Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 7. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Bojana Muršič, mag. Tanja Cink, gospa Ksenija Korenjak Kramar, mag. Mirjam Bon Klanjšček, gospod Matjaž Han, gospod Matjaž Nemec, gospod Uroš Prikl do 15. ure, gospod Kamal Izidor Shaker, dr. Franc Trček, Matjaž Hanžek, mag. Andrej Šircelj, gospod Roberto Battelli, gospod Marjan Dolinšek od 16. ure dalje in gospod Igor Zorčič od 15. ure dalje. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 7. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 10. aprila 2015, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega seje nisem prejel. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda seje. Po dogovoru na seji Kolegija predsednika Državnega zbora dne 17. aprila 2015 Državnemu zboru predlagam, da dnevni red 7. seje razširi z 2.a točko, to je s Predlogom zakona o spremembah Zakona o zunanjih zadevah po nujnem postopku. Predlog za širitev ste prejeli v petek, 17. 4. 2015. Želi besedo predstavnik Vlade kot predlagatelj zadeve? Ne. Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne. Torej lahko preidemo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. V skladu s časovnim potekom seje bo Državni zbor to točko obravnaval v petek, 24. 4. 2015. Prehajamo na določitev dnevnega reda v celoti. Državnemu zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem ter s sprejeto dopolnitvijo. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 7. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 45 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom in drugim odstavkom 245. člena ter 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev in poslanke opozicije in na poslansko vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanja v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili: mag. Dejan Židan, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter v funkciji ministra za obrambo, gospa Marija Milojka Kolar Celarc, ministrica za zdravje, in dr. Dušan Mramor, minister za finance. Mag. Goran Klemenčič in gospod Karl Erjavec, ki sta se sicer opravičila, bosta vseeno prisostvovala seji in odgovarjala na vprašanja. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade dr. Miro Cerar. Prvi mu bo poslansko vprašanje zastavil Luka Mesec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana ministrska ekipa, spoštovani gospod premier! Bom začel kar s citatom: "Državna lastnina je lastnina, ki pripada ljudstvu oziroma državljanom, ne pa vladi, političnim strankam ali interesnim skupinam. Država je preko vlade zgolj njen zastopnik ali agent, zato vlada nima diskrecijske pravice nad državno lastnino, pač pa nosi skrbniško odgovornost." Naj vas presenetim, ne gre za citat iz programa Združene levice, ampak iz smernic OECD za upravljaje družb v državni lasti. Hkrati pa so to načela, po katerih smo v Združeni levici predlagali spremembe Zakona o slovenskem državnem holdingu, ki ga je Vlada prejšnji teden brez resne obravnave in brez resnih argumentov povozila. Če na kratko obnovim, za kaj je šlo.Prvič. Naša novela bi upravljanje z državnim premoženjem vnesla, da bi zaposleni v državnih podjetjih pridobili pravico do soupravljanja v Slovenskem državnem holdingu, ki jim pripada po ustavi in zakonu. Drugič. Po zgledu Avstrije in Francije bi o vsaki večji privatizaciji odslej moral posebej odločati Državni zbor.Tretjič. Politika prejemkov v SDH bi se omejila po določbah tako imenovanega Lahovnikovega zakona. Ta predlog ni radikalen, narejen po zgledih iz tujine in ne nazadnje tudi po smernicah OECD, na katere se Vlada tako rada sklicuje. Želeli smo ponuditi kompromis. Ta predlog privatizacije namreč ne bi ustavil, bi pa bistveno prispeval k njeni premišljenosti, strateškosti in odgovornosti razpolaganja z državnim premoženjem, kar so, gospod premier, ne nazadnje vaše ključne predvolilne obljube. Ko smo zakon predstavili v Državnem svetu prejšnji teden, so to razumeli. Delavska stran in del lokalnih skupnosti so ga podprli, kapitalska stran, stran delodajalcev pa je sicer glasovala proti, ampak z jasnim pridržkom, da so absolutno pripravljeni podpreti tisti del zakona, ki govori o obveznem soglasju Državnega zbora pri prodaji večjih naložb. Zato me, gospod premier, zanima vaše stališče. Zakaj niste bili pripravljeni podpreti tega predloga, če je očitno v veliki meri sprejemljiv celo za kapitalsko stran? Zakaj nočete v Slovenijo vnašati dobrih praks iz Avstrije, Nemčije in Francije? Zakaj se tako bojite soodločanja zaposlenih, če pa je to v Sloveniji ustavna pravica? V čem je problem, da nočete sprejeti določbe, da bi moral k vsaki večji privatizaciji dati soglasje Državni zbor, če pa je to ustaljena praksa v državah, po katerih se tako radi zgledujete? Prosim, ne odgovoriti, da je to zato, ker pripravljate strategijo, saj tudi v teh državah prav takšne strategije, kot jo vi pripravljate, imajo. Hvala.
Odgovarja predsednik Vlade dr. Miro Cerar.
Spoštovani gospod poslanec, najprej glede začetnega citata, ki ste ga omenili. Ta citat ste navajali kot utemeljitev za vaš predlog tudi pred Odborom za finance in monetarno politiko, in naj rečem, da ne gre za vprašanja, ali se strinjam s tem citatom ali ne, ampak gre za to, da s tem citatom zavajate in da z njim izrabljate institut OECD in njihove smernice, kajti smernice tega citata ne vsebujejo, pač pa gre le za del uvoda oziroma predgovora k slovenskemu prevodu smernic, ki ga je zapisal profesor, ki je hkrati tudi podpisnik Peticije proti privatizaciji, dr. Andrej Rus namreč. Pri tem je nekoliko prirejen tudi citat, saj med drugim navaja, da državna lastnina ni le last vlade, ampak tudi političnih strank ali interesnih skupin. Toliko o tem. Sicer pa glede predloga za spremembo zakona naj pojasnim, da je Vlada o tem vprašanju podala utemeljeno pisno mnenje, ki je bilo sicer odklonilno do vseh predlogov, kar pa še ne pomeni da Vlada ni naklonjena morebitnim spremembam zakona, če bi te vodile k izboljšanju korporativnega upravljanja družb v državni lasti. Dejstvo je, da v Sloveniji absolutno preveč menjamo koncepte upravljanja družb v državni lasti, da zato nimamo nobene tradicije in kontinuitete in tudi nerazvite politične kulture na tem področju, zato se z državami, ki so bile omenjene, zelo težko primerjamo. Republika Slovenija nima zgledne zgodovine upravljanja, kot jo imajo recimo države Avstrija, Nemčija, Francija, ki so tudi ustanovne članice OECD. Slovenija se je tej organizaciji pridružila šele leta 2010 in še ni uveljavila praks korporativnega upravljanja družb v državni lasti, ki jih ustanovne članice razvijajo in se po njih ravnajo že štiriinpetdeset let. Slovenija je imela v petih letih članstva v tej prestižni organizaciji gospodarsko najbolj razvitih držav že štiri različne sisteme upravljanja kapitalskih naložb, kar lahko pojasnim v nadaljevanju, ampak to kaže na neko totalno diskontinuiteto in nezmožnost, da bi mi prišli do nekega, bi rekel, stabilnega upravljanja. In to je tisto, za kar si ta vlada zdaj prizadeva. To stanje je prepoznal tudi OECD, ki nam je navkljub potrditvi članstva za ureditev sistema korporativnega upravljanja družb v državni lasti v izpolnitev naložil pet konkretnih priporočil za izboljšanje sistema tega upravljanja. Z zadovoljstvom vam lahko povem, da je Slovenija tudi s pomočjo zakona, ki smo ga sprejeli, in njegove implementacije v zadnjem letu dni dosegla nivo korporativnega upravljanja, ki je zadostil kriterijem OECD. Do tega cilja nam zdaj manjka samo še sprejetje strategije upravljanja kapitalskih naložb države, za katero vi ne želite, da jo omenjam. Zaradi tega je naš primarni cilj zdaj, da ta hip v celoti uveljavimo strategijo upravljanja in do takrat ne sprejemamo nekih sprememb zakona, kajti s tem bi spet povzročili diskontinuitetno motnjo v sistemu, ki smo ga končno vzpostavili do te mere, da počasi lahko tudi s pomočjo te vlade in posledično državnega zbora postane nek stabilni dejavnik v uveljavljanju korporativnega upravljanja in spodobnega ravnanja z državnim premoženjem. Uveljavitev in trdnost predpisanega sistema je tako pomembna tudi zato, ker je po mnenju Evropske komisije in OECD zelo dober. Se pravi, da ni to samo naše mnenje, ampak tudi mnenje teh dveh pomembnih teles. Šele takšna kontinuiteta nam bo dovolila razmišljanje o predlogih za morebitne spremembe zakona, za katere bo v utemeljenih primerih tudi ta vlada. Spreminjanje zakona v času teh dveh ključnih procesov, torej imenovanja članov nadzornega sveta SDH in omenjene strategije, ki jo sprejemamo, pa bi bilo gotovo neresno in neodgovorno in tudi škodljivo za Slovenijo. To so očitno prepoznale tako koalicijske kot tudi opozicijske stranke, saj so njihove članice in člani na Odboru za finance in monetarno politiko vsi glasovali proti vašemu predlogu za spremembo zakona. Glasovanje je bilo 17 proti in 1 za, enako pa je bilo tudi v Državnemu svetu, ki ni podprl vašega predloga. Naj končam še z dvema zadevama. Omenjate 75. člena Ustave. Res je, tam je določena pravica delavcev pri soupravljanju, vendar na način in pod pogoji, kot jih določa zakon in ne ustava kot takšna. Torej tu moramo zakonsko [[…]] [[znak za konec razprave]] te pravice. Glede privatizacije Telekoma naj pa samo omenim, da so bili zaposleni zaenkrat vključeni v prodajni postopek v smislu tega, da so imeli možnost na več sestankih pojasniti svoja stališča [[izklop mikrofona]]
Za dopolnitev odgovora oziroma za postavitev zahteve za dopolnitev odgovora ima besedo Luka Mesec.
Hvala lepa. Najprej glede citata, ki ste ga izpodbijali, bom ponovil njegov prvi del. "Državna lastnina je lastnina, ki pripada ljudstvu oziroma državljanov, ne pa vladi, političnim strankam in interesnim skupinam." Zdaj ne razumem, gospod premier, kaj želite z izpodbijanjem tega citata nam povedati. Da po vašem mnenju državna lastnina ne pripada državljanom, ampak vladi, političnim strankam in interesnim skupinam, če sem to zdaj prav razumel. Tukaj bi prosil za pojasnila, kaj točno je narobe s tem citatom oziroma s katerim delom tega citata se ne strinjate. Ko govorite o diskontinuiteti in naporih vaše vlade v privatizacijskih postopkih, bi pa odgovoril naslednje. Res je, ta vlada doslej izvaja eno izmed najobsežnejših privatizacij. Govorimo o prodajah Pivovarne Laško, Adria Airways, Radenske, Telekoma, Cinkarne Celje in tako dalje. Te privatizacije ne potekajo transparentno, demokratično, odgovornost, strateško, kot ste obljubljal pred volitvami, ampak potekajo tako rekoč čez noč in proč od oči javnosti. Naša novela zakona, ki smo jo predlagali, bi stvari napravila zares transparentne, odgovorne in demokratične. Kot sem že prej poudaril, smo v noveli prenašali najboljše prakse iz evropskih držav v slovenski pravni red, zato me zanima, če mi lahko odgovorite, lahko tudi z da ali ne, vsaj na ta del. Ali bi bili glede na to, da je bil cel Državni svet pripravljen podpreti določbo o obveznem soglasju Državnega zbora pri privatizacijah nad 50 milijonov evrov, vi pripravljeni podpreti vsaj ta del zakona? Hvala.
Odgovor dopolnjuje predsednik Vlade dr. Miro Cerar.
Spoštovani poslanec! Če pravite, da je za vas ključen citat, da državna lastnina pripada ljudstvu, potem seveda se vračate v čas tako imenovane družbene ali neke nove kategorije, ljudske lastnine. Jaz bi vas opozoril, da smo to pravzaprav predelali skozi desetletje, dve in ugotovili, da se z razumljivimi razlogi oddaljujemo od takšnih ureditev, kot so bile v prejšnjem sistemu, in smo prešli v normalne kategorizacije lastnine, ki jih poznajo vse ureditve v svetu, ne pa v tisto, v katero se vi želite vračati in je bila pač žal kljub dobrim namenom disfunkcionalna. Kar se tiče transparentnosti postopkov privatizacij. To, da se vodi najobsežnejša privatizacija doslej, je pač odločitev tega državnega zbora iz prejšnjega mandata in jaz sem pač zavezan tako kot vi, da to spoštujemo. Kar se tiče pa tega, ali so bile transparentne ali ne, jaz mislim, da nimate prav. Mislim, da so potekale po postopkih, kot so predvidene. Če pa imate utemeljene razloge, ki govorijo drugače, pa imate na voljo vsa pravna in druga sredstva, da to dokažete. Zaenkrat jih očitno še niste uporabili in dvomim, da bodo glede na to, kaj govorite, uspešno, ker kar pavšalno povprek ocenjujete vsako privatizacijo za slabo, netransparentno. To enostavno ne drži. Kar se tiče pa vprašanja, ali naj bo Državni zbor tisti, ki naj dokončno odloči o vsaki večji ali pomembnejši privatizaciji, pa sem do tega vprašanja odprt. To se mi zdi demokratično legitimno zastavljeno vprašanje. Ne nazadnje vemo, da bo strategija upravljanja sprejeta v Državnem zboru, zato je ravno sedaj v javni razpravi. Vlada je pripravila osnutek, ga dala v javno razpravo, ga strokovno utemeljila in imamov vsi: vi, jaz in ostali možnost, da te predloge dajemo. Če bo spoštovani Državni zbor ocenil, da je temu tako, da je takšna njegova kompetenca nujna, jo bo pač enostavno vključil v strategijo. To je zadeva, ki je stvar diskusije. Hvala lepa.
Luka Mesec ima besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Hvala lepa. Glede na to, da predsednik Vlade očitno meni, da državna lastnina ne pripada državljanom, ampak vladi, političnim strankam in interesnim skupinam, predlagam, da o tem resno opravimo razpravo.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 21. aprila 2015, v okviru glasovanj. Drugi predsedniku Vlade zastavlja vprašanje Jernej Vrtovec.
Spoštovani predsednik Vlade, ministrski zbor, kolegice in kolegi! Slovenski zdravstveni sistem že vrsto let ne deluje učinkovito, kar najbolj občutijo prav pacienti. Naš zdravstveni sistem je namreč za posameznika dober in učinkovit vse do tedaj, ko je človek zdrav. Ko pa zboli, se že začnejo težave. Nekaj podatkov: dolge čakalne dobe, poudarjam tudi za operacije, dolge čakalne vrste, netransparentnost poslovanja, finančne izgube bolnišnic, netransparentno delovanje Zavoda za zdravstveno zavarovanje, prostorske stiske, preplačila zdravil, korupcija in klientelizem, zdravstveni lobi itn., vse to je žal del našega zdravstvenega sistema. Ne mine tudi večji razpis v zdravstvu, ko po razpisu ne bi prišlo do kriminalističnih preiskav ali sumov o korupciji. In še poudarjam, zdravstveni sistem, v okviru katerega moramo za operacije naših otrok ali pa za zdravljenje naših otrok zbirati zamaške plastenk ali pa celo, da starši organizirajo dobrodelne prireditve, akcije, da zbirajo finančna sredstva za zdravljenje, tak zdravstveni sistem upravičeno trdimo, da ni človeka vreden. Ob tem pa velja seveda poudariti, da davkoplačevalci namenjamo v našo zdravstveno blagajno kar precejšnje vsote denarja. Pri izplačilu okrog tisoč evrov neto plače že prej delodajalec odvede od bruto plače približno 100 evrov za osnovno zdravstveno zavarovanje, kar je velika številka. Poleg tega naj omenim še dodatno zavarovanje, če želi biti posameznik polno zavarovan. Se pravi, glede na vložek posameznika, davkoplačevalec, ko zboli, ne dobi kakovostnih storitev. Spoštovani predsednik Vlade, da bomo odpravili vse te anomalije, ki sem jih naštel, nujno potrebujemo zdravstveno reformo, kar naj bi bila tudi ena izmed prioritet vaše vlade. Opozarjamo, da zgolj popravljanje obstoječe zakonodaje, posameznih zakonov in tako naprej, ne pride v poštev, saj je problem sistema zelo velik. Toda glede na aktivnosti Ministrstva za zdravje in same ministrice smo v Novi Sloveniji zaskrbljeni in upravičeno ocenjujemo, da se bo po zdajšnjem načinu dela sprejemanja zdravstvene reforme lahko zavleklo tudi v izven okvirjev vašega mandata. Na to, da se procesi sprejemanja zdravstvene reforme odvijajo prepočasi, opozarja tudi stroka. Zato vas sprašujem, spoštovani predsednik: Kdaj bo zdravstvena reforma predstavljena? Kakšna je časovnica? Na čem bo zdravstvena reforma temeljila? Ali morda že obstaja kakšen osnutek zdravstvene reforme? Najlepša hvala za vaš odgovor.
Odgovarja predsednik Vlade dr. Miro Cerar.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec! Nanizali ste številne slabosti, pomanjkljivosti in neučinkovitosti zdravstvenega sistema. O tem se strinjamo. Vlekle in privlekle so se do nas skozi številna leta ob številnih menjavah ministrov, zato bi rad rekel, da je popolnoma jasno tudi laiku – in upam slehernemu državljanu, da ne more biti reforma tako zelo zavoženega sistema, oprostite izrazu, kot je naš zdravstveni sistem, pa imamo kar še nekaj takih stvari v družbi, storjena kar v pol leta ali v enem letu. Je pa res, in na tem temeljito delamo, da je treba že takoj sedaj, jutri, pojutrišnjem pripraviti prve temeljne korake in potem takoj nadgradnjo za to reformo. Reforma je sestavljena iz kratkoročnih ukrepov in sprememb, ki se že izvajajo, to moram poudariti, in dolgoročnih ciljev, ki jih bomo začeli uresničevati. Za vse to potrebujemo temeljito analizo zdravstvenega sistema, kajti v preteklih letih smo bili soočeni s tem, da se je enostavno skakalo od problema do problema brez vizije in so se gasili požari. In ti parcialni pristopi niso reševali ključnih problemov. Zato bo ta analiza, ki se pripravlja in bo kmalu narejena in za katero so tudi angažirani strokovnjaki iz Svetovne zdravstvene organizacije, pokazala dokončno tisto, kar ob sodelovanju z našo stroko, izkušnjami in prakso daje potem jasno vizijo, kakšna mora biti reforma. Spremembe bodo usmerjene v povečanje učinkovitosti zdravstvenega sistema, boljši izidi morajo biti zagotovljeni ob enakih sredstvih v hitrejšo uvedbo novih tehnologij in metod zdravljenja, izboljšati bo treba kazalnike kakovosti in na dolgi rok tudi druge kazalnike v zdravstvu, torej podaljšana življenjska doba, daljša zdrava leta življenja, manjša obolevnost zaradi kroničnih bolezni. Osnutek reforme na podlagi te temeljite analize, ki je že globoko v pripravi in bo kmalu narejena, ni le en dokument, to ni en formalni dokument z naslovom reforma, pač pa je kopica, sklop predpisov in drugih dokumentov in posledice so različnih praks, ki bodo morali privesti do spremembe. Krovni dokument bo resolucija o nacionalnem planu zdravstvenega varstva 2016–2025, katere osnutek je v končni fazi priprave, konec meseca maja bo poslana v javno obravnavo in bo okvir za nadaljnje spremembe. Zdravstvenega reforma se bo nadaljevala s pripravo ključnega zakona, ki je zaveza koalicije, in to je zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Kot izhaja že iz koalicijskega sporazuma, je za mandatno obdobje 2014– 2018 ključna sprememba tega zakona preoblikovanje sistema dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja ter zakonska ureditev pravic in obveznosti iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, pri čemer bo predlog tega zakona, kar veste, da je izjemno zahteven projekt, ki ga v prejšnjih letih niso uspeli uresničiti številni ministri, predvidoma sprejet v prvi polovici leta 2016 ali na začetku tega leta. Na Ministrstvu za zdravje je v zaključni fazi priprave resolucija o nacionalnem programu o prehrani in telesni dejavnosti za zdravje za obdobje 2015–2025. Glavna cilja sta zaustavitev trenda naraščanja debelosti in kroničnih bolezni, na primer sladkorne bolezni, ter nezdravega načina prehranjevanja in pomanjkanja telesne dejavnosti, se pravi, gre za preventivni del zdravstvenega sistema, ki ga tako močno potrebujemo, da bo razvili ustrezne prakse. Tudi ta resolucija bo že v mesecu maju posredovana v sprejetje Državnemu zboru. Del reforme so tudi številne druge spremembe, naj omenim samo projekt e-zdravje, pa rešitev e-recept, e-naročanje, TeleKap in tako dalje. Tukaj gre za številne spremembe. Poleg tega ministrstvo, kot veste, izvaja tudi določene kadrovske dopolnitve. Vzpostavilo je zdravstveni svet, ki ni deloval, in tako naprej. Ministrstvo za zdravje je poleg tega skupaj z Ministrstvom za javno upravo že začelo z enim pomembnim delom teh strukturnih sprememb, to je s centralizacijo in informatizacijo skupnega javnega naročanja v javnem zdravstvu, pri čemer je seveda cilj uvedba preglednosti nad preskrbo slovenskega trga zdravil. Po prvem razpisu za zdravila na podlagi tega, pa tukaj niso bile vključene vse bolnišnice, se prihranki gibljejo že med 7 do 9 milijonov evrov. Naj spregovorim še o tem, da je za reformo zdravstva ključno, da si postavimo na pravo mesto tudi ključne akterje, in to tudi pomeni, da mora biti direktor Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije [[izklop mikrofona]]
Gospod Jernej Vrtovec ima besedo, da zahteva dopolnitev odgovora.
Spoštovani predsednik Vlade, najlepša hvala za vaš odgovor. Podoben odgovor sem slišal v četrtek s strani ministrice za zdravje na pristojnem odboru, ko smo se pogovarjali o nacionalnem reformnem programu. Želim vam povedati eno dejstvo, da so temeljni koraki za zdravstveno reformo že narejeni in sleherne strategije, analize in tako naprej so popolna izguba časa, kajti to je že vse v predalih. O tem so govorili že nekdanji zdravstveni ministri tudi tukaj v Državnem zboru, pripravili so že temeljite strategije, problem pa je bila politična volja, politična volja samih vlad v preteklosti. In tudi še enkrat poudarjam, lobiji so bili tisti, ki so preprečili, da bi se že v preteklosti sprejemala zdravstvena reforma. Zaradi tega je predvsem od vas kot predsednika Vlade največ odvisno, ali bo ministrica sposobna dati skupaj paket zakonov in ga vložiti v Državni zbor. Če ne boste vi kot moralna avtoriteta, kot avtoriteta predsednika Vlade konkretno stali za odločitvami, potem zdravstvene reforme ne bo. Imam pa še eno dopolnilno vprašanje: Ali morda delate kakršnekoli analize? Namreč omenili ste spremembe dopolnilnega zavarovanja ter glede obveznega zavarovanja, torej če sledimo koalicijski pogodbi se bo uvedla tako imenovana taksa glede dopolnilnega zavarovanja. Ali to še vedno drži? Se pravi, namesto dopolnilnega zavarovanja bo tako imenovana taksa. In drugič: Kakšno je vaše mnenje glede uvedbe konkurence na področju obveznega zdravstvenega zavarovanja? Smo ena redkih držav v Evropski uniji, kjer je ponudnik storitev za obvezno zdravstveno zavarovanje državna zavarovalnica, na tem področju nimamo konkurence. Sami veste, da prihod konkurence v obvezno zdravstveno zavarovanje bi pomenilo nižanje cen storitev, hkrati pa tudi izboljšanje storitev. Najlepša hvala.
Odgovor dopolnjuje predsednik Vlade dr. Miro Cerar.
Vaša ugotovitev, da je že vse v predalih pripravljeno, da so vse strategije, vsi zakoni tukaj, je morda točna, ampak dovolite mi, da podvomim v to, da so te strategije, zakoni, spremembe res tisti najboljši, kajti zakaj potem niso bili uveljavljeni. In dovolite mi, da podvomim v dobronamernost mnogih tistih, ki so pri tem sodelovali, kajti sprašujem se, kako da ob vsem tem toliko let ni nobene reforme, ampak padamo. Problemi so vedno hujši, ministri so odstopali, govorili, da niso kos korupciji, da niso kos zdravstvu in podobno. Absolutno ne morem več sprejeti argumenta, da je tam vse pripravljeno, samo čaka se na neko čarobno palico. Mi moramo narediti pravo analizo. In ta se dela in bo zelo hitro narejena. Ob tem pa se že pripravljajo vsi akti, ki sem jih omenil, nikjer ne zastajamo, smo pa soočeni s številnimi praksami, ki so bodisi tudi na meji korupcije, na meji zakonitosti, kar tudi sami veste, da se moramo ukvarjati še s tem. Ministrica ima zelo zahtevno delo in verjemite mi, da jo podpiram in stojim za njo. Naj rečem še to, da je pravzaprav za ključno izvedbo zdravstvene reforme, ko sem začel prej pripovedovati, ključno to, da so pravi ljudje na pravih mestih. In tako denimo je v Sloveniji edini izvajalec in nosilec obveznega zdravstvenega zavarovanja Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, pri čemer pa primer zdajšnje prakse – imenovanje generalnega direktorja kaže, da nekateri deležniki v organih upravljanja ZZZS ministrici in s tem Vladi ne omogočajo izbire ustreznega kandidata, ki bi nato z njo z vidika te tako pomembne in finančno tako, bom rekel, obložene institucije pomagal pripraviti osnutek zdravstvene reforme, in tudi v njej sodeloval. Obvezno soglasje v okviru Državnega zbora v postopku imenovanja generalnega direktorja v primeru gospoda Fakina v prejšnjem tednu ni bilo dano, zato bo treba postopek poimenovanja ponoviti. In tu lahko dejansko vsi deležniki pa tudi na koncu Državni zbor pokaže, da si želi spremembe, ne pa da se želi vračati v neke zgodbe, ki štiri, osem ali ne vem koliko let niso dale nobenega učinka. Vsi bi radi spremembe, kažete na ministrico ali nekoga, sami pa ne pomagate in ne pomagajo vsi tisti deležniki v organih upravljanja ZZZS in v skupščini, da bi do reforme prišlo, ker imajo figo v žepu. Tako se pač ne gre. In zato absolutno, verjemite, Vlada bo storila in tudi ministrica vse, kar bo potrebno, morate pa tudi razumeti, da pričakujemo neko sodelovanje deležnikov, neko konstruktivno sodelovanje, kajti en človek ali dva v tej državi pač zdravstvene reforme sama ne moreta napraviti. In garantiram vam, Vlada bo te procese še naprej podpirala in na koncu bomo uspeli, samo prosim tudi Državni zbor, da enostavno gleda tisto, kar se dela, kar je narejeno, in to čim bolj spodbuja. Hvala lepa.
Gospod Jernej Vrtovec ima besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Tako je. Spoštovani predsednik Vlade, jaz se vam zahvaljujem za odgovor. Kot dobronamerno vam želim sporočiti še eno stvar, na primer Barack Obama je leta 2009 bil izvoljen in ena prvih njegovih realnih obljub, ki jo je kasneje realiziral, je bila zdravstvena reforma. In takrat je on dejal: "Tudi za ceno, da naslednjič ne bom več izvoljen za predsednika Združenih držav Amerike, bomo naredili zdravstveno reformo." Govorim samo to, da je problem v preteklosti bil v sami politični volji. In če bo na vaši strani in tudi pri drugih strankah vaše vladne koalicije dovolj politične volje, potem bo zdravstvena reforma sprejeta. V Novi Sloveniji pa vam tudi glede na vaše odgovore z veseljem pomagali. Z veseljem. Sporočam vam, da vam bo Nova Slovenija pomagala na takšen način, da bomo pripravili osnutek zdravstvene reforme, zelo v kratkem, in verjamem, da bomo skupaj uskladili, pogledali in tudi končno sprejeli ter kasneje šli v oblikovanje samih predlogov zakonov. Na podlagi tega, kar je bilo v preteklosti že narejenega, imamo dobre predloge in jih bomo dali na mizo, soočili mnenja. To je največ, kar lahko mi naredimo za naše davkoplačevalce, ki plačujejo ogromne vsote denarja v zdravstveno blagajno, in je prav, da imajo tudi učinkovit in dober zdravstveni sistem. Najlepša hvala.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, 21. aprila 2015, v okviru glasovanj. Tretja bo predsedniku Vlade zastavila vprašanje mag. Alenka Bratušek.
Hvala. "Slovenija je v zadnjem času ponovno zgodba o uspehu." To so besede ministra Mramorja na obisku v ZDA. Se strijam z njimi. Slovenija je vsem, še posebej pa sebi dokazala, da zna in zmore brez tuje pomoči stopiti nazaj na pravo pot, pot rasti in dolgoročno tudi pot blaginje za vse ljudi. Ni pomembno, kdo je kriv za to, da je Sloveniji uspelo, pomembno pa je, da se zavedamo, da sta pred nami dve ključni leti, da bo ta rast tudi stabilna in dolgotrajna. Pred vlado in koalicijo sta dve ključni leti. Skoraj celot leto ste že zamudili z neprestanimi kadrovskimi zapleti in aferami, namesto da bi to prvo leto izkoristili za temeljit razmislek, kam želite našo Slovenijo peljati. Prepričana sem, da sta Nacionalni reformni program, tako imenovani NRP in Program stabilnosti dokumenta, ki sta pomembna za delo vsake vlade in koalicije, saj na nek način zavežeta vlado in koalicijo k izpolnitvi nekih v naprej dogovorjenih ciljev. Z glavnimi cilji, ki so zapisani v tem osnutku NRP, to je spodbujanje naložb, strukturne reforme in fiskalna odgovornost, verjamem, da se lahko strinjamo vsi v tem državnem zboru, ki nam je kaj do države. Problem je v tem, da v osnutku dokumenta ni ene same konkretne stvari. Usklajevanje pokojnin, rekreacijskega dodatka, socialnih transferjev, napredovanja javnih uslužbencev, vse to je skladno z gospodarsko rastjo predvideno za leto 2016. Tega pa v osnutku dokumenta ni videti oziroma niti z eno samo besedico tega niste omenili. Pa gre za več kot 500 milijonov evrov. Kakšni koraki nas čakajo pri dokončni vzpostavitvi SDH, boste končno lahko uskladili kadrovske apetite posameznih strank? V dokumentu ste sicer zapisali, da boste v SDH kadrovali strokovno in bo politika zelo daleč držala prste. Pa jih bo res? 10-urna seja vlade, ki ste jo imeli na to temo, ne kaže ravno tega. Kaj boste naredili s privatizacijo, kakšni bodo vaši naslednji koraki na tem področju? Ali so za vas naravne dobrine stvar in blago, ki jih lahko privatiziramo? Voda očitno je blago, ki lahko pride v roke tujcem, sicer ne vem, zakaj vaša stranka ni podprla spremembe ustave. In še in še vprašanj bi lahko nanizala, na katere ni odgovora v tem dokumentu. Predsednik Cerar, prosim, bodite konkretni v svojih odgovorih. Čas za razmišljanje in iskanje strukturnih odgovorov ste pokurili, sedaj je potrebna akcija.
Odgovarja predsednik Vlade dr. Miro Cerar.
Spoštovana poslanka! Res je, da je Slovenija v letu 2014 ponovno dosegla gospodarsko rast, ki se bo po napovedih ohranjala tudi v prihodnjih dveh letih. Okrevanje je seveda pretežno vezano na izvozne potenciale in prodornost gospodarstva, seveda pa z vzdrževanjem mednarodne konkurenčnosti, racionalno porabo sredstev in konsolidacijo javnih financ z vsemi sredstvi seveda vlada podpira in mora podpirati v prihodnje. Kljub velikemu padcu BDP v obdobju globalne finančne krize nam je v Sloveniji le uspelo ohraniti eno največjih stopenj socialne enakosti v širših mednarodnih primerjavah. Zavedati pa se moramo, da kljub velikim naporom pri uravnoteženju javnih financ naši cilji na tem področju še niso bili doseženi. Prav letos se bomo potrudili, da bomo s sprejetimi ukrepi te cilje dosegli. Seveda do tiste mere, do katere je to realno dosegljivo. Trenutno smo v situaciji, ki ponuja veliko priložnosti, ampak moramo hkrati paziti, da nam ne narastejo pretirani apetiti po sredstvih in se potem vrnemo v situacijo, kjer smo bili. Glede na nekatere ocene tujih in domačih strokovnjakov smo se izvili iz najhujše krize, ampak zavedati se moramo, da so sedaj še bolj vidne vse tiste strukturne slabosti in neurejenosti iz preteklih obdobij. Mi dejansko v Sloveniji nismo v preteklih letih naredili dovolj strukturnih sprememb in zato mora ugodnejše makroekonomske pogoje Slovenija izkoristiti prav za nadaljevanje in krepitev strukturnih reform, kajti to je edina pot, ki bo omogočila dolgoročni razvoj. Ključni dokumenti glede teh ciljev so v pripravi. Če bi želel pojasnjevati vse podrobnosti, ki ste jih samo nekatere nakazali, bi potreboval približno kakšno uro časa. Zato moram reči, da cilj tega procesa je določitev ukrepov, ki morajo biti usklajeni s srednjeročnim javnofinančnim okvirjem, ki zagotavlja ustrezno znižanje primanjkljaja sektorja države pod 3 % BDP in zagotavlja doseganje strukturnega napora, ki znaša 0,5 % BDP na leto, tako da bo ta v letu 2020 že izravnan. Prav zato je vlada v osnutku Nacionalnega reformnega programa predlagala, da strukturne ukrepe bomo imeli narejene na ta način, da bodo imeli trajni vpliv na strukturo in učinkovitost javnih financ. Ključni strukturni ukrepi bodo zajemali prenos tistih kratkoročnih ukrepov, ki so bili že določeni v ZUJF in ZIPRS, ki so ustrezni, ki ostajajo še vedno lahko ustrezni, hkrati pa bomo v sistemski zakonodaji vse tiste, ki niso več ustrezni, nadomestili z drugimi sistemskimi ukrepi, s katerimi bodo doseženi primerljivi ali celo boljši finančni učinki. Za uresničitev tega predloga vlada intenzivno usklajuje možne rešitve in pričakuje, da bo dosežen rezultat, ki bo zagotovil uresničitev obeh osnovnih ciljev reforme tega našega bodočega srednjeročnega razvoja, to je gospodarske rasti, vključno s povečanjem zaposlenosti in pa uravnoteženost javnih financ. Toliko morda v tem osnovnem delu odgovora. Hvala.
Mag. Alenka Bratušek ima besedo, da zahteva dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala. Katerih strateških ukrepov, gospod predsednik? Bomo, ko bomo, če bomo, če pa ne bomo to, bomo pa nekaj drugega. Približno tako je zvenel vaš odgovor, ki sem ga slišala oziroma ki ste nam ga podali. Jaz upam, da se v dobro države in državljanov zavedate, da sta pred vami in nami res dve ključni leti. 30. aprila, se pravi čez 10 dni mora biti dokument posredovan v Bruselj, vi pa nam danes ne znate, nočete, ne morete povedati, kaj naše ljudi v naslednjih dveh letih čaka. Pa se vam to zdi odgovorno do nas in do ljudi? Kaj bo s pokojninami?! Kaj bo z javnim šolstvom?! Kaj bo z javnimi uslužbenci?! Kaj bo z zdravstvom?! In govorimo o več stomilijonskih odhodkih. Če v sedmih mesecih niste uspeli poiskati in najti dogovora znotraj koalicije glede strateških ukrepov, ki jih omenjate, jaz si ne znam predstavljati, kako boste to naredili v naslednjih petih oziroma desetih dneh. Ampak konec koncev smo tudi poslanci del politike, del te države in verjetno imamo pravico vedeti, kam ta vlada in ta koalicija želi peljati našo državo v naslednjih dveh, še enkrat poudarjam, ključnih letih za to državo, da bomo imeli dolgoročno stabilno rast in da bo Slovenija lahko postala socialna država. Lepo vas prosim, vsaj tri konkretne ukrepe, strateške ali malo manj strateške, navedite, da bomo vsaj smer videli.
Odgovor dopolnjuje predsednik Vlade dr. Miro Cerar.
Nacionalni reformni program ste že dobili in mislim, da so strateški ukrepi tam že navedeni. Je pa res, da je vlada v zadnji fazi usklajevanja programa stabilnosti, in to bomo naredili do konca tega tedna, ko bo tudi vam prezentirano. Je pa tu treba vložiti še nek zadnji napor glede usklajevanj, tako da bi bilo zdaj nekorektno, če bi prehiteval dogodek. Skratka, zadeva bo transparentno predložena Državnemu zboru, javnosti in vsi državljani bodo lahko videli, za kaj gre. Ne nazadnje smo to zadevo v nekem osnutku v osnovi že skomunicirali tudi s socialnimi partnerji, tako da tukaj nič ne prikrivamo. Stvar je zelo transparenta, samo počakati morate, kot ste rekli, do konca meseca tečejo postopki, mi jih bomo izvedli tako, da bo dovolj časa za vse, da boste z njimi seznanjeni in se lahko na njih tudi odzvali. Predstavili bomo tudi do konca meseca akcijski načrt, ki smo ga sprejeli že v začetku leta in ga bomo zdaj samo potrdili v tem času, da boste videli, katere so prioritete vlade za to leto. Kot ste rekli, seveda so potrebni strateški kratkoročni, srednjeročni in dolgoročni ukrepi. Na vse to je vlada pripravljena in to dela. V dveh, treh minutah predstavljati te ukrepe, je res nemogoče. Jaz mislim, da če boste resnično prebrali dokumente, ki smo vam jih in vam jih bomo poslali, boste vse našli tam notri, sicer pa bomo vedno na voljo, vlada in ministri na dodatne obrazložitve. Tudi glede zdravstva, glede transferjev, tudi glede plač, tudi glede vsega, kar ste rekli, bodo odgovori podani. Treba pa je počakati še nekaj dni, da vlada ta svoj drugi dokument dokončno uskladi in pride z njim v javnost in pred Državni zbor. Hvala lepa.
Mag. Alenka Bratušek ima besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Najlepša hvala. Glede na to, da sam predsednik pravi, da za malo bolj temeljit odgovor potrebuje več časa, verjamem, da bo vsaj največja vladna stranka podprla moj predlog, da se v tem državnem zboru o strateških usmeritvah in strateških ukrepih, ki bi morali izhajati iz načrta reformnega programa za naslednji dve leti, pogovorimo, in to temeljito pogovorimo in tudi gospod predsednik bo imel več kot samo par minut časa za to. Jaz, spoštovani predsednik, sem zelo dobro prebrala ta načrt reformnega programa, tako imenovani NRP. Nisem pa prepričana, po tem, kar ste mi povedali, da ste ga vi, ker tam ni enega, enega ukrepa, enega ukrepa navedenega, ne piše z eno samo besedico, kaj bo z javnimi uslužbenci, kaj bo z upokojenci, kaj bo s socialnimi transferi, kaj bo s privatizacijo. Nič od tega v tem dokumentu ni navedeno. Resnično si želim, resnično si želim, da bo končen dokument bistveno drugačen, bistveno drugačen, kot je osnutek, in da si boste vzeli tudi za ta državni zbor, za nas poslance čas, da bomo lahko temeljito opravili razpravo o tem, kam boste našo državo peljali v naslednjih dveh letih.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, 21. aprila 2015, v okviru glasovanj. Četrta predsedniku Vlade zastavlja vprašanje gospa Andreja Katič.
Hvala, spoštovani predsednik Državnega zbora. Predsednik Vlade, cenjeni ministrski zbor, kolegice in kolegi! V naši družbi so se uveljavile prevelike socialne razlike in neenakosti, ki vodijo družbeni razvoj v napačno smer. Kriza ta razmerja še poglablja. Neoliberalni in nekonservativni gospodarski modeli za svoj obstoj potrebujejo razlike v potencialih, iz katerih črpajo moč in kratkoročne koristi, zato je logična njihova težnja po ustvarjanju večjih razlik med ljudmi. Sociali demokrati take razvojne logike ne moremo sprejeti. Verjamemo, da tako menijo tudi naši koalicijski partnerji. Prepričani smo, da je gospodarski razvoj povezan predvsem z ljudmi in z njihovo aktivno participacijo. Uspešna gospodarstva so po našem tista, ki so sposobna vključiti v svoje procese čim več ljudi, njihovih ustvarjalnih potencialov in znanj. Srednji razred je gonilna sila razvoja, zato ga je nujno treba krepiti. V Sloveniji pa smo storili ravno nasprotno. Leta 2007 uvedena davčna reforma je zmanjšala javnofinančne prilive za 900 milijonov evrov letno. Po oceni nekaterih ekonomistov je najbolj obremenila prav srednji razred. Ta je bil na udaru tudi po spremembi socialne zakonodaje in po sprejetju ZUJF. Prepad med bogatimi in revnimi se poglablja. Slovenija je na poti gospodarskega okrevanja. Seveda so zahteve in pričakovanja večja od realnih možnosti, pa vendar Socialni demokrati menimo, da je prišlo obdobje ko morajo rezultati gospodarskega okrevanja vplivati tudi na blaginjo ljudi. Potrebujemo nov družbeni dogovor, ki mora temeljiti na obljubi, da bomo jutri vsi skupaj živeli bolje, da bo ta domovina varna, pravična, solidarna, močna, povezana, prodorna, ustvarjalna. Vzpostaviti moramo mehanizme, ki bodo zagotavljali investiranje dobička tudi v kakovost življenja državljank in državljanov. Socialni demokrati menimo, da je v zasledovanju tega cilja potrebna tudi sprememba dohodninske lestvice, saj obstoječi način ni pravičen. Potreben je nov dohodninski razred, ki bo razbremenil srednji sloj. Učinek bo dvojen: večji priliv v proračun in povečana domača potrošnja. Končna posledica bo večja gospodarska rast. Možnosti za preoblikovanje dohodninske lestvice smo napovedali tudi v koalicijskem sporazumu. Spoštovani predsednik vlade, Socialni demokrati vas sprašujemo: Ali je med ukrepi, ki so predvideni za razbremenitev gospodarstva, na eni, in dviga potrošnje, na drugi strani, tudi sprememba dohodninske lestvice, tako da se razbremeni srednji razred? Za odgovor se zahvaljujem.
Odgovarja predsednik Vlade dr. Miro Cerar.
Spoštovana poslanka! Naj najprej kar takoj odgovorim na vprašanje, ki ste ga na koncu postavili. Konkretni ukrepi glede dohodninske lestvice, ali se bo ta spremenila, da se bo razbremenil srednji razred, še niso oblikovani. Je pa to ena od, kot ste rekli, zavesti vlade, da se ta možna sprememba prouči in uveljavi, če ne bomo našli boljših tovrstnih ukrepov, ki bodo zagotovili ravno to, o čemer ste govorili. Naj tukaj rečem nekaj, da ne bo nobenega dvoma. Ne samo SD, pa še kakšna druga stranka, tudi SMC in verjetno še kdo si izrazito želi in prizadeva, da bi v našo državo nazaj prišlo nekaj več blagostanja tudi za vse tiste, ki so danes revni, ponižani, razžaljeni, torej brez nekih zadostnih sredstev. To je popolnoma jasno, da je, jaz mislim neprimerno, da si kdorkoli od nas prilašča nek primat v prizadevanju za to, kajti jaz mislim, da je večina nas tukaj danes zelo jasno že zdavnaj dojela, da je ključni problem naše družbe ravno v tem, zato si pa želimo iz krize, da bomo lahko ljudem dali delo, da jim bomo dali torej zaposlitve, da bodo lahko sami v čim večji meri z delom si zagotovili človeka dostojno življenje, da bo tudi plača lahko večja, da bodo transferji ustrezni in da bomo pomagali tistim, ki zaradi objektivnih okoliščin ne morejo sami delati, si zagotoviti sredstev. To mislim, da je nekaj temeljnih usmeritev cele vlade, ne samo ene stranke, ampak tudi ostalih. In to moram tukaj poudariti tudi pred državljani, da bo stvar popolnoma jasna. V preteklosti je bilo zelo veliko ukrepov, ki so na področju davščin, davčne politike, davčnega sistema pripeljali do izredne kompleksnosti, netransparentnosti, porušena je bila enakomerna in pravična porazdelitev davčnega bremena, pojavili so se glede sistema izpolnjevanja davčnih obveznosti, izjemno visokih administrativnih stroških tako pri davčnih zavezancih kot tudi pri nadzornih organih. Tega se zavedamo in zato bomo glede na to pripravili ukrepe, ki bodo sledili ciljem sodobnega trenda razvoja davčnih sistemov. To pa pomeni, da se bomo usmerili v razširitev davčnih osnov z zmanjševanjem števila izjem, kar pomeni, prvič, večjo nevtralnost davčnega sistema, drugič, boljšo preglednost, tretjič, enostavnost in manjše administrativno breme tako na strani zavezancev kot na strani nadzornih institucij. S tem bodo zagotovljeni tudi potrebni dodatni javnofinančni prihodki, kar bo pripomoglo k temu, da bo vlada na novo določila porazdelitev davčnega bremena med potrošnjo, dohodki in premoženjem s ciljem povečanja konkurenčnosti slovenskega poslovnega okolja in znižanja obremenitve dohodkov iz dela. Tako se bo, kot sem že dejal, v tem okviru in s tem namenom ponovno proučila tudi veljavna dohodninska lestvica. Vlada se namreč zaveda, da je na prihodkovni strani pomembno, da se zagotovi učinkovit in prijazen davčni sistem, kar lahko Slovenijo dokončno popelje iz krize in na pot okrevanja, ob tem pa bo, kot sem rekel, zagotovljena tudi blaginja prebivalstva in kakovostna raven socialne države. Vlada bo pripravila spremembe na področju plačevanja javnih dajatev, ki bodo po eni strani zagotavljale stabilne in predvidljive javnofinančne prihodke, po drugi strani bodo poskušale zagotoviti izboljšanje konkurenčnosti poslovnega okolja, predvsem tudi z že omenjeno odpravo administrativnih bremen ter prestrukturiranjem davčnih bremen. Hkrati in ne nazadnje pa bomo s predlogi sprememb povečali tudi horizontalno pravičnost sistema javnih dajatev za odpravo ugotovljenih anomalij obstoječega sistema in preprečevanje možnosti izogibanja plačilu javnim dajatvam. Res je, da so ključni ekonomski kazalniki in kazalniki na trgu dela začeli kazati in odražati spodbudnejše stanje in postopen izhod Slovenije iz primeža gospodarske in finančne krize, ampak zavedati se moramo, da je situacija še vedno razmeroma negotova, težka in zato s te poti ne smemo izstopati, ne smemo narediti nobene velike napake. Mi se bomo predvsem osredotočili na ukrepe, ki bodo izboljšali, kot sem že rekel, konkurenčnost, dvignili produktivnost gospodarstva z zavarovanjem obstoječih delovnih mest in z ustvarjanjem novih delovnih mest. Imamo pa še kar nekaj drugih ukrepov na voljo glede konsolidacije javnih financ in ostalih dejavnikov. Hvala lepa.
Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslansko vprašanje, postavljeno na 6. seji Državnega zbora. Minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejan Židan bi moral odgovoriti na vprašanje gospoda Bojana Podkrajška v zvezi z obdavčitvijo predelave zelenjave, vendar je danes odsoten zaradi udeležbe na Svetu Evropske unije za kmetijstvo in ribištvo v Luksemburgu. Poslanca sprašujem, če vztraja pri ustnem odgovoru ali morda želi pisni odgovor ministra.
Hvala, spoštovani predsednik za besedo. Seveda poslanke in poslanci sprašujemo in postavljamo poslanska vprašanja ministrom oziroma predsedniku Vlade predvsem zaradi tega, ker je dosti težav v Sloveniji. Zato bi iskreno prosil, ker je že na prejšnji seji bil gospod minister odsoten, da bi čim prej ta zaželen odgovor dobil, pa iskreno prosim, da bi do naslednje seje, to bo že dva meseca, gospod Židan le ustno odgovoril na to vprašanje. Hvala.
Minister bo na vprašanje ustno odgovoril na naslednji seji zbora. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu v funkciji ministra za obrambo, ki je danes upravičeno odsoten, bo zastavil vprašanje mag. Branko Grims.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav! 8. aprila, se pravi slaba dva tedna nazaj, je bil v tej dvorani razrešen dotedanji minister za obrambo gospod Veber. Na predlog predsednika Vlade je za razrešitev glasovalo 68 poslank in poslancev, in sicer z utemeljitvijo, ki jo je podal predsednik Vlade, da je šlo za očitno prekoračitev pooblastil, kajti Obveščevalno-varnostna služba Ministrstva za obrambo, ki ji je minister naročil izdelavo študije v zvezi s pozitivnimi in negativnimi učinki prodaje Telekoma, seveda nima takih pristojnosti po zakonu, ampak je njena naloga po zakonu zaščita naših enot doma in v tujini. Znotraj meja Republike Slovenije pa sploh ne sme opravljati obveščevalnih dejavnosti, ampak obveščevalno lahko deluje samo v tujini. Minister je dal to navodilo gospodu Rednaku, se pravi generalnemu direktorju službe, in sicer ustno, ki ga je na kolegiju sporočil naprej svojim podrejenim. Glede na vsebino te naloge bi se tako minister kot generalni direktor gospod Rednak morala zavedati, da gre za prekoračitev zakonskih pooblastil, tistega, kar služba lahko opravi, kar je seveda velik problem. Danes opravlja službo vedeja drug minister, je seveda predsednik stranke, ki ji je pripadal gospod Veber, kar je nekoliko nerodna rešitev, vendar mislim, da v tem trenutku je prva naloga vseh, da bi poskrbeli za konsolidacijo službe. Celotno dogajanje je imelo še nekaj delov, recimo, da se je razkril nek dokument, čeprav se je prej govorilo, kako se je vse poročalo samo ustno, se je reklo, da je osnutek in da ta dokument sploh ni bil zaveden v uradnem sistemu ministrstva, čeprav bi po vseh veljavnih predpisih in standardih Nata moral biti. Zaradi tega tudi ni nič preverljivo, ni nič dokazljivo in ni nič sledljivo, kar bi v obveščevalno-varnostni službi, ki lahko posega na področje človekovi pravic, nujno moralo biti. Poleg ministra, ki nosi objektivno odgovornost za nastalo situacijo, je neposredno odgovoren tudi generalni direktor službe gospod Rednak, v tistem delu, skladno s svojimi pooblastili, pa tudi njegov namestnik. Da bi omogočili, da čim prej služba začne opravljati svojo pomembno nalogo, to je zaščita varnosti naših enot doma in v tujini, sprašujem v. d. ministra: Kdaj boste zamenjali, upam, da čim prej, generalnega direktorja Obveščevalno-varnostne službe Ministrstva za obrambo gospoda Gorazda Rednaka.
Želite pisni ali ustni odgovor?
Želim čim hitrejši možen odgovor.
Prav, potem pisni. Sedaj bo ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen vprašanje zastavil dr. Matej T. Vatovec.
Hvala za besedo. Gospa ministrica! Ministrstvo za okolje in prostor, ki sicer redno skrbi za financiranje gospodarske družbe Soline, d. o. o., ki upravlja Krajinski park Sečoveljske soline, je javnemu zavodu Pomorski muzej Sergej Mašera Piran, ki je skrbnik Muzeja solinarstva, letos ukinilo financiranje za delovanje slednjega. Gre za izpad, brez katerega Pomorski muzej ne more zagotoviti redne dejavnosti Muzeja solinarstva. Do leta 2011 je muzej z vstopninami in trženjem lastne muzejske soli ustvarjal dovolj lastnih prihodkov, ki so bili ključnega pomena za vzdrževanje solnega fonda, urejanje nasipov in vzdrževanje obnovljene solinarske hiše. Po letu 2011 in sprejetjem novega načrta upravljanja Krajinskega parka Sečoveljske soline je muzej prišel na državno financiranje v približno polovici zneska, ki ga je prej sam ustvarjal in s tem postal odvisen od lastnega proračunskega financiranja, medtem ko vsi prihodki od vstopnin v muzej in s prodajo soli gredo podjetju Soline d. o. o. Ministrstvo za okolje in prostor kot financer parka je pod vašim vodstvom tudi to kompenzacijo ukinilo. Ne zaradi krize, ne zaradi proračuna. Preprosto je ukinilo svoj delež financiranja. Pomorski muzej je pravna oseba, Krajinski park Sečoveljske soline ni pravna oseba, njegova uprava pa je sestavni del podjetja Soline, d. o. o., ki je v 100-odstotni lasti Telekoma Slovenije. Iz državnega proračuna pa se še naprej financira ravno to podjetje, se pravi Soline, d. o. o. Zato vas sprašujem: Kako je možno, da Ministrstvo za okolje in prostor za upravljanje s parkom in delovanjem Muzeja solinarstva namenja proračunska sredstva hčerinskemu podjetju Telekoma, jih pa v celoti ukinja javnemu zavodu Pomorski muzej Sergej Mašera Piran? In drugo podvprašanje: Kdo je dolžan finančno skrbeti za nemoteno delo Muzeja solinarstva in s tem ohranjanja kulturne dediščine?
Odgovarja ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, gospod dr. Milan Brglez, spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani poslanec dr. Matej Vatovec, hvala za vprašanje. Za območje, v katerem bova sedaj, vi ste že začeli, jaz bom pa poskušala oblikovati odgovor, je bil način upravljanja zavarovanih območij na teh sečoveljskih solinah bil določen v letu 2001. Takrat je zakonodaja dopuščala oziroma omogočala, da so bili posamezni režimi ovrednoteni oziroma zapisani v različnih predpisih. Tako je na tem enem območju, ki obsega nekaj več kot dvesto hektarjev, gre pa pravzaprav za enotno površino, določena Uredba o Krajinskem parku Sečoveljske soline in pa Uredba o razglasitvi Muzeja solinarstva za kulturni spomenik državnega pomena. Še enkrat povem, da sta dve različni zakonski podlagi, medtem ko bi danes prav gotovo bilo to mogoče rešiti s skupnim zavarovanjem ob predpostavljenih sinergijskih učinkih varstva, ki danes to omogoča in dejansko gre za zatečeno stanje dveh upravljavcev, ki sta se v preteklosti pri izvajanju svojih del srečevala s takšnimi in drugačnimi težavami in problemi. V letu 2011 je bil dosežen medresorski dogovor in načrt o upravljanju tega območja. Ta načrt upravljanja pa zajema obdobje 2011–2021. Takrat je bilo določeno, da se razmerje med dvema javnima službama na Sečoveljskih solinah uredi tako, da vsa vstopnina od obiskovalcev pripada upravljavcu parka, ministrstvo pa zagotovi pokritje stroškov predstavljanja Muzeja solinarstva v parku, in sicer za naslednje vsebine, torej odprtje Muzeja solinarstva, kar je bilo izvedeno v lanskem letu, torej vodenje po njem in pa izvedbo taborov. Pri samem koncesionarju, to so Soline, d. o. o., gre dejansko za upravljanje treh različnih pomembnih koncesij: za upravljanje kulturne dediščine, za upravljanje naravne dediščine in tudi vodotokov v izlivu v morje. Sam muzej solinarstva pa je v tem obsegu seveda res manjša enota in nepredstavljivo je, da v tej manjši enoti nekdo drug opravlja obveščanje in vodenje obiskovalcev štiri ure na dan. Predstavljajte si, da smo mi obiskovalci, torej gremo na to območje, plačamo vstopnino, vodijo nas po tem območju, nam vse razložijo, v Muzeju solinarstva pa ugotovimo, da ga ni moč pogledati, ker je zaprt, ker je samo štiri ure na dan odprt. In je seveda dogovor s koncesionarjem, ki v resnici vodi tudi del in strokovno obvladuje to kulturno dediščino, v sam muzej pa ni mogoče. V preteklosti oziroma v lanskem letu so se sta dela izvajala s pomočjo zaposlenih prek študentskih del, kar je seveda povsem v redu, vendar pa ni dobra organiziranost na način, da se ta dela opravljajo samo štiri ure na dan, kar škodi ugledu delovanja tega muzeja. V nadaljnjih postopkih upam, da se bomo neke stvari s predstavniki upravljavca tega muzeja solinarstva dogovorili. Se pa ne strinjam z obrazlago, kdo trži sol. Jaz sem prepričana, da sol trži tisti, ki jo pridela, da je to velika vrednost Slovenije, da je v preteklosti bilo veliko narejenega za promoviranje. Namreč na takšen način pridelave soli praktično ne najdemo nikjer na svetu in je unikum. V nadaljevanju še mogoče kakšni dodatni poudarki. Hvala.
Dr. Matej T. Vatovec ima besedo, da zahteva dopolnitev odgovora.
Zahteva za dopolnitev odgovora bo verjetno večplastna oziroma vsaj na tri točke bi se rad naslonil. Vi pravite, da je bil Muzej solinarstva do zdaj odprt za štiri ure. Kolikor jaz vem, mislim, da so ti delovniki bili daljši in jih je zagotavljal strokovno usposobljen kader, ki so bili muzealci in ljudje, ki so imeli opravljene strokovne izpite. Tako da ne vidim, kako bi lahko zdaj nekdo iz podjetja Soline, d. o. o., upravljal tudi to kulturno dediščino, čeprav vodijo oglede po naravnem parku, ki je bistveno drugačne vsebine. Ob tem se mi porodi seveda tudi pomislek, kaj se zgodi ob prodaji Telekoma, kaj se zgodi s Solinami, d. o. o., in kaj se zgodi potemtakem z naravno in kulturno dediščino, med katero spada tudi spomenik, ki je državnega pomena. Jaz verjamem, da ste seznanjeni, ministrica, z načrtom upravljanja Krajinskega parka Sečoveljske soline in tukaj mi niste odgovorili na moje vprašanje. Tukaj namreč piše na strani 74, da bo Ministrstvo za okolje in prostor financiralo Muzej solinarstva, glede stroškov predstavljanja kulturne dediščine v parku, v letu 2011 s 23 tisoč evri in do leta 2015 s 35 tisoč evri. Lani ste to znižali na slabih 20 tisoč, letos pa je ta znesek ukinjen. Mene zanima: Zakaj in kdo bo to razliko moral pokriti? Prosil bi za dopolnitev na tej točki: Kdo bo financiral Muzej solinarstva in kako bo še naprej to urejeno?
Odgovor dopolnjuje ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen.
Hvala. Ko govoriva o predstavljanju naravnega parka, je to vaše izvajanje v redu. Še enkrat pa ponavljam, vsa polja, kjer se prideluje sol, so zavarovana po uredbi in so kulturna dediščina, seznanjanje obiskovalcev, vodenje po tem delu kulturnega spomenika, ki bi o njem lahko govorila tudi tako, da je del Muzeja solinarstva. Kaj pa je Muzej solinarstva? To ni nobena delovna organizacija, ni nobena organizacija, ki jo lahko opredelimo kot tako, ampak je samo v okviru tega parka, za katerega, ponavljam, sta dve uredbi, ki se tudi površinsko prekrivata. Torej je istočasno del parka kulturni spomenik in naravovarstveni spomenik. In za ta del so strokovno usposobljeni kadri, ki vodijo po parku in imajo ustrezen izpit. Ne bi ga imeli samo za manjši del, torej gre samo za tisti prostor, v katerem se odvija del te razstave, kajti zunaj tega parka ni mogoče zakleniti, zapreti. V tem delu si želimo z dosedanjim upravljavcem najti rešitev, ki bi zagotavljala celodnevne obiske oziroma obiske tudi v teh prostorih, ko so tam obiskovalci. Prepričana sem, da se vsi strinjamo, da je turistom težko razložiti, zakaj je v Sloveniji v času največje turistične sezone neka stvar pa zaprta. Kar se tiče pa finančno za nemoteno delo Muzeja solinarstvo, ponavljam, da to ni nobena organizacija. In v tem smislu je treba samo razstavne prostore, ki so znotraj zgradbe, ustrezno vzdrževati. Kar se tiče koncesionarja, je trenutno zadeva taka. Koncesije so podeljene in jih je možno tudi odvzeti, če koncesionar ne zagotavlja ustreznih postopkov, ne zagotavlja ustreznega vzdrževanja sistema, ne zagotavlja tudi ustreznih investicij, ki so predmet ne samo načrta upravljanja, ampak tudi koncesijskih pogodb. Hvala.
Dr. Matej T. Vatovec ima besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Hvala. Iz tega, kar je povedala gospa ministrica, je jasno, da je stvar bistveno bolj zapletena in globoka. Še vedno tega odgovora na to, kaj se dogaja s tem financiranjem, nisem dobil. Kolikor jaz poznam ta dokument, se pravi načrt upravljanja krajinskega parka, ni tu notri nobene podlage za ukinitev samega sofinanciranja, je pa zaveza za to, da Ministrstvo za okolje to financiranje izvaja. Tu govorimo o pičlih 20 tisoč evrih na leto za izvajanje te dejavnosti v muzeju, ki mislim, da je ne samo državnega pomena ampak tudi širše. Ne nazadnje to območje že dlje časa skuša kandidirati na Unescovem seznamu. Jaz predlagam, da se o tej točki tudi v luči tega zloveščega prihoda privatizacije Telekoma Slovenija opravi na naslednji redni seji razprava na to temo.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, 21. aprila 2015, v okviru glasovanj. Naslednja bo ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku vprašanje zastavila gospa Andreja Potočnik.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani ministrski zbor, drage kolegice, dragi kolegi! Ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo bi rada vprašala sledeče. Na svetovni razstavi Expo 2015 bo v Milanu svoje dosežke predstavilo 144 držav, med njimi tudi Slovenija. Expo prirejajo od sredine 19. stoletja na vsakih 5 let in traja 6 mesecev. Namenjen je predvsem predstavitvi dosežkov človeštva svetovni javnosti. V Milanu pričakujejo 20 milijonov obiskovalcev. Razstavo naj bi obiskal vsak četrti Italijan, kar predstavlja odlično priložnost za promocijo Slovenije. Tokratna osnovna tema razstave je hrana oziroma Feeding the Planet, Energy for Life, Nahraniti planet, energija za življenje. Zanima me predvsem: Kaj točno predstavlja rdečo nit promocije Slovenije na tokratni razstavi? Kakšno bo osnovno sporočilo javnosti? Kakšna je ocenjena višina stroškov? Kakšen je predviden učinek promocije? Hvala.
Odgovarja minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravo Počivalšek.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovana poslanka, poslanke in poslanci! Najprej nekaj zgodovine. Expo je po dolgih letih spet blizu Slovenije. Najbližje nam je bil leta 1873, ko je bil v takratni naši skupni državi Avstroogrski na Dunaju, pa potem še enkrat je bil blizu leta 1906, ko je bil v Milanu, prav tako kot bo to letos. Gre za to, da se bo Slovenija glede na bližino, glede na pomen Italije kot našega pomembnega zunanjetrgovinskega partnerja na drugem mestu oziroma na tretjem, glede na to, da je po turističnih prihodih na prvem mestu, je pač letošnji Expo zelo pomemben, zato smo se odločili, da bomo na njem nastopali pod sloganom "I feel Slovenia" oziroma z uporabo že uveljavljenega slogana "I Feel Slovenia. Green. Active. Healthy". Zelena Slovenija zato, ker jo odlikujejo velika in raznolika naravna bogastva, aktivna, zelena, in razgibano okolje in pa zdrava hrana, zeleno okolje, aktiven način življenja. Kot rečeno, imamo na Expo približno tisoč kvadratnih metrov veliko površino, na kateri je 900 kvadratnih metrov velika stavba. Imamo nesorazmerno velik paviljon, eden od dvainpetdesetih znotraj 144 držav, s katerim bomo poskušali aktivno predstaviti gospodarstvo Slovenije, znotraj njega turizem in kulturo. Imeli bomo pet glavnih vsebin stalne razprave, in sicer soline, čebele, mineralne termalne vode, pohodništvo, kolesarjenje ter projekt merjenja črnega ogljika. Pet glavnih vsebin stalne razstave je povezanih v zgodbo pet zrn ajde za ohranitev zelene aktivne in zdrave Slovenije. Obiskovalce se spodbudi k zavedanju, da lahko z majhnimi koraki naredimo nekaj dobrega za sebe, za Slovenijo, za planet. Za aktivno udeležbo skozi sprehod čez naš paviljon bo obiskovalec izzvan, da pri vsaki od postavljenih vsebin z interaktivno udeležbo prispeva k ohranitvi zelene aktivne in zdrave Slovenije, za prispevek na koncu stalne razstave pa bo prejel zrno ajde. Paviljon kot tudi osrednja zgradba stalne razstave temeljijo vseskozi na številki 5. Pet piramidalnih enot stavbe, pet glavnih vsebin stalne razstave, pet zrn ajde, pet čutov: sluh, vid, otip, vonj, okus. Cilji, ki pa jih želimo doseči z udeležbo na svetovni razstavi Milano 2015, pa so naslednji: krepitev prepoznavnosti državne znamke " I feel Slovenia" in večanje ugleda Slovenije v Italiji in v svetu; krepitev gospodarskega sodelovanja med Slovenijo in Italijo ter drugimi državami udeleženkami Expa in pa promocija Slovenije kot turistične destinacije. Cel projekt nas bo po sklepu Vlade stal 5 milijonov evrov, od tega smo za pogodbene obveznosti že poravnali približno milijon, v fazi izvajanja pa je razlika. Kot rečeno, se bodo na Expu predstavili gospodarstvo, znotraj njega turizem in pa ob njem tudi kultura skozi vse slovenske regije. Hvala.
Naslednji bo ministrici za kulturo mag. Julijani Bizjak Mlakar vprašanje zastavil mag. Anže Logar.
Hvala lepa, predsednik. Ministrici za kulturo gospe Julijani Bizjak Mlakar sem najavil vprašanje v zvezi z varovanjem kulturne dediščine v Ljubljani. Gre za vprašanje ohranitve kulturne dediščine Plečnikovega stadiona za Bežigradom in gre na nek način za temeljno vprašanje, kako Slovenija in Ministrstvo za kulturo sploh gleda na kulturno dediščino, za katero se včasih zdi, da je v tujini bolje in skrbneje varujejo kot v domovini nastanka. Plečnikov nogometni stadion je z ustanovitvijo podjetja Bežigrajski športni park, ki so ga ustanovili nekdanji direktor Janez Kocjančič, župan Zoran Janković in podjetnik Joc Pečečnik, je iz nekoč ponosa Ljubljane postal slaba vest celotne Slovenije. Ampak tista slaba vest v pravem pomenu besede, da vsi gledajo proč. 9 let je minilo od ustanovitve tega podjetja, ki je s pomočjo Mestne občine Ljubljana funkcionalna zemljišča podaril v skupno podjetje, s tem je ustvaril spor z okoliškimi prebivalci, naredil celo verigo pritožb, zaradi katerih se projekt nikamor ne premakne, projekt pa že 9 let stoji. Na različnih instancah, po različnih institucijah se nasprotniki in zagovorniki tega projekta dajejo za svoj prav, Slovenci pa gledamo, kako ta biser kulturne dediščine propada. Zato ministrico za kulturo sprašujem: Ali namerava Ministrstvo za kulturo še naprej brez odziva dopuščati propadanje Plečnikove kulturne dediščine, torej stadiona za Bežigradom? Ali boste, ministrica, prevzeli odgovornost za morebitno dokončno uničenje kulturne dediščine ravno zaradi neukrepanja ministrstva? Kakšni so načrti ministrstva glede Plečnikove zapuščine? Vprašanje je na mestu tudi zato, ker je ministrica ravno danes sodelovala na podelitvi Plečnikovih priznanj za leto 2015. Gre za osrednje javno in najvišje strokovno priznanje slovenskim avtorjem, ki se podeljuje od leta 1973. In ironija cele zgodbe je, da je eden od sopredlagateljev pri tej podelitvi ravno Mestna občina Ljubljana, ki je kriva za propadanje pomembnega dela Plečnikove dediščine. Hvala.
Odgovarja mag. Julijana Bizjak Mlakar.
Pozdravljam gospoda predsednika Državnega zbora, ministrice in ministre, poslanke, poslance. Spoštovani gospod poslanec mag. Anže Logar, za vprašanje glede Plečnikovega stadiona se vam zahvaljujem. Govorite o obdobju od leta 2009, ko je bil Plečnikov stadion razglašen za spomenik državnega pomena. To ministrstvo vodim približno 7 mesecev, zato sem se pozanimala, kako je bilo s stanjem od tedaj in lahko zagotovim, da Ministrstvo za kulturo ne dopušča propadanja stadiona. Tako je Inšpektorat Republike Slovenije za kulturo in medije v zadevi Plečnikovega stadiona izdal dne 17. 3. 2010 odločbo o izvedbi vzdrževalnih del, torej je šlo za takojšen postopek inšpektorata po razglasitvi stadiona za kulturni spomenik državnega pomena dne 18. 7. 2009. Naložena dela je zavezanec izvedel v lastni režiji in v roku, določenim z odločbo. Zaradi namerno povzročenega vandalizma na objektu v začetku leta 2011 je bila zavezancu izdana nova odločba dne 22. 3. 2011, ki mu je nalagala preprečitev dostopa do objekta in s tem odpravo možnosti ponovnega namernega uničenja. Zavezanec je tudi to odločbo izvršil v naloženem roku. Ker gradbenega dovoljenja investitor ni dobil, objekt pa je sčasoma zopet pokazal znake poškodovanja, mu je bila dne 20. 11. 2011 izdana nova odločba za izvedbo vzdrževalnih del na vencu gloriete in dne 19. 4. 2012 izvedba celovitejših vzdrževalnih del na glorieti in delu stadiona. Zavezanec teh del v celoti ni izvedel, zato je bil postopek nadaljevan skladno z določili Zakona o varstvu kulturne dediščine. Odločba z dne 19. 4. 2012 je postala pravnomočna in izvršljiva. Skladno z zakonom je bilo dne 22. 6. 2012 izdano zavezancu opozorilo za izpolnitev obveznosti. Ker zavezanec del kljub temu ni izvedel, je inšpektorat pozval Zavod za varstvo kulturne dediščine k finančni oceni sanacijskih del po odločbi in določitvi datuma izvršbe. Zavod za varstvo kulturne dediščine je izdelal finančno oceno sanacijskih vzdrževalnih del, do datuma izvršbe pa se ni opredelil. Zato je bil dne 6. 6. 2014 zavezancu izdan sklep o dovolitvi izvršbe in dne 9. 6. 2014 sklep o založitvi sredstev. Na oba sklepa se je zavezanec pritožil in v svoji pritožbi uspel, zato sta bila sklepa izdana ponovno dne 10. 9. 2014 in 11. 9. 2014. Tudi na ta sklepa se je zavezanec pritožil, a v pritožbi tokrat ni uspel. Dne 20. 8. 2013 je Plečnikov stadion prizadel vihar, ki je dvignil tretjino strehe nadstreška nad vhodom v območje stadiona z Dunajske ceste. Izdana je bila odločba o odpravi poškodovanja strehe in tudi ta del je zavezanec izvedel v lastni režiji. Iz vsega navedenega je razvidno, da inšpektorat ministrstva objekt kontinuirano in redno spremlja že vse od razglasitve za kulturni spomenik državnega pomena, ki je bil že v času razglasitve močno poškodovan, ter je z namenom odprave vzrokov njegovega poškodovanja izdal se potrebne in pravnoformalno mogoče odločbe za izvedbo nujnih vzdrževalnih del. Drugih pristojnosti pa inšpektorat nima. Poudarjam, da je torej vse inšpekcijske odločbe o zadevi stadion inšpekcijski zavezanec BŠP, d. o. o., izvršil po prvi osebi v lastni režiji, zato je bil vsakič postopek na inšpektoratu ustavljen. Treba pa se je zavedati, da je za oživitev predmetnega kulturnega spomenika in ponovno uporabo potrebna celovita prenova in delna rekonstrukcija. Predvsem pa je treba celoten kompleks revitalizirati in [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]Ministrstvo za kulturo se namerava zato pogovoriti z lastniki o revitalizaciji celotnega kompleksa. Hvala lepa.
Mag. Anže Logar ima besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala, predsednik. Spoštovana gospa ministrica, niste mi odgovorili. Povedali ste, da gre za kulturni spomenik nacionalnega pomena. V svojem odgovoru ste pa naštevali ukrepe, ki jih je naredil inšpektorat, kar pomeni, da ste vlogo Ministrstva za kulturo na temi, ki se dotika kulturnega spomenika nacionalnega pomena, zreducirali na inšpektorat. Saj Ministrstvo za kulturo ni inšpektorat. Ministrstvo za kulturo je zato, da ohrani našo nacionalno kulturno dediščino. V tem pogledu ste se v svojem odgovoru samo v zaključku dotaknili dela odgovora v tem pogledu, ko ste rekli, da je treba celovito obdelati problematiko in se sestati z vsemi vpletenimi. Svetujem vam, da to čim prej naredite. Drugače pa, velik poznavalec Plečnikove dediščine gospod Krečič pravi, da projekt družbe Bežigrajski športni park ne spoštuje kulturnovarstvenih pogojev. Natančno ga je proučil in med drugim ugotovil, da bi ohranitev v omenjenih gabaritih pomenila uničenje vsega, razen gloriete oziroma častne tribune, kot ste že sami omenili in da ga je treba nemudoma umakniti in zamenjati z nekim drugim projektom. To je med drugim ubesedil tudi v svojem članku z zelo pomenljivim naslovom Prenova Plečnikovega stadiona ali polom slovenskega spomeniškega varstva. V tem pogledu vas sprašujem: Kakšno je vaše mnenje? Ali je omenjeni projekt res najboljša rešitev za propadajoči stadion? Ali in kako boste postopali v primeru reševanja te eminentne kulturne dediščine nacionalnega pomena? Ne zgolj z inšpekcijo, ampak z vsebino. Hvala.
Odgovor dopolnjuje mag. Julijana Bizjak Mlakar.
Hvala lepa tudi za to dodatno vprašanje. Ja, zadeva je takšna. Ministrstvo mora upoštevati zakonite poti, ki so. Zato imamo pač inšpektorat, da ukrepa v skladu z zakonom. Kot vidite, je bil ves čas izjemno aktiven. Kar se tiče dopisov dr. Krečiča, gospoda Krečiča, sem tudi sama to prebrala, vendar pa strokovne odločitev, strokovne ocene prepuščam strokovnjakov in tudi v zvezi s tem sem se pozanimala in sem pač dobila med drugim tudi, mi je bil dan v vednost dopis Zavoda za varstvo kulturne dediščine, ki je bil že naslovljen tudi na lastnike, in je to že predlagal, kako naj se ta zadeva uredi. Tedaj, to je že nazaj, pred leti, tedaj tega odziva ni bilo. To se pravi, mi bomo pač na Ministrstvu za kulturo poskušali z neinšpekcijskimi, torej še z drugimi sredstvi, da se uredi, da bi resnično prišlo do revitalizacije kulturne dediščine, vendar pa zakonske določbe so takšne, kakršne so trenutno. Po drugi strani pa za kakšne hujše ukrepe ali za kaj takega, so pa potrebni potem tudi drugačni razlogi, da se jih lahko uporabi. Hvala lepa.
Mag. Anže Logar ima besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Hvala predsednik. Spoštovana ministrica, verjetno se z mano strinjate, da je stadion še vedno v tako ubogem stanju oziroma vsak dan slabšem, da ti inšpekcijski nadzori popolnoma nič ne pomagajo, pa četudi bi jih vsak dan izvajali na primeru te kulturne dediščine. Rekli ste, da zaupate strokovnjakom. Poglejte, gospod Janković, gospod Kocjančič, gospod Pečečnik niso strokovnjaki na področju varovanja kulturne dediščine. Tisti, na katere ste referirali v svojem odgovoru, pa vas je vsaj sodeč po pisanju medijev že januarja opozoril, da naj se pripravi skupna projektna naloga, vendar pa po njegovih beseda odziva odgovornih ni bilo. Zato želim, da se v zvezi s tem opravi podrobnejša razprava v zvezi s to eminentno kulturno dediščino. Nenazadnje vam lahko preberem to, kar vam nalaga vaša kolektivna oziroma koalicijska pogodba v točki Kultura, kjer se zavezujete krepitvi kulturne dediščine. Samo inšpekcijski nadzor ni krepitev kulturne dediščine. Celovita rešitev v primeru tega stadiona je. Potem v primeru infrastrukture točka 7 Izvajati ukrepe za ohranjanje kulturne dediščine v sodelovanju z drugimi resorji, zlasti MIZŠ in MG. Tudi v tem primeru niste podali odgovora v tej smeri. In točka 10, prav točka Ohranjanje kulturne dediščine: "Zavzemali se bomo za učinkovito, stabilno in dolgoročno financiranje dediščine". Niti enega odgovora, ki vam ga nalaga tudi koalicijska pogodba v zvezi z varovanjem kulturne dediščine Plečnikovega stadiona niste podali. Stroka, s katero se posvetujete, ni dobila odgovora. Zato v tem primeru, če ne želimo vsakič znova gledati, kako ta nekdaj ponos kulturne dediščine propada nam vsem pred očmi, predlagam, da se Ministrstvo za kulturo resno loti te problematike in v okviru danega in seveda v okviru pravnih sredstev poišče takšno rešitev, ki bo vsem v interesu. Želim pa, da se o tem opravi podrobna razprava. Hvala.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, 21. aprila 2015, v okviru glasovanj. Zdaj bo ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak vprašanje zastavila gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovana ministrica, ministri, kolegice in kolegi! Veljavni Zakon o preprečevanju nasilja v družini, Uradni list Republike Slovenije številka 16/08, namenja posebno varstvo pred nasiljem v družini otrokom oziroma mladoletnim družinskim članom. Po določilu 4. in 5. člena tega zakona je otrok žrtev nasilja tudi v primeru, če je prisoten pri izvajanju nasilja nad drugim družinskim članom ali če živi v okolju, kjer se izvaja nasilje. Za zaščito žrtve so vsi organi in organizacije dolžni izvesti vse postopke in ukrepe za njihovo zaščito, pri čemer imajo pravice in koristi otrok, ki so žrtve nasilja, prednost pred pravicami in koristmi drugih udeležencev postopka. Med drugim imajo žrtve nasilja tudi zakonsko zagotovljeno pravico do zagovornika, ki ščiti pravice žrtev v postopku in tudi pri vseh drugih aktivnostih. Ta pravica torej nedvomno pripada vsem otrokom, ki živijo v družini, kjer se izvaja nasilje. Zagovornik je tisti, ki nudi otroku pomoč pri reševanju njihovih stisk in težav tudi v razmerju do staršev, zlasti pa v razmerju do institucij in organov. Vse to, kar sem naštela, pa je po naših podatkih samo stanje, kakršno bi moralo biti v skladu z zakonom. Dejansko pa se določila glede varstva otrok, ki jim zakon priznava status žrtve nasilja v družini, v praksi ne izvaja. Otrokom, ki so žrtve nasilja, se pravica do zagovornika ne zagotavlja. Institut zagovorništva otrok se, kolikor nam je poznano, izvaja samo pri Varuhu človekovih pravic, večji del samo kot pilotski projekt. Spoštovana gospa ministrica, na kašen način boste zagotovili izvajanje sprejetega Zakona o preprečevanju nasilja v družini glede pravice otrok, ki so žrtve nasilja v družini v delu, ki se nanaša na pravico do zagovornika, in v kakšni časovni dinamiki? Hvala za vaš odgovor, gospa ministrica.
Odgovarja ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi, poslanke in poslanci! Poslanka Iva Dimic hvala za vprašanje. Ja, zakon določa, da imajo otroci v vseh postopkih, ki so vodeni v njihovo korist, torej tudi v primeru, ko gre za nasilje v družini, pravico do zagovornika, torej da se njihov glas sliši. Od leta 2006 deluje pilotni projekt v okviru urada Varuha človekovih pravic Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ves čas finančno sodeluje pri projektu in ga tudi podpira. Dejstvo je, da je v družinskem zakoniku bila prvič zapisana tudi določba, da vzpostavimo zagovornika, kot institucijo v naši državi. Žal, veste kaj se je zgodilo z družinskim zakonikom. Vendar vsekakor, po zagotovilih, ta projekt deluje, tudi v letu 2015 smo zagotovili sredstva za njihovo izvajanje, torej dejansko podaljšujemo ta projekt do sistemske ureditve tega področja. Deluje 80 zagovornic in zagovornikov. Dejansko mi nismo bili obveščeni, da bi bil kakršenkoli problem, ker seveda tudi v postopkih, ko gre za nasilje v družini, imajo otroci, če sami izrazijo potrebo, ali katerakoli od institucij, ki sodelujejo v samem postopku, pravico do zagovornika, se mu jo tudi omogoči. In ni bilo, da bi ministrstvo bilo seznanjeno, da bi kateremu od otrok bila kršena ta pravica oziroma da je ne bi dobil. In po podatkih, da je tudi socialni inšpektor doslej, torej v vsem obdobju, obravnaval le en primer, in sicer pritožbo zoper Center za socialno delo, ki v procesu zaščite otroke njegovega zagovornika ni želelo upoštevati in vključiti v proces. Torej dejansko, če pogledamo celotno situacijo, je od Zakona o preprečevanju nasilja v družini, ki je določal in je najpomembnejši akt, je bilo pa v naslednjem obdobju zelo veliko področnih pravilnikov dogovorjenih med različnimi sferami, torej Centri za socialno delo, policija, šolstvo, zdravstvo in načini, kako sodelujejo pri obravnavi nasilja v družini. In to sedaj deluje, tudi imamo ta projekt Vesna in po mojih informacijah torej zagovornik kot pilotni projekt omogoča to, da izpolnjujemo zakonske obveze. Vsekakor pa je potreba v naši državi vzpostaviti zagovorništvo, ne samo na pilotni osnovi, ampak jo preleviti. V normativnem planu dela Vlade je v letošnjem letu priprava zakona o družinah, kjer gre predvsem torej za sistemsko ureditev teh ukrepov za zaščito najšibkejših. Morda ne bo zakon o družinah, ni ime toliko pomembno, gre pa za preureditev tega področja ukrepov za zaščito koristi otrok, ki je seveda po Zakonu o zakonski zvezi in družinskih razmerjih že celotno obdobje bolj ali manj nespremenjeno in potrebuje novelacijo, kar je seveda vključeval družinski zakonik. Delali bomo v smeri, da bo, med tem obdobjem pa bo to, kar smo dosegli v državi skupaj z varuhinjo, se bo ta projekt nadaljeval, da teh dobrih praks ne izgubimo.
Gospa Iva Dimic ima besedo, da zahteva dopolnitev odgovora.
Hvala za vaše pojasnilo, gospoda ministrica. Naj pojasnim, da smo bile vse poslanske skupine seznanjene s primerom, ko je naše sodišče odločilo o izročitvi mladoletnega otroka, ki je živel z materjo, očetu v tujino, na podlagi Konvencije o civilnopravnih vidikih mednarodnega protipravnega odvzema otrok, ki jo je Slovenija ratificirala. Ta konvencija določa v 13. členu, da sodišče ne odredi vrnitve otroka, če obstaja resna nevarnost, da bi bil zaradi vrnitve otrok izpostavljen telesnemu nasilju ali duševni travmi ali kako drugače pripeljan v neugoden položaj. V konkretnem primeru je šlo za primer nasilja v družini, kar je pojasnila mati na pristojnem centru za socialno delo. Otroku v postopku ni bil postavljen zagovornik. Center za socialno delo v smeri zaščite otroka ni ukrenil ničesar. Niti materi niti otroku, oba pa imata status žrtve nasilja v družini, v sodnem postopku ni bila dana možnost sodelovanja. Posledično je bil otrok na podlagi sodne odločbe v izvršilnem postopku vrnjen v okolje, kjer se izvaja nasilje. Spoštovan gospa ministrica, sprašujem vas: Kaj boste ukrenili, da bodo centri za socialno delo zagotovili dejansko varstvo in zaščito otrok, ki so bile žrtve nasilja? Hvala.
Odgovor dopolnjuje ministrica za delo, družino, socialne zadeve, enake možnosti, dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala za vprašanje. Vi vsekakor veste, da konkretnega primera jaz tukaj ne morem komentirati. Bi pa samo morda za javnost povedala, da je naše sodišče odločalo dvakrat o tej zadevi, da mati ni zahtevala zagovornika in da seveda stvari niso tako preproste in da je tudi vprašanje pravic očeta in druge. Torej naše sodišče je ob obravnavi vseh relevantnih dejstev o tej zadevi odločalo dvakrat. Jaz težko komentiram odločitve sodišča, vsekakor pa je poročilo Centra za socialno delo, ker sem takoj prosila o vsaki taki stvari, ki je občutljiva, v tistem ni bilo, vsaj takrat, kakor je in tudi odločitve sodišča so bile upoštevane vsa pomembna dejstva in sodišče je na podlagi tega odločalo. Ne gre pa po navadi samo za enoznačni pogled, ampak je treba upoštevati tudi drugo stran, torej pravice očeta. Zdaj ali je bilo, če bi bilo nasilja, kar ste govorili, jaz verjamem, da naše sodišče ne bi odločilo tako, kot je odločilo. Težko pa tukaj javno komentiramo take stvari.
Naslednji bo ministrici za delo, družino, socialne zadeve, enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak vprašanje zastavil gospod Franc Jurša.
Vse vas prav lepo pozdravljam! Spoštovana gospa ministrica, sicer smo vam podobno vprašanje zastavili že v mesecu novembru na drugi redni seji Državnega zbora, a vendar bi vas želel malo povprašati glede dela upokojence, saj se bo leto hitro izteklo in seveda tudi espeji, katerim smo podaljšali rok, bodo iskali neke nove rešitve. Tako kot nekatere druge civilne skupine smo tudi v naši Poslanski skupini Desus ob sprejemanju zadnje novele Zakona o matični evidenci zavezancem in uživalcem pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja opozorili na to, da je treba najti za delo upokojencev celovito, sistemsko in enakopravno rešitev. Vemo, da je zakonsko predvidenih možnostih za delo upokojencev precej. Dejstvo pa je, da imajo različen davčni status, vse vrste dela niso enako dostopne vsem pod enakimi pogoji. Skratka, vsi vemo, vključno z vami, gospa ministrica, da na tem področju vlada en mali kaos. Sami ste tudi javno obljubili, da se bo v tem letu morala najti sistemska rešitev, ki bo zagotavljala vsem upokojencem, ki bi želeli delati in seveda tudi morali delati za preživetje, enak položaj. Nenazadnje se verjetno strinjate z mano, da je sedanje stanje ugodna podlaga za to, da se upokojenci poslužujejo predvsem dela na črno, to pa vemo, kaj pomeni, kar pa seveda pomeni tudi večjo škodo za socialno blagajno, proračun, kot če bi bile finančne obremenitve tovrstnega dela poenotene in tudi nekaj manjša oziroma minimalne. Glede na to, da je preureditev dela upokojencev koalicijska zaveza in da tudi aktualni socialni sporazum govori o tej točki, kot o enem od ukrepov na področju trga dela me zanima: Spoštovana ministrica, če se že in kaj se dogaja v zvezi s tem? Ali imate že pripravljena kakšna strokovna izhodišča? V kakšni meri so usklajena s socialnimi partnerji? Kdaj lahko pričakujemo začetek zakonodajnega postopka? Bo to mogoče že pred poletjem?
Odgovarja ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala za vprašanje, gospod Jurša. Spoštovani predsednik Državnega zbora! Ja, vi dobro veste, da naši upokojenci lahko delajo na različne načine v naši državi, po civilnopravni pogodbi imajo možnost avtorskih in podjemnih pogodb, osebno dopolnilno delo je možnost, da delajo, in seveda tudi posebna oblika dela upokojencev, ki je bila z Zakonom o urejanju trga dela opredeljena. A problem, ko govorimo o različnih oblikah dela in njihovih davčnih obremenitvah, je v letošnjem letu v skladu s koalicijsko pogodbo predvidena celovita analiza obstoječih stroškov dela in po drugi strani tudi pregled davčne reforme v celoti, torej na eni strani obremenitev dela, kapitala in premoženja, in seveda v naslednjem letu glede na izračune tudi sprememba te davčne zakonodaje, kjer je predvsem pomembno znižanje stroškov dela. Je pa treba gledati vse institute na trgu dela povezano, ker na primer, če bomo nekaj pocenili, en institut, pomeni, da bo tam več ljudi delalo po tisti obliki, kot pa po kakšni drugi. Torej, je treba celovito urejati. Podobno pa je ko gledamo možnost sistemsko dela espejev upokojencev po upokojitvi, tu pa je problem še malce večji, sistemski izziv, ker namreč če nekdo po upokojitvi dela in ima enako, torej ne plačuje prispevkov, kot je zdaj, dejansko predstavlja nelojalno konkurenco tistim espejem, ki niso upokojeni. Seveda je to vprašanje, ki ga je treba rešiti, vprašanje prispevkov, vprašanje poračunavanja. Dodatno pa se nam stvari odprejo, ko ne moremo upokojencev espejev obravnavati drugače kot zaposlenih, kmetov, družabnikov in drugih kategorij, ki so urejene z Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Torej, ko se bo iskala sistemska rešitev za delo upokojencev espejev po 31. 12. 2015, bo treba najti celovito rešitev tudi za enako obliko dela kmetov, družbenikov in delavcev, ki so bili prej v delovnem razmerju, kar pa seveda z vidika obstoječega trga dela in konkurence ljudem, ki so na trgu, postavlja vprašanje, kako bomo to uredili. Zato bomo mi v okviru do septembra pripravili izhodišča, o katerih se bomo pogovarjali, in dogovorili s socialnimi partnerji rešitve. Pred poletjem vam na žalost ne morem obljubiti, da bo Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju rešen in da bodo vsi lahko nemoteno delali. Je pa v skladu s koalicijsko pogodbo in bodo rešitve celovite. Ne bi pa želeli zato, da bomo eni skupini nekaj dovolili, povzročiti nelojalno konkurenco na drugi strani in predvsem zagotovili to, da bo strošek dela predstavljal bistveno socialni damping na obstoječe delavce. Kar seveda pomeni, če bo nekdo za katerega ni treba plačevati prispevkov, imel možnost delati, to lahko pomeni pritisk na znižanje stroškov obstoječih delavcev in delavk, kar seveda je treba tudi uskladiti širše s socialnimi partnerji. Toliko.
Gospod Franc Jurša ima besedo, da zahteva dopolnitev odgovora.
Takoj na začetku moram povedati, da sem v veliki meri zadovoljen z odgovorom gospe ministrice. Bi pa rad povedal, kaj me je sploh navedlo do tega, da sem zastavil to vprašanje. Prioriteta mi niso bili espeji, seveda sam tudi nisem zagovornik nelojalne konkurence. Seveda sem za to, da se zadeve celovito uredijo. Zaključno vprašanje, tema pri mojem vprašanju v ozadju pa je bila sledeča, namreč govoril sem z več ljudi, ki so nekako delali, upokojenci, v deficitarnih poklicih, ki niso bili espeji. In danes na trgu dela dejansko teh poklicev enostavno in preprosto ni. Dobesedno lončar, ki popravlja staro krušno peč – upam, da ste jo kdaj v življenju tudi videli, kot tako –, takih ljudi enostavno in preprosto ni. Mehanikov, ki popravljajo kmetijsko mehanizacijo, jih je zelo malo, jih ni, ampak to niso espeji, to so bili delavci, ki so pri obrtnikih svoj čas imeli relativno zelo nizke plače, posledično imajo tudi nizke pokojnine in bi tako dolgo, kolikor dolgo bi jim zdravje dopuščalo, si dodatno zaslužili tudi nekaj denarja za svoje lastno preživetje. Zato sem imel namen zastaviti to vprašanje, ne pa zaradi tistega prvotnega, ki sem ga malo prej omenil.
Odgovor dopolnjuje ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala. Na žalost težko v zakonu napišeš, da samo ena kategorija lahko dela naprej in pač ne rešuješ stvari celovito. So pa že v obstoječem Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju različne možnosti, na primer, lahko delaš za polovični delovni čas, torej nekdo, ki je deficitaren poklic, je potreba po njih, lahko dela štiri ure, dve uri, tri ure, in je ostali čas upokojen in se mu preračunajo prispevki in potem ima tudi višjo pokojnino. Torej, že v obstoječem sistemu so številne rešitve, ki omogočajo hkratno statuse upokojencev in zaposlenih. Tu znotraj je sprememba pokojninske zakonodaje dopustila določene možnosti, dejstvo pa je, da je v pogovorih z Obrtno zbornico in z drugimi predvsem to, da je pri espejih in posameznikih veliko lažje, da si dejansko upokojen, dobivaš pokojnino in imaš potem nek vir, kjer pač samo dodatno si, zaradi tega, ker so nizke pokojnine. To je dejstvo. Ampak po drugi strani je treba z vidika posameznika, je stvar zelo enostavna, "Jaz bi seveda želel delati, da imam dodaten vir". Z vidika trga dela in razmerij med različnimi iskalci zaposlitve in tistimi, ki so delavci, delovna sila na trgu dela, je pa to mnogo bolj kompleksno vprašanje. Dejstvo je, da bomo morali iti v smeri večje fleksibilnosti, vendar ni tako enoznačno, da rečemo, bomo za polovico spustili prispevke, pa bodo lahko delali vsi naprej v določenem obsegu ali bomo določili število ur, ki jo lahko delajo, verjetno bo šlo v smeri določitve maksimalnih zneskov. Ampak vsi v tej dvorani dobro veste, kako se, ko postavimo določene omejitve, ki so zaradi tega, da se zaščiti trg kot celoto, potem to zlorablja in imamo velike težave pri tem. Jaz sem najbolj naklonjena v bistvu, da bi se čim hitreje rešilo vprašanje dopolnilnega dela oziroma občasnega in začasnega dela upokojencev, ki je institut namenjen prav njim, ki pa je seveda z vidika, tako kot je, je za številne upokojence toliko obremenjeno, da se jim to dejansko ne izplača.
Kot naslednji bo ministrici za notranje zadeve mag. Vesni Györkös Žnidar vprašanje zastavila gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana ministrica, znano je, da je v postsocialističnih družbah precejšnji časovni zamik med preobrazbo političnega sistema in vzpostavitvijo ustrezne politične kulture. Ravno ta vmesni prostor oziroma čas je idealen za gojišče stališč in vrednot, ki jih nikakor ne moremo imeti za demokratične in državotvorne. Da se dediščine bivših totalitarnih sistemov ni lahko znebiti, govori tudi Resolucija 1096 o ukrepih za odpravo negativnih posledic bivših komunističnih totalitarnih sistemov, ki jo je sprejela Parlamentarna skupščina Sveta Evrope. Resolucija tudi opozarja, da lahko v najslabši različici pride do žametne restavracije totalitarnega režima ali celo do nasilnega strmoglavljenja porajajoče se demokracije. V Sloveniji smo zadnja leta priča pravi evforiji poveličevanja totalitarnega komunističnega režima, od simbolov do proslav. Pri tem je treba poudariti, da se tovrstnih dogodkov udeležujejo celo najvidnejši in najvišji predstavniki države, kar je dodaten dokaz, da se v Sloveniji dogaja nekaj zaskrbljujočega in nevarnega. Celo šolski sistem ni izvzet. Pred časom pa je bil storjen še korak naprej, na kongresu politične stranke Iniciativa za demokratični socializem je njen predsednik izjavil: "Revolucija se je začela. Revolucija se je začela, zato ni časa, da bi počivali na lovorikah". In kasneje nadaljeval: "Ne smemo izgubljati ne mesecev ne tednov in ne dni boju za socializem." Poziv, pri katerem ne gre več za tako imenovano pop politiko in poceni nabiranje političnih točk. Izjava je vzbudila zaskrbljenost in strah pri številnih državljanih, ki se pomena te grožnje še kako zavedajo. Ta poziv predstavlja tudi nevarnost 1. členu Ustave: "Slovenija je demokratična republika." Naj ob tem tudi poudarim, da so na temu dogodku prisostvovali celo najvidnejši predstavniki civilnega gibanja, to so sindikati. Zato vas tudi na podlagi 63. člena Ustave Republike Slovenije sprašujem: Kako sta se policija in SOVA odzvali na ta javni poziv oziroma grožnjo glede na to, da ste tudi članica Sveta za nacionalno varnost? Kako ste pripravljeni na morebitne akcije skrajnežev, ki so se čutili poklicane ob temu pozivu in ki predstavljajo nevarnost za ljudi, premoženje in demokratično državno ureditev? Hvala za odgovor.
Hvala. Odgovor bo podala ministrica za notranje zadeve gospa mag. Vesna Györkös Žnidar. Izvolite.
Najlepša hvala. Spoštovana poslanka, spoštovani poslanci, poslanke! Slovenska policija je kot eden izmed subjektov sistema nacionalne varnosti, torej z uresničevanjem svojih nalog pomembno prispeval ne le k varnosti v Republiki Sloveniji, ampak tudi k njeni notranji stabilnosti. V odnosu do temeljnih nalog policije velja povedati, da je že zakonodajalec policijo zavezal, da mora v vsakem primeru zagotavljati osnovne pogoje za delovanje pravne države. Policija svoje temeljne naloge opravlja kot eden izmed subjektov v sistemu nacionalne varnosti, torej kot del tega sistema, glede katerega tudi velja povedati, da je naloga tega sistema tudi varovanje in zaščita ustavne ureditve in institucij demokratičnega političnega sistema. Ministrstvo za notranje zadeve s svojimi organi v sestavi ima vsekakor dolžnost, da skupaj z ostalimi subjekti sistema nacionalne varnosti kadarkoli zaščiti ustavno in demokratično ureditev Republike Slovenije in mora tudi ves čas biti za to usposobljen in tudi biti pripravljen na kakršnikoli primer, ko bi kdorkoli skušal rušiti ustavno ureditev Republike Slovenije. Glede na vaše zastavljeno vprašanje lahko rečem, da smo policija in Ministrstvo za notranje zadeve pripravljeni na različne oblike ogrožanja in tudi zagotavljamo ukrepanje glede na stopnjo ogrožanja. Tudi, kot pravilno ugotavljate, ima pomembno vlogo pri tem tudi Svet za nacionalno varnost, ki konkretnega dogodka še nekako niti ni mogel obravnavati, glede na to, da še do zdaj ni bil sklican, torej od prejšnjega sklica do naslednjega, ki bo v bližnji prihodnosti. Glede konkretnega dogodka, ki ga pa omenjate, pa lahko rečem, da so te besede bile izrečene na kongresu, kot ste rekli. V tej fazi nekako gre za vendarle še zmeraj za stvar političnega diskurza in ne torej v prvi fazi za preiskovanje. V vsakem primeru pa velja, če se ugotovi, da so podani znaki kaznivega dejanja, bodo v vseh primerih, torej ne govorim konkretno glede tega primera, ampak v vsakem primeru velja, da pristojni organi ukrepajo, ker namreč ob zaznavi suma, da je bilo strojeno kaznivo dejanje, ki se preganja po uradni dolžnosti, se policija na te sume v vsakem primeru odziva in tudi reagira v skladu z Zakonom o kazenskem postopku in tudi o svojih ugotovitvah obvešča pristojna državna tožilstva.
Hvala. Gospa Anja Bah Žibert bo podala zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Ministrica, vi ste mi bolj kot konkretno odgovorili predvsem to, kakšne so vaše dolžnosti. To vem, zato sem vam tudi vprašanje zastavila. Naj dodam vprašanje oziroma ga dopolnim. Kaj pomeni klic k revoluciji, ni treba posebej razlagati. Naj samo povzamem nemški časnik Bild izpred let, ki je objavil podatek, da je bilo pod taktirko revolucionarja Tita na tleh bivše države zverinsko umorjenih okoli milijon ljudi. Na slovenskem, spoštovani, se je revolucija začela z likvidacijami vodilnih nasprotnikov. Dogajale so se najhujše oblike kršenja človekovih pravic, bil je storjen genocid nad lastnim narodom. Evropski parlament je leta 2009 sprejel tudi Resolucijo o evropski zavesti in totalitarizmu. Ta med drugim poudarja, da je za boj proti nedemokratičnim, ksenofobičnim, avtoritarnim ali totalitarnim idejam in težnjam potrebna stalna budnost. Po vašem skromnem odgovoru na konkretno vprašanje pa je videti, da v Sloveniji nismo ravno budni. Bojim se celo, imam občutek, da celo mižimo namenoma. Kot državljanka, ne samo kot poslanka, in demokratka želim od vas konkretne odgovore, ki bodo državljanom jasno dali vedeti, da so varni oziroma zaščiteni pred tovrstnimi grožnjami in da se bo tudi na njih reagiralo. Hvala lepa.
Hvala. Ministrica za notranje zadeve gospa Vesna Györkös Žnidar bo podala dopolnitev odgovora. Izvolite.
V nadaljevanje vsega, kar je bilo že povedano, bi dodala zgolj še tole. Veseli me, da se kot poslanka zelo zavedate v bistvu pomembnosti instituta poslanskega vprašanja, ker vendarle gre tukaj za en pomemben nadzor, parlamentarni nadzor nad izvršilno vejo oblasti. Menim tudi, da sem v svojem prvem odgovoru na vaše vprašanje zadostno odgovorila. Bi pa še dodala tole, da je vaše vprašanje morda vendarle nekoliko presplošno, ampak če pa vi razpolagate s kakršnimikoli konkretnimi podatki, ki pa jih v tem svojem vprašanju niste navedli, seveda veste, kakšen je postopek. Torej na kakšen način, komu in kako se poda ustrezna kazenska ovadba. Tako boste tudi Ministrstvu za notranje zadeve s pristojnimi organi omogočali, da bo ukrepalo. Vendar pa iz vašega vprašanja karkoli drugega ne morem izluščiti, da bi vam lahko dala neke bolj konkretne odgovore. Sigurno pa smo pozorni tudi na vse dogodke, ki so v javnosti. Ti dogodki so vsi zaznani. In pa kot sem že tudi rekla, če bo ugotovljeno, da so podani znaki določenih konkretnih kaznivih dejanj, torej konkretno iz 33. poglavja Kazenskega zakonika, ki določa kazniva dejanja zoper suverenost Republike Slovenije in njeno demokratično ustavno ureditev, seveda bodo pristojni organi tudi ukrepali. Hvala.
Hvala. Poslanka Anja Bah Žibert bo postavila zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru. Izvolite.
Spoštovana ministrica, jaz ne vem kdo je neresen. Jaz ali vi. Poglejte, če za vas poziv k revoluciji, ki pomeni nasilen prevzem oblasti, ni dovolj, da organi reagirajo v skladu z zakonom in v skladu z zaščito Ustave Republike Slovenije, potem se resno sprašujem, kaj se v tej državi dogaja. Ne bom predlagala razprave, ker vem, da to ne bo potem sprejeto v Državnem zboru. Ampak dejstvo je, da dokumenti, ki so sprejeti tudi na mednarodnem nivoju, govorijo o tem, da je tukaj potrebna velika pozornost in v Sloveniji je ni. Na nek način, če te reakcije s strani ministrstva ne bo, smatram, da s takšnimi pozivi soglašate. Hvala lepa.
Hvala. To ni bila postopkovna zahteva. Prehajamo najprej na vprašanje gospe Marije Bačič ministrici za delo, družino in socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Lepo pozdravljeni vsi prisotni v dvorani! Spoštovana gospa ministrica, gospodarska kriza je za slovenske državljane in državljanke pustila hude posledice, predvsem na tistih socialno najbolj ogroženih. Zavedamo se, da se trenutno gospodarska situacija v Sloveniji izboljšuje, a tega državljanke in državljani še vedno ne moremo čutiti na svoji koži. V medijih je bilo že rečeno, da na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti pripravljate širši dogovor, ki bo pomagal izboljšati situacijo posameznikom in družinam, na katerih je kriza pustila največje posledice. Poleg tega vprašanja, kako potekajo ti dogovori, me še predvsem zanima: Kako lahko pri pripravi tega projekta pomagamo tudi poslanke in poslanci Državnega zbora? Hvala za odgovor.
Hvala. Odgovor bo podala ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospa dr. Anja Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica gospa Andreja Katič. Se zahvaljujem poslanki gospe Mariji Bačič za vprašanje. Lep pozdrav tudi poslankam in poslancem in ministrskim kolegom in kolegicam! Slovenija končno okreva. Finančni minister Dušan Mramor v Ameriki ob robu spomladanskega srečanja IMF in Svetovne banke razlaga, da je Slovenija spet uspešna, imamo gospodarsko rast, število zaposlenih se je v marcu povečalo kot že dolgo ne. V enem letu se je brezposelnost znižala za 8 tisoč 600 ljudi. Kljub optimizmu pa je kriza, ki smo jo imeli v Sloveniji 6, 7 let globoko prizadela več ljudi. Brezposelnost in trajno nizki prihodki so mnoge med njimi potisnili v začarani krog dolgov in neplačanih računov. Mnogi so se ujeli v past oderuških obresti, danes zaradi tega izgubljajo vse, dom, družino, upanje v prihodnost in zaupanje v skupnost. Na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti zato od februarja naprej pripravljamo celovit paket pomoči za najšibkejše. S podjetji, občinami, humanitarnimi organizacijami in vlado kot celoto, drugimi ministrstvi želimo skleniti dogovor o pomoči. Ne govorimo o zakonski prisili, ampak o dogovoru. Pogovarjamo se o odpisu dolga. Skupaj z ministrom za pravosodje o spremembi Zakona o izvršbi in pomoči ljudem pri deložacijah. O pomoči smo se pogovarjali s predsednikom Vlade, z ministrstvi, vlada projekt podpira kot celoto. Pogovarjali smo se s humanitarnimi organizacijami, ki že zdaj dopolnjujejo sistemsko pomoč in pomagajo tistim, ki žal izpadejo iz sistema pomoči. Prav te dni na to temo sestankujemo s podjetji, za katere verjamemo, da bodo pristopila k temu projektu in pokazala svojo družbeno odgovornost. Vemo, da nekatera podjetja dolgove že odpisujejo, vendar zdaj govorimo o enkratnem simboličnem odpisu dolgov, ki bi ljudem omogočil, da se malo razbremenijo in zadihajo in na nek način simbolično končajo brezup in krizo. Pomoč v obliki odpisa dolga državljanom in državljankam bi bila dogovor, bi bila dobra volja podjetij, države in občin, da skupaj naredimo nekaj za dobrobit vseh prebivalcev Republike Slovenije. Nikakor ne želimo, da bi ljudje dobre volje podjetij, humanitarnih organizacij pa tudi vlade in občin izkoriščali, zato govorim o odpisu dolgov, ki so z vidika upnika neizterljivi. Pomembno je, da ravnamo z javnimi sredstvi gospodarno, zato je bil tudi razgovor s predsednikom Računskega sodišča glede kriterijev, ki bodo morali biti zelo jasni pri tem odpisu. Tudi glede datuma presečnega odpisa bodo stvari določene, je pa pomembno, da ne želi ministrstvo samo postavljati vnaprej kriterijev, ampak želi vse partnerje povabiti k temu, da skupaj oblikujemo kriterije, tako glede odpisa kot tudi glede potencialnih upravičencev do tega odpisa. Tu predvsem vabimo humanitarne organizacije, ki jim bomo tudi dali nekaj diskrecije, da bodo pri tem imeli možnost določitve dodatnih kriterijev. Nikakor ne gre za prenos prakse na Hrvaškem. Slovenija ima mnogo bolje izdelan sistem odpisa dolgov, imamo tudi možnost osebnega stečaja, na Hrvaškem temu ni tako. Ni mogoče samo prepisovati praks. Pomembno pa je tudi, da se za del tega paketa skupaj s Stanovanjskim skladom, Ministrstva za javno upravo in MORS pogovarjamo o aktivaciji praznih stanovanj. Problem deložiranih družin bi skušali s to pomočjo rešiti. Pripravljamo brošuro za ljudi, ne boste verjeli koliko, ko se pogovarjamo, imeli smo tudi posvet centrov za socialno delo o problemih deložacij, koliko ljudi se enostavno obrne prepozno po pomoč centrov za socialno delo in so dolgovi previsoki, ni več mogoče stvari spremeniti in se potem zgodi najhujše. Torej, tudi ta roka, da smo bolj jasni, v oblikovanju in jasnih določitvah, kaj ljudem, katere so njihove pravice in kaj lahko storijo za te pravice. Z bankami bi tudi želeli dogovor. Predvsem pa je pomembno poleg vsega tega tudi to, da pripravljamo programe socialne aktivacije, ker to je enkratno dejanje, ki je znak izhoda iz krize, da počistimo za nazaj, če tako rečem. Pomembno pa je seveda, da, če poenostavljeno rečem, damo ljudem vzvode, da se bodo lahko sami rešili iz tega in da ne bodo na nek način brezupno iskali pomoč države, ampak moramo ljudem dati moč, da se sami soočajo s svojimi težavami.
Gospa Marija Bačič, zahtevate dopolnitev odgovora?
Hvala lepa. Se zahvaljujem gospe ministrici, pa vendar bi rada odgovor na vprašanje: Kako lahko mi, poslanci in poslanke, pomagamo? Hvala.
Hvala. Odgovor bo dopolnila ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala. Preden to zadnje odgovorim, bi mora še končala glede bank. Poznate tisto žalostno zgodbo, da banke zaračunavajo vpoglede na tekoče račune ljudem, ki imajo na tekočih računih zgolj socialne transferje, torej denarno socialno pomoč, varstvene dodatke, ki so izvzeti iz zakona o izvršbi, in torej ni mogoče v njih poseči, pa samo za te vpoglede zaračunavajo od 26 do 35 evrov. To poskušava, sem res hvaležna ministru za pravosodje, da skupaj s spremembo Zakona o izvršbi to spremenimo, hkrati pa tudi proučujemo oziroma zdaj smo že zelo daleč, da bomo uvedli socialne kartice, da bodo ljudje imeli te socialne transferje na posebnih karticah, torej to sploh ne bo več mogoče. Gre pa za to, da banke smo dokapitalizirali mi vsi skupaj in prav je, da bi tukaj v tem projektu in verjamem, da bodo sodelovale tudi banke, predvsem celovito gre, da vsi tisti, ki želimo sodelovati, da na nek način država nekaj naredi, z odpisi, z dolgovi državljanov in državljankam, občine preko komunalnih podjetij, podjetja, kot so energetika, elektrika, torej tiste, ko gre za nujne stroške, da vsi skupaj v nekem družbenem dogovoru določimo, katerim skupinam ljudi, ki so najbolj utrpeli, bomo pomagali, se skupaj dogovorimo na način tega dogovora. Tukaj je zelo pomembno vprašanje oblikovanja sklada, kjer bo treba zagotoviti sredstva za prenovo teh praznih stanovanj. Na žalost ta stanovanja so prazna, ampak so večinoma v stanju, da jih ne moremo ponuditi ljudem, torej jih bo treba prenoviti. In tu je tudi vprašanje verjetno širše akcije, poziva, da bi tudi podjetja širše donirala morda malo sredstev za to, da zagotovimo najnujnejše. Gre na nek način poziv tudi nas vseh, državnega, Državnega zbora vsega, da pač poleg te sistemske pomoči, ki jo država zagotavlja in jo absolutno mora zagotavlja, da vseeno stopimo skupaj, ker smo močnejši. In s tem tudi res eno dobro gesto naredimo vsi skupaj. Ni tukaj logika, da bi samo država svoje naredila, ampak predvsem, da dvignemo to sodelovanje znotraj družbe in da vsi skupaj nekaj dosežemo in tu ste vsekakor poslanke in poslanci več kot dobrodošli. Bo pa v naslednjih tednih ne več mesecih, tednih, znan ta oris in potem tudi ta osnutek družbenega dogovora, ki ga bomo podpisovali. Hvala.
Hvala. Gospod Ljubo Žnidar bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani ministrici, spoštovana ministra, lep pozdrav! Umeščanje tretje razvojne osi, govorim o delu od Spodnje Savinjske doline do Koroške, poteka že 7 let. Lahko rečem, da je ali pa da bo to projekt z dolgo brado, kajti čas zelo hitro teče in tudi časovna brada temu projektu zelo hitro raste. O sami potrebi pomembnosti prometne povezave proti Šaleški dolini, Velenju in Koroški ni treba izgubljati besed. Vemo, kako je samo Velenje s Šaleško dolino industrijsko zelo močno razvito, da je veliko uspešnih gospodarskih družb tako v Velenju kot v Šaleški dolini, potem v nadaljevanju Mislinja, Slovenj Gradec, Dravograd, Koroška, Ravne, Črna, skratka ves celoten severni del je nekako izjemno prometno zapostavljen, kajti nima ustrezne prometne povezave, rekel bi, z nobeno smerjo, niti proti centru države, niti proti ostalim delom naše republike. S to okrnjeno cestno povezavo so vse te gospodarske družbe postavljene v neenakopraven poslovni položaj v svojih panogah, ker imajo v vezi s tem večje stroške, ne morejo tako poslovno uspešno poslovati, in s tem se tudi težje kosajo v svoji branži s svojimi konkurenti tako doma v državi kot z ostalimi na evropskem trgu. Zaradi tega bi želel vprašati, spoštovana ministrica za okolje in prostor: Kakšna je terminska dinamika umestitve hitre ceste tretje razvojne osi v prostor, prvenstveno v tem delu od Spodnje Savinjske doline do Velenja, kajti tu gre za najpomembnejši krak? Vem, da sta dva vmesna kraka proti Koroški že narejena, manjkajo še trije v samem delu Koroške, pa me zanima prvenstveno najprej za to povezavo umestitve proti Velenju. Prosim za odgovor. Hvala.
Hvala. Odgovor bo podala ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovani poslanec gospod Ljubo Žnidar, hvala za vprašanje. S tematiko, ki govori seveda o rešitvi cestne povezave, to je dela tretje razvojne osi, ste nakazali čas reševanja in tudi sama si želim, da bo moj odgovor, ki ga bom podala, tudi uresničen. Vlada je 18. marca letošnjega leta sprejela sklep, da se z namenom izboljšanja prometne povezave območja Savinjsko-šaleške regije z mednarodnimi prometnimi povezavami nadaljuje priprava državnega prostorskega načrta za državno cesto med AC A1 in priključkom Velenje jug po optimizirani varianti F2-2. Vlada je v tem istem sklepu sprejela odločitev, da se ustavi načrtovanje na varianti F3-B, to je odsek od avtoceste A1 pri Podlogu do Velenja. Varianta F2-2 je bila v študiji variant opredeljena kot najustreznejša in je v javnem interesu. Zanjo pa je tudi že izdelan osnutek državnega prostorskega načrta. Ob tem bi rada povedala, da se v pripravi državnih prostorskih načrtov upošteva več enot, ena od njih je okoljski vidik, potem pa je prostorsko-razvojni, prometno-ekonomski in funkcionalni. In prav pri tej temi je ta prometno-ekonomski in funkcionalni odigral pomembno vlogo. V okoljskem vidiku se seveda nanašajo te opredelitve predvsem glede območij, ki se sekajo s cestno navezavo, lahko so to kmetijska zemljišča, lahko so to varovana območja po Naturi 2000 ali pa recimo vodovarstvena območja, kot se je zgodilo pri tej obravnavi. Varianta F2-2 je prometno učinkovita, rešuje promet v Velenju, ohranja prost koridor na odseku Arja vas–Velenje, se naveže na sprejeti državni prostorski načrt za odsek ceste Velenje–Slovenj Gradec, podpira jo gospodarstvo in občine Zgornje Savinjske in Šaleške doline. Z varianto F2-2 ne soglaša Občina Braslovče in navaja kot njeno bistveno slabost potek preko kmetijskih zemljišč. Na našem direktoratu za prostor, kjer potekajo aktivnosti za umestitev državnega prostorskega načrta, predvidevamo dopolnitev okoljskega poročila in tekstualnega dela osnutka uredbe o državnem prostorskem načrtu do začetka maja, pridobitev pozitivnega mnenja o ustreznosti okoljskega poročila in javna razgrnitev osnutka državnega prostorskega načrta skupaj z okoljskim poročilom v mesecu konec maja, junija. Izdelati je potem treba stališča do pripomb iz te javne razgrnitve do septembra, pridobiti mnenje za načrtovanje te investicije in odločitve o sprejemljivosti plana do decembra letošnjega leta. In potem sprejem uredbe na Vladi v mesecu januarju, februarju 2016. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ljubo Žnidar ima postopkovno zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, mene predvsem zanima časovna dinamika, ne toliko, bi rekel, katera varianta bo izbrana, ker teh predlogov je več. Jaz bi rekel, vsak predlog ima neke prednosti in neke slabosti. Skrbi me predvsem naslednje, ker sam minister Gašperšič je na zadnjem Odboru za infrastrukturo dejal, da ta projekt praktično stoji, nedavno nazaj pa je predsednik Vlade tudi podal izjavo, da se bo tretja razvojna os pričela graditi v letu 2018. Jaz bi rekel, te informacije mi nekako ne gredo skupaj, predvsem pa nekako z moj zaskrbljenostjo, ker vemo, da finančna perspektiva 2014–2020 že krepko teče, nimamo pa niti še osnovne umestitve trase v sam prostor, kaj šele, bi rekel, da lahko govorimo o pričetku gradnje. Pa me zanima dejansko, kaj je zdaj na tem res? Ali je to res, kar pravi sam predsednik Vlade oziroma ali vi vidite sploh možnost, da se bo ta gradnja začela v tej finančni perspektivi 2014–2020?
Hvala. Ministrica za okolje in prostor, gospa Irena Majcen, bo dopolnila odgovor. Izvolite.
Hvala. V temu mojemu izvajanju jaz na vprašanja, ki so vezana na druge ministre v Vladi oziroma na predsednika Vlade, ne morem odgovarjati. Jaz lahko odgovarjam v tistem delu, kjer Ministrstvo za okolje in prostor pripravlja dokumentacijo za sprejem državnega prostorskega načrta. Sami ste že navedli, da ta postopek traja 7 let. Jaz pa sem v odgovoru navedla, da smo 18. marca letošnjega leta na Vladi sprejeli sklep, da se potrdi varianta F2-2, kar pomeni, da v nadaljevanju tega postopka ni več variant, ostane samo varianta F2-2, in da letošnje leto pravzaprav samo za sprejem državnega prostorskega načrta mi potrebujemo. Hitreje ti postopki ne gredo. Za ostala vprašanja pa prosim, če se obrnete na ustrezne resorje. Hvala.
Hvala. Gospod Ljubo Žnidar ima postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru. Izvolite.
Hvala lepa. Seveda, ker odgovora glede same časovne dinamike pač v tem trenutku ni moč podati, predlagam, da se v zvezi s tem opravi javna razprava, kajti gre za izjemno pomembno tematiko, ki zajema, jaz bi rekel, kar, ne vem, en petinski del območja naše države, kjer se na nek način dela škoda gospodarstvu in s tem vsem državljanom na tem območju. Gre za izjemno široko, družbeno pomembno temo in zaradi tega predlagam, da se opravi javna razprava. Hvala lepa.
Hvala. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 21. aprila 2015, v okviru glasovanj. Gospa Jelka Godec bo zastavila vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc, ki je upravičeno odsotna, zato sprašujem tudi, če gospa poslanka želi usten ali pisen odgovor ministrice. Hvala.
Najlepša hvala za besedo. Ministrica je žal danes odsotna, čeprav je bilo že kar nekaj vprašanj tudi na področju zdravstva, sicer predsedniku Vlade, pa vendar v zadnjem času se zelo veliko ukvarjamo s samim zdravstvom, tudi z UKC Ljubljana, ki je tudi na Odboru za zdravstvo kar nekajkrat bil omenjen, predvsem zaradi različnih nepravilnosti, ki se dogajajo v UKC Ljubljana, različnih nepravilnostih pri javnih naročilih, neizvajanju investicij, težav pri poslovanju in tako naprej. Medtem ko ministrica za zdravstvo o vseh teh težavah govori, da je naš zdravstveni sistem sicer dober, da pa potrebujemo prave ljudi na pravih mestih. Verjetno je s tem mislila tudi na direktorja UKC Ljubljana, čeprav imamo na tem položaju v. d. direktorja dr. Simona Vrhunca že dve leti oziroma več kot dve leti. Zaskrbljujoč pa je zadnji postopek razpisa, ki se je zgodil v mesecu aprilu, verjetno ste sami, kot večina državljanov, izvedeli iz medijev, da je ta javni razpis potekal nekako v tajnosti. Namreč, če osvetlim problem, da je bil Svet zavoda prestavljen iz, bom rekla, bolj kot ne javne sejne sobe v UKC v tako, kot pravijo mediji, v neko knjižnico, češ da se prijavljeni na razpis niso želeli razkriti, in da jim je Svet UKC tudi ugodil. Najbolj neverjetno pri vsem tem pa je, da nekateri od tistih kandidatov, ki so se prijavili na to javno funkcijo, da so skrili tudi svoje programe pred ne samo javnostjo, ampak tudi pred strokovno javnostjo. Tako da so strokovni sodelavci UKC bili v bistvu prikrajšani za predstavitev programov, strokovni sodelavci, torej zdravniki, imajo v Svetu zavoda UKC tri predstavnike, na seji so bili preglasovani, torej programi tistih, ki so se prijavili na razpis, niso bili podprli. Nekateri zdravnike v bistvu skrbi, zakaj takšen način, tajen način izbire, kot da gre za najbolj varovano državno skrivnost, v bistvu pa gre za pomembno vodenje enega izmed javnih zavodov v Republiki Sloveniji. Zato sprašujem ministrico: Kakšno je njeno mnenje na ta zadnji razpis generalnega direktorja UKC Ljubljana? Kakšen je odziv Ministrstva za zdravstvo na ta razpisa glede na to, da ima ustanovitelj Republika Slovenija v tem svetu zavoda 6 predstavnikov? Ali ima Ministrstvo za zdravstvo interes, da dobimo dobrega direktorja UKC Ljubljana? Kakšne aktivnosti so ali bodo izvedli v tej smeri? Prosim pa za pisni odgovor. Hvala.
Hvala. Gospa mag. Lilijana Kozlovič bo zastavila vprašanje ministru za javno upravo, gospodu Borisu Koprivnikarju. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Pozdravljeni ministri, ministrice in kolegi poslanci in poslanke, posebej pa minister za javno upravo gospod Boris Koprivnikar, kateremu tudi namenjam današnje vprašanje! Na seji Vlade dne 16. 4. je bila potrjena izvedba projekta z naslovom Analize izvajanja funkcij subjektov javne uprave in izdelava instrumentov primerljivosti subjektov javnega sektorja. Za to nalogo je zadolženo Ministrstvo za javno upravo. Prosila bi vas, če mi lahko pojasnite: Kaj je predmet tega projekta? Kakšna je njegova časovnica, v kakšnih rokih se bo izvajal? Kako bo financiran? Predvsem pa bi prosila, če nam pojasnite: Kakšni so cilji tega projekta? V naprej se vam zahvaljujem za odgovor.
Hvala. Odgovor bo podal minister za javno upravo gospod Boris Koprivnikar. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovana poslanka, hvala za to vprašanje. Dejansko je ime, poda katerim je bil ta projekt sprejet, malce nejasno, lepšega nismo našli. Gre za nadaljevanje zahtev, ki izhajajo že iz sporočila OECD iz leta 2012, v katerem priporočajo, da raziščemo, kako preprečiti podvajanje funkcije in izboljšamo učinkovitost dejavnosti javnega sektorja. Tega smo se lotili s tem projektom, ki ga bomo izvedli v letošnjem letu od junija do novembra. Še nekako lovimo zadnji vagon obstoječe finančne perspektive, se pravi, gre za projekt iz evropskih sredstev, s katerim pa želimo v širšem javnem sektorju, to je kar 2 tisoč 822 subjektov analizirati v dvanajstih skupinah posamezne tipe izvajalcev, da ugotovimo določene njihove predvsem poslovne značilnosti. Kar za 979 subjektov pa bomo že bolj natančno izdelali merila, predvsem z vidika funkcijske, se pravi, katere funkcije se izvajajo v teh subjektih. Cilj te naloge je izdelati kazalnike, na podlagi katerih lahko objektivno primerjamo učinkovitost posameznih subjektov javnega sektorja. Za ožji del funkcijske analize, se pravi ožji del javnega sektorja, bomo proučili njihove pravne podlage, konkretno število in strukturo zaposlenih, popis pristojnosti, naloge posameznega subjekta, predvsem bomo pa natančno pogledali, katere so tiste podporne naloge, ki jih pri posameznih subjektih organizirajo, in za vse te naloge bomo tudi pogledali, ali jih ti subjekti izvajajo z lastnim kadrom, z lastnimi internimi resursi ali pa jih oddajo v delo zunanjim izvajalcem, to je tudi posebej pomembno za to analizo. Predvsem tiste funkcije, ki jih želimo pogledati, so kadrovska, pravna, splošne službe, finančna funkcija, računovodska, funkcija, vzdrževanja in čiščenja zato, da bi lahko ocenili smiselnost združevanja, smiselnost optimizacije na podlagi teh funkcij in tudi morebitne konkretne predloge na področju združevanja in na tak način optimizacije dela na tem področju. Imamo kar nekaj vhodnih podatkov na voljo, ki bodo izvajalcu tudi dani na uporabo, in sicer register proračunskih uporabnikov v začetku letošnjega leta na novo uporabljamo tako imenovani ISPAP sistem, plačni, kjer je zelo natančno razvidno, kakšni so prihodki zaposlenih, iz evidenc AJPES lahko pregledamo prikaz prihodkov in odhodkov, imamo centralno kadrovsko evidenco, letno poročilo o delu in številna druga poročila, ki so pravne podlage, in vse to bo izvajalec moral tudi upoštevati. Čisto konkretno pa želimo za celoten javni sektor izdelati pet splošnih kazalnikov, na podlagi katerih bomo lahko primerjali uspešnost subjektov, in pa za posamezne specifične organizacije nekje od dva do pet kazalnikov, ki so specifični, recimo, za centre za socialno delo, upravne enote, šole, vrtce, javne lekarne, druge javne zavode. Skratka, da je za vsakega od teh tipov zavodov nekaj specifičnih kazalnikov, ki najbolj odražajo njihovo uspešnost. Naj mogoče samo poudarim to, da želimo na tak način izboljšati racionalizacijo oziroma pripraviti podlage za racionalizacije. Nekaj smo jih že poskušali predlagati,pa vedno znova se ob teh racionalizacijah zaletimo v vprašanje, zakaj pa ravno pri nas. Zakaj pa ravno nas želite spreminjate? S to analizo bomo na nek način dali podlago, da naši predlogi za racionalizacijo ne posegajo v določeno skupino, ampak temeljijo na neki splošni primerjavi. To nam je izjemno pomembno. Sicer se vedno znova načelno strinjamo, da so spremembe potrebne, ko pa predlagamo konkretno spremembo, pa zelo težko zanjo pridobimo podporo. In pa zelo pomembno je tudi to, da začnemo v javnem sektorju na nivoju subjektov meriti učinkovitost, prav tako pa to prenašati tudi kasneje na nivo posameznikov. Menimo, da je to izjemno pomemben projekt, ki ga tudi usmerja nadzorna skupina s predstavnikom sekretariata Vlade, predsednika Vlade in vladne projektne pisarne. Ministrstvo za javno upravo tukaj prevzame samo nalogo izvajalca, dejansko pa želimo, da je kontrola nad celotnim projektom izven ministrstva in da tako dosežemo čim bolj nevtralne rezultate. Sredstva so zagotovljena, pričakujemo ponudbe nekje v višini od 120 do 150 tisoč evrov, z evropskimi sredstvi pa imamo tudi v celoti pokrito potrebo za izvedbo tega projekta. Hvala.
Hvala. Gospa Suzana Lep Šimenko bo zastavila vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani minister in ostala prisotna vladna delegacija! Za turizem po nekih podatkih vemo, da v zadnjih šestih letih na svetovnem nivoju kot panoga raste. Za Slovenijo bi lahko rekli, da je na nek način to panoga neizkoriščenih priložnosti, potencialov in da bi lahko še bistveno več prispeval k bruto domačemu proizvodu in k zaposlovanju predvsem mlajše generacije, čeprav ne moremo reči, da je zdaj ta njegov delež zanemarljiv. Daleč od tega, da je bil zanemarljiv. Glede na to, da imamo na državnem nivoju samo na področju turizma ponovno samostojno organizirano Slovensko turistično organizacijo, pa lahko rečem, da imamo na nižjem nivoju številne zavode, številne organizacije, zveze, združenja, za katera ne vemo točno, kaj počno oziroma so med seboj predvsem nepovezana. Zdaj me zanima, spoštovani minister: Kaj je bistvo ali se že kažejo rezultati Slovenske turistične organizacije? Kaj nameravate narediti na nekoliko nižji ravni za celovit razvoj mreže turističnih organizacij v Sloveniji? Potem me zanima: Ali se v slovenski turizem danes prenašajo smernice Evropske komisije za razvoj turističnega sektorja? Če pogledamo samo nekaj teh smernic, ki so bile dane v zadnjih letih, to so Evropska strategija za večjo rast in delovna mesta v obalnem in pomorskem turizmu iz leta 2014, potem Izvajanje in razvoj skupne vizumske politike za spodbujanje rasti iz leta 2012 in pa Evropa prva svetovna turistična destinacija iz leta 2010. Zanima me: Koliko so te smernice za razvoj turizma v Sloveniji primerljive v bistvu s smernicami Evropske unije? Zanima me tudi: Ali imamo strategijo slovenskega turizma ciljno usmerjeno k pritegnitvi turistov iz točno določenega območja, iz določenih držav? Če pogledamo statistiko, vidimo, da pri nas naraščajo predvsem turisti iz azijskega konca, čeprav v deležu še vedno prevladujejo, seveda Italija, Avstrija, Nemčija, Nizozemska, tudi Rusija, ampak vedno bolj postajamo za ta del tudi zanimivi. In me zanima: Ali je recimo promocija slovenskega turizma tudi usmerjena v njihove trge? Ali bi si glede na razmerje euro : dolar lahko obetali malo več turistov iz ameriškega konca, glede na to, da smo mogoče zdaj kot celotna Evropa nekoliko bolj cenovno ugodni, in bi lahko na tak način izkoristili to priložnost? Hvala za odgovor, minister.
Hvala. Odgovor na poslankino vprašanje bo podal minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravko Počivalšek. Izvolite.
Spoštovana predsednica, poslanke in poslanci. Spoštovana poslanka Šimenko, hvala za vprašanje. Jaz moram povedati naslednje, da imamo sprejeto strategijo razvoja slovenskega turizma 2012–2016, da pa se cilji iz te strategije ne izvajajo oziroma se ne dosegajo. Mi smo na začetku ob sprejetju te strategije ustvarili številke, ki ste jih zdaj navedli, in te številke so še zdaj take kot, so bile pred 3 oziroma 4 leti, zato je eden od pomembnih razlogov, da zadeve spremenimo v tej smeri. To, da smo sprejeli do zdaj zakonske pogoje za ponovno osamosvojitev slovenske turistične organizacije, ki v tem trenutku še ne deluje popolnoma samostojno, smo pa v fazi sprejemanja organizacijskih predpisov, tako da bo STO samostojno začela delovati s sredino letošnjega leta. Pomembno je to, da je turizem potencial, da smo si v strategiji zadali cilj, da bomo na koncu tega obdobja naredili 3 milijarde, ne 2 milijardi evrov prometa od tujskega turizma, da bomo z 10 tisoč povečali število zaposlenih, vendar pa je ključni problem v tem, da v tem obdobju nismo na tem promocijskem razvoju naredili ničesar, da bi povečali število tujih turistov. Slovenski turizem se lahko razvija in raste le na tujih trgih, zato bomo znotraj nove slovenske turistične organizacije naredili določene ukrepe, ki bodo to omogočili. Ampak najprej okoli organiziranosti. Na nacionalni ravni imamo Slovensko turistično organizacijo, ki se financira zaenkrat samo iz budžeta in pač bolj ali manj vsaj do zdaj znotraj SPIRIT je vzdrževala obstoječe stanje. Na regionalni ravni imamo regijske destinacijske organizacije, jih je 13, ena je v ustanavljanju. Na lokalni ravni imamo lokalne turistične organizacije. Regijska in lokalna raven je teoretično dobro organizirana, deluje pa različno od tega, na kak način so se posamezne regije oziroma lokalne destilacije zorganizirale. Imamo res dobre primere in imamo področja, kjer so te zadeve malo slabše zorganizirane. Problem je, da je ta lokalna in regijska organiziranost odvisna v smislu financiranja predvsem od lokalnih oblasti, tudi tukaj verjamem, da moramo narediti nekaj sistemskih korakov naprej. Ukrepi za spodbujanje turizma v bližnji prihodnosti. Ključna naloga Slovenske turistične organizacije, te nove, ki smo jo zdaj z zakonom na nek način postavili na novo oziroma jo bomo tudi z dodatnimi dokumenti naredili aktivno, bo promocija Slovenije v tujini. To je glavna naloga. Druga naloga pa je razvoj produktov oziroma krovna skrb za razvoj slovenskega turizma zaradi tega, ker se stvari v turizmu strahovito spreminjajo, moramo tudi v nekem strokovnem smislu organizirano s strani države skrbeti za to, da bomo v tem smislu spremljali svetovne trende. Pomemben napredek bo treba narediti v dostopnosti Slovenije, in sicer na vseh treh področjih. Na letalskem, potrebujemo napredek. Nekaj skromnih korakov v tej smeri se dogajajo. Železniškem in pa cestnem. Sramotno je, recimo, da nimamo z Italijo, ki je naš največji partner na turističnem področju, niti ene potniške železniške povezave in niti ene letalske. Tega ne verjamete, ampak preverite. Nemogoče se je iz Ljubljane preko meje odpeljati s potniškim vlakom ali pa obratno. Zadnja zadeva je zakonodajni okvir, in sicer Zakon o spodbujanju razvoja turizma, Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o gostinstvu in Pravilnik o kategorizaciji in nastanitvenih objektov. Na tretji del bom pa v nadaljevanju odgovoril.
Gospa Suzana Lep Šimenko zahteva dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, predsedujoča za besedo. Hvala, minister, za vaš odgovor. Bi pa želela še to, kar vam je zdaj zmanjkalo časa za dopolnitev, tako glede smernic Evropske komisije kot pa tudi o teh ciljno usmerjenih trgih. Morda bi še ta podatek, ki se mi je zdel zelo zanimiv, da se po določenih tržnih ocenah 21 % potencialnih turistov iz hitrorastočih trgov, kjer je nekako opaziti rast turistov pri nas, odreče potovanju v Evropo ravno zaradi vizumske obveznosti. Tako da bi si morda želela še eno dodatno obrazložitev tudi okoli te vizumske obveznosti. Kot ste sami rekli, na področju turizma je vedno treba nekaj delati na novo. Kot sem tudi že večkrat rekla, turizem so zgodbe in se dejansko vsako leto pričakuje nekaj novega. Zato je, recimo, zelo hiter odziv Slovenske turistične organizacije, ki bo glavna tista, kot ste omenili, ki bo skrbela za promocijo turizma, izjemno pomemben in seveda tudi ključen. Tako da bi prosila še dopolnitev za ta vprašanja.
Hvala.
Hvala. Najprej okoli vizumske politike. Tukaj v sodelovanju z Ministrstvom za zunanje zadeve delujemo v tej smeri, in sicer imamo zadeve nastavljene v okviru evropske politike. Vizumski postopki so za določena področja poenostavljeni in uvajali jih bomo tudi na področju novih držav. V vsakem primeru pa upoštevamo smernice evropske politike na temu področju. Promocija. Približno 70 % bomo vedno vlagali v trge, ki so zdaj jedro našega dihanja v turizmu, tu pa so na prvem mestu Italija, na drugem mestu Avstrija, na tretje, mestu Nemčija, Hrvaška, Srbija, Rusija. To je 70 % dejavnosti na področju turizma. Tretjina, ki preostane, pa pride in bo na vrsti za tista področja, ki ste jih omenili, zaradi kratkosti časa bom omenil samo, da na oddaljenih trgih uspešno promoviramo naš del Evrope skupaj s Hrvaško, kjer imamo na Kitajskem, v Indiji in na Japonskem sejemske prireditve, ki jih imenujemo Cro-Slo oziroma Slo-Cro, ki so res korektno skupaj sfinancirane, kajti morate vedeti, da so razlogi za medcelinske polete več kot pa obisk samo ene države in v temu kontekstu dosegamo nekaj korektnih rezultatov. Okoli upoštevanja smernic evropske politike pa lahko povem, da jih teoretično v strategiji vse upoštevamo, jih imamo napisane, vendar pa jih nismo izvajali v dovolj veliki meri, ker smo se omejili na takrat razpoložljiva sredstva. Ključna zadeva, ki bi jo pa kljub vsemu še želel povedati je pa ta, da je ustanovitev Samostojne slovenske turistične organizacije prvi korak, da moramo narediti drugi korak, to pa je sistemsko rešiti financiranje nacionalne promocije. Ta prvi, budžetski del imamo, drugi del iščemo izhod v smeri turistične takse, ki jo tako kot Avstrijci in Hrvati želimo del nameniti za promocijo na javnem delu, in še tretji del skozi že sprejeti Zakon o igrah na srečo, ki predvideva, da se del tega uporabi na nacionalnem nivoju ali pa z neko rešitvijo v smeri turistične članarine za prispevke s turističnimi področji. Hvala.
Hvala. Minister je prehitel z odgovorom. Zdaj pa bo Miha Kordiš zastavil vprašanje ministru za zunanje zadeve, gospodu Karlu Viktorju Erjavcu. Izvolite.
Predsedujoča, najlepša hvala za besedo. 12. februarja je bil sklenjen nov mirovni sporazum v Minsku, znova je bilo vzpostavljeno premirje. To premirje je bilo krhko, ampak zaenkrat še drži. Ampak zato, da se razmere normalizirajo, so potrebni dodatni koraki, še posebej na strani Vlade v Kijevu, ki mora v skladu s sporazumom zagotoviti dejansko samoupravo Doneški in Luganski oblasti, vključno s pravico, da tamkajšnje lokalne oblasti vzdržujejo milice za ohranjanje reda in miru. Sporazum zahteva tudi, da ozemlje Ukrajine zapustijo tuji plačanci, vključno s pripadniki narodne garde, to je paravojaških enot, ki jih financirajo prozahodno usmerjeni oligarhi. Uspeh mirovnih prizadevanj je v veliki meri odvisen od delovanja Evropske unije. Nikakor se ne bi smela ponoviti napaka iz septembra 2014, ko je Evropska unija skupaj z Združenimi državami le nekaj dni po podpisu prvega mirovnega sporazuma v Minsku zaostrila sankcije proti Ruski federaciji, in s tem je posredno podprla tako imenovano protiteroristično operacijo kijevskih vojaških in paravojaških enot, ki je zahtevala več tisoč življenj, večinoma civilistov. V petek je tudi v Delu zaokrožil članek, da je v Ukrajino prispelo več sto vojaških inštruktorjev, zelo konkretno, 300 ameriških vojaških inštruktorjev, ki naj bi urili ukrajinsko nacionalno gardo. Kdo ta ukrajinska nacionalna garda je, vemo. Med drugimi jo sestavlja tudi privatni bataljon oligarha Kolomoyskyiga po imenu Azov. Tole je njihov simbol, to so njihove bojne barve, ki so zelo jasno modelirane po bojnih barvah tretjega rajha. Pa če še neka taka primerjava ne prepriča, je pa mogoče ta dovolj zgovorna, ko se je zastava bataljona Azov pojavila z roko v roki z emblemi tretjega rajha in z zastavo zveze Nato. Kar želim reči je, če hočemo, da se razmere v Ukrajini stabilizirajo, da se dejansko odpre neka možnost trajnega miru, je treba pritisniti na Kijev, treba je pritisniti na te, ne bom rekel neonacistične, ker so pač odkrito, direktno nacistične sile. In v zvezi s tem vas sprašujem: Kdaj naj bi bila sprejeta odločitev o podaljšanju oziroma odpravi sankcij? Ali bo Slovenija glasovala proti podaljšanju sankcij Ruski federaciji? Kakšna zagotovila so bila v zvezi s tem dana pomočnici ameriškega zunanjega ministra Viktoriji Nuland, ki se je 18. marca letos sestala s predsednikoma države in vlade ter ministrom za zunanje zadeve? Toliko. Hvala za odgovore.
Hvala. Odgovor bo dal minister za zunanje zadeve, gospod Karl Viktor Erjavec.
Hvala lepa. Najprej lep pozdrav! Zahvaljujem se za poslansko vprašanje. Kar se tiče minskega dogovora, ki je bil sklenjen 12. februarja v letošnjem letu, lahko ocenjujemo, da to pomeni korak naprej pri razreševanju ukrajinske krize. Tudi Slovenija je na stališču, da to krizo lahko rešimo samo po politični poti, s političnim dialogom. Seveda morajo vse strani poskrbeti za to, da bi se minski sporazum tudi v celoti implementiral. To pa seveda ne bo lahka naloga. Od tega ste že vi sami nekaj omenili, da bo potreben umik paravojaških skupin, ki delujejo na ukrajinskem terenu, seveda pa tudi Ukrajina mora izvesti svojo domačo nalogo, zlasti na reformnem področju. Tukaj zlasti se pričakujejo reforme na področju pravosodja, boja proti korupciji, organiziranemu kriminalu. Pomembna točka je decentralizacija. Mi smo prepričani, da je možna samo diplomatska rešitev, ne vojaška rešitev, zato Slovenija tudi ni zagovarjala ponujene vojaške pomoči Ukrajini, ki je bila omenjena. Menimo, da tudi angažma inštruktorjev ne more prispevati k neki mirni rešitvi. V okviru normandijske skupine, to se pravi v skupini, kjer delujejo poleg francoskega zunanjega ministra, nemškega zunanjega ministra in pa ruskega in ukrajinskega, mislim, da je to pravi forum za iskanje ustreznih političnih rešitev. Pri tem je pa seveda tudi pomemben dialog med Kijevom, Luganskim in Donetskim. Kar se tiče vaših vprašanj, naj povem, da zaenkrat še ni bilo razprave glede podaljšanja ali ukinitve ali zmanjšanja gospodarskih sankcij oziroma bolje rečeno omejevalnih ukrepov, ker ne gre samo za klasične gospodarske sankcije, ampak so v okviru teh sankcij na seznamu določene osebe in pravne osebe, ki nimajo pravice priti na ozemlje EU in tudi ne razpolagati z morebitnim premoženjem, ki ga imajo v EU. Res je, da se julija iztečejo gospodarske sankcije, tako da je za pričakovati, da bomo seveda na svetu ministra za zunanje zadeve obravnavali vprašanja gospodarskih sankcij. V zvezi s tem naj povem, da bo stališče Slovenije odvisno zlasti od tega, kako se uresničuje minski sporazum in pa seveda tudi od situacije na terenu. Lahko povem, da zaenkrat gospodarske sankcije nimajo kakšnega bistvenega vpliva na blagovno menjavo med Slovenijo in pa Rusko federacijo. Ta blagovna menjava bo tudi v letošnjem letu na nivoju približno dveh milijard dolarjev. Lahko pa seznanim, da 5. maja pride sopredsedujoči Skupine za gospodarsko sodelovanje minister Nikiforov, s katerim bova pripravila agendo za srečanje mešane gospodarske komisije v Rusiji. Naj še enkrat ponovim, da tukaj gre za srečanje, ki je v skladu in tudi v okviru spoštovanja gospodarskih sankcij. Ali bo Slovenija glasovala za podaljšanje gospodarskih sankcij? Odvisno pač od tega, kako se bo realiziral minski sporazum in odvisno od situacije na terenu. Tako da v tem trenutku zelo težko povem, kako se bomo odločili. Kar se tiče pomočnice ameriškega zunanjega ministra, bi rekel državnega sekretarja, pa moram reči, da sva se v glavnem pogovarjala o bilateralnih odnosih, o tem, kako povečati gospodarsko sodelovanje, in pa seveda je tekla beseda tudi o tem, kako gleda Slovenija na nadaljnje gospodarske sankcije proti Ruski federaciji. In povedal sem vam, da za nas je ključno, kako se bo realiziral minski dogovor in zlasti, kakšna bo situacija.
Hvala. Gospod Miha Kordiš zahteva dopolnitev odgovora. Izvolite.
Ja, predsedujoča, najlepša hvala za besedo. V kakšnem razmerju so sankcije proti Ruski federaciji z uresničevanjem dogovora iz Minska? V zelo napačnem razmerju v tem trenutku. Pač predpostavlja se, da naj bi ta dogovor iz Minska bil implementiran na tak način, da se pritisne z nekimi sankcijami na Rusko federacijo. Ampak kot sem izpostavil v svojem vprašanju, je v resnici situacija obratna. Potrebno je pritisniti na Kijev. In Evropska unija ima v rokah instrumente, ima v rokah možnosti, da stori nekaj takega. Brez nadaljnjega. In odprava sankcij proti Ruski federaciji bi bila zelo močan in zelo jasen signal, da Evropa oziroma Evropska unija hoče mir v Ukrajini, da si ga v resnici želi. Ker v resnici so sankcije proti Ruski federaciji nič drugega kot tiha podpora kijevskim jastrebom. In zaradi tega smo v Združeni levici zelo odločno na stališču, da so pač te sankcije nepotrebne, da bi jih bilo treba odpraviti. Neki, kako bi rekel, megleni odgovori v smislu, ja, odvisno od uresničevanja od sporazuma na terenu, odvisno od tega, koliko se bo minski sporazum upošteval, preprosto ne zadostujejo, gospod minister, zaradi tega, ker imamo v rokah diplomatske škarje in platno, da zagotovimo nek pritisk na Kijev, ki bi pa pripeljal potem, da se sporazum iz Minska dejansko uresničuje. Omenili ste reforme. Kar se tiče teh reform, ki naj bi jih Ukrajina izpeljala, med drugimi vključujejo tudi to, da se drastično dvigne cena plina za prebivalstvo, da se zamrzne minimalna plača, da bo odpuščenih 10 % javnih uslužbencev. Vse ob tem, ko naj bi se za redno vojsko po oceni stockholmskega instituta sredstva podvojila. Hvala.
Hvala. Odgovor bo dopolnil minister za zunanje zadeve gospod Karl Viktor Erjavec. Izvolite.
Kar se tiče gospodarskih sankcij, je slovensko stališče vseskozi jasno, in sicer da sankcije niso same sebi namen. Če sankcije ne učinkujejo, potem so nesmiselne. Smisel teh sankcij, da bi predvsem dosegli spremembo ruske politike, ki gotovo vpliva tudi na situacijo v Ukrajini. Se pa povsem strinjam z vami, da tudi ukrajinska stran mora opraviti domačo nalogo, zlasti kar se tiče reform. Lahko povem, da na Svetu ministrov za zunanje zadeve večkrat tudi gostimo ukrajinskega zunanjega ministra in da ga ves čas povprašujemo, kako potekajo te reforme. In tudi lahko povem, da Evropska unija v zvezi s tem nudi močno ekspertno pomoč, ker je povsem jasno, da brez reform tudi v Ukrajini se bo zelo težko rešila kriza v Ukrajini. Tako da kar se tiče gospodarskih sankcij, to bo obravnavano na Svetu ministrov za zunanje in potem bo tudi dan ustrezen predlog Evropskemu svetu, to je format, kjer sodelujejo predsedniki držav in predsedniki vlad. Upam, da bo situacija takšna, da bomo lahko znižali te gospodarske sankcije, ampak ne zato, da bi šli korak proti Rusiji, ampak zato, da bi šli korak k ureditvi ukrajinske krize in k večji stabilnosti tega področja.
Hvala. Poslanec gospod Miha Kordiš želi izraziti zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava. Izvolite.
Drži. Hvala, predsedujoča. Ja, jaz predlagam, da se na eni izmed naslednjih seji v skladu s poslovnikom v Državnem zboru opravi razprava na temo ministrovega odgovora. Situacija je zelo preprosta, za razrešitev ukrajinske situacije je predvsem potreben pritisk na Kijev, treba je pritisniti na aktualne ukrajinske oblasti, trenutno so ti in njim podobni fantje, ki tam izvajajo protifašistično politiko. Brez tega seveda miru v Ukrajini ne bo. In sankcije, ki nekako služijo kot sredstvo pritiska na Rusko federacijo, k temu miru vsekakor ne prispevajo, nikakor ne služijo k temu, da bi se situacija v Ukrajini kakorkoli razrešila, ker je osnovna logika tukaj napačna, da je Rusija nek tisti velik bad guy, ki ga je treba ukrotiti, potem pa bo vse v redu, medtem pa lahko Kijevu podpisujemo bianko menice za politike, ki jih izvršujejo. Tako da jaz mislim, da moramo o tem odgovoru opraviti razpravo. Še posebej zato, ker tukaj se bom referiral na Ameriški institut Gallup, ki je vodilna svetovna ustanova na področju raziskovanja javnega mnenja, in ta institut po vsem svetu izvaja raziskavo U. S. Global Leadership in v okviru te raziskave ljudje ocenjujejo vlogo ameriškega vodstva kot pozitivno ali negativno, rezultat, ki ga je dal za Slovenijo, je, da kar 52 % vprašanih ne odobrava delovanja ameriške administracije, kot pozitivno jo ocenjuje samo 26 %, in s tem se Slovenija uvršča med tiste evropske države, ki so najbolj nenaklonjene administraciji Združenih držav. Tukaj bi rad opozoril, da gre ocenjevanje političnega vodstva Združenih držav ne njihove kulture, njihovih ljudi in tako naprej in da gre za zelo jasen signal, da naši ljudje, državljanke in državljani Slovenije, nasprotujejo kakršnimkoli oblikam imperializma, vmešavanja v notranje zadeve drugih držav, pa naj gre tu za Latinsko Ameriko, za Bližnji vzhod ali pa za nekdanje Sovjetske republike. Pač ta imperializem izvajajo Združene države in druge zahodne države. Zaradi svojih ekonomskih in materialnih interesov podpirajo oligarhije, kot je na primer kijevska, ki strelja na lastno prebivalstvo. In tu seveda potrebujemo nek popolnoma drugačen obrat v slovenski zunanji politiki. Trenutna vlada pač nima absolutno nikakršnega mandata, da bi zastopala proimperialistična stališča, ki so v diametralnem nasprotju s protiimperialistično usmerjenostjo naših ljudi. Hvala.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 21. aprila 2015, v okviru glasovanj. Zdaj pa bo gospa Nada Brinovšek postavila vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc, ki pa je upravičeno odsotna, tako da poslanko prosim, ali želi ustni ali pisni odgovor, da se izjavi. Hvala.
Hvala za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav vsem v dvorani! Pravilnik o nujni medicinski pomoči bi moral zagledati luč sveta že 1. marca letošnjega leta in ker ga še do takrat ni bilo, naj bi po besedah ministrice za zdravje bil pripravljen končno že do 15. 4., vsaj tako je dejala ministrica za zdravje na zadnji seji Državnega zbora. Danes smo 20. 4., tega pravilnika pa še vedno nimamo. Tukaj bi rada poudarila, da gre za izredno pomembno tematiko, s katero se v tem času, bi lahko rekla, ukvarja cela Slovenija. Po mnenju strokovne javnosti urgentni sistem pri nas deluje dobro. Strokovna javnost meni, da je treba zaključiti le izgradnjo desetih urgentnih centrov, nujno medicinsko pomoč na periferiji pa nadgraditi. Nosilci lokalne oblasti, se prvi župani, direktorji javnih zdravstvenih zavodov kakor tudi strokovna javnost so se glede na številne neznanke, ki se pojavljajo v zvezi s pripravo pravilnika o nujni medicinski pomoči v zadnjem času večkrat zbrali na raznih koncih Slovenije na posvetih na to temo. Ampak še vedno ostaja priprava pravilnika velika tajnost in Ministrstvo za zdravje se teh posvetov ni udeleževalo. Po naših podatkih osnutek pravilnika še vedno ni pripravljen za javno obravnavo in danes že tretjič z ustnim poslanskim vprašanjem sprašujem spoštovano ministrico, ki pa je žal ni med nami: Kdaj bo osnutek pravilnika o nujni medicinski pomoči končno zagledal luč sveta? Ali je bila pri pripravi pravilnika glede na pobudo, ki je bila podana na nujni seji Odbora za zdravstvo, vključena tudi stroka s terena? Ali so se pri pripravi pravilnika upoštevale različne geografske značilnosti posameznih regij? Ali in kdaj se predvideva predstavitev osnutka tega pravilnika na terenu? Ali imajo strokovne službe ministrstva že pripravljeno časovnico za predstavitev tega pravilnika? Če je nimajo, zakaj je nimajo? Ali bo ministrstvo upoštevalo utemeljene pripombe s terena in jih vključilo v pravilnik pred sprejetjem? Ali bo pravilnik pred sprejetjem predstavljen tudi Odboru za zdravstvo? Prosila bi za pisni odgovor. Hvala.
Hvala. Gospod Jožef Horvat bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve, gospodu Karlu Viktorju Erjavcu. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovana gospa ministrica, spoštovana gospoda ministra, spoštovani gospod minister za zunanje zadeve Karl Viktor Erjavec! Moram reči, da me je k poslanskemu vprašanju nekako spodbudilo dejstvo, da v tem tednu gostite vašega ministrskega kolega, lahko bi rekel tudi prijatelja, francoskega ministra za zunanje zadeve. Poglejte, včeraj se je na spletu, tako kot že velikokrat doslej, pojavil nov posnetek teroristične organizacije, tako imenovane Islamske države, ki prikazuje, kako so skrajneži postrelili in obglavili okrog 30 etiopskih kristjanov v Libiji. Podobno v četrtek beremo, italijanska policija je aretirala petnajst muslimanskih pribežnikov potem, ko naj bi s čolna na poti proti Italiji pometali 12 kristjanov iz Gane in Nigerije. Vseh 12 naj bi utonilo. Na spletni strani francoske ambasade v Združenem Kraljestvu sem 27. marca letos zasledil novico, da je minister za zunanje zadeve in mednarodni razvoj Republike Francije gospod Loron Fabrice v intervjuju za dnevnik La Croix izjavil, da bo Francija podala predlog, da Varnostni svet Organizacije združenih narodov obravnava problematiko vedno hujšega preganjanja kristjanov na bližnjem vzhodu in širše ter da se sprejme določen varnostni načrt. Zanima me, spoštovani gospod minister: Kakšno je stališče Republike Slovenije do tega vprašanja? Ali se bo Republika Slovenija pridružila tej pobudi oziroma jo tudi podprla? Treba je spomniti, da je Evropski parlament že leta 2011 sprejel Resolucijo Evropskega parlamenta o položaju kristjanov v zvezi s svobodo veroizpovedi. Veste, da se je Evropska zveza že velikokrat ostro oglasila v zvezi z nasiljem nad kristjani. Zanimivo je, da je gospod minister za zunanje zadeve in mednarodni razvoj Republike Francije socialist in je s to svojo pobudo pravzaprav nakazal neko širino francoske zunanje politike. Zanima me, gospod minister, stališče Republike Slovenije. Ali boste uvrstili to vprašanje na sejo Vlade in kako se nameravate glede te pobude odzvati? Hvala lepa za vaš odgovor.
Hvala. Odgovor bo podal minister za zunanje zadeve gospod Karl Viktor Erjavec.
Hvala za besedo, predsedujoča. Hvala za vprašanje. Res je, Laurent Fabius bo ta teden obiskal Slovenijo. Imela bova bilateralno srečanje in ena od tem bo tudi to vprašanje, ker dejansko so manjšine kar ogrožene, ko govorimo o konfliktnih območjih, zlasti na širšem Bližnjem vzhodu. Bi pa omenil, ker dobro poznam Francijo in ker ste omenili, da je Laurent Fabius socialist in da pozdravljate, ker je šel s to pobudo v Varnostni svet. V Franciji so socialisti verni in tudi hodijo v cerkev; to ni enako kot pri nas v Sloveniji, da ne bi mislili, da je to karkoli nenavadnega. Res je, Laurent Fabius je kot predsedujoči Varnostnemu svetu, ker je Francija predsedujoča, 26. oziroma 27. marca letošnjega leta dal predlog Varnostnemu svetu, da se odpre razprava o žrtvah napadov in izkoriščanja na etični osnovi ali verski pripadnosti. Moram reči, da s krizo v Siriji in pojavom Islamske države – tu bi rad tudi povedal, da muslimani zelo neradi slišijo tęrmin Islamska država, ker se čutijo s tem prizadete, in raje vidijo, da uporabljamo besedo Daesh – se je položaj manjšin in tudi kristjanov drastično poslabšal. In zaradi tega je Francija in Laurent Fabius dal to v razpravo in ta razprava je bila tudi opravljena na Varnostnem svetu. Sodelovalo je več kot 50 držav v tej razpravi, tudi Slovenija, in sicer smo tudi mi izrazili ogorčenje nad zlorabo vere za podpihovanje provokacij, pa tudi v smislu eskalacije verske mržnje. Tako je generalni sekretar Ban Ki Moon na podlagi te razprave sprejel odločitev, da bo organiziral visoki panel z uglednimi osebnostmi, kjer bi razpravljali zlasti o tem, kako preprečiti takšne pojave. Gre pa za osebe, ki se štejejo za globalne avtoritete na področju poznavanja verskega, civilnega, kulturnega, akademskega in poslovnega življenja, zlasti v bližnjevzhodni regiji. Laurent Fabius je v okviru tega predloga 27. marca letos predlagal, da generalni sekretar Ban Ki Moon pripravi poseben dokument – charte d'action, ki bi imel različne dimenzije: humanitarno, vojaško, pravosodno in politično. Humanitarno zlasti s tega vidika, ker je humanitarna situacija katastrofalna. Tudi to, kar gledamo sedaj v Sredozemskem morju, je posledica te katastrofalne humanitarne situacije, zlasti v Siriji in Iraku. Vojaška dimenzija je pomembna zlasti zaradi tega, ker naj bi iraške varnostne sile preprečevale napade Islamske države ali Daesh proti manjšinam. In med njimi tudi proti kristjanom kot verski manjšini in tudi koalicija, to je tista koalicija, v kateri mi ne sodelujemo v tistem stebru, ki se nanaša na vojaške aktivnosti. Pravosodna dimenzija, da bodo kaznovani vsi tisti, ki izvajajo takšne zločine, ker gre v bistvu že za genocid, gre za etično čiščenje. Ter politična dimenzija – to pa je, da je treba v okviru diplomatskih možnosti, političnega dialoga najti ustrezne rešitve. Slovenija je v tej razpravi aktivno sodelovala in izrazila stališča, ki sem vam jih predstavil v temu trenutku. Kaj več pa morda potem, po bilateralnim srečanju z Laurentom Fabiusom; zlasti ker ste predsednik Odbora za zunanjo politiko, imate obilo možnosti postavljati vprašanja in odpirati razpravo.
Hvala. Gospod Jožef Horvat ima zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za vaš obširni odgovor. Če prav razumem, je Slovenja to pobudo vašega kolega Fabiusa podprla. Seveda hvala tudi za to, da ste slovenski javnosti predstavili, kar sam že veliko časa poznam, kako so francoski socialisti versko orientirani, da so pretežno kristjani. Vesel bom, če boste tudi na Odboru za zunanjo politiko in širše posredovali informacije o pogovorih, ki jih boste imeli tudi na to temo z vašim kolegom Laurentom Fabiusom. Tukaj bi vas še, gospod minister, vprašal: So morda že znani kakšni obrisi tega varnostnega načrta, ki bi naj bil sprejet? Poleg tega pa dajem tudi pobudo in mislim, da bi bilo zelo pomembno in tudi potrebno, da slovenski javnosti vi predstavite preko tiskovne konference ali kakorkoli že – jaz vam tukaj ne bom dajal navodil. Bilo bi dobro, da slovenski javnosti predstavite, da je bila Slovenija tukaj na strani francoske pobude, ki gre enostavno proti preganjanju kristjanov na Bližnjem vzhodu in širše. Hvala lepa.
Hvala. Odgovor bo podal minister za zunanje zadeve gospod Karl Viktor Erjavec. Izvolite.
Hvala lepa. Ni kaj dodati, seveda bom z veseljem tudi seznanjal javnost o teh zadevah. Problem je, da Daesh svojo strategijo gradi na tem, da želi, da pripadniki drugih verskih manjšin spremenijo svojo vero in postanejo muslimani. Sicer je njihova filozofija, da jih je treba pobiti. In zaradi tega napori mednarodne skupnosti, tudi z vojaškimi operacijami, da se to teroristično državo uniči.
Hvala. Dr. László Göncz bo prav zastavil vprašanje ministru za zunanje zadeve gospodu Karlu Viktorju Erjavcu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister, gospa ministrica, kolegice in kolegi! Za področje slovensko-madžarskih meddržavnih odnosov velja, da so vzorni in večplastni ter v stalnem, kontinuiranem nadgrajevanju. S tem se v veliki meri lahko verjetno vsi strinjamo, kljub temu pa obstajajo določene zadeve, kjer se pojavlja tudi neka vrzel. V zadnjem obdobju se s strani določenih ustanov pojavljajo vprašanja o vzrokih zamujanja sprejetja programa sodelovanja v izobraževanju, znanosti in kulturi med Ministrstvom za človeške vire Madžarske in Ministrstvom za izobraževanje, znanost in šport ter Ministrstvom za kulturo Republike Slovenije. Za vsebinska vprašanja na slovenski strani sta sicer pristojni omenjeni ministrstvi, vendar v procesu sprejemanja pa v vlogi koordinatorja sodeluje tudi vaše ministrstvo. In zato, da bi bilo v zvezi s tem čim manj nejasnosti, vas sprašujem o vzrokih za sorazmerno dolge postopke: Kdaj se lahko pričakuje sprejetje omenjenega programskega dokumenta? In naslednja stvar, pretekli mesec sem na pristojni ministrici, takrat sta še bili ministrici, naslovil poslansko pobudo za vsebinsko dopolnitev omenjenega programa sodelovanja. Predlagal sem, da se poleg že zajetih vsebin nameni še posebna pozornost vzajemnemu spoznavanju in promoviranju jezikovnih, zgodovinskih, etnografsko-kulturnih značilnosti in drugih specifik sosednje države oziroma naroda. Pobudo sem utemeljil in tudi sedaj pač utemeljujem z ugotovitvijo, da je kljub vzornim odnosom dveh držav in dokaj pestremu sodelovanju na določenih področjih dejansko poznavanje sosednjega naroda, torej Slovencev na Madžarskem in Madžarov v Sloveniji, celovito gledano dokaj površno, marsikdaj tudi stereotipno, vsekakor pa slabše v primerjavi z drugimi sosedami enega in drugega naroda. Kot izjeme do določene mere lahko omenimo tukaj območja, kjer živita obe narodni skupnosti, le-to tam manj oziroma ne velja. Strokovna služba vašega ministrstva je ocenila, da osnovni dogovor nekje spodbuja vse to, kar sem omenjal; vendar sam sem in tudi veliko strokovnjakov s tega področja drugačnega mnenja. Zato vas sprašujem: Kaj menite vi o tem oziroma kakšna je ta dosedanja raven poznavanja drugega oziroma soseda? Zanima me, če lahko tukaj odgovorite tudi v zvezi s pobudo, ki sem jo podal, da se ta zadeva prav s tega vidika nadgradi. Hvala lepa.
Hvala. Odgovor bo podal minister za zunanje zadeve gospod Karl Viktor Erjavec. Izvolite.
Hvala lepa poslancu za vprašanje. Pravilno ste ugotovili, kar se tiče programa sodelovanja v izobraževanju, znanosti in kulturi, je Ministrstvo za zunanje zadeve zgolj koordinator. Mi smo ta program sprejeli za obdobje 2006–2008, potem pa je bila na vrsti madžarska stran, da pripravi nov program. Žal smo šele letos februarja dobili prvo besedilo novega programa za sodelovanje na področju izobraževanja, znanosti in kulture. Moram reči, da mi takšne programe podpiramo, tudi sam osebno. Ne vidim nobenega problema, če bi v okviru tega programa še posebej eksplicitno poudarili vzajemno spoznavanje in promoviranje jezikovnih, zgodovinskih, etnografskih, kulturnih značilnosti in drugih specifik narod oziroma držav. Kar se tega tiče, mi to lahko nadgradimo v smislu, kot predlagate. Sam pa ocenjujem, da bi moral vsak takšen program vsebovati vse te vsebine. Zdaj lahko tudi povem, da je ta program v pripravi, zlasti na resorjih, ki sva jih omenila: izobraževanje, kultura. Vendar moram reči, da je tukaj veliko pripomb, veliko usklajevanj. Upam, da bo ta program čim prej pripravljen, vendar v tem trenutku vam ne upam dati ocene, kdaj bo ta program pripravljen. Jaz bi si zelo želel, da bi to bilo do junija, ker takrat imam predviden tudi uradni bilateralni obisk v Budimpešti, in bi seveda rad, da bi bil ta program do takrat zaključen, pripravljen. Morda bi ga lahko celo tam podpisal. Toliko vam lahko dam z moje strani. Je pa res, kot sem rekel, Ministrstvo za zunanje zadeve je samo koordinator; vsebino pa nosijo zlasti Ministrstvo za izobraževanje in znanost ter Ministrstvo za kulturo. Bomo pa predlagali to nadgradnjo, ki jo tudi vi spodbujate.
Hvala. Dr. László Göncz zahteva dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, zgolj v enem delu, sicer se zahvaljujem gospodu ministru za korekten odgovor. Žal se zavedamo tega, da je prišlo do velikega zamujanja z madžarske strani, kar se tiče tega predloga. V bilaterali so bile omenjene tudi neke druge nianse, ki jih zdaj ne bom omenjal. Dejstvo je, da tega objektivno dolgo ni bilo. Sprašujem vas zgolj v tistem delu, kjer se sicer tudi strinjava, da je vsebinska plat kompetenca obeh ministrstev, torej v koordinaciji določene dopolnitve ali določene vsebine neposredno vaše ministrstvo tudi ne posega oziroma niti ne sodeluje; ali pa zunanje ministrstvo daje le neko dokončno obliko temu programu. Zgolj toliko bi prosil za dopolnitev odgovora.
Hvala. Odgovor bo dopolnil minister za zunanje zadeve gospod Karl Viktor Erjavec. Izvolite.
Primarni namen teh programov je pravzaprav res, da se bolje med seboj spoznavamo, in zaradi tega se povsem strinjam s vašim predlogom, da nadgradimo ta program tudi s temi vsebinami, ki ste jih predlagali. Mi bomo kot koordinator in kot tisti, ki je potem odgovoren za končno obliko tega programa, resornim ministrom predlagali, da dopolnijo program tudi s temi vsebinami. Mislim, da tudi madžarska stran ne bo nič imela proti temu, da nadgradimo še s temi vsebinami, ki jih predlagate. So v duhu tega, kar pravzaprav želimo doseči s tem programom.
Hvala. Gospa Eva Irgl bo zastavila vprašanje ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani kolegice, kolegi, spoštovani gospod minister! Ker sem vam že na prejšnji seji Državnega zbora zastavila podobno vprašanje v zvezi z integriteto funkcionarjev ter v zvezi z nespoštovanjem zakonodaje, danes ne nameravam imeti dolgega uvoda v ta vprašanja. V skladu z vnaprej napovedanim vprašanjem vas sprašujem naslednje: Ali bi moral funkcionar, ki ne ravna v skladu z Zakonom o integriteti in preprečevanju korupcije ter ravna koruptivno, odstopiti s svojega položaja? To je moje prvo vprašanje in seveda nanj zahtevam kratek in jedrnat odgovor. In drugo vprašanje: Ali bi moral funkcionar odstopiti s položaja, če je kršil večje število zakonov, če je kršil Ustavo Republike Slovenije in s tem obenem tudi kršil človekove pravice in če ni s tem deloval v skladu z Zakonom o integriteti in preprečevanju korupcije? Ali mora takšen funkcionar odstopiti s svojega položaja? Hvala.
Hvala. Odgovor bo podal minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Spoštovani poslanke in poslanci, spoštovana poslanka Eva Irgl! Odgovor je odvisen od okoliščin, zato gremo najprej po vrsti. V primeru kršitve Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije – za različne kršitve predpisuje zakon različne postopke, na podlagi katerih se potem ugotavlja, ali bi moral posameznik v določenem primeru odstopiti s svoje funkcije. Včasih gre za politično sankcijo, včasih gre za prekrškovno sankcijo, včasih gre za upravno sankcijo. Enak je tudi moj odgovor na drugo vprašanje. Ne boste od mene slišali, da bi vsakdo, ki krši katerikoli zakon, moral zapustiti neko funkcijo, ker je to odvisno od funkcije in ker je to odvisno od teže kršitve. Če bi bilo namreč tako, danes v tem parlamentu večina poslancev oziroma noben od poslancev, ki ima vsaj dva mandata, ne bi mogel več sedeti. Ta parlament je v pretekli sestavi sprejel vrsto zakonov, ki jih je Ustavno sodišče razveljavilo. Konkretno vlada Janeza Janše, ZUJF je bil recimo razveljavljen že štirikrat na Ustavnem sodišču, da o Zakonu o telekomunikacijah in tako naprej ne govorimo. Zdaj govorim samo o tej vladi, ker ste pač vi me vprašali. Enako, recimo, pomeni kršitev zakona napačno parkiranje. To je kršitev zakona. Ali mora funkcionar, ki je napačno parkiral, odstopiti? Ali bi moral funkcionar, ki ne sprejema pošiljk tožilstva in sodišča, odstopiti? Vprašanje je preširoko, da bi lahko nanj odgovoril brez nianse. Verjamem pa, da boste te nianse postavili v vaši dopolnitvi vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Eva Irgl zahteva dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, vedno se izmikate natančnim odgovorom na jasno zastavljena vprašanja. Nisem vprašala nič takega, ker vi ne bi mogli odgovoriti. Vprašala sem vas, če lahko funkcionar, ki ne ravna v skladu z Zakonom o integriteti in preprečevanju korupcije, ter je dokazano, da je ravnal koruptivno, še ostane na svojem položaju. Seveda imam v mislih generalnega državnega tožilca gospoda Zvonka Fišerja. Iz vašega odgovora pa je jasno razvidno, da za vas korupcija ni problem, pa čeprav ste bili prej predsednik Komisije za preprečevanje korupcije in ste danes pravosodni minister – torej tisti, ki ste dolžni prvi zasledovati cilje transparentnosti. Ampak za vas korupcija ni problem. Na zadnji seji sem vas vprašala, kako nameravate zaradi spornih in kompromitiranih oseb na vrhu pravosodne veje oblasti doseči oziroma zaščititi integriteto sodstva in tožilstva. Kaj ste mi odgovorili? Odgovorili ste mi, da se ne morete strinjati z mojo ugotovitvijo, da je na vrhu tožilstva kompromitirana oseba. Spoštovani gospod minister, ne samo da je na vrhu tožilstva kompromitirana oseba, na vrhu tožilstva je sedaj tudi koruptivna oseba. To je dokazalo Upravno sodišče, tako je rekla Komisija za preprečevanje korupcije, ko ste jo vi vodili. Takrat ste v tem primeru zaznali sum koruptivnega ravnanja. In nazadnje je to rekla tudi Komisija za preprečevanje korupcije pod vodstvom gospoda Štefaneca. In zato vas, spoštovani minister, sprašujem: Ker dr. Zvonko Fišer ni odstopil s svojega položaja – pa čeprav bi moral in to nemudoma, ker je ravnal koruptivno –, ali boste takoj zahtevali njegov odstop, in to javno danes na seji? Če pa ne bo odstopil, ali boste zaradi zaščite pravosodnega sistema odstopili sami? Odstopili sami, čeprav bi morali že zaradi kršenja zakonodaje in Ustave Republike Slovenije. Hvala.
Hvala. Odgovor bo dopolnil minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič.
Hvala lepa za besedo. Prosim vas, ne polagajte mi besed v usta. Ostro zavračam to, kar ste rekli, da sem s prejšnjim odgovorom absolutno pokazal, da zame korupcija ni problem. To je zlonamerno podtikanje, ampak razumem – kamere so vključene. Kar se tiče drugega, ravno tako vam zadnjič nisem odgovoril, da se ne strinjam s tem, da na vrhu tožilstva niso kompromitirane osebe. Vi ste imeli štiriminutni uvod, kjer ste dvema predstojnikoma, predsedniku Vrhovnega sodišča in generalnemu državnemu tožilcu, našteli malo morje očitkov – kršitve človekovih pravic, korupcija, kršitve zakonov in tako naprej. In sem rekel, da se s tako pavšalno oceno ne morem strinjati v sami podmeni. Kar se pa tiče konkretne zadeve v povezavi z generalnim državnim tožilcem, pa mislim, da sem prvi korak in svoj odnos do ugotovitev KPK, odločitve Upravnega sodišča, ugotovitev nadzorne skupine Ministrstva za pravosodje in inšpekcije za javni sektor izkazal s tem, da sem nekaj dni po dogodku storil to, kar sem lahko. To pa je, od predsednice Državnotožilskega sveta sem zahteval poročilo in potem bomo videli, kako bo postopek naprej tekel. Če bi bil na vašem mestu kot poslanec, bi se lahko tudi vrednostno do tega opredelil, izjasnil. Ker pa sem minister za pravosodje, ki ima določeno procesno vlogo v postopku morebitne razrešitve generalnega državnega tožilca, je pa edino pošteno, primerno in pravilno, da počakamo na odločitev Državnotožilskega sveta, postopek pa sem sprožil. In to je v tem trenutku vse, kar lahko storim. Če bo, ko bo in če ne bo, je pa vprašanje, ali bi bila čebula čebula, če ne bi imela "če". Hvala.
Hvala. Gospa poslanka Eva Irgl želi postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava. Izvolite.
Najlepša hvala. Seveda zahtevam, da se opravi na naslednji seji razprava o odgovoru ministra, kajti minister praktično ni odgovoril na nobeno moje vprašanje. Tukaj je treba pojasniti, da je generalni državni tožilec dr. Zvonko Fišer ravnal nezakonito in koruptivno. In tega si nismo izmislili mi v SDS, pa čeprav že dolgo časa opozarjamo na to dejstvo. V primeru zaposlitve gospoda Boštjana Škrleca na mesto generalnega direktorja tožilstva je bila ta zaposlitev koruptivna in nezakonita, je naprej ugotovilo Upravno sodišče. Potem je se prav tako skozi nadzor, ki je bil storjen s strani tedanjega ministra za pravosodje dr. Senka Pličaniča, ugotovilo, da je prišlo do nezakonite zaposlitve. Nato je tako ugotovila Komisija za preprečevanje korupcije, ki jo je vodil mag. Goran Klemenčič, danes minister za pravosodje. Tudi zato sem pričakovala, da bo ta zadeva z dr. Zvonkom Fišerjem šla hitreje in da bo minister pokazal svojo avtoriteto in zahteval odstop generalnega državnega tožilca. Komisija za preprečevanje korupcije pod vodstvom gospoda Štefaneca je tudi jasno povedala, da je v primeru te zaposlitve prišlo do koruptivnega ravnanja. Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije pravi, da je integriteta pričakovano delovanje posameznikov in organizacij pri preprečevanju in odpravljanju tveganj, da bi bila oblast, funkcija, pooblastilo ali druga pristojnost za odločanje uporabljena v nasprotju z zakonom, pravno dopustnimi cilji ali etičnimi kodeksi. In seveda integriteta ni vezana samo na to definicijo ali pa samo na trenutno funkcijo, ki jo nekdo opravlja, ampak predstavlja način ravnanja določenega posameznika. In tukaj moram reči, da ste me, spoštovani gospod minister, zares razočarali, ker se niste jasno postavili za transparentne zadeve, da niste jasno obsodili koruptivnega ravnanja dr. Zvonka Fišerja, pa čeprav smo že precej dolgo razpravljali o tem in tudi ugotovili, da na takšnem mestu pač ne more biti oseba, ki je nedvomno že v prejšnjem sistemu kršila človekove pravice; danes pa je ravnala tudi dokazano koruptivno. Tukaj bi vendarle pričakovala več vaše moči, da se takšna ravnanja ne bi odvijala in da posamezniki potem, če pride do takšnih ravnanj, sprejmejo tudi odgovornost. In zato želim, da se opravi razprava v skladu s Poslovnikom. Najlepša hvala.
Hvala. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 21. aprila 2015, v okviru glasovanj. Gospod Benedikt Kopmajer bo zastavil vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica, spoštovana ministrica, minister, spoštovani kolegice in kolegi! Glede na prakso iz prejšnjih let, ko so obljube vlad in ministrov o izgradnji tretje razvojne osi ostale nerealizirane, smo sedaj koroški poslanci, smo sedaj poslanci ubrali drugo pot. Pogosteje vas bomo opominjali na dane obljube. Spoštovani gospod minister! 25. marca letos ste med obiskom Vlade Republike Slovenije na Koroškem predstavili aktivnosti za izgradnjo severnega dela tretje razvojne osi. Zavezali ste se, da se bodo za odsek med Velenjem in Slovenj Gradcem v letošnjem letu začele aktivnosti projektiranja 17,5 km hitre in 1,9 km navezovalne ceste. Kot mi je znano, trenutno teče postopek za pridobitev okoljevarstvenega soglasja, ki naj bi bilo po vaših zagotovilih izdano še v tem mesecu. Do leta 2018 naj bi bila izdelana projektna dokumentacija. Sledili pa naj bi postopki pridobivanja zemljišč. Pričetek gradnje tega odseka tretje razvojne osi je predviden v letu 2019. Zato vas, spoštovani minister, sprašujem: Kakšne aktivnosti za začetek projektiranja so že bile izvedene s strani ministrstva oziroma družbe Dars, ki naj bi vodila to investicijo? Kdaj lahko pričakujemo začetek projektiranja? Ali je okoljevarstveno soglasje za ta odsek že dano oziroma kdaj se ga lahko pričakuje? Prosim za vaše odgovore tudi v pisni obliki, ker smo mnenja, da so takšni izdelki bolj obstojni. Hvala lepa.
Hvala. Odgovor bo podal minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana kolegica ministrica! Zahvaljujem se za postavljeno vprašanje. Kot že rečeno na obisku na Koroškem, se zavzemamo, da se postopki in aktivnosti na izvedbi tretje razvojne osi, na severnem in južnem delu, peljejo naprej. Vaše vprašanje se konkretno nanaša na tako imenovani srednji del tretje razvojne osi, na severnem delu od Velenja do Slovenj Gradca, kjer je trasa že umeščena v prostor in se sedaj izvajajo priprave na začetek projektiranja. Če sem bolj konkreten, kaj smo naredili do sedaj – te aktivnosti na izvedbi projektiranja so uvrščene v tako imenovani načrt izvajanja koncesije družbe Dars za leto 2015, ki je tik pred formalno potrditvijo na ministrstvu in tudi s strani nadzornega sveta. Potem bodo vzpostavljeni tudi formalni pogoji, da te aktivnosti potem na izvedbi razpisa za pridobitev projektanta za izvedbo projektiranja za projekt, za pridobitev gradbenega dovoljenja tudi stečejo. V letošnjem letu je predvideno, da se bo to javno naročilo oddalo in da se bo s projektiranjem na tem odseku tudi začelo. V letu 2016 in 2017 naj bi to projektiranje potekalo in v letu 2017 se pričakuje, da bo tudi zaključeno. Paralelno bi se potem začelo tudi že z odkupi zemljišč, se pravi 2017, 2018; tako da bi bili v letu 2019 dejansko izpolnjeni pogoji, ko bi lahko bilo pridobljeno gradbeno dovoljenje in bi se lahko pričelo s samo izvedbo gradnje. Če še orišem ta del, ki se nanaša na okoljevarstveno soglasje, ki je tudi neke vrste podlaga oziroma z njim se oddajo projektni pogoji za projektiranje. Ta upravni postopek ravno tako vodi Dars. Vloga je že bila oddana s strani Arsa – Agencije Republike Slovenije za okolje, je bil podan zahtevek za dopolnitev vloge. Ta dopolnitev Vloge je bila s strani Darsa že tudi podana. Pričakujemo tudi, da bo okoljevarstveno soglasje izdano v drugi polovici meseca maja. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jože Tanko bo zastavil vprašanje predsedniku Vlade dr. Miru Cerarju v funkciji ministra za izobraževanje, znanost in šport, ki je svojo prisotnost opravičil. Prosim, da se izjasnite, ali želite ustni ali pisni odgovor predsednika. Hvala.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Dejstvo je, da je Slovenija precej zbirokratizirana država in smo prenormirani oziroma imamo preveč zakonodaje praktično v vseh družbenih podsistemih. Še posebej je to značilno za šolstvo, ki je bilo vedno podvrženo – tudi že v preteklih mandatih, v času gospoda Gabra – pretirani birokratizaciji oziroma pretiranemu normiranju, kajti takrat se je praktično vse predpisovalo. Dva dneva nazaj, v petek je bil na Odmevih med drugim tudi eden izmed ravnateljev osnovne šole, ki je povedal, da ureja šolstvo približno tisoč 200 strani predpisov in da en poslovodni organ, se pravi ravnatelj ali svet šole, zaradi take količine predpisov ne more kvalitetno opravljati funkcije; pedagoški proces pa praktično sploh ni več pedagoški proces, ampak samo še izpolnjevanje obrazcev. Leta 2009 je tedanji minister za šolstvo gospod Lukšič ustanovil neko delovno skupino, ki je imela posebno nalogo, da poenostavi, debirokratizira postopke v šolstvu. To delovno skupino je takrat vodil gospod Miro Cerar in 15. junija 2010 sta imela tedanji minister Lukšič in vodja te delovne skupine tiskovno konferenco, na kateri je bilo zagotovljeno, da bo že do konca leta 2010 vse tisto, kar je ta delovna skupina ugotovila, zapisano v šolski zakonodaji, se pravi v Zakonu o financiranju vzgoje in izobraževanja in Zakonu o osnovni šoli. Dejstvo pa je, da se najbrž od tega ni zgodilo popolnoma nič. Niti ena ugotovitev iz leta 2010 ni bila zapisana oziroma spremenjena v zakonu. Ker je gospod Cerar sedaj predsednik Vlade že osmi mesec in da je v tem času postal že dvakrat minister za šolstvo, bi od njega pričakovali, da bi vsaj tisto, kar je ugotovil leta 2009 in 2010, zapisal oziroma zahteval od svojih ministrov, da zapišejo v šolsko zakonodajo. Imel sem namen to vprašati predsednika Vlade tudi sedaj, ko je ponovno minister za izobraževanje. Žal nisem zaznal, da bi se gospod Cerar opravičil. Kljub vsemu želim ustni odgovor. Hvala lepa.
Hvala. Opravičilo smo prejeli pisno. Na naslednji seji bo predsednik Vlade odgovoril ustno. Zdaj ima besedo gospa Violeta Tomić, ki bo zastavila vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu, ki je opravičeno odsoten. Prosim, da v tem delu poveste, ali želite pisni ali ustni odgovor. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Ker imamo enega ministra tukaj, bom zadovoljna z ustnim odgovorom. 18. 2. 2015 je v Državnem zboru potekala skupna seja Odbora za gospodarstvo in Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, na kateri je bila na zahtevo Združene levice obravnavana problematika Kobilarne Lipica. Na seji sta minister Židan in državni sekretar na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Cantarutti, zatrjevala, da je za kobilarno zagotovljenih 5,74 milijonov evrov za izvedbo petih nujno potrebnih projektov; pogodbe pa naj bi bile podpisane že do konca februarja. Državni sekretar je na seji celo dejal, naj nas nič ne skrbi, saj bodo ti projekti zagotovo šli v realizacijo. V zadnjih tednih pa mediji razkrivajo, da se v Kobilarni Lipica nekaj dogaja, da nekatera dela že potekajo; Vlada Republike Slovenije in pristojna ministrstva pa potrebnih pogodb za financiranje projektov kljub danim obljubam še niso podpisala. Zaradi tega vas sprašujem: Zakaj sta obe ministrstvi zatajili in še vedno nista zagotovili že obljubljenih sredstev za najnujnejše investicije? Kdaj bodo podpisane pogodbe za izvedbe del? Kako boste zagotovili, da se bo v Kobilarni Lipica izvedlo vseh pet nujno potrebnih investicij? In kdaj bosta realizirana oba sklepa, sprejeta na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano z dne 18. 2. 2015? Hvala.
Hvala. Odgovor bo podal minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravko Počivalšek.
Spoštovana predsednica, poslanke in poslanci, poslanka Violeta Tomić! Odgovoril bom na del vprašanja, za katerega smo odgovorni in za katerega lahko dam verodostojne odgovore, s tem da je Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo odgovorno za tržni del Lipice, to pa je za Lipico Turizem. O sami kobilarni mi v imenu Ministrstva za kmetijstvo ne moremo govoriti. Nihče ni zatajil aktivnosti, potekajo skladno s predpisanimi procedurami, vloga je bila s strani našega ministrstva posredovana v potrditev na organ za upravljanje in ta mora izdati odločbo o potrditvi projekta. Po prejemu odločbe bomo na MGRT takoj pripravili in podpisali z upravičencem Kobilarno Lipica pogodbo o sofinanciranju, ki je podlaga za črpanje sredstev. Res pa je, da smo na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo temeljito preštudirali vlogo in da sem se moral med dvema slabima rešitvama odločiti za manj slabo. Zakaj to govorim? Ker je v tem delu od 5 milijonov iz kvote turističnega denarja predvidena sanacija veterinarske ambulante, še pa še zadev, ki ne sodijo v ta kontekst; vendar sem kljub vsemu to zadevo podpisal in posredoval organu upravljanja, ker je pač nemogoče izkoristiti ta denar v letošnjem letu za kaj drugega kot za to, kar je bilo predvideno. Imam pa vsebinske težave s tem, kar sem naredil, ker smatram, da bi, če bi bilo dovolj časa, bilo treba te zadeve rešiti na drugačen način. Drugič, za pravilno in pravočasno izvedbo investicije je odgovoren upravičenec, to je Kobilarna Lipica. Iz temeljnega načrta o sami vlogi izhaja, da bo celotna investicija predvidoma zaključena do novembra 2015. Glede na kratek časovni rok za izvedbo bomo tudi na MGRT ta postopek spremljali in spodbujamo proces na organu upravljanja, da se ta zadeva čim prej zaključi. Zadnji del oziroma tretji del vprašanja – realizacija sklepov Odbora za gospodarstvo. Načrt upravljanja pripravljajo upravljavci zavarovanega območja, na MGRT bomo pri tem projektu sodelovali in sodelovali predvsem pri vsebinah, ki se nanašajo na naše področje. Nimamo pa neposrednega vpliva na to, kdaj bo ta načrt poslan v potrditev na Vlado Republike Slovenije. In drugi sklep odbora, ker je pač enoletno obdobje za pripravo strategije, in sicer po pripravi poročila SDH glede na navedeno izhaja to, da je SDH poročilo pripravljeno. Verjamem, da bo v najkrajšem času Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano pristopilo k pripravi te zahtevane strategije. Še enkrat poudarjam, da bomo mi pri tej zadevi samo sodelovali, se pa v večji meri skupaj s SDH ukvarjamo z vprašanjem dolgoročne rešitve Lipice Turizma, za katerega pa spet smatram, da bo moral biti na nek način nazaj povezan s Kobilarno. Osebno menim, da je rešitev, ki je zdaj ločena rešitev, ki lahko pomeni na nek način životarjenje, ne pa dolgoročnega razvoja obeh delov, čeprav bosta ločena; ampak morajo biti zadeve rešene, naprej gledano, skupaj.
Hvala. Gospa poslanka Violeta Tomić zahteva dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo. Jaz se zavedam, da je vaše ministrstvo odgovorno predvsem za ta del, ki pokriva Lipico Turizem; in da je Kobilarna Lipica druga zgodba, ki jo pokriva minister Židan. Vendar tako, kot ste sami ugotovili, eno brez drugega ne bo šlo. Na tej seji smo imeli predstavnike SDH, sindikatov, sveta zavoda, Računskega sodišča in vsi so ugotavljali, da se morata vzporedno razvijati oba sektorja. Zanima pa me: Kako ste in ali ste sploh uredili neurejeno stanje pri zemljiškoknjižni evidenci? Kot vemo, ta dva sektorja posegata en v drugega. Ali se boste zmenili, kdo in kako bo financiral katerega od teh sektorjev. Hvala.
Odgovor bo dopolnil minister za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravko Počivalšek. Izvolite.
Situacija je zapletena, ker je treba pri prenosu na Lipico Turizem rešiti tri ključne zadeve, in sicer, prvič, vprašanje najemnine za hotele; drugič, vprašanje najemnine za golf igrišče in tretjič, rešiti vprašanje vlaganj Lipice Turizma v stavbo tistega objekta na tem področju. Ampak to so zadeve, ki jih moramo in bomo rešili; čeprav v tem trenutku lahko samo diplomatsko rečem, da so zadeve v procesu reševanja. Nisem zadovoljen s hitrostjo tega, kar počnemo, ampak verjamem, da bomo našli skupaj rešitev v smeri skupnega trženja vsega, kar se na področju Lipice dogaja. Tudi kobilarna, ki je pač en gospodarski objekt, rabi za svoje poslovanje tržni pristop. In verjamem, da bomo tukaj skupaj z Lipico Turizmom naredili en korak naprej – z nadgradnjo te delilne sheme, ki zdaj velja in za katero verjamem, da ni dobra. Za zaključek bi rekel samo to, da je ključno za to zadevo, da najdemo ljudi, ki bodo ta del peljali; ker če kje, tukaj velja, da je od ljudi, ki to zadevo vodijo, odvisno, kam bo ta stvar šla. Mi s strani države lahko samo ustvarjamo pogoje in spodbujamo pravo usmeritev.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik bo zastavil vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Ker je dr. Dušan Mramor odsoten, prosim, da se opredelite do načina odgovora. Hvala lepa.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Ministru za finance zastavljam vprašanje v zvezi z upravljanjem državnega premoženja, in sicer bo zelo kratko to vprašanje. Kdaj bo Vlada Republike Slovenije v Državni zbor poslala klasifikacijo naložb in strategijo upravljanja naložb državnega premoženja? Po Zakonu o Slovenskem državnem holdingu bi se moralo to zgoditi že julija 2014. V Poslanski skupini SDS so nam predstavili osnutek predstavniki Ministrstva za finance. Nekakšna obljuba pred približno več kot enim mesecem je bila, da naj bi v začetku aprila tudi poslana. Zdaj se mesec april počasi končuje, nimamo v Državnem zboru ne klasifikacije, ne strategije za upravljanje državnega premoženja; podobna zgodba oziroma enaka zgodba je s kandidati za člane nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga. Na drugi strani pa vidimo, da verjetno to niso najbolj pozitivni signali tudi za sam proces privatizacije, ki v danem trenutku poteka. Poteka privatizacija več kot desetih naložb, ki je soglasje dal Državni zbor junija leta 2013. Mislim, da si zaslužimo spoštovanje tega zakona in da bi klasifikacija ter strategija upravljanja čim prej prišla v Državni zbor. Mislim, da je bilo že več teh vprašanj danih, neke obljube s strani vlade Mira Cerarja so bile vedno dane, vendar do same realizacije ni šlo. Slovenski državni holding je še vedno brez nadzornega sveta. Slovenski državni holding je še brez klasifikacije naložb in Slovenski državni holding je brez strategije za upravljanje kapitalskih naložb. Mislim, da so to zelo negativne posledice, zato bi rad pisni odgovor ministra za finance, kdaj bo Vlada Republike Slovenije v Državni zbor poslala predlog klasifikacije naložb in strategijo upravljanja državnega premoženja.
Hvala lepa. Gospa Janja Sluga bo postavila vprašanje ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Gospod minister, gospa ministrica, kolegi! Ustno poslansko vprašanje ministru je vezano na ukrepe za racionalizacijo poslovanja državne uprave, in sicer gre za vprašanje, ki se veže na dve področji. Prvo vprašanje se navezuje na javno naročanje, ki je s spremembo Zakona o državni upravi prešlo iz Ministrstva za finance na Ministrstvo za javno upravo. Kot je bilo že napovedano, na Ministrstvu za javno upravo pripravljate nov zakon o javnem naročanju, ki sledi Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. 2. 2014 o javnem naročanju ter Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. 2. 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnost v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev. Zanima me: V kakšni fazi je priprava nove zakonske ureditve na področju javnih naročil? Kakšni učinki se pričakujejo na strani naročnikov in na strani ponudnikov? Ali lahko pričakujemo krajše roke za izvedbo postopkov in realizacijo izvedbe javnih naročil? Ali se načrtujejo spremembe glede pritožbenih postopkov in pravnega varstva ponudnikov, ki bi naj bil bolj učinkovit? Ali bo nov zakon prinesel večjo transparentnost pri javnih naročilih? V zvezi z javnim naročanjem me zanima: Kaj konkretno je bilo na tem področju že storjenega? Nadalje me zanimajo podatki o načrtovani reorganizacij informatike v državni upravi. Minister, že na svoji predstavitvi, ko ste bili še kandidat za ministra, ste poudarjali in spregovorili o načrtih za združevanje, poenotenje oziroma centralizacijo na področju informatike v državni upravi. Zato me zanima: Ali se na tem področju že kaj premika? Kaj je bilo že storjenega? Kakšna je časovnica? Ali je vaše ministrstvo naletelo na kakšne ovire v smislu, kako bo reorganizacija oziroma racionalizacija informatike vplivala na informacijska podjetja? Kakšni finančni učinki so načrtovani? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Boris Koprivnikar, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci! Kot vam je znano, iščemo načine za racionalizacijo, ki pa hkrati ne pomenijo zmanjšanje učinkovitosti določenih funkcij. Taki primeri so tudi bolj učinkovito javno naročanje ter informatika. Glede novega zakona – ta je v zaključni fazi. Ravno danes zjutraj smo na kolegiju potrdili tudi, da gre v javno razpravo. To pomeni, da bo do konca tega meseca s 30-dnevnim rokom v javni razpravi. Pripravili smo ga pa že do te faze v sodelovanju s številnimi deležniki, tudi Gospodarsko zbornico, obrtno zbornico. Koalicijsko smo ga usklajevali in prejeli desetine predlogov, ki smo jih že upoštevali v pripravi tega besedila, ki gre sedaj v javno razpravo. V celoti se bo s to novo zakonodajo postopno implementiralo tudi elektronsko javno naročanje. V dveh letih bo postalo obvezno, zato se bodo še dodatno skrajšali roki. Pogostejše se bodo uporabljala merila za izbor ponudbe na podlagi razmerja med ceno in kakovostjo; in ne zgolj ponudbe na podlagi najnižje cene ob oddaji, ker te so se pogosto izkazale kot škodljive. Spodbujamo naročanje inovativnih, okoljsko in družbeno sprejemljivih naročil; torej se tudi to v zakonu že uporablja kot kriteriji, ki jih moramo upoštevati pri vrednotenju naročil. Večja dostopnost trga javnim naročilom se s tem zakonom odpira malim in srednjim podjetjem, ker se zahteva razbijanje naročil. Oziroma je treba razložiti, da naročilo ni razbito na sklope s posebno obrazlago, in ne ravno obratno, kot je sedaj, da je to dostopnejše za mala podjetja. Spreminja se neposredno poslovanje oziroma oddajanje naročil med javnimi subjekti, kar pomeni, da se med dvema javnima subjektoma lahko dogovorijo za izvajanje neke funkcije na bolj enostaven način. Bolj fleksibilna je uporaba pogajanj, ki jih smatramo kot enega zelo učinkovitih. V celotni sistem javnega naročanja je vključena tudi tako imenovana socialna horizontalna klavzula, ne samo protikorupcijska, kar pomeni, da tudi v primeru, ko naročniki kršijo oziroma če ne izpolnjujejo socialnih kriterijev ali med izvajanjem naročila kršijo socialne kriterije, to pomeni, da je že zadosten razlog, da se naročilo ne odda oziroma da se sama pogodba tudi kasneje prekine. Mogoče še nekaj novosti, da se bo v odprtem postopku zahtevalo preverjanje izpolnjevanja pogojev samo za izbranega ponudnika in ne za vse, ki so oddali, kar bistveno skrajša postopke. Poenostavljeno ostaja naročilo male vrednosti pod pragom. Sedaj ga imenujemo naročilo male vrednosti, pa vendar bo tudi ta postopek zelo transparenten. Večjo fleksibilnost pa dopuščamo pri plačevanju podizvajalcev, in sicer na tak način, da se že ob naročilu podizvajalci lahko opredelijo, ali želijo biti direktno poplačani v celotni verigi, ne samo prvi podizvajalec; ali pa zaupajo izvajalcu, da bo prevzel tudi obveznosti do njih. Na tak način rešimo celotno verigo podizvajalcev in ne samo prvega, kot je bilo do sedaj. Kot rečeno, pogoj ni samo, da ima ponudnik plačane davke, ampak je pogoj tudi, da ima poravnane vse socialne obveznosti. Glede urejanja pravnega varstva pa moram povedati, da to ni predmet tega zakona, da sicer načrtujemo v nadaljevanju tudi prevetritev tega področja, vendar ta zakon ne ureja tudi pravnega varstva, ki je za enkrat urejen z Državno revizijsko komisijo. Takoj potem, ko ta zakon gre na svojo pot sprejemanja, se tudi lotimo zakonodaje na področju pravnega varstva. Se pa transparentnost povečuje tudi zato, ker bodo naročniki na portalu objavljali ne samo oddana naročila, ampak tudi sklenjene pogodbe; in na tak način bo vsem omogočeno, da bodo tudi pogodbe kot take javno dostopne. Se pa prvič lotevamo letos tudi področja zdravstva, treh javnih naročil. Vlada je že sprejela sklep v začetku marca za nakup zdravil, medicinsko tehničnih pripomočkov, plenic, rokavic, igel, dilatacijskega materiala in katetrov. To naročilo bo zavezujoče za vse bolnišnice, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija in ta trenutek že poteka prva priprava na prvo naročilo, zbiranje potreb. Na kratko mogoče še področje informatike. Državni računalniški oblak se vzpostavlja. Praktično vsa večja naročila, razen dveh zaključnih za nakup strojne in dela programske opreme, so že oddana ali v teku, prenavlja se HKOM – centralno omrežje. Natančni finančni načrt se bo objavil oziroma predstavil konec maja. Smo pa že imeli tudi veliko sodelovanja in tudi prestavitev za konsolidacijo kadra. Ravno v prejšnjem tednu smo izvedli informativni dan za zaposlene informatike. Glede samega odnosa do informacijskih podjetij pa moramo ugotoviti, da se je odnos informacijskih podjetij do tega skupnega projekta zelo spremenil, ga zelo podpirajo. Smo vložili veliko energije v komunikacijo s temi podjetji in danes ugotavljamo, da zelo konsolidirano pristopajo k temu projektu.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah bo postavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve, enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu, ki pa je opravičeno odsoten. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovana ministrica, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Name se je obrnil eden od kmetov, ki so mu izračunali pokojnino, s skrbjo, da je v Sloveniji še veliko takih primerov. On se je že enkrat sicer obrnil na sodišče pri določanju invalidnine, sedaj pa pri izračunu pokojnine. In pravi, da je teh primerov verjetno še veliko v Sloveniji in da so pokojnine nekaterim kmetom nepravično obračunane. To je moje poslansko vprašanje, ki je namenjeno tudi ministru za kmetijstvo, ker bi moral skrbeti za kmete. Po Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je bil sprejet leta 1983, Uradni list SRS, št. 27/1983, so se lahko zavarovali kot združeni kmetje. Ta status je po predpisih o združevanju kmetov, in to za polno pokojninsko dobo, v obsegu kot delavci v združenem delu. Prav tako so se lahko obvezno zavarovali tudi drugi kmetje in člani njihovih gospodarstev, ki so se v Sloveniji ukvarjali s kmetijsko dejavnostjo kot svojim edinim in glavnim poklicem. Med drugimi kmeti, zavarovanimi po 11. členu omenjenega zakona, so bili tudi takšni, ki so plačevali enako višino prispevkov za zavarovanje kot združeni kmetje, vendar jim sedaj Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje priznava manj pravic iz zavarovanja, kot da ne bi bili zavarovani za polni obseg pravic iz zavarovanja. Nekateri zavarovanci so se obrnili na sodišče, ki je ugodilo njihovem zahtevku in priznalo polni obseg pravic zavarovanja, ker so plačevali tudi polne prispevke. Sprašujem vas: Zakaj Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje tistim kmetom, ki so plačevali enako višino prispevkov kot združeni kmeti, ne prizna enakega obsega pravic iz zavarovanja? Kakšne ukrepe bosta pristojna ministra sprejela, da se odpravi takšna diskriminacija?
Hvala lepa. Gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak.
Spoštovani podpredsednik. Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Glede vprašanja, ki mi ga naslavljate, bi najprej želela pojasniti, da ni jasno opredeljena problematika oziroma ni opredeljeno, iz česa izhaja neenaka obravnava posameznih zavarovancev, ki opravljajo kmetijsko dejavnost. Prav tako je treba pojasniti, da na ministrstvu nismo seznanjeni s sodno prakso, ki jo navajate v vprašanju. Problematika, ki ste jo navedli, se nanaša na dve različni kategoriji zavarovancev–kmetov. Prvi kmetje, ki niso imeli statusa združenega kmeta, so bili zavarovani na podlagi 11. člena ZPIZ iz leta 1983 le za ožji obseg pravic, ne glede na višino zavarovane osnove, od katere so bili zavarovani po lastni izbiri; in ne glede na višino plačanega prispevka. Torej za ožji obseg pravic. Za te kmete je bilo določeno, da jim zaradi ožjega obsega zavarovanja ne pripadajo določene pravice; na primer: nimajo pravice do odmere pokojnine od najnižje pokojninske osnove, do odpravnine in oskrbnine, do varstvenega dodatka, do predčasne pokojnine, do delne pokojnine, pravic na podlagi druge in tretje kategorije invalidnosti, pravice do invalidnine, dodatka za pomoč in postrežbo ter do dodatka za rekreacijo upokojencev. Druga kategorija zavarovancev–kmetov, ki so bili zavarovani na podlagi 10. člena ZPIZ iz leta 1983, združeni kmetje, pa je plačevala prispevke ali za ožji ali za širši obseg. Za ZPIZ iz leta 1992 je bil določen mejni znesek, ki je omogočal posameznikom, da se zavarujejo ali za ožji ali za širši obseg. S tem je bila zagotovljena tudi kontinuiteta predpisa iz leta 1983. Zgoraj omenjena zakonska materija je bila skozi spremembe ZPIZ-1, ZPIZ-2 urejena tako, da je omogočala kontinuiteto predpisov iz leta 1983. Iz zgoraj navedenega izhaja, da je bila posameznim zavarovancem zakonsko omogočena vključitev v pokojninsko zavarovanje za ožji ali širši obseg iz tega naslova, pa tudi seveda različen obseg pravic. Z zakonom je sicer mogoče določiti drugačen način upoštevanja obsega pravic, vendar le za naprej. Pri priznavanju odmere pravic v tekočem obdobju za presojo obsega pravic pa se uporabljajo pravila, ki so veljala v času, ko je bila določena zavarovalna doba dopolnjena. Če je nekdo plačeval od 83 do 86 za ožji obseg, se mu torej upošteva sedaj, ko se upokoji, pač to razmerje. Lahko pa se je za naprej potem leta 1992 odločil drugače in če je znotraj te kategorije, je lahko odločal, ali plača za ožji ali širši obseg. Če je potem od takrat naprej plačeval za širši obseg, se mu glede na to odmerijo te pravice glede na širši obseg. Torej logika je, če sem plačeval za ožji, imam ožji obseg; če sem plačeval za širši, imam širši obseg. In znotraj te kategorije so nastajale razlike po 10. in 11. členu, ker gre v bistvu za enako kategorijo. Iz zgoraj navedenega izhaja, da ne moremo govoriti o diskriminaciji, saj se za vse zavarovance, ki so opravljali kmetijsko dejavnost in so bili vključeni v zavarovanje po prejšnjih predpisih, po ZPIZ-2 ohranja enaka ureditev tudi pred tem, tudi v novi ureditvi. Torej dejansko ni, ker o diskriminaciji govorimo, ko na nek način enake položaje obravnavamo različno. Tukaj pa, če se nekdo odloči, da se zavaruje za ožji obseg, se zavaruje za ožji obseg. Seveda iz tega izhaja, da ima tudi omejeno paleto pravic, ki so bile takrat opredeljene.
Hvala lepa. Zahtevate dopolnitev odgovora, gospod Zvonko Lah?
Očitno bom moral dopolniti vprašanje, potem pa pričakujem dopolnjen odgovor. Bom povedal konkretno. Na določeni kmetiji sta bila zavarovana oče in sin. Oče je bil združeni kmet, sin je bil lahko samo drugi kmet. Oba sta plačevala enake prispevke, enako višino prispevkov. In nosilec kmetije je bil lahko samo združeni kmet. Nato je prevzel za njim kmetijo sin. In na koncu, ko je on uveljavljal pravico do invalidnine, mu je bilo priznano, da je v tistih letih, ker ni bil združeni kmet, plačeval samo za ožji obseg pravic, čeprav je bila višina prispevkov enaka kot očetova, ki je plačeval za širši obseg, ker je bil združeni kmet. In ker mu te pravice niso bile priznane, ker se potem obračuna obdobje večinski del plačevanja teh pravic, se njemu ni priznalo teh nekaj let, ko je plačeval toliko, kot oče za širši obseg. Ampak njemu ni bil priznan širši obseg, ampak samo ožji obseg, čeprav sta plačevala enako. Potem mu je sodišče priznalo glede na višino prispevkov tudi za to obdobje širši obseg. In v tem primeru, če bi mu bil priznan pri obračunu pokojnine tudi ta del, ko je plačeval toliko, kot je plačeval oče za širši obseg, bi to zneslo več kot polovico pravic za širši obseg in bi bila pokojnina tudi približno 100 evrov višja. Ker se tako obračunava pokojnina. In on je prepričan, da bo na sodišču to dosegel, tako kot je že enkrat pri invalidnini, zato je mnenja, da tukaj ni pravičen obračun in da bi bilo treba zakonsko tudi nekaj rešiti.
Hvala lepa. Gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Jaz verjetno težko za nazaj, za 25 let nazaj popravljam vse krivice v tej državi, če je sploh krivica. Na začetku odgovora sem povedala, da sodne prakse ne poznam. Zdaj ste povedali, da gre za pravico do invalidnine, ne pa glede prispevkov. Jaz sem povedala v odgovoru, ja, da prvi kmetje, ki niso imeli statusa združenega kmeta, so bili lahko ne glede na vsoto, ki so jo plačevali, zavarovani samo za ožji obseg pravic, medtem ko drugi. In iz tega izhajajoč je potem ta ureditev, naprej od leta 1992 so imeli pa možnost, da se odločijo, ali ožji ali širši. In potem se je logika tega naprej v naslednjih zakonih, če tako rečem, po novelah ali spremembah Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju dopolnjevala – in je bila ta logika. Dejansko je bilo od 1983 do 1992, torej v nekem drugem sistemu, v neki drugi državi je bilo urejeno, kot je bilo urejeno. Zdaj težko za toliko nazaj komentiram. Dejstvo je, da takrat niso imeli možnosti zavarovanja za polni obseg; in iz tega so imeli omejene pravice ne glede na višino zavarovalne vsote, ki so jo plačevali. Če bo sodna praksa in ko se bo pokazala, jo bomo preučili in pogledali, kaj lahko, če bo treba karkoli za toliko nazaj spreminjati. Konkretnega primera ne poznam, več kot to težko komentiram; zakonsko je pa tako, da se je ta različna praksa tudi potem upoštevala v nadaljnjih zakonskih rešitvah, pri čemer pa so kmetje imeli možnost, da izbirajo med ožjim ali širšim obsegom; medtem ko v tem primeru, ki ga vi navajate, leta 1983 dejansko niso imeli te možnosti.
Hvala lepa. Postopkovno, izvolite, gospod Lah.
Gospod predsedujoči, jaz bi izkoristil to možnost, da se o tem opravi širša razprava, čeprav dvomim, da bo do le-te prišlo. Bom pa izkoristil ta čas, da še dodatno razložim zadevo. Sedaj gredo ti ljudje, ki so takrat plačevali, v penzijo. Sedaj se pokojnine obračunavajo, ne gre za neko spremembo za nazaj. Ker od tistega leta, tisto obdobje, kot ste sami povedali, niso imeli možnosti, da bi se drugi kmetje zavarovali za širši obseg. Čeprav so plačevali tudi prispevke za širši obseg, se jim le-ta ne priznava. In tukaj je krivica. Sodišče je v primeru, ko gre za enake kriterije pri določanju invalidnine, upoštevalo to, da se upošteva samo višina plačevanja prispevkov; ne pa, ali je bil združeni kmet – ker je bil lahko samo eden na kmetiji združeni kmet, drugi pa je lahko bil drugi kmet –, da je tu storjena krivica. Lahko se pa pozna sedaj pri izplačilu pokojnine, lahko tudi 100 evrov na mesec. Zato mislim, da bi bilo treba to urediti zakonsko, ne pa čakati, da mora vsak posameznik na sodišču dokazovati to pravico, da pride do te pravice. To ni za nazaj, ker se pokojnine zdaj obračunavajo. Mislim, da je zakon tako veleval, kot če si bil v partiji, boš imel sto evrov višje pokojnine; če pa nisi bil v partiji, takrat pa ne boš imel sto evrov. Ker združeni kmet in drugi kmet, pa je bil lahko samo eden združeni kmet, čeprav sta oba plačevala, obema je bila to edina dejavnost na kmetiji, oba sta dala denar za traktorje. Ima tudi podpisano pogodbo z zadrugo za odkup živine, pa kljub temu je slednji sedaj kaznovan s tem, da bo dobival 100 evrov manj pokojnine kot pa njegov oče, ki je bil takrat gospodar. Mislim, da bi bilo to krivico treba z majhnim popravkom zakona popraviti, preden bodo ljudje sedaj še morali dokazovati to pravico na sodišču. Pravna praksa je za primer invalidnine, ta gospod sedaj išče pravico tudi za pokojnino, ker je dal dva izračuna narediti. Na eni enoti so mu izračunali sto evrov manj kot na drugi, na eni enoti so upoštevali plačane prispevke; na drugi enoti pa tista določila iz zakona iz leta 1983, iz neke druge države.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo razpravljali jutri, 21. aprila 2015, v okviru glasovanj. Gospod Bojan Podkrajšek bo postavil vprašanje ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovani ministrici, spoštovani minister, cenjeni kolegice in kolegi! Moje vprašanje se nanaša na spoštovanega ministra za javno upravo Republike Slovenije. Ker se vse prevečkrat srečujemo s težko finančno situacijo v naši državi, ker ima država razno razna ministrstva, veliko svojih objektov, ki so prazni; na drugi strani pa ima Republika Slovenija veliko pogodb sklenjenih z zasebniki, za Davčni urad, za geodetsko službo, za razno razne službe v Republiki Sloveniji. Spoštovani minister, zanima me: Kakšne so te pogodbe, če te pogodbe "sedijo"? Bojim se, da so bile te pogodbe, ki seveda niso bile sklenjene v času vašega mandata, sklenjene že predhodno. Zanima me: Kakšne so te najemnine? Sam imam občutek, da so te najemnine bistveno previsoke. Na drugi strani me pa zanima, ker se tudi kdaj zgodi, da ima katero od ministrstev v kateri od občin svoje prostore, v neposredni bližini pa ima sklenjene pogodbe z zasebniki in so tudi vse tiste službe v tistem objektu. Moje vprašanje, spoštovani minister, se nanaša v skrbi, da bi lahko na tem področju prihranili veliko finančnih sredstev. Zanima me: Kakšne so te pogodbe, koliko je teh pogodb in kakšna je višina sklenjenih pogodb? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod Boris Koprivnikar, minister za javno upravo, izvolite.
Hvala, predsedujoči; poslanke in poslanci! Hvala za to vprašanje, ker se nanaša tudi na tisto področje, ki mene osebno tudi zelo žuli in je eno od tistih ključnih projektov, ki jih na področju centralizacije izvajamo. Tokrat govorimo o centralizaciji upravljanja s stvarnim premoženjem. Mi smo ravno v začetku aprila na vladi potrdili zagonski elaborat, ki smo ga pripravljali do zdaj tri mesece. V veliki meri smo se oprli tudi na tiste projekte, ki so bili že pripravljeni pred dvema letoma, za ustanovitev tako imenovanega sklada za upravljanje z nepremičninami. Tudi sami ugotavljamo, da prihaja do velikih razlik pri stroških najema. Če želite za ilustracijo, mi ugotavljamo, da se stroški najema na delovno mesto za primerljive urade na mesec gibljejo od 150 evrov pa tudi do preko tisoč 500 evrov; se pravi, da so enormne razlike. Vendar pa Ministrstvo za javno upravo nima vpogleda v te pogodbe, samo ne sklepa teh pogodb, niti nimamo formalne podlage do sklepa Vlade v aprilu za vodenje dejanske evidence. Čeprav smo že pred časom tudi vzpostavili tako imenovano aplikacijo APL in upravljavce nepremičnin pozivamo, da vanjo vpišejo podatke, da imamo vsaj nek grob pregled. Po sklepu Vlade je sedaj to spremljanje najemov prostorov postalo tudi obvezno. Še vedno pa nimamo vpogleda v pogodbe. Dejansko pa je s tem elaboratom projekta centralizacije ravnanja s stvarnim premoženjem predvideno, da se do 1. 2. 2017 prenese upravljanje z nepremičninami državnih organov – se pravi ministrstev, organov v sestavi, vladnih služb, upravnih enot in posrednih proračunskih uporabnikov, ki jih določi vlada – v skupno upravljanje. In to, kar ste vi omenili, da nekje obstaja prazen objekt, zraven se pa najema – zato želimo tudi s tem projektom centralizacije spodbuditi tako imenovani interni trg, da bomo maksimalno izkoristili tiste objekte, ki so nam dejansko na voljo. Je pa ob nekaterih praznih objektih, tudi v Ljubljani imamo dva velika, treba vedeti, da so to večinoma objekti, ki so za uporabo potrebni celovite prenove in investicij. In že v letu 2015 načrtujemo nekatere prenove in selitve, nekaj pa tudi v okviru energetske in druge celovite sanacije. Je pa objektov, ki jih država najema pri zasebnikih, če želite samo za primerjavo v kvadraturah, 142 tisoč kvadratnih metrov; objektov, ki jih najema pri javnih subjektih, je malo manj kot 59 tisoč kvadratnih metrov; vseh površin, ki jih država zagotavlja tem organom, se pravi tistih, katerih lastnik smo, je pa nekaj manj kot 674 tisoč kvadratnih metrov. Še vedno je velika večina objektov tistih, ki jih imamo v lasti. Ob tem pa recimo še za primerjavo, da najemamo pri javnih in zasebnih ponudnikih tisoč 400 parkirnih mest, medtem ko sami z lastnim premoženjem zagotavljamo 23 tisoč parkirnih mest. Ob tem je treba tudi vedeti, da za najeme dajemo mesečno, državnih in zasebnih, 85 tisoč evrov; od tega dajemo 27 tisoč mesečno za najeme zasebnikom. To je številka, ki niti ni tako zelo velika; vendar ko začnemo seštevati, vseeno postane večja. Ob tem pa dajemo skorajda milijon 900 tisoč evrov mesečno za vzdrževanje objektov, ki so sicer v lasti države. To so samo nekatere številke, toliko, da si lažje predstavljamo, kako velik je ta strošek najema zunanjih. Sicer je pomemben, je pa bistveno manjši, kot je vzdrževanje lastnih površin, ki jih zagotavlja država. Mogoče še glede pogodb. Mi smo že spodbudili najemnike, da prevetrijo pogodbe. Sedaj, ko je bil ta projekt centralizacije potrjen, bomo tudi vse najemnike seznanili s tem, kakšne so cene, ki jih dosegajo v primerjavi s povprečjem; zaradi tega, da bi jih spodbudili za ponovna pogajanja. Naslednji teden pa pričakujemo, da bo na vladi potrjen tudi tako imenovani selitveni načrt, kjer bomo poskušali zasledovati cilj, da organi delujejo čim bolj homogeno ter da se tudi vsaj za ta nova ministrstva čim prej uredijo umestitve tako, da bomo maksimalno izrabili prostore države in tudi zagotovili, da bodo ministrstva delovala čim bolj na eni lokaciji in ne razbito, tako kot se danes dogaja, včasih tudi na več kot desetih lokacijah. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Bojan Podkrajšek, dopolnitev.
Hvala, spoštovani minister, za vaš odgovor. Predvsem pa hvala za tisto, kar ste že storili, aktivnosti na tem področju. Kot sem že prej omenil, to ni vaše področje, kjer ste vi podpisovali pogodbe. Moram povedati, da sem bil v dveh občinah v Sloveniji in ko mi ljudje pokažejo objekt, ki ni tako velik, kjer se mesečno plačuje 15 tisoč evrov najemnine. Ko pogledaš starejši objekt, pomnožiš in vidiš, koliko stane danes novogradnja, in ko pomnožiš s tistimi 15 tisoč evri, je to na leto skoraj 200 tisoč evrov najemnine. Človeku se seveda poraja vprašanja, da je v tej pogodbi verjetno skrit še kakšen zajec, ki skače potem še kam drugam. V drugi občini, kjer sem bil, pa mi pokažejo objekt, ki je v državni lasti, 150 metrov stran pa sklenjena pogodba z ministrstvom. Spoštovani minister, kot laik sem prepričan, da bi se na tem področju ta časovnica obrestovala, če bi se pohitelo. Vem, da je postopek težek, da je to razmetano po več vejah v državi. Če bi tukaj pohiteli, se mi zdi prav in mislim, da bi se lahko zgodilo, da bi na tem področju veliko prišparali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Upam, da boste razumeli, da gre za 2 tisoč 400 objektov samo v državi in organov v sestavi. Tukaj ne štejemo objektov lokalnih skupnosti, ki jih je še bistveno več. V lanskem letu je bilo narejenih kar za 8 milijonov prenosov med lokalno skupnostjo in državo, ki so v veliki meri urejala ta razmerja, o katerih vi govorite. Še vedno imamo kar nekaj takih primerov, ki se dogajajo. Imamo pa tudi nekaj takih primerov, ko so prazni objekti in bi jih lahko uporabili. Ne vem, če govoriva o istem, ker ne poznam konkretnega, vendar imamo problem z, recimo, neurejenimi lastniškimi razmerji in podobnimi stvarmi. Po projektu, ki smo ga načrtovali – in načrtovali zelo skrbno in sedaj tudi prevzemamo odgovornost za njegovo izvajanje –, bo v dveh letih ta ogromna količina objektov, s tem pa tudi najemnih pogodb in vsega, kar je z njimi povezano, morala biti uvedena v enotno pregledno centralno evidenco in bomo s tem rešili en velik problem. Ne me držati čisto dokončno za številko, ampak za vse najeme, stroške, vzdrževanje, vse, kar država plačuje, plačujemo približno 5 milijonov; 4 milijone 900 stroškov mesečno. Toliko je dejanski strošek vsega, kar imamo z nepremičninami – najete, državne, zasebne, lastne in tako naprej. Tukaj je kar precej prostora za prihranke, želimo se lotiti po vrsti, pri tistih, pri katerih že sami ugotavljamo, da so stroški enormno visoki. Tukaj je treba iti v preverjanje pogodb. Če pa ne bo možno spremeniti pogodb, ki so dejansko podpisane, bomo šli pa v iskanje nadomestnih lokacij; in to se je že dogajalo tudi v preteklosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bojan Podkrajšek, izvolite, proceduralno.
Hvala, spoštovani minister, še za vaš drugi del odgovora. Tudi sam bi izkoristil Poslovnik Državnega zbora in predlagam, da se o tej problematiki, za katero sem prepričan, da lahko država veliko prihrani, opravi razprava na naslednji seji. Hvala.
Hvala lepa. O vašem postopkovnem predlogu bomo odločali jutri, 21. aprila. Gospod Marko Ferluga bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu, ki je odsoten. Prosim vas, da se opredelite do načina odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Pozdrav ministrom! Gospoda Židana bi rad vprašal o zadevi v zvezi z Lipico. To je eden od naših petih največjih – gospodarski, kulturni, da ne govorim turistični biser. Zakaj to sprašujem? Februarja smo imeli izredno sejo o Lipici, tam smo izvedeli določene stvari, ki so zaskrbljujoče. Ker je Ministrstvo za kmetijstvo eden od glavnih skrbnikov poslovanja in delovanja javnega zavoda, je to vprašanje na mestu. Najprej me zanima: Ali so se v tem času dogodile kakšne spremembe? Predvsem v smislu organizacije, da ne govorim o organizaciji dela in odgovornosti. Konkretno me zanima: Kdo dejansko v javnem zavodu vodi prodajo in oglaševanje ter kako je to narejeno? Lipica Turizem je na žalost odšla v SDH in njena usoda še zdaleč ni jasna. Zato obstaja samo javni zavod Lipica. Pri javnem zavodu Lipica, kot prvo, se ne ve, katero ministrstvo ima, razen Ministrstva za kmetijstvo, še vlogo. Ali je sploh dejansko možno, da se to prenese na eno ministrstvo, ki bo res odgovorno na to delovanje? Zakaj nimamo ene znane osebe tudi v nadzornem svetu, ki bo dejansko odgovarjala za vso nastalo situacijo? Tudi ne vemo glede poročila javnega zavoda za leto 2014 – niti za Lipico Turizem niti za javni zavod. Eno od ključnih vprašanj, ki je bilo izpostavljeno tudi na Odboru za kmetijstvo in za gospodarstvo, ki smo ga imeli v zvezi z Lipico, je bilo, da ni bilo jasno, kdo je upravljavec vseh nepremičnin. Tudi to me zanima: S katerimi nepremičninami dejansko razpolaga javni zavod in kaj lahko z njimi počenja? In kot bi rekel za zaključek, veliko babic je in ima kilavo dete. Res bi si želel, da se iz te dolgotrajne žalostne zgodbe, ki veje iz naše Lipice, začne nek srečen konec; s tem da bi se jasno opredelilo, kdo je odgovoren, za kaj je odgovoren in kako najprej. Želel pa bi [[…]] [[znak za konec razprave]] odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak bo postavil vprašanje ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, če bi vas pred enim tednom vprašal, kaj vas bom vprašal, bi verjetno od treh poskusov prvič zadeli. To je tudi logično. In zadeva z odločitvijo Komisije za preprečevanje korupcije, ki je v bistvu vaša odločitev, podpisnik je pa gospod Štefanec, v zvezi s koruptivnim ravnanjem gospoda Fišerja, bi mogla reči naslednje. Vi ste delno pravzaprav že odgovarjali kolegici Evi Irgl. Mislim, da bova lahko speljala to poslansko vprašanje malo bolje, kot sta ga vidva prej, ker ni za to potrebne res nobene živčnosti, vsaj po mojem ne. Je pa značilno nekaj pri vsem tem. Glejte, slovenska medijska javnost, tudi politična, z vami vred, če bi temu tako rekel, se je odzvala – kdaj? Ko je gospod Štefanec podpisal tisto znamenito poročilo, v katerem je rekel, da je gospod Fišer, generalni državni tožilec, ravnal koruptivno. Ko pa je decembra leta 2012, to pomeni praktično pred dvema letoma in nekaj več, Upravno sodišče dokončno in resnično dokončno reklo, da sta ta dva gospoda, Fišer in Zalar, zlorabila oblast in ravnala nezakonito, se pa ni zganil nihče. Čeprav je po moji oceni poročilo Komisije za preprečevanje korupcije manj pomembno od sodbe Upravnega sodišča. Sodba Upravnega sodišča, ki temelji na vseh pravnih normah in tako dalje, možnost pritožb je že zdavnaj potekla, je rekla, da sta dva funkcionarja – eden je še danes na čelu tožilstva, če želite, in bivši minister – ravnala nezakonito in sta zlorabila oblast. In "nikome ništa". Noben nič, nič. Niti vaš predhodnik ni reagiral nič, Državnotožilski svet ni reagiral nič, nihče ni naredil nič. Zdaj, ko je pa prišel, po mojem, tudi pomemben dokument, to je dokument Komisije za preprečevanje korupcije, ki pravi, da je ravnal koruptivno, v isti zadevi seveda, je pa v državi halo. To zdaj na en način pomeni – kaj? Da Komisijo za preprečevanje korupcije v večji meri akceptiramo, ali kako? In sodstva ne akceptiramo. Pa mislim, da temu ni prav tako. Vi ste že rekli v odgovoru gospe Irglovi, da ste opravili, kar je treba opraviti. Jaz se moram celo na nek način prisilno strinjati s tem. Zakaj? Zaradi tega, ker v vsej tej fazi niti nimate nobenih drugih možnosti, kot da čakate odločitev Državnotožilskega sveta. Vendar Državnotožilski svet kaže vse znake hude bolezni. Namreč, vse pelje v smeri, da ne bo nič. Sprašujem vas: Kaj in kako naprej? Več pa potem v drugem delu vprašanja.
Hvala lepa. Gospod minister Goran Klemenčič, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci, kolegica ter posebej poslanec dr. Gorenak! Ker vam je nekoliko zmanjkalo časa za vprašanje, bova najbrž v nadaljevanju. Kot sem rekel prej, postopek je predpisan, kakršenkoli že je. Vemo tudi, kako je ta postopek prišel v zakon. Kot posledica nekega drugega ad personam poskušanja. Pač ob spremembi Zakona o državnem tožilstvu 2011 se je uvedel povsem drugačen postopek ugotavljanja odgovornosti generalnega državnega tožilca, kot je bil v preteklosti. Tudi ko sem šel gledat spremembe Zakona o državnem tožilstvu, ki ste ga pripravljali takrat na Ministrstvu za notranje zadeve, ko ste ga vi vodili in ko je bil poseben direktorat za tožilstvo umeščen pod to ministrstvo, ste zapisali med temeljnimi določbami zakona, da je zakon usmerjen k temu, da še krepi avtonomijo izbire in razrešitve vodij državnih tožilcev in tudi generalnega državnega tožilca. Če odgovorim, če poskušam uganiti to, kar ste rekli – kako naprej? Prvič, sem vam hvaležen za intelektualno in siceršnjo poštenost, ko ste rekli, da sem jaz v tem trenutku naredil vse, kar sem lahko. Verjamem tudi, da razumete, da se do odločitve, kakršnakoli že bo, Državnotožilskega sveta ne morem vnaprej izrekati. In se tudi ne bom, kaj potem naprej. Osebno sem zelo nenaklonjen temu, da bi v Sloveniji spreminjali zakone zaradi konkretne osebe. Menim, da je taka ureditev, po kateri nek avtonomen strokovni organ odloča o morebitnih razlogih za razrešitev, dobra in da to ni prepuščeno samo Vladi kot političnemu telesu in Državnemu zboru – nazadnje tudi političnemu telesu. Rad bi pa rekel še nekaj, pa tega ne razumeti kot kritiko. Rekli ste, da je bila decembra 2012 sprejeta odločitev Upravnega sodišča. Takrat ste bili vi minister; minister, pristojen za tožilstvo. Takrat bi lahko storili isto, kot sem sedaj storil jaz. Podali bi lahko zahtevo predsednici Državnotožilskega sveta, da v tej zadevi pripravi poročilo. Tega niste storili vi, tega ni storil vaš naslednik gospod Pličanič, potem ko je tožilstvo prešlo nazaj na Ministrstvo za pravosodje. In jaz tega nisem mogel storiti na suho, če hočemo reči, ampak sem to storil potem, ko je prišla še tretja odločitev. Mislim, da je zadeva dovolj resna, da se o njej izjasni Državnotožilski svet. Kako se bo in kaj potem, je drugo vprašanje, o katerem sedajle lahko samo hipotetično ugotavljava. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Najprej naj vas dopolnim. Majčkeno ste bili sedajle pod vplivom medijev, po moje. Namreč, tisti ad personam leta 2011 ne drži. Zadnjič me je hotela ena od novinark nekako prepričati v to, da smo mi ta zakon podprli. Tistega zakona mi nismo podprli v nobenem primeru. In druga zadeva, če bi šlo kaj ad personam, potem bi verjetno takratni minister Zalar pri sebi zadržal to možnost, da predlaga razrešitev takrat gospe Brezigarjeve. Ta del ni v redu. Jaz tudi ne želim, seveda težko rečem, kaj bo naredil Državnotožilski svet. Tudi razumem vas kot ministra, da ne boste vnaprej govorili, kaj in kako. Je pa nekaj, jaz sem prepričan, da če ne bo dobil kakšnega neformalnega pospeška, leva politična opcija to zna bolje od desne, saj vemo, Državnotožilski svet ne bo nič naredil. Potem bomo imeli na vrhu tožilstva osebo, ki je dokazljivo koruptivno ravnala. In jaz sem prepričan, minister, da morate iti, to je moje mnenje, da morate iti z zakonom. In sicer z zakonom, ki bo vrnil tisti člen, ki je v zakonu že bil do leta 2011. Namreč, da vi lahko predlagate Vladi – po pridobitvi mnenja Državnotožilskega sveta – tudi tako razrešitev. Jaz sem prepričan, da vi ta člen rabite. Jaz vam lahko celo tudi pred kamerami rečem, ta člen je smiseln. Ampak če bi ga koalicija slučajno zavrnila in vam odvzela možnost predlaganja razrešitve, potem sem prepričan, da bo koalicija z vami vred, zame, od tistega trenutka naprej odgovorna za to, da imamo to, kar imamo. Se pravi, skorumpiranega tožilca na vrhu tožilstva. Tako ne vem, kakšen pogled na ta del, ker se mi zdi, glede na današnje pisanje medijev v zadevi Patria, da imamo že naslednje poslansko vprašanje tudi pripravljeno, če bo to držalo, kar piše. Hvala.
Hvala lepa. Odgovoril bo mag. Goran Klemenčiča. Minister, izvolite.
Hvala lepa. Poslanskih vprašanj na temo pravosodja ne bo nikoli zmanjkalo. Pravim, poslanskih vprašanj na temo pravosodja, verjamem, da nikoli ne bo zmanjkalo. Kakšno bo upravičeno, kakšno pa tudi malo za lase privlečeno. Pa vendar. Moj odgovor bo enak prejšnjemu. Do odločitve Državnotožilskega sveta glede tega se ne bom izrekal, povedal pa vam bom načelno stališče, da mislim, da bi bilo zelo sporno – ne glede na to, za katero institucijo gre -, da bi se katerikoli zakon spreminjal, zato ker bi nekdo menil, da je treba nekoga zamenjati. Pa lahko vi tako menite, Državni zbor tako meni, predsednik Vlade tako meni, minister za pravosodje tako meni. Ne rečem, da tako menimo, ampak hočem reči, da za to spreminjati zakon, se ustvarja zelo nevarna praksa. Ampak, mislim da vsi skupaj pač prehitevamo. Počakajmo, kaj se bo zgodilo. Vendarle še verjamem, da bo Državnotožilski svet relativno hitro sprejel odločitev, kakršnakoli že bo, in bo moral zanjo prevzeti tudi odgovornost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak, izvolite, postopkovno.
Hvala. Mislim, da bi bila še slabša odločitev kot sprejetje zakona, če bi ne naredili nič, ker bi potem imeli v vrhu tožilstva to, kar sem prej rekel – skorumpirano osebo. Predlagam, podpredsednik, da ne glede na odgovor ministra, ki je, kakršen je – moja ocena je, da Državni zbor mora opraviti razpravo o tem, kaj se je zgodilo oziroma kaj imamo na Vrhovnem državnem tožilstvu, saj ta razprava bo v vsakem primeru opravljena, to je jasno kot beli dan, samo vprašanje je, po katerem členu bo opravljena. To pa je druga zgodba in od koalicije in njenega glasovanja jutri je odvisno, ali bomo to zadevo prej opravili ali kasneje. Dobro pa bi bilo, da jo prej opravimo, da konec koncev damo tudi političen odziv na stanje, kakršno imamo, se pravi, da damo nek političen odgovor na tisto, čemur se reče, da v vrhu tožilstva ima Slovenija kot edina država na svetu osebo, ki je ravnala dokazljivo koruptivno. Jutri bom tudi prosil poslance za podporo temu, ker se mi zdi, da je to treba prej narediti kot kasneje. Bolj to odlagamo, bolj bo bolelo. Skratka, predlagam razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo odločal Državni zbor jutri, 21. aprila. Gospod Uroš Prikl bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju, ki je opravičeno odsoten, zato prosim, da se opredelite tudi do načina odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, predstavnika Vlade! Seveda bi želel, da je podan pisni odgovor. Sprašujem pa ministra za finance: Kako in v kakšni meri so zavarovani finančni interesi države, še posebej pa komitentov Nove Kreditne banke Maribor, d. d., pravnih subjektov in fizičnih oseb v postopkih odprodaje te banke? Pa da na kratko zadevo tudi pojasnim. V zadnjem času smo priča številnim različnim informacijam, včasih tudi nasprotujočih si, ki pa niso ne ovržene ne potrjene. Za vstop v lastništvo NKBM se zanimata dve pravni osebi, dva pravna subjekta; en sklad in ena banka. Drugič, en izmed potencialnih kupcev se umakne. Tretjič, prihaja nova ponudba, zopet novega sklada. Ne bom se spuščal v to, kakšni so ti potencialni zainteresirani subjekti za vstop v delno ali polno lastništvo Nove Kreditne banke Maribor, predvsem pa želim jasno povedati, naj bo kristalno in povsem jasno, ne navijam za nikogar izmed potencialnih ponudnikov, ki se zanimajo za nakup Nove Kreditne banke Maribor. Povem pa vam, NKBM ni kar tako. Za severovzhod države, njene prebivalce in podjetje, pa tudi komitente, je NKBM ključnega pomena. Ključnega pomena pa je tudi, da lastništvo banke ne pride v roke špekulativnega kapitala, temveč resnega institucionalnega ter razvojno naravnanega vlagatelja. NKBM je ena najpomembnejših institucij v štajerski regiji pa tudi širše. Ne sme biti prodana prepoceni. Prav zaradi tega pri tem nikakor ne gre hiteti. Po mojem trdnem prepričanju je treba zelo podrobno, do obisti preučiti ponudbe vseh, poudarjam, ponudbe vseh potencialnih kupcev, pri tem pa imeti v uvidu dejstvo, da je za prodajalca bistveno boljši položaj z vidika doseganja najvišje cene takrat, kadar je na strani kupcev večje število le-teh. Poleg tega vsi vemo, da ko se pojavljajo najrazličnejši posredniki, najrazličnejše svetovalne in piar agencije, ki živijo od provizije sklenjenih poslov, gre zadeva v napačno smer. Nemalokrat pa se, slišati je tako mogoče, tudi v primeru NKBM, brezkompromisno in agresivno, če že ne brutalno, pritiska na odločevalce. Da zaključim, ker me čas priganja. Posledično to pomeni, da ne bo razvoja širše regije, da bodo finančni interesi države pod vprašajem. Zato še enkrat opozarjam pristojne, ne gre hiteti, vzeti si je treba čas in izbrati najboljšo mogočo rešitev za takšno ali drugačno odprodajo banke. Hvala lepa.
Hvala lepa.Dobili boste pisni odgovor. Gospod Danijel Krivec bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom, lep pozdrav tudi spoštovani ministrici! Spoštovano ministrico sprašujem: Kako je urejena odplačna služnost na vodnih in priobalnih zemljiščih v lasti državi po sprejetju Zakona o ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin? To vprašanje postavljam zaradi tega, ker se 23. člen tega zakona, ki je bil sprejet februarja letošnjega leta, glasi: "Ustanavljanje služnosti na nepremičnem premoženju države v korist samoupravnih lokalnih skupnosti oziroma ustanavljanje služnosti na nepremičnem premoženju samoupravnih lokalnih skupnosti v korist države je brezplačno, če se služnost ustanavlja za namen gradnje ali vzdrževanje gospodarske javne infrastrukture." Konec citata. To me namreč zanima zato, ker so določene lokalne skupnosti navkljub sprejetemu Zakonu o uravnoteženju javnih financ občin dobile v podpis pogodbe o ustanovitvi služnosti, jasno s plačilom. V teh pogodbah je vezana vsa zadeva na priobalna in obalna zemljišča, ki so pa ravno tako kot ostala zemljišča v lasti države. Tolmačenje Agencije Republike Slovenije za okolje, ki bo predsedovalo tem lokalnim skupnostim, govori o tem, da omenjena sprememba Zakona o uravnoteženju javnih financ občin ne velja za vodna in priobalna zemljišča. Zdaj me pa zanima: Ali to drži oziroma kako lahko to trdijo? Zakon je v 23. členu jasen in ne razločuje med nobenimi zemljišči, pa govori samo o zemljiščih v lasti Republike Slovenije, ker tudi odločba, ki jo imam pred sabo, ki je ena izmed teh, ki so mi bile posredovane, govori o tem, da je nadomestilo določeno skladno s Pravilnikom o metodologiji za določanje nadomestil za služnost na vodnih in priobalnih zemljiščih v lasti Republike Slovenije. Če beremo zakon, bi morala tudi ta služnost biti enako neodplačna kot za vsa ostala državna zemljišča v primerih, ko lokalne skupnosti gradijo vodovode, kanalizacije in podobne stvari. To odločbo imam pred sabo, verjetno jo ima tudi gospa ministrica, in želel bi slišati tolmačenje: Zakaj se pa v teh primerih služnost zaračunava? Lokalnim skupnostim je bil s tem ZUJF namreč obljubljeno, da so ti dodatni stroški, ki nastajajo, na nek način odpravljeni kot kompenzacija [[…]] [[znak za konec razprave]] glavarino in še nekatere druge stvari.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica Irena Majcen. Izvolite.
Hvala, spoštovani gospod Primož Hainz. Spoštovani poslanec gospod Danijel Krivec, hvala za vprašanje. Zakon o ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin v tem 23. členu, katerega ste citirali, ne ureja vprašanja odplačnosti služnosti na vodnih in priobalnih zemljiščih v lasti države, s katerimi upravljamo na Ministrstvu za okolje in prostor. Namreč, ustanavljanje služnosti ali pa stavbne pravice na vodnih in priobalnih zemljiščih ureja Zakon o vodah, in sicer v devetem odstavku 21. člena eksplicitno določa, "za ustanovitev stvarne služnosti na vodnih ali priobalnih zemljiščih v upravljanju ministrstva se ne uporabljajo predpisi o razpolaganju z državnim premoženjem". V kontaktu s predstavniki Združenja občin, Skupnosti občin in tudi z mestnimi občinami smo že v začetku teh sestankov, kjer so se posamezne rešitve vnašale v ZUJF, te stvari predstavili tako, da vsaj predstavniki, ki so sodelovali na teh pogajanjih o tem, o čemer bom sedaj še v nadaljevanju govorila, vedo, ker je v tem medresorskem usklajevanju bilo jasno sprejeto, da morajo ostati služnosti in stavbne pravice na vodnih in priobalnih zemljiščih odplačne. Torej, razlogi, ki so pripeljali do te razrešitve. Gre za zakonodajo Evropske unije, varstvo kakovosti voda in v načelu plača povzročitelj obremenitve zaradi zagotavljanja hidrološkega režima v vodni in priobalni prostor, kamor ne sodijo objekti, ki niso nujno vezani na ta prostor. Vodna in priobalna zemljišča v lasti države so privlačna zaradi enostavnejšega pridobivanja služnosti v primerjavi s pridobivanjem služnosti na drugih zemljiščih, ki so, recimo, v lasti fizičnih oseb. Tudi za gradnjo vodne infrastrukture država plačuje za služnosti na zemljiščih v, recimo, lasti občine, seveda pri fizičnih osebah tudi. Potem, da je postopek ustanavljanja služnosti rutinski in hiter, višina plačil za služnost pa je že bila znižana in določene so že bile nekatere izjeme. Smiselno je, da se za objekte, ki prečkajo vodotoke, to so mostovi, prepusti, brvi, dostopi, služnost, stavbna pravica, zaračunava simbolično. Odstopanje od načela odplačnosti je mogoče zagotoviti le za posamične objekte kot izjemo od splošnega pravila, in sicer za objekte, ki so nujno vezani na vodni in priobalni prostor. Kot smo napovedali, bo problematika urejena s podzakonskim predpisom Pravilnikom o metodologiji za določanje nadomestil za služnosti na vodnih in priobalnih zemljiščih v lasti Republike Slovenije, rok za sprejetje je pa junij 2015. Praksa je, da se obremenjevanje vodnih in priobalnih zemljišč z gradnjo objektov, ki prečkajo vodotoke, podeljuje tudi stavbna pravica in ne služnostna pravica, zato je treba to problematiko urediti s podzakonskim predpisom, ki bo določal metodologijo za določanje nadomestil za stavbne pravice in druga ravnanja. Mi že pripravljamo Zakon o vodah. To je novela, kjer smo predvideli pravno podlago, da se iz Zakona o stvarnem premoženju države in lokalnih skupnosti izvzamejo tudi stavbne pravice na vodnih in priobalnih zemljiščih ter druga ravnanja s temi zemljišči. Obenem pripravljamo pravilnik, ki bo določal metodologijo za določanje nadomestil za stavbne pravice in druga ravnanja z vodnimi in priobalnimi zemljišči v upravljanju ministrstva. Osnutek tega pravilnika mora biti priložen Zakonu o vodah. To je pa najkasneje, ko bo zakon predložen v vladno proceduro. V pravilnik se vključi izjema, in sicer da se za posega za gradnjo objektov lokalne infrastrukture ter komunalnih priključkov na javno infrastrukturo, ki so neposredno vezani na vodni in priobalni prostor, višina nadomestil za stavbno pravico na teh zemljiščih določi v višini 5 % višine siceršnjega nadomestila. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivic, zahteva za dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala za to branje tega gradiva, ki ga je nek uradnik pripravil, ampak na žalost, gospa ministrica, treba se je malo o vsebini pogovarjati. Vi ste tukaj navajali mostove in ne vem kaj še vse, govorim o komunalni opremi, kar je tudi dikcija tega 23. člena, za vzdrževanje in gradnjo gospodarske javne infrastrukture, in konkreten primer govori o gradnji javne kanalizacije, meteornega kanala z izpustom padavinskih voda, ki drugam kot v nek vodotok ne morejo odteči. V tem primeru je nelogična rešitev, o kateri zdaj govorite, če je ZUJF govoril o vseh zakonih, ki imajo lastništvo državno. Ne vem, zakaj bi bili vodotoki v temu primeru izjema. V naslednjem primeru bodo neke ceste izjema ali pa neke druge stvari. Mislim, da je treba stvar vseeno pogledati z drugega zornega kota, in verjamem, da tudi koalicija v temu primeru ne bo mirno gledala takšnega tolmačenja tega 23. člena, kajti tisti župani, ki so mi to posredovali, so bili ogorčeni, ker so bili prepričani, da je veljavni 23. člen tudi za vodna in priobalna zemljišča. Ne vem, zakaj bi bilo drugače, kajti dikcija je jasna in tudi v temu dokumentu, ki je posredovan, govori o tem, da so priobalna in vodna zemljišča v lasti Republike Slovenije. Ne vem, zakaj bi bila v drugačnem statusu kot vsa ostala zemljišča in ne mi govoriti o nekih evropskih direktivah in o onesnaženju določenih vodotokov. Gre za neke posege, ki so vezani na prečkanje posameznih vodotokov, to so tudi suhe struge, so razni hudourniki, kjer ni nobene logike, o kateri vi govorite, in gre za komunalno opremo, ki jo občine gradijo z evropskimi sredstvi. Mi jim pa zaračunavamo na drugi strani neke služnosti in neke pravice, za katere smo se v ZUJF [[…]] [[znak za konec razprave]] pač plačevali. Tako bi prosil za kakšen bolj konkreten odgovor, v nasprotnem primeru bom zahteval, da se o tem opravi razprava ali v Državnem zboru ali pa tudi na odboru.
Hvala lepa. Gospa ministrica, Irena Majcen, izvolite.
Hvala. Gospod poslanec, sem prepričana, da je komentiranje v smislu pripravljanja gradiva res nepotrebno. Ampak, če je, je predvsem zaradi tega, ker je pri odgovorih treba držati stabilno noto in se ne v nekem boljšem ali slabšem razpoloženju oddaljiti od tem v smislu citiranja predpisov, kajti zgodi se, da je potem hitro ponovno vprašanje. Jaz se ponavljam – Zakon o vodah govori o tem. Se strinjam z vašimi navedbami Zakona o uravnoteženju javnih financ občin, v tem delu imate povsem prav. Ko pa govorim o tej služnosti ali pa podeljevanju stavbne pravice, pa govorim o Zakonu o vodah in o tem, da ta zakon prav navaja, da se ne uporabljajo predpisi o razpolaganju z državnim premoženjem. V nadaljevanju bi samo še tako povedala, da ko gre za izvedbo odtoka, ali za meteorno kanalizacijo, ali pa za odtok, recimo, iz čistilne naprave, težko govorimo o tem, da to ni obremenjevanje okolja. Prav gotovo je v vsakem pogledu poseg v ta prostor, če z drugega stališča ne, je s stališča zagotavljanja poplavne varnosti treba stvari presoditi, ugotoviti. Se pa strinjam, razprave so v vsakem pogledu dobrodošle. Ponavljam pa, da moje izvajanje temelji na določilih Zakona o vodah.Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, postopkovno, gospod Danijel Krivec.
Hvala za to dopolnitev odgovora. Mislim, da je treba o tej tematiki oziroma odgovoru ministrice na to tematiko vseeno opraviti razpravo v Državnem zboru, kajti podobni problemi, kot sem jih sam dobil na mizo, jih bodo v naslednjih fazah slej kot prej dobili vsi kolegi poslanci, kajti ZUJF, ukrepi za uravnoteženje javnih financ občin, je bil jasen in vsi, ki so to brali, so bili prepričani, da tudi zemljišča, ki so v lasti države, pa naj so to vodna ali kakršna druga zemljišča, so v tem trenutku prosta, zato da se posega v takih primerih, kot je gradnja neke komunalne opreme. Mislim, da so tudi v drugih primerih bili zakoni z ZUJF na nek način povoženi in ne vem, na kakšen način se lahko v tem primeru pač sklicujemo na Zakon o vodah, kajti podobne primere v preteklosti smo že doživljali in verjamem, da bo tudi na tej tematiki treba najti rešitev, s katero bodo lokalne skupnosti v prihodnje zadovoljne. V nasprotnem primeru bo to težava, zato predlagam, da se opravi razprava.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, 21. aprila. Gospod Franc Laj bo zastavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana ministrica, drage kolegice in kolegi! Vlada Republike Slovenije je 28. 11. 2014 potrdila akcijski načrt interventnih aktivnosti zaradi poplav, ki zajema štiri sklope ukrepov s časovnicami in načrtovanimi vrednostmi. Seveda ta akcijski načrt je bil sprejet, ker so Slovenijo v lanskem letu prizadele poplave in povzročile velike materialne škode na objektih, na prometni, vodni infrastrukturi, na kmetijskih površinah. Prizadetih je bilo cirka 30 tisoč hektarjev kmetijskih površin, od tega največ v Pomurju, v žitnici Slovenije 12 tisoč hektarjev. Škode na kmetijskih površinah posebej izpostavljam, ker imajo kmetje težave z zavarovanjem škod od poplav, premije in same škode pa zmanjšujejo njihovo konkurenčnost. Ker smo v spomladanskem času, za katerega je značilno, da se povečajo tveganja za nastanek poplav, me zanima: Ali se izvajajo aktivnosti v skladu s časovnicami? Vlado pa pozivam, da ukrepa v smislu bolje preprečiti kot utrpeti in odpravljati škodo. Prepričan pa sem, ampak mislim, da večina bo tudi to sprejela, da le pravočasno urejeni vodotoki in protipoplavni nasipi so prava rešitev. Zahvaljujem se za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospa Irena Majcen.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanec gospod Franc Laj! Tako kot ste navedli, smo konec lanskega novembra na vladi sprejeli akcijski načrt interventnih aktivnosti zaradi poplav in smo v tem načrtu opredelili večje število nalog. Trenutno se intenzivno izvaja prva točka oziroma prvi sklop ukrepov, to so interventna dela, ki dejansko predstavljajo v naravi vzdrževanje vodotokov. Pokazalo se je, da v preteklosti, ko ni bilo toliko interesa za upravljanje tega dela, niti ni bilo zagotovljenih dovolj finančnih sredstev, so se v nekaterih predelih Slovenije ali pa marsikje dogajale stvari, da vzdrževanje vodotokov ni bilo sploh opravljeno, ne da bi bilo opravljeno v neki zadostni meri. Izbranih je bilo 187 lokacij, izvedenih ali izvedena so že dela na 77 lokacijah, v izvajanju trenutno je 67 lokacij, 43 lokacij pa ali se sedaj pričnejo dela ali v mesecu maju. Do konca maja morajo biti ta interventna dela zaključena in za ta dela so zagotovljena tudi sredstva. Potem pa imamo nekako še dva sklopa, in sicer za redna vzdrževalna dela in dodatna vzdrževalna dela, s katerimi bomo pričeli po podpisu pogodb za koncesijo. V lanskem letu je bil namreč zaključen ta postopek izbire koncesionarjev, vsa leta doslej in tudi v letošnjem letu se za interventna dela podaljšujejo pogodbe z obstoječimi koncesionarji. Sedaj so bili opravljeni novi razpisi in gremo v postopke podpisa pogodb; za dve območji pa je treba po pregledu revizijske komisije še dodatne napore vložiti v izbiro. Res pa je, kot sem že povedala, da so bili tudi drugi ukrepi predvideni, gre za reorganizacijo področja urejanja voda, tudi za ta del smo že pripravili vsaj načelno opredelitev, tako da v naslednjem letu bi se ustanovila direkcija za vode z izpostavami, kar pomeni, da bi se teh 8 področnih enot tudi kadrovsko okrepilo in direkcija za vode bi pravzaprav prevzela celotno upravljanje z vodami, ki ni samo urejanje vodotokov, gre tudi za uporabo ali pa za ustrezno ravnanje pri vodooskrbi, potem gre za podzemne vode, tudi za druge enote voda, kjer je pravzaprav raba voda zelo pestra. Vzpostavljen je že začetek delovanja portala e-vode, kjer so ali pa kjer bodo vsi podatki, študije, evidence na področju voda, to je ta program Leader, za določene enote Slovenije se že dajo ti podatki uporabljati oziroma tudi pridobiti, vsi še pa niso v tem programu navedeni oziroma usposobljeni za uporabo, bomo pa to opravili do konca leta. Pri kadrovski okrepitvi področja voda je tudi bil zastavljen cilj, ne nazadnje tudi s koalicijsko pogodbo, pri tem smo nekako na sredini poti, še delamo na tem, da tudi kadrovsko okrepimo to področje voda, pri tem vsakdanjem delu pa to predstavlja kar veliko težavo, ker v preteklosti se je veliko nujno potrebnih stvari, ki bi jih bilo treba urediti, se je konzumiralo v nekem predalu in zdaj naenkrat vseh zaostankov se ne da odpraviti. Gre tudi za namenskost postavke Sklade za vode in normativne spremembe, gre za spremembo Zakona o vodah in pravilnike. Tudi pri tem delu lovimo časovnico, medtem ko dolgoročni ukrep, to je načrt zmanjševanja poplavne ogroženosti, moramo pa izdelati do leta 2015, gre za teh 61 območij. Prav tako tudi načrt upravljanja z vodami do konca leta 2015. Po mojem mnenju bodo strokovni sodelavci ujeli tudi ta začrtan cilj. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite gospod Franc Laj, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo še enkrat. Se zahvaljujem za vaš cenjeni odgovor, ampak bi še enkrat izpostavil, ne pozabite na protipoplavne nasipe. Sedaj, kot sem rekel, prehajamo v ta letni čas, se bo marsikaj lahko zgodilo in vsako leto imamo na porečju Mure izredno veliko težav. Hvala.
Hvala lepa. Boste odgovorili gospa ministrica? Hvala. Gospod Tomaž Lisec bo postavil vprašanje predsedniku Vlade dr. Miru Cerarju v funkciji ministra za izobraževanje, znanost in šport. Predsednik Vlade je upravičeno odsoten, tako da prosim, da se opredelite do načina odgovora. Izvolite, gospod Lisec.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Spoštovani prisotni ministrici! Predsednika Vlade, ki je tudi v. d. ministra za izobraževanje, znanost in šport – že drugič –, bi vprašal glede Zakona o športu, ampak najprej se moramo vprašati, ali je sploh še smiselno postavljati poslanska vprašanja. Dveh ministrov ni, pet jih avtomatsko napove svojo odsotnost, predsednik Vlade oziroma v. d. minister pa nas je pred natanko dvema urama obvestil, da ga danes ne bo. Zdi se mi ta trud, ki ga poslanci vlagamo, da dobimo kakšna vprašanja z določenega področja, malo stran vržen čas. Če en poslanec opozicije manjka, dobi članke v slovenskih dnevnikih, če pa pol ministrske zasedbe ni v Državnem zboru, pa nikomur nič. Še posebej zaskrbljujoče je na Ministrstvu za izobraževanje, ker že 2 meseca se lovimo med tem: imamo ministra, nimamo ministra, imamo v. d. ministra, nimamo ministra, imamo ministra in tako naprej. Očitno bomo morda tam enkrat sredi junija pa le dobili kompetentnega, vsaj upam, ministra za izobraževanje, da ga bom lahko resnično vprašal, kaj se dogaja na tem ministrstvu, saj vsi vemo, da kadar mačke ni doma, miši plešejo. V tem smislu je nekako podobno, da ministrov ni, uradniki pa veselo čakajo počitnice, ki bodo kmalu pred vrati. Ministra oziroma v. d. ministra gospoda Cerarja sem želel vprašati glede Zakona o športu, ki ga ne samo športniki, športni funkcionarji, športne zveze, Olimpijski komite, pa tudi lokalne skupnosti že kar nekaj časa čakamo. Minister, ministrica, ministrica pa še prejšnji minister so ga veselo obljubljali, ampak očitno je ta zakon še vedno skrit nekje v predalu na ministrstvu. Že kar nekaj časa se obljublja, da bo dan v javno obravnavo, da bomo končno videli neko bolj temeljito verzijo, kakšni so vsebinski poudarki tega zakona, kakšen je finančni vidik tega zakona, pa predvsem me je tudi zanimalo, kako je pri tem zakonu sodelovala strokovna javnost, ampak očitno odgovora danes ne bom dobil. Tako v bistvu zanima mene, pa predvsem verjetno tudi športnike, športne funkcionarje, tudi lokalne skupnosti, kajti ne samo nacionalni program športa, tudi lokalni programi športa so močno odvisni od tega Zakona o športu, ki ga vsi čakamo. Na naslednji seji želim ustni odgovor o tem: Kaj in kako je z Zakonom o športu? Hvala.
Hvala lepa. Kar se prvega dela tiče okrog opravičila ministrov. Opravičilo se je 5 ministrov, potem sta 2 prišla, gospod Erjavec in dr. Klemenčič, tako da so to 3. Sicer je pa predsednik Vlade dopoldne bil, popoldne ga pa ni in je poslal pisno opravičilo. Moram pa seveda reči, da je dr. Milna Brglez predsednik Državnega zbora pisal Vladi pismo, v katerem je izrazil željo, da bi bilo teh opravičil čim manj, če lahko tako rečem. Hvala lepa. Odgovor boste seveda pisno dobili. Gospod Žan Mahnič bo zastavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu, ki je opravičeno odsoten.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospa ministrica, kolegice in kolegi! Jeseni 2014 so Slovenijo prizadele katastrofalne poplave. Vlada Republike je 28. 11. potrdila Akcijski načrt interventnih aktivnosti zaradi poplav. Le-ta vsebuje štiri področja ukrepov. Prva dva, ki predstavljata kratkoročne, ne bosta bistveno prispevala k nižanju poplavne ogroženosti v Republiki Sloveniji, sta pa edini mogoči način, da se kratkoročno in v najkrajšem mogočem času v primeru ponovnih poplav prepreči še večjo škodo. Tako prvi sklop predstavlja nabor nujno potrebnih gradbenih del, v okviru katerih so predvideni ukrepi, ki jih je mogoče zagotoviti v 6 mesecih in so nujno potrebni zaradi nastalih razmer na slovenskih vodotokih in vodni infrastrukturi, ki so nastale kot posledica številnih ekstremnih poplavnih dogodkov v lanskem letu. Ta interventna gradbena dela je treba opraviti zato, da v primeru novih poplavnih dogodkov ne pride še do večjih škod zaradi poškodovane vodne infrastrukture in večjih poškodb na vodotokih oziroma zmanjšanja pretočnosti slovenskih vodotokov. Iz prvega sklopa v višini 12 milijonov evrov naj bi bilo od 185 enot, kjer so se dela opravljala, končanih 77, 67 jih je v zaključni fazi, 43 pa se jih še izvaja. Prvi sklop naj bi bil dokončan do konca maja, vendar pa ti interventni ukrepi povzročajo nemalo sivih las. Eden od glavnih problemov akcijskega načrta je ta, da pred posegom vodotoke ni treba pridobiti soglasja Zavoda za ribištvo. Tako se dogajajo neustrezni in škodljivi posegi v vodotoke, ki uničujejo habitat rib, saj so po posegu pogoji za življenje tam popolnoma uničeni. Tako smo priča uničenju tudi številnih drstišč rib, na kar opozarja tudi Ribiška zveza Slovenije in posamezna ribiške družine. Zato vas, gospa ministrica, sprašujem: Prvič. Ali je realno, da bo prvi sklop akcijskega načrta dokončan do meseca maja? Drugič. Zakaj Zavod za ribištvo ni vključen v posege s tem, da poda svoje soglasje? Tretjič. Kdo bo odgovarjal za nastalo škodo v naravi? In četrtič. Kdo bo odgovarjal za škodo v primeru tožb pred Evropskim sodiščem? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen. Izvolite.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanec Žan Mahnič, hvala za vprašanje. Res je, da interventna dela, ki se izvajajo do konca meseca maja, so takšne narave, da se s temi deli preprečuje večja škoda v primeru ponovitve poplav. To dejansko niso nobeni protipoplavni ukrepi v smislu izboljšanja protipoplavne varnosti in jih izvajamo na podlagi ali pa bi rekla, da je podlaga, da ta interventna dela lahko izvajamo na takšen način, kot ga izvajamo, v 10. členu Zakona o ohranjanju narave, ki govori o tem, da je v primeru takih nujnih del in posegov v naravo treba sodelovati z vsemi deležniki, ki skrbijo za varovanje narave, ni pa treba pridobivati njihovega soglasja. Ta določba se tudi smiselno uporablja za varovana območja kulturne dediščine, kjer velja izjema v skladu z drugim odstavkom 28. člena Zakona o varstvu kulturne dediščine. Pred izvajanjem teh del so bile na terenu ustrezne konzultacije ne samo z ribiči, ampak tudi z ostalimi deležniki. Če se opredelim glede na vaše vprašanje. Z ribiči je bil v vseh primerih dosežen dogovor, v primeru, ko je bilo treba zaradi posega tudi opraviti izlov, so ga ribiči opravili, kar pomeni, da so s tem bili seznanjeni in so na ta način podali tudi svoje videnje, kako se teh interventnih del lotiti. Verjamem pa, da je že tako – verjetno ne samo v Sloveniji, ampak tudi sicer–, da kakršnikoli posegi nikoli ne zadovoljijo vseh, ki živimo ali smo udejstvovani v prostoru. O tem sem danes že govorila ob neki drugi priliki. Danes pravzaprav govorim že drugič. Ko iščemo rešitve in te rešitve se nanašajo na prostor, torej ne na papir, ne na to sodobno tehnologijo, ampak res na prostor, so v nekem prostoru prisotne, se vedno dogaja in tako tudi bo, da je večina z rešitvijo ali pa z ukrepom zadovoljna, seveda drugi del – ni nujno, da je manjšina, ampak v manjšem obsegu pa prav gotovo, ker sicer tak postopek niti ne bi bilo mogoče izpeljati – pa mu nasprotuje. Dejstvo, zakaj se postopkom v naravi nasprotuje, pa lahko iščemo v številnih dejanskih ali tudi manj dejanskih, realnih možnostih. Vsaj po mojem prepričanju poskušam nekako odgovoriti na to vaše vprašanje, lahko sicer še govorim o Zakonu o sladkovodnem ribištvu, ta na podlagi 19. člena določa pridobivanje soglasja, ampak samo pri postopkih za pridobivanje gradbenih dovoljenj po Zakonu o gradnji objektov. To pomeni, da je v tem delu dovolj ta 10. člen Zakon o ohranjanju narave in sodelovanju. Pri tem sodelovanju niso udeležene naravne dobrine, ampak pri sodelovanju smo udeleženi ljudje in ljudje smo v komunikacijah včasih manj ali bolj pripravljeni sprejemati kompromise. Želim si, da bi se pri sprejemanju kompromisov ljudje ali pa strokovnjaki posluževali boljšega komuniciranja, bi potem v zadovoljstvo večine bili sprejeti tudi ukrepi, ki izboljšujejo stanje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič, izvolite zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala, gospa ministrica. Popolnoma se strinjam z vami v delu, da ti interventni ukrepi seveda ne urejajo vodotokov, gre za to, da se uredi najbolj tisto bistveno, kar je, da ne bi prišlo še do hujše škode, če do tega pride. Strinjam se tudi, da smo tukaj vedno v precepu. En del, ki je to urejanje, da zaščitimo lastnino, življenje in zdravje ljudi, to se pravi, to imamo eno javnost; drugo javnost pa, recimo, ribiči in Zavod za ribištvo. Definitivno nisem za to in vas podpiram, če želite malo manj birokracije na ministrstvu, ampak vsaj neke minimalne standarde pa mislim, da bi, kar se tiče teh habitatov rib, morali upoštevati. Prejšnji teden smo videli, kaj se dogaja v Lučah, kako se gradi tista protipoplavna zaščita, rib praktično tam ni več, in kaj se dogaja. Slovenijo je zdaj ovadil oziroma prijavil Evropski komisiji eden od nemških ribičev, ki je tukaj lovil. Isto smo slišali v okviru teh intervencijskih ukrepov, kaj se je naredilo v reki Soči, v Kobaridu – popolnoma so uničili drstišče soške postrvi. V soboto sem se srečal s člani ribiške družine Visoko, to je ribiška družina v Poljanski dolini. Poljanska Sora je bogata z ribami, zaradi številnega turizma na Zahodu se vedno bolj selijo proti centru in še naprej, tako da tudi v Poljansko Soro hodijo loviti, in rekli so mi, da so zgroženi nad tem, kaj se dogaja v nekaterih vodotokih. To sem kar vsepovprek betonira brez kakršnihkoli soglasij, dobijo pa, recimo, takšno obvestilo VGP – Vodnogospodarsko podjetje Kranj, država je 25 % lastnik: "Skladno s sklepom Vlade vas obveščamo, da bomo izvajali dela, ki se interventno in prioritetno izvajajo na vodotokih, ki so opredeljeni v tem akcijskem načrtu …" Potem so opredeljeni in napisani, kateri pritoki Poljanske Sore in vodotoki. [[…]]"Prosimo vas, da skladno z vašimi pristojnostmi poskrbite oziroma se opredelite glede vaših aktivnosti in nalog." Seveda izvedejo izlov, kot ste rekli, tam, kjer je treba, ampak potem pa – tudi sam sem si ogledal nekatere stvari – rib tam ne bo več; uničena so drstišča, že tako je bila škoda narejena zaradi poplav. Zanima me: Kako bo v prihodnosti s tem? Kako bo z morebitno škodo, če bodo slučajno kakšne tožbe?
Hvala lepa. Gospa Irena Majcen, izvolite.
Hvala. Zdaj so bili navedeni trije primeri. Vseeno se bom poskušala do teh primerov opredeliti. Na Soči je prav v temu delu ribiška družina opravila dva izlova, v samem pregledu namreč ribiči zajemajo drstišča v svoji aplikaciji. To drstišče ni bilo navedeno, je res težko danes govoriti o tem, ali je tam bilo uničeno drstišče ali ne, sem pa z veseljem sprejela to novico, da so ribiči tudi za potrebe športnega ribolova vložili v Sočo velike količine mladic soške postrvi. To kaže na to, da se ribiči v upravljanje vodotoka aktivno vključujejo. Za rešitev v Lučah je zadeva nekoliko starejšega datuma. Bil je sprejet državni prostorski načrt za urejanje ceste, povezovalne ceste, ki jo je Savinja uničila v času poplav. Pri iskanju te rešitve je bilo podanih več možnosti, so pa med podanimi možnostmi izbirali celo na referendumu v vasi Luče in sem prepričana, da sama Savinja – Savinja, ne tisti odcep nekaj 100 metrov, ampak sama Savinja – ni utrpela škode po vrednostni naravnega habitata vseh rib, ki so v tej Savinji. Za ta konkretni primer pa bi rekla tako, da me preseneča, da izpostavljate nesodelovanje hidrotehnika in ribiške družine. Bolj bi bila vesela, da bi poudarili, kako dobro sodelujejo, sem pa vseeno v vašem izvajanju začutila to dejstvo, ker to pa je dejstvo, torej, da tudi poplave uničujejo življenjski prostor in ribe v vodotokih in bomo morali vseeno enkrat pa se mogoče tudi na kakšnem drugem mestu pogovoriti. Poplave lahko uničujejo, ko pa skrbimo ljudje za svojo varnost in posegamo v vodotoke, pa bi morali gledati na vse drugo kot na ljudi – torej, tu bo tudi v prihodnje potrebnega več sodelovanja in manj negativnega razmišljanja, da se uničujejo naravni habitati. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Andrej Čuš bo postavil vprašanje ministrici za zdravje Mariji Milojki Kolar Celarc, ki je, kot veste, odsotna. Tako prosim, da se opredelite do načina odgovora.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Sam nisem imel namena razpravljati o tem, koga ni, kdo tukaj je, ampak glede na težave slovenskega zdravstva se pa mi zdi, da je naša ministrica še zadnja, ki bi lahko šla kdaj na kakšen politični turizem v Bruselj, težav v slovenskem zdravstvu je veliko. Zakaj pa sem zdaj mogoče malo bolj grdo ali pa strogo povedal to – zaradi tega, ker sem ministrici za zdravje že en mesec nazaj postavil ustno poslansko vprašanje v zvezi z Urgentnim centrom Ptuj, kjer mi je bilo povedano, da je treba pripraviti še veliko dokumentacije od DIP, PGD in tako naprej. V obdobju od zadnjega ustnega poslanskega vprašanja pa vse do danes, 30. marca, sem dobil tudi nekaj dokumentacije, imam v rokah DIP, datiran na datum junij 2012, prav tako pa je Ministrstvo za zdravje dobilo PGD decembra 2014. Na podlagi tega moram izraziti prepričanje, da ministrica ali ne ve, kaj vse ima v predalih, ali pa zavaja javnost. Mislim, da glede na to, kako dolgo se o problematiki Urgentnega centra Ptuj že pogovarjamo, imamo tudi sklep Odbora za zdravstvo z dnem 11. februarja letos; petnajst članov odbora je glasovalo, da Odbor za zdravstvo predlaga Vladi, da vključi urgentni center v mrežo urgentnih centrov. To ni vprašanje opozicije, ker je projekt podprlo tudi preko dvajset županov občin spodnjega Podravja, pa izhajajo iz marsikatere politične stranke. Ob tem bi rad povedal, da vodstvo Splošne bolnišnice Ptuj pričakuje pomoč lastnika, se pravi Vlade, da se poskuša pridobiti soglasje za umestitev urgentnega centra tipa C2 in ureditev zgornjega nadstropja za namene in potrebne prepotrebnih operacijskih dvoran. Ob tem je treba spomniti, da Splošna bolnišnica Ptuj v neenakopravnem položaju do nekaterih drugih bolnišnic in okolij podobnih velikosti, saj je, recimo, Splošna bolnišnica Slovenj Gradec v zadnjih osmih letih prejela s strani države 27 milijonov evrov sredstev za investicije, ob tem le 2,7 milijona evrov lastne udeležbe, medtem ko je Splošna bolnišnica Ptuj prejela s strani države v zadnjih petnajstih letih 2,5 milijona evrov, in še to iz kohezijskih sredstev za energetsko sanacijo. Skratka, ministrica ni povedala nič o realizaciji sprejetih sklepov na Oboru za zdravstvo, zato me seveda zanima: Kdaj bo Urgentni center Ptuj vključen v nacionalni razvojni program? Odgovor pa pričakujem na naslednji seji v ustni obliki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Gospa Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministrici za kulturo Julijani Bizjak Mlakar. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani ministri! Vodstvena kriza v SNG Nova Gorica traja že nekaj let, saj je politika kadrovala glede na vodstvene izkušnje kandidatov, ki pa gledališča ne poznajo in se z njim ne ukvarjajo. V mesecu marcu 2015 se je zaključil javni razpis za mesto direktorja SNG Nova Gorica, v medijih je bilo objavljeno, da razpisnim pogojem ustrezajo trije kandidati od štirih prijavljenih: trenutna v. d. direktorica Neda Rusjan Bric, ki jo je za v. d. imenovalo ministrstvo 19. 8. 2014, ko je odstopil takratni direktor, naj ne bi ustrezala pogojem že drugega razpisa, ker nima, baje, dovolj vodstvenih izkušenj. Na prvem razpisu leta 2014 pa je ista kandidatka prišla v ožji izbor na razpisu za direktorja. Po mnenju igralcev in igralk, ki so na ministrstvo poslali pismo podpore in ste ga prejeli, je v. d. direktorica pokazala odlične vodstvene sposobnosti; njeno dosedanje delo je zaznamoval prepotrebni trud za vzpostavitev povezav tako znotraj zavoda kot tudi z drugimi gledališči. S poznavanjem lokalne problematike in željo po umetniškem koraku dlje novogoriškega gledališča je začrtala smernice razvoja, ki jih zaposleni docela podpirajo, saj menijo, da razpolaga z osebno voljo in pravilnimi strategijami za dosego vseh zastavljenih ciljev. Njena dolgoletna praksa z raznovrstnimi gledališkimi poklici se odraža v globinskem poznavanju delovanja gledališča in njegovih potencialov. Zato si podpisani želijo vodstvo, ki bo znalo in hotelo prisluhniti potrebam kreativnega procesa. Z imenovanjem v. d. direktorice lansko leto je tako SNG Nova Gorica končno v vzponu, kar je razvidno iz repertoarja gledališča in zadovoljstva igralcev in igralk, ki gledališče držijo pokonci. Zato vas, ministrica, sprašujem: Kdaj boste imenovali direktorja SNG Nova Gorica? Ali boste upoštevali pismo podpore trenutni v. d. direktorici Nedi Rusjan Bric, ki ga je podpisalo 19 od 21 igralcev in igralk in ki vam je bilo poslano? Tukaj ga imam. Kako je mogoče, da lahko nekdo vodi javni zavod kot v. d. direktor, nima pa dovolj izkušenj, da bi postal direktor zavoda? Hvala.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica za kulturo mag. Julijana Bizjak Mlakar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministrici, spoštovani poslanke, poslanci, spoštovana poslanka gospa Violeta Tomić! Razumem vašo skrb za gledališče. Lahko rečem, da skrb za gledališče povsem delim tudi z vami. Skratka, na Ministrstvu za kulturo želimo, da bi javne zavode vodili ljudje, ki so najbolj usposobljeni za to. Je pa res, da je zadnje čase prišlo kar veliko vprašanj na to temo, tako da niste edini, ki vas zanima razpis SNG Nova Gorica. Vendar pa moram povedati, da Ministrstvo za kulturo v času, ko je izbirni postopek za direktorja oziroma direktorico še v teku, ne sme komentirati zadev o postopkih izbire, saj bi s tem lahko vplivalo na postopek izbire. Lahko pa povem nekaj splošnih podatkov o razpisu, ki so naslednji. Javni razpis za imenovanje direktorja je bil objavljen na podlagi 36. člena Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo, ki med drugim določa, da ministrica, pristojna za kulturo, na podlagi javnega razpisa imenuje direktorja po predhodnem mnenju sveta in strokovnega sveta za dobo petih let z možnostjo ponovnih imenovanj. Komisija, ki sem jo imenovala z namenom, da se predhodno preveri ustreznost kandidatov glede na razpisne pogoje in se z njimi opravi razgovore, je v teh dneh končala svoje delo. Zato bo ministrstvo za kulturo v skladu z zakonom o kandidatih, ki pogojem ustrezajo, zaprosilo za predhodno mnenje svet in strokovni svet javnega zavoda. Sveta se morata odzvati v roku 30 dni. Po tem roku bom na osnovi vseh dokumentov, s katerimi bom do tedaj razpolagala, imenovala direktorja oziroma direktorico javnega zavoda SNG Gorica. Torej o direktorju bom odločila po pregledu celotne dokumentacije in po izvedbi vseh potrebnih postopkov. O sami odločitvi bodo najprej obveščeni prijavitelji na razpis, vse postopke pa bo ministrstvo tudi naprej izvajalo skladno z zakonom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić, zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovana ministrica! V gledališčih imamo prakso, ko je umetnik stopil brez kakršnikoli izkušenj z vodenjem gledališča na čelo tega gledališča in si je izbral za poslovne zadeve asistenta direktorja, svetovalca. In to je šlo. Imamo pa tudi prakse, ko je politika nastavila ljudi iz gospodarstva, češ da bodo vedeli, kako je treba poslovni sektor voditi. Ta človek po navadi ni vedel niti, koga naj si izbere za svetovalca za področje kulture, kajti poznal je gledališki ustroj samo iz dvorane, ne pa, kako gledališče funkcionira. Zato vam polagam na srce, da je zelo pomembno, da tako institucijo vodi človek, ki se bo na to spoznal. Rekli ste, da ste imeli razgovor s kandidati, vendar edina kandidatka, ki je po mnenju zaposlenih primerna, ni bila vabljena na ta razgovor, se pravi, da je v tem krogu izključena in zato so zaposleni zelo zelo zaskrbljeni, kajti samo ena napačna kadrovska poteza zna biti zelo usodna za novogoriški teater. Hvala.
Hvala lepa. Gospa mag. Julijana Bizjak Mlakar, izvolite.
Hvala lepa. Zelo težko komentiram primere, ki ste jih navajali. Seveda pa tudi o tem primeru, o katerem govorite, se pač ne morem izraziti prav zaradi tega, ker mi zakon to prepoveduje. To pomeni seveda, da bom morala na koncu, ko bodo vsi ti postopki končani, pogledati vso dokumentacijo, se pozanimati o vseh pravnih temeljih in potem se odločiti, vendar pa odločiti na osnovi zakona, ker si pač ne moremo privoščiti na Ministrstvu za kulturo, da bi kakršenkoli postopek vodili mimo zakona, čeprav si nekateri to tudi privoščijo, vendar ne pri nas – recimo tudi, ko včasih nekaj pišejo v časopise, pa potem ne želijo objavljati odgovorov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Violeta Tomić, postopkovno.
Postopkovno. Želela bi samo opomniti ministrico, da bi jo prosila, če se ugotovi, da je zakonodaja na tem področju slaba in da uničuje javne zavode, da se razmisli o spremembi te zakonodaje. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, 21. aprila. Gospod Andrej Čuš bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen ter ministrici za notranje zadeve mag. Vesni Györkös Žnidar. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Spoštovani ministrici! Nekako sem se odločil, ker sem smatral, da je najbolje – gre za podobno problematiko oziroma zelo povezano med seboj –, da vam postavim vprašanje kar skupaj, in sicer poplave leta 2012, poplave reke Drave so takrat marsikomu spremenile življenje. V zadnjih dneh sem se veliko tudi sam nahajal na območju občine Gorišnica, predvsem na Forminu in v Muretincih in v Markovcih. Tam se sem se dodobra seznanil z aktualnim dogajanjem po poplavah. Prav tako pa sem se seznanil z aktivnostmi društva Severovzhod 2012, to je društvo, v katerega so združeni vsi oškodovanci, ki so takrat utrpeli res izjemno škodo, povzročeno po poplavah, in si danes tudi prizadevajo, da se tiste, ki so odgovorni – dokazano je bilo, da je pri teh poplavah bil krivec tudi človeški faktor –, da za to odgovarjajo. Danes je bilo že veliko govora o poplavah zadnjega obdobja, ampak poplave Drave leta 2012 so bile res katastrofalne. Tukaj imam dve sliki – res ogromno škode. Še do danes se marsikje ne ve, stanje ni sanirano, Drava ogroža še naprej. Takrat, leta 2012, bile tudi kakšne volitve, vsi politiki – tudi predsednik države je takrat prišel v Markovce in dvakrat vzel v roke lopato in skopal ali pa premaknil dve lopati. Mediji, politiki pa so potem pozabili na to. Do danes se ni storilo nič. Škode v poplavah je bilo za 373 milijonov evrov. Edino, kar je do zdaj bilo narejeno, je, ko je predsednik države, torej gospod Pahor, posredoval informacijo o slabem stanju na Ministrstvu za kmetijstvo in okolje. To je bilo 23. aprila 2013. Ljudje so danes prepuščeni samemu sebi, pristojne institucije so neodzivne, potencialni krivci se izogibajo krivde, kažejo drug na drugega, ljudje pa ostajajo sami, prestrašeni, nemočni, brez premoženja in podpore. To sem prebral od enega člana gasilskega društva iz Formina. Prav tako pa je policijski postaji Gorišnica bila v letu 2013 podana kazenska ovadba zaradi povzročitve splošne nevarnosti, ki je bila potem odstopljena na Policijsko upravo Maribor. V kateri fazi je postopek, ni znano nikomur. Je pa verjetno, da nacionalni interes, to pa je nacionalni interes, da ta postopek steče, da se izve in da ljudje odgovarjajo. Torej, to v prvem delu, pa bom potem nadaljeval v drugem [[znak za konec razprave]] .
Hvala lepa. Odgovorila bo najprej gospa Irena Majcen, ministrica za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Hvala tudi poslancu gospodu Andreju Čušu za postavljeno vprašanje. Odgovarjala bom na prvi del, in sicer da je Ministrstvo za okolje in prostor naročilo izdelavo študije analiza poplavnega dogodka na Dravi 5. 11. 2012. To študijo je izdelal Inštitut za vode. Na podlagi rezultatov te študije so slovenski izvedenci v sodelovanju z avstrijskimi dosegli spremembo avstrijskega pravilnika o obratovanju in nadzoru ter ureditvi predpraznjenja akumulacij hidroelektrarn na Dravi v Avstriji, ki od 1. 1. letošnjega leta vključuje ukrep predpraznjenja akumulacij, kar zaznavno zmanjšuje poplavna tveganja zaradi delovanja verige hidroelektrarn. Prav tako smo na ministrstvu pripravljeni nuditi uporabo rezultatov te študije analize poplavnega dogodka na Dravi predstavnikom oškodovancem ob poplavah na Dravi za pripravo oziroma za urejanje njihovih zahtevkov zoper odgovorno osebo. Hvala.
Hvala lepa. Še gospa mag. Vesna Györkös Žnidar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani poslanec Čuš! Policiji je bilo najavljeno zgolj eno kaznivo dejanje, povezano z omenjenimi poplavami, in sicer na podlagi ustne kazenske ovadbe, ki jo je dne 9. maja 2014 podala fizična oseba. Policisti so v zvezi s tem zbrali vsa potrebna obvestila, v zvezi s sumom storitve kaznivega dejanja povzročitve splošne nevarnosti po 314. členu KZN. Ker je bilo z zbiranjem obvestil in drugimi ukrepi ugotovljeno, da ni podlage za kazensko ovadbo, je policija na podlagi 10. odstavka 148. člena ZKP podala poročilo na Okrožno državno tožilstvo Ptuj.
Hvala lepa. Gospod Andrej Čuš, izvolite, zahteva za dopolnitev.
Sam se zahvaljujem za informacije. Žal, kar se tiče te najave suma storitve kaznivega dejanja, do zdaj nihče od tam ni zvedel nič, kljub temu da je za to izkazal v preteklosti večkrat interes. Ministrici gospe Majcen se zahvaljujem glede te analize. Sam sem bil seznanjen, da je pred nekaj časa bila pripravljena tudi s strani ene izmed zavarovalnic, da se pripravi oziroma sofinancira analiza, ki bi bila potem podlaga, da bi oškodovanci dobili odškodnino od avstrijskega Verbunda. Ampak na avstrijskem Verbundu čakajo na obravnave, vendar pa se Verbund na zahtevke ne odziva, saj pričakuje, da jim bo odgovornost za poplavni dogodek dokazana. Torej mi potrebujemo takšno študijo pred kazenskim sodiščem v Celovcu sicer poteka kazenski postopek zoper dve osebi, ki sta bili v času dogodka zadolženi za dvigovanje zapornic, ne poteka pa postopek zoper Verbund kot pravno osebo. Navedeno je pomembno za tek zastaralnih rokov, ki v tem primeru zoper Verbund niso pretrgani, ampak bi jih pretrgala le odškodninska tožba oškodovanih oseb zoper Verbund pred pristojnim sodiščem. Navedeno pa je povezano s stroški pravdnega postopka, predvsem s stroški sodnih izvedencev, ki bodo v tem primeru poleteli v nebo. Teh pa oškodovanci ne morejo nositi, saj so bili že v preteklosti oziroma v poplavah močno prizadeti in so vložili vsa sredstva v to. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Irena Majcen.
Mogoče bi samo toliko dopolnila, da smo na Vladi imenovali skupino, ki bo te stvari tudi v razpravi z avstrijsko vlado oziroma to deželo razreševala. Potrdili smo že tudi nek nabor stvari, ki pa so zaenkrat v internem značaju. Tako sem prepričana, da tisti oškodovanci, ki tudi sami sprožajo postopke proti povzročitelju te nesreče, bodo v pridobivanju odškodnin uspeli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala, še enkrat, podpredsednik, za besedo. Spoštovana ministrica! Želel sem vas vprašati že na prejšnji seji, kako je s plovnostjo slovenskih rek. Zanima me predvsem plovnost z motornimi vozili. Sicer sem od vas dobil v dveh odstavkih kratek odgovor, kako Zakon o vodah prepoveduje plovnost z motornimi vozili po slovenskih rekah, da pa je mogoče s podzakonskimi akti, predvsem z vladno uredbo, zadevo nekako urediti in da lokalna skupnost pa lahko določi plovnost z nemotornimi vozili v skladu z Zakonom o plovbi po celinskih vodah. V Sloveniji vemo, da smo dokaj rečna država: Sava, Drava, Mura, Ljubljanica, Krka in tako naprej. Ogromno je nekakšnega potenciala tudi za plovnost slovenskih rek z motornimi vozili, seveda pa imamo tudi vrhunske, ne samo dobre prakse v tujini, kako pospešiti lokalni gospodarski potencial, kako pospešiti lokalni razvoj turizma v posameznih regija, pa ni treba iti daleč v tujino. Skratka, vi ste odgovorili, da po Zakonu o vodah je prepovedana plovba s plovili na motorni pogon po celinskih vodah. Zanima me: Ali v tem vašem mandatu razmišljate o spremembi zakonodaje na tem področju ali pač menite, da je s posameznimi uredbami mogoče zadevo reševati? Primer iz prakse. V spodnjem Posavju imamo kar nekaj hidroelektrarn že zgrajenih, ena je v izgradnji, za eno še upamo, da jo bomo dobili. Zanima me: Ali razmišljate, da bi naredili nek zakon, ki bi urejal plovbo z motornimi vozili po celotni Savi od hidroelektrarne Vrhovo, ali pa s posameznimi uredbami? Zakaj to sprašujem? Vašega predgovornika ministra Židana sem že 9. maja 2013 vprašal, kako je s sprejetjem uredbe za plovnost z motornimi vozili glede hidroelektrarne Boštanj, pa je rekel: "Sprejetje uredbe je predvideno v prvi polovici letošnjega leta." Torej, leta 2013. Nič se ni zgodilo. Podobno vprašanje 8. 5. 2014, isti odgovor: "Predvidevamo, da bo določilih te uredbe možno na akumulacijskem jezeru pluti še v tej plovni sezoni." Potem sem vas novembra lansko leto vprašal – odgovor: "Bomo sprejeli uredbo." In vaš zadnji odgovor januarja letos: "Sporočam vam, da je uredba na seznamu predlogov normativnega dela ali programa Vlade v letu 2015 in bo predvidoma sprejeta konec marca 2015." Spoštovana ministrica rad bi vas opozoril, da smo 20. aprila letošnjega leta, uredbe pa še ni videti na dnevnem redu Vlade. Zanima me: Ali vi ne delate svojega posla ali pa vaši uradniki? Več pa še v nadaljevanju.
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica gospa Irena Majcen.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanec Tomaž Lisec! Za svojo nehoteno odsotnost na prejšnji seji se vam opravičujem. Če govorimo o plovnosti in plovbi na celinskih vodah, seveda, je to urejeno z Zakonom o plovbi po celinskih vodah in v Zakonu o vodah. Zakon o plovbi po celinskih vodah je v pristojnosti Ministrstva za infrastrukturo. V Zakonu o vodah pa to področje ureja 66. člen in v skladu s tem členom je plovba odrejena na štirih območjih. Gre za uredbo o uporabi plovil na motorni pogon na reki Ljubljanici iz leta 2004, potem je uredba o uporabi plovil na motorni pogon na delu reke Drave, na Ptujskem jezeru, tudi iz leta 2004, potem na odseku reke Krke skozi Novo mesto iz leta 2006 in pa uredba o uporabi plovil na motorni pogon na Zbiljskem jezeru iz leta 2007. Z vami se strinjam, da prelaganje izdelave te uredbe ni dobro sprejeto, in mi je žal, da prihaja do tega. Se pa zavedam tudi tega, da je bilo najprej, kot sem že pri odgovoru, ko sem govorila o akcijskem programu za urejanje voda, predvideno, da se tudi kadrovsko okrepimo. Na žalost še ta del ni izveden, tako da priznam, da ne bom več odgovarjala v smislu postavljanja datum. Je pa dejstvo, da je ta uredba v programu Vlade v normativnem delu in da bi potem vzeli lahko tudi krivca, kje je, da še to ni pripravljeno. Več kot to danes težko rečem. Torej, v izvajanju nalog brez kadrovske okrepitve, mi je zelo žal, bodo takšne zadeve še vedno ostale neizvedene. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala. Najprej sem podal vprašanje, ali sprememba zakonodaje, da bo v skladu z Zakonom o vodah to urejeno, ali bomo še vedno sprejemali posamezne uredbe, pa tako pri hidroelektrarnah pa tako na drugih rekah v Sloveniji. Vem, da so štiri uredbe sprejete, kako sistem tudi deluje, ampak spoštovana ministrica, dali ste odgovor: "Uredba za hidroelektrarnah Boštanj, plovnost z motornimi vozili, bo predvidoma sprejeta konec marca 2015." Sem vam prej povedal, že dve leti čakamo odgovore ministrstva, pa enkrat je problem v zebrasti školjki, enkrat je problem v oljih, enkrat je vprašanje, ali električna ali motorna vozila, enkrat je vprašanje, ali meriti hitrost z velikosti motorja. Danes smo slišali, da je problem v kadrovski podhranjenosti ministrstva. Spoštovana ministrica, da bo ta uredba sprejeta me zanima: Kaj bo treba narediti? Ali kak upor krajanov, občanov na spodnji Savi ali morda kakšna kazenska ovadba? Vemo, kdo so bili ministri. Ali kakšna kazenska ovadba predstojnih uradnikov, ki očitno v treh letih ne dajo drugega od sebe, razen da so kadrovsko podhranjeni? Ali pa morda, spoštovana ministrica, bo treba napisati kakšno interpelacijo ministrom, ki nekaj napišejo, potem pa se tega ne držijo? Če smo poslanci zavezani k resnemu delu in imamo svoje terminske datume, jih vi zapišete, pa se jih ne držite, in potem po 3 mesecih rečete, da ste kadrovsko podhranjeni. Spoštovana ministrica, neresen odgovor. Na žalost se v hramu demokracije, kot mu pravimo, vsi moramo držati zakonodaje, predpisov; vi se tega ne držite in rečete, da ste kadrovsko podhranjeni. Torej, povejte mi, spoštovana ministrica: Ali bo treba dati kazensko ovadbo ali napisati interpelacijo, da bomo končno dobili hidroelektrarno oziroma uredbo za plovnost?
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa Irena Majcen, ministrica.
Spoštovani gospod Tomaž Lisec! Katero pot boste izbrali, se boste sami odločili, jaz vam tu ne bom pomagala s predlogom. Je pa res, da pri pripravi take uredbe sodelujejo tudi drugi deležniki v prostoru, ne nazadnje tudi ribiči, in priprava take uredbe je strokovno zahtevna v tem smislu, da je treba z temi vsemi v prostoru, ki upravljajo in se z življem v reki ukvarjajo, sodelovati. Pri samem iskanju rešitve se bomo zavzemali za pot, ki pa ni nujno, da bo pripeljala do rešitve. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovni predlog gospod Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. V skladu s poslovnikom želim, da se na naslednji seji opravi razprava glede plovnosti slovenskih rek oziroma plovnosti z motornimi vozili, kajti očitno je problem ne samo vodstvo ministrstva, kajti verjamem – vi ste zadolženi za ta resor oziroma za to urejanje zadnjega pol leta –, da tudi vaši predhodniki, skupaj z uradniki, niso naredili svojega dela. Samo praktičen primer. Hidroelektrarna Boštanj je poskusno v obratovanju od leta 2006, potem je pa 2008 začela zares obratovati in 7 leti prosimo ministrstvo, jaz kot poslanec, že prej kolega Vizjak, pa lokalna skupnost z županom na čelu že zadnje 4, 5 let in vedno in vedno isti izgovori, kako se nekaj ne da. Potem pa sem kdaj kritičen do uradnikov, pa rečejo, da poslanci kritizirajo uradnike. Danes ste pa sami rekli, da uradniki niso naredili svojega dela, zadnji razlog je očitno zato, ker jih je premalo. Spoštovana ministrica, tudi če bi bilo 100 več uradnikov, bi še vedno verjetno danes vam pripravili isti odgovor, kako se nečesa ne da, seveda če se noče. Skratka, želim, da se ne samo za hidroelektrarno Boštanj oziroma glede te uredbe o plovnosti z motornimi vozili opravi razprava. Tudi ostale slovenske reke imajo neke želje, da pospešijo svoj gospodarski razvoj, pospešijo turizem, ne nazadnje pa vas tudi čaka sprejetje uredbe za hidroelektrarno Blanca, hidroelektrarno Krško, verjetno tudi hidroelektrarno okrice. Da sem malo zloben, hidroelektrarna Mokrice se ni niti še začela graditi, pa bom predlagal županu občine Brežice, da že danes da predlog za sprejetje uredbe z motornimi vozili na območju hidroelektrarne Mokrice, kajti verjetno bodo tam enkrat 2022 pa le prišli na vrsto, kajti očitno postopki trajajo 7 do 8 let, da se nekaj naredi, pa še takrat se naredi tako, da se reče, da je ministrstvo kadrovsko podhranjeno. Skratka, želim razpravo glede plovnosti slovenskih rek, predvsem na področju z motornimi vozili, in verjamem, da vsi tisti, ki živijo v bližini Save, Drave, Mure, Ljubljanice, Krke, pa da še kakšne reke ne pozabim, bodo dali podporo temu predlogu, da vsi skupaj ugotovimo, da na ministrstvu, pa ne samo spoštovana ministrica, ampak predvsem vaši uradniki, ne delajo tistega dela, za katerega so plačani.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, 21. aprila, v okviru glasovanj. Gospod Žan Mahnič bo postavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Gospa ministrica, kolegice in kolegi! Gospodarsko-finančna kriza je v Sloveniji prizadela številna podjetja, tako v zasebni kot v posredni in neposredni državni lasti in zaradi tega so bila ta podjetja primorana sprejemati takšne in drugačne ukrepe za zagotovitev svoje finančne konsolidacije. Nekatera so propadla, številna so šla v stečaj, nekatera so bila prenesena na slabo banko, veliko jih ni več. Veliko podjetij je tudi varčevalo na račun zaposlenih, nekatera upravičeno, druga neupravičeno, tako privatna kot podjetja v državni lasti, posredno ali neposredno. Pa vendar, za varstvo pravic imamo zaposlene na Inšpektoratu Republike Slovenije za delo, glavna tri področja so inšpekcija nadzora delovnih razmerij, inšpekcija nadzora varnosti in zdravja pri delu in socialna inšpekcija. Zato sem bil toliko bolj zaskrbljen oziroma začuden, ko sem v medijih zasledil, kako se kršijo pravice zaposlenih oziroma če se lahko tako izrazim, da rečem, da se praktično, če so to ugotovile tudi inšpekcije, izvaja mobing nad zaposlenimi v podjetju Terme Čatež. Z novim letom so ukinili dva dodatka, ki so ju prejemali skoraj 15 let. Recimo, kuharji in natakarji so k plačam prejemali dodatek za deficitarne poklice v višini 50 evrov, zaposleni brez večjega števila dni odsotnosti so bili vsak mesec deležni okrog 40 evrov, zdaj zahtevajo vračilo teh dodatkov, drugače napovedujejo stavko za 15., 16. avgust. Se pravi, v enih od največjih slovenskih term nam grozi stavka v samem središču turistične sezone. Ti dodatki so bili ukinjeni mimo podjetniško kolektivne pogodbe, vemo, da ima sicer lastnica DZS do bank za okoli 150 milijonov evrov obveznosti, pa kljub temu je imela družba leta 2012 10 milijonov evrov bilančnega dobička, leta 2013 še za pol milijona več. Zarezali so tudi v dodatek za delovno dobo in stimulacijo, kljub temu pa so prihodki Term Čatež zelo nizki. Rekel sem, da bom izpostavil konkreten primer, ker je v nebo vpijoč, če je to res, kar se dogaja. Verjamem, da imate podatke, predvsem me zanima: Ali je bila v tem konkretnem primeru kakšna prijava? Ali je Inšpektorat potem tudi ugotovil kakršnekoli kršitve? In ne nazadnje: Koliko je bilo teh kršitev v zadnjem obdobju? Verjetno imate podatke, vsaj za čas, če jih imate slučajno pri sebi, kolikor ste ministrica oziroma še malo nazaj: Koliko je bilo teh kršitev zaenkrat prijavljenih in tudi dejansko ugotovljenih s strani Inšpektorata za delo bodisi v privatnih podjetjih kot pa v podjetjih, ki so v državni lasti Republike Slovenije? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Odgovorila bo ministrica dr. Anja Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik, hvala za vprašanje Mahnič, drage poslanke in poslanci! Več stvari bi rada v zvezi s tem pojasnila. Prvič; dejansko so kršitve, ki jih Inšpektorat Republike Slovenije za delo beleži v obdobju, če gledamo krizo od 2008 – zdaj boste kmalu v Državnem zboru obravnavali poročilo Inšpektorata za leto 2014 – je dejansko ta porast očiten. Na primer, v letu 2014 je bilo opravljenih 17 tisoč 392 inšpekcijskih pregledov na področju nadzora delovnih razmerij, 9 tisoč 759 inšpekcijskih nadzorov na področju varnosti in zdravja pri delu ter 7 tisoč 568 nadzorov. Torej gre tako: 17 tisoč inšpekcij – delovno razmerje, 9 tisoč 700 pri varnosti in zdravju in 7 tisoč 500 v primeru varnosti in zdravja pri delu. Skratka, povečuje se. Ugotovili so 29 tisoč 685 različnih kršitev in na podlagi tega izdali 12 tisoč 433 različnih ukrepov, 5 milijonov evrov. Tam bo tudi pojasnjeno, da v preteklosti so predvsem ugotavljali povečanje kršitev, povezanih z neizplačilom plač in prispevkov, sedaj, zanimivo, se pa povečuje delež kršitev na področju povečanega obsega dela, kar kaže na to, da delodajalci, ob tem ko je gospodarska rast, povečano povpraševanje, še ne zaposlujejo, ampak z obstoječimi delavci želijo opraviti povečan obseg dela, ker so pritiski predvsem na povečanje nadur in povečan obseg dela. Tako se zdaj predvsem povečuje ta del. Potem greva na točko mobinga. Dejansko je mobing ali trpinčenje na delovnem mestu je določeno z Zakonom o delovnih razmerjih kot kršitev. Je pa dejansko zelo težko dokazati trpinčenje in mnogokrat se govori o trpinčenju, vendar ni skladno to dojemanje trpinčenja, kot je zakonsko opredeljeno, če tako rečem, ker zakon pravi, da govorimo o trpinčenju, če gre "za ponavljajoče ali sistematično grajo vredno ali očitno negativno in žaljivo ravnanje ali vedenje, usmerjeno proti posameznem delavcem na delovnem mestu ali v zvezi z delom". Zelo težko je to dokazovati. Na primer, glede na težavnost dokazovanja kršitev nadlegovanja in trpinčenja je vloga Inšpektorata na tem področju predvsem preventivna. Inšpektorji s področja delovnih razmerij so tako v letu 2014 ugotovili 125 kršitev, ko delodajalec ni sprejel ustreznih ukrepov za zaščito delavcev pred nadlegovanjem ali pred trpinčenjem na delovnem mestu, ter 157 kršitev, ko delodajalec delavcev ni obvestil o sprejetih ukrepih za zaščito delavcev pred nadlegovanjem ali pred trpinčenjem. Je pa treba jasno povedati, da Inšpektorat ne loči in ne obravnava drugače privatno ali zasebno, torej to, ali je v državni lasti določeno podjetje ali privatno. V temu smislu ne igra nobene vloge, Inšpektorat enako opravi nadzor. Glede Term Čatež, zdaj še konkretno. Inšpektorat Republike Slovenije za delo vodi trenutno postopek nadzora pri delodajalcu Terme Čatež, vendar ta postopek še ni zaključen, se pa ne nanaša na trpinčenje na delovnem mestu, saj v prijavi ni tako zavedeno. Ampak, potem ko ste mi tudi postavili vprašanje, gre predvsem za plačila delavcev, torej ne gre za mobing kot takšen, ampak gre pač za kršitve v zvezi s plačili delavcem pri upravljanju dela. Več o temu nadzoru v temu trenutku ne morem povedati, ker še ni zaključen in jasen, verjamem pa, da bodo delodajalcu, kolikor ima možnost, da je v interesu delodajalca, da sklene dogovor s svojimi zaposlenimi na način, da ta delovni proces teče nemoteno. Tako upam, da bodo vse te konflikte, o katerih sedaj poročate, da se dogajajo, na nek konstruktiven način v dialogu na ravni podjetja tudi rešili. Toliko.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič, zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Moram reči, da sem prvič postavil ustno poslansko vprašanje ministrici, in moram reči, da ga bom še kdaj zaradi tega, ker od nje bom vsaj konkretne odgovore na zastavljena vprašanja. Pa vendarle, gospa ministrica, tega vprašanja vam ne bi postavil, če ne bi dobil direktno maila, od hčerke enega zaposlenega. Napisala mi je nekaj mesecev nazaj, da so zaposlenega, ki ima več kot 60 let, poklicali v kadrovsko-pravno službo, kjer smo predlagali, da naj da odpoved in ga potem nekdo, ki ima s. p., zaposli, čez dva do tri mesece bo lahko šel na zavod in naj bi tako prejel večjo odpravnino. Delovne razmere v slaščičarni, pekarni oziroma na kratko v CPH so katastrofalne, higiene ni mogoče vzdrževati. Pred časom so prišli gospodje iz Lidla, vsi šokirani, ko so prišli, so si pred vstopom nadeli zaščitne obleke, maske, čevlje in po ogledu takoj odpovedali oziroma preklicali pogodbo s Termami Čatež. Zaposlenim so toliko zmanjšale plače, da so pod minimalcem in jim morajo doplačevati razliko prispevkov, da so na minimalni plači. Dobili so, kot je po zakonu določeno, nov sklep za dopuste, a so jim za razliko od prejšnjih let odtrgali nekaj dni dopusta. Da veste, direktor Term Čatež je Sebastjan Selan, ta Sebastjan Selan je bil v času Pahorjeve vlade direktor Sove. Najprej je delal škodo na Sovi, zdaj pa dela škodo v Termah Čatež. Ravno to je zaničevanja vredno, njegova izjava zaposlenim. Dejal jim je, da niso nič in da so le številke. Zato me zanima, gospa ministrica: Ali bodo Inšpektoratu za delo bodisi na vašo priporočilo ali pa bo morala priti prijava s strani kakšnega od zaposlenih – ampak vemo, kako je, da vsi neradi dajejo te prijave, ker se vsak boji za svoje delovne mesto – vendarle kakšni postopki tukaj notri? Glede na tista prva tri vprašanja, na katera ste mi odgovorili, mogoče samo še eno dodatno vprašanje: Ali pripravljate kakšne spremembe zakonodaje na tem področju? Kot ste rekli, da so bili včasih problem plačilo in to, zdaj pa je predvsem preobsežno delo in kršitve tega naslova. Hvala za odgovor.
Odgovorila bo gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala za besedo. Bom nadaljevala, gospod Žan Mahnič. Če bi jaz dobila tako pismo, je predvsem stvar, da se morda to posreduje Inšpektoratu. Odgovornost nas vseh tukaj je, da dvigujemo – ne moremo tukaj brati nepreverjenih pisem, sedaj obtožujemo dejansko direktorja. Ne želim ga braniti, samo če se postavimo v vlogo, da bi kateregakoli direktorja na tak način, ko nekdo pošlje – pač, ljudje lahko vedno anonimno prijavijo na Inšpektorat. Razumem, da se ljudje bojijo za svoje zaposlitve, vse to je realnost, vendar pravna država, naša, kakršnakoli je, lahko deluje samo tako, če vsak opravi svoj del naloge. Torej, Inšpektorat opravlja nadzor za tisto, kar je dobil prijavo. To, kar ste prebrali, če je res, je absolutno šikaniranje in je nedopustno ravnanje z delavci. To, da se lahko preveri, je seveda težko dokazati, če ni karkoli pisno. To je ta težave, ker je preveč [[…]]Samo skupaj z neko višjo družbeno odgovornostjo lahko te stvari spremenimo. Vsekakor pa jaz, kadar to dobim, ker me dosti ljudi preko različnih socialnih omrežij ali kako drugače naslavlja, kaj naj naredijo, vedno ali povprašam in rečem, naj pošljejo, da pošljemo na Inšpektorat, ki v skladu s svojimi zmožnostmi – ker tudi ne morejo vsega, ker je na žalost samo 81 inšpektorjev za celotno državo. Prebrala sem več kot 29 tisoč [[…]]Skratka, res ta problem. Kar se tiče tega, kaj bomo naredili za prihodnje, je predvsem, da je treba zakonodajo ne toliko ves čas prilagajati posameznim potrebam, zaradi tega ker je različno – treba je spoštovati tisto, kar je napisano, in nihče od nas se ne sme obrniti stran, ko gre za kršitve, in jih je treba v skladu s svojimi pristojnostmi javiti. V tem primeru bo Inšpektorat preveril, zdaj so tako ali tako v Termah, lahko dodatno tudi druge stvari pogledajo. Treba je pa vedeti, da je ta praksa nesprejemljiva; javno povedati večkrat, da je nesprejemljiva in da edino skupaj lahkoVi veste, da v zakonu pač ni dopustno imeti več kot 20 nadur na mesec, pa jih imajo. Torej, kako bom spremenila zakonodajo? Tudi InšpektoratJih je premalo, nimamo inšpekcijskih služb, absolutnoV koalicijski pogodbi imamo zapisano, da jo bomo krepili. 81 inšpektorjev ne more nadzirati vsega. Po drugi strani pa ne moremo pričakovati, da bomo v družbi imeli toliko inšpektorjev, da bodo ob vsakemu stali, ga preverjali, dokler ne bo naredilTorej, na nek način je normalno, da nekdo krši, dokler ga ne dobijo. Moralo bi biti normalno, da vsi delujemo v skladu z zakonom. Mi smo že Zakon o inšpekciji dela v lanskem letu spremenili. Imajo nove pristojnosti. Tudi svet je imenovan, kjer je mnogo več sodelovanja. Dejansko pa bomo samo družba kot celota tudi delodajalce, ki ne ravnajo v skladu z zakonom, ki so na raznih črnih listah, ki jih imamo v državi, tudi mi kot kupci, kot potrošniki, začeli na [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Postopkovni predlog? Izvolite, Žan Mahnič.
Hvala, podpredsednik. Se opravičujem, za 20 sekund bom izrabil postopkovno. Ne bom predlagal dodatne razprave, ker sem zadovoljen z odgovorom ministrice. Moram pa reči, da bom ta mail posredoval vedno tako vam, gospa ministrica, kot da bom tudi naredil prijavo na Inšpektorat za delo. Verjamem, da je to res, če mi je hčerka od zaposlenega to poslala. Tudi kot član komisije za nadzor varnostnih-obveščevalnih služb vem, kaj je gospod Selan počel na Sovi, tako da me tudi ne preseneča, kaj se sedaj počne v Termah Čatež. Hvala.
Hvala lepa. Predsedniku Vlade, ministricam in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, 21. aprila, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam 7. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Hvala lepa. Na svidenje.