Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Pričenjamo 18. sejo državnega zbora Republike Slovenije. Seja je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Anton Anderlič, Roberto Battelli, Samo Bevk, Franc [[Feri]] Horvat, mag. Branko Grims, Miran Jerič, Jožef Jerovšek, Aurelio Juri, mag. Janez Kramberger, Miro Petek, Alojz Posedel, mag. Majda Potrata, Maria Pozsonec, dr. Matija Slavinec, Matjaž Švagan in Janko Veber od 15.00 ure dalje. Na sejo sem vabil predsednika vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo, k 1. točki, predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda in predstavnika državnega sveta Republike Slovenije k 15. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 18. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje dne 9. junija 2006. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Prehajamo na predlog za umik točke z dnevnega reda. Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke predlaga, da se z dnevnega reda umakne predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, druga obravnava. Predlog za umik ste prejeli z dopisom z dne 16. junija 2006. Želi besedo predstavnik predlagateljev umika? Gospa Žgajner Tavš, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Tisto, kar je pomembno, je to, da je zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti neusklajen. Neusklajen je s socialnimi partnerji in neusklajen tudi znotraj partnerstva za razvoj. Naj spomnim, spoštovane kolegice in kolegi, da je to prvi izmed zakonov v okviru tako imenovanih socialnoekonomskih reform. Upam, da se zavedate, če boste potrdili oziroma nadalje sprejemali zakon v takšni neusklajeni obliki, da boste kršili ne le dogovor, ki ga je ne nazadnje predsednik vlade, gospod Janez Janša, nič kolikokrat omenil v okviru formiranja partnerstva za razvoj, dogovor o tem, da bo v tako imenovanem projektu Partnerstva za razvoj vlada težila k usklajevanju med partnericami, nenehnemu usklajevanju, in da bo, ne nazadnje, zakone pripravljala in sprejemala s kar največjim konsenzom s socialnimi partnerji. Naj spomnim, da je bil zakon v osnovni obliki, v obliki, v kakršni je bil vložen v državni zbor oziroma v parlamentarno proceduro, sicer usklajen s socialnimi partnerji, tudi s študenti, vendar so ga koalicijske stranke s številnimi amandmaji spremenile, spremenile kljub jasnim opozorilom opozicije, kljub nasprotovanju socialnih partnerjev, kljub nasprotovanju prizadetih strank, študentov. In v kolikor bomo nadaljevali s takšnim načinom dela, kot je bilo razvidno na matičnem delovnem telesu tega državnega zbora, potem dejansko lahko kaj hitro rečemo, da so besede predsednika vlade o kvalitetnih zakonih v okviru reform, žal, roko na srce, pesek v oči. Pesek v oči vsem poslankam in poslancem in seveda tudi državljankam in državljanom. Še eno dejstvo, ki bi ga želela izpostaviti, je, da je minister Drobnič v izjavi za javnost 6. junija 2006 dejal, da bo podpiral rešitve, takšne rešitve v okviru zakona, kakršne so bile usklajene s socialnimi partnerji. Danes, žal, je zakon neusklajen in kljub pozivom socialnih partnerjev, študentov predsedniku vlade, dan po seji matičnega delovnega telesa, se vlada ni odzvala kljub pozivom po nadaljnjih usklajevanjih. Jaz vas v tem trenutku prosim, da podprete predlog za umik z dnevnega reda te seje omenjenega zakona in daste možnost po nadaljnjih usklajevanjih, da pa bo zakon ne nazadnje tak, kakršnega si želimo: usklajen in dober, dober za vse, ki jih ta zakon prizadeva. Gre za zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti.
Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Izvolite, gospod Grill.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Slovenske demokratske smatramo, da ni nobenega utemeljenega razloga, da bi ta točka dnevnega reda bila umaknjena. Ta zakon, ki je že doživel prvo obravnavo tudi na matičnem delovnem telesu, smo s številnimi amandmaji prispevali k pomembnim spremembam, smatramo, da je dober in da bo v takšni obliki pomembno prispeval k izboljšanju na trgu dela. Ravno tako smo prepričani, da je čim prej potrebno zagotavljati sredstva za štipendijski sklad. Tukaj bi želel opozoriti še na naslednje dejstvo, da smo na matičnem delovnem telesu obravnavali in tudi sprejeli številne amandmaje, katere so bili sopodpisniki ali pa sovlagatelji tudi kolegice in kolege iz Socialdemokratske stranke. Dvanajst je bilo takšnih amandmajev sprejetih, dva pa smo sprejeli takšna, kot so jih vložili oni sami. Sami menimo, da je bilo tudi usklajevanja s strani socialnih partnerjev veliko, so bili pa tisti amandmaji, ki smo jih sprejeli, posledica številnih pripomb, sugestij tudi na splošni obravnavi, kjer smo ta zakon obravnavali, in veliko teh sugestij smo tudi upoštevali. Smatramo, še enkrat, da je ta zakon dober, da je prav, da ga čim prej sprejmemo in da bo začel tudi učinkovati in prispevati k izboljšanju na trgu dela in tudi k zagotavljanju sredstev za štipendijski sklad. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Potrč, imate besedo.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov podpiramo predlog, da se zakon o zavarovanju in zaposlovanju za primer brezposelnosti umakne iz dnevnega reda. To je edina priložnost, da bi o vsebini predlaganih rešitev, ki so v nasprotju s socialnimi partnerji, posebej pa v nasprotju z jasnimi stališči študentske organizacije ponovno razmislili in našli bolj rešitev. Vladna koalicija je, potem ko so večinske rešitve bile usklajene s socialnimi partnerji, moram povedati tudi z našo stranko - ne vse, ampak večinske - posegla v predlogu zakona s popolnoma novimi rešitvami, ne da bi bila pripravljena, da te rešitve usklajuje niti s parlamentom, z večino v parlamentu, še manj pa s študentskimi organizacijami. Prišli so s predlogom, po katerem bi praktično onemogočili, da študentske organizacije tudi v bodoče lahko financirajo pomemben del svojih dejavnosti, in če bodo sprejete rešitve, ki jih predlaga vladna koalicija danes, se nam lahko dogodi, da bomo v zelo kratkem času v položaju, v katerem bodo študentske organizacije brez sredstev za dejavnosti, ki so njihova vsebina in so pomembne za šport, kulturo, izobraževanje, ljubiteljske dejavnosti in podobno, ki jih financirajo študentske organizacije. Naše trdno prepričanje je, da po vsebini predlaganja rešitve niso dobre, posebej pa menimo, da odločitve, ki jih vladajoča koalicija na predlog ministra, pristojnega za delo, družino in socialne zadeve, prinaša socialnim partnerjem in parlamentarnim strankam preko noči, brez dogovorov, brez temeljitega razmisleka, kaj dejansko pomenijo, pomenijo škodo vsem nam. Pričakujem v imenu poslank in poslancev Socialnih demokratov, da bo vladajoča koalicija o teh predlogih še enkrat razmislila in da bo za to, da se odločitev o tem vprašanju predloži na naslednjo sejo, ko bi lahko vsebinsko ta vprašanja ponovno ocenili. Hvala.
Hvala. Gospod Peče.
Spoštovani prisotni. Pred nami je na podlagi koalicijske pogodbe in predvsem na podlagi tako imenovane združbe Partnerstva za razvoj preko 70 zakonov s področja davčne in socialne politike. Danes se državni zbor srečuje prvič z zakonom s področja socialne politike, škoda je, da bi državni zbor kot zakonodajno vejo oblasti na tem področju že prvič pogrnil. Prvič pogrnil na predlog vlade in bojim se, da bo prvič pogrnil tudi na predlog vladajoče večine v okviru državnega zbora. Predlog Nacionalne stranke o umiki točke z dnevnega reda teži predvsem k temu, da bi sam zakon, torej zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnih, dobil usklajenost, predvsem pa zeleno luč v primeru oziroma v soglasju s socialnimi partnerji. Bojim pa se, da prav tako drugi cilj, ki ga zasledujemo v okviru Nacionalne stranke, ne bo deležen zadostne podpore. Gospodje in gospe s strani vladajoče večine, vas pa, roko na srce, zelo odkrito vprašam: "Ali vas ni sram, da poskušate v okviru vladnega konsenza s socialnimi partnerji navidezno doseči neke vrste soglasje, potem ko je to soglasje usklajeno, ga doseči s tako imenovanimi partnerji v okviru Partnerstva za razvoj, pozneje, ko pa je ta zakon navidezno usklajen s socialnimi partnerji in s partnerji v postopku, pa ga poskušate minirati skozi amandmaje v okviru koalicije oziroma vladajoče večine?" Po naši oceni, po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke tovrsten način delovanja ni prvič ne samo v prid naši državi, demokratični republiki, Republiki Sloveniji, ampak predvsem ni v prid vam, gospodje iz vladajoče večine, ki hočete na ta način zelo enostavno izigrati, na zelo nizkoten način izigrati socialne partnerje. In obljubiti nekaj na tisti najvišji ravni, torej v okviru vlade Republike Slovenije, z njimi doseči konsenz, pozneje doseči konsenz v okviru tako imenovanega Partnerstva za razvoj, pozneje pa jim potisniti - pa da ne bom rekel, kaj in kam - skozi parlamentarno proceduro. Po moji oceni in po oceni Nacionalne stranke je smiselno podpreti umik, s tem omogočiti poslanskim skupinam, da stopijo v kontakt s socialnimi partnerji in socialnim partnerjem zagotoviti tisto, kar jim vlada Republike Slovenije ni hotela ali pa se jim je zlagala. Zato vse apeliramo oziroma na vse prisotne poslanke in poslance apeliramo, da podprejo predlog za umik, predlagan s strani poslanske skupine Nacionalne stranke. Hvala.
Hvala. Gospa Širca.
V imenu poslanske skupine. Mi podpiram umik tega zakona, konec koncev smo to predlagali tudi na matičnem delovnem telesu takrat, ko je vlada v imenu poslancev izigrala ta zakon. Prva obravnava je bila dogovorjena, druga obravnava je bila izigrana, izigrani so bili socialni partnerji, izigrana je bila študentska organizacija, izigran je bil svet vlade za študentska vprašanja in mogoče tudi partnerji za razvoj. Ampak, ne moremo se znebiti vtisa, da gre za več kot zgolj izigranost tega zakona, ampak da gre za poskus destabilizacije in ukinitve avtonomije študentskih organizacij, ki bi jih očitno vlada in vladajoča koalicija želela kaznovati za njihovo glasnost. Dvomim, da bodo študentje pristali na to kazen, zato lahko sledijo še nemiri in ustavni spori. Se to splača, spoštovana koalicija? Ne, se ne! Potrebno bi bilo ponovno premisliti in se zavedati, da študentske organizacije treba razumeti kot partnerje v državi, drugim institucijam, zlasti na področju študentske sociale, kulture, obštudijske dejavnosti, pravnega svetovanja, financiranja društev, invalidov, študentskih družin in tako naprej. Če pa menite, da je bolj pametno, da se destabilizira in ukine študentska mreža, v katero je vpetih več kot 180.000 študentk in študentov, da se ukinejo ali disciplinirajo tudi študentski mediji in kulturno družbena scena, potem velja premisliti o odgovornosti vlade oziroma pristojnega ministrstva. Ta bi moral izračunati posledice, s katerimi se tako neznosno lahkostjo igra, in bi moral tudi upoštevati zakon o skupnosti študentov, ki govori o obveznem sodelovanju študentov pri vseh zadevah. Vendar glede na to, da se dobesedno požvižga na to in s figo v žepu predlaga rešitve, ki so v sramoto spoštovani koaliciji, upam, da bo prevladala treznost in da boste glasovali proti nasilni obravnavi tega zakona. Hvala.
Hvala. Gospod Sok.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci! V Novi Sloveniji tega predloga ne bomo podprli. Prepričani smo, da ta zakon prinaša veliko novosti na področju trga dela. Ena od največjih pa je ta, da bomo imeli v Sloveniji v bodoče več štipendij, in to si študentke, ki hočejo študirati in čim prej priti do svojega poklica, tudi želijo. Umik tega predloga z dnevnega reda seveda ni nikakršna rešitev, ampak je samo podaljševanje tega, bi lahko rekel, neznosnega stanja, ki ga imamo na tem področju. Seveda si študentske organizacije ali bolje rečeno, če temu rečemo tako, kot se reče, študentski funkcionarji ne želijo, da pride na tem področju do sprememb. Oni si še naprej želijo, da imajo visoke plače, želijo si to, kar je država že sprejela in kar tudi bo v bodoče, brezplačen študij, in tako je prav. Seveda si želijo čim več študentskega dela, brezplačno prehrano - tudi to imamo urejeno v tej državi. Zanimivo je, da si želijo tudi brezplačen prevoz, kar podpira tudi predsednik svobodnih sindikatov, gospod Semolič. Vprašamo pa se lahko, če bodo naši slovenski delavci, ki delajo marsikje za minimalne plače, vse to zmogli. Če se država odpoveduje pri študentskem delu davkom, potem je prav, da ta prihodek, ta del sredstev tudi namenimo tja, kamor najbolj sodijo, to pa je, za povečanje števila štipendij. Pravite, da so bili izigrani socialni partnerji in študentske organizacije. Osebno in v Novi Sloveniji se s tem ne moremo strinjati. Tisti, ki pa mislite, da lahko zakone v tej državi sprejmejo, na primer, kar študentske organizacije oziroma njihovi funkcionarji ali pa funkcionarji sindikatov, pa pač predlagajte drugačno zakonodajo in odvzemite to pristojnost državnemu zboru. Dobili smo takšen zakon, kot ga je ministrstvo uskladilo, res pa je, da smo poslanci vladajoče koalicije na ta zakon vložili določene amandmaje in bomo ta zakon v nadaljevanju tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala. Preden preidemo na glasovanje prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Prehajamo na odločanje o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Ni obrazložitve glasu, gospodje. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 40. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da predlog za umik ni sprejet. Prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Državnemu zboru predlagam razširitev dnevnega reda z zahtevo skupine 20 poslancev, da državni zbor odloči o odločitvi kolegija, da se predlog zakona o dopolnitvi zakona o reviziji postopkov javnega naročanja, EPA 890 , obravnava po rednem postopku. Predlog za širitev ste prejeli z dopisom dne 15. junija 2006. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne. Prehajamo na - oprostite, gospod Rop, izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pred nami je predlog za razširitev dnevnega reda z zakonom o dopolnitvi zakona o revizijah postopkov javnega naročanja. Gre za predlog, ki smo ga obravnavali na kolegiju državnega zbora. Želim vas spomniti, da smo po za kolegij dokaz široki diskusiji sprejeli sklep, da se zavrne predlog, da se ta zakon sprejme po nujnem postopku. Sprejeli smo predlog, da si vsi skupaj vzamemo čas, tako državni zbor, poslanske skupine, poslanci, koalicija in opozicija in seveda tudi vlada, da se rešitve, ki so predlagane v tem zakonu, ponovno proučijo. Mi smo prepričani, da so rešitve, ki so v tem zakonu, neoptimalne, da so slabe, da so presenetljive in predvsem zelo težko razumljive. Želim vas opozoriti, da je v predlogu tega zakona sicer korektno navedena mednarodna primerjava podobnih sistemov v svetu [[Avstrija, Nemčija, Velika Britanija]] , in vas lepo prosim, da si pogledate te rešitve, ki so tukaj predstavljene. Tisto, kar je presenetljivo, nobena od teh rešitev vlada ne predlaga kot rešitev za Slovenijo. Izumila je svojo rešitev, izumila je neevropsko rešitev, izumila je, če hočete, rešitev, ki dejansko v polni meri omogoča politično kontrolo nad sistemom revidiranja javnih naročil. Resnično nobena država članica EU kaj takšnega na pozna, pozna samo ena država v Evropi, to je Makedonija in še ta je pod pritiskom, da spremeni svoj zakon. S takšno rešitvijo priti v trenutku, ko v Sloveniji prek javnih naročil izvajamo približno 500 milijard tovrstnih poslov, ob tem ko imamo in naj bi imeli probleme pri 500 milijonih zaradi problemov na enem od ministrstev, zaradi problemov in nesposobnosti v okviru enega sistema, se mi zdi popolnoma neprimerno, še zlasti pa ob tem, ko sočasno poslušamo diskusijo še o enem drugem naročanju in še o enih drugih naročilih, ki se tičejo Koroške. Morda vsi skupaj potrebujemo malo več časa, da pogledamo, kaj so tiste najboljše rešitve za Slovenijo. Zato vas prosim, zato apeliram na vas, da ponovno razmislite, da se danes ne odločimo za uvrstitev tega zakona na dnevni red, da opravimo diskusijo o njem in da sprejmemo za Slovenijo najboljše možne rešitve. Hvala.
Hvala. Gospod Veršnik.
Hvala za besedo. Da je stanje na področju javnih naročil nevzdržno, lahko zasledimo na vseh področjih, še posebej se s tem problemom srečujemo na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Pri obravnavi revizijskih poročil pri vseh revidirancih naletimo na kršitve pri javnem naročanju in na posledice revizijskih postopkov, ki nemalokrat povzročajo tudi gospodarsko škodo. Nihče ne nasprotuje pritožbam, če so utemeljene, z vsebinskimi problemi, pripombami. Nesmiselne pa so tiste, ki se nanašajo na formalnosti, ki so vedno preverljive in ne vplivajo na vsebino ponudbe. Pritiski na razpisne komisije in revizijsko komisijo s strani ponudnikov pa naraščajo premosorazmerno z velikostjo posla. Pri vsem tem pa ni pomembno, kako dobro ali slabo je bil izveden izborni postopek. Dokler se pogovarjamo o škodi, ki nastaja zaradi javnih naročil in revizije le-teh v gospodarstvu, bi človek vse to še nekako razumel. Ko pa se začnemo pogovarjati o življenju in zdravju ljudi, pa ni in ne sme biti nobene dileme več. Javno naročilo in revizijski postopek ne moreta in ne smeta biti razlog za ogrožanje življenja in zdravja ljudi, zato se v Slovenski demokratki stranki strinjamo s predlogom, da se v 11. členu zakona o reviziji postopkov javnega naročanja doda novi odstavek, ki bo omogočal predsedniku državne revizijske komisije, da zahtevek za revizijo ne zadrži postopka oddaje javnega naročila v primeru neposredne nevarnosti za življenje in zdravje ljudi. Omenjena sprememba zakona naj bi začela veljati naslednji dan po objavi v Uradnem listu. Poslanci Slovenske demokratske stranke smo tem spremembam naklonjeni in iz enega samega razloga, ker menimo, da interesi kapitala nikoli ne smejo pretehtati življenja in zdravja ljudi, zato bomo predlagane spremembe zakona o reviziji postopkov javnega naročanja tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Rad bi opozoril, da bomo odločali o tem, ali naj državni zbor danes glasuje o odločitvi kolegija, nič drugega - to se pravi, o vrsti postopka bomo odločali oziroma ali naj to sploh uvrstimo na dnevni red, da bomo danes odločali o vrsti postopka. Gospod Potrč.
Hvala lepa. Na razgovoru predsednika državnega zbora predlog vlade, naj se obravnava predlog zakona o dopolnitvi zakona o reviziji postopka javnega naročanja po nujnem postopku, ni dobil ustrezne podpore. Ob taki odločitvi se je večina poslanskih skupin, tokrat tudi z mnenjem celotne koalicije, tudi DeSUS-a, odločila za to, naj se zakon sprejema po nujnem postopku. V poslanski skupini Socialnih demokratov smo proti takšnemu predlogu. Menimo, da gre za vprašanje, ki mora biti domišljeno in obravnavano po rednem postopku. Menimo, da gre za tako pomembna vprašanja, ki jih rešuje ta zakon, ki bi zmanjšala pomen in odgovornost, ki ju ima način odločanja o reviziji postopkov javnega naročanja. Zgodilo bi se, da bi posebne pravice in posebna pooblastila pridobila vlada. Vlada bi bila tista, ki bi sama odločala, ali in v katerem primeru se pod določenimi pogoji sprejemajo odločitve. S tem bi dali dolžnost, pravico in odgovornost vladi, namesto da bi se postopek, kakršnega zahteva revizijska komisija in revizijsko poročilo, dalo v mnenje in odločanje zakonu, ki bo zagotovil potrebno obveznost, ki jo ima posebna revizijska komisija. Nesprejemljivo je, gospe in gospodje, da si dovolimo, da bi o tem ponovno odločala večina v državnem zboru na predlog koalicije in da bi prišli v položaj, ko bi namesto skrbne ocene, kdaj in v kakšnem primeru ter po kakšnem postopku naj se o zakonitosti odloča, ne pa, da se dajejo posebna pooblastila in posebne pravice vladi in vladni koaliciji in s tem hkrati tudi omogoča, da prihaja do slabih odločitev, ki bodo v škodo ustreznih pravic in zakonitosti postopka. Hvala.
Hvala. Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 26. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot A1 točko takoj po določitvi dnevnega reda seje. Državnemu zboru predlagam razširitev dnevnega reda z zahtevo skupine 18-ih poslancev, da državni zbor odloči o odločitvi kolegija, da se predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Univerze v Ljubljani, Univerze v Mariboru in Študentska organizacija Slovenije iz naslova kreditov, najetih za sofinanciranje razširitve in posodobitve prostorih pogojev, tehnološke opremljenosti, ter izgradnjo in prenovo študentskih bivalnih zmogljivosti EPA 913 in predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dodatni koncesijski dajatvi od prejemkov, izplačanih za občasna in začasna dela študentov in dijakov, EPA 914 , obravnavata po rednem postopku. Predlog za širitev ste prejeli z dopisom z dne 15. junija 2006. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 47, proti 16. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 1.b točko takoj po določitvi dnevnega reda seje. Državnemu zboru predlagam razširitev dnevnega reda z obravnavo predloga zakona o dopolnitvah zakona o nadzoru državne meje, nujni postopek. Predlog za širitev ste prejeli z dopisom dne 16. junija 2006. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti 4. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 20.a točko v četrtek, 22. junija 2002, po končanem glasovanju. Poslanska skupina Socialnih demokratov je 16. junija 2006 predlagala razširitev dnevnega reda seje zbora za obravnavo poročila nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije za leto 2004. Predlog za širitev je v nasprotju s sedmim odstavkom 64. člena in četrtim odstavkom 41. člena poslovnika zbora, zato državni zbor o predlogu ne bo glasoval. Tako predlagam - imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Moj proceduralni predlog je, da se o tej razširitvi glasuje. Namreč, odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na svoji 8. nujni seji 13.10.2005 sprejel sklep: "Odbor predlaga Državnemu zboru, da navedeno poročilo obravnava takoj, ko mu bo posredovano revizijsko poročilo Računskega sodišča o poslovanju Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije v letu 2004." To revizijsko poročilo je prišlo v državni zbor 1.6.2006, vi ste sklicali današnjo 18. sejo državnega zbora 9.6.2006, torej bi, gospod predsednik, morali že zaradi sprejetega sklepa na odboru in gradiva, ki je prišlo 1.6.2006, na današnjo sejo že sami uvrstiti to točko dnevnega reda, ker so bili izpolnjeni vsi poslovniški pogoji. Tako da, odbor za kmetijstvo, ki je na 13. nujni seji sicer obravnaval to revizijsko poročilo oziroma bi moral obravnavati to revizijsko sporočilo, je sicer sprejel sklep, da se to odloži, ko bo opravljeno pač odzivno poročilo sklada na te ugotovitve računskega sodišča, kar pa seveda ni razlog za to, da danes ne bi imeli že na sklicu te seje državnega zbora točko Poročilo nadzornega odbora Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije za leto 2004. Zato predlagam, gospod predsednik, da o tej razširitvi glasujemo, kajti podani so resnično vsi pogoji za to, da bi ta točka že bila na dnevnem redu, ne pa, da se trenutno celo odločamo o tem, ali bomo sploh lahko glasovali o razširitvi. Hvala.
Gospod Veber, motite se, ne izpolnjuje poslovniških pogojev ta točka. Ko bo izpolnjevala poslovniške pogoje in ko bo matično delovno telo dokončalo svojo obravnavo in predlagalo obravnavo na plenarni seji, bom seveda to uvrstil. Taki predlogi, prosim, da se posredujejo kolegiju in sedaj ni prostor, ni čas za nadaljnjo razpravo o tej točki. Tako predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem ter s seveda sprejetimi spremembami in dopolnitvami. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 15. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je dnevni red 18. seje zbora določen. Gospodje, kadar se glasuje o dnevnem redu, ni obrazložitev glasu, ni prekinitve glasovanja. Prehajamo na 1.A TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA ZAHTEVE SKUPINE 20 POSLANCEV, DA DRŽVNI ZBOR ODLOČI O ODLOČITVI KOLEGIJA PREDSEDNIKA DRŽVNEGA ZBORA, DA SE PREDLOG ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O REVIZIJI POSTOPKOV JAVNEGA NAROČANJA, EPA 890 , OBRAVNAVA PO REDNEM POSTOPKU. Želi predlagatelj obrazložiti svoj predlog oziroma kot ugotavljam imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala za besedo. Gospod predsednik, jaz sicer ne dvomim v vaše sposobnosti, ne dvomim v vaše znanje, ne dvomim v vaše sposobnosti vodenja seje, ampak pred glasovanjem o dnevnem redu sem dvignil roko, dajte mi povedati, ali ste vedeževalec, da ste vedeli, da hočem obrazložitev glasu ali proceduralni predlog. Dvignil sem roko, lahko bi me vsaj vprašali, ali želim proceduralnega ali ne! Želel sem proceduralni predlog, niste mi ga dali, zato ste kršili poslovnik. Prvič danes, upam, da nikoli več na tej seji. Hvala.
To ni bil proceduralni predlog in sejo jaz vodim. Še enkrat sprašujem, ima predlagatelj željo po dodatni obrazložitvi? Gospod Veršnik, izvolite.
Hvala za besedo. Glede tega zakona sem že v uvodu povedal svoje in stališče Slovenske demokratske stranke, in ker vsi vemo, tudi če se nekateri tukaj sprenevedajo, vemo, za kaj gre, in menim, da je smiselno, da ta predlog obravnavamo po hitrem postopku, da ne bomo naredili še več škode, kot smo jo že do sedaj. Hvala lepa.
Hvala. Kolegij predsednika je na 65. seji dne 9. junija sklenil, da se predlog zakona o dopolnitvi zakona o reviziji postopkov javnega naročanja, ki ga je vlada Republike Slovenije predložila po nujnem postopku, obravnava po rednem postopku. V poslovniškem roku 5 dni, kot ste slišali, je zoper odločitev kolegija skupina 20 poslancev s prvopodpisanim mag. Francem Žnidaršičem zahtevala, da na podlagi desetega odstavka 21. člena poslovnika o odločitvi kolegija odloči državni zbor. O tej zahtevi torej ni razprave in obrazložitve glasu, zato glasujemo o tej zahtevi. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 47. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da zbor predloga sklepa ni sprejel, zato bo zakon obravnavalo matično delovno telo po nujnem postopku. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 1.B TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO ZAHTEVE SKUPINE 18. POSLANCEV, DA DRŽAVNI ZBOR ODLOČI O ODLOČITVI KOLEGIJA PREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, DA SE PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE Z OBVEZNOSTJO UNIVERZE V LJUBLJANI, UNIVERZE V MARIBORU IN ŠTUDENTSKE ORGANIZACIJE SLOVENIJE IZ NASLOVA KREDITOV, NAJETIH ZA SOFINANCIRANJE, RAZŠIRITVE IN POSODOBITVE PROSTORSKIH POGOJEV IN TEHNOLOŠKE OPREMLJENOSTI TER IZGRADNJO IN PRENEOVO ŠTUDENTSKIH BIVALNIH ZMOGLJIVOSTI, EPA 913 , TER PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH DOPOLNITVAH ZAKONA O DODATNI KONCESIJSKI DEJATVI OD PREJEMKOV, IZPLAČANIH ZA OBČASNA IN ZAČASA DELA ŠTUDENTOV IN DIJAKOV, EPA 914 , OBRAVNAVATA PO REDNEM POSTOPKU. Kolegij predsednika je na 65. seji dne 9. junija 2006 sklenil, da se navedena predloga zakonov, ki jo je vlada Republike Slovenije predložila po nujnem postopku, obravnavata po rednem postopku. V poslovniškem roku 5 dni je zoper odločitev kolegija skupina 18 poslancev s prvopodpisanim mag. Francem Žnidaršičem zahtevala, da na podlagi desetega odstavka 21. člena poslovnika o odločitvi kolegija odloči državni zbor. V zvezi z odločitvijo kolegija, da se navedena predloga zakona obravnavata po rednem postopku, dajem besedo predstavniku predlagateljev, če želi dodatno obrazložiti. [[Ne želi.]] O tej zahtevi ni razprave in obrazložitve glasu, zato prehajamo na odločanje o posameznih predlogih. Najprej predlagam zboru, da odloči o naslednjem sklepu: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Univerze v Ljubljani, Univerze v Mariboru in Študentske organizacije Slovenije iz naslova kreditov, najetih za sofinanciranje razširitve in posodobitve prostorskih pogojev in tehnološke opremljenosti ter izgradnjo in prenovo študentskih bivalnih zmogljivosti, se obravnava po rednem postopku. Če državni zbor sklepa ne bo sprejel, bomo predlog zakona obravnavali po nujnem postopku. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 44. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor navedenega predloga ni sprejel, zato bo zakon obravnaval po nujnem postopku. Sedaj predlagam zboru, da odloči o naslednjem sklepu: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dodatni koncesijski dajatvi od prejemkov, izplačanih za občasna in začasna dela študentov in dijakov, se obravnava po rednem postopku. Če državni zbor sklepa ne bo sprejel, bomo predlog zakona obravnavali po nujnem postopku. Glasujemo. Navzočih je 62 poslankin poslancev, za je glasovalo 18, proti 42. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da zbor predloga ni sprejel, zato bo zakon obravnavan po nujnem postopku. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.00 uri z obravnavo 1. točke dnevnega reda, to je z vprašanji poslank in poslancev.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci ter spoštovani ministri! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 25 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom ter drugim odstavkom 245. člena poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo 3 minute, predsednik vlade in ministri odgovorijo na vprašanja največ v 5 minutah, enako tudi, če je vprašanje postavljeno več ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Prosim poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v 2 minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri: ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospa Marija Lukačič, in minister za zunanje zadeve, dr. Dimitrij Rupel, od 17.00 ure dalje. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik vlade ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru; v tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klopi ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katere v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno, bo na prva štiri vprašanja odgovarjal predsednik vlade, gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil gospod Matjaž Han. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani predsednik vlade, ministrski zbor in spoštovani poslanci! V zadnjem času smo priče, da mediji pomemben delež pozornosti namenjajo različnim problemom, ki tarejo Slovenske železnice. V mislih imam katastrofalne poslovne rezultate, problematiko nezavarovanih železniških prehodov, razprtije med sindikati, slabo železniško infrastrukturo ter nesoglasja med upravo holdinga in nadzornim odborom Slovenskih železnic. V javnosti skušajo predstavniki poslovodstva Slovenskih železnic ter pristojni vladni predstavniki ustvariti vtis, da je na železnicah vse v najlepšem redu. Žal pa rdeče številke v poslovnih bilancah holdinga in prek 3.000 zbranih podpisov zaposlenih za odpoklic delavskega direktorja in ne nazadnje tragedije, ki so se končale s človeškimi žrtvami zaradi neurejenih železniških prehodov, kažejo, da je na Slovenskih železnicah nekaj hudo narobe. Socialni demokrati smo na te težave večkrat opozorili, med drugim smo zahtevali tudi sklic izredne seje parlamentarnega odbora za promet, pri čemer pa so bili problemi železnic deležni ironije in posmeha predvsem iz vrst poslovodstva Slovenskih železnic, namesto da bi skušali iskati rešitve nastale situacije. Ne glede na to ostaja stališče Socialnih demokratov nespremenjeno. Ocenjujemo, da problematika na Slovenskih železnicah terja največjo pozornost nas vseh, predvsem pa tudi vas, spoštovani predsednik, in vlade, ki jo vodite. Pri tem se zavedamo, da ta ni nastala včeraj niti ob vašem prevzemu oblasti. Skrbi pa nas, da se poslovodstvo holdinga in vlada reševanja izpostavljenih vprašanj ne lotevata ustrezno. Zato smo se Socialni demokrati odločili, da vas povprašamo: Kdaj namerava vlada Republike Slovenije dokončno udejanjiti voljo volivk in volivcev, izraženo na referendumu novembra leta 2002, po kateri naj bi se Slovenske železnice organizirale v holding s tremi hčerinskimi družbami, ki bodo dejansko samostojno delovale na trgu, k čemur nas zavezujejo tudi direktive Evropske unije? Kakšna je vladna strategija odpravljanja poslovnih ter kadrovsko-organizacijskih težav, s katerimi se vsakodnevno soočajo Slovenske železnice? Ter: Kdaj lahko davkoplačevalci pričakujejo, da bo državni proračun razbremenjen plačevanja milijard za pokrivanje tekočih izgub na Slovenskih železnicah? Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Stanje celotnega železniškega sistema v Sloveniji ni dobro in je posledica dolgoletnega zanemarjanja tega sistema. Tudi rezultat referenduma ni bil izveden, čeprav bi moral biti v skladu z zakonom realiziran že v letu 2003. Ta vlada je prevzela odgovornosti konec leta 2004, podedovala takšno stanje, ga rešuje, kolikor je možno v tem času. Do konca letošnjega leta naj bi bili sprejeti predpisi, ki obravnavajo celoten paket železniške zakonodaje. To bi moralo vzpostaviti realno pravno normativno podlago za boljše delovanje samega sistema. Poleg tega pa se bodo uredili tudi odnosi med holdingom Slovenske železnice, agencijo, javno agencijo za železniški promet in pristojnim ministrstvom. Ne drži, da tukaj vlada ali država v tem času ni izvedla tistih obveznosti, ki so izhajale iz te odločitve. Vlada je to v glavnem naredila, res je da vsega tistega, kar bi bilo treba narediti v samem sistemu, ni bilo narejeno in so šle stvari nekoliko počasi. Za finančno sanacijo sistema je bilo v tem času namenjenih 15 milijard tolarjev. Šlo je predvsem za dokapitalizacijo in prevzem dolga s strani države. Potem je šlo tukaj za skoraj milijardo in pol subvencij, predvsem za prestrukturiranje, za zmanjšanje števila zaposlenih. Za to je bilo sicer namenjeno v osnovi 2 milijarde tolarjev, vendar cilj ni bi realiziran, zato tudi sredstva niso bila izplačana. In seveda je šlo tudi za 30 milijard tolarjev poroštev, ki jih je dala država, in s tem skoraj v celoti obveze, ki so bile sprejete, tudi izpolnila. In na strani železnic ni bilo sledenja tem načrtom v zadostni meri. Res je tudi, da v tem trenutku še nimamo - nikoli doslej ga nihče ni pripravil in v tem trenutku še vedno nimamo dokončnih odgovorov na vprašanje, do kdaj bomo sanirali celoten železniški sistem oziroma do kdaj smo to sposobni narediti in koliko sredstev smo za to sposobni nameniti. Izračuni namreč kažejo, da bi za celotno sanacijo potrebovali med 8 in 10 milijard evrov. To je velikanska investicija, ki daleč prekaša tudi doslej največjo nacionalno investicijo v avtocestnem omrežju in prej, preden se tukaj lotimo posamičnih delov, bi potrebovali celotno sliko. Vlada bo v letošnjem letu zagotovila celotno sliko. Pripravljen bo tudi strateški načrt ali nacionalni načrt razvoja železniške infrastrukture do leta 2020 in znotraj resolucije o strateških in nacionalnih programih bomo za ta čas ali še nekoliko dlje, do leta 2023, namenili tudi ustrezen delež sredstev ali pa virov financiranja za to sanacijo oziroma za modernizacijo Slovenskih železnic. Ko bo ta okvir znan, bo tudi jasno, v kolikšnem merilu, predvsem pa s kakšnim tempom, ker predvsem za to vprašanje gre, v kakšnem časovnem obdobju smo to sposobni storiti. Skratka, ko bo ta okvir znan, bo znana tudi časovna dimenzija. Omenil bi še to, da proračun Republike Slovenije ne vsebuje nobenih postavk, ki bi omogočale pokrivanje izgub na železnicah in se to tudi ne počne. Proračunska sredstva so namenjena zgolj za pokrivanje stroškov obvezne gospodarske javne službe, ki jo izvajajo Slovenske železnice na področju vzdrževanja železniške infrastrukture.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik! Približno takšen odgovor sem tudi pričakoval in se bojim, da na tak način ne bomo prepričali Evropske komisije, v kolikor se bo Slovenija znašla v postopkih zaradi neizpolnjevanja evropskih direktiv. Zato se mi zdi v tem delu sklicevanje na prejšnje vlade brezpredmetno, ker vemo, da se je prejšnje poslovodstvo začelo organizirati tako, kot to evropske direktive velijo. Tudi spoštovani komisar za promet, gospod Barrot, ki je bil na obisku v Sloveniji, se je strinjal s takšno organizacijo v Slovenskih železnicah. Bojim se, da pa ta vlada nima neke strategije odpravljanja težav na Slovenskih železnicah, ker se je lepo pokazalo v zadnjem primeru, ko je večina vladnih predstavnikov v nadzornem svetu Slovenskih železnic tako rekoč čez noč spremenila svojo odločitev in dala soglasje za najem 3,2 milijarde tolarjev vrednega posojila za Slovenske železnice, kot sem že prej rekel, kjer gre samo za pokrivanje tekoče izgube oziroma tukaj je šlo celo za plače in pa za regres za zaposlene - kar osebno nimam nič proti. Očitno lahko v Sloveniji nekateri lahkomiselno sprejemajo odločitve o milijardnih vsotah, po drugi strani pa je proračunska postavka za problem nezavarovanih železniških prehodov prazna, čeprav ste v koalicijski pogodbi jasno zapisali, da se bo to saniralo. Rad bi pa še opozoril na eno dvoličnost vaše vlade; razrešili ste kar nekaj uspešnih predsednikov uprav družb iz neposlovnih razlogov ali pa so ti odšli iz tako imenovanih osebnih razlogov. V primeru Slovenskih železnic pa je predsednik uprave holdinga in član Slovenske demokratske stranke očitno ostal iz osebnih razlogov, saj bi moral biti zaradi poslovnih rezultatov in odnosa do dela že zdavnaj krivdno razrešen.
Hvala. Gospod predsednik.
Ne vem, kaj naj odgovorim na kontradiktorne trditve. Če bi prejšnja poslovodstva dobro delala, potem teh problemov sploh ne bi bilo. Mislim, da nobeno poslovodstvo Slovenskih železnic doslej ni bilo kos tej nalogi, absolutno nobeno. Tudi prejšnje je samo lažno prikazovalo stanje s tem ko je zniževalo amortizacijo in prikazovalo boljše rezultate. To je popolnoma jasno in postopki v zvezi s tem potekajo. Ali bo sedanje poslovodstvo kos nalogi - ne vem, je pa novo in nekaj časa mu je treba dati za to priložnost. Se pa napada že od samega začetka in tudi prvič slišim, da bi bil direktor Slovenskih železnic član naše stranke, mogoče imate vi boljše podatke, ampak jaz tega ne vem. Rekel bi tudi to, da se nekih večjih investicij v ta sistem nima smisla lotevati, dokler ni celotne slike, če se je čakalo toliko časa in če se je sistem zanemarjalo toliko časa, potem je treba nameniti ali žrtvovati še nekaj mesecev, da se dobi realna ocena stanja in da vemo, pri čem smo. Tukaj pa je napaka tudi v tem, ko se je delalo posamične projekte, razglašalo posamične železniške odseke ali tire - druge, ali tretje, ali pa prve - za nacionalni interes, ni se pa videlo celotne slike. Če bi toliko energije, kot je bilo to vloženo, bilo vloženo tudi v sanacijo celotnega stanja, potem bi danes imeli vsaj neko jasno sliko pred sabo, ne bi imeli osmih milijard evrov za sanacijo, bi pa imeli jasno sliko in bi vedeli, kako in kaj naprej. To zdaj nastaja in, kot že rečeno, do konca tega leta, to je tudi v normativnem programu vlade, bomo dobili zaokroženo normativno ureditev, na podlagi katere se bo dalo stanje urejati, hkrati pa tudi v to resolucijo, kjer bomo videli, koliko lahko v prihodnjih, recimo, 15-ih letih namenjamo za modernizacijo železniškega sistema. Da pa je stanje slabo, se ni treba prepričevati, oba to veva, pred sto leti je vlak od Ljubljene do Jesenic vozil eno uro, pa danes tudi vozi skoraj eno uro.
Hvala. naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Sašo Peče v imenu Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! Če je bilo poslansko vprašanje kolega Hana vezano na sposobnost vlade in če je bil odgovor predsednika vlade vezan na odgovornost izključno prejšnje vlade in s tem nepriznavanje svojega obstoja, dovolite, da vas jaz vprašam o vprašanju pravičnosti oziroma spoštovanju Ustave Republike Slovenije s strani vaše vlade kot izvršilne veje oblasti. Danes smo priča zelo netransparentnemu načinu financiranja verskih skupnosti v naši državi, kar ni v prid ne pripadnikom verski skupnosti in, ne nazadnje, kar ni v prid ne proračunu in Republiki Sloveniji v celoti. Če lahko z gotovostjo trdimo, da je obstoječi sistem financiranja, torej 41,7% vira financiranja, sofinanciranja zavarovancev bilo financirano s strani države, potem lahko še z večjo zagotovostjo trdimo, da vlada Republike Slovenije v okvir svojega novega načrtovanega zakona o verskih skupnostih predvideva minimalno financiranje s strani 60%. Minimalnega financiranja, kar pomeni z drugimi besedami, da lahko dosežemo oziroma se bojim, da bo vlada Republike Slovenije v popolnosti izničila ustavno določbo o ločenosti cerkve s strani države in financirala verske uslužbence v 100% zavarovanja. Iz tega naslova vas sprašujem: Zakaj vlada Republike Slovenije ni pripravljena sprejeti modela poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke o uvedbi tako imenovanega prostovoljnega cerkvenega najsibo davka ali prispevka; tistega vira financiranja, ki bi jasno nakazoval ločenost med cerkvijo in državo; tistega vira, ki bi enkrat v obdobju petih let omogočil, da se državljanke oziroma državljani odločijo v okviru danega momenta po vašem vzoru, gospod Janša, kot ste ga predvidevali o evidentiranju nepremičnin v okviru naše države, da pristopijo prostovoljno, v kolikor ne pristopijo, seveda ne pristopijo k petletnemu financiranju najsibo ene izmed verskih skupnosti. Da bom lažje govoril v nadaljevanju, se bom opredelil samo na rimskokatoliško cerkev. Verjetno veste, takrat ste bili poslanec in verjamem, da prav tako zagnano, kot ste danes premier, slovenska država se je odločila, da bo kot osnovni vir financiranja verskih skupnosti opredelila denacionalizacijo. Denacionalizacija je omogočila, da je rimskokatoliška cerkev postala najbogatejši subjekt v okviru naše države. V Nacionalni stranki trdimo, če hočemo obdržati ločenost med državo in cerkvijo, bi bilo nujno potrebno, da Slovenija tudi spoštuje to določbo v obliki prostovoljnega prispevka tistih državljanov, ki se za to odločijo. Gospod Janez Janša, sprašujem vas, zakaj v sklop predvidenih socialnoekonomskih reform, kjer predvidevate dvig vseh davkov, ne upoštevate tistega, ki bi uresničeval ustavno določbo? Hvala.
Hvala. Gospod predsednik.
Hvala za vprašanje. Cerkvenega davka vlada ne predvideva, smatramo, da novi davki niso potrebni, prej je potrebno kakšnega ukiniti. Kar se tiče pa prostovoljne narave potencialnega davka, pa ta možnost obstaja že sedaj, dejanje prostovoljnih prispevkov verskim skupnostim je v davčnem sistemu Republike Slovenije urejeno, podprto z ustreznimi davčnimi instrumenti tako, da lahko vsak zavezanec bodisi pravna oseba bodisi posameznik, ki opravlja dejavnost uveljavlja znižanje davčne osnove za znesek izplačil v denarju oziroma za donacije, tudi za religiozne namene do 0.3% davčnega prihodka. Vsaka fizična oseba pa lahko tudi zmanjša letno davčno osnovo za do 2% v primeru, če pač podari v naravi določeno stvar za religiozne namene. Kdor se želi prostovoljno za to odločiti, se lahko odloči in Republika Slovenija že dolgo časa v svojem davčnem sistemu to upošteva kot olajšavo. Kar se tiče ustavne ločenosti cerkve in države. To ločenost poznajo praktično vse evropske države in samo nekaj teh držav pozna tudi tako imenovani cerkveni davek v različnih izvedbah, tako da med tema dvema pojmoma enostavno ni neposredne korelacije. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Peče.
Hvala. Gospod Janez Janša - predsednik vlade, v vašem odgovoru, vsaj po moji oceni, mrgoli blefa. Poudarjate, da je prostovoljni prispevek že danes vključen v sistem fiskalne politike, prosim vas lepo, povejte v nadaljevanju vašega odgovora, kot kaj so opredeljeni v okviru slovenske fiskalne zakonodaje - torej davčne zakonodaje, da boste vedeli, o čem govorim - prispevki, ki jih pripadniki verske ali rimskokatoliške skupnosti plačujejo v tako imenovane košarice. Gospod predsednik, če mi boste na to odgovorili, potem bom verjel, da je temu tako. Ampak ker temu ni tako, naj vam povem, da gre v tem primeru za najbolj elementaren primer sive ekonomije. Po drugi strani, ko govorite o prostovoljni odločitvi, drži, ob tem pa seveda verjetno namenoma pozabljate, da je danes sleherni Slovenec oziroma Slovenka obvezno obdavčen za financiranje verskih skupnosti. In razlika, kot jo ponujamo v modelu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, je predvsem v tem, da tisti, ki se čutijo pripadniki posamezne verske skupnosti, bi imeli možnost, da financirajo posamezno versko skupnost, tisti pa, ki tako ne čutijo, ne bi bili deležni davčnega bremena skozi splošne davčne bremenitve v naši državi. Prepričani smo, da je spoštovanje ustavne določbe o ločenosti cerkve in države osnovni pogoj, da bi pristopili k spremembi fiskalne politike. Za zaključek dovolite, da povem, ravno v povezavi s tem, ko govorite o nekaterih evropskih državah, vem, da so vas strokovni sodelavci seznanili z različnimi modeli financiranja rimskokatoliške ali katerekoli druge verske skupnosti. In dovolite, da vam prav tako povem, da imata vsaj Nemčija in Avstrija model, ki omogoča financiranje določene verske skupnosti prostovoljno s strani njihovih pripadnikov. In po naši oceni sta dve milijardi letno, kolikor finančnih sredstev nameni proračun Republike Slovenije za financiranje rimskokatoliške cerkve, absolutno preveč. Naj bo vsak financiran na podlagi števila članov, pripadnikov te verske skupnosti. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Prepričan sem, da bi največja cerkev v Sloveniji z veseljem podprla vaš predlog, naj bo vsaka verska skupnost financirana na podlagi števila članov. Ampak v tem primeru ne gre za to, gre za izbor ustreznega modela. Cerkveni davek je redka oblika financiranja verskih skupnosti, redka v svetu in redka v državi. Kot že rečeno, bi mi bolj želeli kakšen davek ukiniti kot dodati in zaradi tega vlada ne bo vključila cerkvenega davka v paket reform.
Hvala. Imate predlog za razpravo o odgovoru? Izvolite.
Na podlagi pravice, ki mi jo daje 246. člen poslovnika državnega zbora, bi predlagal razširjeno razpravo, posebej na podlagi tega, da smo v zvezi z omenjenim davkom oziroma financiranjem verskih skupnosti v naši državi bili nedavno priče predlogu s strani poslanske skupine Liberalne demokracije in ne nazadnje smo danes priče tudi s strani vladajoče večine. Ob tem pa dovolite, gospod Janša, ravno zaradi tega, da bodo vaši odgovori bolj kredibilni, v Evropi obstaja več načinov financiranja in direktive Evropske unije omogočajo nacionalni zakonodaji, da se sama odloči o načinu financiranja med državo in versko skupnostjo. Torej, ne slediti izključno tistim državam, ki v popolnosti iz državnega proračuna financirajo verske skupnosti. Ob tem pa dovolite, da še enkrat poudarim, da po moji oceni zlonamerno - poudarjam, zlonamerno - odgovarjate z napačnimi trditvami. V Nacionalni stranki vam ponujamo model prostovoljnega prispevka, ne novega davka in tega se vi zavedate. Obstoječi davčni sistem, ki bo dodatno bremenil na podlagi vašega novega zakona, bo finančno obremenil državljanke in državljane, po modelu, ki vam ga ponujamo v okviru Nacionalne stranke, pa bodo verske skupnosti bremenile izključno tiste, ki se bodo za to prostovoljno odločili, v tem je razlika med vašim modelom in našim modelom. Po naši oceni, torej po predlogu Nacionalne stranke se imajo ljudje pravico prostovoljno odločiti, ali bodo in katero versko skupnost bodo financirali, po vašem modelu bo pa vsak sleherni državljan dolžen sofinancirati zavarovanje verskih uslužbencev v višini minimalno 60%, poudarek je na minimalno, kar pomeni, da bomo dosegli v marsikaterem primeru, če bo ta vlada nadaljevala z načinom dela, kot ga ima, tudi 100%. Državnemu zboru, poslankam in poslancem državnega zbora predlagam, da jutri v okviru glasovanj podpre razpravo in s tem vladi Republike Slovenije jasno nakaže, če ni vlada pripravljena spoštovati Ustave Republike Slovenije in govora oziroma dikcije o ločenosti vere oziroma cerkva in Republike Slovenije kot države, pa to ustavno določbo spoštuje državni zbor. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Saša Pečeta, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo dr. Matej Lahovnik, ki bo postavil poslansko vprašanje v imenu Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik vlade, zanima me, kako razumete vlogo in pomen nacionalnega gospodarstva pri uresničevanju temeljnih razvojnih programov? To vas sprašujem še posebej zato, ker ste se odločili, da boste za 63 milijard tolarjev kupili finske oklepnike namesto domačih proizvajalcev. Vem, da imate za odločitev za nakup takšne opreme podlage tudi v odločitvah državnega zbora. Strinjam se z vami v tem, da je varnost slovenskih vojakov na prvem mestu in da je treba upoštevati tudi interes davkoplačevalcev. Kljub temu pa obstaja cela vrsta indicev, da je šlo pri omenjenem poslu za celo vrsto nepravilnosti in oškodovanj. Ko ste bili na Koroškem, ste dejali, da je treba spodbuditi razvoj nekaterih panog, ki so zastale v razvoju. Prejšnji teden je šla v stečaj lesna tovarna iz Koroške, čeprav ste omenjali lesno industrijo, sedaj se podobno očitno obeta tudi oborožitveni industriji. Ko pogledamo to transakcijo, ki jo boste izvedeli, se pojavlja cela vrsta vprašanj. Dejal sem, prvič, cena, interes davkoplačevalcev. Ko sem pogledal na internetne strani "defence talk", ki so javno dostopne že več kot teden dni, sem ugotovil, da bodo Hrvati bistveno ceneje kupili te iste oklepnike kot Slovenci, tam je cena 1,35 milijona evrov, vaš minister Erjavec, ki se sedaj zabava in smeji, pa jih kupuje po 1,93 milijona evrov. Razlika je 580 tisoč evrov pri enem oklepniku. Veste, kupujemo takšno število oklepnikov za akcijo, kot da bi bili v akciji, so pa bistveno dražji kot v ostalih primerljivih državah. Razlika pri 136-ih okrepnikih je 18,9 milijard tolarjev v primerjavi s Hrvaško. To je vrednost investicije enega onkološkega inštituta. Zato me zanima: Kaj boste ukrenili, da se tukaj razjasnijo vse nepravilnosti? Zanima me, zakaj je potrebno kupovati preko dvomljivega posrednika, zakaj ministrstvo za obrambo samo se ne pogaja s finskim proizvajalcem? Druga stvar, ki jo želim posebej izpostaviti, je dejstvo, da je imel slovenski ponudnik možnost do 29. maja 2006 dopolniti svojo ponudbo, kar je tudi storil v obsegu 1450 strani. To je toliko gradiva. Še isti dan je ta medresorska komisija izbrala finskega proizvajalca. Sprašujem se, ali res kdo verjame, da je mogoče v uri ali dveh preštudirati toliko gradiva? Tudi argument, češ da boste na ta način zagotovili 1950 delovnih mest, posredno, je seveda močno vprašljiv, še posebej zato, ker v medresorski komisiji niso znali razložiti, ne o katerih dejavnostih, ne pri katerih podjetjih, in je dejstvo, da se ti oklepniki proizvajajo na Finskem in da proizvodnja vsaj še leto in pol v Sloveniji ne bo mogoča. Hvala za odgovor.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala tudi za to vprašanje. Sem ga prav vesel, ker se pojavlja toliko neresnic v zvezi s to temo, da je dobra vsaka priložnost za odgovarjanje na takšna podtikanja. Prvič, kar se Hrvaške tiče. Na Hrvaškem šele poteka postopek za izbor ponudnika, ne vemo, po kakšni ceni bo Hrvaška sprejela odločitev. Cena oklepnih vozil kategorij, kot so razpisane pri nas ali na Hrvaškem, se giblje glede na konfiguracijo tam med enim in šestimi milijoni evrov, odvisno kaj boste dali na ta oklep. In zato govoriti o tej razliki je, bom rekel, za popolnega laika z osnovno šolo zelo zavajajoče, kaj šele za nekoga, ki se spozna na številke. Kar se tiče domačega in tujega ponudnika. Oba ponudnika na tem razpisu ministrstva za obrambo ponujata tuj izdelek. Ne gre za konkurenco domačega in tujega ponudnika, gre enostavno za vprašanje, koliko domačih delov ali pa doma proizvedenih delov domačega znanja in dela bo vgrajeno v eno ali drugo vozilo. Ponudnik, ki je bil izbran, je ponudil bistveno večji delež domače proizvodnje, tako da s tega vidika je bil izbran domač ponudnik. Kar se tiče lastnikov podjetij. Pojavlja se zavajajoč podatek, da je lastnik Sistemske tehnike oziroma tega ponudnika slovenski. Eden od manjšinski lastnikov je slovenski, to je Viator Vektor. Prejšnja vlada je za skromnih nekaj milijonov to podjetje prodala temu ponudniku, ta kupec, se pravi Viator Vektor, pa je nemudoma to podjetje bistveno dražje prodal Štajerju. Štajer pa je v tem času prešel v last General Dinamics, ameriškega podjetja. Tako da gre za dve tuji podjetji, za dva tuja ponudnika, je popolnoma jasno, če brskate po internetu, poglejte še to, povsod piše in ne zavajati slovenske javnosti o tem, da je bil izbran finski dobavitelj, domač pa zapostavljen. Kar se tiče cene in kvalitete, po informacijah, ki jih jaz imam, je bil izbran boljši in cenejši ponudnik. Ne vem, kako bi lahko ministrstvo opravičilo izbiro, če bi bilo obratno. Jaz ne vem, kako bi lahko to naredilo. Jaz mislim, da bi morali ministra pribijati na zatožno klop, če bi ravnal obratno. Glede na lastništvo obeh ponudnikov, tudi glede na lastnika Sistemske tehnike, se je treba vprašati, kam je šla ta razlika v ceni, ki obstaja med obema ponudnikoma. Me prav zanima, poleg tega pa je v vsakem primeru, v situaciji, kakršna je, ko gre za argument delovnih mest, možno tiste, ki se spoznajo na tovrstno proizvodnjo, vključiti v izdelavo v obeh primerih. Ampak to ne pomeni, da gre za domači izdelek. V primeru ponudbe Sistemske tehnike gre za 25% domačega prispevka, v primeru ponudnika, ki je bil izbran in zastopa finsko podjetje, gre za 30 oziroma nekaj več odstotkov domače proizvode. Kar se tiče cene v primerjavi z ostalimi državami, ki se zdaj tudi ukvarjajo s to nabavo, lahko to primerjate s Poljsko in še nekaterimi drugimi državami, ki so dokončale ali pa so v postopku izbora. In te cene so seveda primerljive, odvisne so pa tudi od količin, razlika je, ali naročite 600, 1.500 ali pa 64 oziroma 135 izdelkov. Želel bi si, da se to vprašanje res ne politizira, še posebej pa, da se to ne dela na podlagi zgrešenih podatkov ali pa celo lažnih podatkov, kot je ta glede primerjave s Hrvaško.
Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik vlade, niste odgovorili na moje bistveno vprašanje. Ali se boste zavzeli, da bo ministrstvo za obrambo sklenilo posel neposredno s finskim proizvajalcem, ali pa ga bo še naprej moralo skleniti preko posrednika, ki je bil v obdobju 1991 do 1994, ko ste bili vi minister za obrambo, tudi vodja nabav na ministrstvu za obrambo? Jaz mislim, da ni nobenega razloga, in s tem se je strinjal tudi minister za obrambo, da se posel sklene neposredno in se izloči posrednike, ki pobirajo mastne provizije. To je prvo vprašanje. Ko govorimo o konkretnih podatkih, tudi na Poljskem, res je. Tudi za 11% dražje bomo kupili kot Poljaki. Če pa govorimo o konkretnih številkah, je pa treba le nekaj stvari še povedati. Govoriti, da bo delež slovenske industrije večji v primeru tega finskega proizvajalca, je za vodilnega obramboslovca v tej deželi precej vprašljivo. Še posebej zato, ker dobro veste, da proizvodnja leto dni in pol ne bo mogoča v Sloveniji. Torej se bo prvih 64 oklepnikov nedvomno proizvedlo na Finskem. Sprašujem se, kakšen bo potem delež slovenske industrije in slovenskih delavcev pri teh oklepnikih. To je jasno tudi laikom, da gre tukaj za celo vrstno nepravilnosti. In še posebej niste odgovorili na vprašanje: Kako je mogoče v uri, dveh naštudirati 1.450 strani takšne dokumentacije? To mi povejte kot strokovnjak, to je dejstvo, to ste nesporno. Ali lahko neka komisija v uri, dveh preštudira 1.450 strani takšnega gradiva in reči: finski oklepniki so boljši kot slovenski. Da ne omenjam tega, da so se na isti dan izvajala še testiranja voznih lastnosti teh vozil. Tukaj je cela vrsta nepravilnosti, cela vrsta dvomov, zato vas sprašujem: Ali boste podprli revizijo tega postopka? Ali se boste v nadaljevanju interesov davkoplačevalcev zavzeli, da ministrstvo za obrambo neposredno sklene posel s komerkoli, ne pa da uporablja posrednike?
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Nekaj stvari je treba reči tudi na te trditve. Prvič to, da se je gospod poslanec gladko izmislil, da je ponudba za 11% dražja kot na Poljskem. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Preden se bo dalo govoriti o odstotkih, bo potrebno zaključiti pogajanja. Sedaj je bil izbran samo ponudnik, preden bo sklenjena pogodba, bo pač določena konfiguracija in še marsikaj. Kar se tiče posrednikov, ta vlada ni vzpostavljala sistema javnega naročanja na obrambnem področju, ni vzpostavila sistema protidobav, to smo vse podedovali od vas, poteka na povsem enak način. Posredniki so tukaj ravno zaradi, pravijo, organizacije domače proizvodnje in organizacije protidobav. Ne vem, zakaj niste odpravili posrednikov takrat, ko ste 12 let imeli to zadevo v rokah. Kar se tiče enega od ponudnikov, ki naj bi nekoč delal na ministrstvu za obrambo, to je popolnoma mogoče. Tudi direktor Sistemske tehnike, ki jo sedaj tukaj zastopa, je član Slovenske demokratske stranke, bil je celo naš poslanec v prvem sklicu. Če bi te stvari delovale in bi odločali politično, potem bi najbrž bil rezultat drugačen. Ne jaz ne kdorkoli s strani vlade se ni vmešaval v postopek, se tudi sedaj ne bo vmešaval. Jaz ne bom naročil ministru, niti naj naredi revizijo, niti naj ne naredi revizije. Stvari morajo potekati tako, kot pač določajo predpisi. Mislim, da bi bilo zelo dobro, če bi namesto tega, da se iz takšnih vprašanj dela demagogija, se vsi zavzeli za to, da se možnosti, ki so za proizvodnjo, kjerkoli izkoristijo, in predvsem za to, da se ne dela ponekod vnaprejšnjih obljub, ljudi zavaja in se potem z njimi manipulira, češ da jim je nekdo nekaj vzel. Državne institucije so dolžne ravnati do vseh enako, spoštovati predpise, ko gre za denar davkoplačevalcev, pa izbirati boljše in cenejše ponudnike. Meni je žal, da se zavzemate za nekaj drugega, žal mi je, da ste nekoč tako ravnali, mi pač tako ne bomo.
Hvala. Imate predlog za razpravo o odgovoru? Izvolite.
Hvala lepa. Skladno z drugim odstavkom 246. člena poslovnika predlagam zboru, da se opravi razprava o odgovoru predsednika vlade na moje poslansko vprašanje, to utemeljujem z naslednjimi dejstvi. Nesporno dejstvo je, da je minister za obrambo že v poslanski skupini največje vladne stranke govoril o značilnostih tega posla in očitno prepričal poslance največje vladne stranke, da je ta posel s finskimi oklepniki primeren, zato se mi zdi prav, da vse nepravilnosti oziroma morebitne dvome odpravimo tudi v državnem zboru, kjer se opravi ustrezna razprava o odgovoru predsednika vlade. Drugič. Predsednik vlade je seveda zavajal v svojem odgovoru, da nisem jaz tisti, ki bi govoril o nepravilnostih, ker sem navedel zelo natančno tudi vir "defence.talk.com", lahko si pogledate. Dejansko je cena, s katero operira minister Erjavec, za 11% višja, dejansko se je zmotil, pa tega nisem hotel omenjati, ker on govori o 2.5 milijonov evrov cene za oklepnik, dejansko sem sam preračunal, da pri teh cenah bo 1.93 milijonov evrov, tako da je tukaj očitno hudo pomanjkanje matematike ali pa se dogajajo kakšne nepravilnosti v ozadju, in se mi zdi prav, da se tudi o teh stvareh pogovorimo. Tretja stvar, ki sem jo omenil, je samo dejstvo, gospod predsednik vlade, jaz nisem nasprotoval temu, da je varnost slovenskih vojakov na prvem mestu, da je v interesu slovenskih davkoplačevalcev, da se kupi poceni in da se ohranja slovenska proizvodnja. Jaz sem tukaj vzpostavil utemeljen dvom, da je bilo v tem primeru tako, in sem vam zelo konkretno povedal, kako je s tem gradivom, da je tako debelo, da ga človek komaj nese, medresorska komisija pa ga je preštudirala v urici, dveh in sprejela odločitev. To se mi zdi kot potreben argument, da tudi to vprašanje razčistimo tukaj. Četrtič. Ko govorimo o vključenosti slovenske industrije v programe slovenske vojske, je potrebno izpostaviti dejstvo, da proizvodnja na Ravnah poteka, tam so zaposleni, bili ste gor, šli ste v tovarno, tudi vaš cenjeni poslanec je prerezal trakec in ste gotovo videli, da tam to je. Dejansko pa v tem primeru ni nobene proizvodnje, so samo virtualne obljube o tem, kako se bodo ustvarjala delovna mesta, in član, predsednik medresorske komisije je celo povedal, treba je direktorjem verjetni na obljubo. Saj Korošci bi lahko tudi dobili 5.000 različnih izjav o tem, da se nameravajo vključiti v proizvodnjo še druga lokalna podjetja. Zelo veliko dvomov je, kupujemo tuje oklepnike, kupujemo dražje kot v primerljivih državah in dejstvo je, da je tudi zelo veliko sumov o nepravilnosti pri izbiri postopka, zato predlagam, da se opravi ta razprava o odgovoru predsednika vlade in da se dejansko ugotovi, kdo tukaj zavaja. Spoštovani gospod predsednik vlade ali pa sam [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala. O predlogu poslanca dr. Mateja Lahovnika, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade. Na njegovo poslansko vprašanje bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Mag. Franc Žnidaršič bo postavil poslansko vprašanje v imenu Demokratične stranke upokojencev.
Gospod predsednik državnega zbora, gospod predsednik vlade, ministri, kolegice in kolegi! Zasedanje evropskega sveta, ki ste se ga kot predsednik vlade udeležili v prejšnjem tednu, je v slovensko zgodovino zapisalo še en pomemben dogodek, saj je bila sprejeta odločitev o vključitvi Slovenije v evroobmočje s 1.1.2007. Pretekli teden pa je evropska komisija objavila letno poročilo o javnih financah v Evropski uniji, v katerem med drugim ocenjuje tudi dolgoročno vzdržnost javnih financ v državah članicah, tudi v naši državi. Spoštovani gospod predsednik, želel bi vas vprašati o vašem stališču do navedb oziroma projekcij, vsebovanih v letnem poročilu, ki se nanašajo predvsem na povišanje proračunskega primanjkljaja in javnega dolga, ki ga evropska komisija pričakuje predvsem po letu 2020. Kaj namerava vlada storiti v izogib možni izpolnitvi teh napovedi? Nenazadnje smo pred časom lahko brali ocene, da je pokojninski sistem, kakršnega imamo v Sloveniji danes, do leta 2020 vzdržen brez korenitejših posegov. Kakšni so predvideni vladni ukrepi, ki bi preprečili uresničitev takšnih hudih napovedi in kaj je vlada Republike Slovenije tozadevno že storila doslej? Hvala lepa za odgovore.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, tudi za to, da je nekdo v tem spoštovanem zboru opazil dejstvo, da je bil pred dnevi sprejet odlok evropskega sveta, ki ugotavlja, da lahko Slovenija uvede evro s 1. januarjem leta 2007 kot edina med novimi članicami. Veseli me, da lahko odgovorim tudi na to vprašanje, vezano na dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema. S tem se je namreč ogromno manipuliralo, evropska komisija je v letnem poročilu o javnih financah v Evropski uniji, seveda tudi v Sloveniji, povsem korektno ocenila razmere pri nas na podlagi podatkov, ki so uradni slovenski podatki. Podatki so tudi primerljivi in to stanje še zdaleč ni bilo takšno, kot se je to skušalo prikazati v Sloveniji, tudi ne na tem segmentu, vezanem na stanju v pokojninskem sistemu. Evropska komisija v letnem poročilu v tem segmentu ugotavlja naslednje: da v Sloveniji v tem trenutku niso potrebni nobeni kratkoročni varčevali ukrepi v pokojninskem sistemu; ugotavlja, da je Slovenija sprejela pokojninsko zakonodajo, ki bo zagotovila, da bodo pokojnine primerne in vzdržne do leta 2020 po socialnoekonomskem načelu; da je pokojninska reforma pokojninskega in invalidskega zavarovanja dokaj realno ocenila spremembe glede staranja prebivalstva in da je Slovenija uvedla prostovoljno dodatno pokojninsko zavarovanje, ki že daje rezultate. Iz poročila tudi izhaja, da staranje prebivalstva v prihodnjem desetletju še ne bo imelo pomembnejših učinkov na javnofinančni primanjkljaj. Delež javnih izdatkov za pokojninsko zavarovanje v bruto domačem proizvodu naj bi se tako ob nespremenjenih demografskih trendih do leta 2015 povečal za 0,6% bruto domačega proizvoda glede na današnjo raven in do leta 2020 za 1,3%. Šele po letu 2020 bi lahko nastopile zelo resne razmere, če ne bo do takrat sprejetih nekaterih ukrepov ali pa če ukrepi, ki so že bili sprejeti in ki se načrtujejo, ne bodo dali svojih rezultatov. Ukrepi, ki bistveno izboljšajo to sliko, popravijo ali pa zmanjšajo pritisk na pokojninske izdatke, so naslednji. Prvi je povečanje gospodarske rasti; če bomo več ustvarjali, bo to bistveno manjši problem. Drugič, povečati stopnjo zaposlenosti; zadnji trendi so pozitivni, če se bodo nadaljevali, bo to bistveno zmanjšalo ta pritisk. Nadalje, povečati delež zavarovancev v celotnem prebivalstvu, tudi ohranjati ustrezno razmerje med aktivno in upokojeno populacijo, spodbujati večjo odgovornost posameznika za njegov socialen položaj in spodbujati vključevanje v prostovoljno pokojninsko zavarovanje. V zvezi s tem vlada v letošnjem letu načrtuje spremembi dveh zakonov, ki sta zelo pomembni. Gre za novelo zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju ter novelo zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje. S tema novelama bo prišlo do ločitve kolektivnega in individualnega zavarovanja, ki bo omogočila prosto odločanje podjetij in posameznikov za produkte na trgu, nadalje ločitev na obdobje varčevanja in izplačevanja pokojnin, davčno nevtralno pristopanje podjetij in zavarovancev med ponudniki ter odpravo obveznosti in vezanosti minimalne zajamčene donosnosti. Da se slika izboljša, so pomembni tudi nekateri drugi ukrepi iz okvira gospodarskih in socialnih reform. Recimo ukrep, da se spodbudi zgodnejše vstopanje mladih v zaposlitev, da se skrajša študijska doba, zato poteka reforma oziroma bolonjski proces. In tudi z raznimi ukrepi, med katerimi je najbolj pomemben prožnejši trg delovne sile, kar je eden od ključnih reformnih ukrepov. Če bo vse to izvedeno, potem tudi projekcija po letu 2020, tako kot se kaže doslej, ne bo kazala takšnih alarmantnih podatkov.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Vprašanje, ki je bilo postavljeno, je bilo treba postaviti predvsem zaradi tega, ker se v časopisju dnevno pojavljajo dezinformacije o tem, kako je bila sprejeta nereforma oziroma antireforma, kako se indeksirajo pokojnine, kar seveda ni res, ker še vedno zaostajajo za rastjo plač, čeprav nekaj manj kot prej, in seveda tudi informacija, da narašča odstotek v družbenem produktu za pokojnine in da bo, ne vem, kakšna večja obremenitev v proračunu. Moram reči, da so odgovori končno razjasnili pravo sliko, kajti napačno je prepričanje mnogih, ki mislijo, da je vzdržnost pokojninskega sistema predvsem v tem, da se zmanjšajo pravice. Danes smo izvedeli, da je vrsta drugih ukrepov, ki enako pomagajo zagotavljati dolgoročno stabilnost sistema, in v tem smislu se za odgovore zahvaljujem. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Prej je zmanjkalo časa še za razjasnitev, po mojem mnenju nujno potrebno ozadje teh stalno se ponavljajočih pritiskov na vlado, da zaostri konflikt z upokojensko generacijo. Res ne vem, komu je to potrebno potem, ko je zakon, ki je zaustavil upadanje usklajevanja pokojnin s plačami, ne pa nadomestil, to je treba tudi povedati, tistega, kar se je vmes nabralo, bil sprejet skoraj soglasno, za ta zakon so glasovali tudi mnogi tisti, ki so bili v zadnjih dneh zelo glasni, v tej kritiki vlade, mislim, da gre za izjemno licemerje brez primere. Mi smo se tudi ob pokojninski reformi zavezali za načelo medgeneracijske solidarnosti in socialne pravičnosti, nepravično bi bilo upokojenski generaciji v času, ko se obeta dobra prihodnost, ko lahko pričakujemo, da bodo prihodnje generacije živele mnogo bolje od preteklih, od teh, ki so danes upokojene, obešati nesorazmerno veliko breme, tudi za reforme v prihodnje. Še posebej če za to ni nekih, ne vem, kakšnih razlogov, pa tudi če bi ti razlogi bili, če je bilo stanje slabše, bi morali te posledice pravično in enakomerno porazdeliti. Sem zelo razočaran tudi nad tem, da je ta tema prišla v ospredje. V medijih je bilo ravno temu, rekli so alarmantnemu opozorilu, kar seveda ni bilo res, Evropski komisiji je namenjeno bistveno več pozornosti kot pa dejstvu, da je Slovenija edina med novimi članicami Evropske unije izpolnila vse kriterije, prav vse kriterije za prevzem evra, da smo dobili za ta uspeh čestitke od vseh naših kolegov v Evropski uniji in tudi širše in da se je ob tej priložnosti o Sloveniji v svetovnih časopisih pisalo mnogo, in to pozitivno, daleč največ po osamosvojitvi, tudi več kot po vstopu v Evropsko unijo, ker smo bili takrat pač v skupini 10-ih držav, zdaj smo bili sami in da je seveda to tudi odraz pozitivnih rezultatov, ki jih enostavno dosegamo. Bilo bi prav, da bi se včasih veselili tudi dobrih novic, ne pa samo slabih.
Hvala. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Dr. Slavko Gaber bo postavil poslansko vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane gospe in gospodje! Spoštovani gospod minister! Že ko smo v državnem zboru spreminjali zakon o raziskovalni dejavnosti in ko ste podržavljali institute, ste nam dopovedovali nekaj, česar običajni ljudje ne razumemo. Govorili ste, da boste večji vpliv uporabnikov, še posebej gospodarstva na delu institutov, dosegli tako, da bodo namesto predstavnikov tega gospodarstva v upravnih odborih institutov sedeli predstavniki predsednika vlade in vas. Gospodarstvo se takrat s tem ni strinjalo, inštituti tudi ne. Ko ste potem inštitutom vsilili državno upravljanje in jih v tej točki vrnili daleč nazaj, smo menili, da gre morda za nerodnost, za pretirano vnemo, ki bo minila. Vendar smo danes priča temu, da ste v parlament poslali zakon o visokem šolstvu, za katerega je jasno, da ga ne podpira Univerza v Ljubljani, Univerza na Primorskem, Univerza v Mariboru, da mu nasprotuje študentska organizacija, da so do njega skeptični delodajalci in da ga ne podpira niti vaš svet za visoko šolstvo, torej cvet stroke na področju visokega šolstva. Sprašujem vas zato, gospod minister, zakaj uvajate spremembe brez najmanjšega občutka za dogovor med tistimi, ki morajo ta zakon preliti v življenje. Kaj, gospod minister, vas drži v prepričanju, da bo v praksi zaživel zakon, ki ga nihče ne podpira? Ste kdaj pomislili, da je mogoče drugače, kot razglašate sami, da se torej motite vi in ne tisti, ki vas opozarjajo, da je zakon pripravljen nedomišljeno in da bo Sloveniji naredil pomembno več škode kot koristi?
Hvala. Gospod minister, dr. Zupan, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani gospod poslanec, spoštovane poslanke in poslanci! Najprej bi rad rekel, da je bilo to vprašanje povsem drugačno od tistega, ki sem ga dobil napisanega, vendar nič zato. Bom najprej odgovoril najprej na tisto, kar je bilo napisano, potem pa še nekaj komentarjev na povsem drugačno vprašanje. Vaše vprašanje se je glasilo: Kako si predstavljam sodelovanje univerz, študentov, sindikatov, delodajalcev pri oblikovanju visokošolske politike v Republiki Sloveniji? Sodelovanje je navadno formalne, neformalne narave. Formalne narave je delo v organih, ki so določeni z zakoni in drugimi predpisi, na primer v upravnih odborih visokošolskih zavodov, v upravnih odborih javno raziskovalnih zavodov, v svetu Republike Slovenije za visoko šolstvo, v svetu za študentska vprašanja, pri vladi in podobno, so formalni in na teh nivojih vlada izredno dobro sodeluje. Ko ste vprašali, kaj smo naredili, ko smo določili, da je v upravnih odborih javnih raziskovalnih zavodov, po domače inštitutov, večina ustanoviteljev, in vi pravite, da bomo določili državne uradnike. Če pogledate, kako smo določili nize našega ministrstva, praktično ljudi v njih, razen enega po vsakem, vsi so iz gospodarstva. Torej, to je tisto, kar smo želeli doseči, in nikakor ne to, kar nam želite povedati, da smo upravo prepustili administraciji. Mi smo dejansko želeli zaposliti in vtkati gospodarstvo in smo to tudi naredili. Kar se tiče neformalnega sodelovanja s skupinami, imamo delovne skupine, imamo javne razprave, imamo posvete, imamo sestanke in imamo sestanke pri rektorski konferenci. Če govorimo o delovnih skupinah, je ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo oblikovalo za resolucijo nacionalnega programa visokega šolstva skupino, v kateri so sodelovali predstavniki vseh treh univerz, predstavniki študentov, predstavniki sveta za visoko šolstvo, sveta za znanost in tehnologijo, SAZU-ja, KORIS-a in ŠOS-a. Pri organizaciji javnih razprav tudi o pravkar končanem nacionalnem programu visokega šolstva so sodelovale različne institucije, skupaj 29 dopisov s pripombami in predlogi. Poleg tega smo februarja tri ministrstva - ministrstvo za šolstvo in šport, ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve ter ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo organizirala nacionalno razpravo o evropskem ogrodju kvalifikacij. Organizirali smo posvete, 8. maja je bil v Portorožu organiziran in zelo obiskan posvet z naslovom Vsebinski institucionalni vidiki nadaljnjega razvoja visokega šolstva, na katerega so bili povabljeni vsi predstavniki visokošolskih zavodov in so tudi sodelovali. Organizacija sestankov, na primer, 17. maja je bilo na sestanku dogovorjeno, da se bo nadaljevalo redno sestajanje. Tako se s sindikatom redno sestajamo in smo se tudi o nacionalnem programu visokega šolstva že sestali. Ravno tako sodelujemo pri sestankih rektorske konference, seveda če smo tja povabljeni. Kakor smo v bergenskem komunikeju podpisali, s tem tudi soglašamo in to tudi delamo. Skratka, stopnjujemo sodelovanje pri doseganju ciljev bolonjskega procesa v sodelovanju z vsemi zainteresiranimi skupinami. Seveda pa je to sodelovanje nujno vezano tudi na uresničevanje in pisanje oziroma sprejemanje določenih aktov, ki jih moramo sprejeti. Zato se dejansko vsakega sodelovanja veselimo in nimamo nič proti, če kdorkoli, tudi neformalno, pride k nam in se z njimi posvetujemo, ali če predlaga, smo vedno odprti za posvetovanje. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Gaber.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Gospod minister, midva sva se očitno še predobro razumela. Vi natančno veste, po čem vas sprašujem, ampak imam občutek, da nas glava od vaše uspešnosti pri dogovarjanju in partnerstvu ne bo bolela. Tu ste mi našteli, kaj vse formalno naj bi počeli; ne boste verjeli, tudi sam poznam te formalne okvire. Sprašujem vas pa še enkrat: Kako je mogoče, da ne najdete skupnega jezika s takšnimi partnerji, kot so univerze, delodajalci, študentska organizacija in kot je vaš svet za visoko šolstvo, pri vprašanju, ki zadeva jedro politike na področju visokega šolstva, to je zakon, ki ste ga prinesli v ta parlament. Ta parlament - ne govorim zaradi vas, govorim zaradi drugih - bo obravnaval zakon, ki govori o področjih ugotavljanja in zagotavljanja kakovosti, o odločanju o akreditaciji novih institucij in programov v visokem šolstvu, o tem, kako se odloča o habilitacijah, kaj je s stopnjami izobrazbe ljudi v tej državi in primerljivosti različnih stopenj iz različnih obdobij. O tako pomembnih vprašanjih niste dosegli nikakršnega soglasja in to so dejstva. Na odboru so vam to govorili, v tem parlamentu vsi in dnevno se oglašajo v časopisih in vas opozarjajo, da bi želeli, da bi na tem področju prišlo do dogovora. Potem vas sprašujem, seveda ni me zanimalo, kako je formalno to urejeno, to ve preveč ljudi v tej državi, če bi v praksi še kaj zaživelo, ne bi bilo prav nobene škode, gospod minister.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat, bolj natančno kar se tiče tega zakona, čeprav to ni bilo vprašanje, ponavljam. Glede kakovosti in o tem, da ima svet za visoko šolstvo akreditacijske, evalvacijske in habilitacijske pristojnosti, se popolnoma strinjamo in s tem se v načelu strinjajo tudi študentje in vsi ostali. Kar je sporno, je samo oblika, torej v čemer ni bilo doseženo soglasje, zdaj govorimo o evalvacijskem, akreditacijskem in o habilitacijskem sistemu, je v tem, da nekateri želijo imeti agencijo, mi smo jo pa definirali kot urad v sestavi ministrstva. To je bila edina nesporna točka, medtem ko ostalo ni bilo nesporno. Kar se pa tiče stopenj in primerjava ravni izobrazbe, tu pa gre za veliko zavajanje. V samih odgovorih, v samih pogovorih z univerzami, s posameznimi fakultetami, s posameznimi učitelji kakor tudi z ljudmi in večino evropske strokovne javnosti, in jaz se z vami strinjam, da se morda en del slovenske strokovne javnosti ne strinja s tem predlogom, kar se tiče usklajevanja v ravneh izobraževanja, vendar pa se tako nemška, avstrijska, švicarska, italijanska, češka in tudi hrvaška strokovna javnost s tem načinom strinja. Če se en del slovenske javnosti s tem ne strinja, je to možno razložiti kot določeno neprimernost ali pa nepoznavanje določene problematike in ponovno vam lahko zagotovim tistih pet točk, ki sem jih naštel na odboru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, pa jih tukaj ne bom ponavljal, ker so na magnetogramu. Imamo pet zelo močnih razlogov, da smo sprejeli to in upam, da bo tistih 130.000 izobraženih diplomantov, ki bodo imeli ohranjeno raven izobrazbe na prihodnjem trgu delovne sile, to tudi podprlo. Če menijo nekatere ljubljanske in mariborske fakultete, se opravičujem, v Mariboru so me podprli, ali pa primorske fakultete, da to ni primerno za družboslovne poklice, seveda imajo vso možnost, da programe prilagodijo, vendar pa na ravni slovenskih univerz, na ravni slovenskega izobraževalnega sistema si neka država preprosto ne more dovoliti, da bi izničila pridobljeno raven vseh slovenskih izobražencev od leta 1919 pa do danes.
Hvala. Gospod Gaber, želite predlog za obravnavo odgovora? Izvolite.
Da, gospod predsednik. Na podlagi drugega odstavka 246. člena bi želel, da se opravi razprava o odgovoru ministra. Mislim, da bi bila zelo koristna na sploh za razumevanje razvoja demokracije v tej državi. To, da ima minister stališče in da ljudje imamo stališča, ni nič posebej presenetljivega in tudi nič posebej novega ni. Bistveno bolj naporno kot imeti svoje stališče je to stališče oblikovati in tudi politiko na nekem področju oblikovati na osnovi širokega dogovora in v iskanju tega dogovora seveda izmenjati zadosti argumentov, ne samo konstantno ponavljati svoja stališča, da še kdo drugi sprejme tvojo argumentacijo. 22 fakultet na ljubljanski univerzi je nasprotovalo - in oba veva, koliko jih je vsega skupaj -, odločitvi, povezani z enim od členov, o katerih je tukaj minister govoril. Mene ta člen v tej diskusiji tukaj niti ne zanima. Utemeljujem svoj predlog zato, da opravimo pogovor o tem, kako v Sloveniji vzpostavljati konsenzualni tip demokracije, tisti tip demokracije, v katerem vendarle dosežemo dogovor o najpomembnejših stvareh v tej državi. Če visoko šolstvo ni pomembno, če dogovor o tem, kako bo izgledala izobrazbena struktura v tej državi, ni pomemben, če ni pomembno, da imamo študente afront proti sebi, da so visokošolski zavodi proti nam, da celo vrhovnemu svetu za to področje v državi minister gladko odreka kompetenco za to, da razume zakon, ki ureja visoko šolstvo, potem jaz preprosto ne vem, kaj potem sploh je pomembno. Nekaterim je očitno bolj pri srcu polarizacija v državi in razpošiljanje ljudi na vse konce kot nekompetentnih kot pa, da bi se potrudili narediti tisti korak naprej. Od tega, da pridemo in mi razložimo na nekem sestanku, kaj je naše stališče, pa do tega, da odidemo s sestanka z dogovorom, je dolga in mukotrpna pot. Bila je opravljena pri obstoječem zakonu o visokem šolstvu in to vidijo vsi iz različnih političnih spektrov, pri tem zakonu pa tega dogovora ni bilo in kot vse kaže, tega dogovora tudi ni pri nacionalnem programu visokega šolstva, to sta dva ključna dokumenta, ki urejata dolgoročno to področje. Mislim, da bi bilo dobro, da opravimo pogovor o tem, kako se dogovoriti o tako pomembnih vprašanjih, kot so ta pomembna.
Hvala. O predlogu poslanca dr. Slavka Gabra, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospod Miran Potrč bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje, gospodu Bručanu.
Hvala lepa. Gospod minister Bručan, soglašamo, da sta sistem in ureditev oddaje javnih naročil toga in pravno zahtevna, toda taka sta, da bi onemogočila ali vsaj zmanjšala možnost zlorab na strani naročnika ter hkrati zagotavljala vsem ponudnikom enake pogoje sodelovanja v razpisu, da gre pri tem za pomembna javna sredstva, za nesporne javne pa tudi podjetniške interese, pa ni treba posebej poudarjati. Vse to se izrazito kaže tudi pri javnih razpisih za nabavo 18-ih operacijskih miz ministrstva za zdravje, med njimi tudi najbolj nujne nabave operacijskih miz za onkološko kliniko v Ljubljani. V interesu bolnikov si želimo in zahtevamo, da ministrstvo za zdravje tokratni postopek javnega naročila s pogajanji opravi tako, da bo naročilo dokončno in brez takega suma nezakonitosti ali goljufije oddano v čim krajšem času najboljšemu ponudniku. Pri tem poudarjamo, da leži odgovornost za izvedbo postopka izključno in samo na pristojnem ministru in na vas, gospod minister Bručan, kot resornemu ministru. V zvezi z novimi postopki se v javnosti spet postavljajo nekatera vprašanja, ali bo ali tako ne, zato vas sprašujem, ali lahko zagotovite, da je postopek za nakup 18-ih operacijskih miz, kakor ste ga 14. junija javno predstavili, v skladu z zakonodajo in sklepom državne revizijske komisije za revizijo postopka oddaje javnih naročil in da tudi pri realizaciji tega postopka ne bo ponovno prišlo do nadaljnjih zapletov? Konkretno, kdaj lahko pričakujemo, da se bodo postopki oddaje naročila s pogajanji končali, operacijske mize dostavili v bolnišnice, da bodo začele služiti svojemu namenu. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod poslanec, za vprašanje, hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kar se tiče teh 18-ih operacijskih miz in postopka do sedaj, lahko rečem, da je bil že do sedaj postopek zakonit po veljavni zakonodaji. Seveda pa lahko tudi zagotovim, da bomo naslednji postopek oziroma postopek, ki traja, ves čas vodili v skladu z zakonodajo in tudi s sklepom državne komisije za revizijo postopkov oddaje javnih naročil in seveda omogočili tako delo, ki bo to zagotovilo. Druga stvar je seveda, kar me sprašujete, če pri realizaciji tega postopka ne bo prišlo ponovno do zapletov. Kaj so to zapleti v takem naročilu, več ali manj vemo. Večinoma so to upravičene, vsaj včasih in večinoma po trenutno veljavni zakonodaji pa morda tudi delno upravičene, delno neupravičene in seveda neupravičene zahteve ponudnikov. In konkretno na vaše zadnje vprašanje, odgovor, kakšni so naši načrti glede postopka naročil in kdaj bo ta postopek končan. Poslali smo ponudbe 12.6. vsem ponudnikom, to se pravi ponudnikom tudi izven, števila prejšnjih ponudnikov, priprava razpisne dokumentacije in prevzem je bil pripravljen v dveh dneh, 14.6.; 23.6. bo odpiranje ponudb. Od 26.6 do 29.6. bodo pogajanja in sprejem odločitve oddaje naročila in obvestilo o izbiri ponudnika 30.6., dokončnost postopka pa glede na roke, ki obstajajo po zakonu - 11.7., s podpisom pogodbe 12.7. To so datumi, ki so predvideni, če ne bo prišlo do različnih pritožb. Kot sem že rekel, lahko osnovanih, večinoma pa, kot so bile do sedaj, tudi neosnovane. In zdaj še nekaj besed, na ministrstvu za zdravje smo pričeli z novim postopkom javnega naročanja za 18 miz in pripadajočo opremo. Zaradi zapletov v preteklih letih pri postopkih je nujno, da se postopek, seveda po pravilih, ki jih določa zakon, izvede čim prej in zagotovi podpis pogodbe in realizacije naročil najkasneje do konca septembra. Namreč do konca septembra naj bi bile te mize namontirane po načrtu, ki je pred nami, če ne bo prišlo do nepotrebnih pritožb. Zakon o javnih naročilih omogoča, da naročnik izvede postopek s pogajanji, če obstajajo okoliščine, zaradi katerih je potrebno zagotoviti izvedbo naročila urgentno. Tako zakon izrecno določa, da naročnik lahko izvede javno naročanje po postopku s pogajanji brez predhodne objave, kadar so podani razlogi, ki jih naročnik ni mogel predvideti in jih ni mogoče predpisati naročnikovemu ravnanju. Zaradi izredne nujnosti je javno naročilo neizogibno potrebno oddati in ni mogoče spoštovati niti skrajšanih rokov, ki so predpisani po zakonu o javnih naročilih. O nameravani izvedbi tega postopka smo v skladu z zakonom obvestili tudi ministrstvo za finance. Nujnost izvedbe tega naročila je bil razlog, da smo se odločil za izvedbo postopka s pogajanji brez predhodne objave, torej brez javnega razpisa. Iz dosedanjih postopkov, predvsem na podlagi zadnjega postopka, se je v primeru tega javnega naročila pokazalo, da so določeni elementi, katerih naročnik ni mogel predvideti. Ker je šlo za mednarodni razpis in ob tem, da razpisna dokumentacija ni bila izpodbijana, so prejete ponudbe pokazale na nedelovanje trga. Na eni strani smo imeli tako opravek s ponudbama, ki sta, kot je ugotovila državnorevizijska komisija, nepravilni glede formalnosti, sta pa bili vsebinsko pravilni, saj ponujata produkte istega proizvajalca in imata zato tudi skoraj enako visoki ceni. Po drugi strani pa sta dve, ne samo formalno, ampak tudi vsebinsko nepravilni ponudbi, ki nista mogli biti predmet izbire ob nepravilnostih, ki jih po zakonu o postopku ni bilo mogoče odpraviti, sta ponujali blago po bistveno nižji ceni. In kot ste obveščeni, postopek naročanja vodi sedaj nova 6-članska strokovna komisija. Kako je potekal dosedanji del tega razpisa, sem vam že povedal, in mislim, da bomo ta rokovnik, ki je tukaj pred nami, lahko ob upoštevanju vse zakonodaje, tudi speljali. Komisija se bo pogajala z vsemi ponudniki. Moram tu povedati, da je ponudnikov sedaj bistveno več kot ob prvem razpisu, ker smo ponudbo poslali tudi tistim ponudnikom, ki v tem zadnjem razpisu niso sodelovali, ampak so sodelovali v kakšnem drugem razpisu. Tako da je sedaj 13 ponudb. Mislim, da bomo lahko s to konkurenco izbrali primerne mize. Seveda pa bodo pogajanja zaključena, predvidoma v začetku meseca julija. Upam, če ne bo nepotrebnih pritožb, da bo postopek izpeljan po tem rokovniku, ki je tukaj [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]]
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Zatrdili ste, da je tudi nov postopek kot prejšnja ravnanja v skladu s sklepom državne revizijske komisije. Pa me zanima: Ali vam je ta komisija svetovala, da postopek oddaje javnega naročila izvedete s pogajanji, ker v odprtem roku niste dobili nobene pravilne ponudbe? Ali bo drug način? Drugo, kar me zanima: Kateri so po vašem mnenju razlogi, na katere se načelno, nisem pa slišal konkretno, sklicujete, ki jih v dosedanjem postopku ni bilo mogoče predvideti in vam zato dajejo pravico pripisati drugačen postopek javnega naročanja? Zanima me: Ali računate na nujen sprejem zakona o reviziji postopkov javnega naročanja? Na nujen sprejem zakona, ki je v proceduri, oba veva, na katerega mislim, da se boste lahko v primeru ponovnih zapletov v postopku javnega naročila zanašali na to, da boste odločitev o tem, da revizija ne zadrži izvršitve, prenesli na vlado Republike Slovenije in na ta način končali ta postopek. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Kar se tiče samih postopkov, smo se odločili na podlagi mnenja državne revizijske komisije, ki pravzaprav ni predvidela prav nobenega postopka, ki je določen z zakonom. Z zakonom je določeno, da lahko v tem primeru po 4. točki prvega odstavka 20. člena zakona o javnih naročilih naročnik izvede tak način naročanja po postopku s pogajanji brez predhodne objave, kot smo se ga sedaj v tem primeru določili. Odločili smo se za urgentnost, nujnost in za nepredvidljivost. Na podlagi te odločitve smo se odločili za ta postopek tudi iz tega razloga, da čim prej pridemo do teh tako težko pričakovanih miz za posamezne bolnišnice, pri čemer bi rad povedal, da ne gre samo za Onkološki inštitut, da gre tudi za druge bolnišnice, ki ravno tako nujno potrebujejo mize, in da tu ni nobene velike razlike med eno in drugo bolnišnico, čeprav se sedaj največ govori o Onkološkem inštitutu, ki te mize nujno potrebuje, vendar je tam delovanje vezano še na neke druge rešitve, ki so v teku in bodo v kratkem urejene. Med tem ko v neki drugi bolnici, kjer so bile v prejšnjem mandatu mize že praktično postavljene, v mariborski bolnišnici, pa so morale biti potem zaradi tega centralnega načina naročanja odpovedane in celo odpeljane in bi že zdavnaj v mariborski bolnišnici na teh mizah operirali. To je na podlagi odločitve prejšnjega ministrstva, ki se je odločilo, da bo izpeljalo centralni razpis, ki se je pa pokazal v tem primeru katastrofalen in ki je pripeljal do vseh sedanjih težav. S tem v zvezi lahko samo še to rečem, da se bom potrudil, kolikor je v moji moči, da bo zakonita pot izpeljana in da se držimo sklepa državne revizijske komisije. Kar se tiče samega zakona, ki ga naj bi sprejeli po hitrem postopku, tudi če bo sprejet, jaz upam, da ga ne bo treba v tem primeru uporabiti in da bomo kljub temu dosegli s tem razpisom nabavo operacijskih miz tudi brez uporabe tega zakona.
Hvala. Gospod Branko Marinič bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik državnega zbora. Spoštovani ministri in spoštovani gospod minister Podobnik! Skoraj neverjetno je, da vas v tem modernem času tehnološkega in tehničnega napredka v državnem zboru Republike Slovenije sprašujem: Kdaj bodo gospodinjstva v haloških občinah Videm, Žetale in Majšperk dobila vodo iz javnega vodovoda? Gre za skupni projekt vodovoda zahodne Haloze, ki bi ga financirale navedene občine, ministrstvo za okolje in prostor, sofinancerji pa so posamezna gospodinjstva, ki pa so svoj finančni delež v občini že poravnale. Nekateri že pred več kot letom dni. Od decembra leta 2004 si prizadevam, da bi do realizacije projekta prišlo čim prej. Žal sem vse do danes naletel na zavajanje in prazne obljube, da se sedaj začenja resno. Pa nič od tega. Po pisnih virih, ki so mi bila posredovana, je ministrstvo za okolje in prostor že spomladi leta 2004 zagotovilo finančna sredstva v takšnem obsegu, da bi se dela začela izvajati v jeseni 2004. Predsednik vlade Republike Slovenije vas je 26. maja 2005 na drugem sestanku poslancev koalicijskih strank z ministri na moje vprašanje, kdaj bo realiziran projekt Vodovod - zahodne Haloze, zadolžil za čim prejšnjo realizacijo. Po več kot enem letu so zadeve še vedno na začetku. Ob obisku vlade Republike Slovenije 21. in 22. februarja letos ste svoj obisk namenili tudi v občini Videm, kjer ste prav tako kot meni zagotovili, da sedaj začenjate resno. Pa ponovno nič od te obljube. 31. maja letos sem vam poslal pisno vprašanje, zakaj se projekt še vedno ne začenja. Že v treh urah sem prejel pisni odgovor, v katerem ste poudarili osebno angažiranje, da bi se ministrstvo za okolje in prostor s finančno pomočjo vključilo v projekt Vodovod - zahodne Haloze. Nadalje me seznanjate, da je vmes prišlo do nekaterih zapletov pri tolmačenju formalnih postopkov. Kakorkoli že, zadeve so predolge in predlogo se vlečejo. Sprašujem vas: Ali gre za namerno zavlačevanje nepotrebnih birokratskih postopkov, ki nimajo časovnih omejitev? Ali se zapleta zaradi ozkih interesov posameznih lobijev na ministrstvu za okolje in prostor, kjer v dvojni vlogi nastopata gospa Bernarda Podlipnik in gospa Meta Gorišek, pri tem pa jima mora slediti gospa Bernarda Jurič kot vodja projekta? Glede na vašo izjavo vas sprašujem: Kdaj bodo občine Videm, Žetale in Majšperk dobile vsa pooblastila za začetek izvedbe projekta? Ali še vedno drži vaša izjava, da bo občina Videm dobila [[...]] [[izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanec Marinič, z veseljem odgovorim na vaše vprašanje. Najprej, drži to, kar ste navedli, da sem v svojem hitrem odgovoru na vaše elektronsko sporočilo navedel, da sem se osebno angažiral, da se to vprašanje reši. In vam zagotavljam, če se osebno ne bi angažiral, potem ne bi mogel danes povedati te informacije, ki jo vi tudi delno že poznate, da so vsi postopki formalno zaključeni in lahko z veseljem skupaj ugotoviva, da imajo občine sedaj popolnoma odprto pot, da se ta postopek, ki ni bil postopkovno enostaven, lahko nadaljuje. Tu bi rad še posebej poudaril, da smo zelo delovno sodelovali tudi s kolegi s financ, minister dr. Bajuk in njegova ekipa so se v tem primeru prav tako angažirali. In pred seboj imam tudi soglasje finančnemu pokritju investicijskega projekta občine Videm, oskrba Haloz s pitno vodo, prva faza. Pomembno je, da sem omenil občino Videm, kajti tudi sam sem se zavzemal, da je občina Videm tista, ki je nosilka projekta, ne pa MOP, torej občina. In vam zagotavljam, ni bilo enostavno v okviru relativno komplicirane procedure prek kolegov v moji hiši, pa tudi kje drugje doseči korektno, legitimno, zakonito pot. In to smo sedaj storili. Zagotavljam vam, da ni šlo za nobeno namerno zavlačevanje in predvsem ni šlo nikoli z moje strani za zavajanje ali prazne obljube. Tisti, ki me poznajo, vedo, da nimam navade, da bi se kadarkoli javno zlagal. Tudi v tem primeru se nisem, temveč sem z osebnim angažmajem dosegel, da bo del Haloz dobilo to, kar si zaslužijo, to pa je pitna voda. Sedaj ima ta projekt tudi kompletno finančno pokritje. V letu 2006 bodo te tri občine - tudi Majšperk bo zraven sodeloval in Žetale - prejele 165 milijonov in prihodnje leto prav tako 165 milijonov. Seveda pa imamo skupen dogovor, da v naslednjih letih zadevo nadaljujemo in tudi zaključimo. Ko imamo pred seboj tudi soglasje k finančnemu pokritju investicijskega projekta, lahko samo še rečem, da bo neposredni uporabnik, to je občina, dobila sklep o znesku sofinanciranja investicijskega projekta. Mi bomo z njo tudi sklenili pogodbo o sofinanciranju in šli bodo v javni razpis. Upam, da bodo čim prej dobili izvajalca, da bo razpis tako pripravljen, da ne pričakujemo pritožbe in da bo v zgodnjih jesenskih mesecih v Halozah dinamična gradnja na tem področju. Omenjena so bila nekatera imena. Lahko vam samo to zagotovim, mag. Bernarda Podlipnik je bila ena od tistih, ki je veliko svojega strokovnega znanja in angažmaja prispevala, da smo danes prišli do tega sklepa. V principu sem minister, ki svojim sodelavcem zaupam. Le če dobim jasen, nedvoumen dokaz, da kdorkoli deluje v nasprotju z veljavno zakonodajo, potem pa tudi ukrepam. V tem primeru tega dokaza nimam, zato svojim sodelavcem zaupam. Želim torej, da bi Haloze čim prej dobile pitno vodo, ta del, ki je še nima. In na tem mestu tudi zahvala in zaupanje vsem tistim občankam in občanom, še posebej v občini Videm, ki so sami leta 2004 prispevali, mislim, da v znesku 1.000 evrov v ta projekt in so morali do danes čakati, da vedo, da se bo projekt uspešno zaključil. Glede samih rokov pa še ta podatek. Še 10.4.2006, ko smo šli skozi komplicirane postopke, smo ugotovili, na podlagi mnenj kolegov s financ, da je občina Videm morala določeno dokumentacijo še dopolniti - torej, to je bilo 10. aprila letos. In je potem občina Videm to dokumentacijo v skladu s 5. členom posebnega pravilnika dopolnila, zato smo lahko tudi sedaj prišli do zaključka. Pred seboj imam tudi operativni program oskrbe s pitno vodo, ki ga bo vlada v kratkem obravnavala. Imamo pa tudi dogovor z našim in vašim odborom za okolje in prostor, da bo tudi odbor prejel to gradivo in ga tudi obravnaval oziroma se z njim seznanil. Hvala lepa.
Hvala ministru Podobniku. Gospa Majda Širca bo postavila poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav ministrom. Gospod Drobnič obžalujem, da vašemu odgovoru ne bodo priča občanke in občani, kajti kot veste, danes neposrednega prenosa poslanskih vprašanj ni. Za razliko od starih časov, ko se je to zgodilo, ste drugi dan vložili zakon za ukinitev RTV prispevka. Ampak vendarle vseeno bom zadovoljna jaz z vašim odgovorom, upam. Moje vprašanje se nanaša na vaš intervju, ki ste ga dali v začetku meseca za Večer z zgovornim naslovom 7 500 rojstev in 9 000 splavov. V tem intervjuju ste dejali, da je v Sloveniji očitno premalo veselja do življenja, kar se kaže pri rojstvih še posebej. Gospod Drobnič, kaj boste naredili, da boste uveljavili veselje do življenja v Sloveniji?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Spoštovana poslanka, najprej glede RTV, nisem pristojen, nimam nič vpliva. In seveda tudi nisem pristojen, pa tudi me posebno ne tangira. Mislim, da bodo ljudje vseeno izvedeli, kakšna so stališča vlade glede strategije večje rodnosti. Predsednik vlade je ob neki priložnosti poudaril, da je eden izmed ključnih ciljev je tudi povečanje rojstev v Sloveniji, zaradi različnih razlogov: ekonomskih, socialnih, družbenih in še bi lahko naštevali. Tega se verjetno zavedate tudi vi. Pripravljamo strategijo za večjo rodnost v Republiki Sloveniji, ki bo vsebovala niz ukrepov. Predvsem pa tiste, ki so bili v preteklosti zanemarjeni, želimo v tej strategiji poudariti, in ki pomembno vplivajo na povečevanje rojstva. Iz dosedanjih ukrepov se da razbrati, da zgolj ekonomski, zgolj denarni ukrepi ne vplivajo na povečanje rojstev, zato seveda upoštevamo strokovno in drugo javnost in stroko, da bi oblikovali ukrepe, ki bodo vodili k, kot pravite, stanju v Sloveniji, kjer bo izkazano večje veselje do življenja in ne bo neka oblika demografskega samomora. Ukrepi bodo na področju zdravstva, varstva predšolskih otrok, izobraževanja, starševskega varstva, družinskih prejemkov, konkurenčnosti staršev na trgu dela, stanovanjske politike, pokojninskega in invalidskega zavarovanja, davčnega sistema in promocijo družinskega življenja in seveda na sploh življenja. Mi ne čakamo na strategijo, da bi potem šele uvajali ukrepe. Nekatere ukrepe smo uveljavili, na primer dodatek za veliko družino. To ste seznanjeni, potem glede pravice do krajšega delovnega časa, ki je podaljšan do 6. leta starosti otroka. Potem smo uveljavili zagotavljanje plačevanja prispevkov oziroma delovnega razmerja za tiste, ki imajo štiri otroke, za očeta ali mater, kakorkoli se odločita, in oprostitev davka na dodatek za veliko družino, ki ga je uveljavila prejšnja vlada, mi smo pa naredili, da je oproščena družina. Sedaj je pripravljenih nekaj sprememb tudi na področju zaposlovanja, oprostitve prispevkov za mlade do 26 oziroma 28 leta starosti, ter za tiste brezposelne, ki nadomeščajo mater oziroma očeta, ki gre na starševski oziroma porodniški dopust. Žal pri tem zakonu o zaposlovanju se zatika. Vrsto dobrih rešitev smo predvideli, v parlamentu se pa pogovarjate, kako bi preložili uveljavljanje tega zakona. Tako kot pri starševskem varstvu. To je nedostojno. Zakon vsebuje vrsto ukrepov, v korist, promocijo družin in zaposlovanja žensk, zlasti pa tistih, ki odhajajo na porodniški dopust. Sedaj pa še o tistem, kar nameravamo narediti. Tisti podatek o rojstvih, pa o splavih ni točen. V Sloveniji je približno v lanskem letu, letošnjem letu približno 17.500 rojstev in približno med 8 in 9.000 splavov letno, kar nas uvršča glede splavov na hudo črno listo. Ob vsej tej poplavi ukrepov oziroma zaščitnih sredstev je očitno v slovenski stvarnosti še veliko nedopustnih splavov. Zmanjšali bomo število splavov. To je v okviru področja zdravstva. Ohranili bomo raven oziroma izboljšali raven pravic glede zdravstvenega varstva nosečnic in pa mater. Zmanjšanje splavov na primeren način, tako da bomo informirali in tudi vplivali na mlade, da se ne bodo odločali za takšen način. Potem varstvo predšolskih otrok, področje izobraževanja, kar se tiče šole, potem štipendij za starše, za študentske družine, starševsko varstvo, družinski prejemki, premije za hitrejše odločanje o rojstvu otroka, trg dela in konkurenčnost staršev na trgu dela, kjer smo tudi predlagali v okviru EU [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] usklajevanje poklicnega in družinskega življenja v okviru direktive o delovnem času, na stanovanjskem področju uvedba tako imenovanega prvega družinskega stanovanja, na področju zaposlovanja še [[....]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa. Gospod minister hvala. Gospa Širca želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Vidim, da veselja do življenja ne bo manjkalo, glede na to, kaj vse gospod minister obljublja, ampak hkrati moram poudariti, da zanimivo, da podatka, ki ste ga ponovili, izjavili in kot rečeno tudi objavili, da je v Sloveniji 7.500 rojstev in 9.000 splavov niste popravili in tudi uveljavljali pravice do popravka, če že menite, da podatki niso bili točni. In tudi ni res, da je v Sloveniji med 8 in 9.000 registriranih splavov. Ni res. V Sloveniji je trenutno 6.403 registriranih splavov, in to je celih 40% manj, kot je bilo v začetku 80. let ali 7% manj, kot jih je bilo v prejšnjem letu, rojstev je pa skoraj 18.000. Hočem vam nekaj drugega povedati, da to vaše poudarjanje visokega števila splavov, ki je vezano tudi na vaš odgovor, da jih boste zmanjševali, morebiti ima kakšen cilj in morebiti je tudi v spregi s tistimi izjavami, ki smo jih slišali od gospoda Rodeta, ko je govoril o ubijanju v ginekoloških klinikah. Zato vas pozivam, da mi v dodatku odgovora poveste kaj več o tem, kako boste zmanjševali število splavov, ki se vam zdijo v tem trenutku nedostojni za našo državo.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, za dodatno vprašanje. Kakorkoli že, številke so bile tiste, ki sem jih navajal, uradne v preteklih letih. To so pač neka povprečja. Ta številka je zelo velika, če jo primerjamo s tisto, ki sem jo tudi navedel in zato je na nas vseh odgovornost, tako moralna, socialna, ekonomska in kakršnakoli druga, da se srečamo s tem, lahko rečemo, tudi zlom. Poglejte, to gre za nespoštovanje življenja, gre za temeljno bistvo in seveda ne moremo kar tako mimo njega. Zato bomo vpeljali vrsto ukrepov: osveščanje, izobraževanje, prosvetljevanje mladih o načrtovanju družine, o partnerskih skupnostih, o pripravi na skupno življenje. Tisti, ki se bodo znašli v situaciji, ko je prišlo do nezaželene nosečnosti, jim bomo pomagali pri tem, da se odločijo za življenje in ne za smrt, kajti v našem času je bila preveč povzdignjena in promovirana kultura smrti. Pomoč tistim, da bi se odločali za življenje, mladim ženskam, in to smo trdno prepričani, da je to prava pot. To pomeni torej, da bi jim, ko se znajdejo v tej situaciji, pomagali bodisi pri namestitvi, pri svetovanju, pri različnih oblikah pomoči tudi s pomočjo nevladnih organizacij, ki jih je v naši državi veliko. To so tisti ukrepi, ki so po našem prepričanju povsem nesporni. Seveda pa bodo prispevali tudi k temu, da bo več rojstev. To je eden izmed načinov, da se po tej lestvici nekoliko dvignemo in da bo v Sloveniji, kot ste rekli, več veselja do življenja. To so pač ti ukrepi. Boste imeli priložnost, tudi nevladne organizacije, tudi ostali, da pripomorejo in vplivajo pri oblikovanju programa za večjo rodnost. Saj se nedvomno vsi strinjamo, da moramo v Sloveniji nekaj narediti.
Hvala. Želite predlagati razpravo? Izvolite.
Drugi odstavek 246. člena mi omogoča, da v parlamentu čim prej spregovorimo o kulturi smrti, ki je zaznamovala ta narod očitno do sedaj in o ukrepih, ki jih je navedel minister, in da spregovorimo čim prej, dokler ne bo prepozno. Očitno sem prebrala več znanstvenih raziskav o tem problemu kot pristojni minister, kajti prepričanje, da bo manj splavov povečalo rodnost, je zmotno, tako pravijo vsi, ki se ukvarjajo, ne samo s statistikami, ampak tudi z analizo tega vprašanja. Manj splavov bo, če bo več kontracepcije, sami pa vemo, da nekatera kontracepcija je že na listi tistih pripomočkov, ki so plačljivi. Vsekakor nisem zadovoljna z vašimi odgovori, zato menim, da je smiselno, koristno in nujno opraviti razgovor o načrtih, ki so lahko tudi sporni. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanke gospe Majde Širca, da državni zbor na naslednji seji opravi na njeno poslansko vprašanje razpravo, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih razprav oziroma jutrišnjih glasovanj. Gospod Dušan Kumer bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Pred časom sem zastavil nekaj poslanskih vprašanj v zvezi z neracionalnim trošenjem proračunskih sredstev, kot so dnevnice, nočnine, letalski prevozi v tujino, sejnine članov vlade, državnih sekretarjev in drugih državnih uslužbencev v nadzornih svetih in organih upravljanja, kjer je lastnik ali solastnik tudi država ter nenazadnje kar lepo število za veliko denarja sklenjenih podjemnih in avtorskih pogodb za svetovanja in strokovno pomoč posameznim ministrstvom, čeprav je vlada istočasno sprejela ukrepe o zmanjševanju zaposlenih v državni upravi. Eden od razlogov ali pa nosilni bi naj bil tudi prevelik obseg sredstev za plače. V odgovoru so bile poleg konkretnih podatkov, ki so presenetili morda tudi koga v vladi, kot na primer, da je ministrstvo za okolje imelo v lanskem letu sklenjenih za več kot 600 milijonov in gospodarsko ministrstvo za več kot 350 milijonov pogodb, da so nekateri državni sekretarji in drugi državni uradniki sedeli v kar nekaj nadzornih svetih ali organih upravljanja, kjer so poleg svoje plače še dobili ali zaslužili kar izdatne honorarje, pa vse do plačila za posteljo in prespano noč v tujini za skoraj 900 evrov in tako dalje in podobno in podobno. Poleg teh podatkov so bile navedene tudi obljube, da bo vlada spremembo zakona in podzakonskih aktov v kratkem odpravila te smisle in nesmisle in anomalije. Zato vas, dr. Bajuk sprašujem. Prvič: Ali je ministrstvo za finance že oblikovalo ustrezno sistemsko rešitev in si tako ustvarilo zakonsko podlago za celovito urejanje tega področja, predvsem na področju potnih stroškov, sejnin, nadzornih svetih in tako dalje? Drugič: Ali je vlada sprejela kašne konkretne ukrepe in če jih je kateri so to v zvezi s predvidenimi visokimi sredstvi za podjemne in avtorske pogodbe v letu 2006 za posamezna ministrstva? In tretj, ki ga dodajam glede na zadnje aktualne zadeve: Ali se država kot lastniki in vlada kot nadzornik KAD-a in SOD-a preko katerih je imenovanih skoraj 400 nadzornikov v gospodarskih družbah, kjer je država solastnica ali večinska lastnica, strinja z enormnimi sejninami in drugimi dodatki nadzornikom, volonterjem, ki nekajkrat presegajo povprečno plačo zaposlenih v teh družbah. Samo primer: predstavnik zaposlenih lahko v nadzornem svetu dobi celo večji honorar, kot ima plače v tej isti družbi ali tem podjetju. Hvala za odgovor.
Hvala. Gospod minister Bajuk, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod poslanec! Hvala lepa za vaše vprašanje. Res je, da ni prvič, ko mi zastavljate to vprašanje. Res je tudi, da je bila še kar produktivna komunikacija med ministrstvom in vami, ko smo vam posredovali podatke, ki ste jih zahtevali že nekaj mesecev nazaj. Prav gotovo je tudi res, da sem v tej dvorani na to vaše vprašanje pred dvema mesecema odgovoril, da delamo na tej uredbi, ki naj bi to uredila na nek sistemski način, in da je to bilo že v medresorskem usklajevanju. Seveda bom pa tudi ponovil - in berem iz tega magnetograma, da sem tudi rekel -, res je, da je to silno zapletena zadeva, očitno sem jo podcenjeval, da bomo lahko našli rešitev tako hitro. Menim pa, da smo res blizu dokončne rešitve. Bilo je potrebnih veliko usklajevanj in pogajanj. Gre za zelo komplicirano zadevo ravno zaradi pravne podlage, ki ni enaka za vsa podjetja in ustanove, v katerih država deluje kot lastnica. In je potem kot neposredna lastnica prek takih in drugačnih organizacij ali ustanov, kar resnično zamegljuje podobo dokončne rešitve. Upam, da vam bom v prihodnjih, zdaj pa res, tednih lahko odgovoril, ker vem, da me boste ponovno opomnili na kateri od naslednjih sej, da je to treba rešiti. Kar se tiče vašega zadnjega vprašaja v zvezi z ukrepi glede sredstev, ki so namenjena za podjemne in avtorske pogodbe. Tudi o tem smo vam dali statistične podatke za dve leti, mislim, da za leto 2004 in 2005. Naš sistem mi ne dovoli, da bi vam lahko zelo enostavno prek računovodstva odgovoril še za nekaj let nazaj. Dejstvo pa je, da je pristojnost vsakega ministra, ki mora oceniti, v kolikšni meri so posamezne avtorske in podjemne pogodbe za nemoteno delovanje ministrstva potrebne. Vsak minister se tako odloča, ima v svoji pristojnosti tudi takšne odločitve. Je pa prav, da takšne stvari postanejo javne, mislim, da je to ključnega pomena, da postanejo in ostanejo javne. Končno gre za javna sredstva in javno odgovornost funkcionarjev, ki s temi sredstvi razpolagajo. Kar se tiče konkretnega vprašanja, če sem vas pravilno razumel, naj bi bilo 400 zamenjanih članov v nadzornih svetih prek SOD-a in KAD-a. Ta številka je daleč previsoka. Vam bom posredoval, in tudi vsem spoštovanim članom tega državnega zbora, koliko je dejansko bilo in katere so tiste ustanove, v katerih so se nadzorni sveti spremenili, da je prišlo do kakšnih zamenjav. Na vsak način je pa daleč pod to številko 400. Potrebno je to stvar urediti, ampak vedno je pa treba imeti pred očmi tudi sledeče. Odgovornost, ki jo prevzema član nadzornega sveta v skladu z našo zakonodajo, je pa neizmerno velika. Tudi ne obstajajo, bi rekel, zagotovljeni mehanizmi zavarovanja, ker končno odgovarja s svojimi lastnimi sredstvi in pa z lastnim premoženjem za napake, ki jih morda lahko napravijo. To je v naši zakonodaji in takšno odgovornost je treba tudi znati priznati. V konkretnem primeru ministrstva za finance vam lahko rečem, da mi kot ustanova kot ministrstvo potrebujemo da imamo določene ljudi neposredno vključene v teh ustanovah v nadzornih svetih, tako da lahko izvajamo to, kar je naša bistvena pristojnost. Od funkcionarjev zahtevati takšno dodatno delo ni tako enostavno in bi rekel, da tudi plačila, sejnine najbolj razvpitih primerih so, veste, največji primeri so zelo skriti pred očmi javnosti. Na primer sejnine v nadzornem svetu Nove Ljubljanske banke, pa vam garantiram, mislim, da smo jih že vam posredovali, da niso tako visoke, da bi se nekdo odločil, da gre v takšen posel, če ni striktno iz službene dolžnosti ali pa da ima dostop do drugih privilegijev kot član nadzornega sveta. Jaz se opravičujem, še nismo tega končali, vam pa zagotavljam, da na tem resno delamo, bomo zelo kmalu tudi imeli rešitev. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Kumer.
Če začnem tukaj zadaj, ko sem to zadnje dodatno, zdaj novo vprašanje postavil, tukaj namreč nisem govoril, da je zamenjal SOD in KAD, ampak preko SOD-a in KAD-a v tistih podjetjih, gospodarskih družbah, kjer je država solastnik ali večinski lastnik, je približno 372 nadzornikov, ki so s strani države. Tukaj bi dal eno sugestijo in me zanima, to je drugo podvprašanje, ko vedno govorimo o evropskih vzorih, je dobro, da se vzame kakšen evropski vzor ali norma, ki velja za nadzornike v tistih podjetjih, kjer je država lastnik, imajo omejeno zgornji limit teh nadomestil, nagrad in tako dalje, če so nadzorniki s strani države napram drugih nadzornikov, ki so s strani trga oziroma drugih podjetij. Tako bi bilo dobro, da tako kot pri ostalih zadevah se tudi tukaj zgledujemo po Evropi. In ker bom po vsej verjetnosti še vedno težil glede racionalnosti in trošenja davkoplačevalskega denarja, bom dal samo za ilustracijo, da gre še za eno neracionalno trošenje in to nam mora biti šola, recimo predsedovanje OVSE-ju. Mi smo veliko porabili denarja, čez dve milijardi, vprašal pa bi vas, od zadnje parlamentarne skupščine, ko je bila v Ljubljani, ali je kdo slišal o OVSE-ju v javnosti sploh kakšno besedo v tem parlamentu v okviru vlade in tako dalje. Jaz na žalost o OVSE-ju več nič nisem slišal. Če ne bi takrat vedel, kdo je prevzel, takrat na tej skupščini, tudi ne bi vedel, kdo danes predseduje. Še enkrat, gre za velika sredstva tako za dnevnice potovanja in druge promocijske zadeve in je dobro, da res znotraj vlade tudi v zvezi s kodeksom, ki ga je vlada sprejela, vlada pripravi te varčevalne ukrepe za racionalno trošenje sredstev.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Se opravičujem, če sem vas narobe razumel, kar se tiče teh številk. Na vsak način pa mislim, da bi bilo le umestno in pa prav, ker v javnosti se pojavljajo takšne in drugačne številke, da vam to tudi posredujem. Hvala.
Hvala. Gospod Milan Petek bo postavil poslansko vprašanje ministru za promet.
Hvala, predsednik za besedo. Spoštovani, gospod minister Božič! Kolega Han je predsedniku vlade naslovil prej podrobna vprašanja, kljub temu jaz postavljam podobna vprašanja vam, saj menim, da ste takrat, ko ste prevzemali ministrsko funkcijo, pa ste poslancem državnega zbora in pa javnosti zagotavljali, da boste skušali čim prej urediti stanje v celotnem sistemu Slovenskih železnic ter boste poskrbeli za sprejem nacionalnega programa razvoja železniške infrastrukture ste sprejeli obveze, ki vas po letu pa pol morajo zavezovati. Nasprotno vašim tedanjim zagotovilom in obvezam, ki so zapisane tudi v koalicijski pogodbi, veste tako vi kot mi, da je stanje v celotnem železniškem podsistemu, posebej pa znotraj holdinga Slovenskih železnic, katastrofalno. V preteklih dneh torej v prejšnjem tednu sta vso nemoč obvladovanja in razreševanja nakopičenih problemov pokazala tako uprava holdinga Slovenskih železnic, z generalnim direktorjem dr. Jožetom Jurkovičem na čelu, kot tudi nadzorni svet, ki ga vodi državni sekretar ministrstva za promet, torej vašega ministra, dr. Peter Verlič. Spoštovani, gospod minister, jaz verjamem, da se kot minister zavedate te odgovornosti, ki jo seveda kot prvi poklicani nosite, ko se vam ne izpolnjujejo obljube, ki ste jih sprejeli takrat, ko ste začeli ministrovati, in verjamem, da se zavedate, kaj se bo zgodilo, če bo prišlo do kolapsa Slovenskih železnic kar bo seveda povzročilo tudi kaos v potniškem in tovornem prometu, ogrozilo mobilnost in varnost potnikov ter verjamem, da povzročilo tudi veliko gospodarsko škodo, zato vam kot prvoodgovornemu zastavljam naslednja vprašanja: Prvič. Ali boste kot pristojni minister dr. Jožetu Jurkoviču, torej generalnemu direktorju Slovenskih železnic, predlagali ali od njega zahtevali, da sam odstopi s položaja generalnega direktorja holdinga Slovenskih železnic? Drugič. Ali boste v primeru, da dr. Jože Jurkovič ne stori tega, sami zahtevali od nadzornega sveta, da ga razreši? Tretjič. Ali in kdaj boste Vladi Republike Slovenije predlagali, da razreši nadzorni svet holdinga Slovenskih železnic in imenuje novega, ki bo strokovno kompetenten in politično neodvisen? Četrtič. Ali boste vladi Republike Slovenije predlagali, da zaradi tega, ker več kot leto in pol ni storil nič za izboljšanje rezultatov poslovanja holdinga, ker ni poskrbel za dokončanje reorganizacije Slovenskih železnic, v skladu z zakonom in referendumsko odločitvijo, in ker državnemu zboru še ni predložil v obravnavno in sprejem nacionalnega programa razvoja železniške infrastrukture, razrešitev državnega sekretarja, tudi vplivnega člana SDS, dr. Petra Verliča? Se zahvaljujem za odgovore.
Hvala. Gospod minister mag. Božič imate besedo.
Hvala lepa za besedo gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, lep dober dan želim in tudi hvala za vprašanje gospodu poslancu. Na vsa zastavljena vprašanja, ki jih je kar nekaj, bom poskušal zelo na kratko odgovoriti. Če povzamem, zaenkrat ne razmišljamo o nikakršnih kadrovskih rešitvah. Pravila igre so jasna, vsakdo mora opraviti svoje delo. Tako je nadzorni svet holdinga Slovenske železnice, ki ga vodi državni sekretar dr. Verlič, zahteval od poslovodstva, da se zaveže in striktno izvaja poslovni načrt za leto 2006, ki ga je sprejel in potrdil nadzorni svet, le-ta pa bo sproti nadziral izvajanje in v primeru odstopanj tudi ukrepal. Istočasno je nadzorni svet naložil poslovodstvu holdinga Slovenske železnice, da v najkrajšem času izdela poslovno strategijo, kjer bo predstavil načine in ukrepe, ki vodijo k sanaciji stanja v katerem se nahaja holding Slovenske železnice. Menim pa, da je potrebno takrat, ko smo kritični do kadrov, ki, verjemite, opravljajo zelo težko in zahtevno delo, pogledati tudi stanje in okolje s katerim se ti kadri spopadajo pri svojem delu. Stanje na področju železnic, ki smo ga v svojem mandatu prejeli, je bilo več kot zaskrbljujoče. Celoten železniški sistem namreč zaradi nekaterih, po mojem mnenju, napačnih potez v preteklosti v zvezi z razdelitvijo ključnih funkcij posameznim subjektom ni mogel delovati, kot bi bilo potrebno. Po drugi strani pa se soočamo s posledicami dolgoletnih nevlaganj in zanemarjanj celotnega sistema in same železniške infrastrukture s strani države, kar se odraža v stanju, ki ga brez večjih finančnih vložkov ne bo mogoče sanirati. Ministrstvo za promet je pripravilo tako imenovani železniški zakonodajni paket, katerega zakon o poroštvu za zagotavljanje železniških projektov v letih od 2006 do 2009 je že v vladni proceduri, tik pred tem je zakon o železniškem prometu, po sprejetju tega pa bomo v proceduro uvrstili zakon o varnosti v železniškem prometu, nato pa še vrsto podzakonskih aktov. Strokovno dodelan in zaključen je tudi nacionalni program razvoja železniške infrastrukture, ki je finančno ovrednoten ter opredeljen z dinamiko izvedbe. Potrebno ga je le še dopolniti z izborom finančnega modela. Ko sprejmemo omenjeno zakonodajo in hkrati pričnemo z realizacijo projektov, ocenjujem, da bomo uredili in naredili ogromno dela na tem področju. Glede na to, da je gospod predsednik vlade že pojasnil tudi posamezne situacije in predvsem razmere na tem področju, bi dodal samo to, da je pričakovati po sprejemu globalnega načrta vlaganj v infrastrukturo v Republiki Sloveniji tudi sprejetje nacionalnega programa modernizacije železniškega omrežja, ki bo zagotovo izboljšal v smislu učinkovitosti delovanja Slovenskih železnic in celotnega sistema. Kar se tiče vseh ostalih procedur sem pa tudi povedal, da je v celotnem pogledu v pripravi vsa ustrezna zakonodaja, tudi podzakonski akti. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Minister, nekako sem kar pričakoval takšen odgovor, posebej povezan s tem, da ste podedovali slabo stanje, kar verjamem, da celo drži, vendar nisem postavljal vprašanje odgovornost zaradi slabega stanja, postavljal sem vprašanje zaradi tega, ker se je v zadnjem tednu zgodilo nekaj dogodkov, ki terjajo jasno izraženo odgovornost tako generalnega direktorja kot pa predsednika nadzornega sveta. Vsaj po moji presoji uprava očitno ne obvladuje niti najosnovnejših poslovnih procesov, saj je, vsi vemo za primer, najprej prosila za kredit tri in pol milijarde tolarjev, nadzorni svet ga je zavrnil. Drugi dan so ugotovili da "cash low" omogoča 300 milijonov zmanjšanja kredita oziroma ta 300 milijonov se je še povečal za 800 milijonov in na koncu je bil odobren kredit v višini 2,4 milijarde tolarjev, eno milijardo manj, kot je bilo planirano najprej oziroma želelno najprej. In vsaj pri meni se postavlja dvom ali ni šlo tukaj za špekulativne razloge in tukaj vidim to prvo odgovornost uprave, tako nobena uprava v resni gospodarski družbi ne bi smela špekulirati in skušati pretentati nadzornega sveta. Nadzorni svet pa je organ, ki ga v večini sestavljajo bivši in sedanji zaposleni na Slovenskih železnicah. Ne reagira niti na izjave dr. Jurkoviča [[poznate jih]] , da je za vodenje holdinga Slovenskih železnic dovolj dve uri na dan. Kaj bi torej šele razrešilo predsednika uprave ali celotno upravo, ki ni kos tej problematiki niti ne neracionalnemu in negospodarnemu izsiljevanju, ki ga izvajajo sindikati. Toliko stvari je v tekočem poslovanju, ne v zgodovini, da mislim, da bi morali reagirati, če hočete zaščititi sebe, zaščiti svojo integriteto, navsezadnje pa o svoji usodi kot ministra skrbite sami. To je bil namen, zato sem vprašal, ali resnično ne vidite iz teh razlogov možnosti in razmišljanj o odstopih oziroma razrešitvah.
Izvolite, gospod minister, prosim.
Hvala lepa za možnost dodatnega pojasnila na dodatno vprašanje in razlago gospoda poslanca, gledano z njegovega zornega kota. Dodam lahko to, da je nadzorni svet s polno odgovornostjo vzel situacijo na znanje in razpravlja o problemu financiranja in zagotavljanja potrebnega denarja za funkcioniranje Slovenskih železnic. Ravno iz tega razloga lahko trdim, da je tako poslovodstvo kot tudi nadzorni svet v celoti opravil svojo nalogo, kajti veliko drugače bi lahko razmišljal, če bi se zgodilo obratno - da bi do te razprave, ki je bila vsebinska tako na nadzornem svetu kot tudi s strani poslovodstva, podani predlogi, v nasprotnem primeru bi lahko razmišljal o tem, da so tisti, ki vodijo tako velik sistem, ravnali neodgovorno. Ravno te razprave mi dokazujejo, da se nadzorni svet in na koncu koncev tudi poslovodstvo Slovenskih železnic krepko zavedata svoje odgovornosti in nalog, ki jih imata, da te probleme predstavita na odprti mizi in da se o tem odprto razpravlja. Tu vidim tisto kvaliteto, ki je mogoče do sedaj ni bilo. Vse tisto, kar se je dogajalo v preteklosti, je bilo skrito očem javnosti. Te razprave, tako s strani predstavnikov lastnika v okviru nadzornega sveta kot tudi poslovodstva so odprte in tu vidim višjo kvaliteto, kot je bila prej. Mislim, da sta tako poslovodstvo kot tudi nadzorni svet opravila svojo nalogo korektno. Mislim pa, da je problem, ki izhaja precej nazaj, vezan na situacijo, ki smo jo zatekli. Še enkrat omenjam manjkajoča sredstva, ki smo jih na koncu koncev ugotovili ob začetku mandata, ki so bila kot neznano dejstvo, pri čemer sem pričakoval, da bomo lahko ta sistem uredili prej, kot ga bomo lahko. 25 milijard tolarjev, ki smo jih v blagajni na železniškem področju ugotovili, je bilo nemogoče sanirati v enem koraku ali pa naenkrat oziroma v kratkem času. Storili smo tisto, kar je bilo mogoče. Seveda pa pričakujem, da bomo v naslednjih korakih, ki sem jih tudi napovedal, v celoti razrešili to problematiko v interesu države, da zagotovi delovanje sistema železnic varno, učinkovito in da bo ta trend, ki se nadaljuje in ki je pozitiven v smislu prevoženega tovora ter v smislu tudi na koncu koncev prevoženih potnikov, lahko še večji. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Srečko Prijatelj bo postavil poslansko vprašanje gospodu ministru za obrambo. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Minister za obrambo vas sem že nekajkrat vprašal: Kdaj bomo ustrezno rešili odprte probleme, kadrovske nepravilnosti in pa druge nepravilnosti na ministrstvu? Nekaj, moram priznati, ste ukrenili. Določene zadeve so bile v manjši zadovoljivosti rešene, vendar bi vas opozoril na največje stvari, ki se jih sploh nismo dotaknili. Gospod Janša, takratni obrambni minister, je vsem prestopnikom, ki so prestopili, med njimi so bili, naj opomnim, tudi Slovenci, obljubil z odločbo, da bo spoštoval njihov plačilni razred, razrede napredovanja po sistemizaciji, kot je bila takrat veljavna po veljavnih aktih. To se kasneje ni zgodilo. Sledile so degradacije. Danes imamo vrsto nerešenih vprašanj, tisoč in nekaj tožb na sodišču. V konkretnem primeru, ker ste zahtevali, da vam pošljem, sem vam poslal, štiri primere, dva od teh sta še vedno nerešena. Čeprav poosebljajo raznolikost te problematike, niso edini. Štambil Bratin Slavomir in Slavec Božidar sta dva primera, ki kažeta na to, da se to ne bi smelo zgoditi. Zlasti zadnji je visok strokovnjak v vojaških krogih, veljal je za inštruktorja in vzdrževalca, tudi letalskih naprav, pa vendar je kasneje pristal kot zidarski majster. Na zadnje nepravilnosti v Slovenski vojski vas opozarjajo v odprtem pismu v poveljstvu tretje operative 17. čete bataljona vojne policije, kjer se očitki kar vrstijo, od raznoraznih kaznivih dejanj. In dejstvo je, da so bile odgovorne osebe še nagrajene za ta dejanja. Če se preselim na drugo pomembno področje, ki bi ga tudi morali vi z vso odgovornostjo pokrivati, to je v bistvu požarna varnost. Vemo, da v hotelih, bolnišnicah in drugih industrijskih objektih, vsi poznamo protipožarne razpršilce vode, ti ne delujejo. Vi celo v pismu odgovarjate, ko so vas opozorili na to, tukaj imam pismo, ki je zelo arogantno, pravite torej, da požari ne nastajajo zaradi nedelovanja razpršilcev, kar pa vemo, da ni res. Za vojsko lahko trdimo, da je [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] prisotna korupcija, pa tudi nemorala, če pogledate časopise erotičnih revij lahko vidimo tudi lepe vojakinje v pomanjkljivih ali pa skoraj neoblečene. Sprašujem vas: Kdaj boste pokrili tudi drugo področje, področje [[...]] [[Izklopljen mikrofon.]]
Čas je potekel. Izvolite, gospod minister.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Hvala za vprašanje, spoštovani poslanec. Spoštovane poslanke in poslanci! Vprašanja, ki ste jih postavili, so malo drugačna od tistih, ki sem jih prejel, ampak nič hudega. Najprej naj povem, da v zvezi s kadrovskimi zadevami na ministrstvu za obrambo pripravljamo reorganizacijo upravnega dela ministrstva za obrambo, kjer želimo upravni del ustrezno organizirati, da bo v podporo novim razmeram, to se pravi profesionalizaciji Slovenske vojske in pa dejstvu, da moramo opravljati določene naloge, ki so povezane z našim članstvom v zvezi Nato. V okviru te reorganizacije bodo pregledane vse naloge in bomo pač ustrezno razporedili osebje v upravnem delu. Glede navedbe, da naj bi bilo nekaj tisoč tožb, naj povem, da ta navedba ni točna. Tožb je nekaj čez 300. Res pa je, da imamo 1 800 ugovorov. V zvezi s tem je ustanovljena od januarja 2006 posebna skupina pravnikov, ki intenzivno rešuje te ugovore. Moram pa reči, da je zanimivo, da nekateri odklanjajo delo v tej delovni skupini, kljub temu da je minister ekipo določil. To morda tudi kaže na filozofijo v tem ministrstvu. Vendar bomo to vprašanje tudi rešili. Glede dveh konkretnih primerov. Navedli ste, da nekdo, ki je specialist za letalstvo, za vzdrževanje letal, opravlja sedaj dela zidarskega mojstra. Moram reči, da tega niti ne razumem najbolje, kako je mogoče, bom pa konkretni primer preveril, če to res drži, ker se mi zdi to skoraj nemogoče. Razen, če so kakšni varnostni zadržki in zaradi tega ne more opravljati določenih del, ker je to vezano na varnostni zadržek. Ampak kot pravim, bomo ta primer posebej preveril. Glede stanja v vojaški policiji se strinjam. Stanje je slabo. Tam je tudi nekaj vloženih obtožnic zoper pripadnike vojaške policije. Zlasti ko gre za podatke v zvezi z formalno izobrazbo je bilo odkritih kar nekaj primerov, ko so bile te listine ponarejene. Kot veste, je imenovan novi načelnik generalštaba in ena od prvih nalog je tudi, da se reorganizira vojaška policija v tem smislu, da se opravijo določene kadrovske menjave znotraj, da se vzpostavi nova organizacija. Glede požarne varnosti moram povedati, da ravno temu področju v zadnjih dveh letih namenjamo še večjo pozornost, tudi sredstva so se bistveno povečala. Samo v letošnjem letu za 350 milijonov SIT. Na tem področju ne zaznavam, da bi bili kakšni posebni problemi. Naše plane poznate, sva se že nekajkrat srečala v Sežani, kjer izgrajujemo center usposabljanja za zahodno Slovenijo in vem, da dobro poznate problematiko. Glede korupcije v Slovenski vojski in tako naprej, to, kar ste na koncu omenili, to so kar hude, težke obtožbe. Jaz upam, da ne povzemate tistega, kar piše v Direktu, ampak da imate kakšne konkretne primere. Potem bomo to dali pristojnim organom, da to obravnavajo. Če pa tega ni, pa nimate takšnih dokazov, bi pa želel, da ta del vaše izjave umaknete, ker gre za prehude besede za takšen sistem, kakor je Slovenska vojska. Mislim, da na tak način o Slovenski vojski ne moremo diskutirati.
Želite dopolnilni odgovor? Prosim.
Hvala lepa. Vprašanja ne morejo biti drugačna, preprosto zaradi tega ne, ker sem vas o tem že enkrat spraševal in celo zahtevali ste od mene, da vam dostavim dodatne dokumente, ki bodo izkazovali dejansko stanje tega, kar sem rekel. To ste dobili, dva primera ste ustrezno rešili, enega v celoti, dveh primerov, ki pa opozarjata na raznolikosti te problematike, pa niste. Govoril sem vam o tem, da v bistvu ni spoštovanja pri podpisanih odločbah, da ste ljudi, ki so zaobljubili zvestobo, celo degradirali in da ste jih materialno oškodovali. Zanimivo, dokumenti so se celo izgubili. Kar se tiče izjav: ničesar ne bom umikal, zaradi tega ne, ker ste sami priznali, da so kazenske ovadbe tudi z vaše strani podane in da je resnično prišlo do nepravilnosti. Imate več kot normalno veliko tožb in jaz ne vem, zakaj enkrat ne pogledate v vašo pravno, kadrovsko službo, kaj vam dela pri pisanju odločb, da imate resnično toliko v bistvu odločb na sklenjena delovna razmerja. To je preprosto nerazumljivo. In, da je morala na "nizkem psu", na nizkem nivoju - torej, ne na nizkem psu - "na psu", je pa dejstvo. Odprite dnevno časopisje pa boste videli. Mislim, to je več kot šokantno, da si lahko v bistvu dovolimo to, kar dnevno časopisje piše o Slovenski vojski. Ne nazadnje tudi zadnji primeri kažejo na to, da v bistvu se ne ravna v skladu s slovenskimi nacionalnimi interesi. Danes je kar nekaj govornikov tukaj namenjalo vam v bistvu posredno, neposredno vprašanja v zvezi tudi z morebiti koruptivnim dejanjem - nabavo orožja. Veste, mimo tega iti in si zatiskati oči v nedogled tudi ni možno; enostavno, nekatere stvari boste že morali prijeti v roko in jih rešiti. Jaz več kot iskrene, konkretne primere, ki so podprti tudi s sodbo sodišča, ki je vi niste upoštevali kot minister in je niste hoteli izvesti - več kot to vam ne morem dati. Oprostite minister, kdo se spreneveda, jaz ali vi?
Gospod minister, imate besedo.
Hvala za možnost, da dodatno pojasnim. Naj povem, da takih sodb, ki jih ne bi kot minister izvršil, ne obstojijo, bom pa to tudi preveril za vsak primer, če je kakšna, ker to je pa nesprejemljivo z vidika pravne države. Glede kazenskih ovadb naj povem, da niso vložene zaradi korupcije, tako da pri tem vztrajam, da mi konkreten primer navedete, da bomo sprocesirali postopek. Sedaj, kaj pišejo časopisi, kot so Direkt itd., ne bi komentiral, sem pa vesel, da smo tri primere že rešili, kot ste navedli, in upam, da bomo tudi tista dva primera še rešili. Bom pogledal posebej, kaj je s tema dva primeroma tako, da mislim, da ne bi smelo biti težav, če gre za zlorabo prava, bomo to zadevo uredili. Če pa ne gre za to, potem je pa nemogoče urediti, ker ne moremo nikomur dati nečesa, kar mu po zakonu ne pripada.
Prosim, izvolite. Želite?
Želim opozoriti na pravico, ki izhaja iz 246. člena, če smem izkoristiti poziv na posebno obravnavo s to tematiko, ker me odgovori gospoda ministra niso zadovoljili. Torej, spoštovani minister, glejte govoriti, da ob izginotju orožja iz vojašnice ne gre za koruptivno dejanje, da se nič ni zgodilo, ob tem da slovensko zastavo nekateri teptajo, pa tudi to še nismo rešili, ob tem, da imate takšne in drugačne nemoralne, bom rekel, norme v vrstah Slovenske vojske; ob tem, da ne spoštujete niti sodišč, ki izdajajo pravnomočne odločbe; ob tem, da v bistvu gre za sumljivo nabavo osnovnih sredstev za vojsko, da v bistvu škodujete celo nacionalnim interesom in da škodujete tudi gospodarstvu Republike Slovenije s tem, ko dajete nekomu tretjemu prednost. To, da zavijajo v celofan, pa damo mašnico gor, še ni zadosti, da bi bilo vse v redu. Dejansko, jaz bi želel, da se o zadevah v ministrstvu za obrambo opredelimo na neki skupni razpravi in da o tem porečemo in odpremo vsa odprta vprašanja. Kajti to, kar se dogaja pri vas, milo rečeno, ni normalno. Je nenormalno stanje in dejansko vam nič kaj ne laska in ne gre v prid. Tako, spoštovani podpredsednik, zahtevam, da se o tem glasuje in da se nameni poseben čas zaradi problematike, ki je več kot evidentna na ministrstvu za obrambo. Hvala lepa.
Hvala lepa. V zvezi s poslovnikom vas obveščam, da je vaš predlog sprejet oziroma da bomo o vašem predlogu glasovali jutri v času glasovanja. Besedo ima gospod Anton Kokalj, in sicer bo postavil poslansko vprašanje ministru za promet in ministru za okolje in prostor. Izvolite, prosim.
Ker gre za isto vsebino, bom postavil obema ministroma kar isto vprašanje, pa bi potem prosil, če lahko vsak s svojega vidika odgovorita. Problematika dveh bencinskih črpalk na odseku Vrba-Črnivec, se pravi, pri izgradnji avtoceste, gorenjske avtoceste, tega dela, ki še manjka. Društvo za varstvo okolja Radovljica in njegova civilna iniciativa za prej zgrajeno in cenejšo avtocesto si več kot šest let že prizadeva, da na tem odseku ne bi izgradili teh bencinskih črpalk. Trenutno je zbranih preko 750 izjav proti črpalkam; pa ne samo proti temu, tudi ne strinjajo se s cestninsko postajo na tej lokaciji in podvozom, tako kot so planirani. Sprašujem: Ali obstajajo ekonomski in drugi razlogi za tako umestitev črpalk, glede na to, da gre za relativno gosto posejanost, in tukaj bi šlo za razdaljo približno na 40 kilometrih, glede na to, da je nek normativ teh objektov običajno v Evropi malo večji. Tudi v študiji, kolikor mi je znano, na katero se sklicuje Dars, pisno mnenje ni naklonjeno tem črpalkam, ne iz ekonomskih kot iz okoljskih in prostorskih razlogov. Tukaj pa očitno je šlo v prejšnjem mandatu, v mandatu prejšnje vlade za neko trgovino, če temu tako rečem. Skoraj dva mandata sta občinski svet ter komisija za avtocesto v Radovljici odločno nasprotovala črpalkam, enako tudi trem dodatno poglobljenim podvozom pod avtocesto in še dvema pod magistralko. Črpalki sta obdani še s priključkoma Radovljica, kar je bila tudi strokovno menda odsvetovana rešitev. Junija 2004 je ob obstrukciji opozicije občinski svet navkljub nekajletnemu nasprotovanju le dal pozitivno mnenje k predlogu državnega lokacijskega načrta. Vlada pa je septembra 2004 sprejela uredbo o avtocesti Vrba-Črnilec. Avgusta 2005 je društvo pisalo peticijo gospodu Podobniku, sopodpisala jo je vsa občinska opozicija ter nekaj civilne družbe, aprila pa so tudi predlagali način reševanja ter vladi posredovali pobudo za smiselno rabo tolerančnega člena uredbe. Sprašujem: Bosta ministra vladi predlagala spremembo uredbe in s tem poskušala doseči, da bi se s to civilno iniciativo le dosegla neka kompromisna rešitev? Hvala lepa.
Izvolite, oba ministra imata na voljo 5 minut skupaj. Prosim, gospod minister za promet.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Hvala za poslansko vprašanje. Upam, da ne bom porabil preveč časa ministru Podobniku. Sestavni del avtocestnega omrežja so tudi površine za spremljajoče dejavnosti ob avtocestah. Površine za spremljajoče dejavnosti so potrebne za oskrbo uporabnikov avtocest z gorivom, nudijo pa tudi možnosti za počitek in rekreacijo, s trgovskimi in gostinskimi objekti pa zagotavljajo ponudbo prehrambenih izdelkov, turističnih izdelkov, menjalnico in posredovanje turističnih informacij. Zato se v sklopu avtocest načrtujejo tudi površine za spremljajoče dejavnosti. Samo z bencinskimi servisi znotraj avtocestnega režima se lahko zagotavlja ustrezen nivo uslug uporabnikom avtocest, in sicer prek vpliva na obratovalni čas poslovanja in z neposredno dostopnostjo brez zapuščanja avtoceste. Odsek avtoceste Vrba-Peračica je bil umeščen v prostor v okviru uredbe o državnem lokacijskem načrtu, ki vključuje tudi lokacijo obojestranskega bencinskega servisa na območju priključka Radovljica. Predvidena lokacija obojestranskega bencinskega servisa vključuje parkirišča za osebna vozila in turistične avtobuse, rekreacijske površine, bencinsko črpalko ter turistične informacije. Lokacija je bila določena v skladu s študijo spremljajočih objektov ob avtocestah v Republiki Sloveniji z dopolnitvami 1996 do 2003, v kateri je predlagana optimalna medsebojna razdalja med bencinskimi servisi 25 do 30 kilometrov. Glede na to, da je predvidena lokacija bencinskega servisa oddaljena od bencinskega servisa Torovo 27 kilometrov ter od bencinskega servisa Jesenice 20 kilometrov, je izbrana lokacija z upoštevanjem prostorskih danosti optimalna, kar je potrdilo tudi naknadno preverjanje umestitve bencinskega servisa v prostor med priključkom Brezje in viaduktom Dobruša. Preveritev je bila izvedena v februarju 2004 na podlagi sklepa občinskega sveta občine Radovljica. Predstavitev priključka Radovljica v območje predtrškega polja je posledično pogojevala združitev priključka Radovljica in obojestranskega bencinskega servisa. V skladu z zahtevami in sprejetimi sklepi občinskega sveta občine Radovljica je bila prvotna zasnova bencinskega servisa spremenjena v sledečem obsegu: namesto zunanjih dostopnih ramp se bodo izvedle notranje rampe, s katerimi se zmanjšuje posege v bližnje kmetijske površine. Na prostoru med traso avtoceste in notranjo rampo se bodo izvedli protihrupni nasipi, s katerimi se bo zaščitil prostor, namenjen počitku in rekreaciji, ter obstoječo lokalno cesto, tako da se bo omogočil dostop lokalnemu prometu do bencinskega servisa, pri čemer se bo le-ta fizično ločila od prometa na avtocesti. Žal se ne morem strinjati z mnenjem, da so podobni oskrbovalni objekti grajeni na medsebojnih razdaljah, ki znašajo 50 kilometrov ali več. Oskrbni centri na avtocestnem omrežju Nemčije, Avstrije, Italije in Španije in Francije, ki je v EU najbolj razvito, so grajeni na povprečni medsebojni razdalji 25 kilometrov. Navedene podatke lahko preverite na kateremkoli svetovalnem svetovnem spletu, dosegljivem evropskem cestnem vodiču, najbolj znan od teh je Michelinov. Ministrstvo za promet je že večkrat podalo svoje stališče, da predloga za spremembo uredbe o lokacijskem načrtu ne bo podalo, saj bi glede na katastrofalne prometne razmere na območju Radovljice, predvsem pa na več kot desetletno spolitiziranost obravnavanja problematike umeščanja trase mimo Radovljice, to pomenilo velik korak nazaj za pričetek gradnje avtocestnega odseka Vrba-Peračica, po našem globokem prepričanju minimalno za pet let. 75.000 vozil se v poletni turistični sezoni vali mimo Radovljice in mogoče bi bilo pametno vprašati meščane tega mesta, kaj menijo o tovrstnem onesnaževanju okolja in emisijah škodljivih snovi zaradi nevzdržnega prometa v njihov bivalni prostor neposredno ob sedanji glavni cesti, da o prometnem kaosu niti ne govorim. Uredba o državnem lokacijskem načrtu dopušča faznost izgradnje in ministrstvo za promet ne bo nasprotovalo odločitvi, da se bencinska servisa v prvi fazi izgradnje avtoceste ne zgradita ali pa se sploh ne zgradita. Zaradi tega ni treba spreminjati uredbe, saj le-ta dopušča to možnost skozi faznost izgradnje. Odločitve o tem, ali se bo bencinski servis gradil ali ne, pa ne more sprejeti naše ministrstvo, pač pa le koncesionar Dars, na osnovi njegovega pogodbenega razmerja z bodočim lastnikom obeh bencinskih servisov. Hvala lepa za poslušanje.
Želite dopolnilni odgovor? 36 sekund, izvolite.
Hvala lepa. Tudi v 36 sekundah se kaj pove. Kot je povedal kolega mag. Božič, ne spremembe uredbe o DLN-ju, pač pa izkoristiti člen o tolerancah, v okviru katerega so dopustne določene drugačne ureditve. In sama uredba tudi določa pogoje in rešitve za umestitev bencinskega servisa v prostor ter omogoča investitorju, da zanj pridobi dovoljenje za gradnjo, ga pa ne obvezuje, da objekt dejansko tudi zgradi. Torej odločitev, da se bencinski servis ne zgradi ali pa da se v ureditvenem območju DLN načrtuje morebitna varčnejša oblika priključka, za to ni potrebna nikakršna sprememba državnega lokacijskega načrta. Z drugimi besedami sem povedal to, kar je prej že povedal kolega mag. Božič. Hvala.
Želite dopolnilni odgovor? Izvolite.
Hvala lepa. Vsekakor ni bila intenca tudi mojega posredovanja, da bi se lokacijski načrt spremenil. Mislim, da je tu namera civilne iniciative in tudi skoraj polovice občinskega sveta, pri tem, da se le določene zadeve, ki so bile sprejete, poskušajo dogovoriti tako, da bi se dosegel nek konsenz. S tega vidika pač apeliram, ne samo z vidika vprašanja bencinskih črpalk, ampak tudi lokacije čelne postaje, kjer ta civilna iniciativa prihaja s konkretnimi predlogi. In s tega vidika bi apeliral na oba ministra, da vseeno poskušata, seveda prek svojih pristojnosti in služb, za katere objektivno na nek način tudi nosita odgovornost ali pa sodelujeta z njimi [[prej je bil omenjen Dars]] , doseči neko kompromisno varianto vsaj na katerem od teh segmentov, ki so v civilni pobudi tako izpostavljeni, od podvozov do bencinskih črpalk in tudi eventualne prestavitve čelne postaje, kar mislim, da je dobro argumentirano. Seveda moti pri tem tudi to, da so pač izvajalske pogodbe za nekatere zadeve že podpisane, gradbenega dovoljenja pa še ni. Tudi komentar o tem mogoče ne bi bil odveč. Hvala.
Gospod minister, izvolite, prosim.
Hvala lepa za možnost dodatnega pojasnila. Zelo na kratko. Res je, pogodbe za izvedbo gradbenih del so podpisane. To pomeni, gradnje je polno stekla, in to pomeni, da imamo veljavno gradbeno dovoljenje, odkupljena zemljišča, tako da je možno optimizacijo izvajati le v okviru tega, kar ste povedali, v okviru gradbenega dovoljenja. Kar se tiče vprašanja podvozov in izvozov, mislim, da to vprašanje pa je vsebinske narave in bi bilo v tem primeru glede spremembe potrebno spremeniti uredbo o lokacijskem načrtu. Glede lokacije cestninske postaje in tudi vseh ostalih spremljajočih objektov pa mislim, da je tudi glede na tolerance in glede na definicijo v lokacijskem načrtu oziroma uredbi nemogoče v tem trenutku spreminjati. Razen tega, kar sem povedal, želim, da bi v sklopu kooperativnega sodelovanja in predvsem v kontaktih, s pobudami, ki so razumljive, da se dejansko poskuša v okviru možnosti, ki jih daje zakon in dopušča uredba, da se dejansko tukaj pristopi s pozitivnim pristopom. Sam bom tudi v tem imenu naročil Darsu, kar že ni bilo, je bilo tudi že večkrat povedano, tudi kontakti so bili v zadnjih tednih, da poskušajo najti čim boljše kompromisne rešitve. Hvala lepa.
Gospa Cveta Zalokar Oražem bo postavila poslansko vprašanje gospodu ministru za zdravje. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi in kolegice, spoštovani ministrski zbor! Ob aktualnih dogajanjih okrog nakupa 18-ih operacijskih miz se je ponovno pojavilo tudi vprašanje glede uporabnosti zamenjanih 38-ih miz v Kliničnem centru. V imenu poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije sem na seji odbora za zdravstvo ob obravnavi poročila o postopku javnega naročanja operacijskih miz, med drugim zaradi neprejetega odgovora, predlagala sklep, s katerim sem pozvala ministrstvo za zdravje, da v roku 30-ih dni odbor seznani s poročilom o nadaljnji uporabi 38-ih miz, ko so bile v Kliničnem centru nadomeščene z novimi. Pričakovano so bili vsi naši predlogi, vključno s tem, neizglasovani. Zato vas ob tej priložnosti, gospod minister Bručan, sprašujem: Kam so poniknile zamenjane mize Kliničnega centra? Naj malce osvežim zgodbo. Pred tremi leti so v kliničnem centru zamenjali 38 operacijskih miz, sama zamenjava je davkoplačevalce stala 1,1 milijarde tolarjev, torej še enkrat več kot teh 18, o katerih se pogovarjamo zdaj. Javnega naročila sploh ni bilo, sprva se je govorilo le o obnovi in investicijskem vzdrževanju, a kasneje se je vse končalo z nakupom novih miz Maquetovih miz dobavitelja Aico-Med-a. Takratna posebna komisija ministrstva za zdravje je ugotovila, da vseh miz sploh ni bilo potrebno zamenjati, saj je bilo 9 od skupno 38-ih miz kupljenih leta 1990 oziroma kasneje, kar pomeni, da so bile to relativno nove mize. Tudi sicer so bile mize preplačane in javne finance takrat oškodovane za nekaj sto milijonov. Iz izjav medijev smo lahko razbrali, da so nekaj miz, ki so bile potrebne manjših popravil, prestavili v manjše ambulantne prostore, nekaj naj bi jih dobile slovenske bolnišnice, nekaj naj bi jih čakalo v kleti na uničenje. Hkrati pa je bilo pojasnjeno, da nobena od bolnišnic in uporabila ponujenih miz. Skratka, iz medijev se ne da ugotoviti in ne razbrati, kakšna je pravzaprav točna informacija o usodi teh miz. Ob vsem aktualnem dogajanju lahko zaključimo, da prejšnje mize niso iztrošene, vsaj tistih 9 ne, ki so mlajše, so prav gotovo uporabne, kot zakonodajna veja oblasti pa o zgodbi ne moremo neposredno zahtevati odgovora, zato upamo, da ga bomo prejeli preko ministrstva oziroma ministra Bručana. Zato vas, minister, sprašujem: Kaj natančno se je zgodilo z 38-imi operacijskimi mizami, ki so bile pred tremi leti zamenjane v Kliničnem centru?
Gospod minister, imate besedo, prosim.
Hvala lepa za vprašanje, gospa poslanka. Hvala lepa za besedo, gospod podpredsedujoči. Dogodki okoli teh starih 38-ih operacijskih miz v Kliničnem centru so bili že dlje časa v razpravi in v zadnjem času ponovno. Zadnji uradni zapisnik o stanju teh miz je iz meseca novembra 2003, takrat ga je predstavila komisija in takrat je bilo v skladišču vseh teh 38 miz. Kasneje v letu 2004 je bilo zaradi zastarelosti vseh teh 38 operacijskih miz odpisanih, to se pravi, v letu 2004, ko je bil direktor gospod Hočevar in ko je bil minister gospod Keber. Takrat je gospod Hočevar, potem, po odpisu teh miz, ponudil operacijske mize, cele ali dele miz, vsem enotam v Kliničnem centru in drugim bolnišnicam v Sloveniji. V zadnjem času, ko so se spet začele te zgodbe iz tistega preteklega obdobja, smo intenzivno poizvedovali, kje so te mize danes, tudi na podlagi tistega vašega zadnjega vprašanja na odboru za zdravstvo in dobili naslednje odgovore, ki jih tukaj sedaj imenujem, so pa odgovori, ki jih je poslal Klinični center, vsa stvar s poizvedovanjem pa še ni čisto zaključena. Ker je pač vprašanje prišlo danes, bom povedal podatke, ki so danes znani. 12 operacijskih miz je dne 24. avgusta 2004 prevzela Splošna bolnišnica Jesenice, to se pravi, 2004, avgusta. Po pogovoru s strokovnim direktorjem te bolnice nobena od miz ni v uporabi. Vse so kot odpisane, shranjene v skladišču jeseniške bolnišnice. Zakaj je bolnica sprejela 12 operacijskih miz takrat, šest fiksnih in šest mobilnih, ko ima samo štiri operacijske dvorane, pravzaprav mi ni jasno. Boste morali vprašati tiste, ki so se takrat o tem pogovarjali. Eno operacijsko mizo je 30. novembra 2004 odkupilo podjetje Buba, Rožna dolina 5, iz Grosupelj za 20 tisoč tolarjev in 20% davka. Podjetje Buba je veterinarska postaja, verjetno uporablja to v veterini. Osem operacijskih miz je v marcu leta 2004 prevzela ginekološka klinika. Eno operacijsko mizo uporabljajo danes za manjše posege - abortuse, sedem operacijskih miz pa je shranjenih v skladišču ginekološke klinike, v Leonišču. Teh sedem miz, ki niso več uporabne kot operacijske, so hoteli pretvoriti v preiskovalne ginekološke mize, ampak se je to potem izkazalo, da je predrago. Ena operacijska miza je bila januarja 2004 pripeljana na dializo kot preiskovalna miza. Ena operacijska miza je kot preiskovalna miza šla na revmatologijo, dve operacijski mizi je leta 2004 prevzel klinični oddelek za abdominalno kirurgijo in se uporabljata za endoskopije. Dve operacijski mizi je prevzel klinični del za torakalno kirurgijo, ena služi kot preiskovalna miza na oddelku, druga je v skladišču kot neuporabna. Eno operacijsko mizo je prevzela bolnišnica Trbovlje in po pogovoru s strokovnim direktorjem bi bilo to mizo potrebno obnoviti, pa je strošek prevelik, tako da miza sploh še ni bila uporabljena. 10 miz je razmontiranih, uskladiščenih v Kliničnem centru, ki so neuporabne, vsaj po mnenju tistega, ki sem ga dobil iz Kliničnega centra, nisem jih še sam pregledovati. So pa uskladiščeni brez vrednosti oziroma po mnenju Kliničnega centra samo toliko vrednost, kot je vrednost tega železa, drugače pa nimajo vrednosti. To so podatki, ki sem jih trenutno dobil. Moram pa reči, da bom to preiskavo v Kliničnem centru v zvezi z mizami še nadaljeval. Hvala.
Želite dopolnilni odgovor? Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil gospod Marijan Pojbič gospodu ministru za finance. Izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Veliko naših državljanov je zaposlenih zunaj meja naše domovine in na takšen način rešujejo svoje življenjsko eksistenco. Še zlasti veliko takih ljudi prihaja iz štajerske regije, torej regije, od koder prihajam tudi sam, občine Šentilj, Kungota, Pesnica, novonastale občine Apače, Gornja Radgona - torej pomurske regije, koroške regije in vse ostale demografsko ogrožene občine, kjer je delo še posebej težko dobiti. Pred kratkim sem dobil peticijo, v kateri ti državljani, ki so rezidenti in delajo v tujini, navajajo, da bodo finančno zelo obremenjeni s plačevanjem dohodnine, ker se jih obravnava neenakopravno glede na ostale državljane, saj se jim pri obračunu davčne osnove za plačilo dohodnine ne upoštevajo dajatve, plačane tuji državi, in celo ne stroški prevoza na delo in prehrano. Ti zneski so tako veliki, da lahko povzročajo prave družinske tragedije, mnogi pa razmišljajo, da bi delo v tujini pustili, ker se jim enostavno ne splača delati v tujini. To lahko povzroči več tisoč novih brezposelnih, ki si jih naša država prav gotovo ne želi. Ob tem je treba še poudariti, da so ti državljani prikrajšani za marsikatero ugodnost, ki jo država Slovenija nudi ostalim državljanom. Tako imajo pravico le do najnižjih otroških dodatkov, za vrtce plačujejo polno ceno, njihovi dijaki in študentje nimajo možnost pridobiti štipendije, matere porodnice, zaposlene v tujini, pa nimajo pravice do enoletnega porodniškega dopusta, ampak so lahko doma le 8 tednov pred in po porodu brez kakršnekoli ustrezne finančne pomoči. Osebno moram poudariti, da sem kot poslanec, ki prihajam iz tega okolja, resnično zaskrbljen, tudi po včerajšnjem sestanku v občini Apače, kjer je bilo prisotnih veliko ljudi iz tega okolja, ki jih ta problem obremenjuje. In odgovori, ki so bili dani, po moji oceni ne rešujejo celovitosti tega problema. Zato, spoštovani gospod minister, dr. Bajuk, sprašujem vas: Kdo in kdaj je uvedel obdavčevanje po načelu svetovnega dohodka, ki je očitno pomanjkljivo urejeno in s tem krivo za težave teh ljudi? Ter: Kakšni so predlogi in ukrepi ministrstva za finance za celovito rešitev problemov teh ljudi? Hvala.
Gospod minister, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa. Na vaše konkretno vprašanje kdo in kdaj je uvedel načelo univerzalnega dohodka: to je uvedel ta državni zbor na predlog vlade Republike Slovenije v zakonu, ki je bil sprejet v letu 2004. Dejstvo pa je, da to ni nek slovenski unikum. To načelo se uvaja v vseh državah OCD in da deloma smo ga tudi mi že imeli tako v preteklosti. Sicer pa moramo določene načelne stvari tudi pojasniti. Obdavčevanje vseh dohodkov posameznikov in tudi pravnih oseb je v davčni jurisdikcije vsake posamezne države. Vsaka država ima pravico določiti davčnega zavezanca, predmet obdavčitve, davčno osnovo, davčne stopnje in način pobiranja davka. Ko gre za obdavčevanje dohodkov fizičnih oseb, so vse države OCD in tudi druge države za davčnega zavezanca določile rezidenta države in za predmet obdavčitve dohodek rezidenta, kjerkoli je dosežen, to je to načelo univerzalnosti. Temeljne izhodišče tega načela je, da je primerno, da rezidenti, ki koristijo javne dobrine, ki jih zagotavlja država rezidentstva, v tej državi tudi plačujejo davke. Že z zakonom o dohodni, ki je bil sprejet 20. maja 2004, je bil uveljavljen sicer omejen obseg obdavčitve na svetovnem dohodku, koncept je bil v celoti dograjen z novim zakonom o dohodnini. Skladno s tem načelom so rezidenti Slovenije zavezani za plačilo dohodnine od vseh svojih dohodkov, ne glede na to, kje te dohodke pridobivajo, nerezidenti pa od dohodkov, ki so pridobljeni v Sloveniji. Davčna obveznost posameznika je torej odvisna od tega, ali je rezident Slovenije ali pa je njen nerezident. Zakon o dohodnini tudi določa pogoje, ki jih mora izpolnjevati fizična oseba, da se šteje za rezidenta Slovenije. V določenih primerih, ko fizične osebe pridobivajo dohodek v eni državi, so pa rezidenti druge države, lahko prihaja do situacij, ki si pravico do obdavčitve določenega dohodka, v konkretnem primeru dohodka iz zaposlitve, lastita dve državi; to je država, kjer je bil dohodek dosežen, in država, kjer je prejemnik dohodka rezident. Za odprave take dvakratne obdavčitve istega dohodka je v zakonu o dohodnini vgrajen mehanizem, ki prepričuje dvojno obdavčitev istega dohodka, dvojne obdavčitve pa se odpravljajo tudi z mednarodnimi pogodbami o odpravi dvojnega obdavčevanja dohodka. V konkretnem primeru, ko si rezidenti Slovenije zaposleni v drugi državi, na primer Avstriji, je z zakonom o dohodnini omogočeno, da je dvojna obdavčitev dohodkov iz zaposlitve preprečena tako, da se davek, ki ga mora rezident Slovenije v Sloveniji plačati od dohodkov, ki so pridobljeni v Avstriji, v Sloveniji zmanjša za davek, ki je bil od teh dohodkov že plačan v Avstriji. V primeru, da so taki dohodki v Avstriji obdavčeni po nižji stopnji kot v Sloveniji, mora rezident Slovenije, ki tak dohodek dosega, doplačati razliko do stopnje, ki bi se uporabljala pri obdavčitvi njegovega dohodka, če bi bil ta obdavčen samo v Sloveniji. Na ta način je davek od dohodkov iz zaposlitve rezidentov Slovenije praviloma enak, ne glede na to, ali rezidenti dobivajo dohodek v Sloveniji ali v tujini, kar zagotavlja enakopraven položaj vseh fizičnih oseb, ki so davčni rezidenti Slovenije. Ne drži torej, da Slovenija svojim rezidentom pri odmeri davka od dohodka iz zaposlitve ne priznava davka, ki je od tega dohodka že bil plačan v drugi državi. To se je tudi v soboto zvečer obširno obrazložilo na tistem sestanku, kjer je bilo okoli sedemsto ljudi, v Apačah. V zvezi z davčno obravnavo povračila stroškov v zvezi z delom, to je plačilom stroškov prevoza na delo in z dela ter prehrane, ki ga prejema rezident Slovenije iz delovnega razmerja v tujini, pa je ministrstvo za finance skupaj z davčno upravo Republike Slovenije že izdalo pojasnilo, v skladu s katerim se tem delavcem v zvezi z določitvijo obdavčljive davčne osnove upoštevajo ustrezne določbe uredbe v višini povračil stroškov v zvezi z delom in drugih dohodkov, ki se še ne vštevajo v davčno osnovo, pri čemer se zavezancu stroški priznajo za tiste dni, ko je bil na delovnem mestu v tujini tudi dejansko prisoten. Tako da so sedaj tudi rezidenti Slovenije glede povračila stroškov iz delovnega razmerja v tujini enako davčno obravnavani kot ostali rezidenti Republike Slovenije. Pomembno je tudi to, da v novi davčni zakonodaji, ki se pripravlja, kot veste, del celotnega programa sprememb ali reform, ki jih je vlada sprejela, bomo to jasno določili. Vprašanje je bilo, kaj pa narediti s tistimi primeri, ko gre za dohodnino v letu 2005, ko se je to drugače tolmačilo. [[Opozorilni znak za konec.]] In to tolmačenje, ki je bilo izdano prejšnji teden, zagotavlja, da bodo ti stroški vključeni in da bomo zagotovili načelo enakosti vseh pred zakonom, tudi tistih naših rezidentov, ki delajo v Avstriji, kjer pa ne poznajo [[...]] [[Izklop mikrofona!]]
Gospod minister, čas je potekel. Želite še dopolnilni odgovor? Izvolite, prosim.
Spoštovani gospod minister! V zvezi z vašim odgovorom na moje osnovno poslansko vprašanje bi rad poudaril, da problem obdavčevanja po svetovnem dohodku nastane predvsem tedaj, ko slovenski državljan večino dohodka zasluži v državi s povprečno nekajkrat višjo plačo, kot je le-ta v Sloveniji. Tedaj avtomatično pri prijavi dohodnine v Sloveniji po načelu svetovnega dohodka slovenski državljan pade v višjo dohodninsko lestvico, kot jo je imel pri plačilu akontacije dohodnine v tujini [[na primer, Avstrija, Nemčija, Italija]] . Nastane situacija, da bi morali dodatno dohodnino slovenski državi plačati iz neto plače. To pa je za večino državljanov nerazumljiva situacija, ki verjetno slovenski državi ne prinaša neto koristi. Znano je, da so Hrvati že leta 1991 sprejeli ureditev, po kateri njihovi državljani, povratniki, zdomci, delavci na začasnem delu v tujini, doma ne plačujejo končne dohodnine višje, kot so plačali akontacijo dohodnine v tujini. Zato, spoštovani gospod minister, upam, da boste rešitve iskali v tej smeri.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Mislim, da v vaši predstavitvi manjka še ena dimenzija, in to je, da če kaj, ti podatki dejansko kažejo nesmiselnost stopnje progresivnosti, ki jo naša zakonodaja o dohodnini priznava. In eden od ključnih elementov programa reform je ravno v tem, da bomo to progresivnost dejansko uravnovesili, do kakšne mere bomo lahko uravnovesili, je pa odvisno od konkretnih analiz in drugih ciljev, ki jih mora ta država istočasno tudi izpolniti. To je vprašanje, ali bomo to progresivnost znižali do te mere, kot je bilo nakazano v izhodišču za spremembo davka za dohodnino, enotna davčna stopnja ali ne, ali pa bomo to progresivnost znižali do takšne mere, da bomo lahko zagotovili vzdržnost, socialno vzdržnost prehoda, kot je tudi sklep vlade Republike Slovenije od 26. avgusta lanskega leta, in pa, da ne bomo imeli takšen izpad prihodkov, ki bi dejansko spravil v težave dolžnosti, ki jih kot država imamo glede pakta stabilnosti in rasti, to se pravi finančna stabilnost javnega finančnega položaja v Sloveniji. Mi bomo na vsak način tudi šli v to smer, da bomo progresivnost znižali, do kašne mere bomo znižali in potem razlike nam bodo tako jasne kot v tem primeru. In še to bi dodal, da tudi določene socialne pravice, ki so, da ni vse tako negativno - res je, kot ste omenili, da določene, recimo, sosednja država Avstrija ne pozna takšnega nadomestila ali dodatka v primeru rodnosti, ko žena rodi in enoletnega dopusta za materinstvo ne poznajo drugod po svetu, to je samo slovenska posebnost, tako dolgo obdobje kot eno leto, po drugi strani so pa dodatki za otroke, ki jih pa tukaj poznamo in jih je ta vlada uvedla in ta državni zbor sprejel pred kratkim, ki nam pa tudi kompenzirajo v veliki meri tudi takšne primere. Na vsak način gremo v nov položaj, za nazaj pa je to obrazložitev, ki jo je ministrstvo skupaj z vodstvom davčne uprave že posredovalo v javnost, pa deloma rešuje stvari za preteklost. Hvala.
Gospod Ljubo Germič bo postavil poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport in ministru za javno upravo. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Torej, na področju osnovnega šolstva smo sprejeli kar nekaj zakonov, ki so bili med drugim utemeljeni s tem, da je potrebno zelo racionalno skrbeti za porabo javnih sredstev, zato smo sprejeli tako imenovano spremembo v pojmovanju in smislu eksternega preverjanja znanja in tako imamo danes v okviru te racionalnosti najdražji sistem preverjanja znanja, ki služi kot povratna informacija, pri čemer to eksterno preverjanje znanja nima več funkcije pri prehodu iz osnovne v srednjo šolo. Hkrati smo z istim argumentom sprejemali tudi spremembo zakonodaje, ko smo govorili o uvajanju dodatnih obliki diferenciacije v smislu ukinjanja nivojskega pouka in sedaj, ko gledamo tudi predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o usmerjanju otrok s posebnimi potrebami, lahko vidimo, da se določene pravice teh zakonov utemeljujejo prav tako z racionalno porabo javnih sredstev. Na drugi strani smo tudi v tem mandatu sprejeli zakon, to je interventni zakon, o sistemu plač v javnem sektorju, kjer smo pravzaprav si enotno delili mnenje, da je potrebno urediti neutemeljene visoke plače in nagrade direktorjev v javnem sektorju. In na osnovi tega zakona je najprej bila, seveda začasno, urejena zgornja vrednost teh plač in na podlagi tega zakona je bila tudi podana osnova za sprejem uredbe, ki bi dokončno uredila, ki je dokončno uredila in uvrstila vse direktorje v javnem sektorju v plačne razrede in seveda uredila metodologijo za vrednotenje. Ko sem pa spremljal podatke o izplačilih plač za mesec marec v mesecu aprilu, je seveda v oči bode dejstvo, da je direktorica centra za poklicno izobraževanje imela v tej lestvici plačo na sedmem mestu. Torej bila je izplačana plača nad vsemi ministri v vrednosti 1 milijon 439 355 slovenskih tolarjev. Zato sprašujem oba ministra: Ali lahko razložita sestavo te plače omenjene direktorice in ali drži dejstvo, da je dobila direktorica plačano to visoko vrednost plače na osnovi ocenjene delovne uspešnosti?
Izvolite, gospod minister, dr. Virant. Oba ministra imata pet minut na voljo.
Hvala lepa. Vprašanje je zelo umestno. Plača je bila dejansko izplačana v tej višini, kot ste rekli, vendar je od tega okoli 500 tisoč bilo izplačano nezakonito. Od 1. marca imamo nov sistem direktorskih plač v javnem sektorju, stvari so urejene in pregledne. Vsak mesec naše ministrstvo preverja po podatkih AIPES-a, ali nemara katera od teh plač, približno 1 900 direktorjev je, ne odstopa od tistega, kar je v uredbi določeno. V teh prvih mesecih preverjamo predvsem tiste najvišje štrleče plače, če do njih pride, in takoj, če kaj takega ugotovimo, od resornega ministrstva zahtevamo oziroma jim posredujemo ta podatek in zahtevamo nazaj informacijo o sestavi plače, da lahko preverimo, če je bila izplačana zakonito. In ta podatek, ki ste ga navedli, je tudi nas zbodel oziroma nam je padel v oči, zato je ministrstvo za šolstvo takoj šlo v preverjanje, ugotovilo, da bi morala biti izplačana plača bistveno nižja. In seveda se bo ministrstvo tudi poslužilo sankcij, možnosti, ki jih od 1.7. lansko leto daje zakon o sistemu plač v javnem sektorju, to pa bo pojasnil kolega minister Zver.
Izvolite, gospod minister Zver.
Hvala za besedo. Hvala tudi za vprašanje. Kot je že omenil kolega Virant, je res bila plača nezakonito izplačana. Jaz sem reagiral, še preden ste vi postavili poslansko vprašanje, tako da sem naročil svetu zavoda, da odpravijo nezakonitost pri izplačilu plač. Šlo je za to, da nova direktorica, ki je lani decembra nastopila službo, je že nekaj prej pred koncem februarja zahtevala izplačilo delovne uspešnosti iz določenih razlogov. Jaz sem že prej jasno in glasno povedal, da ni nobene pravne podlage za kaj podobnega, kljub temu pa je iz meni neznanih razlogov kasneje svet zavoda potrdil, sprejel tak sklep in je prišlo do realizacije. Dejstvo je, da je danes zasedal svet zavoda, da so obravnavali moja opozorila in razveljavili nezakonit sklep in sprejeli dodaten sklep, da bo morala vračati preveč izplačano plačo oziroma gre za tisto razliko 502.179 tolarjev, ki bi naj predstavljala dodatek za delovno uspešnost za preteklo obdobje. Tukaj so pravila popolnoma jasna in jaz zaenkrat ne vem, zakaj je prišlo do tako drastične kršitve zakonodaje, bom pa v prihodnjih dneh zadevo temeljiti proučil in, če bo treba sprejel, tudi določene sankcije oziroma kadrovske ukrepe. Hvala.
Hvala lepa. Želite še dodatno dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala lepa. Čisto samo za zaključek. Iz tega, kar je bilo povedano, mislim, da jasno izhaja, da so plače direktorjev v javnem sektorju pod kontrolo in da sistem deluje.
Hvala. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz upam, da je bilo res tako, da je moje poslansko vprašanje samo pojasnitev dogodkov, ki se na tem področju dogajajo. Bi pa dovolil si zastaviti še eno podvprašanje na to temo. Glede na to, da skladno z uredbo o plačah direktorjev v javnem sektorju, ki v 10. členu govori o tem, da je potrebno merila in za določitev višine dela plače za delovno uspešnost direktorja določiti v skladu s četrtim odstavkom 22. člena zakona o sistemu plač v javnem sektorju, mora pristojni minister ta merila opredeliti najkasneje do 1.3.2006. Jaz sem pogledal tudi, ali je to bilo narejeno. Jaz bi gospoda ministra, dr. Zvera, prosil, glede na to, da sem v pregledu po ministrstvih našel ta merila za vrsto ministrstev, nisem pa našel teh meril, ki bi jih naj ministrstvo sprejelo do tega roka za ministrstvo za šolstvo in šport - in me zanima: Ali je evidenca pregleda pravilnikov o merilih v moji evidenci netočna in je tudi to ministrstvo to naredilo, če pa tega ni naredilo, pa me zanima, zakaj ne in do kdaj? Prosim.
Glejte, zdaj natančno na to vprašanje ne bi odgovoril, ker morda bi bilo kaj narobe s kakšnim datumom, ampak mislim, da nimate prav. Dovolite pa, da vam na to dodatno vprašanje odgovorim pisno.
Hvala lepa. Gospa Barbara Žgajner Tavš bo postavila poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister! 16. februarja letos smo na matičnem delovnem telesu državnega zbora, odboru za delo, družino in socialne zadeve in invalide, razpravljali o problematiki izvajanja rejniške dejavnosti v naši državi, na kateri ste ne nazadnje prisostvovali in svoj pogled predstavili tudi vi, se pravi, pristojni minister. V sklopu razprave sem takrat opozorila na izredno pomembno vlogo centrov za socialno delo, ki naj bi jo imeli v sklopu rejništva in je vse prevečkrat zanemarjena. Opozorila sem tudi na problematiko nadzora tako nad delom za socialno delo kot tudi nad delom rejnic oziroma nad razmerami v rejniških družinah. Vprašljivi so bili oziroma vzpostavljeno je bilo tudi vprašanje vprašljivih standardov za izvajanje rejniške dejavnosti, saj se prepogostokrat dogaja, da osebe, ki sicer izpolnjujejo zakonske zahteve, niso sposobne rejenkam in rejencam nuditi ustrezne pomoči; skratka, nimajo ustrezne strokovne usposobljenosti. Da je rejniško področje pomanjkljivo urejeno in nedodelano, so opozorile tudi rejnice in rejniki sami, ki so izpostavili tudi potrebo po strokovno vodenem pridobivanju dodatnih znanj in veščin pri delu z rejnicami in rejniki. Jaz sem na podlagi te seje, konkretno aprila, postavila pisno poslansko vprašanje, 21. aprila 2006, na katerega ste pravzaprav odgovorili v dveh stavkih - tisto, kar je pomembno. Pa bom citirala: "Z zakonsko ureditvijo obveznega usposabljanja se zagotavljajo rejnikom potrebna in celovita znanja za izvajanje rejniške dejavnosti. Če se bo v prihodnje pokazala potreba po novih znanjih oziroma novih vsebinah, bomo te dopolnili." Konec citata. V tem trenutku vas opozarjam, da so bila konkretna opozorila dana, konkretno na tej seji matičnega delovnega telesa, dobili pa ste tudi številne pisne pritožbe, pripombe in opozorila. Ne nazadnje spoštovani minister vas sprašujem, pa bom prebrala: "Usposabljanje novih izvajalcev rejništva v naši državi traja 12 ur, tistih s kakršnokoli kvalifikacijo, najsigre za mesarja, šiviljo, peka, slaščičarja. In za usposabljanje tistih, ki so že rejniki, v petih letih skupno od 20 do 25 ur, za varstvo in vzgojo tujih otrok, od katerih jih ima priznano 33% takšne ali drugačne motnje in so bili dani v rejniško družino, nad katero pa seveda ima skrb in nalogo za to skrb država Republike Slovenije tudi po ustavi. Sprašujem vas minister: Kdaj boste pristopili k spremembam na tem področju?
Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa. Za nadzor rejništva v Sloveniji imamo za to potreben zakon, to je zakon o socialnem varstvu in inšpekcijski nadzor. To je zagotovljeno. Zagotovljeno je tudi strokovno usposabljanje v tistim minimalnem obsegu. Če pa mislite, da bomo spreminjali zakon zato, da bomo potem zahtevali posebno strokovno izobrazbo za izvajanje rejništva, potem vam bom seveda rekel: ne. Take pobude so bile v državnem zboru dane. Za izvajanje rejništva v družini, namreč to pomeni v družini, je pomembno predvsem urejenost družine in pa primerno to materinsko oziroma očetovsko občutenje, ne pa, da ima visoko izobrazbo. To smo, mislim da, jasno razrešili. Kajti, mi ne želimo, da bi se stvari odvijale na način sirotišnic ali česa podobnega, zato smo tudi nekatere pobude o nameščanju otrok v takšne institucije odločno zavrnili. Trdimo, da je naš sistem urejanja rejništva ustrezen, bomo pa verjetno še okrepili tisti del usposabljanja, ki bo zagotavljal boljše izvajanje v okviru družin. Ravno tako nasprotujemo vsem tistim pobudam, ki merijo v smeri zaslužkarstva, da bi se to opravljalo na način gospodarske dejavnosti. To se mora opravljati v okviru družin na takšen način, kot sicer velja skrb za kateregakoli otroka, tu smo tudi zavezani z mednarodnim standardom in na tak način se jim najbližje približujemo. Torej, tudi strokovni nadzor. Pavšalnih ocen, negativnih, na delo centrov za socialno delo pa ne sprejemam. Ravno tako veste dobro, da se v primeru, ko se izda odločba, potem po namestitvi, da se zagotavlja ustrezna komisije za spremljanje otroka v rejništvu. Tako ni to spremljanje odvisno samo od enega človeka, ampak je multidisciplinarno, ki lahko pomaga družini odnosno rejnikom nudi ustrezno pomoč, nasvet, svetovanje, zato da je otrok nameščen v skladu z zakonom, ki se dobro počuti, tako kot je v družini.
Izvolite, gospa poslanka.
Hvala lepa, minister. Jaz verjamem, da veste, da ste v odgovoru zavajali. Predmet mojega poslanskega vprašanja ni bilo zaslužkarstvo, ampak so bile predvidene oziroma obljubljene spremembe, v kolikor se bo pokazalo, da so spremembe na tem področju potrebne. Klici rejnic in rejnikov težijo k temu, težijo ne po višji oziroma visoki izobrazbi, ampak težijo po potrebi, po strokovni usposobljenosti. In glede na to, da gre za pomemben institut, ki ga je ne nazadnje z ustavo prevzela nase država Republike Slovenije, je potrebno, da država odgovorno ravna s tem institutom. Ne nazadnje gre za otroke, ki prihajajo iz tako ali drugače problematičnih družin, in kot sem dejala, 33% teh družin ima različne motnje, gre za 5% lažje prizadetih otrok, 7% otrok z čustvenimi motnjami, ne nazadnje so med temi otroki so tudi zlorabljeni otroci in srčna kultura, žal, ni dovolj, minister. Še eno vprašanje, ki se navezuje tudi na področje rejništva. Iz zapisnika 13. redne seje upravnega odbora Skupnosti centrov za socialno delo Slovenije z dne 16. maja 2006 je moč razbrati, da je ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve lansko leto prekinilo pogodbo o usposabljanju Centrom za socialno delo Domžale, ki je bila sklenjena na osnovi izbire izvajalca iz javnega razpisa za obdobje od 2004 do 2008. Minister, sprašujem: Zakaj in na podlagi česa bo izbran nov izvajalec tovrstnega usposabljanja. Oziroma konkretno: Ali boste novemu izvajalcu usposabljanja dodelili to funkcijo mimo oziroma brez javnega razpisa?
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Najprej na zadnji del vprašanja, ali bo to izvajanje zaupano javni ustanovi. To so strokovni delavci v centrih za socialno delo, zato dobro veste, da ni potrebnega nobenega razpisa. Je pa treba postaviti standarde, kateri bodo to izvajali. In ravno to je bilo problematično pri izvajanju usposabljanja v prejšnjem času. Hkrati je bilo pa slabo organizirano, tako da so nekateri iz tega sistema povsem neupravičeno izpadli, nekaterim so se pa obveznosti kopičile, tako da so težko izvajali svoje siceršnje obveznosti. Kot že rečeno, če to izvaja center za socialno delo, ki je javni zavod, potem zagotovo ni treba delati razpisa. Namreč, s strani ministrstva se podeli oziroma sklene pogodbo za izvajanje tega programa, kjer je poudarjeno, kaj vsebuje ta program, kar pripravijo strokovni sodelavci, potem pa to izvedejo. Ker te stvari seveda stanejo, tako ali drugače, je treba potem to tudi zagotoviti. Glede zlorab. Ja, v časopisih je pisalo glede zlorab, vendar so bile to navadne klevete, kjer se je potem ugotovilo, da pri tistih navedenih - zdaj konkretnega primera ne bom navajal - nadzor dobro teče, da komisija spremlja in da v medijih niso bile objavljene resnice. Da je ta skupina delala dobro za tega rejenca in zato je tudi vzpostavljena prava oblika odgovornosti.
Prosim, imate kakšen predlog? Izvolite.
Hvala lepa. Skladno z drugim odstavkom 246. člena poslovnika bi tudi jaz izkoristila možnost, da se na seji opravi širša razprava, konkretno o problematiki rejništva v naši državi. Minister, sami ste dejali, da ste pogodbo, ki je bila izdana na podlagi javnega razpisa centru za socialno delo, razveljavili zato, ker je prihajalo do nepravilnosti. Sami s seboj prihajate v neko kontradiktornost. Po drugi strani ugotavljate, da na področju rejništva v naši državi ni nepravilnosti. Jaz sem opozorila na nekaj nepravilnosti in na nepravilnosti opozarjajo tudi rejnice in rejniki. Opozarjajo na to, da želijo, potrebujejo dodatna strokovna znanja. Ne gre za izobrazbo, minister, gre za dodatna strokovna znanja. In ko omenjate, kako za izvajanje tovrstne naloge usposabljanja, ko gre za izvajanje prek centrov za socialno delo, ni potrebno razpisa, prejšnji izvajalec centra za socialno delo Domžale je bil izbran na podlagi javnega razpisa [[...]]
Gospa poslanka, šlo je za proceduralno vprašanje. Prosim, podajte predlog.
Želela bi pojasniti proceduralno vprašanje, da ga bom lahko potem formirala, da bodo tudi jutri vedeli, o čem glasovati. [[Oglašanje iz ozadja.]]
Gospod minister, nimate besede.
Dovolite, da dokončam, minister. Omenili ste, da za izvajanje, ko gre za center za socialno delo, ni potrebno razpisa. V konkretnem primeru je bil opravljen razpis in izbran Center za socialno delo Domžale, ki je edini izpolnjeval razpisno dokumentacijo. V tem primeru, kolikor je meni poznano, in s tem so, mislim, da bili seznanjeni tudi poslanke in poslanci državnega zbora, imate namen usposabljanje predati strokovnim delavcem centrov za socialno delo po avtorskih pogodbah. To dejavnost naj bi v prihodnje izvajala skupnost centrov za socialno delo po avtorskih pogodbah, za katere se predvideva od 40 do 50 milijonov slovenskih tolarjev proračunskega denarja. To so tisti podatki, ki prihajajo v javnost, ki so razvidni iz zapisnika in na podlagi česar jaz v tem trenutku trdim, da je potrebno opraviti širšo razpravo ali pa da so potrebne spremembe na področju rejništva v naši državi. Zato torej predlagam, da se o tem glasuje tudi jutri in da se opravi širša razprava. Hvala.
O vašem predlogu bodo poslanci državnega zbora glasovali jutri v okviru glasovanj. Gospod Franc Kangler bo postavil poslansko vprašanje gospodu ministru za obrambo. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Mogoče je malo nenavadno, da sem se prav jaz odločil, da postavim vprašanje ministru za obrambo, ampak rad bi pojasnil uvodoma, da sem se odločil, da to vprašanje postavim iz več razlogov. Prvi razlog je ta, da se že vrsto let borim proti centralizaciji, ki se v tej državi dogaja. Drugi razlog je ta, da sem sam kot funkcionar Nogometne zveze Maribor obiskal to regijo in sem se na nek način tudi srečal z gospodarstvom. Tretji razlog je pa ta, spoštovani minister, da me je zbodla vaša izjava, ki je bila napisana v enem izmed slovenskih časnikov, ki ste jo dali ob nabavi za 136 finskih oklepnikov, na primer; Patrio smo izbrali, ker so ta vozila cenovno ugodnejša in ker bo posel dobro učinkoval na slovensko gospodarstvo. Seveda me zanima, na kakšen način bo posel učinkoval na slovensko gospodarstvo? V drugi izjavi ste tudi dejal, da bo dobilo priložnost 320 delovnih mest direktno in posredno 1920 delovnih mest. Od kod in na kakšen način ste prišli do teh številk? Po drugi strani pa, kako bo ta posel - 63 milijard tolarjev - vplival na gospodarstvo na Koroškem? Spoštovani kolegi in kolegice, kdor ni bil na Koroškem, kdor ne pozna razmer na Koroškem, potem lahko tako razmišlja. Jaz sem prepričan, da bi vlada morala skrbeti za to, da tudi s takšnimi posli, kot je nabava tolikih vozil, skrbi, da bi se gospodarstvo v tej regiji, kot je Koroška, malo bolj razvijalo. In temeljito in vsebinsko sem poslušal razpravo, postavljeno predsedniku vlade, kjer je govoril o lastniški strukturi Sistemske tehnike. Spoštovani, mene to sploh ne zanima, kdo je lastnik, zanima me, da bodo delavci v tisti regiji ohranili delovna mesta, da bodo imeli vsakodnevni kruh in da bodo imeli socialno varnost zagotovljeno. V tej regiji je socialna varnost ogrožena. Pa ne samo v tej regiji, lahko govorimo o Prekmurju in lahko govorimo o Štajerski. Zato mi ni vseeno, kdo in na kakšen način bo porabil 63 milijard tolarjev. Ne nazadnje tudi sprašujem: Ali res Slovenska vojska potrebuje 136 oklepnikov? Kot da danes nimamo niti enega oklepnika, kot da nismo v bojni pripravljenosti oziroma kot da nimamo usposobljenih enot, kot da naše enote popolnoma na novo opremljamo. 136 oklepnikov v enem takem obdobju [[opozorilni znak za konec]] , to je prevelika številka. To lahko govorim izključno na podlagi tistih časov, časov leta 1991, ko sem se na svoje oči lahko prepričal, kakšen način varovanja je najprimernejši način v Republiki Sloveniji.
Imate besedo, gospod minister. Izvolite, prosim.
Hvala za vprašanje, spoštovani poslanec. Zelo vesel sem tega vprašanja, ker mislim, da bomo določene dileme razrešili. Najprej, zakaj potrebujemo te oklepnike 8x8. Naj povem, da v okviru pristopanja v zvezo Nato smo se zavezali, da bomo oblikovali dve srednji bataljonski skupini, in to je možno oblikovati s težkimi oklepniki 8x8, ker so to oklepniki, ki bodo prevažali naše vojake -, upam, da jih bodo prevažali varno - in ki imajo ustrezno moč. To je zapisano v dolgoročnem programu razvoja in opremljanja Slovenske vojske, dokumentu, ki ga je sprejel državni zbor v letu 2004, v srednjeročnem programu razvoja in opremljanja Slovenske vojske za obdobje 2005-2010, ki se sicer zdaj ponovno dopolnjuje v skladu z zakonom za obdobje 2007-2012. Naj povem, da gre tu za to, da obe podjetji, ki sta kandidirali, sta slovenski podjetji, in da je bil kriterij komercialni - cena. Tu naj povem, da je Patria oziroma Rotis, ki je pooblaščenec, za 10 do 18% cenejši. Potem glede tehničnih zmogljivosti, da recimo krpana še ni nihče videl, ker gre za prototip, ki je baje v Ravnah, in smo testirali pandurja, avstrijsko vozilo. Glede gospodarske koristi pa naj povem, da krpan, ki sicer nosi slovensko ime, bo imel samo 20% slovenskih delov v vozilu, medtem ko ima Patria 30% slovenskih delov. Naj povem, da se bo tudi proizvodnja začela v naslednjem letu. Pri podjetju Rotis sodeluje tudi Gorenje, ki združuje v tem projektu prek 50 slovenskih podjetij. Upam, da se vsi strinjamo, da je koncern Gorenje slovensko podjetje. Naj povem glede vprašanja Koroške, tu so predstavniki Rotisa in tudi Gorenja že ponudili Sistemski tehniki, da bi sodelovali pri tem projektu, vendar se vodstvo Sistemske tehnike pač ne želi vključiti v ta projekt. Glede gospodarske koristi - 320 delovnih mest ponuja Rotis in Gorenje, ki združuje slovensko industrijo v tem projektu, medtem ko Sistemska tehnika samo 180 delovnih mest, posrednih delovnih mest ta skupina ponuja 1920 delovnih mest. Naj pa povem, da tu ne gre za projekt Koroške, ampak da je to slovenski projekt, tu gre za enega največjih naročil v slovenski vojski, gre za zelo pomemben slovenski projekt in tukaj pač ne gre za nek ozek projekt, ki bi bil vezan samo na določen krog. Naj povem, da sem razočaran glede Sistemske tehnike, ker ima tradicijo. Mi smo sklenili pogodbe s temi podjetji od leta 1993 do danes za 25 milijard slovenskih tolarjev in bi človek pričakoval, da je to podjetje bolj vključeno v slovenski prostor, da bo lažje pridobil slovenska podjetja za ta projekt, ampak žal se ni tako zgodilo. Dovolite mi, da še odgovorim na tisto, kar se danes v medijih omenja glede Hrvaške ponudbe, da je 43% nižja, naj povem, da to ne drži. Patrija ponuja v tem delu Evrope enako ceno za ta vozila, seveda je pa odvisno od konfiguracije, kako so posamezna vozila opremljena in tako so te navedbe zavajajoče, ker teh 200 milijonov evrov, ki jih namenjajo za ta projekt na Hrvaškem, so sredstva, ki jih namenjajo za nakup, ne pomeni pa, da bodo nakupili toliko vozil, pač za toliko denarja, kolikor bodo pač zadev dobili. Naj povem, da bom vztrajal, da se sklene tripartitna pogodba, to se pravi Rotis, Patrija Finska in ministrstvo za obrambo.
Izvolite, prosim.
Hvala. Imam dodatno vprašanje. Res, da gre za slovenski projekt, ali to pomeni, da takega slovenskega projekta na Koroškem ne morejo speljati? Drugo, kar je. Spoštovani minister, za 136 oklepnikov, ki bi jih vi nabavili, potrebujete 1360 slovenskih vojakov, ki morajo svojo službo opravljati profesionalno, na eden oklepnik najmanj 10 vojakov. 63 milijard za te oklepnike. To je samo nabavna cena, kaj pa letno vzdrževanje in servisiranje, koliko je pa tu cena postavljena? Javna naročila pri tako velikem znesku morajo biti transparentna, ne sme se nam ponavljati, ne dogajati to, kar se nam dogaja danes pri operacijskih mizah. Mislim, da iz tega bi se lahko nekaj naučili. Ko komuniciram s Korošci, so zelo razočarani tako nad vlado kot na državo in govorijo, da bodo imeli v naslednjem tednu črne zastave na polovico droga obešene, in to je žalost, spoštovani minister. Mene sociala in gospodarstvo v tej regiji zelo skrbi, čeprav prihajam iz Štajerske. Ker poznam razmere, povem vam odkrito, da je velika kriza in če je lahko Sistemska tehnika do sedaj v takšnem znesku sodelovala z ministrstvom za obrambo, potem ne vidim problema, zakaj ne bi še naprej z nekimi pogajanji, z neko kvaliteto. Zakaj testi testiranja niso v javnosti, zakaj ne daste to v javnost? In zadnje vprašanje. Ali je povezan odstop, prostovoljni odstop pod narekovaji, bivšega načelnika generalštaba, gospoda Lipiča, s temi naročili?
Hvala za dodatna vprašanja. Umik načelnika generalštaba je bila njegova osebna odločitev, nima nobene povezave s tem poslom. Naj povem, da velja sistem javnih naročil. Javni razpis je sicer zaupne narave, vendar tudi tukaj veljajo določeni kriteriji, to se pravi cena, gospodarska korist in tehnične zmogljivosti vozila. In žal v tem primeru je bilo podjetje Rotis uspešnejše od podjetja Sistemska tehnika. In Korošci bi lahko ta posel dobili, če bi izpolnili vse tri kriterije. Glede postopka samega naj povem, da je v njem sodelovalo 50 ljudi, da s tem ni odločala ena majhna ozka skupina, ampak 50 ljudi, hkrati je tudi sodelovala neodvisna fakulteta za strojništvo in izvedenec za termiko. Glede tehničnih zmogljivostih ni nobena skrivnost, ti podatki so bili predstavljeni na tiskovni konferenci in so lahko novinarji sami videli, kakšne so zmogljivosti enega vozila, kakšnega pa drugega, ki ga sicer še ni, ker je bil avstrijski pandur 3 na testih, Krpana ni. Glede črnih zastav v koroški regiji, ne vem, lahko bodo tudi črne visele v Velenju, če začnemo na tak način to diskusijo. Jaz kot minister sem odgovoren, da izberemo za najmanjšo ceno najboljše vozilo in tudi sem odgovoren za vojake, ki se bodo vozili s temi vozili. Ne bi želel čez pet let, če bi se komu kaj naredilo, ker vozilo ni bilo zadosti varno, da bi bila to moja odgovornost, ker Sistemska tehnika prav gotovo ne bi te odgovornosti prevzela. Vi se spominjate zgodbe s hamerji, ki je bila podobna diskusija, zakaj to kupujemo, ameriška vozila, draga vozila, ne vem, kaj vse. Lansko leto, ko so zapeljali čez mino, so štiri življenja ostala. In tukaj gre za to, ne gre za koroško regijo, ne gre za, ne vem, kaj, ampak gre za to, da mi za davkoplačevalski denar dobimo najboljše vozilo, najcenejše vozilo, povedal sem pa že in tudi sindikatu danes, ki je protestiral pred ministrstvom za obrambo, da pa ni nobenega razloga, da se ne bi določena dela opravljala na Koroškem. Seveda to odločitev mora sprejeti vodstvo Sistemske tehnike, vendar se bojim, da njim ne gre za delovna mesta, kot sem povedal, v tem projektu bi še 100 dodatnih delovnih mest bilo več, kot jih ponuja Sistemska tehnika, ampak očitno je interes vodstva Sistemske tehnike, da bi "pokasiral" dobiček iz tega posla.
Poslansko vprašanje bo postavil gospod mag. Borut Sajovic ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je upravičeno odsotna. Želite postaviti vprašanje? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Pozdrav kolegici in redkim prisotnim kolegom, tudi odsotnost ministrice, upravičena ali neupravičena, je seveda simptomatska za stanje v slovenskem kmetijstvu, kjer se problemi v zadnjem času intenzivno pometajo pod preprogo. Od ministrice smo danes pričakovali tudi odgovor na vprašanje, kako bo s Tovarno sladkorja v Ormožu in pa še kaj. Sam pa se bom dotaknil nekega problema, ki tudi razburja slovenske kmete in slovensko javnost, in sicer gre očitno za spor znotraj kmetijsko-gozdarske zbornice, kjer bi vlada in kmetijsko ministrstvo z neko odločno potezo tej agoniji lahko naredilo že konec. Pred dnevni je gospa ministrica izjavila sledeče, in sicer da ta finančna neizplačila kmetijsko-gozdarske zbornice ne temeljijo na tem, ker ni potrjen program dela, ki ga pa blokira pač govedorejsko poslovno združenje, ker očitno ni v soglasju z vodstvom kmetijsko-gozdarske zbornice. V zvezi s tem gospo ministrico sprašujemo, kaj je torej razlog, da kmetijsko-gozdarska zbornica ne dobiva sredstev iz državnega proračuna, kdo je kriv, da sredi proračunskega leta kmetijsko-gozdarska zbornica še vedno ni prijela že predvidenih sredstev iz proračuna. Predvsem pa nas zanima, kakšen vpliv bo imelo najemanje kreditov in plačevanje dragih obresti na finančno stanje zbornice. Ali vam je mogoče znano, kolikšna sredstva si je kmetijsko-gozdarska zbornica že izposodila in kolikšna bodo za ta sredstva obresti? Kaj je ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano storilo, da bi kmetijsko-gozdarska zbornica ta sredstva dobila v razumnem roku, kdaj bodo ta sredstva dejansko prišla in kako ocenjujete vlogo kmetijsko-gozdarske zbornice znotraj kmetijskega sektorja in pri izvajanju kmetijske politike, in pa predvsem, kako se ocenjuje uspešnost dosedanjega dela zbornice. In pa mogoče, kar v tej zgodbi ni nepomembno, ali kot ministrica podpirate ali nasprotujete nameri ministrstva za javno upravo, gospoda Viranta, da se kmetijsko-svetovalne službe oziroma kmetijsko-svetovalni gozdarski zavodi ponovno preselijo v okvir ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano; ali podpirate stališče ene od vladnih strank, da je potrebno obvezno članstvo v zbornici enostavno ukiniti, ali pa bi mogoče podprli drugo stališče, o katerem je potrebno ohraniti obvezno članstvo v kmetijsko-gozdarski zbornici, ob tem pa seveda povišati znesek katastrskega dohodka, tako da bi približno polovico članov v tej zbornici bilo manj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, vztrajate na ustnem odgovoru? Potem ga boste dobili na naslednji seji državnega zbora. Gospod mag. Milan M. Cvikl bo postavil poslansko vprašanje gospodu ministru za finance. Izvolite.
Poslanki in poslanci, gospod predsedujoči, Slovenke in Slovenci, kjerkoli pač gledate ali ne gledate to, kar naj bi bil sicer neposredni prenos poslanskih vprašanj. Gospoda ministra za finance želim vprašati, kako namerava v času, ki je pred nami, v času, ko bomo prevzeli evro in bodo zaradi tega morale biti slovenske javne finance še bolj restriktivne, upravljati z javnim dolgom in z garancijami. EU nas je nekaj dni nazaj opozorila, da je ogrožena vzdržnost slovenskih javnih financ, sicer gospod Janša pravi nekako drugače, da je sistem vzdržen in da ga ne bo potrebno korenito spreminjati, sam pa ste, gospod minister, že govorili, če ne bomo nič naredili s pokojninskim sistemom, se nam bo poznalo. In poznalo se nam bo, če ne boste izvajali kontrole nad zadolževanjem. Naj omenim samo dva primera. Slovenska odškodninska družba, katere premoženje naj bi na zadnji dan lanskega leta znašalo cca. 170 milijard, naj ne bi več imela dovolj denarja za pokrivanje svojih obveznosti. Vrzel na SOD-u ocenjujejo na 110 milijard. Tega seveda SOD-u, Slovenska odškodninska družba ne bo mogla pokriti sama, ampak bodo morali pokriti davkoplačevalci. Kapitalska družba, ki naj bi skrbela za dolgoročno vzdržnost tudi pokojninske blagajne, pravi, da bo izdala za 200 milijard obveznic, ker ima očiten problem z upravljanjem premoženja in zagotavljanjem dodatnih sredstev v pokojninsko blagajno. Na Darsu ste v času vaše vlade dovolili za skoraj 400 milijard tolarjev, 1.640 milijonov evrov poroštev za zadolževanje Darsa. Posledice tega bodo povišanje cestnin, če pa se cestnine ne bodo povišale, prevalitev bremena na davkoplačevalce. Zato vas, gospod minister za finance, sprašujem, kako nadzirate in katere ukrepe izvajate za zmanjšanje zadolževanja in izdajanja garancij proračunskim in neproračunskim uporabnikom ter podjetjem v državni lasti. Prosim, da slovenski javnosti poveste natančne podatke o spremembah dolga in garancije v času nastopa vaše vlade do konca maja letošnjega leta.
Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Dolg državnega proračuna, kar se tiče neposrednih proračunskih uporabnikov, to je prvi del odgovora, je sledeč. Republika Slovenija se je vsako leto zadolževala do višine, ki je bila definirana v zakonu o izvrševanju proračuna. Dolg državnega proračuna se v obdobju od nastopa nove vlade dalje znižuje. Konec leta 2004 je znašal 25,8% bruto domačega proizvoda, konec leta 2005 pa je znašal 25,3% bruto domačega proizvoda. Za konec leta 2006 bo predvidoma znašal 25,2% bruto domačega proizvoda. Stanje dolga danes je trenutno milijardo 721 413, 1721 413 milijonov, to so milijarde. Konec leta pa pričakujemo, da bo 1764 903, to je v planu in tudi pričakujemo, da bomo to tudi dosegli zaradi dejstva, da je zaradi dinamike izvrševanja proračuna večina zadolževanja realiziranega v prvi polovici leta, medtem ko so v letu 2006 odplačila dolga večja v drugi polovici leta. Trend zniževanja dolga je posledica nizkega primanjkljaja v letu 2005, ob rebalansu nižji od sprejetega proračuna in predvideno zniževanje v naslednjem določenem obdobju. Poraba kupnine NLB za predčasno odplačilo dolga v letu 2005 pa je tudi odigrala pomembno vlogo. Kar se pa tiče dolga javnega sektorja, to se pravi posredni proračunski uporabniki, to je podjetje, v katerem ima država prevladujoči vpliv. Dolg javnega sektorja, ki ga nadzira ministrstvo za finance, je sestavljen iz dolga tako imenovane širše države, kamor sodijo agencije, skladi in zavodi ali tako imenovani posredni proračunski uporabniki, ter dolga javnih podjetij, javnih gospodarskih zavodov in pravnih oseb, kjer ima država prevladujoči vpliv. Obseg zadolževanja javnega sektorja in obseg poroštev države v posameznem proračunskem letu so tudi določeni z letnimi kvotami, ki so del zakona o izvrševanju proračuna, ki ga kot del proračunske zakonodaje sprejme vsako leto državni zbor. Dolg javnega sektorja od leta 2003 do 2004 je narasel za 13,7% in dosegel raven 12,7% bruto domačega proizvoda. V letu 2005 je bil ohranjen na enaki ravni, medtem ko po stanju zdaj, v teh dneh sredi junija 2006 predstavlja 12,5% bruto domačega proizvoda. Ohranjanje deleža na ravni BDP iz leta 2004 je posledica nižje rasti zadolževanja, v letih 2005 - 6,9% in v 2006 - prvo polletje - za 2,7%, v primerjavi z mnogo hitrejšo rastjo tega dolga v letu 2004. Trend je razviden tudi z realizacijo zakonsko dovoljene kvote zadolževanja. Ta je bila v letu 2004 realizirana v višini 95 milijard tolarjev, v letu 2005 pa le 54 milijard tolarjev. Medtem ko v prvem polletju 2006 le v višini 23,2. Dolg javnega sektorja se je skupaj v 18-ih mesecih te vlade povečal le za 77,8 milijard SIT, kar je slaba petina ali natančno 18,4% manj kot pa v zadnjem letu, 12-ih mesecih prejšnje vlade, ki je bilo 95,3 milijard tolarjev. Kar se tiče državnih poroštev, v letu 2004 je bilo izdano 133,2 milijarde tolarjev poroštev, od nastopa nove vlade je bilo v letu 2005 izdanih 90,7 milijard poroštev, kar je za 11,4% manj kot v letu 2004. Do danes pa je bilo izdanih 84,1 milijard poroštev, kar je za 2,8% pod vrednostjo izdanih poroštev v letu 2005. Skupaj je bilo v letu in pol izdanih 174,8 milijard tolarjev poroštev, kar je glede na daljše obdobje relativno manj kot pa v letu 2004. Iz vsega navedenega torej izhaja, da se je z nastopom nove vlade znižal dolg državnega proračuna kot delež bruto domačega proizvoda, hkrati pa se je zaradi selektivnejšega pristopa k dajanju soglasij k zadolževanju, dajanju poroštev zmanjšal trend zadolževanja javnega sektorja, hkrati pa se je zmanjšalo tudi izdajanje poroštev države. Hvala lepa.
Izvolite, prosim. Želite še dopolnilni odgovor?
Jaz sem ministru za finance navedel še nekaj podatkov, ki jih minister ni povedal. Vsi se strinjamo, da smo v državnem zboru izdali garancijo v višini 1 milijarde evrov za Dars, to je 240 milijard. Vsi ste lahko slišali, da seveda SOD namerava pokrivati luknjo, verjetno samo z garancijo, in gospod Toplak govori v medijih, da bo KAD izdal za 200 milijard tolarjev obveznic. Upam, da to tudi vi veste. Predvsem pa, gospod minister, potem, ko slišim cel kup podatkov, ki jih niste povedali, in slišim podatke, ki po mojem mnenju zahtevajo vsaj metodološko pojasnilo, ali gre za izdajanje poroštev glede na plačano realizacijo ali glede na prevzem obveznosti, mislimo to korektno povedati, bi bilo dvoje dodatno za pojasniti. Prvo pojasnilo je, da se vam je deloma dolg zmanjšal zato, ker ste uspeli porabiti kupnino od Nove Ljubljanske banke, ampak danes seveda slišim, zato tudi dajem kot vprašanje, KBC namerava prodati dokončno svoj delež. Kako boste potem vi lahko zmanjšali svoj dolg države? In pa drugo, ker je zelo aktualno, kar počenjamo oziroma počenjate s temi oklepniki, gospod minister, kot poslanec opozicije ste bili zelo kritični do temeljnih razvojnih programov. Sedaj pa ste, kot slišim, mirno, brez velikega hrupa, minister za finance, na vladi kar tako potrdili, da boste namenili dodatnih 170 milijard zadolževanja za obrambne investicije. Če to vse seštejem, gospod minister, potem ste v času vaše vlade predvidoma izdali ali že zadolžili Slovence za več kot 1150 milijard. Seštejte si številke in sprašujem vas, kako nameravate obvladovati zadolževanje in garancije naprej?
Izvolite, gospod minister.
Kar se tiče temeljnih razvojnih programov, gospodu poslancu je zelo znano, da to ni nek program, ki si ga je izmislila sedanja vlada. Če kaj je ta vlada naredila - in to bo tudi prišlo zdaj, če že ni v obravnavi v državnem zboru -, bomo ta sistem spremenili, od leta 2008 bo to končno pregleden sistem, kjer se bodo spoštovali minimalni pogoji, ki so potrebni, ko se takšne stvari kupujejo. Veste, da se to dela po drugačnih ključih, ampak jaz sem zelo zadovoljen, ravno to, za kar smo se zavzemali tudi, ko nismo imeli odgovornosti vlade, da se ta stvar tudi uresničuje. Torej kar se tiče temeljnih razvojnih programov, bo to veliko bolj pregledno kot pa v prejšnjem desetletju, ko je ta program nastal. Kar se tiče SOD-a, mislim, da je tudi celotni slovenski javnosti znano, da je SOD prevzel določene odgovornosti in da se ni pravočasno zagotovilo zadostnih sredstev, da bi te odgovornosti tudi izvajal. V prihodnjih tednih bom zelo enostavno predstavil vse, kar je znano, kar se tega tiče, nimam nikakršnega problema, da se s to zadevo sooči tudi državni zbor v celoti, in bom to tudi napravil. Ne vem pa, v kakšni povezavi naj bi to bilo - nikdar nismo zanikali, pa ne samo to, tudi javno smo povedali. Če temu niste sledili, potem obžalujem, vendar mislim, kdor sledi javnim izjavam s strani ministrstva za finance, dobro ve, da smo še kako povedali in z Banko Slovenije tudi določili program ter časovni okvir definirali lani, da smo lahko uporabili ta sredstva, ki so dejansko bila namenjena ravno za to. Nikdar pa nismo govorili drugače, kot da smo znižali dolgoročno zadolžitev, ker smo pravočasno, se pravi lani uporabili ta sredstva, ki so nam bila na razpolago in so bila že od vsega začetka v skladu z zakonom namenjena za poravnavo dolga. Kar se tega tiče, ne vem, zakaj to začudenje. Če pa bo prišlo do prodaje, ko sprašujete in povezujete tudi morebiten izstop KBC, pa ne vidim nobene povezave s tem konkretnim primerom. To je njihova odločitev. Vlada bo pač ukrepala, ko bodo tudi dokončni parametri znani. Hvala.
Izvolite, gospod poslanec.
Prosil bi, da v skladu z ustreznim členom poslovnika, in sicer 246. členom, državni zbor opravi razpravo o neustreznem odgovoru gospoda ministra. Gospod minister namreč ni povsem ustrezno niti celovito odgovoril na postavljena vprašanja. Najprej bi rad vprašal gospoda ministra - in želim, da je o tem razprava -, gospod minister pravi, da šele od leta 2008 bomo imeli pri TRP-jih transparenten program. Gospod minister, v vladi sedite od 3. decembra 2004! [[Oglašanje iz ozadja.]] Jaz, gospod minister, nisem deset let sedel, sedeli so drugi ministri za finance. Vi pa trdite, gospod minister - ni se treba razburjati -, da bo to šele od leta 2008. Kaj to pomeni, da se oklepniki kupujejo na netransparenten način? To je prvo. Drugo, glede SOD-a, gospod minister, ste tudi v vladi že nekaj časa. Pojasnjujem proceduralno, zakaj menim, da je potrebna razprava. SOD namreč izgublja potencialno samo v enem poslu do 29 milijard. Gospod minister seveda ni ustrezno odgovoril na vprašanje glede KAD-a. KAD-a ni omenil. Pri mojem vprašanju glede širšega sektorja pa niti z besedico ni omenil občin. Gospod minister, občine se lahko po zakonu, ki je bil sprejet v tem državnem zboru, dodatno zadolžijo na letni ravni do približno 3% od [[...]]
Gospod Cvikl, še enkrat vas opozarjam, to ni razprava, to je vaš proceduralni predlog.
Ni, ampak samo pojasnjujem, gospod predsedujoči, zakaj je treba opraviti široko razpravo o problemih zadolževanja.
Mislim, da nam je jasno.
Ali lahko v treh minutah končam, kot dovoli poslovnik? Bom končal. Potrebno je opraviti razpravo, ker imamo situacijo, pri kateri nekatere institucije, omenil sem SOD in KAD, za nami je minister za promet, tudi železnice spadajo med njih, država jim izdaja garancijo ali jim bo izdala garancijo, ne da bi vedeli celovit program zadolževanja in izdajanja garancij. V času te vlade je po naših izračunih prišlo do 1150 milijard izdajanja bodisi poroštev ali neposrednega zadolževanja. Okoli samih nekaterih poplačil dolga, gospod minister, dolg se je res zmanjšal samo zaradi tega, ker ste uspeli porabiti kupnino od Nove Ljubljanske banke, če se spomnim, je to bilo vendar narejeno v mandatu prejšnje vlade. Zato predlagam, predsedujoči, da jutri v času glasovanja dovolite, da pojasnimo poslancem in poslankam, zakaj je potrebno podpreti nujno razpravo o obsegu zadolževanja v Sloveniji, ker prevzemamo evro, ker je potrebno biti restriktiven v javnih financah, ta vlada pa je v času svojega mandata do sedaj zadolžila vsakega od nas po naših izračunih za 960 tisoč tolarjev ali slabo milijardo, skupaj 1150 milijard in to seveda je potrebno povedati pred slovensko javnostjo. Pravilno bi bilo, da bi takšne stvari, vsaj poslanska vprašanja, zagotavljali, če ne drugje, na tretjem televizijskem programu. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo državni zbor razpravljal jutri v času glasovanj brez razprave. Hvala. Poslansko vprašanje bo postavil ministru za promet gospod Ivan Jelen. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, poslanka in poslanci, gospod minister. Moje poslansko vprašanje se nanaša na uporabo oziroma veljavnost podjemne pogodbe za kvalificirane upokojene voznike. Znano nam je, da zakon o varnosti cestnega prometa, ki je začel veljati 1.1.2005, med drugim določa pogoje za vožnjo voznikov avtobusov, njihovo psihofizično sposobnost in ostala strokovna znanja. Žal se je pri izvajanju navedenega zakona izkazala diskriminatorna nedorečenost določbe 18. člena zakona. V Republiki Sloveniji je namreč vse več voznikov upokojencev, ki imajo vso veljavno dokumentacijo za vožnjo, avtobusov pa ne smejo voziti. Tu se postavlja vprašanje, zakaj le-ti ne bi smeli voziti po podjemni pogodbi za določeno število ur v letu, saj se evidenca evidentira v vseh dokumentih tako voznikov kot tahometrov. Poleg tega tudi ostali upokojenci, na primer zdravniki, profesorji ali učitelji, po upokojitvi še lahko opravljajo občasna in priložnostna dela kot predavatelji in podobno, zato vas sprašujem, gospod minister, zakaj ne bi enaka rešitev veljala tudi za kvalificirane upokojene šoferje oziroma, kaj mislite storiti, da bi bili le-ti izenačeni z drugimi upokojenci, ki lahko opravljajo občasna in priložnostna dela iz svojega prejšnjega poklica?
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, in seveda tudi za vprašanje gospoda poslanca Ivana Jelena. V zvezi z uporabo oziroma veljavnostjo podjemne pogodbe za kvalificirane upokojene voznike bi dal naslednje pojasnilo. Trenutno veljavni zakon o prevozih v cestnem prometu, ki je začel veljati leta 2001, je v svojem 28. členu uvedel kot enega od obveznih dokumentov, ki jih mora imeti voznik domačega prevoznika med vožnjo v vozilu, tudi pogodbo oziroma potrdilo o zaposlitvi. Da morajo biti vozniki pri prevozniku zaposleni, posredno določa že 7. člen omenjenega zakona, ki določa pogoje za pridobitev licence. Določbe 7. člena med drugim namreč pravijo, da morajo zaposleni vozniki izpolnjevati pogoje glede strokovne usposobljenosti, zaposleni vozniki avtobusov in avtotaksi vozil pa morajo aktivno obvladati slovenski jezik. Po zakonu o delovnih razmerjih zaposlen pomeni delavca, ki je zaposlen na podlagi pogodbe o zaposlitvi. Tako ureditev so narekovale takratne razmere na trgu dela za poklic voznika, saj je bilo potrebno urediti njihovo zaposlovanje predvsem z vidika preprečevanja dela na črno ter na splošno zaradi ureditve področja, ki je bilo do takrat precej neurejeno. S tako rešitvijo so se strinjali tudi prevozniki. V vmesnem času pa se je pokazalo, da je poklic voznika deficitaren in da termin "zaposlen" preveč omejuje prevoznike pri zaposlovanju voznikov ter same voznike pri iskanju dela. Ravno v tem trenutku je v fazi priprava novega zakona o prevozih v cestnem prometu, ki bo zaposlovanje voznikov liberaliziral, tako da bodo lahko vozniki delali pri prevoznikih tudi na podlagi drugih pogodbenih razmerij, ne le na podlagi pogodbe o zaposlitvi. Vendar pa naj bi ta liberalizacija veljala le za voznika domačega prevoznika, ki opravlja prevoz blaga. Pri usklajevanju besedila novega zakona so namreč predstavniki združenja avtobusnih prevoznikov pri zbornicah izrazili željo, da se obstoječa ureditev ohrani. Zato bo moral imeti voznik domačega prevoznika, ki opravlja prevoz oseb z vozilom, ki ima poleg voznikovega več kot 8 sedežev, poleg drugih dokumentov v vozilu še potni nalog in pogodbo o zaposlitvi. Hvala lepa.
Želite še dodaten odgovor? Izvolite.
Spoštovani gospod minister, na del mojega vprašanja ste odgovorili razumljivo in korektno, pa vendar bi želel še bolj natančno vedeti, ali je prav po vaše, da je prišlo do primera, ki ni vsakdanji, da je voznik avtobusa - upokojenec v letu 2004 pomagal privatniku oziroma samostojnemu podjetniku pri nujni vožnji v sili, pa je inšpektor ugotovil ob pregledu dokumentacije, da ima zraven sebe tudi podjemno pogodbo, in ga ni kaznoval. V mesecu aprilu 2005 pa je isti voznik, tudi v tem trenutku priložnostno upokojeni šofer avtobusa, imel pri sebi podjemno pogodbo in ga je inšpektor kaznoval s 100.000 tolarji globe, češ da podjemna pogodba ne velja. Tako je voznik plačal 50.000 tolarjev in se ni pritožil, ker tako ni mogoče dobiti pravega mnenja višjega ali vrhovnega sodišča. Želim slišati vaše stališče do omenjene problematike, saj gre za družbeno-koristno delo.
Izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da je to v bistvu dodatno vprašanje. Jaz tega primera v celoti ne poznam. Bi pa zagotovil pisni odgovor, ko bomo zadevo proučili. Zagotovo, če na nek način komentiram, gre za podobno zgodbo, ki ima različni pristop pri reševanju in kaznovanju, in mislim, da to ni korektno, če na hitro pogledam. Vendar pa vam bomo z našega ministrstva poslali v najkrajšem možnem času ustrezen odgovor, brez ovinkarjenja in slepomišenja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil gospod Pavel Gantar ministru za okolje in prostor. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister oziroma gospoda ministra, spoštovani kolega poslanec in strokovni sodelavki! S tem sem pravzaprav pozdravil vse. Ministru za okolje in prostor bi postavil vprašanje. Gospod minister se bo spomnil, da sem mu pred več kot enim letom, pred letom in tremi meseci zastavil ustno poslansko vprašanje o nadaljnjem prostorskem razvoju koprskega pristanišča. Ko ste tudi sprejeli različne predstavnike iniciativnega odbora, tudi nasprotnike izgradnje tretjega pomola, je vlada ustanovila medresorsko delovno skupino in napovedali ste začetek postopka priprave in sprejetja državnega lokacijskega načrta za koprsko pristanišče. Spoštovani gospod minister, sprašujem vas: Kako daleč so priprave oziroma postopek izdelave lokacijskega načrta in kdaj lahko pričakujemo dokončno odločitev o izgradnji tretjega pomola oziroma kdaj naj bi vlada lokacijski načrt sprejela? Hvala lepa.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec dr. Gantar, gospod podpredsednik! Tudi letos sem v spomladanskih mesecih ponovno sprejel predstavnike iniciativnega odbora krajevne skupnosti Ankaran. Na vaše zelo konkretno vprašanje pa bi rad povedal zelo konkretno, da sem 25. aprila 2006 prejel uradno formalno pobudo ministra za promet za pripravo državnega lokacijskega načrta o celoviti prostorski ureditvi pristanišča za mednarodni promet v Kopru. Celotno območje koprskega pristanišča šteje za prostorsko ureditev državnega pomena, to je nedvoumna ugotovitev. Zato smo bili v našem ministrstvu vedno prepričani, da je edina možna in strokovno korektna rešitev, da se za celotno območje pristanišča pripravi en sam državni lokacijski načrt. Ko bo le-ta sprejet, bodo prenehale veljati določbe vseh sedaj veljavnih občinskih prostorskih aktov. Do tedaj, po naši oceni se bo postopek pričel v tem mesecu, konec tega meseca, od takrat naprej štejemo, da ga bomo na vladi sprejeli najkasneje v 18-ih mesecih, na vaše konkretno vprašanje. Ampak do tedaj pa glede prvega in drugega pomola bi pa rad še posebej jasno povedal, ki se ureja s prostorskimi ureditvenimi pogoji, le-te je sprejel občinski svet mestne občine Koper v letu 1998, pa lahko investitor, v tem primeru Luka Koper, pridobi gradbeno dovoljenje za vse objekte, ki so opredeljeni po vrsti in dejavnosti v veljavnem PUP-u in še niso zgrajeni. Gre tudi za možno podaljšanje obeh pomolov do tistega obsega, kot ga določa veljavni PUP. To se pravi, gradbena dovoljenja v vseh teh primerih se izdajajo na način in postopek, kot ga določa zakon o graditvi objektov, relativno hitro torej lahko pridejo do gradbenega dovoljenja glede pomola 1 in 2. Glede državnega lokacijskega načrta in samega postopka pa bo v fazi proučitve variant potrebno izvesti tudi celovito presojo vplivov na okolje v skladu z zakonom o varstvu okolja in varstvu o ohranjanju narave. Roki so relativno dolgi na podlagi veljavne zakonodaje, tik pred tem, da na vladi sprejmemo, imamo zakon o prostorskem načrtovanju. V tem zakonu pa je predlagano, se bodo začeti postopki priprave tistih državnih lokacijskih načrtov, ki še niso bili javno razgrnjeni, nadaljevali in končali po določbah tega zakona, ki se nanašajo na sprejem državnega prostorskega načrta. V tem primeru se bo rok do sprejema uredbe bistveno skrajšal, ker se bo zaključil s sprejemom uredbe o državnem prostorskem načrtu v vladi na tisti točki, kjer v skladu z veljavnim zakonom o urejanju prostora vlada sprejme odločitev o varianti. Zato je naša napoved, da bo to možno v 18-ih mesecih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še dodaten odgovor? Izvolite, prosim.
No, najprej seveda okoli dejstev. Dejstvo je, da ste šele aprila dobili to formalno pobudo od svojega kolega ministra, in če upoštevamo dejstvo, koliko časa bo ta priprava trajala, je treba vedeti, da od lanskega leta pa od zdaj, se pravi od leta 2005, bodo pretekla tri leta, če bomo prišli do lokacijskega načrta v obliki, kot si ga razvojni načrti v zvezi z Luko Koper, ki obstajajo, predstavljajo. Drugo zanimivo dejstvo, ki ste ga navedli, da na ministrstvu za okolje in prostor izhajate iz dejstva, da je celotno območje Luke Koper predmet ureditve državnega lokacijskega načrta, hkrati pa poveste, da sicer lahko se dela na določenem območju te Luke Koper, prvi, drugi pomol pa delajo na osnovi gradbenih dovoljenj, ki so bili izdani na osnovi starih PUP-ov - prostorskih ureditvenih pogojev. Torej zakaj ne bi nadaljevali s procesom izgradnje ali urejevanja tretjega pomola na osnovi legalnega načrta, ki ga je koprska občina pripravila v preteklih letih. S tem bi se lahko izognili zamudam, hkrati pa moram reči, da tudi ti načrti zahtevajo, da se izvede ustrezna presoja vplivov, in ne pomeni odstopanja od standardov, ki jih imamo na področju varovanja te presoje vplivov na okolje. In drugo. V zvezi s tem me predvsem zanima kot dodano vprašanje to, kakšna je vloga te medresorske komisije, ali to neformalno telo na nek način že nadomešča formalne procedure pri sprejemanju lokacijskega načrta? Hvala lepa.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Prvič se mi je zgodilo, da odgovarjam samo enemu poslancu v državnem zboru, ampak to storim z veseljem. Medresorska delovna skupina se je sestajala, jaz bi rekel, dinamično. Imela je tudi druge naloge, ne samo to, sam postopek priprave državnega lokacijskega načrta, v ta postopek se ta medresorska delovna skupina ne bo vtikala, šlo bo za klasičen postopek, kot velja, ta delovna skupina pa se je ukvarjala z nekaterimi upravnimi, finančnimi in drugimi zelo zapletenimi vprašanji, ki so vezana na delovanje Luke Koper. Na vaše konkretno vprašanje, ki je zelo pomembno, bi vam pa rad zelo jasno odgovoril. Res je, mestna občina Koper je sprejela odlok o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega in družbenega plana mestne občine Koper, ki je stopil v veljavo 15.9.2004. Spremembe plana so posegle tudi v območje tretjega pomola, in sicer v širini 80 metrov v smeri Ankarana v območje tretjega pomola, kjer je po ureditvenem načrtu predvidena izgradnja [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]železniškega tira. Mestna občina Koper je v zvezi s temi spremembami sprejela tudi odlok o ugotovitvi, katere sestavine prostorskih izvedbenih planov so v nasprotju s sestavinami dolgoročnega in družbenega plana mestne občine Koper, ki določa, da se odlok o ureditvenem načrtu pomol tri ne more izvajati v delu, ki je v nasprotju z odlokom o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega in družbenega plana mestne občine Koper. Ta odlok o skladnosti pa je stopil v veljavo 5. novembra 2004. S sprejemom tega odloka je ureditveni načrt postal praktično neizvedljiv, saj brez možnosti izgradnje napajalnega železniškega tira ni možna izvedba predvidenega tehnološkega procesa na tretjem pomolu. In ker je občina odlok sprejela leta 2004 in s tem razveljavila del ureditvenega načrta, ki se po predpisih o urejanju prostora že od 7.6.2003 šteje za državni lokacijski načrt, občina po našem prepričanju ni bila pristojna sprejeti takšnega predpisa. Z navedenimi dejanji po našem mnenju je mestna občina Koper posegla v pristojnosti države na področju prostorskega načrtovanja, zato je njeno ravnanje z vidika zakonitosti sprejetih odločitev pravnoformalno in vsebinsko sporno, posledično pa je lahko sporna tudi formalna veljavnost in vsebinska ustreznost ureditvenega načrta kot podlaga za izdajo gradbenih dovoljenj neposredno za gradnjo tretjega pomola in prostorskih ureditev na tem pomolu. V tej naši razlagi vseh teh dejanj je pač argumentacija za to, da smo prepričani in menimo, da na podlagi takega prostorskega akta, podelitveni načrt pomol tri, ni možna izdaja dovoljenj za posege v prostor na tem območju brez priprave ustreznega novega državnega lokacijskega načrta.
Hvala lepa. Zahvaljujem se ministru, predsedniku vlade in ministrom za podane odgovore. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Spoštovani gospod poslanec, obveščam vas, da prekinjam 18. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa. Lahko noč!