Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 3. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Violeta Tomić, gospa Vojka Šergan do 16. ure, gospa Nada Brinovšek, mag. Tanja Cink, Miha Kordiš, gospod Franc Breznik, gospod Branko Zorman od 15. do 19.30 ure, gospod Igor Zorčič do 12. ure, dr. Franc Trček, dr. Dragan Matić od 11.30 ure dalje, Luka Mesec, Matjaž Hanžek, mag. Matej Tonin od 15. ure dalje ter gospod Janez Janša do 17. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K SPREMEMBAM IN DOPOLNITVAM PRAVIL FUNDACIJE ZA FINANCIRANJE ŠPORTNIH ORGANIZACIJ V REPUBLIKI SLOVENIJI. Spremembe in dopolnitve pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji je na podlagi 11. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije in 23. člena Odloka o ustanovitvi Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji 24. oktobra 2014 v soglasje Državnemu zboru predložila Fundacija za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Spremembe in dopolnitve pravil fundacije je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 2. redni seji dne 27. novembra 2014 obravnaval Spremembe in dopolnitve Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, ki jih je na podlagi 11. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije in 23. člena Odloka o ustanovitvi Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji v soglasje Državnemu zboru predložila Fundacija za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Fundacija za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji je dne 18. februarja 2014 posredovala v Državni zbor prvo besedilo sprememb in dopolnitev Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Na podlagi pripomb Zakonodajno-pravne službe je predsednica Sveta fundacije dne 15. julija 2014 poslala nadomestno besedilo, na katerega je Zakonodajno-pravna služba ponovno podala pripombe k večini členov. Dne 24. oktobra 2014 pa je bilo poslano nadomestno besedilo, v katerem so bile v večini upoštevane tudi pripombe Zakonodajno-pravne službe. Predsednica Sveta fundacije mag. Katja Koren Miklavec je povedala, da so v zadnjih spremembah in dopolnitvah Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji sledili mnenju Zakonodajno-pravne službe. Spremembe in dopolnitve pravil se nanašajo zlasti na status poslovodne funkcije organa, ki je po novem nepoklicna. Prav tako se spremembe nanašajo na pristojnosti in postopke imenovanja predsednika ter podpredsednika Fundacije in opredelitev organov Fundacije. Ureja se tudi pravico do povračila potnih stroškov za člane Sveta fundacije, člane strokovnih komisij in člane Komisije za pritožbe, ki je usklajena z Odlokom o ustanovitvi Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji iz leta 1998. Odbor je brez razprave sprejel sklep, s katerim predlaga Državnemu zboru, da poda soglasje k Spremembam in dopolnitvam Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 24. oktober 2014. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Dobro jutro! Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Slovenija je narod, kjer ima šport posebno mesto. Temu pritrjujejo številni podatki, iz katerih izhaja, da je v stalne ali občasne aktivnosti v športu vključenih okoli 67 % prebivalstva, da je v športnih zvezah trenutno včlanjenih 3 tisoč 357 društev oziroma klubov, da je število kategoriziranih športnikov v Sloveniji okoli 5 tisoč 500, da so termini športnih dvoran in telovadnic praviloma popolnoma zasedeni. Če informacije zaokrožimo z olimpijskimi dosežki, kjer smo po osvojenih medaljah v vrhu sveta, k argumentu o športnem narodu ni česa dodati. Uspehi seveda nikoli ne pridejo sami. So rezultat talenta posameznikov in podpore ožje in širše družbe, ne nazadnje ne gre zanemariti niti vpliva podpore lokalne skupnosti niti države. Eden izmed pomembnih podpornikov športa je tudi Fundacija za šport, ki letno razdeli 10 milijonov evrov za športno dejavnost, gradnjo športnih objektov, raziskovanje in razvoj športa ter založništva v športu. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo Spremembe in dopolnitve Pravil Fundacije za šport podprli, četudi pomenijo zgolj prilagoditev določbam Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki je bil sprejet julija 2012 in smo ga takrat v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli. Omenjeni zakon je bil tedaj sprejet navkljub množičnemu nasprotovanju in opozorilom. S spremembami omenjenega zakona je namreč tedanja koalicija ukinila samostojnost delovanja sveta Fundacije za šport, in sicer z ukinitvijo funkcije direktorja Fundacije ter prenosom zaposlenih na ministrstvo, pristojno za šport. Izločena je bila izrinjena krovna športna organizacija Olimpijski komite Slovenije-Združenje športnih zvez. To smo v Poslanski skupini SD takrat razumeli kot podržavljanje tega pomembnega družbenega podsistema. Ne glede na številna nasprotovanja Komisije za preprečevanje korupcije, ki je opozarjala na ustvarjanje videza konflikta interesov, so si visoki uradniki na takratnem ministrstvu šport prikrojili po svoji meri. Direktor Fundacije do ukinitve profesionalnega funkcije hkrati opravlja še funkcijo v. d. generalnega direktorja Direktorata za šport. Negativno stališče je izrazila tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, ki je opozarjala na neustavnost različnega urejanja enakih zadev; Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij ima poklicnega direktorja. Zakon je bil po vetu Državnega sveta vnovič potrjen z absolutno večino. Spremembe pravil, kot jih predlaga Fundacija za šport, bomo navkljub nestrinjanju z zakonom, na podlagi katerega so sprejete, sicer podprli. Prepričani smo namreč, da ta nadvse pomemben podsistem družbe, ker ves narod razvoja z neskončnimi uspehi ter hkrati skrbi za psihofizični razvoj rekreativcev, potrebuje stabilno okolje delovanja, le-to pa v preteklosti namreč ni bilo vedno zagotovljeno. Hvala.
Besedo ima poslanska skupina Nove Slovenije - krščanski demokrati, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Spremembe in dopolnitve Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Slovenije se nanašajo zlasti na status poslovodne funkcije organa, ki je v skladu s sedaj veljavnim zakonom nepoklicna. Prav tako se spremembe nanašajo na pristojnosti in postopke imenovanja predsednika ter podpredsednika Fundacije in opredelitvijo organov Fundacije. Ureja se tudi pravica do povračila potnih stroškov za člane Sveta fundacije, člane strokovnih komisij in člane komisij za pritožbe, ki je usklajena z Odlokom o ustanovitvi Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji iz leta 1998. Te spremembe pravil sledijo sedaj veljavnim rešitvam v zakonu, ki ga je sprejela Vlada še pred dvema letoma. Krščanski demokrati poudarjamo predvsem, da mora Svet fundacije in njegov neprofesionalni predsednik ustrezno opravljati tudi vse tiste funkcije, ki bi jih sicer opravljal profesionalni direktor. Pri tem ne gre le za razpisne postopke za delitev denarja športu, ampak tudi za zakonitost in transparentnost poslovanja Fundacije. Poslanci Nove Slovenije - krščanski demokrati bomo spremembe in dopolnitve pravil podprli.
Besedo ima Poslanska skupina SMC, zanjo gospa Irena Kotnik.
Spoštovane kolegice, kolegi! Fundacija za šport ima vse od svojega nastanka pa do danes pomembno funkcijo distribucije javnih sredstev v športu, ki jih razdeljuje iz naslova loterijskih sredstev oziroma v skladu z Zakonom o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Tako od leta 1998 naprej prihajajo sredstva iger na srečo, namenjena financiranju športnih organizacij, neposredno na račun Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Fundacija je tako v zadnjih letih športnim organizacijam namenila letno od 10 do 13 milijonov letno. V letu 2014 je tako predvidela sredstva za sofinanciranje v višini 11 milijonov evrov. To kaže na to, da ima pomemben vpliv na uresničevanje javnega interesa na področju športa. Pri tem Fundacija financira štiri pomembne dele športa: športne dejavnosti od vrhunskega športa do športov otrok in mladine, športne objekte, raziskovanje in razvoj športa ter založništvo v športu. Glede na to so pravila Fundacije za financiranje športnih organizacij pomembna z vidika sestave Fundacije in pristojnosti, ki jih ima ta pri razdeljevanju javnih sredstev na področju športa. Pravila namreč urejajo organizacijo Fundacije, način dela organov in strokovnih teles Fundacije, pravila postopka sprejemanja odločitev pri izvajanju dejavnosti, pogoje in postopek imenovanja predsednika in podpredsednika sveta ter članov strokovnih komisij Fundacije. Prav tako tudi merila in pogoje za izplačevanje sejnin in povračila drugih stroškov za člane organov Fundacije. Dopolnitve pravil, ki jih danes sprejemamo, pa so potrebna sprememb zaradi sprejetja novele Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije iz leta 2012. Ta določa, da morajo biti splošni akti funkcije usklajeni z določbami tega zakona. Z navedeno novelo zakona je bila namreč ukinjena poklicna funkcija direktorja Fundacije in uvedena nepoklicna funkcija predsednika Sveta kot poslovodnega organa Fundacije. Skladno z novelo Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije se v pravilih Fundacije prav tako spreminja minimalno število članov Sveta, ki lahko predlagajo razrešitev predsednika ali podpredsednika Sveta fundacije, in sicer s treh na štiri člane in bolj jasno tako ureja pravice članov Sveta, strokovnih komisij in komisije za pritožbe do povračila potnih stroškov in dnevnic. Glede na obrazložene vsebinske spremembe in vlogo, ki jo ima Fundacija za šport pri financiranju športnih organizacij Poslanska skupina SMC spremembe in dopolnitve pravil Fundacije podpira.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Andrej Čuš.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Pred nami je sprejetje sklepa o soglasju k Spremembam in dopolnitvam Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. V bistvu lahko ugotovimo, da gre zgolj za zakonsko formalnost, saj Fundacija za šport čaka na soglasje že vse od sprememb Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije iz leta 2012. Ob tem bi pa rad opozoril na padec novele Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki se je zgodil konec maja letošnjega leta. Veseli nas, da je na opozorilo strokovne javnosti, na opozorila Zakonodajno-pravne službe in veto Državnega sveta prišlo do padca predloga zakona s strani vlade Alenke Bratušek. Tudi v sklopu sprejemanja prejšnjih sprememb zakona smo v Poslanski skupini SDS opozorili na mnoge nečednosti na področju financiranja nacionalnih športnih zvez ter netransparentno in nenamensko porabo denarja. Na koncu smo ugotovili, da je bil eden izmed namenov prejšnjih sprememb zakona tudi prikritje nepravilnosti vpletenih ljudi in s strani Ministrstva za izobraževanje, znanost, šport in mladino. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo se vedno borili za pravice športnikov in slovenski šport, nikoli pa se ne bomo postavili na stran privilegijev in luksuza športnih funkcionarjev. Državni zbor se torej ukvarja s spremembami pravil Fundacije za šport. Športna javnost pričakuje predvsem celostne spremembe na področju športa. Teh, razen skozi raznih obljub, skozi novi nacionalni program športa, ki je vprašljiv na ravni njihovega uresničevanja in doseganja ciljev, žal do danes ni. Še več, predlog sprememb krovnega zakona o športu, ki ga pripravlja ministrstvo oziroma strokovni svet, je skrb zbujajoč. Pol zakonskega besedila se ukvarja z nekim zavodom za šport in ob tem se mi poraja vprašanje, ali se spet išče kadrovske in finančne priložnosti. Žal celotno področje zbuja resno skrb, prihodki v športu padajo, o protikriznih ukrepih v slovenskem športu pa ne govori nihče. Žal je ukvarjanje z birokracijo slovenski šport v zadnjih dvajsetih letih predrago stalo. Vlado Mira Cerarja pozivamo, da pristopi k reševanju težav v slovenskem športu, ne pa, da jih dodatno povzroča. Soglasje k spremembam in dopolnitvam pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji bomo v Poslanski skupini SDS podprli, saj gredo v smer racionalizacije, prav tako pa je po naši oceni delovanje Fundacije za šport v zadnjem odboju za vzgled. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O Predlogu sklepa o soglasju o Spremembah in dopolnitvah Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O MATIČNI EVIDENCI ZAVAROVANCEV IN UŽIVALCEV PRAVIC IZ OBVEZNEGA POKOJNINSKEGA IN INVALIDSKEGA ZAVAROVANJA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predsedniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Dejanu Levaniču.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Danes je pred vami predlog zakona, ki smo ga na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti pripravili na pobudo Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije ter na podlagi sklepa Sveta Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje ter tudi na podlagi sklepa seje Ekonomsko-socialnega sveta. V predlogu tega zakona podaljšujemo rok za uskladitev statusa oseb, ki morajo ZPIZ sporočiti, ali bodo ostali zavarovanci ali upokojenci. Rok za uskladitev tega statusa smo že podaljšali, če se spomnite, in sicer do 31. 12. 2015. Se pravi, smo ga podaljšali do konca tega leta, sedaj pa ga podaljšujemo še za eno leto. Torej, v temu času se morajo osebe izjasniti, ali bodo opravljale dejavnost in plačevale prispevke ali pa se bodo odločile za zaprtje dejavnosti in uživanje pokojnine. Ključna zadeva pri temu vprašanju je, da smo želeli iti naproti vsem tistim, ki so hkrati upokojenci in hkrati upravljajo neko dejavnost. Dobili smo veliko opozoril od strani, se pravi ljudi, da bi radi to opravili tudi v bodoče, zato smo se odločili, da podaljšamo ta status še za eno leto, med tem pa se zavezali, da bomo poiskali ustrezno rešitev, da bo lahko nekdo hkrati upokojenec in tudi opravljal določeno dejavnost, torej v letu 2015 bomo to sistemsko rešitev tudi našli. Drugič, s tem predlogom zakona določamo tudi oprostitev vračila pokojnin in plačila prispevkov za naslednje osebe, to so upokojeni samostojni podjetniki, ki jim je zavod izdal odločbe, in pa vsi upokojenci, ki so opravljali delo ali dejavnost na dan 31. 12. 2012, to je zadnji dan pretekle zakonodaje, torej po ZPIZ-1, ki je dovoljeval še določene izjeme in ki bi morali biti tudi vključeni v zavarovanje, pa jim zavod še ni izdal odločbe. Posebej bi želeli opozoriti, da je bil na matičnem odboru sprejet tudi amandma, ki ureja tudi osebe, ki so dejavnost odprle po letu 2012. Pri tem moramo opozoriti, da po letu 2012 je vstopil v veljavo že zakon ZPIZ-2, ki pa ni več dovoljeval dvoje statusov, torej da bi nekdo bil upokojenec in hkrati opravljal dejavnost. Teh oseb je enajst in te osebe so jasno vedele, ko so vstopile v pokojninsko zavarovanje in hkrati odprle dejavnost. Namreč, morale bi se zjasniti oziroma so se zjasnile, da nimajo odprtega espeja, teh oseb v Sloveniji je pa trenutno 11 in jih v okviru tega ZMEPIZ ta trenutek ne moremo reševati. In tretjič, predlog zakona daje tudi zakonsko podlago za nadaljnje izplačevanje pokojnin osebam, ki so pridobile status študenta. Naprej smo naredili to za študijsko leto 2014/2015, ko je nekdo po "Bologni" v končanju prve stopnje dokončal študij pravočasno ali pa predčasno, bi po predlogu zakona pred tem moral – ali pa bi se mu prenehala izplačevati družinska pokojnina. Tudi to smo reševali, da ima to pravico do konca študijskega leta, pa ne samo tega leta, ampak tudi vsa leta v bodoče do 26. leta. Tako smo s tem predlogom zakona tudi rešili vse študente, ne glede na to, da končajo študij predčasno in bi, če ne bi tega reševali, bili kaznovani za svojo pridnost. Hvala lepa, več pa seveda v razpravi.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve, invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu.
Spoštovani predsednik, predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Dovolite, da vam na kratko predstavim poročilo k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Odbor za delo družino, socialne zadeve in invalide je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada s predlogom za obravnavo in sprejetje predloga zakona po nujnem postopu. Kolegij predsednika Državnega zbora je postopek seveda potrdil. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja, predstavniki Zakonodajno-pravne službe, predstavnik ZPIZ, Zveze društev upokojencev Slovenije ter predstavnik Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravni službi, ki je predlog zakona preučila z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika ter dala nekaj pripomb, in sicer k petim členom predloga predpisa. Odbor je prejel tudi mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, ki seveda predlagane ukrepe podpira. Komisija ugotavlja, da v praksi obstajajo želje in potrebe po podaljšanju delovne aktivnosti posameznika tudi po upokojitvi. zato se pridružuje pozivom po sistemski ureditvi te problematike. Bilo je posebej izpostavljeno, naj se z iskanjem ustreznih možnosti delovne aktivnosti upokojencev ne čaka do izteka predlaganega podaljšanega roka, to je konec naslednjega leta, saj gre za večplasten problem, ki bo terjal usklajevanje zelo raznolikih interesov delodajalcev, delojemalcev, predstavnikov upokojencev, torej različnih generacij, in posledično tudi več časa za odgovore. Sprejeti je namreč treba rešitve, ki bodo hkrati pravične do vseh generacij, ki bodo vsem omogočale enakopraven položaj, ne bodo predstavljale podlage za nelojalno konkurenco. Kar se tiče blagajne pokojninskega zavarovanja, bodo seveda morali biti finančno vzdržni. V poslovniškem roku je s strani kvalificiranih predlagateljev amandmajev le-tega vložila Poslanska skupina Nove Slovenije k 8. členu ter k 10. členu. Torej je odbor kot svojega sprejel amandma k 10. členu, oba amandmaja sta bila tudi sprejeta. Predstavnik predlagatelja je poudaril, da bo s predlaganimi ukrepi zagotovljeno podaljšanje roka za uskladitev statusov posameznih zavarovancev, ki morajo svoje statuse uskladiti z določbami novega ZPIZ-2. Brez spremembe zakonodaje in bi te osebe namreč morale urediti svoj status do konca letošnjega leta. Tako pa bodo lahko še eno leto opravljale dejavnosti in zanje ne bo veljala obvezna vključitev v zavarovanje, upokojenci pa bodo lahko še naprej prejemali pokojnino. S predlaganim zakonom bodo zagotovili odpravo posledic, ki so nastali pri ugotavljanju lastnosti zavarovancev, skladno z izvajanjem določbe zakona ZPIZ-2, ki je določal uskladitev dvojnih statusov za vse sebe, ki so na dan 31. 12. hkrati opravljali dejavnost in niso bili vključeni v zavarovanje oziroma so imele nedovoljeno prekrivanje statusa upokojencev s statusom zavarovanca. Kot je uvodoma že predlagatelj tudi povedal, bo s predlogom zakona omogočeno uživalcem družinske pokojnine, ki so pridobili status študenta za šolsko 2014/2015 in so diplomirali pred iztekom tega študijskega leta, da se jim pokojnina izplačuje tudi v času, ko nimajo statusa študenta, na katerega se veže splošna pokojninska zakonodaja ter so zaključili študij pred potekom statusa študenta. Kot rečeno, odbor je glasoval o vseh členih ter o obeh amandmajih in zakon sprejel. Glede na sprejeta amandmaja na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerem sta vključena oba sprejeta amandmaja. Dopolnjeni predlog zakona pa je sestavni del tega poročila, ki ste ga tudi prejeli. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Matej T. Vatovec.
Spoštovani gospod predsednik, predstavnika ministrstva, kolegice, kolegi! Predlog zakona ureja tri zelo različna področja: ureditev poročanja o dohodkih za gradbene delavce, ki jih podjetja napotijo na delo v Avstrijo, je administrativna rešitev, na katero nimamo pripomb. Prav tako se strinjamo s predlogom, da bodo študentje, ki bodo diplomirali sredi šolskega leta, lahko prejemali družinsko pokojnino do konca tega študijskega leta. Vprašanje možnosti, da bi osebe, ki opravljajo pridobitno dejavnost, hkrati vsaj še nekaj časa prejemale starostno pokojnino, pa je bolj zapleteno. V Poslanski skupini Združena levica smo bili pripravljeni podpreti izvirni predlog Vlade. V tistem predlogu bi osebe, ki so kot upokojenci zakonito, skladno s starim zakonom o pokojninskem zavarovanju opravljale dejavnost, dobile dodaten čas za ureditev svojega položaja. Mi smo to možnost podprli, kljub temu da so te osebe že imele nekaj časa za ureditev tega stanja. Glavni razlog je, ker je bilo začetno stanje zakonito po starem zakonu. Po drugi strani vemo, da je bilo s pokojninsko reformo neutemeljeno prizadetih še več skupin prebivalstva. O tem se ni veliko govorilo, ampak zakon je na primer razlikoval med delovnimi invalidi, ki so bili v času uveljavitve zakona prijavljeni na zavodu za zaposlovanje, in tistimi, ki so bili v tistem trenutku zaposleni, čeprav ne za polni delovni čas. Skratka, zakon je predpisal strožje pogoje za upokojevanje delovnih invalidov, ki so bili pripravljeni sprejeti delo, ki jim ga sicer po zakonu ne bi bilo treba sprejeti. Zato ker so proračunu prihranili del nadomestila za čakanje, so bili kaznovani s strožjimi pogoji. Ampak ti zavarovanci niso imeli toliko sreče kot upokojenci podjetniki, da bi se zanje zavzela kakšna stranka, ker se ne ujemajo v naivno ideologijo podjetništva, ki vlada v tej državi. V Poslanski skupini Združene levice se zato strinjamo, da bo treba ZPIZ-2 znova odpreti in reševati nepravičnosti v njem. Gotovo bo treba še enkrat razmisliti ali na kakšen način omogočiti, da nekdo opravlja neko dopolnilno dejavnost v manjšem obsegu, plačuje prispevke, hkrati pa prejema pokojnino. Pri tem smo na stališču, da je pokojnina socialna kategorija. Ko nekdo zaradi starosti ni več sposoben opravljati plačnega dela, smo mu kot družba dolžni zagotoviti dostojno pokojnino. Dokler je sposoben in voljan opravljati delo, ki je tudi dostojno plačano, pokojnine ne potrebuje. Z načelnega stališča je izključevanje med statusom zavarovanca in statusom prejemnika pokojnine pravilna. Obvezno pokojninsko zavarovanje ni privatni pokojninski sklad, da bi bila renta odvisna od tega, koliko je zavarovanec vložil, ampak temelji na solidarnosti. Vsak prispeva po svojih zmožnostih, vsakomur je treba zagotoviti dostojno pokojnino. Bilo je že več poskusov uvajanja nekakšnih individualnih računov in zmanjševanja solidarnosti, na kar v Združeni levici ne bomo pristali. V praksi so stvari zelo kompleksne. Eno je dejavnost, ki jo nekdo opravlja za polni delovni čas, drugo so tako imenovani popoldanski espeji, če gre za postranski zaslužek. Zato bomo počakali na predloge pristojnega ministrstva. Ne bomo pa podprli predloga matičnega odbora in NSi, da bi se prehodno obdobje razširilo še na osebe, menda jih je samo 11, ki so ta hibridni status pridobile po uveljavitvi novega zakona, torej v nasprotju z zakonom. Če bi sprejeli ta predlog, bi za nazaj uzakonili nezakonito stanje in kršili načelo zakonitosti, po katerem morajo biti pravne norme med seboj usklajene. Taka ureditev bi bila v izrecnem nasprotju s krovnim zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki ne pozna izjem. Tudi načelo enakosti bi bilo s tem krščeno, kajti različnih položajev ni dovoljeno obravnavati enako. V tem primeru je jasno, da ni mogoče izenačevati zakonitih stanj z nezakoniti, zato bomo v Združeni levici zakon podprli le, če bo sprejet amandma v smislu prvotne rešitve. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani gospod predsednik, predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Krščanski demokrati obravnavano novelo ocenjujemo kot izredno problematično. Kar takoj naj povemo, da sicer rešuje velik del težav, v katerih so se ne po svoji krivdi znašli tisti upokojenci po ZPIZ-1, ki so hkrati opravljali dejavnost kot espe. Hkrati pa je v prvotni obliki povzročila nove neenakosti, na kar v svojem mnenju opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba. Ravno zaradi tega smo krščanski demokrati predlagali amandma k 115.a členu in s tem kot presečni datum določili dan uveljavitve tega zakona, ki ga obravnavamo danes, kar bo dejansko pomenilo, da so vse osebe s statusom upokojenca, ki opravljajo dejavnost, zajete v oprostitev vračila pokojnin, in ne samo tiste, ki so na dan 31. 12. 2012 hkrati opravljale dejavnost in imele status upokojenca. Naj se na tem mestu zahvalimo vsem, ki ste spoznali pomen te rešitve in podprli naš amandma. Žal pa koalicija že takoj želi s protiamandmajem, ki obveznost vračila dolga odpravlja le za osebe, ki se jim status prikriva v nasprotju z določbami iz ZPIZ-2 na dan 31. 12. 2014, izničiti naš amandma in s tem povzročiti nove neenakosti. Po našem mnenju bi lahko bila taka rešitev tudi neustavna, saj v neenak položaj postavlja upokojence, ki so z delom oziroma dejavnostjo pričeli v letu 2013 ali 2014. Zaradi tega krščanski demokrati tega amandmaja koalicije ne bomo podprli. Pozivamo pristojne, naj se v dobro vseh prizadetih čim prej najdejo sistemske rešitve za področje ureditve statusa zavarovancev upokojencev. Zdrava pamet sporoča, da je nesmiselno upokojencem, ki želijo po upokojitvi nadaljevati s svojo dejavnostjo, to preprečevati oziroma prepovedovati. Takšna rešitev ni dobra za naše gospodarstvo in hromi gospodarsko pobudo naših prebivalcev. V spremnem besedilu novele lahko v razdelku Mednarodna primerjava ureditve področja dela upokojencev pri vseh primernih držav, med njimi so Nemčija, Avstrija, Španija, Portugalska, Češka, Poljska in druge, preberemo, da v nobeni noveli oziroma v nobeni od teh držav upokojencem ni prepovedano opravljati dejavnosti po upokojitvi. Nam lahko to kaj pove? Se lahko iz tega kaj tudi v Sloveniji naučimo? Vemo, da nas bo predlagatelj poučil, da je ZPIZ-2 tako zapleten zakon, da se ga nikakor ne da spreminjati. Kolegice in kolegi, krščanski demokrati vemo, da je ravno takšen pristop v veliki meri krivec za stanje, v katerem je naša država. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokrati bomo glasovali proti amandmaju koalicije, noveli pa ne bomo nasprotovali.
Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo, zanjo mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Spoštovani! Temeljni cilj novele zakona je zagotoviti podaljšanje roka za uskladitev statusov posameznim zavarovancem, ki morajo svoje statuse uskladiti z odločbami v letu 2012 sprejetega novega Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Poslanska skupina Zavezništva Alenke Bratušek želi opozoriti, da je že prejšnja vlada decembra 2013, ko je sprejela nov Zakon o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja, rok za uskladitev statusa zavarovancev podaljšala do 31. decembra 2014, takrat na predlog Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije. Kot kaže, se je za podaljšanje roka na podlagi pobude Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije, Zveze društev upokojencev Slovenije, Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje ter razprave na Ekonomsko-socialnem svetu odločila tudi nova vlada. V Poslanski skupini Zavezništva Alenke Bratušek bomo predlog zakona podprli, saj s tem ne rešujemo le težav upokojencev, rešujemo namreč tudi zaposlitveni status in socialni položaj drugih oseb pri tistih, ki so imeli zaposlene tudi druge delavce. Stari Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je bil v veljavi do 31. decembra 2012, je namreč omogočal izvzem iz zavarovanja za upokojence, ki so opravljali dopolnilno dejavnost oziroma imeli odprt espe, če so imeli zaposlenega vsaj enega delavca za opravljanje te dejavnosti ali pa so bili zavarovani na podlagi delovnega razmerja. Vsi ostali upokojenci, ki niso izpolnjevali teh pogojev, pa so se morali odločiti, ali bodo prenehali z opravljanjem samostojne dejavnosti in se upokojili ali pa bodo še nadalje opravljali to dejavnost. Novi zakon pa možnosti izvzema več ne dopušča. Hkrati pristojno resorno ministrico pozivamo, da konča s predlogi za začasne rešitve, ki podaljšujejo dvojne statuse iz leta v leto. Od nje pričakujemo, da nam bo v prihodnjem letu posredovala dokončno odločitev oziroma da bo to problematiko uredila na način, da dejansko dvojnega statusa ne bo več ali pa bo dopuščen dvojni status, in sicer za vse, brez izjem. Kar se tiče amandmaja, ki ga je Poslanska skupina Nove Slovenije vložila k 8. členu, s katerim za presečni datum določa dan uveljavitve Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja iz lanskega leta in ki je bil sprejet na matičnem delovnem telesu, pa v poslanski skupini takšni rešitvi nasprotujemo. Uveljavitev omenjene rešitve bi pomenila, da retroaktivno posegamo v leta 2012 sprejeto pokojninsko zakonodajo in uvajamo novo kategorijo oseb, ki so opravljale dejavnost pred 31. decembrom 2012, pa do prehodnega obdobja niso bile upravičene, bodisi so z dejavnostjo pričele šele v letu 2013 ali 2014 že na podlagi nove zakonodaje. Zato bomo podprli predlog vladajoče koalicije za anuliranje sprejetega amandmaja oziroma za vzpostavitev prvotne rešitve, ki jo je vseboval 8. člen predloga zakona. V Zavezništvu Alenke Bratušek bomo torej novelo zakona podprli.
Besedo ima Poslanska skupina SMC, zanjo gospa Janja Sluga.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja v Poslanski skupini SMC podpiramo. Menimo, da prinaša pozitivne spremembe in rešuje socialno stisko določene družbene skupine. S predlaganim zakonom se podaljšuje rok za uskladitev statusa zavarovancev, to pa bo pripomoglo k ohranitvi opravljanja samostojne dejavnosti. Upokojencem ne bo treba zapreti espejev in bodo še naprej nemoteno prejemali pokojnino. Trenutno je rok za uskladitev statusov zavarovancev 31. december letošnjega leta, z novelo zakona pa se to obdobje podaljšuje do 31. decembra leta 2015. Ukrep, ki ga predlog zakona uvaja, bo poleg tega zagotovil tudi ohranitev in zadržanje vseh zaposlenih v delovnih razmerjih pri upokojencih, ki imajo odprte espeje. Tako bodo delavci obdržali svoje zaposlitve, plačevali polne prispevke za socialno varnost in posledično tudi ne bodo uveljavljali pravic iz naslova brezposelnosti. Na ta način državi ne bo treba zagotavljati dodatnih sredstev iz državnega proračuna. S predlaganim zakonom se bo tudi zagotovilo odpravo posledic, ki so nastale pri ugotavljanju lastnosti zavarovancev, skladno z izvajanjem 406. člena ZPIZ-2, ki je določal uskladitev dvojnih statusov. Za vse osebe, ki so na dan 31. 12. 2012 hkrati opravljale dejavnost in niso bile vključene v zavarovanje oziroma so imele nedovoljeno prekrivanje statusa upokojenca s statusom zavarovanca, predlog zakona predvideva, da jim ni treba vračati prejetih pokojnin in plačati polnih prispevkov za socialno varnost. Predlog zakona ureja še eno področje, ki ga je treba izpostaviti, in to so družinske pokojnine. Z novelo zakona bo omogočeno uživalcem družinske pokojnine, ki so pridobili status študenta za študijsko leto 2014/2015 in so diplomirali pred iztekom študijskega leta, da se jim pokojnine izplačujejo tudi v času, ko nimajo statusa študenta. Nanj se namreč veže splošna pokojninska zakonodaja, saj so zaključili študij pred potekom statusa. Tu je treba izpostaviti, da jim predlog zakona omogoča prejemanje družinske pokojnine tudi v prehodnem obdobju, na primer med zaključkom študija na prvi stopnji in pričetkom študija na drugi stopnji, kar je seveda pozitivno. V razpravi o predlogu zakona je bilo največ pozornosti namenjeno problematiki, ki je povezana s podaljševanjem delovne aktivnosti posameznika in politiko upokojevanja. V praksi obstajajo tako želje kot potrebe po podaljševanju delovne aktivnosti posameznikov, zato je treba izpostaviti, da je nujno potrebno najti sistemsko rešitev glede delovne aktivnosti upokojencev še pred iztekom roka, ki ga s predlogom tega zakona zdaj podaljšujemo še za eno leto, torej do konca leta 2015. Predlog zakona bomo zato v Poslanski skupini SMC podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo predsedujoči, spoštovana predstavnika Vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo predlagano spremembo Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja podprla. S predlagano spremembo se namreč podaljšuje rok za uskladitev statusa zavarovancev, ki opravljajo samostojno dejavnost ter hkrati prejemajo pokojnino. S tem se bo preprečil nastanek materialne škode upokojencem, ki prejemajo pokojnino in hkrati opravljajo samostojno dejavnost in bi jo sicer morali vračati ter plačati polne prispevke, kar bi lahko drastično poslabšalo njihov socialni položaj. Upokojenci bodo tako imeli več časa, da se odločijo, ali bodo opravljali dejavnost in plačevali prispevke ali pa se bodo odločili za zaprtje dejavnosti in uživali pokojnino. S tem tudi ne bodo ogrožena delovna mesta ljudi, ki so zaposleni pri upokojencih, ki opravljajo samostojno dejavnost. Obstajajo namreč tudi posamezniki, podjetniki, ki so se ob izpolnjevanju pogojev za upokojitev upokojili, vendar nadaljevali z dejavnostjo in zaposlujejo ljudi. Vsa ta delovna mesta bi bila ogrožena, če bi se sedaj takšen posameznik zaradi zakonodaje odločil za prenehanje dejavnosti. Prav je, da je posameznikom, ki so kljub starosti voljni delati, le-to omogočeno, pokojnine, do katere so iz naslova vplačanih prispevkov upravičeni, pa jim tudi ne moremo odvzeti. Sprememba zakona tudi omogoča, da študentje, ki zaključijo študij pred iztekom študijskega leta, prejemajo družinsko pokojnino do konca študijskega leta. Omenjena sprememba se nam zdi smiselna, saj so sicer po sedaj veljavni zakonodaji prav tisti pridni študentje, ki študij zaključijo nekaj mesecev pred zaključkom študija, kaznovani s tem, da prenehajo prejemati družinsko pokojnino. Zaradi navedenih sprememb bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagano spremembo zakona podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo mag. Jana Jenko.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Ponovno podaljšanje roka za uskladitev statusa, ki ga prinaša danes obravnavani predlog sprememb zakona o matični evidenci, zajema upokojence, ki so imeli zakonito odprt espe, ker so izpolnjevali pogoje za izvzem iz zavarovanja, študente, ki imajo odprt espe, družbenike, ki bi morali biti po pokojninskem zakonu vključeni v zavarovanje, niso pa izpolnjevali pogojev za vključitev v zavarovanje po prejšnjem, starem pokojninskem zakonu. Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje je zaradi uveljavitve in izvedbe novega pokojninskega zakona, torej ZPIZ-2, glede prekrivanja dvojnih statusov uskladil evidence, iz katerih je bilo razvidno, da so nekatere upokojene osebe opravljale dejavnost v nasprotju s pokojninsko zakonodajo, posledično pa te osebe v temu času ne bi bile upravičene do izplačevanja pokojnine. Tem osebam je bila izdana odločba o ugotovljeni lastnosti zavarovanca, posledično pa bi te osebe morale plačati prispevke za obdobje do pet let nazaj in vrniti preveč izplačane pokojnine za obdobje tudi do treh let. Ker je bil takšen poseg spoznan za nesorazmeren, predlog novele določa oprostitev vračila pokojnin in plačila prispevkov za upokojene samostojne podjetnike, ki jim je zavod izdal odločbe, ter vse upokojence, ki so opravljali delo ali dejavnost na dan 31. december 2012 in ki bi morali biti vključeni v zavarovanje, pa jim zavod še ni izdal odločbe. Ti upravičenci se bodo morali v roku enega leta, torej do konca leta 2015, odločiti, ali bodo opravljali dejavnost in plačevali prispevke ali pa se bodo odločili za zaprtje dejavnosti in uživanje pokojnine. Do oprostitve vračila pokojnin in plačila prispevkov pa ne bodo upravičeni vsi tisti upokojenci, ki so odprli espe po 1. januarju 2013. Za te osebe v celoti velja ZPIZ-2, katerega vodilno načelo je, vsako delo šteje, kar pomeni nezdružljivost statusa zavarovanca s statusom upokojenca. V Poslanski skupini DeSUS se strinjamo s podaljšanjem roka, saj se zavedamo, da ti ljudje morajo imeti razumen rok, da uredijo vsa morebitna obstoječa razmerja, ki jih imamo do svojih strank, do kreditnih institucij, predvsem pa do svojih zaposlenih. Vemo pa prav vsi zelo dobro, da je bilo spoštovanje zakona in opozoril vseh pristojnih organov s strani zavarovancev oziroma upokojencev vprašljivo že tekom veljavnosti ZPIZ-1. Tako je tudi sedaj, ko velja novi zakon in tako je bilo tudi v prvem trajanju podaljšanja roka. Ignoranca zakonodaje prinese vedno nekaj posledice. To pač moramo vzeti v zakup. Kar se tiče dela upokojencev, so videnja in usmeritve Poslanske skupine DeSUS naslednja: glede na stanje trga delovne sile, na visoko stopnjo brezposelnosti in sedanjo, po naši oceni ne ravno primerno in ne dovolj dorečeno ureditev različnih oblik dela, se v Desusu zavzemamo za sistemsko prenovo vseh oblik dela. Prvi korak k temu smo naredili že z novo ureditvijo študentskega dela, ki smo jih sprejeli na tej seji zbora. Vprašanje dela upokojencev mora biti urgentno rešeno v prihodnjem letu. Pri temu zgledovanje po ureditvah v tujini ne bo odveč. Seveda pa bi bilo nujno kaj postoriti še pri vseh drugih prekernih oblikah dela, kakor tudi v samem sistemu delovnih razmerjih, ki mora po našem prepričanju ostati primarna oblika delovno aktivnega prebivalstva. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev novelo zakona podpiramo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo dr. Franc Križanič.
Spoštovani predsednik, spoštovani visoki zbor! Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju-1, ki je bil v veljavi do 31. 12. 2012, je omogočal izvzem iz zavarovanja, kar pomeni, da je lahko upokojenec pod določenimi pogoji še naprej opravljal samostojno dejavnost in imel odprt espe ter je sočasno prejemal polno pokojnino. Te osebe torej niso bile vključene v obvezno zavarovanje, klub temu da so opravljale dejavnost. Samo ti upokojenci, ki so izpolnjevali zakonske pogoje za izvzem, so lahko obdržali espe in pokojnino. Vsi ostali upokojenci, ki niso izpolnjevali teh pogojev, pa so se morali odločiti, ali bodo prenehali z opravljanjem samostojne dejavnosti in se upokojili ali pa bodo še nadalje opravljali to dejavnost in bodo iz tega naslova še vedno vključeni v zavarovanje, kar pomeni, da se jim v tem času pokojnina ni izplačevala. Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju-2 je vse te izjeme ukinil in ne dovoljuje več prekrivanja statusa zavarovanca s statusom upokojenca. Z namenom, da bi bile v pokojninski zakonodaji vse samozaposlene osebe enako obravnavane, je Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju-2 določil prehodno obdobje, v katerem morajo upokojenci, ki opravljajo samostojno dejavnost, sprejeti odločitev, ali bodo še naprej opravljali svojo dejavnost, iz tega naslova plačevali prispevke ali pa se bodo upokojili, prejemali pokojnino in prenehali z opravljanjem dejavnosti. S sedanjim predlogom zakona se podaljšuje rok za uskladitev statusa uživalcev pokojnin, ki imajo odprte espeje, zajema pa tudi druge osebe, ki so morale na podlagi novega Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju-2 uskladitvi svoj status. Na primer družbenike, ki so hkrati poslovodne osebe v družbi, študente, ki imajo odprt espe za eno leto, to je do 31. 12. 2015. Z novelo urejamo položaj upokojencev, ki možnosti izvzema iz zavarovanja po prejšnji zakonodaji niso imeli in so kljub statusu upokojencev opravljali neko delo ali dejavnost. Ko so to delo ali dejavnost skladno z zakonodajo opravljali nezakonito, bi morali v skladu z veljavno zakonodajo povrniti neupravičeno prejete zneske pokojnine, poleg tega pa plačati polne prispevke za socialno varnost. Ker bi z vračilom dolga lahko bil ogrožen materialni in socialni položaj teh oseb, se zaradi tega z novelo zakona predlaga, da so vračila pokojnin in plačila polnih prispevkov oproščeni. V zvezi s tem je potrebno omeniti, da zakonodaja vendarle omogoča, zakonodaja s področja gospodarskih družb, vendarle omogoča, da si espeji uredijo status na drug način in tako nadaljujejo z dejavnostjo, kjer hkrati nimajo lastnost zavarovanca in hkrati prejemajo pokojnino, ampak kot prejemniki pokojnine vodijo določeno podjetje. Kljub vsemu navedenemu, se pravi, da je zadeva rešljiva, da bo rok zelo verjetno podaljšan, saj vsi podpiramo ta zakon, pa Socialni demokrati upoštevamo težek položaj ljudi, ki so se znašli v tej neugodni situaciji, in razumemo njihovo stisko – tudi za tiste, ki po verjetno sprejetem amandmaju ne bodo upravičeni do teh ugodnosti. Zato bomo podprli vsako rešitev, ki bo v skladu z veljavno zakonodajo uredila položaj tudi te skupine upokojencev in bo temeljila predvsem na sorazmernosti izrečenega ukrepa ter tako zaščitila socialni položaj prizadetih. Blizu nam je rešitev te problematike na način, da bi pristojni pri vseh upokojencih, ki so opravljali dejavnost in so hkrati prejemali pokojnino, po uradni dolžnosti preverili, ali je dobiček v posameznem letu presegel znesek letne minimalne plače. Če dobiček iz opravljanja dejavnosti ne bi presegel te minimalne plače, zavarovanje ni obvezno in pomeni, da pokojnine za to obdobje ne bi bilo treba vračati. Pozdravljamo pobudo Ministrstva za delo, ki že proučuje možnosti ureditve prekrivanja statusa upokojenca s statusom zavarovanca. Upamo, da v doglednem času in s konsenzom vseh deležnikov najdemo sistemsko rešitev za omenjeno problematiko. Pozdravljamo tudi rešitev vezano izplačilo družinske pokojnine za študente, ki diplomirajo pred iztekom študijskega leta. Socialni demokrati bomo predlog zakona podprli in seveda tudi vse novele koalicijskih skupin poslancev. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 8. člen ter amandma SMC, DeSUS in SD. Želi kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ORGANU IN SKLADU ZA REŠEVANJE BANK po NUJNEM POSTOPKU. Prekinjam sejo za 15 minut. Nadaljujemo ob 10.15.
Nadaljujemo s prekinjeno sejo. Dva proceduralna predloga sta. Prvega sem videl mag. Pogačnika. Prosim.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o organu in skladu za reševanje bank. Gre ponovno za en zakon, ki bo posegel v sanacijo bančnega sistema v Sloveniji. Slovenija je ena izmed tranzicijskih držav, ki je že drugič zapored na račun davkoplačevalcev sanirala bančni sistem. Eno leto nazaj smo v banke vložili več kot 5 milijard evrov davkoplačevalskega denarja. Danes imamo ponovno na mizi zakon, ki predvideva sanacijo bančnega sistema. Prejšnji teden je Vlada nacionalizirala Banko Celje. Gre za pomemben zakon, gre za pomemben denar, več kot 5 milijard evrov. Predvidevajo se, verjetno, ponovni posegi z davkoplačevalskim denarjem, tako ali drugače. Pri tako pomembnem zakonu bi pričakoval, da bo seji Državnega zbora prisostvoval tudi resorni minister. Resornega ministra ni bilo niti na Odboru za finance. Vrsta vprašanj je bila na Odboru za finance in odgovori s strani predstavnikov Ministrstva za finance so bili pomanjkljivi. Bi pa opozoril na eno zadevo, na katero sem opozoril že na Odboru za finance. 5. člen omenjenega zakona pravi: "Sklad upravlja Banka Slovenije, tako da ga vodi, predstavlja in zastopa." Spoštovani predsednik, pri tako pomembnem zakonu, ki je v izključni pristojnosti Banke Slovenije, me zanima, zakaj danes ni prisoten guverner Banke Slovenije ali eden izmed viceguvernerjev Banke Slovenije. Ista zgodba je bila na Odboru za finance. Mislim, da ta stvar postaja resnejša iz dneva v dan in kaže na odnos vlade Mira Cerarja in te koalicije do Državnega zbora in tudi odnos do države. Zanima me, kje je resorni minister in kje so guverner ali viceguvernerji Banke Slovenije.
Še en proceduralni predlog, potem pa bom na oba odgovoril. Gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa, predsednik. Ne pomnim, vsaj jaz ne – tisti, ki so dlje časa v parlamentu, bodo pa mogoče kaj svojega povedali –, da bi prekinjali sejo Državnega zbora, zato ker Vlade ni bilo. Bil je pa dnevni red, bila je točka določena, enostavno pa Vlade ni bilo. V Državnem zboru ima Vlada svoje prostore, in to dežurne prostore. Imajo človeka, ki spremlja sejo Državnega zbora in tudi obvešča, ker si ne predstavljam, da bi ministri in državni sekretarji tu cel dan sedeli, ker imajo verjetno še kakšno drugo opravilo. Tako da, predsednik, če bomo to prakso zdaj začeli in nadaljevali, še posebej zato, ker me je kolega poslanec opozoril, da sem bil malce oster, ko sem vprašal, zakaj prekinjamo sejo. Seveda, seja mora biti prekinjena z razlogom in po navadi vemo, kdaj jo prekinjamo – na zahtevo vodij poslanskih skupin. Prekinjamo jo zaradi tega, ker imamo bodisi zaprto sejo, bodisi volitve, ali karkoli drugega, kar je s poslovnikom določeno, ne pa zaradi tega, ker Vlade ni. Zato prosim, predsednik Državnega zbora, da v skladu s svojimi pooblastili tudi opomnite Vlado, da opravlja svoje naloge, saj gre za njihove zakone, saj oni zakone prinašajo v Državni zbor in ne obratno, da se razumemo. Drugo, kar se mi zdi zelo pomembno, je pa to, seveda, kar je kolega rekel pred mano; namreč, da ministra ni – ima zamenjavo, ima državnega sekretarja, to je dejstvo in po poslovniku je to mogoče, zato tu ne vidim tako velikega problema. Se pa strinjam, da pa bi moral biti vsaj nekdo iz Banke Slovenije, in to izjemo smo naredili v prejšnjem sklicu parlamenta, če se spomnite, ko je guverner prišel Državnemu zboru tudi poročat, ker prej to ni bila praksa. Ta praksa je vzpostavljena in proceduralnih razlogov za to, da danes ne bi bil tukaj, ni. Hvala lepa.
Na podlagi prvega odstavka 73. člena lahko predsedujoči med sejo prekine delo Državnega zbora in določi, kdaj se bo nadaljevalo. To, ali obrazloži ali ne obrazloži, je stvar predsedujočega. To je prva zadeva. Druga zadeva, ki je odgovor na tisto prejšnje, je, da je predlagatelj v tem primeru Vlada, tega zakona, in Vlado vidim predstavljeno pri tem zakonu. Je pa dejstvo, da takrat, ko se je vabilo tudi Banko Slovenije, je o tem bil dosežen dogovor na Kolegiju in se je na podlagi tega potem celotna zadeva vodila. Do tega dogovora ni prišlo oziroma vsaj jaz ne vem za njega, pa sem bil na teh kolegijih. Zaradi tega ni bila prav posebej povabljena. Mislim, da lahko nadaljujemo s postopkom. Postopkovno na isto temo? Besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Seveda sem pričakoval, predsednik, da boste prebral člen v Poslovniku, ki vam določa to možnost, da lahko prekinete kadarkoli. Spodobi pa se, ker ste prvi med enakimi, da vsaj razložite, zakaj ste prekinili. Ker v nasprotnem primeru pričakujem, da tudi jaz, ko bom imel točko kot predlagatelj in če bom zamujal, da boste prekinili sejo. Namreč, do sedaj je še zaradi poslancev nikoli nismo prekinjali. Torej, velja sedaj pravilo, da je Vlada tista, ki jo moramo mi čakati ali obratno? Kdo sedaj koga čaka in kdo koga predstavlja? Odnos in spoštovanje je na prvem mestu, potem se pa lahko pogovarjamo še o vsebini. Hvala lepa.
Če ste mogoče opazili, sem prej razložil, zakaj sem prekinil sejo. Še kakšno postopkovno? Mag. Pogačnik, prosim.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Nisem dobil odgovora. Imamo predstavnico Banke Slovenije tukaj in nismo dobili odgovora, zakaj ni tukaj guvernerja Banke Slovenije ali enega izmed viceguvernerjev. Ista zgodba se je ponovila na Odboru za finance. Mislim, da se pogovarjamo o prepomembnih zadevah: ponovno neka sanacija bančnega sistema, več kot 5 milijard evrov je že bilo vloženih, vprašanje, kaj se nam pripravlja v prihodnosti, prejšnji teden je bila nacionalizirana Banka Celje. Verjetno se ta zakon ne sprejema zaradi tega, ker v bankah v Sloveniji cvetijo rože, ampak verjetno zaradi tega, ker se banke potapljajo. Še enkrat bom prebral 5. člen predlaganega zakona: "Banka Slovenije sklad upravlja tako, da ga vodi, predstavlja in zastopa." Predlagatelj je Ministrstvo za finance oziroma Vlada Republike Slovenije. Vendar danes se bomo pogovarjali o zakonu in skladu, za katerega je izključno pristojna Banka Slovenije in že na Odboru za finance nismo videli viceguvernerke, viceguvernerja ali guvernerja Banke Slovenije. Treba je tudi opozoriti, da predsednica Odbora za finance ni vabila Banke Slovenije na odbor. Vabila jo je šele čez tri dni, 12 ur pred odborom. Pogovarjamo se pa danes o zakonu, za katerega bo izključno pristojna Banka Slovenije, in ponovno se pogovarjamo o nekem davkoplačevalskem denarju. Zahtevam odgovor! Lahko sejo ponovno prekinemo. Vrsta vprašanj je bila na odboru in na mnoga vprašanja nismo dobili odgovora. Danes imamo ponovno v Državnem zboru zakon, ki je napisan pomanjkljivo, ki ima pravne praznine in na vprašanja niso znali dati pojasnila predstavniki Vlade oziroma predstavnica Banke Slovenije. Zanima me, zakaj danes ni prisotnega guvernerja ali enega izmed viceguvernerjev.
Postopkovno dajem besedo gospe Urški Ban.
Samo odgovor na zavajajoče besede gospoda Pogačnika. Banka Slovenije je bila vabljena na sejo Odbora za finance, in sicer je šlo vabilo Banki Slovenije po mailu v torek. Kdaj ga je pa Banka Slovenije prejela, ne vem. V torek je šlo vabilo ven, v ponedeljek smo bili pa vabljeni člani odbora z vabilom. Kdo se bo pa udeležil seje s strani Banke Slovenije, je pa na Banki Slovenije. Hvala lepa.
Tisto, kar lahko povem, je, da je sicer brez pooblastila v sestavi delegacije Ministrstva za finance tudi predstavnica Banke Slovenije, ne predstavnica, ampak dajmo reči, je bila povabljena na to sejo tudi predstavnica Banke Slovenije, Mojca Trstenjak, in je prisotna v tej delegaciji. Tako govorim o tem, kakšno je stvarno stanje zadeve. Ne govorim, da ima pooblastilo, da bi govorila, pravim pa, da je prisotna. Postopkovno gospod Möderndorfer.
Imam postopkovni predlog, predsednik. Da to pot seveda v skladu s svojimi pooblastili prekinete sejo in povabite guvernerja na sejo ali pa tistega, ki ga bo guverner določil – se pravi, najmanj kar je, viceguvernerja. To seveda je tisto, kar je nujno treba narediti v Državnem zboru, že zaradi tega, da bomo enkrat postavili stvari na mesto, kdo v imenu koga odgovarja. Namreč, Ministrstvo za finance je verjetno zakon pripravljalo v skladu tudi z njihovimi dogovori in zagotovo ne brez njih in bodo verjetno tudi znali za določena vprašanja bistveno bolj kompetentno odgovarjati in zagovarjati zakon v Državnem zboru. Jaz ne vidim nobenega razloga, Banka Slovenije je tukaj 2 minuti zraven in če je minister oziroma državni sekretar lahko hitro prišel, bomo tukaj počakali še 15, 20 minut. Je pa seveda stvar Vlade, da to naredi, še posebej, če vaša poslanka pravi, da je kot predsedujoča vabilo poslala. Torej, vsi pogoji so izpolnjeni, samo narediti jih je treba.
Postopkovno mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, še vedno nisem dobil odgovora. Predstavnica Banke Slovenije je med nami, to sem videl, smo jo tudi pozdravili, enako je bilo na Odboru za finance. Moje vprašanje je bilo, zakaj se današnje seje Državnega zbora glede na pomembnost zakona ni udeležil guverner Banke Slovenije ali eden izmed viceguvernerjev. To se kaže odnos te vlade in pa tudi Banke Slovenije do tega. Pogovarjali se bomo danes o zakonu, ki je v izključni pristojnosti Banke Slovenije, Ministrstvo za finance oziroma Vlada sta zgolj predlagatelja. Še enkrat bom prebral, 5. člen predlaganega zakona: "Banka Slovenije sklad upravlja tako, da ga vodi predstavljeni zastopnik." To pomeni, da verjetno bo Banka Slovenije morala odgovarjati. V zvezi z vabilom in sklicem seje Odbora za finance, spoštovana predsednica Odbora za finance, nisem zavajal. Vi ste sklicali sejo 8. 12. 2014. Sklicali ste odbor za 11. 12. 2014 ob 18. uri. Na tem vabilu ste k 1. točki vabili Ministrstvo za finance in Zakonodajno-pravno službo. To pomeni, niste vabili Banke Slovenije. Na to smo opozorili že na Odboru za finance, nato je zavladala panika, in smo zahtevali, da nam vabilo Banke Slovenije dostavite na Odbor za finance. To se seveda ni zgodilo. Bilo je samo ustno pojasnilo, da vabilo je bilo poslano, ampak tega vabila mi nismo videli. Mi ne vemo, koga ste vi vabili. Me zanima to, ali ste vi vabili guvernerja Banke Slovenije, ali ste vabili viceguvernerja, ali viceguvernerko ali nekoga tretjega. Dejstvo je, da pri sklicu seje niste povabili Banke Slovenije. In smo še pojasnili. Glede na to, da gre pri tem zakonu za pomembno zadevo in da so vključene banke, bi bilo normalno, da bi povabili k sklicu te seje tudi Združenje bank Slovenije in posamezne banke. Vaš odgovor je bil, da je seja javna in da se lahko te seje udeleži kdorkoli. To je bil vaš odgovor, preberite si magnetogram in to kaže odnos. Mene samo zanima in zahtevam odgovor in pojasnila. Še enkrat. In bom vztrajal na tem. Strinjam se tudi s kolegom Möderndorferjem, da naj se seja prekine in da bi bilo smiselno, da seji k tej točki prisostvuje ali guverner ali viceguverner Banke Slovenije.
Zdaj tako. Postopkovni predlogi niso namenjeni razpravi z drugimi poslanci. To je prvi del zgodbe. Drugi del zgodbe: 66. člen Poslovnika, in to je tisto za določene postopkovne predloge je potrebna neka utemeljitev. Na začetku obravnave vsake točke dnevnega reda lahko poda predlagatelj oziroma njegov predstavnik dopolnilno obrazložitev in potem zahteva. Predlagatelj oziroma njegov predstavnik mora podati dopolnilno obrazložitev, če tako sklene Državni zbor – in v tem našem postopku smo čakali na to, da pride Vlada in Vlada je prisotna, Vlada je predlagatelj in s tem so izpolnjeni postopkovni pogoji za to, da se ta zakon obravnava in ta zakon bomo začeli obravnavati. Tako mislim [[…]]Pravzaprav nimam kaj misliti, tako odločam. Ta zakon bomo začeli obravnavati s predstavitvijo stališča Vlade in stališče Vlade bo predstavil državni sekretar v kabinetu predsednika Vlade Republike Slovenije gospod Metod Dragonja. Do tod sem povedal. Zdaj pa gospod Möderndorfer, prosim.
Glejte predsednik, zdaj ste na točki ko v resnici ščitite integriteto Državnega zbora. Ne vem, zakaj tiščite pesek v glavo. Glede na podana dejstva, da je v postopku na odboru bilo v bistvu narejeno kar nekaj napak, že to, da je izjava predsednice, da je seja javna – to, kar izvemo šele danes na plenarnem zasedanju in da seveda lahko pride, kdor hoče –, je za mene absurdna. Ampak res absurdna! V prejšnjem mandatu smo imeli problem, ali ima guverner banke pravico na plenarnem zasedanju stopiti v to dvorano, in smo razčistili, da jo ima. Danes pa se odrekamo pravice, da ga povabimo, da pride zagovarjat zakon, na katerega postopek, proceduro je opozoril gospod kolega Pogačnik. Pri tem, ko nas Slovenci gledajo, ne razumemo, da se zdaj sprenevedamo in se izgovarjamo na neke gravure poslovnika, ko pa veste, predsednik, da lahko naredite čisto popolnoma vse. Prvič, lahko prekinete sejo, zahtevate od te vlade – in nikoli na pamet ji več ne bo prišlo, da kaj podobnega naredi, ker bodo v samem postopku v drugih fazah vedno vključevali vse potrebno, zato da se kakšna taka zadeva ne ponovi – in seveda povabite zraven še guvernerja, to bo naredila Vlada sama, in v roku pol ure bomo mi lahko nadaljevali in ne bo nobenih zapletov. Dobili bomo končno odgovore, in to suverene, in verjamem, podkrepljene z argumenti, zakaj je ta zakon dober. In zadeva bo jasna. Vsi bomo zadovoljni in verjetno bomo še podprli spremembe, če bomo z vsem zadovoljni.
Kdo je še imel postopkovno poleg vas? Gospa Anja Bah Žibert, izvolite.
Predsedujoči, kadar gre za razprave poslank in poslancev, ste zelo natančni, nas opozorite, prekinite, in tako je tudi pravi. Sedaj, ko ste na potezi za to, da branite našo integriteto in naše zahteve, ste se raje odločili za to, da se postavite v vlogo odvetnikov Vlade in Banke Slovenije. To ni prav. Ja, s tem ščitite odločitev, da danes niso z nami tisti, ki so najbolj odgovorni, in glede na to, da govorimo o izjemno pomembni materiji, bi bilo prav, da bi bili danes z nami tisti, ki so najbolj odgovorni. Državni zbor bo danes moral odločati o pomembnih odločitvah. Zakaj nas postavljate v drugorazredni položaj? Pozivam vas, zdaj vas pa pozivam, da v skladu poslovnikom, ker to možnost imate, zagotovite, da bodo z nami tisti, ki bodo lahko odgovorili na vsa zastavljena vprašanja.
Prav. Sejo bomo nadaljevali ob 11. uri.
Sejobomo nadaljevali ob 11.15.Spoštovane poslanke in poslanci, obveščam vas, da bomo sejo nadaljevali 11.15.
Spoštovane poslanke in poslanci, nadaljujemo prekinjeno sejo. Najprej naj vas obvestim, da se bo seje udeležil namestnik guvernerja Banke Slovenije mag. Janez Fabijan. Besedo bo dobil na točki, ki se tiče samih amandmajev. Tako prosim oziroma dajem besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona predstavniku Vlade, državnemu sekretarju v kabinetu predsednika Vlade Republike Slovenije gospodu Metodu Dragonji.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Najprej bi se rad opravičil za zaplet na začetku. Bil je tehnični spodrsljaj, službe nas niso obvestile. Če bi vedeli, da bo tako hitro točka prišla na dnevni red, bi eno uro prej tukaj sedeli. Minister Mramor je pa na seji Vlade, danes izjemoma Vlada zaseda v sredo, in na podlagi poslovniških določil me je pooblastil, da sodelujem na seji Državnega zbora. Dovolite mi, da na kratko predstavim ključne vsebinske poudarke in razloge, zakaj Vlada predlaga sprejem tega zakona po nujnem postopku. Med finančno krizo, ki je po ocenah Mednarodnega denarnega sklada povzročila, da so izgube v evropskem bančnem sistemu v obdobju od leta 2007 do 2010 presegle 1 bilijon evrov ali 8 % bruto družbenega proizvoda Evropske unije, se je pokazalo, da tudi na ravni Evropske unije ni ustreznih instrumentov za učinkovito obravnavanje nestabilnih kreditnih institucij in investicijskih družb. Takšni instrumenti so potrebni predvsem za preprečevanje insolventnosti ali kadar se ta pojavi za zmanjšanje negativnih posledic z ohranitvijo sistemsko pomembnih funkcij v finančnih institucijah. Te težave med krizo so bistveno prispevale k temu, da so se morale države članice odločati za reševanje finančnih institucij z denarjem davkoplačevalcev. Cilj verodostojnega okvira za sanacijo in reševanje bank pa je v čim večji mogoči meri preprečiti nadaljnje potrebe po tem, da se pri reševanju bank angažira denar države oziroma denar davkoplačevalcev. Predlog zakona o organu in skladu za reševanje bank, ki ga predlaga v postopek Vlada Republike Slovenije, predlaga vzpostavitev posebnega sklada za reševanje bank, ki se bo financiral s prispevki bančnega sektorja in bo zagotovil financiranje morebitnih ukrepov reševanja bank v težavah. Sklad tako predstavlja pomembno zagotovilo za načrtovano izvajanje ukrepov za stabilnost bank, hkrati pa ščiti državni proračun pred morebitnimi novimi izrednimi ukrepi, ki jih izvaja monetarna oblast Banke Slovenije, in pred dodatnimi obremenitvami iz naslova reševanja bank. Predlog zakona delno prenaša Direktivo 2014/59 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij. Predlog zakona prenaša to direktivo v delu, v katerem le-ta predvideva ustanovitev instrumenta javne podpore za lastniški kapital. In ravno tak instrument je sklad za reševanje bank. Zakaj samo delna implementacija te direktive – ker je predvideno, da se bo to direktivo v celoti uveljavilo z novim sistemskim Zakonom o bančništvu, ki ga Vlada ravno danes obravnava na seji in ga bo predložila v redni postopek v Državni zbor, ker gre za pomemben sistemski zakon. Za del materije, ki bi jo sicer po prvotnem predlogu moral pokrivati Zakon o bančništvu, pa se je Vlada odločila, da predloži poseben zakon, ki bo opredeljeval samo organ in sklad za reševanje bank, ki bi se morebiti znašle v težavah. To se pravi, da Vlada ne predlaga tega zakona, zato ker bi banke v tem momentu bile v slabi finančni situaciji ali zato ker predvidevamo novo intervencijo za reševanje bank, ampak predvsem zato, da preprečimo izpostavljenost državnega proračuna pri morebitnih nadaljnjih ukrepih za zagotavljanje stabilnosti bank. V preteklem tednu so bili sprejeti ukrepi za zagotavljanje stabilnosti v Banki Celje, s čimer Vlada računa, da je bančni sistem v Sloveniji saniran in da so vzpostavljeni [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]za njegovo reševanje naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora gospe Urški Ban.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani! Odbor za finance in monetarno politiko je na 10. nujni seji 11. 12. 2014 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o organu in skladu za reševanje bank, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po nujnem postopku predložila Vlada. Poleg zakonskega predloga je bilo odboru posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki predloga zakona ne podpira. Odbor je kot gradivo prejel še amandmaje koalicijskih poslanskih skupin z dne 10. 12. 2014 in 11. 12. 2014 ter pregled amandmajev z dne 11. 12. 2014. Amandmaje k predlogu zakona so vložile koalicijske poslanske skupine k 1., 3., 4., 5., 9., 12., 13., 14., 15., 16., 17., 19. in 21. členu. Predlagan je bil tudi amandma odbora k 5. členu predloga zakona. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Ministrstva za finance, Banke Slovenije in Zakonodajno-pravne službe. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka Ministrstva za finance pojasnila poglavitne rešitve predloga zakona, ki je vzpostavitev posebnega sklada za reševanje bank, ki se bo financiral s prispevki bančnega sektorja in bo zagotavljal financiranje morebitnih ukrepov reševanja bank v težavah. Omejitev plačil v ta sklad je določena z 1,3 % zgornje meje zajamčenih vlog posamezne banke. Tako država ne bi več vstopala v dokapitalizacijo bank. Predlog zakona omogoča, da se lahko za reševanje banke v težavah uporabijo tudi sredstva drugih bank, kar koristi vsem bankam, in sredstva, ki jih posamezna banka vplača v sklad, se štejejo kot naložba banke. Zaradi njihovega vplačila se premoženje banke ne zmanjša. K varstvu bank vplačnic pomembno prispeva tudi dejstvo, da se sredstev tega sklada ne sme porabiti za kritje izgub banke v težavah, ampak samo za dokapitalizacijo bank, ko so bančne bilance že očiščene izgub. Predlog zakona obenem tudi formalizira položaj Banke Slovenije, ker jo določa kot organ, ki izvršuje pristojnosti organa za reševanje. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila pisno mnenje in posebej opozorila na 5. in 11. člen zakona. V razpravi je bilo izpostavljenih veliko vprašanj s strani članov odbora. Člani odbora so spraševali, zakaj se zakon obravnava po nujnem postopku. Vprašali so tudi, za katere banke bo veljal zakon ter katere so tiste, ki v sklad zaradi različnih razlogov ne bodo vplačevale. Zanimalo jih je, kateri del direktive se z zakonom prenaša v naš pravni red in zakaj se prenaša le del ter koliko sredstev se bo nabralo v skladu. Ob tem so izpostavili tudi vprašanje zajamčenih vlog kot gibljive postavke ter kaj pomeni za depozitarje posameznih bank. Zanimajo jih je, kaj bi se zgodilo, če se sklad sprazni in sredstva porabijo ter kakšen je status sredstev v tem skladu. Izpostavili so neudeležbo visokih predstavnikov Banke Slovenije na seji ter želeli pisno mnenje Evropske centralne banke na zakon. Poudarili so tudi dejstvo, da posledic za slabo delovanje ni in se tako nadaljuje s slabo prakso, ter želeli vedeti, zakaj od saniranih bank država ne zahteva povračila sredstev. Nekateri člani so izrazili zadovoljstvo glede predloga zakona, saj so menili, da morajo tudi banke prispevati k reševanju finančne krize, in menili, da je sprejem zakona boljša alternativa kot morebitni sprejem zakona glede davka na finančne transakcije. Ocene so, da se bo v sklad nabralo približno 350 milijonov evrov in bo tako kar nekaj sredstev namenjenih za morebitne dokapitalizacije bank v težavah ter bo planiranje proračunov zato lažje in bolj realno. Med razpravo so predstavniki Ministrstva za finance in Banke Slovenije podali nekatere odgovore na omenjena vprašanja. Po koncu razprave je odbor v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval in sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin in amandma odbora k 5. členu. Potem je odbor glasoval o členih predloga in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jožef Horvat bo prestavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanski demokrati.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, gospod viceguverner, spoštovane kolegice in kolegi! Danes bo še ena razprava o bankah, o slovenskih državnih bankah. Veliko razprav smo že imeli, nekaj je bilo dobrih rešitev, vendar vprašanje, kaj imajo naši ljudje od tega. Kje je ključni problem? Ključni problem je v tem, da v Sloveniji nismo bili sposobni, nismo imeli te politične moči, da bi banke pravi čas privatizirali. Mi smo v skupini osmih držav, kjer ima država večinsko lastniško vlogo oziroma večinski lastniški delež v bankah, in te države so: Kostarika, Šrilanka, Etiopija, Indija, Irak, Sirija, Kuba, Slovenija. Slovenija je članica Evropske unije, edina v tej skupini. Pred kratkim sem govoril s predsednikom Albanije. Povedal je, da so že davno banke privatizirali. Res je tudi to, da bi se privatizacija verjetno zgodila, če bi v času samostojne Slovenije imeli vsaj v enem mandatu čisto desno vlado. Nikoli je nismo imeli! Zato smo danes tukaj, kjer smo, in se ukvarjamo s strahotnimi problemi, z javnofinančnimi problemi in očitno ne znamo vklopiti spomina, ker spomin ljudje uporabljamo tudi zato, da ne ponavljamo napak. Seveda to sedaj ni kritika te vlade in te sestave ministrske ekipe, ampak skrajni čas je, da Državni zbor na predlog Vlade sprejme ukrepe, ki bodo učinkovali pozitivno tudi za naše ljudi. Zato tudi zaradi bank nam tako strahovito narašča javni dolg. Najnižji je bil konec leta 2008, ko smo mi zapuščali vlado. Danes je ta dolg takšen, da če gledam z gospodarskimi očmi, se sprašujem, kdaj bomo sploh v Sloveniji lahko imeli neko gospodarsko dejavnost, ki bi lahko prenesla kalkulacijo, v kateri je 1,1 milijarde za obresti. To je problem nas in naših rodov, ki prihajajo za nami. Za sanacijo slovenskih bank smo doslej porabili ali pred kratkim 5 milijard davkoplačevalskega denarja. K bančni sanaciji so morali prispevati tudi imetniki podrejenih obveznic saniranih bank, ki so bili razlaščeni v celoti. Njihov prispevek je znašal skoraj 0,5 milijarde evrov, pa s tem sanacija bančnega sistema niti približno še ni končana. Pred kratkim smo davkoplačevalski denar namenili za dokapitalizacijo oziroma podržavljene Banke Celje. Že v kratkem pa nas po napovedi Ministrstva za finance čaka še sanacija Gorenjske banke in kot da še to ni dovolj, poslušamo zgodbe o nastajanju spet nove bančne luknje v že saniranih bankah. Skrajni čas je, kolegice in kolegi, da se sredstva za sanacijo bank zagotovijo iz drugih virov, ne iz davkoplačevalskega denarja. Zato samo idejo o posebnem skladu za reševanje bank pozdravljamo. Banke morajo po našem prepričanju najprej same podati svoj prispevek k reševanju bank, ki bodo v bodoče zašle v težave. Končno nas, hvala bogu, takšnim rešitvam zavezuje tudi evropska direktiva številka 59, sprejeta letos. Vendar, da ne bo pomote, krščanski demokrati podpiramo idejo o ustanovitvi reševalnega sklada za banke, ne pa tudi same realizacije te ideje, kot jo je Vlada prinesla v Državni zbor. Najprej poudarjamo, da je vsebina tega zakona tako pomembna, da bi jo bilo treba obravnavati po rednem in nikakor ne po nujnem postopku. To je ključni in prvi problem. Dalje, po našem prepričanju sodi materija ustanavljanja sklada za reševanje bank v sistemski zakon, v Zakon o bančništvu. Kot smo razumeli, je bila ustanovitev takega sklada za reševanje bank prvotno tudi zamišljena znotraj tega zakona. Očitno pa je Ministrstvo za finance s pripravi celovitih zakonskih rešitev zamujalo oziroma predloga novele Zakona o bančništvu ni uspelo pravočasno uskladiti z drugimi deležniki, zlasti z Banko Slovenije, ECB, Združenjem bank Slovenije in ostalimi institucijami. Te zamude niso dobra popotnica tej vladi. Kot sem že povedal, zmanjkuje mi časa, poslanci Nove Slovenije - krščanskih demokratov tega predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine Zavezništvo Alenke Bratušek.
Spoštovani prisotni! V zadnjih letih se je veliko razpravljalo o tem, ali in kako reševati bančni sistem. Prvi ukrepi za ohranitev stabilnosti slovenskega finančnega sistema, ki so bili usmerjeni v odpravljanje dvomov o stabilnosti in učinkovitosti slovenskega finančnega sistema, so bili pravzaprav sprejeti že konec leta 2008. V letu 2012 je takratna vlada pripravila ukrepe za krepitev stabilnosti bank. Dobili smo Zakon o ukrepih Republike Slovenije za krepitev bank, katerega sestavni del sta Družba za upravljanje terjatev bank in Sklad za stabilnost bank. V lanskem letu smo dodatno sprejemali Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, ki je delno implementiral tudi direktivo, ki ureja nabor instrumentov za zgodnje odkrivanje in posredovanje v nestabilnih ali propadajočih finančnih institucijah. S tako ureditvijo se zagotavlja, da izgube najprej prevzamejo delničarji, za njimi pa upniki pod pogojem, da noben upnik ne utrpi večjih izgub, kot bi jih imel ob prenehanju institucije. Kot je znano, so bila prav ta določila upoštevana in uporabljena ob sanaciji bančnega sistema konec leta 2013. Imamo torej Sklad za stabilnost bank, ki je bil vzpostavljen skladno z Zakonom o ukrepih Republike Slovenije za krepitev bank in je namenjen zgolj bankam, ki so deležne ukrepov po tem zakonu. Imamo tudi direktivo, ki smo jo nekaj že prenesli v Zakon o bančništvu, in danes imamo pred seboj Predlog zakona o organu in skladu za reševanje bank. Ideja organa, da naj banke same prispevajo v sklad, ki se bo uporabljal za morebitne dokapitalizacije, je seveda všečna, predvsem zato ker v tem primeru ni potrebno dodatno uporabiti davkoplačevalskega denarja. Banke same prispevajo k svojemu reševanju. Po predlogu zakona, ki ga imamo danes na mizi, bo Banka Slovenije v ta namen vzpostavila sklad za reševanje, v katerega bi bančni sektor vlagal na pošten in sorazmeren način. Sklad za reševanje se tudi ustanavlja za določeno obdobje, in to za obdobje desetih let. Namenjen financiranju reševanja bank v okviru izrednih ukrepov, ki jih banki izreče Banka Slovenije. Na matičnem delovnem telesu se je odprlo kar nekaj dilem: vprašanje glede zajamčenih vlog kot gibljive postavke in kaj tak sklad pomeni za depozitarje posameznih bank; vprašanja glede morebitne situacije, če se sklad sprazni in sredstva porabijo, ter kakšen je status sredstev v skladu. Potem je tu tudi vprašanje glede odgovornosti in status takšnega sklada, ki – mimogrede – ni pravna oseba. Torej, odprlo se je kar nekaj pomembnih vprašanj, na nekatera smo, na druga pač nismo dobili zadovoljivih odgovorov. Bistveno, kar ni bilo odgovorjeno, pa je, zakaj se tako mudi s sprejemom tega zakona. Glede na mnenje Evropske centralne banke je jasno, da je ta zakon sestavni del Zakona o bančništvu, ki se pripravlja že nekaj časa. Prej smo slišali v uvodu, da naj bi danes Vlada tudi odločala o tem zakonu, zato upam, da bomo tako predstavnika Vlade kot danes tudi od predstavnika Banke Slovenije dobili odgovor, zakaj je treba ta del izločiti iz sistemskega zakona, in mogoče tudi podatek, katera banka že čaka na reševanje iz tega novoustanovljenega sklada. Glede na vse dileme, na katere nismo dobili odgovora, se bomo v naši poslanski skupini tekom razprave odločili, ali bomo zakon podprli ali ne. Žal mi je, da smo uro in petnajst minut izgubili za to, da smo dobili med sebe kompetentnega predstavnika Banke Slovenije, čeprav mislim, da bi glede na pomembnost teme še vedno bilo prav, da bi z nami bil guverner Banke Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Maruša Škopac bo prestavila stališče Poslanske skupine Stranke Mira Cerarja.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči! Cilj predloga zakona je zagotoviti ustrezne instrumente za učinkovito obravnavanje bank v težavah, zlasti vzpostavitev sklada za reševanje bank kot posebnega državnega instrumenta za stabilizacijo finančnega sistema. S tem zakonom Vlada prenaša v pravni red Slovenije direktivo EU, katere rok za implementacijo je konec letošnjega leta. Zakon namreč določa, da bo Banka Slovenije prevzela naloge organa za reševanje. Hkrati se določa, da se ustanovi sklad za reševanje bank. Ta sklad bo skupno premoženje bank, ki ga bo upravljala, zastopala in predstavljala Banka Slovenije. Sredstva, ki jih banke vplačajo v sklad, predstavljajo naložbo banke. Ta naložba se banki izplača ob njeni likvidaciji ali v primeru likvidacije sklada. Sredstva sklada se bodo lahko uporabila za reševanje bank, če za njihovo uporabo obstoji javna korist. Predlog namreč določa, da se sredstva sklada lahko uporabijo za financiranje izvajanja izrednih ukrepov, ki jih na podlagi zakona, ki ureja bančništvo, izreče Banka Slovenije le, če je zagotovitev sredstev sklada v zvezi z izrednimi ukrepi v posamezni banki nujna, da se zagotovi stabilnost finančnega sistema. Tukaj je treba poudariti, da se sredstva tega sklada ne smejo porabiti za kritje izgube banke v težavah, ampak samo za dokapitalizacijo bank, ko so bile bančne bilance že očiščene izgub. Predlog zakona tako predstavlja pomembno zagotovilo za načrtovano izvajanje proračuna Republike Slovenije brez morebitnih novih izrednih obremenitev iz naslova reševanja bank. Z vzpostavitvijo pogojev za uporabo navedenih aktov v Republiki Sloveniji se bo okrepil nadzor nad poslovanjem bank ter njihova odpornost na morebitne zaostrene pogoje poslovanja, s čimer se bo okrepila tudi stabilnost gospodarstva. V Poslanski skupini SMC pozdravljamo rešitev, na podlagi katere bodo banke morale same reševati težave, v katerih se znajdejo. Moralno tveganje, da bo državni proračun reševal banke, je tako toliko manjše. Prav tako je ustanovitev sklada v svojem mnenju pozdravila Evropska centralna banka. Vsekakor je pozitivno, da predlog zakona nadalje močno krepi položaj imetnikov zajamčenih vlog, saj predvideva ustanovitev sklada za jamstvo vlog, ki bo s sredstvi razpolagal že pred nastankom potrebe po izplačilu vlog. Zakon o bančništvu namreč določa višino zajamčene vloge, sedaj pa se določa tudi sklad, ki bo ta sredstva izplačal varčevalcem. Poslanska skupina SMC bo Predlog zakona o organu in skladu za reševanje bank podprla. S sprejetjem zakona se bo namreč preprečilo težko popravljive posledice za delovanje države, saj vsi navedeni ukrepi zagotavljajo varen in na zaostrene okoliščine poslovanja odporen finančni sistem. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani viceguverner, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! O bankah in sanaciji bančnega sistema je bilo že veliko razprav v Državnem zboru, še več pa jih je bilo na račun sanacije bančnega sistema in porabljenega davkoplačevalskega denarja. Slovenija je edina izmed tranzicijskih držav, v kateri je bilo treba že drugič na račun davkoplačevalcev sanirati bančni sistem. Leto dni nazaj smo s približno 5 milijardami evrov sanirali slovenske banke. Potem smo poslušali tako besede tedanje predsednice vlade kot predstavnikov Banke Slovenije, da imamo po tej sanaciji v Evropi najbolj zdrave banke. Potem so prišli stresni testi, ki jih je izvedla Evropska centralna banka, in dve največji slovenski sistemski banki sta na teh stresnih testih padli, pol leta nazaj smo pa poslušali, da imamo najbolj zdrave banke. Danes imamo v Državnem zboru ponovno nek predlog zakona, ki naj bi pripomogel k sanaciji bančnega sistema. Poslanci Slovenske demokratske stranke smo že na Odboru za finance zastavljali vrsto vprašanj predstavnikom Vlade, predstavnikom Banke Slovenije, kajti v Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je ta zakon napisan pomanjkljivo, ima precej pravnih praznin, ne nazadnje pa tudi nismo dobili odgovorov na vrsto zastavljenih vprašanj, ki smo jih posredovali. Ključno vprašanje, ki si ga zastavljamo v Slovenski demokratski stranki pri tem zakonu, je, zakaj pri tem zakonu ni priloženega mnenja Evropske centralne banke. Po naših informacijah se glede na evropski monetarni sistem brez soglasja Evropske centralne banke naj ne bi sprejemalo nobenega zakona. Po informacijah, ki so nam jih dali predstavniki Ministrstva za finance oziroma Banke Slovenije, naj bi dobili od Evropske centralne banke samo ustno zagotovilo, ustno pojasnilo, pisno mnenje pa naj bi dobili v roku štirih tednov. Predlagateljica Vlada je na nek način zavajala, ko je poleg predloga zakona podala mnenje Evropske centralne banke v zvezi z Zakonom o bančništvu, ZBan-2, ki nima nobene zveze s predlaganim zakonom, ki ga imamo danes na mizi. Na drugi strani se sprašujemo, zakaj tako hitimo, zakaj je treba ta zakon sprejeti tako hitro in po nujnem postopku. Dejstvo je, da evropska direktiva določa, da naj bi se podobni skladi v Evropi ustanovili do konca leta 2016. Dejstvo je, da podobnega sklada, kot ga predvideva ta zakon, nima v danem trenutku niti ena izmed držav Evropske unije. Samo za primer. Nemčija ima plan ustanoviti ta sklad, ima plan ustanoviti sklad v roku osmih let in ima tudi, bi rekel, precej drugačno shemo. Ima plan sklada v višini 20 milijard evrov, v danem trenutku so pobrali 400 milijonov evrov, ampak predvsem, da se bo ta sklad napajal iz dobičkov bank. V Sloveniji pa predvidimo, da bo ta sklad polnjen v zvezi z zajamčenimi vlogami in to pomeni, da bodo ponovno to vlagatelji oziroma davkoplačevalci, kajti dejstvo v Sloveniji je, da večina ima bank že nacionaliziranih. Prejšnji teden smo nacionalizirali Banko Celje. Vprašanja, ki smo jih zastavili, so bila zelo korektna in konkretna, vendar nekih odgovor nismo dobili. Vprašanje je, zakaj k pripravi tega zakona ni bilo povabljeno Združenje bank Slovenije. Zakaj niso bile povabljene banke, ki bodo sodelovale? Nismo dobili niti enega odgovora na to, kakšno je mnenje banke v zvezi s tem zakonom, kakšno je mnenje Združenje bank. Ne nazadnje glede na vse pomanjkljive odgovore, ki smo jih dobili, v Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je ta zakon škodljiv, da je napisan pomanjkljivo, da ima vrsto pravnih praznin in da bi sprejetje takega zakona po hitrem postopku brez neke javne razprave, brez udeležbe udeležencev, ki so tukaj prispevali, bil lahko škodljiv tako za bančni sistem v Sloveniji kot za davkoplačevalce. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Marija Antonija Kovačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani gostje, poslanke in poslanci! S Predlogom zakona o organu in skladu za reševanje bank se v naš pravni sistem deloma prenaša direktiva EU, katere namen je prenos bremena reševanja bank na sam bančni sektor. Direktiva ureja nabor instrumentov za hitro posredovanje v nestabilni kreditni instituciji, tako da se zagotovi kontinuiteta njenih finančnih in gospodarskih funkcij. Tako s to ureditvijo zagotavlja, da izgube najprej prevzamejo delničarji in upniki finančne institucije, zato je bistvena novost, ki jo prinaša predlog zakona o ustavitvi sklada za reševanje bank. Ustanovi in upravlja ga Banka Slovenije, in sicer se ustanavlja za obdobje 10 let. Sklad za reševanje je namenjen financiranju reševanja bank v okviru izrednih ukrepov, ki jih banki izreče Banka Slovenije. Tako se uvaja obveznost bank, da zagotovijo sredstva v sklad za reševanje do višini 2,3 % vsote vseh zajamčenih vlog pri vseh bankah. Sredstva za delovanje sklada se zagotavljajo z vplačilom ustanovnih denarnih sredstev in izrednih vplačil sredstev. Glede na to, da je v Sloveniji približno za 15 milijard evrov zajamčenih vlog, bi bila vrednost sredstev, ki naj bi se vplačala v sklad 195 milijonov evrov, vrednost jamstev pa 150 milijonov evrov. V primeru, da banka zaradi vplačila ne bo zagotavljala ali v naslednjih šestih mesecih verjetno ne bo izpolnjevala zahtev glede kapitalske ustreznosti in ustrezne likvidnosti v skladu z zakonom, ki ureja bančništvo, pa Banka Slovenije od take banke ne zahteva vplačil denarnih sredstev. ¸ Sklad predstavlja premoženje bank, sredstva, ki jih banka vplača v sklad, pa pomenijo naložbo te banke in se bodo banki izplačala ob njihovi likvidaciji ali v primeru likvidacije sklada. Sklad se bo tako financiral iz prispevkov finančnega sektorja in bo zagotavljal financiranje morebitnih ukrepov reševanja bank v težavah. Seveda si vsi želimo, da bi naše banke dobro poslovale in učinkovito kreditirale gospodarstvo ter da bi jih v prihodnje morali čim manjkrat reševati z denarjem davkoplačevalce, saj vsi dobro vemo, kakšna sredstva davkoplačevalcev so bila porabljena za minule sanacije bank. Zato bomo v Poslanski skupini DeSUS predlog zakona potrdili z upanjem, da bo dosegel svoj namen in da bo v primeru novih potreb po reševanju bank seveda pokril ta novoustanovljeni sklad in ne državni proračun oziroma bo zaradi tega šlo iz državnega proračuna vsaj bistveno manj sredstev za reševanje bank. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena Levica, izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani zbor! V Združeni levici ne nasprotujemo zamisli reševalnega sklada, v katerega bi komercialne banke prispevale sorazmerne deleže sredstev za protikrizne ukrepe, nasprotujemo pa temu, da se je Vlada Republike Slovenije v nasprotju z nekaterimi drugimi državami odločila, da bo pristojnost organa za reševanje bank dobila Banka Slovenije. Temu nasprotujemo iz treh razlogov. Prvi je konflikt interesov. Banka Slovenije je namreč organ, ki aktivira oziroma ki odredi izredne ukrepe v finančnem sektorju, kar je predpogoj za aktiviranje tega sklada za reševanje. S tem predlogom zakonskim, ki ga danes obravnavamo, pa Banka Slovenije dobiva še moč, da določi, koliko in kakšna bodo sredstva, ki jih bodo v sklad prispevale posamezne banke. Določila bo naložbeno politiko sklada, ki deluje v njenem okviru, in, kar je najpomembneje, odločala bo o uporabi sredstev sklada v konkretnih primerih. Zakon sicer določa, da mora biti Banka Slovenije, ko deluje v vlogi organa za reševanje, ločena od tiste Banke Slovenije, ki deluje v vlogi organa za regulacijo finančnega sistema. Ampak ta določa je podobna izjavam o izogibanju konfliktov interesov, ki jih uprava Slovenskega državnega holdinga v dobri veri podpisuje s svetovalnimi firmami, ki hkrati zastopajo Slovenski državni holding kot prodajalca, kot na drugi strani so sami deležniki v podjetjih, ki kupujejo slovenska podjetja. Skratka, s tem zakonom dobiva vodstvo Banke Slovenije nove pristojnosti, načelo ločenosti pa je samo kozmetični dodatek in ga ne moremo jemati resno. Drugi razlog, zakaj nasprotujemo temu, da te pristojnosti dobi Banka Slovenija, je nedemokratičnost. Banka Slovenije je namreč domnevno neodvisna institucija, kar pomeni, da je neodvisna od državljanov, ne pa tudi od interesnih skupin, ki obvladujejo finančni sektor. Naj vas spomnim, da vodstvo Banke Slovenije ne odgovarja nobenemu demokratičnemu izvoljenemu organu, nanj ne more vplivati ali ga zamenjati niti Državni zbor. In ker v Združeni levici nasprotujemo temu, da oblastne funkcije izvajajo nedemokratične ustanove, nasprotujemo tudi povečevanju njihovih pristojnosti. Tretji razlog, zakaj nasprotujemo temu, pa je preteklo delovanje Banke Slovenije. Če spomnim samo na nekatere primere, v hazarderskem obdobju v letih od 2006 do 2008 Banka Slovenije ni storila popolnoma nič, da bi omejila zadolževanje bank v tujini in rast posojil v gospodarstvu in da bi preprečila pregrevanje gospodarstva. Izgube slovenskih bank in podjetij, s katerimi se soočamo danes, pa so v veliki meri posledica prav dogajanja pred krizo, ki ga Banka Slovenije ni zaustavljala, ampak celo pospeševala. Drugič, spomladi leta 2010 je Banka Slovenije, eno leto pred drugimi državami evrskega območja, zaostrila zahteve po kapitalski ustreznosti. S tem je sprožila kapitalski krč, ki traja že peto leto in je eden od glavni vzrokov za izgubo delovnih mest in drugo recesijo. Tretjič, decembra 2013 je Banka Slovenije odredila dokapitalizacijo bank in razlastitev malih delničarjev in imetnikov podrejenih obveznic, za kar bomo verjetno državljani nekoč plačali odškodnino. Četrtič, Banka Slovenije je sodelovala tudi pri stresnih testih, ki so bili objavljeni oktobra letos in tudi v tem primeru je dopustila, da je bila Slovenija obravnavana praktično najstrožje od vseh evropskih držav in zato so bili rezultati stresnih testov za slovenske banke izjemno neugodni. In zadnjič, Banka Slovenije je soodgovorna tudi za odločitve o tem, katere terjatve bodo prenesene na DUTB in s kakšnimi popusti,.in kolikor vem, DUTB do sedaj ni uresničila svojega mandata. Kljub 3,5 milijarde evrov sredstev, ki smo jih namenili iz proračuna v slabo banko, plus državna poroštva, se kreditni krč ni sprostil. Nasprotno, krediti padajo letos že kar po 26,53 %. To so podatki iz septembra. Če zaključim, zato ker niti Državni zbor niti Vlada nimata pravih mehanizmov za nadzor delovanja Banke Slovenije, kaj šele za usmerjanje delovanja, in ker odgovornost za nastali položaj ni pojasnjena, v Banki Slovenije pa ostajajo isti ljudje in ista mentaliteta, zakona, ki bo Banki Slovenije dodal dodatna pooblastila, s katerimi bo prišla tudi v konflikt interesov, v Združeni levici ne bomo in ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod dr. Franc Križanič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov in se mu istočasno opravičujem za vrstni red.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani gostje, spoštovani visoki zbor! Slovenija je po odigrani vlogi poizkusnega zajca v letu 2013 in 2014 za sanacijo bančnega sistema namenila po različnih ocenah od 3,5 milijarde do 5 milijard davkoplačevalskega denarja. Posledično se je zvišal primanjkljaj, ki je lani znašal 14,6 % bruto domačega produkta, 10,1-odstotne točke je šlo na račun dokapitalizacije, kar je očitno zvišalo javni dolg – minister govori že o 30 milijardah. Oktobra letos so bili objavljeni rezultati novih stresnih testov, ki so pokazali, da bi po neugodnem scenariju konec leta 2016 dve banki, NLB in NKBM, izkazovali manjši kapitalski primanjkljaj, navkljub obsežni dokapitalizaciji naj bi ta primanjkljaj znašal 65 milijonov evrov. Tega naj bi pokrili sami z državnimi dobički in brez vnovične dokapitalizacije. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo kritični do napovedi o morebitnih novih dokapitalizacijah bank. Napovedi prihajajo iz vrst bankirjev in so se pojavili po predstavitvi stresnih testov. Po več kot 3,5-milijardni do 5-milijardni injekciji, ki naj bi bila potreben predpogoj za sanacijo finančnega sistema, ta naj bi bil potem predpogoj za sprostitev kreditnega krča, ta naj bi bil predpogoj za okrevanje gospodarske aktivnosti, ugotavljamo, da to logično sosledje manjka. Po podatkih Banke Slovenije se kreditni krč nadaljuje, zgodilo se ni nič na področju pospešitve kandidiranja, naznanjajo se celo novi pogoji, gospodarstvo naj bi se prestrukturiralo, naj bi doseglo raven, da kreditov sploh ne rabi, in potem bi pa dejansko bile pripravljene banke kreditirati. Seveda denar leži in podatki Biltena Banke Slovenije, ki je verjetno ena naših najboljših statističnih publikacij s tega področja – ta ustanova ima tudi svoje dobre strani –, kažejo, da ležijo v kratkoročnih plasmajih poslovnih bank in centralne banke v tujini. V Poslanski skupini Socialnih demokratov delimo skrb za javnofinančno stanje v državi, saj to pušča težko popravljive posledice za socialno podobo celotne družbe. Zato v izogib podobnim scenarijem, kot smo jim bili priča konec lanskega leta, opozarjamo, da morajo banke same zagotoviti ustrezno zavarovanje poslovnih tveganj in same sprejeti odgovornost za odpravljanje morebitnih kapitalskih primanjkljajev. Vloga države naj bo omejena le na zagotovitev primernega mehanizma, ki bo banke k temu spodbujal. Po našem prepričanju je predlagani zakon za reševanje bank s tem skladom prvi in primeren korak pri vzpostavljanju pravnega okvirja, ki bo razbremenil proračun in posledično davkoplačevalce v podobnih primerih v prihodnje. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je v mnenju opozorila, da bi obveznost vplačila bank v novi sklad za reševanje lahko pomenil poseg v ustavno varovano svobodo gospodarske pobude. Ta se lahko omeji le, če je za to izkazana javna korist in ustreza načelu sorazmernosti. Ker je predlagana rešitev zakonska, predlagatelj pa je seveda Ministrstvo za finance oziroma Vlada, usklajena z Banko Slovenije in temelji na evropski direktivi, Socialni demokrati upamo, da je tudi pravno domišljena. Ne nazadnje je po zagotovilu državne sekretarke pozitivno oceno tej rešitvi dala tudi Evropska centralna banka. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo v zvezi s pravno subjektiviteto sklada za reševanje bank in načinom upravljanja izrazili nekaj pomislekov, rešitev, da s skladom upravlja Banka Slovenije, za nas ni sporna, več vprašanj pa smo naslavljali v zvezi z določbo, da sklad nima pravne osebnosti in da upravljavec, se pravi Banka Slovenije, ne nosi nikakršne odgovornosti za delovanje sklada. Del odgovorov smo pridobili s pojasnili predlagatelja zakona, del odgovorov smo vnesli oziroma del rešitev smo vnesli potem z amandmaji koalicije oziroma amandmaji, ki so bili sprejeti že na odboru. Pričakujemo pa, da bo praksa pokazala, da bo Banka Slovenije vendarle upravljala s tem skladom po principu dobrega gospodarja. Na koncu upamo, da sklad ne bo služil zlorabi pri nacionalizaciji še kakšne donosne in varne slovenske banke. Tiste, ki so bile deležne pomoči, so namreč sedaj prekapitalizirane, imajo preveč kapitala, ne morejo ustvariti donosnosti v ta kapital, ob danem obsegu poslov še naprej krčijo kredite gospodarstvu ter so na "jedilniku" različnih prevzemnikom, in to prevzemnikov po zelo "razumni ceni" daleč pod [[znak za konec razprave]] vrednostjo teh bank. Socialni demokrati bomo ta zakon podprli z amandmaji koalicije, če se bodo pojavili, podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih dveh amandmajih Slovenske demokratske stranke. Pred razpravo dovolite samo opozorilo. Gospoda mag. Janeza Fabijana obveščam, da ima tu status predstavnika Vlade, zato prosim, da ko se bo hotel javiti za besedo, da to naredi z dvigom roke in časovno gre vaš čas v čas, ki pripada sicer Vladi. Torej v razpravo dajem 14. člen in amandma Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Imam proceduralni predlog. Glede na to, da se je seji Državnega zbora po precejšnjih mukah pridružil viceguverner Banke Slovenije, glede na dejstvo, da na Odboru za finance ni bilo ne guvernerja ne viceguvernerja, da je bila vrsta vprašanj, na katere nismo dobili odgovore, na kar smo nekatere poslanske skupine tudi opozorile v stališču, bi predlagal, da za začetek viceguverner da nekaj odgovorov oziroma nekaj pojasnil v zvezi s tem predlaganim zakonom in da ne začnemo takoj z amandmajem. Mislim, da je tudi v interesu Banke Slovenije, tako v interesu predlagatelja, naj bi bilo, da tako nas poslance kot širšo javnost seznanijo s podrobnostmi tega predlaganega zakona in da poskušajo odgovoriti na nekatera vprašanja, katera niso bila odgovorjena na Odboru za finance, in problematika, ki je bila danes izpostavljena v stališču nekaterih poslanskih skupin. Hvala.
Mag. Pogačnik, hvala lepa. V razpravo sem dal 14. člen in amandma, ampak gospod viceguverner je takoj dvignil roko in mislim, da bo v zvezi z amandmajem tudi verjetno še povedal kaj širše. Izvolite, gospod mag. Janez Fabijan.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Žal nam je, a danes smo prejeli vabilo ob 11.30 uri v Banko Slovenije, guverner je na poti v Frankfurt, prav tako viceguverner Bohnec. Kolegica, ki je to področje pokrivala, je žal na bolniški, vendarle se ne izogibamo nobene odgovornosti. Na odboru so bili trije naši strokovnjaki, ki so zakon pripravljali. Mi seveda ne mislimo, da nas Evropa sili časovno v ta zakon, vendar mi smo pripravili celovit Zakon o bančništvu, kot veste, in vsaj ta moment, ki je deloma usklajen po sanaciji bank, restrukturiranju gospodarstva, pa potem konsolidacija javnih financ, ki sledi in katere napore ste naredili s fiskalnim pravilom, je to v kontekstu tega, da se prvič pravzaprav pove in začne jasno in glasno, da se ne uporablja več davkoplačevalskega denarja. Vemo, da je vrsto vprašanj s strani bank, ki so legitimna in seveda tudi s strani njihovih cehovskih združenj kot interesnih združenj, vendar tudi kot nadzornik menimo, da je treba čimprej ta del zakona sprejeti, čeravno seveda tudi del Zakona o jamstveni shemi kakor tudi o kreditnem registru, in da bosta tista dva dela počakala na celotni zakon. Torej, ključni argument je nič več davkoplačevalskega denarja v bančni sistem, odgovornost bank na končni instanci njihovega upravljanja. To pa ne pomeni, da je v tem trenutku kakršnakoli slaba situacija v bančnem sistemu; obratno. Dosegli smo stabilizacijo, depoziti rastejo v velikih državnih bankah, vrnilo se je zaupanje. Tisto, kar je zaskrbljujoče, je, da še padec kreditne rasti nismo vsaj zaustavili oziroma povečali kreditno rast, vendar je razlog tudi na zadolženosti nefinančnega sektorja, podjetij, kjer pa so uspehi vendarle doseženi, to moram povedati. V zadnjem letu in pol dni so banke skupaj z Združenjem bank v okviru načel prestrukturiranja v okviru spremembe zakona o insolventnosti dosegle – skoraj 36 oziroma 30 jih je že podpisalo, še šest sporazumov je v teku velikih poslovnih sistemov, to pomeni veliko finančno stabilnost, to pomeni, recimo, preko 300 milijonov bi bilo potencialno skoraj davčnih prihodkov, lahko ob bankrotih tudi še enkrat toliko odhodkov, to pomeni veliko stabilizacijo za njihove medsebojno povezane ekonomije, za njihove dobavitelje, za kupce. Nadaljnji napori bodo narejeni v smeri srednjih in manjših podjetjih prestrukturiranja. Evropska komisija kakor tudi pred kratkim Mednarodno denarni sklad prosi Banko Slovenije, da je na tem področju še naprej proaktivna. Mi pripravljamo, smernice smo poslali bankam, ker pripravljajo tudi proticiklično delovanje. Tam, kjer so že uspehi v prestrukturiranju, ki se kažejo v izboljšavi denarnih tokov, bomo seveda tudi proticiklično delovali s slabitvami in rezervacijami. Tam se bo zmanjšal pritisk na kapital bank. Upamo, da bo to pospešilo potem tudi zaustavitev padca kreditne rasti in začelo [[…]]Banke pa seveda s temi procesi silimo, da so blizu komitentom in da poznajo komitente, da je lokacija seveda sedaj denarja z manjšim tveganjem v produktivne namene v podporo gospodarske rasti. Bilo je tudi vprašanje glede konfliktov interesov. Tudi to vprašanje razčiščujemo znotraj hiše, kako bomo ločili sklad za reševanje in naše upravljanje sredstev. Do sedaj je Banka Slovenija lastne naložbe dobro upravljala. Rezultat je, da smo v proračun v vseh teh letih plačali preko 300 milijonov dobička. Da ga redno vplačujemo vsako leto, tudi v večjem obsegu v zadnjih letih, in to je tudi pravilno – kot ga določa zakon. Banka Slovenije, vodstvo je odgovorno po Zakonu o Banki Slovenije Državnemu zboru in posebnemu odboru. Kot rečeno, mi mislimo, da je ta korak konsistenten in ga mora država, Republika Slovenija, narediti čim prej in da bomo operativne stvari rešili z bankami skupaj. Mislimo, da je izvedljiva shema. Nekatera vprašanja so tudi na način vplačila: po nemškemu modelu je res sukcesivno, vendarle pa v tem trenutku naše banke razpolagajo z veliko likvidnostjo. V Banki Slovenije v bilanci držijo milijardo 200 milijonov na današnji dan po negativni obrestni meri; se pravi, da na denar, ki ga imajo pri nas, celo plačujejo obresti na ta denar. Po drugi strani ima tudi veliko likvidnost država. Ni tega efekta prenosa sanacije v gospodarstvu in to je ključno in zato ta element odgovornosti bank za kreditiranje in tudi ta element čimprejšnjega sprejetja tega dela zakona v tem kontekstu je izrednega pomena. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Pogačnik. Proceduralno? Postopkovno.
Hvala, predsedujoči, za dano besedo. Sedaj pozdravljam ta del, za katerega se je odločil viceguverner, da poda določene odgovore, ampak jaz bi izkoristil to priložnost tudi v zvezi s proceduralnim vprašanjem oziroma proceduralnim postopkom, in sicer gre za pomembno zadevo in res naprošam spoštovane viceguvernerja, da mogoče na katero vprašanje ali pa pomembne zadeve, ki so bile izpostavljene danes tudi v stališčih poslanskih skupin, da se bomo ne nazadnje potem tudi lažje odločili, ali bomo ta zakon podprli ali ga ne bomo podprli, da bi odgovoril na zame ključna vprašanja. Zakaj se s tem zakonom tako mudi, zakaj je ta zakon po nujnem postopku in zakaj ni to ostalo v predlogu, kot je bil na začetku, in sicer da ta sklad ostane v okviru Zakona o bančništvu oziroma ZBan-2. Drugo pomembno vprašanje – kaj je v zvezi z mnenjem Evropske centralne banke? Zakaj ste na odbor dali mnenje, ki je bilo v povezavi s pripravljenim Zakonom o bančništvu, ZBan-2? Kdaj bo mnenje Evropske centralne banke na ta zakon, ki ga bomo danes sprejeli? In, ali je dopustno, da Državni zbor oziroma Vlada predlaga ta zakon brez mnenja Evropske centralne banke? Drugič – zakaj se te odločili za takšno shemo? Dejstvo je, da ta sklad bo moral biti napolnjen v treh mesecih. Izpostavil sem že primer Nemčije; Nemčija si je dala za to osem let časa, mi tukaj tri mesece. Zakaj ste se odločili, da se bo ta sklad polnil iz naslova zajamčenih vlog? Vemo, tukaj notri, da Nemčija nekako ta sklad bo poskušala napolniti iz naslova dobičkov in tudi v povezavi z bilančno vsoto bank. Zakaj se niste pri nas odločili za podobno zadevo? Ali da bi bilo samo nekaj teh zadev vplačanih v zvezi z bilančno vsoto? Zanima me, katerim dvema bankama oziroma katerim bankam v Sloveniji ne bo treba prispevati sredstev v ta sklad. Zakaj k pripravi tega zakona ni bilo povabljeno Združenje bank oziroma banke? Zanima me, kakšno je danes mnenje Združenja bank Slovenije in posameznih bank na ta predlog zakona – ki bodo morala biti vplačana. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je prijavil gospod Metod Dragonja, državni sekretar. Izvolite.
Hvala lepa. Glede na vprašanja, ki so bila podana v predstavitvi mnenj poslanskih skupin, bi želel dati nekaj pojasnil oziroma odgovorov na ta vprašanja. Prvič, zakaj je Vlada vložila ta predlog zakona po nujnem postopku oziroma bolj direktno rečeno, zakaj se mudi. Mi smo povedali: rok za implementacijo direktive je 1. 1. 2015. Rok po direktivi, da se ta sklad napolni, pa je daljši. Vlada in centralna banka sta ocenili, da je smiselno, da se mehanizem in sklad za reševanje bank vzpostavita čim prej, zato da se učinkovito lahko zagotovi izvajanje njegove funkcije. Tudi način polnjenja tega sklada je predviden na drugačen način, kot so se odločile nekatere druge evropske države. V našem primeru je predlog, da se polni sklad z vlogami, ki se izračunajo po metodologiji, ki je tukaj izkazana. Na primer v Nemčiji, ki je bila večkrat referirana, pa banke to vplačujejo iz svojih dobičkov. Zato rabijo za to daljši čas in so pač te rešitve vse znotraj dopustnih rešitev, ki jih nalaga evropska direktiva. Kako je z mnenje Evropske centralne banke? Že v uvodu smo pojasnili, da so bile najprej te rešitve predvidene v sistemskem zakonu, Zakonu o bančništvu, in da je to pomemben sistemski zakon, za katerega bi Vlada smatrala neodgovorno, da se vlaga po hitrem postopku, ampak bo zakon vložen po rednem postopku, v katerem bodo lahko vsi deležniki imeli možnost vplivati na rešitve, na novo dopolnjeno sistemsko ureditev glede delovanja bančništva in vseh tveganj, ki se v bančništvu pojavljajo. Je pa samo za ta del, ki se nanaša na zaščito proračuna pred morebitnimi dodatnimi potrebami po angažiranju sredstev proračuna za zagotavljanje stabilnosti finančnega sistema, pa ocenila, da je že nujen pri izvajanju proračuna za leto 2015. To se pravi, da želimo s tem preprečiti, da bi se eventualno še kakšen problem, ki se lahko pojavi, na podoben način reševal oziroma na enak način, kot je bilo zagotovljeno reševanje bank v dosedanjem obdobju. Vlada Republike Slovenije je pridobila pozitivno mnenje Evropske centralne banke na Zakon o bančništvu in v temu delu tudi na rešitve, ki so predlagane v tem zakonu. Sicer pa velja, kar se tiče soglasij Evropske centralne banke, da se ni treba posvetovati glede določb in pridobivati soglasij v delu, kadar gre za prenos direktiv, saj so bile direktive že predmet posvetovanja v okviru procesov pripravljanja direktiv. Za ECB prav tako ni ključen naslov zakona temveč vsebina, ki jo zakon rešuje, tako da imamo mnenje tudi pravnih ekspertov znotraj Vlade, da je ECB že dala soglasje na te rešitve, ki so predlagane s tem zakonom, v okviru soglasja na posredovanje Zakona o bančništvu in da teh postopkov pred Evropsko centralno banko ni treba ponavljati. Potem bi želel dati še pojasnilo na vprašanje, ki je bilo dano s strani gospe Bratuškove, ki je tudi zelo pomembno vsebinsko vprašanje – razlika med skladom za reševanje bank in skladom za stabilnost bank. Sklad za stabilnost bank je določen v Zakonu o ukrepih za zagotavljanje stabilnosti bank in predstavlja namensko premoženje DUTB, slabe banke, in se uporablja v tej funkciji in praktično ima drugi namen in pravzaprav ima namen aktivnega upravljanja s slabimi naložbami bank in to, da se te slabe naložbe opravljajo na način, da bodo omogočile čim večjo vračilo teh sredstev, ki jih je država namenila za izločitev slabe aktive iz banke in da se zagotovi čim večje povračilo sredstev, ki jih je država vložila v slabo banko, hkrati pa tudi učinkovito prestrukturiranje. Tako med tema dvema skladoma ni povezave. No, kar se pa tiče teh elementov, ki so bili zelo izpostavljeni v delu parlamentarnega odbora, glede pravne subjektivitete sklada, glede tudi potem morebitnih konfliktov interesov – rešitve, ki so predstavljene s predlogom zakona pravzaprav predvidevajo sklad, ki je neke vrste poseben sklad, sui generis sklad, ustanovljen na osnovi tega zakona, nima pravne osebnosti, nima te značilnosti pravne osebe, s skladom pa v celoti opravlja Banka Slovenije. Naša ocena je, da v temu delu ni konfliktnosti med pristojnostmi Banke Slovenije kot regulatorja bančnega in finančnega sistema v Republiki Sloveniji in kot upravljavca tega sklada, ker so predvideni tudi ustrezni mehanizmi, ki zagotavljajo predvsem avtonomijo sklada, kar se tiče uporabe njegovih sredstev oziroma njegovega upravljanja, tako da so ti sistemi nadzora in upravljanja sklada tukaj v celoti ločeni. S tem mislim, da smo vsaj to glavno glavnino teh vprašanj, ki so bila dana, pojasnili. Vedno znova se pojavlja vprašanje, zakaj se mudi, ali se nekaj prikriva. Še enkrat poudarjam, ta sklad predstavlja blažilnik za to, da pri morebitnih problemih, ki bi se še pojavili v kakšni manjši banki, ne v sistemskih bankah, zaščitimo državni proračun, zaščitimo davkoplačevalce, da vzpostavimo mehanizem, ki je v celoti v skladu z evropsko direktivo, je pa upošteval določene slovenske specifike in zasleduje cilj, da se ta sklad hitro vzpostavi in da sklad tudi učinkovito deluje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo razpravo in prosim, da se prijavite. Prvi prijavljeni je mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani viceguverner, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Mislim, da je še vedno ostalo pri tem zakonu nekaj nejasnosti, predvsem pa je glavno vprašanje, zakaj se nam pravzaprav tako mudi. Namreč, stalno se pojavlja vprašanje, tako kot smo včeraj sprejemali Zakon o izvrševanju proračunov in smo govorili o terjatvah, kjer smo govorili, da gre za eno terjatev, o kateri ni smelo biti govora, tudi danes verjetno govorimo o nekem subjektu, ki se skriva za tem skladom. Na Odboru za finance in monetarno politiko je bila omenjena v tem primeru Gorenjska banka. Se pravi, ali bomo sedaj, ko smo dejansko iz proračuna dokapitalizirali Novo Ljubljansko banko, Novo Kreditno banko Maribor, Abanko, zdaj bomo še Banko Celje; skratka, v bistvu so to že vse banke, ustanovili nek sklad, zato da bo iz tega poplačana ali pa dokapitalizirana neka manjša banka. To vprašanje je vseskozi prisotno, zato se postavlja tudi vprašanje, zakaj potemtakem tako pozno. Odgovor bo, da je treba direktivo do 31. 12. Implementirati; ampak, glejte, ta sklad ni namenjen temu, da se v nekem trenutku naredi neko ad hoc akcijo in se nekaj pripravi, pač pa, tako kot v Nemčiji, naj bi predstavljalo neko kontinuiteto, neko stabilnost in tako naprej. Skratka, tu je stalna senca nad tem, da se to pripravlja za eno banko in da je to zdaj pač neka takšna zgodba, zaradi tega se tudi tako hiti, kajti drugače, tudi če govorimo v zvezi s polnjenjem tega sklada, dejansko ne bi bilo temu tako oziroma ne bi bilo treba tako hiteti. Drugo vprašanje je, kaj bo to pomenilo za poslovne banke, ki bodo vlagale del zajamčenih vlog v ta sklad. Tu gre za skupen znesek 2,3 %, ki pa je razdeljen na 1,3 % in potem na 1 %. Tu je zdaj vprašanje, kdo bo dejansko vlagal v ta sklad – namreč, verjetno ne bodo vse tuje banke, še posebno tiste ne, ki imajo tu poslovne enote, sestrske banke pa verjetno da, kar pomeni, da ne gre za popolno solidarnost med bankami, ampak bodo nekatere banke vseeno v drugačnem položaju – in kako to vpliva na organizacijsko strukturo teh bank. Namreč, če neka banka ne bo vlagala v ta sklad, zaradi tega ker ima tukaj poslovno enoto, to je pač neka velika tuja banka, recimo, tudi pri nas relativno velika banka, ki tu nima sestrskega podjetja, bo to zdaj lahko pomenilo spremembo organizacijske strukture tudi za ostale banke in jim enostavno ne bo treba vplačevati v ta sklad. In vprašanje, ki se bo tu pojavilo, je, ali bodo na koncu vlagale v ta sklad izključno domače banke, ki so pa tako ali tako dokapitalizirane z davkoplačevalskim denarjem; kar pomeni, da gre davkoplačevalski denar preko poslovnih bank spet nazaj v ta sklad; kar pomeni, da gre za neko vrtenje tega denarja. Tu je zdaj vprašanje, katera tuja banka ne bo vplačevala v ta sklad. Povejte, katera tuja banka! Katera ima poslovno enoto tukaj in nima sestrskega podjetja, če ne bo potem plačevala. In kaj bo to pomenilo sedaj za ostale banke in za ostale vlagatelje? Ali bodo vsi na koncu imeli takšno organizacijsko obliko, da ne bo treba vključevati v ta sklad? Namreč, tudi prodaja Nove Ljubljanske banke ali pa Nove Kreditne banke se pač lahko uredi, tako da pač bo ta kupec imel tukaj neko poslovno enoto in ta sklad seveda potem ne bo dobil tega denarja. Tukaj obstaja ta verjetnost, da se to dejansko zgodi na trgu in tukaj sedaj nimamo tudi nobenega izračuna, če gledamo na ta zakon. Kaj pa to pomeni za bilance bank? Kaj to pomeni, da bomo sedaj 2,3 % tega denarja dali pač v nek sklad, in kaj to pomeni sedaj za obstoječe bilance? Nekaj o tem smo že govorili na Odboru za finance, kjer smo prišli do neke izgube trenutne in potem [[…]]Skratka, kaj to dejansko pomeni. Zdaj bistvo glede tega sklada seveda je, da bi bila to pomoč, ampak ta pomoč bo tukaj zdaj znašala 195 milijonov ob petih milijardah ali treh milijardah – kakorkoli že –, ki smo ji že itak dali v banke, in je to pravzaprav neka malenkost. Oprostite, da govorimo o teh milijonih in milijardah, ampak pri bankah je pač to relativno majhen denar in verjetno bo res neka bančnica dobila nek denar iz tega, pa ne zaradi tega, ker bi bila samo bančnica, ampak zaradi tega, ker ne bo več denarja in bo treba, da bo pristopil državni proračun spet, če se karkoli zgodi. Tako so to tista vsebinska ali pa, če želite, ekonomska vprašanja, kaj se bo dejansko s tem dogajalo. Drugo je seveda pravno vprašanje in glede pravne entitete tega sklada itn. in kdo ga zastopa na sodišču. Mi menimo, da v praksi lahko pride do precejšnjih nesprejemljivih stvari in tukaj je za viceguvernerja vprašanje – zakaj Banka Slovenije ne želi sprejeti kritja vseh obveznosti tega sklada? Namreč, nekje v zakonu oziroma v zakonu dejansko piše, da za obveznosti tega sklada Banka Slovenije ne odgovarja. Halo! Mislim tukaj je sedaj nekaj čudnega. Zakaj Banka Slovenije noče prevzeti jamstva za obveznost v tem zakonu, kajti Banka Slovenije bi to lahko napisala? Ali pa, normalno bi bilo, če Banka Slovenije vse počne s tem skladom, določi organizacijsko strukturo, določi vsebino, kaj se bo delalo, vse, vse, vse določi, na drugi strani pa v zakonu eksplicitno piše – ne, ampak za obveznosti pa mi ne bomo skrbeli. In kdo bo sedaj skrbel? Kdo je zdaj tisti? Na koncu verjetno spet davkoplačevalci. Ob nastopu viceguvernerja je seveda zaskrbljujoče, da imajo danes banke 1,2 milijarde in se po negativni obrestni meri ta denar vrti – verjetno ga sploh ne vlagajo nikamor -, ampak ta denar nekje leži oziroma Evropska centralna banka več ne daje takih obresti. In v bistvu potem tudi smiselnosti in takšnih ukrepov, ki jih je Banka Slovenije sprejela do tega – ker tukaj pa sedaj ne smemo reči, da je Banka Slovenije tista, ki je rekla: "Poglejte, gospe in gospodje bankirji, vi rabite toliko in toliko milijard svežega denarja za dokapitalizacijo." In zdaj banke ta denar imajo, imajo ga na računih, vsi so zadovoljni in na koncu bodo prišli celo s tem, da ustvarjajo neke desetmilijonske dobičke – dajejo v javnost –, ker pač ta denar zelo smelo vrtijo. Ampak poglejte, to ni zdaj namen banke, da ti banki daš milijarde, potem pa oni ustvarijo 10 milijonov dobička in vsi so zadovoljni. Ali je bil sedaj to namen, da so te banke same sebi namen oziroma namen, da imamo pač stavbe, zaposlene itn. in morda še sprejemajo kakšen depozit od kakšne fizične osebe, kaj več pa te banke že ne naredijo? Ali so ti ukrepi Banke Slovenije potem učinkoviti? Ob tolikšni dokapitalizaciji, če danes govorimo, in sedaj seveda še o tem skladu itn., če banke ne opravljajo svoje vloge, ki jo dejansko imajo. Bojim se, da je takšen ukrep in te številke 2,3 % pa 1 % pa tako naprej, karkoli že notri piše, spet več ali manj na pamet ali pa je to narejeno zdaj za neko banko. Ampak tukaj ni nobenega izračuna, oprostite, gospe in gospodje, mi nismo dobili enega izračuna, kaj dejansko to pomeni za slovenski bančni sistem. Niti za posamezne banke niti katere banke bodo vključevale [[…]]Rad bi imel spisek bank, ki bodo vplačale, in spisek bank, ki ne bodo vplačale, vključno s poslovnimi enotami, ker one bodo v konkurenčni prednosti potem na trgu. In seveda, kaj to potem za trg? Tako mislim, da tudi tisto mnenje, ki je bilo dano s strani ECB, je bilo dano na nek drug dokument, je bilo dano na Zakon o bančništvu, ki je takrat vsebovalo tudi določbe iz tega zakona, potem je to vse skupaj ven potegnjeno in zdaj smo naredili nek nov zakon [[…]]Verjetno je bilo v ta zakon še kaj dodano in jaz tistega mnenja, oprostite, ne bi vzel za zelo zelo verodostojno, ker je bilo pač to dano za nek drug dokument in vprašanje je tudi, bom rekel, na kakšen način je bilo to mnenje dano. Na odboru smo nekaj o ustnih mnenjih, nekdo je poklical ECB in tako naprej; poglejte, to ni za zakon in to ni za Državni zbor. Poglejte, mislim, da se žal hiti tukaj, žal se hiti tudi popolnoma nepotrebno, in bojim se, da bomo čez dva ali tri mesece spet obravnavali ta zakon oziroma dopolnitve tega zakona, in bojim se, da bodo pa mogoče čez pol leta ali pa devet mesecev učinki tega sklada takšni,da bo treba nekaj popraviti in potem bo Vlada spet prišla sem in bo rekla, da to pa ni šlo dobro. Ampak jaz bi raje premislil, ker se ne bo nič ta čas zgodilo, raje bi naredil vse tisto, kar je potrebno za en zakon narediti, tudi izračune, učinke in tako naprej, ne samo formalnopravno, kar je potrebno za vložitev zakona v Državni zbor, ampak dejansko, kako bo to delovalo. Seveda bi potem lahko vse to imeli in bi dejansko lahko potem tudi navsezadnje rekli, da to pa je dobra varianta za to, da bomo mi tukaj sprejeli ta zakon. In bi ga sprejeli tud z neko vestjo, da bo zaradi tega zakona, zaradi tega sklada, pač nekaj bolje. Tukaj pa čisto dobro ne vem niti, če Banka Slovenije ve vse posledice že samo zaradi pravnih vprašanj, ki se tukaj pojavljajo, kaj se bo zgodilo, ko bo pa ta sklad dal v banko denar, pa bo ta denar propadel, pa kdo bo potem odgovoren, pa Banka Slovenije ni odgovorna in tako naprej. Poglejte, tukaj imate pač teoretične primere, ki jih je treba preigrati, da tako rečem, in pravno in ekonomsko in finančno. Ampak tega ni narejenega. Zaradi tega imam velike zadržke in glede na način in glede na to, kaj smo dejansko tukaj dobili, medtem ko glede samega sklada in da je to treba na ta način nekako urediti – proti temu ne, ampak ta način je pa dejansko nesprejemljiv.
Hvala lepa. Za besedo je prosil gospod Metod Dragonja, državni sekretar. Izvolite.
Spoštovani gospod Šircelj, predpostavka, da se nič ne bo zgodilo v letu 2015, zahteva zelo, bi rekel, temeljito tehtanje. Vsekakor smo poudarili, da se sklad ustanavlja, zato da se vzpostavi blažilnik za tveganja, ki se lahko pojavijo. Kakšna tveganja se lahko pojavijo, je zelo odvisno tudi od zunanjih okoliščin. Na samem odboru je bilo rečeno, da nekateri ukrepi Banke Slovenije in zahteve, da se vzpostavi njihova kapitalska ustreznost, so injicirani in so odredbe Banke Slovenije v veljavi, lahko pa se pojavi še kaj nepredvidenega. Še enkrat poudarjam, edini namen, da je ta zakon vložen po nujnem postopku, je pri Vladi, da se prepreči eventualna obremenitev proračuna iz kakršnegakoli naslova, ki je vezan na zagotavljanje stabilnosti bančnega sistema. Mnenje Evropske centralne banke je na isto vsebino bilo že dano in smo pojasnili, zakaj mislimo, da je ta materija absolvirana. Kar se pa tiče same matematike in obveznosti za prispevke za vplačila bank v ta sklad, to opredeljuje 14. člen zakona. Formula je sledeča: osnova za izračun prispevka so obveznosti vseh bank, zmanjšane za podrejene obveznosti in zmanjšane nadalje za zajamčene vloge, to se razdeli s skupno vsoto vseh obveznosti bank. To se pravi, da se ne prispeva samo iz zneska zajamčenih vlog oziroma da je samo to element za kalkulacijo, ampak osnovni element za kalkulacijo so obveznosti bank in iz tega se potem tudi izračuna prispevek vsake posamezne banke. Kar se pa tiče podružnic tuje banke, se pa na nek način pavšalno enači podružnico tuje banke s hčero tuje banke oziroma s pravno osebo, ki jo tuja bank vzpostavi na območju Republike Slovenije. Po evropski direktivi so dejansko oproščene vplačila ali pa ne sme zakon nalagati vplačila v ta sklad za podružnice tujih bank, ker te nimajo pravne subjektivitete na teritoriju, kjer delujejo, ampak za celotne njihove obveznosti odgovarja njihov ustanovitelj oziroma pravna oseba, ki deluje na področju Evropske unije. Medtem ko bodo tuje banke, ki pa so ustanovile svoje pravne osebe, ki so tukaj licencirane v Sloveniji po Zakonu o bančništvu, pa ta prispevek plačevale, tako kot vse domače banke.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani državni sekretar, za te odgovore. Glejte, jaz bi samo prosil, če lahko ali vi ali viceguverner našteje podružnice tujih bank v Sloveniji.
Hvala lepa. Je to proceduralno? Replike ni, ker še niste razpravljali. Pri členu še ne. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Zdaj bi pa res naprošal tako državnega sekretarja kot viceguvernerja, da eksplicitno in konkretno odgovorita na eno izmed pomembnih vprašanj. Katere banke ne bodo prispevale sredstev v ta sklad? Iz tega odgovora državnega sekretarja nisem razumel, ali gre to samo za banke v Sloveniji, ki so identiteta kot podružnice, ali velja tudi za tuje banke, ki so v Sloveniji ustanovljene kot hčerke. Tukaj gre za zelo pomembno vprašanje. Kajti na odboru smo dobili tak, napol odgovor, da menda ta zakon predvideva, da samo dvema podružnicama v Sloveniji naj bi bilo treba vplačati ta sklad. Imeli ste en teden časa, da ste to zadevo naštudirali oziroma da ste pripravili odgovor. Zdaj res zahtevam: Katerim bankam, ki poslujejo z dovoljenjem Banke Slovenije v Sloveniji, ne bo treba vplačati v ta sklad? Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod namestnik guvernerja Banke Slovenije mag. Andrej Fabijan. Janez Fabijan.
Hvala lepa. Samo odgovor konkreten. Spoštovani! Seveda Factor in Probanka ne bosta vplačali, logično zaradi statusa, potem pa vse podružnice, ki so BKS, Brüll, Zveza bank in RCI; to so štiri – zelo majhni deleži. Vse ostale velike tuje banke tu imajo depozite in bodo vse vplačale v sklad, podobno kot domače banke. Imamo popoldne sestanek, imamo tukaj že naložbeno politiko, pravila naložbene politike, čisto konkretno z bankami. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Anže Logar. Izvolite. Postopkovno.
Glejte, spoštovani podpredsednik in kolegice in kolegi, se opravičujem, ampak imamo zelo pomembno zadevo pred seboj. Če sem viceguvernerja prav razumel, to pomeni Probanka, Factor banka glede na 14. člen, ki predvideva, glede na samo situacijo v njihovih bankah, in pa podružnice bank v Sloveniji [[..]]Torej, hčerinske banke v tuji lasti v Sloveniji pa so dolžne v ta sklad plačati. Zanima me eno zelo pomembno vprašanje. Glede na to, da imamo v Sloveniji nacionalizirane banke, večinoma v 100-odstotni državni lasti – prejšnji teden smo dobili še Banko Slovenije –, to pomeni, da glavnino sredstev v ta sklad bomo posredno plačali davkoplačevalci. Zdaj pa glede na to, da v Sloveniji posluje nekaj bank, ki so v tuji lasti kot hčerke; če te banke zaidejo v težave, tuje hčerke – ali bodo upravičene, da se bodo ta sredstva iz sklada namenila tudi njim?
Hvala lepa. To seveda ni bilo postopkovno. Prosil bi, če se potem prijavite za razpravo. Besedo ima mag. Anže Logar.
Hvala. Če povzamem argument Vlade, zakaj hiti s tem predlogom zakona, gre približno takole. Sicer nobena država še nima tovrstne institucije vpeljane v svoj nacionalni pravni red, ampak nam se pa vseeno mudi. Če nadaljujem z besedami državnega sekretarja v kabinetu predsednika Vlade, za katerega mislim, da ga bo danes Vlada imenovala tudi za državnega sekretarja na Ministrstvu za finance, je eden od razlogov, da Vlada hiti s tem nesistemskim zakonom, tudi ta, da naj bi se s tem naša finančna ureditev s 1. januarjem oborožila za morebitne nevarnosti novega finančnega kraha. Ampak s tem državni sekretar samo priznava, da dosedanja dokapitalizacija ni bila uspešna, da se očitno Vlada boji, ki ima seveda dodatne podatke, kot jih imamo tu v Državnem zboru in kot jih imajo državljanke in državljani Republike Slovenije, da Sloveniji očitno grozi nov val finančne krize, povzročen s strani slabih terjatev v bankah. In tu smo danes torej pri prvi nelogičnosti tovrstnega predloga. V uvodu je državni sekretar predstavil namero Vlade, da bo novelirala Zakon o bančništvu. Omenjena direktiva tudi napeljuje na to, da se v okviru tega novelira Zakon o bančništvu, hkrati pa prihaja z nesistemskim ukrepom z ad hoc zakonom, zato da naj bi pomirila javnost, češ od danes naprej ste davkoplačevalci varni: Vlada je poskrbela za vas, sedaj bodo banke nosile napake oziroma posledice svojih napak. Tu prihajamo na neko drugo nelogičnost. Vlado vodi diplomirani pravnik, ki je vseskozi poudarjal pomen pravne države in pravilne uporabe prava za vodenje države, in vsakič ko pri novem zakonu, ki ga predlaga ta vlada, dobimo mnenje Zakonodajno-pravne službe, smo presenečeni nad tem, kako ta vlada slabo upošteva načela pravne države. Naj vam izpostavim samo nekaj besed, ki jih je parlamentarna Zakonodajno-pravna služba zapisala v omenjenem zakonskem predlogu. Pravi: "S predlagano ureditvijo se po našem mnenju posega v premoženjski položaj bank. Predlagana ureditev bi zato po naši oceni lahko pomenila poseg v svobodno gospodarsko pobudo." In naprej: "Kako bo Banka Slovenije zagotavljala učinkovito upravljanje sredstev sklada za reševanje bank? Ni definiranih kriterijev in pogojev. In naprej: "Predlagane rešitve torej povzročajo razdrobljenost ureditve bančništva, kar ima za posledico zmanjšanje preglednosti in razumljivosti pravne ureditve, kar načenja pravno varnost, naslovnikom, katerih pravice ureja, pa otežuje, da bi iz predpisov zanesljivo razbrali svoj pravni položaj, kar se nanaša na drugi člen ustave." Gremo naprej naslednji nelogičnosti tega zakonskega predloga. Spomnimo se minister Mramorja, ki je na hearingu napovedal nek premik v miselnosti Ministrstva za finance, ki naj bi v tandemu oziroma z Ministrstvom za gospodarstvo skrbel za izboljšanje konkurenčnih razmer na trgu. V ta namen naj bi oblikovali posebno boljše konkurenčno okolje, kajti po besedah ministra Mramorja samo izboljšanje konkurenčnega položaja v državi naj omogočijo oziroma lahko omogoči izboljšanje stanja v državi. No in danes Vlada pride s predlogom pred Državni zbor z nekim leporečjem, češ od sedaj naprej bodo banke krile svoje nesmotrne odločitve, kar na prvi pogled seveda izgleda zelo všečno, ampak je vse prej kot to. Prej je kolega Pogačnik že omenil to dejstvo, da imamo v Sloveniji večino bančnega trga oziroma prostora v rokah bank, ki so v državni lasti nacionaliziranih bank. Posredno bodo torej stroške nosili davkoplačevalci. Še več, s tovrstnim skladom se uvajajo nove administrativne ovire za delovanje bank, nove fiskalne zahteve za poslovanje bank. Tega se zaveda tudi Vlada, zato je v sam predlog zakona zapisala naslednje stavke: "Banke lahko povišane stroške prenesejo na stranke ali na delničarje z znižanjem obrestnih mer za pologe, z zviševanjem obrestnih mer za posojila in bančnih provizij ali zniževanjem donosov iz lastniškega kapitala." Torej minister, ki je predhodno govoril o tem, da je treba izboljšati konkurenčno stanje v državi, sedaj pač pravi, da bodo banke imele zaradi tega sklada višje stroške, ampak to lahko tako ali tako prenesejo na svoje komitente bodisi z zviševanjem stroška zadolževanja, bodisi zniževanjem obrestnih mer na pologe, bodisi z dvigom bančnih provizij. Nekako mi ne gre skupaj to s podobo ministra Mramorja na tistem hearingu in to, kar vsakodnevno dobivamo na mizo poslanci. Kar se tiče naprej. Mislim, da je eden od predgovornikov že omenjal, da prenašate odgovornost na Banko Slovenije, ampak neodgovornost, ker v tem predlogu zakona eksplicitno v 5. členu piše, da Banka Slovenije in banke ne odgovarjajo za obveznost sklada. Prenašate moč oziroma pooblastila na Banko Slovenije. Zdaj pa tukaj en izredno zanimiv dejavnik. Banka Slovenije je tista institucija ali pa ena od tistih institucij, ki so najbolj zatajile v času naraščanja bančne in finančne krize; institucija, ki ni odreagirala, institucija, ki se je vedno oglasila prepozno. In to je tudi institucija, ki ni bila izvoljena, je imenovana in, recimo, druge dve veji oziroma izvršilna veja ali pa zakonodajna veja oblasti nanjo nimata kakšnegakoli v vmesnem obdobju vpliva; in sedaj ta institucija, ki je ena od ključnih krivcev za globino krize, ki jo imamo v Sloveniji, dobiva tudi nova pooblastila. In smo že pri peti nelogičnosti. Prej ste nas strašili s tem, kako je to nujno potrebno, zato da bo država imela ustrezne instrumente za morebiten nov val bančne oziroma finančne krize. Na nek način ste že napovedali to. Zdaj vemo, da slaba posojila v bankah zopet rastejo. Država je v banke vrgla 3,5 milijarde evrov, sedaj pa ustanavlja neke sklad, ki bo tehtal tja do 350 milijonov evrov; torej, desetino tistega kar je že padlo v banke. Desetino tega je torej garant za to, da bo od sedaj naprej bančni sistem stabilen. Če 3,5 milijarde ni bilo dovolj, kako imamo zagotovilo, da bo pa 350 milijonov dovolj? Mislim, da so kolegi že podrobneje govorili o tem, zaradi česa je nastal tudi naš amandma. Katere banke? Želimo verodostojnost in jasno sliko o tem, katere banke bodo vlagale, koliko bodo vlagale in katerim bankam ne bo treba po diskrecijski pravici Banke Slovenije, ki je navedena v tem 14. členu zakona, da bo lahko v tem primeru javnost neposredno obveščena od tem, kako Banka Slovenija izvaja to svojo funkcijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Luka Mesec, izvolite.
Hvala lepa za besedo. V bistvu bi želel odgovoriti samo na eno zadevo, ki so vedno ponavlja v debatah, ko govorimo o slovenskih bankah. Vedno, predvsem z desne strani, prihaja ta mit, da je v Sloveniji treba banke dokapitalizirati zaradi tega, ker so v državni lasti, pa bi v bistvu samo rahlo polemiko glede tega sprožil. Prvič. Vse države na Zahodu so praktično morale dokapitalizirati banke po zlomu finančnih trgov. Drugič. Države, ki imajo banke v državni lasti, kot so Indija, Kostarika, Kitajska itd., niso dokapitalizirale bank. Zakaj ne? Zaradi tega, ker to nima nobene zveze z državno lastnino, ampak s finančno krizo. Tretjič. Pri nas imamo banke, kot so Banka Celje, Abanka, Factor banka, Probanka, ki so v privatni lasti, pa so bile dokapitalizirane s strani države. Četrtič. Zakaj smo morali dokapitalizirati banke? Tukaj je treba pogledati predvsem dogajanje pred krizo. Namreč, če primerjamo Slovenijo z višegrajskimi državami, torej Poljsko, Slovaško, Češko, ki se jih po navadi omenja kot primere dobre prakse, ki so že prej privatizirale banke in domnevno zaradi tega ni bilo tam potrebe po dokapitalizaciji. Tukaj ni korelacije, ker razlika med Sloveniji in temi državami je v tem, da te države takrat niso vstopile v evrsko območje. V teh državah takrat se ni sprožil na podoben način kot v Sloveniji, Grčiji, Portugalskem, Španiji dolžniški razvojni model, da bi se banke na veliko zadolževale v tujini, da bi država to celo spodbujala s spodbujanjem menedžerskih odkupov, gradnjo avtocest ali pa predčasno izdajo obveznic za predčasno odplačilo dolga. V bistvu je pregrevanje gospodarstva pred krizo glavni razlog, zakaj imamo danes luknjo v bankah in v podjetjih, ne pa to, da so banke v državni lasti. Samo to sem hotel povedati. Hvala.
Hvala lepa. Še želja po razpravi? Prosim za prijave. Replika? Izvolite, repliko.
Spoštovani kolega Mesec! Predlagam, da si malo preberete izjave, ki jih je dala Slovenska demokratska stranka v zvezi s sanacijam bančnega sistema. Spoštovani gospod Luka Mesec predlagam, da si malo preberete poročila, kaj se dogaja z bankami po svetu in po Evropi. Dejstvo je, da je Slovenija že drugič, edina izmed tranzicijskih držav, sanirala banke na račun davkoplačevalcev. Drži vaša informacija, da so v času bančne krize leta 2008 in leta 2009 nekatere evropske države pomagale tudi privatnim bankam, pozabili ste pa povedati samo eden primer. Commerzbank v Nemčiji je vsa sredstva nemški državi vrnila v roku enega leta, skupaj z obrestmi. Ali bomo v Sloveniji davkoplačevalci kdaj dobili denar nazaj? Mislim, da nikoli. V primeru, da bi bile slovenske banke privatizirane, naj bi bilo to v breme davkoplačevalcev. Izpostavljali ste Češko, Poljsko, Slovaško. Poglejte si rezultate stresnih testov teh bank. Dejstvo je, da je na Češkem bila kriza bank v letu 1999, je bil potem ukrep, da so se banke privatizirale, vendar danes je češki bančni sistem eden izmed najbolj zdravih v Evropi. Zaradi česa? Zato ker je regulator na Češkem, narodna banka vzpostavila jasne mehanizme, da ne glede na to, da so banke na Češkem v tuji lasti, njihove hčerke ne morejo dobičkov plasirati mamam. Takšen ukrep bi lahko naredila tudi Banka Slovenije. Zanima me, tukaj smo večno izpostavljali, da nas zanima – kdo je odgovoren za sistem oziroma za stanje v slovenskem bančnem sistemu? Ali je regulator, Banka Slovenije v zadnjih letih naredila dovolj? Zakaj v letu 2008 oziroma v letu 2009, ko se je vedelo za krizo v slovenskem bančnem sistemu, tedanja vlada Boruta Pahorja ni dokapitalizirala teh bank v višini sredstev, ki jih je predlagala tudi uprava NLB?
Hvala lepa. Besedo ima gospod Metod Dragonja, državni sekretar.
Hvala lepa. Za besedo sem prosil samo zato, ker je sedaj razprava k amandmaju na 14. člen, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Poudaril bi, da ni Vlada želela v tem zakonskem projektu nobenih netransparentnosti nekako uvajati, tako da tem predlogom, ki so predlagani v tem amandmaju, Vlada ne bo nasprotovala.
Hvala lepa. Vidim, da je interes za razpravo. Proceduralno? Izvolite.
Hvala za besedo. Glede na to, da bi razprava načeloma morala potekati okoli amandmaja k določenemu členu, bi vseeno predlagal – kljub temu da na nek način do neke mere pozdravljam to, da se dopušča malo širšo razpravo, ker s tem se da vseeno malo širšo priložnost za podajanje nekih mnenj in vprašanj – ampak vseeno bi prosil, da v skladu s Poslovnikom glede na to, da bi morali razpravljati o tem amandmaju k 14. členu, da tisti, ki razpravljajo o tem, vsaj omenijo 14. člen, se do tega opredelijo oziroma do amandmaja in da se vseeno vsaj do neke mere omeji razprava, ki gre že zelo izven tega, o čemer naj bi danes razpravljali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Križanič.
Hvala lepa. Vendarle smo bili omenjeni, torej se moram oglasiti. Ker nisem mogel dati replike, ker nisem še razpravljal, imam pa prijavljen čas, sem uporabil institut razprave. Pahorjeva vlada je že leta 2009 pripravila – mislim, da je bilo 250 milijonov dokapitalizacije Ljubljanske banke –, da bi povečala varnost institucije, pa po režimu, sistemu državnih pomoči ta dokapitalizacija s podrejenimi instrumenti, ki bi spadali v tir 1, ni bila izvedljiva. Zato smo potem morali ta sredstva, ki smo jih imeli kot depozite položena v banko, še vedno prikazovati kot depozit, ne pa kot podrejeni instrument, ki bi sodil v večjo kapitalsko ustreznost. Ko je Banka Slovenije dala zahtevo, pa mislim, da smo s približno 400 milijoni, nekaj več, šli v dokapitalizacijo. Šli smo zelo hitro. In glej slučaj, ko je bila končana, dva meseca, tri za tem, se je pa začela ta zahteva po dodatni kapitalski ustreznosti, ki je potem z verižnim učinkom pripeljala do kreditnega krča. Začetek se točno ve, to je julij 2010, tega postopka. Ta naša kriza bančna je umetna, ne izvira iz finančne krize, izvira iz regulacije, iz regulacije novejšega tipa. Tisto, ker je bilo prej, je povzročilo določeno nestabilnost, vendar zaradi velike moči našega gospodarstva, njegove izvozne usmerjenosti, presežkov, ki jih ustvarja, je bila tista kriza obvladljiva. Tudi banke so se izpostavile na medbančnem trgu, in to kratkoročno; ko so se ta sredstva umikala s trga, je država vstopala kot depozitar. To še vedno nadaljuje. Druge rešitve ni, če hoče zagotoviti dovolj veliko kreditno aktivnost za vzdrževanje konjunkture. Ostalo pa se pač odvija po neki logiki, ki mora imeti neko ozadje. Ker če bi bila napaka – možno je narediti človeško napako, ampak potem je ne bi ves čas ponavljali, potem bi zdajle imeli kreditni bum. Ni pa nujno, da do njega ne bo prišlo, ker prva optimistična novica s tega področja je bila prejšnji teden, da so banke vendarle, mislim, da 700 milijonov sredstev črpale pri Evropski centralni banki za kredite gospodarstvu. To lahko pomeni pomemben premik v še hitrejšo gospodarsko rast v naslednjem letu.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik, izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani! Deloma se strinjam s pripombo, ki jo je dal kolega Božič, da ne razpravljamo o tem amandmaju, ampak mislim, da je tako pomembna zadeva, in glede na to, da je danes prisoten viceguverner, kar pozdravljam, je verjetno v interesu tako koalicijskih poslancev kot opozicijskih poslancev, da dobimo malo več informacij v zvezi s predlaganim zakonom. Tudi vi ste bili član Odbora za finance in sami veste, da so bila vprašanja konkretna, odgovori so bili pa zelo šibki. Preden bi se osredotočil na amandma, ki ga je vložila Slovenska demokratska stranka, bi res prosil viceguvernerja, da poskuša odgovoriti še na tista vprašanja, ki sem mu jih zastavil predvsem v zvezi s hčerkami v Sloveniji. Na primer, če hčerka zaide v težave, ali bo upravičena do teh sredstev iz sklada? Seveda se zdaj zastavlja vprašanje. Sklad je ustanovljen z določenim namenom; torej, ustanovljen je z namenom, da se pomaga bankam v težavah, kar nekako predvideva tudi direktiva Evropske unije. Res, da je to do leta 2016, vendar imam še eno vprašanje, na katerega tudi nismo dobili odgovora na Odboru za finance. Ta sklad bo ustanovljen, sredstva bodo vplačana – kaj pa potem, če pridemo v situacijo, ko bodo ena, dve ali tri banke zašle v težave in bo treba ta sredstva iz sklada črpati? Hipotetično, v primeru, da se sklad izprazni – kaj se zgodi potem? V obrazložitvah, ki so jih dali predstavniki Ministrstva za finance in Banke Slovenije, ta zakon predvideva, da naj bi banke bile dolžne v ta sklad vplačati enkratne zneske – eksplicitno tega v zakonu ni napisanega nikjer. Piše samo 2,3 % od zajamčenih vlog, nikjer ne piše, da je to enkraten znesek. Zdaj me najbolj zanima, kaj v primeru, hipotetično govorimo, ko se sklad sprazni. Torej, če se enkrat sklad sprazni, ali ta sklad ugasne ali bo potem nastopilo novo dejstvo, nov moment, po katerem bodo potem banke ponovno pozvane – glede na to, da se je sklad spraznil –, da morajo sredstva v sklad vplačati. Osebno še vedno menim, ko koalicija razlaga, da je to pač neka super rešitev, ali kot je dr. Križanič dejal na Odboru za finance, da gre tu za moderno reševanje bančnega sistema, glede na to, da je večina bank v Sloveniji zdaj že nacionaliziranih – predvidevam, da se bo v roku pol leta še kakšno banko nacionaliziralo – bo posredno to tudi davkoplačevalski denar. Oziroma kakšne bodo posledice teh vplačil v sklad iz naslova bilanc bank, ki so v 100-odstotni državni lasti, in vpliv na proračun? Slovenska demokratska stranka je vložila ta dva amandmaja predvsem iz naslova transparentnosti in ker ocenjujemo, da bo šlo za davkoplačevalski denar, da se mora tudi širšo javnost o tem informirati. Veseli me dejstvo, da je državni sekretar dejal, da Vlada načeloma podpira ta dva naša amandmaja. Ampak glede na to, da je Banka Slovenije odgovorna za ta sklad, da je Banka Slovenije tudi po zakonu tista, ki bo upravljala in vodila ta sklad, me zanima mnenje Banke Slovenije na ta dva amandmaja, ki ju je vložila Slovenska demokratska stranka. Ocenjujem, da je prav, da se v zakonsko določbo doda, da je Banka Slovenija dolžna v roku treh dni obvestiti širšo javnost, koliko teh sredstev je bilo vplačanih, katere banke so sredstva plačala, katerim bankam po 14. členu ni treba teh sredstev plačati, in ne nazadnje, da Banka Slovenije potem tudi seznani javnost, kdaj so ta sredstva iz tega sklada uporabljena. To se navezuje na 14. in 15. člen tega amandmaja. Po eni strani sem rekel, da me veseli, da je državni sekretar dejal, da načeloma Vlada podpira ta sklep, nima pa še te garancije, da bodo ti naši amandmaji potrjeni. Zato me zanima s strani predvsem koalicijskih poslancev glasovalni aparat, kako se bo odločal. Imamo eno izkušnjo že iz prejšnjega tedna, ko je bil državne sekretar pripravljen razkriti tudi na Odboru za finance na zaprti seji ime terjatev, še kaj več povedati o zakonu, o katerem smo razpravljali včeraj, ampak koalicijski poslanci ste se pa odločili kontra. Zdaj mene zanima, danes pri koalicijskih poslancih: Vlada nekaj podpira, ali boste vi ponovno nekje iz zunanjega sveta dobili navodila, da amandmaja Slovenske demokratske stranke ne smete podpreti?
Hvala. Besedo ima namestnik guvernerja Banke Slovenije mag. Janez Fabjan. Izvolite.
Najlepša hvala. Spoštovani! Dovolite, da na kratko odgovorim. Kar se tiče amandmajev, podpiramo, če nam bo zakon to naložil, bomo seveda absolutno podprli to transparentnost. O tem, kar se tiče hčera tujih bank. Deležne bodo enake obravnave kot domače banke, seveda je pa lastništvo tisto, ki najprej bremeni. Se pravi, kapital lastnikov je tisti, ki se najprej bremeni, in šele potem je reševanje. Enako velja tudi pri naših – načelo absolutno prioritete, podobno kot v insolventni zakonodaji. Potem pa mislim, da je bila še ena odprta zadeva. Ja, še to bi rekel; davkoplačevalci – ni strošek. Plačilo v sklad je naložba banke in ostane v bilancah bank – upravlja Banka Slovenije. Odgovornost – ne moremo je sprejeti zaradi načela monetarnega financiranja s strani pravne regulative statuta evropskega sistema centralnih bank. In še ena zadeva [[…]]
Hvala. Replika, dr. France Križanič.
Torej, sliši se seveda lepo, vendar imamo mi kot poskusni zajec v zadnjih dveh letih zelo slabe izkušnje s tem, kdaj se razlasti posamezno banko. In sicer se ugotovi v stresnem testu, da v primeru nekih strašnih razmer, nenavadnih razmer, mejnih razmer, strahotne krize pomanjkanja in ne vem česa, potem bi ta banka rabila še dodaten kapital in to toliko kapitala, da v normalnih razmerah ne more s tem kapitalom donosno poslovati. In potem se jih razlasti, notri se da toliko kapitala, da je povsem jasno, da ne bo to donosna ustvarjalo nikar, in potem imamo sedaj neko stanje, da banke celo ne kreditirajo, ker so ljudje notri kompletno zastrašeni, kaj če bi se pri posamezni kreditni liniji zmotili. Tako bi dodal še kot ilustracijo: v tistem procesu leta 2013 je šlo za to, da sta dve tuji instituciji, domača znanost je bila povsem odrinjena, dve tuji instituciji ocenili z veliko razliko, kolikšna je ta potrebna dokapitalizacija. Avtomatsko je bilo vzeto še slabše. Od tod te tri milijarde pa pol do 5 milijard, odvisno, kako gledamo državne obveznice. Tako je stanje dejansko, milo rečeno, nenavadno.
Hvala. Besedo ima gospod Metod Dragonja, državni sekretar v kabinetu predsednika Vlade Republike Slovenije.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Sem zagovornik tega, da se razčisti čim več v okviru teh diskusij, da se dajo vsa pojasnila, ki so potrebna. Bilo je vprašanje glede višine sklada, prispevkov in kaj, če se sklad izprazni, s strani gospoda Pogačnika. Banke zagotavljajo sredstva za delovanje sklada z vplačilom denarnih sredstev. Vplačila se izvajajo ob njegovi ustanovitvi. Če ena ob bank, ki so sredstva že vplačale, preneha z delovanjem, se ji vložek povrne in potem morajo druge banke sklad dopolniti, ki so ostale na trgu, in pa v primeru izrednega vplačila sredstev, kjer je mehanizem tudi predviden s samim zakonom. Če bi v nekih zaostrenih pogojih sklad porabil ves svoj potencial, je treba kljub vsemu pojasniti, da se ta sklad ni izpraznil. Ta sklad je vložil denar v delnice bank in je neko likvidno obliko premoženja, ki jo je upravljala Banka Slovenije in ki je ta blažilnik za tveganja, dal oziroma preoblikoval, zato da bo zagotovil stabilnost teh bank, v delnice banke, zagotovil njihovo kapitalsko ustreznost in bo pač to nelikvidna oblika premoženja, vendar pravno ta sklad ne bo prazen. Jasno pa, da lahko pride tudi do situacije, da sredstva, ki so zaenkrat predvidena s tem predlogom zakonom, ne bi zadoščala. Višina sklada je po predlogu določena tako, da po sedanjih ocenah zadošča oziroma je ustrezna s tveganji, ki se lahko pojavijo. Če se bodo tveganja povečala, če bodo neke nove situacije nastopile, jasno, da se bo lahko potem prišlo tudi še z dodatnimi predlogi, ampak zaenkrat sta tako Banka Slovenije kot Vlada Republike Slovenije ocenili, da višina sredstev sklada, kot je predlagana s tem zakonom pa še s tem mehanizmom, da imamo dva praga oziroma osnovno vplačilo pa potem še dodaten vpoklic po mehanizmu, ki je predviden. Se pravi, da je že tukaj nek dvostopenjski proces, da ta višina sklada v danih pogojih, kot jih zdaj lahko vidimo, zadoščajo. Mislim, da je treba tudi dati pojasnilo na to, da je Republika Slovenija edina, ki sedaj ta sklad ustanavlja. Vse evropske države ustanavljajo v tem momentu, so v fazi ustanavljanja, tako da mi nismo unikum. Ustanavljajo jih v okviru določb evropske direktive z nekimi možnostmi, ki jih ta daje, tudi z različnimi dinamikami, z različnimi oblikami vplačila sredstev. Mi smo se pač odločili, mislimo, da je potreba, da se ta sklad relativno hitro napolni in da je na razpolago v slučaju potrebe, ne predstavlja pa nekega dodatnega bremena za banke v smislu njihovih povečanih stroškov ali odhodkov. Predstavlja vplačilo v obliki naložbe, to se pravi, so potencialni izdatki v bistvu samo potencialno nek nižji donos, kot bi ga banke samo lahko dosegle v nekih drugih oblikah naložb in v tem smislu. Recimo, da v tem delu ne gre za neke dodatne administrativne ovire, ki se bankam nalagajo, kot je bilo v eni od prejšnjih diskusij omenjeno. Kriteriji za poslovanje bank, to se pravi zahteve po tem, da se gospodarski subjekti kvalificirajo za to, da lahko opravljajo finančne storitve, pa se povsod po Evropi zaostrujejo. Se pravi, da gre za zaostrovanje kriterijev in mehanizmov, ki pa imajo namen, da ščitijo ne samo deponente v bankah, ampak da ščitijo tudi javne finance. V tem obstoji javni interes, zaradi katerega je ta zakonski predlog v tej obliki pripravljen in ga predlagamo v potrditev Državnemu zboru. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica, spoštovani predstavniki Vlade, Banke Slovenije, drage kolegice in kolegi! Seveda govorimo o amandmaju k 14. členu in ne bom podajal veliko argumentov, zakaj je treba ta amandma podpreti, vidim pa, da prav na podlagi razprave, korektne razprave tako na odboru kot tudi razprave danes – žal do tega trenutka samo opozicije – se čuti, da bo ta amandma dobil podporo, kar je tudi prav, in dobil bo tudi podpro Nove Slovenije. To je prispevek k večji transparentnosti, k večji preglednosti tega sklada, ki ga s tem zakonom na nek način ustoličujemo. Sem pa tudi zadovoljen, da nekako še naprej ostaja ta parlamentarna praksa, dobra praksa, da običajno ob prvem amandmaju govorimo nekoliko širše. Kolegice in kolegi, če ne bi smeli govoriti o tako akutnem problemu, kot je naš državni bančni sistem, potem nam ni pomoči, ker mi smo tukaj zato, da našim ljudem pomagamo. Nas so naši ljudje poslali sem, v to institucijo, da poiščemo in sprejemamo najboljše rešitve za naše državljanke in državljane. Kar naredimo zdaj, na koncu leta, črto in inventuro – koliko dobrih rešitev smo mi letos tukaj sprejeli za naše ljudi? Koliko boljše naši ljudje živijo? Tisoče podobnih vprašanj si lahko postavljamo. Tukaj moramo biti zaskrbljeni in se moramo spremeniti. Moramo sprejemati odločne, včasih bodo gotovo težke, ampak odločne rešitve, da bodo naši ljudje, dva milijona in nekaj nas je, da bodo lažje in lepše živeli. Da ne bodo iskali svojega doma v tujini. Kolega Pogačnik je zelo jasno artikuliral vprašanje odgovornosti glede trenutnega stanja v bančnem sistemu. Saj res, tu se nam kar generira vprašanje o odgovornosti nadzornih svetov. Vprašanja o odgovornosti nadzornih svetov ne želi nihče dati na mizo. Vseeno ne poznam, da bi nadzorne svete klical kdo – jasno, lastnik predvsem – na odgovornost. Vse ostaja isto kljub 5-milijardni finančni injekciji. Želim si, iskreno želim, da bi Slovenija postala članica Evropske unije ali pa, če hočete, bančne unije ali pa evrske unije tudi, kar zadeva lastništvo naših bank. Da ne bi bili v družini držav, ki sem jih prej naštel, ki so sicer zelo dobre države, nekatere zelo dobre turistične destinacije, kot mi nekateri pravijo, ki so jih že obiskali. Ampak očitno v našem razmisleku ne moremo enostavno preklopiti, da moramo ta korak privatizacije narediti. Seveda, ključni problem v Sloveniji je ta, da so posojila, ki jih država najema, s katerimi se torej zadolžuje država, namenjena kritju preteklih napak. To ni moja pogruntavščina, to je med drugim povedal tudi guverner Banke Slovenije gospod Jazbec v enem izmed svojih intervjujev in pod to trditev se lahko najbrž vsi mi podpišemo. Ampak zato imamo spomin, da ne delamo tudi danes in v prihodnosti napak iz preteklosti. To je, mislim, ključno sporočilo. Poglejte, gotovo tudi vas, tako kot mene, naši državljani tako na pločniku, tako v poslanskih pisarnah nas cukajo za rokav in pravijo, da naj vzamemo tistim, ki so vzeli nam. Mi, ki smo komitenti naših bank, gremo na bankomat – in koliko lahko dvignemo? Kaj pa tisti, ki so dvignili in dobili 40 milijonov, 40 milijonov v državni banki, v eni drugi banki pa niso dobili. In ko sva s kolegom Pogačnikom sedela in poslušala desetine zaslišancev na parlamentarni preiskovalni komisiji, nismo dobili nobenih odgovorov. Vse je bila bančna tajnost, celo so nas nekateri zaslišanci verbalno oklofutali in rekli, poslanci, kaj se pa vi greste, saj nimate pojma, saj se je zgodila naravna katastrofa, ki se ji reče bančna luknja. Točno takšne odgovore smo dobivali. Kako naj jaz te odgovore prenesem državljankam in državljanom; tistim, ki pravzaprav ne vedo, kaj bodo danes za družino za kosilo dali v lonec. Stvari so izjemno dramatične. In danes, torej leto dni po 5-milijardni injekciji bankam, se moramo vprašati, kaj se je zgodilo v letu dni po. Moramo narediti inventuro in si moramo odgovoriti na vprašanja, kako se je preobrazil naš bančni sistem. Koliko manjše so banke? Koliko kreditirajo in koliko bodo v prihodnje kreditirale, predvsem seveda gospodarstvo? Ali so kaj manj potratne? Nimamo teh odgovorov. Morda jih imajo nadzorni sveti; tisti, ki na nek način tudi sprejemajo poslovno politiko državnih bank. Slovenski bančni sistem se je med decembrom 2013 in septembrom letos, to so pač zadnji razpoložljivi podatki, kljub milijardam za dokapitalizacije skrčil za 1,3 milijarde evrov; na 38,9 milijard evrov se je skrčil. Skrčenje so deloma povzročili odpisi posojil, deloma pa poplačila posojil, med zanimivejšimi podatki je tudi upad posojil nefinančnim družbam, to je podjetjem. To mene najbolj skrbi – upad posojil podjetjem iz 11,5 milijarde evrov na 10,3 milijarde evrov. Boste rekli, da je to samo za nianso. Res je niansa. Ampak obseg posojil podjetjem se je skrčil. Tudi če pogledamo v prihodnost, kaj načrtujejo državne banke v naslednjem letu – seveda poslovanje Factor banke in Probanke se bo prihodnje leto še zmanjšalo; vemo zakaj. Obe bosta, kot je napovedala Banka Slovenije, tudi izgubili licenco za poslovanje, kar je v redu. Abanka in Banka Celje bosta po letošnjih kapitalskih injekcijah in prenosu dela terjatev na DUTB leta 2015 izvedli postopke združevanja. Kdaj mora biti združena banka prodana, še ni določeno. Ne vemo pa natančno, kaj bo počenjala NLB in NKBM. Tega ne vemo. Zato so te razprave danes tudi tukaj zelo pomembne. Mi v Novi Sloveniji podpiramo, ves čas smo podpirali na Odboru za zadeve Evropske unije, postavljanje, konstituiranje bančne unije, ki temelji na treh stebrih. Eden je tudi ta enotni mehanizem za reševanje. In tu bi želel nadaljevati razpravo v naslednji smeri. Mi smo le pričakovali, da bo vlada prišla z novim Zakonom o bančništvu, ZBan-2, za katerega imamo tudi oceno gospoda Drahgija oziroma Evropske centralne banke. In upam, da bo vsaj ta zakon, za katerega vem, da je bilo veliko naporov vloženih, predvsem s strani Banke Slovenije, in kot beremo mnenje Evropske centralne banke o ZBan-2, je dobro pripravljen. Upam, da ga bo vlada prinesla v Državni zbor in ga bomo lahko obravnavali po rednem postopku. Seveda smo tudi mi na odboru terjali oceno oziroma mnenje Evropske centralne banke o zakonu, ki ga danes obravnavamo, to se pravi o Predlogu zakona o organu in skladu za reševanje bank. Ta zakon, ki ga danes obravnavamo, je pravzaprav le nek modul po našem razumevanju, nek modul iz ZBan-2, ki je izvzet. Je pač kratek zakon, zato ima najbrž vlada lahko opravičilo, da ga sprejema po nujnem postopku, zaradi tega, ker ima zavezo, da mora do silvestrovega Direktivo 59 implementirati v nacionalno zakonodajo. Ampak mnenje Evropske centralne banke prav glede sklada za reševanje bank z vidika finančne stabilnosti je takšno, ki terja, da ta del mnenja skrbno proučimo. Evropska centralna banka sicer pozdravlja vzpostavitev sklada za reševanje bank v Sloveniji s predhodnim financiranjem; toda ni jasno, kako se bo predlagani sklad za reševanje bank prilegal okviru Direktive 59 (BRRD), ki sem jo prej omenil, ki mora biti prenesena v nacionalno zakonodajo do, kot rečeno, silvestrovega letos. Evropska centralna banka razume, da bodo slovenski organi Direktivo 59 v celoti prenesli v nacionalno zakonodajo z ločenim zakonom – torej s tem; in pomembno je, da se zagotovi skladnost med takim prenosom in predlogom zakona. Tu se pojavlja vprašanje – in ECB opozarja na nezaželene posledice za fiskalno stabilnost, zlasti na problem likvidnosti in kapitalski položaj bank ob realizaciji tega zakona, ki ga danes obravnavamo. In zdaj zaključujem svojo razpravo z vprašanjem. Jaz si predstavljam, da bo takrat, ko bomo leta 2015 – upam, da čim prej – sprejeli ZBan-2, Zakon o bančništvu, ta zakon, ki ga danes sprejemamo, ugasnil. Hvala lepa.
Hvala. Še vedno razpravljamo o 14. členu in vloženem amandmaju. Želja za razpravo je bila še izražena, zato prosim, da se prijavite. Preden dam besedo prvemu razpravljavcu, želi besedo namestnik guvernerja Banke Slovenije mag. Janez Fabijan.
Najlepša hvala. Samo na kratko, ta zakon bo ostal, ostal bo kot specialen zakon, vse ostale stvari bodo v ZBan pripravljene. Posebej pa bo pripravljen tudi specialni zakon za področje kreditnega registra. Ker je bil v ZBan-2 tudi predlog, da se sedanji register za fizične osebe, kreditni register, ki ga upravljajo banke same, prenese v centralno banko. Tudi to je v skladu s tem, kar delamo v evropskem sistemu centralnih bank. Delamo skupni kreditni register, uvaja se tudi enotni identifikator za pravne osebe, kar pomeni, če se bo naše podjetje zadolžilo v tujini, bo ta informacija na razpolago vsem našim bankam – in obratno, za tuja podjetja pri nas tujim bankam preko Evropske centralne banke. Samo kot pojasnilo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Veseli me, da Banka Slovenije podpira ta amandma k 14. členu. In ker sem razumel državnega sekretarja, da tudi vlada podpira ta amandma, upam, da ne bo prevelikih razlik med koalicijo, Stranko Mira Cerarja, aktualno vlado in Banko Slovenije, ker sicer bo prišlo do tega, da pravzaprav ne bomo povsem dobro vedeli, ali ta koalicija potem še ima to vlado ali ne, kot je bilo recimo pri Zakonu o izvrševanju proračuna, ko je Vlada bila za to, da se razkrije nekaj, Stranka Mira Cerarja pa je bila proti. Me je pa zdaj ta odgovor viceguvernerja spodbudil k dodatnemu vprašanju. Viceguverner je odgovoril, ko je govoril o položaju tujih bank, da je kapital banke prvi, ki bo uporabljen ob težavah bank. Seveda me zdaj zanima enostavno pri samem delovanju tudi tega sklada odgovor na vprašanje, kako bo Banka Slovenije ob tem, da sklad polno deluje, delovala. Ali bo najprej lastnika pozvala, da dokapitalizira to banko in šele potem uporabi sklad, recimo? Ali bo najprej uporabila sredstva iz sklada in morda šele potem pozvala lastnika, da dokapitalizira banko? Govorim pa tudi za slovenske banke, ne samo za tuje. Za tuje je bilo rečeno, najprej bo lastnik kapital, kar je z drugimi besedami verjetno viceguverner hotel povedati – sredstva državnega proračuna se ne bodo uporabljala za tuje banke, ampak bodo tujci seveda to delali. Ampak kakšno bo zdaj razmerje med tem, kaj se bo dejansko dogajalo na bančnem trgu. Tukaj se zdaj še eno vprašanje postavlja oziroma sprašujem Vlado oziroma Banko Slovenije. To se zdaj nanaša na to, ko ste dejali, da če se sklad izprazni, da sklad v bistvu ima delnice banke. In to vprašanje je zdaj postavljeno tudi v zvezi tistim prvim, na katerega nisem dobil odgovora, in sicer kaj to pomeni za banke oziroma za bilance bank. Te delnice seveda ima, vrednost le-teh se pa spreminja in se v primeru tega, da se zmanjšujejo vrednosti delnic, verjetno vpliva to tudi na banke. In zaradi tega še enkrat sprašujem, kako bo ta prenos tega premoženja na sklad, da tako rečem, karkoli že to bo, vplival na slovenske banke oziroma na bilance teh bank? To se pravi – dve vprašanji. Prvo pa je, kako bo uporabljen zdaj kapital lastnika pri reševanju bank? V našem primeru je to država, za večino bank. Hvala lepa za odgovore.
Hvala. Besedo ima gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa za besedo. Naj najprej povem, kako prav je bilo, da je bila sprejeta odločitev, da smo prej prekinili sejo in počakali, da se je k tej točki pridružil tudi viceguverner. Upam, da bo tudi v prihodnje večkrat prevladal razum in da bomo na tak način omogočili razpravo, ki bo kakovostna, in da bomo dobili odgovore na pomembna vprašanja. Ne nazadnje govorimo o stanju v slovenskih bankah, govorimo o denarju, ki ga davkoplačevalci namenjajo prevečkrat za sanacijo in izboljšanje stanja v naših bankah. Seveda bom amandma Slovenske demokratske stranke podprla in vesela sem nekih spodbudnih razprav, da bodo temu sledili tudi drugi oziroma druge poslanske skupine. Amandma pomeni korak k transparentnosti, večji transparentnosti in k temu, da razprava o stanju v slovenskih bankah ne bo neka bančna skrivnost, takrat ko govorimo o davkoplačevalskem denarju. Državljani so prevečkrat soočeni z dejstvom, da se sicer nekaj o bankah govori, ampak slišijo razpravo predvsem takrat, ko je treba zopet nameniti njihov denar za sanacijo stanja. S tem amandmajem bo omogočeno, da bodo banke javno objavljene, katere bodo imele obveznosti za vplačevanje; tudi višina sredstev za vplačilo. Izvedeli bomo tudi, katere banke ne bodo v to vključene, in izvedeli bomo, koliko in katere banke bodo tiste, ki bodo ta sredstva potem tudi dobile izplačane. Zato v ta namen upam, da bo amandma dobil čim širšo podporo. In še enkrat, želim si danes, ko je tukaj tudi viceguverner in ostali predstavniki, da je slovenska javnost večkrat obveščena, kaj se dogaja in kam plujemo. To je prepomembno vprašanje in prevečkrat smo imeli težave glede na stanje v državi, ko tukaj v državnem zboru sprejemamo zadnje dneve neke nesistemske ukrepe samo zato, da iščemo dobesedno cente. Dobro bi bilo, da se v prihodnje na tem področju glede transparentnosti naredi mnogo več.
Hvala. Besedo ima mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Tudi sama in v naši poslanski skupini bomo oba predlagana amandmaja podprli. Vesela sem, da tako predstavnik Vlade kot predstavnik Banke Slovenije nista ravno rekla, da to podpirata, ampak da je to neka dodatna pot k transparentnosti. In mogoče bi bilo prav, da ne bomo ob glasovanju imeli enakih ali podobnih zapletov in pavz, kot smo jih imeli včeraj, da tudi vladna koalicija, da največja vladna stranka pove, kakšen je odnos do tega amandmaja. V preteklem letu je bilo ogromno davkoplačevalskega denarja namenjenega sanaciji finančnega sistema. Še danes ne vem, ali je obstajala kakšna drugačna pot. Sprejet je bil zakon, kakršen je bil. Po tem zakonu smo naš finančni sistem več ali manj sanirali, ampak očitno še ne čisto do konca. Jaz sem vesela, da imamo danes z nami – še vedno ne guvernerja – dovolj visokega predstavnika Banke Slovenije. Sem pa malo razočarana, ker konkretnih odgovorov, ki smo jih želeli dobiti, zakaj mora biti ta zakon tako hiter, bi lahko rešili to v Zakonu o bančništvu; direktiva, če druge države tega niso naredile, ne vem, zakaj bi za Slovenijo to bila obveza. Prej ste rekli, da niso vse države implementirale oziroma naredile tega tako imenovanega, vi ga imenujete, organa. Če gre za reševanje, urgentno reševanje neke konkretne slovenske banke – in to danes veste –, mislim, da je prav, da poveste tudi nam; ne da bomo sedaj zakon sprejeli in čez tri dni ugotovili, da nam določenih stvari niste želeli [[…]]Pa ne vidim razloga, ker če veste, če bo čez pet ali deset dni javno, je verjetno bolj prav, da nam poveste danes. Kot sem že uvodoma povedala, če Vlada, če koalicija ocenjuje, da je ta sprememba oziroma ta uvedba ali ustanovitev tega organa potrebna, je mi pri tem ne bomo ovirali; bi pa radi razumeli, zakaj takšno hitenje. Prav bi se nam zdelo, da se o tej stvari pogovorimo znotraj Zakona o bančništvu. In do sedaj še nekako nisem dobila pravega razloga, da bi temu moralo biti drugače, razen če vemo, da je ta rešitev nujna zaradi enega konkretnega primera. Če je tako, prosim, da nam poveste. Kot pa že rečeno, v luči transparentnosti bom in bomo podprli oba amandmaja.
Hvala. Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Uvodoma moram povedati, da bom oba amandmaja, ki jih je vložila Slovenska demokratska stranka, podprl, ker peljejo te rešitve k večji transparentnosti, kot je bilo danes že velikokrat povedano. Čim pa je ustvarjen pogoj večje transparentnosti, pomeni, da je tudi lažje ugotavljati odgovornost. Mislim, da je bilo v bančnem sistemu v zadnjem času toliko neodgovornosti in toliko slabih stvari storjenih, da je počasi že trenutek, da je treba počasi pripraviti vse ustrezne ukrepe za to, da bomo lahko kvalitetno ugotavljali odgovornost. Če pogledamo v preteklost delovanja našega bančnega sistema in tudi glavnega nadzornika, lahko ugotavljamo, da je bila ta izjemno neodgovorna, slaba. Če tega ne bi bilo, danes ne bi bili v situaciji, v kakršni smo, da je bilo treba s takimi velikimi milijardami dokapitalizirati naš bančni sistem. Od tistega do danes se na tem področju praktično ni zgodilo nič kaj posebnega; enostavno še vedno nimamo nobenega pravega podatka o tem, kdo je tisti, ki je iz teh državnih bank pokradel denar, kdo je tista odgovorna oseba. Vemo – zapisani so člani nadzornih svetov, zapisane so uprave, zapisani so tisti, ki so dajali kredite brez ustreznih podlag, in v veliki večini se tudi ve, kdo je bil tisti, ki je klical na banke, da se taki in drugačni krediti dajejo na lepe oči oziroma povezave. In to je tisto, kar je izjemno problematično. Zato se veselim vsakega koraka, ki bo šel proti temu, da bomo izboljšali in povečali odgovornost vseh tistih akterjev, ki so odgovorni za delovanje in funkcioniranje našega bančnega sistema. In ne morem pa danes mimo tega, kar je bilo danes že velikokrat povedano, kar me zelo moti, o tem sta govorila viceguverner in državni sekretar – nič več davkoplačevalskega denarja za dokapitalizacijo bank. In sedaj še enkrat, jaz se sprašujem in tudi vse vas, ki sedite v tem parlamentu, ravno zaradi tega, da bo ta zadeva zelo jasna tudi našim davkoplačevalcem; ta sklad, ki ga ustanavljamo s tem zakonom, bodo plačali posredno naši davkoplačevalci. Oni so tisti, ki so dokapitalizirali banke. Mi smo tisti, ki smo dokapitalizirali banke. In v tem trenutku je denar, ki je v bankah, naš denar; to ni bančni denar. In sklad, ki ga bodo ustanavljali, je naš denar. Namesto da bi ta 2,3 % denarja, ki bo šel v ta sklad, šel v financiranje podjetij v smislu kreditiranja podjetij, da bi odpravili ta kreditni krč, ponovno ustanavljamo sklad na sklad in tako dalje. Vedno znova iste stvari. Poslušal sem, kaj govori ta direktiva Evropske centralne banke. Se strinjam, da je to treba narediti. Vendar je ponovno treba jasno povedati ljudem, da je to naš skupni denar, da to ni denar nekoga tretjega ali nekega bančnega lobija, nekega bančnega sektorja. To je slovenski davkoplačevalski denar. In če bi ta denar vložili v razvoj gospodarstva, najemanje kreditov, bi ljudje, tisti, ki danes komaj čakajo, ki so ključni za to, da bo naš sistem v prihodnosti lahko sploh preživel, ki ustvarjajo, in to so gospodarski subjekti v tej državi, bi ta denar šel v prave roke, kjer bi se oplemenitil, kjer bi se vračale glavnice in obresti. Glavnica in obresti bi šle nazaj na banko in to bi ustvarjalo močni bančni sistem, boljšo gospodarsko kondicijo in vse tisto, kar je potrebno za to, da lahko na splošno neka država kot država normalno funkcionira, ker imamo lahko socialno državo, ker imamo vse tisto, kar država potrebuje – če bi delali na tak način. Sklad tega ne bo reševal. Ponovno bomo imeli na skladu nekatere ljudi zaposlene, ki bodo plačani iz tega denarja, kot imamo sedaj primer slabe banke. Poglejte, kaj vsak dan poslušamo, milijone in milijone denarja se zapravlja za ne vem kaj. Jaz upam, da prebirate naše medije, tiskane in pisane, ki podajajo te informacije. To je zaskrbljujoče. In ponovno ne vidim nobenega konkretnega ukrepanja. Ne moremo si dovoliti, da gredo milijoni, gredo, gredo in gredo. Lepo prosim vse odgovorne v tej državi, da že enkrat naredimo temu konec. In tiste, ki ne delajo v interesu slovenskega naroda, slovenskega ljudstva in slovenskega davkoplačevalca, ustrezno kaznujemo, jih zapremo in odvzamemo vse premoženje, ki so ga dobili na tak način, netransparenten način. Ne more si zatiskati oči niti gospod viceguverner niti državni sekretar pri predsedniku Vlade o tem, kar poslušamo o tej slabi banki, o teh zadevah, o tem denarju, kako se zapravlja ta denar. Ne moremo si zatiskati oči. Še najmanj pa Državni zbor. Še najmanj! To so pomembna vprašanja, na katera je treba takoj in čim prej odgovoriti. Jaz bom, kot sem že uvodoma povedal, ta dva amandmaja, ki ju je predlagala Slovenska demokratska stranka, podprl. Od tega bo pa odvisno tudi potem, kako bomo glasovali o predlogu samega zakona.
Hvala. Besedo ima še gospod Tilen Božič.
Hvala za besedo. Malo kasneje se oglašam zaradi tega, ker sem čakal, da pridemo do razprave o tem, o čemer naj bi zdaj razpravljali, in to sta ravno ta dva amandmaja oziroma konkretno amandma k 14. členu. Prejeli smo ga danes na mizo, tako da je bilo tudi o tem treba malo razmisliti, kakšne bi lahko bile posledice sprejetje ali nesprejetja takega amandmaja. Moji začetni pogledi na to so, se pravi tisti del, ki je nekako vezan z zadržanjem do tega; to, kar bo v skladu, je rečeno, da so naložbe bank, se pravi je to njihovo premoženje. Ne razpolagajo prosto z njim, ko gre enkrat v ta sklad, za to potem skrbi Banka Slovenije, pa vendar je to njihovo premoženje. In ko sem razmišljal v tej smeri, ali je to stvar nas ali njih, da se to razkrije, sem do neke mere začel razmišljati [[nerazumljivo]], saj to je njihova stvar, pa bodo verjetno to tudi dolžni razkriti v svojih letnih izkazih. Potem gremo naprej razmišljati, kaj bi radi tudi kot stranka v tem državnem zboru ali pa kot mi, z našimi načeli, do česa bi radi pripeljali. In spet pridemo do transparentnosti, v slovenščini rečemo temu preglednost, kaj se dejansko dogaja. Iz tega vidika pa vsaj pri meni prevlada to razmišljanje, da je vseeno prav, da se ve, kdo je dal v ta sklad denar, koliko ga je dal, tudi kako se bo ta denar porabljal; ne glede na to, da naj bi zdaj banke prispevale svoj lasten denar zraven. Ker v preteklosti nismo imeli pretirane sreče, kar se tiče sanacije bank, že takoj po osamosvojitvi nas je doletela ena kar velika; in zdaj spet. S tem smo tudi povečali svoj javni dolg. Marsikaj je to potegnilo za seboj in s tem, ko bomo dobili vpogled v to oziroma bi dobili vpogled v to, mislim, da se doda še preprečevalni mehanizem, da do takih zadev ne bo ponovno prihajalo. Hvala.
Hvala. Lahko preidemo na razpravo k 15. členu in podanemu amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke? Želi kdo razpravljati? Prosim, če se prijavite. Besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Ne bom vas predolgo mučil, ampak z zanimanjem sem poslušal razpravo kolega Božiča. Zelo zanimivo bo, kako bomo gledali na transparentnost iste vlade, različnih ministrov, z različnimi predlogi. V enem primeru boste rekli, da nekaj ni potrebno, v drugem primeru boste pa rekli, da je to potrebno. Veste, že januarja se boste soočili z ministrom za pravosodje, ki vam bo tukaj prišel s predlogom, da vsi deleži postanejo jasni, kot neke vrste matrika, tudi v zasebnih sektorjih; in bomo vsi državljani za vsakega lahko videli, kje ima svoje deleže in kaj jaz vem, kaj še vse. Ja, ljubi bog. Takrat boste verjetno vi vstali, kolega Božič, in boste rekli, da to ni potrebno. Upam, da boste to tako rekli. Veste, konsistentni moramo biti. Jaz vem, kje je problem. Problem je že v tistem trenutku, ko smo rekli, da bomo odprli pri DUTB postopke tako, da bo vsak lahko vse vedel, kdo je koliko kreditov dobil. In takrat smo odprli Pandorino skrinjico za vse. In zdaj moramo imeti iste vatle za vse primere. Preprosto ne gre drugače. Tukaj se boste sami ujeli v zanko, tako da vam predlagam, ko boste čez en mesec razpravljali, da prej preberite še magnetogram, kaj ste danes izrekli. Hvala lepa.
Gospod Tilen Božič ima repliko.
Glede tega bi samo eno stvar povedal. Opredelil sem se do ene točno določene zadeve. Se strinjam, kar se tiče konsistentnosti, ampak ena izmed zadev, ki spada pod mojo konsistentnost, je to, da vsi o vsem vedno vsega ne morejo vedeti. In pri takih zadevah ne glede na to, da se sledi nekemu osnovnemu pravilu, ki ga ima vsak pri sebi, se je treba tudi pri vsakem primeru posamično odločati in opredeliti do tega, ali se ga podpira, ali se ne podpira. Do tistega, ki ste ga vi sedaj omenili, se bom pa opredelil takrat, ko ga bom dobil na mizo. Hvala.
Hvala. Besedo ima mag. Marko Pogačnik.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Jaz bi mogoče samo en dodatni argument še povedal, zakaj je nujno potrebno, da se ta amandma podpre. Banke same so že tako in tako po mednarodnih računovodskih standardih in po Zakonu o bančništvu dolžne razkrivati v nekem delu svoje rezultate, vendar se to napravi enkrat letno, četrtletno, polletno. 5. člen tega predlaganega zakona pa jasno pove, da Banka Slovenije sklad upravlja tako, da ga vodi, predstavlja in zastopa. Mi s tem amandmajem samo napotujemo dodatno obveznost Banke Slovenije. Banka Slovenije se s tem strinja, državni sekretar Vlade se strinja in jaz upam, da se boste tudi koalicijski poslanci. Za viceguvernerja bi samo zastavil eno vprašanje. Saj ta zakon je kar v nekih deli jasno napisan, predvsem glede presečnega datuma glede obveznosti vplačevanja bank – 30. 9. 2014; potem četrti odstavek 14. člena napotuje, katere banke naj ne bi vplačale teh sredstev, da se nekako ogroža njihova likvidnost oziroma kapitalska ustreznost za obdobje šestih mesecev. Tudi predstavnica Banke Slovenije je na Odboru za finance dejala, da je bilo narejenih precej simulacij v zvezi z zaposlovanjem bank, kakšen vpliv bo ta sklad imel. Zato me zanima, jaz sem prepričan, da v danem trenutku morate vedeti, v roku treh mesecev, kakšen bo ta znesek, ki se bo nabral v sklad, glede na to, da je presečni datum 30. 9., in glede na to, da je zelo jasno napisan tudi četrti odstavek 14. člena, katere banke tega ne bodo plačale. Jasno je bilo že povedano – Factor banka, Probanka ne. Se ve, kakšna bodo ta sredstva. Glede današnje razprave pa mislim, da se je nek pokrov lonca tudi odkril. Če malo skupaj sestavimo informacije, ki jih nam tako po kapicah daje Banka Slovenije in predstavniki Ministrstva za finance, mislim, da lahko pridemo do jasnega zaključka, zakaj je ta zakon treba sprejeti po nujnem postopku, zakaj se toliko mudi. Edina logična razlaga je, da na nek način koalicija poskuša najti obvod, kako naj se ne bi nekaj saniralo preko proračuna. Dejstvo je, da verjetno je Banki Sloveniji in koaliciji poznana ena informacija, da bo ena izmed bank ponovno malo strmoglavila dol in da jo bo treba sanirati. Tisto vprašanje, ki sem ga viceguvernerju zastavil v zvezi s hčerinskimi bankami tujih lastnikov, ki so v Sloveniji, je zelo jasno povedal, da so upravičeni do sklada, do sredstev; vendar evropska direktiva, Zakon o bančništvu in smernice narekujejo, da prvotno banke sanirajo lastnike. In sedaj smo prišli do zelo jasnega zaključka. To pomeni, preden se ta sklad uporabi, je treba pozvati lastnike k sanaciji bančnega sistema oziroma k sanaciji likvidnostne ustreznosti, kapitalske ustreznosti same banke. In zdaj mi vemo, da imamo v Sloveniji nacionalizirane banke NKBM, Abanko, NLB, sedaj smo še Banko Celje. To pomeni, da tudi za te banke bo veljalo pri izrednih ukrepih Banke Slovenije, da bo prvo pozvala lastnike. Težko me bo nekdo prepričal, da za banke, ki so v 100-procentni lasti države, da bo država Slovenije rekla: "Poglejte, nimamo denarja za sanacijo teh bank." To pomeni, da je to stečaj države oziroma bankrot. To pomeni, da se ta uvod ne naredi in da bodo davkoplačevalci zaradi tega sklada izvzeti. Na drugi strani pa – glede na trimesečni rok in tako po nujnem postopku – jasno govori, da bo verjetno ena izmed privatnih bank, ki je v Sloveniji, ali [[nerazumljivo]]je kakšno posredno ali neposredno državno lastništvo še v tej banki, v relativno zelo kratkem roku potrebovala sanacijo; in da lastniki teh omenjenih bank ne bodo imeli sredstev za to. In da se bo iz tega sklada potem počrpala ta sanacija za te banke. Sedaj lahko zgolj samo ugibamo, ali gre tu za Gorenjsko banko ali za Deželno banko, teh bank v Sloveniji danes veliko več ni. Mislim, da smo zelo na hitro prišli do zaključka, da je to obvod Ministrstva za finance, obvod koalicije, da bo treba dati v proračunu 2015 ponovno 250–300 milijonov evrov za določeno sanacijo proračuna. Jaz ne verjamem, da boste spravili skupaj; in da bo to eno pomagalo. Mislim, da je škoda trošenja našega časa tukaj, da bi to lahko povedali že na Odboru za finance ali danes, da je pač potrebno, nujni postopek je, neka privatna banka se bo ponovno sesula. Seveda si v Sloveniji ne moremo dovoliti nekega stečaja banke. Za zaščito vlagateljev in samega bančnega sistema ste po hitrem postopku sprejeli ta zakon, ki ga je treba sprejeti. In da ta sklad ne pomeni nobene zaščite za davkoplačevalce, da gre dejansko za unikum, tudi v okviru Evropske unije. Prej sem že povedal argumente, na kakšen način to rešuje Nemčija, na drug način to rešuje Francija, na drug način rešuje Nizozemska, predvsem pa so bilančne vsote bank tam bistveno višje. Spoštovani viceguverner, jaz pričakujem, da boste vsaj na katero izmed teh mojih vprašanj [[izklop mikrofona]]
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Prosim, če se prijavite. Besedo ima gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa za besedo. Po moje je največji problem v tem, da se ne terja ničesar v zameno za sredstva davkoplačevalcev, ki se uporabljajo za sanacijo bank. Tu gre za milijardne vsote, ki vsaj na papirju sanirajo stanje v bankah, jih naredijo likvidne – in to je to. Nič se ne terja od njih, da ta denar skozi čas vrnejo. In to se dogaja vseskozi. Ta sklad – po teh istih izkušnjah, ki jih imamo – bo prazen v enem letu, se bo spremenil, če ni nečesa, kar terja odgovornost od njih, dejansko odgovornost v smislu vračanja davkoplačevalskega denarja, ki v našem primeru očitno nima nobene cene. Davkoplačevalski denar nima nobene cene pri nas! Torej, ta zakon se bo spremenil v nekaj, kar bo samo pospešilo to, da se porabijo ta sredstva – nič drugega; ker se ne dogaja v nekih normalnih okoliščinah in se dogaja na podlagi ene prakse, ki je v bistvu spravila to državo na kolena. In ki bi jo mi morali v tem sklicu, ta vlada v tem sklicu, bi morali to preprečiti, da se nadaljuje.
Hvala. Ali želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Gospod mag. Marko Pogačnik, izvolite.
Spoštovana podpredsednica, hvala za dano besedo. Med svojo razpravo v kvoti SDS sem zastavil kar nekaj vprašanj, še dodatnih v zadnjem delu, za predstavnike Ministrstva za finance in viceguvernerja. Čas je Vladi še ostal in res naprošam za odgovore.
Hvala. Besedo ima državni sekretar gospod Metod Dragonja.
Hvala lepa. Tudi Vladi je časa zmanjkalo, ker se je v časovni kvoti Vlade odšteval tudi čas Banke Slovenije. Rad bi še enkrat poudaril, da ne gre za noben obvod. Gre za izredni ukrep, ki ga predvideva direktiva, ki ga nalaga direktiva, da vzpostavimo ta mehanizem. Lahko tudi povem, da je tak podoben sklad Republika Slovenija ustanovila in je vezan na ukrepe za pospeševanje izvoza; to je sklad, ki deluje pri SID banki in dobro funkcionira, se veča, se delno tudi manjša, ko nastopijo tveganja. To je sklad, ki se ga vodi v okviru proračunskega premoženja, z njim pa direktno upravlja SID banka. In tudi tu moram reči, da sem prepričan, da bo Banka Slovenije ta sklad zelo odgovorno upravljala. Bile so narejene simulacije, koliko sredstev se bo v tem skladu načeloma nabralo, in sicer 195 milijonov evrov. Kot sem prej omenil, ocenjuje se, da to v dani situaciji, ob danem ekonomskem okviru in tveganjih, ki so v bankah danes identificirana, zadošča. In v tem smislu rešitev, ki se predlaga Državnemu zboru, ni unikalna rešitev. Kot ste videli, tudi Evropska centralna banka pozdravlja, da se to ustanovi. In mislim, da po vseh principih upravljanja takega sklada bo sklad lahko učinkovito deloval in dosegel svoj namen. Hvala lepa.
Hvala. Zdaj pa res zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O ODVETNIŠTVU PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za pravosodje, gospe Tini Brecelj.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani poslanke in poslanci! S predlogom, ki je pred vami, se omogoča ohranjanje ureditve, po kateri sta odvetnik, postavljen po uradni dolžnosti, in odvetnik, ki izvaja storitve brezplačne pravne pomoči, upravičena do plačila za svoje delo v višini polovice zneska, ki bi jima pripadal po novi odvetniški tarifi. S tem bodo ustrezno omejeni učinki nove odvetniške tarife, ki jo je skupščina Odvetniške zbornice Slovenije sprejela 27. septembra letos in ki – to je pomembno – ne razlikuje odvetniških storitev, pridobljenih na trgu, od tistih, ki so plačane iz državnega proračuna. Zakon o odvetniški tarifi, ki se trenutno uporablja za določanje cen odvetniških storitev, že sedaj določa posebne, nižje tarife za zastopanje v primerih brezplačne pravne pomoči in ex offo primerih, ustreznost česar, torej takšne ureditve, je Ustavno sodišče že presojalo in jo ocenilo kot ustrezno. Določanje posebnih tarif za odvetniške storitve, ki se plačujejo iz proračuna, v našem pravnem prostoru torej ni nič novega. Po mnenju Ustavnega sodišča je treba posebej ločiti položaj, ko odvetniki delujejo na trgu ter prosto iščejo in sprejemajo stranke, od položaja, ko delujejo v sistemu BPP in ex offo. V tem primeru namreč opravljajo dolžnost države, po njenem pooblastilu in seveda ob plačilu iz državnih sredstev, zato ni sporno, da se cene teh odvetniških storitev določajo z zakonom; vendar pa je treba v zakonodajnem postopku zagotoviti sodelovanje Odvetniške zbornice Slovenije, in to je bilo v konkretnem primeru tudi storjeno. Ministrstvo za pravosodje se je z Odvetniško zbornico usklajevalo v postopku priprave nove odvetniške tarife in tudi, ko smo pripravljali novelo, ki je danes pred vami. V zvezi s to novelo sta bila nazadnje z odvetniki opravljena dva sestanka v mesecu oktobru, kasnejša usklajevanja so bila tudi po telefonu in na druge načine; in rešitvam odvetniki niso posebej nasprotovali. V postopkih usklajevanj je bilo z Odvetniško zbornico tudi dogovorjeno, da bodo pripravili nekakšen predlog zaveze oziroma nabor državljanom prijaznih ukrepov. Na te ukrepe še čakamo. Na Ministrstvu za pravosodje smo pripravili izračune odvetniških storitev po Zakonu o odvetniški tarifi in izračune teh istih primerov, kakšni bi bili odvetniški stroški po novi odvetniški tarifi; vse na podlagi konkretnih primerov, kot sem rekla. Izračuni kažejo, da se bodo po novi odvetniški tarifi cene odvetniških storitev večinoma podražile, največ prav v postopkih zastopanja po uradni dolžnosti in v primeru storitev brezplačne pravne pomoči, torej v primerih zastopanj, ki se plačujejo iz državnega proračuna; zato je 50-odstotno nižje tarifiranje v primerih tovrstnih storitev nujno. Nujno, da se stroški odvetniškega dela, ki so, kot sem že večkrat rekla, kriti iz proračuna, ohranijo na nivoju, na kakršnem so danes. Da jih ohranimo v teh mejah, je ta 50-odstotni korektiv nujen. Drugi sklop dopolnitev zakona, ki je pred vami, pa je namenjen zasledovanju cilja večje transparentnosti, prinaša novosti na področju disciplinskih postopkov in postopkov komisije za etiko, ki deluje pri Odvetniški zbornici. Poudarjamo, da ima odvetništvo v pravni in demokratični državi posebno vlogo in pomen, zato se za odvetnike upravičeno zahtevajo tudi višji standardi obnašanja pri opravljanju njihove dejavnosti. Glede na navedeno, torej zaradi teh dveh ciljev, ki jih zasledujemo, je nujen sprejem novele, ki je pred vami. Ustrezno bodo omejeni odvetniški izdatki iz proračuna, hkrati pa se bo s sprejemom novele povečala tudi preglednost opravljanja odvetniških storitev. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Bojani Muršič.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana generalna direktorica, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Odbor za pravosodje je na 3. nujni seji 10. 12. 2014 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o odvetništvu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka na Ministrstvu za pravosodje je v dopolnilni obrazložitvi členov povedala, da se s predlaganim zakonom med drugim omejujejo izdatki državnega proračuna za storitve odvetnikov, ko ti delujejo v okviru obveznega sistema zastopanja po uradni dolžnosti v kazenskih postopkih ter v okviru obveznega sistema zagotavljanja brezplačne pravne pomoči. Nova odvetniška tarifa, ki jo je Odvetniška zbornica Slovenije sprejela septembra 2014, tega posebej ne ureja, zato bi z njeno uveljavitvijo tovrstna plačila znatno obremenila državni proračun. Predlagana novela jih znižuje za polovico in tako ohranja na dosedanjem nivoju. Pojasnila je, da je prejšnja novela Zakona o odvetništvu razveljavila Zakon o odvetniški tarifi, ki je odvetniško tarifo določal v evrskih zneskih, glede na vrednost spornega predmeta ter količnika za posamezno vrsto odvetniških opravil in določal plačilo ene nagrade za opravo določenega sklopa enakovrstnih storitev v isti zadevi. Z novo odvetniško tarifo se vrača točkovni sistem zaračunavanja odvetniških storitev za vsako posamezno odvetniško dejanje. V nadaljevanju je poudarila, da na Ministrstvu za pravosodje že dlje časa intenzivno sodeluje z Odvetniško zbornico Slovenije, a je vprašanje ureditve plačila zastopanja po uradni dolžnosti in brezplačne pravne pomoči ostalo nedorečeno. Prav tako s strani Odvetniške zbornice Slovenije konkretnega predloga, kako zmanjšati obremenitev državnega proračuna, niso sprejeli. Na podlagi analize stroškov naključno izbranih sodnih spisov naključno izbranega sodišča so zato pripravili predlagano rešitev, ki je primerljiva s sedanjo ureditvijo, saj so že danes plačila za te storitve nižja od tistih, ki jih odvetniki svojim strankam zaračunavajo kot njihovi izbrani odvetniki. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi povedala pripombe k 2., 3. in 4. členu, da so ustrezno upoštevani v vloženih amandmajih. Ponovila pa je pripombo k 1. členu, ki določa ceno odvetniških storitev v primerih, ko je odvetnik postavljen po uradni dolžnosti oziroma opravlja storitve brezplačne pravne pomoči. Po mnenju ZPS ni sporno, da se cene odvetniških storitev določajo z zakonom, še posebej tistih, ki so plačane iz državnega proračuna, vendar pa bi bilo predlagano polovično plačilo upravičiti z utemeljenimi razlogi; ne zgolj s pavšalnimi navedbami iz uvodne obrazložitve. Predstavnik Odvetniške zbornice Slovenije je ob sodelovanju podpredsednika povedal, da so se z ministrom za pravosodje usklajevali glede zgolj višine vrednosti odvetniške tarife in pristali na vrednost iz leta 2003. Odvetniška zbornica Slovenije državi priznava pravico, da lahko plačilo za zastopanje po uradni dolžnosti ter storitve brezplačne pravne pomoči uredi drugače, a bi pri tem morala upoštevati razmere na trgu in nearbitrarno, brez sodelovanja Odvetniške zbornice Slovenije določati polovično vrednost brez podlage v konkretnih finančnih izračunih. Predlagana rešitev ni utemeljena tudi iz razloga, ker procesna zakonodaja onemogoča kopičenje vlog in narokov. Hkrati je za racionalno vodenje postopka odgovoren sodnik. Izrazil je tudi bojazen, da se bo število odvetnikov, ki bodo prostovoljno sodelovali pri izvajanju teh storitev, zaradi zmanjšanega zaslužka in posledično nezmožnosti poslovanja močno zmanjšalo ali pa se bo nivo kakovosti storitev znižal. V razpravi so opozicijski poslanci predlaganim rešitvam nasprotovali, saj bi po njihovem mnenju predlagatelj moral predlagane rešitve predhodno uskladiti z Odvetniško zbornico Slovenije in ne prelagati odgovornosti za njihove posledice na Državni zbor. Predlagano polovično znižanje plačila storitev odvetniku, ki je postavljen po uradni dolžnosti oziroma izvaja storitve brezplačne pravne pomoči, bo povzročilo razlikovanje med odvetniki in strankami v sodnem postopku, ki ne bodo deležne enake kvalitete odvetniških storitev. Tudi s strani koalicije je bilo opozorjeno, da sta oba instituta namenjena najbolj ogroženim slojem prebivalstva, zato je treba zagotoviti enako odvetniško obravnavo vsem strankam. Pri tem bi bilo smiselno prisluhniti predlogu Odvetniške zbornice, da se obravnavana plačila raje uredijo s podzakonskim predpisom. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o predlogu zakona in ga tudi podprl [[znak za konec razprave]]
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo Alenke Bratušek, v njenem imenu gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa, predsedujoča, in lep pozdrav danes še z drugega konca. Danes imamo temo, ki navzven zgleda zelo všečna in je zelo simpatična, ker se znižujejo stroški dela tistih, za katere pravimo v Sloveniji, da imajo soliden denar – odvetniki. In moram reči, da na splošno gledano bi človek kar hitro to podprl. Ko pa se človek malo bolj poglobi v samo materijo, ko pride na odbor, posluša predstavnika Vlade oziroma ministrstva in ko v resnici sliši še druge argumente iz Odvetniške zbornice, ugotovimo, da je ministrstvo naredilo najprej skok, potem pa bi rado reklo na koncu še hop. To dvoje pa se po navadi v športu ne izide; ne izide pa se predvsem zaradi tega, ker če bomo šli pogledat, koliko denarja je v resnici namenjeno za brezplačno pravno pomoč, je bila v proračunu poraba tam nekje okoli 6 milijonov in pol evrov. Človek se potem takoj vpraša, ko izve to številko, še zakaj pa je v resnici bil porabljen ta denar. Kaj so te brezplačne pravne pomoči, kakšne teme so, ki jih uporabljajo predvsem tisti, ki so socialno ogroženi, ki niso zmožni plačati, zato se pa tudi imenuje brezplačna pravna pomoč. Saj veste, stane pa vse, zastonj ni nič. Ko ugotovimo, da je 4 milijone namenjeno za stečaje osebne, se pravi pravnih in fizičnih oseb, potem se pa človek začne nekaj drugega spraševati. Ali je res treba znižati, spremeniti tarifo? Ali bi se človek najprej vprašal, kaj sploh brezplačna pravna pomoč je. In bi seveda v prvi vrsti najprej povedal, katera tema je tista, ki si zasluži, da bi spadala v tako imenovano košarico brezplačne pravne pomoči. In če bomo pogledali, koliko pa je tistih preostalih, ki so upravičeni, bi človek rekel, da so upravičeni, je pa tam okoli 2 milijona in pol. Sedaj pa bistvo. Zakaj ministrstvo sploh predlaga takšen zakon, to spremembo? Predlaga jo zato, ker v resnici pred enim mesecem sploh ne bi tega predlagalo. Predlagalo jo je pa tisti trenutek, ko je Ministrstvo za finance reklo – preveč denarja. Torej se sploh ne pogovarjamo več o vsebini, ampak se pogovarjamo samo to, da je treba znižati sredstva. Ko smo na odboru vprašali, zakaj za božjo voljo pa res ne pretehtajo, glede na to, da še na Odvetniški zbornici pravijo, se pravi iz stroke, da to niso brezplačne pravne pomoči; in tudi če boste šli gledat po rasti, boste videli, da so v zadnjem letu, dveh letih narasla ta sredstva. Ne, minister za pravosodje se odloči, da bo posekal. In kar je še večja napaka, je pa napaka to, da poseka na tak način, da stlači materijo, ki ni zakonska, ampak je podzakonska, v zakon; in smo tam. Sam sem tolmač in vem, da imamo tolmači tarifo, ki jo podpisuje minister in jo vsak dan lahko spremeni; sploh ne rabi Državnega zbora. Mi pa to materijo pri odvetnikih, pri brezplačni pravni pomoči tlačimo nazaj v zakon. V resnici delamo, prvič, zmedo. To je tako, kot v koaliciji zelo radi zadnji mesec ponavljajo, da bi radi sistemsko uredili zadeve, celovito pristopili. Vam bom povedal, kaj je nesistemsko in kaj je necelovito. Necelovito je predvsem in v prvi vrsti to, da se tarifa tlači v zakon. In drugo, da se bo najprej znižala cena, potem pa državna sekretarka pove naslednji stavek: V prihodnosti bomo razmislili in opravili razpravo, kako bomo to uredili, in bomo sistemsko uredili, kaj je to brezplačna pravna pomoč. Oprostite, takšnega zakona na takšen način, po takšnem postopku, s tako aroganco do stroke, ki v resnici ni znala razložiti in odgovoriti smiselno niti na eno vprašanje, razen na dejstva, to pa je, da je preveč denarja, enostavno mi ne moremo podpreti. Bomo pa podprli amandma, ki ga bomo [[znak za konec razprave]] v sami razpravi. Hvala lepa.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Stranke Mira Cerarja bo predstavila gospa Ksenija Korenjak Kramar.
Spoštovana predsednica, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Danes odločamo o noveli Zakona o odvetništvu, ne pa o Zakonu o brezplačni pravni pomoči, ampak morda o tem kasneje. Novela Zakona o odvetništvu sledi dvema ciljema, in sicer prvemu, ki je vezan na odvetniško tarifo, in drugemu, ki je vezan na povečanje transparentnosti delovanja odvetnikov. Nova odvetniška tarifa uvaja sistem nagrajevanja odvetnikov, ki je obstajal že pred letom 2009, torej točkovni sistem, kar pomeni, da je vrednoteno posamezno procesno dejanje. Odvetniška tarifa vpliva tudi na višino sredstev, ki se odvetnikom izplačujejo iz proračunov sodišč, saj se nagrada, do katere so upravičeni, izračuna na podlagi tarife in tudi na podlagi odločbe o BPP. Da lahko država obseg sredstev, ki jih odvetnikom plačuje za stroške zastopanja v okviru BPP, določi drugače kot v odvetniški tarifi, je že odločilo tudi Ustavno sodišče, in sicer v odločbi iz leta 2009, ko je ugotovilo, da je treba ločiti položaj, ko odvetniki delujejo na trgu ter prosto iščejo in sprejemajo stranke, od položaja, ko delujejo v okviru obveznega sistema zastopanja po uradni dolžnosti v kazenskih postopkih in v okviru sistema zagotavljanja zastopanja na podlagi odobrene brezplačne pravne pomoči. Ugotovilo je, da v primerih obvezne obrambe v kazenskih postopkih in zastopanja na podlagi odobrene brezplačne pravne pomoči odvetniki dejansko opravljajo naloge, ki iz Ustave izhajajo kot pozitivne obveznosti države in ki jih država tudi v celoti financira. V tem delu odvetniki ne opravljajo svobodne gospodarske dejavnosti, temveč opravljajo dolžnosti države, po njenem pooblastilu in ob plačilu iz državnih sredstev. Na takšnem stališču temelji tudi novela Zakona o odvetništvu. Osnovni namen je omejiti izdatke državnega proračuna za storitve odvetnikov, ko delujejo v okviru obveznega sistema zastopanja po uradni dolžnosti v kazenskih zadevah in v okviru zagotavljanja brezplačne pravne pomoči. Odvetniki bodo upravičeni do polovice zneska, ki bi jim pripadal po odvetniški tarifi. Nagrade, ki se izplačujejo iz proračunov okrožnih sodišč, po novi odvetniški tarifi enostavno niso vzdržne za slovenski proračun in pomenijo neobvladljivo finančno breme za sodišča, ki se že sedaj zaradi insolvenčnih postopkov soočajo z velikimi finančnimi težavami. Gre torej za omejitev izplačila nagrad za pravno pomoč, ki jo strankam plačuje država. Da je to dopustno, pa je, kot rečeno, ugotovilo tudi Ustavno sodišče. Drugi cilj novele zakona pa je povečanje preglednosti delovanja odvetništva, kjer je obveznost javne objave izbrisanih odvetnikov in razlogov za izbris iz imenika, javna objava imen sestave disciplinskih organov in organov za presojo kršitev kodeksa odvetniške poklicne etike. Bistvena je torej sprememba glede višine plačila, ki ga dobijo odvetniki, ki jih bo za zastopanje strank v kazenskih ali drugih postopkih plačevala država. Ker nova odvetniška tarifa predvideva bistveno višje stroške, ki bi jih morala kriti država, je omejitev nujna. Tak ukrep je legitimen in sorazmeren, saj se strankam, ki ne morejo kriti stroškov postopka, zagotavlja dostop do pravnega varstva. Zaradi navedenega bo Poslanska skupina Stranke Mira Cerarja podprla novelo predlaganega Zakona o odvetništvu. Hvala lepa.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Vsem v imenu SDS prav lep pozdrav! Danes se ukvarjamo s problemom, ki bi moral biti rešen nekje drugje. Kaj je bistvo zgodbe teh tarif, ki jih danes tule premlevamo? Vsa veljavna zakonodaja je napisana tako, da mora izvršilna veja oblasti skupaj z Odvetniško zbornico najti skupen jezik, sprejeti ustrezne tarife in potem v soglasju z ministrom te tarife veljajo. Tako je postavljen mehanizem. Zdaj se pa iznenada od tega soglasja, iskanja konsenza torej, odstopa in se del tega enostavno vrže v zakon. Zakaj? To se je čudovito videlo na sami seji, žal vas večine tam ni bilo, lahko si pa pogledate posnetek. Dve uri je trajala besedna bitka med predstavnikom Odvetniške zbornice, oziroma dvema, in gospo državno sekretarko, ki ji je očitno minister prepustil nehvaležno delo. Kaj se je pokazalo v prvi minuti? Ja, da stvari pač tam niso bile ustrezno dogovorjene. To se pravi, da tisti, ki bi se morali prej dogovoriti, očitno niso opravili ustreznega dela. Očitno je, po domače rečeno, vlada potegnila v teh pogajanjih krajši konec – zdaj, ali ta ali prejšnja, vseeno. In sedaj se lepo odgovornost prevali na Državni zbor. Državni zbor naj sprejme polovične tarife v določenih primerih, kar tako, brez da bi se prej točno doreklo, kaj sploh je brezplačna pravna pomoč. [[nerazumljivo]]v zakonu to sedaj naknadno prihaja v Državni zbor, pa se že vidi, da gre za omejevanje, za ukinjanje recimo prvega brezplačnega nasveta, pa še kaj. No, ampak že to napačno zaporedje nekaj pove. In potem se je tam na dolgo in široko pogovarjalo o argumentih, zakaj ta rešitev ni dobra in zakaj ne. Ampak ta rešitev res ni dobra. Kaj je bistvo zakona, kaj bo pravzaprav bistvena posledica tega zakona, ki je danes pred nami, če bo na koncu dejansko sprejet? Lahko rečemo, da so tisto najboljši nameni. Tudi stara modrost pravi, da je pot v pekel tlakovana z najboljšimi nameni. To za aktualno vlado zagotovo velja. Če se takole kar z zakonom prepolovi tarifo v določenih primerih, ko gre pač za zastopanje po službeni dolžnosti, to so lahko tudi zelo zahtevni in težki primeri, in za brezplačno pravno pomoč, bo naredil v resnici dve skupini. Dve skupini že med samimi odvetniki, eni, ki bodo polno plačani, in drugi, ki bodo polovično. Pojdite vi malo pogledati, kako je s tem v praksi, če pogledate, kaj nekatere odvetniške pisarne pokasirajo; tiste, ki so blizu, v narekovaju, vladnemu koritu. Tukaj gre tudi za milijonske zneske v evrih za pripravo določenih gradiv, včasih beremo, za posredovanje pri nekih pogodbah. Jaz imam pri tem zelo slab občutek, ko to berem, pa gre za javna podjetja, tam, kjer je v ozadju tudi denar davkoplačevalcev. Po drugi strani imaš cel kup odvetniških pisarn, ki komaj životarijo. Zdaj bo ta zakon zanesljivo, tu si ni treba delati utvar ali zatiskati oči, še potenciral in bo povzročil še večjo koncentracijo, da bodo nekatere odvetniške pisarne, ki se bodo pač lahko izognile tem določilom, fenomenalno dobro delovale; tisti, ki bodo pa prisiljeni za polovično tarifo delati, bodo pa pač delali. Ampak tukaj je še nekaj veliko hujšega v ozadju – z vidika navadnega človeka. Tak zakon bo v praksi naredil dve kategoriji ljudi, ko gre za njihovo pravno varstvo pred sodišči; kajti lahko se vsaka odvetniška pisarna zaveže, lahko se vsak odvetnik – tudi v kodeksu to piše – zaveže, da ne glede na vse okoliščine bo pač enako zavzeto ravnal v vsakem primeru. Ampak veste, v praksi smo vsi ljudje – in odvetniki zagotovo. Zelo težko me bo nekdo prepričal, da bo čisto v vseh primerih čisto vsak odvetnik enako zavzeto delal za polno tarifo, z vsemi bonitetami ali pa za polovično znižano tarifo. In kaj to v praksi pomeni? Da se bo postavilo pod vprašaj eno temeljnih ustavnih načel, da smo vsi pred zakonom popolnoma enaki. Še enkrat opozarjam, gre tudi za tisto obvezno zastopanje v najtežjih primerih pred sodiščem in za brezplačno pomoč. In tisto se ne bi smelo dogajati. To, kar je danes tukaj prevaljeno na Državni zbor, ki bo nosil odgovornost, če bo to sprejel, bi morala predhodno storiti vlada [[znak za konec razprave]] [[…]]bi morala poiskati za vse te rešitve ustrezen konsenz z Odvetniško zbornico. In da je tam pripravljenost za pogovor, smo lahko večkrat slišali. Osebno mislim, da bi bilo najboljše, da bi ta zakon umaknili. Ker pa to poslovniško ni možno, pa bomo vsekakor glasovali proti. Dobro bi bilo, da bi to storili vsi in s tem odprli možnost, da se spoštuje dosedanja pravna praksa in dosedanji pravni red, ki gre v smeri iskanja konsenza. Vedno je boljši konsenz, kot pa nekaj na silo prepoloviti. In še enkrat opozarjam, s tem postavljati pravzaprav koalicijo v vlogo smetarja za tisto, kar bi morala narediti njihova vlada. Hvala vsem. Srečno!
Najlepša hvala. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavila gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovana generalna sekretarka, sodelavka, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Poslanke in poslanci Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo dopolnitev Zakona o odvetništvu podprli. S predlogom Vlade, da se omejijo plačila za odvetniške storitve pri izvajanju brezplačne pravne pomoči in pri zastopanju po uradni dolžnosti, se v Desusu strinjamo, saj smo ocenili, da je ob spremembi odvetniške tarife to ne samo fiskalno nujno, pač pa je posebna ureditev teh plačil v primerjavi do odvetniških storitev, ki, naj rečem tako, kotirajo na trgu, primerna tudi na podlagi mnenja Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Ugotovitve Ustavnega sodišča namreč opravičujejo ločenost položajev med odvetniki, ki delujejo na trgu ter prosto iščejo in sprejemajo stranke; in tistimi, ki delujejo v okviru obveznega sistema zastopanja po uradni dolžnosti v kazenskih postopkih in v okviru obveznega sistema zagotavljanja brezplačne pravne pomoči. V tem delu, ko odvetniki opravljajo dolžnosti države po njenem pooblastilu in ob plačilu iz državnih sredstev, določanje cen odvetniških storitev ne more biti v neskladju s prvim odstavkom 74. člena Ustave, ki govori o svobodni gospodarski pobudi. Nova odvetniška tarifa ponovno uvaja točkovni sistem zaračunavanja odvetniških stroškov. Glede višine odvetniške točke je Ministrstvo za pravosodje z Odvetniško zbornico doseglo dogovor, da se odvetniška točka določi v enaki višini, kot je bila določena med leti 2003 in 2009. Ena od osnovnih značilnosti nove odvetniške tarife pa je tudi zaračunavanje vsakega odvetniškega dejanja posebej. Glede na to ocenjuje, da bi nova odvetniška tarifa znatno povečala proračunske izdatke. Zato se v Poslanski skupini Desus strinjamo s prepolovitvijo zneska za priznanje plačila v postopkih ex offo in pri brezplačni pravni pomoči, ki jih zagotavlja država, saj se bo tako nevtraliziralo posledice uveljavitve nove odvetniške tarife glede teh izdatkov; pri čemer pa je treba dodati še to, da s tem plačilo teh storitev ostaja na sedanjem nivoju. Drugi del Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o odvetništvu pa spreminja oziroma dopolnjuje 31. in 60. člen zakona. Z dopolnitvami obeh členov bo vzpostavljena obveznost javne objave seznama izbrisov iz imenika odvetnikov, hkrati z objavo razloga, ter obveznost javne objave poimenske sestave vseh disciplinskih organov in organov, pristojnih za presojo kršitev kodeksa odvetniške poklicne etike pri Odvetniški zbornici Slovenije. Ker to prinaša več transparentnosti v delovanju odvetništva in povečuje pravno varnost državljanov, Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije pozdravlja tudi to vsebinsko dopolnilo zakona. Kot že uvodoma povedano, bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus glasovali za sprejem predloga zakona. Ne bomo pa podprli amandmaja Poslanske skupine SDS k 4.a členu zakona. Hvala lepa.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila gospa mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa za ponovno besedo. Ko govorimo o odvetniških tarifah, gre pravzaprav za vrednotenje in obračunavanje stroškov odvetniških nagrad in izdatkov, ki jih mora stranka oziroma naročnik plačati odvetniku ali odvetniški družbi za opravljeno pravno storitev. V primerih, ko odvetniki delujejo v okviru obveznega sistema zastopanja po uradni dolžnosti v kazenskih postopkih in v okviru obveznega zagotavljanja brezplačne pravne pomoči, pa stroške odvetniškega dela zagotavlja državni proračun. Ta proračunska postavka nenehno narašča. Po izračunih ministrstva pa se bo še posebej dvignila z uveljavitvijo nove odvetniške tarife, ki ponovno uvaja točkovni sistem zaračunavanja odvetniških storitev in s tem zaračunavanja vsakega posameznega odvetniškega dejanja. Da do tega povečanja stroškov proračuna ne bi prišlo, se je vlada odločila, da z zakonom omeji te izdatke. Ta rešitev sledi načelu gospodarnega ravnanja s proračunskimi sredstvi in bo prispevala k uravnoteženju proračuna. Na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora smo koalicijski partnerji pripravili amandmaje, s katerimi smo skušali odpraviti pomanjkljivosti. Ali nam je to uspelo, pa bo pokazal čas. Ob burni razpravi na matičnem delovnem telesu smo poslušali predvsem razpravo med odvetniki oziroma Odvetniško zbornico in Vlado; in sicer kdo, kdaj in koliko časa se je usklajeval oziroma dogovarjal. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je mesto za takšno razpravo oziroma za izmenjavo mnenj kjer drugje, predvsem tam, kjer se zakonski predlogi pripravljajo. Prav tako se tudi zavedamo, da vse pripravljene rešitve vsem niso po godu, ampak v neki točki je treba te stvari tudi končati. Se pa strinjamo o tem, da pri odprtih vprašanjih se lahko seznanimo mnogo prej. Prav tako so se na odboru odprla še druga vprašanja, ki so povezana s plačilom stroškov iz državnega proračuna, na primer osebni stečaji. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o odvetništvu večinsko podprli. Vendar relevantne sogovornike pri pripravi zakonodaje s področja pravosodja pozivamo k sodelovanju, in sicer z željo, da bodo zakoni dobri. Ob koncu naj še enkrat spomnim, da smo poslanke in poslanci Socialnih demokratov že večkrat več vlad opozarjali, da nismo naklonjeni k nenehnemu poseganju v zakonodajo, predvsem tisto, ki se nanaša na sodstvo, če hočete, na področje pravosodja. Kajti vsi skupaj ugotavljamo, da tudi zaradi večkratnih posegov v zakonsko materijo, včasih tudi z izsiljenimi rešitvami ne pripomoremo k hitrejšemu in kvalitetnejšemu delu sodstva. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Združena levica bo predstavil gospod dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospa predsedujoča. Predstavnice Vlade, kolegice, kolegi! Lahko se strinjamo, da živimo v času, ko je zaupanje državljanov v pravno državo na izredno nizki ravni. Prav tako živimo v času, ko imajo vedno bolj občutek, da v Sloveniji obstajata dve državi, in sicer ena za bogate in druga za revne. Če pa gledamo odmevnejše medijske zgodbe zadnjega obdobja, lahko dobimo hitro občutek, da je temu dejansko tako. Največja vladna stranka je ves čas pred volitvami poudarjala pomen in vlogo socialne države ter potrebo po njeni krepitvi. Z rešitvami, ki jih predlaga v sprejem Državnem zboru, pa se nam zdi, da dela ravno obratno. In predlog, ki je danes pred nami, je še ena taka rešitev. Do Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o odvetništvu smo bili v Združeni levici že od prvega dne precej zadržani. Po seji matičnega odbora pa so se naši pomisleki le še okrepili. Tisti, ki ste bili na tej seji prisotni, veste, da je bila seja bistveno drugačna od drugih sej. V bistvu je šlo za pogajanja med predstavnico Ministrstva za pravosodje in Odvetniško zbornico, ki bi se v normalnih razmerah morala zgoditi izven Državnega zbora, se pravi na usklajevalnih pogajanjih. V skoraj triurnem dialogu med predstavniki obeh strani ministrstvo opozoril in pomislekov Odvetniške zbornice preprosto ni želelo upoštevati, prav tako ni želelo upoštevati pripomb in opozoril Zakonodajno-pravne službe. Bistvena rešitev predloga zakona je posledica nove odvetniške tarife, ki naj bi pričela veljati s 1. januarjem. Ker naj bi bile z novo odvetniško tarifo odvetniške storitve dražje, naj bi to povzročilo višje stroške države v zvezi z zastopanjem po uradni dolžnosti ter izvajanjem storitev brezplačne pravne pomoči. Zaradi tega Vlada predlaga, da odvetniki v teh primerih prejmejo le 50 % plačila, ki bi jim sicer pripadalo. Na vprašanje, zakaj točno 50 %, pa niso znali dati jasnega odgovora oziroma argumenta. Ne govorimo torej o dohodkih odvetnikov, ki jih imajo od opravljanja storitev na prostem trgu, ampak govorimo o tistem delu, ki se nanaša na najbolj ranljive skupine, se pravi upravičence do brezplačne pravne pomoči ter zastopanje po uradni dolžnosti. Vladi sicer ne odrekamo pristojnosti, da v teh primerih regulira cene storitev, vendar pa bi glede na dejstvo, da gre za osebe, ki si odvetniških storitev same ne morejo privoščiti ali priskrbeti, pričakovali, da cene storitev oblikuje tako, da bo tudi tem ljudem zagotovljena kvalitetna pravna pomoč. Na dejstvo, da je vladni predlog pripravljen na podlagi pavšalne ocene, iz katere ni jasno razvidno, ali sploh in če že, za koliko naj bi se stroški tovrstnih storitev povišali, sta opozarjala predstavnik Odvetniške zbornice in Zakonodajno-pravne službe, vendar pa je bil predlog zakona na matičnem odboru s strani koalicije kljub temu podprt. Odločamo torej o predlogu, za katerega v bistvu ne vemo, ali je sploh potreben, še manj pa vemo, kakšne posledice bo imel v praksi. Država bi morala skrb za materialno šibke postaviti na prvo mesto – in to na vseh področjih. Z nenehnim varčevanjem pa je logično povzročila, da si vse več ljudi zastopanja odvetnika tudi ne more več privoščiti. Da se število prosilcev za brezplačno pravno pomoč iz dneva v dan in iz leta v leto povečuje, je torej logična posledica; rešitev, ki jo predlaga Vlada, pa ne predstavlja nikakršne sistemske rešitve problema – gre preprosto za preventivno varčevanje, brez premisleka, kaj bo to povzročilo v praksi. V Združeni levici se bojimo, da vlada nima namena krepiti načela pravne države, pač pa želi krepiti načelo dveh pravnih držav in sistem, v katerem je ustavno zagotovljeno učinkovito pravno varstvo odvisno od materialnega statusa posameznika. In to seveda ne velja samo za pravno državo, ampak, na žalost, za vse vidike države. Argumenti ministrstva nas niso prepričali, sploh ob dejstvu, da želi z novelo Zakona o brezplačni pravni pomoči, ki jo bomo obravnavali januarja, ukiniti tudi institut brezplačnega pravnega nasveta – torej še en ukrep, ki je naperjen zoper najranljivejšo skupino prebivalstva. Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o odvetništvu v Združeni levici ne moremo podpreti, bomo pa podprli amandmaje, ki jih je vložila Poslanska skupina SDS. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bo predstavila gospa Iva Dimic.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Bistvena novost, ki jo prinaša predlog sprememb in dopolnitev Zakona o odvetništvu, je določitev plačila stroškov zastopanja za odvetnike, ki zastopajo stranke po uradni dolžnosti v kazenskih zadevah in v postopkih brezplačne pravne pomoči, torej v postopkih, kjer se odvetniške storitve plačujejo iz državnega proračuna. Po zagotovilih Ministrstva za pravosodje navedena sprememba ne pomeni zniževanja plačil odvetnikom za stroške zastopanja ex offo ali za storitve brezplačne pravne pomoči, vsaj v večini primerov ne; pač pa le prilagoditev novemu načinu vrednotenja odvetniških storitev. V prihodnje se bodo namreč odvetniške storitve spet vrednotile po odvetniški tarifi, ki jo je sprejela Odvetniška zbornica, torej enako kot pred letom 2009; in ne več na podlagi sedanjega Zakona o odvetniški tarifi. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bomo predlog sprememb in dopolnitev Zakona o odvetniški tarifi podprli, saj menimo, da v času, ko se država spopada z velikim oziroma prevelikim javnofinančnim primanjkljajem, povečanje proračunskih sredstev za namene plačila odvetniških storitev ni primerno. Ob tem pa bi opozorili na nujnost večjih sistemskih sprememb na področju brezplačne pravne pomoči. Po prepričanju nas, krščanskih demokratov, je sedanja zakonska ureditev tega področja velika ovira za možnost dostopanja do sodišč vseh posameznikov, ne glede na njihov premoženjski status, ker je postopek pridobivanja brezplačne pravne pomoči za prava neuke stranke, kar večinoma prosilci so, preveč zapleten, preveč zbirokratiziran in tudi bistveno predolg. Pogosto je za posameznega prosilca, ki sicer izpolnjuje vse pogoje za dodelitev brezplačne pravne pomoči, izpolnitev obrazca vloge prezahtevno opravilo in se mnogi raje odrečejo uveljavljanju svoje pravice. Nadalje mora v vlogi prosilec navajati tudi podatke, ki bi jih sodišča morala sama pridobiti iz uradnih evidenc, in ni nobenega razloga, da s tem obremenjujemo prosilce, ki določene podatke težko pridobivajo; na primer podatek o višini prejemkov družinskih članov. Poleg tega v manjših krajih sploh ni odvetnikov, ki bi bili pripravljeni prevzeti izvajanje storitev brezplačne pravne pomoči. Prosilcu se dodeli odvetnik iz oddaljenega kraja, kar je za marsikaterega prosilca, ki je slabšega zdravstvenega stanja ali morda prebiva v kraju, ki nima na razpolago javnih prevoznih sredstev, prav tako prevelika ovira, da bi se poslužil brezplačne pravne pomoči. V parlamentarno proceduro smo sicer že prejeli predlog sprememb in dopolnitev Zakona o brezplačni pravni pomoči, ki res odpravlja nekatere ugotovljene pomanjkljivosti, ne rešuje pa sistemsko najbolj perečih vprašanj na tem področju. Po prepričanju nas, krščanskih demokratov, bi bilo treba institut brezplačne pravne pomoči, zlasti še prvega brezplačnega pravnega nasveta, v zakonodaji urediti na način, da bi bil dostopen najširšemu krogu zainteresiranih in čim bližje njihovemu prebivališču, ne glede na njihov premoženjski status. Nekatere občine so zato samoiniciativno organizirale možnost prvega brezplačnega pravnega nasveta in nase prevzele tudi plačilo teh storitev. Po našem mnenju je organiziranje te oblike brezplačne pravne pomoči ena izmed možnosti, ki bi jih bilo smiselno proučiti in vnesti v naš pravni sistem; občinam pa za te namene iz proračuna nameniti sredstva. Le tako bi lahko izboljšali. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 4.a člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod mag. Branko Grims.
Hvala. Amandma, kateremu so podporo že napovedale nekatere stranke je amandma, s katerim poskušamo v okviru možnega vsaj spraviti stvari tako, da bi približno sistemsko delovale. Skupaj bi potem uveljavili ta zakon oziroma tiste določbe, ki se nanašajo na brezplačno pravno pomoč, in potem zakon, ki bi to tudi vsebinsko uredil, zato se te najbolj sporne rešitve oziroma njihovo uveljavitev v tem zakonu odlaga za ta čas. To se pravi, da bi se uveljavile nekoliko kasneje. S tem se poskuša, kolikor je možno, izogniti slabim posledicam, vendar to v ničemer ne odpravlja temeljnega pomisleka, ki sem ga navedel na začetku. Edino logično je, edino pravno korektno, edino ustavnopravno nesporno bi bilo vse urediti enotno, urediti skladno z že zdaj veljavnimi predpisi, se pravi z ustreznimi pogajanji doreči tarife. Kar pa se vsebine recimo brezplačne pravne pomoči tiče, pa bi brez dvoma morali najprej doreči, kaj ta vsebinsko obsega in šele potem z zakonom kakorkoli posegati v obstoječi red in delati reze ali pa kakorkoli drugače te stvari spreminjati. To, kar se sedajle dela, je na horuk, je nesistemsko in je pač odraz neke stiske, ki se jo vlada seveda zelo dobro zaveda, da bi morala vlada te stvari doreči prej, zdavnaj prej in tudi brez Državnega zbora. Na Državni zbor se sedaj samo prelaga odgovornost za škodljive posledice, saj vsi vemo, kaj se potem reče, ko se pokaže, da so stvari narobe. Ja, to je sprejel Državni zbor. Prvič, to ni sprejel celotni Državni zbor. V SDS tega zanesljivo ne bomo podprli. Podprli bomo izključno in samo naš amandma ter s tem poskušali stvari, vsaj kolikor se da, ublažiti in spraviti v nek sistemski okvir. Po drugi strani pa moram reči, da me zelo čudi, da tako lahkomiselno pristaja celotna koalicija na to logiko, da se pač nanjo in na ljudi v tem državnem zboru preloži odgovornost za tisto, kar bi moral storiti nekdo drug veliko prej in predvsem drugje. Zaradi tega, gospe in gospodje, upam, da bo vsaj ta amandma res sprejet, kajti sicer bomo priče zelo nenavadnemu stanju, ki ga je povzročila vlada, ko najprej dela res pri tarifah, potem pa z novelami zakona, ki so bile zdaj šele obravnavane na Vladi, namerava posegati tudi v vsebino. Ko ste nekateri recimo rekli, da bi morali zagotoviti brezplačni pravni nasvet čim širšemu krogu ljudi, ste verjetno prezrli to, da sem že na začetku opozoril, da iz tiste novele, ki zdaj prihaja, izhaja, da se ta institut v celoti kratko malo ukinja; ga ni več, če bo to, kar je zdaj vlada pripravila, sprejeto. Marsikateri odvetniki sicer delajo zaradi svojega kodeksa, zaradi svoje vesti tako, če vidi, da stranka pač tega res ne zmore, da poda brezplačni pravni nasvet in tega niti ne uveljavlja. To je pač prepuščeno odvetniku samemu. Ampak mi tukaj kot zakonodajalci postavljamo okvir, ki mora veljati za vse in za vse enako. Če kje, potem ko pride do sistema pravosodja v vseh njegovih elementih – in tudi odvetništvo je en element tega sistema, če ga gledamo kot celoto –, mora biti zagotovljen v največji možni meri princip, da smo res vsi pred zakonom enaki. Ta zakon pa točno to reže, ustvarja dve kasti, dve skupini, dve kategoriji že med samimi odvetniki, kot sem povedal že prej; in kar je veliko huje – to dela tudi med ljudmi. Enim bo dostopna večja kvaliteta, enim ne bo dostopna taka kvaliteta v enaki meri. In potem naj me še kdo prepričuje, da bo potem še polno uveljavljena ustavnopravna določba o enakosti pred zakonom in o pravici do enakega varstva posameznikovih pravic pred sodiščem. To je nekaj, kar posega na področje človekovih pravic, ki jih po sami Ustavi, 15. členu, ni dopustno kakorkoli omejevati izven tistega okvira, ki ga določa sama Ustava. Če bo ta zakon sprejet, je zato velika verjetnost, to vas opozarjam, da bo doživel kakšno svojo neslavno usodo, vsaj v kakšnem delu, na Ustavnem sodišču. Mislim, da tudi ne bo treba kaj prav posebej dolgo čakati glede na skupine ljudi, ki jih ta zakon zadeva. Kot rečeno, s tem amandmajem poskušamo vsaj omiliti tiste najbolj nesistemske učinke tega slabega zakona, s katerim se zgolj odgovornost za nedelo ali neuspešno delo nekoga drugega predlaga na parlament; in doseči vsaj to, da bi hkrati obveljali tisti zakoni, ki bodo določali tarifo in vsebino.
Hvala. Besedo ima gospa Ksenija Korenjak Kramar.
Hvala lepa za besedo. Danes nekako poteka vzporedno razprava o Zakonu o brezplačni pravni pomoči, vsaj vtis imam takšen, in o Zakonu o odvetništvu. Čeravno menim, da je treba to vseeno gledati nekoliko drugače, kajti ko govorimo o brezplačni pravni pomoči in seveda današnji temi razgovora – Zakonu o odvetništvu, se vsekakor postavljamo na stališče, da pri tem država zagotavlja pravico vsakemu državljanu do pravnega varstva. Mislim, da tukaj ne gre za tak poseg, da bi lahko govorili o drugorazrednosti enih ali drugih državljanov. Današnja razprava o sami odvetniški tarifi in Zakonu o odvetništvu nekako vodi v vode, za katere mislim, da niso najbolj na pravem mestu. Na tem mestu bi želela mogoče poudariti to, ker je vezano tudi na predlagan amandma. Menim, da Zakon o odvetništvu z nobeno določbo ne posega v Zakon o brezplačni pravni pomoči; ampak je Zakon o brezplačni pravni pomoči tisti, ki se sklicuje na plačilo odvetnikov; in sicer v šestem odstavku 30. člena. In sklicuje se na način, da napotuje na uporabo odvetniške tarife. To pomeni tiste, ki jo je sprejela bodisi Odvetniška zbornica oziroma določil z zakonom nek drug organ. Gre v bistvu za napotilo Zakona o brezplačni pravni pomoči, zato mislim, da tukaj ne gre v tak poseg in da tudi ta Zakon o odvetništvu v nobenem primeru ne spreminja določb prej navedenega zakona, tako da ne posega v njegove določbe. Mislim tudi, da iz tega razloga tak amandma, v takšni vsebini tudi ni potreben. Bi pa želela še enkrat poudariti tole, da ne smemo pozabiti na to, da država dejansko vsem državljanom zagotavlja pravico do prvega pravnega nasveta, pravne pomoči in jim s tem zagotavlja pravno varstvo. Mislim, da s sprejetjem današnjega Zakona o odvetništvu dejansko ne bomo naredili škode tem, ampak ta pravica še vedno vsakemu državljanu ostaja. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa, predsedujoča, za besedo. Gotovo se lahko vsi strinjamo, da hitre rešitve ali tako imenovane ad hoc rešitve po navadi nikjer niso dobre. Še toliko bolj gotovo lahko to trdimo za področje pravosodja. Ne nazadnje smo kaj hitro pri kršenju človekovih pravic in kako je s tem v Sloveniji, mislim, da vsi dobro vemo. Velikokrat o tem govorimo, ampak očitno premalokrat. Žal mi je tudi, da se najbolje ne poslušamo. Ko govorite o nepomembnosti našega amandmaja, temu enostavno ni tako. Dejstvo je, če bi danes imeli na mizi oba zakona, bi lahko istočasno uredili sistemske spremembe oziroma bi bili lahko bližje sistemskim spremembam in ukrepom, ki bi lahko bistveno bolje rešili situacijo, ki jo na nek način seveda želite rešiti. No, naj ob tem povem, da je tudi neresnična izjava, da se ne ukinja prva brezplačna pomoč. To ni res, to zavajate. Poglejte, kakšen predlog je v zakonodajnem postopku oziroma smo ga poslanci prejeli, in videli boste, da se ukinja ravno ta. Zato pač pozivam SMC, da ne zavaja slovenske javnosti. Ne nazadnje je pri tej spremembi zakona problem tudi 137. člen Ustave glede samostojnosti odvetništva, saj pri teh ukrepih Odvetniška zbornica ni sodelovala tako, kot bi morala. Mislim, da ste se sestali enkrat, tudi sami so predlagali rešitve, ki so nekako peljale k temu, da so se zavedali težke situacije v državi, se pravi krize; ampak dlje od tega niste prišli. Na nek način s tem gotovo posegate tudi v ustavno materijo. Tudi ni prav, da se seje matičnega odbora – ki je bila zelo burna in smo tudi iz stališč slišali, da posamezne poslanske skupine koalicije niso ravno soglasne pri teh odločitvah – ni udeležil nobeden od predstavnikov Vrhovnega sodišča. Nihče. Ni dolgo tega, kar smo bili kot matično telo povabljeni na Vrhovno sodišče, nekateri smo se tega srečanja tudi udeležili. Tam sem tudi pozvala predstavnike Vrhovnega sodišča, da večkrat pridejo v ta državni zbor in tudi odgovorijo na posamezna konkretna vprašanja. In tukaj so bili potrebni. Gre za to, da se je v razpravi ugotovilo, da prihaja do različnih podatkov; in ravno Vrhovno sodišče razpolaga s celotno centralno evidenco, zato je tudi okvirni izračun, kakšne bodo te posledice, na nek način nemogoč. Teh podatkov seveda ni bilo mogoče dobiti, predstavnikov pa na matični odbor tako ni bilo. Seja je tudi pokazala, da je predlog pomanjkljiv in da je tekla razprava o vsebini, ki bi se seveda morala doreči že mnogo prej. Ne nazadnje smo poslanci tisti, ki naj bi sprejemali bolj kot ne končne odločitve, tam paje razprava pokazala, da se sprašujejo oziroma odgovarjajo zadeve, ki bi morale biti urejene mnogo prej. Če boste s tem hiteli, spoštovana koalicija, boste zopet po nujnem postopku sprejeli nedorečenost, ki jo ta zakonska sprememba za sabo potegne. Predlog cen odvetniških storitev, ko je odvetnik postavljen po uradni dolžnosti oziroma za brezplačno pravno pomoč, se enostavno pavšalno določa na pamet – zdaj naj bi šlo za minus 50 %, če se ne motim. Od kod takšen izračun? Sprašujem vas, od kod? Ne vem. Bi lahko barantali kot branjevke, čeprav verjamem, da branjevka ve, zakaj baranta, in točno ve, kaj je njen cilj. Tu cilja ni, ker se ne ve, kaj ta znesek za sabo pravzaprav potegne. Ne nazadnje, ni podatkov o obsegu storitev na letni ravni, ni podatkov, za katere pravice gre oziroma o številu upravičencev in ni podatkov, kakšen znesek država namerava dati za tovrstne potrebe. Gre enostavno, tako kot so predstavniki zbornice tudi povedali, za enačbo s štirimi neznankami. Znana je pa samo vrednost odvetniške točke. Pa mi povejte, spoštovane kolegice in kolegi, do kakšnega izračuna ste prišli. Jaz gotovo nisem, še manj bodo lahko državljani. In teh 50 %, ki ste jih določili, je pavšalno, na pamet in neodgovorno. Ker je toliko nejasnosti, Vlada s to spremembo tvega veliko. Ne nazadnje tvega tudi temeljno odgovornost za svojo dolžnost, da zagotavlja državljanom zastopanje v postopkih po uradni dolžnosti in zagotavljanje brezplačne pravne pomoči. Upam, da se pri tem vsi skupaj zavedate posledic. Verjetno bo sledil ustavni postopek, pa postopek pred Evropskim sodiščem. In ne nazadnje, zakaj vas ne skrbi enakost pred zakonom? Koalicija, polna etike in morale, enakost pred zakonom pa je španska vas. Res bi bilo odgovorno, da bi predlagatelji še enkrat preučili omenjeni predlog predvsem v smislu, da le dobimo neke podatke. Glede na to, da teh podatkov ni bilo oziroma so bili neverjetno nasprotujoči in različni, da pridemo do nekih konkretnih izračunov in potem vidimo, kaj je na stvari in kakšen naj bi bil ukrep. Ad hoc rešitev minus 50 %, poglejte, to je smešno. Pa saj se pogovarjate že kot na razprodajah v trgovinah, pa še tam trgovci vedo, kje je meja. O pravicah državljank in državljanov govorimo! O brezplačni pravni pomoči, o tem, da odvetniki tega več ne bodo uspeli zagotavljati, če bo poseg previsok. Vi pa sploh izračunov nimate. Takšne rešitve so slabe. In ne zavajati, da bodo državljani še vedno imeli brezplačne storitve, ker že v naslednjem postopku imate predlog zakona, kjer ukinjate tudi to. Kaj pa socialna država? Ali je še komu sploh mar v tem državnem zboru, razen peščici opozicije, ki se tu mučimo in poskušamo razpravljati in vas prepričati v kakšen drug ukrep, da naredimo res nekaj konkretnega za državljane. Vi se smejete, spoštovani kolega poslanec, ampak tudi sami ste imeli na odboru vprašanje, na katerega, kot sem videla, niste dobili konkretnega odgovora. Ne vem, ali je to smešno. Bolj bo smešno, ko boste pritiskali na svoje gumbe za nekaj, kar sploh ne veste, kaj prinaša. Jemljete 50 %, in to je to, brez izračuna, kar tako, malo počez. In to naj bi bilo izboljšanje stanja v pravosodju. Lepo vas prosim, no! Dajmo se zresniti in začeti malo več odgovornosti v tem državnem zboru! In upam, predvsem pozivam tudi slovenske medije, da ne bomo slišali, da je Državni zbor sprejel to spremembo zakona. Slovenska demokratska stranka je gotovo ni. In prav je, da to slovenska javnost sliši. Nikoli ne bomo pristali na ukrepe, ki bodo onemogočili državljanom ustavne pravice. To je socialna država in da smo pred zakonom vsi enaki.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Menim, da je treba še povedati v zvezi s tem zakonom oziroma spremembo zakona o odvetništvu nekaj stavkov. In sicer najprej to, da ta zakon ne posega v zakon o brezplačni pravni pomoči. To smo že slišali in ponovno ponavljam, da ne posega v zakon o brezplačni pravni pomoči. Pač pa država v proračunu zagotavlja potrebna sredstva za brezplačno pravno pomoč vsem tistim socialno ogroženim državljanom, ki nimajo takih prihodkov, da bi lahko plačali odvetnika v primeru, ko potrebujejo pravno pomoč pred sodišči. Zato mislim, da ne gre za kršitev ustavnih določil, ki so bila prej omenjena. Ravno nasprotno. Zakonodajalec s tem zakonom zagotavlja enakost vsem državljanom pred sodišči. Torej ta pravica ostaja vsakemu. Poleg tega pa je treba povedati, da je tudi več odvetnikov v državi, ki nudijo tako imenovano pro bono pravno pomoč, to je brezplačna pravna pomoč državljanom, ki ne zmorejo. In marsikdaj sploh ne zahtevajo za to plačila s strani države. Mislim, da je ta zakon pripravljen. Bilo je obrazloženo. Državna sekretarka je temeljito razložila vse postopke, tudi dogovarjanja in pogajanja z odvetniki. Tako da mislim, da so stvari pripravljene tako, kot je treba. Seveda pa gre za to, da se odvetniška tarifa prepolovi tudi zato, da ne pride do dodatnih obremenitev proračuna. Kar pa se amandmaja tiče, ker obravnavamo predvsem tudi ta amandma stranke SDS, menim, da ta amandma ni potreben, zato sem tudi v stališču Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije povedala, da tega amandmaja ne bomo podprli. Enostavno zato, ker ni potreben. Hvala lepa.
Replika, gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa. Poglejte, seveda posega. Z zmanjševanjem sredstev za odvetniške tarife posega na to področje, o katerem govorimo. In še enkrat, ne zavajati. Seveda posega, če bo manj sredstev, bo tudi vsak odvetnik sam pri sebi moral ugotoviti, ali še zmore neko storitev opravljati ali ne oziroma v takšnem obsegu, kot bi si jo želel. In ne nazadnje verjamem, da vam ni v interesu podpreti amandmaja Slovenske demokratske stranke tudi zato, ker ne želite, da obravnavamo oba zakona hkrati, kar mi verjamemo, da bi prišli bližje h kakšni sistemski rešitvi, predvsem zato, ker ste kot koalicija vložili že nov zakon, kjer ukinjate brezplačno pravno pomoč, spoštovana poslanka. Ukinjate jo! In ne govoriti, da bodo državljani imeli to možnost. Ne bodo jo imeli.
Besedo ima gospa Ksenija Korenjak Kramar.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi želela ponovno poudariti, resnično vsem tistim še enkrat, ki se morda tukaj čutijo nekako zmedeni, ob tem ko spremljajo to našo razpravo. Mi danes tukaj govorimo o odvetniški tarifi, govorimo o plačilu storitve, torej o plačilu za opravljeno storitev v okviru pravnega svetovanja. To pomeni, da govorimo o tem, da nekomu še vedno zagotavljamo pravico do pravnega nasveta. Mislim, da ni dopustno govoriti o tem, da se ta ukinja. Postavlja se v neke druge okvirje, ampak se ne ukinja. Pa še enkrat želim povedati, pa sem že pred tem povedala ko sem govorila o samem amandmaju. Danes govorimo torej o tarifi, o plačilu za opravljeno storitev. Pomembno je poudariti to, da ravno zaradi zagotavljanja človekovih pravic, ravno zaradi zagotavljanja z ustavo zagotovljenih pravic, je pomembno, da imamo brezplačno pravno pomoč, ki jo imamo in jo ohranjamo. Ta pravica ljudem ostaja. In ravno zato, da zagotovimo najšibkejšim členom v družbi, socialno ogroženim, ki jih bi plačilo odvetniških storitev dodatno ogrozilo oziroma bi jih plačilo spravilo v težko socialno situacijo, da enostavno takšnim zagotovimo tudi pravno varstvo, ki jim ga je dolžna zagotoviti država s spoštovanjem ustavnih načel in skozi zakonsko ureditev. In ta pravica vsem državljanom ostaja. Resnica pa je ta, da določamo tarifo in jo dajemo v neke okvire, o katerih danes mi tukaj govorimo. In zaradi proračunske vzdržnosti, zaradi finančne situacije je tarifa takšna po predlogu, kot je. To pa je dejstvo in mimo tega dejstva žal ne moremo. Napačno pa je reči, da kršimo pravico in da to pravico jemljemo, ker je v resnici ne. Postavljamo pa jo s predlogom novele Zakona o brezplačni pravni pomoči, ki bo v nadaljevanju v razpravi in tudi je v postopku, kot vemo, urejena v nekem drugem okviru. Vendar danes, še enkrat, ne gre za kršitve pravice. Gre za določanje plačila za določeno storitev, ki pravice ne krši in ne jemlje. Hvala lepa.
Postopkovno, gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala lepa. Jaz bi želela, mislim, da bom zdaj malo kršila, ampak ker ne morem odgovoriti drugače gospe Žibert, ki je prav žalila mene osebno. Ne gre danes za obravnavo Zakona o pravni pomoči, ampak obravnavamo Zakon o odvetništvu. Gospa Kramar je lepo zdaj vse razložila, tako da mislim, postopkovno bi to povedala, da držimo se dnevnega reda, ki ga imamo, in ne izmišljujmo si in govorimo o drugih zakonih, ki niso v obravnavi pri tej točki dnevnega reda. Hvala.
Replika, gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa. Jaz bi bila tudi vesela, da govorimo o amandmajih vsi, ko razpravljamo. In res bomo zmedli državljanke. Spoštovani, poglejte, najprej odgovor vam. Jaz sem povedala, v čem je problem. Seveda govorimo danes načeloma o tarifah. Ampak vi ste si izmislili nek znesek, ki nima nobenega finančnega izračuna. In to je problem. Kako da ne? Pojdite si pogledat magnetograme. Mislim, da ste bili prisotni na tej seji. Če ne, si poglejte. Štiri neznanke. Edino, kar je znano, je znesek, ki je določen glede odvetnika. Vse ostalo ne. Štiri neznanke. In govorimo o tem, na kakšen način je bil znesek določen, kajti tudi pri obrazložitvi posameznih glasov smo ugotovili, da bomo videli, kaj ta ukrep prinaša. Še nismo ravno sigurni v to, kaj bo prinesel. Nikar ne govorite, da bodo lahko odvetniki še vedno opravljali vse storitve tako, kot so, ker če za to ne bodo imeli sredstev, pač tega ne bodo mogli opravljati. To enostavno ni res. Da še izkoristim, ker če je bila prej postopkovna izkoriščena, spoštovana kolegica, ne vem, s čim sem vas žalila. Ali s tem, da bi morali obravnavati oba zakona? To enostavno ni žalitev. Veste, oba zakona, če bi mi danes podprli, bi gotovo bili bližje kaki boljši rešitvi. Sicer pa posledice bodo tako vidne in jih bodo čutili – seveda ne vi in tudi ne jaz, ampak predvsem tisti, ki so danes socialno ogroženi.
Jaz bi vas prosil, da postopkovnih in replik ne uporabljate za razpravo. Itak bom spet dal možnost prijave za razpravo in je vse te zadeve možno opraviti znotraj te razprave. Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati. Da [[..]] Besedo dajem državni sekretarki z Ministrstva za pravosodje gospe Tini Brecelj.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz ne bom povedala nič novega. Pa vendar ocenjujem, da je treba določene stvari še enkrat slišati. Vse to je bilo povedano in pojasnjeno na matičnem odboru, za katerega vas je veliko povedalo, kako dolgo je trajal in kako izčrpna je bila debata. Tako da res ni nič novega, pa vendar, da bo stvar povsem jasna. Že sedaj se za tako imenovane BPP in ex offo storitve plačuje polovico manj. Torej taka ureditev je v veljavi že sedaj v skladu z Zakonom o odvetniški tarifi. Novela, ki je pred vami, ne prinaša nič novega. Mi samo urejamo situacijo, ki bo nastala, ko bo uveljavljena nova odvetniška tarifa, ki, kot je bilo tudi že povedano, prehaja na star sistem, po katerem se vrednoti vsako odvetnikovo opravilo posebej, torej na ta tako imenovani točkovni sistem, kar posledično pomeni, da v večini postopkov bodo odvetnikove storitve dražje. Zato z novelo, ki je pred vami, nameravamo oziroma želimo vsaj tam, kjer se odvetniške storitve plačujejo iz proračuna, ohraniti nivo, torej ohraniti stroške na ravni, kot jih imamo sedaj. To bi res rada. Že sedaj je torej odvetnik, ko si storitev najde na trgu ali pa takrat, ko mu jo plača država oziroma nudi država, drugače nagrajen. Toliko glede tega. Glede pripombe ali pa mnenja poslanca Möderndorferja, da se tarifa tlači v zakon, če povzamem njegove besede, bi spet rada rekla to, kar sem uvodoma že opozorila, Ustavno sodišče je v svoji odločbi že leta 2009 povedalo, da država lahko tarifo ureja tudi v zakonu, če gre za zaščito javnega interesa. Še v zvezi s poslancem Möderndorferjem in stališčem, da je večina stroškov BPP namenjena predujmom za stečaje in da to po njegovem v BPP ne sodi, in tudi zaradi tega ne gre nižati odvetniške tarife. Torej en del odgovora na te njegove navedbe je to, kot sem rekla, da že sedaj po veljavni ureditvi je tarifa za BPP in ex offo za polovico nižja polovico nižja. K lastnemu delu njegovega odgovora pa bi šle besede, da hkrati na Ministrstvu za pravosodje nižamo tudi predujme za stečaje. Večkrat je bilo izpostavljeno, da ni bilo dogovora z Odvetniško zbornico Slovenije. Poglejte, jaz sem na odboru poskušala zelo izčrpno pojasniti, potem sem nekako dobila očitek, da sem že predolga, pa očitno nisem bila dovolj. Mi smo torej z Odvetniško zbornico usklajevali od oktobra 2013 dalje. Ves ta čas se je usklajevala tarifa, ves ta čas je bilo v zraku, da ko bo govora o BPP in ex offo zastopanju bo treba iti na nižje zneske. To ni bilo nič presenetljivega, nič novega. Ves čas so pogajanja tekla v tej smeri. Ni pa najbrž nič presenetljivega, da soglasje glede višine odstotka ni bilo doseženo. Tukaj pa se najbrž ne gre preveč čuditi. Poslanec Grims, če sem pravilno povzela, pravi, da večina odvetnikov ne bo želela delati BPP in zastopanj po uradni dolžnosti ali pa, da bodo delali slabše. Tukaj spet gre moj odgovor, da že sedanja ureditev iz leta 2007, 2008, tarifa za BPP in ex offo je torej polovična, in kot sem že omenila, je tako ureditev predlagalo oziroma potrdilo tudi Ustavno sodišče v odločbi iz leta 2009. Posebej sem bila presenečena nad navedbami, da je to 50-odstotno znižanje določeno kar tako ad hoc. Spet se bom vrnila na matični odbor in rekla, tam je bilo pojasnjeno, to je mislim da povzela tudi gospa Kotnik Poropat, mi smo šli gledat, ko rečem mi, imam v mislih Ministrstvo za pravosodje, konkretne spise konkretnega sodišča, pripravili izračun odvetniških stroškov po veljavni ureditvi in izračun po novi tarifi, in ugotovili, kakšno bo odstopanje, in na podlagi tega smo predlagali odstotek znižanja. Ti primeri so bili na odboru tudi konkretno predstavljeni, so tudi del vladnega gradiva, hkrati pa smo vam vsem poslancem poslali tudi obsežno gradivo, kjer so vsi ti primeri navedeni. Gre za konkretne izračune konkretnih postopkov. Točno je napisano, koliko obravnav, koliko vlog, koliko ur dela. Tukaj me presenečajo te navedbe, da gre za ad hoc ali pa kar tako neko na prst odmero. Kaj bi še rada rekla? No, mogoče za konec še to, čeprav to ni tema današnje seje, pa vendarle. Brezplačna pravna pomoč, da tu ne bo kakšne dileme ali pa ostalo v zraku, če lahko tako rečem, ne ukinja se brezplačna pravna pomoč, tako nekako je bilo slišati. Mi z novelo, ki bo na naslednji seji obravnavana, upam, samo spreminjamo, prvi pravni nasvet prelivamo v pravno svetovanje. Pod istimi pogoji bo državljanom omogočena večja in bolj kvalitetna storitev. To samo tako na hitro, ker ne bom danes konkretno o rešitvah BPP. Hkrati pa, to bom še tudi rekla v zvezi z BPP, kar je bilo v razpravi izpostavljeno,državljanom olajšujemo dostop do brezplačne pravne pomoči tudi s tem, ko bodo obrazci enostavnejši, ko bo bistveno manj podatkov, ki jih boš dolžan predložiti, ker bo večino teh podatkov po novem služba za BPP pridobivala po uradni dolžnosti z dostopom do tako imenovanega portala e-sociala. Torej toliko o BPP. Bo še hitreje dostopna in ničesar se ne ukinja, samo oblika se spreminja in se nudi več za isto ceno, če takole poenostavljeno rečem. Upam, da sem na večino tistega, kar je bilo izpostavljeno, odgovorila. Še ko sem govorila o pogajanjih z odvetniki, rekla sem od oktobra 2013 pa vse do danes veliko sestankov, tarifa, pogovarjali smo se posebej tudi o noveli, pogovarjali smo se tudi o tem, kaj bi bili odvetniki pripravljeni državljanom ponuditi, ali v obliki neke zaveze ali v obliki večjega števila pro bono dni. Torej naši pogovori so bili vsebinski na več nivojih, stroškovni pa tudi drugače, kako bi se odvetništvo še lahko spremenilo in njihove storitve nadgradile. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Najprej ima besedo gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Nekaj stvari je, državna sekretarka, ki jih bo treba razčistiti. Do takih nesporazumov ali pa bolj glasnih razlag prihaja predvsem takrat, kadar si ministrstvo zaželi, da gre kakšna stvar po skrajšanem postopku, ker potem ni časa za resno debato. Obžalujem pa, da minister ni prišel niti na odbor niti danes sem, ker bi ga bistveno bolj direktno in lažje vprašal, kot da danes vi v njegovem imenu govorite, takrat za določena dejanja, ki jih je sam izrekel. Pa greva po vrsti. Minister je bil najprej presrečen in vesel, ker je njegov predhodnik podpisal, kar seveda njemu ne bi bilo treba, ker bi ga potem njegova žena okregala, tako nekako približno je izjavil oziroma bi bila verjetno jezna. Predvsem je verjetno metaforično mislil, glede na to, da je njegova žena odvetnica in v tem primeru stojita na dveh različnih bregovih. Ampak če je res tako, zakaj je potem, ker Ministrstvo za finance ni moglo uskladiti proračuna in je dalo rdečo luč in je bilo treba še znižati stroške – zakaj je pa potem šel z nižjo vrednostjo, kot je bila prvotna narejena? V tem je ta razlika. Druga stvar, ki se mi zdi zelo pomembna, ki ste jo danes izjavili, tarifa v zakonu ali ne, in se sklicujete na razlago Ustavnega sodišča, ki pravi, da lahko, sami ste povedali, lahko, če je v javnem interesu. Zdaj pa vi meni, državna sekretarka, razložite eno stvar. Zakaj v tej državi, kjer sistemsko vse urejamo, določene tarife, ki so v javnem interesu, spravljamo v podzakonski akt, druge pa, ki so v javnem interesu, pa spravljamo v zakon? Kakšne prav pametne obrazložitve niste dali in zato seveda je vprašanje še vedno na mestu. Zakaj v isti državi urejamo tarife na več različnih načinov? Hočem imeti argument, s katerim me boste pomirili, da v zakon, v primeru za odvetnike, lahko tarifa gre, za vse ostale tarife pa ni treba, da gre v zakon. In odgovorite mi, to vprašanje sem vam postavil, pa tega odgovora nisem dobil na odboru, pa ga bom še enkrat postavil – kaj bi naredili v primeru inflacije? Ali bi hodili vsak mesec spreminjat zakon ali kako? Imamo resen problem, zato je smiselno, da to ne gre v zakon. Verjetno res v Državnem zboru ne bomo spreminjali kar naprej pa se ukvarjali samo s tarifami. To je stvar, ki je materija izvršne oblasti in jo minister lahko sam odredi. Seveda za to obstajajo tudi postopki in na vladi potrdi svoj predlog oziroma spremembo, ki je strokovna, utemeljena in argumentirana. Za razliko od državnega zbora vlada prihaja ne samo kot politični predstavnik v državni zbor, ampak tudi v imenu strokovne odločitve. To je razlika, ki daje tudi to težo organu, zakaj bi lahko to ne bilo v zakonu. Potem tretja stvar, ki je za mene zelo pomembna, je pa predvsem to, da še vedno nimam odgovora, zakaj bi naredili novelo BPP in ne bi istočasno obravnavali tudi tarife. Zakaj moramo tarifo prej obravnavati, potem kasneje bomo pa novelo, ne vem kdaj, ko bo pač čas za to, ko bo postopek in verjetno bo po rednem postopku in boste prišli v Državni zbor s tem predlogom enkrat drugo leto, če bo prišel seveda na vrsto. Ne vem, zakaj tega ne moremo istočasno Zato absolutno podpiram predlog amandmaja, ki je bil podan, da skupaj z novelo začne veljati ta tarifa. Do takrat pa ni potrebe. Zakaj? Takrat bomo tudi videli, kaj paše in kaj ne paše v samo storitev. Če seveda prav razmišljam. Če pa narobe razmišljam, bo pa že enkrat čas, da tudi minister pove, kaj je edino zveličavno in pravilno in prav, da se tukaj tako odločimo v Državnem zboru. Poleg tega pa, državna sekretarka, zelo suvereno ste nastopili in povedali določene stvari, vendar če bomo pa prebrali magnetogram in stališča Odvetniške zbornice, jih pa niste izpodbili. In to mene v resnici moti. In če ste me pozorno poslušali na začetku, moram reči, da je vaš predlog bil zelo všečen. Ko je prišel na mizo, sem ga tudi na Kolegiju podprl, ker sem smatral, da gre za rutinsko zadevo. Šele na odboru se je izkazalo, da je pa zadeva neusklajena. In to se vam, berem gospoda Romana Završka, še enkrat, vam ga verjetno ni treba prebrati, saj ste bili na istem odboru, ampak problem imava, ker polovice poslancev ni bilo na odboru. Zato ponavljam te besede. In zelo jasno pove, kaj so oni predlagali. In predlagali so tudi, kdaj in kako, na kakšen način naj se stvar spreminja. Predstavniki Odvetniške zbornice so zelo jasno povedali: najprej novela, potem pa tarifa. Pri vas pravite ne. Najprej tarifa, potem pa novela. Govorim o noveli BPP, da se bomo razumeli. Kaj paše, ali bomo kaj spremenili? V tem kontekstu. Ker sem bil zelo jasen, ko sem rekel, da sam menim, da stečaji pravnih in fizičnih oseb v resnici niso materija BPP. In to so tudi povedali na Odvetniški zbornici. Na to čakamo odgovore. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa za besedo. Jaz sicer verjamem, da je državna sekretarka v neprijetni poziciji, ker mora zagovarjati nekaj, kar bi sicer bi bilo prav, da bi bil tukaj minister. Pa vendar je prav, da jasno povemo vsem tukaj v dvorani in tistim, ki nas spremljajo. Katere evidence ste jemali pri izračunih? Enotnih evidenc Vrhovnega sodišča gotovo ne. Je tako? In to vam je tudi zbornica oporekala. Prav tako niste jemali evidenc okrajnih sodišč. Je tako? Jemali ste pa evidenco enega sodišča, in to je Okrožnega sodišča v Ljubljani. Preprosto zakaj? Če drugi niso tega videli, bom povedala jaz. Zato, ker vsi natančno dobro vemo, da se Okrožno sodišče v Ljubljani ukvarja tudi s primeri, kjer je nekako višja raven vrednosti sporov. In seveda je potem ta priliv nekoliko drugačen. Na drugi strani pa imamo okrajna sodišča, kjer imajo postopke z izredno nizko vrednostjo. Zato sem poudarjala, da je nujno, da se na tem zakonu in še tistem drugem naredijo sistemski koraki. Vendar ne na ta način. Ne na ta način. Izračun ste pač naredili tako, kot ste si ga sami želeli. Seveda verjamem, da ste morda sledili tudi temu, da imamo v Sloveniji nekatere odvetniške hiše, ki se bogatijo ne samo na račun državljank in državljanov, ampak tudi države same. So eni izmed najbogatejših Slovencev. Seveda je to problem. Vendar pa s tem nikakor ne spreminjamo tistega osnovnega problema, da na drugi strani boste s takim ukrepom, kar minus 50, tako malo počez, vplivali na delo odvetniških, jaz bom rekla ne hiš, ampak boljposameznikov, ki jim ta znesek več ne bo omogočal nemotenega poslovanja. Na to so opozarjali in tudi zapisali oziroma povedali, da jih nihče v tej državi ne bo mogel prisiliti, da počnejo nekaj, kar ne pokriva niti osnovnih stroškov. In to je res. In to je problem, o katerem govorimo. Zato se mi zdi, da je to ad hoc rešitev. Kajti lahko bi pridobili centralne evidence, pogledali dejansko in potem tudi ocenili, na kakšen način se teh sprememb lotiti in posegati v zakon tako, da ne bodo prikrajšani državljani. Kajti s tem bomo najprej prikrajšali njih. Seveda pa ne bomo nič naredili na področju odvetniških storitev tam, kjer denarci dobesedno skupaj kar letijo.
Želi še kdo razpravljati? Besedo dajem državni sekretarki na Ministrstvu za pravosodje gospe Tini Brecelj.
Še nekaj odgovorov sem dolžna. Zakaj tarifa v Zakonu o odvetništvu? Tukaj je treba še enkrat reči, da s to novelo mi ne določamo tarife. Tarifo je Odvetniška zbornica sprejela na skupščini 23. 9. letos. Mi z novelo določamo le odstotek, ki se plača v primeru BPP in ex offo zastopanja. Višina točke, število točk za posamezna dejanja, vse to je določeno v tarifi. Torej še enkrat, v noveli le odstotek za BPP in ex offo primere. Res je, se strinjam, lahko bi tudi zbornica sama v tarifi določila nižje tarifiranje za BPP in ex offo, vendar tega ni storila. Tako da še enkrat, tukaj samo odstotek, vse ostalo, kar se tiče odvetniških storitev, je zapisano v tarifi, ki bo šla v objavo v kratkem. Še nekaj je treba reči glede izračunov, kakšna bodo predvidena povišanja oziroma kakšne spremembe bo nova odvetniška tarifa prinesla. Mi nismo gledali nekih centralnih podatkov, mi smo, kot sem rekla, šli točno izračunavat, gledat stroškovnike izpisov in delat konkretne izračune. Nimamo pa to samo za Okrožno sodišče v Ljubljani, ampak recimo tudi za Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu, ki piše, tukaj imam, bom kar konkretno povedala, dva pravdna postopka. V enem, zdaj ne bom tukaj vseh parametrov navajala, lahko vam potem dokument tudi dam. Skratka, jasno je izračunano in zapisano, da v primeru, če se v predlagano znižanje ne gre, bi v enem pravdnem postopku po novem odvetnik dobil celo 201 % več v primeru BPP zastopanja, v drugem primeru recimo 59 % več, če ne gremo v znižanje. In ker so večinoma ti odstotki takšni, ki upravičujejo 50-odstotno znižanje, smo se za znižanje na tej ravni odločili. Želim povedati to, ne samo Ljubljana, podobne izračune pošiljajo tudi druga sodišča. Zato smo v to spremembo, kot sem rekla, šli po nujnem postopku in zato je toliko potrebna. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O GRADITVI OBJEKTOV PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila poslanka mag. Mirjam Bon Klanjšček. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Igorju Zorčiču za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Hvala za besedo. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 3. seji dne 26. 11. 2014 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila poslanka mag. Mirjam Bon Klanjšček. Na seji so sodelovali predstavniki Vlade, Državnega sveta, predstavnica Zakonodajno-pravne službe, katerih mnenja do predlaganega zakona o dopolnitvah ZGO so bila odklonilna. Stališče Vlade je bilo odklonilno z obrazložitvijo, da takšen predlog predstavlja protiustavno poseganje v pravice stranskih udeležencev v postopku izdajanja gradbenega dovoljenja. Enako se je mnenju oziroma stališču Vlade pridružila predstavnica ZPS, ki je obrazložila njihovo pisno mnenje. Predstavnik Državnega sveta Jernej Verbič je poudaril, da tudi v Državnem svetu predloga zakona ne podpirajo in se pridružujejo mnenju Vlade, da je treba problematiko podvajanja procesnih dejanj, pravic stranskih udeležencev, posledično pa tudi problem dolgotrajnih postopkov pridobivanja gradbenega dovoljenja urediti sistemsko. Amandmaji k predlogu zakona niso bili vloženi. Na seji odbora pa je bil sprejet s 16 glasovi "za" in nobenim "proti" naslednji sklep: Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Besedo dajem predlagateljici predloga zakona mag. Mirjam Bon Klanjšček za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa.
Hvala lepa. Spoštovani! Krajevna skupnost Ankaran je leta 2009 na Ustavno sodišče dala pobudo za presojo odlokov Mestne občine Koper, ki so urejali gradnjo apartmajskih naselij Ankaran hrib in Oltra. Ustavno sodišče je takoj po vložitvi pobude zadržalo izvrševanje omenjenih občinskih prostorskih aktov in izvrševanje gradbenih del. Kasneje pa se je v skladu s svojimi pristojnostmi odločilo, da ne bo presojalo zgolj občinskih prostorskih aktov, temveč tudi Zakon o graditvi objektov v delu, kjer ta določa stranke v postopku izdaje gradbenega dovoljenja. Problem pa je nastal, ker je bil omenjeni ankaranski primer prelomen še za številne druge primere naložb v Sloveniji, kjer so pri izdaji gradbenih dovoljenj stranke v postopku zgolj investitorji. Ustavno sodišče je namreč za postopek izdaje gradbenega dovoljenja vpeljalo enaka pravila glede položaja strank in stranskih udeležencev, kot to določa Zakon o splošnem upravnem postopku. To pa po naši oceni predstavlja težavo, saj vpliva na dolgotrajnost teh postopkov ter preobremenjenost vseh stopenj odločanja. Tako postopek izdajanja okoljevarstvenega soglasja kot tudi gradbenega dovoljenja sta samostojna upravna postopka, kar pomeni tudi obveznost upoštevanja vseh procesnih dejanj, vključno s pravicami stranskih udeležencev, in to poudarjam, v obeh postopkih. Bolj preprosto povedano, ene ali iste osebe se lahko pojavljajo v obeh postopkih, in to s podobnimi ali različnimi zahtevami, saj je pri nekaterih stranskih udeležencih glavni cilj sodelovanja le nasprotovanje projektu po načelu "ne pred mojim pragom". Predlagatelji želimo opozoriti, da so predlagane rešitve namenjene predvsem večjim projektom tako državnega kot lokalnega pomena, kjer se pričakujejo škodljivi vplivi za okolje in kjer je potrebna presoja vplivov na okolje s strožjimi in zahtevnejšimi zahtevami. Pričakujemo pa lahko tudi, da bo javnost večkrat nasprotovala tovrstnim projektom. Zato je temeljni cilj predlaganih sprememb zakona časovno skrajšanje postopka za izdajo gradbenega dovoljenja, in sicer na način, da se v postopku izdajanja gradbenega dovoljenja onemogoči sodelovanje posameznikov in drugih oseb kot stranskih udeležencev, če so ali bi lahko sodelovali v postopku izdaje okoljevarstvenega soglasja ali okoljevarstvenega dovoljenja. Analiza, ki jo je opravila Svetovna banka in je presojala vpliv okoljske in prostorske zakonodaje na poslovanje malih in srednje velikih podjetij, pokaže, da mora pri nas investitor za pridobitev gradbenega dovoljenja opraviti 10 postopkov, ki v povprečju trajajo 189 dni, v Nemčiji pa je za pridobitev gradbenega dovoljenja potrebno opraviti 9 postopkov, v povprečju pa je dovoljenje izdano v 97 dneh. Na Danskem je povprečna doba izdaje gradbenega dovoljenja 67 dni, na Finskem pa le 66 dni. Ker se zavedamo, da predlagana rešitev predstavlja eno od možnosti skrajšanja postopkov in da Vlada načrtuje prenovo gradbene zakonodaje, smo predlagatelji prisluhnili tudi stališču Vlade oziroma pristojne resorne ministrice, ki se dodobra zaveda omenjene problematike. Ministrica je v pogovorih izrazila razumevanje za doseganje cilja, ki mu predlagatelji sledimo. Glede na vsebino pogovorov in izmenjana stališča, smo se predlagatelji odločili, da pri predlogu zakona ne bomo vztrajali. Smo se pa v pogovorih zavezali, da bomo aktivno sodelovali pri oblikovanju ustreznih rešitev znotraj sistemskih sprememb zakonodaje, ki jih bo pripravljalo pristojno ministrstvo. Hvala lepa.
Za predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavnici Vlade gospe Lidiji Stebernak, državni sekretarki na Ministrstvu za okolje in prostor.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora, poslanke in poslanci! Poslanka mag. Mirjam Bon Klanjšček je na podlagi 142. člena Poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku vložila Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov. Temeljni cilj predlaganih sprememb zakona je časovno skrajšanje postopka za izdajo gradbenega dovoljenja, in sicer na način, da se v postopku izdajanja gradbenega dovoljenja onemogoči sodelovanje posameznikov in drugih oseb kot stranskih udeležencev, če so ali bi lahko sodelovali v postopku izdaje okoljevarstvenega soglasja ali okoljevarstvenega dovoljenja. Vlada glede predlaganega zakona izraža odklonilno mnenje in nasprotuje predlaganim spremembam zakona o graditvi objektov. To utemeljuje s protiustavnim poseganjem v pravice stranskih udeležencev v postopku izdaje gradbenega dovoljenja. Vsebinska presoja v okoljevarstvenih postopkih in v postopku gradbenega dovoljenja je namreč različna. Zato bi lahko imeli stranski udeleženci, ki so se ali ki bi se lahko udeleževali postopka izdaje okoljevarstvenega soglasja oziroma dovoljenja v postopku izdaje gradbenega dovoljenja, povsem drugačne ugovore. Na primer iz naslova upoštevanja določb prostorskih aktov, kot so jih upravičeni predstaviti v okoljevarstvenih postopkih. S takšno izključitvijo bi bila tem osebam v postopku izdaje gradbenega dovoljenja dejansko odvzeta vsakršna možnost učinkovitega varovanja njihovih pravnih koristi in bi zato pomenila izvotlitev pravice iz 22. člena Ustave. Vlada se sicer zaveda problematike podvajanja procesnih dejanj in pravic stranskih udeležencev, ki izvirajo iz veljavnega normativnega sistema, v katerem se okoljevarstveno soglasje oziroma okoljevarstveno dovoljenje in gradbeno dovoljenje izvajajo v ločenih, samostojnih upravnih postopkih, vendar je mnenja, da je treba k reševanju te problematike pristopiti sistemsko in ne parcialno, upoštevajoč ustavnopravne okvire. Prav iz tega razloga načrtujemo prenovo zakonodaje v smeri celovite integracije opisanih postopkov v enovit upravni postopek, ki bi se zaključil s celovito odločitvijo in v katerem se zaradi načrtovane integracije predpisana procesna dejanja, zahteve in pravice stranskih udeležencev, vključno s pravnimi sredstvi, ne bi več podajala. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina SMC, zanjo gospod Danilo Anton Ranc.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci in spoštovana predstavnica ministrstva! Predlog omenjenega zakona se osredotoča na dopolnitev oziroma spremembo 62. člena Zakona o graditvi objektov, ki opredeljuje stranke v postopku izdaje gradbenega dovoljenja. Temeljni namen tega predlagatelja, ki izhaja iz Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov, je preprečiti podvajanje postopkov in sodelovanja posameznikov in drugih oseb kot stranskih udeležencev v postopkih presoje vplivov na okolje, ki jih imajo posegi v prostor, pri katerih je treba izvesti takšno presojo pred izdajo gradbenega dovoljenja. Postopki izdaji gradbenega dovoljenja bi se naj na tak način skrajšali, omenjena rešitev pa bi naj prispevala tudi k večji gotovosti investitorja v postopku pridobitve gradbenega dovoljenja. Vlada Republike Slovenije, Zakonodajno-pravna služba in Državni svet so k Predlogu zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov podali odklonilno mnenje ter poudarili, da je predlog zakona na nekaterih mestih nedorečen, pomanjkljiv, na nekaterih mestih pa bi bile njegove odločbe celo v nasprotju z ustavo Republike Slovenije. Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov sicer pravilno ugotavlja, da je omenjeni zakon potreben prenove in poenostavitve postopka, kljub temu pa se tako pomembnega zakona, kot je Zakon o graditvi objektov, loteva zelo partikularno. Spremembe, ki jih navaja, bi bile sicer zelo dobrodošle ob njihovi vključitvi v širše in celovitejše preoblikovanje samega postopka zakona. Te bi se naj sistemsko in ciljno osredotočale tudi na druge vidike reševanja problematike, kot so na primer delitev pristojnosti za odločanje oziroma dileme okrog prenosa pristojnosti za izdajo gradbenih dovoljenj na lokalno raven, odprava različnih administrativnih ovir in bremen, procesni časovni vidiki sprejemanja upravnih odločb na področju gradnje objektov, potem vertikalno in horizontalno povezovanje inštitucij pri izdaji gradbenih dovoljenj in pa integracija registrov in podatkovnih baz na področju okolja in prostora. Na žalost pa ti našteti vidiki v Predlogu zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov v veliki meri niso bili upoštevani in so še nedorečeni. Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov zaradi različnih vsebinskih pomanjkljivosti in neustreznega sistemskega pristopa ne predstavlja celovite rešitve. Seveda pa je na drugi strani tudi zelo spodbudno, da se stvari začnejo premikati in da raste zavedanje, da je določene zadeve na področju graditve objektov treba korenito spremeniti. Omenjena problematika ima namreč neposredne negativne učinke na več ključnih razvojnih področjih, njeno reševanje pa bi v tem mandatu predstavljalo eno izmed pomembnejših zavez na področju okolja in prostora. Kot je bilo omenjeno, je Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično telo ta predlog zavrnil. Iz navedenih razlogov je ta predlog zavrnila tudi Poslanska skupina SMC. Seveda se pa v Poslanski skupini stranke Mira Cerarja v celoti zavedamo, da so postopki pridobivanja gradbenih dovoljenj zelo dolgotrajni. Sam prihajam s Koroške, kjer čez mejo dobiš gradbeno dovoljenje za bivalni objekt v roku sedmih dni, tako da tudi mi v celoti podpiramo to pobudo in si bomo prizadevali, da bo v okviru Ministrstva za okolje in prostor v najkrajšem možnem času sprejeta celovita zakonska rešitev, ki bo omogočala skrajšanje teh postopkov tako za fizične osebe kot tudi za gospodarske družbe. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Danijel Krivec.
Spoštovani predsednik, predstavnica ministrstva, kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki ne podpiramo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov. V tem primeru se pridružujemo negativnemu mnenju Vlade in Zakonodajno-pravne službe in njunemu stališču, da je treba problematiko podvajanja procesnih dejanj in pravic stranskih udeležencev ter s tem posledično probleme dolgotrajnih postopkov pridobivanja gradbenega dovoljenja sistemsko urediti in ne zgolj s parcialnimi rešitvami. V povezavi z obsežnostjo problematike in izhodišči normativnih sprememb na področju urejanja prostora in graditve objektov, ki jih je potrdila že prejšnja vlada v letu 2014, ter programom dela Direktorata za prostor Ministrstva za okolje in prostor v letih 2014, 2015 pa pričakujem od sedanje vlade, da določi rok za predložitev celovite prenovljene zakonodaje na področju urejanja prostora in graditve objektov, in tudi prevzame odgovornost, če v predpisanem roku ne doseže zastavljenih ciljev. Po našem mnenju bi moral investitor ob vložitvi zahteve za izdajo gradbenega dovoljenja dobiti seznam vseh zahtevanih dokumentov in soglasij, ki jih potrebuje v tem postopku. Z dnem predložitve popolne vloge bi moral začeti teči rok za izdajo gradbenega dovoljenja, s čimer bi se zagotovila večja gotovost in tudi pravna varnost investitorja. Predlagana rešitev sicer predstavlja eno od možnosti skrajšanja postopkov, vendar gre za dva samostojna upravna postopka. Okoljevarstveno soglasje oziroma ta postopek je namenjen temu, da se ugotavlja presoja vplivov na okolje. V postopku izdaje gradbenega dovoljenja pa stranski udeleženci uveljavljajo popolnoma druge pravice. Če teh stranskih udeležencev, ki sodelujejo že pri postopku presoje vplivov na okolje ne bi upoštevali tudi v postopku pridobitve gradbenega dovoljenja, bi s tem onemogočili uresničevanje njihovih z ustavo zagotovljenih pravic. Kot rečeno, novela zakona posega v ustavno zagotovljene pravice, zato mi te novele zakona ne podpiramo.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovana predstavnica ministrstva, spoštovani kolegi in kolegice! Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo podprli sklep, da Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov ni primeren za nadaljnjo obravnavo. S tem se pridružujemo mnenjem Vlade, Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, Državnega sveta in konec koncev tudi same predlagateljice, da predlog ne ponuja primernih rešitev. Rešitve, ki jih vsebuje predlog, namreč določajo, da v postopku za izdajo gradbenega dovoljenja osebe, ki so ali bi lahko sodelovale kot stranski udeleženci v postopkih za izdajo okoljevarstvenega soglasja oziroma dovoljenja, ne bi smele sodelovati, če je okoljevarstveno soglasje oziroma dovoljenje pogoj za izdajo gradbenega dovoljenja. V postopku presoje vplivov na okolje se torej ne morejo učinkovito varovati pravne koristi, ki so povezane z dopustnostjo gradnje in v postopku izdaje gradbenega dovoljenja ne morejo učinkovito varovati pravne koristi, ki so povezane z varstvom okolja. Po oceni Zakonodajno-pravne službe in Vlade bi lahko bila predlagana ureditev v neskladju z 22. členom Ustave Republike Slovenije, ki daje vsakomur možnost, da se lahko udeležuje postopka, v katerem se odloča o njegovi koristi ali pravici. Tudi v Poslanski skupini Desus se strinjamo z oceno, da gre s predlaganimi rešitvami za protiustavno poseganje v pravice stranskih udeležencev v postopku izdaje gradbenega dovoljenja. Menimo pa, da je nujno treba problematiko podvajanja procesnih dejanj in pavic stranskih udeležencev in posledično problema dolgotrajnih postopkov pridobivanja gradbenega dovoljenja sistemsko urediti. Tako menijo tudi na pristojnem ministrstvu, saj se te problematike še kako dobro zavedajo. Vlada zato že načrtuje prenovo zakonodaje v smeri celovite integracije predpisanih postopkov in enovit upravni postopek, ki bi se zaključil s celovito odločitvijo in v katerem se zaradi načrtovane integracije predpisana procesna dejanja, zahteve in pravice stranskih udeležencev, vključno s pravnimi sredstvi, ne bi več podvajala. Vlada mora ob tem upoštevati ustavno pravne okvire, da strankam v postopku ne bodo kršene ustavne pravice. Kot sem povedala že na začetku predstavitve stališča, bo poslanska Desus podprla sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Andreja Katič.
Hvala. Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana predstavnica Vlade! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli predlog sklepa matičnega delovnega telesa, po katerem Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Predlog zakona, ki ga je vložila poslanska kolegica Mirjam Bon Klanjšček, pa po naši oceni kljub temu odpira prava vprašanja. Temeljni cilj novele zakona je uvedba takšne rešitve, na podlagi katere bi se časovno skrajšal postopek za izdajo gradbenega dovoljenja ter na ta način prispeval k večji gotovosti investitorja. Rešitev, ki jo predvideva novela zakona, pa bi pomenila, da podvajanje sodelovanja posameznikov in drugih oseb kot stranskih udeležencev v postopkih presoje vplivov na okolje in kasneje v postopku izdaje gradbenega dovoljena ne bi bilo več mogoče. Na prvi pogled se morda takšna rešitev zdi logična in razumna, vendar pa predlagani način kljub vsemu ni pravi. Po mnenju Zakonodajno-pravne službe in tudi na podlagi mnenja Vlade lahko sklenemo, da bi bilo sprejetje takšne rešitve najverjetneje celo v nasprotju z ustavo. Treba je namreč vedeti, da sta postopek izdajanja okoljevarstvenega soglasja oziroma dovoljenja, na eni strani, in postopek izdaje gradbenega dovoljenja, na drugi strani, dva ločena in samostojna upravna postopka. Ob tem velja, da je pogoj za ugoditev zahtevi za izdajo gradbenega dovoljenja predhodno pravnomočno zaključen postopek izdaje okoljevarstvenega soglasja oziroma dovoljenja. Samostojnost omenjenih postopkov pa posledično pomeni, da se morajo pri obeh postopkih upoštevati tudi možnosti uveljavljanja pravic stranskih udeležencev v njih. Pri tem je nujno poudariti, da lahko gre za povsem različna uveljavljanja pravic udeležencev v postopkih. Torej takšnih, ki jih ni mogoče uveljaviti bodisi le v enem ali le v drugem postopku. Zaradi navedenega je treba k tovrstnim spremembam zakonodaje pristopiti bolj premišljeno in sistematično ter pri tem paziti, da se posameznikom ali pravnim osebam ne onemogoča sodelovanje v vseh tistih postopkih, v katerih se odloča o njihovih pravicah ali pravnih koristih, na kar je v eni izmed svojih odločb še posebej opozorilo Ustavno sodišče. Ne glede na navedeno pa je dejstvo, da postopki za izdajo okoljevarstvenih soglasij ter postopki za izdajo gradbenih dovoljen potekajo predolgo. Deloma temu botruje tudi podvajanje procesnih dejanj in pravic stranskih udeležencev v omenjenih postopkih. Vlada se je že pred časom lotila problematike omenjenega podvajanja ter v novembru 2013 sprejela izhodišče normativnih sprememb na področju urejanja prostora in graditve objektov. Izhodišča predvidevajo, da bi se sedaj veljavni postopki integrirali v enovit upravni postopek, kjer do tovrstnih podvajanj ne bi več prihajalo in bi se postopek zaključil s celovito rešitvijo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zato pričakujemo od pristojnega ministrstva oziroma od Vlade, da se intenzivno loti omenjene problematike ter predlaga rešitve, ki bodo bolj primerljive, denimo s sosednjo Avstrijo, kjer tovrstni postopki potekajo hitreje in kjer je tudi način sodelovanja vseh deležnikov v teh postopkih hitrejši in bolj učinkovit. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 3. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 16.40.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je Predlog sklepa o soglasju k Spremembam in dopolnitvam Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi: Državni zbor daje soglasje k Spremembam in dopolnitvam Pravil Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 24. 10. 2014. Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo Državnemu zboru predlaga, da poda soglasje k spremembam in dopolnitvam pravil fundacije. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z današnjega dne, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 8. členu. Obrazložitev glasu? Preden dam besedo za prvo obrazložitev glasu, bom za vsak primer še enkrat prebral tisto, kar sem že včeraj: Obrazložitev glasu ni polemika, naslavljanje, prepričevanje, pozivanje ali postavljanje vprašanj, kar je po namenu predmet razprave, temveč gre za predstavitev vsebinskih razlogov, zaradi katerih bo poslanska skupina ali poslanec glasoval za ali proti predlagani rešitvi. K temu dodajam, da ločimo obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine in obrazložitev glasu v svojem imenu, ki je logično in vsebinsko smiselno, ko in ali če se loči od obrazložitve glasu poslanske skupine. Ne pravim, da ni poslovniško možno. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije –krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Najavljam, da bom spoštoval vaša navodila in Poslovnik Državnega zbora tako kot vedno. Sporočam, da bo Poslanska skupina Nove Slovenije glasovala proti temu amandmaju. Ta amandma dejansko povozi amandma Nove Slovenije, ki je bil sprejet na matičnem delovnem telesu, in to ni prav. Morebiti bo nastala ob eventualnem sprejetju tega amandmaja, ki ga predlagajo koalicijske poslanske skupine, celo ustavna spornost. Mislim, da bi moral Državni zbor dobro razmisliti, preden sprejema ustavno sporne rešitve. Mi bomo glasovali proti. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev glasu? Da. V imenu Poslanske skupine SMC ima besedo gospa Janja Sluga.
V Poslanski skupini SMC bomo seveda glasovali za amandma. Glasovali bomo tudi za novelo. S predlaganim zakonom se podaljšuje rok za uskladitev spornih statusov zavarovancev. To bo pripomoglo k ohranitvi njihove dejavnosti, pripomoglo bo k ohranjanju delovnih mest, ki temeljijo na teh espejih, zagotovilo bo odpravo posledic, ki so nastale pri ugotavljanju lastnosti zavarovancev, skladno z izvajanjem določbe 406. člena zakona ZPIZ 2. Pozitivno je tudi, da je omogočeno uživalcem družinske pokojnine, ki so pridobili status študenta za študijsko leto 2014/2015, pa so diplomirali pred iztekom študijskega leta, da se jim pokojnine izplačuje tudi v tem vmesnem času. Zato ta predlog podpiramo. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, predsedujoči! Jaz bom glasoval proti predlaganemu amandmaju iz enega temeljnega razloga, in to je načelo pravičnosti. Kajti vi nazaj vračate, v nasprotju s tem, kar je bilo na odboru sprejeto, in sicer da presečni datum ostane 31. 12. 2012. In s tem ste v neenak položaj potisnili 11 upokojencev, ki so imeli hkrati obrtno dejavnost. Na koncu boste ta zakon bili prisiljeni odpreti čez en mesec – boste videli, da bo tako, in boste šli v to isto spremembo zaradi tega, ker po mnenju nekaterih ustavnih pravnikov je to, kar vi predlagate, ustavno sporno. Ne morete vi nekomu reči, da ne more prejemati svoje pokojnine. In vi sami, tudi v Desusu govorite – pokojnina, pravica iz dela. Potem pa nekaj naredite za to, da bo pokojnina pravica iz dela. Tem upokojencem, ki so imeli hkrati obrtno dejavnost, podjetje, to onemogočate. 11 jih je. 11 jih je še pred datumom 31. 12. 2012. V Novi Sloveniji vam želimo zgolj in samo dobro. Zaradi tega smo mi predlagali že na odboru ta amandma, da se ne bi s to problematiko ukvarjali čez en mesec, dva meseca, tri mesece. Imeli boste ponovno težave, ko vam bo 11 ljudi trkalo na dušo, trkalo na vrata ministrstva, poslanskih skupin in govorilo, da so v krivičnem položaju. Zaradi tega ne pozivam, ampak samo predlagam, da v sebi dobro glasujete proti predlaganemu amandmaju.
Postopkovno bi bila to res obrazložitev glasu, formalistično gledano, vsebinsko pa sprememba besedila ne pomeni kaj veliko. Ampak neodvisno od tega. Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Torej lahko glasujemo o tem amandmaju. Začenjamo z glasovanjem. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 53, proti pa 18. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 8. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ne. Torej lahko preidemo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? V lastnem imenu? Besedo za obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospa Marinka Levičar.
Spoštovani! V svojem imenu bom to novelo zakona podprla, vendar s pridržkom. Tako kot so že omenili kolegi, ni mi všeč, da se ta zakon samo podaljšuje. Že drugič ministrstvo za delo podaljšuje izvajanje tega zakona, in mislim, da bi morali zlasti glede na to, da je na ministrstvu ista ekipa, v tem času že pripraviti sistemsko spremembo, da bi bili vsi upokojenci izenačeni glede zaposlitve preko svojega espeja in dela preko svojega espeja in drugih oblik dela, ki so dovoljene upokojencem. Ta novela zakona je spet nek gasilski manever, vendar ga bom podprla, ker ne vidim v danem trenutku boljše rešitve. Razumem upokojence, ki so res v stiski sedaj zaradi teh omejitev. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? [[Ne.]] Potem prehajamo na glasovanje o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o matični evidence zavarovancem in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 1. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o organu in skladu za reševanje bank po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. 12. 2014, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k 14. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine ima mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Kolegice, kolegi! Če dovolite, bi obrazložil tako 14. kot 15. amandma v enem paketu, ker sta si dosti podobna. Oba amandmaja bo Slovenska demokratska stranka podprla. V Slovenski demokratski stranki smo ugotovili, da je zakon, o katerem bomo sedaj glasovali, izrazito pomanjkljivo napisan, s precej pravnimi prazninami, da pa ključna zadeva, ki notri tudi manjka, je, da pa naj bi bila o tem skladu zadolžitev Banke Slovenije, da tudi obvesti širšo javnost. Mene veseli, da pri razpravi o teh amandmajih v Državnem zboru, da je tako državni sekretar podprl takšen amandma, da mu ni nasprotoval, temu amandmaju tudi kot nosilec tega zakona Banka Slovenije ne nasprotuje in jaz pričakujem tudi od koalicijskih poslank in poslancev, da boste predlagana amandmaja Slovenske demokratske stranke k 14. in k 15. členu podprli. Gre za pomembno zadevo, kajti skozi razpravo smo ugotovili, da ne glede na to, da se ustanavlja sklad bank, ki ga bo upravljala in vodila Banka Slovenije, da tukaj notri posredno lahko govorimo tudi o davkoplačevalskem denarju.
Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SMC ima gospa Maruša Škopac.
Amandmaja Poslanske skupine SDS na 14. in 15. člen Zakona o organu in skladu za reševanje bank nalagata Banki Slovenije, da javno objavi seznam bank, ki so plačale denarna sredstva v sklad, seznam bank, ki svojih deležev niso plačale, in pa seznam bank, ki so bile prejemnice pomoči iz navedenega sklada, kot tudi višina izplačil posamezni banki. Nadalje 15. člen Banki Slovenije nalaga, da objavi seznam bank, ki bodo pozvane k morebitnemu dodatnemu vplačilu sredstev v navedeni sklad. Na tej točki naj poudarim, da se v Poslanski skupini SMC strinjamo s predlogom Poslanske skupine SDS in menimo, da bosta predlagana amandmaja prispevala k večji transparentnosti delovanja sklada za reševanje bank. Zato bomo oba amandmaja tudi podprli.
V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Vesel sem, da smo racionalni in da govorimo o amandmaju k 14. in 15. členu in najavljam podporo amandmaju k 14. členu in 15. Členu. Zadovoljen sem, da so tudi Vlada, Banka Slovenije in celotna koalicija nekako prisluhnili razpravi, predvsem opozicijskih poslank in poslancev, tako na odboru kot tudi danes na plenarki in da vsi razumemo, da sta dejansko ta dva amandmaja en korak k večji preglednosti delovanja slovenskega državnega, na žalost, še vedno državnega bančnega sistema. Tako da naša podpora je tukaj k obema amandmajem zagotovljena. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine SD ima besedo gospod Matjaž Han.
Hvala lepa. Jaz mislim, da bo počasi vendarle v Sloveniji tudi čas, ko bomo nehali reševati, bom rekel te banke, da bodo za te bančne luknje, ki so jih naredili nekateri menedžerji, tudi odgovarjali in da se ne bomo dneve in noči prepirali o milijonu, dveh, treh, kako jih bomo potegnili iz, bom rekel, nekaterih zakonov ali pa iz nekaterih ljudi, ampak da bodo bankirji na nek način vendarle odgovarjali za svoja dejanja. Če bo ta amandma, ki ga je vložil SDS, in me ne zanima, ali je to opozicija ali pozicija, pomagal k večji transparentnosti, potem bomo mi oba amandmaja Socialni demokrati podprli. Bi pa apeliral vendarle na Vlado, na Banko Slovenije, da take zadeve preuredijo, da prej poslušajo, da ne bodo potrebni amandmaji na sami seji, ker se mi zdi to včasih neproduktivno. Če želijo na hitro spreminjati nekatere zakone, potem je tudi treba na hitro spreminjati z nekim premislekom. Mi bomo ta dva amandmaja podprli. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus ima gospod Franc Jurša.
Hvala za besedo, predsednik. Tudi mi bomo k 14. in 15. členu podprli amandmaje, ki jih je predlagala Slovenska demokratska stranka. Upam, da je to nek nov začetek tistega skupnega delovanja, ki ga tolikokrat omenjate. Vsak dober predlog, ki bo prišel z vaše strani, smo pripravljeni verjetno tudi v koaliciji podpreti. Seveda pa mora biti dobronameren. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništvo Alenke Bratušek gospod Jani Möderndorfer.
Hvala, predsednik. Ne vem, kam sem se vam zarotil, ampak dvignil sem pred mojima dvema kolegoma, ampak enostavno vidim, da sem res predaleč od vas. To pač gre skupaj s tem, kakor si majhen, toliko si pač opazen. Ampak me ne glede na to zelo veseli, da se je od včeraj do danes Poslanska skupina SMC v resnici nekaj naučila. Naučila se je tudi danes popoldne, ker danes popoldne sem imel še vtis, da ti amandmaji ne bodo dobili podpore. Bolj pomembno od tega pa se mi zdi, ker je za nas vse skupaj poduk, pred nami je en paket, šopek po skrajšanem postopku, tako da poziv vladi ne velja več, ker je to že v Državnem zboru, ampak poziv koaliciji, da bo te stvari malce spremenila. Tako da, kolega Han, to je bil strel v prazno, je bilo pa dobro povedano. Se strinjam. Bomo podprli ta dva amandmaja in verjamem, da bo s temi amandmaji lažje živeti skupaj z zakonom. Hvala lepa.
Končali smo z obrazložitvami glasu, zato lahko glasujemo o teh dveh amandmajih. Najprej glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 14. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 15. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 14. in 15. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tema členoma vložiti amandmaje. Ne. Potem prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugih obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Predlaganega zakona o organu in skladu za reševanje bank v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli. Ne ga bomo podprli iz več razlogov. Dejstvo je, da tako na razpravi na Odboru za finance kot danes nismo bili zadovoljni z vsemi odgovori, ki so jih posredovali predlagatelji in pa Banka Slovenije. Dejstvo je, da temu predlaganemu zakonu manjka mnenje Evropske centralne banke. Nismo dobili zadovoljivega odgovora, zakaj se ta zakon sprejema po hitrem in po nujnem postopku. Nismo dobili zadovoljivega odgovora na opozorila, da ima ta zakon precej pravnih praznin, da je napisan pomanjkljivo, nismo dobili zadovoljivega odgovora, ali k temu zakonu soglaša ali nasprotuje Združenje bank Slovenije in pa banke. Iz same razprave smo lahko prišli do zaključka, da je dejansko ta zakon eno gašenje požara in da kljub vsemu v Sloveniji bo obstajal nek unikum v primerjavi z drugimi evropskimi državami. Evropska direktiva govori, da se naj bi podobni skladi ustanovili do leta 2016. Imamo primere v Nemčiji, Franciji, na Nizozemskem, ki te sklade rešujejo drugače. Problem, ki ga vidimo, zakaj se mora ta sklad napolniti v treh mesecih. Za primerjavo, Nemčija si je dala rok 8 let. Nemčija bo ta sklad napolnjevala iz dobičkov bank in ključ za vplačilo je tudi bilančna vsota. V Sloveniji se naj bi po tem predlogu zakona izplačevalo iz zajamčenih vlog. Vemo, da v Sloveniji imamo dejansko nacionalizirane vse banke. V zadnjem tednu smo nacionalizirali še Celjsko banko. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je ta zakon po hitrem postopku sprejet zgolj zaradi tega, da se naredi hitri obvod iz proračuna 2015 in da se bo s tem zakonom lahko reševala ena izmed privatnih bank v Sloveniji. Sam viceguverner je povedal, da preden bo ta sklad črpan, da bodo morali lastniki dokapitalizirati banke. In glede na dejstvo, da imamo v Sloveniji nacionalizirane največje banke, se davkoplačevalci še vedno ne bomo izognili sanaciji bank. Ne nasprotujemo takšnemu skladu, nasprotujemo pa takšnemu zakonu po hitrem postopku. Ocenjujemo, da bi bilo bistveno bolje, da bi se k obravnavi tako pomembnega zakona pritegnila širša javnost in da bi si za takšen zakon vzeli več časa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospa Maruša Škopac.
V Poslanski skupini SMC bomo Predlog zakona o organu in skladu za reševanje bank podprli. Podprli ga bomo, ker menimo, da bo zakon zagotovil ustrezne instrumente za učinkovito obravnavanje bank v težavah. Ob tem predlog zakona določa, da se bodo sredstva sklada lahko uporabilo za reševanje bank le v primeru, če za njihovo uporabo obstaja javna korist, presoja tega pa je na strani Banke Slovenije. Pri tem je treba poudariti, da se sredstva sklada ne smejo porabiti za pokrivanje izgub banke, ampak samo za dokapitalizacijo banke, potem ko so bančne bilance že očiščene izgub. Predlog zakona tako predstavlja pomembno zagotovilo, da reševanje morebitnih novih bank v težavah ne bo šlo v breme proračuna Slovenije. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus ima gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa, predsednik. Poslanska skupina Desus bo predlagani zakon podprla, tako kot smo podprli tudi vse amandmaje, upajoč, da bodo banke poslovale dobro ali pa odlično in da ta akumulacija sredstev v tem poolu, v tem bazenu, v tem skladu ne bo potrebna. Če bo pa že potrebna, pa je to boljši način kot pa način, da se sredstva davkoplačevalcev iz proračuna namenjajo za kakršnekoli potrebe po reševanju, sanaciji ali čemerkoli. Še posebej sem vesel, da bo ta zakon dobil veliko podporo, še zlasti glede na dejstvo, da smo praktično družno, soglasno podprli vse opozicijske amandmaje, da bo zadeva še bolj transparentna. Vesel bom, da bo ta zakon, kot rečeno, dobil podporo, upajoč tudi podporo vsaj dela opozicije. Hvala lepa.
Je še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Torej lahko glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 14. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o odvetništvu po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. 12. 2014, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 4.a členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 49. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo glasovanje o amandmaju in drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništva, gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa, predsednik. Tega zakona ne bomo podprli. Ne bomo ga podprli prvič zaradi tega, ker nismo dobili ustreznih odgovorov. Prav tako pa je več kot jasno, da nikoli najprej ne zgradimo hiše, potem pa šele ugotavljamo, ali smo jo zgradili na svoji zemlji ali je nismo, ali je naša ali karkoli že pač je. Tukaj je bil vrstni red zamešan iz enega preprostega razloga, to je tudi eden od razlogov, zakaj minister ni upal priti ne na odbor, ne na parlamentarno razpravo, da bi razložil, zakaj ne bi najprej obravnavali novelo o brezplačni pravni pomoči, definirali, kaj je to, in kasneje tudi določili ustrezno ceno, tako kot bi tudi argumentirano lahko ministrstvu uspelo. To pot seveda gremo v drugo smer. Mislim, da se dela velika škoda. Predvsem se dela škoda zato, ker odpiramo novo prakso, da v resnici lahko delamo, kar želimo. Prav tako pa še enkrat poziv koaliciji, ki se sklicujete na sistemsko urejanje zadev. To je tipičen primer, kako se ne ureja sistemsko. Vendar danes boste za nesistemsko. Jutri me bosta pa spet opozarjali, da ne boste nekaj podprli, ker boste reševali sistemsko. Pa razumi sistemsko, kdor more. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev glasu? V imenu Poslanske skupine SDS ima besedo gospa Anja Bah Žibert.
Hvala za besedo, predsedujoči. Seveda zakona ne moremo podpreti. Ne nazadnje bom z zanimanjem gledala, kako bodo glasovale posamezne poslanske skupine, glede na to, da je gospod Han v eni od razprav povedal, da se je treba nekako zamisliti nad delovanjem vlade, na kakšen način pristopa k predlaganim zakonom po nekih hitrih ad hoc rešitvah, ki potem za seboj pomenijo samo dodatne amandmaje. Zakona enostavno ne moremo v Slovenski demokratski stranki podpreti tudi zato, ker je ustavno sporen. O tem nas je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba in teh spornih določil je mnogo več. Ne nazadnje je problematičen tudi sistem, na kakšen način je prišlo do izračunov. Ti so problem, kajti tako kot je predstavila danes sekretarka, to enostavno ne gre. Vzeli so neke posamezne primere in potem naredili nek pavšal. Niso se pa želeli lotiti evidenc, ki jih ima Vrhovno sodišče. Menim, da bo zadeva problematična in v Slovenski demokratski stranki zato takšnih rešitev ne moremo podpirati.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospa Ksenija Kramar Korenjak.
Hvala lepa. V Poslanski skupini SMC bomo predlog novele podprli. Menimo, da danes razpravljamo in odločamo o noveli, ki se veže predvsem na določitev tarife, torej na določitev odstotka znižanja plačila za storitve, ki jih bo plačala država. Torej ne gre za poseganje v pravico, da državljanom omogočimo dostop do BPP, ampak gre v bistvu za to, da določimo odstotek znižanja, po katerem bo država plačala storitve BPP, ki pa bodo na vsak način zagotavljale nam, državljanom, pravico do pravnega varstva, kar je v skladu s spoštovanjem temeljnih človekovih pravic, kar je v skladu z ustavnimi določili, ki smo jim zavezani. V tej luči bomo predlog novele Zakona o odvetništvu podprli. Opozoriti pa gre tudi na to, da ta novela ne posega v določila zakona o BPP. Hvala lepa. Zakon bomo na vsak način podprli.
Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Potem lahko glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 20. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je obravnava Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o graditvi objektov po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvah zakona o graditvi objektov ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti pa nobeden. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 3. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri.