potem začeli v Vipavi izobraževati, namesto na Reki, te stvari. Potem je leta 1994 nastala korekcija, ki je zamejevala ustanavljanje srednjih šol in "best seller" v tem Državnem zboru, dokument, ki se največkrat pojavlja v javnosti, to je ta glasovalna lista, jasno kaže, kdo je bil za to, da se omeji to 100% financiranje takratnih šol. Če dovolite, gospod predsednik, bi jaz lahko nadaljeval? Hvala lepa. Poslanec Grims s svojo vehemenco me je že podučeval in inštruiral, in se mu tudi tokrat lepo zahvaljujem za njegove trditve, ki jih bo imel priliko povedati. Jaz pa ne odgovoriti in upam, da bodo bolj resnične in bolj natančne kot so bile v sedanjih razpravah. Ne glede na to vpadanje, ki me spominja na le-to 1925, ko je poslanec Besednjak v Rimskem parlamentu se prepiral z Mussolinijem, ne glede na ta intermezzo, potem moram povedati še to okoli te pravice, da imajo vsi državljani pravico do enakega deleža. Če imajo vsi državljani pravico, da vpisujejo v privatne šole, potem omogočimo vsem državljanom, za to verjetno država nima sredstev, nima teh namenov, ali pa bo ukinila javno šolstvo. To je skrajna konsekvenca. Dokler pa imajo samo nekaj šol in samo nekateri starši možnost, da prihajajo v privatno šolo, v tako šolo kot si želijo, potem to ni izenačevanje možnosti. Še nekaj je, vsak izmed staršev si želi, da bi bil njegov otrok čim bolj izobražen, bil zaprt v vati in da se mu ne bi nič zgodilo, da bi imel genialne uspehe brez truda. V življenju se potem pokaže nekaj drugega. Starši imajo pravico, da o tem sanjajo, država pa nima dolžnosti, da bi to uresničila ali možnosti, ali pa se mora odločiti za tako radikalni korak, da bo potem ukinila celotno javno šolstvo. Kdor si to upa si upa. Dejstvo pa je, da se pojavljajo tudi iluzije o pripravljenih ljudeh, ki so pripravljeni vlagati v šolski prostor, investirati in tako naprej. Mislim, da gre za precejšnjo iluzijo. Ta privatni šolski prostor že obstaja. Obstajajo tudi kadri in tukaj gre pravzaprav za podobno vprašanje kot pri vojaških kuratih, da država prevzema del stroškov, del finančnih obveznosti, ki jih opravlja neka druga nedržavna inštitucija. Bolj zaskrbljujoče pa je to, da se na enak način lahko pojavlja nebroj različnih šol. Vsi imajo pravico. Vprašanje pa je, če država lahko tolerira tudi privatne šole različnih manjšin. Takrat, ko je dr. Vencelj uvedel Waldorfsko šolo je bilo še pet različnih programov privatnih šol, vendar jih nismo sprejeli, če jih danes pa je. Vse kaže, da mi je čas iztekel, prepričan sem, da se boste odločili tako kot je najbolj primerno za slovensko [[...]] [[znak za konec razprave.]] [[...]]Hvala lepa.
Hvala. Zahtevo je obravnaval tudi Odbor za šolstvo in šport kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora, mag. Branku Grimsu za dopolnjeno dopolnilno obrazložitev. Prosim.
Hvala za besedo. Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za kulturo, šolstvo in šport je predlog oziroma zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja obravnave na svoji 16. nujni seji. Odbor se je seznanil z vsemi tremi ključnimi pripombami Državnega sveta pa tudi s protiargumenti, ki jih je predstavila državna sekretarka, dr. Alenka Šverc. V nadaljnji razpravi je bilo pravzaprav še največ govora o členu, ki omogoča, da se izločijo iz šolskega procesa storilci najhujših kaznivih dejanj, ki so ga nekateri poimenovali tudi že prej v javnem diskurzu proti-pedofilski člen. Ta člen je namenjen predvsem zaščiti naših otrok in kljub precej burnemu začetku razprave se je hitro pokazalo, da je to člen, ki dosega sorazmerno visoko stopnjo soglasja, po čemer je pa odbor prešel na glasovanje. Bilo je 9 glasov za in štirje proti, toda to pomeni, da odbor ni podprl ponovno tega zakona, kajti za izglasovanje sklepa bi glede na določilo, da je potrebna absolutna večina vseh članov odbora, potreboval 10 glasov. S tem je odbor lahko zaključil z ugotovitvijo, da sklep za podporo ob ponovnem glasovanju ni bil sprejet.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade ministru Zveru. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora Republike Slovenije, spoštovane poslanke in poslanci! Hvala za besedo in priložnost, da spregovorim še enkrat o predlagani noveli Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Več ali manj je predlagatelj veta, ki je bil sprejet v Državnem svetu, ponovno obrazložil svoje videnje in razloge zakaj je bil veto sprejet. Vlada Republike Slovenije je sprejela odgovor in dala svoje mnenje na ta veto, kjer v vseh točkah argumente Državnega sveta oziroma državne svetnike, ki so spisali to svojo pobudo, zavrača. Dejstvo je, da bi nesprejetje tega zakona lahko povzročilo kar precejšnje težave v procesu modernizacije slovenskega šolskega sistema, zato smo bili v zadnjih dneh priča različnim predlogom, različnim predlogom kako razrešiti nastalo situacijo. Dejstvo je, da je del opozicije grozil z referendumom, v kolikor bo ta zakon še enkrat sprejet. Predsednik socialnih demokratov gospod Borut Pahor mi je sam osebno zagotovil, da bo zagotovo podprl referendum in s tem poskušal zablokirati sprejetje omenjene novele. Kljub temu, da zakon prinaša kar veliko novosti, sta bili sporni samo dve. In zaradi teh dveh stvari, morda celo zaradi ene, obstaja nevarnost, da bi tudi ostale nujne potrebne stvari ne bile sprejete. Kaj narediti v dani situaciji, kako se v dani situaciji odgovorno vesti, predvsem do staršev in pa učencev v slovenski šoli? Naj najprej poudarim kaj bi prinesla novela tega zakona. Zagotovo, če ne bi bila uveljavljena, ne bi imeli zakonske podlage za uveljavitev popolne brezplačnosti učbenikov po celotni vertikali v osnovni šoli. Torej nesprejetje novele bi pomenilo prvič to. Brezplačnost smo že sedaj raztegnili do sedmega razreda. S to novelo bi dali tudi zakonsko podlago in zagotovili smo že tudi materialna sredstva v naslednjem letu, da bi celotna osnovna šola bila v tem smislu brezplačna. Prav tako bi naj bilo omogočeno, da bi učenci bili deležni brezplačnega podaljšanega bivanja do petega razreda osnovne šole. Sedanji sistem je drugačen, tako da peti in šesti razred so polovico dolžni plačati starši, polovico ustanovitelj. Torej tudi ta koncesija staršem bi padla, v kolikor ta zakon ne bi bil uveljavljen. Verjetno je, najbolj daljnosežne posledice bi imela blokada bolonjske prenove študija za profil učitelj, vzgojitelj. Kot vemo, je učitelj reguliran poklic v Evropi in tudi pri nas. Fakultete potrebujejo zakonski okvir, znotraj katerega bodo usposabljale kadre in z napovedjo blokade sprejetja te novele, je bilo kar precej nervoze zlasti v vodstvih pedagoških fakultet, ki so me osebno nagovarjali, spraševali kaj naj naredijo v dani situaciji. Tudi sistem MoFAS, to je modernizacija organizacije in financiranja vzgoje in izobraževanja na področju srednjega šolstva, ki so ga začeli uvajati pri nas, kot poskus, precej preden sem jaz prišel na to mesto, in, ki zajema že več kot dve tretjini šol, bi bil na nek način ogrožen. Tukaj mu dajemo tudi sistemsko podlago. Torej, MoFAS-u se ni več mogoče odreči, glede na to, da je velika večina šol že vključena v sam sistem. Tu ne gre samo za glavarino, gre za veliko širši sistem organizacije in financiranja strokovnega in poklicnega izobraževanja. Prepričan sem, da neuveljavitev zakona bo pomenilo precejšen zastoj tudi na področju uveljavljanja kakovosti v šoli. V Sloveniji že kakšnih 15 let potekajo različne, na različnih nivojih in različnih strokovnih inštitucijah, razne študije, raziskave s področja evalvacije, kakovosti in podobno. Vendar, zelo malo je bilo sistemskih rešitev na podlagi vseh teh študij, in ta zakon bi omogočil nekatere strukturne rešitve, da bi lahko implementirali vse tisto, kar je doslej bilo narejenega v raziskovalnih kabinetih, v prakso. Slovenske šole, tako na osnovni, kakor tudi višji ravni, nujno potrebujejo osebno izkaznico, nek sistem jasnih indikatorjev, ki bodo svojemu okolju dali neko podobo kakovosti dela. Z vidika vključevanja staršev v vzgojno izobraževalni proces je verjetno ta zakon zelo pomemben, ker dejansko vključuje starše in omogoča tvorno sodelovanje v procesu vzgoje in izobraževanja in na nek način vzpostavlja en strukturni steber za to. Seveda je zelo pomembno, in to kar bi prinesla novela zakona, omogočanje zasebno javnega partnerstva, tudi na področju poklicnega in strokovnega izobraževanja. To, kar doslej ni bilo mogoče. Verjetno smo edina država v okviru OECD, in ne morem reči zagotovo, ampak zelo verjetno, ki tega ta hip ne omogoča. Torej, gospodarstvo ta hip ne more tvorno sodelovati v procesu, kot akter, aktivno, kot izvajalec na področju poklicnega in strokovnega izobraževanja. Gospod poslanec Grims je že omenil pomen in vlogo tako imenovanega protipedofilskega člena, ki prav tako z neuveljavitvijo tega zakona ne bi bil pač normalno sprejet in to bi imelo za posledico, da vse storilce hujših kaznivih dejanj, ki so že v sistemu tako ali drugače zaposleni, ne bi mogli izločiti iz tega sistema. Ampak, da ne boste mislili, da je to samo načelno vprašanje. Na žalost ni. Zakon, novela, predvideva tudi učenje slovenščine za tujce in še vrsto nujnih novosti. Nalašč sem spustil dve, to je centre, ki bi v nekih normalnih okoliščinah bili povsem normalna novost, ki omogoča, kot opcija ustanovitelju, da samostojno organizira vzgojno izobraževalni proces. Pri nas očitno razmere še niso dovolj zrele za kaj podobnega. Niso dovolj zrele niti za to, da se ukinejo šolnine in da se hkrati ukine dvotirnost financiranja izvajalcev javno veljavnih programov. Kot veste, imamo zelo nerodno in smešno situacijo, ki je bila uzakonjena leta 1996, da so nekateri zasebniki, ki izvajajo javno veljavne programe, da se razumemo, samo ti, financirani 85%, nekateri pa 100%. To je malo nerodna situacija. Pa tudi tu nismo uspeli doseči dovolj velikega konsenza, zlasti na politični ravni ne. Očitno bi z določenimi manipulativnimi posegi v času referendumske kampanje zožili, fokusirali ta problem zgolj na vprašanje katoliških šol, kar je nonsens. Koncept zasebnih šol v slovenski šoli je bil sprejet, oblikovan, dorečen v 90. letih. Od takrat naprej so imele šole vse možnosti, da so se razvijale kot zasebne šole. In ta člen oziroma nov način financiranja praktično ne bi prinesel nobenega velikega navala ustanavljanja teh šol, zato ker gre zlasti na področju osnovnega šolstva za popolnoma neprofitno dejavnost in zahteva velik, velik vložek materialnih sredstev v sam šolski sistem. Prepričan sem, da bi slovenski šolski sistem, če bi bilo nekoliko več zasebnih šol, profitiral, zato ker vsak, ki bi se odločil za to dejavnost, bi moral vnesti v šolski sistem nekaj milijonske investicije, ki bi jih potem država lahko namenila za kakšen drug namen. Torej, na dveh točkah ni zrela situacija za razpravo o tej noveli. To je enakovredno, enakopravno financiranje izvajalcev javno veljavnih programov in druga točka, svobodno organiziranje ustanovitelja šol. Tu del politične opozicije, ki je tudi medijsko vpliven, ter del sindikalnega gibanja temu nasprotuje. Tu do socialnega in političnega konsenza ni prišlo. Mi smo praktično začeli z debato, z razpravo o tem zakonu točno pred enim letom. Ko se začenjajo jesenska srečanja ravnateljev, običajna vsakoletna srečanja, in takrat smo začeli ta dialog, najprej znotraj hiše, znotraj šolskega sistema, potem pa široko razpravo s socialnimi in političnimi partnerji in se veliko uskladili. Točke, ki sem jih prej našteval, so dejansko konsenz ali pa dogovor. Ampak očitno pri šolstvu mora biti usklajeno vse, če se želi karkoli sprejeti, kar niti ni slabo. Toda če se izsiljuje z ene strani, je potem težko delati. Nenazadnje je ta Vlada dobila mandat na volitvah in bi bilo pričakovati, da bi tudi na podlagi te legitimnosti, ki se jo pridobi v demokraciji lahko odločala tudi kaj brez popolnega konsenza s socialnimi partnerji. Ampak, smo se zaradi njih odločili, da se ne bo odločila tako, da bo obe sporni točki, to je centre in način financiranja, 100% financiranje prepustila prihodnosti, zaenkrat pa bo poskušala najti način, da se ti dve sporni točki umakneta in da se pošljeta v odločanje v Državni zbor samo tisti del zakona, ki ni bil deležen večjih kritik ali nesoglasij. V praksi to pomeni, da bo Vlada danes predlagala poslancem vladajoče koalicije, da naj ne glasujejo za zakon, zakon bo v Državnem zboru zaradi tega padel. Istočasno pa se postavlja vprašanje kaj sedaj narediti, ali igrati ali postaviti neko kalimerovsko držo in opozicijo, ki je kriva za nesprejetje tega zakona obtožiti, da se ne bodo sprejele vse ostale dobre pozitivne strani zakona, ki prinašajo dejansko neko novo vrednost v sam šolski sistem, ali pa vendarle biti odgovoren do učencev in staršev in predlagati takoj vse tiste spremembe, ki so bile usklajene. In smo se odločili za drugo, ker želimo, da šolsko polje ni polje ideološkega spopada, ki bi zlasti v času referenduma prišel še posebej do izraza. Morda bi referendum celo dobili, vendar bi to zahtevalo ogromno energije in lahko mi verjamete, da v času vodenje ministrskega sveta za kaj takšnega ne bi bilo veliko možnosti. Mi smo si želeli, da v času predsedovanja ne bi bilo interpelacij, ne bi bilo referendumov, ki bi nas dejansko privezali na domači politični prostor, vendar so bili to prazni upi. Grožnja gospoda Pahorja me je dodatno navdala na še en premislek in odločili smo se tako kot smo se odločili. Želimo pa, da se razprava o načinu financiranja nadaljuje, o modernizaciji organizacije šolstva nadaljuje v slovenskem političnem prostoru in jaz si želim, da bi prišli do nekega soglasja, do enega dogovora zato, ker se mi zdi, da so nekatere stvari postale norma, ki se ji v sodobnem svetu več ne da upirati. Jaz tudi upam, da boste razumeli to našo gesto kot znak dobre volje, da bi šolstvo dejansko umaknili iz ostrih ideoloških in političnih debat. Torej, če lahko zaključim. Predlagali bomo vladni koaliciji, da ta zakon zaradi groženj z referendumom in iz drugih razlogov pade. Vlada bo vložila v proceduro nov zakon brez teh dveh spornih točk in sedaj ste na potezi vi, ne samo člani vladajoče koalicije, ampak tudi opozicije. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem. Naj za uvod omenim, da je organizacija financiranja in izvajanja vzgoje in izobraževanja vzbudila precej interesa za razmišljanje tudi v poslanski skupini DeSUS. Prav je povedati tudi to, da nismo bili v vseh delih, v vseh predlogih enakih razmišljanj in tega tudi nismo šteli za slabo in ostajajo tudi posamične razlike v razmišljanjih. Za zdaj je pravzaprav ta dobrodošla včerajšnja napoved, da se bo šlo v pripravo novega zakona, nekaj dilem razrešila, ki se bodo pa v kasnejšem obdobju, tako menim, ponovno vračale v ospredje in ki jih bo treba nekoč pač razrešiti. Tako je bila včerajšnja napoved, da se torej ta zakon ne izglasuje, pravzaprav najboljši del včerajšnjega dne in tudi edino, kar ni bilo mogoče vnaprej napovedati. Nas seveda vznemirja ravno tako kot druge bi rekel vsebinski, organizacijski, finančni, pa navsezadnje tudi, ne nazadnje tudi ideološko politični del razmišljanj ob tem zakonu, ki je bil predlagan. Žal je šlo v argumentaciji, ki je samo pogojno argumentacija, tako daleč, da se je v resnici na koncu pričelo kar z grožnjami, tako daleč, da smo se razcepili tako rekoč na pol, tako da bi lahko skorajda potonili in od tod izvirajo tudi nekatere slabosti, morebiti, ki jih je vredno omeniti. Najprej v zvezi z referendumom sodimo, da bi se lahko zgodilo, če bi do referenduma prišlo, natanko to, kar se je zgodilo čisto pred kratkim, da referendum naj bi govoril o vsebini, da bi mimo vsebinskih zadev odločali, da bi odločali z močjo števila in ne na osnovi argumentov. To ne bi bilo nič takega česar ne bi že poznali. Druga, takšne omembe vredna reč je, kar nas v Poslanski skupini DeSUS tudi zavezuje k temu, da bomo pobudo podprli, finančni zalogaj, ki ga pomeni takšen referendum in ki mimogrede povedano je nekajkratnih potrebnih letnih sredstev zato, da bi se iz 85% financiranja te privatne oziroma zasebne šole, ki sedaj funkcionirajo, financirale 100%, za nekajkratnih torej gre. Tretja, takšna pomembna reč, ki je bila opažena, vsaj pri nas, pa je, da je šlo pravzaprav za politično prestižni spopad. Da je bilo mogoče čutiti precej ideološko doktrinarnega, pa ne da bi sedaj obsojal na levo ali na desno, ampak to je pač kot senca ves čas viselo in se tudi eksplicitno izražalo. Prav je, da tega na šolskem področju ne bi tako očitno počeli, zato je tudi prav, da se ta hitrost spreminjanja nekoliko upočasni, da se dajo na mizo novi argumenti in da se ponovno premisli. In to, kar je že tudi bela knjiga pisala, uresniči in to kar se imenuje postopno in bolj preverjeno vpeljevanje tovrstnih novosti, za katere sedaj pač gre. Tiste sporne imam v mislih. Torej, naj ponovim, da je napoved umika za nas, za Poslansko skupino DeSUS dobrodošla, da jo podpiramo tudi zato, ker morebiti pomeni, ne samo spremembo načina dela v zvezi s tem zakonom, ampak želeli bi, da bi to bila sprememba načina dela v parlamentu nasploh. Da bi torej bilo več pripravljenosti za poslušanje argumentov, za upočasnitev takrat, kadar je potrebno, kadar je torej ovir na poti preveč in da ne bi zmeraj grozili z močjo, eni ali drugi. Mi sicer opozarjamo tudi na to, da je nevarnost morebiti v tem, da je prišlo do tega zaradi eksternih razlogov, ne zaradi notranjega premisleka zaradi tega umika. Upamo, da se pri tem motimo. V tem upanju, da torej kaže odločitev na to, da bomo pričeli z drugačnim načinom sprejemanja tudi te zakonodaje Poslanska skupina DeSUS predlog zakona ne bo podprla, bo omogočila, da se pripravi nov predlog zakona in da bo tisti tak, ki bo vreden ponovno naše podpore. Upamo pa, da ne bo zgolj verbalna podpora kasneje ob razpravah zasebnemu šolstvu in da ne bo hipokrizija takšna, da se bo potem na vsakem koraku potiskalo palice med kolesje.
Hvala. Mag. Branko Grims bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! V Poslanski skupini SDS bomo besedo, ko jo je dal predsednik Vlade Republike Slovenije in predsednik Slovenske demokratske stranke gospod Janez Janša, včeraj, v tej dvorani, seveda dosledno spoštovali. Prav dosledno spoštovanje dane besede je tisto, kar nas v očeh javnosti najbolj loči od sedanje opozicije, katere tudi podpis, ko gre recimo za podporo projektom, kot je vodenje Evropske unije, velja samo toliko časa, dokler je v njihovem izrecnem interesu, potem pa je mrtva črka na papirju. Kot rečeno pa bomo mi svojo besedo dosledno spoštovali. Toda, umik zakona, ki je napovedan, ima več dimenzij. Tistih, ki jih, kolegi, ki opravljajo odgovorne funkcije v Vladi, niso mogli predstaviti, ker so izrazito politično obarvane, in tista ključna dimenzija, ki jo želim danes predstaviti, te naše geste, je dolgoročno mnogo, mnogo pomembnejša, kot pa kratkoročni učinek samo geste dobre volje. Za to, da pa bi razumeli za kaj gre, pa se je treba vrniti k zgodbi o tem zakonu, predvsem pa o financiranju vzgoje in izobraževanja oziroma slovenskega šolstva. Po uveljavitvi nove ustave leta 1991 se je nekaj časa reševalo ta problem s podeljevanjem koncesij. Takrat so se ustanovile tudi vse največje zasebne cerkvene šole in dobile koncesijo. Na koncesijskih pogodbah je podpis ministra Gabra, ki je v tistem obdobju očitno dobro opravljal svoje delo, in to svoje delo tudi nagradil s predlogom zakona, s katerim so leta 1996 trajno uzakonili 100% financiranje zasebnih cerkvenih šol. Kdo je to storil, je vidno iz tega plakata. Namreč, za 100% financiranje zasebnih cerkvenih šol so glasovali: gospod Janez Kocijančič, gospod Ciril Ribičič, Danica Simšič, potem Mateja Kožuh Novak, Jadranka Šturm Kocjan, skratka vsi poslanci SD - Pahorjeve SD. Glasovali so tudi: gospod Tone Anderlič in potem gospod Jožef Školč in vsi ostali poslanci LDS. Tudi kakšen poslanec, ki je bil izvoljen na listi Slovenske nacionalne stranke - SNS torej, je glasoval za 100% financiranje zasebnih cerkvenih šol, in s tem je bilo to prelito v zakon. Ta zakon bo veljal tudi po umiku tega zakona, ki smo ga mi napovedali, in 100% financiranje zasebnih cerkvenih šol bo potekalo nemoteno naprej, ker ste to pač uzakonili; gospodje iz SD, iz LDS, SNS in vsi ostali iz takratne koalicije. Vse, kar je bilo torej na to temo povedanega v minulih nekaj mesecih, je bilo čisto netenje kulturnega boja s pomočjo sovražnega govora. Naj citiram samo dva primera. Gospod Potrč je dejal, da je 100% financiranje zasebnih cerkvenih šol kršitev načela ločenosti cerkve od države. Gospa Potrata pa je dejala, da je financiranje zasebnih šol iz javnih sredstev oškodovanje javnega šolstva. Glede na to, da so sami to uzakonili; kot smo se vsi ravnokar prepričali; že leta 1996, bo zelo zanimivo slišati, kako bodo to pojasnili svojim volivcem - in to so jim dolžni pojasniti. In tukaj je bistvo naše geste, kajti netenje kulturnega boja s pomočjo sovražnega govora je nekaj, kar Evropa ne pozna. Mi pa bomo, to je sedaj jasno po včerajšnji zaupnici, ki jo je sprejela Vlada, čez samo dober mesec dni začeli voditi Evropsko unijo in ta naša gesta je imela torej tudi dolgoročen zgodovinski pomen in upam, da ga tranzicijska levica ne bo zamudila. Želeli smo ponuditi s to gesto dobre volje roko našim kolegom v poziciji iz vrst tranzicijske levice, da stopijo spred svoje volivce, se jim opravičijo, ker so imeli njih in vso slovensko javnost za norca, in so kurili s pomočjo sovražnega govora kulturni boj in s tem enkrat za vselej prenehajo. To bi bil majhen korak za zgodovino, vendar dokaz, da so tudi stranke slovenske tranzicijske levice sposobne vrednostno stopiti v Evropo, kajti dokler netijo kulturni boj, kar je redeča nit njihovega ravnanja, je treba vedeti, da to v moderni Evropi nima prostora, sodi v nek drug prostor in nek povsem drug čas, za katerega smo vsi verjeli, da je že davno minil. Upam, da te zgodovinske priložnosti ne boste zamudili. Hvala.
Hvala. Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, državna sekretarka in sodelavec, spoštovane poslanke in poslanci! Ponovno glasovanje o Zakonu o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja poteka v posebnih okoliščinah. Ker se zagovorniki in predvsem predlagatelji zakona tik pred zdajci utegnejo odločiti tako, kot smo od njih v Poslanski skupini Socialnih demokratov pričakovali že davno prej. Ob vsaki priložnosti smo namreč dopovedovali, da je za tako korenite spremembe kot so sedaj zapisane v zakonu, potrebno družbeno soglasje. Zato pozdravljamo napoved ministra za šolstvo in šport, da bo umaknil zakon s čimer je namignil koalicijskim poslankam in poslancem, naj ne podprejo zakona. To je namreč sedaj v njihovih rokah in počakati moramo na glasovanje. Poudarjam, da štejemo to za pametno potezo, ker je sedaj pa res večini jasno, da soglasja zakon nima, da mu nasprotujejo Državni svet, sindikati, zainteresirana in strokovna javnost ter opozicija. Razklanost, ki je nismo povzročili tisti, ki smo glasovali proti zakonu, ampak tistim, ki so brez posluha za drugačne poglede silili in hiteli z obravnavo vse do zadnje, to je tretje obravnave, je povezana z napovedjo referenduma. Zaradi znanih dejstev bi bil ta izveden že v času slovenskega predsedovanja Evropski uniji, tako da je odločitev za zavrnitev zakona pametna tudi s tega vidika. Seveda pa je treba poudariti, da ob ponovnem predlogu pričakujemo, da bo v obravnavo predložen s socialnimi partnerji in strokovno javnostjo res usklajen predlog zakona, temelječ na tistih spremembah, ki so nujne, ne pa na tistih, za katere nekateri mislijo, da so nujne. V Poslanski skupini Socialnih demokratov in v strokovnem svetu Socialnih demokratov in v Strokovnem svetu Socialnih demokratov za izobraževanje imamo o sprejemanju šolske zakonodaje že dolgo izoblikovano jasno stališče: spremembe morajo biti strokovno utemeljene, predstavljeni morajo biti učinki sprememb, o njih mora biti družbeno soglasje s socialnimi partnerji, strokovno in zainteresirano javnostjo. Znano je, da smo na to opozorili tudi partnerje v okviru Partnerstva za razvoj. Torej tega, da konsenza ni, je jasno že od sredine leta, ko je bila prvič napovedana možnost referenduma. O referendumu smo v poslanski skupini temeljito premislili in ga kot možnost tudi jasno napovedali. Soglasje je v opoziciji glede referenduma. Zato ni mogoče vsega napovedovati in povezovati samo s kapricioznostjo posameznikov v poslanski skupini. Naj poudarim, da sta omenjena samo dva momenta, okrog katerih ni soglasja. To je 100% financiranje zasebnega šolstva in organiziranje centrov. Prezrli pa so, hote, nehote, kdo bi vedel, tudi tretji popolnoma nesprejemljiv predlog, to je financiranje po udeležencu. Ob tem pa smo nenehno opozarjali tudi na druge točke, glede katerih ni bilo doseženo soglasje. Mislimo, da je treba natančno določiti položaj Sveta za kakovost in evalvacijo, ki bi moral postati neodvisna institucija, ki bi z evropsko primerljivimi kriteriji, ki bi veljali za javne in zasebne šole, v resnici lahko zagotavljal dejavnost, ki bi vodila v kakovostno šolo. Izvajanje poskusa ne more spremljati samo Zavod za šolstvo, ki v teh okoliščinah, v kakršnih deluje, pač ni usposobljen za to. Odvzem pristojnosti Strokovnemu svetu za splošno izobraževalne predmete pri poklicni maturi je za nas še vedno nesprejemljiva rešitev. Nedomišljene so tudi nekatere druge rešitve, tako v zvezi s pripravništvom, z določbo o nacionalni organiziranosti staršev, s pravico do glasovanja za predstavnike zaposlenih v svetih zavodov, tudi za vodje enot in pomočnikov ravnatelja, več je torej takih reči. Pozdravljamo torej to gesto za nepodprtje zakona, vendar pričakujemo, da bo imela tudi druge potrebne in nujne učinke. Hvala.
Hvala. Dr. Mitja Slavinec bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! V Poslanskem klubu LDS podpiramo predlog ministra, da zakona ne podpremo. Obžalujemo pa, da je do tega predloga prišlo komaj sedaj, ko v zraku visi grožnja po še enem izgubljenem referendumu, da do tega predloga ni prišlo že bistveno prej, v času usklajevanja in v času zakonodajnega postopka v tem Državnem zboru, saj bi na ta način lahko prišli do bistveno boljšega in bistveno bolj usklajenega zakona. Čeprav je minister predlog naslovil le na poslance pozicije, bomo tudi v Poslanskem klubu LDS glasovali proti temu zakonu. Ne nazadnje nas na to veže tudi odločitev matičnega delovnega telesa, kjer ni bil izglasovan predlog, da se zakon podpre. Dve pomembni točki predlagatelj izpostavlja, ki ju bo umaknil in ki sta bili ves čas, seveda tudi problematizirani. To je financiranje šolstva, financiranje javnega in zasebnega šolstva in pa seveda šolski centri. Pri financiranju v poslanskem klubu LDS nikakor ne moremo pristati na to, da je razvoj zasebnega šolstva omogočen na račun javnega šolstva. To je tista glavna zamera, naš glavni pomislek. Mi vsekakor podpiramo razvoj šolstva, ampak razvoj šolstva v celoti. Prav gotovo podpiramo tudi možnost, da se vzpostavi nadstandardno izobraževanje, da se vzpostavijo elitne šole, ampak naj bodo možnosti za to, da se jih bodo udeležili dane enakomerno in enakovredno vsem. In po eni strani vidimo, da število učencev pada, da se generacije zmanjšujejo, da šol nimamo premalo, da bi rabili nove dodatne šole. Nasprotno. Z dodatnimi šolami in vemo, da bo denar, s katerim se bodo financirale v sto procentnem obsegu financirale zasebne šole, da bo ta denar treba vzeti javnim šolam. To pomeni, da bo seveda za javne šole denarja toliko manj. In to je prav gotovo za nas nesprejemljivo. To vidimo, da vodi razvoj našega šolstva v podobno demontažo, kot smo jo v podobno demontažo javnega šolstva, kot smo ji lahko priča pri demontaži javnega zdravstva in vsi vidimo, kakšne posledice in čakalne dobe so tam nastale. Naslednja stvar, pa so šolski centri. Ni toliko problematično, da s šolskimi centri lahko nastanejo tudi tovarne znanja in znanje je prav gotovo nekaj drugega, kot blago, produkt, ki ga lahko v tovarnah, velikih tovarnah proizvajamo. Znanje je bistveno drugačno in pomembnejše. Večji je problem, da se s šolskimi centri omogoča bistveno večji in lažji vpliv politike in bistveno enostavnejše vpletanje politike v sistem izobraževanja. Namesto toliko in toliko ravnateljev v nekem območju, bo sedaj politika poskrbela, da postavi samo enega nadravnatelja, ki bo potem vse ravnatelje obvladoval. To je prav gotovo problem in zaradi tega seveda nas veseli, da je tudi ta nedorečena rešitev predlagana za umik. Seveda smo slišali tudi več stvari, kot zakaj je zakon nujno sprejeti in to seveda ni popolnoma res, ni ogrožen razvoj Bolonje. Prav tako brezplačni učbeniki, že sedaj obstajajo učbeniški skladi na šolah, odprava šolnin, ja, pač se jim ne bo reklo šolnine, ampak se bodo naprej doplačevali prostovoljni prispevki v šolske sklade. Podaljšano bivanje je sedaj v petem in šestem razredu. Sedaj bo v večji meri financirano samo v petem. V prihodnje je za dober zakon prav gotovo potrebno še veliko pogovorov. In želimo si, da bo pri tem pogovoru sodelovala tako zainteresirana, kot strokovna javnost v večji meri, učiteljski in pa tudi sindikalne organizacije v bolj enakopravnejši vlogi in ne nazadnje seveda tudi opozicije. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] Zaradi tega predloga za umik v Poslanskem klubu LDS ne jemljemo kot zmago opozicije nad koalicijo. To razumemo kot zmago šolstva, izobraževanja, učiteljev nad ideologijo in vpletanjem politike v izobraževanje. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Marjetka Uhan bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, minister s sodelavci, predstavnik Državnega sveta, poslanke in poslanci, ter vsi, ki nas spremljate! Neprestano nasprotovanje spremembam zakona o financiranju vzgoje in izobraževanja s strani opozicije in Sindikata vzgoje in izobraževanja je rodilo sadove tudi v Državnem svetu, da je dal predlaganemu zakonu nezaupnico. Prav isti svet pa je spomladi organiziral posvet na to temo, in če bi prebrali stališča razpravljavcev bi videli, da jih ni motilo financiranje, pač pa so vsi strmeli h kakovostnemu izobraževanju. Torej, kaj je spornega za Državni svet? S to novelo se omogoča in država zagotavlja finančna sredstva za vse šole, tako javne, kot zasebne, v segmentu ko gre za plačevanje javno priznanih programov s strani države, torej za plače učiteljev in učne pripomočke. Torej, učitelji ne na eni, ne na drugi šoli ne bodo brez plače po tej noveli. Česar pa niso imeli, ko je sedanja Vlada prevzela vodenje. Takrat je manjkalo v proračunu za plače učiteljev, pa ni bilo nikjer ne Državnega sveta, ne SVIZ-a, čeprav bi bila glavna skrb sindikata predvsem položaj delavcev v šoli. Danes pa je bil prav SVIZ pobudnik zbiranja podpisov proti tej noveli. Torej, je nastopil proti pravicam staršev in otrok to je proti ustavnim odločbam, da je vzgoja in izobraževanje pravica in dolžnost staršev. V Novi Sloveniji nam je zelo žal, da se je ta zakon tako zelo spolitiziral in v šole prinesel razdvojenost. V šolah so praktično morali podpisovati to peticijo za kakovostno javno šolstvo, pod pretvezo, da bodo sicer ob službe, ker jim grozi zasebno šolstvo. Ustvarili ste ideološki boj. Učitelji se med seboj ne pogovarjajo, ne smejo javno izražati svojega mnenja, predvsem zaradi ljubega miru in lastne sigurnosti glede službe. Kakšen pa je stari zakon in zakaj mu mi nasprotujemo oziroma želimo, da bi se popravil? Na primer na šoli istega ustanovitelja se v Ljubljani s strani države plačuje 100% izobraževalni program, v Mariboru pa zgolj 85%. Sprašujemo se zakaj? So v Mariboru bolj bogati starši kot v Ljubljani, da doplačujejo za obvezno osnovnošolsko izobraževanje, in to razliko da doplačuje obvezno osnovnošolsko izobraževanje in to razliko do 100%. Kje je tu enakost pred zakonom, v isti državi, za naše otroke? Smo proti temu, da bi slovenske otroke postavljali v neenakovreden položaj. Žal nam je, da nasprotniki novele ne težite za kakovostno vzgojo in izobraževanje. Nisem slišala, da imajo nasprotniki kakšne pripombe na kakovost programov, ali, da bi vedeli za negativne posledice vzgoje na zasebnih šolah - so le dvomi in strahovi. Torej, čemu takšno nasprotovanje konkurenci, ki je očitno močna zaradi kakovosti, drugačnosti vzgojnih metod, ki pa so učinkovite. Nobena zasebna šola, na primer, nima varnostnikov. Vlada zagotavlja za vse šole enake možnosti v tem segmentu, zato v Novi Sloveniji ne moremo sprejemati argumentov nasprotnikov, da je sedanja ureditev edina pravilna in pravična. Vse ostale spremembe zakona niso bile deležne tolikšne pozornosti nasprotnikov novele, še zlasti ne, ko se je dala možnost po prostovoljnem združevanju v centre. Ko pa bi se starši mogoče že prej bolj povezali na lokalnem, kot državnem nivoju, kot to sedaj omogoča novela, bi se danes njihov glas bolj slišal. Zdaj pa ostajajo v ozadju, kot, da na šolskem prostoru za njih ni prostora. V Novi Sloveniji smo za enakost pred zakonom, za brezplačno izobraževanje in kakovostno ter vsem dostopno. To ta novela prinaša, žal, pa je zopet zmagala nestrpnost, v Novi Sloveniji pa nismo spremenili stališča.
Hvala. Gospod Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister s sodelavci, poslanke in poslanci. Predlog sprememb Zakona o financiranju vzgoje in izobraževanja je nastal na podlagi analiz izvedenih reform in stanja v šolstvu. Pripravljala jih je skupina strokovnjakov, opravljene so bile številne razprave in obravnave, zato menimo, da je zakon dober in prinaša nujno potrebne spremembe, ki bodo povečale kakovost izobraževanja in tudi izboljšale vzgojne funkcije našega javnega šolstva. Zato smo poslanci Slovenske ljudske stranke predlog sprememb tudi podprli. Tudi danes ne razmišljamo drugače, vendar se je vmes dogajalo marsikaj. Sindikat vzgoje in izobraževanja je z zbiranjem podpisov proti kakršnimkoli spremembam ustvaril vzdušje ogroženosti javnega šolstva, ogroženosti učiteljev v vzgoji in izobraževanju, dajanju prednosti zasebnemu, v oklepaju beri cerkvenemu šolstvu, ustvarjanju elitizma v šolstvu in celo vrsto drugih ideoloških in demagoških neresnic; in proti demagogiji se je težko boriti, še posebej proti ideološki ideologiji. Strinjamo se s predlogom Vlade, da kot koalicija prisluhnemo kritikam in preprečimo referendum, predvsem tudi zato, da bomo lahko čim hitreje opravili v Zakonu o financiranju vzgoje in izobraževanja potrebne spremembe. Zato resno pripominjamo, da naj se čim hitreje pripravijo usklajene spremembe, ki bi naj ohranile tiste vsebine sprememb, ki so nujne za kvalitetne spremembe v vzgoji in izobraževanju. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke se bo pri glasovanju vzdržala. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Majda Širca bo predstavila stališča Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Pluti proti vetru in etru je nevarno in sami v Zares menimo, da je prav, da se je Vlada poslužila končno kompasa. Veto v Državnem svetu za ponoven premislek o usodi Zakona o organiziranju vzgoje in izobraževanja, financiranju vzgoje in izobraževanja se je izkazal za smiseln. To je dobra priložnost bila tudi za razmislek znotraj koalicijskih vrst. Ne glede na to ali je bilo včerajšnje sporočilo premiera izrečeno zaradi strahu pred referendumom ali zaradi resničnega spoznanja, da rešitve, ki jih zakon prinaša, niso dobre, velja to sporočilo pozdraviti. In v tem trenutku pravzaprav niti niso tako pomembni razlogi ali gre za to ali drugo ozadje pri zadrževanju tega zakona oziroma pri zavrnitvi tega zakona. Važno je to, da se bodo koalicijske stranke danes pri glasovanju oprijele, da bodo držale besedo, in da ne bodo potrdile spornega zakona. Res, da bi raje slišali, da so razlogi za zadržanje tega zakona strokovne narave in ne demagoške, kot poslušamo danes, ampak vendarle je ustavitev, nadaljevanje in možnost, da ta zakon zaživi, je pomembna in kot rečeno, v Zares jo pozdravljamo. Pozdravljamo to, da koalicija zakona ne bo sprejela, saj nekatere rešitve niso dobile zadostne podpore v strokovni in širši zainteresirani javnosti in poslanska skupina Zares bo podprla pri sprejemanju zakona po hitrem postopku, kot smo danes slišali, da naj bi se zgodilo v nadaljevanju, vse tiste rešitve, ki v tem trenutku niso toliko sporne, da bi terjale ponovno usklajevanje in širšo razpravo, to se pravi tiste rešitve, ki so bile do tega trenutka že usklajene. Poleg teh dveh rešitev, na katere je opozoril danes minister in včeraj premier, bi radi v Zares opozorili, da so odprte še nekatere druge, za strokovno javnost in tudi sindikat sporne rešitve, za katere bi bilo pa smiselno, da se o njih opravi dodatna razprava in se poiščejo optimalnejše rešitve, preden se zakon sprejme po hitrem postopku. In pri iskanju teh optimalnejših rešitev, ki trenutno še nimajo zadostnega soglasja in konsnza oziroma podpore, bo Poslanska skupina Zares konstruktivno sodelovala. Naj omenim, da gre predvsem za financiranje glede na število otrok in učencev in dijakov v srednjih šolah, to se pravi tisto rešitev, ki na udeležence izobraževanja, ko bodo silile šole in vrtce k povečanju njihovega števila v oddelkih, kar bo vplivalo na kakovost dela v oddelkih. Naj omenim tudi zmanjševanje izbirnosti na račun uvedbe drugega tujega jezika, ne same uvedbe drugega tujega jezika, in predvsem naj poudarim tisto ključno sporočilo, ki smo ga podali že v celotni razpravi, še posebej po obravnavi proračuna za leto 2008 in 2009, da je za kakovostno javno šolstvo potrebno ponovno dvigniti delež sredstev znotraj BDP-ja, vsaj na raven, ki ga poznamo v letu 2004 in v letu 2005. V Poslanski skupini Zares bomo z zadovoljstvom ponovili glasovanje storjeno na matičnem odboru, ko smo dali svoj glas z zadrževanje tega zakona. Skratka, podprli bomo veto in, kot rečeno, podprli vse rešitve, ko naj bi se srečali s hitrim postopkom pri nadaljnji obravnavi tega zakona. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Barbara Žgajner Tavš bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani minister s svojimi sodelavci! Jaz se bom na začetku vprašala ali pravzaprav minister Zver in njegova Vlada ve kaj počne. Še prejšnji teden samo na matičnem delovnem telesu poslušali zelo arogantne nastope prenekaterih koalicijskih poslancev. Prejšnji teden je minister Zver v petek dajal zelo jasne izjave v podporo svojemu zakonu. Minister Zver se je še prejšnji teden veselil referenduma, kljub temu, da je že takrat vedel, da bo v času predsedovanja EU zato, ker bo lahko takrat širši slovenski javnosti pokazal kako dober je zakon. Danes minister Zver pravi: Ne. Referenduma v času EU ne, ker ne bomo imeli časa. Še prejšnji teden je minister Zver dejal, da je 75.000 podpisnikov, ki so zelo jasno povedali, da nasprotujejo takšni zakonodaji, blef, da podpisniki niso vredni, 75.000 ljudi v naši državi ne pomeni nič. Danes je pa očitno situacija drugačna. Jaz sem vesela, da se je naredil premik, pa bom rekla sedaj malce grdo, v zelo trdih glavah nekaterih politikov. Zakaj? Zato, ker je zakon slab. Ne v vseh segmentih, ampak nedvomno pa je zelo slab v ključnih točkah. In te ključne točke, ki jih vsebuje zakon, lahko dolgoročno pomenijo upad kakovosti javnega šolstva, degradacijo javnega šolstva, na račun kakovosti zasebništva, zasebnega šolstva. Veste, takšnemu početju, ki smo mu bili priča pod to Vlado, tudi na področju zdravstva, verjamem, da državljanke in državljani ne bodo še enkrat prikimali. In takega početja privatizacije javnega šolstva nočemo v Slovenski nacionalni stranki. Ker je Vlada prepričana, da je dobila mandat na volitvah tudi zato, da odloča brez konsenza, tudi zato, ker je vlada prepričana v to, zgublja zaupanje med državljankami in državljani, ker je to slaba politika, ki vodi v tiste čase, ki jih ta Vlada tako zelo sovraži. Me žalosti, resnično žalosti, da smo danes v govorih nekaterih poslanskih kolegov pred menoj, ki so se nasmihali in ki se nasmihajo tudi zdaj, slišali zelo demagoške besede. Ali res ta zakon pomeni uvajanje bolonjske reforme? Ne, spoštovane kolegice in kolegi. Ampak tega ne ve niti predsednik Vlade. Ali ta zakon res pomeni, da bodo učbeniki za vse otroke, ki obiskujejo osnovno šolo brezplačni? Ali veste, kaj pomeni učbeniški sklad? Kdo je ustanavljal učbeniške sklade? Kdo je financiral učbeniške sklade? Sicer pa podlago za brezplačne učbenike daje že obstoječi zakon. Protipedofilski člen, minister, dajte vsaj, ko ste za govornico poskušati uporabljati strokovne izraze. Sicer pa to tematiko, v okrnjeni obliki priznam, vključuje že obstoječi Zakon o financiranju vzgoje in izobraževanja. In, če bi se vam res tako zelo šlo za to zadevo, če bi bili tako zelo moralno etični, več kot leto dni bi lahko že veljala uzakonjena prepoved zaposlovanja pravnomočno obsojenim storilcem kaznivih dejanj zoper spolno nedotakljivost na področju vzgoje in izobraževanja. Ampak takrat ste jasno in glasno v tem parlamentu rekli, ne. Spoštovane kolegice in kolegi, ne zavajati javnosti. Bodite moralno etični, če si upate biti. V Slovenski nacionalni stranki tega zakona ne bomo podprli, kot ga nismo že maja leta 2007, ko se je v tem parlamentu začela razprava. Žal mi je, da se takrat niste spametovali tudi vi, ker bi danes lahko imeli zakon, ki bi bil dober.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KMETIJSKO-GOZDARSKI ZBORNICI SLOVENIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Alojzom Posedelom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena Poslovnika zbora dajem besedo predsednici Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospe Marjetki Uhan, za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Lep pozdrav tudi kmetijskemu ministru! Matično delovno telo, to je Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, je na svoji seji obravnaval predlog sprememb Zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije, ki ga je v obravnavo predložila Poslanska skupina Zares s prvopodpisanim Alojzom Posedelom. Na seji odbora so sodelovali: Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Zakonodajno-pravna služba, Kmetijsko-gozdarska zbornica in Sindikat kmetov Slovenije. Prejeli smo pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Vlade in mnenje Državnega sveta. Mnenje Vlade Republike Slovenije in mnenje Državnega sveta je bilo negativno, ne podpirata novele zakona, pa tudi Zakonodajno-pravna služba je imela pripombe na predlagane spremembe členov. Amandmajev ni bilo vloženih. V razpravi je predstavnik predlagateljev obrazložil namen novele zakona. In sicer, glavni namen je bil dvig praga katastrskega dohodka za obvezno članarino, z 82 na 355, s čimer bi zaobjeli v glavnem tiste kmete, ki jim je kmetijstvo glavna ali pa poglavitna dejavnost. V razpravi, v kateri so sodelovali tudi poslanci, so v glavnem menili, da se je treba tega zakona lotiti, vendar pa konkretnih ali končnih rešitev niso predlagali. Na koncu je Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano sprejel sklep, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavniku predlagateljev zakona, gospodu Posedelu. Ga ni. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa, gospod Iztok Jarc z Ministrstva za kmetijstvo, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Vsi spoštovani! Torej, jaz bi samo ponovil tisto, kar je bilo že rečeno. Po našem mnenju je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo, ker ne vključuje dopolnitve pravne podlage za izterjavo zborničnega prispevka, ne dopolnjuje območja območnih enot Kmetijsko-gozdarske zbornice z novonastalimi občinami. Predlog zakona tudi ni dovolj dorečen glede kriterijev pri sestavi sveta Kmetijsko-gozdarske zbornice, predlog je neustrezen glede določitve višine pavšalnega zneska in verjetno gre za očitno napako predlagatelja in tudi način uveljavitve predloga zakona je tudi po mnenju Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora neustrezna. Iz navedenih razlogov Vlada Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici ne podpira in meni, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Bojan Homan bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona Kmetijsko-gospodarske zbornice: Predlog zakona Kmetijsko-gospodarske zbornice ne vključuje dopolnitve upravne podlage za izterjatve iz zborničnega prispevka, z uveljavitvijo Zakona o davčnem postopku je bil razveljavljen 26. člen Zakona Kmetijsko-gozdarske zbornice, ki določa odmero in pobiranje zborničnega prispevka ih zardi navedbe razveljavitve je nastala pravna praznina, ki je predlog novega zakona ne odpravlja. Predlog zakona tudi ne odpravlja območnih enot z novonastalimi občinami, torej v letu 2006 so z zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območji nastale nove občine. Občine v Zakonu o Kmetijsko-gozdarski zbornici sestavljajo posamezno območno enoto in predlog zakona ne dopolnjuje seznama občin. K podpori zakonu je nasprotoval matični odbor, sindikat kmetov, predstavniki Kmetijsko-gozdarske zbornice, ki so člane komisije obvestili, da sta predlog obravnavala oba najvišja organa, to se pravi upravni odbor in svet, ki tega predloga ne podpirata, saj članstva v Kmetijsko-gozdarski zbornici ne ureja na način, ki je primeren za razmere slovenskega kmetijstva. Po tem predlogu zbornica ne bi mogla več reprezentativno zastopati malih in večjih lastnikov ter usklajevati njihovih skupnih in posamičnih interesov v javnem interesu, kar je temeljna naloga zbornice. Smatramo, da je način uveljavitve predloga zakona neustrezen. Namreč uveljavitev predloga zakona je vezan na nadaljnji razpis naslednjih volitev v svet Kmetijsko-gozdarske zbornice in je tako iz pravno-tehničnega vidika kot tudi z vidika spoštovanja načela pravne varnosti neustrezna in časovno premalo opredeljena. Iz navedenih razlogov Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke ne podpira Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici in meni, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala. Gospod Janko Veber bo predstavil stališča poslanske skupine socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem, tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije govori največ o obveznem članstvu oziroma o številu tistih opravičencev, ki morajo postati obvezni člani. Zakon predvideva, da se znesek katastrskega dohodka, ki predstavlja pogoj za obvezno članstvo fizičnih oseb dvigne na 355 evrov. Članstvo bi se s tem prepolovilo, tako da bi iz dosedanjih 175 tisoč članov imeli 85 tisoč članov. Ta rešitev je smiselna že zaradi tega, ker zbornica kot taka nikakor ne more zagovarjati interese tistih, ki pravzaprav se s kmetijstvom niti ne ukvarjajo, so pa obvezni člani in od zbornice pravzaprav nimajo ničesar. Tako, da ta rešitev, ta problem zagotovo rešuje. Seveda pa to odpre razmišljanja o načelu enake volilne pravice, tako da ima vsak glas približno enako težo oziroma, da se na približno enako število volilnih opravičencev voli približno enako število članov sveta Kmetijsko-gozdarske zbornice. Zato je potrebno tudi preveriti zastopanost članov iz posameznih območnih enot. Vendar to je mogoče preverjati, če se zakonodajni postopek nadaljuje, in če se razprava po tem predlogu opravi obširnejša, ne pa, da se danes zaključi zakonodajni postopek. Sicer pa lahko ugotavljamo, da na financiranje Kmetijsko-gozdarske zbornice takšno zmanjševanje števila članov ne bo imelo bistvenega vpliva, saj 58% zbornico financiramo iz Proračuna Republike Slovenije, 30% iz storitev, 12% pa predstavljajo prispevki članic in članov Kmetijsko-gozdarske zbornice. Tako, da tudi to zmanjšanje pravzaprav ne bi omajalo in zmanjšalo vpliv zbornice, ki ga ima. Seveda pa je ta vpliv takšen, da že od samega začetka dorečenost Kmetijsko-gozdarske zbornice ni bila popolnoma izčiščena, tako da bi bilo pomembneje ugotoviti ali je organiziranost smotrna, saj ima Kmetijsko-gozdarska zbornica tudi v svoji sestavi kmetijske zavode, ki zaposlujejo delavce kmetijsko svetovalne službe in tako naprej in tako naprej. Skratka, cela veriga, ki pa ne kaže transparentno in jasno odgovornost za vse, kar je potrebno postoriti predvsem za naše kmete. Torej, ukrep, s katerim se tudi v zadnjem obdobju srečujemo, ko Vlada poskuša zmanjševati v proračunu sredstva za kmetijsko svetovalno službo menimo, da gre ravno nekako za izraz nemoči Vlade do zbornice, ko pravzaprav do teh zavodov, ki so padli pod okrilje zbornice, namreč zbornica je ustanovitelj kmetijskih zavodov, država to financira, nima pa nobenih mehanizmov, da bi vplivala na delovanje teh zavodov. In vplivanje preko zmanjševanja sredstev pa je zagotovo neprimeren ukrep, saj se s tem predvsem zmanjša kvaliteta kmetijsko-svetovalne službe in predvsem storitev do kmetov, ki to storitev še kako potrebujejo. Torej, gre za veliko vprašanj, za katere mislim, da bi bilo resnično potrebno opraviti obširno razpravo. V to razpravo pa tudi vključiti izjemno velik pomen kmetijskih podjetij, ki jih odločanje v Kmetijsko-gozdarski zbornici na daleč, bi rekel, odstrani od te možnosti. Namreč, podjetja imajo bistveno premajhen vpliv na delovanje zbornice, kot je vpliv podjetij na obstoj in razvoj kmetijstva v Sloveniji. Zato bi pričakovali od Vlade, da bo resnično se vključila v spremembo Zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici na način, da izčisti vsa ta odprta vprašanja in napove, kdaj bo vložila svoj zakon. Žal Vlada ni napovedala kdaj bo vložila svoj zakon o Kmetijsko-gozdarski zbornici oziroma o spremembi tega zakona, zato v Socialni demokraciji menimo, da je potrebno nadaljevati zakonodajni postopek s tem zakonom in zato ne bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala. Gospod Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Kmetijsko-gozdarska zbornica je v Sloveniji pomembna in potrebna ustanova za slovensko kmetijstvo, saj zastopa in usklajuje njegove interese, pospešuje tako razvoj kmetijstva, kot tudi gozdarstva in pa seveda deluje v interesu Slovenije in slovenskega podeželja. Do tu vse lepo in prav, zato seveda v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije glasujemo proti temu, da zakon umaknemo iz procedure. Brez dvoma v vseh teh razpravah, tako na odboru kot tudi danes, je začutiti, da imamo nek problem in ga je potrebno rešiti. Seveda, tudi nekdaj je bilo moderno biti v partiji, in to obvezno, vsaj za nekatere, danes je to obvezno, očitno, za Kmetijsko-gozdarsko zbornico. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se zavedamo problema in potrebnosti rešitve, zato pričakujemo od ministrstva, predvsem pa tudi od resnih poslank in poslancev, da zdaj, ko smo temo odprli, le-to do konca tudi izpeljemo. Dejstvo je, da imamo v Kmetijsko-gozdarski zbornici preko 150 tisoč članov, ki tam nimajo kaj iskati. In če je to stanovska in interesna organizacija, ki še kako deluje tudi v pomembnem javnem interesu, tam nimajo kaj iskati na silo. Brez dvoma pa v tem prehodnem obdobju, recimo petih do desetih let, ko naj bi zbornica postala izključno prostovoljna organizacija, je treba v njej združevati člane, ki zbornico potrebujejo in na drugi strani od nje pričakujejo tudi določene koristi. Imamo problem, očitno ga nočemo rešiti. In tako kot sem že poudaril, bomo tudi letos orali njivo, ki je polna plevela. Vlada nam obljublja nov, skoraj identičen zakon, ki podpira rešitve, ki smo jih v Liberalni demokraciji pripravili že več kot dve leti nazaj, vložil pa jih je zdaj nekdo drug, kar pa ni najpomembnejše, pomembno je, da iščemo rešitve. Vlada napoveduje nek nov zakon, ne vem, zakaj niso mogli tega obstoječega zakona amandmirati in popraviti v tistih ključnih členih že sedaj. Treba bi bilo odgovoriti na ključna vprašanja, koliko denarja zbornica potrebuje za delovanje, kaj je tisto, kar moramo zagotoviti, da se deluje v javnem interesu. Poleg tega ne vidim razlike med tem, kar je predlagal Zares, od 55 tisoč članov ali 50, in med tistim, k čemur se nagiba Vlada, da naj bi bilo tam 111 tisoč članov. Mislim, da vsebinske razlike niso bistvene. Po našem mnenju je prava številka, o kateri bi se morali pogovarjati, tam nekje med 50 in 75 tisoč članov, to so tisti, ki od kmetijstva živijo, ki jim predstavlja pomemben vir dohodka ali celo preživetje. In bi se velika večina od njih brez dvoma prostovoljno včlanila v zbornico, ki pa mora biti tudi nekoliko drugačna, kot je ta sedanja zbornica; je na pravi poti, je pa lahko še boljša, še bolj učinkovita in po meri tako te države kot tudi po meri slovenskega kmeta. Zelo hitro je brez dvoma možno zbornico tudi organizirati, kot pravim, v duhu tistega, kar mi zagovarjamo, da pridemo v nekaj letih do prostovoljnega članstva, da bodo ljudje čutili interes, pripadnost. Zbornice nastajajo predvsem zaradi tega, ker vsi člani v njih vidimo neko korist. Če pa tega na dolgi rok ne dosegamo, potem bo pa zbornica po tem zakonu, drugem, tretjem ali pa četrtem pač samo nekaj, kar je v kmetijstvu in na podeželju nepotrebno. Sklepa Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, v Poslanskem klubu LDS ne bomo podprli, kajti tudi v luči sinočnje razprave bi se bilo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]treba pogovoriti, da če imamo problem, da se usedemo skupaj, da ga rešimo, ne pa da ga, tako kot tokrat, pometemo pod preprogo. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Marjetka Uhan bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Še ena novela zakona je pred nami, to je Zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici, ki so jo vložili v stranki Zares. Predlagana sprememba dviguje prag katastrskega dohodka za obvezno članstvo, in sicer s sedanjih 82 evrov na 355, in na novo postavi število članov, na podlagi katerega se voli predstavnike v organe zbornice. Predlagatelji so se sicer lotili potrebnih sprememb zakona, vendar jih niso dodelali. V svoj predlog niso prepričani, njihov glavni namen pa je, da spodbudijo ministrstvo, da se samo loti tega dela in pripravi pravi predlog. V Novi Sloveniji se sprašujemo, čemu torej ta predlog, če predlagatelj ni prepričan v svoj predlog. Predlagatelj ni prepričan tako v prag, v višino, kot tudi ne v to, ali je obvezno članstvo ali neobvezno oziroma kaj bi naredili s tem. Od predlagatelja Zares bi pričakovali malo več resnosti, predvsem pa predlog zakona, za katerim bi stali vsaj sami. Vesela sem, da se nam je pridružil eden izmed prvopodpisanih. V Novi Sloveniji pa bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa, da ta novela ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, poslanke in poslanci. Poslanci SLS predlaganega zakona ne bomo podprli. Predlog zakona ni domišljen in ne ureja v celoti problematike zastopanosti članstva v Kmetijsko-gozdarski zbornici. Predlog zakona o Kmetijski-gospodarski zbornici, zvišuje znesek katastrskega dohodka, ki je pogoj za obvezno članstvo fizične osebe v Kmetijsko-gozdarski zbornici, na 355 evrov in znižuje kriterij, po katerem Svet Kmetijsko-gozdarske zbornice sestavljajo po en član na vsakih začetih 1500 članov prve volilne skupine iz vsake območne enote. Predlog zakona ne vključuje dopolnitve pravne podlage za izterjave zborničnega prispevka in ne dopolnjuje območja območnih enot Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije z novonastalimi občinami. Zavrača ga Vlada, in tudi Državni svet. Po tem predlogu zbornica ne bi mogla več reprezentativno zastopati malih in velikih lastnikov ter usklajevati njihovih skupnih in posamičnih interesov v javnem interesov, kar je temeljna naloga zbornice. Celo predlagatelji tega zakona so v obrazložitvi zapisali, da je zbornica pomembna ustanova demokratičnega sistema, ki naj bi zagotavljala uveljavljanje posebnih interesov kmečkemu delu slovenskega prebivalstva. V Slovenski ljudski stranki se zavedamo pomena stanovske, gospodarske in strokovne povezanosti slovenskih kmetov, agroživilstva in stroke, povezane s kmetijstvom in agroživilstvom. Še naprej bomo podpirali stanovsko združevanje kmetov, saj ima slovensko zadružništvo stoletno tradicijo, Kmetijsko-gozdarka zbornica pa pomeni evropsko primerljivo organiziranost tega področja. Zavedati se moramo, da še bolj kot večje kmetije potrebujejo zastopnika male kmetije in srednje kmetije, da zastopa njihove interese, če želimo, da jih ohranimo. Zato je potrebo poiskati način zastopstva, ki bo zagotavljal v zborničnem sistemu tudi zastopanje interesov malih in srednjih kmetij in ne obratno, da jih iz obveznega članstva črtamo. Iz navedenih razlogov, predloga zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Alojz Posedel, bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Torej, v poslanski skupini Zares smo s predlagano novelo želeli spremeniti tisto, kar se pojavlja že od same ustanovitve Kmetijsko-gozdarske zbornice. Sam sem prepričan, da je bila vložitev te spremembe na mestu, da je vse tisto, kar so predhodniki povedali in kar je bilo povedano tudi na seji matičnega odbora, res, da je kmetijsko-gozdarska zbornica v tem obdobju od ustanovitve dalje opravila veliko poslanstvo, veliko dobrega, pa vendar je od samega začetka ob tem opaziti tudi določeno nezadovoljstvo, predvsem z obveznim članstvom, da je to nezadovoljstvo pač iz leta v leto večje in zato smo pričakovali v začetku nastopate te Vlade, da se bo tega problema Vlada lotila, da smo se tega naposlušali od bivše ministrice, gospe Lukačičeve, velikokrat, praktično na vsakem srečanju in je bilo samo še vprašanje časa, kdaj bo sprememba zakona na mizi. Ob primopredaji in ko je nastopil novi kmetijski minister, gospod Jarc, smo tudi slišali, da bo ta tema na dnevnem redu in res je tudi v operativnem programu Vlade bilo zapisano za leto 2007, pa vendar se je do meseca avgusta zgodilo bore malo. Zato smo z vložitvijo tega predloga pač želeli spodbuditi in ugotoviti, ali je zakon res v pripravi in ali ga bo Vlada kmalu predstavila. Ugotovilo se je, da takrat, ko je bil objavljen naš predlog zakona, ki pomembno dviguje prag za obvezno članstvo, to je v bistvu tudi edino bilo možno v tem trenutku, da se je ugotovilo, da je ministrstvo šele pričelo z usklajevanjem s partnerji, sindikati, Kmetijsko-gozdarsko zbornico in da naš predlagani cenzus ni bil potegnjen za lase ali pa neresen, kot je bilo prej rečeno, pač pa je ta številka približno takšna, da bi v obveznem članstvu ostali izključno tisti, ki se res ukvarjajo s kmetijstvom, gozdarstvom ali ribištvom in jim je to glavna dejavnost, ne pa, da so obvezni člani tudi tisti, ki so lastniki kakršnegakoli zemljišča ali gozda. Prepričan sem, da je bila naša poteza dobra. Prepričan sem bil ob obravnavi na matičnem odboru, da bo Vlada ocenila, da ta predlog ni dober, in se že tudi veselim tega predloga, ki ga je minister obljubil. Prepričan sem, da veliko drugačen ne bo, zato bi malce repliciral tudi kolegici Uhanovi, predsednici matičnega odbora, da v smo v Poslanski skupini Zares predvsem zares vzeli veliko pritožb, da je civilna družba zbrala preko 6.000 podpisov proti temu obveznemu članstvu, da je treba zadeve spremeniti, in sem vesel, da jih bomo na ta način tudi dobili v obliki predloga ministrstva oziroma predloga Vlade. Vendar pa bi lahko, če bi bilo malce dobre volje ali pa malce več želje po sodelovanju, že ta predlog dopolnili in spremenili ravno s tem, kar ste prej tudi sami navedli, da bi dali takšen predlog za cenzus, kot bo verjetno v vladnem predlogu. In tudi to je dokaz tega, da je treba včasih ali pa takrat, ko ima tudi opozicija dobre predloge, le-te tudi upoštevati. Prepričan sem, da bo danes ta predlog zakona ocenjen kot neprimeren za nadaljnjo obravnavo, se pa veselim, tako kot je bilo obljubljeno, da bomo že na naslednji seji obravnavali vladni predlog oziroma predlog ustreznega ministrstva.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke do vprašanja Kmetijsko-gozdarske zbornice je identično pogledu na obstoj zborničnega sistema. V osnovi seveda zbornični sistem ni nič slabega, slaba pa je obveznost za obvezno članstvo v okviru te institucije. Po naši oceni je kakršnokoli združevanje oziroma je lahko podlaga za kakršnokoli združevanje le individualni interes posameznega člana in v nobenem pogledu ne sme biti razlog za združevanje zahteva oziroma zakonska dikcija. Po naši oceni zato seveda nasprotujemo kakršnikoli obliki prisile obveznega članstva. In obvezno članstvo je prisila, ne glede na to, o katerem interesnem združenju na kateremkoli področju govorimo. Verjamemo v učinkovitost zbornic, kar pa pomeni, da se morajo zbornice izkazati na trgu, da se morajo zbornice izkazati po eni strani do svojih članov s tem, ko jim nudijo kvalitetne in enakovredne storitve, kakor seveda na drugi strani kot pogajalec napram Vladi ali kot pospeševalec prenosa informacij. Dejstvo pa je, da nobene izmed teh treh nalog nobena izmed zbornic, tako tudi Kmetijsko gozdarska zbornica, ne more opravljati in ne bo opravljala, v kolikor nastopa termin oziroma vsebina obveznega članstva. Kajti, obvezno članstvo prinaša konstanten vir prihodkov in s tem odmika delovanje katerekoli zbornice na trgu. V Nacionalni stranki smo veseli, da smo zadevo spremenili na področju krovne zbornične dejavnosti v okviru Gospodarske zbornice. V prejšnjem mandatu, mislim, da smo 3-krat skušali spremeniti zakon, a žal takratna večina - govorim o Gospodarski zbornici - temu ni bila naklonjena. Zato, kar se tiče tokratnih sprememb in dopolnitev zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici, ki jo v parlamentarno proceduro pošilja skupina poslancev, se približujemo temu odmiku od obveznega članstva - kar seveda pozdravljamo, toda ne v celoti. Po naši oceni, torej po oceni Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, bi tudi v tej zbornici moral biti izključen element prostovoljno članstvo. Torej, da lastniki določenih zemeljskih površin, kmetijskih, gozdnih, se sami odločajo na podlagi svojega interesa, ali vstopijo v to institucijo ali ne vstopijo. V kolikor se odločijo za članstvo - potem naj plačajo članarino, potem naj od institucije v zameno za to članarino tudi dobijo usmeritve, predloge, informacije in podobne stvari. Toda, v kolikor se ne odločijo, je to njihova individualna, po naši oceni, ustavna pravica. In iz tega naslova bremeniti kogarkoli, ki ima v lasti zemeljsko površino, z davščino, kajti članarina nedvoumno je davščina, je nekorektno. S tega naslova seveda pozdravljamo prvi korak, ki je storjen v smislu vsebine predlaganega zakona, torej, da se odmakne obvezno članstvo iz določenega kroga, ki so do sedaj bili obvezni člani skozi članarino, toda ne v popolnosti. Zakon bomo podprli, torej nasprotovali bomo stališču Vlade Republike Slovenije, ki se še vedno zavzema za obvezno članstvo v tej zbornici. S tega mesta pa nedvoumno oziroma s polnimi pooblastili lahko napovem, da bomo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke, ne glede na morebiten sprejem omenjenega zakon, vložili tudi lasten zakonski predlog, ki pa bo v popolnosti določal pravico vsakega, slehernega lastnika zemljišča, da se odloči, ali bo član ali ne bo, in na podlagi tega, da se odloči, ali bo plačeval članarino tovrstni instituciji ali je ne bo. Verjamemo v svobodno odločitev posameznika in verjamemo, da so lastniki dovolj modri, da se znajo za sebe odločiti, ali jim ustreza članstvo v zbornici ali ne. Dovolite na koncu samo, da vprašam, da glede na to, da je 80% gozdov v Sloveniji v privatnih rokah in da je hočeš nočeš večji del lastnik tega Rimskokatoliška cerkev, ali drži, da Rimskokatoliški cerkvi ni treba biti včlanjeni v omenjeni zbornici? Gospod minister, ker vem, da nimate [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]besede, mi bo zadoščal vaš znak [[...]]Torej, so člani? Kako? Pisni odgovor boste dali? Torej, razumemo, da niso člani. Hvala.
Hvala. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani v Državnem zboru, gospod minister. Zbornična in zadružna organiziranost kmetov daje dobre rezultate, kar potrjujejo tudi pozitivni trendi v kmetijstvu. Priložnosti povečanja finančnega napredka ali, drugače povedano, dohodkovnega položaja na slovenskih kmetijskih gospodarstvih so se v večjem obsegu pokazale in udejanjale po letu 2000, kar časovno sovpada z ustanovitvijo Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije in torej ti pozitivni rezultati v kmetijstvu ne morejo biti zgolj slučaj, v katerem prizadevanja Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije ne bi dala ključnih prispevkov. Uspešna reprezentativnost nekega telesa, ki mora biti sposobno zastopati interese svojih članov iz različnih gospodarskih in socialnih razmer nasproti drugim vladnim in nevladnim organizacijam, je v veliki meri odvisna od njene moči, ki pa se ne nazadnje meri tudi po številčnosti članstva. Velika večina odmerjenih zborničnih prispevkov je plačana, iz česar lahko sklepamo, da interes kmetov je, da so člani zbornice, torej, da se povezujejo v organizirano obliko zastopanja, v okviru katere se lahko usklajujejo njihovi posamični in skupni interesi. Je pa res, da obvezno članstvo tudi tistih najmanjših kmetov, če jih lahko tako sploh imenujemo, glede na to, da se s kmetijsko dejavnostjo zaradi zelo malih kmetijskih površin, ki jih posedujejo in obdelujejo, resno ne ukvarjajo oziroma se ne morejo izključno ukvarjati samo s te vrste dejavnosti, ni smiselno in tudi ne pravično. Z obveznim članstvom se v naši poslanski skupini strinjamo za tiste subjekte, ki glede na svoje potrebe aktivne kmetijske dejavnosti to obliko povezovanja v organizacijo in njihovega predstavljanja ter strokovne pomoči resnično potrebujejo. Torej, je prag obveznega članstva, ki je vezan na višino katastrskega dohodka, je potrebno zvišati, kar izhaja tudi iz koalicijske pogodbe, vendarle ta mora biti ustrezno zastavljen zato, da se zagotovi namen učinkovite reprezentativnosti vseh interesnih skupin, ki se aktivno ukvarjajo s kmetijsko dejavnostjo. Postavitev optimalne meje za določitev obveznega praga članstva tako, da bi bili zadovoljni kmetje in da bi se poslanstvo zbornice še naprej lahko uspešno izvajalo, pa je v slovenskem prostoru težavno. Med drugim tudi zaradi razdrobljenosti kmetijskih zemljišč in posledično temu zaradi velikosti kmetijskih gospodarstev ter ustreznosti oblikovanja višin katastrskega dohodka, zato je pri oblikovanju cenzusa obveznega članstva potrebna velika mera previdnosti. V Poslanski skupini DeSUS ne nasprotujemo zvišanju praga za obvezno članstvo v zbornici, menimo pa, da je predlagani prag bistveno previsok, kar lahko ogrozi ne samo reprezentativno nalogo zbornice, temveč tudi njeno neodvisnost in strokovnost, izvajanje nalog in izvzetje zastopanosti manjših kmetij, ki bi na ta način ostale zunaj procesa sooblikovanja kmetijske politike. Vprašanja nezadovoljstva v zvezi z obveznostjo članstva v zbornici majhnih lastnikov oziroma zakupnikov kmetijskih zemljišč, katerih storitev in uslug pa le-ti niti ne koristijo, ker se ne ukvarjajo resno s kmetijsko dejavnostjo, pa je treba rešiti in prepričani smo, da se bo to glede na proces obravnave že novega vladnega predloga rešilo v doglednem času. Zaradi povedanega smo v Poslanski skupin DeSUS ocenili, da predlagani zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala. Gospa Maria Pozsonec bo predstavila stališče Poslanske skupine narodnih skupnosti.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Predlagana novela zakona ne posega v osnovna načela, na katerih temelji veljavni zakon, to so obvezno članstvo, status javno-pravne osebe in tako dalje. Z njo je predlagana sprememba višine zneska katastrskega dohodka, ki je pogoj za obvezno članstvo fizične osebe v Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije na 355 evrov. Takšno zvišanje naj bi omogočilo, da bi obvezno članstvo v zbornici dejansko zajelo le tiste fizične osebe, ki v pomembnem obsegu opravljajo kmetijsko-gozdarsko in ribniško dejavnost, hkrati pa zagotovilo ohranitev reprezentativnosti zbornice in zadostnega števila članov, kar bo Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije omogočilo resnično neodvisnost in strokovno izvajanje nalog. Menim, da zaradi tega, ker gre za tolikšno izboljšanje, ta novela zakona zasluži pozornost. In ne bi smeli pometati pod preprogo in za nadaljnjih nekaj let odlagati spremembe tega zakona. Kajti menim, da je Kmetijsko-gozdarska zbornica pomemben dejavnik v kmetijstvu, in le močna, samostojna, iniciativna in reprezentativna zbornica lahko pomaga razvijati naše kmetijstvo. In v tej zbornici bi morale imeti zadruge večjo vlogo pri razvoju kmetijstva pri nas. Če zdaj ta novela pade, upam, da bo kmalu prišel v obravnavo celotni zakon. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOZDOVIH. Predlog zakona je za tretjo obravnavo pripravila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospodu Jarcu, za dodatno obrazložitev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gozdovih podrobneje ureja tiste vsebine, ki bodo omogočile učinkovitejše varovanje gozda kot enega najpomembnejših naravnih bogastev v Sloveniji, po drugi strani pa bodo omogočile tudi lažje in učinkovitejše gospodarjenje z gozdovi. Predlagane spremembe in dopolnitve zakona bodo omogočale višinskim in gorskim kmetom, da bodo uveljavljali prednostno pravico pri podelitvi koncesij za izkoriščanje gozdov v lasti Republike Slovenije. S tem jim bo omogočeno delo v gozdovih ter tudi preživetje in razvoj v težjih naravnih pogojih. V vseh tistih gozdovih, ki jih Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov kupi v okviru svojega delovanja in niso predmet koncesij, ki jih je za 20-letno obdobje dosedanjim upravljavcem, GG-jem, podelil Zakon o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov, bodo lahko višinski in gorski kmetje uveljavljali prednostno pravico pri podelitvi koncesij. Takšnih gozdov, ki niso predmet 20-letne koncesije, je že sedaj okoli 5 tisoč hektarjev. Tudi v prihodnje se predvideva, da bo sklad tako kot do sedaj vsako leto kupoval gozdove. Načrtovana dinamika je približno tisoč hektarjev letno. To pomeni, da bo po sprejetju predlaganega zakona ter na podlagi programa v gorskem in hribovitem svetu možno podeliti koncesije višinskim in gorskim kmetom takoj. Po letu 2016, ko se izteče 20-letna koncesija, pa bodo kmetje lahko uveljavljali prednostno pravico pri podelitvi koncesij za izkoriščanje vseh gozdov v lasti Republike Slovenije, seveda v okviru rešitev, ki jih bo ponudil ta zakon. Slovenija je ena izmed držav Evropske unije z najmanjšim deležem državnih gozdov. V skladu z usmeritvami iz programa razvoja gozdov v Sloveniji, ki jih je sprejel tudi Državni zbor, je država zaradi javnega interesa morala povečati delež teh državnih gozdov. Zaradi navedenega Vlada predlaga predkupno pravico države pri prometu kompleksov gozdov, večjih od 30 hektarjev. Z novelo zakona bo tako kot do sedaj omogočen prost vstop v gozd, kar pomeni, da se bomo seveda lahko tudi v prihodnje lahko prosto sprehajali po gozdu. Lastniku gozda ni potrebno dopustiti prostega dostopa v gozd le v primerih pridobitne turistične oziroma pridobitne rekreativne dejavnosti. V skladu z veljavnim zakonom je vožnja s kolesi dovoljena le po gozdnih cestah. Z novelo zakona pa bosta v prihodnje omogočena kolesarjenje in ježa tudi na označenih gozdnih vlakah in drugih poteh. Tudi v prihodnje bo tako kot do sedaj možno rekreativno nabiranje gob in ostalih gozdnih sadežev. Zaradi vse večjega pritiska in dejavnosti, ki se odvijajo v gozdu in ki vplivajo na gozd kot na ekosistem, se z novelo zakona predlaga, da se Zavod za gozdove, ki ima organizirano javno gospodarsko službo, pooblasti za izvajanje nadzora nad navedenimi aktivnostmi. V zvezi z imenovanjem območnih direktorjev zavodov za gozdove poudarjamo, da sprememba postopka imenovanj vodje območnih enot nikakor ne pomeni centralizacije, saj se lokalni interesi lahko uveljavljajo v okviru svetov območnih enot. V skladu s 64. členom Zakona o gozdovih ima svet območja različne naloge. V njem pa sedijo predstavniki lastnikov, predstavniki lovstva, kmetijstva, varstva narave in varstva naravne ter kulturne dediščine ter seveda ustanovitelji lokalnih skupnosti. Zaradi tega lahko trdimo, da se bodo lokalni interesi tudi v prihodnje lahko uveljavljali v okviru sveta območnih enot. V skladu s 65. členom veljavnega zakona vodja območne enote vodi delo ter poslovanje območne enote in je odgovoren za strokovnost njenega dela. To pomeni, da gre za strokovno in ne politično oziroma lokalno povezano funkcijo. Prav tako se z novelo zakona ureja podpora združevanja lastnikov gozdov in ustanovitev strojnih krožkov na področju gozdarstva ter prepoveduje delitev gozdnih parcel, manjših od 5 hektarjev. Združuje se tudi gozdnogospodarske in lovskoupravljalne načrte v skupne strateške načrte. Da bi se zagotovilo nepristransko izvajanje nalog javne službe, se prepoveduje delavcem zavoda ukvarjanje s pridobitno dejavnostjo. Vlada je na seji predlagala tudi vrsto dopolnitev, ki bodo odpravile oziroma zmanjšale nekatere birokratske ovire lastnikom gozdov pri gospodarjenju. Zaradi vsega navedenega bodo predlagane spremembe in dopolnitve zakona gotovo prispevale k učinkovitejšemu varovanju gozdov, gospodarjenju ter hkrati prispevalo k ohranitvi in razvoju slovenskega podeželja. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] zato predlagagmo, da zakon tudi potrdite. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, še enkrat. S sprejemom Zakona o gozdovih v letu 1993 se je formalno začela reorganizacija do takrat enotnega sistema gospodarjenja z državnimi gozdovi. Iz gozdnih gospodarstev so nastala gozdarska podjetja, ki so prevzela večino izvajalskih del v državnih gozdovih. Na drugi strani pa smo dobili Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov, ki upravlja gospodarjenje in upravljanje z državnimi gozdovi, ter seveda smo tudi nekako reorganizirali Zavod za gozdove, ki izvaja upravljavsko funkcijo na celotnem gozdnem prostoru. Zraven teh inštitucij pa se nam pojavlja tudi Kmetijsko-gozdarska zbornica, ki želi svoj obstoj upravičiti tudi s prevzemom določenih nalog pri upravljanju in gospodarjenju z gozdovi. Skratka, številne inštitucije, ki vidijo svoj obstoj in eksistenco v gozdovih, kar pa nekako pomeni, da v Sloveniji še vedno nimamo oblikovanega celovitega in dolgoročnega sistema gospodarjenja, predvsem z državnimi gozdovi. Sam gozd pa bo v prihodnje samo pridobival na pomenu, tako da bo gozdni prostor zagotovo podvržen zahtevam tako okoljevarstvene politike in ohranjanju naravnih gozdov, željam in pravici lastnikov gozdov po zaslužku od posekanega lesa, intenzivni lovski dejavnosti, zahtevam kmetijske politike, turistično-rekreativni dejavnosti in ostalim, ki bodo imeli interes nad gozdnim prostorom. Torej, iz leta v leto bodo nasprotja interesov ostrejša, vsem tem interesom pa bo potrebno slediti tudi v zakonodaji. Predlagani zakon oziroma spremembe zakona o gozdovih dajejo nekatere rešitve. Menimo, da so nekatere že kar dober približek tistemu, kar potrebujemo, nekatere pa vendarle še odstopajo od tega, kar dejansko v Sloveniji potrebujemo. Če se dotaknemo spodbujanja združevanja lastnikov gozdov, ki jih uzakonja ta predlog sprememb zakona o gozdovih, lahko ugotovimo, da nastaja še ena oblika neke organizacije, ki se bo poskušala dodatno vključevati v gospodarjenje z gozdovi. Menimo, da bi to vprašanje bilo potrebno vendarle izčistiti znotraj Kmetijsko-gozdarske zbornice, ki že združuje lastnike zemljišč in gozdov in je takšno združevanje pravzaprav nepotrebno. Pa vendarle, ta zakon prinaša tudi to obliko in menimo, da bo zaradi tega prišlo tudi do nekaterih nadaljnjih nejasnosti, predvsem pri funkciji zbornice in pri funkciji tega združenja lastnikov gozdov. Pri graditvi objektov ta zakon skuša ali pa je skušal na samem začetku odločno posegati ne samo v občinski prostorski načrt, kjer se opredeljuje prostor za pozidavo in tudi za kmetijske in gozdarske potrebe. Bil je namenjen oziroma namen predlagatelja je bil celo tak, da bi v prostorskih izvedbenih načrtih Zavod za gozdove dajal soglasje. To je po našem mnenju bil prevelik poseg v pravice lokalnih skupnosti in z dopolnitvami je vendarle omiljena ta rešitev, tako da bo Zavod za gozdove lahko dajal pravzaprav svoja mnenja k tem posegom, s čimer lahko pove, da tudi poseg v območje, ki je dovoljeno za pozidavo, ne bo takšen, da bo preveč vplival na nadaljnji obstoj gozdnega ekosistema. Menimo, da je tudi nekoliko nedorečena združitev lovskogojitvenih in gozdnogospodarskih načrtov, kajti vendarle se tudi doba trajanja in ne nazadnje uveljavljanja lovskogojitvenih načrtov vedno ne združuje z gozdno-gospodarskim načrtom, kajti nekatere vrste divjadi vendarle tudi ne živijo v gozdu in jih je težko vključevati v gozdnogospodarski načrt. Tako bomo verjetno tudi tukaj z novo rešitvijo dobili nekaj novih odprtih vprašanj. Glede prepovedi ukvarjanja delavcev Zavoda za gozdove z dejavnostjo gospodarjenja z gozdovi in trženja lesa je zagotovo eno od vprašanj, ki jih je potrebno rešiti, in menimo, da je tudi primerno rešeno s tem predlogom zakona. Enako menimo, da je prednostni nakup države pri nakupu kompleksov gozdov ustrezna rešitev, kajti v Sloveniji se obseg državni gozdov zmanjšuje. Smo nekje na 20% in to je tudi nekje med najmanjšim državnim kompleksom v primerjavi z ostalimi državami znotraj Evropske unije. Vse ostale države imajo bistveno več državnih gozdov, kot jih ima Slovenija ta hip. Glede rešitev, ki se nanašajo na omejitve prireditev v gozdu in uporabe gozdnih prometnic, menimo, da je to vprašanje še vedno nekoliko neizčiščeno. Se poskuša sicer ministrstvo odzvati na to, da je velik interes, da se čim več ljudi druži in giblje v gozdu, vendar ali so te rešitve dovolj dobro izčiščene, pa menimo, da temu verjetno v tem trenutku še ni tako in da bo tudi tukaj nastajalo v prihodnje še nekaj konfliktov. Predvsem pa bi želeli, da se ne bo vzpostavil mehanizem, ki bo onemogočal dostop do gozda in s tem tudi nekako odtujitev zelo velike površine Slovenije od prebivalcev in tudi potreb prebivalcev. Glede same organiziranosti službe v Zavodu za gozdove se pojavljata dve pomembni rešitvi: ena se nanaša na tako imenovano naravovarstveno službo v okviru Zavoda za gozdove Slovenije. To pomeni, da zaposleni v Zavodu za gozdove Slovenije ne bili več samo strokovni delavci na področju gozdarstva in svetovanja uporabnikom v gozdu, ampak bodo postali tudi neke vrste restriktivni organ, ki bo tudi imel možnost kaznovanja in preprečevanja določenih dejavnosti v gozdu. Ti dve vprašanji sta izjemno zahtevni, včasih tudi med seboj izključujoči, tako da bo potrebno pri uvajanju te dodatne naloge pri Zavodu za gozdove po našem mnenju veliko napora in truda, da se izčisti tudi med samimi zaposlenimi v Zavodu o gozdovih, kaj bi bilo in kdo bi bil najprimernejši za to, da združuje obe funkciji ali pa da se ločita naravovarstvena oziroma nadzorstvena funkcija od svetovanja oziroma strokovnega dela v gozdu. To bo ena od nalog, ki bo zagotovo zelo odvisna od tega, kdo bo vodil in na kakšen način bo vodil Zavod za gozdove Slovenije. Poleg tega pa bo tudi sam direktor Zavoda za gozdove Slovenije imel izjemno veliko pristojnost, kajti po novem bo lahko imenoval in razreševal sam vodje območnih enot. To je zelo velika odgovornost in v kolikor ne bo šlo za strokovni interes, bomo lahko priča novemu političnemu poseganju na eno od pomembnih strokovnih področij, ki se nanašajo na gospodarjenje z gozdovi. Pri Socialnih demokratih si želimo, da bi vodenje Zavoda za gozdove resnično bilo strokovno in da bi to vodenje bilo podrejeno javnemu interesu in predvsem izjemno pomembnemu dolgoročnemu vplivu gozdov za enakomeren in predvsem tudi trajen razvoj v Sloveniji, kajti gozd velikokrat pomeni tudi možnost za zaposlitev v tistih najodročnejših krajih, od koder drugi kapitalski vložki ne segajo do teh območij. Tako je pomembno gospodarjenje in delovanje v gozdnem prostoru tudi zaradi ohranjanja poseljenosti, pri tem smo poskušali tudi sooblikovati rešitev, ki omogoča podelitev koncesij višinskim kmetom oziroma kmetijam na težjih pogojih za kmetovanje, s tem da lahko zaokrožujejo svoja posestva in da ne nazadnje tudi postanejo bolj ekonomsko zmožna oziroma lažje preživijo v teh težkih razmerah. Upamo, da bo tudi ta dopolnitev, ki jo vlagamo v tej obravnavi k tej rešitvi k 33. členu, sprejeta, kajti želimo pravzaprav poudariti samo to, da so pogoji za pridobitev koncesije tudi teh višinskih kmetij jasni in da katerakoli aktualna vlada oziroma oblast ne bo prilagajala teh kriterijev po svoji meri. S tem se izognemo velikemu nezadovoljstvu, predvsem pa se izognemo temu, da ta učinek resnično v praksi zaživi in da ne delamo problemov tam, kjer jih dejansko ni potrebno delati. Upajmo, da bo ta amandma, ki ga vlagamo kot Poslanska skupina Socialnih demokratov k 33. členu, sprejet, saj menimo, da bo resnično izboljšal izvajanje tudi te spremembe Zakona o gozdovih, ki jo bomo v takšni obliki, kot je predložena, podprli. Vendar se zavedamo, da resnična zgodba o gospodarjenju in potrebi gozda v Sloveniji še ni zaključena s to spremembo zakona in bo verjetno treba v prihodnje doreči še marsikatero rešitev, da bo gozd resnično postal sestavni del našega življenja. Hvala.
Hvala. Gospod Geza Džuban bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav, gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Po temeljitem premisleku v Poslanskem klubu Liberalne demokracije smo se odločili, da predloga sprememb zakona ne bomo podprli. Razlogi pa so naslednji. Do sedaj veljavni zakon je takšen, ki dejansko omogoča ob doslednem izvajanju gospodarno in ekološko gospodarjenje v gozdovih, predvsem če se ta zadeva temeljito izvaja in potem tudi nadzira. Spremembe, ki so vložene k temu zakonu, so takšne, da jih v večini podpiramo. Tudi rešitev, ki je posebej izpostavljena, da se po sprejetju sprememb zakona omogoči kmetijam v omejenih območjih pridelave tudi koncesije, za razliko od dosedanjih pogodb, ki so enoletne, za koncesije pa vemo, da so za mnogo daljše - za 20-letno obdobje, pod pogoji, ki pač veljajo za koncesije. Na ta način se potem omogoča tudi obstoj in nadaljnji razvoj tovrstnih kmetij v pogojih z omejeno pridelavo. Vendar nas motijo nekatere rešitve, ki v postopku sprejemanja zakona niso bile sprejete, predvsem sta to dve, ki izstopata v teh spremembah. Ena je rešitev, ki prepoveduje zaposlenim v Zavodu za gozdove, tako imenovana nezdružljivost, o kateri je bilo maloprej že govora, in druga je po naši oceni napačna navedba, da zakon ne bo imel finančnih posledic. Seveda, pri nedoslednem izvajanju tega načela nezdružljivosti morda res ne, toda tako kot vsi delavci v javnem sektorju bi morali tudi delavci v Zavodu za gozdove, glede na določeno nezdružljivost, biti primerno nagrajeni kot vsi ostali v javnem sektorju. V tem delu ta zadeva ni vpeljana, ni uvedena in seveda bodo morali zaposleni uveljavljati svojo pravico na določen način, kar bo povzročilo finančne posledice, čeprav je rečeno, da jih ne bo. Drugi del je pristojnost direktorja Zavoda za gozdove Republike Slovenije, ki bo imel pravico izbirati vodje območnih enot. Zadeva se nam zdi premočno centralizirana in neprimerna. Zato smo razočarani nad potezo Slovenske ljudske stranke, ki je vložila dopolnilo k temu zakonu, ki to zadevo primerno sanira. In da bi dobili pristojnost območne enote, da sama na koncu izbere predstojnika svoje območne enote, da pa direktor zavoda posreduje svoje mnenje. Ta zadeva je bila v postopku umaknjena in je ostala rešitev takšna, o kateri govorimo, kar ocenjujemo, da ni primerna. To so razlogi, ki so nas navedli k temu sklepu, stališču, ki sem ga v začetku omenil, da pač zakona ne moremo podpreti. Sicer pa ostale rešitve pozdravljam kot dobrodošle, vendar pri tehtanju enih in drugih smo se odločili za takšno rešitev. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Alojz Sok bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani minister s sodelavci! V Novi Sloveniji smo že povedali, da bomo zakon podprli. Te spremembe bomo podprli. Ne bom jih našteval, ker je bilo že pred menoj povedano, za katere gre, rad bi se dotaknil samo dveh predvidenih sprememb. Ena je ta, da bodo lahko, v navednicah "lahko", visokogorski kmetje v bodoče preko koncesije dobili večje površine gozdov za gospodarjenje, ampak tu trčimo ob eno, v preteklosti nelogično in za državo škodljivo sprejeto odločitev. Ta je pa bila, da so seveda najboljši slovenski gozdovi, tako imenovani državni gozdovi, dani v 20-letno koncesijsko razmerje bivšim GG-jem pod predpostavko, da bodo ohranili vse zaposlene, vse invalide, mi pa vsi vemo, vseh invalidov so se v tem času rešili, sami pa so spremenili v delniške družbe. In tu je problem, da teh gozdov do izteka teh koncesijskih pogodb, to pa je tja do leta 2016, enostavno teh gozdov ne bo na razpolago za visokogorske kmetije, razen seveda na tistih delih, ki so težko dostopni, kjer že danes nihče noče zaradi prevelikih stroškov te koncesije imeti. To je ena zadeva. Ampak tu se ne da nič narediti. Koncesijske pogodbe so podpisane in dejstva so takšna, kot so, razen če bi država šla v odplačljivost po razdrtju takih koncesijskih pogodb. Druga zadeva pa je predkupna pravica 30 hektarjev oziroma za komplekse, ki so večji od 30 hektarjev. Tukaj na tem mestu bi želel povedati, da se nam v Novi Sloveniji zdi to dobra rešitev in nikakor tega ne vidimo v funkciji, kot sem lahko slišal na terenu s strani nekaterih, češ, da gre za neko novo obliko nacionalizacije. To nikakor ni primerljivo. Nacionalizacija je bila, vsi vemo, brezplačen odvzem. Tu pa gre dejansko za nekaj, kjer je država odprla neko možnost, da se v določenem trenutku, če ima, če izkazuje interes, odloči za predkupno pravico nakupa; seveda po ceni, ki je predhodno določena preko cenilca, preko izvedenca ustrezne stroke. In še v tem ni nujno, da se država in prodajalec na nekem segmentu srečata, kajti prodajalec si lahko kadarkoli premisli in seveda tudi svojega kompleksa ne proda. Mi, v Novi Sloveniji, predvsem to vidimo v funkciji zaščite obmejnih pasov, potem pa eventualno tudi kakšnih drugih atraktivnih lokacij oziroma v funkciji večanja varovalnih gozdov. Vse drugo ostane, bolj ali manj, z nekaterimi manjšimi popravki, enako. Zelo pa pozdravljamo tudi to rešitev, da delavci, ki so zaposleni na Zavodu za gozdove ne bodo imeli več možnosti, da se istočasno, ko so v državni službi, ukvarjajo tudi s trgovino z lesom. To je tudi ena odločitev, ki je bila sprejeta v prejšnjem času in ki je nekaterim, očitno, ki tudi v tej hiši sedijo, zelo ustrezala. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Minister s sodelavci. Zakon o gozdovih iz leta 1993 je urejal varstvo, gojenje, izkoriščanje in rabo gozdov ter razpolaganje z gozdovi, kot naravnim bogastvom s ciljem, da se zagotovi trajnostni razvoj, sonaravno ter večnamensko gospodarjenje v skladu z načeli varstva okolja in naravnih vrednot, trajno in optimalno delovanje gozda kot ekosistema ter uresničevanje njihovih funkcij. Kasneje je bil zakon spremenjen zaradi uskladitve s pravom Evropske skupnosti. Ker se še vedno precej intenzivno spreminja lastniška struktura slovenskih gozdov, kjer je zasebna gozdna posest povprečno še vedno majhna, saj znaša le 2,6 hektara, in ker je oteženo gospodarjenje z zasebnimi gozdovi oziroma zmanjšan interes lastnikov za gospodarjenje z gozdovi, so potrebne ponovne spremembe in dopolnitve Zakona o gozdovih. Gozdovi so pomemben dejavnik razvoja podeželja, saj so vir lesa in drugih dobrin ter nudijo možnost razvoja turizma in rekreacije. Ugotavlja se, da se v zasebnih gozdovih poseka v povprečju le 60% lesa, ki ga je ob gozdnogospodarskih načrtih mogoče posekati. To odstopanje nastaja predvsem zaradi previsokih stroškov gospodarjenja z gozdovi, ki nastajajo zaradi prenizke gostote gozdnih prometnic ter visokih stroškov sečnje in spravila ter zaradi razdrobljene posesti. Zato v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo predlog, ki predvideva združevanje lastnikov, ker menimo, da bo to zagotovo prispevalo k boljši organiziranosti, bolj učinkovitemu gospodarjenju z gozdovi ter boljšemu trženju. Normalno gospodarjenje z gozdovi bo omogočala tudi prepoved delitve gozdnih parcel. Prav tako menimo, da bodo spremembe glede prednostnega nakupa kompleksov gozdov, večjih kot 30 hektarjev, pripomogle k povečanju deleža državnih gozdov, s tem pa k uresničevanju javnega interesa, ki je naveden tudi v programu razvoja gozdov v Sloveniji. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo predlog sprememb zakona tudi zato, ker bo s predlogom sprememb zakona Zavodu za gozdove dana pravna podlaga za izdajo soglasij za graditev enostavnih objektov v gozdu. V Slovenski ljudski stranki sicer nismo zadovoljni z vsemi rešitvami, kljub temu pa smo odločeni da spremembe zakona podpremo in tako bomo poslanci Slovenske ljudske stranke glasovali in zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni. Slovenija, in prav je tako, še vedno velja za eno bolj zelenih dežel. Slovenija poskuša navzven in navznoter čimvečkrat dosegati sinergijo skozi to svojo prispodobo. In kot sem v osnovi povedal, da v Nacionalni stranki - in verjamem, da tudi v okviru Vlade Republike Slovenije in vseh tistih, ki jim je zelena barva, ne samo v politiki, ampak tudi dejansko všeč - zavarujemo to, kar imamo, in to, s čimer se lahko pohvalimo, ampak tokrat realno in resnično doma in v tujini. Slovenija tako velja za gozdnato deželo in prav je, da nadaljujemo z ohranjanjem te vrednosti naše države. Po drugi strani, če upoštevamo, kar je nekaj govornikov pred menoj že povedalo, da je 80% gozdov v lasti zasebnikov in da bi težko določili, ali so boljši gospodarji zasebniki s svojimi gozdovi ali je boljši gospodar država, torej z javnimi gozdovi, potem je prav, da poskušamo najti tisto ločnico, kjer pride do omejevanja pravice posameznika do vstopa v posamezen gozd. Torej, po eni strani se srečamo s skrbjo za varovanje gozdov za naprej in danes in tukaj, po drugi strani se srečamo z željo in, po oceni nekaterih, pravico posameznikov za vstop in najsi bo športen ali ne nazadnje tudi kakšen individualen interes za poseg v ta gozd. S tega naslova moram povedati, da v Nacionalni stranki pozdravljamo in da ne bomo nasprotovali omenjenemu zakonu danes, ki se nahaja v zaključni fazi parlamentarnega postopka. Je pa res, da v kolikor bi hoteli in našli tisto pravo ločnico in v kolikor je ta ločnica, ki dovoljuje poseg za športne namene v gozdu ob soglasju treh strank, med njimi tudi lokalne skupnosti, bi tako v športnem žargonu "na prvo žogo" lahko rekel, da je ureditev pozitivna. Torej, da tudi lokalna skupnost pove svoje, kar se tiče posameznega posega, najsibo na področju športne aktivnosti ali adrenalinskih zadev. Skratka, radi pa bi poudarili eno, pa ne bom rekel edino, ampak po naši oceni dokaj frekventno zadevo, ki se pojavlja v okviru dejanskega stanja gozdov v naši državi. In to je dostopnost. Med predlagatelji - torej, Vlada Republike Slovenije nam zagotavlja in trdi, da bodo tudi zasebni gozdovi odprti; odprti za obiskovalce in odprti za vse tiste, ki kakorkoli posegajo v pozitivnem smislu v omenjeno materijo. Po drugi strani pa moram povedati, da smo ravno v Mariboru imeli nekaj primerov in jih tudi še imamo, ko je privatni lastnik gozda - pa nočem zopet posebej izpostavljati, ampak ker je lastnik znan, to je Rimskokatoliška cerkev - ogradil gozd. In to mislim, da ni prav. Prav je, da se izvaja določen strožji režim, ki bi onemogočal negativne posege v naravno bogastvo, ampak ograjevanje pa ni prav. In s tega naslova, kot sem že povedal, v Nacionalni stranki ne bomo nasprotovali omenjenemu zakonu, želeli pa bi si, da pride do njegovega popolnega izvajanja tudi na področju nadzorstvene vloge, pa najsibo inšpektorja ali države v širšem smislu; torej, da ne bi prišlo po eni strani do izrabljanja pravice obiskovalcev gozdov, pa naj se nahajajo, kot sem že prej rekel, preko ekstremnih športnikov ali adrenalinskih športov, po drugi strani pa, da ne bi prihajalo do ograjevanja in s tem izločevanja državljank in državljanov oziroma jih omejevali na področju 80% gozdov, kolikor jih imamo v okviru naše države v lasti zasebnikov. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, predsednik. Na zadnjem odločanju je Poslanska skupina DeSUS podprla ta zakon in nobenega razloga od takrat do danes ni, ki bi nas odvrnila od tega, da bi ponovno zagotovili svoje glasove za sprejem teh sprememb in dopolnitev zakona o gozdovih. Prav pa je, da morebiti nekatere stvari vendarle ponovno ponovimo. Slovenskemu gozdu v zgodovini doslej usoda ni bila zmeraj mila. Tisti, ki poznamo vsaj deloma zgodovino ravnanja, gospodarjenja s slovenskim gozdom, vemo, da so bili gozdovi na Slovenskem pogosto izpostavljeni pretirani eksploataciji, da so bili pogosto izčrpani in da so bila potrebna zelo dolga obdobja, da se je kondicija gozdu ponovno vrnila. Naj spomnim, da je bilo potem, pred približno pol stoletja vzpostavljeno neko obdobje, ki je zagotovilo relativno dobro obnovo gozdov na Slovenskem, da pa je pred 20 leti bil slovenski gozd, slovenska gozdarska stroka in znanost ponovno na udaru. Takrat je bilo to na udaru enega izmed novih slovenskih političnih subjektov, ki ima danes tudi naslednika v tem parlamentu. V mislih imam pač tiste poskuse, ki so takrat zveneli v naših ušesih v smislu zahtev po moratoriju, v smislu zahtev po tem, kako naj bo lastnina nad gozdovi pomembnejša od stroke v gozdovih, ter v tem smislu, kako naj pravzaprav gozdarski strokovnjaki v gozd, razen na rekreacijo, sploh ne zahajajo več. No, danes lahko z veseljem ugotavljamo, da je vsaj po večini gozd na Slovenskem v dobrem stanju. To je bilo možno zagotoviti zato, ker je gozdarska stroka in javna gozdarska služba na Slovenskem vzdržala. Ker je doktrina, ki jo je na terenu izvajala, bila ne samo pri nas, tudi v svetu priznana, pa tudi zato, ker so se individualni lastniki, kmetje in tisti, ki so gozd sicer eksploatirali, v veliki meri tudi držali te doktrine in gozdarske stroke ter relativno dobro sodelovali z njo. Danes lahko o tem govorimo na osnovi, na primer, podatkov, ki jih lahko preberemo v resoluciji o slovenskem gozdnem programu, kar bo naslednja točka dnevnega reda, in lahko se o tem prepričamo na osnovi empiričnih podatkov ali pa kar svojih lastnih osebnih izkušenj. Res je, da je danes možno govoriti o tem, da je ponovno možno videti grožnje slovenskemu gozdu. Tako kot v preteklosti se zdaj vsaj po naši sodbi pretirano zopet favorizira lastniška funkcija pred vsemi ostalimi funkcijami v gozdovih. In vemo, da ekonomska eksploatacija gozda ni edina pomembna funkcija oziroma še zdaleč ni najpomembnejša funkcija gozdov, bistveno pomembnejše so funkcije, ki jim običajno rečemo ekološke, zadrževalne, antierozijske, tudi estetske, rekreativne in vse druge. In mislimo, da je prav, da ta zakon zadržuje, ohranja vse to, kar je bilo v okviru poudarjanja javnega interesa v gozdu v preteklosti dobrega storjenega. Zato tudi poskuša odpravljati nekatere slabosti, ki jih danes zaznamo v silni drobitvi naših gozdnih parcel, v preveliki prisotnosti mnogih lastnikov gozdov, ki z gozdom sicer razen lastniške in morebitne profitne funkcije nimajo nobenega drugega odnosa. In danes lahko ugotovimo tudi to, da so se pojavili tako rekoč novi škodljivci, tisti v obliki nekontrolirane ježe po gozdovih, vožnje z motornimi vozili, tisti, ki poškodujejo gozdove z nabiranjem gozdnih sadežev preko vseh meja ali s kolesarskimi vožnjami in tako naprej. Torej, podlubniki so dobili še neko drugo grožnjo oziroma gozd je razen podlubnikov dobil še neko drugo grožnjo v današnjem okolju [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] Predlog zakona v precejšnji meri odpravlja nekatere slabosti, nekatere slabosti pa ohranja ali jih povzroča na novo, kakršna je tista, ki jemlje funkcijo vodenja dosedanjim vodjem območnih enot in jih reducira na čisto strokovno funkcijo, kar pa v resnici niso. Oni niso čisti in samo strokovnjaki. Mi bomo ta predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Sušnik v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, predstavniki Vlade! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gozdovih, ki ga je pripravilo Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano odraža poudarjeno skrb tega ministrstva za gozd kot najpomembnejši in najbolj razširjen ekosistem v Republiki Sloveniji. Pred 130, 140 leti, v drugi polovici 19. stoletja smo imeli v Sloveniji približno 750.000 hektarjev gozdov. Gozdnatost se je do današnjih dni praktično podvojila, milijon 200 in še nekaj tisoč hektarjev gozdov pokriva našo državo, kar predstavlja skoraj dve tretjini celotne površine. In zaradi tega je poudarjena skrb za gozdove in za način reguliranja, uživanja in bivanja na dveh tretjinah naše države še kako pomembna. Osnovni zakon, ki je bil sprejet leta 1993 je postavil dobre temelje za celovito obravnavanje gozda kot enotnega sistema z vsemi njegovimi komponentami. V času sprejetja tega zakona pa so se pokazale potrebe po spremembah, ki jih zajema ta predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gozdovih. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da s temi zakonskimi spremembami v celoti odgovarjamo na izzive, ki jih predstavlja povečan konflikt med lastniki gozdov in med ostalimi uporabniki tega prostora. Mislim, da je največja vrednota tega zakona, da se na novo opredeljuje prost dostop v gozd kot trajna dobrina in kot vrednota, ki jo zasleduje predlagatelj, tudi pri sprejemanju druge zakonodaje. Tu bi spomnil na zakon o divjadi in lovstvu, ki je drugi takšen zakon, ki je v obravnavi v tem Državnem zboru in ki prav tako ureja režim v gozdu kot našem največjem bivalnem ekosistemu. Kot največjo vrednoto izpostavljamo v Slovenski demokratski stranki prost dostop v slovenski gozd in prost dostop do nabiralništva v normalno regulirani in ustrezno urejeni obliki. To je tista vrednota, ki prevladuje, ki je nad interesi lastnikov, ki je nad gospodarskim interesom po izkoriščanju gozda. Vsekakor rešujemo tudi vse novodobne konflikte, ki se pojavljajo z vstopom v gozd in z željo po različnih oblikah rekreacije in pozdravljamo rešitve, ki jih zakon prinaša v smislu prepovedi vseh škodljivih oblik raznih rekreacij, od kolesarjenja do uporabe motornih in drugih prevoznih sredstev v gozdu. V kolikor pa do organiziranih oblik tega pride, pa je dobrodošla predlagana rešitev, ki predvideva, da je prireditev, organizacija tovrstnih prireditev možna v skladu z dogovorom med lastniki gozdov, Zavodom za gozdove kot tisto nadzorno inštitucijo, ki jo zakon predvideva, in pa lokalno skupnostjo, to je občino. Na takšen način urejena izvedba javnih prireditev in shodov v gozdovih je po našem mnenju sprejemljiva in dopustna in je ena od oblik tako imenovane multifunkcijske rabe gozdov. V Slovenski demokratski stranki pa na drugi strani podpiramo tudi težnjo, ki je razvidna iz zakona, težnjo po večji gospodarski izrabi gozdov, tako za izrabo lesa kot surovine kot za energetske namene. Podatek, da od letnega prirastka 7 in nekaj milijonov kubikov posekamo vsega nekaj čez 3 milijone kubikov, kar kliče po ukrepih, ki bi povečali gospodarno rabo gozdov. Nedopustno je, da na takšen način dopuščamo gospodarsko škodo, ki nastaja s staranjem gozdnih sestavov. Vsekakor je to omejeno tudi z dostopnostjo gozdov, ustrezno ureditev pa prinaša zakonska novela, ki jo danes obravnavamo v tretji obravnavi, z vidika odprave administrativnih ovir za izgradnjo gozdnih prometnic. Še nekaj rešitev je, ki jih v Slovenski demokratski stranki pozdravljamo in zaradi katerih bomo z veseljem to zakonsko novelo podprli. Ne morem pa mimo tega, da bi omenil možnost podelitve koncesije za gospodarjenje z državnimi gozdovi kmetijam na območju z omejenimi dejavniki. To je rešitev, ki bo po našem mnenju bistveno okrepila ekonomsko moč kmetij na območjih z omejenimi dejavniki, gorskih, visokogorskih kmetij, in ki predstavlja nov pogled v in na področju izkoriščanja državnih gozdov. Pričakujem, da bodo storjeni napori tudi v to smer, da bi proučili možnost revizije sklenjenih koncesijskih pogodb in da bi lahko več kot tistih 5 tisoč hektarjev, kolikor je trenutno na razpolago, več slovenskih gozdov dali v opravljanje pred letom 2016, kot je bilo to omenjeno, našemu kmetu kot nosilcu razvoja podeželja. Vsekakor je dobrodošla tudi ta zapisana rešitev, da ima država predkupno pravico pri prometu pri nakupu kompleksov gozdov, večjih od 30 hektarjev. Delež državnih gozdov je relativno nizek, vsega 20% gozdov je v državni lasti, in pri povečevanju oziroma za povečevanje deleža državnih gozdov je to določilo koristno orodje za dosego tega cilja. V okviru hkratnega sprejemanja zakona o divjadi in lovu oziroma sprememb zakona o divjadi in lovu bi vzpostavil še koristno oziroma razumno rešitev, ki se izraža v skupnih gozdno- in lovskoupravljalskih načrtov, ki bodo odpravili nesorazmerje in nesoglasja, ki so se pojavljala pri do sedaj ločenem načrtovanju. Za to, da bodo gozdovi služili svojemu namenu, je zadolžen Zavod za gozdove. Pomembna institucija, ki mora biti tudi konsistentno vodena. S tega vidika mi pozdravljamo tudi predlagano rešitev zakona, ki direktorja v ničemer ne omejuje pri izvajanju njegovih poslovnih funkcij. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Besedo ima gospod Stane Pajk. Prosim.
Hvala za besedo. Slišali smo kar nekaj spodbudnih besed o tem zakonu. Tudi sam ga podpiram v celoti in mislim, da je bil potreben. To pa iz večih zornih kotov, pa bom poskušal povedati, zakaj. Tako kot smo že slišali, je Slovenija zelo gozdnata dežela. To pomeni, veliko Slovenije je pokrite z gozdom in zato je potrebno s tem gozdom ravnati odgovorno. Da se ravna odgovorno, smo zadolženi tako Vlada, kot mi poslanci, da naredimo dober zakon in da ta zakon, ki sedaj velja, izboljšamo, da bo še bolj operativen in s tem, ko postane bolj operativen, tudi gozd dobi nekaj. Na splošno bi rekel, da lastnik gozda, pa ni pomembno ali je to država ali je to fizična oseba, kmet, na dolgi rok ima svoje interese in se ti interesi skladajo z gozdom. Na dolgi rok se interesi lastnika in interes gozda morata skladati. To pomeni, da lastnik izkorišča gozd do tiste meje, da dobi maksimalen zaslužek, vendar ne škoduje ekosistemu. Ta ekosistem mora ostati v bistvu boljši, ostati našim zanamcem v boljšem stanju, kot smo ga prejeli mi. To je smisel dobrega gospodarjenja. V gozdu je tako kot na njivi, s tem da v gozd posegamo enkrat, dvakrat na deset let, na njivo je treba pa večkrat. Samo ta časovna perioda je daljša, drugače je pa treba z gozdom ravno tako gospodariti. Marsikdo se tega ne zaveda. In zato imamo tudi določene gozdove malce zanemarjene. Zanemarjeni so tudi zato, ker je lastniška struktura zelo razdrobljena. Za te gozdove je prav, da se uredijo, da se jim da večjo pozornost pri izkoriščanju, pri eksploataciji in sploh gospodarjenje s temi površinami, tako da ima tudi družba nekaj od tega. Zadnje čase govorimo o obnovljivih virih. Zelo pomembne besede padajo okoli tega in gozd v Sloveniji nudi na tem področju ogromno rezerv, tako za industrijo kot za energetiko. V svetu se vse bolj spoznava dejstvo, da so klimatske spremembe na pragu in da v bistvu že vstopajo, sicer počasi, ampak vstopajo. Slovenci imamo to srečo, da imamo veliko gozdov in da bomo lahko kompenzirali dosti fosilnih goriv tudi z gozdom in da bomo mogoče bistveno lažje prebrodili to krizo. Tudi s tega vidika je pomemben ta zakon, da ureja gozdove in da ureja službo, ki dela na tem področju. Sčasoma se odnos do gozda spreminja: prvotno, mogoče pred stoletji je bil izključno gospodarski. Sčasoma, bolj ko gremo v moderno družbo, vse bolj gledamo na gozd z ekološkega vidika. Seveda je potrebno tu dobiti optimum na eni strani, da je še vedno gospodarski, na drugi strani pa optimalno tudi ekološko gledanje na gozd. Zato je potrebno imeti dobro službo, dobro urejen zavod za gozdove in s tem zakonom to doprinašamo. Gozdarjem dajemo večja pooblastila, gozdarjem dajemo tudi ekološko plat gospodarjenja ali nadziranja gozdov. Mislim, da je v tem zakonu to dobro in da je napredek od prejšnjih zakonov. Bistveni napredek! Seveda podpiram tudi to, da bo ime slovenski visokogorski kmet nekaj od državnih gozdov, predvsem na omenjenih območjih za gospodarjenje, saj tam je najtežje pridobiti denar, zaslužiti. Je pa to del slovenskega podeželja in to podeželje moramo ohranjati, moramo ga ohranjati iz strateških pogledov: da ostane poseljeno, da se ne spreminja preveč pokrajina. Kdo bi za to najbolje poskrbel kot slovenski kmet? Mislim, da je tudi tu strašen napredek v tem zakonu, da omogoča sčasoma, ko se bodo te koncesijske pogodbe sprostile na tak ali tak način, pridobiti za visokogorskega ali višinskega kmeta določene površine, da bo lažje gospodaril. To se mi zdi tudi ena taka bistvena pomembnost v tem zakonu. Prav je tudi, da gozdarji načrtujejo odstrel, da so zraven pri lovstvu, saj le na tak način se lahko uravnava ekosistem. Mislim, da so to najbolj osnovne stvari, in seveda tak zakon, kakršen je, podpiram. Mislim, da mora biti zakon operativen in ta zakon bo tudi operativen. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojz Posedel.
Hvala lepa za besedo. V naši Poslanski skupini Zares smo zelo veseli tega predloga zakona o gozdovih. Zavedamo se namreč pomena odnosa do okolja, zavedamo se pomembnosti narave, še posebej pomembnosti gozda kot takšnega, zato smo veseli, da je Vlada prišla s tem predlogom, ki v veliki meri in na mnogih področjih ureja zadeve, za katere je prav, da so urejene. Zelo pozdravljamo in smo veseli te težnje, ki je za večino ali za vse državljanke in državljane najbolj pomembna, se pravi, da je ta omogočenost prostega vstopa, seveda tudi izstopa iz gozda, da se dobro želi urediti gospodarjenje z gozdom: od gospodarjenja z lesom do nabiranja gob, gozdnih sadežev in da se ga lahko kot sistem izkorišča tudi za ostala področja; se pravi za: rekreacijo, sprehode, kolesarjenje, ježo in ostalo rekreativno dejavnost, in da se vse to nadzoruje in da je na ta način urejeno. To so te dobre strani, ki so v zakonu izpostavljene in za katere verjamem, da so pomembne za vse nas, ki nam je pač ta gozd dan v določeno upravljanje in ki ga moramo pustiti zanamcem, ali ga pred tem celo še izboljšati. Zato tudi pričakujemo, da bo Vlada pristopila k izdelavi nekega kompleksnega programa upravljanja in koriščenja gozda predvsem s tega naravovarstvenega vidika in da je v tem sklopu še kako pomembna dejavnost, ki smo jo na prejšnji seji in matičnem odboru obravnavali eno za drugo, se pravi, lovstvo in urejanje lovstva v gozdovih. Ta zakon je v določenem trenutku pred glasovanjem umaknjen in sem prepričan, da obstoji velika verjetnost ali pa vsaj želja, da bodo predlagane rešitve takšne, ki bodo ustrezne in ki bodo tudi omogočale, da bo ta zakon primeren za slovensko državo in predvsem za tiste, ki skrbijo za slovenski gozd. Pozdravljamo tudi dobre rešitve, ki so v tem, da se združujejo parcele, da se omogoča predkupna pravica državi pri velikih kompleksih. Še posebej je dobrodošlo in dobronamerno dano tudi določilo ter možnost, da visokogorske kmetije lahko dobijo podeljeno koncesijo. Pri tem je zelo pomembno, da bi se sprejel tudi amandma oziroma dopolnilo, ki je dano, da bi pogoji za dodeljevanje te koncesije bili jasni, transparentni, javno znani in da bi na ta način res bile koncesije podeljene tistim in na takšen način, kot je primerno. Edina stvar, zaradi katere v Poslanski skupini Zares ne bomo podprli tega zakona, pa je način, ki ureja imenovanje vodij območnih enot. Mislim, da je ta rešitev izrecno slaba, da je bilo v sami razpravi navedenih veliko tehtnih razlogov, da je sicer danes spoštovani gospod minister dejal, da je delo vodje območne enote strokovno delo, da je njegova funkcija strokovna, da ni politična funkcija. Vendar nevarnost, ki je pri tem zakonu in rešitvi v tem zakonu, je, da je imenovanje vodij območnih enot lahko politično. In to je tista bojazen, kjer je škoda, da se je Slovenska ljudska stranka oziroma kolegi premislili na seji matičnega odbora, ko so imeli že spisan tako dober amandma, kjer v bistvu igra vlogo samo ena beseda - namesto "mnenje" bi naj bilo napisano "soglasje" in zadeva bi potem bila sprejemljiva. Obe strani in vsi, ki so vpleteni, bi imeli na ta način možnost res postaviti in dobiti takšne vodje izpostav, kot si jih želimo ali kot je primerno. Na ta način pa obstaja, ni rečeno, da tudi sicer bo, pa vendar, na ta način je bojazen, da bo imenovanje in razreševanje vodij območnih enot politično. Tu se mi zdi izredna škoda, da se te zadeve ni želelo umestiti. Škoda je potem na naslednji seji govoriti, kako je nekaterim žal, da so to umaknili, ker to bi bila dobra rešitev. Na ta način pač ostane možnost, ki mislim, da je slaba, zato tudi Poslanska skupina Zares tega zakona, kljub temu da ponavljamo, da je veliko zadev dobro rešenih, da je dobro nastavljenih tudi za nadaljnje spreminjanje zakonodaje na področju gozdov, da pa je ravno ta del, ki je pa še kako pomemben, da bodo tudi te območne enote dobro delale z lokalno skupnostjo, dobro delale z vsemi, ki na lokalnem nivoju delujejo, preveč v tem trenutku prepuščeno temu kar je mogoče tudi posledica dejstva, da če te piči kača, se bojiš tudi zvite vrvi. Ta način imenovanja je lahko zelo političen in to je slaba rešitev in zato tega zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kristijan Janc.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Zelo sem zadovoljen, da je v Sloveniji vedno večje zavedanje, kako pomembni so gozdovi z okoljskega, socialnega in gospodarskega vidika, in hvala bogu, da je tako in da to tudi nekako začutimo v tej parlamentarni razpravi danes, da je to izjemno pomembno. Pomembno pa se mi zdi tudi, da se tega okoljskega vidika gozdov v Sloveniji, pomembnega za ohranjanje ekološkega ravnotežja v naravi in ohranjanje raznovrstnosti med živalskimi in rastlinskimi vrstami, tako globoko zavedamo kot državljani in tudi kot politiki. Tudi glede gospodarskega vidika - tisti, ki ga tako ali drugače spremljamo, vemo, da je gospodarski vidik marsikomu temeljni zaslužek in vir za preživetje, še posebno tistemu malemu človeku, ki mu rečemo slovenski kmet, ki še vztraja in verjamem, da bo še dolgo vztrajal v tem slovenskem prostoru. In tukaj vidimo, kako je zelo pomemben ta element, da lahko s temi gozdovi, ki je marsikateremu kmetu nekako dal, da tisti konec s koncem "doštuka" to življenje na podeželju, še posebej v tistih hribovitih gorskih predelih. Vse te pozitivne elemente te novele zakona o gozdovih seveda dajejo in Slovenci smo res lahko upravičeno ponosni na svoje gozdove, ki jih imamo dobro ohranjene, po moji oceni, in da tudi ne nazadnje poskušamo z njimi čim bolj uspešno in odgovorno gospodariti. Ali delamo to ali ne, seveda lahko presodimo po regijah oziroma po posameznih občinah, nekje zato bolj, nekje manj. Zakon po moji oceni, tako kot ste že nekateri predhodniki povedali, prinaša določene pozitivne korake. Tudi ministrstvo skozi svoje postopke je dalo pozitivne korake - kot smo že omenjali danes gorske kmetije. Ta ekonomska moč lahko nekoliko izboljša življenje tistim, ki se že tako težko preživljajo na tistih gorskih kmetijah. Ta prednostna pravica je zagotovo pozitiven korak in predkupna pravica je verjetno neka prednost, ki jo bodo določeni akterji s pridom izkoriščali. Vemo vsi, da je preko 80% slovenskih gozdov že v zasebnih rokah, zame je lastnina svetinja, to je bilo in bo, s tem nimam jaz nobenih težav, ampak hkrati vem tudi to, da se mi zdi pomembno sporočilo javnosti in našim državljanom o prostem dostopu do gozda. To je izjemno pomembno sporočilo. Zdi se mi, da lahko ne glede na svetinjo, lastnino gozdov, tudi naši državljani v takšni in drugačni obliki gredo skozi te gozdove, pa naj bo to bodisi ježa, kolesarjenje, če hočete, sprehodi, nabiranje in tako naprej. Mislim, da je zelo pomembno reči, da vendarle tukaj ne bo nekih meja. In to naj bo malo v razmislek tudi ob zakonu o lovstvu in divjadi, o čemer smo že kar nekaj govorili, tudi v tem parlamentu. Treba je jasno povedati, kako in kaj. Dobro je tudi to, minister, da ste to zadevo - po domače bom rekel "fuš": dopoldne si v svetu zavoda zaposlen kot strokovnjak, popoldne pa "fušaš" tako ali tako drugače z lesom. To je nehigiensko, ker gre za dve stvari, ki po mojem ne gresta skupaj v isti kanal. In da boste to nekako odpravili, jaz to samo pozdravljam. Ti se pa odloči, ali boš tam ali boš pa tukaj počel te zadeve v dobro gozdov, če hočete, prometa, gospodarjenja in tako naprej. Združevanje lastnikov gozdov - meni se zdi to pozitiven korak. Zakaj? Globalizacija je na vsakem koraku, pa naj bo takšen ali drugačen način, na kmetijstvu, gospodarstvu in tako naprej. To naj bi prinašalo pozitivne učinke, zagotovo: organiziranost, gospodarjenje, tržnenje. Tega mali lastnik gozda, en kmet, če hočete, sam niti ne more, ne uspe, nima niti znanja, izkušenj, povezanosti in tako naprej. V tem sklopu jaz vidim en korak naprej, če se bo znal povezati, združiti s takimi ali drugačnimi, lahko doseže boljšo, na koncu koncev tudi prodajno ceno. To je pozitiven korak, zagotovo. Kar se tiče stroke v zavodu, jaz tukaj nimam težav, že zdaj sprejemam te stvari, mislim, da je tukaj stroka doma, ima perspektivo in ta nadzor, ki ga bo tako ali drugače izvajala nad temi gozdovi, se mi zdi čisto primeren, smiseln. Seveda bo kar precej dela, kajti smo tudi s takimi ali drugačnimi posegi v gozdove - tudi bom rekel malce novodobni športi in rekreacije, kot so motorne sani, štirikolesniki in tako naprej, kar se tudi že precej pojavlja. Kako se bo ta nadzor v praksi, v življenju izvajal, na terenu, si težko predstavljam, ampak vendarle neki elementi so nastavljeni v smeri. Jaz sem prepričan, da tisto, o čemer je govoril tudi moj predhodnik, tudi v koaliciji in nasploh se z vsakim zakonom pogajaš, iščeš optimalne rešitve, želiš tisto najboljše vnesti kot poslanska skupina ali sam v nek zakon. Pa vendarle, ko človek pretehta take in drugačne možnosti in če seveda nekje ne dobiš optimalne podpore, se moraš tudi včasih malce ukloniti, z glavo skozi ne gre in malce zaboli, zapeče. Pa vendarle mislim, da imenovanje - direktor kot direktor, če ga malce prestavim na lokalno raven kot župan. Župan nastavlja vodje oziroma načelnike enot občini in seveda tudi župan polaga račune - vsake štiri leta na neposrednih volitvah. In če je ta župan slabo nastavil svoje glavne igralce, potem zagotovo mandata ne bo več. Tu je lahko tudi podobna teza, takšna kot je bila, lahko pa bi tista teza, ki smo jo mi takrat zagovarjali, bila mogoče celo boljša. Ampak ker neke širše podpore ni bilo, smo mi temu dali to pristojnost, ki jo ima vodja, ki bo to vodil na nivoju Republike Slovenije; pač bo tu nosil veliko odgovornost in polagal račune, če hočete tudi politiki. Je pa lokalna skupnost v vsakem primeru del tistega segmenta v lokalnem prostoru, ki ima določeno besedo, določeno težo in bo tudi s tega mesta to lahko tudi udejanila. Jaz samo upam, da bo šel ta zakon čim prej v življenje, da bo prinašal te učinke in da bodo te naše bisere Slovenije, kar gozdovi zagotovo so, danes še enkrat ponavljam, uporabili vsi državljani, ne glede na lastnino teh gozdov, in da bo zavod skrbel za strokovno javnost, lastniki pa se dobro organizirali, da bodo to gospodarjenje in ohranjanje gozdov čim boljše v dobro enih in drugih. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miro Petek.
Hvala lepa za besedo. Že v drugi obravnavi sem poudaril, da je zakon kot celota dober, imel pa sem zadržke okrog imenovanja vodij območnih enot in te zadržke imam tudi še danes. Mislim, da je dikcija zakona na tej točki precej šibka. Sicer pa sem v zadnjem mesecu govoril z nekaterimi visokogorskimi, hribovskimi koroškimi kmeti, ki pozdravljajo ta zakon v tistem členu, ki govori, da se gorskim in hribovskim kmetijam z omejenimi možnostmi omogoča pravica do koncesije za izkoriščanje gozdov v državni lasti. To je izjemno pomemben korak za ohranjanje in razvoj podeželja, tudi koroškega podeželja. Na Koroškem je po do zdaj znanih podatkih takšnih kmetij okrog 30, prej kakšna manj kot pa več, in tovrstni zakon, tovrstne koncesije bi jim pač omogočile, da v teh trdih gospodarskih razmerah preživijo, na drugi strani pa bi se ohranjalo to koroško podeželje poseljeno. In to so kmetje in so kmetije, ki v preteklosti v tej državi niso imele kaj veliko, za razliko od nekaterih socialističnih kulakov na Koroškem, ki so privilegirano in z državnim denarjem uredili svoja kmečka posestva. To je gotovo eden od boljših zakonov te Vlade, te koalicije, ki pa sicer ne govori o ekoloških in degradiranih področjih in uničenih gozdovih. O tem seveda obstaja druga zakonodaja, in tudi o tem bomo morali v prihodnosti precej razmišljati. Namreč, na Koroškem imamo tudi, poleg teh visokogorskih in hribovskih kmetov, področja, kmetije, ki so bile v preteklosti degradirane zaradi predelave svinca in cinka. Že leta 1928 je kmet Matvoz dobil prvo ekološko pravdo v državi. Takrat se je ugotovilo, da so vsebnosti žveplovega dioksida v iglicah smrek zelo velike in da zaradi tega propada tamkajšnji gozd okrog topilnice. In to je tudi nek mejnik v sodobnem propadanju gozdov na Slovenskem. Res je danes tudi v Mežiški dolini podoba precej boljša, ta okolica je precej ozelenela, vendar posledice preteklosti ostajajo in te posledice preteklosti bomo morali tudi dandanes popravljati. Nekateri kmetje na kmetijah Šumah nad Črno ali Kavšak v Javorju imajo gozd delno oziroma povsem uničen in je gospodarjenje v teh gozdovih onemogočeno. In ti kmetije bi morali dobiti neko nadomestilo, naj bo to renta, odškodnina ali kakorkoli ga že imenujemo, za to izgubljeno lesno maso, ker na drugi strani plačuje za te gozdne površine tudi davke, ali pa tudi tem kmetom, ki so v tem ekološko prizadetem območju, omogočiti koncesije ali najem gozdov. Mogoče pa se bo nekaj uredilo tudi s programom celovite sanacije zgornje Mežiške doline, ki je ta čas v medresorskem usklajevanju, in bo o tem razpravljala tudi Vlada Republike Slovenije. Skratka, zakon je v celoti dober in ga bom kot takšnega tudi podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice, kolegi, gospod minister! Tudi sam menim, da gredo osnovne intence predlaganega zakona v pravo smer in da se s temi spremembami zakona nekako normalizira odnos do gozdov, do lastnikov gozdov, in mislim, da je to za slovensko družbo izredno pomembno. Pri tem, ko govorimo o normalizaciji tega odnosa, je treba reči, da so bili v preteklosti, v prejšnjem režimu večji lastniki, ampak ne zelo veliki, tudi zaznamovani kot ideološki razredni nasprotniki in nekaj te stigme se je zavleklo tudi v današnji čas. Bilo pa je tako, da v prejšnjem sistemu kmet, posebej nižinski kmet, absolutno ni bil gospodar svojih gozdov. Gospodarjenje v gozdovih je pripadalo gozdnim gospodarstvom in iz dohodka gozdnih gospodarstev, ki so vlekla najmanj 90% dohodka iz lesa, so se napajali pomembni vzvodi oblasti prejšnjega režima. Je pa prav, da gozd obdrži vse tiste pomene, ki jih ima za družbo in za kmeta, to se pravi gospodarski vidik, socialni vidik, okoljski vidik, skrb za ohranjanje naravne in kulturne krajine. In zaradi tega je zelo prav, da so rešitve, ki so v 47. členu - Prednostne pravice pri podeljevanju koncesije za upravljanje z državnimi gozdovi - tako urejene. Moram reči, da se tam ne bom strinjal z amandmajem, ki skuša to limitirati, ampak po mojem osebnem mnenju bi moralo to veljati univerzalno, tudi za nižinskega kmeta, kajti nihče me ne bo prepričal, da obstaja boljši upravljavec z gozdovi in boljši stražar, boljši poseljenec, boljši skrbnik slovenskega ozemlja, boljši ekolog, boljši skrbnik za naravno in kulturno krajino, kot je slovenski kmet. In če ni bilo v dolgih letih, v preteklosti to njemu priznano oziroma je bila ta vrednota v slovenski družbi načrtno rušena, mu je treba to vrednoto vrniti in ohraniti čim več kmetov, s tem ohraniti poseljenost - tudi manj dostopnih področij - in dati še dodatne. V bodočnosti bo treba razmišljati, kako zainteresirati kmeta za upravljanje z gozdovi, da bo dejansko tisti upravljavec, ki je naravni upravljavec, ki upravlja z gozdovi, gospodari z gozdovi, izhaja iz njegove več stoletne tradicije, ne pa da imajo danes, ali pa so, zdaj v času prejšnje vladavine, dobili vso prednost "instant" upravljavci in lastniki gozdov, ki so svoje beneficije vlekli iz privilegiranega položaja v prejšnjem sistemu. Jaz tudi menim, da je prav, da se na področju trgovanja z gozdnimi produkti uvede konkurenčna klavzula oziroma če gledamo to skozi poslanski zakon, nezdružljivost opravljanja nekaterih funkcij, kajti potem nastajajo dvoživke, nastajajo nenormalne situacije, prihaja do tega, da imajo eni notranje informacije in prednostni dostop do nekaterih informacij. In to vodi samo k slabim posledicam. Torej, menim, da je treba zakon podpreti in naj začne delovati v pozitivni smeri v slovenski družbi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marjetka Uhan.
Hvala lepa za besedo. V Novi Sloveniji, kot rečeno, bomo to novelo zakona podprli. Mislim, da prinaša nekaj dobrih rešitev, je pa potrebno javnosti povedati, da ta novela ne odpira nabiralništva ali da bi zapirala gozd, kot se nekateri danes radi sklicujejo. To je uredil že prejšnji zakon in ostaja tako, kot je bilo. Pozdravljamo pa nekatere rešitve, ki jih prinaša ta novela, to pa je, recimo, tudi ta člen, ki govori, da imajo prednostno pravico pri podeljevanju koncesij za izkoriščanje gozdov, ki so v lasti Republike Slovenije, gorske kmetije, visokogorske kmetije, kmetije, ki kmetujejo na teh težkih območjih, in te naj bi zdaj dobile prednost, imele prednost pred ostalimi. Tu večkrat opazimo oziroma slišimo s terena, da nekatere kmetije, ne nekatere, kar večina, težko živijo v teh predelih. S tem jim dajemo v bistvu neke vrste možnosti za ustvarjanje dohodkov, in to pozdravljamo. Upam pa, da bodo tudi z novim amandmajem predpisi takšni, ki ne bodo omejevali ali postavljali ovire za te kmetije in da bodo resnično prišle do gozda kmetije, ki ta gozd potrebujejo. Pozdravljamo pa tudi to rešitev, da delavci, ki so v javnih službah, imajo v bistvu to konkurenčno klavzulo, da se ne ukvarjajo z gospodarsko dejavnostjo. Ravno kakšen teden nazaj sem bila na območni enoti Kmetijsko-gozdarske zbornice in so nekateri člani kar protestirali ali pa izražali nezadovoljstvo, češ da se delavec Zavoda za gozdove ukvarja rajši s svojo dejavnostjo, kot pa da bi svetoval kmetom. V tej smeri se mi zdi, da je tudi to dobra rešitev. Dobra rešitev je mogoče tudi ta, da se odpravljajo določene administrativne ovire, da lahko kmet, seveda v soglasju z Zavodom za gozdove, pol hektarja gozdnih površin poseka in spremeni v kmetijska zemljišča. Zlasti je to dobro tam, kjer se zaokrožuje ali povečuje že tako majhne kmetijske površine. To so v bistvu te novosti, ki jih pozdravljamo v Novi Sloveniji in tudi zato podpiramo to novelo zakona.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister in pa sodelavca. Na nogomet, politiko in pa gozdove se očitno v tej državi vsi razumemo in to mogoče, kakor se sliši tako malo za hec, niti ni tako slabo. O tem pomenu slovenskih gozdov brez dvoma se učijo že v osnovni šoli in to je res, dejstvo je tudi, da smo Slovenci od nekdaj znali živeti z gozdom in da smo bili dobri gospodarji. Seveda s časom se spreminja marsikaj in zato je prav, da od leta 1999 do zdaj po osmih, devetih letih pride tudi do novelacije tega zakona in pa da odgovarja na sodobne izzive. Brez dvoma je pozitivna sprememba tega zakona tisto, da se kmetom v gorskih predelih omogoča širše gospodarjenje tudi z državnimi gozdovi in nič narobe ni, če to trditev in pa to sprejemljivost za vse nadgradimo tudi z amandmajem, ki so nam ga pripravili Socialni demokrati, da zgodbo bolj dorečeno in jo naredimo bolj precizno, da nam seveda, tako kot se nam dogaja pri številnih zakonih, sicer dobrega namena in pa dobrih zakonov ne pokvarijo tisti, ki iščejo luknje v zakonih. Brez dvoma se morajo gozdovi prilagoditi tudi sodobnemu izzivu časa, na eni strani na to, da je urbanizacije vse več, in da so gozdovi tudi zatočišče vsem tistim, ki so poleg gospodarskih dejavnosti tudi počitka, rekreacije željni. Vendar pri tem mislim, da bi jih morali še bolj omejiti, predvsem pa že od osnovne šole naprej vzgajati, da se v naravi in pa gozdovih ne dela škode, da se z gozdom živi, tako kot so nekdaj živeli naši predhodniki, če rečem generacije nazaj ali pa tudi tiste, ki se zdaj poslavljajo. Brez dvoma gozdna cesta je bila pomembna vrednota. Na podeželju še srečamo ljudi, ki z neke gozdne poti odstranijo neko vejo, nek kamen, poberejo smeti in jih nesejo domov. Tega je seveda danes pri naših otrocih, ki jih vzgajamo, malo in premalo. Ne nazadnje je gozd tudi varen in miren dom divjadi. Imeli smo, moram reči, ostro debato o Zakonu o divjadi in lovstvu. Zakon ni šel skozi, in jaz sem vesel tega. Vzeli smo si čas za še več razprave in sem prepričan, da lahko zgodbo peljemo naprej tako, da je gospodarjenje z gozdom in divjadjo dolgoročno, da javni interes postavimo pred interes zasebnika. Veliko govorimo tudi o prevoznosti in dostopnosti gozdov. Podpiram rešitve, ki zagovarjajo to, da mora biti gozd vsem in ob vsakem času dostopen peš, in daleč od tega, da bi moral biti dostopen z avtomobilom, motornimi sanmi, motokros motorji in podobno. Bi bilo pa treba iskati rešitve, da določene predele gozdov, kjer je vse še tako, kot je bilo ustvarjeno pred stoletji, zaščitimo, ter da te dejavnosti, ki brez dvoma prinašajo nemir v gozdove, skoncentriramo na tista obrobna mesta, ki so v bližini mest in bivališč. Na primer, za kolesarske steze in tudi za občasno kontrolirano vožnjo z motorji danes v bližini naših naselij in bivališč ni več prostora in mesta, na eni strani zaradi onesnaževanja okolja s hrupom, na drugi strani konflikta interesov. In, recimo, če bi delček ali neko obrobje gozda z določenim sistemom, ki vzpostavlja red, samo določene ure ali pa določene dneve namenili tudi temu, potem mislim, da bi bilo tam, kjer je divjina in neprehodnost, več miru. Človek se bo enostavno potem, ko bo kulturno krajino razširil, širil tja, kjer je še kaj prostora, ki pa ga je v gozdu precej. O gospodarjenju in izkoriščanju gozdov smo govorili že veliko. Dejstvo je, da je nekdaj gozd predstavljal večji ekonomski motiv za kmeta in lastnika gozdov kot danes. Tudi če pogledamo današnje gozdove: vse tisto, kar so nekdaj izkoristili in pobrali kot drevesne sortimente, marsikaj od tega danes leži križem kražem. In tu imamo na dolgi rok vsi skupaj nalogo, da naredimo več reda, da stimuliramo koriščenje in uporabo lesne biomase, na eni strani na področju pridobivanja, na drugi strani pa te peči, ki so kvalitetne, dobre, predvsem pa ekološke, stanejo zelo veliko. In ena od nalog države bi bila, da kurjenje z biomaso stimulira, na eni strani z enostavnejšimi predpisi, na drugi strani pa s subvencijami, da bo tega brez dvoma več. Tudi o tem, koliko lesa konča v slovenski predelovalni industriji, koliko pa v tujini, smo tudi že govorili. Vmes sem nekje zasledil ta moment osveščanja prebivalstva, da je za Slovenijo slovenski les najboljši les. Moram reči, da me kar stisne pri srcu, ko vidim v številnih revijah, kako propagirajo afriški tik in druge podobne lesove, govorimo o sibirski cedri in skandinavskem boru. Prepričan sem, da Slovenci imamo doma številne vrste lesa, ki ga lahko uporabimo za raznovrstne namene. Na to moramo biti ponosni in to moramo brez dvoma izkoristiti, da tisto, kar imamo, kar je pri nas doma, avtohtono, izkoristimo v največji možni meri in smo na to tudi ponosni. Zakon bo brez dvoma dobil večinsko podporo v Državnem zboru. V Poslanski skupini LDS mu nasprotujemo zaradi enega samega drobnega kamenčka, ki pa na končni razplet, za katerega si želim, da bo pozitiven, ne bo imel vpliva; moti nas pa to kadrovanje, da je kadrovanje centralno, da je podvrženo tudi politiki. Jaz sem prepričan, da v številnih slovenskih pokrajinah imamo v svetih zavodov številne strokovnjake, tam so predstavniki lastnikov gozdov, predstavniki lokalnih skupnosti, ustanovitelji, lovstvo, varstvo naravne in kulturne dediščine, vsi iz lokalnega okolja. Moram reči, da pri nas na Gorenjskem ali pa iz občine Tržič, iz katere prihajam, smo vse te kvalitetne kadre, ki ne bodo podlegli pritiskom politike, v stanju zagotoviti doma. Prepričani smo, da tisti, ki so bili v teh gozdovih nekateri, bom rekel, spočeti, drugi rojeni, tretji tam živijo, da bodo najbolj vedeli, kako se stvari streže. In zato je vsako vpletanje politike v to kadrovanje enostavno brez potrebe, brez smisla in se na dolgi rok ne obnese. Zato mislim, da bi to malenkostno neskladje lahko še popravili in sprejeli dober zakon, ki bo povšeči vsem, obenem pa že potem danes takoj, ko boste sprejeli ta zakon, razmišljali tudi o korakih in pa izzivih, ki nas čakajo čez leta, da odpremo tudi druge člene in da je gozdarstvo kot pomembna tema vseskozi sodobno urejeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudi Veršnik. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav gospod minister s sodelavci, spoštovani kolegice in kolegi! Svojo mladost sem preživljal na vasi in večkrat sem slišal, da so šli kmetje s sekiro in žagami v banko - ne v gozd, v banko. Namreč, gozd je v preteklosti pomenil za kmeta dejansko kapital oziroma prostor, kamor se je zatekel v primeru, da ni imel sredstev za preživljanje. Tam si je odsekal smreko, sicer jo je prej sedemkrat ali desetkrat obhodil, šele potem jo je posekal in tako se je preživljal. Danes ni več tako, danes se gleda na interes, danes se seka samo v primeru, da se splača oziroma da se najde ekonomija. Gozd pa je zelo občutljiv eko sistem. Izkoriščanje pri nas v Sloveniji k sreči še ni pretirano, saj ne posekamo niti letnega prirastka. Vendar trend glede na kmetijsko mehanizacijo, ki je čedalje sodobnejša, in pa na sam sistem gre v to smer, da se utegne zgoditi, da bodo tudi ta izkoriščanja močnejša, mogoče bolj kruta. Zato mislim, da je prav, da smo zakon iz leta 1993 danes tukaj v parlamentu spremenili. Spremenili, ga posodobili, ga pripravili v taki obliki, da zdrži kritike in tudi sedanji čas. Zelo bi poudaril in pozdravil tudi tendence tega zakona, ki na eni strani favorizirajo oziroma bolje rečeno pomagajo gorskemu kmetu, da ima možnost pridobiti koncesije za seko v državnih gozdovih, in to iz enostavnega razloga, ker, prvič, interesa za visokogorske kmetije ni, dodatnih možnosti za kakšne dejavnosti je tudi malo in mislim, da je prav, da se kmetu omogoči tudi ta možnost. Seveda bodo vsi rekreativci, današnji sodobni uporabniki rekreacije zelo zadovoljni z rešitvijo, da se lahko gozdne površine uporabljajo za normalne sprehode, za normalno nabiranje borovničevja in temu podobnega jagodičevja. Seveda pa vsekakor ne smemo pozabiti, da kakršnakoli gospodarsko izkoriščanje, če nisi lastnik, pa je strogo prepovedano, kar mislim, da je prav. In če se to bi dogajalo, seveda se mora to dogajati izključno samo v soglasju vseh zainteresiranih. Prav je, da novela prinaša poenostavitev za kmeta. Vsi vemo, da si kmetje ne želijo in tudi nimajo časa in tudi niso strokovno usposobljeni za neke administrativne posle, zato je prav, da novela prinaša tudi neke novosti v tej smeri, poenostavitev. Tudi možnost predkupne pravice države, mislim, da je prava usmeritev, da je prav, da se država v primerih, kjer dejansko nastane državni interes, da stopi vmes in da postane lastnica gozdnih površin. Zakon oziroma novela je sodobna, posodobljena. Zato ne vidim nobenega razloga, da je ne bi podprli. Seveda se pa malo čudim kolegom iz opozicije, ki zaradi neke malenkosti, kot je bilo rečeno sedaj pri mojem predgovorniku, niso pripravljeni podpreti te novele, čeprav se skoraj z vsem, zaradi neke malenkosti ne strinjajo, bom rekel, mogoče imajo pa slabe izkušnje iz leta 1993, ko so bile koncesije dodeljene GG-jem, pa jih to mogoče moti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Geza Džuban.
Hvala lepa, predsedujoči. Najprej gospod minister, malo za šalo. Danes imate priliko razširiti znanje okoli funkcije, gospodarske vloge in politike o gozdovih. Pa nočem biti žaljiv do kolegov. Javljam se iz treh razlogov. Govoril bom izključno o tem, kar imamo na mizi in kar je pred nami. Prvič, nezdružljivost, konkurenčne klavzula. Imamo pripombo samo zaradi tega, ker rečemo, da je "A" v redu, in manjka "B". Kaj storiti s temi, ki jim upravičeno rečemo: "Ti če ti počneš za državni denar, ne moreš početi drugega." In tako kot vsi državni uradniki pri konkurenčni klavzulah imajo zato določene bonitete. Bi tukaj moralo biti to rešeno. Drugič, da imamo velike pomisleke zaradi kadrovanja od zgoraj navzdol. Ugotovitev ni samo naša. Ugotovitev je tudi vaših koalicijskih kolegov. In tudi amandma je bil od vaših koalicijskih kolegov, s katerim ste se vsi, razen izgleda SDS-a, strinjali. In tudi naše videnje je takšno, da bi morda bilo dobro, da se ta zadeva tako reši, kot je bilo predlagano. Ampak če se ne bo, tudi zaradi teh dveh rešitev se svet ne bo podrl in zakon bo tudi verjetno sprejet in tukaj ne bo velike zgodbe. Tretjič, ta zadeva, kar vsi poudarjamo, pomemben prispevek zakona, da se kmetijam v visokogorjih ali pa na področjih z omejenimi dejavniki omogoči tudi koncesija v gozdovih. Ampak če smo dobro poslušali gospoda ministra, ko je navedel podatke, koliko bi to po hektarjih v naslednjem obdobju, ko bo to aktualno, znašalo, poskušajmo videti ta amandma, če je morda užiten, od kolegov iz SD-ja. Dogaja se in tukaj so velika razhajanja zadnje čase, in to je bila tudi zgodba včerajšnjega dne, da kar opozicija predlaga, tega mi ne bomo podprli. To, kar je tudi predsednica zadnjič konec koncev na odboru rekla: "Lahko govorite kar hočete, mi tega ne bomo podprli." A ne, Marjetka? Kaj je tukaj narobe? Tisti, ki bo izvajal koncesijo, jo mora izvajati znotraj svojega gospodarstva, kmetije. Ali je tukaj kaj narobe? To je vendar namen tega novega določila zakona. Zagotoviti mora potrebna tehnična sredstva in znanja. Kaj je lahko tukaj narobe? Zato, da poškropiš en hektar njive s škropilnico, moraš imeti tečaj in moraš imeti pregledano napravo. Gozdovi imajo že sedaj predpisane, mag. Režonja, določene zadeve, ki jih moraš izpolnjevati. In to je morda samo minimalni dodatek k temu. In da morajo predstavljati gozdovi neko zaokroženo celoto oziroma maksimum 200 hektarjev. Po teh napovedih gospoda ministra je vprašanje, če bomo mi teh 200 hektarjev sploh kje dosegli. Če bo v enem letu skupaj 1000 hektarjev, to pomeni, da bi po tej formuli lahko pet kmetij dobilo neke dodatne površine. Seveda, to ne bo natančno tako, ker to ni vojaška delitev ali matematična. In so morda ta določila neka orientacija vnaprej, ker tisti, ki omogočajo karkoli, imajo različna videnja, vedno svoje dobre in to je mogoče pomagalo tudi Zavodu za gozdove, da se bo lažje orientiral pri teh novih spremembah zakona. In na koncu, da podrobnejše pogoje ministrstvo predpiše, je pa logična posledica. V tem amandmaju ne vidim nobenega velikega problema, in bi morda bilo dobro, da se razmisli, če se ga sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim? Replika. Lahko.
Poglejte, gospod Geza Džuban, napačno ste me razumeli. Vi ste rekli, kako je bilo v prejšnjem mandatu vse drugače, kako ste se vi dogovarjali, kako ste upoštevali opozicijo. Jaz sem zadnjič kot predsednica odbora predlagala sklep in je šlo po enakem postopku, kot ste vi delali, ko ste bili v koaliciji. Po enakem postopku je šlo, in ne verjamem, da ste kaj drugače ravnali, kot smo mi. Kar se pa tiče zakona, ki je bil predlagan, pa moram reči, da še sami predlagatelji niso verjeli v to varianto. Predlagan je bil prag za obvezno članstvo, hkrati pa so govorili, da bi bilo dobro, da bi bilo neobvezno članstvo. Pa nobenega amandmaja niste predlagali, kljub temu, da bi radi sprejeli tisti zakon. Če ste imeli namen ga izboljšati, bi morali vložiti amandmaje ali pa dati kaj od sebe - ne samo reči, da bi bilo dobro, pa nič ne narediti. Toliko je moja pripomba na vaše izvajanje.
Hvala lepa. Gospod Alojz Sok, se odpovedujete. Gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Pri zakonu o gozdovih je veliko govora o tem, kako pravzaprav gospodarimo s tem velikim premoženjem tako v državni lasti kot tudi v zasebni lasti. In karakteristika razmerij v državnih in zasebnih gozdovih je takšna, da je stanje v državnih gozdovih bistveno boljše, kot je v zasebnih. Zato tudi želim nekako pokomentirati tiste razpravljavce, ki govorijo o tem, da naj bi imeli v Sloveniji slabo vest, ker smo podelili koncesije za upravljanje in gospodarjenje z državnimi gozdovi. Če bi seveda to gospodarjenje potekalo drugače, kot danes kažejo državni gozdovi, potem bi pač razumel te navedbe, seveda jih pa ob dejanskem stanju do državnih gozdov, ki jih ponazarja tudi naslednja točka, resolucija o nacionalnem programu razvoja gozdov, zelo lepo prikazuje kot res eno od najbolj zglednih gozdov v Evropi, lahko rečemo. Kar se tiče sredstev iz državnih gozdov, seveda je možno čim več sredstev iz gozda pobrati in jih usmerjati za najrazličnejše potrebe. Vendar že danes obstaja zelo velik problem, ker se premalo sredstev iz gozda vlaga nazaj v gozd. To je eden od velikih problemov, ki jih ne nazadnje tudi ta zakon o gozdovih ne bo v celoti rešil. Mogoče bo nekaj več rešitev v naslednji točki, zopet v resoluciji, ampak vendarle. Vsi, ki menijo da je iz državnih gozdov možno potegniti, recimo, ne vem koliko denarja, pa potem ne vračati ta sredstva nazaj v gozd, oškodujejo predvsem tisto področje v Sloveniji, kjer prevladuje gozd. Ta sredstva se danes koncentrirajo v Ljubljani, gre za Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ki si je sam lahko kupil poslovno zgradbo, Ministrstvo za kmetijstvo, recimo, pa mislim, da še danes plačuje najemnino za svoje prostore. In tudi ta sklad zaposluje preko 100 ljudi in mislim, da bi bilo resnično veliko primerneje, če bi ta denar v večji meri ostajal še bolj na podeželju, še bolj se odzival na tiste potrebe v okolju, kjer ta sredstva nastajajo. Ena največjih pomanjkljivosti je ta hip ta, da iz koncesij lokalne skupnosti ne dobivajo niti evra za to, da lahko izvajajo tudi nekatere svoje naloge, ki so potrebne zaradi obremenjevanja okolja, prometnic pri gospodarjenju z gozdovi. To je eno od tistih nerešenih vprašanj. Sicer pa res izpostavljam tudi to dejstvo še enkrat, da imamo v Sloveniji že danes preveč inštitucij, ki se želijo ukvarjati zgolj in samo z gozdovi ali pa predvsem iz gozdov potegniti čim več. Tukaj nas v prihodnje čaka kar nekaj dela, da poskušamo racionalizirati tudi vse te službe, jih narediti uspešnejše, učinkovitejše, predvsem pa čim manj obremenjevati pravzaprav naravno okolje z vsemi temi potrebami za financiranje služb. Eno največjih nerešenih vprašanj zagotovo še vedno ostaja tudi vzdrževanje in izgradnja gozdnih cest. To vprašanje je eno od tistih, ki dejansko tudi daje odgovor na to, da se lahko gospodarjenje z zasebnimi gozdovi še izboljša. In mislim, da bi morali svojo razpravo v veliki meri tudi usmeriti ravno v ta del, ali je res in zakaj je pravzaprav potrebno, da v Sloveniji ne gradimo dovolj gozdnih prometnic, da jih dovolj ne vzdržujemo, da je stanje bistveno slabše kot kadarkoli prej v zgodovini ali pa predvsem takrat, dokler smo imeli še enovit način gospodarjenja z gozdovi. Kar so ta sredstva pršijo tudi na račun gozdnih prometnic, je stanje v gozdovih slabše, kot bi sicer bilo. Upam, da bo deloma ta razprava in tudi sicer sprememba tega zakona dala te usmeritve za naprej. Mislim pa, da je resnična prava rešitev ta, da v čim večji meri racionaliziramo vse tiste državne službe, ki želijo živeti od gozda. Sklad kmetijskih zemljišč je ustanova, ki je prehodne narave in je prva, ki zagotovo mora pasti pod to vprašanje in mislim, da bo razvoj dogodkov moral iti v to smer, da se predvsem v tej ustanovi najdejo tisti presežki, ki jih nujno potrebujemo za uspešno gospodarjenje z državnimi in zasebnimi gozdovi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa predsedujoči. Hvala lepa tudi vsem poslanskim skupinam in poslancem za dovolj široko izraženo podporo temu zakonu. Mislim, da je to znak, da je bil zakon dovolj dobro usklajevan v delovni fazi, in da odslikava realne potrebe sedanjega časa na tem področju. Mislim, da tudi zakon prinaša dovolj pozitivnih elementov, da je dovolj uravnotežen, tako da resnično mislim, da je lahko deležen celo večje podpore. Če bi odgovoril samo mogoče na nekatere ključne zadržke, ki so bili tukaj omenjeni večkrat v razpravi. Glede imenovanja vodje območnih enot bi rekel to, da že sedanji zakon, 65. člen, pravi, da je vodja območne enote tisti, ki organizira in vodi delo ter poslovanje teh enot in je odgovoren za strokovnost njenega dela, medtem ko pa predhodni 64. člen pa ustanavlja svet območne enote zavoda, v katerem je predstavljen predvsem lokalni interes. Ta lokalni interes pa predlaga program dela območne enote, predlaga finančni načrt območne enote in vse druge pomembnejše programske zadeve. Potem se vse to obravnava in potrjuje na višji hierarhiji oziroma na zavodu. Prav tako še vedno ostaja mnenje, absolutno potrebno v tem procesu, tako da mislim, da je dovolj elementov, da lahko rečemo, da je tudi to imenovanje vodje območnih enot nekako pravo ravnotežje, medtem ko je zavod enovita strokovna organizacija, ki pa je potrebna tudi neke presoje z vidika lokalnega interesa. Prav tako bi glede opravljanja pridobitne dejavnosti, kar je bilo tudi večkrat omenjeno, povedal, da status samih javnih uslužbencev, vseh nas, ureja drugi zakon in drugi področni zakoni, in da to ne more biti predmet tega zakona. Povedal bi pa še enkrat mogoče tisti argument, ki ga pa tudi sami dobro poznate, da se pri usmerjanju gospodarjenja z gozdovi srečujeta lastnik, ki zastopa svoj interes, ter uslužbenec zavoda, ki zastopa javni interes. S tem tekstom, s to novelo pravzaprav preprečujemo, da bi se ta zasebni interes prepletal z javnim, ko ga zastopa delavec zavoda. Mislim, da je to primeren tekst in bi ga veljalo podpreti. Kot sem pa rekel, status javnih uslužbencev je popolnoma druga zadeva in verjamem, da je tu mnogo kritik na sam status teh delavcev zavoda. V to pa ne dvomim. Vendar to ni predmet tega zakona. Kar se tiče dostopa in ograjevanja, je bilo že mnogo zadev rečenih. Tu je bilo že večkrat poudarjeno, da se ta dostop ne samo še naprej uveljavlja, pač pa da se tudi podrobneje definira za nekatere zadeve, kot je, recimo, kolesarjenje, ježa in tako naprej. Opozoril bi pa na to, da je samo ograjevanje sicer možno že na osnovi obstoječega zakona, opredeljeno v 24. členu, vendar v izrecno navedenih primerih, ki jih tu ne bi navajal. So pa seveda to izjeme od pravila. Tudi glede združevanja bi rekel, da ste pokazali oziroma povedali v razpravi, da je to zelo pomemben element tega zakona. V okviru združevanja lastnikov, ki ga ta zakon uvaja, bo spodbujena tudi ta neposredna večja aktivnost lastnikov do države, do poslovnega okolja. Predvidevamo, da bo na trg prišlo tudi več lesnega sortimenta za nadaljnjo predelavo lesa ali za biomaso. Predvidevam, da bo s tem združevanjem tudi več interesa za program razvoja podeželja oziroma za tisto, kar je povezano z gozdarstvom v tem programu razvoja podeželja. Glede tega bi rad povedal, da je prvi razpis, ki je bil nedavno objavljen, praktično že skoraj zaključen, tako velik interes je na tem področju. Glede gorskovišinskih kmetij je bilo že veliko stvari rečenih in sem zelo vesel, da tu obstaja določen konsenz glede tega področja. Rad bi pa omenil tudi to, da načeloma ne nasprotujemo kakšni podrobnejši ureditvi te zadeve tudi v tem zakonu. Toliko z moje strani. Še enkrat hvala za več ali manj izraženo načelno podporo pozitivnim platem tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19.11.2007. V razpravo dajem 33. člen in amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Želi kdo razpravljati? Prijava teče. Gospod Alojz Posedel, izvolite, prosim. [[Oglašanje v dvorani.]] Gospod Posedel, tako ste se prijavili. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Že v uvodni obrazložitvi je bilo povedano, kako pomembno je, da bi se danes ta člen dopolnil zaradi bojazni, da ne bi prihajalo pri sicer zelo dobrem predlogu do nepravilnosti ali do kakšnih neželjenih stvari. In zato sem prepričan, da je ta amandma dober in da ga bodo tudi kolegi iz drugih poslanskih skupin sprejeli. Imenovanje direktorja oziroma vodje je ponovno v zaključnem govoru minister je dejal, da bo to potekalo strokovno, pa vendar v obrazložitvi, sem že prej dejal, da če te piči kača, se bojiš vrvi, in pri vsaki stvari, ko se imenuje iz Ljubljane ali iz centra, so rešitve lahko slabe, če je popolnoma izključena lokalna skupnost. Tu je prej kolega Janca našteval primere, pa ni dokončal ravno pri načelnikih upravnih enot. To je postopek, kjer suvereno minister določa, ne vpraša župane tistih občin, pod katero ingerenco spadajo pri imenovanju načelnikov upravnih enot, dobimo načelnika na katerega nimamo nobenega vpliva, ne da ga ocenimo za preteklo delo, niti da damo kakršnokoli mnenje, kaj šele soglasje. Zato bi bilo dobro v tem delu predlagati in to zadevo na ta način urediti. Mogoče imate, ker je kolegica Uhanova prej dejala, da ni potrebno samo kritizirati, ampak predlagati, mislim, da ni nič narobe, danes je bilo že enkrat na ta način rešeno, da se zakon ne sprejme in se popravi v tistem delu, da bi mogoče kolegi iz Slovenske ljudske stranke le to malenkost uredili in dali zopet besedico "soglasje", ne pa "mnenje". Možnosti so, predlog je dan, na vas pa je, da odločite.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala. Z amandmajem želimo izboljšati vsebino tako tega 33. člena kot tudi sicer celotnega zakona. V dosedanjem tekstu je zapisano, da program ohranjanja kmetij in podeželja v gorskem in hribovitem svetu z omejenimi možnostmi gospodarjenja pripravi minister, pristojen za kmetijstvo in gozdarstvo, sprejme pa ga Vlada Republike Slovenije. Seveda je v naših poslovniških določilih in tudi sicer v ustavi in zakonih določeno, da moramo v zakonih zelo jasno dati usmeritve ministru, da svoje podzakonske akte ali pa odločitve oblikuje tako, kot jih nalaga zakon. Da ta program razvoja posamične kmetije ne bo res samo program, ki si ga bo nekako zastavil minister sam, je potrebno v tem 33. členu dodati še nekatere jasnejše kriterije, ki bodo obvezujoči tako za tega kot tudi za vse ostale ministre oziroma odgovorne za to področje. Prednostna pri podelitvi koncesije za izkoriščanje gozdov v lasti Republike Slovenije, za te fizične osebe oziroma kmetije, se lahko podeli, če kmetija izkaže, da bo koncesijo izvajala v okviru svojega kmetijskega gospodarstva, ob smiselni uporabi tudi 19. člena tega zakona, ki govori o tem, da mu pri tem lahko pomagajo tako zakoniti dediči kot tudi sosedje in nenazadnje tudi pravne osebe, ki so za delo v gozdovih tudi registrirane oziroma usposobljene. Tudi sam kmet oziroma kmetijsko gospodarstvo mora imeti potrebna tehnična sredstva in strokovna znanja za izvajanje koncesije. Ne smemo si dovoliti, da bi vendarle prišlo do tega, da nekdo gre v gozd neprimerno opremljen, neprimerno usposobljen in se seveda potem lahko tudi velikokrat tragično konča takšno gospodarjenje, kar bi pomenilo, da s to rešitvijo v zakonu nismo naredili nič, pač pa celo lahko ogrozili posamezno kmetijo. Tako se nam zdi ta kriterij predvsem izjemno življenjski in tudi potreben. Gre za zaokroženo celoto pri kmetiji. Težko si predstavljamo, da bi nek kmet lahko s Koroške šel delat v gozd na Kočevsko, ali obratno, zato je le potrebno, da gre za zaokroženo celoto in da to zaokroženo celoto predstavljajo gozdovi v površini 2000 hektarjev. Menimo, da je to res tista površina, ki lahko vsaki kmetiji omogoči resnično pravo eksistenco in dober razvoj tako danes kot tudi v prihodnje. S temi jasnejšimi kriteriji menimo, da ta člen ostaja izvedljiv. Zato tudi, spoštovane kolegice in kolegi, predlagamo, da podprete to dopolnitev obstoječega 33. člena, in nenazadnje tudi olajšamo ministru, ministrstvu in Vladi delo, ki ga bo morala pripraviti, ko bo pripravljala program razvoja posamičnih kmetij v teh visokogorskih območjih. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kristijan Janc. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Ker je, kot je bilo že od predlagatelja povedano, da je ta amandma življenjski, primeren in da natančneje določuje nekatere kriterije, ki se mi zdijo popolnoma smiselni in umestni, ni nobenega razloga, da Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke ne bi tega podprla, saj vendar dograjuje, natančneje pojasnjuje nekatere zadeve, ki jih zakon že tako in drugače predvideva, to pa samo še dopolnjuje dodatne argumente, da ga je smiselno podpreti. In mi ga bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Jaz pa moram k temu, ko poslušam obrazložitve tega amandmaja, dodati še svoje razmišljanje. Meni pa ta amandma ni tako všeč, kot slišim s strani nekaterih kolegov. Predvsem mi ni všeč ta druga alineja v osmem odstavku. Strinjam se s tem, da se da koncesijsko upravljanje samo tistemu, ki bo sam s tem gospodaril, da se to zaokroži na neko število hektarjev, to je povsem v redu. Da pa napišejo v drugo alinejo, da mora zagotoviti vsa potrebna tehnična sredstva, čeravno tam nekje piše, da bo to minister odredil s posebnim sklepom oziroma pravilnikom, je nekoliko prazen člen. Ne vem, kaj pomeni "vsa potrebna tehnična sredstva", lahko si izmislimo samo sekiro ali pa gremo do ne vem kakšnega stroja. In tisti drugi del, ki pravi, "ima strokovna znanja za delo v gozdu". Ali to pomeni, da tisti, ki že sedaj gospodari s svojim gozdom in bo dobil od države še neko parcelo v koncesijski najem, ali bo zaradi tega potem naenkrat postal nestrokoven in si bo moral pridobiti, ne vem, na Zavodu za gozdove ali kje drugje verjetno še nek tečaj, neko izkaznico, nekje bo moral nekaj plačati, da bo potem dobil še eno knjižico, da je usposobljen za to delo. To opozarjamo samo iz tega razloga, ker smo v preteklosti, v mandatu prejšnje vlade, takšnih zadev naredili v tej hiši na ducate, ko smo dejansko kmete obremenili z raznimi zahtevami. Jaz bi vas, predstavniki Vlade, ker sem videl, da Vlada ta amandma podpira, rad na to opozoril, da bodite pri takšnih zadevah previdni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati, prosim? Samo gospod Veber, izvolite.
Hvala. Samo dodatno želim pojasniti kolegu Soku. 19. člen zakona govori o tem, da minister, pristojen za gozdarstvo, predpiše minimalne pogoje, ki jih morajo za opravljanje dela v gozdovih izpolnjevati izvajalci. Seveda pa mislim, da tudi vsi vemo, da tudi v proračunu zagotavljamo sredstva za izobraževanje kmetov tudi za delo v gozdu. In mislim, da je pomembno, da če že vlagamo v to izobraževanje, da je to tudi eden od kriterijev potem, da lahko pridobi koncesijo, če se teh izobraževanj udeležuje. Gre za res, lahko rečemo, organiziran pristop k temu, da nekdo, ki gre v gozd, ne gre na način, da ni pripravljen in da se mu lahko zgodi tudi kakšna nevšečnost. Z veliko verjetnostjo, če imaš pravilno opremo, če je ta tehnična oprema takšna, kot bo pač razloženo na vseh teh predavanjih, potem je tudi nevarnost poškodb bistveno manjša. Zato se mi zdi, da je ta pogoj smiseln. Tako da tudi minister zagotovo ne bo odstopal od teh kriterijev, ki jih bo na teh izobraževanjih stroka predlagala. In verjetno bo potem ministrstvo tudi omogočilo, da kmetija potem pride do teh sredstev.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Že prej sem povedal, da načeloma takemu amandmaju ne nasprotujemo. Razumemo ga v tem smislu, da to ne sme biti, daleč od tega, da bi bila to dodatna ovira za uveljavljanje te prednostne pravice za kmete, ker potem bi s tem rušili tisti namen, ki ga zakon uveljavlja. In to, mislim, da ni namen tega amandmaja. Tudi besedica "vsa" je seveda izven tega teksta. Gre za neka osnovna tehnična potrebna sredstva in za neko minimalno znanje, ki je potrebno zaradi varnosti. Se v podrobnosti tudi predpišejo v predpisu ministra, tako da jaz mislim, da bi moralo s tem biti dovolj zagotovil, da bi se ta koncesija potem izvajala predvsem v korist tistega, ki mu je namenjena, kmetu. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ne želi več nihče razpravljati. Zato zaključujem razpravo. Končali smo razpravo o amandmaju, h katerim bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA RESOLUCIJE O NACIONALNEM GOZDNEM PROGRAMU. Predlog resolucije je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev. Gospod minister Iztok Jarc.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav! Resolucija o nacionalnem gozdnem programu predstavlja temeljni strateški dokument, namenjen določitvi nacionalne politike sonaravnega gospodarjenja z gozdovi in je pomembna za ohranitev in razvoj teh gozdov v Sloveniji. Poudarki v tej resoluciji o nacionalnem gozdnem programu so na naslednjih ciljih. Prvič. Povečati izkoriščenost proizvodnega potenciala gozdnih rastišč. Ugotavljamo namreč, da stanje v Sloveniji omogoča še dodatno povečanje poseka v povprečju do meje 75% prirastka. Z ustrezno strukturo in selektivnostjo lahko tudi zagotavljamo dvig kakovosti lesa in ne zgolj povečanje količine. Predvidena stopnja izkoriščenosti po našem mnenju lahko tudi v prihodnje zagotavlja akumulacije lesne zaloge v višini, ki je v Sloveniji priznana kot ponor CO2 v okviru Kjotskega protokola. Drugič. Želimo povečati odprtost gozdov z gozdnimi prometnicami. Menimo, da je gospodarnost gozdarske proizvodnje v veliki meri odvisna od odprtosti gozdov. Z zmanjševanjem stroškov oziroma zmanjševanjem s pravilnih razdalj in transporta lesa bi dosegli večji obseg realizacije vseh načrtovanih del v gozdovih. Poleg povečanja odprtosti je za učinkovitost omrežja gozdne infrastrukture pomemben tudi ustrezen sistem vzdrževanja. Želimo razvijati trg gozdnih, lesnih asortimanov in lastnikom gozdov s svetovanjem, izobraževanjem s področja trženja omogočamo doseganje višjih donosov iz gozda. Za vse gozdove je potrebno pridobiti mednarodne certifikate za trajnostno gospodarjenje ter zagotoviti njihovo vzdrževanje, kar bo v prihodnje vedno pogostejši pogoj tudi pri mednarodni trgovini. Nujno je potrebno vzpostaviti trg z lesno biomaso, saj je to ena izmed pomembnih ovir za hitrejše uveljavljanje biomase. Organiziran trg bo uporabnikom zagotavljal možnost prodaje in storitev. Želimo izboljšati tudi organiziranost lastnikov gozdov. O tem smo danes že precej govorili tudi v okviru razprave o zakonu. Želimo povečati rabo lesa in lesnih izdelkov s promocijo izdelkov iz lesa ter njihovega pozitivnega prispevka k trajnostnemu razvoju. Želimo namreč spodbuditi večjo rabo domačega lesa. Posebna pozornost je namenjena spodbujanju rabe lesa in lesnih izdelkov v javnih ustanovah, tako da bi v gradbeništvu in v bivalnem okolju les v bližnji prihodnosti postal vodilni material. Nujno je boljše povezovanje gozdarstva in lesne industrije, ki mora lesu iz slovenskih gozdov zagotoviti ustrezno dodano vrednost. Želimo zagotoviti večji delež rabe lesa v primarni energetski bilanci. Raba lesa v modernih individualnih in skupinskih napravah za ogrevanje in procesno toploto predstavlja enega potencialov oziroma enega večjih potencialov za obnovljive vire energije v Sloveniji. Zato spodbujamo porabo predvsem tistega lesa, ki ni primeren za industrijsko pridelavo iz lesne mase, kjer ni več mogoče pridelati izdelke. Zlasti na podeželju lahko trženje energije v manjših sistemih daljinskega ogrevanja pomeni pomembno tudi dodatno dejavnost kmetije. Želimo tudi povečati obseg dejavnosti, ki uporabljajo les, še posebej na podeželju. Pri spodbujanju gospodarske vloge gozdov in pri razvoju podeželja je treba vlagati predvsem v znanje, ki bo ljudi vodilo k večji inovativnosti in podjetništvu. Pri tem je seveda pomemben tudi doprinos te resolucije. Za implementacijo navedenih ciljev bo v veliki meri nedvomno prispevalo tudi izvajanje programa razvoja podeželja 2007-2013. Že v okviru letošnjega razpisa bodo za ukrep povečanja gospodarske vrednosti gozdov iz programa razvoja podeželja podprte naložbe v gradnje in rekonstrukcijo gozdnih cest in gozdnih vlak ter pripravo gozdnih vlak, ter naložbe v nakup nove mehanizacije, nove opreme za sečnjo in spravilo lesa s ciljem večje izdelave proizvodnega potenciala. Zaradi navedenega menimo, da bo nacionalni gozdni program lahko podlaga za trajnostno sonaravno in večnamensko gospodarjenje z gozdovi tudi v prihodnje, zato predlagam, da ga podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog resolucije je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Prosim predsednico gospo Marjetko Uhan, da poda poročilo odbora.
Predlog resolucije o Nacionalnem gozdnem programu je obravnaval Odbor Državnega zbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano na svoji seji, kjer so sodelovali predstavniki Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Zakonodajno-pravna služba, Kmetijsko-gozdarska zbornica in Sindikat kmetov Slovenije. Dobili smo še pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki resolucijo podpira. Vloženi so bili amandmaji koalicije v glavnem na pripombe Zakonodajno-pravne službe. Predstavnica predlagatelja je predstavila oziroma povedala, kakšen je namen resolucije, temeljne poudarke, cilje. Ker jih je pred menoj že povedal minister, tega ne bi ponavljala. V splošni razpravi, ki je sledila, pa so člani odbora menili, da je predlog resolucije dobro pripravljen in je ustrezna osnova za gospodarjenje z gozdovi. Nekateri so menili, da bi bilo smiselno urediti v okviru tega še problematiko sklada kmetijskih zemljišč, pa več sredstev nameniti za urejanje prometnic oziroma da bi se sredstva iz koncesij vračala nazaj v gozdove in tako naprej. V glavnem pa so menili, da je resolucija dobra in so jo tudi podprli. Sprejeli smo štiri amandmaje poslanskih skupin koalicije, ki v glavnem sledijo pripombam Zakonodajno-pravne službe. Tak predlog je danes skupaj s temi amandmaji tudi pred vami in priporočamo, da ga sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS. Prosim.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav ministru s sodelavci! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije resoluciji o nacionalnem gozdnem programu ne bomo nasprotovali, ker je dobro delo in dober pogled za naprej. Lahko pa rečemo, da bi bila v določenih delih, ki se tičejo gospodarjenja in ambicioznosti, lahko še bolj široko in optimistično zastavljena. Gozdovi so brez dvoma naše veliko naravno bogastvo, ki zahteva skrbno sonaravno gospodarjenje. Potrebnost teh gozdov pa se bo s podnebnimi spremembami, ki so posledica segrevanja, brez dvoma še povečala. Za to naše naravno bogastvo še kako potrebujemo strateški dokument, ki mora določati nacionalno politiko sonaravnega gospodarjenja z njim ter usmeritve za ohranitev in razvoj ter pogoje za njihovo izkoriščanje in rabo. Izpostaviti želimo željo, da se poveča izkoriščenost proizvodnega potenciala gozdnih rastišč, in sicer predvsem s povečanjem poseka, vendar pa le do meje 75% prirastka. Prvič se kot cilj pojavlja tudi povečanje rabe lesa in lesnih izdelkov v gradbeništvu in bivalnem okolju, zato izrazito pozdravljamo namero, da do leta 2005 [[?!]] les in lesni izdelki postanejo eden vodilnih materialov na tem področju. Ta cilj razumemo tudi kot enega od tistih ciljev, s katerimi bomo dosegli večjo energetsko učinkovitost v naši državi. In ponovno poudarjamo, da je treba več narediti na področju osveščanja državljank in državljanov ter spreminjati njihov vrednostni sistem v odnosu do gozda. Problem v Sloveniji brez dvoma ostaja 314 tisoč zasebnih lastnikov gozdov. Če je posestna struktura tako hudo razdrobljena, potem je načrtovanje in gospodarjenje lahko omejeno. In obstaja bojazen, da ta program obstane nekje na pol poti. Zato bi morali po našem mnenju tudi zasebne lastnike bistveno bolj zavezati k doseganju osnovnih ciljev, in sicer, gre za razvoj gozda kot ekosistema in mesta, kjer se ohranja biotska raznovrstnost, še izboljšati gospodarsko izkoriščenost gozdov ter ohraniti in povečati vlogo gozdov pri zdravem življenjskem okolju. In brez dvoma tisto, kar vedno poudarjamo, socialni vidik ter socialni razvoj družbe. Te tri cilje navaja tudi sam nacionalni gozdni program in v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije mu pritrjujemo. Posebej pa jih izpostavljamo tudi zaradi dejstva, da jih Vlada kot predlagateljica z novelo zakona o divjadi in lovstvu, o kateri poteka burna problematika v tem Državnem zboru, in širša javnost v delu te zgodbe zanika. Največjo pomanjkljivost te resolucije vidimo v dejstvu, da se ne ukvarja s problemi organiziranosti gozdarstva kot dejavnosti, niti se ne ukvarja z neko dolgoročno vizijo razvoja te dejavnosti. Zaradi tega je precej zanemarjena tudi problematika, ki je povezana s skladom zemljišč in gozdov. Kako pomemben je sklad, smo lahko slišali prejšnji teden, ko smo poslušali poročilo. In brez dvoma imamo tam še kar nekaj rezerve. Želeli bi pa kot udarne tiste zadeve, ki jih Poslanski klub Liberalne demokracije še posebej poudarja, izpostaviti sledeče. Pri skladu vidimo predvsem probleme upravljanja z državnimi gozdovi. Prvi problem, obračun koncesijske dajatve; drugi, da koncesionarju v lovu za čim večjim profitom najemajo podizvajalce, čeprav sklad pri kalkulaciji stroškov upošteva gozdne delavce, ki naj bi bili zaposleni pri koncesionarjih, pa žal niso. Še vedno se ne izvaja ustrezna licitacija hlodovine. Dejanski nadzor nad delom koncesionarja je treba povečati in nadgraditi in pa kar za 40 tisoč kubičnih metrov potencialnega letnega etata koncesije na žalost še niso bile podeljene. Upajmo, da bo to storjeno v bodoče, da se bo s tem lesom in pa naravnim bogastvom bolje gospodarilo. In pa razmislek, ki se odpira, z regionalizacijo Slovenije bo prišlo do ustanovitve pokrajin in pa tudi reorganizacije sklada. Razlogi, zakaj je bilo to spregledano, nam niso znani. Vendar kot že omenjeno, za konec, želimo si, [[...]] [[Opozorilni znak.]] [[...]]da je ta program še bolj ambiciozen in da je vanj vključena širša gozdarska stroka, ki se je v razvoju pokazala kot dobra. Pričakujemo, da se bo to tudi zgodilo, zato temu programu ne nasprotujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marjetka Uhan v imenu poslanske skupine Nove Slovenije.
Še enkrat lep pozdrav! Resolucijo o nacionalnem gozdnem programu bomo v Novi Sloveniji podprli. Gre za strateški dokument, v katerem se opredeli nacionalna politika do gospodarjenja z gozdovi, daje usmeritve za ohranitev in razvoj gozdov ter pogoji za izkoriščanje gozdov. Temeljni cilj je trajno ohranjanje gozdov in njihovih funkcij ob istočasnim izkoriščanjem naravnih dobrin z možnostjo rekreacije, nabiranje gozdnih sadežev, gojenje in lova divjadi, kot gospodarske funkcije gozdov, zlasti izraba lesne mase. Podlaga tej resoluciji so zakoni: Zakon o gozdovih, Zakon o divjadi in lovstvu kot tudi drugi zakoni in evropski predpisi. Kot rečeno, resolucija temelji na multifunkcionalnosti gozdov. V Novi Sloveniji menimo, da je socialna, ekološka funkcija gozdov dobro urejena, da pa ni izkoriščen gospodarski vidik gozdov. Ker ta resolucija daje tudi večji poudarek gospodarskemu izkoriščanju gozdov, kot so večji posek, izboljšava gozdnega asortimenta, izgradnja gozdnih cest, poti vlak, pospeševanje trga z lesom, promocija kakovosti lesa, izobraževanje lastnikov gozdov, združevanju lastnikov gozdov, kot tudi na promociji lesa in na uporabi lesa v gospodarstvu, bivalnemu okolju in večja uporaba v energiji oziroma večji energetski izkoristek lesa. Kot rečeno, te usmeritve se nam zdijo dobre, zato bomo resolucijo v Novi Sloveniji podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Drofenik v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister s sodelavci, poslanke in poslanci. Poslanci Poslanske skupine SLS smo veseli, da je v Sloveniji prišlo do zavedanja, kako pomembni so gozdovi tako z okoljskega, socialnega in gospodarskega vidika. Predlog resolucije o nacionalnem gozdnem programu je po našem mnenju dobro pripravljen in je ustrezna podlaga za pravilno in dosledno gospodarjenje z gozdovi. Cilji in usmeritve so usmerjeni v ohranitev gozdov ter njihove vloge, hkrati pa ne pozabljajo niti na probleme podnebnih sprememb, onesnaževanja in gospodarskih koristi. Izredno pomembno se nam zdi izpostaviti okoljski vidik gozdov v Sloveniji. Gozd je pomemben za ohranjanje ekološkega ravnotežja v naravi in ohranjanje raznovrstnosti med živalskimi in rastlinskimi vrstami. Veseli nas, da so cilji in usmeritve v zvezi s tem podrobneje zajete tudi v resoluciji. Velikega pomena je tudi gospodarski vidik gozdov, saj marsikomu zagotavlja temeljni zaslužek in vir preživetja. Problem gozdov in pridobivanje lesa, kot pomembnega surovinskega vira, do sedaj nista bila vedno ustrezno urejena, zlasti kar se tiče gozdnih cest, ki jih absolutno primanjkuje, razdrobljenosti gozdne posesti, nezadovoljive tehnične opremljenosti in usposobljenosti lastnikov gozdov za delo v gozdu in podobno. V resoluciji so določene usmeritve za dosego večje odprtosti gozdov z gozdnimi prometnicami in tudi za dosego primerno vzdrževanih gozdnih cest. Znano je namreč, da je ravno pomanjkanje gozdnih prometnic, najpogostejši vzrok opuščanja sečnje. Izgradnja le-teh je torej nujna za dobro gospodarjenje predvsem v zasebnih gozdovih. Pomemben cilj resolucije je po našem mnenju ta, da se uporaba lesa in lesnih izdelkov povečano uporablja v gradbeništvu. Na ta način bi se veliko prispevalo k razvoju podeželja, saj se tam v največji meri ukvarjajo z dejavnostmi, ki les uporabljajo kot temeljno surovino. Kar se tiče zasebnih lastnikov gozdov, ki jih je po ocenah v Sloveniji okrog 314 tisoč, so v resoluciji namenjena posebna poglavja izobraževanju gozdarskih kadrov, izobraževanju in usposabljanju lastnikov gozdov, javni gozdarski službi in nadzoru v gozdu. Marsikdaj lastniki gozdov pravzaprav o gozdovih ne vedo dovolj in ravno zaradi velikega števila lastnikov gozdov in premajhnega števila tistih, ki bi jih izobraževali, je otežena dostopnost do znanja lastnikom gozdov. Pripraviti je potrebno izobraževalne programe za lastnike, strinjamo pa se tudi z možnostjo podelitve koncesij za izobraževanje z nadzorom izobraževanja. Lastniki gozdov morajo biti bolje organizirani - le tako lahko delujejo v maksimalno korist gozdov, kar pa je trenutno težko, saj je zasebna gozdna posest precej razdrobljena. Tudi največ problemov pri gospodarjenju z gozdovi je ravno pri zasebnih gozdovih. Zagotoviti je potrebno učinkovitejši in inšpekcijski nadzor v gozdovih, in to resolucija predvideva. V resoluciji najdemo mnogo dobrih rešitev, ki so v dobro naših gozdov. Usmerjene so v varovanje okolja in v čim bolj gospodarsko izkoriščanje gozdov. Pri samem gospodarskem cilju se ne sme pozabiti tudi na okoljski vidik. Po našem prepričanju resolucija dobro sledi socialnim družbenim in ekološkim učinkom gozdov, kar zagotavlja dobro uresničevanje sestavljenih ciljev. Gozdarstvo je pomembna gospodarska dejavnost in gozdovi so izredno pomemben eko sistem, ki zagotavlja preživetje mnogim živalskim in rastlinskim vrstam. Resolucija vključuje vse vidike pomembnosti naših gozdov, zato ji bomo poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke dali svojo podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine SNS.
Spoštovani prisotni! Vlada Republike Slovenije oziroma resorno ministrstvo trdi in nam zagotavlja, da naj bi resolucija, ki je danes pred nami, sledila trem pozitivnim vrednotam oziroma ciljem. Prvič, kot je bilo že rečeno od marsikaterega govornika pred menoj, trajnostni razvoj gozdov kot eko sistemov. Drži, verjetno ga ni poslanca ali pa poslanke, ki bi temu cilju tega zakona nasprotoval, zato mu tudi v Nacionalni stranki ne moremo nasprotovati. Drugi cilj, ki ga zasleduje resolucija, je trajnostni prispevek gozdov h gospodarskemu razvoju družbe. Po moji oceni je ta cilj celo najbolj vprašljiv izmed vseh treh ciljev, h katerim resolucija teži, kajti dejstvo je, da je težko najti ravnovesje med ohranjanjem eko sistema, ravnovesjem med prispevkom gozda k zdravemu življenjskemu okolju, na eni strani, in na drugi strani cilj, ki je kapitalsko pogojen. Ampak ne glede na to, Vlada Republike Slovenije kot tretji cilj opredeljuje trajnostni prispevek gozdov k zdravemu življenjskemu okolju in socialnemu razvoju družbe. Še enkrat poudarjam, vsi trije cilji so sprejemljivi, s tem da eden pada v nasprotje z ostalima dvema. Jaz iskreno upam, da bo resolucija dovolj dobra podlaga, da bo lahko sledila izvajanju oziroma zasledovanju vseh treh ciljev naenkrat in da se ne bo izpuščal posamezni cilj. Radi pa bi izpostavili, pa ne iz razloga kritike oziroma ne iz razloga nasprotovanja omenjeni resoluciji, ampak predvsem zaradi bojazni, da ne bo prišlo do uveljavljanja te resolucije na področju nadzora. Dejstvo je, da Slovenijo, kot sem pri prejšnjem zakonu povedal, še zmeraj štejemo za gozdno državo, kar je seveda pohvalno v okviru celotne dimenzije. Po drugi strani pa je potrebno povedati, da je omenjena resolucija pogojena tudi z ostalimi zakoni, ki so bili sprejeti v Državnem zboru in iz tega naslova v povezavi z nadzorstveno vlogo. Na Vlado Republike Slovenije apeliramo po naši oceni zaradi nasprotja zakona o lovstvu in divjadi v povezavi z resolucijo, predvsem v tistem delu, ki govori o posegih s strani lovcev v omenjene površine, predvsem tiste površine, gozdne površine, ki predstavljajo privatno površino in katerih je po zadnjih podatkih 80% gozdov. Če se bo denacionalizacija nadaljevala v omenjenem tempu, bo ta delež zrasel še za dodatnih 5% in bo prešel na 85%, kar pomeni, da bo v naši, torej državni lasti, pa ostalo vsega skupaj le še 15%. In dejstvo je, da je nadzor v okviru tega deleža gozda, ki predstavlja "javni gozd", v narekovajih, neprimerno boljši kot nadzor, ki se opravlja oziroma ki naj bi se opravljal po tako imenovanih zasebnih gozdovih. Če gledamo na Slovenijo kot na odprto družbo, kajti dejstvo je, da bi bilo prav, da bi v okviru naše države sprejemali vedenje o negativnih sorodstvenih trendih v tujini. Iz tega naslova je treba opozoriti na bojazen, ki se zna zgoditi po vzoru bojazni, ki se je odvijala na Hrvaškem, kjer so privatni lastniki zemljišč oziroma, se opravičujem, gozdov dovoljevali in pogojevali oziroma spodbujevali, boljše rečeno, grupe tujih lovcev, da so prišli in ustvarjali masaker z divjadjo. V tistem primeru seveda hrvaško divjadjo, ampak to ne igra nobene vloge. In iz tega naslova, glede na podjetnost največjega lastnika gozdov v okviru naše države Republike Slovenije, bi bilo smiselno predvsem tiste določbe omenjene resolucije, ki govorijo o nadzoru, izvajati korektno, konkretno, predvsem pa vsakodnevno. V nadaljevanju pa bi rad spregovoril tudi o nedorečenem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]vprašanju financiranja. Dejstvo je, da skozi gozdove financiramo tudi denacionalizacijo. 10% od koncesij gre za poplačilo denacionalizacije. V Nacionalni stranki smo vedno težili k teoriji, da je predvsem na področju okoljevarstva gozdov potrebno finančna sredstva, ki so pridobljena iz naslova skupnega naslova gozdov v popolnosti vrniti v gozdove. Kot pa rečeno resolucija na deklarativni ravni zasleduje pozitivne cilje in iz tega naslova bomo resolucijo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Sušnik, v imenu poslanske skupine SDS. Prosim.
Spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister. V Slovenski demokratski stranki štejemo med razloge za sprejetje nacionalnega gozdnega programa znotraj Slovenije realizacijo številnih nalog iz dosedanjega programa razvoja gozdov v Sloveniji in pa pojav novih aktualnih nalog, ki so pogojene s prilagoditvijo slovenske zakonodaje evropski, ki poudarjajo pomen naravnanosti na okolju prijazno zakonodajo s predpisi, ki izhajajo iz poudarjene udeležbe javnosti pri upravljanju z dobrinami javnega pomena. Med pomembnejši razlogi, ki jih narekuje mednarodno okolje je vsekakor Resolucija Ministrske konference o varstvu gozdov in dejstvo, da je moč z nacionalnim gozdnim programom zagotavljati uresničevanje zavez trajnostnega gospodarjenja in okoljskega pomena gozdov, ki jih je Republika Slovenija sprejela na nacionalni in regionalni ravni. Ključnih ciljev, ki jih zasleduje nacionalni gozdni program je več. Vsekakor pa je najpomembnejši trajnostni razvoj gozda kot ekosistema v smislu njegove biotske raznovrstnosti in ob upoštevanju vidika ekoloških gospodarskih in socialnih funkcij gozda. S takšno usmeritvijo se bodo ohranjale in razvijale populacije prostoživečih živali v pogojih zdravega okolja. Nadalje, program predvideva trajnostno in nadaljevanje učinkovitega upravljanja z divjadjo. Poskuša se vzpostaviti uspešno komunikacijo z lastniki gozdov in ostalimi javnostmi, ki je ključna pri odpravljanju konfliktov, ki pri gospodarjenju z gozdovi nastajajo in ki nas čakajo v prihodnosti. Za vse spremembe pa je vsekakor ključno zagotoviti ugodno javno politično zakonodajno in institucionalno okolje, ki bo podpiralo trajnostno gospodarjenje z gozdovi in še naprej ustrezno večnamensko rabo slovenskih gozdov. Vsekakor je nacionalni gozdni program strateški dokument, namenjen določitvi nacionalne politike trajnostnega razvoja gospodarjenja z gozdovi. Glavna načela nacionalnega gozdnega programa so usmerjena v ohranitev gozda ter zagotavljanja večnamenske vloge gozda in pa poudarjen gospodarski vidik. Poudarjen gospodarski vidik predvsem temelji na dejstvu, da je trenutni poseg, ki ga beležimo v naši državi daleč pod tistim optimalnim procentom, ki je zapisan v resoluciji in ki bi naj bil 75% letnega prirastka ob upoštevanju vseh posebnosti vsakega posameznega okolja, ki je svojevrsten biotop. Na podlagi sedanjega stanja ter postavljenih ciljev vsebuje dolgoročno vizijo gospodarjenja, ki poleg razvojnih usmeritev ožjega gozdarskega sektorja opredeljuje tudi vse potrebne povezave s področja varstva okolja in predvsem ohranjanja narave. Gozd je v Sloveniji simbol prepoznavnosti države in odraz našega odnosa do trajnostnega razvoja, s katerim poskušamo zagotoviti trajno in optimalno delovanje gozda kot življenjsko pomembnega ekosistema. Gozd je izrednega pomena. Zato je razumljivo in nujno, da država to bogastvo varuje. Prepričani smo, da je možno ohraniti gozd, tudi našim zanamcem, ob upoštevanju načel, ki so zapisana v tej Resoluciji o nacionalnem gozdnem programu in zato bomo poslanci Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke omenjeno resolucijo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala za besedo. Gozd pokriva približno 60% površine Slovenije, zato je izjemno pomemben tudi za njen razvoj. Seveda pa si razvoj pri Socialnih demokratih ne predstavljamo samo kot in tehnološki razvoj in poseganje v naravo, ampak predvsem sočasen in soodvisen razvoj tako med ekološkimi, socialnimi in proizvodnimi funkcijami gozda. Tako, da smo tudi zadovoljni, da se v tej resoluciji jasno opredeli, da je nenazadnje tudi divjad lastnina države in z njo opravlja Republika Slovenija. Nekoliko manj zadovoljni pa smo lahko z dejstvom, da se površina državnih gozdov nenehno manjša, in da je površina zasebnih gozdov vsako leto večja, predvsem pa vpliva na to tudi v zadnjem obdobju prav proces denacionalizacije. To je tisto, kar pravzaprav nekako tudi nas loči od ostalih držav Evropske unije, kjer večina držav vendarle ima bistveno več državnih gozdov, zato moramo biti tudi pri Resoluciji o nacionalnem programu razvoja gozdov oziroma programa gozdov še toliko bolj pozorni na to, kako se bomo kot država vključevali prav v gospodarjenje zasebnih gozdov. Namreč zaradi zagotavljanja ekoloških in socialnih funkcij, imajo tudi zasebni gozdovi javni pomen, zato mora država zanje tudi nekako pripravljati ustrezne ukrepe in pravno ureditev, tako da lahko financira javno gozdarsko službo in lastnikom gozdov tudi prispeva k stroškom gospodarjenja z gozdovi. To je ta primeren odnos, ki mislim, da ga v Sloveniji še kako moramo gojiti, predvsem zaradi tega tudi, da bomo lahko tudi vsi imeli dostop do gozda, in da bomo lahko tudi doživljali teh 60% površine kot površino, ki jo še kako potrebujemo za svoj zdrav razvoj. K temu nas, torej nekako nam postavlja eno vprašanje, pravzaprav dejstvo, da je 35,5% teh gozdov nenazadnje tudi v Naturi 2000, ki pa kot vemo, bo pod neposrednim nadzorom Evropske unije oziroma komisij unije. Tukaj je eno od odprtih vprašanj na katerega še danes nimamo točnih odgovorov, kako bo pravzaprav izgledalo v bodoče gospodarjenje z gozdovi, če bo ta Natura preveč restriktivna na območjih, kjer te površine so. Ampak vendar, če se vrnemo k domačemu okolju, je dejstvo, da je gospodarski učinek lesa iz gozdov zelo odvisen od kakovosti. Danes lahko govorimo o tem, da je sortiment strukture nekoliko preslab, saj, recimo, 10% delež predstavlja pravzaprav samo kakovostni les, vse ostalo pa predstavlja les za celulozo, drug industrijski les ali pa les celo za kurjavo. To je eno od razmerij, ki zagotovo kaže na to, da bo treba še bolj umno gospodariti z gozdovi, kot je bilo to doslej, da se ne bomo srečevali s konservativnim pristopom gospodarjenja, pač pa z aktivnim, tako da bomo resnično imeli zdrav les v gozdu, s čimer tudi dejansko lahko dosegamo tako socialno kot tudi ekonomsko izrabo gozda. Velik problem očitno predstavljajo tudi prometnice, kajti dejstvo je, da se nam nekje po letu 1990, 1991 bistveno zmanjšuje izgradnja novih gozdnih cest. Hkrati pa to sovpada tudi z letnim posekom na letni ravni, tako da tudi od leta 1990 pa nekje do 1996 je zaslediti drastičen upad poseka v naših gozdovih in s tem tudi drastično zmanjševanje izgradnje in vzdrževanja gozdnih cest, vlak in vsega, kar je potrebno za to, da se lahko racionalno gospodari z gozdom. Zato menimo, da bo treba v prihodnje nekako nameniti večji poudarek financiranju gozdov. To pa lahko dosežemo tudi s tem, da se poveča etat; recimo, za 30% povečan etat pomeni višji donos tudi za 65%. To je rezultat dejstva, da so biološka vlaganja, izgradnja in vzdrževanje gozdnih vlak ter prispevek za vzdrževanje gozdnih cest fiksni strošek in seveda, če povečaš etat, lahko s tem tudi umneje gospodariš z gozdom. Seveda gre pa za uravnoteženo gospodarjenje tako v zasebnih kot državnih gozdovih, z namenom, da trajno ohranimo in s tem dosežemo čim boljši ekonomski učinek zdravega in vitalnega gozda. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu resolucije bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, to je čez pol ure, ob 15.40. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.40. Hvala.
Spoštovane poslanke in poslanci, nadaljujemo sejo. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svoje glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pravniškem državnem izpitu, v okviru rednega postopka Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 18. členu. Želi kdo besedo? Izvolite gospod Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Ker nas mnogo ni uspelo biti navzočih, bi rad samo opozoril, da predlagamo amandma, ki bi še olajšal možnost opravljanja pravniškega državnega izpita, ne sicer veliko, in sicer pri zavodih oziroma civilno družbenih organizacijah na podlagi soglasja Vlade, in računam s kimanjem gospoda državnega sekretarja, da ne bi bilo nič narobe, če ta amandma sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Besedo dajem predlagatelju predloga. Lepo bi vas prosil, začeli smo že s sejo in tudi glasovanjem. Toliko, da vas opozorim. Hvala lepa. Besedo dajem predlagatelju predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Prosim, izvolite gospod državni sekretar.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam, da se tretja obravnava predloga zakona opravi na tej seji. Hvala.
Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora, še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v četrtek, 22. novembra 2007, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zaščiti prič v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev v tretji obravnavi ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda - ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Prehajamo na odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Želi kdo besedo? Prijava teče. Gospod mag. Grims, imate besedo.
V imenu poslanske skupine. Spoštovani! Glede na dejstvo, da je sedaj jasno, da je 100% financiranje zasebnih cerkvenih šol uzakonjeno že deset let in ste to pač storili [[...]] [[Smeh v dvorani.]] Če dovolite, kolegi iz SD, LDS in vseh drugih iz opozicije. Potem je seveda jasno, zakaj je prišlo do tega, da umikamo ta zakon. To je ponujena roka. Ponujena roka, ki presega samo dobro gesto, pač pa je usmerjena predvsem v to, da da opoziciji možnost, vsej tranzicijski levici, da ponovno pretehta svoje ravnanje, da se opraviči svojim volivcem, ki jih je vlekla za nos in podžigala s sovražnim govorom. In da pač postane s tem, ko to stori, ko se volivcem opraviči, politična sila, ki tudi vrednostno sodi v evropski okvir. To bo majhen korak za tiste, ki boste to storili, bo pa to velik korak za Slovenijo, kajti vedeti morate nekaj. V Evropi kulturnega boja s pomočjo sovražnega govora na tak način, kot se je mesece in mesece odvijal v Sloveniji preprosto ne poznajo. In nadaljevanje tovrstnega početja v času, ko bomo vodili Evropsko unijo, tako kot tisto pisanje, o katerem smo toliko govorili včeraj, ne bo vrglo senco samo na tiste, ki bodo to počeli, ampak na celotno državo. Gre za vprašanje odgovornosti do Slovenije, do tega in do naslednjih rodov in če želite tudi do te ali pa do naslednjih vlad. Kajti Slovenijo bodo v tujini ocenjevali v celoti. Tako po njenem dejanskem ravnanju, po njenem notranje političnem dogajanju kot tudi po vrednostni oceni, ki bo izhajala iz dejanskega ravnanja vseh vas, zato vas javno pozivam, da s kulturnim bojem, ki je neevropski, sodi v drug prostor in čas, enkrat za vselej prenehate.
Hvala lepa. Gospa Majda Širca, prosim.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Zares bomo glasovali proti zakonu. Veseli smo, da se je ponudila ta možnost, da je Državni svet z vetom dal še eno varianto premisleka. Ker konec koncev v tem času se je, ko se je temu zakonu s strani strokovne in tudi sicer javnosti izkazala nezaupnica razumelo in pozdravljamo to zrelost tega razumevanja, da ne velja pluti proti vetru in proti etru in da je potrebno premisliti tiste ključne reformne spremembe, ki jih ta slovenski prostor v tem zakonu ni sprejel in jih je zavrnil. Sedaj je še ena možnost, seveda, v opciji tega, kar smo danes slišali oziroma že včeraj zvečer v Državnem zboru, ko je premier ponudil umik tega zakona oziroma umik dveh ključnih dilem tega zakona in možnost nadaljnje obravnave in skupnega premisleka o še tistih odprtih vprašanjih, ki v tem trenutku sicer niso tako sporne, nekatere so tudi že usklajene, druge sicer še ne, ampak vendarle pomenijo novo možnost dialoga. In mi pozdravljamo ta dialog. Veseli bomo, če boste danes držali obljubo, za katero vas je včeraj zavezal premier in danes minister in v Poslanski skupini Zares bomo o premisleku, morebiti še odprtih in strokovno podprtih vprašanj pomagali Vladi, če bo to hotela. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Janez Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Državljani, pa tudi sam kot starš se sprašujem ali je bilo treba sprovocirati delitve, celo kot politika me to skrbi. Kaj nam je pravzaprav še sveto? Učenje otrok, otroci, ali nam ne gre nič za naše otroke, ne moremo preseči političnega razmišljanja? Spraševali smo se ali ni potrebno spremeniti šolo za to, ker je v naši šoli preveč nasilja, ali je potrebno kaj spremeniti, ker prihajajo premalo vzgojno oblikovani učenci. Prihajajo s premalo znanja, ki je potrebno za življenje, ki je potrebno tudi za delo. Ali smo se vprašali ali potrebujemo šolo, kjer naj starši v večji meri sodelujejo pri vzgojnem načrtu, pri delovanju šole? Ali smo se vprašali, če je potrebno narediti večjo možnost izbire? Ta zakon, ki je bil predložen, ki je dvignil toliko prahu, to ponuja. In ali bi lahko imeli enkrat pred očmi samo pravice otrok brez tistih nepotrebnih političnih, ideoloških in kulturnih delitev? To pričakujejo državljani od nas politikov, hkrati smo pa tudi mi starši. Takšno je odgovorno ravnanje politika in takšno je odgovorno ravnanje človeka. Ni potrebna delitev in vse kar se je dogajalo je bila ena sama delitev v malem slovenskem prostoru. Jaz ta zakon smatram za primeren in ki prinaša te rešitve, ki sem jih prej navedel, zato bom zakon tudi podprl. Kakor sem seznanjen pa Poslanska skupina Nove Slovenije tudi podpira besedilo tega zakona in bo glasovala za ta zakon.
Hvala lepa. Gospod dr. Mitja Slavinec.
Hvala lepa za besedo. V Poslanskem klubu LDS bomo kot zmeraj pri vseh dosedanjih glasovanjih o tem zakonu tudi zdaj glasovali proti. Razloge za to smo že predstavili v predstaviti našega stališča, ni pa tukaj ključno samo to dvoje kar je predlagatelj navedel, torej financiranje zasebnih šol in pa šolski centri. Pri tem zakonu želimo, da se popravijo tudi druge malenkosti in pa mogoče malo manjše malenkosti in predvsem si želimo, da v nadaljevanju ne bo zakon sprejeman na osnovi takšnega dogovora in takšnih usklajevanj, ko potem vodi to do preko 70.000 podpisov proti. Jaz si želim in v Poslanskem klubu LDS si vsi skupaj želimo, da bo v nadaljevanju v večji meri vključena strokovna in zainteresirana javnost, da bodo v večji meri vključeni učitelji, starši in ne nazadnje, da boste že prej prisluhnili tudi predlogom opozicije. Želimo si torej, da bo zakon, ki bo tega neuspelega nasledil, nastajal na drug način. V prihodnje si tudi želimo, da ne bi bilo takih zavajanj, da ne bi šolstvo bilo predmet politike, ideologije, kar smo danes lahko slišali. Saj ne gre za to, da je nekdo proti cerkvenim šolam, ki so baje že sedaj 100% financirane. Ja, nekatere tiste, ki so bile po starem zakonu, in teh je le nekaj, so res tako financirane. Ampak po tem zakonu je večina šol financirana 85%, zasebnih šol, in želimo, da še naprej razmerje ostane tako, da ne bo v škodo javnemu šolstvu na račun zasebnega. Da bosta javno šolstvo in zasebno imela primerljive pogoje za nadaljnji razvoj in za ustvarjanje tistega nadstandarda, za katerega smo se pogovarjali. Slišali smo, da je Vlada ponudila roko. Res je, Vlada je ponudila roko, vendar to ni roka sprave. To je roka utapljajočega se v vodi, ki sedaj to roko moli opoziciji, da jo reši pred utopitvijo. In mi bomo Vlado potegnili iz vode, da se ne utopi, da ne izgubi na referendumu. Kajti, nam je za dobro šolstvo, nam je za to, da bodo naši učenci, naši učitelji, da bodo vsi tisti, ki v šolstvu sodelujejo, imeli takšno kot si ga Slovenija zasluži.
Hvala lepa. Prijava v lastnem imenu. Gospod Anton Kokalj, izvolite.
Po zdravi kmečki logiki ugotavljam, da nobeno šolanje v Sloveniji ni 100% financirano s strani države. Tisti, ki imamo otroke v šolah, ne glede na to ali so javne, ali zasebne, poglejmo v denarnice, kam plačujemo položnice. To je čista demagogija govoriti o tem, da se javne šole 100% plačuje. Jaz gledam zadevo zelo preprosto. S koliko državnih sredstev dobimo kakšno kvaliteto? Dejstvo je, to je eksperimentalno dokazano, da z manjšim vložkom v zasebne šole dobimo večjo kvaliteto izobraževanja. In zdi se mi "total nonsens" biti proti zakonu, ki omogoča staršem in otrokom za večjo kvaliteto isti strošek s strani države, to je ustavna pravica. Če gremo na enako sofinanciranje za isti javni program na istega, ali dva različna otroka iz iste družine, mislim, da je to popolnoma nesporno. Seveda moram reči, da medijski prostor ni uspel prebaviti korektne informacije, na žalost. Na žalost pa moram reči, da v tem primeru se tudi ti podpisi, katere se omenja, na žalost so bili uporabljeni v korist sredstva proti cilju, se pravi priviligiranje sredstva napram cilju. Cilj so, oprostite, znanje, kvaliteta, priprave naših otrok na življenje, pred pravicami in pred strahom učiteljev, da bi izgubili službo, kar mislim, da je bilo zlorabljeno s strani vodstva lobistične organizacije, ki jo nekdo vodi in mislim, da je to izjemno demagoško in žalostno, da enostavno so otroci popolnoma zapostavljeni v tem procesu, ki ga je vodil sindikat Sviz.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Ne umišljam si, da bi lahko moje vnovično zatrjevanje, da tega zakona ne bom podprla, prepričalo koga od tistih, ki so ga vneto zagovarjali, da so vsebinski razlogi na strani stroke, ne kulturnega boja. Po 19. stoletju je zadišalo v tej dvorani in je v javnosti vršalo, ko smo razpravljali o spremembah šolske zakonodaje. Pojdite si pogledati, kako se je kulturni boj začel in zakaj se je začel. Stvari, o katerih smo razpravljali, nimajo s kulturnim bojem nič skupnega. Šlo je za strokovna vprašanja, ki so se razreševala na zelo poenostavljen ali so se hotela razreševati na zelo poenostavljen in hiter način. Škoda, da je bila zamujena priložnost po dialogu v stroki takrat, ko je bilo še mogoče doseči večjo stopnjo uglašenosti kot smo ji priča sedaj. Zato pozdravljam odločitev ministra za šolstvo in šport, da je svetoval koalicijskim poslankam in poslancem, naj ne podprejo tega zakona in tako odprl možnost, da se praksa, ki smo ji bili priča, ob sedanjem sprejemanju novele, več ne ponovi. Izobraževanje je tako zelo pomembno, da je vredno družbenega soglasja. Če tega soglasja ni, ne smemo odpirati prostora za medsebojno obtoževanje, kdo je komu dolžan kaj pojasnjevati. Vsaj v tej državi ima pravico do svojega pogleda na svet. Če pa se odloči, da ne bo pošiljal otrok v javno šolo, potem mora računati s tem, da kaj malega tudi iz svojega žepa prispeva za njihovo izobraževanje. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Bojana Kontiča. Izvolite.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Opozorila velikega dela stroke, kar večinskega, opozorila opozicije in opozorila državnih svetnikov so od vsega začetka ista; enaka je vsebina, nič se ni spremenilo in s temi argumenti, s katerimi smo zavračali ta predlog zakona, vsekakor soglašam. Zato bom tudi tokrat glasoval proti temu zakonu. Z veseljem pa lahko ugotovim, da bom kljub temu, da sem v opoziciji podprl predlog Vlade, ki se umika s tem projektom, zakonom, takšnim, kot je bil posredovan v proceduro, upošteval željo Vlade, kljub temu, da Vlada do sedaj, v vseh razpravah, ko je bilo možno zakon še spreminjati, ni prisluhnila opoziciji in tudi tokrat ne bi prisluhnila opoziciji in tudi stroki ne, in tudi Državnemu svetu ne, če ne bi bil v ozadju referendum, za katerega sicer pravi, da bi ga lahko dobila. Torej, v tem trenutku mi je popolnoma vseeno ali rešujemo Vlado, ki se pri tem zakonu rešuje iz vode ali pa soglašamo z modrostjo te Vlade in predsednika Vlade, ki je napovedal, da svojega zakona koalicijski poslanci, vsaj v večini ne bodo podprli oziroma ne boste podprli. Jaz bom vsekakor glasoval proti temu zakonu, in prepričan sem, da bo s tem izražena volja velike večine tistih, ki bi sicer odločali na referendumu.
Hvala lepa. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa. Dovolite, če lahko v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke obrazložim glas. Poslanci Slovenske nacionalne stranke tega zakona ne bomo podprli. Jaz verjamem, da smo v predhodnih razpravah to dovolj očitno povedali že nič kolikokrat, kajti priložnosti je bilo resnično veliko. Me pa čudi, veste, ko so tudi v obrazložitvi glasu nekaterih poslanskih kolegov, letele ali pa leteli očitki na stran ali na račun opozicije, na račun stroke, na račun sindikatov in vseh tistih, ki nasprotujejo tovrstnim rešitvam, kot jih predlaga, in na katerih je donedavnega zelo trdno vztrajal minister Zver. Čudi me, da ti ljudje uporabljajo isto terminologijo, kot jo uporabljajo slovenski škofje na škofovski konferenci. Govorijo o kulturnem boju - zelo zanimivo. Toliko bolj, ker pravite, da ne gre za ideološko podkrepljeno reformo šolstva v naši državi. Kot že rečeno, v Slovenski nacionalni stranki ne bomo podprli zakona, in moram reči, da smo veseli, da ste se vsi skupaj spametovali, da boste dali priložnost, da bomo v bodoče gradili na, vsem, vsem otrokom, dostopnem javnem šolstvu. Naj zaključim. Veste, šolstvo ni sfera, na kateri bi izkazovali ali pa dokazovali svoj političen prestiž. Šolstvo ali izobraževanje je tista sfera, na kateri je lahko edina resnična avtoriteta zgolj znanje. Naj bo to tudi vodilo ministru v bodoče, ko bo pripravljal novo reformo.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Srečko Prijatelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi, minister s sodelavci! Jaz sem vesel, danes smo 20.11.2007, tri leta smo čakali na ta trenutek. Prvi zakon je pred nami, ko je Vlada rekla, res je, treba ga je umakniti, slab je, nedorečen, bomo tudi mi storili ta korak nazaj. In zapomnite si ta datum! Tri leta se opozicija bori, da bi bila slišana v tem Državnem zboru. Prvi zakon, ki je naletel na odprta ušesa. Pa vendar, mogoče ne zaradi razsodnosti, ampak bolj zaradi strahu; strah ima pač tudi kakšno dobro, pozitivno stvar. Vlado bi pozval, seveda, ker je na tak način prihranila 600 milijonov tolarjev [[govorim o tolarjih, naj mi bo oproščeno, to je zadnji podatek, ki ga imamo izračunanega, toliko namreč stane referendum]] , da to razdeli med reveže. Če je gospod Janša na zadnji seji povedal, da je 10% tistih, ki živijo pod pragom revščine, to pomeni, da je to 200 tisoč ljudi, pa naj razdeli teh 600 milijonov, ki jih je prihranil za referendum, med te ljudi. Opozicija pa bo poskrbela za to, da ta zakon ne bo tako katoliški, da bo sprejemljiv tudi za državljanke in državljane. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Odpiram nov krog prijav za obrazložitev glasu. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Slavko Gaber. Izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Sam bom današnje glasovanje proti zakonu podprl. Presojal pa bom verjetno sam in tudi vsi skupaj to glasovanje v nadaljevanju po zelo preprosti meri. Če si s tem, ko se bo ta zakon danes ustavil na tej točki obravnave, odpiramo možnost za dogovor s stroko, za uskladitev s socialnimi partnerji, za resen razmislek o tem, kako povečati kakovost šolskega sistema v tej državi, kako poskrbeti za mrežo šol in vrtcev, potem bo to znak, da je stala za odločitvijo modrost; prišla je pozno, z njo je ponavadi tako, da ne pride zelo zgodaj, pa vendar je prišla še pravočasno. Če temu ne bo tako, če bo kdo slučajno pozabil, da se je potrebno uskladiti s socialnimi partnerji, da se je potrebno dogovoriti s stroko, upoštevati strokovna stališča, potem bomo verjetno vsi skupaj verjeli, da ga ni vodila modrost pri tem, ampak da ga je vodil predvsem in zgolj strah pred porazom na referendumu.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Mitja Slavinec.
Hvala lepa. Podobno kot v celotnem Poslanskem klubu LDS bom seveda tudi sam glasoval proti temu zakonu. Pri tem želim izpostaviti predvsem to. Prav zagotovo so v zakonu rešitve, ki so dobre, ki bodo pripomogle k slovenskemu šolstvu. In zaradi tega bi bilo dobro, če bi bile čim prej uveljavljene. Vendar ocenjujem, da je tistih, ki pa škodijo slovenskemu šolstvu, da je tistih neprimerno več in bo škoda, ki bo nastala zaradi tega, da zakon nekaj časa še ne bo sprejet zanemarljiva v primerjavi s škodo, ki bi nastala, če bi zakon sedaj na silo sprejeli in bi potem seveda, kot smo že slišali, o novih dodatnih stroških bil za celo leto zaustavljen na referendumu. Ocenjujem, da vse tisto, kar smo lahko uvodoma slišali, tako od implementacij bolonjskega študija, o skrbi pedagoških fakultet, o tem, seveda, ker prihajam iz ene izmed teh vem, da prav gotovo ni čisto tako, kot smo tam slišali v uvodni predstavitvi ministra, o učbeniških skladih oziroma o brezplačnih učbenikih, ki so že sedaj možni in v mnogih šolah dejansko funkcionira, potem odprave šolnin, ki se jim samo ne bo reklo po novem šolnina in še veliko drugih stvari, ki smo jih lahko slišali, da vse to seveda ni taka bistvena sprememba, saj že v obstoječem zakonu obstojijo, jih obstoječi zakon omogoča in ne nazadnje se v šolah tudi že udejanjajo. Tisto, kar si želim od novega zakona o šolstvu, tisto, kar si želim, da bo nov zakon prinesel, je predvsem to, da bodo učitelji v šolah lahko učili, da ne bodo birokrati in da bodo učenci domov prihajali s takim znanjem, da bodo starši še bolj zaupali našim šolam. Zaradi tega vsega zakona ne bom podprl.
Hvala lepa. Besed dajem poslancu Branku Grimsu.
Hvala. Moram reči, da se kolegi silno motite, ko pravite, da smo se bali referenduma. Sam osebno sem se ga veselil in bi si ga tudi želel. Zato, ker bi bila to idealna priložnost, da v vsako hišo, vsakemu človeku predstavim seznam vašega glasovanja, ko ste poslanci SD, LDS, SNS, pa drugi iz takratne koalicije naredili tisto, kar ste potem v stari postkomunistični maniri pripisali nam. Razgalili bi vas pred vašimi lastnimi volivci, kar bi bila izjemno dragocena politična izkušnja tudi za vaše volivce, pa tudi seveda za vse druge prebivalke in prebivalce naše države. Prevladalo pa je nekaj drugega, odgovornost do podobe, ki jo ustvarjamo v tujini. Želeli smo vam ponuditi priložnost, da s prenehanjem kulturnega boja, ki ne sodi v Evropo, ki mu v Evropi ni prostora, dokažete, da tudi vrednostno sodite ob bok, pač drugim evropskim strankam, da nima država Slovenija samo evropsko primerljivo Vlado, ampak da ima tudi evropsko primerljivo opozicijo. Kajti dokler s sovražnim govorom, ki ga je bilo tudi danes kar nekaj, netite kulturni boj, vam povem zelo jasno, da vrednostno sodite v nek drug čas, v nek drug prostor, v obdobje, za katero smo vsi bili prepričani, da se je že davno končalo in da se nikoli več ne bo vrnilo. Torej gre za odgovornost do naše domovine.
Hvala lepa. Besedo pa dajem poslanki Marjetki Uhan. Izvolite.
Tukaj gre za pravice otrok in staršev. V šolskem prostoru. Tukaj ne gre za pravice učiteljev, po Ustavi imajo starši pravico in dolžnost vzgajati in izobraževati otroke in država jim mora zagotavljati brezplačno šolanje, to sem imela v mislih, ko sem zagovarjala ta zakon in stroka ima kaj malo tehtnih razlogov ali pa strokovnih razlogov, vsebinskih, da bi nasprotovala temu zakonu. Tukaj gre v bistvu za politično voljo ali plačamo vsem otrokom 100% obvezno izobraževanje in to izobraževanje, ki ga potrdi država, ki ga država nadzira, kakršnega si ona želi. In ko se bomo naslednjič dogovarjali, ali se boste, pri pripravi novega zakona, bi bila vesela, da ne izpustite staršev in otrok in da upoštevate tudi njihove želje oziroma pravice. Jaz pa nisem spremenila stališča, zato bom tudi danes še podprla ta zakon.
Hvala lepa. K besedi pa vabim poslanca Boruta Sajovica. Izvolite.
Hvala lepa predsedujoči. Vesel sem, da sem danes v tem prostoru in tem času in da lahko slabemu zakonu rečem, ne. O zakonu bomo seveda še govorili kasneje, bi pa rekel, da po tej potezi dobre volje ne gre hvaliti dneva pred nočjo. Sam podpiram tudi zasebne šole, vendar ne iz iste vreče, kot financiramo javne šole, ker tudi za javne šole ta trenutek nimamo dovolj denarja. Poudarjam še enkrat, za javno šolstvo, predvsem za vzdrževanje tudi šolskih prostorov, enostavno sredstev zmanjkuje. Prihajam iz občine, kjer imamo na šolah še azbestne strehe, kjer so okna v šolah, ker ni denarja za obnovo, zabita z žeblji in kjer imamo sanitarije pod hipoteko sanitarne inšpekcije. In ko bomo enkrat tisto, kar imamo vzdrževali in uredili tako kot je treba, potem sem se pa seveda pripravljen pogovarjati tudi o zasebnih šolah, katerim načelno ne nasprotujem. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Odpiram postopek, prosim za prijave. K besedi vabim poslansko Barbaro Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa. Tokrat v svojem imenu. Veste, ko ste nekateri poudarjali ali opravičevali zakon zaradi enakopravnosti, vas bom spomnila, da je ravno ta zakon zaradi rušenja enotnega koncepta razlikovanja med osnovnimi šolami, razlikovanja na temeljnem področju, zakon, ki bo ali pa bi uzakonil neenakopravnost. Da je to zakon ali pa zakoni, povezani s šolstvom, ki v našem prostoru nedvomno pomenijo neenakopravnost. Zakaj? Zato, ker po Zakonu o dohodnini, ki ga je sprejela ta Vlada, vladna koalicija, državljanke in državljani lahko donirajo 0,5% svoje dohodnine zasebnim šolam, javnim šolam ne morejo. Toliko o enakopravnosti, spoštovane kolegice in kolegi. In, veste, slabo je, slabo je graditi na zakonu, ki pomeni racionalizacijo ob istočasnem povečevanju stroškov za zasebno šolstvo. Ob še enem dejstvu, da je danes javna šola že plačljiva. Mesečna položnica za fotokopije in papirnate brisače znese 12 evrov. Zakaj ne bi gradili na brezplačnem kakovostnem javnem šolstvu? Ker sem prejela informacijo, da danes že poteka dopisna seja Vlade, kjer naj bi se po hitrem postopku pripravil nov zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, sprašujem ob tej priložnosti, ali bo tudi tokrat minister zakon v parlamentarno proceduro vložil mimo dogovora s socialnimi partnerji? To je slabo, spoštovane kolegice in kolegi. Jaz takega zakona ne bom podprla.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Aurelio Juri. Izvolite.
Hvala, predsednik. Torej, glasoval bom proti, zaradi tega, ker ne sledim samo argumentom, ki so bili podani proti temu zakonu, ampak tudi pozivu gospoda ministra, ter zaradi tega, da z maksimalno kooperativnostjo prispevam k temu, da se razmere okrog tega zakona umirijo. Včeraj ste kolegi iz koalicije izglasovali zaupnico Vladi, dali ste predsedniku 51 glasov, danes se že razhajate. Pri tem zakonu dokazujete, da niste enotni. In to je slabo. Da se ne bi jutri opoziciji ponovno očitalo, da dela in ravna nekooperativno, pa četudi bi jo razgalili z nekimi plahtami, takimi ali drugačnimi, lahko na jumbo plakatih, kolega Grims, jih postavite, ni problema. Ampak vse to kaže, da se sami v koaliciji niste dogovorili, kaj je treba postoriti. Je pa gospod minister, sem poslušal, zelo modro tudi svetoval nadaljnje ravnanje. Iskal je sodelovanje partnerjev pri tem zakonu in sodelovanje opozicije. Opozicija bo pri tem sodelovala, tudi pozvala ga je, da zlasti povabi k pripravi novega predloga po hitrem postopku, stroko, sindikate in vse prizadete strani, zato da se te razmere uredijo in sprejmemo zakon, ki bo večinski všečen. Hvala.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje. Torej, kakor je bilo rečeno, želim vas ponovno opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 4, proti 29. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da zakon ni sprejet. In s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Mi pa nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda - to je z drugo obravnavo Predloga zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici Slovenije ni primeren za nadaljnjo obravnavo." Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 26. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gozdovih, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. K 33. členu je poslanska skupina SD vložila amandma. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 8. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Na podlagi petega odstavka 140. člena Poslovnika Državnega zbora vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada Republike Slovenije nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 13. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Mi pa nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o Nacionalnem gozdnem programu. Prehajamo na odločanje o predlogu resolucije. Obveščam vas, da me na podlagi petega odstavka 140. člena Poslovnika zbora Vlada oziroma Zakonodajno-pravna služba nista opozorili, da bi bil predlog resolucije neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti Nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, in sicer MANDATNO VOLILNE ZADEVE. V okviru te točke bo zbor obravnaval 1. Predloge predsednika Republike Slovenije za izvolitev štirih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije, 2. Predlog predsednika republike za določitev treh kandidatov za sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. 3. Deset predlogov sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo. In 4. Predlog sklepa o razrešitvi predsednice in imenovanju predsednika Odbora Državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Ob tem vas želim posebej obvestiti, da bomo tajni glasovanji o predlogih predsednika Republike Slovenije, prej navedenih pod 1. in 2., opravili sočasno po zaključenih razpravah o obeh predlogih. Prehajamo na Predlog predsednika Republike Slovenije za izvolitev štirih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Predsednik Republike Slovenije dr. Janez Drnovšek je z dopisom dne 8. novembra letošnjega leta predlagal Državnemu zboru, da za sodnike Ustavnega sodišča Republike Slovenije izvoli: mag. Darinko Dekleva Marguč, dr. Boštjana Zalarja, mag. Marto Klampfer in dr. Miodraga Đorđevića. Želi predstavnica predlagatelja gospa Magdalena Tovornik besedo? Izvolite, prosim.
Lepo pozdravljeni! Gospod podpredsednik Državnega zbora, cenjene poslanke in poslanci! Lepo pozdravljeni tudi štirje kandidati, ki spremljajo potek te točke dnevnega reda v eni izmed številnih sejnih sob v tej hiši. Potem, ko 29. oktobra niste v celoti potrdili predloga za pet ustavnih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije, večino, ki je za to potrebna ste namenili enemu samemu predlogu, štirje sodniki pa so ostali, je imel predsednik Republike Slovenije na voljo dve možnosti, obe zakoniti, vendar nekoliko različni. Prva je bila lažja, druga nekoliko težja. Tista lažja bi bila, da preprosto objavi nov poziv, ki bi trajal tako dolgo kot so bili trije prejšnji pozivi, to pomeni 60 dni, kar bi pomenilo, da bi prepustil sestavo predloga in odločanje svojemu nasledniku tja v naslednje leto zgodaj spomladi. Druga zakonita možnost pa je bila, da predsednik Republike Slovenije v 14-ih dneh pripravi nov predlog za štiri ustavne sodnike in vam ga, spoštovane poslanke in poslanci, prepusti v odločanje. Predsednik je izbral to drugo možnost zato, ker želi do konca opravljati svoje naloge in dolžnosti in ker je mandat vsem štirim ustavnim sodnikom potekel ali pa bo potekel v času, ko je predsednik te države še vedno dr. Janez Drnovšek. Pri sestavi tega predloga ni imel lahke naloge, upoštevati je želel in je tako tudi ravnal, vse tiste kriterije, ki jih je upošteval ob prvem predlogu, to pomeni visoko strokovnost kandidatov, njihove bogate izkušnje, njihov smisel, dokazljiv, za pravičnost, natančnost, delavnost in tudi pripravljenost, da se izpostavijo in preizkusijo, koliko veljajo v tem Državnem zboru. Predsednik je želel upoštevati tudi v naprej enakopravnost med spoloma, kar pomeni, da je izmed štirih kandidatov želel predlagati dva moška kandidata in dve ženski kandidatki. Ne nazadnje je predsednik želel upoštevati tudi pripombe, ki jih je bilo slišati v Državnem zboru ob njegovem prejšnjem predlogu. Takrat je bilo narobe to, da se je morda odločil bolj za kandidate, ki so se sami javili na njegove pozive in da je premalo upošteval zunanje kandidate, če lahko temu tako rečem. Tokrat je k temu predlogu povabil tudi kandidatko mag. Marto Klampfer, ki se ni sama javila na razpis. In še nekaj je predsednik tokrat storil, zelo široko se je posvetoval zlasti z akademsko sfero, povabil je k sodelovanju tiste, ki ste jih zadnjič nekateri pogrešali. Nekateri niso mogli sprejeti prav zdaj te naloge, so pa predsedniku predlagali druge kandidate, tako je kandidatka Marta Klampfer pravzaprav kandidatka, ki jo je predlagala prav ta visoko strokovna akademska sfera. Mandatno-volilna komisija se je izrekla o teh kandidatih. V imenu predlagatelj menim, da je tudi ta predlog dober in zato pričakujem, da ga boste podprli. In s tem ne zapravili tiste možnosti, ki je bila zadnjič, ko je bil predlog dober pred glasovanjem in po glasovanju, samo med glasovanjem ne. Torej spoštovane poslanke in poslanci! Z izglasovanjem štirih kandidatov za ustavne sodnike bomo omogočili normalno zamenjavo na Ustavnem sodišču. In ker so kandidati sposobni in strokovni, se ni bati, da bi ugled tega pomembnega državnega organa izgubil na časti in predvsem tudi na strokovnosti. Lepa hvala.
Hvala lepa tudi vam. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija. Stališče oziroma poročilo pa smo poslanci prejeli. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Za govornico vabim kolega Jožefa Horvata, da predstavi stališče poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik! Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani kandidatki, spoštovana kandidata za ustavne sodnike oziroma sodnice! Spoštovana svetovalka predsednika republike, gospa Magdalena Tovornik! Po tako imenovani kadrovski iniciativi nam je predsednik Republike Slovenije predlagal štiri kandidate za ustavne sodnike, in sicer mag. Darinko Dekleva Marguč, višjo sodnico na Upravnem sodišču Republike Slovenije, Dr. Boštjana Zalarja, višjega sodnika na Upravnem sodišču Republike Slovenije, mag. Marto Klampfer, predsednico Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani, in dr. Miodraga Đorđevića, vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. V poslanski skupini Nove Slovenije ugotavljamo, da so današnji kandidati za ustavne sodnike bili s strani predsednika republike obravnavani na nekoliko drugačen način kot štirje kandidati, o katerih se je Državni zbor Republike Slovenije odločal na oktobrski seji Državnega zbora. Tokrat se predsednik Republike Slovenije ni pogovarjal s predstavniki poslanskih skupin iz Državnega zbora, torej ni dodatno razložil in argumentiral svojih predlogov. Na seji poslanske skupine pred sejo Mandatno volilne komisije smo mi oblikovali stališče, da ne podpremo nobenega od kandidatov. Tako sva tudi člana Nove Slovenije v Mandatno-volilni komisiji glasovala. Na seji Mandatno-volilne komisije pa je svetovalka predsednika Republike gospa Magdalena Tovornik sugerirala poslanskim skupinam pogovore s kandidati. To je bilo z naše strani dobrodošlo. Mi smo v Poslanski skupini Nove Slovenije to opravili in se tudi s tega mesta zahvaljujem kandidatkam in kandidatom, da so si vzeli čas za pogovor. Na pogovorih smo dobili odgovore na zastavljena vprašanja, nekatere zadovoljive, nekatere tudi manj zadovoljive. Ugotavljamo tudi da se predsednik Republike Slovenije dr. Janez Drnovšek ni sestal s kandidati na osebnem pogovoru, kar sicer ni zakonska zahteva, daje pa po našem mnenju neko težo tako pomembnim funkcijam, kot so ustavni sodniki. Mi tudi čisto na človeški ravni razumemo eventualne objektivne okoliščine, ki pogovora med predsednikom in kandidati morda niso omogočile. Po opravljenih pogovorih s kandidati in po ponovnem premisleku na osnovi le-teh smo se v Poslanski skupini Nove Slovenije odločili, da bomo našo podporo dali kandidatom tako kot vedno po lastni vesti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil kolega dr. Matej Lahovnik. Izvolite.
Spoštovane poslanke, poslanci, predsedujoči! V Poslanski skupini Zares smo bili najprej presenečeni, da se je predsednik države odločil tik pred iztekom mandata predlagati štiri nove kandidate za ustavne sodnike oziroma sodnice, glede na to, da so bili tik pred tem zavrnjeni kandidati, ki so prav tako imeli odlične strokovne reference. Vendarle je treba priznati, da ima predsednik države mandat do 23. decembra, da ima vso pravico in dolžnost, da to stori in tudi verjamemo, da je svoj predlog skrbno pretehtal. Glede omenjenih kandidatov je treba povedati, da so bila mnenja, nekatera tudi strokovna, različna. Ob tem pa bi želel izrecno izpostaviti, da smo mnenja, da ima vsak pravico tudi z vidika stroke se opredeliti do kandidatov, kot je to storil nekdanji ustavni sodnik. Ampak način, na katerega je to naredil, se nam je zdel neprimeren, še posebej zato, ker enemu izmed kandidatov ni očital toliko strokovnosti, temveč to, da naj bi bil desničar. Tudi če je temu tako, nikoli v naši poslanski skupini ne delimo ljudi na leve in desne, kot se to rado počne v tem Državnem zboru in v naši družbi vse preveč pogostokrat v čisto nekih ideoloških podlagah ali nekih predsodkih, pri tem pa se pozablja na strokovne reference kandidatov. Glede na vse skupaj in glede na to, da tudi menimo, da je predsednik državne predlog skrbno pretehtal, bomo kandidate podprli.
Hvala lepa. Poslanec Žnidaršič bo podal stališče Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani predsedujoči, spoštovana svetovalka predsednika države, kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina bo vse štiri predloge za kandidate za ustavne sodnike podprla. Menimo, da je predsednik države skrbno pretehtal svoj predlog. Opravil je široka posvetovanja tudi z ustrezno strokovno usposobljenimi strokovnjaki pred pripravo tega predloga. Mislimo, da ni razmišljal o političnih referencah, pač pa o strokovnih. Vsi so po našem trdnem prepričanju sposobni opravljati to delo in vsak ga mora enkrat začeti opravljati prvič. Zaradi tega spoštujemo tako inštitut kot tudi predlog inštituta predsednika republike glede ustavnih sodnikov. Ne domišljamo si, da bi lahko sami kot laiki sodili njihove reference, kar se nam tudi sicer zdi nekorektno oziroma v nekem smislu ponižujoče. Marsikdo govori danes o tem, da je predlog slabši od prejšnjega, ampak prejšnjega nismo v celoti podprli. Mi smo vedno podpirali vse predloge, žal niso bili sprejeti. Mnogi usposobljeni kandidati se pa danes več ne prijavijo oziroma ne želijo tudi na poziv predsednika republike sprejeti kandidature, ker nočejo pasti v razmere obtoževanja, sodbe in komentarjev čistih laikov za stroko, kadar so na kandidaturi, in seveda nočejo tvegati neizvolitve, kljub temu, da so nesporno sposobni. In bojim se, da bi ob takem ravnanju, našem skupnem, kandidatov bilo vedno manj in vedno, lahko rečem, na nižji ravni stroke. Tako da mislimo, da je skrajni čas, da se Ustavno sodišče strokovno izpopolni z vsemi ustavnimi sodniki, in bomo enotno podprli predlog predsednika republike. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Jože Tanko bo podal stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Predlog, ki ga je predsednik republike dr. Drnovšek posredoval v Državni zbor, je pripravljen v časovni stiski. V to časovno stisko so ga potisnile stranke, ki so mu v prejšnjem krogu na posvetovanjih obljubile popolno soglasje in podporo njegovemu predlogu, pa vendar je potem na glasovanju večji del ali pa veliko poslancev teh poslanskih skupin je bilo odsotnih. Manjkalo je kar 14 poslancev tistih poslanskih skupin, ki so predsedniku republike obljubili popolno podporo. In prav zaradi tega, ker je bila ta podpora zadostna, je predsednik republike tisti predlog tudi poslal v Državni zbor, ker je ocenil, da ima zadostno podporo. Med temi, ki so manjkali, sta bili tudi dve vodji poslanskih skupin. In za ti dve vodji je bilo bolj pomembno, da sta se udeležili televizijske oddaje, v kateri so "namakali" notranjega ministra Mateja zaradi tragičnih posledic, ki jih je prinesel neizglasovani zakon. Če bi bila udeležba opozicije popolna, kot je bila dr. Drnovšku obljubljena, potem bi prejšnji mesec lahko izglasovali še tri nove ustavne sodnike. Tako pa danes ponavljamo postopek z novimi kandidati. Tak odnos do predsednika republike, ko se je njemu osebno obljubila podpora in se je to sporočilo tudi javnosti, potem pa se mu je ta podpora z neudeležbo in z obstrukcijo odtegnila, po našem mnenju ni primeren do inštituta predsednika republike. Ob tem bi rad opozoril, da se predsedniku republike ta zgodba ni zgodila prvič, da se mu to ni zgodilo prvič. Predstavniki Socialne demokracije in Liberalne demokracije so ga izigrali že večkrat. Najprej že v prejšnjem mandatu, ko sta se zamenjala predsednika Vlade, ko je bil predsednik Vlade Drnovšek izvoljen za predsednika republike in je Vlado prepustil svojemu nasledniku mag. Ropu. Takrat se je takoj pokazalo, kako se dela politika, saj so poslanci tedanje koalicije, večinoma sestavljene iz Liberalne demokracije in iz SD-ja, takoj podrli tri njegove predloge za predsednika Računskega sodišča. Ta vzorec in tak odnos do predsednika republike se je ohranil do danes. Te stranke ga niso spremenile in ne drži nič, kar so predsedniku republike tudi obljubile. Vendar je problem še večji. Ob tem se poslužujejo zavajanja in sprenevedanja in govorijo, češ, koalicija je tista, ki ima večino in koalicija je tista, ki je odgovorna za to, da so predlogi predsednika republike sprejeti in potrjeni. Vendar temu moram oporekati. Prav vsakič, kadar smo bili povabljeni na pogovor k predsedniku republike, smo mu jasno in nedvoumno sporočili naše stališče do kandidatov, ki jih predlaga. In prav nikoli nismo glasovali drugače, čeprav je bilo to sicer tajno glasovanje, vendar je poslanska skupina, tako kot smo stališče predstavili predsedniku republike in kot smo ga sporočili javnosti, tako stališče je potem tudi držalo, za razliko od nekaterih drugih poslanskih skupin, ki so obljubile popolno podporo, pa jih je potem manjkala ena tretjina. Tokrat nas predsednik republike zaradi časovne stiske, v kateri se je znašel, in tudi zaradi želje, da se stanje na Ustavnem sodišču še v času njegovega mandata spremeni, nas ni povabil na pogovor, zato mu tudi stališča nismo sporočili in našega stališča nismo sporočili tudi javnosti. Rad pa bi povedal, da bomo tokrat v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli en predlog, in sicer bomo podprli mag. Marto Klampfer, predsednico Višjega delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani in tudi upam, da bo kandidatka dobila zadostno podporo za izvolitev za ustavnega sodnika. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Dušan Kumer pa bo predstavil stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovana svetovalka Urada predsednika države, spoštovane kolegice in kolegi! Sedaj imam seveda nehvaležno nalogo po temle ekspozeju vodje največje poslanske skupine v tem Državnem zboru in bom nekako začel takole. Jezus je mrtev, pa Marks je mrtev, jaz se pa zelo slabo počutim po tem uvodu, ampak bom zdržal in se bom namenil povedati tisto, kar sem se namenil povedati. Za začetek bi pa z energičnim glasom zavrnil insinuacijo, da je zopet na prangerju Poslanska skupina Socialnih demokratov, ki bi naj v tej zgodbi o izvolitvi sodnikov Ustavnega sodišča izigrala predsednika države. Jasno bom povedal in se bom izrazil po športno, da v tem Državnem zboru je "golgeter" za vso izvoljivost, za vsako izvoljivost vladna koalicija. Tako kot se ona odloči, tako je končni rezultat vseh volitev. Pa vi si predstavljate in insinuirate, kar hočete. Včerajšnji dokaz, številčni, je jasen. 51 glasov ima vladna koalicija in samo 39 ima opozicija. Se pravi, da ni šanse, da kakršnakoli kandidatura gre skozi, da pri tem ni vaše dobre volje. Zato vse zarotniške zgodbe o nekih izigravanjih itd. prepuščam raje vaši domišljiji, ki je polna laži in neresnic, in to pripovedujte svojim otrokom ali pa če imate vnuke, oni bodo navdušeni zvečer, preden bodo zaspali. Da grem na to, kar sem se namenil povedati. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlog predsednika države o izvolitvi štirih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije podprli. Pri tem dodajamo, da nam je žal, da zaradi političnih kalkulacij in dajanja prednosti strankarskim preferencam, predvsem s strani koalicijske večine v tem Državnem zboru, ni uspel že prvi predlog v celoti. Navkljub temu odnos Poslanske skupine Socialnih demokratov do inštituta predsednika države in njegovih predlogov, ki jih pošilja v Državni zbor, ostaja še naprej nespremenjen - korekten, spoštljiv in na nivoju medsebojnega zaupanja. Zato tudi v tem primeru ocenjujemo, da so vsi štirje kandidati in kandidatke, ki jih je predlagal predsednik države, vredni zaupanja za upravljanje tako pomembne funkcije, kot je funkcija ustavnega sodnika, in jim tako v strokovnem kot tudi osebnostnem merilu nimamo kaj oporekati. Iz obrazložitve posameznih kandidatur pa je možno zaključiti, da je predsednik države tudi v tem drugem poizkusu skušal izbrati ugledne in najboljše kandidate in kandidatke ter slediti tudi strokovni uravnoteženosti. Je pa nedvoumno res, da je situacija v zvezi z izvolitvijo ustavnih sodnikov postala izredno zapletena, da se je predsednik države znašel v zelo neugodnem položaju, saj njegovi predlogi, po pravilu, brez tehtno utemeljenih razlogov ne dobijo dovolj podpore v Državnem zboru. To ima za posledico, da se iz seje v sejo krog uglednih pravnikov in sodnikov, ki bi bili pripravljeni kandidirati za to funkcijo, v tem Državnem zboru močno oži. Poslanska skupina Socialnih demokratov podpira predlog predsednika države v upanju, da bo v drugo Državnemu zboru uspelo popolniti prosta mesta sodnikov na Ustavnem sodišču Republike Slovenije. Morda bi bil to tudi pozitiven signal v bodoče tudi strokovnim krogom na drugih področjih, da so ocene o tem, da poslanci in poslanke v Državnem zboru izbiramo in podpiramo kandidate in kandidatke le po svetovnonazorskem prepričanju, strankarski pripadnosti in simpatizerstvu, ne pa strokovnosti in nevtralnosti, neutemeljene. V nasprotnem primeru, ob zavrnitvi teh predlogov, bomo te ocene in ugotovitve le še dodatno podkrepili. Na koalicijski večini v tem Državnem zboru je, da te ocene ovrže in zavrne. Včerajšnjih 51 glasov to omogoča, 39 glasov opozicije je premalo. In čisto na koncu. Če vam včeraj nismo dali možnosti in priložnosti, da si s temi 51-imi glasovi izvolite opozicijskega mandatarja, in potem tudi opozicijsko vlado, imate danes priložnost, da namesto tega izvolite štiri nove ustavne sodnike. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije pa bo predstavil mag. Borut Sajovic. Izvolite.
Prijazen dober večer, še enkrat, vsem prisotnim in seveda poseben pozdrav tudi Uradu predsednika države. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predloge predsednika ocenjujemo za sprejemljive. Pozdravljamo trud in napor predsednika, da se Ustavno sodišče ob obilici dela in naših sodnih zaostankih končno zapolni. Zdi se nam preprosto nesprejemljivo, da zato, ker Ustavno sodišče ni popolno, številne naše državljanke in državljani čakajo mesece in leta, da pride do dokončne odločitve. Predsednik je pri izbiri upošteval vse kriterije, na prvem mestu strokovnost, izkušnje, pravičnost. Predlog je uravnotežen, saj so zastopana različna strokovna področja. Mi izpostavljamo predvsem skrb za človekove pravice. Predlog je še naprej spolno uravnotežen in kar trije od štirinajstih iz nabora tistih, ki so se sami prijavili, so tukaj. Če bomo s kandidati ravnali tako mačehovsko kot do sedaj, potem bo krog tistih, ki se želijo prijaviti za to odgovornost funkcijo, iz dneva v dan ožji. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije si želimo, da ti izbrani sodniki sodijo predvsem po pravici, ustavi in zakonih, ne pa po tistem, kar v tej dvorani večkrat slišimo, da naj bi iskali neko uravnoteženost po političnih opcijah. Sodniki, ki so se prijavili na razpis, izpolnjujejo vse pogoje, in na nas je, da nocoj odločimo. Obsojamo pa predvsem poskuse, da se posredno na ta način predsednika razlasti določenih pristojnosti. Tako ravnanje brez dvoma ni na mestu. Mogoče se prevečkrat pozablja, in prav je, da na to spomnimo, da se predsednika države voli na drug način, kot se pa voli nas, poslance. Nenazadnje so se o tem slovenski volivci odločali ne dolgo nazaj, volivci pa imajo v uveljavljenih demokracijah vedno prav. V Poslanskem klubu LDS jim za razliko od nekaterih v tej dvorani tudi tokrat pritrjujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Z vašo razpravo smo zaključili krog, namenjen predstavitvi stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo prijavljenih poslank in poslancev. K besedi najprej vabim poslanca Slavka Gabra. [[Ga ni.]] Besedo ima kolega Jožef Školč. [[Se odpoveduje.]] Kolega Borut Sajovic? [[Tudi ne.]] Kolega Dušan Kumer? [[Tudi ne.]] Poslanec Miran Potrč? [[Tudi ne.]] Kolega Jože Tanko? Izvolite.
Dejstvo je, da je predsednik republike postavljen v zelo nehvaležno situacijo, še posebej v primeru, ko ima težave, ko mu nekateri vodje poslanskih skupin na posvetovanjih, na pogovorih obljubijo polno podporo, potem pa, ko pride predlog v Državni zbor na plenarno sejo, te podpore naenkrat ni več v takem številu, kot je bila napovedana. Manjkajo poslanci, manjkajo celo vodje poslanskih skupin, ki so to predsedniku obljubili. In tudi pri zadnjem glasovanju ni ostalo neopaženo, da sta dve vodji poslanskih skupin bili na televizijskem šovu, namesto da bi se udeležili glasovanja v Državnem zboru o ustavnih sodnikih. Na to je opozoril tudi predsednik Ustavnega sodišča dr. Čebulj. Nad tem se je globoko začudil, povsem upravičeno, in je ocenil, da nekateri dajejo oddjan, ki so bolj poljudne, ki niso za to državo odločilne, večjo težo kot resnim glasovanjem v Državnem zboru za kandidate za člane najvišje veje sodne oblasti - za ustavne sodnike. Dejstvo je, da so v prejšnjem krogu glasovanja o ustavnih sodnikih bili trije kandidati, ki so dobili, eden 32 glasov in dva 34 glasov. In da je manjkalo štirinajst poslancev iz opozicije. To se pravi, da za te tri kandidate so glasovali tudi člani koalicijskih poslanskih skupin. Če bi poslanske skupine opozicije držale besedo, ki so jo dale predsedniku republike, in to so tudi javno povedale, potem bi bili prejšnjič izvoljeni še trije ustavni sodniki, ne glede na to, kakšna je odgovornost koalicije. Kar zadeva našo stranko, sem predsedniku republike zelo jasno in zelo konkretno povedal, kakšna bo naša podpora. Zelo jasno sem to povedal za to govornico v tem Državnem zboru, povedal sem, da bomo podprli enega, da ima eden od kandidatov soglasno podporo, in da je možna podpora še eni kandidatki. To bi, kar je povedala koalicija, predvsem pa tisto, kar ste obljubili v opoziciji, zadoščalo, da bi bili ti ustavni sodniki izvoljeni. Vendar manire se iz prejšnjega mandata prejšnje Vlade prenašajo naprej, ta koalicija oziroma bivša koalicija, sedanja opozicija, ima do predsednika republike zelo negativen odnos. Praktično pri vseh pomembnih odločitvah, kadrovskih odločitvah, ki jih je predlagal, celo takrat, ko ste imeli 2/3 večino v Državnem zboru, niste uspeli potrditi njegovih predlogov. Za predsednika Računskega sodišča je bilo glasovanje opravljeno 4-krat, celo eden izmed kolegov poslancev, ki je med nami, vrhunski strokovnjak za finance, ni bil primeren za predsednika Računskega sodišča. Ta problem odnosov med nekdanjim oziroma bivšim predsednikom Vlade in sedanjim predsednikom republike se je začel že takoj po nastopu mandata nekdanjega ali pa bivšega predsednika Vlade. Že v Atenah se ni mogel dogovoriti s predsednikom, kdo bo podpisal za Nato. Bila je takrat narejena velika izjema, zelo očitno je to izpadlo in ta vzorec degradacije funkcije predsednika, ki se voli res na drugačen način, kot Vlada, kot predsednik Vlade in kot poslanci. In ves ta odnos se je nadaljeval tudi še naprej. Tako predlagam tudi danes, ko smo pred pomembno odločitvijo, da storite tisto, kar ste dejansko obljubili. Mi bomo zagotovo.
Hvala lepa. Kolega Kumer proceduralno. Izvolite.
Proceduralni predlog imam. Mislil sem to predlagati že na Mandatno-imunitetni komisiji, bom pa danes predlagal Državnemu zboru. Glede na to, da so volitve ustavnih sodnikov tajne volitve, sprašujem vodstvo Državnega zbora, kako so lahko nekateri poslanci, ki o tem javno diskutirajo, prišli do tajnega imenika za te volitve in vedo, kateri poslanci so na teh volitvah bili udeleženi in kateri ne. Prosim, če to vodstvo Državnega zbora ugotovi in ugotovi, kako so prišli do teh zadev.
Hvala lepa. Z vašim predlogom se bo poigral tretji podpredsednik. Jaz pa k besedi vabim predlagateljico, če želi še spregovoriti. Izvolite. Mir v dvorani! Beseda ima gospa Tovornikova in samo ona.
Lepa hvala, gospod podpredsednik. Jaz bi rada preden se tokrat izrečete o podpori štirih predlaganih kandidatov, samo zares odstranila vsak dvom o tem, da bi bil predsednik republike dr. Janez Drnovšek tokrat v časovni stiski. 14 dni res ni veliko časa. Vendar če ga nameniš enemu samemu projektu, potem je dovolj časa za to, da dobro premisliš. Tudi zaradi tega, ker predsednik republike ni razmišljal na novo. Predsednik republike je izbiral izmed tistih, ki so pokazali pripravljenost postati ustavni sodniki na treh njegovih pozivih. In predsednik republike je zelo dobro poznal vseh 13 prijavljenih kandidatk in kandidatov, tako da je šlo za dokaj enakovredne kandidatke in kandidate. Zaradi tega predsednik ni bil v časovni stiski. Morda bi rekla, da je na koncu zmanjkalo žensk na razpisu, ampak tudi sicer, kot sem povedala že v uvodu, je predsednik republike želel prisluhniti vaši razpravi, da ste pogrešali morda tudi izbor, ki sega izven objavljenega poziva in prijavljenih kandidatov. Kar pa zadeva pripombe predsednika Nove Slovenije, spoštovanega poslanca gospoda Horvata, da se predsednik ni sestal s kandidati, moram reči, da tudi sicer, vsaj odkar sem jaz tu, to ni bilo v navadi, da bi se z njimi sestajal, preden bi bili izvoljeni v Državnem zboru. Verjamem pa, da bi bil zelo rad in iz srca čestital za izvolitev. No, bo pa to storil danes, če boste tako odločili. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. S tem pa tudi zaključujem razpravo v povezavi s prvim poglavjem mandatno-volilnih zadev. Prehajamo na obravnavo, razpravo predloga predsednika Republike Slovenije na določitev treh kandidatov za sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. Predsednik Republike Slovenije dr. Janez Drnovšek je z dopisom dne 29. oktobra letošnjega leta predlagal Državnemu zboru, da za kandidate za sodnike na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu izvoli prof. dr. Boštjana M. Zupančiča, gospo Mileno Šmit in gospoda Boštjana Penka. Sprašujem predstavnico [[...]]Odgovor sem že dobil. Predlog je obravnavala tudi Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru poročala pisno. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanj o predlogih predsednika republike za, prvič, izvolitev štirih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije, in drugič, določitev treh kandidatov za sodnike na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. V skladu s 163. členom Ustave Republike Slovenije ter s prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču Republike Slovenije ter prvim odstavkom 7. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč o izvolitvi Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. Pri tem posebej opozarjam, da Državni zbor voli tri kandidate za sodnike na Evropskem sodišču za človekove pravice, izmed katerih bo Parlamentarna skupščina Sveta Evrope imenovala enega sodnika Evropskega sodišča za človekove pravice. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavlja predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Pri delu komisije bo sodeloval tudi namestnik generalnega sekretarja. Poslanske skupine so mi že vnaprej posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje, in sicer: kolega Franc Jazbec, kolega Aurelio Juri, Rudi Moge in Martin Mikolič, član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Ali kdo navedenemu predlogu nasprotuje? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlagani sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, vsi prisotni so potrdili predlog sestave komisije. Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem vročenih 7 glasovnic tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na vsaki glasovnici obkroži besedica "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna, neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču Republike Slovenije ter 7. členom Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč bo vsak predlagani kandidat izvoljen, če bo zanj glasovala večina poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zglasite v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo čez 10 minut, torej ob 17.20, in bo trajalo 20 minut, kar pomeni do 17.40. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 18.30. 7 glasovnic imamo in volilna komisija bo imela težko delo na podlagi govorov. Kot rečeno, ob uri, kot sem jo povedal, to je ob 18.30, nadaljujemo s sejo zbora. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Hvala lepa. Nadaljujemo sejo. Nadaljujemo s prekinjeno 21.a točko dnevnega reda - predlog predsednika republike za izvolitev štirih sodnikov Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Najprej bom prebral štiri zapisnike, in sicer zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne 20. novembra 2007. Razdeljenih je bilo 80 glasovnic, oddanih je bilo 80 glasovnic, neveljavne so bile 4 glasovnice, veljavnih je bilo 76 glasovnic. "Za" je glasovalo 35 poslancev, "proti" 41 poslancev. Na podlagi izida glasovanja ni bila z večino glasov vseh poslancev izvoljena za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije mag. Darinka Dekleva Marguč. V nadaljevanju vas seznanjam z zapisnikom o ugotovitvi izida glasovanja za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Glasovanje je potekalo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije 20. novembra 2007. Razdeljenih je bilo 80 glasovnic, oddanih je bilo 80 glasovnic, neveljavna je bila 1 glasovnica, veljavnih je bilo 79 glasovnic. "Za" je glasovalo 34 poslancev, "proti" je glasovalo 45 poslancev. Na podlagi izida glasovanja ni bil z večino glasov vseh poslancev izvoljen za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije dr. Boštjan Zalar. Seznanjam vas z zapisnikom o ugotovitvi izida glasovanja za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne 20. novembra 2007. Razdeljenih je bilo 80 glasovnic, oddanih je bilo 80 glasovnic, neveljavnih glasovnic ni bilo, veljavnih glasovnic je bilo 80. "Za" je glasovalo 71 poslancev, "proti" je glasovalo 9 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bila z večino glasov vseh poslancev izvoljena za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije mag. Marta Klampfer. Seznanjam vas z zadnjim zapisnikom o ugotovitvi izida glasovanja za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne 20. novembra 2007. Razdeljenih je bilo 80 glasovnic, oddanih je bilo 80 glasovnic, neveljavne so bile 3 glasovnice, veljavnih je bilo 77 glasovnic. "Za" je glasovalo 35, "proti" je glasovalo 42 poslancev. Na podlagi izida glasovanja ni bil z večino glasov vseh poslancev izvoljen za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije dr. Miodrag Đorđević. Zdaj pa prosim mag. Marto Klampfer, sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije, da priseže pred Državnim zborom.
Prisegam, da bom sodila po ustavi in zakonu in po svoji vesti in se z vsemi svojimi močmi potrudila za ustavnost in zakonitost ter za varovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Hvala. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Dovolite mi samo, da se zahvalim za zaupanje. Zelo sem zadovoljna, da je predlog predsednika države, s katerim me je predlagal za ustavno sodnico, dobil tako podporo. Vem pa tudi, da sem s tem dobila in da mi je bila s to današnjo zaprisego in izvolitvijo dana velika odgovornost. Ustavni sodnik je varuh ustave. Ustavni sodnik mora ustavno določbo ne izolirano, ampak kompleksno razlagati v duhu celotne ustave. Pri svojih ustavnih presojah mora ustavnega sodnika voditi visoka strokovnost, ne pa politični kriteriji. Jaz sem prepričana in upam, da bom Ustavnemu sodišču, ko bom začela opravljati to funkcijo, s svojimi ustavnopravnimi odločitvami poskušala zagotavljati, da bo lahko institucija, v katero odhajam s to današnjo izvolitvijo, opravljala svojo temeljno nalogo, ki jo ima v ustavni demokraciji Ustavno sodišče. Ustavno sodišče je najvišji varuh ustavnosti in človekovih pravic. Hvala lepa. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Hvala lepa za vaš nagovor. Novoizvoljeni ustavni sodnici v imenu Državnega zbora čestitam in ji v imenu vseh nas želim čim uspešnejše delo. Nadaljujemo s prekinjeno obravnavo 21.b točke, to je s predlogom predsednika Republike Slovenije za določitev treh kandidatov za sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. Seznanjam vas z zapisnikom o ugotovitvi izida glasovanja za kandidata za sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu prof. dr. Boštjan M. Zupančiča. Glasovanje je potekalo v prostorih Državnega zbora 20. novembra letošnjega leta. Razdeljenih je bilo 80 glasovnic, oddanih je bilo 80 glasovnic, neveljavna je bila ena glasovnica, veljavnih je bilo 79 glasovnic. Za je glasovalo 73 poslancev, proti je glasovalo 6 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil z večino glasov vseh poslancev izvoljen za kandidata za sodnika na Evropske sodišču za človekove pravice v Strasbourgu prof. dr. Boštjan M. Zupančič. Seznanjam vas z zapisnikom o ugotovitvi izida glasovanja za kandidatko za sodnico na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu gospo Mileno Šmit. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije današnjega dne 20. novembra. Razdeljenih je bilo 80 glasovnic, oddanih je bilo 80 glasovnic, neveljavne so bile tri glasovnice, veljavnih je bilo 77 glasovnic. Za je glasovalo 73 poslancev, proti so glasovali 4 poslanci. Na podlagi izida glasovanja je bila z večino glasov vseh poslancev izvoljena kandidatka za sodnico na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu gospa Milena Šmit. Seznanjam vas s tretjim, zadnjim zapisnikom o ugotovitvi izida glasovanja za kandidata za sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu gospoda Boštjana Penka. Glasovanje je potekalo v prostorih Državnega zbora dne 20. novembra. Razdeljenih je bilo 80 glasovnic, oddanih je bilo 80 glasovnic, neveljavni sta bili 2 glasovnici, veljavnih je bilo 78 glasovnic. Za je glasovalo 73 poslank in poslancev, proti je glasovalo 5 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil z večino glasov vseh poslancev izvoljen kandidat za sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu gospod Boštjan Penko. Vsem kandidatom in izvoljenim sodnikom čestitam v imenu Državnega zbora ob izvolitvi. Mi pa prehajamo na obravnavo desetih predlogov Sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo. Sodni svet je Državnemu zboru predložil deset predlogov za izvolitev kandidatk in kandidatov v sodniško funkcijo na sodniška mesta okrožnega sodnika na Okrožnem sodišču Maribor ter sedem okrajnih sodnic in dveh okrajnih sodnikov na Okrajnem sodišču v Celju, Kočevju, Ljubljani, Škofji Loki, Domžalah in Mariboru. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlagane predloge sklepov. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu naslednjih sklepov. Prvič, na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo mag. Janeza Žirovnika na sodniško mesto okrožnega sodnika na Okrožnem sodišču v Mariboru. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Drugič, na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Tanje Potočnik na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Helene Vidic Bizjak na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Kočevju. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospoda Mateja Čujoviča na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Anje Gregorič Lozej na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 53 poslancev in poslank, za 47, proti 2. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Tatjane Kukanja na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Erike Ponikvar Dečman na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Simone Prosen, na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Škofji Loki. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Vite Hribar na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Domžalah. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospoda Tomaža Klenovška na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Mariboru. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo predloga sklepa o razrešitvi predsednice in imenovanju predsednika Odbora Državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje Predlog je v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina Nove Slovenije, ki predlaga, da se gospo Mojco Kucler Dolinar razreši, kot predsednico Odbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje in se za predsednika imenuje gospoda Draga Korena. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o razrešitvi predsednice in imenovanju predsednika Odbora Državnega zbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem tudi zaključujem 21. točko dnevnega reda. Prekinjam 33. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Lep večer.