Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam z nadaljevanjem 21. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Janja Klasinc, gospa Janja Napast, mag. Melita Župevc, gospa Marija Plevčak, dr. László Göncz, gospod Brane Golubović, gospod Matjaž Zanoškar, gospod Srečko Meh do 13. ure, gospod Samo Bevk in gospod Ivan Simčič. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DRŽAVNI UPRAVI PO NUJNEM POSTOPKU. Mikrofoni se, izgleda, nekoliko izklapljajo sami. Predlog zakona je v obravnavo Zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, in sicer mag. Renati Zatler, državni sekretarki Ministrstva za notranje zadeve. Izvolite.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada predlaga spremembo Zakona o državni upravi po nujnem postopku. Gre za spremembo 30. člena veljavnega zakona, ki ureja delovno področje Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. Delovno področje evropske kohezijske politike po predlagani spremembi ne bo več del delovnega področja tega ministrstva. Naloge se na tem delovnem področju prenašajo na posebno vladno službo. Zakon ureja tudi posebne prehodne določbe, ki v zvezi s predlagano spremembo delovnega področja Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo urejajo rok za ustanovitev vladne službe. Vključitev nalog kohezijske politike v okvir MGRT se v praksi ni izkazala kot ustrezna. Organ upravljanja namreč opravlja specifične naloge koordinacije in nadzora nad ministrstvi. Menimo, da bodo spremembe oziroma ustanovitev vladne službe izboljšale pogoje za črpanje evropskih sredstev. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku, gospodu Jerku Čehovinu.
Hvala, predsednik. Lep pozdrav obema predstavnicama ministrstva, kolegicam in kolegom! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o državni upravi. Kolegij predsednika Državnega zbora je 6. 12. 2013 na 74. seji odločil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Na podlagi zahteve skupine poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom za ponovno odločanje o odločitvi Kolegija je Državni zbor na 21. seji odločil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka Renata Zatler, je v dopolnilni obrazložitvi členov povedala, da predlagani zakon z delovnega področja Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo izloča področje evropske kohezijske politike. Te naloge bo odslej opravljala vladna služba. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Katarina Kralj je povedala, da so pripombe iz njihovega pisnega pravnega mnenja upoštevane z vloženim amandmajem koalicijskih poslanskih skupin, oziroma je bilo s strani predlagatelja predhodno podano ustrezno pojasnilo. Predstavnik Državnega sveta, državni svetnik Jernej Verbič, je predstavil mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev, ki predlagane rešitve podpira in meni, da mora odlično delovanje vladne službe, odgovorne za črpanje evropskih kohezijskih sredstev, postati ena od prioritet vladne politike. V razpravi so poslanci opozicije predlagani spremembi nasprotovali. Opozarjali so, da Vlada s predlagano reorganizacijo močno zamuja. Po njihovem mnenju bi se ta morala zgoditi ob sprejetju državnega proračuna oziroma najkasneje konec leta 2013. Opozorili so tudi na projekte, ki stojijo zaradi še nepridobljenih oziroma nedovoljenih evropskih sredstev, ter na finančne posledice, ki jih bo predlagani zakon prinesel. Poslanci koalicije so predlagane rešitve podprli, ker bodo prinesle bolj učinkovito in uspešno črpanje evropskih sredstev. Kohezijska politika je prioriteta te Vlade in bodo finančni rezultati ter nova finančna perspektiva 2014–2020 zagotovo boljši. Poudarili so, da je zastavljen rok 1. marec 2014 za začetek delovanja vladne službe določen kot skrajni, zato se pričakuje, da bo začela delovati že prej. Predstavnica predlagatelja je pojasnila, da je bil predlog zakona posredovan že v začetku decembra 2013 in je bilo pričakovano, da bo sprejet do konca leta 2013. Predlagana rešitev pomeni poenostavitev izvajanja nalog kohezijske politike in izboljšanje pogojev za črpanje evropskih sredstev, povečujejo se pristojnosti in odgovornosti izvajalcev teh nalog. Finančnih posledic zakon za državni proračun ne prinaša, saj se s selitvijo na drugo lokacijo ter novih zaposlovanj ne predvideva. V nadaljevanju je odbor sprejel amandma poslanskih skupin koalicije k 4. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejeti amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je vključen sprejeti amandma. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Tomaž Lisec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Lep pozdrav, predsednik; spoštovana državna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi! Pred nami je še en zakon, ki je očiten dokaz, da ta vlada nima kompasa in da ji ne pomaga nobena koalicijska pogodba. Kajti težko je delati, če sploh ne veš, kaj in kako bi, in če govoriš eno, delaš pa popolnoma drugo. In takšni politiki je težko slediti, še težje pa jo razumeti. Normalno pa je takšni politiki nasprotovati in pri tem opozoriti na nedoslednosti takšnega ravnanja. Vlada predlaga, citiram, da "se v postopku priprav na izvajanje evropske kohezijske politike v novem programskem obdobju, ki se začne s 1. januarjem 2014", torej Vlada že zamuja, "pravočasno oblikuje organizacijska enota oziroma vladna služba ter se s tem zagotovi jasno določitev organov upravljanja oziroma načina zagotavljanja ustrezne ravni pravne varnosti pri uresničevanju pristojnosti in odgovornosti organov upravljanja. Z ustanovitvijo vladne službe se jasno določa organizacijsko enoto Vlade kot organ opravljanja tudi zaradi nedvomne določitve pristojnosti in odgovornosti organov ter posameznikov." Tako v zakonu in tako v teoriji; praksa pa je in bo pokazala popolnoma nasprotno. Skratka, vlada zamuja pri zelo pomembni temi, to pa je črpanje EU sredstev za obdobje 2007–2013 ter pri pripravi projekta za naslednje obdobje 2014–2020. In zmotno misli, da bo s prenosom službe za izvajanje evropske kohezijske politike vse uredila. Ob tem pa ne smemo pozabiti, da bi vsaka kolikor toliko resna vlada o takšnih spremembah razmišljala vsaj takrat, ko je pripravljala proračuna za leto 2014 in 2015. Ne pa mesec dni pred začetkom novega obdobja. In pri tem začuda predstavniki Vlade zagovarjajo, da ne bo nič novega. Ampak vse bo novo, vse bo super in vse bo delovalo in vse bo seveda tudi boljše po njihovem mnenju, da pa ob tem niti ne vedo, kakšne bodo nove naloge, kakšne bodo te boljše naloge, kako bo s človeškimi viri. No, saj verjetno uradniki delajo v počasnem ritmu že vse od trenutka, ko je odšel minister za svoje gospodarstvo, se opravičujem, za gospodarstvo. In ko je ena pametna iz kvote koalicijskih poslancev, to je tista gospa, ki se spozna na velike in male krogce, kar preko elektronske pošte pozvala k izgonu tiste ta blond oziroma državne sekretarke na Ministrstvu za gospodarstvo, ki pa so ji vsi priznavali, da se spozna na evropsko kohezijsko politiko. Ja, tudi to je možno v tej vladi. Niti nihče ne ve, kaj in kako bo z opremo, dokumentacijo in prostori nove službe. Dejstvo je torej, da bo črpanje EU sredstev in načrtovanje stalo vsaj še 1 mesec glede na zakon in vsaj par mesecev glede na prakso slovenskega državnega uradništva. Toliko časa bodo namreč trajale selitve, načrtovanja, spremembe aktov. V SDS ne verjamemo, da ta prenova državne uprave ne bo nič stala, še manj pa verjamemo, da bo poslej vse boljše. Skratka, gre za piar famo te vlade, ker je danes očitno prioriteta črpanje EU sredstev. Praksa pa bo to prioriteto slej kot prej negirala. No, morda pa bo kakšen EU projekt na račun ostale Slovenije prišel v glavno mesto, o čemer pričajo tudi zapisniki predstavnikov Vlade in predstavnikov glavnega mesta. Skratka, tudi na podlagi tega zakona ne bo nič bolje. Noben evro več zaradi tega zakona ne bo prišel iz evropskih sredstev v našo državo, kajti očitno ni volje, ni želje, kar priča tudi nekajsekundni nastop državne sekretarke. Če bi želja bila, ne bi bilo Ministrstvo za gospodarstvo brez šefa že 3 mesece. Ampak vladna koalicija bo danes zakonu ploskala v zmotnem prepričanju, da bo danes vse bolje. Ne bo! V SDS ad hoc spremembam zakona samo zaradi piar fame, ki je te pol ure očitno prioriteta te Vlade, črpanje evropskih sredstev, ne verjamemo. Zato zakona tudi ne bomo podprli.
Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovana državna sekretarka s sodelavko, poslanke in poslanci! Danes sprejemamo sicer na videz zelo skromen zakon, o katerem je treba povedati, da smo iz Evrope dobili opozorila, da služba za kohezijsko politiko ne sme biti umeščena v Ministrstvo za gospodarstvo. Žolčno nasprotovanje temu zakonu je mogoče razumeti, ker je iz gospodarstva pa tudi od drugod slišati o zapletenosti postopkov za dosego kohezijskih sredstev. Kdo pa je postavljal ta sistem uveljavljanja, se pa ve. To ni bila ne ta vlada ne morebiti vlada Boruta Pahorja. V Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo predlagano rešitev. Obžalujemo sicer, da ni bil zakon sprejet, kot je bilo načrtovano, do konca leta 2013. Ali je črpanje kohezijskih sredstev prednost neke vlade ali ne, pa naj navedem samo iz sklepnega poročila, kjer je zapisano: V skladu s sklepom Vlade Republike Slovenije z dne 10. 10. je Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo v vlogi organa upravljanja za strukturne sklade in kohezijski sklad v sodelovanju z ministrstvi, vključenimi v izvajanje kohezijske politike, pripravilo akcijski načrt za pospešitev črpanja evropskih kohezijskih sredstev –Cilj je konvergenca. V akcijskem načrtu je prikazan povzetek stanja črpanja po operativnih programih, črpanje po ministrstvih in vsebinah, z oceno tveganja ter ključne ugotovitve s predlaganimi ukrepi. Tu se bom ustavila in povedala, da so do konca septembra 2013 bile podpisane pogodbe s strani resorjev v skoraj 90 %, da so bila do istega datuma počrpana sredstva iz kohezijske politike na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve za skoraj 70 %; da so na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport bila počrpana v višini 56,4 %. Naj si pa tisti, ki uspešno črpanje kohezijskih sredstev kritizirajo ali oporekajo, zastavijo tudi vprašanje, zakaj se ravno pri tistih ministrstvih, kjer je uspešnost črpanja zelo visoka, vedno znova soočamo s številnimi očitki. Bi bilo treba pogledati nazaj, bi bilo treba pogledati tudi v neposredno sedanjost, pa bi videli, da je uspešno črpanje kohezijskih sredstev za marsikoga tudi problem. Želeli bi si, da bi uvideli, kako je na začetku nove perspektive prav postaviti tako strukturo, ki bo tudi v skladu z zahtevami Evropske unije omogočala dobro črpanje; storiti pa vse, da bi se postopki poenostavili. Kot rečeno, Socialni demokrati bomo predlagane spremembe podprli.
Hvala tudi vam. Gospa Kristina Valenčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, državna sekretarka s sodelavko, kolegice in kolegi! Tokratno spremembo Zakona o državni upravi ne sprejemamo zaradi kakšne od EU direktiv, temveč zaradi lastne nacionalne potrebe po učinkovitejšem črpanju razpoložljivih evropskih sredstev. Znani so podatki, da je Slovenija iz finančnega obdobja 2007–2013 počrpala le polovico sredstev evropskih skladov. Slovenija je v tem obdobju upravičena do sredstev kohezijske politike iz naslova Cilj je konvergenca. Tako imamo na voljo 4,2 milijardi evrov evropskih sredstev, ki jih je potrebno porabiti do konca leta 2015. Največji zaostanki so pri operativnem programu za okoljske in infrastrukturne projekte, kjer je dosežen le 30 % izplen. Glede na dosedanji slab rezultat črpanja teh sredstev in glede na skrajno omejena sredstva v državnem proračunu je povsem razumljivo, da vlada predlaga dodatne ukrepe s ciljem večje preglednosti, učinkovitosti in odzivnosti sistema izvajanja evropske kohezijske politike v novi finančni perspektivi. Vlada skladno s priporočili Računskega sodišča predlaga ustanovitev vladne službe, pristojne za evropsko kohezijsko politiko, s čimer se jasno določa organ upravljanja za uspešno in učinkovito uporabo skladov evropske kohezijske politike. Skladno z izkušnjami iz prakse se uvaja centraliziran organ upravljanja, s čimer želi vlada doseči večjo preglednost, učinkovitost in odzivnost sistema, gladko usklajevanje in boljšo komunikacijo med vsemi udeleženci v sistemu, preprosto in učinkovito finančno upravljanje, celovit pregled nad izvajanjem evropske kohezijske politike v obeh programskih obdobjih. Centraliziran način upravljanja se je tudi na drugih področjih že izkazal za uspešnega, na primer pri skupnih javnih naročilih, enotnem plačnem sistemu, zato v Državljanski listi podpiramo te spremembe. Opozarjamo pa, da je 85 % problemov in zastojev, povezanih s črpanjem evropskih sredstev, zaradi kompliciranih postopkov in nepotrebne birokracije. Zato v Državljanski listi vlado pozivamo, da poleg oblikovanja centralnega organa, pristojnega za evropsko kohezijsko politiko, izvede tudi procesno optimizacijo postopkov črpanja. V Državljanski listi podpiramo vse spremembe, ki bodo zmanjšale administrativno breme, uvedle brezpapirno poslovanje in zagotovile transparentnost pri porabi evropskih sredstev. Potrebno je tudi stalno izvajanje preventivnih aktivnosti za zgodnje zaznavanje nepravilnosti in goljufij. Vladi hkrati predlagamo, da centraliziran način upravljanja uvede tudi na drugih skupnih področjih, kot na primer področje informatike, upravnega poslovanja in še drugje, saj bi na ta način dosegli boljšo izrabo razpoložljivih finančnih sredstev in poenotili poslovanje državnih organov. Kot rečeno, poslanke in poslanci Državljanske liste bomo spremembe podprli.
Hvala. Gospod Janez Ribič bo predstavil stališče Poslanke skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora; predstavniki, predstavnice Vlade; spoštovani poslanke in poslanci! Črpanje evropskih sredstev od začetka finančne perspektive v letu 2007 do danes, ko se perspektiva zaključuje, je eno najslabše urejenih in organiziranih področij v naši državni upravi. Z redkimi, žal prekratkimi izjemami, kot je bilo na primer obdobje celotnega leta 2012, pri katerem je potekala pospešena priprava projektov in zahtevkov za povračilo iz evropskega proračuna ter sprejetje dodatnih pravic porabe, ki so omogočile izvajanje že pripravljenih večjih projektov na področju okoljske infrastrukture. Poslanci Slovenske ljudske stranke smo že vrsto let med najglasnejšimi kritiki črpanja sredstev iz evropskih strukturnih skladov ter kohezijskega sklada, saj se še kako zavedamo, da so to, in še nekaj časa bodo, praktično edina investicijska sredstva, ki jih ima država na voljo. Številke o črpanju sredstev so po našem mnenju skrb vzbujajoče, saj smo praktično pred koncem finančne perspektive 2007–2013. Projekti morajo biti zaključeni do konca prihodnjega leta. Dejansko pa smo počrpali le dobrih 50 % pravic porabe. Tu se vidi, kako uspešna je naša dobro plačana birokracija. Še bolj skrb vzbujajoče pa je dejstvo, da se je pred meseci dobesedno kadrovsko sesula ekipa uslužbencev, ki je na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo bdela nad področjem črpanja evropskih sredstev. V najpomembnejšem trenutku, ko bi se morali vsi kadrovski in organizacijski potenciali združiti v smer enega cilja – učinkovitega črpanja in priprave kakovostnih programskih dokumentov za finančno perspektivo 2014–2020, je prišlo do dobesednega obglavljanja organa upravljanja. Zgolj zaradi dejstva, ker nekomu ni bila všeč gospa, ki je to področje zelo dobro pokrivala. Naj se naposled le lotim vsebine predlagane novele zakona o državni upravi. Kot vemo, zakon ponovno vzpostavlja vladno službo kot samostojni organ upravljanja evropske kohezijske politike, s ciljem boljše operativnosti ter večje učinkovitosti črpanja evropskih sredstev. Navedena vladna služba naj bi začela delovati s 1. marcem letos. S predlaganimi rešitvami v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke načeloma nimamo težav, saj je organizacijska oblika organa upravljanja v obliki vladne službe verjetno res primernejša. Bojimo pa se, da bo predlagana reorganizacija pomenila nekajmesečni zastoj dela na vsebini, česar pa si v tem kritičnem trenutku resnično ne moremo in ne smemo privoščiti. Bolj kot forma je za nas pomembna vsebina – kako se dela in kakšni projekti ter programski dokumenti bodo iz te vladne službe prihajali. Žal nas nekateri dokumenti – kot npr. strategija pametne specializacije 2014–2020, ki ga je Evropska komisija prejšnji teden dobesedno raztrgala, in osnutek operativnega programa za izvajanja evropske kohezijske politike 2014-2020, ki očitno gre v smer centralizacije – ne navdajajo z optimizmom. Upamo le, da bodo najbolj odgovorni – torej predsednica Vlade in preostali del ministrskega zbora, ki bdi nad črpanjem evropskih sredstev – resnično usmerili vse potenciale v to, da se bo naša država razvijala po načelih skladnega regionalnega razvoja in da bo kohezijska politika usmerjena policentrično. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlaganemu zakonu kljub številnim vsebinskim pomislekom ne nameravamo nasprotovati. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovana državna sekretarka s sodelavkama. Spoštovane kolegice in kolegi! Ponovno imamo pred seboj vladno novelo Zakona o državni upravi, kateri bo naša poslanska skupina namenila podporo. V naši poslanski skupini ugotavljamo, da z navedenim predlogom odpiramo oziroma vzpostavljamo ponovno vladno službo, ki bo skrbela za izvajanje evropske kohezijske politike in učinkovitejše črpanje namenjenih sredstev v določenem obdobju. Zavedamo se pomena kohezijske politike in z njo povezanih finančnih sredstev. Dejstvo je, da je bilo v preteklih 7 letih naši državi namenjenih ca. 4,2 milijona evrov sredstev; v bruseljski blagajni pa bomo od tega pustili okrog 800 milijonov evrov. V sedanji finančni perspektivi 2014–2020 pa je za Slovenijo namenjenih ca. 3,3 milijarde evrov sredstev. Ta organ oziroma prej imenovana vladna Služba Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je že obstajala do konca leta 2010, ko jo je bilo treba po vladni odločitvi ukiniti in jo pripojiti k Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo. Danes lahko ocenjujemo, da je bila ta poteza ukinitve in odcepitve napačna, saj takšna organizacijska prerazporejanja povzročijo zastoj in večjo možnost konfliktov interesov. Naj si vseeno drznem povedati, da gre spet za odločitve posameznih vlad in političnega igranja prerazporeditev posameznih organizacijskih enot. Po našem vedenju je ta predlog vlade smiseln in zelo umesten, saj bomo ponovno pridobili samostojen in neodvisen organ upravljanja, ki bo deloval na enem mestu in bo bolj operativen, prilagodljiv in odziven. Kljub temu da imamo v tem finančnem okviru za skoraj tretjino manj sredstev, bo za doseganje boljših kohezijskih rezultatov potrebno iskati sinergije z drugimi razpoložljivimi evropskimi in državnimi sredstvi. Drži, da je bil poudarek na uspešnosti črpanja, vendar je bilo po mnenju nekaterih premalo narejenega na doseženih učinkih, predvsem na okoljskih, socialnih, ekonomskih vplivih. Upoštevaje ugotovitev Računskega sodišča o potrebni zagotoviti in oblikovanju organizacijske enote oziroma vladne službe kot organa upravljanja za celovito evropsko kohezijsko politiko bo Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije namenila podporo vladnemu predlogu zakona.
Hvala tudi vam. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovane predstavnice Ministrstva! Zakon o državni upravi smo samo v tem mandatu spreminjali že nekajkrat. In prenašamo področja z enega ministrstva na drugo, pa potem po možnosti spet nazaj. Primer za to je državno tožilstvo in javna uprava, lokalna samouprava in še nekatera druga področja. Vse te organizacijske spremembe prinašajo s seboj ogromno administrativnega dela in posledično tudi nepotrebne materialne stroške: od zamenjave napisnih tabel, da naveden najbolj banalne stroške, prenosov premoženja, prehodov javnih uslužbencev z enega ministrstva na drugo oziroma druge organe in podobno. Nenehno se ukvarjamo le z nekimi formami, ne pa z vsebino – in to je ključni problem te države. Vlada v sedanjem predlogu sprememb zakona prenaša področje evropske kohezijske politike z Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo v samostojno vladno službo. Kot razlog za poseg v Zakon o državni upravi navaja izvajanje evropske kohezijske politike v novem programskem obdobju 2014–2020, ki se je začelo s 1. 1. 2014. Kot drugi razlog za poseg v zakon navaja izogibanje konfliktom interesov, ki nastajajo med različnimi ministrstvi pri črpanju evropskih sredstev. Krščanski demokrati Nove Slovenije nismo naklonjeni stalnim organizacijskim sprememba, saj te praviloma ne prinašajo dodane vrednosti v sami vsebini. Ureditev te službe znotraj Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo se nam zdi ustrezna rešitev in tudi v praksi se je izkazala za učinkovitejšo od rešitve, na katero sedaj ponovno prehajamo. V zadnjih 2 letih smo namreč uspeli počrpati skoraj toliko sredstev, kot prej v preteklih 4 letih skupaj. Generalno gledano, na področju črpanja evropskih kohezijskih sredstev se res ne moremo pohvaliti z uspešnostjo. V finančni perspektivi 2007–2013 smo doslej uspeli počrpati komaj 57 % razpoložljivih sredstev. To bi moralo marsikoga zelo skrbeti. Krščanski demokrati smo prepričani, da je na področju črpanja evropskih sredstev treba narediti vsebinske zakonodajne spremembe. Velika ovira za črpanje evropskih sredstev so postopki javnih naročil in z njimi povezani revizijski postopki. Prav področje javnih naročil zahteva, po našem trdnem prepričanju, čimprejšnjo korenitejšo zakonodajno prenovo, ki bo temeljila na povsem drugih izhodiščih kot sedanji predpisi. Drugi pomemben razlog, da zaostajamo na področju črpanja kohezijskih sredstev, so zamude in pomanjkljivosti na področju priprave projektov, ki bi jih bilo mogoče financirati iz evropskih kohezijskih sredstev, in tudi pomanjkljiva skrbništva posameznih resornih ministrstev. K takemu stanju veliko prispeva tudi kadrovska fluktuacija in slabše poznavanje področja evropske kohezijske politike s strani novih kadrov, zadolženih za to področje. Tudi sam moram povedati, da obžalujemo, da je bila – ne vem sicer na kakšen način – odslovljena mag. Monika Kirbiš Rojs, ki je bila ekspertka na tem področju. Zato je na tem področju nastala velika kadrovska luknja. Škoda za državo Slovenijo. Rešitev za izboljšanje nastale situacije na področju črpanja evropskih sredstev Krščanski demokrati ne vidimo v organizacijskih spremembah tega področja, pač pa v zagotavljanju stalne kontinuitete dela in dobri kadrovski zasedbi področja evropske kohezijske politike po različnih ministrstvih ter boljši in redni koordinaciji njihovega dela, kar pa bi bilo mogoče dosegati tudi ob sedanji organizaciji tega področja v okviru Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije Predloga zakona o spremembi Zakona o državni upravi ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Jerko Čehovin bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci, ostali navzoči! Predlog zakona o spremembi Zakona o državni upravi prinaša 1 samo novost, in sicer ustanovitev vladne službe na področju kohezijske politike. Doslej so postopke koordinirali na enem od direktoratov na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo, kar je problematično že zaradi hierarhičnega načela, saj direktorat težko koordinira že svoje ministrstvo, kaj šele druge ministre. Poleg tega, da se predlaga ustanovitev zaradi hitrejšega in bolj učinkovitega črpanja evropskih sredstev, pa sprememba sledi tudi mnenju Računskega sodišča, ki je ustanovitev posebnega organa za izvajanje kohezijske politike predlagalo zaradi zelo specifičnih nalog in jasne razmejitve med udeleženci ter v izogib konfliktu interesov. Dejstvo je, da je na področju kohezijske politike nujno treba zagotoviti boljše in učinkovitejše črpanje evropskih sredstev, saj je v Sloveniji v novi finančni perspektivi za izvajanje kohezijske politike EU v obdobju 2014–2020 na voljo skupaj 3,24 milijarde evrov. In ta sredstva je potrebno izkoristiti v največji možni meri, saj gre za sredstva, ki jih znotraj našega proračuna v teh časih ne moremo zagotoviti. Gre torej za sredstva, ki v Sloveniji predstavljajo ključni inštrument konkurenčnosti. Ustanovitev vladne službe predstavlja močno institucijo, ki bo odgovorna za učinkovito in pravilno upravljanje ter izvajanje kohezijske politike. Ugodna okoliščina je tudi, da je Evropska komisija določila, da se finančno obdobje 2007–2014 podaljša za 2 oziroma 3 leta. V letu 2013 smo zabeležili največ izplačil doslej, več kot 500 milijonov. Pri tem je potrebno še izpostaviti, da pri ustanovitvi službe ne bo dodatnega zaposlovanja javnih uslužbencev ter ni potrebe po dodatnih finančnih sredstvih, saj bo vladna služba prevzela ustrezne javne uslužbence in opremo Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. Do uveljavitve ustreznih proračunskih dokumentov pa se bodo tudi sredstva za delovanje vladne službe zagotavljala v finančnem načrtu obstoječega ministrstva. Uspešno izvajanje kohezijske politike oziroma uspešno in učinkovito črpanje evropskih sredstev je nujno potrebno v času, v katerem je ustvarjanje novih delovnih mest in trajnostni razvoj ključnega pomena. V Pozitivni Sloveniji smo prepričani, da bo k bolj uspešnemu črpanju pripomogla tudi samostojna vladna služba, ki bo zagotavljala fleksibilno, prilagodljivo organizacijsko in upravljavsko strukturo, skratka boljšo konfiguracijo. V Pozitivni Sloveniji bomo zato Predlog zakona o spremembi Zakona o državni upravi podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. In ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DOSTOPU DO INFORMACIJ JAVNEGA ZNAČAJA V DRUGI OBRAVNAVI Predlog zakona je v obravnavo Zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Renati Zatler, državni sekretarki Ministrstva za notranje zadeve.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Vlada predlaga novelo Zakona o dostopu do informacij javnega značaja. Namen te spremembe je zvišati stopnjo transparentnosti poslovanja gospodarskih družb in drugih zasebnopravnih poslovnih subjektov v lasti države in občin. Glavni cilj novele Zakona o dostopu do informacij javnega značaja je zagotoviti, da je razpolaganje s sredstvi poslovnih subjektov v lasti države in občin učinkovito, odgovorno in zakonito. Ustvariti konkurenčne pogoje na trgu za tista podjetja, predvsem za male in srednje velike gospodarske družbe, ki želijo poslovati z družbami v lasti države in občin oziroma z njimi konkurirati na trgu – torej ustvariti zdravo poslovno okolje, kjer bo prosta konkurenca in tržni pogoji. Zagotoviti transparentnost prejemkov vodstvenih oseb v teh družbah in zagotoviti pregledno kadrovanje, da bodo na vodstvene položaje v teh družbah prišli najboljši posamezniki, glede na zahtevane izkušnje. S tem bomo pomembno zmanjšali korupcijska tveganja, kar je tudi namen širšega paketa zakonodaje na področju transparentnosti. Pri predlaganih spremembah smo zasledovali načelo sorazmernosti. Z novelo zakona bomo zavezali poslovne subjekte, kjer obstaja prevladujoč vpliv države ali občin, kar pomeni predvsem večinska last. To pomeni, da bo to veljalo tudi za banke. Novi zavezanci ne bodo zavezani nuditi vseh informacij oziroma ne bodo zavezani do objave vseh dokumentov, temveč zgolj do specifičnih ključnih informacij, ki pa so usmerjene predvsem v izdatke – pogodbe o izdatkih za naročilo blaga, gradenj, agentskih, svetovalnih storitev, sponzorske, donatorske pogodbe ter druge. Dostop do informacij javnega značaja bo omogočen tudi za podatke o prejemkih in kadrovanju poslovodstva ter članov nadzornega sveta. Novih zavezancev ne bomo obremenjevali z administrativnimi obremenitvami oziroma se bodo te zmanjšale na minimum. Na novo bomo ta podjetja vključili tudi v Supervizor, predvsem javnogospodarske zavode in javna podjetja. Vsi poslovni subjekti pod prevladujočim vplivom bodo morali glede na predloge na svojih spletnih straneh objavljati tudi osnovne podatke o donatorskih, svetovalnih in drugih avtorskih pogodbah. Cilj novele in predvideni ukrepi so po našem mnenju nujni, primerni in sorazmerni, kar zadeva težo posledic. Nujni zato, ker je v Sloveniji korupcija realen in zelo pereč problem. Primerni zato, ker se tudi v svetu transparentnost in pravica do dostopa do informacij javnega značaja pojmuje kot izredno pomembno orodje za preprečevanje korupcije. Predvsem se ji pripisuje velika teža na t. i. proaktivni transparentnosti. Ukrepi so tudi sorazmerni, ker kot navedeno novi zavezani poslovni subjekti ne bodo zavezani za dostop do vseh dokumentov; administrativne obremenitve pa se tudi zmanjšujejo. Glede dokumentov po Zakonu o dostopu do informacij javnega značaja v splošnem omogoča uveljavljanje poslovne skrivnosti, razen za 4 osnovne podatke o poslih glede izdatkov, to so vrsta posla, vrednost, partner in datum ter trajanje pogodbe. Absolutno javni podatki bodo podatki o donatorskih in svetovalnih pogodbah, podatki o višini prejemkov ter poslovodnih oseb. Vlada predlaga, da poslanci novelo sprejmete. Hvala.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Jerku Čehovinu.
Še enkrat hvala za besedo. Poročilo je zelo dolgo, zato ga bom poskušal nekako skrajšati. Mi smo ga obravnavali na seji 15. 1. 2014. Predhodno smo bili seznanjeni z mnenjem Sodnega sveta, z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, z mnenjem Državnega sveta, z dopisom Gospodarske zbornice Slovenije, z amandmaji poslanskih skupin SDS k 2., 4. in 6. členu; z amandmaji poslanskih skupin koalicije k 2., 3., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 12., 13., 14., 15., 16., 17., 21., 23., 24., 25., 26., 28., 29. členu z dne 9. 1.; ter spremembami amandmajev k 2., 8., 9., 12., 13., 14., 21., 23., 26., 29. členom z dne 14. 1. 2014; ter z amandmajem poslanske skupine SLS k 2. členu z dne 9. 1. in s spremembo amandmaja k 2. členu z dne 10. 1. Predstavnik predlagatelja, minister za notranje zadeve, ki je v dopolnilu obrazložitve členov povedal, da je namen predlagane novele krepitev transparentnosti poslovanja, zavezanosti javnosti, odgovornosti, integriteti pri upravljanju gospodarskih javnih zavodov, javnih podjetij, gospodarskih družb in drugih pravnih oseb zasebnega prava pod prevladujočim vplivom Republike Slovenije; tudi samoupravnih lokalnih skupnosti in drugih oseb javnega prava z določitvijo novih zavezancev za informacije javnega značaja, z vzpostavitvijo registra zavezancev in določitvijo centralizirane in enotne proaktivne objave podatkov o izdatkih odločnih zavezancev. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Sladjana Ješić je v predstavitvi pisnega pravnega mnenja povedala, da predlog zakona s širitvijo kroga zavezancev za informacije javnega značaja, določitve novih izjem, novih postopkovnih pravil in novih prekrškovnih določb vključuje pomembne vsebinske spremembe in dopolnitve za obstoječe veljavne zakonske ureditve. Pojasnila je, da dejanski obseg noveliranja presega polovico obsega veljavnega zakona, zato bi bilo namesto novele ustrezneje poseči po novem zakonu. Opozorila je tudi na prehodne določbe, saj so po njihovem mnenju za tako obsežne spremembe, kot jih določa predlagana novela, roki za začetek veljavnosti prekratki. Predstavnik Državnega sveta, državni svetnik Rajko Fajt, je s predstavitvijo pisnega mnenja povedal, da Državni svet predlagano novelo podpira. Informacijska pooblaščena Nataša Pirc Musar je povedala, da predlagani zakon podpirajo. Predstavnica Gospodarske zbornice Slovenije Alenka Avberšek je povedala, da participativni demokraciji, ki zasleduje novela, sicer ne nasprotuje, imajo pa zadržke glede razkritja podatkov družb, in sicer v 100 % lasti države, vendar deluje na trgu, saj bi to po njihovem mnenju zmanjšalo konkurenčnost teh družb na domačem trgu. Predstavnica Holdinga slovenskih elektrarn Ana Zaletelj je povedala, da nasprotujejo določbam, ki vpeljujejo razkritje podatka družb, ki so v lasti države in delujejo na trgu. Podpirajo pa idejo, da bi se ti podatki zbirali; ne pa da so dostopni javnosti. Po njihovem mnenju bi bilo dovolj, da so ti podatki dostopni lastnikom in organom pregona, saj gre za podatke, ki so po Zakonu o gospodarskih družbah opredeljeni kot poslovna skrivnost. Predsednik Komisije za preprečevanje korupcije mag. Goran Klemenčič, torej predsednik v odstopu, je povedal, da predlagano novelo podpira v delu, ki ureja pregled t. i. paradržavnega sektorja, saj so korupcijska tveganja ravno na tem področju največja. Predstavnik društva Integriteta Vid Doria je povedal, da je postala transparentnost eden ključnih elementov preprečevanja koruptivnih dejanj, zato predlagani zakon podpirajo. V razpravi je bila s strani članov odbora izražena podpora predlagani noveli. Poslanci opozicije so opozorili na to, da bi bilo treba krog zavezancev po [[nerazumljivo]] razširiti še na odvetnike in odvetniške družbe, ki posluje s poslovnimi subjekti. Poleg tega bi bilo po njihovem mnenju treba razširiti tudi na banke, ki so prejele državno pomoč, če so predmet ukrepov države. S strani predstavnikov Ministrstva za notranje zadeve je bilo pojasnjeno, da bodo predloge, ki so bili podani s strani opozicijskih poslancev, poročilo plenarne seje in rešitve, s katerimi se strinjajo, pripravili v obliki amandmajev. Odbor je nato sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije k 2., 3., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 12., 13., 14., 15., 16., 17., 21., 23., 25., 26., 28. in 29. členu. Odbor ni sprejel amandmajev poslanske skupine SDS k 4. in 6. členu. Brezpredmetni so postali amandmaji poslanske skupine SDS k 2. členu in amandma poslanske skupine SLS k 2. členu predloga zakona. Odbor je sprejel še 3 svoje amandmaje, in sicer k 2. členu, k 3. členu pod točko 2 in k 23. členu. [[opozorilni znak za konec razprave]] V skladu s 128. členom Poslovnika je odbor glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala za predstavitev poročila odbora. Ker je Zbor na 19. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna, zato prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 3. 2. 2014. V razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 3. člen ter amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 5. člen ter amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 6. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 8. člen ter amandma Poslanskih skupin SDS in SLS ter amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Besedo ima mag. Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo, predsednik. Obljubljeno je bilo na seji matičnega delovnega telesa, da bo za plenarno zasedanje predlagatelj pripravil predloge amandmajev, ki bodo dosledneje upoštevali pripombe Zakonodajno-pravne službe. To priložnost uporabljam zato, da bi opozorila, da tudi vsi doslej vloženi amandmaji uvodoma v obrazložitvi navajajo to, da skušajo dosledneje uveljaviti mnenje Zakonodajno-pravne službe. Napovedano je bilo, da si odpiramo čas za tretjo obravnavo, do katere bo mogoče še kakšno od pripomb vpeljati, kajti odločamo vendar o zelo pomembnem zakonu. Naj poudarim, da Poslanska skupina Socialnih demokratov cilje novele tega zakona v celoti podpira, se pa zaveda, da je treba z veliko skrbnostjo opozoriti na tisto, da je v predlaganih amandmajih upoštevana tudi naša želja po tem, da se uresniči uveljavitev poslovne skrivnosti. Gospodarski subjekt torej lahko uveljavlja poslovno skrivnost in če bi razkritje podatkov ogrozilo konkurenčnost ali interese gospodarskega subjekta, bo potem v naslednjih korakih tisti, ki bi želel priti do takega podatka, lahko uveljavljal zahtevo po tem, da do takega podatka pride. Naslednja instanca je pa tista – ki bo v normalnih postopkih, ki so v procesu pritožbe oziroma v upravnih postopkih zagotovljeni – kjer bo tudi uveljavljal možnosti za ugotovitev, ali je tak postopek možen ali ne. Javila sem se pa zaradi tega, ker je ta 8. člen ravno tak, da je ob 6.a členu mogoče razmišljati tudi o tem, ali so poslovne skrivnosti dovolj zavarovane ali ne. In kot je državna sekretarka uvodoma rekla, so podatki, ki so absolutno javni. Vendar obstaja v zakonu tudi še možnost, da se uveljavlja zahteva po ohranjanju poslovne skrivnosti. Socialni demokrati menimo, da je interes javnosti – ob tem, koliko obveznosti je naloženih državljankam in državljanom z nekaterimi zadnjimi ukrepi, tudi dokapitalizacijo – da je upravičena do transparentnosti in do javnosti podatkov. V Poslanski skupini SD bomo podprli predlog 4 koalicijskih skupin. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo želi minister dr. Gregor Virant.
Hvala lepa. To je eden ključnih členov tega zakona in predlagam, da si ga res skrbno preberete, ker razdeljuje oziroma razgrajuje cel sistem, kako se bo lahko prišlo do informacij o poslovanju podjetij pod prevladujočim vplivom države. Tu mora biti poslovnih skrivnosti čim manj oziroma tako bom rekel – tudi poslovna skrivnost ne odvezuje podjetja, da od sebe posreduje osnovne podatke, podatke o posameznih izdatkih, o tem, kaj kupuje, za koliko kupuje, od koga kupuje, podatke o donatorskih pogodbah, o sponzorskih pogodbah, o svetovalnih pogodbah, o odvetniških pogodbah in tako naprej. Ta člen je ključen za transparentnost paradržavnega sektorja, v katerem se obrača na stotine milijonov. Če imamo na eni strani državne organe – Državni zbor, ministrstva, sodišča, tožilstva itn. – pod skrbnim drobnogledom, pod močnim nadzorom, vse je javno, vse je transparentno, vsak lahko do vsakega podatka pride. Imamo pa na drugi strani ta trenutek dostop do enakih ali podobnih informacij v množici podjetij v državni lasti popolnoma zaprt, ker se lahko vedno sklicujejo na poslovno skrivnost in enostavno ničesar ne pokažejo. In to je velik problem. Koliko nekega manevrskega prostora za pretakanje denarja iz podjetij, ki so naša skupna last, naše skupno premoženje, na zasebne račune. Ne vem, ali si sploh zamišljamo dimenzije tega problema. Zakon vsega tega ne bo rešil čez noč, bo pa bistveno povečal transparentnost poslovanja, s tem bo bistveno zmanjšal korupcijska tveganja in bistveno povečal tudi odgovornost pri upravljanju s temi podjetji, kajti tisti, ki odločajo o teh poslih, bodo trikrat premislili, preden se bodo za kakšen posel odločili, če bodo vedeli, da bo javnost z vsem seznanja. Veliko bolj bodo morali stati za svojimi odločitvami in jih tudi razložiti, pojasniti. Kako se recimo sponzorirajo posamezna športna društva, športni klubi in tako naprej? Netransparentno, brez meril, čez prst, pač dobi tisti klub, ki je ljub predsedniku uprave nekega podjetja. Ko smo pred kratkim slišali za eno lepo in veliko donacijo enemu športnemu klubu na Primorskem, me je poklical en župan iz severovzhodne Slovenije in je rekel, mi bi pa tudi dobili, mogoče ne milijon in pol, kot so ga dobili oni, bi pa kakšnih 200 tisoč dobili od tega istega podjetja, ki ni primorsko podjetje, ampak je vseslovensko podjetje. Tega je toliko, da si še misliti ne moremo. In po eni strani natančna pravila javnega naročanja, ki veljajo za vse nas in za javni sektor, nadzor Računskega sodišča, javnost podatkov, vse, kar hočete, v javnem sektorju. V teh firmah, ki obračajo stotine milijonov, pa nobenih pravil glede naročanja, nobene transparentnosti, ni nadzora Računskega sodišča in nič od tega. Vsaj en segment bomo zdaj izboljšali s tem zakonom, to je segment transparentnosti. In pa zelo pomembno – javnost podatkov o plačah, prejemkih, odpravninah in drugih bonitetah članov nadzornih svetov in članov uprav. Po eni strani imamo skrajno omejene in zregulirane plače v javnem sektorju, začenši s plačo predsednice vlade, če hočete, ki znaša manj kot 3 tisoč evrov neto; po drugi strani pa gledamo plače direktorjev teh podjetij v državni lasti, ki so dvakrat, trikrat višje, pa še skrivajo jih. Ne več dolgo, na srečo. Kar se tiče amandmaja k temu členu, ki ga je predlagala opozicija, konkretno SDS in SLS, sem pričakoval kakšno besedo s strani gospoda Širclja, verjetno je on ta amandma napisal. Sam osebno bi ta amandma podprl. Predlagam tudi koalicijskim strankam, da še enkrat ta amandma pogledajo. Gre za javnost tistih kreditov, slabih kreditov, to je kreditov bonitete D in E, ki ne bodo preneseni na DUTB iz kdo ve kakšnih razlogov in bodo ostali na bankah. Prav je, da javnost ve tudi za podatke o teh kreditih. Navsezadnje bi bilo dobro slišati tudi pojasnilo, zakaj nekateri od teh kreditov ostajajo tam in ne gredo na slabo banko. Do tretje obravnave se bomo morali pozabavati še z nekaterimi zanimivi vprašanji. Med drugim mislim, da bi bilo zelo dobro odgovoriti na vprašanje, ali je slaba banka zavezanec po prvem ali po 1.a členu. Tisti, ki ste si podrobno pogledali zakon, boste videli, da je to kar razlika. Če je nek subjekt zavezanec po 1. členu zakona, pomeni, da je zavezanec tako kot Državni zbor, ministrstvo ali nek javni zavod. Če pa po 1.a, to pa so podjetja pod prevladujočim državnim vplivom, je pa ta režim nekoliko manj strog. Se pravi, če je na neki pogodbi poslovna skrivnost, se razkrijejo samo elementarni podatki iz te pogodbe. Potem je možnost t. i. way out, če dokaže podjetje, da bi razkritje škodovalo njegovemu konkurenčnemu položaju. Jaz mislim, da mora za slabo banko – zlasti po tem, kar javno spremljamo v medijih zadnje čase – veljati popolna transparentnost. Iz davkoplačevalskega denarja smo dokapitalizirali banke z milijardami. Zdaj se ti slabi krediti prenašajo na slabo banko in pravico imamo natančno vedeti, kaj in kako bo slaba banka s tem delala, kako bo upravljala s temi terjatvami, kako bo prodajala tisto, kar je dobila v zavarovanje, kako bo prodajala terjatve – to moramo vse vedeti. Te stvari se nam ne smejo izmuzniti, da ne bomo čez leta znova ugotavljali, kako je šel nek proces k vragu, tako kot smo za kakšne procese v preteklosti ugotavljali. Do tretje obravnave še ta razmislek o širini, obsegu transparentnosti delovanja slabe banke. Amandma Slovenske demokratske stranke in Slovenske ljudske stranke, mislim, da je primeren. Koalicija naj razmisli o podpori. Tudi če v tej obravnavi slučajno ne bo podprt, mislim, da je potrebno do tretje obravnave nekaj zelo podobnega napisati in uveljaviti.
Hvala ministru. Še je želja po razpravi, zato predlagam, da se prijavite k razpravi. Razpravljamo o 8. členu in amandmajih poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke in Slovenske ljudske stranke ter amandmaju koalicije. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, minister s sodelavci! Tukaj se z ministrom strinjam, da gre za ključne amandmaje in ključne člene v zakonu. In ravno zaradi tega moram reči, da sem skrajno zaskrbljen, ker tudi iz izvajanja ministra sedaj izhaja, da za te zadeve nima več podpore koalicije. Ne gre samo za naš amandma, ki je popolnoma logičen v skladu s tem, kar je koalicija zadnji mesec za doseganje piar učinkov govorila, da bodo podatki za vse slabi krediti postali javni – kdo jih je najel, kdo jih je odobril in vse to. Danes v časopisu že beremo, ne vem, če se točno s tem amandmajem nalaga, ampak tudi novinarji so zaznali. Koalicija državne družbe ščiti pred Supervizorjem, pred razkritjem podatkov. Družbe s prevladujočim vplivom oseb javnega prava. Slutim in tudi po tem, kar je gospod Čehovin danes izjavljal, je bilo v jutranjih poročilih na Radiu Slovenija, da je v večinskem delu koalicije že prišlo do sklepa, da se te zadeve zabremzajo. Da iz tega vsega skupaj, to veliko govorjenje, ne bo nič. Minister je sicer to piarovsko dobro izrabil v preteklih 14 dnevih ali mesecu. Še enkrat pravim, da nikakor ne more zagotoviti podpore za naš amandma, čeprav pravi, da bi ga bilo potrebno podpreti. Kar je popolnoma logično, kolegice in kolegi, iz teh strank, ki ste pač pod direktnim vplivom – prevladujočim, se bom izrazil, finančnih in političnih oligarhij , ki izhajajo iz prejšnjega sistema in ki so krive za ta nezaslišan rop v naših bankah. In seveda je popolnoma jasno, vi ste dobili befel, se opravičujem za tujko, da morate te ljudi ščititi na vse načine. To se ne izraža samo v zvezi s tem zakonom. Se izraža tudi v zvezi z Zakonom o arhivih, se je izrazilo na Komisiji za peticije, kjer je minister, vaš predstavnik, verjetno za takratno igro in takratno barantanje glede tega zakona, moral podpreti tak necivilizacijski predlog.
Gospod Jerovšek, dovolite mi, da vas opozorim, da ste pri 8. členu popolnoma drugega zakona.
Ne, moram to povedati, to je povezana zadeva. Oprostite predsednik, jaz imam toliko političnega instinkta in vem, da so to povezane stvari. Tudi informacije sem dobil, kako so pogojevali Državljansko listo; in to je treba javnosti povedati. Prosim, predsednik, ne zaustavljajte me. Moram povedati tudi vam, da vi ne boste nikoli predsednik republike. Glede tega je bil gospoda Pahor, ko je bil predsednik, demokrat in me ni nikoli ustavil, je bil za širino v parlamentu.
V redu. Gospod Jerovšek [[…]]
Vi pa me tukaj ustavljate. Zdaj me želite dekoncentrirati. Tam se je izkazalo – Državljanska lista je morala, poslanec, ki je celo po profesiji humanist, bi moral biti, je podprl predlog, da svojci nimajo pravice pokopati svojcev; nedolžne žrtve Udbe se ne pokopljejo oziroma nimajo pravice do groba.
Gospod Jerovšek, govorimo o informaciji javnega značaja.
Rekel sem vam, da je to povezano tudi z Zakonom o arhivih, s tisto sejo. Takrat je Državljanska lista dala koncesijo, da je podprla tako necivilizacijske predloge. Danes pa minister tu pojasnjuje, da ni več podpore praktično zato, ker so ti isti krogi, ki so prišli do izraza pri tistih 2 zakonih in pri tistih 2 zadevah, pritisnili na to koalicijo pod prevladujočim vplivom oseb iz nekdanjega režima, ki so krive za rop bank in bo do tretje obravnave [[…]]
Gospod Jerovšek, dvakrat sem vas že opomnil. Če se ne boste držali Poslovnika, vam bom vzel besedo.
Sedaj govorim točno o tem – bo do tretje obravnave vse, kar se tu določa v teh zakonih, na sofisticiran način izničeno. Jaz pa se zavzemam za to, kolegice in kolegi, da nehate podpirati te osebe in te kroge, to oligarhijo, ki je kriva za stanje v tej državi; bolj kot mi politiki, ki smo za javnost vsega krivi. Ampak smo krivi tudi zaradi tega, ker vi podpirate takšne zadeve. Zelo odkrito jih podpirate. In če še novinarji v časopisu, ki ni opozicijski, ugotavljajo, da koalicija ščiti državne družbe pred Supervizorjem, se pravi pred objavljanjem, je meni popolnoma vse jasno. Jaz se tu strinjam z ministrom, za katerega se mi zdi, da se zaletava tudi v smeri, ki niso pametne, ampak že itak je moral korigirati te koalicijske amandmaje. Njegovo plediranje sedaj, da je transparentnost s tem bolj važna, je seveda normalno, je koristno. Popolnoma jasno je, da vsi vemo, ki se spoznamo na politiko, na kaj pledira, na kaj je opozoril med vrsticami – da pač nima več podpore v koalicijskih vrstah. Kdo mi je rekel? Saj pravim, da še v časopisih piše, da je tako. Nobenega vzroka ni, da tisto, kar je po mednarodnih standardih, velja za slabo terjatev, da so to krediti v bonitetni skupini D in E, kjer je poteklo 90 dni od roka za vračanje kredita; pa te sposobnosti ni, da je to slab kredit, slaba terjatev za banko in da je to treba objaviti. Ampak vi se s tem ne strinjate in se tudi izgovarjate kar naprej o poslovnih skrivnostih in ne vem kaj. Vse te poslovne skrivnosti, ki smo jih dosledno spoštovali, so pripeljale do tega, da so nam izropali državo. Pod to krinko so nam izropali državo. In zavzemate se še naprej, da gre to naprej. In še en dokaz, da se je koalicija večinsko odločila drugače, da bo ščitila lopovščino do kraja, do zadnjega diha, je bil prejšnji teden, ko smo obravnavali naš Zakon o spremembi Zakona o bančništvu, ki je bil prej vložen kot ta Zakon o dostopu do informacij javnega značaja. Mi smo Zakon o bančništvu vložili 17. decembra, gre za bančno tajno, za razumno omejitev bančne tajnosti. Tisti naš zakon je bil vzrok, da se je minister in takrat verjetno kdo spomnil, da je preko tega zakona skušal doseči delno enake učinke in večjo javnomnenjsko učinkovitost; piar, ki ga je izvedel. Vi ste prejšnji teden gladko zavrnili ta zakon na glasovanju, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo, čeprav je določal, da imata do podatkov o slabih terjatvah dostop samo Državni zbor in Odbor za finance. Gospe in gospodje, kdo pri vragu pa je lahko predstavnik ljudstva, da bo imel pogled v to. Če vi vsem ljudem jemljete pravico, če kljub temu, da sanirajo banke, da so jih že dvakrat sanirali, pa se norčujete iz državljanov in davkoplačevalcev, da tega ne smejo izvedeti. Ker podpirate slabo poslovanje v bankah in rop v bankah, niti Državnemu zboru, kjer smo izvoljeni predstavniki ljudstva, jemljete to pravico z glasovanjem. Dejstvo je, če bi bile danes volitve, bi vas zaradi teh 2 zakonov ljudje odpoklicali, bodite prepričani. Bodite prepričani! Iz državljanov, iz volivcev se lahko dolgo norčujete, da imate za seboj uspešno medijsko propagando; ampak tukaj so pa ljudje občutljivi in vedo, kdor danes trdi, da se tega ne sme pokazati ljudstvu in davkoplačevalcem, ki plačujejo te lopovščine, tisti si ne zasluži, da sedi v poslanskih klopeh. In žal so mnogi med vami takšni. Brezpogojna pomoč – ste obljubili pri prikrivanju teh podatkov. In zaradi še enkrat pravim, minister, jaz bi bil vesel, da malo bolj jasno poveste, kakšni pritiski so se vršili v koaliciji, bolj jasno. Prej ste nakazali med vrsticami, domnevam, da vsi poslanci ne znajo brati med vrsticami. Meni je bilo dovolj jasno, kakšni pritiski in kaj se misli storiti do tretje obravnave, da bo lopovščina v bankah, da bo ta rop zaščiten do konca, do zastaranja. In to je temeljni politični cilj vsaj 2 največjih strank te koalicije, ker so vas pač oni ustanovili. Ti so vas ustanovili, ki se tako krčevito branijo vsakega razkritja o bančnem ropu, se branijo razkritja podatkov Udbe, o umorih v 80-ih letih in tako naprej. Mi bomo do konca vztrajali, da se te stvari ljudem pokaže, da ravno s pomočjo ljudstva lahko ozdravimo razmere v našem bančništvu. Brez izrazitega pritiska ljudi, da jim povemo resnico, pa to ne bo šlo. Ti, ki imajo takšne milijarde denarja, zastonj denarja, lahko podkupijo kogarkoli v državi, dosežejo svoje in podkupujejo intenzivno. In meni se zdi zelo čudno, da ne podprete rešitev, ki bi enkrat za večno ali pa vsaj poskušala presekati to incestno vez med temi, ki so izropali banke in ljudstvo, in izvoljenimi predstavniki ljudstva v nekaterih strankah. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima minister dr. Gregor Virant.
Hvala. Mogoče se nismo dobro razumeli. Po 11 letih veljavnosti Zakona o dostopu do informacij javnega značaja ta vlada in ta koalicija odpira tudi podatke v podjetjih v prevladujoči državni lasti in odpira podatke o vseh slabih kreditih, ki so prenešeni na slabo banko. Glede na vašo razpravo bi morali ploskati temu zakonu. To je zakon, ki bo odprl, razkril, razgalil, če hočete, vse tisto, kar je danes, kar je bilo do danes in kar je še danes do uveljavitve tega zakona zaprto za javnost. Javnost danes nima možnosti vpogleda niti v plače v državnih podjetjih, niti v bonitete, niti v odpravnine, niti v službene avtomobile, niti v druge bonitete članov uprav. Niti nima pravice videti pogodb, niti osnovnih podatkov o pogodbah, ki se tičejo sponzorstev, donatorstev, svetovanja, odvetniških storitev, nabave materiala in tako naprej. Ta zakon prinaša revolucijo v tem smislu. In ta zakon, čeprav bi to sistemsko spadalo v Zakon o slabi banki, prinaša tudi javnost vseh ključnih podatkov o slabih kreditih, prenesenih na Družbo za upravljanje terjatev bank ali na t. i. slabo banko. Podatek o višini kredita, podatek o prejemniku kredita, podatek o bruto stanju dolga, koliko je še ostalo za plačat, podatek o tem, kdo so bili tisti, ki so ta kredit odobrili; in to za celoten historiat – od prve pogodbe do vseh reprogramov in vsega, kar je bilo. Popolnoma se zadeva odpira. In zaenkrat lahko rečem, da je koalicija v celoti podprla popolnoma vse, kar sem predlagal, popolnoma vse, kar je predlagalo Ministrstvo za notranje zadeve, skupaj z informacijsko pooblaščenko in Komisijo za preprečevanje korupcije. To je tudi eden od 15 predlogov odhajajočega senata Komisije za preprečevanje korupcije, da se ta zakon izpelje na takšen način do konca. Amandma, o katerem takole dramatično razpravljamo, je ena podrobnost v tem zakonu, ne nepomembna, se strinjam, o kateri je vredno razmisliti. Sam osebno jo podpiram, ne morem pa zdajle dati komande poslancem koalicije, naj to podprejo. Koalicijske poslanske skupine, sem prepričan, bodo o tem razmislile. Pa še na eno stvar sem bil opozorjen, da sta 2 amandmaja k istemu členu, če je en sprejet, drugi postane brezpredmeten, čeprav mi tu ni čisto jasno, zakaj. Meni se zdita povsem kompatibilna, ampak službe so pač pripravile opozorilo, da če je ta amandma sprejet, postane amandma koalicije brezpredmeten. Da se razumemo, sam sem za to, da se omogoči tudi dostop do podatkov o teh kreditih, ki ostanejo na bankah, slabih kreditih, torej kreditih iz skupine D in E. O tem v koaliciji razprave še ni bilo, ker je to nov predlog, ki je prišel iz opozicije. Mislim, da so vse možnosti, da ta predlog dobi podporo, in ni čisto nobene potrebe, da bi dramatizirali. Moram pa zelo jasno povedati, da ta zakon ni stvar nekakšnega piara, ampak da ta zakon v resnici prinaša velike spremembe. Mislim, da so novinarji, ki se profesionalno ukvarjajo s pridobivanjem in obdelavo ter posredovanjem informacij, to začutili, kako širok prostor novih informacij se jim odpira, se odpira celotni javnosti, koliko stvari bo mogoče izvedeti za nazaj in kako močnejša bo kontrola javnosti, medijev in širše javnosti, civilne družbe, če hočete, za naprej pri upravljanju teh podjetij. Moje mnenje in mnenje Državljanske liste je, da bi morali podjetja v državni lasti čim prej prepustiti na odprtih, transparentnih razpisih zasebnemu lastništvu, ker je to najboljša garancija, da se bodo ta podjetja dobro upravljala, da se bodo razvijala, da bodo odpirala delovna mesta in da bomo lahko s kupnino zmanjšali svoj javni dolg, da ne bomo vsako leto plačevali milijarde obresti in smo že do tule v teh obrestih. Ampak ker vemo, da to ne bo mogoče čez noč, in ker vemo, da vsa Slovenija ne misli tako in da velik del političnega prostora ne misli tako, je potrebno v tem vmesnem času zagotoviti čim bolj odgovorno upravljanje s temi firmami. In sestavni del tega odgovornega upravljanja je tudi transparentnost njihovega poslovanja.
Postopkovno, gospod Jerovšek, izvolite.
Predsednik, glede na to, kar je opozoril minister in kar piše v pregledu danes, da če bo sprejet amandma dveh poslanskih skupin, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten – to je res. To je manipulacija, je v nasprotju s Poslovnikom, ker se ne nanašata eden na drugega, ker gre za neprenešene kredite. Gre za neprenešene kredite in nista v nobeni koliziji. In vsaj to dovolite! Smatram, da gre za neko sabotažo v službah oziroma za vpliv pravih krogov na to, kar službe pripravijo in predložijo. To opombo je treba čim prej umakniti, ker je ta opomba dana zaradi tega, da se bo koalicija lahko izgovarjala, da tega ne more podpreti, ker pade njen amandma. Sploh nista v koliziji ta 2 amandmaja. In želim, da tudi poveste, kdo pripravlja takšne opombe, ki so v nasprotju s Poslovnikom, ki skušajo Državni zbor zavesti in preprečiti, da bi sprejel dober zakon, ki bi učinkoval. Hvala lepa.
Hvala, gospod Jerovšek. Seveda bomo preverili do glasovanja glede tega, ali je drugi amandma brezpredmeten, če je prvi sprejet. To je naloga služb in bomo do glasovanj to detajlno pogledali. Več je prijavljenih k razpravi, tako da bom odprl možnost za prijavo, ker se je že prej prijavil Tomaž Lisec, potem še drugi. Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, predsednik. Jaz predlagatelja eksplicitno sprašujem, ali bodo po tem zakonu tudi dostopne javnemu pregledu avtorske podjemne pogodbe, pogodbe o delu, ki jih imajo posamezne fizične osebe z državnimi organi zaradi različnih pisanj zakonov, mnenj itd. To je prvo vprašanje. Drugo pa je moje mnenje. Zakon je velik napredek, ampak veliko prepozno, kajti že v gradivu predlagatelja piše, da je Švedska 1766 sprejela zakon, Danska 1975 itd. Mi smo najprej državo spravili v bankrot, zdaj pa sprejemamo zakone, ki ne bodo veliko prinesli. Pa veste, zakaj ne? Ker tudi s tem zakon ne gremo do konca. Minister je rekel, da je predlog oziroma amandma SDS podrobnost, ampak problemi vedno ležijo v podrobnosti. Tudi Zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij je imel načeloma dober namen, ampak samo v podrobnosti je bil problematičen. In poglejte, kaj se nam je zgodilo. Jaz menim naslednje. Kolega Jerovšek je rekel, da je minister uporabil dober piar. Dober ali slab – bomo videli. Jaz pa menim naslednje. Če minister kot predlagatelj res stoji za tem, da bi bilo dobro amandma SDS podpreti, lahko iz lastnih izkušenj povem, kako naj ravna. Svojim poslancem naj naroči, naj glasujejo za amandma. To je moja izkušnja, 3 mesece sem bil v poslanski skupini, to lahko potrdi bivši minister dr. Šušteršič, dr. Pavliha, gospod Štih – to, kar predsednik Državljanske liste reče, tako se glasuje. To je moja izkušnja. Se pravi, minister, na vas je, da je ta amandma sprejet, in da bomo tudi tisto drobno podrobnost odpravili in da bo vse javno. Preprosto povedano, če nismo nič kradli, nič ni hudega, veste. Nič ni hudega. Nobenemu se ne bo nič zgodilo, ki ni kradel. Po domače rečeno, ki ni denar iz podjetja jemal na zasebne račune, ki ni prenašal itd. Nič se ne bo zgodilo in se ne more zgoditi. Če pa je kdo to delal, potem pa je prav. In enako je v bankah, enako je v nadzornih svetih. Tukaj gre za preizkus verodostojnosti. Če je glavni predlagatelj verodostojen, bo seveda ravnal tako, kot je to običaj: naroči svojim poslancem – jaz sem mnenja, da je ta amandma dober, glasujte za. In tako, kot smo takrat glasovali za, ko sem še jaz bil član, bomo tudi zdaj glasovali. Če pa je to piar finta, kot temu reče kolega Jerovšek, potem pa pride to, kar pride. In seveda ni dobro, kajti posledice so katastrofalne in se še slabšajo. Naredimo to, kar je naša dolžnost, pa bo vse v redu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Postopkovno, gospod Pavlišič, izvolite.
Hvala za besedo. Predsednik, prosil bi, da intervenirate v takih primerih žalitev, ki so izrečene v Državnem zboru; namreč da poslanci Državljanske liste ne glasujemo po svoji vesti, ampak tako, kot nam ukaže naš predsednik. To absolutno ni res in to najostreje zavračam. To si lahko gospod Vogrin ogleda tudi iz rezultatov glasovanja. Na zadnjem glasovanju, si lahko pogleda recimo Zakon o enotni ceni knjige, kako smo glasovali. Potem si lahko pogleda glasovanje okoli dviga DDV, ki je nekoč bilo; in še marsikatero takšno, za nekatere sporno glasovanje, obstaja notri. Gospod Vogrin, prosim, da svoje žalitve obdržite zase. Hvala.
Hvala. Hkrati pa, gospod Pavlišič, upam, da se z menoj strinjate. Najlažje sami odgovorite na takšna vprašanja ali trditve, kot jih je podal mag. Ivan Vogrin, ker sam tudi nimam vpogleda v to, kaj počnete v posameznih skupinah. To je pristojnost posamezne poslanske skupine in mislim, da je bilo prav, da ste odreagirali in opozorili na ta postopek. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala. Seveda je mogoče razpravljati tudi tako, kot smo v eni od prejšnjih razprav slišali. Bi pa vendarle opozorila, da je bil osnovni Zakon o dostopu do informacij javnega značaja sprejet leta 2003, pa se ve, kdo je bil takrat predlagatelj in kdo je bil v vladi. In ne mislim tako, kot misli gospod Vogrin, da je mogoče preprečiti to, da bi ljudje verjeli v dobronamernost naših ravnanj; po tistem, ko je mogoče slišati, da se kar celim poslanskim skupinam in strankam kar frontalno pripisujejo slabi nameni in slaba ravnanja. Take diskvalifikacije so nevredne Državnega zbora in ne se čuditi, zakaj ima Državni zbor tako nizek ugled. Zaradi tega, ker poslanci sami skrbijo za to, da nasprotno stran diskvalificirajo na najbolj nemogoč način. To je moj protest zoper tako govorjenje. Nekateri kar vse napredajo in kot na snežno kepo nalepijo vse, kar se jim privali. Mislim, da je to nedopustno. Še enkrat opozarjam. Prvi zakon o dostopu do informacij javnega značaja je bil sprejet na začetku tega tisočletja, če hočete, in se ve, katera Vlada ga je takrat sprejela. Tisto, kar je pa treba ob tem zakonu povedati: je že res, da imajo državljanke in državljani pravico vedeti, ampak hkrati je pa na zakonodajalcu tudi, da temeljito premisli, ali sprejema take odločitve, ki mogoče s strani višjega organa – to je Ustavnega sodišča – ne bodo kdaj spoznani tudi kot take določbe, ki ne prenesejo testa sorazmernosti ali česa drugega. In v Državnem zboru smo sprejeli kar precej takih zakonov, ki jih je Ustavno sodišče ukazalo popraviti. Zdi se mi tudi nedopustno, da kar tako frontalno govorimo o tem, kako imamo zanič zakonodajo. Marsikateri zakon, ki je pripeljal v našo zakonodajo, v naš pravni red podobne rešitve, kot so drugod v Evropski uniji, ne doživlja take kritike in takih anomalij, kot pri nas. Ker pri nas je treba pa le povedati, da je od sprejetja zakona, do uporabe zakona in izvrševanja zakona tudi kar nekaj pomembnih korakov. Oglasila sem se pa zaradi tega, ker bi rada še z enim podatkom dokazala, da je postopek ali zahteva po večji transparentnosti starejši od tega zakona. Socialni demokrati smo bili zagovorniki AUKN. In zahteva po transparentnosti je ravno ob tem zakonu skladna z eno od zahtev AUKN, in sicer to, kateri so tisti osnovni podatki, ki so absolutno javni. Absolutno javni, posebej poudarjam, so iz določb, ki nosijo datum 17. oktober 2011, transparentnost sklepanja poslov, ki zadevajo izdatke družbe. In to je bilo 6. priporočilo AUKN. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov opozarjam na to, da tisti, ki blatite kar tako neko poslansko skupino, bodite malo resnicoljubni in poglejte tudi k sebi, kdaj je kakšna zadeva postala predmet zanimanja ali kaj drugega. Jaz pa si ne pustim lepiti oznake kakšnih starih vplivov in kakšnih grdih namenov pri skrivanju podatkov. Še enkrat prosim, tudi po Zakonu o gospodarskih družbah je poslovna skrivnost in niso vsi vpogledi v dokumentacijo in dostopnost vedno samo dobronamerni, je tudi to treba vedeti. In tisto, na kar Socialni demokrati opozarjamo, je absolutna dostopnost do podatkov, ki ne morejo povzročiti gospodarske škode. Tam, kjer bi se pa lahko poslovna skrivnost pokazala kot škodljiva, torej razkritje poslovne skrivnosti kot škodljivo za poslovanje nekega gospodarskega subjekta ali fizične osebe, je pa poslovno skrivnost mogoče zahtevati. Ali pa bo tudi zdržala test poslovne skrivnosti, je pa druga zgodba in sem že povedala, da bo v upravnem postopku mogoče to še dokazovati. To, o čemer je govoril minister, o zasebni lasti kot tisti, ki je jamstvo za boljše upravljanje in še kaj drugega, je pa stvar politike vsake od strank. Mislim pa, da je stvar splošnega družbenega konsenza, širšega družbenega konsenza, ki ga v tem hipu v slovenski družbi ni, ali je res privatizacija vsega izhod ali zagotovilo pravičnejše družbe. Treba je biti le malo bolj občutljiv pa slišati tudi tisto, kar slovenska civilna družba zahteva, pa novonastajajoče stranke, pa mogoče še kdo. Sama pa menim, da sama privatna lastnina in vse, kar nas čaka, še ni zagotovilo pravične družbe, ampak zagovarjam pravičnejšo delitev v družbi, ta bo k pravični družbi pripeljala. Hvala.
Hvala. Replika, gospod Jerovšek. Ste bili narobe razumljeni?
Bil sem narobe razumljen, pa tudi polemizirala je kolegica Potrata z mano. Dejala je, da takšne razprave, kot je bila razprava enega od predhodnikov, vplivajo na ugled Državnega zbora, in se je vprašala, zakaj ima Državni zbor tako nizek ugled, kot ga ima. Jaz pa kolegici Potrati odgovarjam. Na to vprašanje je kolegica Potrata pred dvema ali tremi dnevni najbolje sama odgovorila s svojim arogantnim oblastniškim in zaničujočim odnosov do novinarjev, ki ga je prezentirala na tak način, kot ga še nihče ni prezentiral. Na podlagi takšnih nastopov in takšnega odnosa se novinarji dostikrat poslancem maščujejo. In ne pišejo afirmativno o poslancih. Jaz novinarje stalno hvalim, tiste, ki res; vem pa, da so pod pritiskom lastnikov, katerim dajete vi prav, in nekaterih urednikov, ki so pač od kapitala nastavljeni, da potem prezentirajo dogajanje v parlamentu tako, kot krogom – ki jih vi zastopate, ki ste jih prezentirali – paše. Pravite, da vaša stranka zagovarja absolutno dostopnost do osnovnih podatkov, ki ne morejo škodovati. Od tod naprej pa je diskrecijska pravica, kaj lahko škoduje in kaj ne. Povejte odkrito, da ste proti odpiranju podatkov in nehajte blefirati. Vidim, kaj je v ozadju – zaščiti tiste, ki so izropali naše banke in našo državo. Hvala lepa.
Hvala. Postopkovno ima mag. Majda Potrata.
Hvala, predsednik. Uporaba poslovnika je glede replike popolnoma jasna. Mislim, da je bila replika v tem primeru zlorabljena, ker je bila uporabljena ob mojem nastopu ob neki drugi priložnosti in je bila uporabljena množinska oblika novinarjev. Jaz sem govorila samo z novinarko, o novinarki, ob konkretnem vprašanju, ob konkretni stvari, ob konkretni situaciji. Prenašanje replike na moje siceršnje ravnanje, kar na splošno, je zloraba replike. Bi bilo pa dobro, če bi gospod Jerovšek pogledal kakšnega od svojih magnetogramov, ko pljuva po novinarjih nacionalnega medija. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Franc Bogovič.
Hvala, predsednik, za besedo. Lep pozdrav, minister, spoštovane kolegice in kolegi! Strinjam se z ministrom v tem delu, ko pravi, da govorimo o zakonu, ki korenito posega v ureditev v naši državi. Naj takoj v uvodu povem, da v Slovenski ljudski stranki podpiramo tako amandma, katerega so predlagatelji smo, se pravi amandma k 8. členu, kakor tudi zakon v celoti. Sam sem tudi mnenja, da je pomanjkanje transparentnosti v naši državi zelo velik problem. In da je tudi zakonodaja, kakršno pač imamo, in izkušnje, ki smo si jih nabrali v teh letih, odkar je bil zakon v prvotni obliki sprejet, pokazale, da v slovenskem prostoru deluje – z eno besedo – premalo poštenih ljudi, ljudi s strokovnostjo in tudi z neko osebnostno ter siceršnjo integriteto. Ti ljudje se nahajajo v vrstah med nami politiki; mislim, da lahko rečemo, da je veliko takšnih ljudi med bankirji, da je veliko takšnih ljudi očitno tudi med menedžerji, podjetniki. Človek se včasih vpraša o kakšni integriteti, strokovnosti ali nepristranskosti tudi v medijskem prostoru. Mislim, da je to – da dvigujemo nivo transparentnosti, kot je omenjeno tudi v gradivih, po skandinavskih držav, ki so prišle na tem področju najdlje – prava usmeritev. Prav je, da poslanci res odgovorno obravnavamo ta zakon in ga v čim kvalitetnejši obliki tudi sprejmemo. Ko smo dobri 2 leti nazaj vstopili v tem mandatu v Državni zbor, smo imeli vsi podobne in ključne naloge, katere si bi naj zadali. Ena je bilo zagotovo v ospredju – sanacija bančnega sistema, predstavljali smo si jo različno, nekateri z novimi in novimi dokapitalizacijami. Drugi s slabo banko. Drug konkreten primer oz. nalogo, katero smo si zadali, je bila transparentno upravljanje s premoženjem, ki je v državni lasti. Tudi tukaj se okoli Slovenskega državnega holdinga zelo zapleta. Tretja in četrta naloga sta bili zagotovo konsolidacija javnih financ in strukturne reforme, ki bi pripeljale k dvigu konkurenčnosti v Republiki Sloveniji. Mislim, da je naša inventura po 2 letih zelo uboga, kar se teh 4 prioritet tiče. Odgovorni smo, da na vseh teh 4 področjih v času, ki nam je še na razpolago, naredimo to, za kar smo bili izvoljeni – to, kar od nas tudi državljanke in državljani pričakujejo. Ta zakon je eden od korakov v tej smeri. V tem zakonu, kot sem že dejal, odgovarjamo kar na nekaj teh vprašanj, katere smo navedli. Vidimo, da se je zaradi pomanjkanja integritete in poštenja med ljudmi, ki upravljajo z državnim premoženjem, marsikaj dogajalo v preteklosti. Marsikatera zamujena priložnost je bila v tem času, ko bi lahko ta podjetja, če bi imeli strokovne in kredibilne ljudi, ki bi dosti bolje upravljali s temi podjetji, več ljudi zaposlovali. Vidimo, da se pojavljajo raznorazni deviantni primeri na področju sklepanja pogodb, prodaje zemljišča, tudi sponzorstva in podobno. Sam mislim, da mi ne bi imeli reprezentance na zimskih športih, ki odhaja v Soči, pa tudi poletnih ne, če ne bi javna podjetja, podjetja v državni lasti tudi financirala športnike. In tudi podpiram, da bo tako tudi v bodoče. Bojim se, da bomo res padli na tem nivoju tja, kamor lahko 2 milijona ljudi po neki kritični presoji, ne vem, München ali tretjina Berlina, sodi, ne da bomo najboljši povsod v športu. Podpiram to pot, podpiram pa tudi to, da bodo ti koraki transparentni, javni, da vedo ljudje, da se to podpre in da ni v tem nič narobe. Bojim se, da včasih res kakšno zadevo mistificiramo in iz vsega naredimo problem, če se že kdo s kom pogovarja, če kdo kaj svetuje. Mislim, da bo ta transparentnost in integriteta, ki bo zagotovo večja po tem zakonu, korak v to smer. Kar se tiče samega amandmaja in področja, na katerega se nahaja, je minister pravilno ugotovil. Mi smo ključno in tisto priložnost na tem področju že zamudili. V drugi polovici lanskega leta smo sprejemali pomembne zakone, sprejemali smo zakon, s katerim smo dali poroštvo ob kontrolirani likvidaciji 2 bank, v katerem bi bilo zelo zanimivo videti vse številke. Če prav razumem, amandma koalicije k 2. členu to rešuje. Prosim, minister, če to potrdite, da bomo vsi na jasnem, da vemo, da se to nanaša ne samo na tiste terjatve, ki so v Družbi za upravljanje s terjatvami bank, ampak tudi za tiste terjatve, kjer je na drugi strani velika bančna luknja zaradi kontrolirane likvidacije. Po mojem poznavanju to sodi notri in prav je, da je v tem zakonu tudi to. Kar se tiče druge priložnosti, je bilo zagotovo to storjeno s koraki, s katerimi smo vzpostavili zakonodajni okvir, da je Družba za upravljanje s terjatvami bank lahko pričela. In na tem področju drugo vprašanje, minister, takrat ne bom več veliko komentiral, ampak takrat žal iz koalicijskih vrst ni bilo podpore amandmajem, ki smo jih dajali. Nismo želeli nekega stampeda nad temi podatki iz opozicije, ampak smo se bili pripravljeni usesti in narediti nek strokoven amandmaja. S tega področja se mi postavlja vprašanje, bilo je že danes rečeno, da je Ustavno sodišče velikokrat tudi marsikaj oporekalo, kar smo sprejeli v Državnem zboru. Ali je trenutek retroaktivnosti v tem primeru razrešen? Se pravi, da ne bomo sedaj slučajno poslanci izglasovali, npr. kdaj bomo imeli še tretje branje, nek zakon, ki bo potem, ne vem, skupina tistih, ki pač nima interesa, da bi nekatera določila tega zakona začela veljati in bi veljala tudi od stvari, ki so se zgodile konec decembra, da ne bi bil problem te retroaktivnosti v tem primeru in da bi zopet delali zakon, s katerim bi dejansko potem naredili tako, kot je kolega Jerovšek dejal – nek piar vložek. Naslednja zadeva in vprašanja, ki so pri tem zakonu in so vezana tudi na postopkovni del, okoli amandmiranja tega 8. člena. Mislim, da bi bilo potrebno proučiti, ali se tako ta 2 amandmaja izključujeta. Oziroma če se ne izključujeta, da se pač oba obravnava. Ali pa drugače, da izvemo pri tej razpravi voljo ostalih okoli tega člena, da ne bo izgovor, ker pač podpiramo svojega, da potem v tretjem branju eventualno določila, ki so sedaj posebej v amandmaju in jih minister podpira, korporiramo v skupen amandma in pač tisti amandma razširimo. Ker ta določila se ne izključujejo in zame je zelo normalno, da se določila zakonov, ki so si v nasprotju, da pač eno drugo izključil, in se enkrat opredelimo do vsega tega. Mislim, da je ta materija, s katero se želi zelo jasno opozoriti, da je velik problem tudi to, da v bankah, ki so v teh postopkih, lahko kdo tudi iz kakršnihkoli razlogov, ne bom špekuliral, se odloči, da bi bilo mogoče pa bolje, da nek kredit le ne preide v sfero javnosti, kjer se okoli nekega vprašanja lahko javno postavljajo vprašanja tako bankirjem kot tistim, ki so kredit sprejeli. Mislim, da je treba to področje imeti zelo jasno. V Slovenski ljudski stranki smo zaskrbljeni nad temi podatki, ki jih dobivamo sicer iz medijev, okoli tega, kaj se v slabi banki odvija, zato bo naslednji teden v torek tudi nujna seja Odbora za finance in monetarno politiko, ki jo je sklicala naša poslanska skupina, v kateri tudi podpiramo ta zakon. Predlagamo, da skličemo takoj, ko bo v drugem branju ta zakon sprejet. Če ne bo, pa najbrž ne bo, ker je toliko amandmajev, ga je mogoče na tej seji, da skličemo izredno sejo in na izredni seji ta zakon spravimo skozi, tako kot smo že kateri pomemben zakon v tej državi. Na področju transparentnosti, da bodo ljudje vedli, kaj se dogaja – danes je to ključno vprašanje in ob vseh ostalih stvareh bo zagotovo ena od ključnih usmeritev ravno v ta vprašanja, ki so povezana na te kredite in na prenose teh terjatev. Kajti to, kar slišimo, da se razne špekulacije tu dogajajo, da bo del teh kreditov, ne vem, ostal na bankah ali da bo po zmanjšanju, po razvrednotenju nekih terjatev potem nekdo imel možnost, ki ostaja še za kakšno leto, dve, upravlja s tem razvrednotenim premoženjem – to je za nas nesprejemljivo. Mi smo trdno prepričani, da so bili ukrepi, s katerimi smo sanirali banke, usmerjeni v to, da bodo podjetja delovala, da bodo ljudje zaposleni; ne pa v to, da bodo lastniki, ki so si na čuden način želeli to veliko bogastvo ali to veliko premoženje prepisati na svoj osebni konto – to ni prava usmeritev. Te je treba razlastniniti, omogočiti podjetjem normalno obratovanje, poslovanje, zaposlovanje, bankam pa servisiranje. Mi se ob vsem tem, glede na izkušnje iz leta 2012, ko so se v nekaterih poslanskih skupinah resnično trudili in z zavlačevanjem tudi na Ustavnem sodišču glede slabe banke, glede slovenskega državnega holdinga, preprečili, da bi se te stvari začele urejati prej. Zdaj imamo že leto zamika, pa še vedno je nek mrtev tek, predvsem na holdingu. Me zanima čisto poslovno retorično vprašanje, na katerega ne pričakujem danes odgovora. Me pa prav zanima, kdo bo na Ustavno sodišče dal ta zakon in zadržal uveljavitev tega zakona. Mislim, da najbrž se bo v tem primeru zelo težko spravilo skupaj 30 poslancev. Ambicij za to, da bi ta zakon nasedel na čereh našega sistema, pa mislim, da je zelo veliko. Podpiram zakon. Prosim še za tiste odgovore, predvsem me zanima retroaktivnost.
Hvala. Besedo ima minister dr. Gregor Virant.
Hvala lepa, gospod Bogovič, za podporo zakonu in za razumno razpravo ter dobra vprašanja. Kadar je razprava taka, tudi če se o vsem ne strinjamo, je veselje delati v politiki. Kadar je pa razprava drugačna, pod nivojem, takrat se pa dostikrat vprašam, kaj sploh počnem v tem poslu. Hvala še enkrat za podporo in za dobra vprašanja. Glede Probanke in Factor banke, to se pravi tistih vaših predlogov, da bi se transparentnost razširila tudi na kredite s teh bank, ki so bile deležne ukrepov po Zakonu o stabilnosti bančnega sistema, torej da se transparentnost razširi tudi na te kredite, to je v koalicijskih amandmajih upoštevano. Tudi slabi krediti, ki so bili ali bodo s Probanke in Factor banke prenešeni na slabo banko, bodo isto javni, kot tisti, ki se prenašajo iz državnih bank. Drugič. Glede retroaktivnosti. Ta zakon ni retroaktiven. Velja od svoje uveljavitve, se bo uporabljal od svoje uveljavitve naprej, seveda se bo uporabljal za vso tisto dokumentacijo, s katero podjetja razpolagajo. Del te dokumentacije se lahko nanaša tudi na neke poslovne dogodke iz preteklosti in temu ne moremo reči retroaktivnost. Retroaktivnost bi bila, če bi neka stara pravna razmerja, ki so že nastala, razveljavili ali v njih posegli. To vprašanje se je enkrat že odpiralo. Pri osnovnem zakonu iz leta 2003, ker je ravno tako na isti način določil transparentnost za javni sektor, državne organe, javne zavode, javne agencije itn., so takrat celo nekateri zavezanci pred informacijskim pooblaščencem sprožili spor in so rekli, da ne želijo razkriti podatkov, ki so nastali pred uveljavitvijo zakona. In informacijski pooblaščenec je takrat rekel, da morajo razkriti, torej da zakon velja za vse dokumente, s katerimi razpolagajo po uveljavitvi zakona, tudi če so to stari dokumenti. In ta stvar je obstala pred sodiščem, ni pred nobenim sodiščem padla. Mislim, da tudi v tem primeru ne bo. Se pa strinjam z vami, da bodo interesi močni, da se ta zakon spodnese. Jaz imam občutek, da bo šel skozi Državni zbor uspešno skozi, kar pomeni, da kljub vsemu lobiji in parcialni interesi niso tako močni, da bi lahko prepričali večino poslancev v Državnem zboru. Seveda pa ne izključujem tega, da bi kakšni zainteresirani krogi šli to izpodbijati pred Ustavno sodišče. Z veliko verjetnostjo, skoraj prepričan sem, da ta zakon nima take hibe, da bi padel pred Ustavnim sodiščem, da bo zadeva obstala. Glede skupnega amandmaja Slovenske ljudske stranke in SDS pravim, še enkrat, da ga jaz osebno podpiram. Ta amandma ni na mojem zelniku zrasel, zato tudi tukaj ne morem govoriti o tem, ali me koalicija podpira ali ne, ker tega predloga nisem dal jaz. Ta predlog ste dali vi. Jaz sem pristaš tega, da se vsak predlog opozicije vsebinsko obravnava, da se ga ne zavrača a prióri. To velja tudi za ta predlog in meni osebni se zdi v osnovi dober; mogoče tehnično v kakšnem detajlu bi se ga dalo še popraviti, ampak zato imamo čas v tretji obravnavi. Zato bi jaz priporočil koaliciji, ne morem pa ji ukazati tega, da ta amandma v tej fazi podpremo, če ne bo ostalo pri tej razlagi, da s tem amandma koalicije postane brezpredmeten. Jaz mislim, da ne postane brezpredmeten, ampak to bom prepustil predsedniku Državnega zbora. Zato ga imamo, da vodi seje in te stvari razlaga. Nihče v službah ni imel kakšnih zli namenov ali kaj takega, v te teorije zarote jaz ne verjamem. Če bi recimo do tega prišlo, da ne moremo obeh amandmajev izglasovati, potem predlagam, da se pred tretjo obravnavo usedemo – tisti, ki želimo konstruktivno sodelovati, torej gospod Bogovič, Slovenska ljudska stranka skupaj s koalicijo – in pripravimo ta amandma po najboljših močeh, tako da bo tehnično v redu, da bo strokovno v redu in da bo vsebinsko dosegel tisto, kar želite in s čimer se tudi jaz strinjam. To se pravi, da tudi tisti krediti D in E bonitete, ki ostajajo v bankah in se ne prenašajo na slabo banko, da se podatki o njih razkrijejo. Pač isti podatki, kot se razkrivajo tudi za tiste kredite, ki bodo preneseni. Ali se bo "javnost" nanašala tudi na pogodbe s fizičnimi osebami? Odgovor je – da. Ali ta zakon sprejemamo prepozno? Bolje bi bilo, če bi ga sprejeli že prej. Bolje bi bilo, če bi ga imeli 20 let, če hočete. Verjetno bi bilo v Sloveniji danes marsikaj drugače, če bi bilo poslovanje podjetij v državni lasti transparentno že prej. Ampak bolje pozno kot nikoli. Zdaj imamo lepo priložnost, da se ta sestava Državnega zbora, malo dramatično rečem, zapiše v zgodovino, da je dokončno odprla, naredila transparentno poslovanje podjetij v državni lasti. Leta 2003 je bilo to narejeno za javni sektor. Tisto je bil velik korak naprej. Tedanji minister Pavle Gantar je bil zastavonoša tega projekta in tudi takrat je bilo nešteto nasprotovanj, tisoč razlogov proti, kaj vse bo šlo narobe, državna uprava se bo sesula, težke besede so padale. Danes, po nekaj več kot 10 letih vidimo, da je bila to zelo dobra poteza in da je ta transparentnost izboljšala delovanje javnega sektorja. In če bomo zdaj nekaj podobnega dosegli tudi za ta del gospodarstva, ki je pod državnim vplivom, mislim, da bomo naredili veliko in pomembno stvar. Si pa ne domišljam, da bomo s tem rešili vse probleme; da se razumemo, jih ne bomo rešili. Kakor tudi ne mislim, da so zdaj vse donatorske in sponzorske, svetovalne in odvetniške pogodbe same po sebi napačne ali celo kriminalne. Ne, ampak od primera do primera, vsaka mora biti javno dostopna, direktor oziroma uprava mora biti vsak trenutek sposobna vsako stvar pojasniti, zakaj je bil sklenjen ta posel, zakaj je bil sklenjen tisti posel, zakaj je bilo nekaj kupljeno po taki ali drugačni ceni. Tako kot mora to razložiti minister, kot mora to razložiti direktor nekega upravnega organa ali pa, konec koncev, tudi Državni zbor in vsaka poslanska skupina, tako bodo morali tudi v podjetjih v državni lasti. Mislim, da sem odgovoril na vsa vprašanja. Pričakujem pa tudi sam od predsednika in generalne sekretarke pojasnilo. Ne bom nič polemiziral, kar bodo rekli, tako naj bo. Če sta amandmaja nezdružljiva, bo verjetno koalicija podprla koalicijskega in bomo potem do tretje obravnave zadevo poskušali skupaj z opozicijo rešiti. Če pa je mogoče oba podpreti, pa bi zagotovo priporočil tudi koaliciji, da to podpre, pa tudi poslankam in poslancem Državljanske liste bi priporočil, vedno pa glasujejo tako, kot mislijo, da je prav. No, se bom tu kar ustavil.
Hvala. Ministra bi samo opozoril, ko navaja, da bodo poslanci podlegli lobijem, da je k temu treba dodati, da če se to dogaja, potem poslanci tudi morajo [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] [[…]]A, da ne bodo. No, če pa slučajno bodo, bi bilo pa potem prav tudi v vsakem primeru opozoriti, da če se srečujejo z lobisti, to tudi ustrezno prijavijo v skladu z Zakonom o integriteti in preprečevanju korupcije. Glede tega, kako bomo opravili glasovanje, ali kakšen amandma brezpredmeten oziroma če bo prvi sprejet, bo drugi brezpredmeten, mislim, da je korektno, da vas o tem obvestim v fazi glasovanja. Zdaj razpravljamo o amandmajih; kakšen bo pa potek glasovanja, pa vas bomo obvestili v fazi glasovanja. Besedo ima gospod Jerko Čehovin.
Hvala, predsednik. Zanimivo je bilo poslušati posamezne razprave v parlamentu, ker sem imel občutek, kot da ne govorimo vsi o istem zakonu, kot da imamo 2 različna zakona, z različnimi poudarki. Tu naj še enkrat povem, kaj je glavni namen tega zakona. Po trenutno veljavnem zakonu, ki je bil sprejet leta 2003, to najbolje vedo tisti poslanci, ki se hvalijo, da so že toliko časa v tem parlamentu, da so tudi o tem razpravljali in sprejemali ta zakon, so bili zavezanci za dostop do informacij javnega značaja državni organi, občine in druge osebe javnega prava. Z novim predlogom pa se ta krog zavezancev širi tudi na gospodarske družbe in druge pravne osebe v lasti države in občin. To je zdaj bistvo. In nekatere razprave so take, da tisti, ki smo predlagali to širitev, smo pravzaprav dregnili v osje gnezdo oziroma očitno gredo razprave v smislu besed "kill the massenger". Tisti, ki spreminja, tisti je kriv, ali drugače povedano, nekdanji piromani postajajo zdaj naenkrat gasilci in nam očitajo, da nismo tega sprejeli, kar bi morali že sprejeti. Pa tudi če so nekateri poslanci bili takrat v opoziciji, ko se je ta zakon sprejemalo, bi lahko potem, ko so imeli svojo vlado, takoj predlagali spremembe in dopolnitve zakona in bi lahko te stvari imeli bolj transparentne. Zato se mi zdijo take razprave, oprostite izrazu, perverzne, še zlasti, kadar se nanašajo na to, da ljudje, poslanci ali kdo drug javno izražajo svoje mnenje o zakonskem besedilu, ki je v drugi obravnavi. Je še veliko odprtega in upam, da bomo v tem smislu tudi dosegli neki konsenz. Prav za ta konsenz gre. Vsaj v dosedanji razpravi in tudi na matičnem odboru nisem zasledil nekih velikih nasprotovanj sprejemu tega zakona, zato me motijo take izrazito politične razprave, kot si jo je privoščil kolega Jerovšek, ker to niso razprave, usmerjene v konkretni 8. člen, ampak kar "svaštarjenje", projiciranje svoje psihološke, bom rekel, konfiguracije na druge poslance. Svetujem mu, če je zgrešil poklic, naj vpraša na Polje ali tudi na Štajerskem verjetno imajo kakšno ustanovo, kjer rabijo kakšnega psihiatra in bo lahko izdeloval psihološke profile drugih ljudi; zlasti kaj mislijo in česa ne mislijo. Meni nepoštenosti do gospoda Jerovške do sedaj ni očital nobeden in tudi tega ne dovolim nikomur, še zlasti pa ne mlajšim od sebe. Naslednja stvar. Z amandmajem, ki smo ga vložili k 8. členu, se v celoti spreminja ta 8. člen, ki postaja novi 6.a člen, ki določa javne podatke poslovnih subjektov; medtem ko pa 5. člen dopolnjenega predloga določa, katere informacije predstavljajo informacije javnega značaja; pri osebah pod prevladujočim vplivom pa ta član določa tiste informacije, ki so javnega značaja, ne glede na omejitve iz 6. člena veljavnega zakona. 6. člen starega zakona tako določa, kdaj organ zavrne dostop do informacij javnega značaja, če gre za tajne podatke, poslovno skrivnost, osebne podatke; novi 6.a člen pa določa, kateri podatki so javni, ne glede na te omejitve. Za takšne javne podatke so opredeljeni: podatek o vrsti posla, pogodbenem partnerju, in sicer za pravno osebo – naziv ali firma, sedež, poslovni naslov, račun pravne osebe; ter za fizično osebo – osebno ime in kraj bivanja, pogodbena vrednost, višina posameznih izplačil, datum trajanja posla in enaki podatki iz aneksa k pogodbi. Seveda pa zakon predvideva tudi izjeme, saj lahko zavezanci zavrnejo dostop do teh in poslovnih podatkov o poslih, če izkažejo, da bi razkritje huje škodovalo njihovemu konkurenčnemu položaju na trgu; razen če se ti podatki nanašajo – tega ne smejo zavrniti – na pravne posle, ki obsegajo donatorske, sponzorske, svetovalne, avtorske in druge intelektualne storitve ali druge pravne posle. To odgovarjam tudi gospodu Vogrinu, ki je v tem smislu spraševal. Novi 6.a člen tako določa, da v primeru, kadar je poslovni subjekt pod prevladujočim vplivom oseb javnega prava banka, ki je deležna ukrepov po zakonu, ki ureja ukrepe Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank, prosto dostopne informacije javnega značaja, tudi naslednje informacije, ki so neposredno povezane s krediti neplačnikov, kot tveganimi postavkami, ki se vodijo kot slabitve v bilancah in ki so bile iz takšne banke preneseni na DUTB za vsak posamezni kredit. To je iz pogodb po sklenjenih poslih: vrsta in prednost posla, kreditodajalec, kreditojemalec, firma, sedež pravne osebe, datum sklenitve pogodbe in sklepov organa, pristojnega za odobritev posla, organ, ki je posle odobril, in člani organa ter člani uprave in člani nadzornega sveta banke v času odobritve kredita, in sicer za fizično osebo – osebno ime in položaj oziroma naziv delovnega mesta. Iz dokazila o zavarovanju: vrsta in predmet zavarovanja; iz pogodbe o prevzemu terjatev med banko in DUTB: firma in sedež banke ter neplačnika in končno bruto izpostavljenost do posameznega neplačnika na dan prenosa na slabo banko. Z amandmajem pa se dodaja tudi določba, da izraz krediti neplačnikov, ki se vodijo kot slabitve bilance banke iz prejšnjega odstavka, pomeni kredite, ki so skladno s sklepom Banke Slovenije – ki ureja ocenjevanje izgub iz kreditnega tveganja bank in hranilnic in ki je izdan na podlagi zakon, ki ureja bančništvo – razvrščeni v skupino D ali E. Še moje osebno stališče do tega, kar je minister prej predlagal in se opredelil do tega člena. Osebno menim, da so banke, ki so v pretežni javni lasti oziroma kjer je prevladujoč javni vpliv, dolžne razkriti vse podatke. To velja tudi za druge gospodarske subjekte. Res pa je, da za druge kredite, predvsem tiste, ki so bili prenešeni iz privatnih bank, je zavezan za dajanje podatkov tudi v B. In tukaj imam tudi sam pomisleke, namreč do kod širi te zadeve, pa ne zaradi tega. Menim iz prakse in konkretno iz izkušenj, ki sem jih imel v 26 letih vodenja največjih gospodarskih družb, da so krediti, ki so živi, ki se odplačujejo, pa tudi če je firma razvrščena v nižji bonitetni razred, da ne more postati predmet javnega interesa, dokler se krediti redno plačujejo. V mojem razgovoru za Radio Ljubljana danes, ko je bilo pač razumljeno, kot je bilo razumljeno s strani nekaterih, ko sem povedal, da mi ne moremo kar vse vprek alimentirati vseh voajerskih interesov, ki se pojavljajo v tej državi in tudi v Državnem zboru. Tisti krediti, ki se redno in pravilno plačujejo, pa tudi če je firma uvrščena glede kreditne sposobnosti v nižji bonitetni razred, ne morejo postati predmet javne obravnave, dokler se ti krediti redno plačujejo. Jaz opozarjam tukaj na dejstvo, da v primeru, da te zadeve širimo tudi na zasebne banke – za državne ni problem, tam, kjer ima kot prevladujoč javni vpliv –, da se nam utegne zgoditi, da bodo šli depoziti in kreditni posli v tujino in bomo dejansko res uničili do konca naš bančni sistem. Zato tisti, ki ima izkušnje ali ima neko vizijo za naprej, kako pristopiti k sanaciji tega bančnega sistema, se mora dobro zavedati odgovornosti, ki jo imamo vsi skupaj, kadar sprejemamo take zakone. Najmanj kar bi ta država sedaj rabila, je to, da uničimo naše gospodarstvo in banke do konca. So še taki indici; veste, da ni noben problem nesti svoj denar ali plasirati svoj denar čez mejo. Zato ne moremo podlegati neki množični histeriji, ampak je potrebno jasno opredeliti tisto odgovornost, ki se je izkazala v prenosu slabih terjatev na t. i. slabo banko. Tam pa ni omejitve. In tukaj imate in imamo veliko stopnjo soglasja. Jaz sicer ne bi rad polemiziral v tej smeri. Minister, vi poznate tudi ustaljen način koalicijskega usklajevanja. Če boste predlagali to, kar ste predlagali, se bomo dobili, bomo sklicali koordinacijo, kjer se bomo pogovorili o tem predlogu, če bo pravno razčiščeno to, kar je bilo že danes govora – ali k temu členu sprejeti amandma negira tudi sprejetje tega amandmaja, ki sta ga podali SDS in SLS. Še to bi rekel, dajmo ponovno poudarek temu, da je ta 8. člen ključni, kot je bilo že rečeno, da v bistvu res prinaša revolucionarno novost v smislu dostopa do informacij javnega značaja. Še enkrat ponavljam, tega bi lahko tudi že kdo drug prej sprejel. Sam pa moram reči, da sprejemam polno odgovornost za zadnjih 11 mesecev delovanja, kar imamo vlado in to koalicijo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Lisec, postopkovno.
Hvala. Postopkovno. Gospod Jerko Čehovin je na koncu govoril o polni odgovornosti za svoje besede. Se opravičujem, podpredsednica, ne leti to na vas, ampak na predsednika Državnega zbora. Ko je gospod Čehovin govoril o psihološki konfiguraciji kolega Jerovška, o tem, kako je zgrešil poklic in ga napotil na psihiatrično ustanovo – skratka, kot poslanec prvega mandata si je dovolil zmerjanje poslanca, ki mu očitno ljudje v njegovem volilnem okraju zaupajo. Pričakoval bi od predsednika Državnega zbora, da v neki maniri, na katero se sam sklicuje – to je, da veljajo ista pravila tako za levo kot desno stran te parlamentarne dvorane – da bi poslanca takrat ali ustavil, ali pa ga opomnil, da naj malo pazi na svoje besede. Verjetno pa je preveč, da bi od predsednika Državnega zbora pričakovali, da takemu poslancu tudi naloži, da se za svoje izrečene besede kljub vsemu opraviči. Moj proceduralni predlog je, da se ob naslednji priložnosti predsednik Državnega zbora drži Poslovnika in ustavi razpravljavca. Hvala.
Hvala lepa, gospod Lisec, za postopkovni predlog. Repliko imate, gospod Jerovšek, na gospoda Čehovina. Izvolite.
Gospod Čehovin me je intenzivno omenjal, me je tudi pošiljal v skladu s tem, kar je povedal kolega, je bil žaljiv. Ampak pustimo, jaz sem marsikaj doživel in sem do tega benevolenten. Vendar, da je napadel, da se v parlamentu ne bi smeli podajati političnih implikacij in observacij, češ da je to nedopustno, temu pa moram nasprotovati. Jaz sem na začetku pohvalil tudi ta zakon in tudi ta člen. Minister je sicer pohvalil samo Slovensko ljudsko stranko, ampak jaz to podpiram. Ampak opažam in bom opažal in bom to tudi na glas povedal. Širši kontekst poskusov prikrivanja informacij javnega značaja, ki se dogajajo ta mesec v zvezi z Zakonom o arhivih, v zvezi z razkrivanjem teh umorov in zločinov bivše Službe državne varnosti. Ampak ne v 45. letu, ampak v 70-ih, 80-ih letih. In tudi to, kar je pri tem zakonu nekako pod preprogo, na kar je opozoril tudi minister, da so čudni postopki v ozadju, ki skušajo preprečiti, da bi se ta zakon uveljavil. Tudi minister je sam povedal, da pričakuje pritiske na Ustavno sodišče. Tudi mene ter gospoda Bogoviča zanima, kdo bo to dal na Ustavno sodišče; to zdaj je že tako rekoč postala javna tajna, da se bo to zgodilo. Zdaj pa h gospodu Čehovinu. Če ste vi žaljivi zaradi mojih razprav, je to vaša stvar. Veste, mene so za ta poklic petkrat izvolili volivci, tako da se mi zdi nedostojno, da me vi izganjate iz parlamenta. To so neke stare manire. Takrat so za 25 poslancev na CK sklenili, da morajo iz tedanje skupščine. In vi podpirate takšen parlamentarizem. Sem pričakoval, da boste v interesu transparentnosti, o kateri ste govorili, da bi jo naj zastopali tukaj, rekel, da ste tudi za naš amandma, ki se pomembno nanaša na transparentnost. Tega nisem dočakal. In upam, da v imenu transparentnosti ne boste rekli tega, kar ste rekli na koncu, da ne dovoljujete, da bodo mlajši od vas diskutirali o vseh problemih. Jaz nisem dosti mlajši, sem pa tudi mlajši po tej kategoriji [[…]]
Tri minute, gospod Jerovšek.
S tem ste želeli zapreti usta vsem poslancem, ki so mlajši od vas. Skoraj si jemljete diskrecijsko pravico, da boste samo vi lahko diskutirali v parlamentu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker replika na repliko ni možna, bo gospod Čehovin izkoristil postopkovni predlog. Gospod Čehovin, se bomo pustili presenetiti. Izvolite.
Prosim, brez vaših neumestnih pripomb. Predlagam, da se za toliko časa prekine sejo Državnega zbora, da se pridobi magnetogram, kaj sem rekel, in da se ga dostavi gospodu Liscu in gospodu Jerovšku.
Gospod Čehovin, seje Državnega zbora ne bomo prekinili zaradi izdelave magnetograma. Bo pa to mogoče takrat, ko boste imeli čas pogledati, kjerkoli boste to želeli, lahko se tudi razmnoži, vendar bomo sejo nadaljevali. Na vrsti je mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Lep pozdrav ministru s sodelavkami ter vsem kolegicam in kolegom! Pred 10 leti smo prvič opredmetili informacije javnega značaja v zakonu in po mojem mnenju 10 let prepozno. Danes sprejemamo novelo, s katero bistveno širimo na subjekte, ki bodo zavezani k informacijam javnega značaj, tudi po mojem mnenju 10 let prepozno. Zato obžalujem, da smo se tako zataknili pri 8. členu. Zame je novela revolucionarna, zato se mi zdi, da niso potrebne težke besede, ki padajo tako z ene kot z druge strani. Če verjamem oziroma nočem špekulirati o tem, kako so se strokovne službe zmotile ali ne, ampak če rečemo, da se amandmaja, kot trdijo oni, med seboj izključujeta, najbrž zaradi kakšnih pravil nomotehnike, potem bom sama v tej fazi podprla amandma koalicije. Verjamem, da bomo do tretjega branja našli skupno rešitev, da ta člen še izboljšamo. Ne pozabimo, da je ta novela že kar nekaj časa na parlamentarnih klopeh, da smo jo izboljšali oziroma dopolnili tudi z amandmaji na odboru, da to delamo danes in da bomo imeli to priložnost tudi v tretjem branju. Mislim, da gre za preveč pomembno zadevo, da bi se tu delili na leve in desne. In priznati morate, mislim, da ni zakona, ki bi ga minister Virant v zadnjem obdobju prinesel pred parlament, kjer ne bi pozval oziroma prisluhnil tudi opoziciji pri kakšnem predlogu, oziroma da ne bi apeliral na to, da podpremo tudi kakšen vaš amandma. Mislim, da bi se takšne prakse morale nalesti tudi drugi ministri in ministrice oziroma vse vlade, prejšnje in tudi prehodne. Ob spremljanju je zame osebno predvsem ključno naslednje oziroma podpiram naslednjo filozofijo: če gre za evro davkoplačevalskega denarja, mora biti to javno in transparentno; izjeme morajo biti res v izrednih primerih in jasno opredeljene. Seveda pa kot poslanka Državljanske liste vedno rada prisluhnem tudi nasprotnim argumentom z ene ali druge strani. Upam, da ne bom in ne mislim nobenega s tem žaliti, ampak ko pozorno prisluhnem in spremljam vaše razprave v tej debati, kar se tiče informacij javnega značaja, bi to povzela v naslednjem stavku: Levi preveč radi v tej zadevi iščete zvonove, desni preveč radi iščete podjetja, kot so Grep. V Državljanski listi pa pravimo naslednje: osvetliti in obelodaniti je treba vse podatke, ki so pripomogli k izčrpavanju javnih, državnih ali občinskih podjetij; pa tudi tiste, ki so pripomogli k izčrpavanju bančnega sistema. Hvala.
Hvala lepa. Še gospod Pavlišič, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister s sodelavko, spoštovane kolegice in kolegi! Lepa beseda lepo mesto najde, je lep slovenski pregovor. Mislim, da se ga vse premalo zavedamo v Državnem zboru. Gospod Jerovšek, če kdo rovari proti temu zakonu, mislim, da ste to predvsem vi. Ker v koaliciji ima ta zakon, v to trdno verjamem, zelo trdno podporo. Vemo, da so imeli velike pripombe na ta zakon predvsem na Gospodarski zbornici, ker jih je motilo to, da bi se lahko razkrila kakšna poslovna tajna; vendar po zadnjih spremembah, kolikor vem, so bili vsi ti pomisleki odpravljeni. Gospodarska zbornica podpira takšno dikcijo, kot je trenutno zapisana v teh amandmajih, ki jih bomo nedvomno sprejeli. Na samem odboru smo imeli debato o Jerovškovih krogih, ki naj bi minirali sprejetje tega zakona. In danes znova govorimo o tem. Tukaj ne gre za kroge, v katere bi bil gospod Jerovšek aktivno vpleten, da ne bo pomote. Tukaj gre za kroge, na katere je opozarjal gospod Jerovšek, in jaz iskreno verjamem, da sam ni udeležen v le-te. So bili pa tako poimenovani. Bojim se, da se igra nek zadnji manever, ki je možen, da bi nekdo preprečil ta zakon. Igra se na to, da če bomo to mi podprli, se pravi v tem primeru gospod Jerovšek, da bo to morda nesprejemljivo potem za ostale člane koalicije. To je nekako zadnji manever, vsaj tako izgleda. Jaz verjamem, da dajo kolegice in kolegi v koaliciji prednost vsebini pred temi čustvenimi odzivi, ki bi jih lahko to sprožilo. Se pravi, da se bomo dejansko posvetili vsebini in namen tega zakona je vsekakor dober in je dober za državljanke in državljane Slovenije. Verjamem, da bomo tukaj enotno podprli vsi ta zakon, ki ga že dolgo časa potrebujemo. Še en pregovor bi omenil, zakaj zapade sneg. Sneg zapade zato, da zveri pustijo sledove. Ta zakon je ta sneg in bomo videli, katere zveri bodo pustile svoje sledi, ko bodo vložile morebitno ustavno presojo ali ki bodo že pred tem nasprotovale temu zakonu. Videli bomo takrat, kdo je ta, ki nasprotuje javnosti teh informacij. To je tudi odgovor na vprašanje, ki je bilo prej postavljeno – kdo lobira, kdo nasprotuje, kdo bo vlagal ustavno presojo. Bomo videli, kdo, katera zver bo pustila svoje sledove pri tem zakonu. Kot pri vsakem zakonu tudi pri tem tehtamo različne vidike zakona. V tem primeru tehtamo koristi, ki jih prinese javnost informacije in razkritje informacije; ter na drugi strani morebitne posledice, ki bodo nastopile zaradi tržne pozicije posameznih podjetij, ki bodo zavezana tudi po tem zakonu o razkritju teh informacij. In tukaj tehtam omenjeno. Stališče Državljanske liste glede tega je popolnoma jasno. Mi si želimo, da bi bilo čim manj podjetij, ki bi bila podvržene temu zakonu, ker to bo pokazalo, da imamo ustrezno gospodarsko strukturo, vendar tega ne moremo narediti čez noč. Do takrat pa je potrebno te zadeve ustrezno urediti in trenutna dikcija zakona to ustrezno ureja. Podjetje ima možnost, da določene informacije, ki jih smatra kot poslovno skrivnost, na nek način ne da od sebe. Potem pa se v nadaljnjih postopkih preko informacijske pooblaščenke in v skrajni sili preko sodišča odreja, ali je temu tako oz. ni temu tako. Tukaj je bilo tudi govora in veliko povezave na privatizacijo, ki bi v veliki meri rešila ta problem. Ni rečeno, da je vsa podjetja potrebno prodati, vendar se moramo zavedati, da v Sloveniji enostavno nimamo še niti strategije upravljanja s temi podjetji, tako da ne vemo, ali ta podjetja delujejo dobro, ali delujejo slabo, ali delujejo v korist nekoga – in ta nekoga nismo državljani in državljanke. Zato je pomembno, da ta zakon sprejmemo čim prej in da sprejmemo takšen, kot je predlagan, da bomo še te dvome odpravili ali da se s takimi dejanji preneha. Tehnična podrobnost pri tem konkretnem členu pa je to, kar je bilo že omenjeno, da se po pregledu amandmajev izključuje amandma opozicije in amandma koalicije. Če bo sprejet eden, ne more biti sprejet drugi. Sam se, glede na vsebino v teh členih, s tem ne strinjam in zato res apeliram, da se to dodatno preveri. Ne glede na to, kakšen bo končni sklep, ali se to izključuje ali ne, lahko to stanje, ki ga bomo dobili v tretjem branju, še vedno saniramo, se pravi da sprejmemo eno zadevo in potem v tretjem branju razširimo še z drugim amandmajem. Jaz bom vsekakor podprl oba v tem primeru. Namreč tudi če sprejmemo amandma SDS, lahko potem amandma koalicije, če se res izključuje, sprejmemo v naslednjem branju. "Poteto potato" enega ali drugega, niti ni bistveno, če so nameni vseh tukaj dejansko odkriti in pozitivni. Malo se opravičujem tukaj, ker moja debata ni bila ravno zelo vsebinska, ni bila pa vsebinska iz naslednjega razloga. Kakor izgleda, je podpora temu zakonu enotna. Nimamo vsebinskih pomislekov, nimamo velikih vsebinskih pomislekov v Državnem zboru, kar pomeni da smo vsebinsko zelo usklajeni. Iz tega vidika vsebinska razprava niti ni več zelo potrebna. Gre bolj za raznorazne taktične manevre. Hvala.
Hvala lepa, gospod Pavlišič. Gospod Jerovšek, replika.
Hvala lepa. Čeprav se s kolegom Pavlišičem dostikrat ujemava in mu tudi priznavam to, da večkrat glasuje po vesti, da ne glasuje po ukazu; pa ga je tokrat zaneslo. Zelo ga je zaneslo, da je v svoji debati na moj račun povedal eno izrazito neresnico, ki je pravzaprav poskus diskreditacije. Rekli ste, če kdo rovari proti temu zakonu, ste to bili vi. Jaz sem v prehodni razpravi še enkrat povedal, da podpiram zakon in podpiram tudi vladni amandma; na začetku, v prvi moji razpravi tudi. Ne vem, s čim bi potem rovaril? S čim bi rovaril? Potem ste pa sicer pojasnili, da so Jerovškovi krogi tisti krogi, o katerih sem jaz govoril, ki so izropali naše banke in razni tisti krogi, ki so krivi za stanje. Vi ste jih omenjal kot Jerovškove kroge, čeprav ste potem pojasnili, da ne mislim, da sem jaz član teh krogov, ampak je bilo v smislu diskreditacije Jerovška. To boste priznali. Kljub temu, da ste malo pozneje prišli v parlament, pa že veste, katere kroge Jerovšek podpira in proti katerim krogom se z vsemi silami, z vso svojo poslansko močjo bori. Očitno moja današnja razprava o kontekstu prikrivanja, poskusov prikrivanja informacij, ko sem govoril o tem, da bodo vašega ministra onemogočili tudi pri tem zakonu do končne realizacije, vam ni bila všeč. Vidim burno reakcijo gospoda Čehovina, ko sem samo omenil, da sem v jutranjih poročilih slišal zadržke, ki jih je navedel kot predsednik odbora. In ko je govoril pozneje o transparentnosti, sem pričakoval, da bo v imenu transparentnosti pojasnil, katere zadržke imajo. Katere? Ni bilo pojasnjeno. Sem pa slišal informacijo zjutraj na radiu. Očitno sem s tem, da sem vse to povezal, zadel na žebljico, da ste morali dati koncesijo Pozitivni Sloveniji, očitno, in drugim strankam pri 2 drugih zakonih – pri arhivih in pri razpravah na Komisiji za peticije. Dvomim, da bi vaš poslanec Kurnjek glede na svojo izobrazbo, ker je imel etiko, prav gotovo glasoval za nekatere sklepe, ki so popolnoma necivilizacijski. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Gospod Kurnjek, postopkovno. Izvolite.
Hvala, podpredsednica. Želel bi, da poslanca Jerovška opozorite, prvič, da danes ni tema Komisije za peticije in človekove pravice. Drugič, poslanec Kurnjek glasuje v skladu z vsebino te seje, druge ali katerekoli. Tam sem glasoval v skladu z vsebino tiste seje in moja izobrazba pri tem nima prav nikakršne veze. Prosim, da poslanca opozorite na to, da je vsebina seje danes druga. Hvala.
Vsebina seje je danes zelo široka. Res pa je, da govorimo o informacijah javnega značaja in je prav, da se te teme tudi držimo. Želi še kdo razpravljati? Odpiram možnost za prijavo. Gospod Tomaž Lisec.
Hvala. Še enkrat lep pozdrav v mojem imenu. Mislim, da je zakon pravilen. Kot sta rekla tudi predhodnika, verjetno kar nekaj let prepozno, ampak tukaj ni na meni, da krivim eno ali drugo vlado. Skratka, kurz zakona je absolutno pravilen, ampak tudi kurz Titanika je bil pravilen, pa se je zgodilo tisto, kar se je zgodilo. Minister, rekli ste, da je ta zakon revolucija. Ja, ampak saj veste, več anekdot imamo. Ena je ta, da revolucija žre lastne otroke; ena je, da revolucija včasih skrene s prave poti; ali pa revolucija postane tudi brezzobi tiger. Minister, jaz upam, da bo ta revolucija šla svojo oziroma pravo pot. Danes govorimo o tem, kako bomo delili, ko bomo, javno bo, sponzorske, donatorske in ostale pogodbe, kako bomo to delili – glavno vprašanje tega zakona oziroma te razprave je bilo, kako bomo mi ustvarjali; ampak o tem morda kdaj drugič. Glede našega amandmaja. Ker želimo, da so prosto dostopne informacije tudi t. i. slabi krediti, torej bonitetna skupina D in E, verjamem, da se bomo slej ko prej uskladili. Tudi če danes podpremo vsi skupaj najprej naš amandma in potem ne bo podprt, potem amandma koalicije; predlagam, da se ne bomo spet delili na leve, desne in neke sredinske, da za tretjo obravnavo pripravimo mi, skupaj s kolegi iz Slovenske ljudske stranke še enkrat isti amandma; koalicijske poslanske skupine pripravijo istega – in potem lahko vsi glasujemo vedno za in ne bo nikoli nobenega problema, da se spet ne bomo delili, namesto da bi se združevali pri temi, pri kateri se očitno vsi strinjamo. Minister, eno vprašanje. Ko gledam poročilo matičnega delovnega telesa pri 8. členu, očitno zloglasnem, in ko berem tretji odstavek tega člena, "da se dovoli dostop, če je javni interes za razkritje močnejši od javnega interesa ali interesa drugih oseb za omejitev dostopa". In ko gledam amandma opozicije, moram reči, da te določbe oziroma tega besedila nisem zasledil. Zdi se mi zelo pomembno, da je javni interes za razkritje močnejši od javnega interesa, interesa drugih oseb za omejitev dostopa. Veste, vedno je hudič v podrobnostih. Zanima me, ali se je to namensko nekje izgubilo ali pa je to skrito v neke druge določbe. Če je skrito v druge določbe, se opravičujem in bom zelo vesel vaše razlage. Zdi se mi, da je to zelo pomembno vprašanje, predvsem glede slabih kreditov. Veliko je govora o Zakonu o Slovenskem državnem holdingu in se mi zdi, da če resnično želimo odpreti vse tisto, kar zasledujemo, da bo čim bolj transparentno in čim bolj javno, mislim, da je določba tega člena oziroma tega poglavja zelo pomembna. Razkritje naj bo za vse. V amandmaju in tudi v obstoječem členu se mi zdi zelo pomembno, o čemer pa smo morda premalo govorili, to pa je, da se zavrne dostop do osnovnih podatkov o sklenjenih pravnih poslih iz prvega odstavka tega člena, če podjetja izkažejo, da bo razkritje huje škodovalo njihovem konkurenčnem položaju na trgu. Vsi vemo, da smo člani Evropske unije. Marsikatero naše državno podjetje kljub temu, da je morda manjši igralec na tem trgu, pa so lahko določeni podatki zlata vredni, če ostanejo v neki črni oziroma Pandorini skrinjici in ne razkažemo, ker zasledujemo javni interes. Kako bomo sedaj vsi javni in transparentni, s tem pa našim podjetjem delamo veliko škodo na tujih trgih. Skratka, ta določba se mi zdi resnično zelo pomembna. Mi je pa žal, da nismo našli neke druge dikcije, da morajo podjetja sama dokazovati oziroma izkazovati interes, da jih zaščitimo pred krutim mednarodnim, predvsem gospodarskim in finančnim trgom. Za začetek še 2 primerjavi. Ministru sem, ko je bil na obisku v naši poslanski skupini, povedal in opozoril, da me je zelo strah, da bo ta zakon imel slab moment, in sicer financiranje različnih športnih, kulturnih in drugih vsebin. Če izhajamo iz prakse, lahko omenim vsaj 3 slovenske prireditve s športnega področja: skoki v Planici, moško smučanje v Kranjski Gori in žensko smučanje v Mariboru, kjer različna državna podjetja kar tekmujejo, kdo bo bolj na veliko napisal svoje podjetje. Ampak ob tem me je strah, ko se bo ta celotna sfera odprla v duhu neke transparentnosti in javnosti, se bo marsikateri direktor državnega podjetja vprašal, zakaj pa sploh sponzorira nek športni klub – pa se bom opredelil predvsem na športne klube. Primer, lahko gre za neko državno podjetje, ki izhaja iz nekega lokalnega območja. Recimo, državno podjetje s Primorske se bo vprašalo, zakaj nekemu lokalnem nogometnemu klubu da 5 tisoč evrov, nekemu lokalnemu rokometnemu klubu pa recimo 10 tisoč evrov. S tem, ko se bodo ti klubi med sabo kregali, kdo je dobil več in zakaj je dobil več, ali so bili politični pritiski ali resnično samo zaradi doseganja najboljših športnih rezultatov, se bo verjetno nek razumen direktor takega podjetja vprašal, zakaj pa jaz sploh sponzoriram – zato, da sem na tnalu in se različni faktorji znotraj različnih sfer kregajo med sabo, zakaj sem komu dal več oziroma komu manj. In bo najlažje naredil red na tem področju tako, da bo zaprl pipico in bo rekel, zakaj znesek npr. pol milijona ali kolikor ima posamezno državno podjetje zneska za t. i. reprezentanco, zakaj pa ta sredstva ne ostanejo v podjetju. Če bodo ta sredstva ostala v podjetju, se pa na drugi strani lahko zavedamo, da bomo v teh težkih časih, predvsem na področju športa in verjetno tudi na področju kulture, lahko zadali velik udarec slovenskemu športu. Mislim, da na tem področju zakon ne bo prinesel toliko pozitivnega, kot bo prinesel na vseh drugih področjih. In resnično upam, če bo do tega prihajalo, da bomo Državni zbor, vlada oziroma vsi tisti, ki skrbimo za to, da športni dosežki slovenskih športnikov obstanejo in so čedalje boljši, da bomo našli neke mehanizme, da bomo slovenski šport nagradili. Sicer se popolnoma strinjam, da morajo biti tudi sponzorske in donatorske transakcije javne. Sam imam primere, pa verjetno še marsikdo drug, ko imajo različni župani poleg vseh tistih sredstev, ki jih razdelijo preko javnih razpisov, še nek svoj budžet, iz katerega delijo te zneske – kot vedno rečem – na lepe oči. Ko pride predsednik nekega športnega društva, ki županu ni všeč, ga župan zavrne, da ni denarja; ko pa pride, recimo, predsednik nekega kulturnega društva, s katerim sta strankarsko povezana, ali isto misleča veljaka, ali pa imata neke druge povezave, pa ni problema dobiti 500 ali tisoč evrov s strani lokalnega področja. Seveda vemo, da pri državnih podjetjih govorimo o veliko večjih zneskih. Kot pravim, podpiram to transparentnost, vendar pa me je resnično strah, da se bodo razumni direktorji državnih podjetij odločili za skrajnost in bodo rekli, glejte, zakaj sploh odpiram to svojo skrinjico, ko je pa toliko negativnega, lahko se zgodi celo kakšen lov na čarovnice, kjer bo kakšen direktor državnega podjetja na križ pribit, ker pozna nekoga, ki je predsednik nekega društva in mu je namenil neko drobtinico s svoje mize. Saj veste, mediji lahko iz tega naredijo veliko zgodbo, ki škodi tako različnim športnim, kulturnim in drugim subjektom kot pa tudi državnim podjetjem. Na drugi strani pa zelo podpiram, da ko bo to vse javno, bomo lahko končno videli, kdo so tisti, ki od zadaj ali pa od spredaj sponzorirajo naše slovensko medijsko sceno. Bomo videli, koliko je govora o teh, kateri so pravi mediji, kateri so naši mediji, kateri so vaši mediji itn. Bomo resnično videli, koliko iz teh državnih podjetij, torej iz denarja davkoplačevalcev leti sredstev – zaradi takšnih ali drugačnih pritiskov – v različne medijske hiše samo zato, da se dela oziroma kreira politika mimo Državnega zbora in tudi mimo vlade. Minister, glede amandmaja – kateri je pravilen in kateri ni pravilen, katerega bomo podprli – se bomo slej kot prej uskladili. Sam bom podprl oba amandmaja, podprl bom tudi zakon; ampak jaz imam v tem mandatu, pač prvi mandat je, slabe izkušnje med teorijo in prakso oziroma s tistim, čemur pravimo "hudič o podrobnostih". Resnično upam, če se bodo kje zaznale pomanjkljivosti tega zakona, da bomo vsi skupaj našli prave rešitve, da negativne učinke tega zakona saniramo tako, da bodo imeli tudi pozitivne učinke. Skratka – podpora zakonu.
Hvala lepa, gospod Lisec. K besedi se je javil minister dr. Virant, izvolite.
To debato sva imela še pri usklajevanju Zakona o sponzorstvih in donatorstvih. Seveda je lepo in hvalevredno, če se sponzorska sredstva namenjajo za šport in kulturo. To so dejavnosti, ki ne morejo funkcionirati po čistih tržnih principih. Ampak problem pa je, če se oziroma ker se te stvari financirajo nepregledno – po domače, brez vnaprej določenih meril, na lepe oči, po zvezah, po znanstvih itd. Če bi ves denar, ki ga firme v državni lasti razdelijo med kulturna in športna društva, zbrali na en kup, pa bi ga po nekih transparentnih merilih preko javnih razpisov razdelili vsem pod enakimi pogoji, bi bilo to bistveno bolj pošteno, kot pa da en klub dobi milijon, recimo, od neke firme, ki je vsedržavna, vseslovenska; zadaj pa mogoče še 10, 15 klubov, ki bi bili zadovoljni s 15 ali 20 tisoč evri. Tega deljenja denarja po domače ne moremo odobravati. In teh stvari, sem prepričan, da se bo videlo še mnogo več. Jaz se recimo sprašujem, ali podjetje v 100 % državni lasti, ki izvaja javno službo, ki je monopolist, res rabi drago plačane oglase, marketing v medijih – in to v medijih, kjer sekunda oglasnega prostora stane zelo veliko. Govorim konkretno o Darsu. Zakaj mora Dars naročati televizijske reklame? Saj nimamo izbire, ali se bomo vozili po njegovih avtocestah ali pa po kakšnih drugih avtocestah. To je čisto metanje denarja stran skozi okno. Ali imamo v tej državi toliko denarja, da ga lahko na ta način mečemo skozi okno? Jaz bi stokrat rajši vsak evro od tega namenil za urgenco ali za te mostove, ki jih gledamo in se nam pred očmi podirajo, kot pa da ga na ta način mečemo skozi okno. In zato pravim, da bomo s tem zakonom zanesljivo zaustavili veliko denarja, ki se z lopato meče skozi okno. Večina tega se dogaja znotraj zakonskih okvirov. Nobenega kriminala, nobene nezakonitosti, ampak jasnih meril in jasnih pravil ni, zato se dela po domače. In bolj ko bodo te stvari javne, bolj ko bodo to novinarji videli, bolj ko bo to javnost videla, večji bo pritisk na SDH in na nadzorne svete, da tukaj naredijo red in postavijo neka pravila igre, za katere lahko rečem, da so se v ožjem javnem sektorju z leti kar nekako vzpostavile. Tukaj je nek red. Daleč od tega, da bi bilo idealno, ampak nek red pa je! V tem delu gospodarstva, ki je pod državnim vplivom, pa je še veliko logike divjega zahoda.
Hvala lepa. Gospod Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Najprej bi rad zelo jasno povedal, da jaz sam in tudi naša poslanska skupina Slovenske demokratske stranke ni nasprotovala niti enemu predlogu, pametnemu in kvalitetnemu predlogu, ki ga je prinesla ta vlada v Državni zbor in ki je bil v korist in v dobro naših državljank in državljanov. Se pa zgodi velikokrat, da mi – opozicija in Slovenska demokratska stranka s strani koalicije tega nismo deležni. Danes je ponovno pred nami sijajna priložnost, da vidimo, ali res koalicija želi sprejeti oz. predlagati najboljše rešitve oziroma najboljše zakonske predloge, v kateri smo sedaj v Slovenski demokratski strani predlagali tudi en amandma. Jaz verjamem, da bo koalicija tudi ta amandma Slovenske demokratske stranke podprla. Ga bom samo prebral čisto na kratko. Amandma govori: prosto dostopne informacije javnega značaja postanejo tudi informacije poslovnih subjektov iz 1.a člena tega zakona, ki so neposredno povezane s krediti, ki so po mednarodnih bančnih standardih razvrščeni v bonitetno skupino D in E – plačevanje obveznosti z zamudo nad 90 dni in niso bili preneseni na slabo banko. Ta amandma sta predlagala Slovenska demokratska stranka in Slovenska ljudska stranka. Jaz sem prepričan, da ta amandma izboljšuje predlog predlaganega zakona. To je povedal tudi minister Virant. In najmanj, kar pričakujem, da bo vsaj stranka, iz katere prihaja minister in katere je tudi predsednik, ta amandma podprla. Če se bo to zgodilo, potem ni nobenega problema, da ta amandma ne bi šel skozi. In danes bomo videli, kakšno besedo v tej poslanski skupini ima njen predsednik in njen minister. In ali je res koaliciji interes sprejeti najboljše zakone – zakone, ki poskušajo izločiti vse dvome. In mislim, da ta amandma, ki sta ga predlagali Slovenska demokratska stranka in Slovenska ljudska stranka, razrešuje marsikateri problem, ki v tem zakonu ni razčiščen. In lepo vas prosim in zdaj pozivam Poslansko skupino Državljanske liste in njihovega predsednika Viranta, ki je ta zakon kot član vlade predlagal, da se uskladijo in se enkrat dogovorijo. Če se niti v eni stranki niste sposobni dogovoriti sami s svojim predsednikom, kaj boste v parlamentu predlagali, minister in vaš predsednik stranke govori eno. Na drugi strani vi poslanci govorite drugo, razen nekaterih posameznikov iz vaše poslanske skupine. In moj cilj je, moj interes je, da v tem parlamentu sprejmemo absolutno najboljše rešitve, najboljše zakone, ki gredo, ki so najbližje zapisani našim državljankam in državljanom in našim ljudem. In sedaj imamo priložnost vsi skupaj pokazati, da nam naši ljudje nekaj pomenijo. In rešitve, ki jih v tem zakonu predlagamo, da gredo v resnici po pravi poti, da tukaj ni nekih vrtičkov zadaj ali nekih interesov. Če že predlagamo primeren zakon, ga dajmo še izboljšati, če je to v parlamentarni proceduri možno. In danes je ta priložnost pred vsemi strankami v tem parlamentu. Jaz ne bom razumel, res ne bom razumel, da amandmaja, ki smo ga mi danes predlagali, kdo izmed poslancev v tem parlamentu ne bo podprl. Za tistega pa je res vprašanje, s kakšnim namenom sedi v tem parlamentu. Zelo iskreno, odprto in odkrito pred slovensko javnostjo to trdim, ker ta amandma ni pisan na kožo nobeni poslanski skupini, nobeni. Ne levi, rdeči, zeleni, rumeni, črni, ne vem kateri, ampak v resnici je pisan na kožo našim državljankam in državljanom, da izvedo pravo resnico, za katero imajo vse pravice. Oni vse to plačajo, naši ljudje vse to plačajo. In lepo prosim, pričakujem od koalicije, da bo ta amandma Slovenske demokratske stranke in Slovenske ljudske stranke danes na tej seji podprla. Če se to ne bo zgodilo, povem vnaprej, da potem bo zelo z lahkoto povedati slovenskim državljankam in državljanom, s kakšnim interesom določene poslanske skupine in poslanci sedijo v parlamentu. Upam, da se to ne bo zgodilo. Resno in srčno upam, da imate toliko odgovornosti do svojih ljudi, da boste to danes storili in ta amandma podprli ter naredili zakon boljši, kot ste ga vi predlagali.
Hvala lepa, gospod Pojbič. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati? Gospod Jerovšek, imate besedo, izvolite.
Hvala lepa. Samo na nekaj bi želel opozoriti. S tem členom in z 12. členom je namreč povezan tudi amandma koalicijskih strank k 29. členu, kjer druga alineja pravi o rokih, kdaj začne veljati. In te alineje iz tega člena začnejo v skladu z amandmajem k 29. členu veljati čez 3 mesece. Alineje k 12. členu pa začnejo veljati čez 6 mesecev. In to je tisto, da dajete rok, po katerem se bo počistilo tisto, kar je neprijetno za koalicijo. Za te kroge, o katerih jaz govorim in ki jih je gospod Pavlišič napačno imenoval, Jerovškovi krogi, so antijerovškovi krogi. Želim odgovor, zakaj ste se odločili za odlok veljavnosti zakona o ključnih zadevah. To je nezaslišano! Mi imamo problem. Danes na prvi strani časopisa Delo piše, da Slovenija nima resnih namenov boriti se proti korupciji. Morala bi se tudi proti koaliciji boriti, to drži. Ampak proti korupciji nima resnega namena se boriti. In to je velik naslov na prvi strani – ugotovitve Evropske unije. In amandma k 29. členu je potuhnjen, se pa nanaša na ta amandma, da je odlok tega zakona o ključnih zadevah. Ne govorite, da ste vi za razkritje teh podatkov. Vse bo narejeno, da ne bo nič. Narejeno je za to, da se veliko govori, kaj boste naredili, potem bodo pa vsi zaščiteni – tisti, ki so okradli Slovenijo; in je nesprejemljiv amandma k 29. členu. Vi odlagate sprejem zakona. Zakaj ga pa potem danes sprejemamo? Zakaj ga danes sprejemamo, če ga želite odložiti? Ključne zadeve tega zakona. In še, predsedujoča – predsednik se je umaknil z generalno sekretarko. Ta opomba o brezpredmetnosti oziroma povezanosti–izključevanju teh dveh amandmajev k 8. členu, kot sem že prej dvakrat rekel, jo je treba umakniti pred glasovanjem; ne tako, kot je predsednik rekel. Zdaj jo je treba umakniti, ker ne gre za isto materijo in je absolutno neupravičena. To, kar so si službe dovolile, verjetno generalna sekretarka, da je ugotovila tu kolizijo med obema členoma, ko gre za popolnoma različne stvari. Govori o kreditih, ki niso preneseni na slabo banko, oni člen pa govori o slabi banki, tistih kreditih. To je treba takoj umakniti in naj se tisti opraviči, ki je to naredil, podtaknil Državnemu zboru, kajti mi smo tisti, ki bomo odločili, ali je v koliziji. Tudi če bi v drugi obravnavi sprejeli 2 amandmaja, ki bi bila med seboj v koliziji, ni nič narobe, če bi se poslanci tako odločili. Še ga lahko popravimo v tretji obravnavi, ne pa da nam uradniki določajo, kaj lahko sprejmemo in česa ne smemo sprejeti. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Želela bi najprej komentirati vašo zadnjo pobudo. Se strinjam z vami, da tukaj ne gre za kolizijo, vendar ta hip ne morem umakniti te pripombe strokovnih služb. In se strinjam tudi s tem, da če bi obstajal še kakšen dvom, lahko Zakonodajno-pravna služba poda mnenje v naslednji fazi obravnave. Sedaj pa nadaljujemo z razpravo. Besedo ima državna sekretarka, mag. Renata Zatler.
Hvala za besedo. Eno kratko pojasnilo glede na izpostavljeno temo. Posebej bi rada poudarila, da ob uveljavitvi tega zakona bodo ključno javni podatki ti, ki so najbolj pomembni, to so podatki o dolžnikih oziroma slabih kreditih, ki so bili preneseni na slabo banko oziroma do DUTB. To pomeni – ključni podatki o tem, kdo so ti neplačniki oziroma ti slabi krediti, dolžniki in bruto izpostavljenost ter banke, ki so odobrile te kredite. Ti ključni podatki bodo javni takoj ob uveljavitvi. Vse ostale prehodne določbe pa so vezene; ena je vezana na Supervizorja, ker bo treba dopolniti ta program, druga pa je vezana na trimesečno obdobje o ostalih podatkih o teh kreditih, za katere prenos je bil že predviden. Gre za to, da so tisti podatki potem malce bolj natančni in podrobni. Predvideno je, da jih bo natančno definirala ta slaba banka, skupaj z Banko Slovenije. Bo tudi posebej akt objavljen, na kakšen način naj bi se potem vsi ti podatki bolj natančno objavili. Ampak to v 3 mesecih najkasneje. Je pa treba poudariti, da fizično vseh teh slabih kreditov slaba banka še nima. V tem trenutku jih dejansko tudi ne bi mogla na tak način objaviti, kot je predpisano s tem predlogom zakona. Potrebno je vseeno neko trimesečno prehodno obdobje, v katerem se bo to malce bolj natančno določilo. Ampak ponavljam še enkrat, ob uveljavitvi tega zakona bodo ključni podatki javni ti, ki sem jih prej naštela. Hvala.
Hvala lepa državni sekretarki. Gospod Jerovšek, replika.
Hvala lepa. S tem, kar je državna sekretarka povedala, se ne morem strinjati. Gre za odlaganje bistvenih podatkov in v današnjem Delu so celo ugotovili, da koalicija državne družbe ščiti pred Supervizorjem, kot ste sami povedali. In že tisto, kar je Supervizor, nekateri stvari so dostopne, bodo zaprte. Ni nobene potrebe, če zakon sprejmemo, da to odlagamo. Logično je, da ne bodo mogli vseh čez noč dati. Naj bodo pod pritiskom, da bodo dali, ne pa da se bo po bankah in vsepovsod čistilo in bodo posvečeni zaščiteni, bo tisto umaknjeno iz dokumentacije. Vemo, kako te oblasti in kako ta finančna oligarhija dela, koga vse zna podkupiti. In to je točno zato delano, da si bodo vzeli čas, da bodo lahko prikrili pred javnostjo vse tisto, kar je pomembno. In to je nesprejemljivo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Smo pri 8. členu in amandmajih. Želi na to temo še kdo razpravljati? V kolikor ne, zaključujem razpravo k tem členu. Nadaljujemo z 9. členom. V razpravo dajem 9. člen ter amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Ne. Nadaljujemo z razpravo o 12. členu, prav tako je k 12. členu vložen amandma koalicije. Želi kdo razpravljati? Ne. Nadaljujemo s 13. členom. Ponovno sprašujem, želi kdo razpravljati o amandmaju koalicije? Ne. Gremo naprej na 14. člen. Želi kdo razpravljati? Amandma koalicije. Nadaljujemo s 15. členom, amandma koalicije. Ne želi nihče razpravljati. Prav tako amandma koalicije k 17. členu. Zaključujemo tudi ta člen. Nadaljujemo z 21. členom. V razpravi je tokrat amandma, ki ga je vložila Poslanska skupina Nove Slovenije. Gospod Horvat želi razpravljati. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana podpredsednica, spoštovana državna sekretarka, minister, ki se nam je, sem vesel, pravkar ponovno pridružil. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bi želel v imenu Krščanskih demokratov Nove Slovenije ministru sporočiti, da mu resnično iskreno želimo, da bi njegove besede o revolucionarnosti tega zakona in tudi besede, zapisane v ta zakon, postale meso. Ta zakon bi lahko bil primer zakona, ki bi se ga dalo za slovensko javnost, tudi za Državni zbor, grafično predstaviti, tako da bi natančno grafično videli, kaj vse bodo ljudje lahko videli v zvezi s slabimi krediti, v zvezi s svetovalnimi pogodbami pri državnih podjetjih itn., za kakšne časovne intervale nastajanja teh dokumentov in tako dalje. In kot zadnji "slide" v tej grafični predstavitvi si predstavljam dolgo procesijo ljudi, lahko zaenkrat tudi brez imen in priimkov, ki romajo v zapor. V zapor! Spoštovane kolegice in kolegi, če mi želimo s tem zakonom in na splošno, če želimo samo videti, kaj se dogaja v državnih podjetjih in tudi v bankah, potem bo to imelo zgolj en učinek. To je poslabšanje vida, ker bomo vsi buljili v te informacije javnega značaja, ne bo pa nobenih učinkov. Ljudje nam pravijo, vzemite tistim, ki so vzeli nam. In tega se, minister dr. Gregor Virant, tudi gotovo zaveda. Vzemite tistim, ki so vzeli nam! V tem zakonu mi vidimo eno od orodij, kako poiskati zlikovce, ki so nam pokradli državo in jih seveda tudi razlastniniti, kaznovat. Kot rečeno, procesija mora iti v zapor. Lahko bi v nekem smislu rekel, da ta zakon pravzaprav ne bi bil potreben, če bi se vsi dosedanji zakoni dosledno spoštovali. Morda o tem kaj več pri našem amandmaju k 26. členu. Ker tudi ta amandma k 21. členu zgolj govori o tem, kako kaznovati tiste, ki ne spoštujejo zakonskih določil. V tretjem odstavku 39. člena se doda nova četrta alineja, ki pravi, da bodo z 800 evri kaznovane tiste odgovorne osebe, če v roku iz 26. člena – mi tu mislimo novi 26. člen, ob upoštevanju, da bo sprejet naš amandma, o katerem bom govoril kasneje – ne posreduje na svetovni splet zahtevane informacije javnega značaja. Jaz tukaj zaključujem in prosim vse tukaj navzoče, da pri odločanju ta amandma Nove Slovenije tudi podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima minister.
Hvala. Ta amandma bi kazalo podpreti. Mi bomo opravili popoldne še eno koalicijsko usklajevanje, kjer se bomo dogovorili, kateri amandmaji opozicije so taki, da so nas prepričali in da bodo dobili tudi podporo koalicije. Eden je tisti k 8. členu, če ga bo možno podpreti, ne da bi s tem zrušili koalicijskega. In drugi je vaš k 21. To je v redu. Bi pa k temu, kar ste povedali, dodal to, da transparentnost, ki jo uvajamo, ne bo imela samo učinka, da bomo razkrili stvari za nazaj – tudi tega. Transparentnost bo imela tudi zelo močen preventivni učinek. V kakšnem smislu? Vsi menedžerji v podjetjih v državni lasti, večinski državni lasti se bodo vsak trenutek zavedali, da je vsak posel, ki ga sklenejo, lahko dostopen javnosti, in bodo morali za takim poslom stati. Zakaj so nekaj kupili po taki in taki ceni. Zakaj so mogoče izbrali dražjega izvajalca. Zakaj so dali, ne vem, 30 tisoč evrov sponzorstva temu in temu. Zakaj so naročili za tak in tak denar reklamo na televiziji, čeprav so čisti monopolisti in nimajo nobene konkurence. Preventiva je tudi zelo pomembna. Je pa res, da se bo lahko razkrilo tudi kaj takega, kar bo zanimivo za organe pregona. In kot veste, se odkrivanje in preiskovanje gospodarskega kriminala ter korupcije krepi, tudi čisto konkretno krepi. V Policiji že tečejo procesi, da bomo na tem področju zaposlili dodatnih 75 ljudi, nekaj od zunaj, nekaj z notranjimi prerazporeditvami, ampak segment gospodarskega kriminala in korupcije bo ojačan s 75 novimi strokovnjaki, kriminalisti in forenziki. Nekaj na NPU, nekaj na policijskih upravah. Ta val, ki moram reči, da ga je zdaj policija uspešno zajahala, val pregona gospodarskega kriminala in korupcije se mora valiti naprej. In to klimo, ki se je v policiji ustvarila, je treba izkoristiti. Nimajo nobenega strahu, nikogar se ne bojijo, delajo s polno paro – tako, kot je treba. Danes je bila večkrat omenjena bojazen ali skepsa, ki je pri vsakem zakonu prisotna. Razkorak med normativnim in stvarnim, kaj piše v zakonu in kaj se potem v praksi izvaja. Jaz to skrb vedno delim. Mi moramo poskrbeti, da bo zakon sprejet in da se bo korektno izvajal v praksi. Moram reči, da je dosedanja praksa po do sedaj veljavnem Zakonu o dostopu do informacij javnega značaja dobra, da je zakon v resnici zelo veliko spremenil – in to v veliki meri tudi po zaslugi informacijske pooblaščenke. Tudi te konkretne, ki je zdaj na funkciji, ki se je za transparentnost zelo vehementno in odločno zavzemala ter s svojimi odločitvami preudarno odpirala zadeve, ki so jih želele institucije javnega sektorja prikriti – preudarno, pravim. Kadar obstajajo utemeljeni razlogi, da se nekaj ne razkrije, ker bi škodovalo državi, ker bi razkrili neke osebne podatke navadnih državljanov, takrat seveda ne. Takrat, ko pa ni takih razlogov, ki bi govorili proti, je informacijska pooblaščenka v principu zahtevala od organov, da stvari razkrijejo, če jih sami niso hoteli – tukaj je zelo pomembno. Mislim, da se tej informacijski pooblaščenki letos, če se ne motim, mandat izteče. Meni osebno je žal, da bo odšla, ker je res opravila véliko delo na področju dostopa do informacij javnega značaja, čeprav niso bile njene poteze vedno vsem všeč. Normalno. Saj to je logika vseh nadzornih organov, da včasih komu stopijo na žulj. Zelo je pomembno, koga bomo izbrali na to mesto, zelo pomembno! Enega močnega, strokovnega človeka s hrbtenico, ki bo peljal te stvari naprej. Če bomo imeli dobrega informacijskega pooblaščenca ali pooblaščenko, potem bo ta zakon v praksi bolje živel, kot pa sicer. Hvala.
Hvala lepa. Še vedno smo pri 21. členu. Želi še kdo razpravljati? V kolikor ne, zaključujem razpravo k temu členu. In prehajamo na 23. člen, h kateremu so vložile amandma poslanske skupine koalicije. Ne vidim želje za razpravo. Nadaljujemo s 26. členom. Poslanska skupina NSi je vložila amandma. Gospod Horvat, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednica. Soglašam z ministrom, da bo ta zakon gotovo imel, ko bo najbrž sprejet, tudi preventivne učinke. Vidim, da je naklonjenost pravzaprav celotnega Državnega zbora temu sprejetju. In to je dobro! Imamo tudi mi nekaj pomislekov, kar zadeva poslovno skrivnost. Kolegice in kolegi, mi imamo Zakon o gospodarskih družbah. O tem je govorila prej kolegica Majda Potrata. Zakon o gospodarskih družbah – jaz razumem, da je to Sveto pismo za gospodarske družbe. Ne samo, da definira pojem poslovne skrivnosti, govori tudi o nadzornih svetih. In mi, na žalost, v vseh teh letih, kar imamo delniške družbe, kar imamo nadzorne sveta, imamo tudi kritiko do nadzornih svetov, seveda do tistih, ki so te kritike vredni. Ali kdo pozna, ali je kdaj kje kakšen član nadzornega sveta materialno odgovarjal za svoje odločitve, podjetje pa je šlo, recimo, v stečaj zaradi napačnih poslovnih odločitev. Tu ni pravzaprav toliko krivde na menedžmentu, morda se to zdaj nekoliko čudno sliši – glavni so tu nadzorni sveti, menedžment je pa zgolj, če lahko tako rečem, v mezdnem odnosu z lastnikom in ga lahko lastnik preko nadzornega sveta kadarkoli zamenja. Ampak pri nas nadzorni sveti, generalno gledano, ne delujejo, zato imamo situacijo, da so nam pokradli državno premoženje, banke spraznili itn. In vse to o nadzornih svetih piše v Svetem pismu o gospodarskih družbah, ki se mu reče Zakon o gospodarskih družbah. Zdaj pa k noveli Zakona o dostopu do informacij javnega značaja. Kje je naš pomislek? Moramo biti zelo pazljivi, da ne bomo s tem zakonom, ki ga zdaj obravnavamo, povozili Ustave in nekaterih drugih zakonov. Treba se je zavedati, da 39. člen Zakona o gospodarskih družbah definira pojem poslovne skrivnosti: "Za poslovno skrivnost se štejejo podatki, za katere tako določi družba s pisnim sklepom. S tem sklepom morajo biti seznanjeni družbeniki, delavci, člani organov družbe in druge osebe, ki morajo varovati poslovno skrivnost." Se pravi, družba odloči s pisnim sklepom, kaj je poslovna skrivnost. 40. člen Zakona o gospodarskih družbah pa govori o varstvu poslovne skrivnosti: "S pisnim sklepom iz prvega odstavka prejšnjega člena", torej 39. člena, "družba določi način varovanja poslovne skrivnosti in odgovornost oseb, ki morajo varovati poslovno skrivnost." Gre za izjemno pomembno področje, na katerega moramo biti pazljivi. To ne pomeni, da jaz ne soglašam s transparentnostjo, seveda soglašam, ampak v skladu z zakonom. Transparentnost ja, vendar v skladu z Ustavo in zakoni, ki med drugim tudi definirajo poslovno skrivnost in varovanje poslovne skrivnosti. Gospe in gospodje, veliko je zadev, ki nam danes povzročajo velike skrbi in zaradi katerih smo lahko mi v Državnem zboru, še bolj pa državljani, ki jih zastopamo, razočarani. Zakaj? Zato, ker mi nimamo korporativnega upravljanja v pravem pomenu besede, do katerega je velikokrat kritičen tudi prof. Kovač. Pač pa imamo pri nas veliko primerov zablod korporativnega upravljanja, zato pa smo tam, kjer smo. Zato država tone s pospeškom, korupcija se povečuje, zaupanja v pravno državo ni. Samo en primer, najbrž vam je vsem poznan, ki je mene izjemno razočaral. V Državnem zboru smo veliko govorili o Probanki in Factor banki, govorili smo veliko o tem, da bomo ti 2 banki reševali mi – davkoplačevalci. In izredna uprava Probanke in Factor banke, ki vodi postopek nadzorovane likvidacije, je predlagala zaseg depozitov lastnikov omenjenih bank. Zaseg depozitov lastnikov Probanke in Factor banke. Pa je sodišče, po mojih informacijah, to zavrnilo in pred kratkim, pred nekaj dnevi bi naj lastniki teh 2 bank pobasali svoje depozite iz teh 2 bank. Davkoplačevalci pa rešujejo ti 2 banki. Na žalost mi časa zmanjkuje. V amandmaju k 26. členu mi želimo, minister, da bi bili podatki na razpolago za zadnjih 5 let, ne pa od uveljavitve zakona naprej. Potem nismo naredili nič. Verjemite, potem se res norčujemo sami iz sebe. Ampak za zadnjih 5 fiskalnih let nazaj, da bi lahko bili podatki na voljo. Supervizor, katerega oba hvaliva, deluje od leta 2003. In v tem kontekstu [[…]] [[izklop mikrofona]] .
Hvala lepa. Minister, želite besedo? Izvolite.
Samo odgovor. Po zakonu bodo javno dostopni vsi podatki, s katerimi ta podjetja razpolagajo, ki jih imajo v svoji dokumentaciji, ne glede na to, kdaj so ti dokumenti nastali. Torej, če so pred 1 letom, pred 3 leti ali pa tudi celo pred 10 leti. Koliko časa pa morajo dokumente hraniti, to je pa stvar računovodskih, davčnih in drugih predpisov. To vprašanje smo danes enkrat že odprli. Ne gre za retroaktivnost. Zakon bo veljal za naprej, vendar bo veljal za vso dokumentacijo, s katero ta podjetja razpolagajo, ne glede na to, na katere poslovne dogodke se ti dokumenti nanašajo. In v tem smislu ta amandma ni potreben. Da bi šli pa recimo za vsa ta leta nazaj, tudi v t. i. proaktivno transparentnost, da bi morali odbirati te dokumente in jih objavljati na spletu – to bi bil pa enormen zalogaj za ta podjetja. Mislim, da v tej fazi delamo že tako velik korak, da mogoče ne smemo iti prekomerno, ker potem učinka ne bomo dosegli. Bo pa na zahtevo dostopno vse, tudi za leto, dve, tri, pet ali pa 10 let nazaj, če so ti dokumenti še tam na razpolago.
Hvala lepa ministru. Še gospod Lisec se je javil k besedi. Izvolite.
Hvala. Morda tudi zaradi tega, ker je kolegu Jožetu zmanjkalo časa. Meni se zdi ta amandma kolegov iz Nove Slovenije zelo pomemben, tako prvi del, ki lepo dopolnjuje drugi odstavek tega člena, kajti t. i. slaba banka zagotovi spletno objavo informacij javnega značaja v roku 3 mesecev po uveljavitvi tega zakona. Potem kolegi dodajajo, kar se mi zdi tudi ključno, to pa je, da "vključno s podatki o vseh že prenesenih kreditih bank pod prevladujočim vplivom države od njene ustanovitve do dneva uveljavitve tega zakona". Saj veste, prej smo rekli, da je hudič v podrobnostih, pa želja je, da ne bi preveč skrivali. Na drugi strani imamo v proceduri t. i. arhivski zakon, kjer imamo nekateri pomisleke, da se nekatere stvari za nazaj želijo skriti; od sedaj naprej pa bo vse tiptop. Kljub temu, da je sedaj minister rekel, da bo vse za nazaj odprto, se mi zdi pa le malo – pa naj mi bo dovoljeno se izraziti – svetohlinsko. Od sedaj naprej bomo gledali vsak korak, ki bo narejen, za nazaj pa po potrebi; oziroma, kot je minister rekel, je preveliko podatkov, da bi se z njimi ukvarjali. Minister, tudi vi imate še verjetno kakšno odprto postavko iz vašega življenjepisa, ker niste vse odgovorili, pa še javnost pričakuje podatke za nazaj. In ne pričakuje samo podatkov o vaših nadaljnjih aktivnostih, od sprejetja tega zakona; oziroma od današnjega presečnega dneva pa v naprej, kaj se bo dogajalo, bo pomembno. Za nazaj pa po potrebi. Mislim, da sta oba teksta, ki so jih kolegi iz Nove Slovenije pripravili, zelo pomembna. Tako pregled za nazaj, da tudi javnosti ne damo nekega lažnega momenta, češ za nazaj pustimo stvari pri miru, za naprej bomo pa gledali. Ampak v tem vmesnem času od sedaj naprej, torej od sprejema zakona, pa imajo nekateri še t. i. kalno vodo, kjer lahko nekaj pospravijo, malo skrijejo. Zato mi je tudi zelo žal, da en člen ni odprt glede teh arhivov. Minister, jaz mislim, da je potrebno podpreti ta amandma, tudi če vi mislite, da se ta nov tretji odstavek, da se doda besedilo, predlagam kolegom iz koalicije, da celotni amandma podpremo, pa tudi če ga lahko v tretji obravnavi razbijemo tako na ta prvi del, ključno s podatki o t. i. slabi banki za nazaj, pa lahko tudi pustimo to petletno obdobje – če se z vami strinjamo – pri miru. Mislim, da bi podpora temu amandmaju naredila zakon veliko bolj učinkovit.
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Da se ne bomo narobe razumeli. Zakon bo zagotovil dostop do podatkov tudi za nazaj, tudi brez tega amandmaja. Zagotovil bo dostop do podatkov iz vse dokumentacije, ki se hrani v podjetjih v večinski državni lasti, torej tudi sponzorske, donatorske, svetovalne pogodbe, o nabavah blaga in storitev itn., tudi za nazaj, za tisto obdobje, kolikor jih morajo po računovodskih in davčnih predpisih hraniti. To je zagotovljeno. Tudi za slabe kredite, ki se prenašajo z bank na Družbo za upravljanje terjatev bank, seveda velja, da bodo javni podatki za vse kredite, ne glede na to, kdaj so preneseni, ali so že bili preneseni, ali bodo preneseni po uveljavitvi tega zakona – velja striktno za vse. Glede poslovne skrivnosti, ki je bila danes nekajkrat omenjena. Tukaj moramo biti in smo tudi bili zelo pazljivi. Mi ne smemo narediti tega, da celoten učinek tega zakona z eno potezo zbrišemo in rečemo, da lahko firme določijo poslovno skrivnost in potem jim ne bo treba nič pokazati. Na to smo bili zelo pozorni. Če ste natančno pogledali, ste videli, da tudi v primeru, ko podjetje da poslovno skrivnost na nek dokument, so še vedno nekatere stvari absolutno javne. Govorimo o absolutni javnosti nekaterih podatkov. Osnovni podatki iz pogodb, kaj si nabavil, pri kom je nabavil, koliko je za to plačal, kakšna je bila dinamika izvedbe posla, časovna dinamika, v kolikšnem času je bilo izvedeno. Vse to bo javno in tukaj poslovne skrivnosti ne more biti. Lahko se skrijejo neke tehnične specifikacije, da ne bi razkrivali in spravljali v škodo oziroma povzročali škode dobaviteljem, na primer ker bi razkrivali tehnične podrobnosti iz svojih produktov, ali strukture cene; ampak koliko je bilo plačano, za koliko blaga, kaj se je kupovalo, od koga. To bo vse javno, brez izjeme, ne glede na kakršnekoli poslovne skrivnosti.
Hvala lepa ministru še za to dodatno pojasnilo. Lahko preidemo na 28. člen. K temu členu je bil vložen amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravo? V kolikor ne, prehajamo na 29. člen. Prav tako je bil vložen amandma koalicije. Hkrati vas opozarjam, ker smo imeli veliko odprtih členov in amandmajev, da je to zadnji odprti člen in zadnji amandma. Če želi kdo razpravljati, lahko tukaj razpravlja, sicer zaključujem razpravo. Gospod Jerovšek, izvolite.
Že prej sem opozoril v zvezi z 8. členom, na katerega se ta nanaša in na 12. člen, da koalicija dela to, da s tem členom, ki je čisto zadnji člen, izničuje tisto, kar je v 8. in 12. členu. Kar je tam pozitivnega, izničuje z dolgim odložilnim rokom 6 mesecev za uveljavitev. Do takrat bodo gospodje iz finančne oligarhije, ki so pokradli naše banke, vse počistili. To je namen tega amandmaja koalicije in je sramoten. Sramoten je! Če boste vztrajali pri tem, potem sporočite javnosti, da delate samo blef v tej državi in tudi s tem zakonom – da je to samo blef. Zakon se uveljavi, ko se uveljavi. Če česar ne bodo prvi dan sposobni dati na splet, bodo dali takrat, ko bodo sposobni, ne pa da določate šestmesečne roke za uveljavitev zakona. To je posebna tehnologija v zvezi s tem. Za čiščenje informacij javnega značaja v zvezi z ropom v bankah in druge pomembne informacije, ki bi jih naj ta zakon predvidel. Ne se norčevati iz državljanov. Prosim, da se ne norčujete iz državljanov na takšen način, da za nekaj ste; pa hkrati z zadnjim členom izničite zakon, ki je vložen v proceduro. To je sramotno.
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Hvala lepa. Da ne bo skrbi po nepotrebnem. Naj razložim te roke, da ne boste mislili, da se zdaj uporaba zakona odlaga Ad calendas graecas – dva roka sta. En rok govori o vključitvi določenih podjetij v Supervizor. Se pravi, da se vsaka transakcija, ki jo podjetje izvede, avtomatično vidi v Supervizorju oziroma v aplikaciji, na kateri bodo dostopni vsi posli teh podjetij. Da bi se to vzpostavilo, se mora uprava za javna plačila tehnično pripraviti. Najbrž je bilo primerno in spodobno vprašati upravo za javna plačila, v kolikem času so sposobni to vzpostaviti, zato da bo dobro funkcioniralo, ne da zapišemo v zakon nek rok, ki ga potem ne moremo realizirati. Drugo je pa trimesečni rok za DUTB za proaktivno objavo podatkov o slabih kreditih. Tukaj se moramo zavedati, da slaba banka prevzema fascikle in škatle te dokumentacije in da je v interesu vseh nas in v interesu javnosti, da se to zelo natančno pogleda ter da se potem vsi podatki iz vseh pogodb natančno prenesejo na internet. Mi smo o tem veliko razmišljali, ali iti v t. i. proaktivno transparentnost, ali samo reaktivno. Se pravi – ali samo, da bo slaba banka dajala samo podatke na zahtevo nekoga; ali da proaktivno vse objavi na internetu. Odločili smo se za drugo varianto, ker je boljša, ker se na ta način zagotovi veliko večja preglednost, vse bo v preglednicah, razpredelnicah, preprečijo se manipulacije, da bo nekdo hotel ene podatke, drugi druge. Kot je prej Katarina rekla, se boste levi in desni med seboj obmetavali z zvonovi in z GREP in ne vem kaj; oziroma nekateri, ne vsi, nekateri. Ne. Vsi podatki pregledno, analitično na internet, da lahko vsako stvar pogledaš in tudi zgodovino vsakega kredita. Ker tisti, ki je v banki odobril zadnji reprogram kredita in je samo reševal nekaj, kar je že bilo zavoženo, nosi manjšo odgovornost oziroma je verjetno naredil tako, kot je bilo prav. Slab kredit je ustvaril nekdo v letu 2005, 2006, ko je sklenil kreditno pogodbo z neko firmo, za katero po osnovnih bančnih pravilih ne bi smel odobriti kredita. To, da damo 3 mesece časa od prevzema dokumentacije do vzpostavitve tega sistema te spletne aplikacije, te spletne preglednice, je v korist dobri informiranosti javnosti, zato da bodo ti podatki točni, da bodo pregledni, da bodo stvari stale, da ne bo nekaj na pol in polovičarsko objavljeno, ker se bo potem s tem samo manipuliralo in špekuliralo. Če potegnem črto, razumem današnjo razpravo vseh poslanskih skupin, čisto vseh poslanskih skupin, kot podporo zakonu s kakšnimi vprašajčki, z nekaj skepse, kako bo to v praksi funkcioniralo, z mogoče malo različnimi pogledi pri posameznih vprašanjih. Glavno sporočilo je pa to, da slovenski parlament in vse parlamentarne skupine podpirajo transparentnost delovanja podjetij pod prevladujočim vplivom države in občin ter javnost podatkov o slabih kreditih, ki so ustvarili bančno luknjo v Sloveniji. To je pa najbolj pomembno.
Hvala lepa. Še gospod Jerovšek želi razpravljati.
Hvala lepa. Minister, čemu je namenjeno to in kam gre intenca tega člena, ki so ga v koaliciji pripravili, je popolnoma jasno – tudi z današnjega zapisa v Delu, ko pravi, da koalicija državne družbe ščiti pred Supervizorjem. Tudi novinarji so zelo jasno zaznali, kaj je namen tega amandmaja. In mene, minister, niste prepričali. Takrat, ko je bil dan Supervizor, je bil čez noč in je učinkoval. In je imel tudi neke pozitivne posledice na plačevanje določenih stvari, davkov in ne vem kaj. Sedaj pa se daje čas za skrivanje podatkov. Smo vsi skupaj pregledali, da v tem članku piše, da ta zakon nima nobenega prekrškovnega člena. In podjetjem sploh ne bo potrebno dati podatkov, bodo lahko skrivala naprej. Zelo jasno so novinarji opazili. In zaradi tega je pri meni toliko dvoma, da je vse skupaj v veliki meri namenjeno reklami oziroma kot bi Shakespeare rekel, veliko hrupa za nič. Vse skupaj bo potem na nek način izzvenelo, zbledelo, ne bo učinkov. To odlaganje implementacije zakona je nesprejemljivo – 6 mesecev. Naj bo zahteva, naj se jutri začnejo pripravljati oziroma čez 14 dni bo zakon, če ne bo veta, ustavne pritožbe ali še česa, še itak bo preveč časa za skrivanje. In vi se morate zavedati tega, kako to v tej državi deluje. Kako ti, ki imajo toliko zastonj denarja, ki je bil ukraden, podtikajo polena pod kolesje države in bodo tu tudi podtikali. In sedaj jim dajete 6 mesecev dodatnega časa. Potem to ni resno, še enkrat povem, kot tudi ni resno to, ko vidim, kakšni pritiski se vršijo na Zakonodajno-pravno službo, da je napisala kaj takšnega. Ugotavlja, da se amandmaja k 8. členu vsebinsko ne izključujeta. Ampak obrazložitev je pa grozljiva; oziroma moralo se je pritisniti na zakonodajno službo, da je to napisala in podpisala. Jaz na ta dopis, ki nam ga je predsednik poslal, protestiram tudi proti tem pritiskom na pravnike, ker izničujete njihovo integriteto, da kaj takega napišejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Po skoraj 23 letih samostojnosti šele dobivamo ta zakon in to transparentnost. Če bi jo imeli v 90. letih, ko so se dogajali ključni procesi v našem gospodarstvu, potem bi bilo danes verjetno v Sloveniji drugače, kot je. Če bi imeli to transparentnost že takrat, potem verjetno tudi bančna luknja danes ne bi bila takšna, kot je. Sedaj dlakocepiti na tem, ali se bo začelo uporabljati po 1 mesecu ali po 3 mesecih, mislim, da res ni tako bistveno. Bistveno je, da bodo ti podatki kvalitetno objavljeni na internetu. Seveda bodo pa takoj po uveljavitvi zakona, čisto takoj, javno dostopni tisti podatki, ki jih ni potrebno na takšen način analizirati, obdelati pred objavo na spletu. To so podatki iz pogodbe o prevzemu terjatev med banko in DUTB. Firma in sedež banke in neplačnika in končna bruto izpostavljenost do posameznega neplačnika na dan prenosa na Družbo za upravljanje terjatev bank. Agregatni podatki bodo javni takoj. Tukaj ni potreben niti en dan. To se samo objavi. Pri podrobni analitiki za vsako posamezno pogodbo, vključno s podatki o kreditodajalcih – torej kdo je sedel v kreditnem odboru, ki je dal ta kredit – za to si je potrebno vzeti nekaj malega časa, da bodo objavljeni podatki zares kvalitetni. Ni nič strahu. Če bi bila tendenca, da se ne gre v javnost, potem tega zakona sploh ne bi bilo. In tudi tisti amandma, ki ste ga vi vložili na Zakon o bančništvu, je govoril o nečem čisto drugem. Jaz se spomnim, v oddaji Tarča je bila kratka polemika med vašim predsednikom Janšo in mano, ko je on rekel, "ja, ja, saj to so pa naši poslanci že predlagali, da bi bilo vse to javno". Jaz pa sem rekel, "ne, niso predlagali, oni so predlagali, da bi imeli dostop do tega parlamentarci, preiskovalna komisija." Pa je on rekel, seveda v svoji maniri, "ne, ne, to je bilo točno to, kar vi zdaj hočete." Ampak vsak, ki se malo poglobi, vidi, da ni bilo tako predlagano, tisto se je nanašalo na dostop do podatkov za poslance in za organe pregona. Tu pa govorimo o dostopu vse javnosti, novinarjev in kogarkoli, ki ga ti podatki zanimajo. In to so res velike spremembe. Jaz pri nobenem zakonu nočem biti idealist, da bo stoodstotno vse delovalo in funkcioniralo že s prvim dnem uveljavitve zakona. Ne bo, gotovo bo kup vprašanj, bodo problemi, ki jih bo potrebno sproti reševati, ampak prinesel bo pa veliko spremembo. Že z dnem uveljavitve bo prinesel veliko spremembo, to je dejstvo.
Hvala lepa ministru. Ker ne želi več nihče razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem je ta točka dnevnega reda prekinjena. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O STARŠEVSKEM VARSTVU IN DRUŽINSKIH PREJEMKIH V DRUGI OBRAVNAVI. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo državnemu sekretarju gospodu Dejanu Levaniču.
Hvala lepa za besedo, spoštovana predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci! Sedaj veljavni Zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih je bil sprejet leta 2001 in je z nekaj manjšimi vmesnimi spremembami v veljavi že 13. leto. Glavni razlog, da smo se lotili spremembe tega zakona, je v enem delu tudi implementacija direktive, torej vnos evropskega pravnega reda v slovensko zakonodajo, s poudarkom na zmanjšanju neenakosti med ženskami in moškimi na področju usklajevanja poklicnega in družinskega življenja. Ker pa smo se že lotili tega zakona in ker ga želimo v nekih segmentih spremeniti, smo želeli hkrati prenoviti tudi nekatere druge vsebine, za katere se je skozi leta izvajanja v praksi pokazala potreba po izboljšanju. Najprej ključne novosti, ki jih zakon prinaša. Osnovni sistem dopustov, ki jih v Sloveniji poznamo, se po novem zakonu spreminjajo in se tudi drugače poimenujejo. Materinski dopust, prej porodniški dopust, ostaja 105 dni. Potem je starševski dopust, prej dopust za nego in varstvo otroka – gre za individualno in načeloma neprenosljivo pravico staršev. Vsak od staršev ima pravico do starševskega dopusta v trajanju 130 dni, pri čemer lahko mati na očeta prenese 100 dni, 30 dni pa je neprenosljivih; oče pa lahko prenese na mater vseh 130 dni starševskega dopusta. Tako zadostimo tudi neprenosljivim 30 dnem po direktivi za mamo, za očeta pa to zadostimo v obliki očetovskega dopusta v obliki 75 dni neplačanega dopusta. Kar se tiče očetovskega dopusta, smo iz Evropske komisije dobili pojasnilo, da lahko z očetovskim dopustom zadostimo pogoju za 1 mesec neprenosljivega starševskega dopusta, če za to obliko dopusta veljajo enake ugodnosti kot za starševski dopust. Če povemo to bolj preprosto, spremenjeni zakon predvideva 15 dni očetovskega dopusta kot dosedaj, torej ob rojstvu otroka, skupaj z mamo, plus dodatnih 15 dni plačanega očetovskega dopusta po poteku starševskega dopusta, torej po 1 letu. To dejansko pomeni, da podaljšujemo celotno trajanje dopusta ob rojstvu otroka z 12 na 12 in pol meseca. Zakon sicer predvideva časovni odmik uveljavitve te novosti v treh letih po letu, ki sledi rasti bruto domačega proizvoda z 2,5 %; se vsako leto zniža za 25 dni neplačanega očetovskega dopusta in se doda 5 dni plačanega očetovskega dopusta. Ostale novosti zakona so predvsem boljša ureditev pravic za socialne starše, kjer gre za 2 pomembni vsebini, posvojiteljski dopust novi zakon ureja na enak način, kot to velja za starševski dopust za biološke starše. Zakon bolje ureja tudi pravice za socialne starše, ki dejansko negujejo in varujejo otroka, na primer pravica do krajšega delovnega časa in delnega plačila za izgubljen dohodek tudi za rejnike in skrbnike. Usklajujemo zakonodajo tudi z evropsko socialno listino, predvsem iz izpeljave Zakona o delovnih razmerjih. Nov zakon, ki je pred vami, uvaja nadomestila za čas dojenja, eno uro dnevno od 18. meseca starosti. Podaljšuje se tudi pravica do dela s krajšim delovnim časom v primeru 2 otrok. Namesto do 6. leta starosti otroka je sedaj do končanega prvega razreda, pri čemer je 1 leto te pravice neprenosljiva pravica vsakega od staršev. Pomembna novost je tudi poenotenje vseh pravic in rokov. Zakon predvideva pravice do družinskih prejemkov do starosti 18 let, razen pravice do dodatka za nego otroka in dodatka za veliko družino. Pravice, ki so bile vezane na starost otroka 6, 8 ali 10 let, po predlogu tega zakona poenotimo na končan 1. razred osnovne šole, kar se navezuje tudi na obveznost spremljanja otroka v šolo in iz šole. V tem zakonu zmanjšujemo tudi administrativna bremena za delodajalce, oproščeni bodo zahtev izpolnjevanja osnov za odmero nadomestila pri dopustih, tudi glede sporočanja glede prenesena dopusta. Poenostavljamo delo za centre za socialno delo. V tem primeru bo delo na centrih enostavnejše in cenejše, saj uvajamo tudi navadno vročanje odločb. Po našem mnenju rešitve v predlaganem zakonu pomenijo nadgradnjo že obstoječih pravic in s tem slovensko družinsko politiko ohranjajo med najbolj naprednimi v svetu. Hvala lepa.
Hvala lepa državnemu sekretarju. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Besedo ima predsednica odbora za predstavitev poročila odbora. Izvolite, dr. Črnak Megličeva.
Hvala lepa, podpredsednica. Kolegice in kolegi, državni sekretar s sodelavkami, prav lep pozdrav! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po rednem postopku predložila Vlada. Državni zbor je o predlogu zakona opravil široko splošno razpravo in sklenil, da je Predlog zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih primeren za nadaljnjo obravnavo. Seji odbora so prisostvovali predstavniki in predstavnice predlagatelja, predstavnik Zakonodajno-pravne službe, Državnega sveta in Skupnosti centrov za socialno delo, Zveza svobodnih sindikatov Slovenije, Družinske pobude in predstavnik Civilne iniciative za družino in pravice otrok. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe. Pretežni del njihovih pripomb je bil upoštevan v sprejetih amandmajih poslanskih skupin koalicije. Komisija Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide je v svojem predlogu mnenja predlog zakona podprla. Odbor je sprejel tudi pripombe in predloge zainteresirane javnosti, in sicer predlogi z amandmaji odbora, Družinske pobude in pripombe k Predlogu zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki so bili v pretežni meri vključeni v amandmaje kvalificiranih predlagateljev. Uvodni dopolnilni obrazložitvi členov je predstavnik predlagatelja na kratko predstavil temeljne razloge za sprejetje zakona. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je izpostavil določbo 114. člena, ki bi po njihovem mnenju, tako kot je zapisana, lahko pomenila kršitev enakosti pred zakonom. Na podlagi tega mnenja je odbor v nadaljevanju sprejel svoj amandma. V razpravi o posameznih členih predloga zakona in vloženih amandmajih so razpravljavci v okviru 1. člena poudarili, da je predlog zakona dober, da prinaša veliko pozitivnih sprememb; žal pa tudi nekatera zmanjšanja pravic v družinah z več otroki. Pohvalili so ministrstvo, ki je že v javni razpravi prisluhnilo pripombam in se odzvalo javnosti, kar bi veljalo posnemati tudi v drugih resorjih. Vse poslanske skupine so tudi napovedale podporo zakonu, kar je bilo razvidno že v okviru splošne razprave zakona. Širša razprava je potekala o 29. členu, ki ureja pravico do starševskega dopusta, in vloženem amandmaju, s katerim so predlagatelji želeli ohraniti veljavno ureditev za podaljšanje starševskega dopusta. Ob tem je bila izpostavljena tudi pripomba, da določba ni dovolj razumljiva. Zato je državni sekretar poudaril, da bo člen sicer ostal odprt in da se lahko oblikuje kasnejše besedilo, kar je tudi predmet današnjega amandmaja. Med drugim je daljša razprava potekala o 52. členu, ki določa plačila prispevkov v primeru štirih ali več otrok, in amandmaju, ki ohranja veljavno ureditev, saj je za upravičence ugodnejša od rešitve v predlogu zakona. Odbor je sprejel sklep, s katerim poziva Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, da pripravi program za boljšo ponovno vključitev na delovno mesto za tiste ženske, ki so bile zaradi materinstva dalj časa odsotne z delovnega mesta oziroma s trga dela. V 94. členu, ki določa rok za uveljavitev pravic do otroškega dodatka, je bila z amandmajem predlagana veljavna ureditev rokov za uveljavljanje pravice do otroškega dodatka, ki je za starše bistveno ugodnejša od rešitve v predlogu zakona. V predlogu zakona predlagana rešitev bi starše ob rojstvu vsakega otroka v najboljšem primeru prikrajšala za en otroški dodatek na mesec, lahko pa tudi več. Nekateri razpravljavci so opozorili, da se vztrajanje pri slabi rešitvi za starše in otroke nehote razume kot želja po zmanjševanju sredstev za otroke in družine, pri čemer gre za rešitev, ki deluje po načelu: več kot je otrok v družini, več družina izgubi, saj v primerjavi z veljavno ureditvijo pride do izgube pri rojstvu vsakega otroka. Ta člen po njihovem mnenju družinam največ jemlje, največ pa prav socialno šibkejšim. Po daljši razpravi so se vsi razpravljavci strinjali, da se člen popravi, zato je odbor sprejel amandma k temu amandmaju. Odbor je glasoval še o vseh členih predloga skupaj in jih je sprejel. Dopolnjeni predlog zakona je sestavi del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa, predsednica odbora. Ker je zbor na 19. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo pa na razpravo o členu in o vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 3. 2. 2014. Odprt imamo 29. členter amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati o tem členu, njegovi vsebini in vsebini amandmaja? Gospa Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Zelo na kratko. Sam amandma je čisto tehnične narave, če se izrazim tako. Tudi na matičnem delovnem telesu smo konkretno o tem amandmaju opravili kar nekaj razprave in iskali najboljšo dikcijo, ki bi odpravila morebiti dvome pri samem razumevanju tega 29.člena in kolikor razumem, je zdaj s to dikcijo, ki jo vnaša amandma, odpravljen dvom, ki se je porajal na matičnem delovnem telesu, tako da jaz ne vidim težav in amandma bomo absolutno podprli. Ne nazadnje je usklajen znotraj koalicije. Kot pa rečeno, je amandma k temu šestemu odstavku potreben zgolj zaradi lažjega razumevanja pravice do podaljšanja dopusta. Bi pa absolutno to priložnost tudi izkoristila, da zgolj omenim in dam tudi pohvale na drugi strani resornemu ministrstvu, ki je bilo zelo kooperativno pri iskanju najboljših rešitev v okviru danih možnosti, tako da jaz verjamem, da zakon bo šel s polno podporo skozi drugo branje Državnega zbora.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Presečnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Gospod državni sekretar s sodelavkami, kolegice in kolegi! Gre za eno od sprememb zakona, ki je doživel na seji matičnega delovnega telesa konstruktivno razpravo in tudi kar precejšnjo podporo. Kar se tega tiče, me veseli, da je kar nekaj pozitivnih rešitev, rešitev, ki gredo v pravo smer in se pospešuje to varstvo družin, čeprav so zagotovo še nekatere pripombe, ki jih bo mogoče v boljših časih možno še tudi spremeniti. Kar se tiče tega amandmaja, ga podpiram prav tako tudi celotne spremembe zakona in kot take bo tudi poslanska skupina podprla. Še posebej želim poudariti to, da upam, da se bodo uresničile želje in težnje, da se vsaj delno razbremenijo tudi centri za socialno delo. Večkrat poskušam poudariti, da z vsakim zakonom dodatno obremenjujemo centre, ki se ukvarjajo z mnogimi problemi, z zbiranjem raznih podatkov in tako naprej na vseh straneh, zaradi katerih zagotovo trpi njihova osnovna dejavnost. In to se mi zdi pomembno, da razbremenjujemo centre in jih pustimo ali pa čedalje bolj puščamo na razpolago za tiste dejavnosti, zaradi katerih so v osnovi tudi nastali in zaradi katerih tudi delujejo. Imam pa samo mogoče eno pripombo, ki pa ne leti samo na ta zakon. Dejstvo je, da smo v Sloveniji postali v mnogih primerih prenormirana družba. Za vsako stvar je treba preverjati z mnogih področij, da je premalo neke logične obravnave, ampak vse stvari poskušamo normirati. Potem so pa rezultati seveda taki, da kakšna stvar pa ni normirana, tam jo pa potem veselo kršimo. To je splošna pripomba za vso zakonodajo, ki jo v tej hiši sprejemamo, ki jo pripravlja v večini vlada in ki jo poskušamo uveljaviti v življenju. No, ampak to je najbrž že druga tema. Kot rečeno, ta amandma in zakon bom jaz in v naši poslanski skupini podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa gospodu Presečniku. Še gospa Iva Dimic se je prijavila k besedi.
Hvala lepa. Spoštovani predstavniki ministrstva! Imeli smo kar pestro razpravo na odboru. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo predlagali pet amandmajev, ki smo jih nekako povzeli po Družinski pobudi, ki pa so predvsem zagovarjala že obstoječe, po starem zakonu, če lahko rečem, ker očitno danes so vsi napovedali podporo temu novemu zakonu, pravica velikih družin. Mislim, da je treba tukaj in da je pravilno, da se še enkrat oglasim in da povem, da sem pričakovala nekako večje razumevanje ministrstva pri amandmaju v podporo materam, ki se umaknejo s trga dela, materam ali očetom, ki v domačem varstvu pazijo štiri ali več otrok. Rada bi poudarila, da se mi zdi to, da matere, ki skrbijo za otroke, da po novem zakonu, po predlogu, ki smo ga dali in sprejeli sklep, da se bo ustanovil program, ki bo pomagal tem materam, da se bodo čim prej vrnile na trg dela, da nekako ni, ne najdem prave besede, ni kompatibilen, ker ne moremo najprej materam vzeti neko pravico, potem bomo pa rekli, zdaj bomo pa mi spravili program, ki bo [[…]]Jaz sem pričakovala, tako kot je povsod, da je najprej narejena strategija, potem pa se na podlagi strategije določi neko prehodno obdobje, neko obdobje, da se bo to izvajalo in da bi tudi zadostilo vsem potrebam na trgu. Rada bi poudarila še enkrat, da teh mater oziroma očetov, ki se umaknejo s trga dela, je v Sloveniji tisoč 500, kar ni taka velika številka tudi ne v finančnem smislu, v obremenjevanju proračuna. Po podatkih Ministrstva za delo je ta strošek cca 200 tisoč letno, tako da mi je še vedno nerazumno, da se nismo mogli tukaj uskladiti. Zadovoljna sem, da se črta v 29. členu, v šestem odstavku, besedilo "najstarejšega otroka". To je en korak k temu, da se stanje izboljša, vendar zakon kljub temu, da je bil dobro pripravljen in da posega na dobro za ostale družine, na nek način tem velikim družinam tudi jemlje. Kar se pa tiče razbremenitev centra za socialno delo, sem pa tudi že podala predlog, da bi bilo treba poenostaviti njihove odločbe, njihovo prejemanje in pa predvsem vse zadeve, ki so vezane, mislim, da se da to enkrat letno, ne pa da se potem to pošilja in predlagajo trikrat leto zahtevki, pa naj bodo to štipendije, naj bodo to otroški dodatki, naj bo to znižano plačilo vrtca. Amandma bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli, ker gre k temu, da izboljšuje trenutno stanje 29. člena. Zakonu pa ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Gospod Branko Kurnjek, izvolite.
Hvala za besedo gospa podpredsednica. Spoštovani gospod sekretar s sodelavkami, kolegice in kolegi! Kot smo napovedali že v stališču ob prvem branju, v Državljanski listi predlog zakona podpiramo. Veseli nas v bistvu sodelovanje vseh deležnikov, ki so pomagali pri tem nastajanju zakona, sodelovanje tako koalicije kot opozicije. Ne nazadnje je odbor pokazal, da se za zadeve, ki so sprejemljive, da dogovoriti. Glede 29. člena in amandmaja k šestemu odstavku, kjer se črta besedna zveza "najstarejšega otroka", bi želel povedati, da je tudi ministrstvo oziroma gospod sekretar, takoj ko je videl, da je prišlo do nekega nerazumevanja tega odstavka, čeprav so, kolikor smo razumeli na ministrstvu, razmišljali v pravi smeri, vendar je prišlo do napačne dikcije in smo se že na samem odboru uskladili, da bomo ta člen z amandmajem spremenili v tej smeri, da ne bo prišlo do kakršnihkoli različnih ali napačnih tolmačenj. V Državljanski listi podpiramo in smo sopodpisniki amandmaja k 29. členu. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želi še kdo besedo? Gospa Črnak Megličeva, izvolite.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Najprej o 29. členu. Seveda ga podpiramo, saj smo sopodpisniki tega amandmaja. Na nek način je ta amandma odraz dobrega sodelovanja, medsebojnega poslušanja, bi rekla, in seveda iskanja optimalnih rešitev. Izrazila bi tudi podporo celotnemu zakona, ki je v veliki meri rezultat tega, da v slovenski pravni red prenašamo določene rešitve iz evropskih direktiv. Posebej bi želela poudariti eno zelo zelo pomembno novost, ki jo prinaša zakon. To je, da pravice, ki veljajo za biološke starše, v primeru, da jih le ti ne izkoriščajo, veljajo tudi za socialne starše. To se pravo, tisti, ki skrbijo za otroka, dejansko skrbijo za otroka, tistim pravice tudi pripadajo. To se mi zdi, da je velik korak naprej v tem zakonu in bi ga veljalo zaradi tega še posebej poudariti. Če bodo razmere ugodnejše, bomo v prihodnosti lahko še širili pravice, ki jih v Sloveniji namenjamo družinam. Rada bi ponovno povzela, da Slovenija sodi med države, ki imajo izredno uspešno družinsko politiko, ki glede na materialne možnosti, v katerih se nahajamo, daje velike pravice družinam, in upam, da bomo tako kot smo to v preteklosti počeli, tudi v bodoče to počeli v soglasju vseh strank, pogledov, tudi v prihodnje. Zlasti računam, da bomo veliko podporo novim pristopom in rešitvam našli ob obravnavi nove resolucije o družinski politiki. Mnogokrat se namreč pokaže, da so pravzaprav naše lastne percepcije kaj je pomembno, drugačne od dejstev. Zato potrebujemo raziskave, zato potrebujem tudi mnenje ekspertov, ki nam bodo povedali, kakšni ukrepi pravzaprav v neki medsebojni kombinaciji staršem in njihovim otrokom lahko najbolj pomagajo. Če se dotaknem samo še pomislekov okrog reševanja pravic družin z več otroki. Jaz mislim, da se je vendarle našla rešitev, ki še vedno družinam z več otroki daje veliko pravic – več kot v drugih državah, če boste pogledali. Da pa je tisto, kar je pomembno, ne samo čas, ko je eden od staršev, večinoma mati, z otroki, ampak je pomemben tudi čas, ko se ta mati vrača na trg dela. Poglejte, tudi nemška koalicijska pogodba je posebej poudarila pomen programov za te matere, ki se ponovno vračajo na trg dela. Zakaj je to pomembno? Ko se vrnemo na trg dela, je seveda pomembno, da lahko uspešno delajo. Pomembno pa je tudi zato, ker tudi te matere bodo nekoč odšle v pokoj. In ko bodo šle v pokoj, seveda ni v našem interesu, da bodo deležne minimalnih dohodkov, ampak da bodo s tem, kar so si v življenju s svojim delom ustvarile, lahko tudi uživale in od tega spodobno živele. Zato sta pomembna oba pogleda, čas materinstva, ki je zelo pomemben, in tudi to, da se za otroka optimalno poskrbi, kot tudi čas, ko se pravzaprav te matere vračajo na trg dela. Zato menim, da so rešitve, ki smo jih zapisali v tem zakonu, dobre, resnično odraz iskanja maksimalne možne stopnje konsenza, zato vsa podpora temu zakona s strani stranke SD. Hvala lepa.
Hvala lepa dr. Črnak Megličevi za zanimivo in zelo strokovno razpravo. Bi pa na tem mestu želela ob tem opozoriti, da pričakujem enako konstruktivnost, ko se ne bo razpravljalo samo o členu in amandmaju, pač pa tudi širše splošno, tudi takrat, ko bodo na sporedu druge teme. Nismo še zaključili. Gospod Horvat, želite besedo? Da. Izvolite, postopkovno.
Oprostite, gospa podpredsednica. Mislim, da ste presegli svoje kompetence na tej točki. Držite se vaše vloge in usmerjajte delo Državnega zbora tako, kot je treba.
Hvala lepa. Še enkrat vas bom opozorila, tokrat vas osebno, gospa Črnak Megličeva. Pohvalila sem vašo razpravo. Celo to sem si dovolila. Vendar ste razpravljali o precej širši tematiki, o precej več stvareh, kot pa je samo 29. člen in amandma k 29. členu. Samo to je bil moj poudarek. Mislim, da vaša intervencija ni bila potrebna. Želi še kdo razpravljati? Gospod Horvat, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod državni sekretar s sodelavkami, spoštovane kolegice in kolegi! Družinska politika je gotovo izjemno kompleksna politika, sestavljena iz mnogih elementov, iz mnogih komponent. V Novi Sloveniji razumemo družino kot vrednoto in jo postavljamo visoko na lestvici vrednot. Na eni strani nas veseli, da glede na razprave na odboru, nisem sicer član tega odbora, sem pa pozorno spremljal razprave, ampak se je nekako čutilo, da nam družina oziroma družinska politika veliko pomeni in da ste članice in člani odbora našli nekaj skupnih rešitev ali drugače povedano, da ste se poslušali. Vesel sem tudi, da ste vsaj delno poslušali tudi civilne družbe, ki se posebej ukvarjajo in prizadevajo za čim boljše okolje slovenskih družin. Ko govorimo o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, prejemek je seveda denar, se gotovo vsi zavedamo, da dobre družinske politike se ne da delati samo z denarjem oziroma z denarjem sploh ne. Treba je ustvariti okolje, o katerem sem prej govoril, v katerem se bodo naše družine dobro počutile. In ne samo, da je družina osnovna celica družbe, kar poznamo iz definicije iz sociologije iz gimnazijskih let, družino vsaj jaz osebno imenujem tudi in obravnavam kot osnovno vzgojno ustanovo. Tukaj v družini se pravzaprav začne vzgoja, se potem dopolnjuje v osnovni šoli in tako naprej. Velikokrat govorimo o vzgoji. Recimo, ko govorimo o varnosti v cestnem prometu, pravimo, ja, treba je začeti v družini in tako dalje in tako dalje. Nisem psiholog in poznavalec psiholoških, socioloških razmer in teorij, ki veljajo za družino, sem zgolj oče, in bi si vedno želel, da politika družini daje izjemno pozornost. Po mojem prepričanju jo vedno daje premalo, ne glede na barvo vlade, da se razumemo. Ta zakon po moji oceni prinaša nekaj manjših izboljšav. To je treba priznati. In treba je priznati tudi ministrstvu, pristojnemu za družino, da je prisluhnilo že pred nekaj meseci naši jasno izraženi intervenciji oziroma ostremu nasprotovanju, da bi očete prisilili v očetovski dopust. Vesel sem in hvaležen ministrstvu, da je to pripombo, gotovo ne samo Nove Slovenije, ampak tudi drugih krogov, upoštevalo. Zakon na žalost ohranja tudi neke slabosti, pa jih zdaj ne bom v detajle analiziral, to je bilo povedano na pristojnem odboru. Prinaša tudi nova poslabšanja, s tem se na žalost tudi moramo strinjati. Verjamem, da imamo na eni strani, ko govorimo o prejemkih, tudi neke javnofinančne okvirje. Na žalost je pač tako, in to čutijo tudi družine. Družinsko politiko je prizadela gotovo tudi vinjetna cenovna politika. Tam se je pač zgodil [[…]]
Oprostite, gospod Horvat, prosim, da se osredotočite na amandma.
To pa itak. Hvala lepa za opozorilo. Gotovo se razume, da glede na to, da je amandma tehnične narave, je vreden podpore. Ne morem pa izraziti navdušenja nad vinjetno politiko. Zdaj bodo nekako velike družine to previsoko ceno, ki jo morajo plačati za malo večje avtomobile, ker imajo več družinskih članov, po zelo ponesrečenem načinu dobile nazaj. Naj zaključim. Glede na vse navedeno, sam zakonu ne bom nasprotoval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 29. členu? Ker ne vidim več interesa za razpravo, jo zaključujem. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PREPREČEVANJU DELA IN ZAPOSLOVANJA NA ČRNO. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 26 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Dejanu Levaniču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav še enkrat! Pred nami je po dolgem času zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno. Veste, da je bil prvi poskus že nekaj časa nazaj, pa je žal zaradi ene izmed spornih dikcij sosedske pomoči padel na referendumu. Tokrat ponovni poskus sprejetja tega zakona, ki pa ima še dodatno nadgradnjo, na kar smo še posebej ponosni, ker se nam zdi, da smo prišli do jasnega zakona, ki natančno določa, kaj je delo in zaposlovanje na črno, in je še eden v paketu zakonov za boj proti sivi ekonomiji. To ministrstvo je dva zakona, prvega o inšpekciji dela in o matični evidenci, že sprejelo, tako da smo zdaj pri tem zakonu, ki pa predvsem zelo podrobno in natančno govori, kako se izvaja nadzor nad delom in zaposlovanjem na črno. Govorimo tudi o vključevanju carinske uprave, kar je dodatna pomoč inšpektorjem na terenu z mnogih področij, tako nad zaposlovanjem kot delom na črno, predvsem pa nadzor nad delom na črno tako imenovanih šušmarjev, ki pa predstavljajo poseben problem v današnji družbi, in to predvsem ko govorimo o opravljanju določenih storitev. Dodatna novost v zakonu je obveznost, da mora v biti primerih, ko se delo pri delodajalcu opravlja na podlagi pogodbe civilnega prava ali pogodbe o opravljanju začasnega ali občasnega dela, izvod pogodbe ves čas na kraju opravljanja. S tem se v bistvu ključno izboljšuje učinkovitost nadzora, ker se je v praksi večkrat dogajalo, da ljudje, ki so bili na terenu, niso imeli sklenjenih pogodb ali pa niso bili niti prijavljeni v evidenco socialnih prispevkov. Natančneje je opredeljeno tudi nedovoljeno oglaševanje dela oziroma zaposlovanja na črno, tudi s prepovedjo oglaševanja dela, ki se opravlja na podlagi pogodb civilnega prava, poenostavljen je postopek prijave kratkotrajnega dela, registracija v tem primeru ni več potrebna. Delodajalec sam vodi evidenco, ki jo podpišeta tako delodajalec kot pa tudi delavec. Zvišujejo se globe. Nadzorni organi že dlje časa opozarjajo, da globe, ki so zdaj predpisane, v bistvu niso ustrezne in nimajo želenega preventivnega učinka, zato se najbolj povečuje globa za tako imenovane šušmarje, kar so nadzorni organi s terena že večkrat izpostavljali kot velik porast tovrstnega dela na črno. Predviden je tudi odvzem premoženjske koristi, pridobljene z delom na črno. Nadzorni organi lahko tudi v hitrem postopku izrekajo globe, ki so višje od najnižje predpisanih. Tudi za prekršek, storjen iz koristoljubnosti ali kadar je pridobljena protipravna premoženjska korist visoka, je zagrožena globa trikrat višja od najnižje predpisane. Kar nekaj je novosti v tem zakonu. Tudi recimo za nadzorne organe se vzpostavlja dostop do določenih baz podatkov kot podlaga za povezovanje evidenc oziroma baz z namenom preprečevanja socialnih in pa davčnih zlorab. Vključen je tudi ukrep izključitve iz postopkov javnega naročanja v primeru kršitev zakona glede nezakonito zaposlenih državljanov tretjih držav. Predvideno je, da bodo ti delodajalci skupaj z ostalimi, ki imajo omejitve pri vključitvi, na javno objavljeni črni listi, kar je izjemnega pomena in korak naprej, glede na to, da smo želeli v zakonu jasno povedati, da ne želimo voditi samo kaznovalne politike in politike, ki zgolj preganja tiste, ki zaposlujejo ali delajo na črno, ampak želimo oblike dela, ki se pač pojavljajo zaradi takšnih ali drugačnih življenjskih potreb na terenu, omogočiti tistim, ki opravljajo tudi osebno dopolnilno delo, da to opravljajo na legalen način, da lahko to delo prijavijo, da imajo lahko od tega tudi priznane pravice iz pokojninskega zavarovanja, da so zdravstveno zavarovani in da v bistvu to delo, ki bo pa posebej opredeljeno, označena bodo tista dela, ki so v tem sklopu tudi mogoča, ki se večinoma izvajajo tudi pri fizičnih osebah na domu – in tega je danes kar veliko. S tako imenovanim vavčerskim sistemom, sistemom vrednotnice prehajamo v Sloveniji na urejen sistem osebnega dopolnilnega dela, kar se nam zdi še zelo pomembno s tega vidika, ker je zaradi različnih življenjskih okoliščin to delo postalo zelo zaželeno na terenu. Ključno pa je, da ga tudi omejujemo. Glede na storitve, ki se pojavljajo na terenu, ne želimo, da to predstavlja neko novo konkurenco na trgu dela oziroma pri opravljanju storitev, ker tudi omejujemo višino možnega zaslužka. Toliko mogoče uvodoma, verjamem pa, da bo več razprave v nadaljevanju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov in dr. Andreja Črnak Meglič.
Najlepša hvala za besedo. Ponovno lepo pozdravljeni! Spoštovani! Zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno sodi v paket zakonov s področja Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti v boju proti sivi ekonomiji. Ta zakon bo skupaj z zakonom o inšpekciji dela, ki prihaja v parlamentarno proceduro in z že sprejetim zakonom o enotni matični evidenci omogočil lažje in učinkovitejše preganjanje dela in zaposlovanja na črno. Predlog zakona tako omogoča večjo učinkovitost nadzornih organov. Nadzor nad zaposlovanjem na črno in delom na črno posameznikov, tako imenovanih šušmarjev, prenaša na Carinsko upravo Republike Slovenije. Omogoča večji pregled nad delom na podlagi pogodb civilnega prava ali pogodbe o opravljanju začasnega in občasnega dela, saj mora biti izvod pogodbe ves čas prisoten na kraju opravljanja dela. Na ta način se bo onemogočilo izgovarjanje delodajalcev, da pogodbe nimajo pri sebi, v resnici pa takšne pogodbe sploh niso sklenili. Pomembno bo na preprečevanje dela in zaposlovanja na črto prispevalo tudi zvišanje glob, saj so se zlasti iz Obrtniško-podjetniške zbornice Slovenije pogosto pritoževali, da se šušmarjem bolj splača plačati kazen, kot pa legalno opravljati svoje storitve. Predviden je tudi odvzem premoženjske koristi, pridobljene z delom na črno. Omeniti velja, da za delo na črno ne bo štelo nujno delo, sosedska pomoč, delo v lastni režiji in humanitarno dobrodelno ter prostovoljno delo. Posebej pa bi omenila tudi novost tega zakona glede urejanja osebnega dopolnilnega dela. Zakon uvaja novosti, ki bodo omogočale večjo preglednost in nadzor nad to vrsto dela, hkrati pa bo posameznik, ki tako delo opravlja, imel iz tega naslova tudi pravice po principu: vsako delo šteje. Seznam oseb, ki opravljajo osebno dopolnilno delo, bo poslej javno razviden prek spleta. Naročnik storitve, ki je lahko izključno fizična oseba, bo preko spleta vplačal vrednotnico, iz katere bo izvajalec imel plačan prispevek za pokojninsko in invalidsko ter zdravstveno zavarovanje. Na ta način se bo zagotovilo več priglasitev osebnega in dopolnilnega dela. Za konec naj dodam, da Socialni demokrati menimo, da mora biti odkrivanje in preprečevanje sive ekonomije ena temeljnih nalog te države, saj je za okrevanje gospodarstva pomembno, da se onemogoči nelojalna konkurenca. Prav tako je ta boj potreben za ohranitev socialne države in za varnost ljudi. Zato bomo Socialni demokrati ta predlog zakona podprli. Na koncu pa naj nas vse skupaj opomnim tudi na odgovornost in ozaveščenost, da si moramo skupaj prizadevati, da odklonimo vsako delo brez računa, da najemamo samo registrirane izvajalce storitev in razmislimo, ali nam s podporo dela na črno to kaj pomeni oziroma kaj storimo z družbo in kaj storimo za tiste, ki so v ta del dela vključeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Državljanske liste in gospod Branko Kurnjek.
Spoštovana podpredsednica, hvala lepa za besedo. Še enkrat vsem skupaj prav lep pozdrav! Koalicijski partnerji smo se s podpisom koalicijske pogodbe med drugim tudi zavezali za določene ukrepe v boju zoper sivo ekonomijo. Eden izmed elementov, ki ga povezujemo s pojmom sive ekonomije, je tudi opravljanje dela in zaposlovanja na črno. Če se omejim na opravljanje dela na črno, konkretneje na posameznike, ki opravljajo dejavnost, za katero niso registrirani, gre za tako imenovane šuštarje, potem je treba povedati, da slednji s svojim delom v mnogih primerih predstavljajo nelojalno konkurenco samozaposlenim in drugim pravnim subjektom, ki zakonito opravljajo dejavnost, plačujejo davke in prispevke. Prav tako pa je zaradi takšnih oblik dela in zaposlovanja okrnjen državni proračun oziroma so okrnjena sredstva, namenjena ohranjanju določene ravni socialne varnosti in blaginje. Ko je že govora o šušmarjih, naj povem, da se v Poslanski skupini Državljanke liste zavedamo obsežnosti takšne oblike dela, obenem pa menimo, da bi morali na to problematiko pogledati širše in na sistemski ravni. Zakaj? Zato, ker je več opravljenih študij pokazalo, da je velikost sive ekonomije v veliki meri povezana z ekonomskimi cikli. Ko je država v fazi negativne gospodarske rasti oziroma v tako imenovani recesiji, je neizbežno, da se delež nezaposlenih poveča, zmanjšajo se prihodki, ljudi postane strah prihodnosti, in to so pogoji, v katerih se tendence posameznikov za delovanje v sivi ekonomiji še posebej povečajo. Kako? Preko iskanja dodatnih zaposlitev, seveda na črno, preko neprijave prihodkov z namenom izogibanja davčnim obveznostim itn. Nabor ukrepov, ki jih imamo v tem trenutku na voljo in s katerimi je moč omejiti delo pa tudi zaposlovanje na črno, temelji žal predvsem na učinkovitosti raznih inšpekcijskih služb, na višini zagrožene globe in drugih sankcij, katerih izključni namen ni nujno samo odvračalne narave. V Poslanski skupini Državljanske liste se zavedamo potrebe po spremembah na tem področju in podpiramo določene spremembe, s katerimi se bo zajezilo čim več novih pojavnih oblik, s katerimi se posamezniki spretno izmikajo pristojnim inšpekcijskim organom. Imamo pa tudi pomisleke, ko gre za spreminjanje institutov na način, da se dodatno administrativno obremenijo državljanke in državljane, ki občasno oziroma v manjšem obsegu opravljajo dela, kot so na primer pomoč v gospodinjstvu, čiščenje, likanje, pranje in tako dalje, nabiranje in prodaja gozdnih sadežev, izdelovanje raznih izdelkov na tradicionalni način in podobno. Konkretno se s predlogom zakona spreminja način registracije, glede česar imamo največje pomisleke. S predlogom zakona se namreč uvajajo vrednotnice, ki pomenijo ne le administrativno, temveč tudi finančno bremenitev tistih, ki bodo v prihodnje še opravljali takšno delo. Zadržani smo tudi do rešitev, ki predstavljajo drastično povišanje sankcij, saj menimo, da je še ogromno manevrskega prostora na področju učinkovitosti mnogih inšpekcijskih služb kot tudi z doslednim izvajanjem pooblastil, določenih v Zakonu o prekrških in področnih predpisih, ki že sedaj inšpekcijskim organom oziroma sodiščem omogočajo poleg izreka globe izreči stranski sankciji, kot sta odvzem predmetov, uporabljenih ali nastalih s storitvijo prekrška, kakor tudi premoženjske koristi, pridobljene s kršitvijo. V Državljanski listi še nimamo oblikovanega dokončnega stališča glede podpore predlogu zakona v prvi obravnavi in se bomo dokončno odločili na podlagi današnje razprave. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke in gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Gospod državni sekretar s sodelavcema! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo načelno opredelitev proti tem pojavom, ki jim rečemo na kratko delo na črno, saj vemo, da je to eden od največjih problemov zagotovo naše in še katere družbe, predvsem pa naše družbe. Konec koncev kriza, v kateri smo, tovrstno delo še povečuje. In bolj, ko se to delo povečuje, večja je kriza. Se pravi, da smo v nekem vrtiljaku, imamo neko jaro kačo in zagotovo je treba poiskati pot iz tega začaranega kroga. Tudi vse zbornice na področju gospodarstva vedno v svojih programih problematizirajo oziroma poudarjajo pomen ureditve dela na črno, borijo se proti temu, kljub temu da vedo, da se to dogaja mnogokrat tudi v njihovih vrstah. Ampak pozdravljamo to njihovo zahtevo, da se to področje uredi. Ena od takih zadev je, kot se spomnimo še ne tako dolgo tega ali pa nekaj let nazaj, ko je Obrtno-podjetniška zbornica predlagala nek sistem, sicer pri dohodnini, vsak račun šteje. To je bil eden od ukrepov, s katerimi bi zagotovo nekaj tega dela na črno zajezili. Bil bi interes za odpravo dela na črno na obeh straneh, pri delojemalcu in pri tistem, ki posamezna dela izvaja. Zagotovo je namen tega zakona okrepiti nadzor na terenu oziroma tudi s povečanimi sankcijami za kršitelje tega zakona, pa tudi zagotoviti podlago za učinkovitejše delo nadzornih organov. Kot sem rekel, v načelu podpiramo ta zakon. Upam, glede na to, da imamo zakon v prvi obravnavi, da bodo še nekatere spremembe. Bojim se malo tega postopka vrednotnic, kako bo potekala ta zadeva. Kar se tiče sosedske pomoči, pa vemo, da je bil eden od kamnov spotike takrat pri tistem zakonu, zdi se mi, da leta 2008, oprostite, 2011, ravno sosedsko delo, ki je bil eden od elementov, ki je pripomogel k temu, da je takratni zakon padel na referendumu. Zdaj v tem zakonu vsaj jaz ne vidim kakšnih posebnih dramatičnih sprememb, je zelo na kratko, mislim, da v enem odstavku ta sosedska pomoč vpisana. Mislim, da je tu izredno dosti prostora za različno tolmačenje te sosedske pomoči. Res je, da imamo v nekem poglavju pod rimsko II naštete dejavnosti in dela, ki ne štejejo za delo ali zaposlovanje na črno. Vse te dejavnosti, od dela v lastni režiji, nujnega dela in tako dalje, tudi sosedska pomoč v enem členu, pri vseh teh je lahko mnogo tolmačenj tega zakona. Če se ozremo na konec preteklega tedna, na te dneve, tudi še današnji dan in zagotovo bo to trajalo še teden in več tednov, pri nekaterih sanacijah v gozdovih tudi še leto in več, kljub temu da imamo elementarne nesreče posebej navedene v enem od členov, je tudi v tem delu možnih mnogo interpretacij. Če ne bi bilo te sosedske pomoči v teh dneh, bi verjetno tudi mi danes ne sejali v teh prostorih ali pa bi bila udeležba bistveno manjša, ker mnogi od nas ali naših kolegov ne bi moglo niti priti na sejo državnega zbor. Da omenim samo nas, seveda pa gre tu za vzpostavljanje življenjskih pogojev na celotnem teritoriju ali pa na večini teritorija Republike Slovenije. Na to sem se ozrl samo zaradi tega, ker vidimo, do kakšnih problemov lahko pridemo pri teh sosedskih pomočeh, pri dejavnostih, ki so vezane na elementarne nesreče, na druge dogodke, kjer je izredno težko potegniti neko črto in reči, da na eni strani je delo na črno, na drugi strani je pa neka druga oblika dela. Kot rečeno, prepričan sem, da bo ta zakon dobil v drugi obravnavi, v nadaljnji obravnavi na odboru in v državnem zboru še kakšno spremembo. V tem trenutku v poslanski skupini nimamo razloga za to, da bi temu zakonu nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina demokratične stranke upokojencev Slovenije in mag. Jana Jenko.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Lep pozdrav ministrici z njeno ekipo in pa vsem ostalim kolegicam in kolegom! Ena od prednostnih nalog te vladne koalicije je boj proti sivi ekonomiji in drugim oblikam prikrivanja ali izogibanja obveznostim. Ta pojav v Sloveniji obsega po ocenah Ministrstva za finance 8 do 10 milijard evrov, po kriterijih in ocenah OECD znaša ta obseg 24 odstotkov bruto domačega proizvoda, kar je 6 odstotnih točk nad povprečjem v Evropski uniji. Natančno v odstotkih pa je delež sive ekonomije zelo težko napovedati. Uokviriti ga je mogoče v razponu od 17 do 25 odstotkov bruto domačega proizvoda. Ne glede na številke je z gotovostjo moč trditi, da je ta problem v naši državi močno zakoreninjen in da je boj proti njemu naporen in zahteven. V Poslanski skupini DeSUS podpiramo ukrepe, ki jih prinaša zakon, in ga bomo v veseljem podprli ter mu prižgali zeleno luč. Prav tako bomo podprli vsak zakon oziroma spremembo kakšnega zakona, ki bo prispeval k izkoreninjanju tega problema. Ne glede na to, kako dobro zakonodajo imamo na tem področju, in tudi ne glede na učinkovitost nadzornih služb, pa je treba v prvi vrsti izboljšati in dvigniti pravno, delovno in davčno kulturo pri nas. Zanimivo mi je poslušati v domačem okolju, kako hitro rečemo "ta se je pa znašel" za nekoga, ki opravlja, recimo, delo na črno. Pri tem pa ne pomislimo, da se izogiba davku. Za nekoga drugega, ki opravlja podobno delo, pa rečemo, "ta pa goljufa državo". Mislim, da dokler bomo v Sloveniji tako razmišljali o delu na črno, češ, ta se je znašel, še lep čas ne bomo zatrli sive ekonomije. Siva ekonomija se kaže tudi v kopici medsebojnih negativnih učinkov na družbo kot celoto in na slehernega posameznika, in sicer predvsem v izpadu davčnih prihodkov, prihodkov v pokojninski, zdravstveni, in socialni blagajni, kar je posledično razlog, da država povečuje davke in prispevke, saj je k temu v bistvu prisiljena, v nelojalni konkurenci in socialnem dampingu za zaposlene, ki plačujejo davke in prispevke, ter v nepravičnem dostopu posameznikov do javnih storitev, kot so šolstvo, zdravstvo, infrastruktura in podobno. Vidimo torej, da je siva ekonomija večplasten problem in lotiti se ga je treba celovito, sistemsko. Ta vladna koalicija se je takoj ob nastopu dela spopadla s sivo ekonomijo. Resneje je pristopila k pripravi potrebnih ukrepov, ki bodo prispevali k obvladovanju tega problema, ki je zakoreninjen v vse pore našega vsakdana. Ukrepi so bili do sedaj osredotočeni predvsem v izboljšanje odkrivanja in nadzora sive ekonomije in izboljšanje kaznovalne politike. Ukrepi pa morajo biti usmerjeni tudi v preventivo in kurativo ter to, kar je ključno – v spremembo zavedanja in dojemanja pomena teh posledic sive ekonomije vseh državljanov. Ključno v boju zoper sive lise v ekonomskem prostoru je, da se ukrepi izvedejo na vseh področjih, kjer je ta pojav možen. Preprečevanje dela in zaposlovanja na črno je le en delček problema sive ekonomije. Vlada želi z novim zakonom na tem področju predvsem okrepiti nadzor na terenu, pri čemer bo v nadzor vključena carinska uprava, ter povečati sankcije za kršitelje zakona. Pri tem v naši poslanski skupini zagovarjamo to, da morajo kazni biti dovolj visoke, da potencialnega kršitelja odvračajo od kršitve. K boljšemu delu nadzornih organov bo pripomogel tudi omogočen dostop do določenih baz podatkov, kar bo podlaga za povezovanje različnih evidenc z namenom preprečevanja socialnih in davčnih zlorab. V zvezi s povečanjem možnosti za učinkovit nadzor in ukrepanje je tudi nova obveznost, da mora biti v primerih, ko se delo pri delodajalcu opravlja na podlagi drugih pogodb civilnega prava, torej tudi v primeru vseh drugih pogodbenih razmerij, ki jim pravna podlaga ni klasična delovnopravna pogodba o zaposlitvi, izvod te pogodbe ves čas na kraju opravljanja dela. Predlagatelj tega zakona prepoveduje oglaševanje dela, ki se opravlja preko pogodb civilnega prava. Tudi takšno oglaševanje namreč prispeva k prisotnosti in povečevanju sive ekonomije. Na novo je urejen tudi institut osebnega dopolnilnega dela, ki se ne šteje kot delo na črno in bo odslej urejen kot vavčerski sistem. Še vedno bo osebno dopolnilno delo možno opravljati v okviru dejavnosti, ki veljajo kot take opredeljene s podzakonskim aktom že sedaj. Pravilnik jih bo celo nekoliko razširil. To delo bo mogoče opravljati na podlagi vrednotnice zgolj pri naročniku, ki je fizična oseba. Nekateri menijo, da je pridobivanje vrednotnice samo nepotrebna administrativna ovira, ki se je ljudje ne bodo posluževali, kar posledično ne bo pripomoglo k reševanju sive ekonomije. Nekateri celo mislijo, da je bo zaradi tega še več. V Poslanski skupini DeSUS pa smo prepričani, da bodo izvajalci osebnega dopolnilnega dela zaradi te vrednotnice, ki bo plačana zanje – 7 evrov za pokojninsko in 2 evra za zdravstveno zavarovanje – veliko na boljšem, kot so sedaj. Iz tega naslova namreč pridobijo kar nekaj pravic. Na drugi strani pa bo naročnik dela s plačilom vrednotnice tako zavarovan pred visoko kaznijo, ki bi ga sicer lahko doletela ob inšpekcijskem nadzoru. V Poslanski skupini DeSUS pozdravljamo to novost in tudi predlagani zakon v celoti ter ga bomo zato podprli. Upamo pa, da bomo s skupnimi močmi in spoznanji ter prizadevanji sivo ekonomijo obvladali ali vsaj močno zmanjšali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije in gospa Iva Dimic.
Spoštovana gospa podpredsednica, ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! V Novi Sloveniji menimo, da delo na črno zmanjšuje socialno varnost delavcev in prikrajša sistem socialnega varstva za prihodke. Povzroča tudi nelojalno konkurenco malim in srednje velikim podjetjem, ki so gonilo našega razvoja. Zato si prizadevamo za bolj učinkovito nadzor in sankcioniranje dela na črno. V tem smislu pozdravljamo pripravo novele, ki jo danes prvič obravnavamo v Državnem zboru. Med civilnodružbenimi organizacijami je svoja stališča in pripombe do predloga zakona prva javno predstavila Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije. Pozitivno so ocenili predvsem namero, da se nadzor nad delom na črno prenese na Carinsko upravo Republike Slovenije ter da se zaostri. Šušmarstvo tudi po njihovem mnenju predstavlja veliko nelojalno konkurenco obrtnikom in ostalim malim in mikropodjetjem. Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije v svojem stališču celo predlaga še bolj zaostrene določbe nekaterih področij, in sicer glede sosedske pomoči, dela v lastni režiji, prostovoljnega dela, osebnega dopolnilnega dela ter nekaterih drugih. Tudi v Novi Sloveniji menimo, da so nekatere rešitve dobre in primerne, pri drugih pa vidimo nevarnost, da bi se področje prenormiralo. Vzroki velikega odstotka sive ekonomije so namreč tudi v ravnanju trenutne vlade. V preteklem letu smo državljani doživeli že toliko dvigov davkov in prispevkov, da temu sploh ne uspemo več slediti. Ljudje, posamezniki in podjetja tako nikakor niso motivirani, da bi pošteno plačevali davke, ampak jih država prav spodbuja, da iščejo različne načine in obvode, kako se plačilu davkov izogniti. Vlada bi torej v prvi vrsti morala odpraviti vzroke, znižati davke, nato pa napraviti red na tem področju. Krščanski demokrati tudi ne pristajamo na zastraševanje podjetnikov, v zadnjem času predvsem gostincev in cvetličarjev, preko medijsko odmevnih akcij Davčne uprave Republike Slovenije. Nikjer nismo slišali, kako uspešne so bile te akcije za državni proračun. Davčni red se ne vzpostavlja preko medijev, ampak preko urejenega in delujočega sistema, ki podjetnike motivira k plačevanju davkov. Zadržani smo tudi do vpeljave nove birokratske ovire vrednotnice, ki naj bi bila podlaga za osebno dopolnilno delo. Prav je, da se vzpostavi red na tem področju, vprašanje pa je, kako bo to lahko doseženo z novimi papirji. Prav tako je vprašanje, ali se bo osebno dopolnilno delo po plačilu prispevkov za zdravstveno in socialno zavarovanje sploh še splačalo in ostalo zanimivo kot ena izmed alternativ. Poslanci Nove Slovenije zakonu ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Pozitivna Slovenija in mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa podpredsednica. Spoštovana ministrica s sodelavcema, spoštovane kolegice in kolegi! Pred dnevi sem kot nalašč na radiu slišala izjavo državljanke, ki je pokomentirala stanje duha v naši družbi, rekoč, da je nedopustno, da imajo izvršni direktorji slabe banke tako vratolomne mesečne prejemke in da si menedžerji izplačujejo mesečne plače, ki presegajo letne prejemke delavcev. Absolutno se strinjam, pa verjamem, da ni osebe v tem parlamentu, ki se ne bi strinjala z njeno izjavo. Zgrožena ugotavljam, da smo zajadrali v kolesje nemoralnosti, ki mu tempo narekuje v prvi vrsti kapital. Pred dnevi ste imeli priložnost na televiziji gledati stališče enega od, jaz bom rekla, novodobnih menedžerjev, ki menedžerski odkup izrablja za izžemanje delavcev. Ni prvi, ni edini, bojim se, da tudi ne zadnji, ki javno brez sramu pove, da mora biti delavec bolj pripaden njegovemu podjetju. V zameno za pripadnost in večjo motiviranost mu zniža plačo. Da ne omenjam vseh drugih motivacijskih prijemov, ki so v direktnem nasprotju z vsemi teorijami uspešnega, če hočete tudi kolektivnega upravljana družb, katerih sestavni del so delavci, ljudje. Vse prevečkrat se v naši družbi s preveliko vnemo uporablja tudi besedna zveza korporativno upravljanje. Zakaj to govorim? Si ga želimo, pa dopuščamo, da se zlorablja na vsakem koraku. Vsake toliko časa se pojavijo ideje, kako lahko dvignemo konkurenčnost gospodarstva na račun zmanjševanja pravic delavcev. Jaz se sprašujem – je to res prava pot? Je res ukinitev plačanega odmora za malico prava pot do bolj konkurenčnega gospodarstva? Bom tu povedala še eno zgodbo, ki mi je priletela na ušesa pred dnevi, ko me je na stopnišču mojega bloka srečala soseda. Pravi, "tako daleč smo prišli, da moram zjutraj s seboj v službo prinesti rolico wc papirja". Morda se sliši smešno. Jaz bi bolj rekla, da je to tragično. Ker je samo delavec, ki dela za nekoga, in bog ne daj, da bi koristil nekaj, kar je bilo do nedavnega v naši družbi še samoumevno. Da se vrnem na tisto radijsko zgodbo iz začetka. Ženska, taista ženska, ki je poklicala na radio in pokomentirala stanje duha v naši družbi, 10 let dela na črno. Pove brez sramu in brez strahu, javno, brez strahu, da bi jo kdo prijavil. Zakaj? Ker mora preživeti svoje tri otroke. Redne zaposlitve pa ne dobi, ampak je zadovoljna. Ima plačane vse dodatke, vključno s prevozom, malico, nima pa zavarovanj in slej ko prej bo taista oseba postavljena pred veliko oviro, spoštovane kolegice in kolegi. Če ne prej, ko bo seštevala leta za pokojnino. Moralna dilema. Delati na črno, preživeti otroke, na drugi strani ne dobiti redne zaposlitve. Za marsikoga je to moralna dilema, verjamem. Tudi zame, absolutno, z več vidikov. Ampak vendarle siva ekonomija je atomska bomba za socialno državo. Glede na razmišljanje lastnikov kapitala, pa bom tukaj rekla absolutno ne vseh, ne drži to za vse, četudi posplošujem. Niti se ne gre čuditi, da je siva ekonomija oziroma zaposlovanje na črno tako zelo razširjeno. Po podatkih, ki jih je moč razbrati tudi s strani slovenske vlade, naj bi se zaradi dela na črno oziroma tako imenovane sive ekonomije na leto v državnem proračunu oziroma v tej črni luknji izgubilo 7 milijard evrov. Z vidika gospodarstva delo in zaposlovanje na črno pomeni nelojalno konkurenco. Nižja cena, saj niso všteti prispevki in davki, po drugi strani pa ni garancije in zavarovanja. Delo in zaposlovanje na črno je povezano s tveganjem in ima absolutno negativne posledice za socialno državo, premoženje, varnost ljudi in okolja. Javne blagajne imajo izpad davčnih prihodkov in drugih dajatev, ki jih država nadomesti na drugi strani, žal, z višjimi dajatvami drugje. Siva podjetja in podjetniki izkrivljajo konkurenco na trgu. Siva podjetja in podjetniki ne rastejo, ostanejo na enaki ravni, dokler še lahko prikrivajo dohodke in opravljajo dejavnost, ne morejo uporabljati institucij, kot so sodišča, banke in tako dalje. Siva ekonomija omogoča nepravičen dostop posameznikov do javnih storitev. In tu pridemo do naše tako opevane solidarnosti. Javne storitve, veste, to so javne šole, celotna javna infrastruktura, varnost itd. In pa seveda tudi nepravičen dostop ali pa tako imenovani zastonjkarski dostop do socialnih ugodnosti, ki jih pač niso plačevali, na primer vrtec, otroški dodatek itd. Sivi delavec, tako imenovani sivi delavec ima le minimalno socialno varnost. Recimo pokojninsko, zdravstveno zavarovanje – ali pa tudi tega nima. Potrošnik ne more uveljavljati reklamacije za slabo opravljeno storitev, ampak to je, verjamem, da najmanjši problem v sklopu vseh teh problemov, ki jih za seboj prinaša siva ekonomija. Ne nazadnje potrošnik, ki ne vzame računa, ničesar praktično ne pridobi. Vsi, ki korektno plačujemo vse davčne obremenitve, vzdržujemo sistem socialne države, ki temelji, bom še enkrat omenila, na solidarnosti in vključuje javno šolstvo, javno zdravstvo, socialno skrbstvo in tudi pokojninski sistem. Nekajkrat sem bila že tudi na terenu priča izražanju nezadovoljstva nad situacijo, ko se ukinjajo določene pravice. Konkretno, posmrtnina, in to ravno od ljudi, ki tako z lahkoto izkoriščajo sistem. Vlada Alenke Bratušek se je tudi s koalicijsko pogodbo zavezala in s tem zakonom uresničujemo tudi koalicijsko zavezo, ki skupaj z Zakonom o inšpekciji dela predstavlja nadaljevanje boja proti sivi ekonomiji. Naj omenim samo še tri zelo pomembne probleme. Slovenija je glede na razpoložljive mednarodne analize, da ne boste dejali, da se sklicujem samo na podatke, ki jih objavlja slovenska vlada, v zgornji tretjini držav po obsegu sive ekonomije, saj naj bi jo bilo v letu 2011 kar za 24,1 % BDP. Delovni inšpektorji. To je naslednji velik problem. V Sloveniji je ne glede na ogromen obseg sive ekonomije na območju celotne države zgolj, pa me bo potem ministrica popravila, če nimam pravega podatka, okrog 65 delovnih inšpektorjev. In ko tako radi razpravljamo o sistemskih rešitvah, dostikrat slišimo s strani opozicije, kako koalicija predlaga neke rešitve, ki niso sistemske, in zato zakonov ne podpirajo. Bom omenila še eno nesistemsko rešitev, ki je bila vpeljana pred dvema letoma z Zakonom o uravnoteženju javnih financ s strani sedanje opozicije oziroma prejšnje vladne koalicije, da se popravim. ZUJF je uvedel tudi prepoved zaposlovanja v javnem sektorju. In tudi tukaj, spoštovane kolegice in kolegi, trčimo na problem. Na eni strani imamo potrebe na terenu, ki so v porastu, na drugi strani pa imamo pomanjkanje delovnih inšpektorjev, pa to ni od letos, od lani, od predlani. Od kar spremljam delo Državnega zbora, praktično vsako leto obravnavamo v letnih poročilih o delu Inšpektorata Republike Slovenije za delo problematiko pomanjkanja delovnih inšpektorjev. Na tretji strani se pa srečamo tudi s prepovedjo popolnega zaposlovanja v javnem sektorju. In potem je treba iskati med slabimi ali pa danimi možnostmi tisto, ki vseeno je najboljša. Jaz upam, da tudi ta zakon prinaša tudi na tem področju, se pravi, kar se tiče nadzora na terenu, določene rešitve, ki gredo v pozitivno smer. Tudi s prerazporeditvijo nekaterih drugih delavcev v okviru Carinske uprave, ampak o tem kasneje. Tretji problem, ki ga absolutno zaznavamo, pa ne samo v Pozitivni Sloveniji, jaz verjamem, da je to problem, s katerim smo seznanjeni pravzaprav vsi, delovni čas delovnih inšpektorjev. Terensko delo, kar po moji oceni sicer nakazuje na to, da ni ažurnosti kar se tiče kršitev, ker delovni inšpektorji praktično delajo v dopoldanskem času od sedmih do treh, od osmih do štirih, in v času, ko so največje kršitve na terenu, praktično ne opravljajo nadzora na licu mesta. Prej sem omenila letno poročilo Inšpektorata za delo, pa mi dovolite, da iz rednega poročila, ki ga bomo obravnavali na prihodnji seji matičnega delovnega telesa, zgolj za oris preberem del, ki se dotika zaposlovanja na črno: "Inšpektorji za delo v letu 2012 poročajo o številnih kršitvah v zvezi z zaposlovanjem na črno. Nekateri delodajalci še naprej poskušajo na ta način znižati stroške dela, pri čemer pa se negativni učinki zaposlovanja na črno kažejo tako pri samih delavcih, ki nimajo plačanih prispevkov za socialno varnost in ki jih delodajalci lahko kadarkoli odstavijo, kakor tudi v širšem družbenem kontekstu pri znižanju prilivov v javne blagajne." Naprej: "V določenih primerih pa po poročanju inšpektorjev tudi delavci ne želijo zakonite zaposlitve, saj se z zaposlovanjem na črno izognejo plačilu dolgov do države ali drugih upnikov, zakonita zaposlitev pa bi lahko vplivala tudi na nekatere njihove prejemke, kot je, na primer denarna socialna pomoč. Inšpektorji poročajo tudi o pojavu preizkušanja delavcev brez sklenjenih pogodb …" in tako dalje, da ne nadaljujem, ker je poročilo res obsežno. Strnila bom samo še s podatkom iz tega poročila, da je bilo v letu 2012 ugotovljenih 670 kršitev, tistih, ki so bile prijavljene, dela na črno. Rešitve, ki jih predlagamo s tem zakonom ali pa bistvene novosti, ki, upam, da bodo prinesle določene pozitivne spremembe. Okrepiti želimo nadzor na terenu, povečati sankcije za kršitelje zakona, zagotoviti podlago za učinkovitejše delo nadzornih organov. Prej sem že omenila, da se bo v sistem nadzora vključila tudi Carinska uprava Republike Slovenije, ki je že imela nekaj pozitivnih akcij v preteklosti. Nadalje je nova obveznost, da mora biti v primerih, ko se delo pri delodajalcu opravlja na podlagi pogodbe civilnega prava ali pogodbe o opravljanju začasnega ali občasnega dela, izvod pogodbe ves čas na kraju opravljanja dela, kar je absolutno, verjamem, da korak v pravo smer. S tem se izboljšuje tudi učinkovitost neposrednega nadzora. Natančneje je opredeljeno nedovoljeno oglaševanje dela na črno, poenostavljen je postopek prijave kratkotrajnega dela, globe so nekoliko višje, predviden je odvzem premoženjske koristi, pridobljene z delom na črno. Za nadzorne organe se vzpostavlja dostop do določenih baz podatkov kot podlaga za povezovanje evidenc oziroma baz z namenom preprečevanja socialnih in davčnih zlorab. Pa še ena, verjamem, da pozitivna novost, o kateri smo danes že slišali in verjamem, da bomo tudi v nadaljevanju razprave slišali še več konkretnih vprašanj in pojasnil, na novo je urejen institut osebnega dopolnilnega dela kot izjema od dela na črno. Seveda poznamo tudi druge izjeme, kot so sosedska pomoč, delo v lastni režiji, nujno delo, humanitarno, karitativno delo in tako dalje. Kar se tiče osebnega dopolnilnega dela, da ne bom zdaj govorila o vseh podrobnostih, mogoče samo ena od pomembnih, po moji oceni, novosti, ki jih prinaša osebno dopolnilno delo, je po principu vsako delo šteje vrednotnica oziroma tako imenovani vavčer, izdan ob plačilu prispevka za pokojninsko in invalidsko zavarovanje ter prispevka za zdravstveno zavarovanje, kar pomeni, da si na ta način izvajalci teh del plačujejo prispevke za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, kar je nedvomno pozitiven premik v pravo smer. Je pa sistem vrednotnice zamišljen na podobnih ureditvah, kot so jih uvedle nekatere države Evropske unije, na primer, Belgija, Italija, Francija in tudi Hrvaška, in je v teh državah prinesel pozitivne učinke. Naj zaključim oziroma strnem. Danes smo že slišali s strani ene od govornic pred mano, da je treba spremeniti davčno kulturo in miselnost. Absolutno, spremeniti je treba logiko razmišljanja, koncept dojemanja dela, soudeležbe delavcev pri odločanju, in pa tudi dojeti, kaj pomeni pozitivna klima v delovnem okolju. Osebno ne verjamem, da če človeka nenehno zatiraš, ga kaznuješ na tak ali drugačen način, se lahko ta razvije v zdravo, zadovoljno in motivirano osebnost. Ne verjamem. Družbo odlikujejo identiteta, imidž, ugled. Kar so ne nazadnje tudi zakonitosti zdravega korporativnega upravljanja, pripadnost, zadovoljni delavci. In to je eno od načel OECD, v ozadju vsake družbe so predvsem ljudje. Zdaj govorim o tem pomembnem načelu OECD. Drugi ključen deležnik so zaposleni. Motivirani zaposleni so tisti, ki so ključ za uspeh slehernega gospodarstva. V obdobju, ki je pred nami, bodo nedvomno prispevali največ pri premagovanju izzivov, ki nas čakajo. Zato upravičeno vse glasneje zahtevajo natančno poznavanje organizacije in delovanje družbe, v kateri so zaposleni. Pravi odgovor je zato vrhunsko strukturirano korporativno upravljanje, ki ustrezno obvladuje ključna tveganja in prinaša zaposlenim občutek varnosti in perspektivnosti družbe, katere del so. Jaz pravim, ko bomo uspeli vzpostaviti zaupanje med vsemi deležniki, bomo napravili neprecenljiv prispevek ali napredek k večjemu uspehu gospodarstva nasploh. Pa ne samo gospodarstva, družbe kot celote. Dokler bo človek, delavec obravnavan zgolj kot strošek, nasproti mašini, ali pa bom rekla, ja, naj bo mašina, ki je investicija za podjetje, se pravi obravnavana kot nekaj, kar je absolutno pozitivno, toliko časa se bojim, bodo tovrstni zakoni, pa naj bodo še tako dobronamerni, zgolj gašenje požara, ki je sicer nujno. Požar je treba pogasiti, da ne pride do naravne katastrofe, pa vendar pa požar še vedno tli. Siva ekonomija in neučinkovita pravna država sta atomska bomba za socialno državo. Zakaj zaključujem s tem stavkom? Tudi zato, ker smo pri prejšnji točki govorili o družinski politiki. Veste, tudi družinska politika je v marsikaterem segmentu odvisna od preprečevanja sive ekonomije in ne nazadnje od stanja duha v naši družbi. Ampak, kot rečeno, več o samem zakonu in pozitivnih novostih, ki jih prinaša ta zakon, v nadaljevanju v razpravi. Absolutno v Pozitivni Sloveniji ta zakon v popolnosti podpiramo.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in gospa Romana Tomc.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi, ministrica z ekipo! V Slovenski demokratski stranki se zavedamo, da je siva ekonomija zelo resen problem v naši državi, zato podpiramo vsa prizadevanja, ki gredo v smeri, da se to področje uredi tudi z ustrezno zakonodajo, ki bo dala podlago za čim bolj učinkovito preprečevanje tega pojava. Vendar zakonska podlaga že obstaja. Ni idealna, ampak je dovolj dobra, da omogoča ustrezno ukrepanje. Torej ključ za zmanjševanje obsega sive ekonomije ne leži v sami zakonodaji in edino v zakonodaji. Leži v rokah inšpekcijskih služb ustreznega nadzora. Za učinkovito preganjanje sive ekonomije in za razumevanje tega zakona pa je treba nekaj osnovnih pojmov najprej razčistiti. Na podlagi tega zakona ne bodo, kakor to mnogi mislijo, kaznovani tisti, ki ne izdajajo računov, niti tisti ne bodo kaznovani, ki ne izplačujejo plač. Na podlagi tega zakona bodo kaznovani samo tisti, ki nimajo ustrezno urejenih svojih dovoljenj. Torej tisti, ki niso registrirani ali pa niso registrirani na ustrezen način, in tisti, ki z delavcem nimajo sklenjene ustrezne pogodbe o zaposlitvi. Še enkrat, ta zakon ne ureja sankcij za tiste, ki ne izdajajo računov, in ne ureja sankcij za tiste, ki ne plačujejo davkov, in ne ureja sankcij za tiste, ki ne izplačujejo plač. Naj to povem, da bo bolj nazorno, še na primeru. Recimo na primeru frizerke, ki je registrirana za opravljanje frizerskih storitev. Ta frizerka v sklopu neke storitve, recimo poleg striženja las za svojo stranko, opravi še manjšo kozmetično storitev, za katero pa ni registrirana. Za nobeno od teh storitev, predpostavimo, ne izda računa. Če bo imela smolo, jo bodo inšpektorji pri tem zalotili, vendar se bo v takem primeru kot delo na črno upoštevalo oziroma štelo samo tisto, ki ga je opravila kot kozmetično storitev, medtem ko tisti del, ki ga je opravila kot frizersko storitev, se ne bo štel kot delo na črno, saj je frizerka ustrezno registrirana, kljub temu da za nobeno od storitev ni izdala računa. Z vidika tega zakona je torej odločilna registracija. Ni pomembno, ali plačujemo davke, ni pomembno, ali plačujemo plače, pomembno je, ali smo pravilno registrirani. Zelo pomembno je to razlikovati, kajti če vemo, o čem govorimo in kaj preganjamo, potem je seveda uspeh lahko večji. Tega nerazumevanja je precej, zavajanja z različnih strani, različne interpretacije lahko slišimo s strani vlade, s strani koalicijskih kolegov in tudi v medijih znamo prebrati kakšno napačno interpretacijo, zato jaz dvomim, da bi bil finančni izplen tega zakona tako velik, kot je recimo 24 % bruto domačega proizvoda, pomnoženo z ustrezno plačanimi davki in prispevki. Mislim, da bo ta zakon prinesel bistveno manj. Bi pa rada opozorila na nekaj čisto konkretnih problemov oziroma pomislekov, ki jih imamo v Slovenski demokratski stranki v zvezi s tem zakonom. Predvsem imam v mislih tukaj novo ureditev osebnega dopolnilnega dela, nove birokratske zaplete, čeprav vsak dan in vedno znova vlada poudarja, kako te administrativne ovire odpravlja. S to ureditvijo osebnega dopolnilnega dela pa je naredila en velik, velik korak naprej v postavljanju novih birokratskih ovir. Da je temu res tako, da finančni učinki ne bodo tako veliki in da bodo birokratske ovire znatne, vlada pravzaprav sama posredno prizna v tem, ko ocenjuje finančne učinke tega zakona. Pravi, da bo zaradi uveljavitve tega zakona plačanih približno, če skupaj seštejemo, 300 tisoč novih prispevkov za zdravstveno zavarovanje in za pokojninsko zavarovanje. Na drugi strani pa je strošek uvedbe zaradi vedno znova potrebnih novih informacijskih sistemov enako velik. Torej govorimo o bistveno manjših številkah, kot so bile omenjene prej s strani mojih kolegov. Osebno dopolnilno delo se bo torej lahko opravljalo, če bo pri tem pridobljena tako imenovana vrednotnica, vendar v izdajo ene vrednotnice, naj spomnim, so vpleteni Ajpes, Durs , Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve, upravne enote in v nadzorstveni funkciji tudi številne inšpekcije: tržni, finančni, delovni, prometni in še kakšni drugi inšpektorji bodo na terenu preverjali vsako črko na papirju in predvsem to, ali je nekdo registriran ali ne. In če ne bo ustrezno registriran, če ne bo ustrezno odkljukan v ustreznem registru, potem mu trda prede. Kot rečeno, ne le, da nova ureditev po našem mnenju ne bo prinesla pričakovanih rezultatov, menimo, da bo celo obratno. Zaradi dodatne administracije v zvezi z opravljanjem osebnega dopolnilnega dela, mislim, da bo interes za tovrstno delo zelo majhen in da bo mnoge odvrnil od tega, da bi delali legalno, kajti njihove administrativne poti bodo preveč zapletene, da se bodo tega lotili, in bodo raje opravljali delo tako, kot ga opravljajo sedaj, še naprej brez ustreznih papirjev in brez tega, da bi državi plačevali prispevke in davke. Še na eno vsebino bi rada ob tem opozorila. Prej je bilo rečeno, da vlada v smeri nekega načela vsako delo šteje uvaja prispevke na vse vrste dela, tudi na osebno dopolnilno delo, od katerega naj bi se po novem plačevali ustrezni prispevki za pokojninsko in zdravstveno zavarovanje in zaradi tega naj bi tekla tudi tako imenovana pokojninska doba. Seveda vsi ti, ki bodo te prispevke plačali, pa naj bi zaradi tega profitirali na koncu kot upravičeni iz pokojninskega sistema. Zelo zanimivo bi bilo vedeti in videti, kako bo to dejansko v praksi potekalo. Namreč prispevki so izjemno majhni, prispevki so 2 evra za zdravstveno zavarovanje in 7 evrov za pokojninsko zavarovanje, na eno vrednotnico. Seveda mi ne vemo niti bolj podrobno, ker vlada tega ni predstavila v obrazložitvi, niti ni jasno iz samega zakona, kako se bodo ti prispevki plačevali. Enkrat na mesec, na vsako vrednotnico, kaj če bo sodelovalo več oseb. Veliko je še teh odprtih vprašanj in prispevek v višini 2 evrov in prispevek v višini 7 evrov pač ne bo mogel rešiti vprašanja pokojninskega zavarovanja za tistega, ki bo opravljal osebno dopolnilno delo. Da ne govorim o tem, da vsakršno poseganje v tako celovite sisteme, kot sta pokojninski sistem in zdravstveni sistem, z nekimi parcialnimi zakoni škoduje tej matični zakonodaji in se ga je treba na široko izogibati. Ne glede na vse te kritike, ki jih imamo res kar nekaj, pa v Slovenski demokratski stranki menimo, da je zakon vreden, da gre v nadaljnjo obravnavo, saj se vsi skupaj želimo boriti proti sivi ekonomiji in narediti nekaj pozitivnega, neke pozitivne premike na tem področju, zato bomo podprli oziroma ne bomo nasprotovali, da nadaljujemo s postopkom. Pričakujemo pa seveda od vlade, od predlagatelja, da bo zakon dopolnil tako, da ga bo mogoče izvajati učinkovito in brez kakšnih nepotrebnih birokratskih ovir in tudi brez dodatnih finančnih obremenitev za vse tiste, ki v tem procesu sodelujejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev o predlogu zakona. Prva se je prijavila k besedi gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak. Za njo se prosim pripravi gospa Kristina Valenčič, potem gospod Jožef Horvat in potem mag. Štefan Tisel. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Dober dan z moje strani! Jaz bi morda dala nekaj pojasnil v zvezi z osebnim dopolnilnim delom, o katerem je bilo v uvodnih predstavitvah tudi največ govora. Osebno dopolnilno delo, kot je sedaj predlagano po zakonu, bi poskušala predstaviti glede na to, kar danes velja glede osebnega dopolnilnega dela. Vi veste, da imamo v našem sistemu, če tako rečem, že kar nekaj časa vpeljano možnost osebnega dopolnilnega dela. Način, ki ga imamo sedaj, je, da se mora posameznik prijaviti na upravni enoti, da mora trikrat na mesec poročati Dursu o svojih dohodkih. Približno 8 tisoč ljudi je prijavljeno na upravnih enotah, da opravljajo osebno dopolnilno delo. Danes dejansko plača, kar plača, naročnik, torej tisti, ki naroči osebno dopolnilno delo. Potem pa je zelo odvisno od tega, ki izvaja osebno dopolnilno delo, ali se prijavi, po drugi strani pa tudi, ali potem prijavlja te dohodke Dursu, kar je pa njegova osnovna dolžnost, in to vsake tri mesece. Osebno dopolnilno delo je z interventnim zakonom na področju zdravstva poseglo v ta sistem tudi na način, da se od osebnega dopolnilnega dela, torej od 1. 2., od sobote dalje, plačujejo na mesečni ravni tudi prispevki za zdravstveno zavarovanje. Glede na obstoječe je tako, da mora posameznik, posameznik izvajalec, – ker morate vedeti, da je s pravilnikom določeno, katera so osebna dopolnilna dela, predvsem gre za dela, ki jih opravljamo doma v gospodinjstvih, pomoč družini, s tem pa je bistveno onemogočen učinkovit nadzor, ker vemo, da inšpektorji v zasebne prostore brez posebne sodne odločbe ne morejo – torej ta oseba, ki opravlja pomoč na domu, da vam čisti doma, bo sedaj sama morala po ureditvi, ki je bila sprejeta, preko REK obrazca si plačati prispevke za zdravstveno zavarovanje. Lahko glede na te trenutne administrativne vire ocenite, kakšen je pa predlog, ki je pred vami, s tem zakonom. Mi smo želeli s tem osebnim dopolnilnim delom čim bolj administrativno neobremenjujoče za ljudi vseeno vpeljati sistem, da vsako delo šteje, ampak predvsem na način, da damo neko spodbudo za ljudi, ki danes opravljajo to delo večinoma na črno po gospodinjstvih in naših domovih, da jim damo nek stimulus, da bodo to osebno dopolnilno delo tudi prijavili. Zato smo vzpostavili sistem vrednotnice ali vavčerski sistem. Ta vavčerski sistem je dejansko novost v našem sistemu, ker, prvič, fizična oseba preko te vrednotnice plača prispevke. Tukaj je bilo veliko dogovarjanj z Dursom in Zpizom, kako bo to potekalo, vendar za posameznika, ki bo plačal to vrednotnico, se vse naredi preko sistema. Posameznik samo preko E-uprave, če pa nima dostopa do tega, gre lahko na upravno enoto, kupi vavčer za svojo izvajalko in izvajalca in potem se avtomatično odpeljejo ti prispevki. Želeli smo tako poenostaviti, da smo v pavšalnem znesku to določili, za pokojninske prispevke je to 7 evrov, ker smo izračunali glede na minimalno plačo, koliko znaša en dan prispevkov, zato smo višino tega pavšala tako določili in podobno tudi prispevek 2 evrov za zdravstveno zavarovanje. Predvsem je to, da je ta vrednotnica čim bolj enostavna, torej ne plačujemo 36,85 od vsake vrednosti računa, ki smo ga dobili, ampak na mesečni ravni to plača naročnik storitve. Nekaj vprašanj je bilo tudi, ko smo se pogovarjali o teh vrednotnicah, zakaj tega ne naredi sam izvajalec, zakaj izvajalec, ko mu mi kot naročnik plačamo denar – sedaj bodo zahtevani tudi blokci, ki bodo oštevilčeni, ne bo jih možno samo v knjigarni kupiti – zakaj ločujemo to obvezo? Nam se je zdelo, da bomo lažje vzpostavili sistem nadzora. Če jaz kot naročnik za posameznika, ki pri meni opravlja določeno storitev pomoči na domu v okviru osebnega dopolnilnega dela, plačam na mesečni ravni 10 evrov, se to vidi v sistemu. Durs je povezan s tem sistemom. In če ima posameznik X Y zelo veliko na njegovo osebno ime plačanih vavčerjev, pomeni, da bo imel sorazmerno priznane pravice iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, kar mislim, da je plus za te ljudi, da bodo prijavljali to osebno dopolnilno delo, da pa seveda Dursu je to en indikator, če je ta človek prijavil, kar pa je njegova dolžnost, Dursu dohodke iz tega naslova, in je prijavil, ne vem, 20 evrov samo v zadnjih šestih mesecih, da se Durs lahko odloči, da naredi preverbo, kaj se dogaja s temi dohodki. Zaradi tega je bil to eden od razlogov, da smo to ločili. In tudi zaradi tega, ker s tem ko naročnik plača vrednotnico, danes, recimo, imaš nekoga, ki opravlja to osebno dopolnilno delo pri tebi doma, pa ti ne moreš vedeti, ali je on res prijavljen in je karkoli storil v smislu, da je prijavil svoje delo. Nimamo na upravnih enotah evidence tistih, ki opravljajo osebno dopolnilno delo, podatki niso javni. K vam lahko pride nekdo, ki reče, da ima prijavljeno osebno dopolnilno delo. Vi se boste morali zelo zelo potruditi, da boste preverili, ali je res. In ga lahko v dobri veri plačate, pa ni nič od tega, dejansko je delal na črno. S tem ko smo vzpostavili to vrednotnico, ste kot naročnik opravili svojo obveznost. In ta sistem je vseeno tako, ne glede na to, da smo vpeljali novost v sistem, in ni bilo lahko, tri mesece smo porabili, imeli kar številne pogovore z Dursom, Zpizom in tudi Zavodom za zdravstveno zavarovanje na koncu, ko je bilo dodano, da bi to teklo čim bolj nemoteno in administrativno neobremenjujoče. In sedaj je po predlogu, da tisti, ki izvaja osebno dopolnilno delo, se prijavi lahko preko Ajpesa, torej elektronsko, če nima dostopa, pa gre na upravno enoto, kot je bilo. Ajpes je zdaj dolžan to evidenco voditi javno, torej da tisti, ki naroča to storitev, vidi in znotraj tega sistema izbere osebo, za katero plača vavčer preko e-uprave. Zelo enostavno, lahko tudi to kartično poslovanje, torej s kartico plačate prispevke, teh 9 evrov, in potem ta vavčer za to osebo velja za en mesec in potem vi samo njemu plačate, on pa mora sedaj na šest mesecev – v sedanjem sistemu pa na tri mesece – poročati. Jaz še vedno verjamem, ne bom rekla, da je sistem "perfect", ampak mislim, da je mnogo boljši, kot je danes, in da prinaša pluse za vse. Predvsem pa je to, da se mi zavedamo, da je tega osebnega dopolnilnega dela, dela doma kot pomoč pri varstvu otrok, pomoč pri gospodinjskih delih zelo veliko in da se opravlja predvsem na črno. Zato smo želeli dati to spodbudo ljudem, da bodo vseeno imeli priznane tudi delno pravice do pokojninskega in invalidskega zavarovanja. In tukaj ni nobenih drugačnih razmer do ZPIZ, kot je na primer tudi ZPIZ-2, ki je bil sprejet v mandatu Vizjaka, ko je bilo določeno, da se plačujejo prispevki od podjemnih in avtorskih pogodb. Tukaj smo, ker nismo želeli obremeniti te oblike dela s polnimi prispevki, ker smo se zavedali, da če pa naredimo, da bodo plačali, tako kot plačajo od avtorske in podjemne, polne prispevke, da bi pa to res pomenilo, da ljudje tega ne bi bili pripravljeni plačati, in bi dosegli kontraučinek. Zato smo iskali to rešitev v pavšalu, ki je nekako novost v našem sistemu. Zdaj z gotovostjo trditi, kako se bo to vpeljalo in potem prijelo, je preveč na tej točki, vedno pa smo zavezani k temu, da podrobno spremljamo te stvari. Nekaj je bilo tudi govora o tem, koliko je stroškov uveljavitve in koliko bomo iz teh prispevkov dobili. Tukaj je treba vedeti, da je strošek vzpostavljanja enkraten, ti prilivi pa so letni. In tudi zanimivo je, ko smo julija začeli govoriti o tej obliki osebnega dopolnilnega dela, so se številni ljudje dodatno prijavili, ker prej niso vedeli. Tako je tukaj tudi naša dolžnost, predvsem tudi na ministrstvu da preko medijev ljudi obveščamo o teh legalnih oblikah dela. Vsem tistim, ki imate pomisleke glede vavčarskega sistema, ki smo ga vpeljali pri osebnem dopolnilnem delu, bomo z veseljem tudi potem v nadaljnjem postopku še pojasnjevali. Ampak če primerjamo s situacijo, ki je zdaj, jaz vseeno mislim, da smo našli rešitev, ki ni taka, da bi administrativno sam sistem obremenila preko mere. Jasno pa je, ko plačaš neko stvar, je treba vzpostaviti sistem, da je to plačilo mogoče. To je največja novost tega zakona. Druge stvari so bile že velikokrat predebatirane. Vseeno bi pa besedo o tem, da sem vesela kot ministrica za delo, da je vseeno vlada kot celota se lotila boja proti sivi ekonomiji. Ja, gospa Tomc, dejstva so, da 93 % sive ekonomije dejansko pomeni davčno utajo, in ta zakon davčnih utaj ne rešuje. Vlada pa dela na drugih področjih z drugimi ukrepi in tudi reorganizacijo davčne in carinske uprave, da se stvari loteva. Zdi se mi, da smo v preteklosti mnogokrat prevečkrat kazali samo na Zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno kot tisti ključni ukrep znotraj sive ekonomije. Zdaj smo pa le doumeli, da je to manjši delček napram temu, kar je celotni problem, ki je, se strinjam, absolutno neizdaja računov. To je predmet drugih zakonov. V tem zakonu se samo jasno postavljajo pristojnosti inšpekcije, pristojnosti teh nadzornih organov in tudi glede šušmarjenja, torej tistih, ki nimajo registrirane dejavnosti, kar izpostavljajo predvsem zastopniki malih podjetij, ki jim ti predstavljajo nelojalno konkurenco. Te kazni, ki so do sedaj veljale, ker mislim, da je bilo 280 evrov, če si plačal na polovici, je bilo 140 evrov, potem si lahko mislite, kako odvračalne so bile te kazni. Tako smo dvignili te kazni. In tudi ko je bil zakon o prekrških odprt, smo dvignili, ker ta matični zakon določa največje razpone za fizične osebe. Tukaj smo morali tudi počakati na spremembe v tistem zakonu, da smo lahko primerno dvignili. V osnovi se ta kazen najbolj dviguje, ostale kazni se dvigujejo približno za 25 % . Mi smo pa želeli, zato je bil pomemben dodatni element tega zakona, to je je osebno dopolnilno delo, ker smo želeli dati ljudem tudi možnost, da legalno opravljajo te oblike dela, da ne gremo zgolj s kaznovalno politiko. In predvsem z osebnim dopolnilnim delom bodo ti ljudje, ki opravljajo to delo, imeli možnost, da ko bodo stari, vseeno dobijo kakšen mesec tudi pokojninske dobe in se zaradi tega tudi prej upokojijo, kar se mi zdi, da je za njih zelo pomembno. Pomembno je, ne samo da lahko ljudje legalno opravljajo delo, zdi se mi pomembno tudi za naročnike, da lahko legalno naročijo to obliko dela. Mi smo se pogovarjali tudi s sindikati, ker je treba ne nazadnje tudi poudariti, da ta zakon v celoti podpirajo socialni partnerji, in tudi na pobudo socialnih partnerjev smo šli v ta dialog, ker prejšnja rešitev je bila, da bi uvedli samo socialni davek in bi se potem financirale blagajne, ampak se mi zdi bolj prav, da ljudi spodbujamo, da se jim plačujejo prispevki za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in zdravstvo in da vsi več od tega imamo. Hkrati se vzpostavlja tudi nek odnos ljudi do teh prispevkov in do pravic, ki jim gredo. Vseeno čas je, da se skozi razpravo stvari še povedo, tudi kakšna dopolnitev, vsekakor pa zahvala vsem poslanskim skupinam, ki ste izrazile, da boste v tem prvem branju podprle zakon. Hvala.
Hvala lepa. Sledi splošna razprava poslank in poslancev, in prvi od poslancev ima besedo gospod Marko Pavlišič.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica s sodelavcema, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Gospod Presečnik je lepo povedal in je izpostavil težave, ki so povezane s tem, kaj je delo na črno in kaj ni. To je bilo že nekoč zelo široko razlagano in vse težave, ki so bile s tem povezane, takrat je tudi zaradi tega na referendumu padel takratni predlog zakona, vsaj moj občutek je bil tak, da je bila to ena glavnih točk, zaradi česar je padel. Vendar je tista rešitev zakona imela eno zelo posrečeno dikcijo, ki pa je v tem predlogu zakona ne vidim. In sicer je tam konkretno pisalo takole: "Za delo na črno se šteje odplačno opravljanje dejavnosti ali dela." Se pravi, poudarek je na besedici "odplačno". V tej trenutni dikciji zakona te besedice notri ni, kar nam odpira polno enih zadev, ali je, ko nekaj opravim brezplačno, ali je to delo na črno ali ne. V tisti dikciji, ki jo je takrat predlagala socialdemokratska stranka, če se prav spomnim, je pa ta besedica bila. In ta se meni zdi zelo ključna in bi bilo fino, če jo vnesemo tudi v ta zakon. Da je popolnoma jasno, da če je nekaj neodplačno narejeno, če pomagam bodisi poslanski kolegici, bodisi sosedu, ki je tri ulice stran, bodisi komurkoli, da je popolnoma jasno, da to ni delo na črno. Če grem zdaj na drugo točko oziroma na bistvo tega zakona in sicer na besedno zvezo "vsako delo šteje". Moram reči, da ta termin oziroma to frazo zelo podpiram. Prav je, da vsako delo šteje, vendar naj vsako delo šteje enako. Kaj dobimo pa tukaj s tem principom pri dopolnilnem osebnem delu? Dobimo to, da nekdo, če zasluži na ta način 2 tisoč evrov v šestih mesecih oziroma nekaj evrov manj, če gremo točno računati, bo plačal od 9 do 54 evrov prispevkov. Če pa ta oseba 2 tisoč evrov zasluži prek rednega dela, bo pa tukaj plačanih tisoč 300 evrov prispevkov. Faktor na enem načinu in drugem načinu gre blizu 100. Govorimo o 50 do 100-kratnem faktorju, kar pa tukaj jasno kaže na to, da gre za popolno nesorazmerje, in to je enostavno nesprejemljivo. Če vsako delo šteje, naj vsako delo šteje enako. Tukaj tudi ni nikjer obrazloženo, zakaj bi bila ta nižja obremenitev dela na ta način upravičena. Vsi vemo za ta problem s tako imenovanimi apaškimi delavci, kjer je Ustavno sodišče ugotovilo, da tista olajšava, ki jo oni imajo, ni dovolj dobro utemeljena in da ni nekih resnih razlogov, zakaj bi to bilo, zato smo tudi to spremenili in smo jih žal dodatno obremenili. Tukaj pa tudi nimamo te dobre utemeljitve. Govorimo pa tukaj že o znesku recimo 2 tisoč evrov na polletje. Se pravi, da v enem letu lahko z dopolnilnim delom nekdo zasluži 4 tisoč evrov. Marsikdo bi bil tukaj tega zelo vesel. Prispevki, ki so s tem povezani, so pa bistveno nižji, kot bi bili pri rednem delu. Ta pavšalni princip teh prispevkov je sicer zelo pozitiven, ker je enostaven na nek način. Moramo pa se tukaj vseeno zavedati, da je nepošten in nepravičen. E-pristop, ki ga uvajamo skozi ta zakon, in naj bi glavnina šla na ta način, je vsekakor en velik plus, ne odtehta pa teh ostalih pomislekov, ki sem jih omenil. V sami obrazložitvi zakona sta tudi navedena primera iz Belgije in Hrvaške, kjer tudi imajo neke podobne rešitve, povezane z vavčerji, vendar če sem prav razložil obrazložitev, kjer to ni prav natančno razloženo, gre tam v bistvu za princip, da ti ko kupiš vavčer, s tem v bistvu kupiš vrednotnico, s katero plačaš tudi to opravljeno delo. Kar pa je bistveno drugače, kot je pri nas. Če na ta način plačaš, je popolnoma jasno, da je tisti, ki je opravil za nas to delo, stimuliran, da to dobi, ker je pač to njegovo plačilo. Pri nas pa je to samo neko dodatno plačilo prispevkov in je bolj namenjeno temu, da se pridobijo neke evidence, s katerimi se bo te ljudi lovilo in jih ustrezno kaznovalo, če pač bodo zaloteni pri tem. S temi vrednotnicami je odprtih en kup vprašanj. Recimo, če ima nekdo eno uro inštrukcij na mesec, bo to pomenilo v dvanajstih mesecih 12 vrednotnic. Če pa se vseh teh 12 ur inštrukcij opravi v tistem tednu pred maturo ali pa tistih dveh tednih pred maturo, bo pa zadoščala ena vrednotnica. To pomeni, da bo vsaj z vidika prispevkov posameznik plačal 12-krat več, če je na tak način, kot če bi bilo na drugačen način, pri čemer je plačilo za opravljeno delo popolnoma enako. Tukaj smo znova pri tistem nesorazmerju, o katerem sem že prej govoril, ki je eno od velikih problemov tega trenutnega predloga. In kot je bila že omenjeno vprašanje, kaj v primeru, če nekdo inštruira pet ljudi hkrati. Pa se zmenijo za enotno ceno, se pravi, da plačajo enako, ali je eden, sta dva, so trije, štirje ali pa jih je pet. Vendar pri prispevkih se pa zadeva znova obrne. Znova je treba plačati petkrat isto zadevo. Tako tukaj odpiramo več vprašanj, kot jih zapiramo, zato s tega vidika ta predlog zakona enostavno ni dober. Da ne omenjam še tega, da posameznik, ko se bo odločil za inštrukcijo, mora dobro vedeti, ali je ta na drugi strani registriran za dopolnilno delo. Omenjam inštrukcije, lahko bi bilo tudi katerokoli drugo delo, ki sodi pod dopolnilno delo. Ali je registriran za dopolnilno delo, ali je morda registriran s popoldanskim espejem, ali je morda registriran kot espe ali morda to dela prek neke agencije, prek nekega podjetja. Nekdo, ki želi imeti to storitev, se mora zelo dobro informirati, kdo je na drugi strani in kako je registriran, da lahko sploh naroči to storitev in da je pripravljen, da se to izvede. Omenjeni so bili že stroški, povezani s tem, ki so v predlogu zakona ocenjeni na 200 tisoč evrov, prihodki na nivoju prispevkov naj bi znašali na leto okroglih 300 tisoč evrov. Če temu prištejemo še vse delo, ki je povezano s pripravo tega zakona in vsem tem, kar mi tukaj obravnavamo, in vsem, kar je povezano s tem, glejte, enostavno dvomim, da se to splača tudi stega ekonomskega vidika. V Sloveniji imamo še en problem, na katerega nas opozarjajo predvsem mladi. Gre sicer za prekerno delo. To se je v zadnjih letih zelo razrastlo in so različne oblike prekernega dela. Gre tako za delo za določen čas, gre za tako imenovano espeizacijo, kjer so ljudje prisiljeni odpirati espeje, da potem opravljajo svoje delo, gre za delo tudi preko avtorske pogodbe, ki pogosto ni upravičeno, gre za delo prek študentskega servisa oziroma za zlorabo študentskega dela, ker tisto korektno študentsko delo je prav, da je, gre za agencijsko delo in še marsikatera oblika tega prekernega dela se dogaja v Sloveniji in nas na to opozarjajo predvsem z vidika mlajše populacije. In tukaj, gospa ministrica, vam očitam nesorazmerno delo. Gremo reševat neko dopolnilno del, neko malenkost v primerjavi z vsemi temi težavami, s katerimi so soočeni predvsem mladi, ki begajo iz ene oblike prekerne zaposlitve v drugo obliko, namesto da bi se tukaj resno lotili tega problema, ki je boleč za veliko večino ljudi, skratka da bi odprli tisti osnovno težavo, ki jo imamo, in to je zakon ZDR. Vse te oblike, ki se dogajajo, espeizacija in tako dalje in tako dalje, so posledica tega, da imamo izjemno togo delovnopravno zakonodajo. In vse to je odgovor na razmere, ki jih imamo na tem področju v Sloveniji. Gospa ministrica, to zadevo moramo odpreti, prej ko jo bomo odprli, prej ko jo bomo rešili, prej bomo izšli tega. V obrazložitvi tega zakona je tudi lepo navedeno, kateri postopki se ukinjajo in katera administrativna bremena se odpravljajo. To je lepo razloženo. Žal pa ni niti besedice o vseh novih administrativnih ovirah in postopkih, ki jih uvajamo. In ravno s tem povezanim dopolnilnim delom jih uvajamo. Tako da morda bi na konec obrazložitve dali še to notri in bi potem precej bolj jasno sliko dobili, kar se tega tiče. In še za konec. Spoštovana gospa ministrica, predsednica vlade je sprejela jasno zavezo, da koalicija ne bo uvajala novih davkov in prispevkov in ne bo povečevala starih davkov in prispevkov. To je tudi ena od temeljnih zavez v novi koalicijski pogodbi oziroma koalicijskem dogovoru. Omenjena vrednotnica pa je točno to: uvajanje novega prispevka. In tudi zato, in predvsem zaradi tega, kar sem povedal že prej, žal moja odločitev ne more biti drugačna, kot bo. Hvala.
Hvala lepa. Za besedo je prosila gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak.
Potem se bom potrudila ne več oglašati. Mislim, da je treba ene stvari takoj na začetku povedati, pojasniti in razjasniti. Začela bom pri koncu. Omenjali ste Zakon o delovnih razmerjih. Jaz nikoli nisem rekla, da ga ne bomo odprli, se mi pa zdi prav, da spremembe, ki jih uvajamo, tudi ovrednotimo. Zakon je začel veljati, mislim da, 14. aprila. Mislim, da je prav, da se naredi neka ocena in da to naredijo tisti, ki so za to usposobljeni. Ta ocena bo do konca marca in na teh podlagah se je prav tudi pogovarjati. Ker ste omenili različne obremenitve različnih oblik dela, tega ne določa Zakon o delovnih razmerjih. Zakon o delovnih razmerjih ne določa osnov za plačevanje prispevkov in ni tog. Glede togosti naše slovenske zakonodaje o delovnih razmerjih pa smo po spremembah Zakona o delovnih razmerjih na povprečju OECD držav glede indeksa labor protection. Zdaj je vprašanje, s kom se želimo primerjati, vendar glede teh osnovnih parametrov so bili doseženi ti premiki s spremembami Zakona o delovnih razmerjih, kjer se je povečala predvsem notranja fleksibilnost znotraj podjetij med različnimi enotami. Bila je povečana tako imenovana funkcionalna fleksibilnost, manj morda numerična, ki pa je bila tudi z bistveno skrajšanim odpovednim rokom in nižjimi odpravninami. Ampak O. K. Nikoli nisem rekla, da se na podlagi nekihanaliz nisem pripravljena pogovarjati, sem pa vedno tudi izpostavljala, da mi je pomemben socialni dialog, ker morda sem se iz preteklosti tudi kaj naučila in ne bi želela ponavljati napak, ki sem jih kdaj v preteklosti storila. Večkrat sem tudi poudarjala, da mislim, da je nujno treba pripraviti zakon o osnovah, enotni zakon o zavarovalnih osnovah, od katerih se plačujejo prispevki. Ker dejstvo je, da so se v preteklosti v različnih zakonih navajali prispevki, kakšna višina prispevkov se plačuje za pokojninsko, zdravstveno zavarovanje in za zaposlovanje oziroma brezposelnost in starševsko varstvo. Zato mislim, da je prav, da se pogovarjamo o tem, od kod plačujemo prispevke, kakšno višino, ker se strinjam, da cena dela, ne samo fleksibilnost, cena dela vpliva na to, kako so dojemane posamezne oblike dela s strani delodajalcev. Vsekakor pa vseeno ne moremo vseh oblik dela, ki so danes na voljo, dati v isti koš. Na primer, osebno dopolnilno delo se od popoldanskega espeja razlikuje po eni stvari, ki je pa ključna. Ti lahko popoldanski espe ustanoviš za karkoli, medtem ko osebno dopolnilno delo je natančno s pravilnikom določeno, za kaj ga lahko opravljaš. In še drugi element je, po zakonu je določeno, da je omejitev, koliko lahko oseba dobi denarja iz osebnega dopolnilnega dela, približno tisoč 800 evrov na 6 mesecev. S tem je jasno zamejeno in je s tem tudi upravičena na nek način drugačna obravnava in pavšalni prispevki, ker ne morete primerjati višine, če nekdo dobi 2 tisoč evrov, koliko plača prispevkov, in ta, ki lahko dobi maksimalno tisoč 800 evrov dohodka. Osebno dopolnilno delo je v svoji osnovi zelo zamejena oblika. Zakaj? Ker je treba imeti tudi pogled na to, kaj to pomeni za druge oblike dela in kako se med seboj prepletajo te različne oblike dela. In s to evalvacijo ZDR bomo pokazali tudi številke, koliko je espejev, kaj se je dogajalo s podjemnimi avtorskimi pogodbami in podobno, da ocenimo stanje na trgu dela v celoti. Strinjam se, da prekerne oblike – in to je eden izmed ciljev tudi včeraj objavljene in v javno razpravo dane reforme študentskega dela, kjer je tudi koncept "vsako delo šteje", kjer smo se s študenti dogovorili, da bodo plačani polni prispevki za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in priznane tudi pravice iz tega. Pri tem predlogu pa smo imeli v obziru, kakšna je obremenitev za delodajalce. Ne bom komentirala toliko glede določb koalicijske pogodbe. Se strinjam, da govorimo o dvigovanju prispevkov in davkov, vendar je treba tudi ovrednotiti, kaj to pomeni, ali pomeni 9 evrov, ko bo to taka obremenitev, da posamezniki danes, predvsem srednji sloj se poslužuje osebnega dela, tistih, ki opravljajo storitve na domu, ali pa če radi to delamo na črno in se s tem delom na črno strinjamo in se zavedamo, da je problem, ampak ne storimo dovolj. Glede predlogov. Na Hrvaškem in v Belgiji imajo različno. Belgijski sistem je bil tak, da je bil z vavčerjem plačan tudi račun za to storitev. Belgijci so prav zaradi tega, ker je bil sistem predrag, odstopili od njega, to je bilo financirano z evropskimi sredstvi. Na Hrvaškem so pa uvajali podoben sistem oziroma da so plačani prispevki z vrednotnicami, ne pa tudi račun za celotno storitev. Vsekakor menim, da so določene izboljšave v razpravi še mogoče. Po navadi je tako, in prav je tako, da ko odpremo eno področje, to je danes osebno dopolnilno delo, da se odpre razprava o vseh drugih oblikah dela in problemih, ki jih imamo na trgu dela. Strinjam se, da bi bilo prav, da pridemo s celovito zadevo in potem vse urejamo, vendar smo se v nekem preteklem obdobju to šli, pa potem ena stvar, en zakon pade, pa pade celota. Tako da je vseeno važno, da vemo, v katero smer gremo, in potem posamezno dopolnjujemo obstoječe oblike, ki jih imamo v našem sistemu. Osebno dopolnilno delo že imamo, dopolnjujemo ga samo z vavčerskim sistemom, torej z vrednotnico, ki pa je, kolikor je le mogoče, administrativno neobremenjujoča. Postavlja pa to, da mora posameznik preko e-uprave plačati to vrednotnico. Lahko pa plača s kartico, najbolj enostavno, in se potem vsi prispevki odvedejo avtomatsko, in to ni stvar posameznika. Če bi želeli večjo izenačitev, da bi posamezniki glede na dohodek, kot je bilo izpostavljeno, plačevali prispevke, je pa možno samo, da bi posamezniki plačevali preko REK obrazca te prispevke, kar bi bilo seveda administrativno bistveno bolj obremenilno, kot pa če imamo tak predlog, kot je danes pred vami.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat, za njim se pripravita mag. Štefan Tisel in mag. Ivan Vogrin. Izvolite, gospod Horvat.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovana gospa ministrica s sodelavcema, drage kolegice in kolegi! Veliko ste moji predgovorniki govorili o koalicijski pogodbi, jaz se seveda ne bom vmešaval v vašo koalicijsko pogodbo, želim si pa kot državljan, da bi vendarle enkrat le zagledala luč sveta. In če bo res tam iskrena namera za to, da se iztrebi siva ekonomija, potem bom jaz vam izrekel priznanje, toliko bolj, če vam bo to tudi v realnosti uspelo. Važna je realnost, niso važne samo besede, ki so napisane na papirju. Jaz si seveda ne delam iluzij in najbrž nihče med nami, da bi ta zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno iztrebil delo na črno. To gotovo ne more biti res. Gotovo je to samo en kamenček v mozaiku, kako delo na črno dejansko omejiti in ga spraviti na minimum. In mi, kot rečeno, gradnji tega mozaika ne bomo nasprotovali, bomo sami pomagali ta kamenček vstaviti v mozaik, in upam, da nam bo vendarle enkrat uspelo zajeziti zaposlovanje na črno. Gotovo k razraščanju dela na črno pripomorejo različni faktorji. Gotovo je tukaj zelo pomembno poslovno okolje, že smo omenjali delovnopravno zakonodajo, Zakon o delovnih razmerjih, gotovo je tu zelo pomembna davčna politika, seveda pa tudi ne smemo pozabiti osebne odgovornosti. Mi v Novi Sloveniji osebni odgovornosti posvečamo veliko pozornost. Ta se pravzaprav začne privzgajati prav v družini, v fazi vzgoje, ta je gotovo najpomembnejša v družini, o tem smo govorili toliko več pri prejšnji točki dnevnega reda. In zdaj morda en nekoliko drugačen pristop. Postavil si bom vprašanje socialne države. Gotovo nas 90 ima 90 različnih odgovorov, kakšno je stanje socialne države v Sloveniji. Nekateri boste gotovo rekli, da je nimamo, da je socialna država umrla, s tem se seveda jaz ne morem strinjati, nekateri boste imeli kakšne druge odgovore. Ljudje seveda socialno državo različno razumejo. Nekateri pravijo, "država, poglej, jaz sem tukaj, zdaj mi pa daj, daj mi nekaj na krožnik". Nekateri zaradi lastnega ponosa ne bodo zmogli toliko moči, da bi za socialno pomoč zaprosili in tako naprej, drugi pa prosijo za delo, izključno za delo. Tukaj mi pride na misel, vsi ste se srečali s Pedrom Opeko, ki je svoje ljudi naučil, da ga ne prosijo kruha, ampak dela, "pater, daj nam dela". In poglejmo, kakšni so prejemki, ki jih lahko pričakuje za delo zmožna oseba brez premoženja in dohodkov. Jaz jih bom samo naštel in potem povedal skupno vsoto: socialna pomoč, izredna socialna pomoč, obvezno zdravstveno zavarovanje, dodatno zdravstveno zavarovanje, Rdeči križ, Karitas, subvencija za najemnino sobe ali stanovanja. Če potegnemo črto, to nekje znese 470, 475 evrov. In zdaj se sprašujemo, ali lahko s 475 evri skupne materialne pomoči kdo preživi ves mesec. Prosilci so zelo skrivnostni, a kakšen iskreno pove, da dela na črno. Država pa s socialno zakonodajo takšno obliko delo podpira, samo od socialne pomoči se namreč ne da preživeti – to so namreč besede socialne delavke. In lahko pogledamo tudi druge države. Nemčija kot nam najpomembnejša gospodarska partnerica, tudi tam se ubadajo s problemi dela na črno, s problemi sive ekonomije. Ampak kje se pa strinjajo različni analitiki, zakaj se v Nemčiji delo na črno vztrajno zmanjšuje? To prepisujejo dobremu položaju na rednem trgu dela in radikalnim reformam trga delovne sile, ki so olajšale legaliziranje dela na črno. Tako imenovanim mini službam, ki so plačane s 400 ali 500 evri na mesec, so znižali socialne in pokojninske dajatve prav zato, da bi v objem rednega dela pridobili čistilke, vrtnarje in vse druge, ki so prej v gospodinjstvih ter drugje raje delali na črno. Čim višji so davki in socialne dajatve, tem večja je birokracija in toliko prej se ljudje umikajo v delo na črno. To je po mojem prepričanju aksiom. Zato sem prej omenjal pomembnost davčne zakonodaje. Mi smo tudi v Novi Sloveniji napovedovali, da se bo delo na črno povečalo z dvigom stopnje DDV. To je povsem jasno, lahko bi to tudi na primeru razložil, a na žalost mi zmanjkuje časa. Spoštovana gospa ministrica, bom pa dal eno pobudo. Upam, da me podpredsednica ne bo ustavila, ni vezano direktno na zakon. Poglejte, nam se je zgodila in se nam dogaja naravna katastrofa, ledolom in tako naprej, stotine tisoče gozda je podrtega. Ali ne bi bilo vredno razmisliti o uveljavitvi nekega sistema javnih del, da pritegnemo brezposelne, ki bi pomagali te gozdove čistiti? Morda se sliši naivno, morda preveč diletantsko, ampak tukaj je ogromno dela za tiste, ki želijo delati. Ampak registrirano brezposelni so najbrž tisti, ki želijo delati. Pa bi res rad slišal tukaj vaše mnenje. Res ni vezano na zakon, vezano je pa na delo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa ministrica, izvolite.
Bom kratka. Danes ravno prihajam iz Postojne, da sem bila na terenu. Stanje je res katastrofalno. Sem se pogovarjala z gozdarji. Glejte, ljudi kar tako poslati v gozdove, ker so nevarni, tudi po tem, ko se bo sekalo in se bo čistilo te gozdove, to ni tako preprosto, da lahko to počne kar vsak. Celo tisti, ki so trenirani gozdarji, ko se bodo odledenjevale te gozdne gmote, je problem pri sekanju, da popušča tudi drugo, tako da bo čiščenje gozdov izredno nevarno. Jaz razumem to pobudo za javna dela, vendar je treba imeti v mislih predvsem varnost ljudi. Vsekakor pa je treba ob takih razmerah tudi razmisliti o tem, da bomo ljudi z drugega konca Slovenije, kjer nam je boljše, če bo treba, aktivirali, da bodo pomagali. Mi javna dela poskušamo v okviru sredstev, ki jih imamo, širiti. Letos jih bo 9 tisoč, torej še enkrat več kot lansko leto, in to po področjih. Vsekakor vem, da bo velika dela v gozdovih, lahko se tudi tam, ampak tako enostavno stvari ne morejo iti, ker je pač ogrožena varnost ljudi, ki bodo to delali. Vsekakor nas pa čaka ob tem, kar se dogaja z državo, s tem žledom nas čaka veliko nalog, kako se bomo prerazporedili in pridemo še do tja. Zdaj se predvsem razmišlja in predvsem so na terenu službe, da se zagotovi električna energija. Postojna je še skoraj v celoti v mrku in stvari se res zaostrujejo. Tako da gre pa vsa pohvala ljudem, ki so na terenu, gasilcem in vsem drugim, ki ljudem pomagajo. Bi pa ob tem, ko ste že začeli, se mi zdi res pomembno ob takih situacijah, da drug drugemu pomagamo, sosed soseda vpraša, tudi situacije so različne po terenu. Center za socialno delo deluje, tako tudi pomoč na domu vsem v Postojni so že včeraj razvozili. Te naše službe, kakor imamo vedno veliko kritik, vseeno v teh razmerah opravljajo svoje delo, ni pa ljudem lahko.
Hvala lepa. Besedo ima magister Štefan Tisel.
Vsem lep pozdrav! Spoštovana gospa podpredsednica Državnega zbora, spoštovana ministrica s sodelavcema, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne nasprotujemo oziroma celo podpiramo vse ukrepe in prizadevanja Vlade, da bi se nekako zmanjšalo delo na črno oziroma bolj smo za to, da bi se preprečilo. Za to pa je treba kar dosti drugih ukrepov, kar dosti tega smo že slišali pri naših poslanskih kolegih in kolegicah, ki so predstavili svoje predloge. Tako da moramo pogledati te ljudi, ki so nekako primorani ali pa tudi po neki strani recimo tisti, ki so naredili osebni stečaj, oni dejansko se sploh ne smejo uradno pojaviti na trgu dela. Potem so tisti, ki prejemajo nadomestilo, so izgubili službo. Ljudje si preračunajo, kaj se jim splača. Ali prejmejo tisto, pa še malo naredijo na črno, pa so dosti na boljšem, kot je tisti, ki dobi minimalno plačo. Teh ni tako malo. In pa tudi tisti, ki dobijo vse te socialne prejemke, jih seštejejo, pa se jim ne splača vključiti v neko obliko delovnega razmerja. S temi vrednotnicami samo administrativno spet zakompliciramo stvari, ker ljudje so nekako podvrženi temu, da želijo enostavno, praktično delati in tudi se obnašati. Tudi pred tremi leti nismo nasprotovali temu zakonu o delu na črno, smo podprli tiste pobudnike pri referendumu, ker je pač bilo toliko govora o sosedski pomoči in podobno, tako da je imelo to res tak negativen naboj. Preventivno bi si morda pomagali s tem, kot smo že tudi pred leti večkrat govorili, da bi vsak račun tudi štel, kot rečemo vsako delo šteje, za socialne prispevke, za zdravstveno in pokojninsko zavarovanje. Tudi vsak račun naj bi štel, zlasti pri storitvah, čeprav vemo, da imamo zdaj te predhodne izračune dohodnine, ki so nekako zelo dobrodošli, kar je gospod Simič naredil, pa vendarle morda bi nekako ljudi pritegnili s takim korenčkom, da bi zbirali, pa od frizerja, pa od popravila pralnega stroja, pa od popravila strehe in podobno. Če je res 24 % sive ekonomije, no, tu ni samo delo na črno, tudi neplačevanje davkov in podobno, bi se vendarle splačalo nekako poslužiti takšnih inštrumentov, ki bi zadeli vse ljudi, se pravi vse tiste, ki plačujejo davke. Pa če bi pri dohodnini imeli majhno olajšavo, pa bi tudi te račune zbirali, bi se vendarle tudi na drugi strani kaj poznalo. Samo sankcije, vemo, da ne naredijo efekta, mora biti tudi korenček, se pravi nekaj privlačnega za davkoplačevalce. Ko sem omenil vse te različne kategorije ljudi, veliko jih je izgubilo službo, eni morajo imeti espe, da se lahko zaposlijo pri delodajalcu, potem veliko jih životari z espejem, da komaj prispevke plačujejo, tako da nimajo niti za stroške, bi morali vendarle z drugimi mehanizmi skušati tudi tem ljudem pomagati. Seveda pa je osnovno pošteno delo. Tega pa ni, in jim ga je težko zagotoviti v današnjih razmerah, ko samo še izgubljajo službe in delo, ne pa da bi ga na novo ustvarjali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima magister Ivan Vogrin. Za njim se pripravi gospa Ljudmila Novak, potem gospa Kristina Valenčič, gospod Borut Ambrožič. Izvolite magister Vogrin.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Moram se naprej zavarovati, samo navidezno se bo zdelo, da ni tema, o kateri bom govoril. Ker bom začel malo z druge strani. Glejte, nedavno smo sedeli na Odboru za obrambo in tam je bilo z dokumenti prikazano, da vojaki zaslužijo od 700 in 800 evrov. Kako naj človek s 700 ali 800 evrov preživi? Še enkrat pozivam, če se tako da dostojno živeti, dajmo si znižati plače na 700 evrov. In vojaki so povedali, da delajo na črno v Avstriji. Ja, kje pa naj delajo? V Sloveniji kot aktivni pripadniki Slovenske vojske ne morejo delati. To pomeni, a se vam ne zdi, da mi pravzaprav lovimo svoj rep. Da smo mi kot mačka, ki lovimo svoj rep. Država ima za svoje uslužbence, javne uslužbence takšne plače, da ne morejo preživeti. To se pravi, kako naj delajo. No, mogoče bi se malce poigrali s tem, delo na črn., Ministrica je rekla, da je delo v gozdu nevarno. Vsako delo je nevarno. Tudi sedenje na stolu, birokrati sedijo in jih začne boleti hrbtenica. Ogromno ljudi, ki ima sedeče delo, ima težave s hrbtenico, trajne poškodbe in tako dalje. Vendar najhujše je, če dela ni. In veste, problem je, ker delo v Sloveniji ni vrednota. Zdaj pa gremo na konkretne značilnosti tega zakona. Visoke globe, kazenske sankcije z odvzemom premoženja, krepitev inšpekcijskih služb in pristojnosti. Kje so pa vzroki za takšno stanje, v katerem smo? Visoke obremenitve plač, nenormalno visoke obremenitve, delovnopravna zakonodaja, ki je nefleksibilna, kajti ko delodajalec delavca sprejme, ga praktično ne more več odpustiti, delati pa tako ali tako prepovedujemo v zakonu, ki smo ga nedavno sprejeli, upokojencem, študentom, omejujemo nadurno delo in tako dalje. Saj veste, da je to napačno. Potem obsežni birokratski pristop. Delodajalec, preden zaposli delavca, mora izpolniti kopico nekih birokratskih formularjev, ki nikomur ne koristijo. Dosedanji ukrepi so bili naslednji. Aktivna politika zaposlovanja, ki uči tako, vam povem na konkretnem primeru gospe, ki je diplomirana ekonomistka. Povabili so jo na urad za delo in so jo učili pisanja prošenj. Gospo, ki ima fakultetno izobrazbo, učijo v aktivni politiki zaposlovanja pisanja prošenj. Narobe. Najbrž zna pisati. Sprejeti zakoni niso v temelju spremenili vzrokov za to, da imamo mi visoko stopnjo brezposelnosti in posledico, tako kot so že nekateri kolegi govorili, tudi delo na črno. Dvig davkov in prispevkov, ki smo jim priča zadnje leto, je bencin na ogenj tega, da je veliko črnega dela. Da ne bomo lovili več svojega repa, moramo napraviti po moje tri zadeve. Znižati obremenitve plač na primerljive evropske države. Ustvariti fleksibilen trg dela, tako da podjetje ali delodajalec, ko bo imel delo, bo delavce zaposlil, ko ne bo imel dela, ga bo dal na urad za delo. Tako kot imajo v Avstriji. In treba je predvsem zmanjšati birokracijo. To bi po moje bili ukrepi za to, da ne bi lovili več svojega repa. Morda še misel vsem nam dobrega znanega igralca Tadeja Toša, ki se mu radi nasmejimo. V Financah je bila napisana, primerjava med Švico in Slovenijo. "V Švici danes delajo, v balkanski Švici pa sedimo in si želimo, da bi bili še jutri prosti, ker potem pride vikend." Tako je avtor izjave nastavil ogledalo predvsem politikom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Kristina Valenčič. Za njo se pripravijo gospod Borut Ambrožič, mag. Mirjam Bon Klanjšček, gospa Marjana Kotnik Poropat in gospod Ivan Hršak. Izvolite, gospa Valenčič.
Hvala za besedo. Naj na začetku pohvalim opravljeno delo in vsa prizadevanja tako ministrice kot celotne ministrske ekipe, ki je v času te vlade pripravila številne pozitivne ukrepe tako na področju sociale kot družinske politike, ki sem jih tudi sama z veseljem podprla. Tudi današnja novela prinaša številne pozitivne ukrepe, kot je na primer, da se zaostruje in širi nadzor nad delom na črno in se prenaša na carinsko upravo, da se daje podlaga za odvzem premoženjske koristi, pridobljene z delom na črno. Imam pa sama osebno že od vsega začetka zelo velike težave z uvedbo sistema vrednotnic, in to sama ministrica dobro ve. Kdaj ljudje posegajo po delu na črno? Takrat, ko so v to prisiljeni, ker se počutijo finančno ogroženi, ko nadzorni organi ne opravljajo svojih funkcij, ko v družbi prevlada mnenje, da delo ni vrednota, da se ne splača delati in da je nekaj povsem normalnega, da se na vseh segmentih državo prinaša okoli, takrat, ko imamo kompliciran sistem prijave dela in obračunavanja dajatev. In v taki situaciji je danes žal tudi naša družba. Zato sem prepričana, da se je treba problema lotiti pri njegovem izvoru, ljudi je treba stimulirati za delo, ne pa jim oteževati opravljanja dela, ubijati željo po delu. Prepričana sem, da občasna priložnostna dela, kot so kidanje snega, košenje trave, kratkotrajno varstvo otrok na domu, inštrukcije, pomoč v gospodinjstvu, klekljanje ali nabiranje borovnic ne bodo rešili problema dela na črno. Pa ne govorim, da je treba ta segment dela spregledati in dopuščati možnosti zlorab. Tudi ta segment potrebuje nadzor in nadgraditve, vendar to v smeri poenostavitve in odprave birokracije. Država mora zagotoviti enostaven sistem prijave dela, enostaven sistem obračunavanja prispevkov in davkov, da bodo ljudje razumeli in bili seznanjeni z vsemi obveznostmi, ki jih imajo. Imamo preveč izjem. Poglejmo recimo samo v ta zakon. Osebno dopolnilno delo, sosedska pomoč, kratkotrajno delo, dopolnilna dejavnost na kmetiji, humanitarno delo. Če pogledamo še malo širše, espe, popoldanski espe, veliko različnih osnov za pokojninske in socialne prispevke. Vse to vnaša zmedo med ljudi in odvrača ljudi od registracije svoje dejavnosti. Veš čas imam v mislih in govorim le o osebni dopolnilni dejavnosti, da ne bo pomote, torej govorim o državljanih, ki si poleg rednega statusa, bodisi so to študentje, zaposleni, brezposelni, upokojenci, želijo svoj finančni položaj nekoliko dodatno izboljšati, nekateri celo omiliti socialno stisko z osebnim dopolnilnim delom. Prepričana sem, da bi morali iskati rešitve v poenostavitvi vseh teh raznih oblik del, poenostavitvi postopka registracije in plačevanja prispevkov in davkov, deregulirati posamezne dejavnosti in poklice, uvesti sistem pavšalov in okrepiti nadzor na terenu. Pa da ne bom napačno razumljena, ne podpiram dela na črno. Sama se trudim svoje otroke vzgajati s spodbudo in zgledom in ne s sankcijami. Tako bi morala država tudi ubrati pot v boju z delom na črno. Gospod Horvat večkrat pove, politik stoji in pade na etiki, jaz pravim, delo na črno stoji in pade na računih.
Hvala lepa. Besedo bi imel gospod Borut Ambrožič, pa ga ni tukaj. Naslednja ima besedo mag. Katarina Hočevar, ki pa ne bi razpravljala. Potem pa ima besedo tukaj prisotni gospod Franc Jurša. Za njim se pripravita še dr. Andreja Črnak Megličeva in gospa Romana Tomc. Izvolite, gospod Jurša.
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo. Skozi dva moja mandata v Državnem zboru smo ogromno besed posvečali prav temu področju, zavedajoč se, da gre za enega od ključnih problemov. Še posebej v času, v kakršnem trenutno živimo, to je v času gospodarske krize. Ko razmišljam o tem, kako in na kakšen način dati vse možnosti tistim, ki to želijo, istočasno pa uvesti ukrepe, da bomo nadzorovali, na kakšen način bodo ljudje delali, potem v prvi vrsti mislim na to, da moramo imeti za vse strukture ljudi enake vatle. To pomeni, ali je dopustno ali ni dopustno delati na takšen ali drugačen način, mora biti za vse enako. To se pravi, da nekaterih skupin, ki na nek način opravljamo mogoče bolj enostavno delo, ne smemo privilegirati, moramo pa omogočiti, da bo čim manj birokratskih ovir za vse tiste, ki želijo delati. Če smo čisto odkriti in realni, ko se soočamo z nekaterimi poklici in potrebami, da bi dobil na primer določeno delo kot uporabnik ali koristnik tega dela, na primer na področju obrtništva, se nam dostikrat zgodi, da enostavno in preprosto v svojem okolju ne moremo najti ustreznih poklicev tudi v tem času in prostoru, v katerem trenutno živimo, ko govorimo, da imamo ogromno število nezaposlenih ljudi. Siva ekonomija, druge oblike prekrivanja ali izogibanja obveznostim, če jih merimo v velikosti, je to izjemno velik denar. Govorimo o osmih do desetih milijardah evrov na letni ravni, v primerjavi s proračunom na letni ravni lahko ugotovimo, da je to en cel proračun. Podatki pa so seveda različni. Govori se o različnih številkah in odstotkih, na primer nekateri govorijo tudi o približno 17 do 25 % bruto družbenega produkta. Ampak v končni fazi zdaj ni pomembno, kolega Šircelj mi z glavo kaže, da to ni točen podatek. Podatki so različni in gledamo jih na različnih naslovih in potem si poskusimo narediti svoje zaključke. Verjetno pa nihče ne ve točno, koliko tega dejansko v Sloveniji imamo. Ta pojav je, odkrito povem, močno zakoreninjen in je za njegovo iztrebljanje potrebno dolgotrajno in naporno ter večletno seveda tudi delo. Siva ekonomija se kaže v množici negativnih učinkov. Mislim predvsem v izpadu davčnih prihodkov, prihodkov v pokojninski, zdravstveni, socialni blagajni. Zato je država prisiljena dvigovati davke. Z davki lahko na nek način to rešujemo. V nelojalni konkurenci in v nadpovprečnem dostopu posameznikov do javnih storitev. Tukaj mislim seveda predvsem na šole, vrtce, zdravstvo, ceste. V koaliciji v tej sestavi smo se zavedali in se zavedamo teže problema, zaradi tega se je Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti odzvalo in pripravilo predlog rešitve problema z novim zakonom. Moramo pa reči, čeravno neradi govorimo o višini sankcij – tudi sam sem bil zagovornik, da mora biti kaznovalna politika takšna, da ljudi ne bo preveč prizadela oziroma da bi vsi, ki bi kršili, bili enako prizadeti. Nikoli ne bomo prišli do nekih realnih povprečnih kazni, kajti za nekoga, ki ima zelo nizke prihodke, pomeni dejansko kazen v neki višini ogromno, za drugega pa mogoče pomeni bistveno manj. Ampak če na tem področju ne bomo naredili reda in tudi primerno uredili sankcij, potem ta zadeva ne more biti v prihodnosti učinkovita. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospa Romana Tomc imate besedo. Smo že bolj pri koncu, ja.
Ja, očitno smo res že bolj pri koncu, glede na to, da sem že na vrsti, ampak hvala lepa še enkrat za besedo. Želim še nekaj bom rekla zaključnih stavkov, ugotovitev na podlagi tega, kar sem slišala v razpravi od drugih kolegov, tudi pojasnil, ki jih je dala ministrica kot predlagatelj tega zakona. Ampak dovolite, da pa uvodoma tudi jaz ugotovim, tako kot je pa ugotovil že moj kolega Marko Pavlišič, ki je del oziroma član te koalicije, da nismo še niti dobro zajadrali v novo leto, pa koalicija že krši eno izmed svojih večkrat ponovljenih tez in ugotovitev ter, če hočete, zaobljub slovenskim državljankam in državljanom: ne bomo več dvigovali davkov. To je zakon, ki prinaša ravno to. Dvigujejo se obvezne dajatve v obliki prispevkov na tako imenovano osebno dopolnilno delo. To ni nič drugega kot neka ugotovitev. In če še tako ministrica oziroma predstavniki Vlade trdijo, da je pač tako treba, da drugače ne gre, vedno se najde lahko nek izgovor, zakaj nečesa, kar ne želimo narediti, ne naredimo. Druga ugotovitev bi bila, da ta teza oziroma ponavljanje vseskozi v kontekstu plačevanja prispevkov, da vsako delo šteje, da nam šteje nekaj v pokojninskem sistemu, da nam šteje v zdravstvenem sistemu, v tem primeru ne zdrži, čeprav jo vztrajno ponavljajo nekateri. Kajti zdržala bi edino, če bi to spremenili iz "vsako delo šteje" v "vsaka vrednotnica šteje". Kajti ne šteje tisto, kar je zadaj za vrednotnico, ne šteje, koliko ur je po tej vrednotnici delal, ne šteje, koliko je zaslužil, nič od tega ne šteje. Šteje številka, koliko vrednotnic nekdo ima. Povejte mi kakšno logiko ima to in kaj ima to zveze s tem, da ponavljamo kar naprej, da vsako delo šteje. Šteje, koliko bo prodanih vrednotnic, in to je vse. In seveda ne šteje, koliko je dela opravljenega, ker te vrednotnice ni nujno, da bodo tudi realizirane. Lahko bodo ostale prazne, neizkoriščene. In tretja ugotovitev ali pa povzetek, tudi ministrica mi je pritrdila v tistem delu mojega razmišljanje, ker sem večkrat ponovila, da moramo zelo dobro vedeti, kaj pravzaprav želimo s tem zakonom doseči, kako želimo preganjati sivo ekonomijo, kaj sploh siva ekonomija je. In ministrica je nekako pritrdila, če se prav spomnim je uporabila odstotek 93 % oziroma nekaj čez 90 % sive ekonomije predstavlja neplačevanje davkov. Spoštovane kolegice in kolegi! Neplačevanje davkov ni nobena siva ekonomija, neplačevanje davkov je davčna utaja. In ko si bomo nalili tega čistega vina, bomo videli, da je pač siva ekonomija, ki jo želimo preganjati s tem zakonom, nekaj zelo drugega, kar želimo danes predstaviti. In tisto, kar je predlagatelj skušal zajeziti oziroma omogočiti ljudem, da bolj uporabljajo osebno dopolnilno delo, bo zaradi velikih administrativnih ovir, ki so s tem povezane – zaradi obvezne registracije na Ajpesu, nekdo, ki bo želel delati oziroma opravljati osebno dopolnilno delo, se bo moral najprej registrirati na Ajpesu – elektronsko neelektronsko, vprašajte se, če se ne bo mogel elektronsko, bo moral iti na upravno enoto.Potem bo nekdo, ki bo njegovo storitev koristil, moral kupiti vrednotnico. Potem se bodo morali povezati, ministrstvo za delo, ki bo to po eni plati nadziralo, in ministrstvo [[…]]Gospa ministrica, če bi bilo v zakonu bolj jasno obrazloženo, kako bo potekalo to poslovanje, delovanje, funkcioniranje z vrednotnicami, se vam zdajle ne bi bilo treba nespoštljivo držati za glavo. Obrazložite tako, kot je treba, da bodo vsi razumeli. Verjemite mi, da razumem približno, kako poteka oziroma naj bi potekalo, in vaše posmehovanje na tem mestu ni primerno. Vsekakor boste imeli v nadaljevanju postopka, če bo šel zakon naprej v proceduro, možnost zelo natančno obrazložiti, kako bo to potekalo. In upam, da boste imeli primerne odgovore, da nas boste prepričali, vse, kajti jaz nisem edina, če slučajno niste opazili, ki pravim, da bosta s tem načinom administracija in birokracija večji, ne pa manjši, tako kot vi trdite. Res bi si želela, da kdaj pa kdaj, kadar opozicija podpira načelne rešitve, kar mi podpiramo, sem uvodoma rekla, da podpiramo prizadevanja, da ne bomo nasprotovali temu zakonu, da ste vsaj tako korektni, da poskušate prisluhniti predlogom, ki jih imamo. Opozarjamo vas, da ta način vrednotnic ni urejen primerno. In vas pozivamo, in mi bomo prispevali s svojimi rešitvami in predlogi, da bo ta del zakona urejen bolje. In nobeno zgražanje na tem mestu ni potrebno. Pa še nekaj ste pozabili omeniti, vendar mislim, da je bil to zgolj lapsus oziroma nekaj, kar ni pomembno v tem trenutku, v čem se to osebno dopolnilno delo razlikuje od drugih oblik dela, recimo samostojnega podjetnika ali karkoli. To je delo, ki se lahko opravlja izključno med fizičnimi osebami, naročnik ne more biti pravna oseba, ne more biti samostojni podjetnik posameznik. Tako gre tu za veliko in bistveno razliko. Govorimo torej samo o tistem delu, ki se opravlja med fizičnimi osebami. To je zelo, zelo majhen obseg naše ekonomije. Ko uporabljamo te milijardne številke, je prav – jaz se strinjam, da so lahko tudi, po nekaterih podatkih, čisto korektne in prave, ampak se moramo nečesa zavedati: številk, ki jih uporabljamo, o milijardah izgubljenega prometa, davkov ali česarkoli že, ne rešujemo s tem predlogom zakona, ne s tem zakonom. Te številke lahko rešujemo na področju, ki se imenuje davčni nadzor. Zato pa to, kar bomo sprejeli v povezavi s tem zakonom, bi bilo dobro, da je resnično enostavno, da bomo sploh dosegli kakšen učinek, ker sicer, če bomo stvari zapletli bolj, kot je treba, potem še tega minimalnega učinka ne bo. Ta minimalni učinek je Vlada sama ocenila v predlogu zakona pod finančnimi posledicami, kjer pravi, da bo iz tega naslova, če bo v sistem vključenih tri tisoč oseb, potem bo finančni učinek približno 300 tisoč evrov na letnem nivoju v obliki več plačanih prispevkov za pokojninsko zavarovanje in za zdravstveno zavarovanje. In to je to. In nič drugega. Podpiramo tudi to. Vsak evro je pomemben, posebej če je ta evro namenjen večji socialni varnosti tistih, ki si sami z delom v nekih drugih bolj normalnih, bolje plačanih oblikah ne morejo privoščiti. In ker si tega ne morejo privoščiti, bodo uporabljali obliko tako imenovanega osebnega dopolnilnega dela. Tudi prav. Ampak bodimo pošteni in povejmo, kaj s tem želimo doseči in kaj dejansko bomo dosegli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želi besedo še predstavnica Vlade? Izvolite, gospa ministrica.
Hvala. Jaz nikakor nisem želela biti nevljudna do opozicije ali na kakršen koli način, zdi se mi pa, da stvar, ko jo ponovim ali ko ene stvari pojasnim, da potem ponovno iste argumente vzamem, da nisem dovolj jasno pojasnila, lahko še enkrat pojasnim, samo včasih, ne me razumeti narobe, včasih se mi zdi, da nekateri tudi ne želijo slišati tisto, kar povemo, ne glede na to, kaj povemo. Nočem biti žaljiva, na nič ne namigujem, pa naj si ljudje sami ustvarijo mnenje o tem, kaj je. Glede osebnega dopolnilnega dela se vam zahvaljujem, da ste izpostavili, da se lahko opravlja samo med fizičnimi osebami. Ker ste pa to tako izpostavili, pa je treba tudi poudariti, da če gre za – v 12. členu je to določeno –izdelovanje izdelkov domače in umetnostne obrti, pa se lahko prodajajo ti izdelki tudi pravnim osebam, da ne bo morda neke nejasnosti, če smo že tako zelo natančni. Jaz še vedno verjamem, da plačilo vavčerja preko e-uprave, preko sistema, ki bo zelo enostaven, in ko ta sistem potem avtomatsko, ko bo posameznik plačal vavčer za posamezno osebo, da se potem avtomatično zadaj preko procesov, ki so dogovorjeni, informacijskih sistemov, teh 9, 7 evrov nakaže na ZPIZ, na ime te osebe, za katero se plača vrednotnica, in na Zavod za zdravstveno zavarovanje. To je dogovorjeno med institucijami, torej ta povezava med e-upravo, Dursom in ZPIZ-om in Zavoda za zdravstveno zavarovanje, MDDSZ v to stvar, ni vpet, porabili smo veliko časa, da smo se o tem dogovorili, da to poteka, ne da bi posameznik moral vedeti, kako to poteka, in to je bistvo informacijskih sistemov. Torej plačilo te vrednotnice pomeni vse to, kar se izpelje glede plačila teh prispevkov na prave račune. Ni se bilo enostavno dogovoriti z Dursom, ker s tem vavčerjem prvič vzpostavljamo, da fizična oseba plača pavšal. Tega do zdaj ni bilo. Vse tisto, kar se potem pogovarjamo, če bi posameznik to moral plačati, je ustaljena pot preko REK obrazca na mesečni osnovi, kar bi bilo mnogo bolj zakomplicirano, kot je administrativno predlog tega. Jaz se lahko strinjam, da nekateri nasprotujete temu, da uvajamo vrednotnico, da jemljete nekateri med vami kot dodaten nepotreben strošek teh 9 evrov, ki jih plača naročnik za plačilo delnega prispevka za pokojninsko in invalidsko zavarovanje teh oseb, ki opravljajo osebno dopolnilno delo. Lahko vzamem na znanje in razumem. Stališča so različna. Ne pa, prosim, izpostavljati, da sistem, ki smo ga vzpostavili, je administrativno obremenjujoč. Ker ni. Veliko truda smo vložili v to, da ti informacijski procesi tečejo za tem, kar posameznika ne briga in se ga ne tiče. In sistem bo funkcioniral. Samo s plačilom 9 evrov preko kartice boš zagotovil, da se bodo na pravi naslov ti prispevki nakazali. Povedala sem že, zakaj smo se odločili za ločitev, kdo plača prispevke – da to plača tudi naročnik. Zaradi tega, da ne bi ljudi, ker vemo, da tisti, ki izvajajo osebno dopolnilno delo, so tisti, ki niso dobro stoječi po navadi in jim je vsak evro pomemben, zato smo ta dodaten strošek dali naročniku, ki pa verjamem, da zaradi tega, ker bomo zagotovili tudi legalno opravljanje te storitve, ta strošek zanj ne bo bistven. In šli smo na minimum od minimuma stroškov in tudi administrativnih obremenitev. In res je že sedaj v sistemu tako, da mora posameznik iti peš do uprave enote, se prijaviti, jaz kot naročnik pa ne vem, ali posameznik opravlja in je res prijavljen za osebno dopolnilno delo. Zdaj se boš prijavil na Ajpesu, tam bo javna evidenca, kjer bomo videli, kdo je prijavljen in kdo ni, Durs bo dobil, za koga so plačane vrednotnice, ta oseba je dolžna enkrat na pol leta poročati o svojih dohodkih Dursu in Durs bo imel s tem mehanizem, da bo lažje opravil nadzor. Ne govorim, , da bomo s tem sistemom rešili sivo ekonomijo, da bo ta zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno rešil problem sive ekonomije, nikoli tega nisem rekla. In to je dejstvo. S tem zakonom poskušamo onemogočiti oziroma omejiti delo na črno in zaposlovanje. Ključno je, da pristojnost nad nadzorom in zaposlovanjem na črno prevzema CURS. To je ključno, ker so mobilne enote. Druga stvar je, da še vedno ohrani – to je pa v zakonu o inšpekcijskem nadzoru, ki je tudi hkrati, ni samo prve obravnave, predvideno, da ima inšpektorat še vedno, če inšpektor zasledi zaposlovanje na črno, ima takoj možnost izdaje ureditvene odločbe, da ne bi prihajalo, pač to ni v moji pristojnosti. Tako smo tudi tam poskušali. Po drugi strani delo na črno že sedaj nadzira TIRS in v bistvu iz tržne inšpekcije, ker to je v osnovi vprašanje neregistracije dejavnosti, se prenaša na CURS. In zopet to je ključ. Hkrati smo pa dali tudi neke elemente, to, kar inšpektorji poročajo, da bi jim omogočali lažji nadzor. Na primer večkrat je bilo izpostavljeno, da ljudje, ki delajo po podjemnih in avtorskih pogodbah, morajo imeti to pogodbo pri sebi, ker pride inšpektor in rečejo, ja, imam pogodbo doma, ne vem kje jo imam. Druga stvar, ki se tudi nanaša na to, pa se ne ureja v tem zakonu, je zakon o matičnih evidencah, ki smo ga sprejeli ob koncu leta, v katerem smo se dotaknili pomembnega segmenta dela in zaposlovanja na črno, in sicer smo dali določbo, da mora delodajalec delavca najkasneje na dan vstopa na delovno mesto prijaviti v socialno zavarovanje. Zdaj je bilo 8 dni, in to tudi po podatkih Eurofounda na ravni Evropske unije predstavlja velik moment za preprečevanje dela in zaposlovanja na črno. To so koraki. Ne bo rešitve, ni zlate palice, čarobne palice, ko bomo rešili vse probleme, ampak je korak v tej smeri. Ampak če se posamezniki ne bomo zavedali, ko spodbujamo delo na črno, s tem da ga plačujemo, ali po drugi strani posamezniki, ki pristajajo na to obliko dela, prispevajo vsi na dolgi rok. In ker vemo, da te ljudi najbolj boli na koncu, ko se upokojujejo, kdaj se bodo lahko upokojevali, smo jim želeli priti naproti predvsem s tem, da se plačuje nek pavšal., Vedeli smo, da tega ne moremo obremeniti z 8,85, tako kot so podjemne in avtorske, smo šli na nek pavšal. Predlog je, ne bom trdila, ker se zavedam, da nobena stvar ni idealna, da je ne bi bilo moč še izboljšati, vendar verjamem, da je rešitev boljša, kot je sedanja ureditev.
Hvala lepa tudi vam. Tako smo prišli do konca predvidenih razprav. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste želeli, ste dobili besedo. Ker pa nam je ostalo še nekaj časa in nam to omogoča 71. člen Poslovnika, sprašujem, ali bi še kdo želel besedo v razdelitvi časa. Izvolite, gospod Jazbec.
Hvala lepa za besedo.
Imate 5 minut.
Zelo kratko. Bi rad samo pojasnil danes že slišano. Gospa Tomc je razlagala, da gre za prelomitev zaobljube, da gre ponovno za nove davke oziroma povečanje davkov. Tu dejansko ne gre za nobene nove davke. Samo treba je razumeti in celostno zadevo gledati. Če nekdo zdaj dela pod espejem ali je avtorska pogodba, podjemna, so prispevki višji. Torej je ravno obratno. Nižamo s tem davke. Treba je vedeti tudi koristi od tega. Delodajalec s tem, ko financira to vrednotnico, ima tudi neko varnost. Oseba je na spisku, je v sistemu, tudi zdravstveno zavarovanje je s tem plačano, če se kaj zgodi, nezgoda pri delu, tako da to moramo tudi to upoštevati. Tudi delodajalec ima tudi nekaj od tega. Pokojninsko zavarovanje se mu dodatno plačuje. Tako da v resnici gre za manjše prispevke in večjo varnost. Je pa odvisno, s čim to primerjamo. Če vi primerjate dosedanja dela z delom na črno, potem je to novi davek, ker pri delu na črno ni davka. V takem primeru pa to drži, ja. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je prijavila še gospa Romana Tomc.
Hvala lepa še enkrat. Moram reči, da najbrž moja ugotovitev, da koalicija prelamlja obljubo in dviguje davke, ni tako napačna, če jo vzamemo v kontekstu tega, da je to prvi izrekel koalicijski partner iz Državljanske liste, ki je sam to ugotovil, in seveda to drži. To, gospod Jazbec, kar ste pa zdaj v zvezi s primerjavo avtorske pogodbe, podjemne pogodbe in pa opravljanja tega osebnega dopolnilnega dela ugotavljali glede nižanja prispevkov, da v bistvu prispevke nižate, to je pa zelo, zelo daleč od resnice. Avtorska pogodba in osebno dopolnilno delo pač nista primerljivi zadevi. Avtorska pogodba, podjemna pogodba, ne glede na ureditev, tukaj še vedno ostajata. Še eno zadevo bi želela vseeno na koncu izpostaviti, ker se res preveč zlorablja ta trditev, da bodo plačani prispevki iz tega naslova imeli neke velike posledice v našem pokojninskem zavarovanju in zdravstvenem zavarovanju. Ne bodo imele, ker teh prispevkov je veliko, veliko premalo, da bi imele kakršenkoli pomembnejši ali pa vsaj omembe vreden učinek. Po drugi strani pa, poglejte, naš pokojninski sistem je zelo zapleten. Pa bom poskušala poenostavljeno povedati. Ni pomembno, pa je to zelo poenostavljeno, koliko prispevkov si plačal. Ampak je pomembno, od katere osnove so bili ti prispevki plačani. Povejte mi, kakšna je osnova za plačilo prispevkov od vrednotnice. Jaz je nisem zasledila, ker je enostavno ni. Ker ne kupimo števila ur, ne kupimo vrednosti storitve, ne kupimo nič drugega kot papir, kupon. In plača naročnik neke prispevke. Torej tudi v tem kontekstu ta način predstavlja velik odstop od tistega, kar mi danes v pokojninskem sistemu poznamo. Ne da bi se sploh ukvarjali z vsebino, ali so ti prispevki zadostni, da nam neko varnost dejansko zagotavljajo. In še enkrat poudarjam, če boste tako izpolnjevali vaše zaveze, vlada, koalicijski partnerji, kot jih izpolnjujete s tem zakonom, ko uvajate nove prispevke, ker gre za novo obliko dela, potem jaz ne vem, kaj lahko še damo na tiste besede, ki so tukaj dane in izgovorjene. Kajti z vsakim naslednjim korakom obljubo prelomite. Še enkrat poudarjam, tega nisem ugotovila jaz, jaz sem ponovila pravzaprav. To vlogo je pred mano opravil vaš koalicijski partner iz Državljanske liste. In zelo dvomim, da se je zmotil.
Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo. Replik v tem delu razdelitve časa pa ni. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 21. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 16.uri. Hvala.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Prosim vas, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o državni upravi po nujnem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 21. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona dostopu do informacij javnega značaja v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 3. 2. 2014. Prehajamo k 2. členu, in sicer pod točko 1. odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Dovolite mi opombo, če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 42. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod točko 2, in sicer poslanskih skupin koalicije k 2. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 3. členu in odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 3. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 5. členu, in sicer odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 5. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 6. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 6. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 42. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 8. Člen, in sicer pod točko 1 odločamo o amandmaju poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke in Slovenske ljudske stranke k 8. členu. Dovolite tukaj opombo. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko dve brezpredmeten. Obrazložitev glasu, v imenu poslanske skupine? Prosim? Postopkovno. Gospod Hrovat, izvolite.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Pri tem 8. členu je že pri razpravi prišlo do enega proceduralnega zapleta, kjer se je govorilo o tem, kateri amandma je bližje in kateri je dlje. Mi v Slovenski demokratski stranki cenimo vaš napor, spoštovani predsednik, da ste nam poslali obrazložitev v zvezi s temi amandmaji, ampak kljub vsemu v Slovenski demokratski stranki menimo, da bi bilo prav, da se, kakor koli gledamo, obravnava ta naš amandma, ki ga podpira tudi gospod minister dr. Gregor Virant. Gre za amandma, da prosto dostopne informacije javnega značaja postanejo tudi informacije poslovnih subjektov iz 1.a člena tega zakona, ki so neposredno povezane s krediti, ki so po mednarodnih bančnih standardih razvrščeni v bonitetni skupini D in E, govorimo o plačevanju obveznosti z zamudo nad devetdeset dni, in niso bili preneseni na slabo banko. Poglejte, mi v skladu s 66. členom, peti odstavek, predlagamo, da na seji Zakonodajno-pravna služba poda svoje mnenje v ustni obliki. Mi ocenjujemo, da je prišlo do problema znotraj koalicije, ker je minister Virant začel zagovarjati neko drugačno mnenje, kot je bilo usklajeno znotraj koalicije. Menimo, da je naš amandma tisti, o katerem je treba najprej glasovati. Zato v imenu Slovenske demokratske stranke predlagam, da kljub temu da ste nam vi poslali vaše mnenje, da dobimo tudi ustno mnenje Zakonodajno-pravne službe na sami seji. Hvala lepa.
Hvala za vaš postopkovni predlog. Želim vas pa obvestiti, da je besedilo, ki sem vam ga poslal kot predsednik, pripravila Zakonodajno-pravna služba. In tudi če zaprosite za to, da dobite stališča Zakonodajno-pravne službe, vas želim samo opozoriti, da bo identično besedilo, kot ste ga prejeli z moje strani. Postopkovni predlog, gospod Hrovat, izvolite.
Ne glede na to, kakšen je bil vaš zapis, kjer se sklicujete na Zakonodajno-pravno službo, menimo, da bi bilo prav, da se o tem mnenju seznanimo tudi vsi poslanke in poslanci. Šele to bo podlaga za naše nadaljnje odločanje. Hvala lepa.
Bomo poskušali zagotoviti prisotnost Zakonodajno-pravne službe, da vam identični tekst, kot sem vam ga poslal, še enkrat prebere, in si bomo vzeli čas za to, če zahtevate prav stališče Zakonodajno-pravne službe. Predlagam, da počakamo, da se nam predstavnik Zakonodajno-pravne službe pridruži. Informacijo imam, da se nam Zakonodajno-pravna služba lahko pridruži čez pet minut, zato prekinjam sejo do 16.20. Nadaljujemo ob 16.20.
Spoštovane poslanke in poslanci, prosim da zasedete svoje sedeže, nadaljujemo z delom. V tem vmesnem času se nam je pridružil gospod Božo Strle, ki bo tudi podal stališče Zakonodajno-pravne službe glede amandmajev, ki so vloženi k 8. členu. Gospod Strle, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz bi rad samo potrdil, da je to pojasnilo, ki ga je podpisal gospod predsednik, v celoti nastalo na podlagi našega mnenja, se pravi, do besede povzema naše stališče, tako da mislim, da ni treba, da vam ga še jaz berem tukaj. Bi pa rad to priliko še izkoristil, da demantiram, da bi bil kakršenkoli pritisk na nas vršen glede tega mnenja. To mnenje smo povsem po naši lastni strokovni presoji pripravili, tako da tukaj ni nobenega ozadja. Hvala.
Hvala za stališče Zakonodajno-pravne službe. Lahko preidemo na odločanje? Obrazložitev glasu. Vabim vas k prijavi za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo obrazložila glas doktor Ljubica Jelušič.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik. Poslanska skupina Socialnih demokratov nasprotuje temu predlogu. Hvala.
Hvala. Gospod Franc Bogovič bo predstavil oziroma obrazložil glas v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Slovenska ljudska stranka je sopredlagateljica tega amandmaja, zato je povsem normalno, da ga bomo podprli. Naj še podam obrazložitev k podpori. Podpiramo, kot smo že prej v razpravi povedali, tudi zakon v celoti. S tem amandmajem bi ta zakon dobil kvalitetno dopolnitev, da bi za tiste banke, v katerih so bile prenesene te sporne terjatve na Družbo za upravljanje s terjatvami bank, imeli možnost, da dobimo vpogled tudi v tiste terjatve, ki so ostale na bankah in so že več kot 90 dni roki zapadlosti. Mislimo, da gre za pomemben korak, kajti vsem nam, ki odločamo tu, doslej ni bilo kvalitetno pojasnjeno, kakšna je bila metodologija, kako so se prenašale te terjatve iz bank v slabo banko, da skrajšam, zato smo trdno prepričani, da bi na ta način imeli še boljši vpogled v teh bankah, kjer te terjatve lahko ostajajo tudi zaradi tega, ker pač nekdo ne bi imel interesa, da so ti sporni krediti in te sporne terjatve tudi javno objavljene. Veseli nas, da je takšno določilo podprl tudi minister Virant, ki je sam tudi predlagatelj tega zakona, kot je bilo rečeno na pogovorih s poslanskimi skupinami, ko smo o tem amandmaju tudi z njim govorili, meni, da je to kvaliteten popravek in da zato tudi podpira ta amandma. Upam, da bo amandma dobil večino. Imamo sedaj poslovniški zaplet, ker sta k istemu členu dva amandmaja, in po stališču Zakonodajno-pravne službe je izglasovanje tega amandmaja tudi razlog, da se o drugem amandmaju ne glasuje. Zato sem tudi že prej v sami razpravi omenil to možnost, če pride danes do tega, da ta amandma ne bo izglasovan, in da tisti, ki bodo nasprotovali, to argumentirajo s tem, da potem drugega amandmaja ni mogoče sprejeti, da sledimo temu, kar je minister že dejal tudi v sami razpravi, da se usedemo za tretje branje in da v tem členu tudi amandmiramo ta člen s tem določilom, ki bi povzel to, o čemer smo govorili. In tudi minister to podpira. Še enkrat, podpiramo ta amandma in pričakujemo, da bo vsebinsko vsekakor v popravku zakona tudi zajet.
Hvala. Samo še enkrat želim opozoriti, da ni več poslovniškega zapleta. Mislim, da smo to zelo jasno razčistili. Je pa tako, kot ste povedali, možno, če bo eden od amandmajev sprejet, k 8. členu , vložiti amandma v tretji obravnavi. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Mi bomo ta amandma, katerega predlagatelj smo skupaj s Slovensko ljudsko stranko, podprli. Moramo pa tudi poudariti, da ni res, da ni poslovniškega zapleta. Gre za poslovniški precedens, ker se amandmaja ne izključujeta, in je v tem primeru bilo to navodilo takšno, da koalicija ne podpre našega amandmaja, čeprav ga je minister podprl. Oba amandmaja bi morala biti podprta, da bi dobili celovito rešitev, informacije o vseh slabih terjatvah. Kajti naš amandma se nanaša na terjatve, ki niso prenesene na Družbo za upravljanje terjatev bank. Ker je naročilo, da ne smejo glasovati poslanci za ta amandma, je popolnoma jasno, da se bodo ene terjatve skrivale, da bodo posvečeni ljudje, storilci kaznivih dejanj zaščiteni. In zopet je s tem na nek način uničen ta zakon, čeprav ga bomo mi podprli, da ne boste imeli izgovora, da nismo glasovali za zakon. Mislim, da poslanke in poslanci moramo glasovati za ta amandma in tudi za naslednjega, kajti ne izključujeta se, in prvič, kar jaz pomnim, ste uporabili takšno dikcijo, da se taka dva amandmaja izključujeta, in je ni možno sprejeti. Zgodovinsko odgovornost, gospod predsednik, jemljete nase, kajti to ni dobro za nadaljnji razvoj te države, za transparentnost, o kateri ste toliko govorili. Absolutno meče senco na to, kako deluje ta koalicija. Jaz sem res pričakoval, da se bomo tu zdaj usedli in potem poenotili to zadevo. Noben problem ne bi bil, če bi bila oba dva amandmaja sprejeta in potem bi bil naš samo napačno oštevilčen pa bi v naslednji tretji obravnavi redakcijsko preštevilčili alineje. Ne, tudi to ste zavrnili, tudi to se je zavrnilo. Še enkrat plediram, da premislite, da premislite vsi skupaj, da na tak način s precedensi, ki jih doslej ni bilo v tem parlamentu, ne skušate rušiti konsistentnosti neke rešitve, ki mora biti konsistentna in transparentna. Hvala lepa.
Hvala, gospod Jerovšek. Moram vam povedati, da ste nekorektno predstavili stališče v tem smislu, ali sta ta dva amandmaja združljiva ali ne. Jaz sem ravno zaradi tega, tudi na podlagi vaših zahtev vam pisno predstavil stališče, zakaj sta amandmaja nezdružljiva. Drugi amandma spreminja 8. člen v celoti, vaš amandma se pa nanaša na zdaj obstoječi člen. In če bi predlagatelji, Slovenska demokratska stranka in Slovenska ljudska stranka, pripravili v tem obdobju amandma na amandma koalicije, bi danes lahko v tej fazi odločali o amandmaju na amandma koalicije, torej o obeh amandmajih. Tega niste izkoristili, poslovnik vam to omogoča in tako kot sem povedal, če bo eden od dveh amandmajev sprejet, bo mogoče vložiti ustrezen amandma v tretji obravnavi. V tej fazi pa ni nobenega dvoma o tem, kako naj poteka glasovanje o vloženih amandmajih k 8. členu. Želi še kdo obrazložiti glas? Ugotavljam, da ne, zato prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Slovenske demokratke stranke in Slovenske ljudske stranke k 8. členu pod točko ena. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 43. (Za je glasovalo 33.)( Proti 43.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 8. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. (Za je glasovalo 52.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 9. člen in na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 9. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 12. člen in odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 12.členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 13. člen in amandma poslanskih skupin koalicije k temu členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 14. člen in amandma poslanskih skupin koalicije k temu členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 15. člen in amandma poslanskih skupin koalicije k temu členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 17. člen in amandma poslanskih skupin koalicije k temu členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti 1. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 21. člen in amandma Poslanske skupine Nove Slovenije k 21. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavnice Vlade! Seveda bo Poslanska skupina Nove Slovenije ta amandma k 21. členu podprla. Moram izraziti tudi zadovoljstvo, da nam gre relativno dobro pri glasovanju o teh amandmajih. Kot ste videli, je opozicija pravzaprav veliko večino koalicijskih amandmajev podprla. Bi vas pa, spoštovane kolegice in kolegi, ker vas prej ni bilo v dvorani, ko smo imeli razpravo o amandmaju, vsaj vseh ne, obvestil, da je gospod minister dr. Virant povedal, da je naklonjen temu amandmaju. Tako verjamem, da v Državnem zboru beseda velja in pričakujem podporo temu amandmaju, ki se bere zelo preprosto: "Z globo 800 evrov se kaznuje za prekršek odgovorna oseba organa, če v roku iz 26. člena ne posreduje v svetovni splet zahtevane informacije javnega značaja." Prosim za podporo. Hvala lepa.
Hvala. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima dr. Ljubica Jelušič.
Najlepša hvala. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla dopolnilo Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Hvala.
Hvala. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Spoštovani! V Državljanski listi in tudi v drugih strankah koalicije smo mnenja, da je smiselno določiti prekrškovno normo oziroma sankcijo za odgovorne osebe poslovnih subjektov, kadar te informacije javnega značaja ne objavijo na spletu. Zato bomo amandma kolegov iz Nove Slovenije podprli tudi iz razloga, da bo člen odprt. Ob tem pozivamo tako Zakonodajno-pravno službo kot ministrstvo, da nomotehnično člen še enkrat pregledajo in ugotovijo, ali je res najboljša umestitev nove četrte alineje v tretji odstavek člena ali pa je bolj smiseln nov odstavek. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti 1. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 23. člen in odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 23. Členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 26. člen in odločamo pod točko 1 o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 26. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima gospod Jožef Horvat.
Še enkrat hvala, gospod predsednik. Spoštovani! Poslanska skupina Nove Slovenije bo podprla naš amandma k 26. členu. Z ministrom sva sicer prej v razpravi imela nekako polemiko in minister je trdil, da so določila, ki jih mi želimo in jih mi postavljamo tukaj v tem amandmaju, že implicirana v besedilu zakona. Mislim, da gospod minister ni dobro razumel proaktivnosti tega našega amandmaja. Gre za proaktivnost, ker mi dejansko naslavljamo obvezo na poslovne subjekte, ki so dolžni posredovati v svetovni splet informacije javnega značaja. Tu ne gre za neko svobodno odločitev. Gre za dolžnost. In poglejte, ta naš amandma bistveno izboljšuje zakon ravno v smislu proaktivnosti in dejansko kaže potem, če bo amandma sprejet, na res poštene namene tega zakona. Drugače se, kolegice in kolegi, bojim, da bo to spet ena piarovska poteza. Vabim vas k razmisleku in tudi k podpori našemu amandmaju. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Lahko odločimo? Glasujemo o amandmaju pod točko 1 Poslanske skupine Nove Slovenije k 26. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 44. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Pod točko 2 odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 26. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti 1. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 28. člen in odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 28. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 29. člen in pod točko 1 odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 29. Členu. Tukaj vas opozarjam, če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod točko dve brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Mi bomo glasovali proti temu členu in upam, da bodo tudi drugi poslanci tako ravnali, kajti v dveh alinejah se nanaša ta člen na najpomembnejše dele tega zakona glede uveljavitve določb Zakona o objavi informacij javnega značaja. Druga alineja odmika to uveljavitev za tri mesece, alineja tri pa odmika za šest mesecev. To je storjeno zato, da bodo tisti, ki so ropali naš bančni sistem, lahko pospravili primerne stvari, da bo javnost zapeljana do konca, in to je, gospe in gospodje, neverjetna zloraba, če bo ta člen sprejet. Zato res dobro premislite, poslanci, kakšno past so nastavili tukaj notri v tem amandmaju, kajti brez tega bo zakon praktično mrtva črka na papirju, javnost, ljudstvo bo ogoljufano, prevarano, žejni bodo pripeljani čez vodo, zato takšne odločbe ne moremo sprejeti. Jaz verjamem, da je to tudi nastavljeno zato, da bi se mi ujeli v zanko, da v tem primeru pa zakona ne bomo podprli. Mi ga bomo podprli, vnaprej pa opozarjamo javnost, kako neverjetno zahrbtno se ravna, kako je vse nastavljeno, da zakon ne bo operativen, da javnost ne bo izvedela in da bodo tisti, ki so oropali to državo, te banke, zaščiteni dolgoročno. In seveda bodo neverjetno dolgo s tem kapitalom, s temi milijardami upravljali s to Slovenijo, hkrati pa bodo pa na koncu se preglasili še za nacionalne junake. Hvala lepa.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo o amandmaju poslanskih skupin koalicije pod točko ena k 29. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 31. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Tako je amandma pod točko dve Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 29. členu brezpredmeten. S tem smo tudi zaključili z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, k ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 3. 2. 2014. Prehajamo na 29. člen in odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 29. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju in s tem tudi zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. (Za je glasovalo 57.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 5. (Za je glasovalo 47.)(Proti 5.) Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ker je bil sklep sprejet, bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o finančni upravi. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o finančni upravi je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. (Za je glasovalo 65.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 30. (Za je glasovalo 44.)(Proti 30.) Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o bančništvu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o bančništvu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 41. (Za je glasovalo 32.)(Proti 41.) Ugotavljam, da zbor sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je z obravnavo vmesnega poročila Preiskovalne komisije za ugotovitev in oceno delovanja ekstremističnih skupin. Prehajamo na odločanje o bistvenih ugotovitvah preiskovalne komisije, ki so v vmesnem poročilu zapisane na straneh 41 do 54. Glasujemo. Navzočih 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 25. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da so bistvene ugotovitve preiskovalne komisije sprejete. Prehajamo še na odločanje o predlogu sklepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima dr. Ljubica Jelušič.
Najlepša hvala za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo oba pripravljena sklepa komisije za preiskovanje ekstremističnih skupin. Menimo, da je treba pri vseh predlogih, ki zadevajo spremembo zakonodaje, enakovredno obravnavati vse vrste ekstremizma, tako levega, desnega kot verskega, čeravno v različnih časovnih obdobjih prihaja do tega, da so nekateri ekstremizmi bolj opazni ali pa tudi bolj nasilni. Ampak skozi celotno zgodovino se izkaže, da je treba imeti ustrezna zakonodajna orodja, ki ustrezajo oziroma odgovarjajo na vse oblike ekstremizma. Smo pa tudi mnenja v naši poslanski skupini, da je poleg spremembe zakonodaje treba tudi več narediti v izobraževalnem sistemu, in sicer tako, da bi mlade ljudi dobesedno od vrtca naprej na različnih izobraževalnih stopnjah lahko ustrezno poučili o tem, kaj ekstremistične skupine ponujajo, in pa seveda poskrbeli tudi za to, da bi se jim ponudila ustrezna nadomestila za njihovo vključevanje in delovanje v okolju, v katerem živijo. Hvala.
Hvala tudi vam. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima gospod Franc Pukšič [[..]]
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Da ne bi izpadlo, da v Slovenski ljudski stranki oziroma lahko celo rečem v imenu vseh treh, ki smo pripravili tudi ločeno mnenje, ne bi podpirali sklepa v smislu spremembe in dopolnitve določene zakonodaje. Mi teh dveh sklepov ne bomo podprli, ampak bom povedal, zakaj ne. Na Komisiji za nadzor obveščevalno-varnostnih služb smo leto in pol razpravljali o pojavu ekstremističnih skupin v Sloveniji in imeli relevantne podatke tudi vseh obveščevalnih služb in tudi poročilo Vlade Republike Slovenije. Približno podobno poročilo je bilo tudi konec leta 2013, kar se tiče ekstremizma v Sloveniji kot pojava, da torej ni večjih problemov okrog tega. Drugič. Že na Komisiji za nadzor obveščevalno-varnostnih služb smo predlagali Vladi, da bi ob sprejetih sklepih – pet sprejetih sklepov je bilo, se pripravile spremembe določene zakonodaje. Nismo dobili odgovora, je pa ta ista vlada, v kateri zdaj koalicijski poslanci govorijo, da je treba spremeniti zakon, poslala odgovor na komisijo za ekstremistične skupine, ki jo je prav Pozitivna Slovenija ustanovila še v času, ko je bila v opoziciji. Vlada je rekla, da ne bo spreminjala zakonodaje. Iz tega izhaja, da leva roka ne ve, kaj dela desna. Skratka, tudi to vmesno poročilo je bilo popolnoma brezpredmetno, to smo sicer ugotovili v petek pozno zvečer. Zelo malo nas je bilo. In jaz sem bil tokrat celo zelo vesel, da nas je bilo malo, ker takšen, kot je problem ekstremizma v Sloveniji, takšna je bila tudi zainteresiranost poslank in poslancev. Je pa bila tudi s strani, če mene vprašate, vodenja Državnega zbora pač dana ta točka na dnevni red, ko se je vedelo, da bo pravzaprav najmanj škode. Zato in iz teh razlogov v Slovenski ljudski stranki sklepov ne bomo podprli.
Hvala. Preden dam naprej v obrazložitev in v odločanje, želim samo pojasniti, da glasujemo o enem sklepu, ki ima dve točki. Samo toliko, da bo jasno glede samega glasovanja. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija želi obrazložiti glas gospod Jerko Čehovin.
Hvala. So taki dnevi, da si je težko zapomniti vse. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija bomo podprli sklep, ki ga predlaga preiskovalna komisija v teh dveh ugotovitvah, da se tako na ravni Evropske unije kot tudi v posameznih državah članicah, pri čemer Republika Slovenija ni nikakršna izjema, ekstremizem krepi. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija menimo, da je pomembno, da pristojni organi pripravijo v skladu z navedenimi predlogi in bistvenimi ugotovitvami preiskovalne komisije ustrezne predloge za spremembo zakonodaje. Pri tem nas tudi veseli, da je pristojni predstavnik Vlade to pobudo sprejel.
Hvala. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 26. (Za je glasovalo 43.)(Proti 26.) Ugotavljam, da je sklep sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. PREHAJAMO NA 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO SO URADNA PREČIŠČENA BESEDILA. Pod točko a je Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Hkrati vam želim še obvestiti, da je uradna prečiščena besedila pripravila Zakonodajno-pravna služba zbora in jih zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na točko b, in sicer je to Zakon o rudarstvu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o rudarstvu. Glasujemo. Navzočih je 73, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Pod točko c prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to so Mandatno-volilne zadeve. Pod točko a je obravnava Predloga sklepa o razrešitvi predsednika in podpredsednika ter imenovanju predsednika in podpredsednika Komisije za narodni skupnosti. Predlog je v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina italijanske in madžarske narodne skupnosti. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Komisiji za narodni skupnosti s funkcije predsednika razreši doktor László Göncz, z mesta podpredsednika pa Roberto Battelli. Za predsednika se imenuje Roberto Battelli, za podpredsednika pa doktor László Göncz. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o zdravilih. Ker je Vlada v četrtek, 30. 1. 2014, opozorila, da je po končani tretji obravnavi zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen, je Vlada pripravila uskladitveni amandma, ki ste ga prejeli na e-klop. Želi o uskladitvenem amandmaju mogoče besedo Vlada? Besedo ima državna sekretarka.
Dober dan, spoštovani predsednik, spoštovani poslanci. Povedala bi samo nekaj besed v zvezi s tem uskladitvenim amandmajem. Zaradi sprejetja 126. člena predloga zakona v drugi obravnavi na 20. redni seji Državnega zbora, s katerim se je celovito uredilo področje izdaje zdravil preko medmrežja, v lekarnah in specializiranih trgovinah, je treba z uskladitvenim amandmajem v 16. členu predloga zakona črtati besedilo četrtega odstavka tega člena. Gre za to, da je s tem predlogom celovito urejeno področje izdaje zdravil preko medmrežja in je urejeno v predlogu zakona o zdravilih, dodatna napotitvena norma za ureditev te materije v zakonu, ki ureja lekarniško dejavnost, pa ni v skladu z ureditvijo, kot jo predvideva 126. člen predloga. Glede na to, da so bili v predlogu zakona dodani novi členi, je treba tudi ustrezno uskladiti posamezne člene s spremenjenim zaporedjem členov oziroma popraviti sklice znotraj besedil posameznih členov predloga zakona. V 194. členu, prej je bil to člen 193, pa se sklicevanje na posamezne člene, v katerih je pravna podlaga za izdajo podzakonskih aktov, usklajuje z materialno določbo predlaganega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi gospe Brigiti Čokl, ki je predstavila stališče Vlade oziroma uskladitveni amandma. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju Vlade. Glasujemo. Navzočih 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Uskladitveni amandma je bil sprejet. Prehajamo še na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima mag. Tisel.
Vsem lep pozdrav še enkrat. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranske bomo glasovali proti Zakonu o zdravilih, čeprav prinaša dosti dobrega, tudi po evropskih direktivah in marsikaj razjasni, tudi glede cene zdravil in podobno. Pa vendarle bi lahko naredili piko na i temu zakonu, kot je predlagal DeSUS, da bi razmejili maloprodajno in pa grosistično dejavnost lekarn. Ta zakon zdaj še vedno dovoljuje naprej grosistično dejavnost, ki sicer v prejšnjem zakonu ni bila prepovedana, vendar bi pa s tem zakonom zadeve jasno razmejili. Naj maloprodaja dela maloprodajo, grosisti pa grosistično dejavnost. Tudi lekarne, ki so ustanovljene za to, da so na razpolago z zdravili in nasveti, seveda tudi z drugimi artikli za občanke in občane. Koncesijo daje občina. Je pa koristno, da so tudi privatne lekarne, da je vendarle neka konkurenca. Medtem ko zdaj še vedno dovoljujemo naprej zatečeno stanje, ko nimajo dovoljenja, da bi se lekarne z maloprodajo pa tudi drugi zdravstveni zavodi, ki se ukvarjajo z zdravstveno dejavnostjo, ukvarjali tudi z grosistično dejavnostjo. Bilo je rečeno, da bo za to poskrbljeno v zakonu o lekarniški službi. Upajmo, da bo. Tako je tudi že bila podana ustavna presoja ravno na to temo zakona, da bi se tudi grosisti lahko ukvarjali z maloprodajo. Potem pa pridemo takoj do cele "štale". Če se bodo vsi z vsem ukvarjali, ne bo nihče imel kaj od tega. Zdravstvena dejavnost pa je ravno zato v javnih zavodih, da se dobiček vrača v samo dejavnost, in to moramo v zdravstvu doseči, da kar se pobere s prispevki, z zdravstvenim denarjem, da se nameni sami dejavnosti. Upam, da bo v nadaljevanju oziroma ko bodo ustrezni zakoni na vrsti, se ta dejavnost vendarle razmejila. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tega zakona danes ne bomo podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Glasujemo o zakonu. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 27. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem 21. sejo zbora. Hvala in nasvidenje na naslednji seji.