Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjamo z nadaljevanjem 11. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne moreta udeležiti naslednja poslanka in poslanec, dr. Ljubica Jelušič od 17. ure dalje in gospod Jožef Kavtičnik od 15.30 dalje. Še enkrat vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O SISTEMU PLAČ V JAVNEM SEKTORJU, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je na 9. seji 12. februarja 2013 obravnaval Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Najprej dajem besedo mag. Katarini Hočevar za predstavitev stališča Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo vas vse pozdravljam! V Državljanski listi obžalujemo, da sprememba Zakona o sistemu plač v javnem sektorju na matičnem delovnem telesu ni dobila zadostne podpore. S predlogom sprememb zakona bi se ukinili dodatki za specializacijo, magisterij in doktorat skoraj 7 tisočim javnim uslužbencem. Do dodatka so danes upravičeni javni uslužbenci pod pogojem, da so si pridobili ustrezen znanstveni naziv iz smeri strokovne izobrazbe, ki je povezana z vsebino dela in ta ni pogoj za zasedbo delovnega mesta. Sama pravica do dodatka tako ni povezana ne z rezultati delati javnega uslužbenca, ne z njegovo delovno učinkovitostjo in ne s pogoji za zasedbo delovnega mesta. Gre nekako izključno za osebno okoliščino zaposlenega. Če v Sloveniji želimo nadaljevati z modernizacijo javne uprave in priti do cilja, da bo ta dober servis državljanom, potem moramo nagrajevati učinkovito delo in ne zgolj formalne izobrazbe, ki je sicer tudi dobrodošla, vendar so pomembne tudi ostale kompetence in znanje javnih uslužbencev, ki velikokrat v večji meri pripomorejo k uspešnejšemu delu javnih uslužbencev, pa so v javni upravi žal prezrta. Obstoječa ureditev bi lahko rekli, da je na nek način tudi diskriminatorna, in sicer do vseh tistih javnih uslužbencev, ki zasedajo delovna mesta z zahtevano nižjo stopnjo izobrazbe, kot jo imajo, pa ta izobrazba ni specializacija, magisterij ali doktorat. Ti javni uslužbenci za svojo nadstandardno izobrazbo ne prejemajo nobenega dodatka. Če bo v prihodnje podoben predlog vložen v parlamentarno proceduro, smo mu poslanke in poslanci Državljanske liste naklonjeni. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Janez Ribič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlagano novelo Zakona o spremembah plač v javnem sektorju, katere glavni namen je ukinitev pravice do dodatka za specializacijo, magisterij in doktorat na tistih delovnih mestih v javnem sektorju, ki tovrstnih stopenj izobrazbe ne zahtevajo, smo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke načeloma podprli. Ocenili smo namreč, da je tovrsten poseg v pravice javnih uslužbencev še dopusten in sledi cilju zmanjšanja javnih izdatkov. Ocenjeni prihranek na letni ravni v primeru uveljavitve tega zakona bi namreč znašal približno 5,5 milijona evrov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ocenjujemo, da lahko pri obstoječi ureditvi, ki bo očitno ostala še naprej, prihaja do neenakopravnega položaja med javnimi uslužbenci, ki nimajo znanstvenega naziva, ter tistimi, ki le-tega imajo, oboji pa opravljajo popolnoma enake delovne naloge na delovnih mestih, za katere zadostuje, na primer, visokošolska stopnja izobrazbe. Je pa po drugi strani tudi res, da je v javnem sektorju delovnih mest, za katera se zahteva naziv magistra ali doktorja znanosti, sorazmerno malo, medtem ko je vseh javnih uslužbencev, ki posedujejo znanstvene nazive in so upravičeni do dodatka, skoraj 7 tisoč. Morda bi res bilo nekoliko nenavadno, da bi se vsem, ki so vložili svojo energijo, čas in bržkone tudi finančna sredstva popolnoma odvzela pravica do omenjenega dodatka, saj bi se s tem posredno tudi izničili njihov trud, ki so ga vložili v pripravo znanstvenega dela. To bi najbrž vplivalo tudi na njihovo motivacijo za delo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne čutimo pretiranega obžalovanja, da se je zakonodajni postopek glede obravnave novele Zakona o sistemu plač v javnem sektorju končal že na matičnem delovnem telesu. Kljub temu pa bodočo koalicijo opozarjamo, da resno pristopi k racionalizaciji javnega sektorja in na tem področju nadaljuje delo Vlade, ki opravlja tekoče posle. Odstop od že sprejetih in predlaganih sistemskih sprememb v javnem sektorju namreč lahko zelo ogrozi proces konsolidacije javnih financ, brez katere pa ni realno pričakovati gospodarskega okrevanja. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Marjana Kotnik Poropat bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo in dobro jutro vsem, spoštovane poslanke in poslanci! Stališče DeSUSa je naslednje. Postopek obravnavanega zakona, ki ni uspešno prestal obravnave na seji matičnega odbora, je končan. Zato v tem delu obravnave slednje zgolj ugotavljamo in ne odločamo o samem zakonu niti o njegovi vsebini. Res, da je predlagateljev namen z vložitvijo tega zakona bil zgolj in samo racionalnost, smotrnost in legitimnost porabe javnih sredstev, torej varčevanje. Kljub temu pa, četudi gre za varčevalni namen, kar je danes zagotovo nujno, je treba upoštevati pravila postopanja pri sprejemanju zakonodaje. Tu je vlada ignorantsko zaobšla osnovna pravila pripravljanja zakonodajnih predlogov. Predstavniki sindikatov so to jasno izrazili že na seji delovnega telesa. Povedali so, da nikoli do sedaj ni bil popolnoma ignoriran postopek usklajevanja, da se je to zgodilo prvič po desetih letih veljavnosti tega zakona, ki je temeljil z vsemi dogovori na principu usklajevanja z zaposlenimi v javnem sektorju, in da je tovrstno ravnanje vlade precedens. Ne zaradi vsebine predlaganega zakona, marveč zaradi načina priprave njegovega besedila in zaradi ignorantskega odnosa do socialnega dialoga, tudi sama na seji delovnega telesa predloga nisem podprla. Prepričana sem, da se je treba še toliko bolj v času krize in sprejemanja varčevalnih ukrepov pogovarjati, dogovarjati, četudi se v končni fazi ne pride do vsem sprejemljivih zaključkov. Treba je sodelovati. Časi so pač takšni. Zato dajemo predlog vladi, ne samo v zvezi s tem zakonom, temveč na sploh pri pripravi zakonodaje, naj se dogovarja in se poskuša tudi dogovoriti, naj torej upošteva osnovna pravila ravnanja. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Obravnavana sprememba Zakona o sistemu plač v javnem sektorju ukinja dodatek za specializacijo, magisterij in doktorat, do katerega so na podlagi sedanjih določil tega zakona upravičeni javni uslužbenci, pri katerih specializacija ali akademski naziv ni pogoj za opravljanje dela. Do tega dodatka je torej upravičen javni uslužbenec na podlagi pridobljenega akademskega naziva iz smeri strokovne izobrazbe, ki se zahteva za opravljanje dela oziroma je povezana z vsebino dela. V Novi Sloveniji smo na matičnem odboru za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo podprli predlog sprememb navedenega zakona iz enega samega razloga. Ta razlog je znižanje javnofinančnih odhodkov. Z ukinitvijo tega dodatka bi se namreč izdatki državnega in občinskih proračunov zmanjšali letno za približno 5,5 milijonov evrov. Glede na to, da smo zaradi zniževanja javnofinančnih izdatkov z drugimi zakonskimi podlagami, kot sta Zakon za uravnoteženje javnih financ in zlasti Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, zmanjšali plače in druge prejemke javnih uslužbencev, porodniška nadomestila in številne socialne transferje, ocenjujemo, da je cilj, ki ga zasleduje navedeni zakon, sorazmeren s tem posegom v plačni sistem. Sicer pa poudarjam, da se v Novi Sloveniji zavzemamo za dostopnost študija vsem študentom na vseh stopnjah, torej tudi na podiplomskem študiju. Posameznik namreč na ta način pridobiva ustrezne kompetence in osebne potenciale pri učinkovitem in konstruktivnem sodelovanju ne le na delovnem, pač pa tudi v svojem širšem družbenem okolju. Še posebej v naraščajočih raznolikih družbah. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Matjaž Zanoškar bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi, eno lepo dobro jutro vam želim v imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije in v svojem imenu. Kljub temu da je bila novela zakon o sistemu plač v javnem sektorju na matičnem odboru zavrnjena, je prav, da povemo tudi mnenje, ki smo ga oblikovali v Pozitivni Sloveniji glede zakona, ki je bil predlagan in je tako danes obsojen na neuspeh. Nam se zdi, da je bila novela zakona zelo krivično naravnana do vseh tistih, ki se izobražujejo, ki so pridobili neke znanstvene, strokovne nazive in jim s to novelo jemljemo te prispevke oziroma ta dodatke k plači. Preprosto gre za nekaj zelo argumentiranih vzrokov, zaradi katerih je Pozitivna Slovenija zavrnila in je pravzaprav vesela, smo zadovoljni, da zakon ni doživel nadaljnje pozitivne usode. Prvi razlog je ta, da je bila novela grob poseg v kršitev kolektivne pogodbe v javnem sektorju. Vemo, da je ta novela nastala na podlagi sklepa Vlade na 41. redni seji Vlade 12. 12. 2012, da se Vlada in nihče ni posvetoval prej niti z zaposlenimi niti s sindikati v javnem sektorju. Tako je bil to enostranski poseg, ki bi enostavno črtal vse te dodatke, ki jih imajo zaposleni, tisti, ki so si pridobili naziv v javnem sektorju. Zakon o sistemu plač v javnem sektorju je do danes doživel že veliko sprememb in vse spremembe so šle po taki poti, da je bilo najprej usklajevanje s socialnimi partnerji, torej z zaposlenimi in sindikati v javnem sektorju, potem pa je zagledal luč sveta. A na koncu koncev, če pogledamo to, da je enostavno bila želja rezati vse te prispevke k plačam, plačam teh, ki so si pridobili strokovni naziv, potem se lahko vprašamo, ali smo mi za to, da smo učeča družba. Ali smo mi za to, da smo družba znanja? Ali s tem mogoče ne bi posegli tudi v negiranje celotnega izobraževalnega sistema in ne nazadnje užalili vse tiste, ki so tako ali drugače prišli do svoje izobrazbe, bodisi ob delu bodisi iz dela. Na koncu koncev, tako kot je bilo že ugotovljeno, nekdo, ki si pridobi strokovni naziv, verjetno tudi na delu, ki ne zahteva strokovnega naziva, lahko naredi več, bolj strokovno in bolj kvalitetno. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija nič ne obžalujemo propada te novele, pričakujemo pa, da bodo v naslednjem poizkusu, da bodo popravljene te anomalije kot so bile do sedaj narejene. Torej, če bo že pripravljena novela sprejeta, potem ne bi bilo usklajeno, ne bo usklajeno s socialnimi partnerji, s sindikati in zaposlenimi v javnem sektorju zato, da ne bi naredili naprej kakšne večje krivice vsem tem, ki jim bi sicer vzeli ta dodatek k plači. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Sonja Ramšak bo predstavila stališče Poslanske skupine SDS.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana generalna sekretarka, kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki obžalujemo, da Predlog zakona o spremembi Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki ga je v Državni zbor vložila Vlada Republike Slovenije, na matičnem delovnem telesu ni prejel zadostne podpore, saj so predlagane rešitve odziv na zaostreno javnofinančno situacijo, ki terja določene sorazmerne in utemeljene posege v veljavne pravice. Predlagana sprememba zakona je namreč usmerjena v zmanjšanje obsega dodatkov, ki niso neposredno vezani na delovne pogoje in potrebe delovnega procesa, z namenom zagotovitve racionalne, smotrne in legitimne porabe javnih sredstev. S predlagano novelo je Vlada namreč predlagala ukinitev, tako kot je bilo že povedano, dodatka za specializacijo v višini 46,54 evra, magisterij v višini 72,41 evrov ali doktorata v višini 118,94 evrov oziroma preračunano na višino privarčevanih sredstev na letni ravni v višini 5 milijonov 501 tisoč 199 evrov bruto. Naj ponovno poudarim, da gre za ukinitev dodatkov, ki niso vezani na delovne pogoje in potrebe delovnega procesa, zato nam že na matičnem delovnem telesu ni bilo razumljivo nasprotovanje tej noveli s strani predstavnikov opozicijskih strank kot tudi ne s strani predstavnikov reprezentativnih sindikatov javnega sektorja. Nekateri očitno ne razumejo, da tako kot v gospodarstvu so potrebni posegi tudi v javnem sektorju. V Slovenski demokratski stranki menimo, da bi se na račun tako privarčevanih sredstev lahko izognili ukinjanju delovnih mest, kar bi bilo vsekakor bolje, saj bi po grobi oceni lahko ohranili od 100 do 150 delovnih mest. Upam, da bo prišlo kmalu tudi do reforme oziroma sprememb plačnega sistema v javni upravi, kjer bo večji poudarek dan nagrajevanju zaposlenih, ki so pri svojem delu ustvarjalni, inovativni, ker bo del plače odvisen od rezultatov dela. Zanimivo pa bi bilo opraviti tudi analizo ocen, ki so jih prejeli javni uslužbenci v zadnjih letih, ko so prejemali dodatek na specializacijo, magisterij oziroma doktorat in videti, ali gre za nadpovprečno sposobne javne uslužbence oziroma tiste, ki so bili tudi s strani nadrejenih ocenjeni z najvišjimi ocenami. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Mirko Brulc bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani! Socialni demokrati smo temu predloga zakona na matičnem delovnem telesu ostro nasprotovali. V stališču Poslanske skupine Socialnih demokratov pa bi poudaril rad naslednje. O ravnanju odhajajoče vlade o predlogih zakonov, ki so prihajali iz pravosodnega ministrstva, smo tudi že na tej seji ob obravnavi novele zakona o kazenskem postopku povedali nekaj kritičnih besed. Predlogi zakonskih besedil, namenjeni za usklajevanje s strokovno in drugo zainteresirano javnostjo, so se razlikovali od zakonskega besedila, ki smo ga potem obravnavali tukaj v Državnem zboru. Prikazano pa je bilo, kot da so besedila v celoti usklajena. V tem predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sistemu plač v javnem sektorju pa je predlagatelj za spremembo že v uvodu sam navedel, da predlog zakona ni bil posredovan v usklajevanje in je bil pripravljen neposredno na podlagi dogovora na 41. seji Vlade z dne 12. 12. 2012. Namen te novele je ukinitev dodatka za specializacijo, magisterij in doktorat, če to ni pogoj za zasedbo delovnega mesta. Razlog je zaostrena javnofinančna situacija. Po sprejetju ZUJF se je število zaposlenih zmanjšalo ali z upokojitvijo ali z odpuščanjem. Na nekaterih področjih delovanja državne oziroma javne uprave pa je zmanjševanje zaposlenih lahko pomenilo tudi nevarnost za zaposlene, predvsem pa uporabnike storitev. vlado, ki odhaja v tem trenutku, stanje javnih financ in državnega proračuna očitno ne zanima. Naj poudarim – ne zanima. To se kaže predvsem v teh zadnjih, dveh, treh tednih pri zaposlovanju preko prirejenih razpisov za svoje zveste podpornike. Na eni strani se zaposluje preko vseh meja dobrega okusa, na drugi strani pa se istočasno javnim uslužbencem, ki niso le uradniki po ministrstvih, ampak so tudi zaposleni v zdravstvu, vzgoji, šolstvu in v domovih starejših in drugih zavodih, tudi kulturi in še kje, nenehno grozi, da bodo ob službo ali ob manjšo plačo. Kot se spomnim, je bilo ob sprejemanju zakona o javnih uslužbencih in zakona o sistemu plač v javnem sektorju večkrat poudarjeno, da je v interesu države, da se javni uslužbenci dodatno izobražujejo in na ta način prispevajo k zagotavljanju kvalitetnejšega javnega servisa. Ob tem, da ni napredovanj, ni delovne uspešnosti in da se plače v javnem sektorju nenehno znižujejo, menim, da bi morali vsaj ti dodatki ostati. Vsaj do takrat, ko se skupaj s sindikatom in ostalimi relevantnimi sogovorniki Vlada ne dogovori drugače. In za lažje razumevanje, zakaj tako ostro nasprotujemo. Nadstandardno izobrazbo, pazite, gre za znanstvene nazive, so si mnogi pridobili ob delu na lastne stroške ob velikem odpovedovanju in velikem vlaganju svojega znanja. Brez znanstvenega naziva ni možna udeležba na mnogih simpozijih, srečanjih strokovnjakov širom po Evropi in svetu. Kako bodo pridobivali nova znanja? Spet smo priča temu pravilu obstoječe vlade, čim manj izobražen narod, tem boljše. In kakšen je ta dodatek, ljudje dragi, poglejte! Znanstvenik s specializacijo dobi mesečno 46,54 centov bruto dodatka. To je 30 evrov. Koliko je to kavic? Koliko strokovne literature si lahko za to kupi in kam lahko gre na strokovno izpopolnjevanje? Če pa mene v neki dejavnosti, v zdravstvu ali kjerkoli, namesto običajnega zdravnika sprejme specialist, ki ima za to 30 evrov višjo plačo in me zato boljše obravnava, sem deležen boljšega servisa, je za to za mene izjemno poceni storitev. Magisterij 72,61 evrov bruto in znanstveni doktorat 119 evrov bruto. Dajmo pripeljimo vojsko iz Afganistana in še od kod, prodajmo eno patrio, pa rešimo vse te znanstvene nazive z levo roko. Jaz upam, da bodo nova vlada in sindikati imeli v bodoče več pameti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Ugotavljam, da smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SLOVENSKEM DRŽAVNEM HOLDINGU, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 27 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Janijem Möderndorferjem. Predlog zakona je na 12. seji 20. februarja 2013 obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Najprej dajem besedo gospodu Romanu Žvegliču, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite, gospod Žveglič.
Spoštovani predsednik, cenjeni kolegi, spoštovane kolegice dober dan! Današnja ugotovitev, da predlog novele o Slovenskem državnem holdingu na delovnem telesu ni dobil podpore za nadaljnjo obravnavo, bi v Slovenski ljudski stranki želeli izkoristiti za komentar trenutnega dogajanja okoli osnovne različice zakona. Na Odboru za finance in monetarno politiko smo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke glasovali proti popravkom Zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki ga je predlagala Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Verjamem, da danes, ko je politična situacija drugačna kot ob vložitvi zakonskega predloga, ni več takšne goreče želje po menjavi sestave nadzornega sveta holdinga, še posebno, da bi v njem več moči dajali opoziciji ali še več, da bi zahtevali, da se mora za nekatere odločitve doseči popolno soglasje nadzornikov, kar je resnično utopično pričakovati. Večkrat smo pojasnjevali tudi razloge zakaj družba, kot je državni holding, ne more biti klasičen zavezanec za zagotavljanje informacij javnega značaja, ker bi to preprosto zelo otežilo njegovo delo. Ostane le še točka, ki zadeva pooblastila Računskega sodišča. Naj bom na tej točki povsem jasen. V Slovenski ljudski stranki podpiramo določilo, da lahko Računsko sodišče pregleduje poslovanje holdinga in njegovih odvisnih družb oziroma tistih, kjer ima država večinski lastniški delež. Takrat smo imeli v Slovenski ljudski stranki na mizi tudi predlog Vlade Republike Slovenije, kjer je bila ta stvar urejena skupaj z nekaterimi redakcijskimi popravki zakona. Predlog navkljub obljubam še danes ni prispel v Državni zbor, in to obžalujemo, kajti to določbo bi bilo prav vključiti v obstoječi zakon. Sedaj pa dovolite še nekaj besed o trenutnem stanju okoli te zakonodaje. Zakon o Slovenskem državnem holdingu je začel veljati že konec decembra 2012. Zakonski roki tečejo, pa nimamo ne nadzornega sveta ne klasifikacije naložb, kaj šele, da bi imeli upravo, ki bi lahko začela z delom. Poslanci Slovenske ljudske stranke ne vemo, kakšna prihodnost čaka Slovenski državni holding, kajti v novo vlado želita vstopiti dve stranki – ena, ki ga je pripravila, in druga, ki mu je ves čas zelo nasprotovala. Trenutno poteka tudi burna razprav znotraj nove nastajajoče koalicije. Moramo pa vedeti, da v Slovenski ljudski stranki ne sprejemamo nobenih izgovorov, zakaj naj bi se slovensko premoženje moralo upravljati še naprej, kot se je do sedaj. Vsi vemo, kaj se je dogajalo v preteklosti, vidimo, kam nas je pripeljala dosedanja praksa, videli smo, kaj pomeni, ko politični funkcionarji naročajo državnim podjetjem, da kupujejo delnice, dokapitalizirajo banke in tako naprej. Zato danes apeliram, da čim prej sprejmete odločitev, sprožite zakonske postopke in naj holding začne delovati ter prvič v zgodovini Republike Slovenije upravljati z njenim premoženjem po mednarodnih standardih in merilih. Holding ni bil pripravljen ne za razprodajo ne za veleizdajo, kot so nekateri vpili. Bil je narejen zato, da bodo državljanke in državljani sploh vedeli, kaj je njihovo premoženje, da bodo videli na enem mestu, ali znamo s tem premoženjem upravljati in iz njega na koncu koncev tudi kaj pridobiti. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Marija Plevčak bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Vsem prav prisrčen pozdrav! Hvala za besedo. Ker je postopek obravnavanega zakona zaradi nesprejetja členov in zakona v celoti bil končan že na seji matičnega delovnega telesa, poslanci o njem niti ne bomo glasovali. Kljub temu pa naj ob tej priložnosti na kratko pokomentiram vsebino predlaganega zakona. Z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu se v upravljanje premoženja, ki je neposredno ali posredno v lasti države, uvajajo novosti. Ko smo v Demokratični stranki upokojencev kot koalicijski partner lahko sooblikovali vsebino zakona in se pozneje odločili za njegovo potrditev, smo bili prepričani, in še vedno menimo in smo prepričani, da je možno s tem novim konceptom uresničiti cilj dobrega in gospodarnega upravljanja naložb države, predvsem pa preglednega upravljanja v korist države in korist državljanov. Da bi bilo tako, smo vedno pripravljeni na izboljšave, in to po naši oceni predlagana novela zakona tudi prinaša. Popravke osnovnega zakona, ki so vključeni v novelo zakona Pozitivne Slovenije, je bila pripravljena narediti tudi Vlada v odhajanju. Že pred časom smo takratni koalicijski partnerji vladni osnutek sprememb in dopolnitev Zakona o Slovenskem državnem holdingu obravnavali skupaj s predlogom Pozitivne Slovenije in se dogovorili, da z vložitvijo vladnega predloga lahko na matičnem delovnem telesu pridemo do skupnih rešitev. Žal pa se to ni zgodilo. V naši poslanski skupini stremimo k temu, da bi bilo upravljanje s kapitalskimi naložbami države popolnoma transparentno in v duhu uresničevanja javnega interesa. Zato podpiramo, da je holding podvržen nadzoru Računskega sodišča, da mora biti poslovanje holdinga v skladu s predpisi javnega naročanja in zagotavljati dostop do informacij javnega značaja. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Zakon o Slovenskem državnem holdingu smo komaj dobro spravili skozi zakonodajni postopek, ni še niti zaživel in že je vložen predlog sprememb in dopolnitev. Spomnimo se, kateri vse možni pravni instituti, pravni in politični manevri so bili uporabljeni, da bi se preprečilo sprejetje tega zakona, pa čeprav smo si v politiki najbrž le enotni, da dosedanji način upravljanja s kapitalskimi naložbami ni bil ustrezen, predvsem pa je bil neučinkovit. Kapitalske naložbe v preteklih letih niso prinašale ustreznih donosov. Spomnimo se tudi glasovanj na posameznih skupščinah družb v državni lasti, ko so različni upravljavci državnih naložb, KAD, SOD, DSU in tudi AUKN, delovali in glasovali nasprotujoče, saj so zasledovali različne cilje. Ali je to prav? Tako stanje je bilo treba preseči. Preko SDH se zagotavlja lažje, transparentnejše in bolj učinkovito upravljanje državnega premoženja. Očitno pa to ni skupni cilj vseh političnih strank. Kljub vsem blokadam je bil torej zakon sprejet in tudi začet postopek ustanovitve Slovenskega državnega holdinga, ki pa žal ni dokončan. Potrebno bi bilo sprejetje akta klasifikacija naložb SDH, strategije upravljanja naložb in tako naprej. Vlada Republike Slovenije je akt klasifikacija naložb SDH sprejela in ga posredovala v parlamentarno proceduro. Poslanci novonastajajoče koalicije so izglasovali umik klasifikacije naložb z dnevnega reda matičnega delovnega telesa. Ker torej klasifikacija naložb SDH ni sprejeta, SDH ne more začeti z upravljanjem kapitalskih naložb. Vloženega predloga sprememb zakona o SDH na seji matičnega delovnega telesa nismo podprli. Večina predlaganih rešitev celo nasprotuje temeljnim načelom tega zakona. Naj to pojasnim na enem primeru. Predlagateljica zakonskih sprememb, to je Pozitivna Slovenija, je predlagala rešitev, po kateri naj bi bila zagotovljena zavezanost SDH in njihovih odvisnih družb za dostopanje do informacij javnega značaja. Na ta način bi se po njihovem mnenju zagotovila transparentnosti pri poslovanju SDH. Veljavni zakon o dostopu do informacij javnega značaja zagotavlja uporabo informacij javnega značaja, s katerimi razpolagajo državni organi, organi lokalnih skupnosti, javne agencije, javni skladi in druge osebe javnega prava, nosilci javnih pooblastil in izvajalci javnih služb. Ta zakon torej ne zavezuje k posredovanju podatkov gospodarske družbe. V skladu z veljavnim zakonom o Slovenskem državnem holdingu je SDH javna delniška družba in posluje po Zakonu o gospodarskih družbah. Mislim, da je tukaj ravno problem razumevanja tega zakona. Prav tako morajo biti pri SDH informacije te gospodarske družbe, vsaj nekatere informacije, varovane kot poslovna skrivnost. V postopkih pogajanj bi razkrivanje informacij javnosti pomenilo nevarnost za uspešno dokončanje opravljene naložbe, zato take vsebine zakonskega predloga ni mogoče podpreti. Poudarili pa bi, da bo o poslovanju SDH, tako kot to velja za vse javne delniške družbe, javnost seznanjena z njegovim poslovanjem prek javnega informacijskega portala Ljubljanske borze. Te informacije zajemajo javno objavo o vseh poslovnih dogodkih, kot so sklic skupščine družbe, informacije o izdanih vrednostnih papirjih, sklenitve pomembnih pogodb, pravnih postopkih in podobno. Dosedanje opozicijske stranke so se ves čas sprejemanja zakona o SDH prizadevale prepričati javnost o tem, da pomeni ustanovitev SDH prodajo ali celo več – razprodajo državnega premoženja. Enak cilj zasledujejo tudi pri predlogu sprememb in dopolnitev tega zakona. Seveda gre za demagogijo. Upravljanje s kapitalsko naložbo namreč ni mišljeno samo prodaja, temveč tudi dokapitalizacije s strani holdinga in vlagatelji strateških partnerjev ter druge vrste upravljanja. Pa naj zaključim z bojaznijo. Bojim se namreč, da bo sedanja novonastajajoča koalicija te njihove napovedi tudi uresničila. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Alojzij Potočnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije.
Spoštovani! Začeti je treba pravzaprav na koncu. Na 12. seji Odbora za finance in monetarno politiko, res da tudi po neljubih in sem ter tja komičnih dogodkih in proceduralnih zapletih pri glasovanju odbor Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem državnem holdingu ni sprejel. In ker členi predloga zakona niso bili sprejeti, je na podlagi razlage poslovnika Državnega zbora ugotoviti, da je obravnava predloga na matičnem delovnem telesu končana. Doživel je torej povsem enako usodo kot v juniju 2012 s strani Pozitivne Slovenije pripravljen alternativni predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb države. Takrat je koalicija porabila manj kot 10 minut, da ga je spoznala za neprimernega. In gre, tako po mnenju političnih strank, tako po mnenju zainteresirane javnosti, za eno najpomembnejših nacionalnih vprašanj. Po vseh peripetijah in institutih, ki so bili uporabljeni, tudi politično neprimernih, smo se v Pozitivni Sloveniji odločili, da predlagamo popravke zakona v tistih delih, kjer mislimo, da so spodrsljaji najbolj očitni. Z rešitvami, ki jim diskretno, poudarjam diskretno, ni nasprotoval tudi takratni minister za finance, vsaj v večini členov ne. Temeljni cilj nove zakona je bila uveljavitev izboljšanega koncepta, ki bi zagotavljali preglednejše upravljanje z državnim premoženjem in njegovo zaščito. Poglavitne rešitve, ki smo jih predlagali, so bile: zagotavljanje dostopa do informacij javnega značaja, pa kakorkoli smo danes slišali, da je to sporno; zavezanost SDH in njegovih odvisnih družb, da uporabi določbe o javnem naročanju in nadzor nad izkazi s strani Računskega sodišča. Transparentnost upravljanja pa naj bi bila zagotovljena z uravnoteženo zastopanostjo članov nadzornega sveta holdinga, katerih izbira bi temeljila na njihovi strokovnosti in predvsem tudi izkušnjah. Ponavljamo, kar smo že slišali. Večina strokovnih institucij in tudi pristojno telo Državnega sveta je novelo podprla tudi z utemeljenimi pripombami, ki pa smo jih kasneje vključili v amandmaje. Mnenje Vlade noveli ni bilo naklonjeno, ni pa oporekalo tistim dopolnilom glede uporabe pravil javnega naročanja, tisti, ki je pri tem sodeloval, to je 1. člen, in pristojnosti Računskega sodišča, to je 5. člen. Najbrž je tudi zato predstavnik Vlade na pristojnem odboru zagotovil, da bo Vlada sama pripravila dopolnitve zakona, kar seveda kaže, da Vlada ve, da zakon ni popoln in to je dobro. Žal pa dejanja niso šla po obljubljeni poti. Popravek zakona, ki je bil obljubljen, sta nenadejano izven terminskega plana prehitela predlog smernic upravljanj naložb in klasifikacija naložb Slovenskega državnega holdinga. Da zaključim. V tem trenutku je težko reči v luči omenjenih dogodkov, kdo res hoče holdingu dobro. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Patricija Šulin bo predstavila stališče Poslanske skupine SDS.
Predsedujoči, hvala za besedo. Pozdrav vsem prisotnim! Zakon o Slovenskem državnem holdingu je sprejel Državni zbor na seji dne 23. oktobra 2012, ki ureja status in delovanje Slovenskega državnega holdinga, prenos naložb Republike Slovenije v imetništvo SDH, upravljanje naložb in akte ter postopke upravljanja naložb. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o slovenskem državnem holdingu, ki ga obravnavamo danes, vsebuje obveznost uporabe določb Zakona o javnem naročanju. Razumemo vsebinski cilj glede javnega naročanja in namenu, kateremu predlagatelju sledijo, poudarjamo pa, da je SDH že sicer podvržen Zakonu o javnemu naročanju in je tudi njegov zavezanec. Predlagane določbe glede tega, da bi bili zavezanci za upoštevanje pravil javnega naročanja vse odvisne družbe, je v nasprotju tudi z evropskim predpisom, na podlagi katerega je bil sprejet Zakon o javnem naročanju 2. Poudarjamo, da so nekatera javna podjetja že zavezana k oddaji naročila po Zakonu o javnem naročanju 2, ko opravljajo dejavnost v splošnem interesu. Prav tako obstoječi zakon že vsebuje zavezo, da holding javnosti razkriva podatke, kot to velja za vse javne delniške družbe, tako da bo javnost pravočasno in o vseh pomembnih pogledih obveščena, na kakšen način holding posluje, kar je opredeljeno tudi v kodeksu upravljanja javnih delniških družb. Zakon vsebuje še druge določbe, ki pripomorejo k transparentnemu ter odgovornemu upravljanju z državnim premoženjem, zato je določba predlagateljev, s katero bi Slovenski državni holding določili kot zavezanca, v skladu z zakonom, ki ureja dostop do informacij, neprimerna in nepotrebna, saj bi vsaka dodatna obveznost razkrivanja podatkov lahko pomenila nevarnost za neuspešno dokončanje določenih postopkov upravljanja z naložbami. Poudarjamo tudi, da je ključnega pomena, da se v nadzorni svet imenujejo zaupanja vredni, strokovno usposobljeni kandidati, z vrhunskimi kompetencami, ki so neodvisni, brez vmešavanja politike v njihovo delo, tako da dolžina mandata članov nadzornega sveta ne bo enaka dolžini mandata Državnega zbora. Povsem tudi zadostuje, če nadzorni svet odloči o dokapitalizaciji, ne da bi to odločitev sprejel soglasno ali da bi v primeru nesoglasne odločitve to odločitev sprejelo pristojno delovno telo Državnega zbora, kar bi pomenilo, da politika upravlja in ne za to usposobljeni strokovnjaki, kar je za nas nesprejemljivo. Določbe prejšnjega zakona zagotavljajo učinkovito upravljanje naložb in pravočasno izvedbo nujnih ukrepov dokapitalizacije kot tudi transparentnost in informiranost Državnega zbora z novimi ukrepi dokapitalizacij. Predlagana določba tega, da Računsko sodišče izvaja revizijo izkazov in poslovanja SDH in njegovih neodvisnih družb v skladu s pristojnostjo Računskega sodišča, revizijsko poročilo pa mora Računsko sodišče predložiti Državnemu zboru, je smiselna, vendar po našem mnenju ni rešena celovito. Slovenska demokratska stranka Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem državnem holdingu ne bo podprla. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Matevž Frangež bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Socialne demokrate ne vznemirja vprašanje, kdo želi Slovenskemu državnemu holdingu dobro ali ne. Nas vznemirja vprašanje, kdo želi državnemu premoženju, družbam v večinski pretežni ali delni lasti države dobro ali ne. Mi to premoženje vidimo kot razvojni potencial te države. Pri določanju usode tega premoženja moramo biti izjemno pazljivi še posebej na krizni čas, da z nepremišljenimi potezami ne uničimo razvojne substance, ki jo danes predstavlja to premoženje. Predlagane spremembe tega zakona niso bile izglasovane na Odboru za finance in monetarno politiko. Ob tej priložnosti se nam zdi zato vredno in potrebno poudariti, da moramo državno premoženje razumeti kot razvojni potencial naše in prihodnjih generacij, ne pa kot volilni plen vsakokratnih zmagovalcev na volitvah. Zato nam v osnovni verziji zakona o Slovenskem državnem holdingu pa tudi v poskusih popravkov ni všeč ideja o tem, da bi pravzaprav upravljanje Slovenskega državnega holdinga, s tem pa vitalnega dela državnega premoženja, bilo podrejeno političnemu delegatskemu sistemu. Politiko je treba iz upravljanja gospodarskih družb v lasti države umakniti, to upravljanje pa podvreči ustreznim strokovnim merilom v skladu z najstrožjimi kriteriji, ki jih pred nas postavljajo smernice organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj. Ob tem smo si želeli, da bi v upravljanje Slovenskega državnega holdinga ustrezno vpeli tudi zaposlene, zaposlene na holdingu in odvisnih družbah, da uresničimo tisto idejo, ki jo imamo v smislu ekonomske demokracije in sodelovanja delavcev pri upravljanju gospodarskih družb. Gospodarskih družb kot takšnih, še posebej pa gospodarskih družb, ki so v lasti države, ker mora država pri tem biti zgled za to, da temu zgledu sledijo tudi druga podjetja v državi. To od nas zahteva tudi Ustava Republike Slovenije in interpretacija ustave, ki jo je podalo v svoji odločbi Ustavno sodišče. Podpiramo intenco, da je to državno premoženje podvrženo nadzoru Računskega sodišča. Poudarjamo pa, da ne želimo rešitev, ki bi zgolj na papirju omogočale strog nadzor nad potmi javnega denarja in javnega premoženja. Državni zbor je odgovoren, da rešitve v zakonodaji sprejema tako, da bodo te življenjske. Danes vemo, da ob javnih blagajnah države Računsko sodišče bdi tudi nad proračuni lokalnih skupnosti in pri tem se sprašujemo, ali ima strokovno in kadrovsko kapaciteto za to, da zagotovi tudi ustrezen nadzor nad Slovenskim državnim holdingom, njegovimi odvisnimi družbami in njihovim poslovanjem. To intenco v vsakem primeru podpiramo, ne želimo pa si sprejemati rešitev, ki bi bile na koncu neživljenjske in ki ne bi omogočale učinkovitega nadzora. Prav tako menimo, da mora biti organ upravljanja državnega premoženja neposredno odgovoren državnemu zboru. Sama vlada kot skupščina je sporna z vidika izvrševanja smernic o korporativnem upravljanju zaradi vmešavanja v dnevno politiko poslovanja podjetij. Če pogledamo, kaj se dogaja tudi v tem času, ko nimamo več vlade s polnimi pooblastili, kadrovanje v državnem gospodarstvu pa se nadaljuje, je to seveda poseben poduk, kako ne smemo razumeti državnega premoženja in kakšnim ciljem, pretežno ciljem političnih strank, ne sme biti to premoženje podrejeno. Mi ga vidimo kot neko substanco, ki lahko predstavlja osnovo za dolgoročni razvoj te države v socialno tržno gospodarstvo urejenih pravil in države, ki bo iz tega premoženja dobila tudi močan fiskalni impulz v obliki dividend iz dobička, ki ga bodo ta podjetja ustvarjala. Od nove vlade v tem pogledu pričakujemo, da bo to vprašanje obravnavala trezno in da bomo našli rešitve, ki jih naslednja vlada ne bo ponovno spreminjala. Gre za to, da moramo slediti enemu dolgoročnemu konceptu, ker samo ta koncept na koncu pripelje tudi do želenih rezultatov. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Ugotavljam, da smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAŠČITI ŽIVALI, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Branko Ravniku, državnemu sekretarju na Ministrstvu za kmetijstvo in okolje.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, poslanci! Skozi zakonodajni postopek smo po temeljiti strokovni in javni razpravi presegli osnovni namen spremembe zakona, to je prenos evropske zakonodaje v naš pravni red. Kljub temu da gre po obsegu za manjše spremembe obstoječe zakonodaje, lahko rečemo, da smo skupaj skozi predloge oblikovali novo raven zaščite živali na več področjih, predvsem v reji, poizkusih in pri zakolu ter, kar je tudi pomembno, okrepili odgovornost lastnikov živali. Predlagane spremembe in dopolnite zakona temeljijo na načelih odgovornega lastništva in humanega ravnanja z živalmi, zato predlagam poslankam in poslancem, da zakon sprejmete. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Ravniku. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo dajem najprej mag. Jani Jenko, in sicer predstavila bo stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav! Danes je pred nami še tretja obravnava predloga novele Zakona o zaščiti živali. V poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da predlog prinaša pomembne novosti na področju zaščite živali. S tem mislimo predvsem na prepoved cirkusov, v katerih za nastopanje ali prikazovanje uporabljajo prostoživeče živalske vrste. Prav tako pozdravljamo določbe, ki jih prinaša novela na področju poskusov na živalih, in sicer uvajanje načela zamenjav poskusnih živali z drugimi metodami, s čim manjšim številom poskusnih živali, izboljšanje pogojev reje in oskrbe poskusnih živali ter izvajanje poskusov. Idealno bi sicer bilo določilo, da se poskusi na živalih popolnoma prepovedo, vendar za enkrat očitno še nismo dovolj zreli za takšno odločitev. Prav tako še nismo dovolj zrela družba za to, da bi se prepovedala usmrtitev živali v zavetiščih po 30 dneh bivanja oziroma da bi se podaljšal minimalni čas bivanja. Kot smo v Poslanski skupini DeSUS že večkrat povedali, pozdravljamo tudi določila, ki prepovedujejo zakol živali brez predhodnega omamljanja. Žal je slišati, da bo menda prav zaradi tega določb novela zakona takoj po sprejetju romala v presojo na Ustavno sodišče zaradi domnevnega kršenja verskih pravic. Upamo, da bodo v tem primeru ustavni sodniki odločili v dobrobit živali in ohranili omenjeno prepoved tudi v primerih klanja za verske obrede. V poslanski skupini DeSUS pozdravljamo tudi izboljšanje zajema podatkov za vodenje centralnega registra psov. Obvezen bo vnos podatka o izvoru psa, s čimer želijo preprečiti nezakonit promet z živalmi. Novela občinskim redarstvom dodeljuje pristojnost obravnave fizičnega varstva živali, to je pse na povodce na javnih mestih in v primerih vodenja prekrškovnih postopkov pa tudi preverjanja označevanja oziroma mikročipiranja psov. Če povzamem. V poslanski skupini DeSUS menimo, da predlog novele zakona o zaščiti živali pomembno prispeva k izboljšanju zaščite živali v Republiki Sloveniji in dviga kulturo družbe na višji, bolj human nivo. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Janez Vasle bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani gospod predsednik, spoštovani predstavniki Vlade! Ta zakon je nastajal dolgo časa in se usklajeval tako s stroko kot tudi laično javnostjo. V razpravi pri drugem branju smo zato slišali veliko pohval na račun tega zakona, ki je bil sprejet brez glasu proti. Tudi v naši poslanski skupini podpiramo spremembe zakona, ker smo prepričani, da ga je stroka dobro pripravila in da bo izvajanje tega zakona prispevalo k višji ravni zaščite živali v naši državi. Kljub temu pa smo prepričani, da še tako dober zakon kot tudi strog nadzor nad izvajanjem ne bo mogel preprečiti slabih ravnanj z živalmi ali celo mučenja živali. Pozivamo vse lastnike živali, tako rejnih kot hišnih in drugih živali, da ne pozabijo, da je žival v prvi vrsti njihova skrb in odgovornost. Zmotno je mišljenje, da so živali, ko jih ne potrebujemo več, skrb države ali občine. Žival je v dobrem in slabem izključno odgovornost lastnika. Zato je prelaganje te odgovornosti na druge: na inšpektorje, na občinske redarje, na občinski državni proračun samo izhod v sili. V tej fazi sprejemanja zakona so aktivno sodelovale tudi nevladne organizacije, ki delujejo na področju zaščite živali in smo jim poslanci prisluhnili. Tako je bil sprejet tudi amandma o prepovedi reje in lova živali za pridobivanje krzna, kože in perja, ki je povzročil veliko vprašanj pri rejcih kožuharjev. Vladni predlog ni predvideval omenjene prepovedi, saj v zvezi z rejo kožuharjev in zaščito teh živali v času usmrtitve obstaja harmonizirana zakonodaja. Dejavnost je regulirana in do sedaj ni bila prepovedana. Zato razumemo strah in opozorila prizadetih. Morda pa je bila ta prepoved, sicer z dobrim namenom, prenagljena. Poleg prepovedi reje in lova kožuharjev spremembe zakona namreč ne prepovedujejo ubijanja živali zaradi pridobivanja krzna in kož. V naši poslanski skupini razumemo prepoved reje živali izključno za pridobivanje kož, krzna in perja. Dovoljena pa ostaja reja živali, katerih meso se uporablja za prehrano ljudi, koža, krzno ali perje pa so stranski proizvod in jih je dovoljeno uporabljati. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaščiti živali podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospa Tamara Vonta bo predstavila stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala lepa. Sprememba zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaščiti živali je eden tistih postopkov v Državnem zboru, ki ga lahko v marsičem navajamo kot zgled konstruktivnega sodelovanja med strokovno podkovano in dobro osveščeno civilno družbo in parlamentom. Zato seveda prinaša tudi kup dobrih rešitev, čeprav je bilo na nekaterih točkah vendarle treba sprejeti nekaj kompromisov, v čemer pa je tudi bistvo našega dela. Razprava o spremembah omenjenega zakona se je vrtela predvsem okoli nekaj vročih točk, ki so bile na koncu tudi sprejete. Med te zagotovo sodi predlog prepovedi cirkusov, v katerih nastopajo prostoživeče živali. Ob tem smo v Pozitivni Sloveniji vztrajali, da se izrazu "cirkus" doda tudi besedna zveza "in podobne prireditve", saj je tako zloraba določbe onemogočena. V Pozitivni Sloveniji posebej pozdravljamo prepoved obrednega klanja brez predhodnega omamljanja. Pri načrtovani rešitvi smo vztrajali kljub pritiskom nekaterih verskih skupnosti. Zagovarjamo prepoved reje živali zaradi krzna, čeprav je prišlo v amandmaju do nekaterih popravkov. Bistveno se ta namen prepovedi s tem ni spremenil. Posebej pri reji za krzno je treba poudariti, da ni razlogov, da Slovenija te prepovedi ne bi uvedla. Reja živali samo za ta namen je denimo prepovedana v Avstriji, na Hrvaškem, v posameznih deželah Nemčije, na Nizozemskem, v Veliki Britaniji in Srbiji in s sprejetjem takšnega amandmaja bi dokončno odpravili možnost tovrstne reje v Sloveniji, ne le za domače rejce, ampak tudi za tujce, ki bi se želeli ukvarjati s to dejavnostjo na ozemlju Republike Slovenije. Pogosto se sklicujemo na evropske direktive. Obstaja namreč tudi direktiva o zaščiti rejnih živali, ki določa, da lahko države članice uporabljajo strožja pravila v svojih državah. Mimogrede, Slovenija je leta 2008 z uredbo o ravnanju in načinih varstva pri trgovini z živalskimi in rastlinskimi vrstami prepovedala komercialni uvoz tjulnjevih kož in prav ta uredba omejuje uvoz kožuhov določenih živali zaradi skrbi o ravnanju z njimi. Gre za dokaz stališča, ki ga je Slovenija že v tem primeru v mednarodni skupnosti zavzela. In nenazadnje, kar se mi zdi še posebej pomembno, je tudi to, da je slovenska javnost taki rešitvi naklonjena. Seveda se je pa treba zavedati, da gre v prvi vrsti za prvi korak, torej za sprejetje nekega zakona. Z zakonodajo v bistvu rešujemo zelo veliko problemov, morda celo več, kot bi bilo to potrebno. Zakonov je veliko, drug problem pa je seveda izvajanje teh zakonov oziroma nadzor nad izvajanjem teh zakonov. Upam, da se bodo tudi na tem področju stvari še nekoliko izboljšale. Kot prihajajo podatki s terena, so zadeve še vedno včasih kar malce zaskrbljujoče. Poleg tega pa se mi zdi, da je izjemno pomembno, da posvetimo več pozornosti in časa preventivi oziroma vzgoji od mladih nog nekega sobivanja in odgovornosti za žival, ker verjamem, da s takšno vzgojo in s takšno preventivo tudi potem ne bodo več potrebni različni zakoni, ki uvajajo hude sankcije in podobno. V osnovi, če gledamo na vsa področja, se v bistvu sankcije kot takšne, kazni, umikajo nekaterim drugim oblikam, ki sem jim tudi sama precej bolj naklonjena. Upam, da je ta zakon eden od prvih korakov na tem področju. Za urejanje tega v bistvu niso potrebna neznansko velika finančna sredstva, ampak predvsem veliko dobre volje. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Robert Hrovat bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Živali, s katerimi sobivamo, so čuteča bitja, z vrsto specifičnih potreb, ki jih moramo spoštovati in upoštevati, če jim želimo omogočiti dostojno življenje brez trpljenja. V Slovenski demokratski stranki si vseskozi prizadevamo, da bi dolgoročno preprečili neodgovoren odnos do živali. Zakon, ki ga danes obravnavamo v zadnjem branju, določa odgovornost ljudi za zaščito živali, se pravi, zaščito njihovega življenja, zdravja in dobrobiti. Določa, kaj se šteje za mučenje živali in katera ravnanja oziroma posegi na živalih so prepovedani, ter določa pogoje, ki jih je treba za zaščito živali zagotoviti pri reji, prevozu in pri poskusih na živalih. Osnovni razlog spremembe zakona je uskladitev z evropsko direktivo o zaščiti živali, ki se uporablja v znanstvene namene. Ker se je od zadnje spremembe zakona marsikaj spremenilo, je bilo smiselno, da smo posegli tudi na ostala področja, s ciljem izboljšanja sedanjih določil o zaščiti živali. Na področju izvajanja poskusov na živalih se sistem nadgrajuje oziroma precej zaostruje, saj je treba za vsako dejanje, ki se opravi na živalih oziroma na živalskem tkivu, pridobiti predhodno soglasje posebne etične komisije in odločbo organa, pristojnega za veterinarstvo. Če primerjamo predlog osnovnega zakona, ki smo ga prejeli s strani ministrstva, in današnje besedilo, v Slovenski demokratski stranki ugotavljamo, da je bil z nekaterimi sprejetimi amandmaji tudi izboljšan. V Sloveniji je na področju zaščite živali močno dejavna civilna družba in vsem aktivistom, ki so se aktivno vključevali v razprave, se gre zahvaliti za konstruktivni dialog in pomoč pri sprejemanju teh zelo pomembnih izboljšav Zakona o zaščiti živali. Ne gre spregledati tudi stroke, ki opozarja na velik problem prevelike mačje populacije. Na tem področju bo treba v bližnji prihodnosti določiti rok za začetek izvajanja identifikacije mačk in vodenje centralnega registra lastnikov mačk. Sicer v zakonu delno sledimo tem apelom, vendar najbrž to ne bo zadoščalo. Tudi predlog Veterinarske zbornice v zvezi z ambulantami v zavetiščih bo treba skrbno pretehtati, kajti res veliko je pritožb s strani civilne družbe v zvezi z delom veterinarjev v teh ambulantah. Kljub vsemu dobremu, kar smo znotraj obravnave zakona spremenili, na primer, prepovedali smo cirkuse, v katerih nastopajo prostoživeče živali, in še marsikaj, nas v poslanski skupini vseeno skrbi nekaj zadev, ki pa smo jih uveljavili kljub nasprotovanju določenih skupin. Tu bi izpostavil muslimansko in judovsko skupnost, ki sta opozarjali na to, da novela zakona prepoveduje zakol brez omamljanja in ne dopušča izjem, kar za njih pomeni pretiran ukrep, ki preprečuje možnost udejanjanja verske svobode. Podobno velja tudi pri prepovedi reje živali za krzno in kožo, kar je bilo sprejeto z amandmajem v drugem branju. Sprejetje tega amandmaja pomeni prenehanje opravljanja te dejavnosti in bo uničilo sicer majhno, a kljub temu obstoječo obrt v Sloveniji. Bojim se, da bo zakon zaradi nekaterih odločitev na odboru na koncu s strani omenjenih skupin ljudi deležen ustavne presoje in ne vem, kako se bomo počutili takrat, ko bo kakšen člen zakona izpodbit. Menim, da smo na teh dveh področjih preveč hiteli in poskušali delovati predvsem všečno večinski javnosti. Zakon je dober. Kljub vsemu pa v Slovenski demokratski stranki menimo, da bo treba v prihodnje več aktivnosti usmeriti v preventivno zaščito živali in iskati rešitve, ki bodo pripomogle k zmanjšanju števila zapuščenih živali in njihovemu identificiranju. Okrepiti bo treba izobraževanje in osveščanje državljanov o primernem obnašanju do živali ter spodbujati odgovorno lastništvo. Moramo pohvaliti številna društva za zaščito živali, ki ogromno pripomorejo k ozaveščanju. Meni osebno je izredno všeč, da vsako soboto na eni od radijskih postaj slišim gospo Evo Leo Müller, ki opozarja na zaščito in ukrepe za dobrobit živali. Zakon bo danes sprejet in tudi v naši poslanski skupini napovedujemo podporo kljub pomislekov, ki sem jih prej omenil. Menimo namreč, da je v zakonu veliko dobrih rešitev, ki gredo v dobro živali, se pa bojim, da bo na koncu ustavna presoja tista, ki bo dokončno izoblikovala besedilo zakona. Zakon imamo, ampak le z doslednim izvajanjem tega bo kaj narejenega za dobro živali v naši državi. Ta apel gre predvsem institucijam nadzora, ki so zadolžene za to, in predvsem lastnikom živali. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Mag. Dejan Židan bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana predstavnika ministrstva za kmetijstvo in okolje! Socialni demokrati zakon podpiramo. Mislimo, da je zakon dober, ni pa idealen. Pogled na zaščito živali se spreminja. Sedaj, ko opazujemo uspehe naše smučarke, se tudi spominjamo, kako smo se pred 10, 20 leti vsi skupaj veselili, ko smo gledali tekmovanje za Zlato lisico. Danes ni več tekmovanje za Zlato lisico in tudi ljudi, ki bi nosili mrtvo lisico, ki s tačkami visi navzdol, glava pa binglja na drugo stran, teh ljudi skoraj da v Sloveniji več ni. Stališča do zaščite živali se spreminjajo. Ta zakon je treba pohvaliti zaradi nekaj stvari. Najprej je način sprejemanja tega zakona. Ministrstvo za kmetijstvo in okolje je pripravilo nadgradnjo obstoječega zakona, saj to ni prvi korak, ki ga delamo v Sloveniji, to je eden izmed korakov. Pripravilo je korektno, dobro različico nadgradnje zakona, celo z nekaterimi inovativnimi rešitvami. V sami razpravi na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje in v razpravah za civilni družbo v Sloveniji pa smo se uspeli dogovoriti še za nekatere stvari, o katerih v prvotnem tekstu nismo upali, da bodo sprejete. Prišlo je do neke vrste konsenza med civilno družbo, vlado in parlamentarnimi strankami. Treba je povedati, da ta zakon prinaša na nekaterih področjih bistvene novosti. Tisto, kar je nam pomembno, je bistvena zaostritev poskusov na živalih. Poskusi na živalih so v večini primerov nepotrebni, se ponavljajo, potekajo po inerciji. Živalim povzročajo bolečine, povzročajo mučenje živeli, učinki so pa znani, in je dobro, da smo na tem področju zakonodajo bistveno zaostrili. Pomembno je, da smo dali možnost, da ministrstvo v skladu s strokovnimi potrebami in potrebami prakse razširi število registrov za živali. Nismo s tem zakonom predpisali novih registrov, ampak smo dali pristojnim možnost, da to področje razširijo. Skupaj z nevladnimi smo šli korak naprej pri prepovedi reje izključno za potrebe pridobivanja kožuhov. Na tej točki bi, spoštovane gospe in gospodje, rad povedal, da je strah ljudi, ki se ukvarjajo z usnjarstvom, s predelavo ali prodajo izdelkov iz kožuhov ali usnja povsem nepotreben. Ta zakon ne posega v njihovo dejavnost. Ta zakon ne ogroža njihovih delovnih mest. Res pa je, da zakon na način, da obstaja prehodno obdobje, uvaja prepoved reje izključno za kožuhe. To poudarjam zato, ker vsi tisti, ki redijo kunce – kunci se redijo zaradi mesa in kožuhov – s tem zakonom niso ogroženi. Gre za zadosti dolgo prehodno obdobje, in to je prehodno obdobje, ki po uradno dostopnih podatkih prizadene eno rejo. Po uradnih registrih imamo samo eno rejo. Omogoča, da ministrstvo lahko z ukrepi, ki so na razpolago, omogoči prestrukturiranje te reje. Torej tudi tega rejca oziroma po drugih podatkih imamo dva takšna rejca, država ni pustila na cedilu. Spoštovane gospe, spoštovani gospodje! Ta zakon podpiramo, zavedamo pa se, da področja, ki je v tem trenutku v Sloveniji še neurejeno, to je področje na nek nič prisilne evtanazije, pa ta zakon še ne ureja. Pogovori bodo v naslednjih tednih in mesecih in upam, da bomo tudi na področju "prisilne evtanazije" živali, ki nimajo več lastnikov, tudi to področje rešili tako, da ne bomo ogrožali živali, in tudi tako, da ne bo obremenili državnega proračuna. Posamezne izkušnje iz Evropske unije kažejo, da je to možno tako urediti. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Rihard Braniselj bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala, predsednik. Pozdrav predstavnikom ministrstva! Zakon o zaščiti živali je v veljavi od 1. januarja 2005 in takrat je pomenil pomembno pridobitev za pravno ureditev tega področja tudi v Republiki Sloveniji. Ta trenutek ta zakon spreminjamo tako zaradi odprave pomanjkljivosti, ki so se pokazale med njegovim izvajanjem, kot tudi zaradi implementacije direktiv Evropske unije. Novela prinaša kar nekaj izboljšav glede omejevanja poskusov na živalih, registra psov, reje, prometa pasemskih živali, uvaja tudi postopek usmrtitve napadalnih oziroma neobvladljivih psov in še bi lahko naštevali, da ne bom predolg. Na srečo v zakonu ni obstala prepoved proste prodaje limanic za škodljive glodavce. S prepovedjo navedenega bi po naših domovih namreč bili prisiljeni na profesionalno deratizacijsko službo, ki bi nam dobro zaračunala tak profesionalni odlov teh nadležnih škodljivcev. Ali so spremembe zakona dobre, bo pokazalo njegovo izvajanje v praksi, ali so res v prid živalim, njihovim lastnikom in javnemu interesu, tudi to bo pokazal čas. Imamo pa pomisleke, ali so rešitve v noveli zakona uravnotežene s časom, ki ga živimo, oziroma z gospodarsko krizo, z razpoložljivostjo javnih financ in ne nazadnje s stopnjo blagostanja naših državljank in državljanov. Imamo tudi pomisleke, ali nekatere omejitve, ki jih zakon prinaša, res sodijo v sedanji čas in sedanjo situacijo. Imamo pomisleke, da nekatere omejitve in prepovedi omejujejo podjetniško dejavnost ob nepravem času. Če je tako, bo treba zakon, ki ga danes potrjujemo, uravnotežiti v čim krajšem možnem času. Kljub navedenim pomislekom bomo v Državljanski listi novelo zakona podprli.
Hvala. Gospod Roman Žveglič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj. Še enkrat dober dan. Še zadnjič je pred nami novela zakona o zaščiti živali, v zvezi s katero je v preteklih mesecih bil zapolnjen že prenekateri časopisni stolpec kot tudi marsikateri predal za elektronsko pošto. Sam sem bil ožigosan za surovino v zvezi z razpravo v Državnem zboru, ampak kaj hočemo. Novela v največji meri usklajuje slovensko zakonodajo s pravnim redom Evropske unije glede zaščite živali, ki se uporablja v znanstvene namene. Določa torej bolj restriktivne ukrepe pri laboratorijskih poskusih na živalih. Etična komisija za poskuse na živalih, ki sprejema odločitev glede opravljanja poskusov na živalih, bo namreč morala po noveli podati oceno za vse poskuse, pa ne le za najbolj zahtevne, kot sicer velja sedaj, s čimer se bo na eni strani sicer povečala finančna ter administrativna obremenitev vlagateljev predlogov za poskuse, po drugi strani pa se s tem zasleduje načelo čim manjšega izkoriščanja živali. Poleg tega se s predlaganim zakonom izboljšuje tudi sistem registracije in označevanja psov, za zagotavljanje večje varnosti ljudi pa se spreminjajo tudi določbe glede usmrtitve nevarnih psov. Po mnenju poslanke in poslancev Slovenske ljudske stranke je predvidena rešitev, ki uvaja usmrtitev neobvladljivega oziroma popadljivega psa, ki sicer še ni povzročil telesne poškodbe, korektna, saj se lahko dejanski napad takšnega psa na človeka, bog ne daj na otroka, konča tragično. Verjetno mi na tem mestu ni treba omenjati konkretnih in tudi razvpitih primerov, ki so se končali tragično. Na področju nadzora nad izpolnjevanjem obveznosti lastnikov psov, se s predlaganim zakonom povečuje pristojnost občinskih redarjev, saj bodo lahko slednji ob odkritem prekršku v primeru, da se bo ta zgodil na javni površini, preverjali ali je pes označen z mikročipom in tudi ustrezno ukrepali. V prvi obravnavi sem opozoril na našo zadržanost do splošne občinske takse za izvajanje nalog v zvezi z oskrbo zapuščenih živali, ki je bila med postopkom umaknjena. Pri tem je ključno vlogo odigralo Računsko sodišče, ki je med drugim ocenilo, da bi bili stroški pobiranja tovrstne takse višji od finančnega izplena iz naslova pobranih taks. Seveda pa problem zagotavljanja oskrbe za zapuščene živali, predvsem financiranje le-tega, ostaja in breme občin je seveda veliko. Zakon predvideva tudi prepoved obrednega zakola živali, kar je strožja ureditev kot jo predvideva evropska zakonodaja in smo se tukaj pridružili švedski, ki sedaj ima edina takšno ureditev. Glede amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi na seji matičnega delovnega telesa in se tičejo prepovedi reje in lova živali zaradi pridobivanja njihovih kožuhov ter prepovedi nastopanja prosto živečih živali v cirkusih in podobnih prireditvah, smo v naši poslanski skupini zadržani. Ampak kar je, je. Vsebine namreč ni mogoče več spreminjati, saj so členi zaprti. Dejstvo je, da bo zaradi teh prepovedi povzročena tudi gospodarska škoda. Tudi kakšno delovno mesto se bo izgubilo, in to v času, ko bi bilo treba sleherno delovno mesto presneto ščititi in se zanj boriti. Tudi zakon na tem področju posega v pridobljene pravice. Parlamentarne večine to očitno v teh hudih časih ne zanima, čeprav bi jo moralo. Da zaključim. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je predlagana novela Zakona o zaščiti živali v pretežni meri primerna za sprejetje, vendar napovedujem, da naše glasovanje ne bo enotno, saj menimo, da bi bilo treba sprožiti čim prejšnji postopek za spremembo določenih členov novele. Hvala.
Hvala tudi vam. Ugotavljam, da smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Najprej dajem besedo gospodu Janezu Vasletu, pripravi naj se gospod Branko Ficko.
Še enkrat lep pozdrav vsem! V zvezi s tem zakonom me veseli, da smo si zelo enotni v tem in smo zadovoljni s tem, da se vzpostavlja nek red na področju zaščite živali. Recimo veseli me to, da je treba označiti psa na pravilen način že do tretjega meseca njegove starosti. Potem sem zelo zadovoljen tudi osebno s tem poglavjem, ki govori o tem, če je lastnik psa mlajši od 18 let, da se v register zavede njegovega zakonitega skrbnika. Ponovno mi je padel v oči tudi v 8. členu odstavek, ki govori o spolni zlorabi živali. Kot sem že enkrat na odboru omenil, je to problem človeštva, ne vem, če iz prazgodovine, ampak iz Mojzesovih časov, kajti tam je prav zapisano dobesedno, da je treba tistega, ki občuje z živalmi, pokončati. Večkrat je bilo že omenjeno pomembno poglavje: zaostritev predpisov glede urejanja področja poskusov na živalih. Tukaj sem opazil neko nekonsistentnost pri tej prepovedi gojenja živali izključno za potrebe kožuhov. V 26. členu v 12. točki piše, da je usmrtitev izvedena zaradi pridobivanja kož ali krzna. To so take stvari, ki jih boste morali še doreči. Mi smo tudi dobili relativno pozno glas s strani rejcev teh kožuharjev in perjarjev, krznarjev, imeli smo pravzaprav nek podatek, da je v Sloveniji samo en rejec teh živali, ki se gojijo za potrebe krznarstva oziroma zaradi kožuha, zaradi industrije. Ti podatki pa kažejo, da je kar nekaj sto ljudi, ki so nekako od tega odvisni, neki dopisi so prišli, ampak upam, da se bo to tudi še lahko v nadaljnjih obravnavah oziroma tudi z ustavno presojo uredilo. Tukaj bi se tudi obrnil na to področje, ki ureja stanje s potepuškimi živalmi. Posebno je bilo na teh naših razpravah omenjeno veliko število potepuških tropov, potepuških mačk, posebno mačk. In je bilo tudi mnenje, da bi se uporabljalo čipiranje, neke kastracije, sterilizacije in tako naprej. Jaz mislim, da posebej čipiranje, če ni lastnika, najbrž nima pravega smisla. Zelo težko bo pa izvedljiva sterilizacija in kastracija, zato mislim, da bi veljalo razmisliti o tem, ne vem, če je to možno, ampak da bi se neka kontracepcija uvedla iz zraka, kot se cepljenje lisic proti steklini, takšna možnost. Tukaj se moram dotakniti tudi obrednega zakola živali, ki bo tudi, kot sem slišal danes v predstavitvi stališč, deležno ustavne presoje. Mislim, mi smo to že večkrat poudarili, da žival, ki je omamljena, ni mrtva. In tudi iz teh sanitarnih razlogov je bolje, da žival ne čuti tega strahu, ker se dogaja, to je pa dokazano, da se v tej presnovi živali, ki je v smrtnem strahu, sproščajo nekatere strupene snovi, ki naredijo meso, vsaj za določen čas, neužitno, celo strupeno, sem nekje prebral. Tudi je bilo slišati, da bi se naravna krzna nadomestila z umetnim krznom. Ampak tukaj je spet problem, najbrž je osnova za umetno krzno nafta, ki ni obnovljiv vir energije, bi se pa pojavil podoben primer, kot se je z umetnimi smrečicami, ki jih je veliko težje odstraniti iz okolja, kot pa recimo naravno gojeno smrečico v te namene. Jaz mislim, da zakon je dober, smo si kar zelo prizadevali zanj vsestransko, seveda pa nič ni čisto popolnega in bo v nadaljnjih razpravah in obravnavah mogoče še izboljšati. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospod Branko Ficko, pripravi naj se mag. Katarina Hočevar.
Pozdravljeni vsi skupaj! Zakon o zaščiti živali je dober, ker je posodobljen, je usklajen z direktivo EU, predvsem pa govori o dodatni zaščiti živali, in to je dobro. Bolj pa me skrbi izvedba. Predvsem nadzor oziroma ustrezna organiziranost inšpekcijskih služb, saj imamo slabe izkušnje z nadzorom zavetišč, predvsem pri veterinarski službi, pa tudi pri občinskih redarjih. Postavlja se vprašanje financiranja ustreznih služb in odgovornost. Nadzorstvo zakon sicer daje uradnim veterinarjem, kmetijskim, lovskim, ribiškim inšpektorjem, inšpektorjem, pristojnim za ohranjanje narave, tudi policiji in tako naprej. Imamo celo vojsko. Je pa vprašanje povezovalni faktor. Imamo slabe izkušnje tudi pri nedavno sprejetim Zakonom o varni hrani. Opozarjali smo, da je treba ustrezne inšpekcijske službe združiti, se pravi ne samo veterino, ampak tudi zdravstveni inšpektorat, in to se je pri aferi konjsko meso pokazalo za upravičeno, saj ni dovolj upravljati samo zelo strog nadzor nad domačimi pridelovalci hrane, ampak je treba nadzirati prost pretok blaga, ki prihaja iz ostalih držav Evropske unije. Upam, da bo ustrezne napake gospa, nova direktorica varne hrane, popravila. Zakon o zaščiti živali je posodobljen, je dober, daje dobro osnovo za zaščito živali, praksa in prilagojen nadzor pa bo dal rezultate. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo dajem mag. Katarini Hočevar. Pripravi pa naj se gospod Matevž Frangež.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana predstavnika Ministrstva za kmetijstvo in okolje, kolegice in kolegi! V tretjem branju tega zakona lahko ugotovimo, da je stroka ta zakon pripravljala več kot leto dni, skupaj z različnimi strokovnimi združenji in pa tudi nevladnimi organizacijami. Tudi jaz sama ga ocenjujem kot korak k bolj humanemu ravnanju z živalmi in pa tudi kot korak k bolj odgovornemu lastništvu. Tudi jaz sem prispevala glas na odboru, da smo izglasovali amandma, s katerim se sedaj v tem zakonu prepoveduje reja živali izključno z namenom pridobivanja krzna. Ni bilo slišati s strani rejcev pa tudi ne v fazi obravnave s strani Obrtne zbornice Slovenije, da bi s tem povzročili ne vem kakšno gospodarsko škodo. Seveda pa moramo biti na to pozorni oziroma z občutljivostjo k temu pristopati. Bi pa kljub vsemu povedala, da imamo v okviru programa razvoja podeželja velika sredstva namenjena za posodabljanje kmetijskih gospodarstev in da je bilo v programskem obdobju 2007–2013 za ukrep 121 objavljenih oziroma razpisanih kar 20 javnih razpisov in da je v ta namen država Slovenija z evropskim denarjem namenila kmetijskim gospodarstvom več kot 100 milijonov evrov. Jaz sem prepričana, da tudi to gospodarstvo, ki mora sedaj v prehodnem obdobju dve leti zapreti svoja vrata, da se bodo tudi v okviru teh ukrepov našla sredstva, da se ta kmetija prestrukturira, preuredi, lahko dobi kar 70 % priznane vrednosti in kot sem seznanjena je v novem programskem obdobju za ta namen namenjenih celo več sredstev kot v programskem obdobju 2007–2013. Tako da mislim, kjer je volja, je tudi pot in da bomo tudi to kmetijo ali gospodarstvo ali farmo rešili pred propadom. In tu pozivam kmetijske svetovalce, vse tiste, ki so z javnim denarjem plačani, da temu gospodarstvu pomagajo. Hvala.
Hvala tudi vam. Naslednji razpravljavec je gospod Matevž Frangež. Pripravi naj se mag. Ivan Vogrin.
Najlepša hvala. Najprej želim dati priznanje vsem vpletenim, na čelu s civilno družbo, ki je pri tem zakonu tesno sodelovala in podala vrsto naprednih idej, kako v naši družbi bolje zaščititi živali, jim zagotoviti prijetnejše bivanje in sobivanje s človekom. Ne nazadnje pa je to priznanje tudi vsej politiki. Mislim, da je tako ministrstvo kot koalicija in opozicija pri tem zakonu tesno sodelovala. Pri tem naj posebej izpostavim izjemen napor, ki ga je v ta zakon vložil naš poslanski kolega Dejan Židan. Mislim, da se s tem zakonom počasi, a zanesljivo približujemo državam, ki na zgleden način z najhumanejšimi standardi urejajo področje živali, njihove zaščite in varstva, ne nazadnje pa tudi v ekstremnih primerih varstva človeka pred njimi. Eden od teh izrazov je tudi to, da se bo s tem zakonom Slovenija pridružila skupini tistih držav, ki odklanjajo cirkus v primerih, kadar v njem nastopajo prostoživeče živali. Živali imajo tako kot ljudje najraje svojo svobodo, in to je treba spoštovati. Tudi pri vrsti drugih vprašanj je zakon pripeljal do rešitev, ki omogočajo, da bo za živali v prihodnje bolje poskrbljeno, da se okrepi odgovornost lastnika za njihovo blagostanje in da kot družba v celoti napredujemo pri tem vprašanju. To vprašanje pa je gotovo eden od izrazov naše humanosti. Zato bom zakon, s priznanjem vsem, ki so pri njem tesno sodelovali, podprl.
Hvala. Naslednji razpravljavec je mag. Ivan Vogrin, ki ga pa ta trenutek ni v dvorani. Zato k besedi pozivam naslednjega, in sicer ima besedo gospod Dragan Bosnić. Pripravi naj se gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še z moje strani! Za začetek bi rekel, da so živali res čudovita bitja, ker jim je uspelo nekaj, kar redko komu uspe: vsaj v nekem obsegu zediniti slovensko politiko. To ni majhna stvar oziroma daleč od tega, da bi bila majhna. Kar se zakona tiče, je dober, zaradi tega, kar so povedali predhodniki, vključno z mag. Dejanom Židanom, glede ureditve trier- principa pri delu z laboratorijskimi živalmi. Eno skrb bi pa tu le izpostavil v zvezi s tem zakonom. Gre za sledeče. Zakon, jasno, se nanaša na živali in te so definirane kot vsi vretenčarji, razen človeka, to pomeni, da so vključene tudi prostoživeče živali, in določa odgovornost ljudi za zaščito le-teh. Tule je en stavek, ki je moteč oziroma na katerega je treba opozoriti in paziti v bodoče. Ta pravi sledeče: "Ta zakon ureja tudi ravnanje z ribami, divjadjo in lovskimi psi, če ni s predpisi, ki urejajo ribištvo, divjad in lovstvo, urejeno drugače." Zakaj to govorim? Pojavlja se iniciativa Lovske zveze in ERICa iz Velenja, in sicer pobuda o uvrščanju nekaterih vrst ptic na seznam divjadi. Zelo zanimivo, vmes se pojavlja tudi ruševec, ki ga ščiti Evropa, da ne govorim še o ostalih, tudi liska, sloka, veliki kljunač. Zakaj to govorim? Jaz to vidim kot eno past, bypass, kot eno možnost, da se nekatere živali z nekimi uredbami oziroma direktivami dobesedno prestavijo v en segment iz nedotakljivih v dotakljive. Argumenti, ki so navedeni, mislim, da bo konec marca razprava na to temo, ampak samo kot opozorilo govorim, argumenti, ki jih navajajo, recimo direktor strokovne službe Lovske zveze, o slokah, ki so tržno zanimive, ki so pomembne za, ne vem, italijanske lovce, ki zelo radi streljajo te ptiče, v to ne dvomim. Vendar gre pa za ptice, ki so sedaj z zakonom zaščitene. Jaz bi želel, da ostanejo tudi naprej zaščitene. Na uradni strani Lovske zveze piše, da ti ptiči ne gnezdijo pri nas. Ta piše, da sporadično tudi gnezdijo. Jaz bi na eno stvar opozoril, mrtve ne gnezdijo nikjer. To pomeni, če jih ne bomo zaščitili oziroma razmišljali o tem bypassu ne bo dobro. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospod Samo Bevk, pripravi naj se gospod Zvonko Lah.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Naj povem tako, kot sem to dejal v drugi obravnavi, da podpiram zakon o zaščiti živali. Vesel sem, da lahko tudi rečem, da je ob sprejemanju tega zakona bila upoštevana resolucija o normativni dejavnosti, saj je civilna družba sodelovala ves čas obravnave in sprejemanja tega zakona, in to aktivno. Upoštevani so bili številni predlogi civilne družbe. Naj spomnim tudi na to, da je drugo obravnavo ped slabim mesecem dni spremljala tudi razstava o živalih v preddverju naše dvorane, ki je bila zelo poučna. Bi imel pa eno vprašanje, kljub temu da se obeta podpora, in to soglasna, temu zakonu, za predstavnike Vlade. Na spletni strani Evropske komisije, kjer so predstavljene evropske državljanske pobude, je tudi predlog o pravnem okviru za postopno odpravo poskusov na živalih. Naj povem, da ta zakon, ki ga bomo danes sprejeli, že zaostruje poskuse na živalih. V obravnavi pa je v Evropski uniji civilna pobuda državljanov, da bi postopno odpravili te poskuse. Zanima me, kakšen je odnos naše vlade do tega vprašanja. Kakšna so razmišljanja v okviru Evropske komisije? Kot rečeno, podpiram zakon o zaščiti živali. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Ugotavljam, da je naslednji razpravljavec gospod Zvonko Lah, pripravi naj se gospod Roman Žveglič.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Tudi jaz se pridružujem vsem tistim, ki podpirajo ta zakon. Mislim, da je zakon dokaj dober, da smo s tem zakonom naredili korak naprej, vendar še vedno ne rešujemo vse problematike. Meni se zdi tudi malo vprašljivo, o čemer smo tudi razpravljali na pristojnem odboru, glede prepovedi reje živali izključno samo za kožo, krzno in perje, ker se mi zdi, da je čisto vseeno, za kaj se žival redi. Bolj pomembno je, kakšni so pogoji te živali v času reje. Morali bi verjetno bolj pogledati tudi na pogoje tistih živali, ki jih gojimo tudi za prehrano, za meso, v kakšnih pogojih bivajo. Tu je tudi stroka imela pomisleke glede te prepovedi, ker Evropa v večini držav nima tega. Bi se pa osredotočil na preveliko populacijo mačk na določenih območjih. Seveda gre za različno problematiko na podeželju in v mestih. V mestih je problem prevelike populacije prostoživečih mačk, nad katerimi je slab nadzor, sicer imajo občine podpisane pogodbe z lastniki zavetišč za živali, vendar ta zavetišča predstavljajo za občine tudi že zelo visoke stroške, o čemer smo se tudi pogovarjali. Mačke v mestih, v bližini vrtcev so velika nevarnost za prenašanje določenih bolezni. Najdena je tudi velika količina iztrebkov v peskovnikih pri vrtcih in se pritožujejo ravnatelji in zaposleni v vrtcih. Seveda potem, ko pa občina mora urgirati preko zavetišč, pa to postane velik strošek za občino. Sem mnenja, da bi se država in občine morale dogovoriti za neke postopke, kjer bi preventivno delovali in pospešili kastracijo in sterilizacijo mačk, tako da bi se ta populacija nekako regulirala. Na podeželju pa je velik problem, ko se pri določenih lastnikih mačke tako razmnožijo, da motijo sosede in okolico, in zoper mora urgirati občina in predstavlja to zato velik strošek. Mislim, da bi bilo tudi v tej smeri treba narediti korak naprej, povečati odgovornost lastnikov mačk, tam, kjer so znani lastniki, in narediti neko strategijo, kako ukrepati, pa pri tem ne naložiti breme samo občinam. Bil je tudi predlog o neki komunalni dajatvi v občinah, verjetno je bilo mišljeno bolj v mestnih občinah, da bi se iz tega plačevali ti stroški, vendar je na koncu prevladalo mnenje, da ne moremo, čeprav je bil predlog, da občine lahko uvedejo to, mislim, da to ni bilo primerno, in je prav, da se to ni uvedlo, vendar problem na tem področju ostaja in ga je v prihodnje treba rešiti. Mislim, da so se tudi občine premalo vključile pri spremembi tega zakona, mogoče bi tudi s strani občin prišel še kakšen umesten oziroma dober predlog za dopolnitev še tega zakona, da bi bil še boljši, kot pa je. Še enkrat naj povem, da sem tudi sam vesel, da ta zakon prinaša dosti dobro ureditev oziroma nekaj izboljšav in ga je treba sprejeti.
Hvala. Besedo dajem gospodu Romanu Žvegliču. Pripravi naj se gospod Franc Jurša.
Hvala za besedo. Jaz sicer tvegam malo polemike, malo razprave. Meni seveda določene rešitve, ki so se v zakon vpisale in dodale v samem parlamentarnem postopku, seveda niso nič po godu. Predvsem mi ni po godu ta zgodba okoli prepovedi reje izključno za kožuhe z izredno kratkim prehodnim obdobjem in ker posegamo v določeno pridobljeno pravico. In niti obvestili ga ne bomo, da on tega več ne sme delati, če ne bo spremljal. Sanjati, da se bo ta lahko prestrukturiral, mislim, da je to govorjenje iz parlamentarne dvorane, ker se v glavnem ne poznajo problemi na terenu. Ta rejec in vsi ti rejci so po navadi majhne kmetije, ki ne morejo nikakor priti do tega, da bi lahko kandidirali na kakšnem razpisu. Če bi v zakonu bilo, da ta reja lahko ostane, in da se ne dovoli novih rej, bi jaz tudi to še razumel. Tega pa seveda ne razumem. Zato in izključno iz tega razloga ne bom zakona podprl in mu bom nasprotoval. To pa še tudi zaradi tega, ker se mi zdi, da vse preveč hočemo regulirati in predpisovati, kaj bi nekdo moral. Jaz sem sicer pričakoval, da bo v zakonu tudi pisalo, da moje mačke, ki prosto živijo na kmetiji, da ne smejo več loviti miši. Tako daleč je šla že razprava na odboru. Spomladi, ko se bo začelo delo na poljih, hvala bogu, da kmetje sedaj vprežemo malo drugačne konje in ne več tistih na štirih nogah. Ne vem, če bi še to morali početi, kakšni zločinci bi šele takrat bili v razpravah. Hvala.
Hvala tudi vam. Naslednja razpravljavka je gospa Tamara Vonta.
Hvala lepa za besedo. Se mi zdi, da na prejšnje navedbe niti ni vredno karkoli reči, ker smo že večkrat povedali, da gre za dve farmi in obe farmi sta ljubiteljski farmi in govoriti o izgubi delovnih mest in veliki gospodarski škodi, je zelo lepo govoriti za tiste, ki so nekako vašega mnenja, ni pa to resnica in v tem jaz vidim problem. Zelo popularno je to reči. Seveda se boste prikupili marsikomu, ampak zares pa vendarle ni. Z vsem spoštovanjem, vem, da se spoznate na domače živali verjetno bolj kot jaz, ampak tole je pa uradni podatek, ki smo ga dobili. Jaz bi v zvezi s tem zakonom rada še opozorila na nekaj reči, ki se mi zdijo, v bistvu so bolj predlogi, ki so se mi porodili vmes in nimajo sicer povsem direktne zveze s tem zakonom, ampak morda bi bilo smiselno razmišljati tudi o tem, da bi otroci v osnovnih šolah ali pa v srednjih šolah, recimo tisti, ki bi želeli, morda en del svojih obveznosti ali znotraj krožkov ali pa iz nekih izbirnih vsebin, ki obstajajo že tako ali tako v programih, da bi imeli tudi mogoče možnost en del teh ur preživeti v zavetiščih, da bi bila ta izbira možna, kjer bi pomagali pri delu. To se mi zdi, da bi bilo za otroke in tudi za starše precej poučno. Dejansko se mi zdi najbolj pomembno to, česar, sem prepričana, z nikakršnim zakonom, še posebej pa s takšnim, ki bi bil blazno strog in kaznovalen, ne moremo doseči. In to je krepitev vezi med besedama žival in odgovornost. Žival ni žival sama po sebi, nismo lastniki živali zato, ker nam je zelo lepo, ko z repom miga, ko pridemo domov, nas je vesela, ampak to prinaša tudi odgovornost, določeno količino dela in podobno. In se mi zdi, da bi zelo spodbujala pri otrocih, posebej pri tistih morda, ki doma nimajo te možnosti, da bi živeli skupaj s kakšno domačo živaljo, in takšnih je kar nekaj, da bi se morda znotraj nekega šolskega sistema kot v okviru izbirnih vsebin morda dalo izbrati kaj takega. Ampak to je samo dosti smiseln predlog. Kako je pa z izpeljavo, je pa potem druga reč, na kakšne težave se lahko naleti. O tem zdajle nisem niti razmišljala, ampak se mi zdi ena takšna v redu ideja. Jaz se strinjam s tem, da je čisto vseeno, zakaj žival redimo, in da je v bistvu pomembno, v kakšnih pogojih jo redimo. Ja, samo je pa treba tudi vedeti, da žival, ki jo redijo zaradi krzna in umre izključno za to, da dobimo krzno, da ta žival ima še posebej strašansko lepo smrt, o kateri sedajle ne bi želela govoriti, ker mislim, da bi vam vsem bilo malce slabo. Ampak vsi tisti, ki te reči malce bolj poznate, verjetno veste, kako je s tistimi diodami, eno v danko, eno v usta pa spustimo elektriko, da je krzno celo in še podobne zadeve. Kar zadeva teh in pogojev, v katerih so živali, ki so v bistvu namenjene izključno rejenju za krzno, in smrti, ki so jo deležne, si res ne želite vseh podrobnosti vedeti, res ne. In zato se mi zdi to edino pravi način, še posebej zato, ker ne bo velike škode. Ne bo velike škode, in to smo dobili potrditev z vseh koncev, tako da je vse ostalo en čisti populizem. Zagotovo bo treba nekaj narediti tudi pri inšpekcijskih službah. Naj rečem, da smo ravno v zadnjem času bili priča primeru, ko je šlo za dobesedno za to, da se je inšpektorica izmislila, da je bila na mestu ogleda, pa je sploh ni bilo tam. Ampak društvo živali, ki poginja pred našimi očmi, ne sme te živali odvzeti, ker bo kaznovano. To je pa absurd. Žival, ki je brez hrane, žival, ki umira, ne smeš je vzeti, inšpektorica pa pravi, da je bila na ogledu in da je vse v redu. Na ogledu je sploh ni bilo. V redu, to so pač posamezni primeri, ampak dostikrat občutimo v takih primerih totalno nemoč in se v bistvu sprašujemo, zakaj imamo potem zakone. Jaz vem, da inšpektorji imajo zelo široko polje dela in zelo malo jih je. Ampak če tega ne mislimo izvajati, potem je bil ves rompompom tukaj in vse lepe besede so bile zaman. In vem, da bo marsikdo očital, koliko besed je bilo namenjenih živalim v tem državnem zboru, ko pa vendar živimo v krizi in so v krizi ljudje. To je vse res. Ampak zato ne smemo pozabiti še na vse ostalo, kar sodi zraven. Reševati je treba vse reči, ker je to del nas, sveta, v katerem živimo. Jaz bi res pozvala, ker jaz sem dobila kup poročil društev o teh težavah, ki jih omenjam. Posebej na koncu, iz katerega prihajam. Zavedam se stiske, zavedam se finančnih težav in tako naprej – ampak vendarle potem je nesmiselno tak zakon imeti. Treba ga je pač izvajati oziroma dodeliti neke statuse ali kakorkoli, da bo tudi društvo imelo kakršenkoli vpliv pri tem. Ne pa, da bo potem društvo še kaznovano. Ponekod se ljudje še vedno ne zavedajo, da lastništvo nad živaljo ne pomeni lastništva nad njenim življenjem. Ampak da pomeni skrb in odgovornost, da je tudi živali lepo, da živimo skupaj, torej ne vsak posebej samo takrat, kadar nam je lepo. Jaz se še vedno zavzemam, čeravno so nekateri rekli, da je to v bistvu neizvedljivo, ampak meni se še vedno zdi, da v enem trenutku bo verjetno treba uvesti tudi register mačk in čipiranje mačk. In seveda v mestih so mačke vseeno precej večji problem kot na podeželju. Te mačke so tudi, ne samo, da puščajo kakce in ne vem, kaj še je bilo rečeno, v peskovnikih. Peskovniki tako ali tako morajo biti pokriti. Te mačke so tudi dosti preganjane, pa tudi mučene. To se mi zdi tudi en problem. Zato imamo občine, zato imamo potem denar, ki naj bi se uporabljal vsaj za to, da so mački kastrirani, muce sterilizirane, da se ta populacija ne širi in ne širi in ne širi, ker je preprosto, in to je čista resnica že neobvladljivo. Seveda pa mačke opravljajo tudi v mestih eno količino pozitivnega dela. To je pač treba povedati. Še vedno lahko lovijo miške in vedno jih bodo lahko lovile. To je neumnost, reči, da bomo prepovedali mačkam loviti miši, to je smešno. Dajte no, saj smo tukaj v neki resni hiši. In enako velja tudi za podgane in podobno. To je del našega sveta in ga bomo morali sprejeti in če nam ni povsem všeč ali kako naj rečem, saj nam marsikaj tudi tukaj znotraj ni všeč, ampak treba se bo nekako odločiti, kako se bomo te reči lotili, kako jih bomo reševali. Meni se res zdi temeljni pogoj vzgoja mladih ljudi, od otroštva naprej, enako velja za promet, enako velja za vse. To se mi zdi veliko boljše kot kaznovalna politika ali kazni. Veliko boljše. To je, se mi zdi, en model, ki mu bomo morali na vseh področjih priti zelo blizu. Zahteva pa veliko angažiranost in skupno delo različnih sektorjev države. Jaz se tudi zavzemam, kar smo že govorili na odboru, za prepoved petard, popolno prepoved petard, ker to pokanje predstavlja ne samo sive lase nam vsem, ampak tudi živalim in niti ne vem točno, zakaj. Hvala.
Hvala tudi vam. K repliki se je prijavil gospod Roman Žveglič, če sem prav registriral. Izvolite, imate repliko.
Hvala za besedo. Spoštovana poslanska je rekla, da to, kar sem govoril, ni vredno besede. Jaz bom rekel tako, četudi je ta reja majhna in prinaša neko dodano vrednost, ne samo da je potrebno besede, potrebno bi bilo tudi podpore, ne pa nagajanja. Toliko. To se mi zdi tako, kot če bi nekomu od nas tukaj prepovedali biti poslanec ali pa mu prepovedali petinsko delo v zdravstvenih ali visokošolskih ustanovah. Tako dajmo pogledati te stvari. Kar pa se tiče prepovedi petard, tukaj pa, če bom še poslanec in če bo prišlo v proceduro, tukaj pa je moja podpora, tudi ognjemetov, pa čeprav je še tako veličasten dogodek. Hvala.
Hvala tudi vam. Sprašujem, če ima mogoče kdo željo po razpravi oziroma po besedi. Vlada? Ja, gospod Branko Ravnik, imate besedo.
Hvala lepa. Štiri vprašanja so bila izpostavljena, na katera mislim, da je treba odgovoriti oziroma dati dodatna pojasnila. Prvo je bilo v zvezi z rejo živali za kožuhe. Drži, tako kot je bilo v razpravi povedano, da je bilo ministrstvo ob pripravi zakona na stališču, da evropska zakonodaja primerno ureja zaščito živali za rejo kožuhov. Mi smo v nadaljevanju na seji Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in okolje bili soočeni z argumenti, ki so bili podani, in po končani razpravi podprli rešitev, kot je zdaj zapisana v predlogu zakona, ker so nas v razpravi prepričali argumenti in stališča. Z ekonomskega vidika je treba vendarle ponovno poudariti, da vsaka reja živali mora biti evidentirana v Sloveniji in tudi pod stalnim veterinarskim nadzorom. V naši evidenci je za rejo živali za namen kožuhov evidentirana ena reja s 100 živalmi. Določbe ne bodo imele nikakršnega vpliva na rejo kuncev, le-te rejci redijo predvsem za človeško prehrano. Ta zakon ne bo vplival ne na tekstilno, oblačilno in usnjarsko predelovalno industrijo. Ministrstvo pa bo skrbno spremljalo stanje tudi na tem ekonomskem področju in če bo prišlo do signalov, da ta zakon prinaša negativne ekonomske učinke, se bomo skladno z našimi možnostmi in politiko na tem področju tudi odzvali. Glede drugega vprašanja, glede urejanja področja lova, moram reči, da ta zakon ne posega na področje ohranjanja zaščitenih, ogroženih in drugih vrst živali, ker to ureja področna zakonodaja, in to zakonodaja s področja okolja, zato se na ta način tudi presojajo postopki, se pravi skozi druge postopke. V tem primeru, ko gre za področje lova, druga področna zakonodaja te stvari ureja. Glede predloga za postopno odpravo poskusov na živalih, ki je bila omenjena, in vprašanje, kakšen je naš odnos, naj povem, da mi ta trenutek obravnavamo novelo zakona, ki izhaja iz implementacije evropske zakonodaje, ki je bila sprejeta konec lanskega leta, mi to implementiramo. To je restriktivna zakonodaja, namreč standardi pri reji poskusnih živali so že danes izjemno visoki in pri nas se uporabljajo samo v primerih, ko gre za varovanje človeškega zdravja in življenja. V primerih zaščite živali, okolja in tudi sicer so uradne oblasti vedno deležne pobud, ki jih v postopku, ki je v ta namen standardiziran na nek način, obravnavajo, se vključujejo v proceduro in Vlada bo v tem delu sledila spremembam na ravni EU-zakonodaje in jih bomo prenašali v svoj pravni red. Glede pobud, ki so pa v naši pristojnosti, pa ne dvomim, da ne bomo ravnali podobno, kot smo v primeru sedanje spremembe zakona. Glede inšpekcijskega dela pa samo toliko. Področje zaščite živali je zelo občutljivo. Pomembno je, da se nadzor opravlja strokovno in v skladu z zakonodajo. Moramo vedeti, da so potrebe živali večinoma drugačne od zaznavanja potreb ljudi. Marsikomu se bo mogoče zdelo, da ko vidi govedo pozimi na prostem, da te živali niso ustrezno oskrbovane. Ravno nasprotno, te živali se odlično počutijo v takem okolju, samo dojemanje posameznikov je lahko tako, da te živali mogoče niso pravilno oskrbovane. Če ima žival možnost izbirati, se seveda odloči za naravo. V tem delu je izjemno pomembno, da ko gre za nadzor, da ga opravlja ustrezna stroka. In naša stroka je za to delo primerno pripravljena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Ne vidim želje po razpravi. Zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. K predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Državni zbor bo o predlogu zakona v skladu s časovnim potekom seje zbora odločal danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 17.40. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo, ki jo bomo nadaljevali ob 13. uri z obravnavo 17. točke dnevnega reda.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, ministrska ekipa s predsednikom Vlade na čelu, ki opravlja tekoče posle, ter vsi prisotni, lepo pozdravljeni! Nadaljujemo prekinjeno sejo. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG DEKLARACIJE O USMERITVAH ZA DELOVANJE REPUBLIKE SLOVENIJE V INSTITUCIJAH EVROPSKE UNIJE V OBDOBJU JANUAR 2013–JUNIJ 2014. Predlog deklaracije je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga deklaracije dajem besedo predsedniku Vlade, ki opravlja tekoče posle, gospodu Ivanu Janezu Janši.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci, drage kolegice in kolegi! Maja bo minilo 9 let, odkar je Slovenija postala članica Evropske unije. V 9 letih članstva je Slovenija med drugim v začetku leta 2007 postala članica evroobmočja, konec leta 2007 oziroma v začetku 2008 del širšega schengenskega prostora, v prvi polovici leta 2008 pa je predsedovala Svetu ministrov in Evropskemu svetu. To so bili časi optimizma in rasti v Evropski uniji, časi velikih premikov, širine in tudi velikih načrtov. To obdobje je bilo v znamenju zaupanja v tako imenovani varen okvir Evrope, Evropske unije, v kar smo predvsem nove članice iskreno verjele. Šele kasneje se je pokazalo, da ta okvir ni vseboval vseh ključnih varoval in garancij, na nekaterih točkah je slonel na bolj trhlih krilih rasti in blagostanja. Pokazal se je velik primanjkljaj v politični in ekonomski uniji, kjer okvir ni bil v celoti izpolnjen. Ekonomska kriza je pokazala na ta manko na zelo boleč način, za nekatere države članice bolj, za tiste bolje pripravljene, ki so hitreje reagirale, pa manj. Slovenijo je ta kriza prizadela nadpovprečno, doživela jo je in jo še doživlja na zelo boleč način. Zato je še toliko bolj pomembno, da postanemo še bistveno bolj dejavni tako na nacionalni ravni kot tudi pri uveljavljanju svojih interesov. V okviru institucij Evropske unije lahko samo na ta dvojni način učinkovito dvignemo Slovenijo iz tega kritičnega stanja. Deklaracija o usmeritvah za delovanje Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju letošnjega in prve polovice naslednjega leta, ki jo imate pred sabo, je neke vrste strateški dokument, ki vsebuje tako predstavitev stanja in prednostnih nalog Slovenije v času leta in pol, v času predsedovanja Irske, Litve in v prvi polovici naslednjega leta Grčije. Pri pripravi te deklaracije je bil upoštevan zakonodajni in delovni program Evropske komisije za letošnje leto. Ta dokument predvideva nek razvoj dogodkov, kolikor je to možno predvideti in načrtovati, vendar pa dogajanja v zadnjih štirih letih v Evropski uniji kažejo, da vse to vedno ni možno. Tako se je marsikdaj, in tako bo verjetno tudi v letošnjem in prihodnjem letu, dogajalo veliko stvari, ki jih ne nacionalni, ne evropski strateški dokumenti niso zajeli, in v tem smislu niti ne deklaracije, ki smo jih sprejemali v slovenskem parlamentu. Nekatere krizne razmere so marsikje pospešile tempo reševanja situacije v Evropski uniji tudi v posameznih državah članicah. Spomnimo se sestanka v zvezi z Grčijo, deloma Španijo, Irsko, Portugalsko, Ciprom v zadnjem letu. Tukaj je moral biti odziv na dogajanja izjemno fleksibilen, ne glede na to, kaj je pisalo v kakšnih deklaracijah, in bojim se da bo tako tudi v tem času, za katerega predlagamo ta dokument. Zaradi tega že na začetku poudarjam, da je treba to deklaracijo razumeti kot nek širši okvir, ključne odločitve pa se bodo sprejemale sproti, glede na samo situacijo in pobude, ki bodo prihajale. Gradivo, ki ga imate kot podlago za današnjo razpravo, je sestavljeno iz dveh delov. Prvi del je predlog deklaracije, tu gre za deklarativni politični dokument, ki izpostavlja ključne prioritete v prihajajočem obdobju, kot si jih pač lahko predstavljamo, pa tudi kot si lahko predstavljajo te prioritete evropske institucije, glede na to, da upoštevamo tudi njihov koledar. V drugem delu tega dokumenta so zapisane prednostne naloge Slovenije za delo v Svetu Evropske unije za letošnje in prvo polovico naslednjega leta. Te prednostne naloge so spremni dokument deklaracij in predstavljajo okvirna stališča do ključnih dosjejev, ki bodo v naslednjih 18 mesecih oziroma 16 mesecih obravnavani v Svetu Evropske unije. Sama deklaracija vsebuje sedem prioritet. Prva je prizadevanje za izhod iz krize, druga je dejavni prispevek k razpravi o reformi Evropske unije, tretja je nadaljnja krepitev ekonomske in monetarne unije v Evropski uniji, četrta doseganje gospodarske rasti in oblikovanje novih delovnih mest, delujoča infrastruktura ter delujoč enotni trg, peta učinkovita raba virov in zagotavljanje kakovosti bivanja, šesta zagotavljanje območja pravice varnosti in svobode in sedma nadaljnja regionalna povezovanja in podpora procesu širitve Evropske unije. Seveda bi lahko k tem sedmim prioritetam dodali še marsikaj, vendar pa je sedem prioritet v ospredju več kot dovolj in ravno na teh sedmih področjih potrebujemo jasne usmeritve. Glede izhoda iz krize je ta prioriteta na prvem mestu. Kljub umiritvi razmer na finančnih trgih v drugi polovici lanskega leta so ekonomske napovedi za celotno evroobmočje vse prej kot obetavne. Zimska napoved Evropske komisije za letošnje leto napoveduje krčenje gospodarske aktivnosti evroobmočja, šibka rast se lahko pričakuje šele v naslednjem letu. Še nekoliko bolj pesimistične napovedi te iste institucije veljajo za našo državo. Prizadevanja za izhod iz krize so tako v ospredju političnih razprav na najvišji ravni odločanja Evropske unije, torej Evropskem svetu. Tudi lani je bila tej temi posvečena večina evropskih svetov. Tako je bil med drugim na teh srečanjih dogovorjen pakt za rast in delovna mesta, podana je bila usmeritev za oblikovanje enotnega nadzornega mehanizma nad bankami ter tudi mehanizma za neposredno dokapitalizacijo bank in opravljena razprava o nadaljnji krepitvi evropske monetarne unije. Vse razprave, povezane z izhodom iz krize, se bodo nadaljevale na naslednjih petih letošnjih rednih zasedanjih Evropskega sveta. Tudi teme, ki sem jih že prej omenil in so bile na dnevnem redu lani, potrebujejo nadaljevanje, večina teh mehanizmov nima dodelanih vseh instrumentov. Ta proces se nadaljuje, ponekod pa niso zaključene ratifikacije. Ključna rdeča nit bodo nedvomno nadaljnji ukrepi za stabilizacijo razmer predvsem na bančnem in fiskalnem področju ter ukrepi za ponovno oživitev gospodarstva. V luči priprav na zasedanje Evropskega sveta prihodnji teden je treba izpostaviti evropski semester, Evropski svet bo podal politične smernice Evropske unije za nacionalne politike v okviru petih prednostnih področij ukrepanja, in sicer, prvič, izvajanje javnofinančne konsolidacije, drugič, ponovno vzpostavitev normalnega dajanja posojil gospodarstvu, tretjič, spodbujanje rasti in konkurenčnosti, četrtič, spopadanje z brezposelnostjo in socialnimi posledicami krize ter petič, modernizacija javne uprave. Ta prednostna področja, ki naj bi jih države članice upoštevale pri pripravi prihodnjih reform, so skoraj popolnoma identična lanskim, saj je bilo marsikje delo šele začeto in rezultatov še ni. Vlada Republike Slovenije je v lanskem letu ukrepala na vseh petih prednostnih področjih, ki jih je kot prednostne opredelila tudi Evropska unija. Prvič. Z rebalansom proračuna za leto 2012 in sprejetima proračunoma za letošnje in prihodnje leto so postavljeni temelji javnofinančni konsolidaciji. Doseženo je bilo znižanje proračunskega primanjkljaja in na teh temeljih je možno Slovenijo tudi potegniti iz mehanizma presežnega primanjkljaja, v katerem je od leta 2009 naprej. H konsolidaciji bo prispevala in že prispeva tudi sprejeta pokojninska reforma. Drugič. S sprejetjem zakona o družbi za upravljanje slabih naložb smo postavili temelje za stabilizacijo bančnega sistema predvsem z namenom oživitve posojilne aktivnosti bank za zagon gospodarstva. Tretjič. Za spodbujanje konkurenčnosti so bile že na samem začetku mandata sprejete 40-procentne olajšave za investicije in 100-procentna olajšava za vlaganje v raziskave in razvoj, postopno pa se znižuje tudi davek od dohodka pravnih oseb. Nadalje bo h konkurenčnosti prispevala tudi sprejeta in s socialnimi partnerji usklajena reforma trga dela. Ta reforma trga dela predstavlja tudi ključni element zmanjševanja brezposelnosti in boja proti socialni izključenosti v prihodnjih letih. Od pete prioritete so bili zasnovani številni ukrepi za modernizacijo javne uprave, tako z zmanjševanjem števila ministrstev, odpravi več kot polovica razno raznih delovnih teles, z zmanjšanjem administrativnih ovir v okviru treh paketov za spodbujanje gospodarstva in tudi z odpravljanjem ovir za uspešno investiranje sredstev iz strukturnih skladov. Temelji so tako postavljeni, nekateri učinki teh ukrepov so že na dlani, drugi učinki se bodo na rasti odrazili šele sčasoma, pod pogojem seveda, da bodo vsi dokončno implementirani. V primeru njihove razveljavitve pa tvegamo nazadovanje gospodarske rasti tudi v prihodnjih letih, saj smo se po hitrem približevanju povprečju razvitosti Evropske unije pred krizo v zadnjih letih od cilja začeli oddaljevati. Leta 2008 je Slovenija dosegala 91 % povprečja Evropske unije, konec leta 2011 pa samo še 84 %. Padec bruto domačega proizvoda v tem času je bil kumulativno med najvišjimi v Evropski uniji – takoj za Grčijo. Bili smo na drugem mestu te žalostne lestvice. Najslabšemu scenariju pa se imamo še možnost izogniti s tem, da se sprejete reforme uveljavljajo. Druga prioritetna reforma EU in njenih institucij. Okoli tega je zgrajen drugi del tega dokumenta oziroma deklaracije. V okviru iskanja izhoda iz krize se je moral nujno spreminjati tudi način delovanja Evropske unije in njenih institucij. To, kar je bilo še ob našem vstopanju v evropsko monetarno unijo oziroma v evroobmočje predstavljeno kot nekaj nedopustnega in nedovoljenega, češ, da to predstavlja graditev Evrope dveh hitrosti, se je v zadnjih letih vzpostavilo kot institucija, mislim na prakso zasedanj vrha evroobmočja, ko se sestanejo samo voditelji držav članic z evrom. Seveda je v takšno radikalno spremembo stališča Evropa bila prisiljena oziroma je bilo evroobmočje prisiljeno zaradi kriz v posamičnih državah članicah in namesto neke sholastične dileme, ali posebno srečanje voditeljev držav, ki so v evru, ne predstavlja neke grde grožnje enotnosti Evropske unije, so druge grožnje to sholastično dilemo popolnoma zasenčile in ko je bilo treba reševati konkretne probleme, nihče več ni pomislil na takšne pomisleke. Seveda pa vrh evroobmočja ni institucija Evropske unije, ki je bila predvidena v pogodbah, zato je bilo treba način delovanja urediti posebej, to je uredila šele mednarodna pogodba oziroma pakt o stabilnosti, usklajevanju in delovanju v evropski monetarni uniji oziroma tako imenovani fiskalni pakt. Institucija pa, kljub temu da so se temelji uredili v pogodbi, še vedno nima poslovnika, se improvizira in poslovnik teh vrhov bomo dobili na mizo šele prihodnji teden. To je zgolj en primer, ki ga podčrtujem zato, da bi se bolje ilustrirala ta potreba po prilagajanju Evropske unije spremenjenim razmeram, ko se sprejemajo ukrepi, ki so realni glede na zahteve časa in se ne ozirajo na to, kaj je to v raznih političnih razpravah predstavljalo še v času razprave o lizbonski oziroma ustavni pogodbi Evropske unije. Sama gospodarska kriza v Evropi je ponovno pospešila tudi razmišljanje o načinih za tako imenovano približevanje Evrope njenim državljanom. Ta razmišljanja, kako povrniti Evropski uniji večjo mero legitimnosti in verodostojnosti, so sicer zelo stara, velikokrat so bila v ospredju in v času krize niso več v ospredju, so pa še vedno prisotna in pomembna. Zdaj v ta okvir sodi na primer sprememba izbora predsednika Evropske komisije. O takšnih in ostalih idejah bo še veliko premisleka in govora. Kakršnakoli odločitev pa zahteva spremembo pogodb. Za Slovenijo predstavlja dejaven prispevek k razpravi o reformi Evropske unije in njenih institucij drugo prioriteto deklaracije. Slovenija se na razpravo pripravlja s skupnim projektom nekaterih državnih institucij. Ta projekt se imenuje več Slovenije in naj bi se začel izvajati ta mesec, končal pa junija leta 2014. Namen projekta je izmenjava in predstavitev predlogov različnih ciljnih javnosti kot prispevek pri pripravi stališč Slovenije do razprave o prihodnosti Evropske unije, vključno z vlogo državljanov Evropske unije in spremembo institucij EU. Poglabljanje ekonomske in monetarne unije, to je tretja prioriteta. Gre za eno najpomembnejših sprememb. Ta se je začela dogajati v zadnjem letu na ravni celotne Evropske unije. To je globalni oziroma to je strateški odziv unije na krizo in hkrati ukrep, s katerim se Evropska unija dela oziroma s katerim želi biti Evropska unija bistveno bolj odporna na morebitne prihodne podobne krize. V temu okviru je bilo v zadnjih treh letih veliko dogovorjenega. Ključni dogovori so šli najprej v smer večje proračunske discipline. Tukaj Slovenijo domača naloga še čaka. Prenovljen je bil ta postopek presežnega primanjkljaja. Kot rečeno, je Slovenija na žalost v tem postopku že od leta 2009. Sprejet je bil fiskalni pakt z obvezo o vpisu zlatega fiskalnega pravila v ustavo. Uveden je bil evropski semester za nadzor nad proračunskimi in ostalimi ekonomskimi politikami držav članic. Seveda pa je marsikaj od tega treba še implementirati v nacionalnih zakonodajah v Sloveniji, vključno z zlatim fiskalnim pravilom, ker se rok izteka. Evropski svet je konec lanskega leta sprejel tudi časovnico, oblikovanje bančne unije. Ključni element te časovnice je vzpostavitev enotnega nadzornega mehanizma nad bankami s strani Evropske centralne banke. V tem okviru je pomembna tudi možnost glede neposredne dokapitalizacije bank s strani evropskega mehanizma za stabilnost, vendar pa tukaj še ni dogovorjenih podrobnosti, zaradi česar je ta mehanizem v tem trenutku še neuporaben in se tudi ne ve natančno, kdaj naj bi do njega v praksi prišli. Junijski Evropski svet bo razpravljal o časovnici uveljavitve štirih dolgoročnejših ukrepov krepitve evropske monetarne unije. Gre za koordinacijo nacionalnih reform, za socialno dimenzijo Evropske unije, za pogodbene odnose, ki bodo okrepili lastništvo nad nacionalnimi strukturnimi reformami, pa seveda mehanizmov solidarnosti za spodbujanje naporov držav članic pri izvajanju reform. Slovenija od začetka svojega članstva v Evropski uniji zagovarja nadaljnjo krepitev integracije oziroma unije na različnih področjih. Kljub temu da je ponekod napredek zelo počasen, so bili drugod v zadnjih letih narejeni koraki, kakršni kakšnih deset let nazaj niso bili niti v teoriji predstavljivi. Tukaj bi še posebej poudaril napore za oblikovanje bančne unije, kajti brez tega koraka, brez bančne unije znotraj Evropske unije ni mogoče zagotoviti stabilnosti celotnega evroobmočja in je to evroobmočje lahko vsakič znova talec javnofinančne krize v katerikoli, tudi najmanjši državi članici evrosistema. S tem oblikovanjem bančne unije se bo prekinila povezava med javnimi financami in bančnim sistemom, kar bo naredilo Evropsko monetarno unijo odporno na takšne udare, poleg tega bodo davkoplačevalci širom Evropske unije zavarovani pred tveganji, ki jih prinaša ta dosedanja povezava. Četrta prioriteta sta gospodarska rast in delovna mesta. Ni produktivnih delovnih mest brez gospodarske rasti. Velikokrat prepočasi poteka tudi notranja krepitev notranjega trga Evropske unije. Ta trg še vedno predstavlja velik potencial za rast evropskega gospodarstva. Slovenija si prizadeva podpirati čim prejšnje sprejetje obstoječih zakonodajnih pobud, akta za enotni trg 1 in tudi akta za enotni trg 2, ki je nadaljevanje tega paketa, ki je sedaj v postopku. Doseganje gospodarske rasti in oblikovanje novih delovnih mest je namreč ena od ključnih prioritet. In notranji trg, kot že rečeno, lahko k temu zelo prispeva. Poleg ustrezne zakonodaje in ustvarjanja širših pogojev Evropska unija oziroma njene institucije lahko znatno prispevajo k oživitvi gospodarske aktivnosti skozi lastni proračun Evropske unije, še posebej v manjših državah članice, kot je Slovenija. Za mnoge države članice je v času gospodarske krize investiranje sredstev iz evropskih skladov pravzaprav ključno za investicijske aktivnosti in spodbujanje gospodarstva. Tudi za nujno potrebne investicije v javnem sektorju v posamičnih državah. Kot veste, je bil v začetku prejšnjega meseca dosežen dogovor o proračunskem oziroma finančnem okviru Evropske unije za prihodnjih sedem let. Prvič v zgodovini Evropske unije se je ta sedemletni finančni okvir zmanjšal za 3,5 %. To je glede na situacijo, v kateri smo, v kateri je globalno Evropska unija, relativno malo. Kljub temu pa je to predstavljalo oviro pri naših prioritetah, še posebej pri prizadevanjih, da si zagotovimo čim več kohezijskih sredstev. Ta sedemletni finančni okvir Evropske unije je naslovil tudi problem brezposelnosti mladih. V nekaterih državah Evropske unije je ta odstotek preko polovice, se pravi preko 50 %. Tudi za Slovenijo je to problem. Evropski svet je sprejel odločitev, da se 6 milijard evrov v prihodnjih sedmih letih nameni za odpravljanje brezposelnosti mladih v tistih regijah Evropske unije, kjer je ta brezposelnost nad 25 %. Naša vzhodna kohezijska regija, žal, sodi med te regije, pa tudi sicer je treba vedeti, da je v Sloveniji brezposelnost mladih večji problem od tega, kar kaže statistika, ker se pač zakriva s podaljševanjem študija oziroma fiktivnim vpisovanjem, ki ga naš izobraževalni sistem omogoča. Če tega ne bi bilo, bi bila statistika glede brezposelnosti mladih tudi pri nas večja. Kar se tiče splošnega izkupička iz teh pogajanj za prihodnji sedemletni evropski finančni okvir, je Slovenija lahko zadovoljna. Dolgo časa v dosedanjih sedmih letih v okviru dosedanjega okvira smo bili prepričani, da bo Slovenija v času, ki je pred nami, neto plačnica v evropski proračun. Vsaj trend našega približevanja evropskemu povprečju je bil do leta 2009 takšen. Potem je sledil ta padec, o katerem sem govoril prej, in smo ostali v tistih parametrih, ki omogočajo, da smo v polovici, se pravi, ko gre za vzhodno kohezijsko regijo, še vedno polno udeleženi. Pri kohezijskih sredstvih in tudi v celoti je Slovenija ne samo ohranila neto finančni položaj, ampak ga je celo izboljšala.Za situacijo, v kateri smo, je seveda to dobra novica. Dejstvo, ki je pa pripeljalo do tega, da je Slovenija še vedno neto prejemnica iz evropskega proračuna, se pravi, to je naš padec, glede na evropsko povprečje, pa ne bi smelo razveseliti nikogar. Naš neto finančni položaj v tekoči finančni perspektivi, ki se zaključuje konec tega leta, je 0,87 % slovenskega bruto domačega proizvoda, v obdobju 2014–2020 pa bo naš neto finančni položaj plus 1,03 % BDP, se pravi, smo med tistimi državami, ki smo izboljšale neto finančni položaj. Deloma zaradi uspešnih pogajanj, deloma pa zaradi dejstva, da smo padli v približevanje povprečju Evropske unije. Seveda sedaj neto finančni položaj omogoča v Sloveniji v prihodnjih sedmih letih skoraj 400 v povprečju na leto, v sedmih letih skoraj 400 milijonov evrov večji priliv iz evropskega proračuna, kot bodo vplačila. Se pravi, da gre za znatna sredstva in mislim, da je v skupnem interesu, da se čim bolje investirajo. V letošnjem letu je na voljo še precej sredstev iz tekoče finančne perspektive. Mi smo do tega trenutka iz evropskega proračuna prejeli okoli 44 % vse kohezije oziroma vseh razpoložljivih kohezijskih sredstev. Glede na uspešnost črpanja smo sedaj nekje na sredini, v začetku lanskega leta smo bili precej slabši. V lanskem letu je bilo v drugem delu leta po pospeševanju tega projekta iz proračuna Evropske unije v proračun Republike Slovenije nakazanih več kot 500 milijonov evrov. V lanskem letu smo dosegli več kot 100-procentno povišanje povračil iz proračuna Evropske unije. Leta 2011 je bilo povprečje 22 milijonov na mesec, v lanskem letu je bilo povprečje 46 milijonov na mesec, vendar bodo nadaljnji ukrepi v tej smeri potrebni tudi letos. Tukaj opozarjam pred skušnjavo, da se sredstva, ki so namenjena za lastno udeležbo pri financiranju projektov, ki se večinoma krijejo iz evropskega proračuna, ne namenjajo z raznimi rebalansi za kaj drugega, ker bo to pomenilo, da bodo sredstva, ki so še na voljo in jih Slovenija nujno potrebuje, ostala nepočrpana. Če bo teh nekaj 100 milijonov šlo namesto za investicije za plače v javnem sektorju, da se realizirajo neke obljube, ki se lahko miselno dajejo v zadnjih tednih, potem bomo za to plačali v razvojnem smislu visoko ceno. Peta prioriteta je učinkovita raba virov in zagotavljanje kakovosti bivanja. Tukaj je znotraj te prioritete tudi varna pridelava hrane. Ta tema je v zadnjem času v Evropi izjemno aktualna zaradi afer s konjskim mesom in nekaterih podobnih. Glede na to, da gre za enotni evropski trg, so učinkoviti predvsem skupni ukrepi tako držav članic kot tudi evropskih institucij. Šesto področje je ohranjanje območja pravice, svobode in varnosti. Tukaj je z vidika državljanov med vidnejšimi nedvomno predvsem širitve schengenskega prostora na Bolgarijo in Romunijo. Obe državi sta tehnično že izpolnili vse pogoje. Obstajajo pa vsebinski problemi, kljub temu pa se pričakuje sprejetje obeh držav v schengensko območje že letos. Z vidika varnosti in širitve schengenskega območja je pomembna regija zahodni Balkan. Ta regija ima v celoti garantirano evropsko perspektivo, se pravi nekoč tudi vstop v schengensko območje, kar pa bo verjetno od vseh kriterijev oziroma od vseh področij, kjer je treba doseči velik napredek, ena najtežjih nalog. Naslednje področje je širitev Evropske unije. Ta se navezuje prioritetno glede na to, kje se Slovenija nahaja, tako na zahodni Balkan kot na vzhodno soseščino. Kot že rečeno, imajo države zahodnega Balkana s Solunsko agendo iz leta 2003 članstvo v Evropski uniji garantirano, če izpolnijo pogoje. Za mediteransko okolje to ne velja. Z vidika motivacije držav na zahodnem Balkanu je ta garancija pomembna, ne bi pa smela predstavljati motivacije v obratnem smislu, češ, tako ali tako bomo prišli v Evropsko unijo, samo počakati je treba. Tukaj mora Slovenija biti med tistimi, ki terja od teh držav, da ohranjajo dinamiko reform, napredka in tudi izboljševanja svojega poslovnega in siceršnjega okolja. Kar se tiče Hrvaške, mislim, da je bilo danes rešeno zadnje odprto vprašanje, ki je preprečevalo, da tudi Slovenija ratificira hrvaško pristopno pogodbo. Danes ob 10. uri in nekaj minut sta obe vladi istočasno potrdili memorandum, s katerim se reševanje prenesenih vlog varčevalcev nekdanje Ljubljanske banke Zagreb vrača v okvir nasledstvenega sporazuma oziroma priloge C nasledstvenega sporazuma. Sam memorandum naj bi bil po podpisu v ponedeljek z uredbo Vlade ratificiran v Sloveniji prihodnji teden; Hrvaška je to že storila, ker imajo nekoliko drugačen postopek. To dejstvo je bilo danes tudi širše pozdravljeno znotraj Evropske unije. Gre za kompromis, s katerim je Slovenija dosegla svoj cilj, se pravi, vrnitev reševanja tega vprašanja v nasledstveni sporazum oziroma nasledstvene okvire, Hrvaška pa je dosegla svoj cilj, da odstrani še zadnjo oviro, ki je preprečevala, da slovenski Državni zbor ratificira hrvaško pristopno pogodbo. Ob tem bi dejal še to, da poleg tega vprašanja znotraj tega sporazuma o nasledstvu čaka še vrsto odprtih vprašanj. Ta sporazum se v mnogih točkah ne izvaja zaradi različnih razlogov. To ni tema te deklaracije neposredno, posredno pa je. Eden od motivov, zakaj je Slovenija dodatno zainteresirana za širitev Evropske unije na regijo zahodnega Balkana, je pač dejstvo, da bodo vsaj nekatera od teh vprašanj, ki zdaj ostajajo nerešena, v okviru nasledstvenega sporazuma lažje rešljiva potem, ko bodo nekatere države zahodnega Balkana v Evropski uniji oziroma tik pred članstvom v Evropski uniji. Zato je ta sporazum iz leta 2001 pomemben tudi v luči širitve Evropske unije. Kar se tiče Hrvaške, je glede na naše informacije postopek ratifikacije pristopne pogodbe Hrvaške k Evropski uniji končan ali vsaj začet praktično v vseh državah članicah Evropske unije in obstajajo zelo resni argumenti za pričakovanje, da bo Hrvaška 1. julija 2013 tudi dejansko postala polnopravna članica Evropske unije. S tem bo Slovenija mejila zgolj na članice Evropske unije in tudi samo ena meja bo najbrž še nekaj let ostala schengenska meja, kjer pa zaradi vzpostavitve enotnega trga od 1. julija naprej ne bo več carine. Spoštovane poslanke in poslanci! S tem kratkim pregledom ključnih prioritet deklaracije so bile predstavljene zgolj nekatere najpomembnejše prioritete Slovenije v institucijah Evropske unije, tudi prioritete nekaterih evropskih institucij v času tekočega in dveh naslednjih predsedstev do sredine naslednjega leta. Kot sem dejal že na začetku, vsega tega, kar se bo dogajalo v tem času slabega leta in pol, ni možno predvideti, tudi nikoli doslej ni bilo tako, zato boste morali bodisi na sejah Državnega zbora bodisi na sejah pristojnih delovnih teles o novostih sproti razpravljati, jih potrjevati, sprejemati stališča in Vlada bo po ustaljeni praksi sodelovanja med Vlado in Državnim zborom ta stališča sproti predstavljala Državnemu zboru in delovnim telesom parlamenta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog deklaracije sta kot pristojna odbora obravnavala Odbor za zadeve Evropske unije in Odbor za zunanjo politiko. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Odbora za zadeve Evropske unije gospodu Romanu Jakiču.
Najlepša hvala za besedo. Predsednik Vlade, ministrica, ministri, državni sekretarji, kolegice in kolegi! Preden začnem z uradnim delom poročila, naj mi bo dovoljeno kot predsedniku Odbora za zadeve Evropske unije čestitati današnji parafi sporazuma med Slovenijo in Hrvaško glede ratifikacije pridružitvenega sporazuma. Želel bi izraziti svoje osebno navdušenje nad tem in čestitke gredo tako predsedniku Vlade gospodu Janši kot zunanjemu ministru gospodu Erjavcu in državnemu sekretarju gospodu Kajzerju. Zdaj pa naj mi bo dovoljeno povedati kaj več o predlogu deklaracije, ki jo imamo na dnevnem redu. Odbor za zadeve Evropske unije je kot pristojni odbor obravnaval predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2013–junij 2014, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. V poslovniško določenem roku sva amandmaje k predlogu deklaracije vložila Komisija za narodne skupnosti in jaz osebno kot poslanec Pozitivne Slovenije. Na seji odbora je bil vložen še predlog amandmaja odbora na predlog pobude, ki jo je podala poslanka Evropskega parlamenta mag. Mojca Kleva Kekuš. Do predlaganih amandmajev se je Vlada opredelila na 52. seji Odbora za zadeve Evropske unije in jih tudi podprla. Odbor je prejel poročila vseh matičnih delovnih teles ter Komisije za mednarodne odnose in evropske zadeve v Državnem svetu, ki so predlog deklaracije obravnavali z vidika njihove pristojnosti in ga tudi podprli. V razpravi so bile izpostavljene naslednje zadeve. Prvič. Čeprav so splošne usmeritve predloga deklaracije vredne podpore, se javljajo pomisleki glede izvedbenih načrtov, ki so z njimi povezani, saj se postavlja vprašanje, ali obstaja v Republiki Sloveniji nabor vseh projektov ter kakšna so sredstva, ki naj bi jih Republika Slovenija z njimi prejela iz skladov Evropske unije. Drugič. Republika Slovenija se je v pogajanjih o večletnem finančnem okviru 2014–2020 v Evropskem svetu odlično izkazala in si dobro izborila sredstva za kohezijo. Vprašanje ali vlada pripravlja partnerski sporazum za pogajanja z Evropsko komisijo s točno določenimi prednostnimi nalogami, saj bodo sredstva iz EU ključna za razvoj Republike Slovenije v naslednjih letih. In zadnje, bila je pobuda, da se dopolni predlog deklaracije v delu glede obdavčitve. Odbor je k predlogu deklaracije sprejel naslednje amandmaje. Prvič. V uvodnem delu deklaracije smo zapisali, da si bo Slovenija prizadevala za spoštovanje človekovih pravic in svoboščin, vključno s pravicami pripadnikov avtohtonih narodnih, etničnih in jezikovnih manjšin. Drugič. V prednostnih nalogah v poglavju Institucionalne zadeve smo dodali nov odstavek, ki se glasi: "Državni zbor bo v okviru pristojnosti, ki mu jih dajeta pravni red Evropske unije in nacionalna zakonodaja, po potrebi izvajal postopke nadzora nad upoštevanjem načela subsidiarnosti v osnutkih zakonodajnih aktov institucij Evropske unije ter sodelovanja v političnem dialogu z Evropsko komisijo. Hkrati si bo v zvezi z načrtom za pravo in poglobljeno ekonomsko in monetarno unijo prizadeval, da bo z vidika demokratične in legitimnosti in odgovornosti ustrezno vključen v nadzor in proces oblikovanja te unije." Tretjič. V prednostnih nalogah v podpoglavju Obdavčitev smo dodali novi odstavek, ki se glasi: "Slovenija si bo v prihodnjem obdobju še posebej prizadevala za izpolnjevanje zavez in ukrepe na področju davčnih goljufij, utaj davkov in davčnih oaz." In zadnji. V prednostnih nalogah v poglavju Kultura in avdiovizualna politika smo nadomestili peti odstavek in smo zapisali, da si bo Slovenija tudi v prihodnjem obdobju prizadevala za varovanje in spodbujanje kulturne in jezikovne raznolikosti, razvijanje medkulturnega dialoga in razvoj medkulturnih kompetenc, vključno z večjezičnostjo, kot tudi za vključitev kulturnih tematik v druge politike predvsem mladinsko in zunanjo politiko, znanost, avdiovizualno politiko ter politiko izobraževanja. Po razpravi na glasovanju smo seveda vse to sprejeli soglasno. Hvala.
Hvala lepa. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo še predsedniku Odbora za zunanjo politiko gospodu Jožefu Horvatu.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Na začetku vas bom prosil za morda kakšno minuto podaljška na račun časa Poslanske skupine Nove Slovenije, ker je poročilo Odbora za zunanjo politiko zelo pomembno. Dovolite pa mi, da tudi sam najprej v svojem imenu in seveda tudi, sem prepričan, v imenu vseh nas izrazim zadovoljstvo, da je bil danes zgodaj zjutraj parafiran tekst dogovora, ki ga je včeraj soglasno podprl Odbor za zunanjo politiko, torej dogovora o načinu razreševanja vprašanja Ljubljanske banke Zagreb. Mislim, da je pošteno, da vsem pogajalcem na vladni strani, na čelu s predsednikom Vlade, potem seveda tudi ministrom za zunanje zadeve gospod Erjavcem in tudi državnim sekretarjem gospod Kajzerjem, izrečem s tega mesta čestitko in priznanje. Če sem včeraj dejal, da obstajajo razlogi za zmerni optimizem, danes to popravljam in rečem, obstajajo razlogi za optimizem. In zdaj k predlogu deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2013–junij 2014. Odbor za zunanjo politiko je na svoji 23. seji kot pristojno in matično delovno telo v zadevah zunanje in varnostne politike Evropske unije obravnaval Predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2013–junij 2014, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Dopolnilno obrazložitev je podal državni sekretar na Ministrstvu za zunanje zadeve mag. Igor Senčar, ki je poudaril, da je predlog deklaracije strateški dokument, ki določa okvir delovanja Slovenije v EU v obdobju januar 2013–junij 2014. V okviru poglavja Zunanje zadeve in obramba je državni sekretar kot prioritetno označil razvijanje evropske sosedske politike, pri čemer bo Slovenija še naprej zagovarjala, da le stabilna, demokratična, varna in gospodarsko razvita soseščina zagotavlja varnost in blaginjo tudi držav Evropske unije. Predlog deklaracije v procesih vzpostavitve sosedstva poudarja, da je pomembno državam vzhodnega partnerstva in južnega sosedstva tudi v prihodnje zagotavljati mehanizme in instrumente, ki prinašajo spodbudo za nadaljevanje reformnih procesov, in omogočiti približevanje Evropski uniji. Predlog deklaracije tudi opredeljuje, da je ključno, da se državam južne soseščine Evropske unije zagotovi podpora demokratičnim procesom in krepitev partnerstva, pri čemer je pomembna krepitev sodelovanja s civilno družbo in ključnimi regionalnimi akterji. Republika Slovenija svojo prioriteto usmerja tudi na področje znanstvenega sodelovanja med državami in se v okviru tega zavzema za krepitev sodelovanja v okviru Unije za Sredozemlje in Evro-sredozemske univerze – Emuni. Prioriteta na področju bližnjevzhodnega mirovnega procesa je po besedah državnega sekretarja usmerjena na usklajen pristop Evropske unije do priznanja Palestinske države ter nadaljevanju humanitarnih projektov za lajšanje življenja tamkajšnjim prebivalcem. Na področju Evropske unije kot globalnega akterja predlog deklaracije predvideva spodbujanje strateškega partnerstva z Združenimi državami Amerike, sodelovanje s Kanado, Rusko federacijo, s pomembnimi strateškimi partnericami v Aziji, predvsem Kitajsko, Japonsko in Indijo, z Avstralijo, z državami Latinske Amerike in Karibov, z Brazilijo in Mehiko, za EU pa je bistvena tudi sklenitev medregionalnega sporazuma o prosti trgovini z državami Asean. Predlog deklaracije opredeljuje tudi odnos Republike Slovenije do zagotavljanja miru in varnosti v podsaharski Afriki in kriznih žariščih v Afganistanu in Pakistanu. Republika Slovenija bo aktivna tudi pri zagotavljanju stabilnosti in razvoju demokratičnih procesov v Siriji, Maliju, Iraku, Egiptu, Libiji, Tuniziji in Alžiriji. Kot pomemben cilj je državni sekretar navedel tudi spodbujanje diplomatskega reševanja vprašanja iranskega jedrskega programa. Na področju varnosti in obrambe je po besedah državnega sekretarja za Republiko Slovenijo prioritetno uspešno izvajanje civilne pomoči in nudenje pomoči pri vojaškem izobraževanju ter spodbujanje razvoja in izboljšanje civilnih in vojaških zmogljivosti. Pri tem je potrdil, da se bo nadaljevalo sodelovanje v operacijah in misijah SVOP v Bosni in Hercegovini, na Kosovu, v Gruziji, na palestinskih ozemljih ter v operacijah Atalanta v vodah Somalije ter v EUTM na Maliju, pri čemer se bo še dodatno krepilo strateško partnerstvo z mednarodnimi in regionalnimi organizacijami. V zaključku je državni sekretar poudaril, da prednostna regija ostaja Zahodni Balkan, kjer je treba še naprej zagotavljati in spodbujati procese za stabilizacijo regije v varnostno-političnem in gospodarskem smislu. Zato Republika Slovenija ostaja zagovornica širitvenega procesa za države, ki sledijo normam pravne države, spoštujejo mednarodne sporazume, sodelujejo v procesih harmonizacije na področju ekonomskih politik ter negujejo dobre sosedske odnose in prispevajo k dobremu regionalnemu sodelovanju. Državni sekretar na Ministrstvu za obrambo Peter Stavanja pa je dodal, da je ministrstvo pri pripravi gradiva sodelovalo pri podpoglavju Varnost in obramba, v poglavju Zunanje zadeve in obramba ter pri poglavju Pravosodje in notranje zadeve v delu, ki se nanaša na področje civilne zaščite. Poudaril je, da si bo Republika Slovenija še naprej prizadevala za razvoj skupne varnostne in obrambne politike v smislu operacij, institucij in zmogljivosti ter s sodelovanjem v operacijah in misijah varnostne in obrambne politike Evropske unije. Glede področja civilne zaščite pa je dejal, da bodo aktivnosti v prvi fazi usmerjene predvsem v prenovo zakonodaje Evropske unije na področju civilne zaščite. Člani odbora so se seznanili tudi s poročilom Odbora za obrambo, ki je predlog deklaracije obravnaval z vidika svoje pristojnosti kot matično delovno telo in k predlogu ni imelo pripomb, ter mnenjem Komisije za mednarodne odnose in evropske zadeve Državnega sveta, ki k predlogu deklaracije prav tako ni imela pripomb. Razprave k predlogu deklaracij ni bilo, sprejet pa je bil amandma odbora k poglavju Zunanje zadeve in obramba, poglavju Varnosti in obramba, ki je vključen v dopolnjeni predlog deklaracije skupaj z amandmaji Odbora za zadeve Evropske unije kot sestavni del poročila odbora. Po končani razpravi in glasovanju o amandmaju je odbor glasoval o vseh deli Predloga deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucije Evropske unije v obdobju januar 2013 do junij 2014 z vidika svoje pristojnosti in jih sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije. Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod predsednik Vlade, ministrski zbor, ostali člani Vlade! Poslanska skupina Nove Slovenije podpira Predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2013 do junij 2014 skupaj z dopolnili, sprejetimi na matičnih delovnih telesih. Slovenija mora še naprej dejavno prispevati k razpravi o reformi Evropske unije in njenih institucij, saj je njihovo učinkovito delovanje pogoj za napredek držav članic. To smo prepričani v Poslanski skupini Nove Slovenije. Finančna in gospodarska kriza ter spreminjajoče se razmere v mednarodni skupnosti so izzvale nov premislek o prihodnosti Evropske unije ter predloge za prenovitev njene institucionalne ureditve. Sintagmo "več Evrope" v Sloveniji razumemo kot globljo integracijo, ekonomsko, monetarno, javnofinančno in politično, v tem okvirju pa večjo učinkovitost, konkurenčnost in demokratičnost Evropske unije. V Novi Sloveniji podpiramo namero oziroma odločitev, da Slovenija ostaja zagovornica nadaljnjega poglabljanja ekonomske in monetarne unije z vzpostavitvijo jasnih pravil delovanja, kar bo pripomoglo k finančni stabilnosti in krepitvi gospodarstva. Evropska unija je od začetka finančne in dolžniške krize naredila pomembne korake na poti k zagotoviti finančne stabilnosti območja evra ter celotne Evropske unije. Vendar pa doslej izvedeni ukrepi še niso povrnili zaupanja na finančnih trgih. Finančna kriza je razgalila nekatere pomanjkljivosti v ustroju enotnega valutnega območja, ki nima enake stopnje integracije na ekonomskem, fiskalnem in bančnem področju. Slovenija zato mora še naprej podpirati poglabljanje in krepitev evropske monetarne unije s ciljem dosegati močnejšo in vzdržno gospodarsko rast, zaposlovanje in socialno kohezijo. V Novi Sloveniji soglašamo, da so gospodarska rast in nova delovna mesta ter učinkovita in delujoča infrastruktura in delujoči enotni trg temeljni pogoji za napredek in razvoj Slovenije ter Evropske unije. Gospodarska rast in ustvarjanje delovnih mest mora ostati prednostna naloga tako v Evropi kot v Sloveniji. K temu mora jasno prispevati tudi prihodnji večletni finančni okvir Unije. Na tem mestu je treba pohvaliti slovenske pogajalce, saj so na nivoju sedemletnega finančnega okvira za naslednjo finančno perspektivo za Slovenijo izpogajali približno pol milijarde evrov več, kot ga je Slovenija prejela v tekoči oziroma iztekajoči se finančni perspektivi. Pa še morda na kratko pogled na kmetijstvo in podeželje. Na področju kmetijstva je prav, da si Slovenija prizadeva za nadaljnje spodbujanje konkurenčnosti in proizvodnjo visokokakovostnih proizvodov ob upoštevanju trajnostnih načel, učinkovite rabe virov, zahtev potrošnikov, zdravja ljudi, živali in rastlin. Tudi v prihodnje bo Slovenija zagovarjala uveljavitev načela kratkih dobavnih verig, se zavzemala za lokalno oskrbo z živili – poudarjam: lokalno oskrbo z živili – in čim večjo samooskrbo – poudarjam: samooskrbo – tudi zaradi negotovosti pri zagotavljanju hrane v svetu kakor tudi za zagotavljanje čim večje stabilnosti dohodkov v kmetijstvu. Tudi v tem smislu se bo še naprej zavzemala za enakomeren razvoj podeželskih območij, za ohranjanje delovnih mest na podeželju, pri čemer mora biti politika razvoja podeželja za izvajanje ciljev v zadostni meri podprta s sredstvi Evropske unije. Z vidika ohranjanja identitete kot ribiške in pomorske dežele se bo v institucijah Evropske unije zavzemala za iskanje rešitev, ki bodo omogočale ekonomsko preživetje ribičev in trajnostni razvoj evropskega ribištva in ribogojstva. Pri tem bo še zlasti zagovarjala ustrezno upoštevanje posebnosti in potreb malih ribiških sektorjev v morskih regijah, kot sta Jadran in Sredozemlje. Še glede uveljavitve interesov Slovenije v regiji. Za Slovenijo seveda še naprej ostaja ključnega pomena nadaljnje regionalno povezovanje in podpora širitvenemu procesu Evropske unije. V Poslanski skupini Nove Slovenije seveda trdimo, da je prav širitveni proces Evropske unije najmočnejše politično orodje povezave. Zato je prav, da si Slovenija še naprej prizadeva za stabilizacijo Zahodnega Balkana in za pomoč Zahodnemu Balkanu pri približevanju v postopku pogajanj. To Slovenija skrbno spremlja, ne nazadnje ima Slovenija tukaj izjemne izkušnje. Pozna dežele Zahodnega Balkana, pozna narode Zahodnega Balkana, zato je slovenska pomoč tukaj neprecenljiva. Trdimo, da stabilen Balkan pomeni stabilno Evropo. Kot rečeno, Poslanska skupina Nove Slovenije temu izjemno pomembnemu dokumentu najavlja podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. László Göncz v imenu Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, gospa ministrica, gospodje ministri in ostali predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Tudi midva bova podprla Deklaracijo o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije za obdobje januar 2013–junij 2014, ker menimo, da je vsebina dokumenta dobro pripravljena. Kar pa je bolj pomembno, da je vsebina dobra osnova za naš prispevek pri delovanju Evropske unije oziroma njenih institucij. Še posebej bi poudaril pravilno naravnanost prednostnih področij, s katerimi se tudi mi v celoti strinjamo. V okviru Komisije za narodni skupnosti smo obravnavali dokument predvsem z vidika, ki se nanaša na naš delokrog. Moram izraziti zahvalo, da so bili sprejeti amandmaji, ki smo jih sprejeli na naši komisiji in ki gredo predvsem v smeri poudarka posebnega tretmaja manjšinskega vprašanja v pravnem redu Republike Slovenije. Gospod Jakič je to vsebino predstavil, tako da ne mislim še enkrat prebirati naših konkretnih predlogov. Zgolj poudarjam to, da je jezikovna raznolikost neka specifika, ki se ne more v celoti integrirati samo v kulturno raznolikost, zato je še posebej bilo pomembno, da je bil ta naš predlog v taki obliki sprejet. To je v uvodnem delu tudi pravilno umeščeno. Posebej je pomembno tudi to, da v delu, ki govori o kulturi, izobraževanju, mladini, da je tudi prej omenjena vsebina, ki se nanaša na kulturno in jezikovno raznolikost, prav tako zajeta. Na koncu poudarjam, da je to področje nedvomno področje, po katerem Slovenija izstopa v širšem kontekstu Evropske unije, in je prav, da je v tovrstnih strateških dokumentih, pa tudi delno v operativnih dokumentih, ta vsebina tako obelodanjena, da je to lahko v korist tudi vsem narodnim skupnostim na področju Evrope, hkrati pa je promocija tudi Republike Slovenije pri njenem delovanju in pa pri njenem uveljavljanju. Torej, hvala lepa, za sodelovanje in naša podpora deklaraciji je zagotovljena.
Hvala lepa. Gospod Roman Jakič v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, prosim.
Spoštovani! Tudi v imenu Pozitivne Slovenije izražam zadovoljstvo glede danes podpisanega memoranduma o soglasju med vladama Slovenije in Hrvaške o prenesenih deviznih vlogah Ljubljanske banke in kot prvim resnim korakom k ratifikaciji hrvaške pristopne pogodbe. Tako še enkrat, čestitke. Glede dokumenta, ki je na mizi, pa naslednje. Delovanje Slovenije v institucijah EU usmerja ta vsakoletna oziroma od leta 2007 18-mesečna deklaracija o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah EU. Tako je pred nami že šesti tovrstni predlog. Namen tovrstnega gradiva naj bi bil večplasten: jasno naj bi bile opredeljene ključne naloge Slovenije za delovanje EU in s tem naj bi ta dokument prispeval k večji konsistentnosti slovenskih stališč na raznih ravneh odločanja o institucijah EU in dokument je namenjen tudi seznanitvi širše javnosti s podrobnostmi naloga Slovenije v EU. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije menimo, da predlog korektno podaja osnovna načela delovanja Slovenije, različno korektno pa podaja aktivnosti posameznega področja z navedbo prednostnih nalog. Že sama dikcija predloga deklaracije se giblje med "prizadevati si, namenjati pozornost in spremljati", iz česar je mogoče dojeti raven prioritete posameznih področij, vendar v taki obliki deklaracija ne služi kot usmeritveni dokument in ne nudi možnosti za strateško načrtovanje dejavnosti posameznih resorjev v smeri zastavljenih ciljev. Po mnenju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija je potreben močnejši politično usmerjevalni dokument, ki bo jasneje opredelil posamezna področja prednostnega delovanja, a hkrati ohranil zadostno širino pri navedbi ciljev in korakih za njihovo doseganje. Strateški vidik doseganja teh ciljev bi moral biti zajet v akcijskih načrtih posameznih resorjev, ki bi morali nastati vzporedno z nastajanjem deklaracije ter celostno obravnavati delovanje na nacionalni in evropski ravni. Nastajanje deklaracije torej ne more več biti vaja "copy-paste" iz prejšnjega leta in pol, pač pa mora nastati na osnovi političnih in strateških smernic, ki naj jih podaja strategija razvoja Slovenije. Vzporedno z nastajanjem deklaracije naj se oblikujejo akcijski načrti posameznih resorjev, ki bodo podajali časovnice, prioritetno s področji, in identificirali potrebe po strokovnih podlagah. Kar se tiče seznanjenja širše javnosti s prednostnimi nalogami Slovenije v EU, pa ocenjujemo, da nas tukaj čaka še dolga pot. Ni nam namreč znano, na kakšen način, če sploh, je pri nastajanju deklaracija sodelovala zainteresirana in strokovna javnost. Na splošno je treba ugotoviti, da je pri postopkih oblikovanja stališč do predlogov evropskih predpisov sodelovanje javnosti povsem zanemarjeno. Roko na srce, seveda tudi pri pripravi domačih predpisov vključevanje javnosti ni ravno zgledno. Takšna praksa je nesprejemljiva, kar se nas tiče. Evropski predpisi namreč prav tako vplivajo na življenje naših državljank in državljanov, zato bi morali najti pot, da jih bolj vključimo v postopke njihovega sprejema. Na tem mestu se samo spomnimo zloglasne direktive o koncesijah, ki je sprožila val ogorčenja med prebivalci EU in tudi Slovenije same zaradi odpiranja vrat privatizaciji upravljanja s pitno vodo. Poslanska skupina Pozitivna Slovenija bo predlagano deklaracijo podprla, saj so vsebinske usmeritve napisane dovolj široko, da se z njimi ni težko strinjati. Bi si pa želeli, da v bodoče pripravo tega dokumenta spremlja dovolj široka intenzivna javna razprava. Glede na to, da EU sprejema delovne programe z jasno začrtanimi cilji, si želimo, da bi bili tudi dokumenti, ki jih pripravlja naša vlada, dovolj jasni in dovolj konkretni. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Jožef Jerovšek v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije za naslednjih 18 mesecev, ki ga poslanska skupina podpira. Deklaracija je dokument, ki prispeva k preglednemu in ciljno usmerjenemu delovanju Slovenije v evropskih institucijah ter opredeljuje temeljne politične usmeritve glede strateških vprašanj, s katerimi se bo Slovenija srečevala. Deklaracijo Državni zbor sprejema že osmič, odkar je Slovenija polnopravna članica Evropske unije. Glede tega je sprejemanje deklaracije postalo rutinska zadeva, vendar pa v Poslanski skupini SDS opozarjamo, da razmere v Evropski uniji in naši državi niso rutinske, saj se čas krize v Evropski uniji kot tudi v naši državi nadaljuje in prinaša nove in velike izzive. Čas krize je prinesel spremembe v temeljnih pogojih evropskega in slovenskega gospodarstva, finančni trgi niso konsolidirani, pojavlja se diferenciacija držav članic Evropske unije. Zato so potrebni novi razmisleki o prihodnosti Evropske unije in prenovitvi njenih institucij. Mislimo, da je sintagma "več Evrope" še kako aktualna, saj mora biti poglabljanje ekonomsko-monetarne, javnofinančne in politične integracije Evropske unije trajna usmeritev. Hkrati pa smo pristaši tega, da "več Evrope", torej globlja integracija, ne sme pomeniti dražje Evrope; torej, ob enakih stroških institucij, še bolje pa, da ob nižjih stroških delovanja Evropske unije dobimo več sinergije in pozitivnih posledic za države članice. Pravilno je napotilo, da se kljub temu ne odpovemo nobeni od temeljnih vrednot, do katerih nas je pripeljal zgodovinski razvoj Evrope. Prepričani smo, da je leto 2013, ki je evropsko leto državljanov tudi pri nas, v Sloveniji, treba izkoristiti za široko razpravo z vsemi pomembnimi deležniki slovenske družbe za oblikovanje vizije o vlogi in interesih Slovenije v Evropski uniji. Prednostne naloge, ki jih navaja deklaracija, so prava usmeritev za delovanje Slovenije. Vlada je te usmeritve očitno zelo dobro pripravila, zato na pristojnih odborih niso doživele skoraj nobene spremembe. Finančna stabilnost območja evra in celotne Evropske unije je permanentni cilj tudi v tem obdobju. Brez zaupanja na finančnih trgih si ne moremo predstavljati učinkovitega izhoda iz krize, zato je prav, da Slovenija ostaja zagovornica nadaljnjega poglabljanja ekonomske in monetarne unije. Še kako pomembna je težnja, ki jo zagovarja tudi Slovenija, da se na področju vzpostavitve bančne unije vzpostavi pravni okvir za enoten nadzorni mehanizem, še posebej zaradi slabega delovanja domačega regulatorja. Temeljni pogoj za napredek in razvoj Slovenije ter Evropske unije so, kot je pravilno poudarjeno v deklaraciji, gospodarska rast in delovna mesta ter učinkovito delujoča infrastruktura in delujoči enotni trg. Ta prednostna naloga je hkrati v Sloveniji tudi najbolj težavna, vendar nam nova finančna perspektiva Unije, ki je bila nedavno potrjena, vliva upanje, da bomo iz tega finančnega okvira črpali sredstva, ki nam bodo v doglednem času omogočila zagon gospodarske rasti. V Poslanski skupini SDS še posebej poudarjamo, da je sedanja vlada in njen predsednik tudi tokrat, podobno kot leta 2005 takratna Janševa vlada, z uspešno taktiko uspela izboriti zelo ugodno finančno pozicijo Slovenije v okviru 7-letne finančne perspektive evropskega proračuna, ki je zdaj za skoraj pol milijarde višji. Že zdaj opozarjamo, da si morebitna nova vlada ne more privoščiti podobne nedejavnosti in slabega črpanja evropskih sredstev, kot se je to zgodilo v času prejšnje leve vlade, saj so ta sredstva praktično edini razvojni potencial Slovenije v prihodnjem obdobju. Pri tem še posebej računamo na uspešnost Slovenije pri aktiviranju sredstev za izgradnjo infrastrukture, še posebej železniške. Ohranjanje zdravega življenjskega okolja in učinkovita raba virov je že nekaj časa v ospredju prizadevanj Slovenije in postala tudi del prizadevanj širše javnosti. Širitveni proces s poudarkom na državah Zahodnega Balkana je stalnica usmeritve Slovenije. Evropska perspektiva vseh držav na tem območju ne more in ne sme biti trajna kolateralna škoda gospodarske in finančne v Evropski uniji. Slovenija mora opozarjati evropske institucije in države Evropske unije, da je lahko mačehovski odnos do tega območja tempirana bomba z neslutenimi posledicami. Veseli nas, da je sedanja vlada tudi na tem področju z učinkovito diplomacijo ustvarila pogoje, da bo Slovenija lahko ratificirala pogodbo o pristopu Hrvaške brez slabih posledic za Slovenijo. Pri tem imamo v mislih zavezujoče soglasje Hrvaške o rešitvi problema varčevalcev Ljubljanske banke v okviru sukcesijskih zavez oziroma današnji paraf memoranduma o soglasju, za kar Vladi seveda čestitamo tudi v naši poslanski skupini. Poslanska skupina SDS bo ne glede na barvo bodoče vladne koalicije pozorno in odgovorno spremljala uresničevanje in doseganje zavez, ki izhajajo iz te deklaracije. Naši poslanci bodo aktivni in konstruktivni ob zagatah bodoče vlade. Ker je sedanja vlada sprejela vse ključne reforme, vključno s primerom hrvaške, bodo pota novih ministrov v Bruselj bolj sproščena kot pota dosedanjih ministrov. Želimo si, da bi se morebitna leva vlada približala uspešnosti sedanje in predhodne pomladno orientirane vlade pri uveljavljanju interesov Slovenije v institucijah Evropske unije. S tem bo lažje zagotavljati eno od prednostnih usmeritev, da Slovenija ostaja del območja pravice, svobode in varnosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, prosim.
Spoštovane in spoštovani! Uvodoma naj poudarim, da Evropa ni samo prostor, kjer je tudi Slovenija; torej, da nas Evropa ne sme zanimati samo zato, ker je del te Evrope tudi Slovenija. Zanimati nas mora tudi kot celota; mi smo namreč ta Evropa in mi se moramo z vidika Slovenije in naših strateških interesov vedno znova vprašati, na kakšen način v dani situaciji, potem ko je ne le Slovenijo, pač pa celotni evropski prostor gospodarska in socialna kriza močno zamaja, kako bomo to Evropo okrepili, zato da bo aktivneje sposobna preseči izzive tega časa. Zato uvodoma ob deklarativnih in načelnih opredelitvah te deklaracije pogrešamo resen in kreativen premislek o tem, kako Evropo okrepiti, zato da tisto, kar so dejali nekateri predhodniki, geslo "več Evrope", postane resničnost. Na evropski ravni se je vse od izbruha krize pokazalo, da Evropa lahko učinkovito razvija nekatere protikrizne mehanizme, tudi preseže probleme, ki so nastali zaradi krize ali so vzrok krize. Ugotoviti pa moramo na drugi strani, da je proces oblikovanja in sprejemanja teh odločitev dolgotrajen in mukotrpen in da je tudi znotraj Evropske unije težko dosegati soglasje o ključnih stvareh, recimo, takšnih stvareh, ki bi lahko predstavljale bistveno pridobitev za Slovenijo, pa niso v interesu nekaterih drugih držav. Deklaracija torej določa prednostne naloge naše države za delovanje v Evropski uniji in v njenih institucijah v prihodnjem 18-mesečnem obdobju in gradivo nedvomno prispeva k preglednosti te politike. Vprašanje pa je, ali deklaracija sama prinaša kaj novega. Iz nabora vrste dosedanjih sektorskih usmeritev, pa lahko govorimo o upravljanju gospodarskega prostora, o finančnih zadevah, o migracijah, o notranjem trgu, o evropskem sosedstvu, vidimo, da deklaracija povzema bolj ali manj obstoječe usmeritve Slovenije in Evrope. Čas terja od nas kreativnejši premislek o tem, kaj lahko v dani situaciji naredimo, zato da bo jutri med nami več Evrope in da bo Slovenija znotraj Evrope bolje usposobljena za te izzive. Ker ne želim ponavljati vrste načelnih usmeritev, ki so jih že predhodniki pozdravili in se jim pri tem pozdravu pridružimo tudi Socialni demokrati, samo štiri konkretne točke. Posebej izpostavljamo področje ekonomskega in monetarnega upravljanja, poglabljanja ekonomske in monetarne unije je pravi korak, zato da dobimo ustrezen evropski mehanizem, zato da bomo naši monetarni uniji dodali in implementirali tudi fiskalno raven. Pozdravljamo uspeh Slovenije v pogajanjih z novo finančno perspektivo, še posebej z vidika koristi, ki jih lahko ima Slovenija iz naslova kohezijske politike, poudarjamo pa, da izpogajani paket v Bruslju ne pomeni sam po sebi še ničesar, če ne notranje ne bomo bolje prilagodili in pripravili na to, da bomo z operativnimi programi sposobni počrpati večji delež evropskih sredstev. V tem pogledu pozivamo vse politične sile in prihajajočo vlado, da poenostavi administrativni okvir za učinkovitejše črpanje evropskih sredstev. To je, očitno, stalna naloga. Pri obdavčitvi velja izpostaviti uvedbo davka na finančne transakcije, ki smo Socialni demokrati, pa tudi naši evropski zavezniki zagovarjali dlje časa, veseli nas, da postaja realnost. Kljub nekaterim deklarativnim zavezam pa pogrešamo konkretnejše zaveze in ukrepe pri ukrepih zoper davčne oaze, zato da omejimo davčne goljufije in utaje davkov. Davčne oaze so v sistemu, v katerem živimo, ena največjih težav, disfunkcij, ki povzročajo odlivanje denarja stran od realnega gospodarstva, kjer se dejansko ustvarja. Pozdravljamo namero po večjih vlaganjih v raziskave in razvoj, to je druga točka. Cilj strategije Evropa 2020 je nameniti kar 3 % bruto domačega proizvoda za raziskave skozi javna in tudi zasebna vlaganja, razširiti in dokončno oblikovati evropski raziskovalni prostor in okrepiti povezanost gospodarstva z znanostjo, z raziskovalci, spodbujanjem javno-zasebnega sodelovanja, s financiranjem in praktičnim aplikacijami znanstvenih dosežkov v gospodarstvu. Pozdravljamo prizadevanje Slovenije, da izboljša možnosti raziskovalne kariere tudi v čezmejnih in evropskih projektih, z družinami prijaznimi modeli, da k temu sodelovanju in raziskovalnemu delu na evropskem nivoju pritegnemo največje število žensk in mladih. Tretjič. Mladi kot ena od naših ključnih prioritet, generacija, ki največ izgublja v obdobju trenutne krize in ki potrebuje največ pozornosti, zato ker neizkoriščene priložnosti mladih, njihova nemožnost, da v dani situaciji poskrbijo za svojo socialno perspektivo, predstavlja ali utegne predstavljati največjo strukturno in dolgoročno škodo v tej krizi. V tem pogledu potrebujejo mladi tako na evropskem kot v našem nacionalnem okviru več podpore. Od uspešnosti mladih in uspešnosti naše skupnosti, da jim zagotovi aktivno podporo, je odvisna prihodnost te Slovenije in naše skupne Evrope, zato močno podpiramo predlagano stališče Republike Slovenije, da potrebujemo učinkovito horizontalno mladinsko politiko, ki bo s svojimi ukrepi posegala na vsa področja pomembna za mlade. Podpišemo se pod to, poudarjamo pa, da takšno horizontalno politiko mladinskih politik potrebujemo tudi doma. Nacionalni program za mladino, strategija zaposlovanja mladih in druge politike so dolgo pričakovane, ampak jih v Državnem zboru kot celovite načrte ukrepov še vedno nimamo. Nujno je povečati možnosti mladih za zaposlovanje. Pri tem pozdravljamo sveženj ukrepov za zaposlovanje mladih, ki jih je sprejela komisija decembra lani, kot dober in potreben, vendar je potrebna tudi hitra in čim prejšnja implementacija in prilagoditev za naše razmere, zlasti z jamstveno shemo za zaposlovanje mladih. Pri tem pa ugotavljamo, da kljub deklarativnim zavezam nekatere rešitve, recimo, problem volonterskega pripravništva, žal, ni rešen tudi z zadnjimi ukrepi na področju trga dela. Priznati moramo v večji meri neformalno in priložnostno učenje in okrepiti strukturirani dialog, zato da okrepimo komunikacijo z mladimi in zato da dosledno uveljavimo načelo "nič o mladih brez mladih". In končno, četrtič. Širitev Evropske unije. Skrbijo nas nekatere izjave vidnih voditeljev evropskih držav, ki po vstopu Hrvaške omejujejo nadaljnjo evropsko perspektivo, še posebej državam jugovzhodne Evrope. To je slovenski nacionalni interes. Naš nacionalni interes je, da čim prej usposobimo Evropsko unijo za to, da odpremo vrata polnopravnega članstva tudi za druge države na Balkanu. To je v našem gospodarskem, kulturnem in političnem interesu. Evropska perspektiva ni perspektiva, če je oddaljena. V tem pogledu si prizadevamo za to, da pridemo do realnih, ampak vendarle ambicioznejših datumov, da po vstopu Hrvaške v Evropsko unijo ta proces ne zamre. Širitev Evropske unije na Balkan ni samo priložnost za države, kot so Srbija, Makedonija, Črna gora, Bosna in Hercegovina, Albanija in druge. To je tudi priložnost za Evropsko unijo. Pri tem Socialni demokrati pozdravljamo memorandum o rešitvi vprašanja Ljubljanske banke in menimo, da je s tem odstranjena zadnja ovira za to, da v Državnem zboru v najkrajšem mogočem času ratificiramo pristopno pogodbo o vstopu Hrvaške v Evropsko unijo. Te ratifikacije se veselimo in Socialni demokrati bomo vnovič ena od zelenih luči za vstop Hrvaške v Evropsko unijo. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo predlog deklaracije podprla.
Hvala lepa. Gospa Polonca Komar v imenu Poslanske skupine Državljanske liste, prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovana ministrska ekipa, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Danes je pred nami strateški dokument, ki predstavlja okvir in temelj delovanja Republike Slovenije v Evropski uniji v obdobju januar 2013–junij 2014. Gre za ključne politične usmeritve in prednostne naloge Republike Slovenije za delovanje v institucijah Evropske unije. Kot večina evropskih držav se je tudi Slovenija znašla v krizi, ki vpliva na njen razvoj, razvoj gospodarstva in na splošno vzdušje našega prebivalstva. Vendar pa lahko na situacijo, v kateri smo se znašli, gledamo tudi kot na izziv in kot država članica Evropske unije izkoristimo vse možnosti in priložnosti, ki se nam na razširjenem trgu ponujajo. V letih obstoja Evropska unija deluje v smeri čim večje finančne stabilnosti in krepitve gospodarstva, vendar pa moramo priznati, da se hkrati tudi bori z izgubo zaupanja na finančnih trgih. Zato se pridružujemo poglabljanju in krepitvi ekonomske in monetarne unije s ciljem doseganja močnejše in vzdržnejše gospodarske rasti zaposlovanja in socialne kohezije. V Državljanski listi vidimo velik pomen v izboljševanju preglednosti delovanja Evropske unije in v prizadevanju po učinkovitejšem delovanju njenih institucij. Priložnost Slovenije vidimo v gospodarski rasti in ustvarjanju novih delovnih mest, kar ostaja prednostna naloga tudi v obdobju od 2013 do 2014. Ob tem ne smemo pozabiti na izboljšanje mobilnosti delavcev, pri čemer igra veliko vlogo izgradnja enotnega evropskega prometnega omrežja. Še posebej pozdravljam vzpostavljanje stabilnega in učinkovitega podpornega okolja za podjetja, saj menimo, da so mala in srednje velika podjetja gonilo gospodarskega razvoja. Ob želji po gospodarskem razvoju pa ne smemo pozabiti na ljudi, ki prebivajo v tem širšem prostoru, na njihovo zdravje, prehranjevanje in varno ter zdravju prijazno okolje. Zato si moramo prizadevati za takšno okoljsko politiko, ki bo to zagotavljalo. Državljanke in državljani Republike Slovenije si želimo živeti v socialni in pravni, pa tudi varni državi. S širitvijo Evropske unije se premikajo zunanje meje in želimo si, da bi bilo pretok ljudi znotraj Unije svoboden in hiter. Ob tem ostajamo zagovorniki širitvenega procesa. Tudi Evropska unija je na poti velikih sprememb in pomembno je, da tvorno sodelujemo pri razpravi o njeni reformi ter pogojih za napredek držav članic. Leto 2013 je evropsko leto državljanov, ki poteka pod sloganom "za Evropo gre, za vas gre" in prihaja v odločilni fazi evropska integracija. Pomeni namreč 20. obletnico državljanstva Evropske unije, ki je bilo uvedeno leta 1993 z Maastrichtsko pogodbo. Predlog deklaracije predstavlja dobro podlago za gospodarsko okrevanje in nadaljnjo krepitev konkurenčnosti Evropske unije, zato ga bomo v Državljanski listi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik Državnega zbora. Spoštovana ministrica, ministri, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlog deklaracije, ki opredeljuje sedem ključnih prednostnih področij političnih usmeritev Republike Slovenije za delovanje v institucijah Evropske unije v obdobju od januarja 2013 do junija 2014 in določa operativne, prednostne naloge za delo v Svetu v tem obdobju. Dopolnjena deklaracija s sprejetimi dopolnili se nam zdi primerna osnova za ciljno usmerjeno delovanje Slovenije v povezavi in predvsem za bolj pregledno delovanje znotraj institucij Evropske unije. Še posebej pa želimo v primeru Slovenije poudariti pomembnost nekaterih prednostnih nalog za delovanje Slovenije v institucijah Evropske unije, ki so gotovo priložnost za izhod iz krize in kot priložnost za Slovenijo in poglobljen, trajnostno usmerjen razvoj za našo državo in za celotno Evropsko unijo. Zato izražamo podporo sprejetemu dopolnilu, ki nas zavezuje, da bomo poslanci v skladu s pristojnostmi še bolj dosledno spremljali in izvajali postopke nadzora nad upoštevanjem subsidiarnosti tako v zakonodajnih aktih, institucijah Evropske unije kot v političnem dialogu z Evropsko komisijo. Zelo pomembno je za nas tudi, da bo Državni zbor ustrezno vključen v nadzor in proces oblikovanja prave in poglobljene ekonomske in monetarne unije. Dokument je po našem mnenju zelo pomemben za razvoj slovenskega gospodarstva, saj nastaja v času, ki je lahko prelomen, in z ustreznimi ukrepi se kriza vendarle lahko obrne na bolje. Zato bi morala Slovenija izvajati posebne, prilagojene ukrepe, ki so posebnega pomena za slovensko gospodarstvo. V preteklosti smo preveč zanemarjali poklicno izobraževanje, zato ga je treba v bodoče bolj smiselno urejati in mu nameniti večjo pozornost. Na drugi strani pa je velik problem velika nezaposlenost v Sloveniji, zlasti med prvimi iskalci zaposlitve, med mladimi. Upamo sicer, da bo s sprejemom nove delovne zakonodaje odpravljena marsikatera past brezposelnosti, kljub temu pa moramo zaposlovanju in izobraževanju mladih posvetiti bistveno večjo pozornost in izkoristiti možnost znotraj Evropske unije, če želimo preprečiti nadaljnji beg možganov v tujino. Zato je nujno poiskati znotraj proračuna vire za izboljšanje dostopa do evropskih finančnih sredstev, pomoč pri oblikovanju konkretnih projektov in učinkovito koriščenje le-teh. Ključna usmeritev za izboljšanje življenja je zagotovo tudi skrb za okolje; predvsem učinkovita raba virov, kakovost bivanja, ohranjanje zdravega življenjskega okolja, biotske raznovrstnosti, pridelava varne in kakovostne hrane bodo na eni strani lahko pomenile zagon gospodarstva, na drugi strani pa so najboljša preventiva za boljše in bolj zdravo življenje. Tudi pri delovanju znotraj Evropske unije bi morali spodbujati preventivne ukrepe namesto kurativnih in s tem povezano ozaveščanje prebivalcev, kar bi lahko bolje kot zgolj kurativa vplivalo na izboljšanje ravni zdravja prebivalstva. Zelo pomembno za bodoči razvoj Slovenije je gotovo področje prometnih povezav, zato poudarjamo pomembnost prizadevanja za ohranitev statusa Luke Koper ter za njeno povezavo z zaledjem kot tudi nadaljnjo ohranitev Slovenije v povezavah znotraj omrežja evropskih prometnih koridorjev ter obnovo obstoječe in gradnja nove infrastrukture. Vedno znova pa se pojavlja vprašanje nadzora in učinkovitega delovanja sodobnih javnih služb. Neučinkovitost in pomanjkanje nadzora se je v vsej slabosti pokazalo v krizi, zato je nujno okrepiti izpolnjevanje zavez in ukrepe na področje davčnih goljufij, utaj davkov in davčnih oaz, kot smo zapisali v sprejeti dopolnitvi na matičnem odboru. Ali bomo uspešni, je odvisno predvsem od nas, poslancev, zato upam, da bomo našli skupni jezik in vsaj navzven v okviru delovanja evropskih institucij v bodoče skupaj s katero koli vlado našli skupni jezik in bolj enotno nastopali z namenom in resnično v korist razvoja in uspešnejše prihodnosti vseh nas. Hvala.
Hvala lepa. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o dopolnjenem predlogu deklaracije. Besedo ima gospa Janja Klasinc, pripravi naj se gospod Samo Bevk.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Danes že osmič obravnavamo v Državnem zboru besedilo deklaracije, ki jo je sestavila naša država za boljšo povezanost z Evropsko unijo. Osem let si zapisujemo cilje, ugotavljamo, kako vse skupaj funkcionira, pa imamo vsi še vedno občutek, da ne čutimo dovolj, da smo res Evropejci. Morda mi, funkcionarji da, vendar državljani manj. Vse raziskave javnega mnenja doma in v Evropi kažejo vse večjo odtujenost državljanov Evropske unije od organov Evropske unije. To je problem, ki ga bomo morali preseči v naslednjih letih. Kaže, da sta se Bruselj in Strasbourg preveč zbirokratizirala, verjetno je posledica vsega tega to, da smo preveč zbirokratizirani tudi mi navznoter. Ne vem, če so te vlade, ki so delovale v Sloveniji po vstopu v Evropsko unijo, dovolj pozornosti namenile koordinaciji vseh projektov najrazličnejših ministrstev do usmeritev Evropske unije. Zavedati se moramo, da smo mi tisti, da smo Slovenci tisti, ki enako lahko vplivamo na neko odločitev, ki je sprejeta v Bruslju, kot kdo drug. V parlamentu malce slabše zaradi tega, ker so tam razmerja drugačna, prevladujejo tiste države, ki so večje, ampak v Svetu ministrov in v Svetu sploh, v Komisiji, tam pa je naša moč enakopravna in na nekaterih področjih smo uspešnejši, na nekaterih manj. Slovenija seveda pri tem ni nikakršna izjema, tudi druge države so morda preveč odtujene od Evropske unije, toda skupni cilj je, da to Evropo dejansko čim prej začutimo kot svojo. Dovolite, da danes malce več pozornosti namenim področju zunanje politike, ker je to moje področje. Lahko bi rekla, da je bila Slovenija na tem področju v prejšnjih letih manj zadovoljna kot letos glede svoje zastopanosti, prisotnosti v Evropski uniji. Naj začnem s kadrovskim področjem. Problem smo čutili v preteklosti pri skupni evropski službi za zunanje delovanje, kjer smo sicer kot mala država vedeli, da ne moremo imeti veliko svojih diplomatov v tej skupni službi, vendar smo še vedno čutili, da bi morali imeti nekaj več. V zadnjem letu in pol so se stvari delno spremenile, za nas je že en diplomat lahko velik napredek, in tako imamo zdaj bivšega zunanjega ministra, gospoda Samuela Žbogarja, kot posebnega predstavnika Evropske unije in vodjo evropske misije na Kosovu, kjer pomembno prispeva. Prav nič čudnega ni, da se je lady Ashton z drugimi sodelavci odločila, da bi poiskala predstavnika na Kosovu ali pa morda kje drugje na Balkanu prav med slovenskimi diplomati. Vsa Evropa nas zaznava kot tisto državo, ki nekako najlažje razume procese na Zahodnem Balkanu. In res je tako! Nekaj časa smo se tega otepali, pa morda tudi premalo zavedali, in to se pozna na našem gospodarstvu. Ravno tista leta, ko smo morda preveč bežali z Balkana, so se pokazala kot minus, ko so izkoristile priložnost druge države članice Evropske unije kot, recimo, Nemčija, Avstrija, Italija, in pomembno izkoristile svojo gospodarsko moč na tem območju. Zdaj Slovenija bije boj, da si pridobi tiste pozicije, ki jih je pred 20 leti že imela in bi jih lažje tudi uveljavila. V času gospodarske krize je to še kako pomembno. Seveda bi bilo slabo, če bi gledali ozko na to področje in bi rekli, da je samo Balkan naša prednostna usmeritev. Zato me veseli, ko vidim v deklaraciji te usmeritve, da Slovenija vidi globalno, da vidimo svoje priložnosti tudi v Zalivu, Južni Ameriki in drugod, predvsem v državah BRIX, to je v hitro rastočih gospodarstvih, ki lahko Sloveniji odprejo velike možnosti na gospodarskem področju. Ko sem prej govorila o Balkanu, ne bi rada izpustila pomena širitve Evropske unije. Tudi sama bi se pridružila bojazni kolega Frangeža, ki je prej omenil, da bi morda lahko ta gospodarska kriza zavrla pot v Evropsko unijo državam na zahodnem Balkanu, ki si prizadevajo, da bi čim prej postale polnopravne članice. Slovenija je tu igrala izredno pomembno vlogo. Brez Slovenije bi morda tudi Hrvaška težje prišla v Evropsko unijo, čeprav se morda vsi tega ne zavedajo; mi smo vedno poudarjali pomen tega. Tudi sama bi rada izkoristila priložnost, da se zahvalim tudi gospodu Kaiserju, ki je danes z nami, veleposlaniku in državnemu sekretarju ter zunanjemu ministru Erjavcu in predsedniku Vlade Janezu Janši, ki so pospešili proces urejanja vprašanja z Ljubljansko banko. Prav je, da bomo to čim prej rešili, in prav je, da čim prej ratificiramo pristopno pogodbo Hrvaške v tem parlamentu, ker ne bi bilo prav, da bi bilo videti, da je Slovenija tista, ki bi to pot zavirala. Vedeti pa moramo, da so odprta vprašanja tudi v drugih državah. Srbija je dobila status kandidatke pred enim letom, zdaj bo eno leto marca. Slovenija podpira, da bi čim prej zaključila pogajanja z Evropsko unijo. Črna gora je začela pogajanja lani in dobro napreduje. Problem sta Bosna in Hercegovina in Makedonija, definitivno. Sama ocenjujem enako kot drugi zunanjepolitični akterji v tej državi, da bi se morala Bosna in Hercegovina čim hitreje postaviti na lastne noge, ampak odgovornost je tudi na Evropski uniji. Mislim, da se Evropska unija ne zaveda dovolj pomena njene pomoči tej državi, ker brez tega pomena ne bo šlo. Makedonija ima sramotno status kandidatke že od leta 2005 in komisija je že štirikrat ugotovila, da država izpolnjuje pogoje za začetek pogajanj z Evropsko unijo in samo zaradi tega imena in zapletov z Grčijo to ni mogoče. Slovenija si prizadeva, da bi Makedonija čim prej postala polnopravna članica Evropske unije in zasluži si to. Upamo, da si bo že letos pridobila status kandidatke tudi Albanija, Kosovo pa čaka malce daljša pot na tej trasi. Kar zadeva Turčijo, seveda Slovenija že od nekdaj podpira vključitev Turčije v Evropo, vendar so v zadnjem obdobju ta pogajanja Turčije z Evropsko unijo zastala in nas vse skrbi, da že dve leti Turčija ni odprla nobenega pogajalskega področja na tem področju. Zakaj sem namenila tej širitvi tolikšen pomen? Zaradi tega, ker sem prepričana, da bo Evropska unija zaživela kot prava Evropa samo takrat, kadar bodo vse te države, ki sem jih do zdaj omenila, res postale polnopravne članice Evropske unije in takrat bomo lahko govorili o pravi Evropi z vsemi svojimi raznolikostmi in širše. Kar zadeva velike zasluge Slovenije na področju širitve Evropske unije in prizadevanj, pa mogoče ne moremo reči za nekatera druga področja. Ugotavljam, da smo včasih preveč pasivni pri naših odločitvah, to ugotavljam na osnovi dela v Odboru za zunanjo politiko. Večkrat slišimo od predstavnikov Vlade za posamezna vprašanja, ki se obravnavajo na svetu ministrov, da bomo zavzeli stališče, kot ga bo zavzela večina članic. Premalokrat smo iniciatorji raznih zadev, premalokrat imamo morda kakšno drugačno stališče. To se je poznalo na primeru Palestine, da ne boste rekli, da kritiziram na sploh. Poglejte, Palestino je zavračala večina članic Evropske unije dolgo časa in mi smo temu kar sledili in capljali, čeprav je Palestina v bistvu želela priti do svoje državnosti oziroma želi priti do svoje državnosti na enak način, kot je prišla do njega Slovenija, s samoodločbo. Te samoodločbe na žalost zadnja vlada ni priznala, kljub temu da je to storilo 138 drugih držav v Generalni skupščini Združenih narodovo, ko je bilo zasedanje o tem. To je črna pika na slovenski zunanji politiki in takšnih črnih pik si ne bi smeli več privoščiti. Morda bi morali včasih še izstopiti malce iz svojih okvirov, pogledati na probleme bolj globalno. Na koncu pa bi rekla, da bomo uspešni tako Slovenci kot vsi Evropejci, če bomo bolj iniciativni, če bomo bolj prodorni, če bomo pozabili, da je edino vodilo denar, ampak da morajo biti glavno vodilo vrednote. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Samo Bevk, pripravi se naj gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Deklaracija določa prednostne naloge Republike Slovenije oziroma temeljne strateške usmeritve na področju evropskih zadev z vidika nalog in aktivnosti, ki jih bo Slovenija izvajala v okviru Sveta in Evropskega sveta. Gradivo tudi prispeva predvsem k jasni in pregledni politiki naše države v evropskih zadevah v 18-mesečnem obdobju. Mislim, da že na začetku lahko povem, da lahko ta dokument danes sprejmemo, čeprav nosi datum december 2012 in nekako že teče tretji mesec tega 18-mesečnega obdobja in bi lahko to gradivo pripravili prej. Po mojem mnenju je glavna prednostna naloga Republike Slovenije vprašanje evropskega proračuna za obdobje od 2014 do 2020. Zelo pomembno namreč je, kako se posamezna država izpogaja, kakšen finančni okvir dobi na razpolago. Evropski parlament ne podpira nižanja evropskega proračuna, zavedajoč se, da je proračun Evropske unije v pretežni meri izključno investicijske narave in, kot pravi naša evropska poslanka Mojca Kleva, mora proračun v času spopadanja s krizo ostati dovolj visok za reševanje brezposelnosti, gospodarske rasti in kohezije med državami članicami. Dovolj zaskrbljujoče dejstvo je, da je v Evropski uniji že več kot 26 milijonov brezposelnih ljudi, pa tudi v Sloveniji se zelo hitro približujemo letu 1993, ko smo imeli na zavodih za zaposlovanje 133 tisoč brezposelnih ljudi. Glede na sprejeti proračun pa je v naslednji fazi najbolj pomembno, koliko je potem posamezna država članica sposobna črpanja teh sredstev. Zato mora naša administracija najhitreje pristopiti k pripravi vseh potrebnih izvajalskih dokumentov in konkretnih projektov, na podlagi katerih bo mogoč čimprejšnji začetek izvajanja naslednjega večletnega finančnega okvira. Investicijski potencial naše države je skoraj izključno vezan na sposobnost črpanja evropskih sredstev, kajti lastnega denarja je zelo malo oziroma zgolj toliko, da lahko s svojimi deleži sledimo projektom, ki bodo podprti iz finančnih skladov Evropske unije. Samo za ilustracijo: mi lahko z arbitražnim sporazumom dobimo še tako širok dostop za Luko Koper do mednarodnih voda in odprtega morja, če pa nimamo pripravljenih projektov in denarja za gradnjo tretjega pomola in posodobitev železniške infrastrukture oziroma gradnje drugega tira. Zato bi bilo moje vprašanje predstavnikom Vlade: Koliko projektov imamo pripravljenih? Kaj kot dediščino na tem področju zapuščate morebitni novi vladi? Posebej me zanima: Koliko takšnih projektov je pripravljenih na področju kulturne dediščine? Spoštovani! Evropska unija izvaja projekt širitve že več kot štiri desetletja. Od prvih šestih članic se bo njihovo število 1. julija 2013 s pristopom Republike Hrvaške povzpelo na 28. Socialni demokrati aktivno podpiramo in si prizadevamo za nadaljevanje širitvenega procesa Evropske unije, zato je naša prioriteta širitev predvsem na države Zahodnega Balkana. Danes dopoldne je bil med vladama Slovenije in Hrvaške parafiran memorandum o soglasju glede prenesenih deviznih vlog Ljubljanske banke. Tako je hrvaška vlada zagotovila zaustavitev vseh sodnih postopkov v zvezi s tem vprašanjem, slovenska vlada pa se je zavezala, da bo v Državnem zboru sprožila postopek za ratifikacijo hrvaške pristopne pogodbe k Evropski uniji. Upam, da se bo to v Državnem zboru zgodilo še prej kot v enemu mesecu dni, zato seveda tudi z moje strani čestitke vsem pogajalcem, ki so dosegli ta uspeh naše zunanje politike. Rešitev nerešenih vprašanj s sosednjo prijateljsko državo je seveda v vitalnem interesu naše države. Arbitražni sporazum, vprašanje Ljubljanske banke in ratifikacija pridružitvenega sporazuma so torej na dobri poti, da se zaključijo v obojestransko korist in bodo spoštovani z obeh strani. To je toliko bolj pomembno, ker je gospodarsko sodelovanje med Slovenijo in Hrvaško odlično, saj je blagovna menjava med državama presega 2 milijardi evrov. Seveda bom deklaracijo, kot sem povedal že na začetku, podprl in se vam zahvaljujem za pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat, pripravi naj se dr. Ljubica Jelušič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav kolegicam in kolegom, gospodom ministrom in drugim članom Vlade Republike Slovenije tudi s tega mesta! Vedno, ko se prebijam skozi dokumente, kot je današnji predlog deklaracije, sem pravzaprav izjemno zadovoljen in ugotavljam, kako dobra je bila referendumska odločitev slovenskih državljank in državljanov za vstop Republike Slovenije v Evropsko unijo. Danes se mi države in narodi, s katerimi smo včasih skupaj živeli, na nek način smilijo, da so ostali tako zadaj, ampak naša odgovornost je, to odgovornost čutimo tudi v Državnem zboru, da jim pomagamo na tej evropski poti. Zelo na kratko, ker pač nimam časa, se bom dotaknil poglavja Promet, telekomunikacije in energija, in sicer podpoglavja Telekomunikacije in informacijska družba oziroma digitalna agenda. O tem sem govoril tudi na matičnem delovnem telesu in zelo zgovoren je prvi odstavek tega podpoglavja, ki pravi: "Enotni digitalni trg mora biti dokončan do leta 2015." Dokončan! "Slovenija podpira cilje digitalne agende in se strinja, da je v prihodnje treba skrbeti za pospešen razvoj tega področja." Ko govorim o digitalni agendi oziroma o širokopasovnih omrežjih, potem mi pride na misel trditev znanega slovenskega strokovnjaka za internetne tehnologije, ki pravi, da tehnološki napredek, kot ga je v petdesetih letih prinesla elektrifikacija, recimo, slovenskega podeželja, Prekmurje imam tukaj v mislih, takšen napredek danes pravzaprav pomeni inštalacija oziroma izgradnja širokopasovnih omrežij. Seveda ne samo infrastrukture, kot opreme, kot hardvera, seveda tudi mislim tukaj in predvsem na aplikacije. Morda se zdi komu ta primerjava smešna, ampak resnično, ko bomo to zadevo tako razumeli, potem bomo resnično bolj energično in učinkovito pristopili k realizaciji teh projektov. Verjamem, da se projekti na tem področju dogajajo, bi pa tudi bodoči vladi predlagal, da jih ne zavrača in da jih še intenzivira. Še beseda o skupni zunanji politiki Evropske unije. Obžalujem, da je ni. Dokler ne bo EU imela skupne zunanje politike, do takrat ne bo nek pomemben igralec v zunanji politiki. Evropska unija je tudi sestavni del kvarteta, ki naj bi rešil problem bližnjevzhodnega mirovnega vprašanja oziroma procesa, ampak če nismo enotni, potem tudi rešitve ni kmalu na vidiku. Če bi imeli enotno zunanjo politiko v Evropski uniji, bi verjetno tudi nekoliko lažje se odločali glede palestinskega vprašanja.
Hvala lepa. Dr. Ljubica Jelušič, pripravi naj se gospod Srečko Meh.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministra, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Ugotavljam, da imamo pred seboj v tej deklaraciji pomemben, tudi konsistenten dokument, ki na enem mestu kaže, kako zapleteno in celovito je pravzaprav delovanje vsake države v institucijah Evropske unije. Kaže tudi na neke vrste načrtovanje tega našega sodelovanja, vendar mislim, da mora tak dokument puščati – in zdi se mi, da je tako – tudi dovolj prostora za reagiranje na nepredvidene dogodke. Hkrati je pomembno, da tak dokument upošteva neke vrste ravnovesje med nacionalnimi interesi in skupnimi evropskimi interesi. To premikanje oziroma boj za uveljavitev ali ohranjanje nacionalnega interesa bo vedno prisoten. Je pa, se mi zdi, na nekem področju vendar treba upoštevati, da je skrb za nacionalni interes, ko gre za Evropsko unijo, treba morebiti postaviti nekoliko ob stran. Gre namreč za vprašanje mehanizmov civilne zaščite in predvsem situacij, s katerimi se soočimo takrat, ko pride do naravnih nesreč. Države smo v okviru Evropske unije, pa tudi izven nje, prizadete zaradi različnih naravnih nesreč in te meja ne poznajo. Evropska unija na srečo ima zelo pomemben mehanizem za civilno zaščito in Slovenija je bila pred leti, za časa predsedovanja, ena tistih držav, ki si je zelo prizadevala, da bi ta mehanizem presegel meje držav članic Evropske unije in da bi se vanj lahko vključile tudi države kandidatke za članstvo v Evropski uniji. Upam, da se bo ta tempo prizadevanja Slovenije za širitev tega mehanizma tudi na druge države nadaljeval tudi v prihodnje, kajti prav mi, ki smo zelo izpostavljeni naravnim nesrečam, se moramo zavedati, da je treba biti pripravljen pomagati drugim in šele tako lahko pričakuješ, da ti bodo tudi druge države priskočile na pomoč – bodisi države članice Evropske unije ali pa tudi druge. S tem v zvezi je zelo pomembno, da ta koncept sodelovanja v okviru civilne zaščite vzdržujemo tudi, ko gre za dvostranske odnose z državami, na katere mejimo. Nekaj teh procesov v bistvu poteka in so zelo uspešni, v bistvu jih lahko tudi zelo pohvalimo. Na primer sodelovanje med Furlanijo-Julijsko krajino in Slovenijo na področju gorskega reševanja v obmejnih gorah ali pa na področju gasilskega sodelovanja, kjer v izobraževalnem centru v Sežani potekajo tudi tečaji, na katerih sodelujejo gasilci z obeh strani meje tudi zato, da bi se, ko bi bilo treba skupaj delovati, razumeli tudi jezikovno in da bi poznali organizacijo eden drugega. Imamo tudi ne tako dobre izkušnje iz drugih dvostranskih sodelovanj, na primer odnos z Avstrijo, ko je šlo za vprašanje regulacije vodostaja v jezerih ob hidroelektrarnah in posledično poplav v Sloveniji. Je pa to vprašanje, ki bi bilo nujno potrebno urejanja v prihodnosti in ta segment pravzaprav niti ne zadeva tako zelo civilne zaščite, zadeva bolj vprašanje skupnega dogovora o regulaciji voda med Avstrijo in Slovenijo. Kar se tiče tovrstnega sodelovanja z Madžarsko, nismo še naredili veliko korakov naprej. Kar se pa tiče sodelovanja s Hrvaško, pa se mi zdi, da je prav zdaj v teh dnevih, včeraj, danes, ko smo z napredkom v pogajanjih s Hrvaško zelo zadovoljni, bi bilo dobro, da tudi razmislimo o tem, kako s to državo bolj učinkovito vzpostaviti procese sodelovanja na področju medsebojne solidarnosti, ko gre za vprašanja naravnih nesreč. Opozorila bi še na eno dilemo, ki je vidna v tej deklaraciji, tudi ko gre za vprašanje civilne zaščite, in sicer gre za tako imenovano enoto za hitro posredovanje v primerih naravnih nesreč. Slovenija ima glede načina mobiliziranja te enote neko specifično stališče – mislim, da je prav in ga tudi podpiram. Opozorila pa bi na to, da ta enota pravzaprav kaže eno tendenco k profesionalizaciji civilne zaščite na ravni Evropske unije. Tukaj se zdaj postavi to naše vprašanje nacionalnega interesa. Slovenija bo morala ohranjati svoje specifično stališče glede teh vprašanj, in sicer veliko število prostovoljcev, ki jih imamo vključene v enote zaščite, reševanja in pomoči in pravzaprav dokaj težavno razmerje med številom profesionalcev v tem sistemu in številom prostovoljcev. Kar se obrambe tiče, ker so nekateri danes že omenjali, da je deset let od takrat, ko je Slovenija, s pomočjo referenduma seveda, odločno stopila na pot članstva v Evropski uniji. Nekateri so takrat trdili, da je dovolj, če je Slovenija članica Evropske unije in da ni treba članstva v zvezi Nato, ko gre za vprašanje obrambnih sil. Takrat so bili evforični časi in govorilo se je o 50, 60 tisoč pripadnikih evropskih obrambnih sil. Danes, 10 let je od takrat, lahko ugotovimo, da te evforije ni več in da smo zelo daleč stran od evropskih obrambnih sil in da so težave tudi pri popolnjevanju evropskih bojnih skupin. Ne nazadnje mora tudi Slovenija k temu prispevati in si skrbno prizadevati, da takrat, ko pride njen čas, njena rotacija, v teh evropskih bojnih skupinah zagotovi ustrezno število svojih vojakov. Vemo pa, da so težave z vzdrževanjem ustreznega števila profesionalnih vojakov in da bo najbrž zapleteno to zagotavljati tudi v prihodnosti. Kar se pa tiče sodelovanja Slovenije v misijah Evropske unije, moram reči, da sem zelo vesela, da to sodelovanje poteka skladno s strategijo sodelovanja Republike Slovenije v mednarodnih operacijah in misijah, ki je bila sprejeta na Vladi Republike Slovenija novembra 2009 in bila objavljena marca 2010 in takrat tudi stopila v veljavo. Čeprav je šlo za vladni dokument, je tisti dokument imel dokaj, lahko rečemo, široko podporo različnih političnih dejavnikov v Sloveniji in zato je tisti dokument v bistvu tudi preživel. Zato moram reči, da me veseli, da je tudi sedanja vlada – in upam, da bo še katera prihodnja – skrbela za to, da se, ko gre za mednarodne misije, ravna skladno s tem dokumentom. Ta dokument je Državnemu zboru Republike Slovenije bistveno izboljšal položaj v procesu odločanja, ko gre za vprašanje mednarodnih misij. V tem mandatu smo imeli priložnost sodelovali v procesu odločanja za sodelovanje Republike Slovenije v Maliju, v okviru evropske misije urjenja v Maliju. Ob tej priložnosti pa bi vseeno opozorila na en segment te deklaracije, ki govori o odnosu Republike Slovenije do Sirije oziroma do sirijskih upornikov. Ocenjujem, da bi kazalo biti pri presoji našega odnosa do sirskih upornikov zelo previden. Dogodki, ki smo jih lahko včeraj spremljali, in sicer zajetje pripadnikov Združenih narodov in misije UNDOF s strani ene od skupnih sirskih upornikov kaže, da gre za sile, pri katerih ni računati, da spoštujejo mednarodno vojno pravo ali pravo oboroženih spopadov, zato bi kazalo ostati previden in tudi na tisti liniji, ki smo jo zagovarjali v okviru Odbora za zunanjo politiko, ko je šlo za vprašanje ohranjanja sankcij proti Siriji v okviru Evropske unije, kjer države nimamo enotnega mnenja, ampak upam, da bo Slovenija tudi v prihodnje obdržala svoje stališče, ki je, da se embargo na uvoz orožja v Sirijo ohranja, vsaj kar se tiče Evropske unije, tudi v prihodnje. Kot rečeno, k temu stališču oziroma k temu prepričanju me vodijo tudi dogodki, ki smo jih lahko spremljali včeraj, in vedeti moramo, da nedaleč stran v tem prostoru, sicer na izraelski strani in v drugi misiji, v misiji UNCO, imamo tudi mi Slovenci svoje pripadnike in pripadnice, zato nam mora biti njihova varnost zelo pomembna, ko se odločamo o svojih stališčih, glede mednarodnih misij. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Meh, pripravi naj se gospa Jasmina Opec in nato gospod Branko Ficko.
Gospe in gospodje! Mogoče vsi dobro mislimo in prav razpravljamo. Pazljivo sem poslušal predsednika Vlade, ki je 40 minut razlagal to, kar je Vlada naredila, in tisto, kar bi naj Evropska skupnost naredila. Nas pa zanima, kaj je Slovenija naredila za to, da bo ohranila delovna mesta in dober položaj gospodarstva znotraj Evropske skupnosti. Morda je lahko reči, da ni gospodarske rasti in da ni delovnih mest; ampak, oprostite, ni delovnih mest in zato ni gospodarske rasti. Zato bi morali v pogajanjih z Evropsko skupnostjo narediti vse tisto, kar nam bo omogočalo, da bo gospodarstvo, bodo gospodarske družbe znotraj Slovenije imele boljši in najboljši položaj. Ko smo govorili o obrtnikih, smo takrat povedali, ali smo dovolj zaščitili naše obrtnike pred obrtniki od drugod. Mnogi so mnenja, da ne. Pa vendarle je danes bilo recimo še govor o tem, da je bil narejen velik korak z memorandumom. Evropska poslanka Tanja Fajon pa pravi, da sicer Hrvaška zagotavlja prekinitev sodnih postopkov, moje vprašanje predsedniku v odstopu ali odstopljenemu predsedniku pa je: Ali so Hrvatje ustavili ali so se odpovedali sodnim zahtevkom in sodnim postopkom v Hrvaški? Če se niso, na to bi mi morali dobiti odgovor, je potem za nas to izjemno bistveno vprašanje in na to danes nismo dobili odgovora. Mi govorimo o Evropski uniji, o okviru, v katerem lahko delamo, pa si znotraj tega postavljamo posamezne omejitve, ki so za nas izjemno problematične. Na primer Vlada je, baje, 28. tega meseca sprejela uredbo o gradnji enostavnih objektov, s katerimi zelo trdo posega brez razprave, brez strokovnih ali kakršnih koli odzivov v prostor in kjer tudi lokalnim skupnostim onemogoča, da bi razpolagale s svojim prostorom. Mi pa bi morali, če odmislim to, o čemer sem do sedaj nekako govoril in na kar bi rad dobil tudi odgovor, govoriti pravzaprav o tem, ali smo s svojimi stališči postavili platformo, na kateri bomo zagotovili delovanje, na primer energetike. Ali bo energetika znotraj evropskega trga lahko ohranila samostojnost oziroma tolikšno samostojnost, kot ji znotraj Evropske skupnosti gre, in ali bomo ohranili neodvisnost te energetike in dostopnost do vsakega tistega, ki to energetiko pravzaprav tu potrebuje? Ali je to tisto, kar mi pravzaprav želimo in tvori okostje naše države in seveda tudi na nek način okostje tega, kar mi pravimo, da je naše gospodarstvo? Izjemno pazljivo bi morali zaščititi vse tiste naše gospodarske družbe in področja, na katerih imamo možnosti ohraniti delovna mesta in ustvarjati nova delovna mesta. Najprej bi bilo treba skrbeti za ohranjanje delovnih mest in takoj zatem tudi za to, da bi odpirali delovna mesta. Govorili ste o kohezijskih skladih. Ne bom ponavljal vsega tega, ampak na vsak način se mi zdi, da je energetika področje, kjer bomo morali, posebej še zaradi tega, ker nam grozijo tožbe oziroma imamo že tožbe na tem področju, odgovoriti, kaj smo tu naredili v tem letu – v končni fazi ne bomo mogli vseskozi govoriti, kaj je ona vlada tri leta prej delala, ampak kaj smo naredili v tem letu – in da tudi o energetiki govorimo, kaj je s samooskrbo, kaj z obnovljivimi viri, kaj je z vprašanji, ki jih postavljajo proizvajalci obnovljivih virov oziroma elementov in ki znotraj Slovenije predstavljajo izjemno velik problem. To vse so stvari, za katere sam mislim, da so izjemno pomembne predvsem zato, da znotraj Evropske skupnosti izkoristimo vse, kar nam ponuja ta Evropska skupnost kot instrument za to, da bodo pri nas ljudje imeli delo, da se jim ne bo treba voziti v sosednje države znotraj enotne Evropske skupnosti, ki so lahko zagotovile primeren položaj. In bistveno področje, gospe in gospodje, našega delovanja je v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Ficko. Pripravi naj se mag. Ivan Vogrin in nato mag. Majda Potrata.
Pozdrav vsem skupaj tudi v mojem imenu! Moj pogled na deklaracijo o usmeritvah bo s kmetijskega področja. Eno so seveda usmeritve in cilji na deklarativni osnovi, dejanja pa nam kažejo drugače. Deklarativno smo napisali, da so naši cilji pridelava varne in kakovostne hrane, proizvodnja visoko kakovostnih proizvodov, kratke dobavne verige, večja samooskrba, hrana kot strateška surovina in tako naprej. Do tu je vse lepo in prav. V izvajanju oziroma v praksi je, na žalost, drugače. Samooskrba je nizka, pod 40 %, predvsem pri tistih produktih z višjo dodano vrednostjo, kot je primer pri zelenjavi, da ne govorimo o prašičereji. Deficita na zunanjetrgovinskem področju glede hrane imamo še vedno za cirka milijardo. Občutek je res, da na osnovi subvencij imamo proizvodnjo surovine, ne pa hrane. Da je ekonomika v kmetijstvu slaba, kar se tiče donosnosti, smo že tudi razpravljali. Da je faktorski dohodek pod povprečjem Evropske unije, da je dodana vrednost nizka, se pravi, da nam trenutna kmetijska politika ne kaže na spremembo, skladno s cilji, za katere se zavzemamo. Na področju gozdarstva se deklarativno opredeljujemo, da bomo imeli trajnostno gospodarjenje z gozdovi; da bomo imeli predvsem aktivno upravljanje, kar nam negospodarno ravnanje z gozdovi ne kaže; da na eni strani porabimo cirka 25 milijonov evrov za javno gozdarsko službo, na drugi strani na račun koncesnin dobimo slabih 13 milijonov evrov; da v privatnih gozdovih posekamo premalo in tako naprej; da izvažamo samo hlodovino skupaj z biomaso, da je lesnopredelovalna industrija uničena. Včasih imam občutek, da ko zagovarjamo svoje cilje in ko se pogajamo v Bruslju, govorimo eno, ko pridemo domov, delamo po domače v okviru ozkih interesov in ne v skladu s cilji. Takšno politiko bo treba spremeniti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Majda Potrata. Pripravi naj se gospod Ivan Simčič, nato gospod Franc Pukšič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. O pomenu tega dokumenta ne bom razpravljala zaradi tega, ker je bilo na načelni ravni s strani poslanskih kolegov in kolegic že dosti povedanega. Tudi ne bom predstavitve tega dokumenta komentirala. Bi pa rada rekla nekaj podobnega, kot je rekel gospod Ficko: namreč, da bi bilo dobro, če bi kdaj primerjali dejanja in stališča, usmeritve in politike ter morebiti kdaj slišali tudi tisto, kar nam ni ljubo slišati. Merim na zadnje pismo Lászlá Andorja, evropskega komisarja, ki poudarja nujnost selektivnosti varčevalnih ukrepov, in se bom tu zaustavila. Bom pa opozorila na nekaj drugega. Govorimo, da Slovenija ostaja del območja pravice, svobode in varnosti in pri teh vprašanjih, ki so v uvodu na načelni ravni zelo lepo zapisane, potem opozorila, da je v nadaljevanju deklaracije pa vendarle zapisana neka stvar, ki me tudi iz izkušnje zakonskih obravnav na matičnem delovnem telesu Odbora za notranje zadeve spravlja v zadrego, ker tu piše, da Slovenija podpira vzpostavitev skupnega evropskega azilnega sistema, ki bo prinesel dvig azilnih standardov in povečanje pravic beguncev, obenem pa opozarja na možne negativne posledice prenovljene zakonodaje in tako naprej. Na kaj namreč opozarjam? Da pri spreminjanju zakonodaje zagotovo lahko naletimo v Državnem zboru tudi na primere, ko znižujemo že dosežene standarde, postavljene v sprejeti zakonodaji – mislim na Zakon o mednarodni zaščiti – in ker je to zvezano tudi s finančno perspektivo in črpanjem evropskih sredstev, bi opozorila na to, da smo pravno pomoč odrekli, tisto prvo pravno pomoč znižali v znamenju varčevanja, čeprav je država Slovenija dala samo 12 tisoč evrov iz svojih sredstev, drugo so bila pa evropska. Gre pa za financiranje nevladnih organizacij, ki to pomoč ponujajo. Tu ne bom nadaljevala, ker sem o nekaterih drugih aspektih še razpravljala na matičnem delovnem telesu, bi pa rada opozorila še na nekatere druge stvari, ki se mi zdijo zelo značilne. V poglavju Kultura in avdiovizualna politika bi rada poudarila, da se mi zdi zelo dobro, da bo Slovenija v okviru odnosa do oblikovanja evropskih prestolnic kulture v prihodnje s pridom uporabila tudi tiste izkušnje, ki si jih je kot evropska prestolnica kulture pridobil Maribor s partnerskimi mesti, ker bomo ravno to izkušnjo, kako to razvijati, umeščati, s pridom nadaljevali in tudi pokazali, kako je mogoče to realizirati. Seveda pa bi v okviru tega poglavja opozorila na marsikaj tistega kar sem v domačem odnosu do kulture in kulturne politike v zadnjih časih pogrešala in upam, da bo v tej prihodnji perspektivi zaživela tista ideja, ki jo kulturniki tudi sami pogosto izražajo, da ne bi smeli kulture videti – zame je to namreč državotvorni resor – samo osamljeno, ampak v povezavi z vsemi drugimi politikami in resorji, ker šele takrat bo dajala ustrezne učinke. Tretja točka, ki se je nameravam v zvezi z deklaracijo dotakniti, pa je vprašanje zaposlovanja, socialnih zadev in enakih možnosti. Tu se mi zdi zelo pomembno, da bo Slovenija sodelovala pri sprejemanju direktive o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na vero ali prepričanje, invalidnost, starost ali spolno usmerjenost, s katero želi Evropska unija vzpostaviti enotno najmanjšo raven zaščite pred diskriminacijo tudi zunaj zaposlovanja dela in poklicnega usposabljanja. Zakaj na to opozarjam? Zaradi tega, ker imamo v zakonodajno proceduro vloženo novelo Zakona o verski svobodi, pa mislim, da ne sledi tem načelom, ki so tu v tej direktivi zapisane. Mislim, da tudi marsičemu drugemu ne in da bo Slovenija v prihodnje morala odgovoriti na vprašanje, kako umestiti zagovornika načela enake obravnave v sistem, da bo v resnici lahko izvajal nediskriminatorno politiko, kajti zagovornik načela enake obravnave sega tudi tja, kamor varuh človekovih pravic ne more. Varuh samo na relaciji država–posameznik oziroma posameznik in institucije, zagovornik pa lahko tudi v zasebni sektor sega. Samo še zadnje. Slovenija, piše v tem dokumentu, podpira krepitev integracije načela enakosti spolov v Strategiji Evropske unije 2020 s posebnim poudarkom in tako naprej – to ste zagotovo prebrali. Ampak tisto, na kar želim posebej poudariti, je to, da je včasih načelna usmeritev lahko zgolj mrtev napotek, ki ne doživi realizacije, zato se mi zdi, da bi morali v Sloveniji te stvari bistveno intenzivneje uresničevati. Upam, da bo tako, kot je v Zakonu o vladi postavljeno novo ministrstvo, ki vključuje tudi dopolnitev "in enake možnosti", vsaj na simbolni ravni ta del politik, ki so v Evropi zelo poudarjene, tudi uresničil. Želela bi si, da bi se nadaljevalo tisto, kar bo med predsedovanjem prihodnjega tria zagotovo ena glavnih tem, to je predlog direktive o zagotavljanju uravnotežene zastopanosti spolov na neizvršnih direktorskih mestih družb. Doslej se Slovenija ni znašala med tistimi, ki bi imeli pomisleke glede podpore tej direktivi. Upam, da bo to v prihodnje še odločneje zastopala in premagala tiste, ki so najodločnejši zaviralci teh stališč. To so včasih, to je presenetljivo, zlasti liberalci, ki pravijo, da takšnih tipov omejitev ne prenesejo. Za zadnje bi ob vseh ugodnih statističnih podatkih, ki jih bomo prebirali pred jutrišnjim mednarodnim dnevom žensk, vendarle položila na srce, je to, da je pričakovana življenjska doba žensk resda kar visoka, ampak tisto, kar mene skrbi, je to, da za 8 let zaostajamo za evropskim povprečjem, ko govorimo o tem, kolikšen del življenja ženske preživimo zdrave. Evropsko povprečje je 62 let, slovensko povprečje je 54. Da bi dolgoživa družba napredovala tudi v tej smeri, da ne bi imeli samo dolgega življenja, ampak da bi imeli tudi dolgo zdravo življenje, je pa moja zaključna misel v zvezi s to deklaracijo, ki bo lahko tudi v kasnejših deklaracijah dobila še kakšne izdatnejše in konkretnejše učinke. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Pripravi se mag. Damjana Petavar Dobovšek.
Hvala lepa, podpredsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V tej deklaraciji o usmerjenosti za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije za obdobje januar 2013. junij 2014 med drugim tudi piše, da si bo Slovenija še naprej prizadevala za večjo preglednost delovanja EU in z vidika dobrega delovanja EU tudi za učinkovitost institucij. Brez tega stavka bi lahko bili in če bi namesto tega si mi bolj prizadevali za boljšo preglednost in delovanje institucij doma, v Sloveniji, bi bistveno več naredili za vsa področja, ki so tu našteta: od energetike, gospodarstva in tako dalje. Veste, prav v Državnem zboru smo naredili katastrofalno napako leta 2008, 1. februarja, ko takratna SD ni podprla predloga ustanovitve pokrajin. Če bi mi imeli pokrajine, bi bili tudi kohezijski skladi bistveno bolje izkoriščeni, kot so danes. Spomnite se, ko je odhajala takratna vlada in minister dr. Ivan Žagar s tega področja, sem že v letu 2009 opozarjal, da bo v Bruslju ostala vsaj kakšna milijarda evrov. Če ne bi v tem letu marsičesa popravili, seveda se vsega ne da nadomestiti v enem letu, kar se je prej v treh zavozilo, potem bi tega denarja ostalo v Evropi še več. Sicer pa prihajajoča nova vlada je odgovorna tudi za tisto, kar prej ni bilo narejenega in bomo videli, kaj boste tukaj naredili. Če bi imeli pokrajine, bi poleg boljše izkoriščenih sredstev bilo bistveno manj brezposelnih in tudi poklicno izobraževanje in vse ostale stvari bi tekle boljše, ker so do danes definitivno, pa vsaj do nedavnega, še bile glavni garant razvoja vendarle občine, ki so jih nekateri tudi znali toliko kritizirati. Marsikaj tu notri piše, kaj vse je potrebno in kaj vse bi naredili, pa bom rekel takole: včeraj sem se s kolegom poslancem na Ministrstvu za šolstvo udeležil predstavitve oziroma ponatisa nove izdaje knjige Zemlja ima srce. Eden izmed razpravljavcev je rekel, da tudi dušo, kar je res, in če bi namesto te deklaracije sprejeli to knjigo ali pa bi si poslanke in poslanci to knjigo vsaj bežno prebrali, bi zelo hitro ugotovili, da je treba samo naravi prisluhniti in potem v tej smeri delovati. Eno od vprašanj je bilo: Ali se ne bojite, kaj se bo zgodilo z Zemljo, s planetom? Odgovor pripravljavca te knjige je bil, da se ne bojijo. Zemlja kot takšna, planet, se bo obnovil in uredil, vendar zato bo zahteval plačilo, obresti. Obnašal se bo enako kot kapitalist. Kapitalisti hočejo obresti; čim višje, tem boljše. Ne zanima jih, kako ostali okrog živijo. Kaj hočem povedati in kakšen je zaključek tega nauka? Mi vsi svojim otrokom želimo najboljše. Kaj pa jim puščamo – naravo, ki je zastrupljena, uničena, degradirana. Ta planet bo zahteval obresti. Plačali bodo naši zanamci za vse te gromozanske neumnosti, ki se danes dogajajo v celotnem svetu in tudi pri nas doma. Dovolj je, veste, samo podatek, da nam sonce danes daje tisočkrat več energije, kot jo potrebujemo. V tej smeri bi bilo treba razmišljati tako doma kot v Evropi.
Hvala lepa. Na vrsti je mag. Damjana Petavar Dobovšek, pripravi naj se gospod Gašpar Gašpar Mišič in nato gospod Dragan Bosnić.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Lepo pozdravljam ministra, državne sekretarke in sekretarje v Vladi Republike Slovenije, kolege poslanke in poslance! Na začetku naj si tudi sama vzamem besedo za čestitke k dogovoru o načinu reševanja vprašanja Ljubljanske banke med vladama in čestitke k dogovoru glede nadaljnjih korakov za ratifikacijo pristopa Republike Hrvaške v Evropsko unijo. Glede same današnje teme, torej Predloga deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2013 do junij 2014, pa bi se rada ustavila na makroekonomski politiki. To je na eni od teh prioritetnih nalog, in sicer pri uveljavljanju naših interesov v institucijah Evropske unije. Zdi se mi zelo pomembno, da se Slovenija poskuša integrirati in svoje sodelovanje usmeriti tudi na eno prioritetnih področij in nalog, to je na področju makroekonomske politike in ekonomske in monetarne unije. Podpiram prizadevanje Slovenije v njenih pobudah za poglobitev in krepitev ekonomske in monetarne unije, kateri del je med drugim tudi oblikovanje bančne unije. Menim, da je oblikovanje bančne unije ena od zelo pomembnih bodočih institucij, ki bo tudi nadzorovala nacionalne regulatorje in nadzornike po posameznih državah v Evropski uniji, kar se mi zdi izredno pomembno za finančno stabilnost v evrskem območju. Še posebej v tem času, ko se soočamo z ukrepi za izhod iz krize. Podpiram tudi oblikovanje posebnega instrumenta solidarnosti oziroma korakov v ustanovitvi tega instrumenta tako imenovane fiskalne kapacitete, za katerega se mi zdi, da bi bil zelo potreben in pomemben za namen blažitve morebitnih negativnih posledic strukturnih reform in gospodarskega cikla tudi v posameznih državah članicah Evropske unije. Zelo pomembno se mi zdi tudi podpora Slovenije pri ustanovitvi integriranega finančnega okvira, katerega prvi korak predstavlja enotni mehanizem bančnega nadzora z osrednjo vlogo Evropske centralne banke. V okviru tega podpiram tudi nadaljnje korake za izpeljavo celotnega regulatornega okvira, vključno z ustrezno ureditvijo okvira za reševanje finančnih institucij in jamstva za vloge ter izvajanja sprejetih predpisov. Tako tudi podpiram konsistentne rešitve o vseh teh zakonodajnih predlogih, ki se nanašajo na regulacijo bank in nadzor nad njimi. To so vsi zakonodajni predlogi v zvezi s kapitalskimi zahtevami ter sanacijo in reševanjem kreditnih institucij in investicijskih podjetij. Na področju obdavčitve dajem zelo veliko pomembnost in podpiram uvedbo davka na finančne transakcije, tako na ravni celotne Evropske unije kot tudi na ravni ožje skupine držav članic. Mislim, da je ta davek na finančne transakcije, o katerem se veliko govori, mogoče uporabiti kot dodaten vir financiranja proračuna Evropske unije, vendarle – in to tudi Slovenija v tej deklaraciji podpira – pod pogojem, torej pogojno, če bo ta davek uveden na ravni celotne Evropske unije. Razen če se državam članicam, ki bi uvedle ta davek, zagotovi tudi sorazmerno zmanjšanje njihovega prispevka proračunu Evropske unije na nek drug način. Nujne so tudi spremembe in dopolnitve Direktive o obdavčitvi dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti in nadaljevanje oziroma obnavljanje pogodb prenovitve sporazumov o ukrepih, predvsem za Švico, Liechtensteinom, San Marinom, Andoro in Monakom. Ti ukrepi so namenjeni preprečevanju finančnih goljufij in zaščiti finančnih interesov skupnosti kot take. Predvsem glede posredovanja informacij o prejetih obresti, torej o višini obresti od depozitov naših zavezancev, ki so dolžni sporočati prejete obresti v teh državah. Vredno je poudariti, da je v tej deklaraciji Slovenija izredno zadržana do predloga Direktive o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb. Tukaj bi poudarila, da Slovenija v tej deklaraciji pogojno meni, da je predlog, zlasti za mala, mikro, srednja podjetja, zelo zahteven za vpeljavo, za izvajanje, na sistemski ravni pa ima predlog pozitivne in tudi negativne učinke. Podpiram pa tudi v deklaraciji predlagane spremembe Direktive o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, ker se mi zdi, da ta predlagani sistem oziroma ta predlagani mehanizem omogoča zelo hiter odziv v primerih goljufij na področju davka na dodano vrednost v primeru davčnih vrtiljakov, predvsem pa v davčnih oazah. Kot odziv na finančno krizo in tudi v izogib zadolževanju menim tudi, da Slovenija nujno potrebuje konsenz glede vpisa zlatega fiskalnega pravila v ustavo, kajti menim, da je to edini garant za samoomejevanje vsakokratne oblasti v zvezi s proračunsko politiko. Ne nazadnje, ponosna sem na predsedovanje Slovenije v Svetu Evropske unije v prvem polletju leta 2008. Kot nova država članica Evropske unije je Slovenija svojo vlogo na čelu predsedstva tudi Evropskega sveta z našim predsednikom Vlade gospodom Janezom Janše odigrala odlično vlogo. To je Sloveniji tudi povečalo ugled in prepoznavnost države v evropskem okolju. Pozdravljam to deklaracijo, ker pomeni več Evrope v Sloveniji in pomeni v trenutni situaciji, ko se konsolidira programsko in ideološko raznovrstna nova koalicija, več Evrope, tudi branik pred preteklim razvojem in preteklimi političnimi vzorci izvrševanja oblasti in tudi pred prekomernim zadolževanjem, ne nazadnje tudi nadzorom nad Banko Slovenije kot nadzornikom in regulatorjem naših sistemskih bank. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gašpar Gašpar Mišič, pripravi se gospod Andrej Čuš.
Predsedujoči, hvala lepa. Kolegice in kolegi! Danes, ko obravnavamo Predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije, je treba poudariti, da so evropski predpisi izjemnega pomena za delovanje in za razvoj države Slovenije, katero osebno kot poslanec in kot državljan vidim kot privesek Evropske unije in ne kot polnopravno članico tega prostora. Zakaj sem takšnega mnenja? Zaradi tega, ker smo vedno nekako na robu, ker vemo, da nas Evropska unija ne obravnava enakovredno, vsaj v praksi je tako, kot bi to morala. Zakaj je temu tako? Tudi zaradi lastne nesposobnosti, zaradi tega ker se kot Slovenija nismo znali bolje postaviti in predstaviti, zato ker se še danes sprašujem, ali smo se vseh teh dvajset let, dvaindvajset let, zavedali svojih primerjalnih prednosti v odnosu do partnerskih držav članic EU in širšega prostora. Vsak razvoj mora temeljiti na primerjalnih prednostih, na tradicionalnih vrednotah, na tradicionalnem znanju, na tradicionalni kulturi, kar v Sloveniji nismo znali izkoristiti, tako kot bi se to pričakovalo in tako kot to počnejo sosednja Avstrija in tako kot to počne na primer Švica. Izpostavljam dve državi, ki sta po svoji geografski legi nekoliko na slabšem položaju kot Slovenija, pa vendarle mi se tega ne zavedamo. Ena ključnih primerjalnih prednosti je morje, ki ga imamo, in dejansko ga nismo znali izkoristiti. Sedaj, ko se pogovarjamo o vključenosti Slovenije v institucije Evropske unije, lahko ugotovimo, da je vse lepo in prav; da ko se pogovarjamo na neki deklarativni ravni, nimamo nikakršnih težav, z veseljem podpremo takšno deklaracijo. Ampak, vedno vnovič pademo na izpitu na operativnem področju, ko se je treba dejansko pokazati in se pripraviti. V Sloveniji za razliko od naprednih evropskih držav zaostajamo ravno na terenu, ko je treba pripraviti projekte, ko je treba implementirati evropske uredbe v slovensko zakonodajo. Tukaj smo mi bolj papeški od papeža. Tukaj se dejansko naša zakonodaja postavi skorajda na vrh tistih zahtev, ki jih od nas pričakuje Evropska unija in je logično, da ne moremo časovno ujeti vseh rokov, ki si jih sami postavljamo in tudi neke normative. Ne bom vam citiral dokumenta, ampak je kar nekaj pravnih aktov in zakonov, ki smo jih v Sloveniji sprejeli, uredb, kjer smo si postavili maksimalne zahteve in skrajšali časovno termine, kot jih od nas pričakuje in je zahtevala Evropska unija. Zato pričakujem, da v bodoče vseh teh napak ne bomo ponavljali, da se bomo znali bolje postaviti za svoje lastne interese. Ni sprejemljivo, da Slovenija glede na svoj odličen geografski položaj nima ključne pozicije, nima tiste pozicije, ki bi dejansko pomenila Sloveniji bodoči razvoj, ampak se danes tresemo, ali bomo ali ne bomo, kako bomo. Očitno je res, da smo zamudili vse naše naravne primerjalne prednosti. Spoštovani sekretar za kmetijstvo – ravnokar je prišel v dvorano –, recimo, Slovenija izvaža surovine, Slovenija izvaža hlodovino, Slovenija se obnaša tako, kot da je neka afriška država, a se nahaja v srcu Evrope! Z morsko plovno potjo v srcu Evrope! Vsega tega ne znamo izkoristiti! Lahko podpišemo še 20 takih deklaracij in se lahko zavežemo marsičemu, vendar nam nič ne pomaga, če se ne bomo znali dejansko na terenu prilagoditi. Ljudje so željni tega, da se jim ponudi sodelovanje; mladi, da se vključijo v razvoj in da imajo neko perspektivo; da jim ponudimo dejansko možnost in rečemo, da si Slovenija zasluži boljšo pozicijo v evropskem prostoru. To lahko naredimo, če se zavedamo svojih primerjalnih prednosti. Ampak očitno temu ni tako in je velika žalost, da ne znamo bolje organizirati v tej državi. Zelo rad sem kritičen iz preprostega razloga, ker če se hvalimo tukaj in če bi se zdaj – lahko bi naštel kar nekaj dobrih projektov, ki smo jih v Sloveniji izpeljali in ki so zares tudi bili uspešni; ampak teh projektov je bilo premalo. Če ne bomo kritični do sebe, do svoje počasnosti in zamujanja, potem ne bomo nikoli ujeli in dohiteli vsega, kar smo v preteklosti zamudili. Ker nikoli ni prepozno, da začnemo na novo in da se začnemo pravilneje obnašati za boljšo bodočnost te države, se je treba pravilno usmeriti in upoštevati vse to, upoštevati vse prednosti in celo slabosti globalizacije Nikoli ne bom sprejel, da je globalizacija ovira za majhne države. Ni res! Toliko, kolikor si pripravljen in sposoben, lahko tudi prodreš na druga področja. Saj nam je vse ponujeno, samo vzeti moramo, moramo znati priti do tja. Drugi hodijo k nam, pridejo in nas uzurpirajo – ni res! Mi jih puščamo k sebi in jim odpirajmo vrata in govorimo, pridite in naredite to in to, ker tega mi ne znamo. Tisti, ki obvladujejo svoje naravne vire, ki se zavedajo svojega nacionalnega in narodnega in naravnega bogastva, so bogati. Slovenija je bogata država in trdno stojim za tem stališčem in upam, da se bomo tudi sedaj v novi finančni perspektivi znali bolje obnašati, kot smo se obnašali v preteklih petih do sedmih letih in da bomo dejansko naredili veliko več in izkoristili vse priložnosti, ki nam jih ponuja ta globalizacija in ta evropski prostor, ki nas je sprejel in ga moramo tudi tako jemati. Ampak nič nam ne bo dano, nič nam ne bo podarjeno, če se ne bomo znali boriti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Andrej Čuš, pripravi se gospod Roman Jakič in nato gospod Jožef Jerovšek.
Spoštovani gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Meni se zdi pripravljeno besedilo deklaracije dobro. Pri nastanku omenjene deklaracije pa je bil prav tako upoštevan tudi zakonodajni in delovni program Evropske komisije za leto 2013. Sama deklaracija sicer vsebuje sedem prioritetnih področji delovanja Slovenije v Evropski uniji, sam pa bi poudaril predvsem prizadevanja za izhod iz krize, dejaven prispevek k razpravi o reformi Evropske unije ter željo po doseganju gospodarske rasti in oblikovanju novih delovnih mest. Prej je bilo govora, da ravno mladi nosimo največje breme te krize in moram se strinjati. Veseli me, da je več pozivov strokovne javnosti slišal tudi Bruselj, tudi evropska politika, saj je pred nekaj dnevi prišlo v javnost, da bo sprejeta oziroma je sprejeta shema oziroma jamstev za mlade, preko katerih bo Evropska unija v prihodnjih sedmih letih namenila kar 6 milijard evrov za boj proti brezposelnosti med mladimi. Ob tem bi tudi rad pohvalil prizadevanja ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, ki je s projektom Prvi izziv v preteklih nekaj mesecih izkoristil preko 20 milijonov evropskih sredstev in omogočil prvo zaposlitev preko 3 tisoč mladim diplomatkam in diplomantom. Ob tem bi prav tako pohvalil Vlado Republike Slovenije, ki se je pogajala za sredstva v naslednji finančni perspektivi, saj je lahko Slovenija z izkupičkom teh pogajanj zadovoljna. Naš glavni cilj pred pričetkom pogajanj je bil ohraniti položaj neto prejemnice sredstev iz Bruslja. V primerjavi s povprečjem Evropske unije je Slovenija sicer v zadnjih sedmih letih kljub krizi napredovala, zaradi česar je bil naš položaj v pogajanjih precej slab. Kljub temu pa bo Slovenija do leta 2020 ostala neto prejemnica sredstev iz evropskega proračuna. In še več, naš neto finančni položaj bo občutno boljši. Če je naš neto položaj v tekoči finančni perspektivi znašal približno 0,87 slovenskega bruto nacionalnega dohodka, bomo v obdobju 2014 do 2020 upravičeni celo do dobrega odstotka bruto nacionalnega dohodka. Slovenija bo sicer v obdobju 2014–2020 upravičena do 2,9 milijarde evrov sredstev v okviru kohezijske in skupne kmetijske politike. Pri tem pa je treba vedeti, da nam je samo v zadnjih dveh mesecih in pol uspelo zagotoviti za skoraj pol milijarde evrov dodatnih sredstev. Podobno je tudi stanje na področju podeželja, kjer bomo do leta 2020 upravičeni do dobrih 744 milijonov evrov, pri čemer je naši vladi v zadnjih tednih oziroma mesecu uspelo izposlovati poseben dodatek v višini 150 milijonov evrov. Sedaj pa je seveda na nas, da ta uspeh in ta sredstva tudi unovčimo. Na razpolago še imamo precej sredstev iz tekoče finančne perspektive, saj je Slovenija do tega trenutka uspela izčrpati le 44 % vseh razpoložljivih sredstev. V lanskem letu je bilo iz proračuna Evropske unije v proračun Republike Slovenije vrnjenih več kot 500 milijonov evrov. Vlada je v preteklem letu močno pospešila črpanje in dosegla za več kot 100 % povišanje povračil iz proračuna Evropske unije. Ta so se z 22 milijonov evrov na mesec povišala na 46. Upam, da bo bodoča vlada, ki se sestavlja, čeprav glede na programske razlike sam dvomim, kako bo to izgledalo, uspela nadaljevati dober primer prakse, ki jo je vzpostavila ta vlada Janeza Janše v tem letu, vlado pa bi tudi rad pohvalil zaradi obiskov slovenskih regij. Sam prihajam iz spodnjega Podravja in tudi sam bi se kot prebivalec spodnjega Podravja zahvalil politiki, da je prisluhnila problemom našega okolja. Bilo je precej govora, da si moramo prizadevati za več Evropske unije, zato moramo skrbeti z zgledom politiki kot vsak drug prebivalec naše države. Prihajajoči vladi priporočam, da ostane njen fokus delovanja na terenu v Sloveniji, posebej na slabše razvitih regijah, in v Bruslju. Prav vsi si moramo prizadevati za več Evropske unije, ne pa za več Beograda. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa še enkrat. Usmeritve, ki jih je pripravila Vlada za delo Slovenije v institucijah Evropske unije tukaj doživljajo kar enotno podporo, tako je bilo tudi na odborih, praktično ni bilo pripomb. Meni je to logično. Sedanja vlada je v tem dobremu letu, ko je delovala, delovala izjemno uspešno. Poleg tega da je pripravila vse ključne reforme, s katerimi bo mogoče z večjo težnjo, z bistveno večjo kredibilnostjo nastopati v bodoče v Evropi, če bo to nova vlada in ki ji je sedanja vlada izjemno olajšala delo in novim ministrom pot v Bruselj. Zdaj nastavki so narejeni za to, da je lahko Slovenija ali pa bodoča vlada še bistveno bolj uspešna, kajti finančna perspektiva za naslednjih pet let je ugodna, treba se bo pa novim ljudem v vladi prilagoditi in naučiti, kako se ta sredstva črpajo, da ne bomo deležni tudi teh neučinkovite prakse iz obdobja prejšnje leve vlade, kajti živeti na lovorikah v takšni situaciji, kot je sedaj država, je nedopustno. Res imamo uspešno vlado, ampak na lovorikah, kdor koli bo vladal, ne sme vladati. Mene je strah, da morda te volje ali pa tega znanja pri bodoči vladi ne bo. Namreč, zdaj imamo na levici kar naprej v javnosti napačno percepcijo delovanja politike in delovanja parlamenta in kar naprej se propagira: čim bolj medlo, nič polemike in tudi nič parlamentov. V tej zvezi bi vse poslance in vse novinarje, ki se ukvarjajo z dnevno politično prakso, napotil, da si gredo ogledati Spielbergov film Lincolnu. Jaz sem si ga sinoči ogledal. Dogaja se v kongresu, med državljansko vojno 1865. leta, ko se je sprejel amandma k ameriški ustavi o ukinitvi suženjstva. Poglejte, kako smo Slovenci natrenirani, vsak je prepričan, da so v Ameriki bili demokrati za ukinitev suženjstva, republikanci pa proti. Bilo je pa ravno obratno! Republikanci so bili za ukinitev suženjstva, demokrati pa [[...]] [[oglašanje iz klopi]] Oglejte si film, jaz sem si ga sinoči. In te napačne percepcije Kašna borba je bila v kongresu, kakšna borba! To si morate ogledati! In politika je borba za interese in borba za državo. Bojim se, da ta nova koalicija te volje in tega znanja ne bo imela in bomo spet tri leta v zaostanku in spet bomo potem čez tri leta začeli reševati to državo. Kajti bojim se, da bo osnovna usmeritev bodoče koalicije, kako maščevati uspehe sedanje vlade, dosedanje koalicije. Seveda to je popolnoma napačno, na to že vnaprej opozarjam, ker sem že marsikaj doživel v tem parlamentu. Ta maščevalnost levice, skupaj z medijskim prostorom, je neverjetna. Sem pa mogoče zaznal eno spremembo v stališču. Malo prej je pred menoj nastopil kolega gospod Gašpar Gašpar Mišič, in zanimivo, nastopal s popolnoma drugimi stališči kot ves čas v tem letu. Rekel je, da vsak razvoj mora temeljiti na tradicionalnih vrednotah. Za nikogar od tukaj sedečih se ne spomnim, da bi se zavzemal za tradicionalne vrednote doslej. Nihče! To je bilo ne vem kaj vse; Gašpar Gašpar pravi, da mora temeljiti na tradicionalnih vrednotah. Priznati moram, da dejansko jih ni bilo, bližje ste bili balkanskim vrednotam. Zdaj ne vem, gospod Mišič je pa bil nekje vmes med balkanskimi in Antarktiko, bolj je dol usmerjal. Če je to neka trdna sprememba stališč, da se končno zavzemate tudi za neke tradicionalne vrednote, to pozdravljam, samo to bi morali videti. Zadnjič kandidatka za premierko ni imela programa, ampak imeti program, ko kandidiraš za predsednika vlade, je tudi tradicionalna vrednota. Tam je že izostala ta tradicionalna vrednota. Še drugod se je opazilo, da se te vrednote še niso razvile in da bo v naslednjem mandatu zelo težko. Bomo videli od personalne liste ministrov, koliko bomo lahko zaupali v te vrednote. Gospe in gospodje, v Evropi nas seveda opazujejo. Če boste ves kapital, ki ga je ta vlada pridelala s sprejemom vseh reform; s tem, da je odstranila ovire – ne na račun Slovenije – v zvezi z ratifikacije pogodbe s Hrvaško; s tem, da je sprejemala nepopularne reforme, da je s tem delala za državo in uničevala sama sebe, če boste to zlahka zapravili v institucijah Evropske unije, potem se državljanom te države ne piše dobro. Pozivam vas, da si res vzamete v roke to, kar v tej deklaraciji piše, in da je to zakon, usmeritev, več deklaracijo; to mora biti zaveza, ki jo državljani te države pričakujejo in samo na podlagi takšne zaveze je mogoče s pokončno glavo ob vseh težavah, ki bodo kljub temu, stopati znotraj Evropske unije in nastopati doma, na domačem parketu in se odpovedati dnevnopolitičnim učinkom in dnevnopolitični propagandi, ki je za vašo levo stran izjemno značilna, da je vse podrejeno propagandi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem predstavnike Vlade, če želi še kdo pojasniti kakšen dodatek. Želi kdo? Bom šel po vrsti. Gospod Branko Ravnik, državni sekretar.
Hvala lepa. Zelo na kratko, ker je bilo izpostavljenih nekaj vprašanj tudi na temo kmetijstva. Moram reči, da stališča v tem dokumentu izhajajo v celoti iz resolucije o strateških usmeritvah razvoja slovenskega kmetijstva in živilstva in dejansko je politika, ki jo ta trenutek delamo za naslednje programsko obdobje, v celoti s tem usklajena in tudi naše stališče, ki jih zagovarjamo v Bruslju, so temu prilagojena. Ukrepi, ki pa bodo sledili iz programskih dokumentov, ki bodo financirani iz evropskih sredstev, so pa prav tako temu naravnani. Mislim, da je bojazen glede tega povsem odveč. Dana pa je bila še ena informacija glede stopnje samooskrbe. Ponovno bi rad rekel, da se na generalni ravni stopnje samooskrbe ne računa, ampak se računajo po posameznih proizvodih. Generalno je zaradi naravnih danosti stopnja samooskrbe višja tam, kjer so naravne danosti dobre. To pomeni predvsem živinorejska proizvodnja prežvekovalcev, se pravi mleko, meso, slabša pa je tam, kjer imamo slabe pogoje, to so njivske površine, se pravi pšenica, vrtnine. Ukrepi, ki jih bomo izvajali v prehodnem obdobju, kot smo zdaj dokumente zastavili, bodo sledili predvsem ciljem, da se bo tam, kjer je prehranska samooskrba nizka, tudi spodbujanje z ukrepi pospešilo oziroma intenziviralo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Božo Cerar, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani, stavek dva o širitvi in o zunanjih odnosih. Slišal sem, da je kar nekaj razpravljavcev poudarilo pomen širitve Evropske unije v prihodnje oziroma konkretno širitve na Zahodni Balkan. Bila je izrečena tudi neka zaskrbljenost glede tega – v vsakodnevnem življenju večkrat slišimo o širitveni utrujenosti. Bilo je rečeno, da bi bilo dobro slišati malo bolj ambiciozne datume glede prihodnjih širitev. Moram reči, da se na zunanjem ministrstvu še kako zavedamo pomena širitve Evropske unije; pomena širitve na Zahodni Balkan oziroma za stabilnost, za prosperiteto tega dela Evrope in, če hočete, tudi nas samih. Verjemite mi, da je Slovenija vedno, tukaj ne pretiravam, v prvih vrstah prizadevanj, da to vprašanje ostane na dnevnem redu. Pri tem nismo sami. Trudimo se, da dobimo čim več zaveznikov, kajti dejansko je res, ko se Unija ukvarja s svojimi notranjimi problemi, nekako volje, energije zmanjkuje za širitev, recimo, v naš konec Evrope. Pri tem bi rad poudaril še to. Slovenija ni samo glasna, ko je treba to vprašanje ohranjati aktualno. Moram reči, da smo izredno aktivni – ne govorim samo za zunanje ministrstvo, tudi za posamezne resorje – v konkretni pomoči državam bivše skupne države in se mi zdi, da je ta pomoč cenjena, da je ta pomoč učinkovita. Res pa je tudi, da ima človek včasih občutek, da nam nekako ne dovolijo, da jim pomagamo. Skratka, da ne naredijo svojega dela naloge oziroma da sami ne naredijo več. Zavedati se moramo, da je lažje argumentirati širitev, če imaš tam neko ustrezno pripravljeno kandidatko, ki izvršuje reforme, ki se približuje pravilom igre oziroma acquisu Evropske unije. Rad bi poudaril v teh naših prizadevanjih glede širitve na Balkan še nekaj. Tudi v sami deklaraciji je to poudarjeno. Namreč, še kako mislimo, da je pomembno za vse bodoče članice Zahodnega Balkana zavedanje, da je na poti do tega članstva izredno pomembno regionalno medsebojno sodelovanje, da je izredno pomembno dobrososedsko delovanje in konec koncev tudi spoštovanje mednarodnih obveznosti, ne nazadnje tudi že danes omenjenega sukcesijskega sporazuma. Sukcesijski sporazum je tisti pravni akt, za katerega se mi zdi, da je ena osnova, na kateri se da oziroma se mora graditi v prihodnosti odnose na Zahodnem Balkanu, tudi v kontekstu vstopanja v Evropsko unijo. Bile so omenjene Palestina, Sirija, Bližnji vzhod. Tu moram reči, da gre za vprašanja, kjer bi lahko Evropska unija, posamezna država članica, tudi mi, lahko naredili več. Dejstvo je, da bi morala biti Evropska unija tu malo bolj aktivna, odločna, predvsem pa bolj enotna. Verjemite mi, da se nekako po svojih močeh prizadevamo k tej enotnosti. Ampak dokler te enotnosti ne bo, dokler ne bo to zapopadeno s strani vseh, potem Evropska unija ne bo nek, bi rekel, vpliven, kredibilen igralec v mednarodni skupnosti oziroma kot je gospod Horvat rekel, bo najbrž težko govoriti o dejanski skupni zunanji politiki. Na koncu bi se nekako dotaknil še ene zadeve, ki se mi je nekako vtisnila v spomin, ko sem vas poslušal. Šlo je za to, da je bilo poudarjeno, kako pomemben je ta odnos državljan-institucije Evropske unije oziroma sama ideja Evropske unije. Zdi se mi, da je to izredno pomembno. Mislim, da moramo v prihodnosti narediti več, da preprečimo to odtujenost, da so ljudje dejansko bolj vključeni, konec koncev tudi v pripravo takšnih dokumentov, o katerih diskutiramo danes. Zdi se mi, da je to ena najboljših naložb v tem projektu krepitve Evropske unije oziroma krepitve notranje enotnosti oziroma notranje trdnosti Evropske unije. Vidim, da so mi na klop prinesli še nekaj papirjev [[...]]Mogoče besedo, dve o zadevah, ki niso striktno vezane na moj resor oziroma zunanje ministrstvo. Bilo je postavljeno vprašanje proračuna Evropske unije, črpanje sredstev. Konkretno gospod Bevk je vprašal, koliko projektov že imamo pripravljenih. Lahko samo z zadovoljstvom ugotavljam, da so praktično vse poslanske skupine pozdravile uspeh Vlade v pogajanjih o večletnem finančnem okviru za naslednjih šest, sedem let. Naloga res ni bila lahka, vendar, kot ste tudi sami ugotovili, smo uspeli izpogajati kar dober izkupiček. Strinjamo se, da se je treba sedaj usmeriti v prihodnost oziroma konkretno v uspešno koriščenje teh sredstev. Priprave na črpanje so v teku, tako kar zadeva ustreznih izvajalskih dokumentov kot priprave konkretnih projektov. Trenutno imamo potrjenih že več projektov v skupnem obsegu devetinosemdeset milijonov evrov, kjer bomo z izvajanjem začeli že v letu 2014. Kot je omenil že predsednik Vlade, smo v zadnjem letu že močno pospešili koriščenje evropskih sredstev. Verjamem da uspemo oziroma upam, da uspemo, takšen trend nadaljevati tudi v prihodnjih letih. Vloga Slovenije in njenih stališč glede poglobljene monetarne unije; kot je že podal predsednik Vlade, se je Evropska unija učinkovito odzvala na finančno in dolžniško krizo. Slovenija pri temu aktu sodeluje in sodeluje v pogajanjih o poglobljeni ekonomski in monetarni uniji in pri tem Slovenija še posebej podpira čimprejšnji dogovor o učinkovitem skupnem nadzoru nad bankami, ki ga bo izvajala Evropska centralna banka. Prav tako si prizadeva za čimprejšnji dogovor glede vprašanja neposredne dokapitalizacije bank iz evropskega mehanizma stabilnosti. Sedaj pričakujemo čimprejšnje predložilo predlogov o skupnem varčevalnem mehanizmu, kar naj bi Evropska komisija storila že pred letošnjim poletjem. O vsem navedenem se naši predstavniki jasno, redno oglašajo v razpravah v Svetu Evropske unije. Tam potekajo trenutno dela v štirih ključnih elementih evropske monetarne unije, in sicer o socialni dimenziji, predhodni koordinaciji strukturnih reform med državami članicami. Slovenija podpira večji poudarek na socialni dimenziji, ta se mora odraziti v konkretnih ukrepih, kot je pomoč nezaposlenim mladim, recimo. V temu kontekstu smo zadovoljni z dogovorom o pomoči nezaposlenim mladim, ki ji bo namenjenih šest milijard evrov. Prav tako podpiramo predhodno koordinacijo pomembnih strukturnih reform med državami članicami. Ekipa mora biti umeščena v obstoječe postopke evropskega semestra. Prav tako pričakujemo predložitev predloga Komisije o pogodbenih aranžmajih, ki so bili v Evropski komisiji, konec tega mesca, ki pa jih povezujemo z določenimi finančnimi spodbudami v primeru, da država članica izpolnjuje zadane strukturne reforme. Samo pogledam, če imam še [[...]]Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru dr. Žigi Turku.
Hvala lepa za besedo. Ta debata bi morala biti predvsem o tem, kakšne politike bo Slovenija zagovarjala v Bruslju oziroma znotraj Evropske unije, in ne toliko o tem, kako mi izpolnjujemo domače naloge, ki jih iz Bruslja dobivamo, ali pa kaj v zvezi s politikami, ki so evropske, delamo v Sloveniji. V zvezi s tem opažam v Sloveniji dva odnosa; en odnos do Bruslja je nekako odnos učenca, ki izpolnjuje te domače naloge, gleda v Bruselj navzgor, drugi odnos je enakopraven odnos enega od 27 članov in države, ki jemlje Evropsko unijo za svojo in ki ima tudi vso pravico, da njene politike soupravlja. Je tako, da je v tistem delu politike, ki je bila na oblasti takrat, ko smo se včlanjevali, bolj prisoten ta prvi del, kot gledanje Bruslja navzgor, obnašanje kot učenca, ki izpolnjuje domače naloge, medtem ko tista politika, ki je sodelovala pri predsedovanju Sveta Evropske unije v letu 2008, pa gleda na to čisto drugače. Mislim, da je ta drugi odnos pravilen in da bi se morala tudi ta politika, ki je bila v glavnem zraven pri včlanjevanju, znebiti tega odnosa, da se mi še vedno na nek način včlanjujemo oziroma moramo biti predvsem pridni pri domačih nalogah, ki jih iz Bruslja dobivamo. V zvezi s temi evropskimi politikami mislim, da smo se v preteklosti – in tudi ta dokument gre v to smer – zavzemali za stvari, ki so za Slovenijo koristne, ki so koristne na mojem področju za slovensko kulturo, šolstvo, znanost, šport in tako naprej. Mi smo v preteklosti podpirali evropski proračun za kulturo, smo podpirali čim večji evropski proračun tudi za znanost, za raziskave in razvoj zato, ker so znani podatki, da je Slovenija tudi pri tovrstnem črpanju evropskih sredstev, ko se je treba v Bruslju direktno, v konkurenci z drugimi članicami, z drugimi organizacijami boriti za sredstva, da so naši raziskovalci in da so naši kulturniki nadpovprečno sposobni in nam ustreza, da je teh sredstev čim več. Smo se in se bomo še naprej borili za to, da bo postopek pri tovrstnih politikah čim bolj prijazen tudi majhnim in srednjim državam, majhnim in srednjim ustanovam, majhnim in srednjim univerzam, majhnim in srednjim inštitutom, ker take v Sloveniji imamo. V preteklosti smo imeli kar nekaj akcij, ki so šle tudi v smeri, da naredimo te mehanizme prijazne novim članicam, ki so revnejše, ki nimajo velikih inštitutov in da opozorimo na to, da se mora Evropa boriti tudi proti begu možganov oziroma da ne more z evropskimi politikami spodbujati bega možganov iz manj razvitih revnejših članic v bogatejše. Mislim, da ima Slovenija vsaj na področju Sveta za konkurenčnost zelo dobro ime, dober status, na nek način je vodila skupino 10, 11 članic, ki so vzpostavile kritično maso nasprotovanja starim članicam, ki so poudarjale na tem področju predvsem in samo odličnost, beri pa: saj mi v zahodni Evropi vse najboljše znamo in moramo tudi imeti mehanizme take, da bo čim več denarja prišlo tja. Tudi to povezovanje, o katerem so nekateri poslanci govorili, med znanostjo, kulturo, kreativnimi industrijami in tako naprej je bila ena od tem, ki smo jih mi pripeljali v času našega predsedovanja leta 2008 v evropske politike. Zdaj smo tudi zelo podpirali, da se na področju kulture in na področju kreativnih industrij ustvarijo podobni mehanizmi, kot so že na področju raziskav, razvoja in znanosti. Tudi na področju filma podpiramo tiste države, ki pravijo, da filmska industrija ni čisto navadna industrija, da se je ne more konkurenčno obravnavati na enak način kot nekoga, ki dela čokolado, ampak da gre tukaj za kulturne dobrine, ki si niso medsebojno konkurenčne in je seveda pomoč države, intervencija države na filmskem trgu dopustna. En tak zelo dober pogovor sva imela, recimo, s francosko kolegico na to temo in smo se zmenili, da se bomo tukaj in to temo podpirali. V digitalni agendi, ravno tako mislim, da smo in tudi ta dokument kaže, da bomo med državami, ki zastopajo naprednejše, modernejše politike. Že v preteklosti smo se tudi zavzemali za to, da je treba vzpostaviti enoten digitalen trg, da bi bilo prej treba na primer vzpostaviti "rooming", se pravi, cene gostovanj za podatkovne storitve, da bi to bolj pripomoglo k razvoju evropskih industrij kot pri glasovnih storitvah in tako naprej. Skratka tisto, kar se mi zdi pomembno, kar je, po moje, pomembno tudi za vlado, ki prihaja, če prihaja, da se obnaša v tradiciji nekoga, ki je Evropski uniji že predsedoval, nekoga, ki je enakopraven član in da se tega odnosa, da moramo izpolnjevati neke domače naloge, da gledamo v Bruselj pretirano navzgor, tudi – če tako rečem – levi pol naše politike in diplomacije znebi.
Hvala lepa. Besedo ima državni sekretar gospod Tone Kajzer.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Z zadovoljstvom moram ugotoviti, da so vse poslanske skupine – govorim o razpravi, ki je bila namenjena delno tudi danes doseženemu dogovoru s sosednjo Republiko Hrvaško glede rešitve vprašanja Ljubljanske banke oziroma teh tako imenovanih prenesenih vlog – ugotoviti, da so vse poslanske skupine to podprle. Mislim pa, da je gospod Meh izrazil nek strah oziroma določen skepso glede tega doseženega dogovora. Še enkrat moram zagotoviti, sporazum je sicer zdaj objavljen tudi uradno, danes je bila umaknjena stopnja zaupnosti, da je Slovenija dosegla ključni interes, in sicer to, kar je tudi že delno državni sekretar dr. Cerar omenil, da se reševanje te problematike vrne v okvir sporazuma o vprašanjih nasledstva. Vprašanja nasledstva se rešujejo pred mehanizmom, ki je tam določen v prilogi C, to je baselska Banka za mednarodne poravnave, in sodni postopki, ki jih je omenjal gospod Meh, na Hrvaškem bodo mirovali oziroma se ne bodo mogli nadaljevati novi sodni postopki, dokler ne bo rešeno to predhodno vprašanje. Skratka, tukaj ni nobene potrebe o kakršni koli skepsi ali strahu. Slovenski interesi so v celoti pokriti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka gospa Barbara Brezigar.
Hvala lepa za besedo. Rada bi podala samo kratko pojasnilo v zvezi z razpravo poslanke gospe Potrata na rob navedbam v deklaraciji v zvezi s tem, da Slovenija podpira vzpostavitev skupnega evropskega azilnega sistema. Na rob temu je gospa poslanka izrekla očitek o znižanju standardov v postopku po spremembi Zakona o mednarodni zaščiti. Glede tega ministrstvo daje pojasnilo, da ne gre za znižanje standardov, prišlo je do spremembe brezplačne pravne pomoči na prvi stopnji, vendar pa imajo prosilci možnost pravnega svetovanja in informiranja na prvi stopnji s strani nevladnih organizacij, to je sofinancirano tako iz evropskih sredstev kot tudi iz proračuna. Tako trditev o tem, da bi šlo za nižanje standardov – in če sem prav razumela, morda za neko nasprotje v zvezi z zapisom v deklaraciji – ne drži, ti standardi ostanejo na nivoju, ki prosilcem dejansko omogočajo vso potrebno pravno pomoč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima državna sekretarka gospa Patricia Čular.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim tudi z moje strani! Mogoče bi samo odgovorila na – ne pomisleke, ampak na zaskrbljenost glede treh zadev, ki sem jih zaznala s strani razpravljavcev v današnji razpravi. Sicer razpravljamo o dokumentu deklaracija o usmeritvah za delovanje republike od januarja 2013 do junija 2014 in ne vem, koliko aktivno bom lahko sodelovala v tem obdobju na teh področjih, pa vendar bi želela pokazati, da skrb glede treh področij, ki so bila izpostavljena, je bila z naše strani prav gotovo posebej obravnavana. Na začetku smo slišali kar nekaj besed glede položaja mladih. Vsi se zavedamo visoke stopnje brezposelnosti in prav gotovo ni nobenega med nami, ki bi brezposelnost mladih obravnaval lahkomiselno. V svojem enoletnem mandatu smo za to ciljno skupino pripravili poseben ukrep. Do sedaj znotraj aktivne politike zaposlovanja nobena ciljna skupina ni imela ločenega ukrepa, sedaj pa je na voljo ločen ukrep za spodbujanje zaposlovanja mladih in za lažji prehod mladih iz sistema izobraževanja na trg dela. Zato si želim, da bi tudi v prihodnjem obdobju tej ciljni skupini bila posvečena posebna pozornost, ker so, pa čeprav je to mogoče že, lahko rečem malo zlajnano, ampak mladi so naša prihodnost in si zaslužijo posebno pozornost. Zato smo tudi v razpravah sveta podprli jamstva za mlade. Menimo, da jih je treba podrobneje opredeliti in tudi Slovenijo vključiti kot članico, upravičeno do črpanja jamstev za mlade. Potem smo imeli pomisleke glede zagovornika načela enakosti in njegove umestitve. S tem se ukvarjamo oziroma se vlade ukvarjajo že kar nekaj časa. V proceduri je tudi zakonodajni predlog s predlogom umestitve in rešitve položaja zagovornika načela enakosti. V preteklem letu smo tudi večkrat na odborih in ostalih telesih izpostavili svoje stališče do predloga direktive do evropske zakonodaje za večjo zastopanost žensk na vodilnih položajih oziroma v družbah na neizvršilnih direktorskih mestih. Slovenija je ta predlog, kljub temu da ste nekateri imeli pomisleke, podprla oziroma je temu predlogu naklonjena in zopet lahko samo takšno stališče do predloga predam in upam, da ga bo država zastopala navzven. Sama pa bi želela za prihodnje obdobje oziroma znotraj te deklaracije izpostaviti še eno zadevo in izraziti svojo zaskrbljenost ali pa vsaj pričakovanje, da ji bo namenjena posebna pozornost. To pa je sklad za pomoč ogroženim. Menimo, da ima naša država dobro prakso na tem področju in da mora dobro bdeti pri oblikovanju pravil za izkoriščanje sredstev znotraj sklada za pomoč ogroženim, ker socialna stiska ljudi je velika in izkoristiti moramo vsa sredstva, ki so na voljo znotraj kohezijskih sredstev za izboljšanje položaja vsakega posameznika. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ste vsi prijavljeni razpravljavci dobili besedo – vsi tisti, ki ste seveda to želeli. Ker pa čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ugotavljam, da ja. Zato odpiram prijavo. Gospod Jožef Jerovšek, 5 minut. Se odpoveduje. Mag. Majda Potrata, 5 minut.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Nisem replicirala gospe državni sekretarki, bi pa vseeno rada pojasnila, da je zniževanje standardov eno temeljnih vprašanj, o katerem ne najdemo skupnega jezika zaradi tega, ker jaz sem izhajala s stališča varovanja pravic v veljavnem zakonu, mi smo pa zakon spreminjali in ne samo po mojem mnenju, ampak tudi po mnenju Zakonodajno-pravne službe pa nevladnih organizacij so se standardi zniževali. Gre pa za to, da se vsaka država po svoji vesti, v skladu s svojo politiko odloča, da takrat, kadar je stopnja varovanja človekovih pravic v neki državi višja od minimuma, ki ga predpisuje Evropska unija, je na njej, da se odloči, kako bo ravnala. Obžalujem, da se takrat, kadar imamo višjo raven varovanja pravic, odločamo za skupne nižje standarde. Se pa pri tem zavedam, da je migracijska politika zahtevna politika Evropske unije, pri čemer bo Slovenija v prihodnje morala tudi upoštevati, da se struktura migrantov zelo spreminja, da v evropski prostor vstopa vse več visoko izobraženih migrantov in da se bo morala tudi bolj odprto in drugače pripravljati na njihov prihod. Mi pa imamo seveda največ težav s tistimi, ki ne sodijo v to kategorijo visoko izobraženih. Samo še na eno stvar bi rada opozorila; ker sem slišala nekaj izrazov velikega zadovoljstva z uspehi Slovenije v času, ko smo predsedovali Svetu Evrope, bi kdaj rada slišala še primerjalni podatek, kolikšni so bili stroški predsedovanja, ko je predsedovala Slovenija, in kolikšni so stroški, ko predseduje kakšna druga država. Hvala lepa.
Hvala lepa. V temu trenutku tega podatka seveda ne morete dobiti. Dajem besedo gospe Tamari Vonta.
Hvala lepa. Za konec bi rada samo na kratko opozorila, kar se tiče tega dokumenta, o katerem smo danes govorili, zadnjič pa tudi kar precej na odboru za izobraževanje, kulturo in tako naprej, kjer je jasno zapisano, da je ena od prioritet in ena od pomembnih zadev tudi tako imenovana kulturna diplomacija. Ob tem bi opozorila na to, da ne bi zadeve kulturne diplomacije ostale samo na papirju oziroma podobno, kot se je zelo velikokrat zgodilo v tem letu, kot bi rekli, da obljubljamo, da se bomo prihodnje leto bolj učili. To smo vsako leto na koncu šolskega leta sklenili. Se pravi, kulturna diplomacija kot ena od prioritet – jaz razumem, da se v zvezi s tem tudi kaj naredi. Med tem pa me zelo preseneča, da ko to zadevo dajemo med prioritete, po drugi strani pa ukinjamo SKICO. Še enkrat opozarjam: s 1. marcem SKICE ni več – na Dunaju seveda. Čeprav, kolikor vem, so bila sredstva celo zagotovljena. Rečeno je bilo, da gre zdaj vsa zadeva v Berlin, menda, zato ker imamo na Dunaju oziroma v Avstriji že tako in tako veliko kulturnih institucij, povezanih z našo državo. Ne razumem popolnoma te logike, da je kulturna diplomacija ena od prioritet naše države, po drugi strani pa ukinjamo en zelo uspešen projekt in en od redkih projektov, ki je v bistvu medresorski, ki je projekt treh ministrstev in je bil ukinjen izključno na podlagi želje enega ministrstva, medtem ko sta se dve ministrstvi temu uprli. Ne razumem popolnoma te diskrepance med napisanim dokumentom in med dejanskim početjem. Upam, da se ne bo tudi na ostalih poglavjih dogajalo kaj podobnega. Hvala.
Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo. Ugotavljam, da k dopolnjenemu predlogu deklaracije ni bilo vloženih amandmajev. Zbor bo o predlogu deklaracije v skladu s časovnim potekom seje zbora odločal čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam tudi 11. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali z glasovanjem ob 17.05, torej čez pol ure. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Prosim najprej, kolegice in kolege, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Če je kakšna težava, prosim za pravočasno opozorilo. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaščiti živali. Ker k predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, prehajamo na odločanje o predlogu. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu in na seji Državnega zbora, predlog zakona neusklajen, zato glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 3. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga Državnemu zboru, da na podlagi drugega odstavka, 153. člena Poslovnika sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o zaščiti živali. Tudi o tem bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 10. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v obdobju januar 2013–junij 2014. Ker k dopolnjenemu predlogu deklaracije ni bilo vloženih amandmajev, prehajamo na odločanje o predlogu deklaracije. Tudi tukaj me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na pristojnih odborih, predlog deklaracije neusklajen. Prosim za pozornost, odpiram glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je deklaracija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volitvah v Državni zbor. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volitvah v Državni zbor je primeren za nadaljnjo obravnavo. Ob tem vas obveščam, da je v skladu s četrtim odstavkom 80. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem predloga sklepa potrebna dvotretjinska večina glasov vseh poslancev, to je 60 ali več. Odpiram glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 7. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Predlog zakona bo dodeljen v obravnavo Odboru za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poslancih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poslancih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Odpiram glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 30. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Predlog zakona bo dodeljen v obravnavo Mandatno-volilni komisiji kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Državnem svetu Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Državnem svetu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Ob tem vas obveščam, kot v prvem primeru, da je v skladu s prvim odstavkom 98. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem predloga sklepa potrebna dvotretjinska večina glasov vseh poslancev, to je 60 ali več. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 29. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Ker zbor predlaganega sklepa ni sprejel, je zato zakonodajni postopek o predlogu zakona zaključen. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volitvah predsednika republike. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volitvah predsednika republike je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank oziroma poslancev, za je glasovalo 52, proti pa 29 poslank oziroma poslancev. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Predlog zakona bo dodeljen v obravnavo Odboru za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalnih volitvah. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalnih volitvah je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank oziroma poslancev, za je glasovalo 49, proti pa 31 poslank oziroma poslancev. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Predlog zakona bo dodeljen v obravnavo Odboru za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank oziroma poslancev, za je glasovalo 54, proti pa 27 poslank oziroma poslancev. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep zbor sprejet. Predlog zakona bo dodeljen v obravnavo matičnemu delovnemu telesu, to je Odboru za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN ŠVICARSKIM ZVEZNIM SVETOM O SPREMEMBAH KONVENCIJE MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN ZVEZNIM SVETOM ŠVICARSKE KONFEDERACIJE O IZOGIBANJU DVOJEGA OBDAVČEVANJA V ZVEZI Z DAVKI NA DOHODEK IN PREMOŽENJE, PODPISANE V LJUBLJANI 12. JUNIJA 1996. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank oziroma poslancev, za je glasovalo vseh 86, proti ni glasoval nihče. [[Za je glasovalo 86.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI DOPOLNITEV 25. IN 26. ČLENA KONVENCIJE O VARSTVU IN UPORABI ČEZMEJNIH VODOTOKOV IN MEDNARODNIH JEZER, SPREJETIH 28. NOVEMBRA 2003 V ŽENEVI. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo ter zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 86, proti nihče. [[Za je glasovalo 86.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Mandatno-volilnih zadev. Ugotavljam, da do začetka nadaljevanja te točke ni bilo predloženih zadev, zato zaključujemo to točko dnevnega reda. Zaključujemo tudi 11. sejo Državnega zbora. Hvala lepa.