Spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam z nadaljevanjem 16. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne moremo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Eva Irgl, gospa Suzana Lep Šimenko, gospa Irena Grošelj Košnik, gospa Marija Bačič, mag. Jana Jenko, gospa Andreja Potočnik, gospa Ksenija Korenja Kramar, mag. Lilijana Kozlovič, gospod Marijan Pojbič, dr. Matej Tašner Vatovec, dr. Milan Brglez, gospod Andrej Čuš, gospod Jernej Vrtovec, dr. Franc Trček od 18. ure dalje, gospod Matjaž Hanžek in gospod Jožef Horvat od 13.30 ure dalje, se pravi sedaj. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O PRIJAVI PREBIVALIŠČ. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 21 poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 21 poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja dr. Vinku Gorenaku. Izvolite.
Hvala lepa. Pred nami je Predlog zakona o spremembah Zakona o prijavi prebivališča. Pri tem zakonu moram pa reči tako. Ni čisto navaden zakon. Zakon je nastal bolj kot ne na pobudo državljanov, če smem tako reči, čeprav smo bili potem na moj predlog v poslanski skupini s sopodpisniki tisti, ki smo zakon vložili. Zakaj je zakon vložen? Poglejte, bom zelo poenostavil, tako da nas bodo tudi ljudje razumeli. Namreč, ta zakon je bil prvič ali pa v zadnjem obdobju sprejet leta 2001, doživel je dve spremembi, 2006 in 2007. Leta 2007 je, kot veste, Slovenija dobila evro in leta 2007 smo spreminjali vrsto zakonov, kjer smo kazenske določbe spreminjali. Namreč, več ali manj so vsi zakoni narejeni tako, da je bila kazenska določba v tolarjih, recimo 200 tisoč tolarjev, pač deljena z 239,640, kolikor je bil menjali tečaj za evro takrat. In predpisana je bila neka nova kazen, izražena v obliki evrov. Več ali manj so zakoni temu sledili – menjalnemu tečaju, tukaj in tam so posamezni predpisi, posamezni zakoni bili spremenjeni, tako da so šle kazni za nekaj evrov gor ali dol. Ne glede na to, da je to bila prva Janševa vlada, moram zelo jasno povedati, da je bila pri tem zakonu očitno narejena napaka. Pri tem zakonu je bila očitno narejena napaka. Namreč, zakaj? Zakon je bil spremenjen, tako da so bile kazni podeseterene. Ali drugače povedano; tiste kazni, ki so bile izražene v tolarjih, če jih spremenimo v evro, je bila pripisana zraven ena nič. Po moji oceni gre za napako in to napako je po mojem treba priznati in zgodilo se je – kaj? Poglejte, 200 tisoč tolarjev, namesto da bi bilo spremenjenih v 800 evrov, je bilo spremenjenih v 3 tisoč evrov; en milijon tolarjev bi morali spremeniti v 4 tisoč 180 evrov, spremenjeni so bili v 25 tisoč evrov ali 20 tisoč tolarjev, spremenjenih v 83 evrov, v resnici so bili spremenjeni v tisoč evrov – več kot desetkrat več; ali 100 tisoč tolarjev, namesto da bi jih spremenili v 418 evrov, je bilo spremenjenih v 4 tisoč evrov. Zdaj pa poglejte, kaj se dogaja na terenu. Povedal vam bom en praktičen primer [[…]]Mene je že takrat kot ministra za notranje zadeve opozoril nekdo iz Kranjske Gore, pa moram priznati, da sem potem na to pozabil, smo pa vse poslanske skupine pred kakšnimi štirimi meseci tudi SMC, tudi vsi vi, dobili pismo enega državljana iz Maribora, lastnika nekega malega hotela. Kaj mi je pripovedoval državljan iz Kranjske Gore pred 4 leti? Kaj se mu je zgodilo? On oddaja sobe in ima tam na razpolago ne vem, 10, 20 sob. Receptorka ali tista oseba, ki je spisala prijavnice tako imenovane za policijsko postajo, je namesto mekani č je naredila trdi č. In poglejte, kaj se je zgodilo. Dobila je 4 tisoč evrov kazni, on kot lastnik hotela pa je dobil 25 tisoč evrov kazni. 25 tisoč evrov nekega zaslužka on ustvari v pol leta, torej, če se mu receptorka zmoti dvakrat na leto, je izgubil letni zaslužek in lahko štacuno, če smemo tako reči, zapre. Življenjsko je torej, da mi te kazni [[…]]In s tem zakonom predlagamo – kaj? Predlagamo samo eno stvar: v bistvu črtanje ene nule ali po domače povedano, kazni spravljamo tja, kjer so bile do leta 2007. Pomeni, da smo samo tiste tolarje preračunali v evre in dali to na mizo poslanskim skupinam. Še eno določilo črtamo oziroma spreminjamo tisto, ki pravi, da je za napako receptorja kriv lastnik hotela. Poglejte, to je podobna situacija, kot je bila pred leti v cestnem prometu, ko je voznik tovornjaka, recimo, zapeljal v levo tam, kjer je bilo to prepovedano, pa je bil kaznovan voznik tovornjaka, zraven tega pa še lastnik tovornjaka. To sta dve nelogičnosti. Še kakšna mala sprememba je, jo bom kasneje iz klopi razložil, ampak pričakoval bi, gospe in gospodje, podpor takšnemu zakonu. Vlada je pa proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Andreju Špengi. Izvolite, gospod državni sekretar.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! V Predlogu zakona o spremembah Zakona o prijavi prebivališča predlagatelji predlagajo znižanje glob za prekrške, čemur Vlada ne nasprotuje, saj je v predlogu novega Zakona o prijavi prebivališča, ki je tudi v normativnem programu Vlade za leto 2016, slednje sorazmerno upoštevano in je Vlada tudi sama predlagala znižanje, glede na težo prekrška predlagane globe pa so tako tudi nižje od veljavnih. Kljub temu pa tako občutno znižanje glob, kot jih predvideva Predlog zakona o spremembah Zakona o prijavi prebivališča, je ugotovljeno, da ne bi bistveno dosegel preventivnega učinka zagrožene sankcije ob upoštevanju, da gre za prekrške, katerih sankcije se izrekajo v hitrem postopku, in ob upoštevanju, da je v 8 dneh mogoče poravnati polovico izrečene globe. Torej, predlagana sankcija ne bi dosegla namena; prav nasprotno, število fiktivno prijavljenih prebivališč bi se povečalo. Izrečena globa v predlagani višini namreč ne bi imela preventivnega učinka, saj je nesorazmerna s finančnimi koristi, ki bi ji lahko imel tako stanodajalec oziroma odgovorna oseba pravne osebe kot tudi posameznik zaradi večkratne opustitve prijavno-odjavne obveznosti. Opozoriti pa velja tudi na varnostni vidik, ki ga ima obveznost prijave tujca, ki nima veljavnega dovoljena za prebivanje ali potrdila o prijavi prebivanja pristojne policijske postaje. Po Predlogu zakona o spremembah Zakona o prijavi prebivališča bi se tako lahko stanodajalcu izrekla kazen v višini 450 evrov, odgovorni osebi, torej osebi pravne osebe, fizični osebi oziroma tujcu, ki se ne bi prijavil pristojni policijski postaji, pa zgolj v višini 40 evrov. Veljavna zakonodaja določa, katere podatke stanodajalci poročajo, predpisuje pa tudi, katere karakteristike prenosa podatkov o prijavi hotelskih gostov v elektronski obliki mora izpolnjevati program, ki ga stanodajalec uporablja za prijavo gosta. Slednje je navedeno v prilogi številka 12 Pravilnika o izvrševanju Zakona o prijavi prebivališča. Od pravilnosti vnosa podatkov o gostu v evidenco je tudi namreč uparitev podatkov z bazami iskanih oseb. Tukaj gre za čisti varnostni vidik. V predlogu pa je za točnost podatkov, ki se vpisujejo v evidenco gostov, odgovorna oseba, ki je pooblaščena za evidentiranje podatkov, za vpis v evidenco gostov. V kolikor stanodajalec dokaže, da je storil vse potrebno, da se v evidenco gostov vpisujejo podatki, kot izhaja iz javne listine. Torej, ni razumljiva z vidika dokazljivosti, da je stanodajalec storil vse potrebno, kot se navaja, da se v evidenco gostov vpisujejo podatki, kot izhaja iz javne listine. Dodajamo, da veljavna definicija stanodajalca že vključuje tudi pooblaščeno osebo za evidentiranje v evidenco gostov, saj določa, da se za stanodajalca po tem zakonu šteje tudi pravna oseba ali samostojni podjetnik posameznik, ki opravlja receptorske storitve v imenu ali za račun drugih stanodajalcev. Glede črtanja določbe o neobveznosti prijave začasnega prebivališča za posameznike, ki se kot državljani, ki jim je bil priznan ugovor vesti vojaške dolžnosti zaradi opravljanja nadomestne civilne službe ali drugega predpisanega usposabljanja za zaščito in reševanje nastanijo v objektih organizacij, ki to službo ali usposabljanje izvajajo. Vlada Republike Slovenije pojasnjuje, da je v letu 2003 sicer res prišlo do opustitve izvajanja posameznih sestavin vojaških dolžnosti v miru, vendar pa ni šlo za ponovno ukinitev vseh institutov, saj se lahko v primeru povečanja nevarnosti napada na državo oziroma neposredni vojni nevarnosti, ali ob razglasitvi vojnega ali izrednega stanja po odločitvi Državnega zbora slednja ponovno uvede. Prav tako se nekatera usposabljanja še vedno izvajajo, moram omeniti temeljno vojaško usposabljanje, ki traja 15 tednov, usposabljanje za podčastnike in častnike, pri katerih bivajo te osebe v teh namestitvenih kapacitetah pri Slovenski vojski oziroma Ministrstvu za obrambo. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na prestavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Bojana Muršič ima predstavitev stališča Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlagatelj Poslanska skupina SDS v noveli zakona, ki se nanaša na prijavo prebivališča, predlaga spremembe v 14. členu zakona, ki ureja neobveznost prijave začasnega prebivališča in se nanaša na črtanje alineje, katera govori o priznanju ugovora vesti vojaške dolžnosti. V 15. členu se nanaša na vodenje evidence gostov. Predlaga se sprememba tretjega odstavka omenjenega člena. V tem odstavku se določba nanaša na točnost vpisa podatkov v evidenco gostov. Predlagano je tudi, da se nekatere globe znižajo, ker po mnenju predlagatelja niso sorazmerne. V uvodu predloga novele zakona je navedeno, da je predlagatelje te novele privedlo k spremembam posameznih določb – kaj je privedlo? Predlagatelji so januarja 2016 ugotovili, da so globe v nekaterih določbah nesorazmerne, prav tako pa navajajo, da so leta 2013 v medijih zaznali primer, ko je lastnik nekega hotela napačno vpisal goste, brez šumnikov, in zato prejel globo. Spoštovani predlagatelji leta 2007, ko je Janševa vlada v zakonodajni postopek poslala novelo, s katero je posegla tudi v globe, ni zaznala nesorazmerij; še več. V predlogu je bilo zapisano, citiram: "… 7., spremembe kazenskih določb k predlogu zakona predstavlja uskladitev z zakonom o uvedbi evra, pri čem se na predlog Ministrstva za pravosodja zvišujejo globe, predpisane v razponu. Višina globe je po mnenju predlagatelja določena sorazmerno s težo prekrškov. Prav tako pa smo pri povišanju spodnje meje izhajali iz spomina vrednote, ki sistem varuje. Registracija posameznika na naslovu, kjer dejansko prebiva, je namreč temeljni namen zakona in predstavlja javni interes po točni in po polni evidenci stalno in začasno prijavljenih posameznikov na območju države. Predlog zakona pa odpravlja tudi pomanjkljivosti veljavnega zakona, ki posameznih kršitev oziroma opustitev ravnanja ni sankcioniral, kot na primer opustitev obnove začasnega prebivališča, opustitev prijave začasnega prebivališča s strani tujca." Konec citata. Spoštovani predlagatelji, lahko se z vami strinjamo, da so globe nesorazmerne, ne moremo pa razumeti, da ste to zaznali šele januarja 2016 in da vam je šele sedaj v srce segel dogodek iz leta 2013, torej 3 leta kasneje. Zakonodajalec je leta 2007 ob obravnavi in sprejemu novele, ki je predvidevala tako visoko globo, sledil vladnim argumentom, zakaj so predlagane globe upravičene. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da gre pri tej obravnavi novele predloga zakona le za poceni osebno televizijsko promocijo, to lahko povezujemo z naslednjim. Novela iz leta 2007 z 29 členi, ki je predvidevala tako visoke globe, se je obravnavala po skrajšanem postopku, najverjetneje tudi z željo po čim manjši pozornosti, vsaj, kar se tiče glob. To novelo s 6 členi pa se obravnava po rednem postopku, kar seveda sploh nič ni narobe, je pa zanimivo, da se na zahtevo predlagatelja obravnava na splošni razpravi, verjetno zaradi želje, da se pokaže, kako največja opozicijska stranka je dojemljiva do tega vprašanja. Sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, ne bomo podprli, bomo pa zelo pozorni pri predlogu novele Zakona o prijavi prebivališča, ne le na globe, ampak se bomo poglobili tudi na drugo vsebino členov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo predstavila stališče Poslanske skupine Združena levica. Izvolite.
Spoštovani, predsedujoči, hvala za besedo. Predlog novele Zakona o prijavi prebivališča se nanaša predvsem na višino kazni, ki so določene za prekrške v zvezi s prijavo prebivališča. Problematika na tem področju se je najbolje pokazala ob medijskem poročanju leta 2013, ko je šlo za primer lastnika hotela na Gorenjskem, ki je bil oglobljen s kaznijo 4 tisoč evrov zaradi napačne prijave svojih gostov. V tem primeru ni šlo za to, da svojih gostov ni prijavil; prijavil jih je, vendar v program za prijavo ni vnesel pravilnih šumnikov, saj jih program ni prepoznaval. Ne glede na to mu je bil izdaj nalog v višini 4 tisoč evrov. V Združeni levici se strinjamo, da so globe, ki so določene v tem zakonu, pretirane; določene so namreč v razponu od 400 pa vse do 25 tisoč evrov. Res je, da predlog mogoče ni napisan najbolje ter da se v zvezi z njim pojavlja tudi nekaj pomislekov, a menimo, da to ni razlog za zavrnitev. Vse pomanjkljivosti je mogoče odpraviti tekom postopka, zato bomo v Združeni levici predlog v tej fazi podprli. Kljub temu da se s predlogom strinjamo, pa ne moremo mimo dvoličnosti predlagateljev na eni strani, na drugi strani pa Vlade in posledično najbrž tudi kar cele koalicije. Predlagatelji so v predlogu sami zapisali, da, citiram: "Iz gradiv Državnega zbora, ki so bila priložena noveli zakona iz leta 2007," citiram, "niso razvidni razlogi, ki so zakonodajalca vodili k takšnemu zvišanju glob in tudi na utemeljitev, ali je tako določena višine globe sorazmerna glede na stopnjo prekrška." Konec citata. SDS torej sam sebi očita, da predloga, ki ga je v takratni Janševi vladi sprejel, ni zadosti utemeljil. Pod zakon je podpisan takratni minister Dragutin Mate, pod sklep Vlade pa takratni predsednik Janez Janša, zakon pa je bil sprejet v koaliciji SDS, Nova Slovenija, Slovenska ljudska stranka in Desus. V predlogu zakona je jasno zapisano, da se globe dvigajo na predlog takratnega ministra za pravosodje dr. Lovra Šturma. Piše celo, da naj bi bile določene sorazmerno s težo prekrškov in izhajajoč iz pomena vrednote, ki se s tem varuje. Ta vrednota pa naj bi bil javni interes po točnih podatkih v registru stalnega prebivalstva. Še več! Ko so mediji poročali o birokratski nesmiselnosti v primeru lastnika hotela Vitranc, je bila Janševa vlada še vedno na oblasti. Zakon bi lahko spremenili že takoj naslednji dan, a se je za to odločila šele devet let po sprejetju zakona in kar tri leta po medijskem poročanju. Sedaj, ko je v opoziciji, zakonu, ki so ga sami napisali, rečejo napaka – ampak, zakaj šele po devetih letih? Toliko o odkritosti in dobronamernosti predlagateljev. Na drugi strani pa ni nič boljša Vlada. Vlada namreč ne podpira prav nobenega opozicijskega predloga, pa četudi se strinja z njim. To se zgodi praktično vsakič, ko obravnavamo opozicijski predlog. Argumenti pa so skoraj vedno enaki: Vlada se sicer strinja s predlogom, ampak tudi sama že pripravlja podobne spremembe. To je za Vlado čisto dovolj dober argument, da predlogu odreče podporo. Vedno pa njenemu mnenju potem sledi tudi koalicija. Tudi v Združeni levici smo v tem mandatu predlagali že več rešitev, ki sta jih Vlada in koalicija na hitro zavrnili z argumentom, da predlog sicer podpirajo, ampak da bodo rešitve raje poiskali sami. Teh rešitev, seveda, potem nikoli ne dočakamo. In tudi danes bo očitno tako. Kot že rečeno, v Združeni levici bomo ta predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Ljudmila Novak bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov.
Spoštovani! V Novi Sloveniji smo ministrici za notranje zadeve že v novembru 2015 podali pisno poslansko pobudo za spremembo 23. in 24. člena Zakona o prijavi prebivališča. Razlog je bil povsem enak, kot ga danes z novelo zakona predlaga SDS, zato bomo poslanci Nove Slovenije predlog seveda podprli. Delati napake je človeško; priznati jih in popraviti, pa je modro. Bolje pozno kot nikoli. Zagrožene globe v veljavnem zakonu so nesorazmerno visoke, posebej to velja za tiste kršitve zakona, kjer je za njihovo izvršitev zadostna nizka stopnja odgovornosti kršilcev. Pogosto se namreč dogaja, da se stanodajalcu, ki je samostojni podjetnik, izreče globa v znesku 3 tisoč evrov zgolj zato, ker v obrazec prijave ali odjave gosta ni vpisal vseh zahtevanih podatkov. Neredko tudi zato, ker od gosta takih podatkov niti ni mogel dobiti. Za zgolj administrativno pomanjkljivost tako visoka globa ni niti sorazmerna niti pravična in ne sledi načelu sorazmernosti glede na naravo in stopnjo prekrška. Dejstvo je, da dejavnost stanodajalstva opravljajo povečini manjši gospodarski subjekti ali fizične osebe, ki poslujejo s sorazmerno nizkimi dohodki. Plačilo tako visokih glob pomeni pogosto kar zaprtje njihove dejavnosti. Predvsem pa takšna ureditev zavira gospodarsko pobudo na področju turizma in gostinstva, saj se samostojni podjetniki in fizične osebe zaradi preostre kaznovalne zakonodaje ne odločajo za opravljanje tovrstne dejavnosti, ki pa ima v Sloveniji še vedno v veliki meri neizkoriščen potencial. Navedenim argumentom v celoti pritrjuje tudi Vlada, žal pa, kot smo že vajeni, predlog novele po njenem mnenju kljub temu ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Razlog; Vlada pripravlja svoj predlog novega zakona, v katerem bo ravno tako globe precej znižala. Če je tako, potem v Novi Sloveniji Vladi predlagamo, da razmisli tudi o spremembah zakona v delu, ki govori o prijavi prebivališča velikega števila oseb na istem naslovu. Gre za številne primere, ko je na primer v enostanovanjski hiši začasno prijavljenih tudi po več 10 oseb, največkrat tujcev, ki dejansko na tem naslovu ne živijo in na tak način se lahko v majhnih občinah dobijo tudi volitve, kar se dogaja in imamo primere. Predlagamo tudi, da razmisli o razlogih in postopku enostranske odjave prebivališča s strani lastnika stanovanja, namreč tako odjavljene osebe ostanejo brez pravic, njihovo prebivališče formalnopravno postanejo centri za socialno delo. Sicer pa Vlada vse omenjene probleme že dalj časa zaznava tudi sama, zato upamo, da bo njen predlog novega zakona prinesel rešitve za vse naštete probleme.
Hvala lepa. Gospa Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani državni sekretar, spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini SMC predloga novele Zakona o prijavi prebivališča, ki so ga Državnemu zboru predložili poslanci SDS, ne bomo podprli. Pa ne zgolj zaradi mnenja Vlade, ki nas seznanja z dejstvom, da je sama pristopila k pripravi oziroma je že pripravila popolnoma nov Zakon o prijavi prebivališča. Predlog SDS je namreč slab. Zakon o prijavi prebivališča se od leta 2001, v 15 letih, ni kaj dosti spreminjal. Edini spremembi sta bili sprejeti v letih 2006 in 2007, torej v mandatu vlade, ki jo je vodil Janez Janša, pa tudi pristojni minister za notranje zadeve je bil iz vrst SDS. Zato so navedbe poslancev, da niso določno razvidni razlogi, ki so zakonodajalca leta 2007 vodili k zvišanju vlog in tudi neutemeljitev, ali je tako določena višina globe sorazmerna glede na stopnjo prekrška, nerazumljive. Ne samo da so vodili vlado, da je bil pristojni minister njihov član, tudi v Državnem zboru je bila SDS največja poslanska skupina vladajoče koalicije. Zaradi slednjega SDS tudi nosi največjo odgovornost za ureditev, ki ji danes nasprotujejo. V Poslanski skupini SMC dopuščamo možnost, da je SDS uvidela svojo zmoto in da želi popraviti napako. Žal pa njihov predlog prihaja nekoliko pozno, zato se postavlja vprašanje, ali je sploh iskren. Do uvida o zmoti SDS namreč ni prišla niti v prejšnjem mandatu, ko je vodila vlado in Ministrstvo za notranje zadeve. Tudi v letu 2013 oziroma po izreku globe za prekršek, ki ga predlagatelji navajajo kot bistven razlog za pričujoče spremembe, SDS ni podala predloga za spremembe. SDS se je zganila šele leta 2016 oziroma ko je ta vlada v normativni delovni program Vlade za leto 2016 uvrstila povsem nov Zakon o prijavi prebivališča, ki predvideva za posamezne prekrške nižje globe nasproti tem. V Poslanski skupini SMC opozarjamo tudi na nestrokoven pristop predlagatelja k oblikovanju višin glob za posamezne prekrške. Zavedati se je treba, da je temeljna funkcija sankcij generalna prevencija in te ni mogoče doseči z oblikovanjem zelo nizkih glob, še posebej ob zavedanju, da zakonodaja o prekrških določa tako imenovane polovičke. Torej v 8 dneh je mogoče poravnati le polovico izrečene globe. Prijava prebivališča ni le evidenčne narave, prijava prebivališča je tudi predpogoj za uveljavljanje posameznikovih pravic. Na primer, na stalno prebivališče se navezuje aktivna in pasivna volilna pravica, socialnovarstvene pravice, družinske pravice in še bi lahko naštevala. Po praksi se pogosto dogaja, da posamezniki zato zlorabljajo institut prijave prebivališča, tako da jih prijavljajo na naslovih, kjer dejansko ne prebivajo. Zato se ni čuditi, da narašča število postopkov ugotavlja dejanskega prebivališča. Vlada v svojem mnenju navaja, da je bilo na upravnih enotah v obdobju zadnjih 5 let uvedenih v povprečju 13 tisoč 190 postopkov ugotavljanja dejanskega stalnega prebivališča. V preprečevanje fiktivnih prijav je zato po mnenju SMC treba usmeriti več napora in ne manj, kot to predlaga SDS. Sicer pa v Poslanski skupini SMC sploh zavračamo, da bi se pristopalo k spremembi zakonodaje na podlagi posamičnih primerov. Poslanci SMC se ne želimo opredeljevati, ali je prekrškovni organ v zakonu v omenjenem primeru ravnal prav, opozarjamo pa, da zakonodajalec določa le višino oziroma razpon kazni in z ničemer ne more vplivati na postopanje prekrškovnih organov v konkretnih primerih. Na prekrškovnem organu in ne na zakonodajalcu je, da pred izrekom globe za prekršek oceni okoliščine in težo prekrška. Sploh pa se nam zdijo cilji in nameni predlagatelja v popolnem nasprotju z dosedanjim delovanjem v Državnem zboru. SDS namreč v svojih razpravah vseskozi poudarja varnostni vidik in boj zoper terorizem, zato bi radi opozorili, da policija za zagotavljanje varnosti državljanov in drugih oseb potrebuje podatke o gostih, torej turistih, ki se nastanijo pri nas. Ti podatki pa se preverjajo v evidencah iskanih oseb. Ne nazadnje nas k temu zavezuje tudi evropska zakonodaja ter mednarodni dogovori. Ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo, posebno pa po pristopu k schengnu je policija zavezana uporabljati tudi zbirke podatkov o iskanih osebah držav članic schengna. Poleg tega mora policija v okviru Interpola iskati osebe, za katerimi so razpisane mednarodne tiralice. Policija tako na letni ravni preverja tudi do 2 tisoč oseb oziroma turistov. Glede predloga SDS za črtanje zadnje alineje 14. člena veljavnega zakona bi izpostavili mnenje Vlade, ki slednjemu predlogu nasprotuje. Argumentov Vlade ne bi v celoti ponavljali, razumemo pa, da teh institutov ne moremo ukiniti kar tako, temveč jih lahko v miru le opuščamo, saj se ob neposredni vojni nevarnosti ali ob razglasitvi vojnega ali izrednega stanja lahko ponovno aktivirajo. Glede na navedeno v Poslanski skupini SMC menimo, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, državni sekretar! Zakon o prijavi prebivališča je bil sprejet v letu 2001, od svoje uveljavitve do danes je bil spremenjen dvakrat, in sicer prvič v letu 2006, obsežnejše spremembe in dopolnitve pa je doživel v letu 2007. V SDS glede na dejstvo, da naša zakonodaja ne pozna več obveznega vojaškega roka in zato alternativnih oblik služenja vojaškega roka, predlagamo črtanje zadnje alineje 14. člena obstoječega zakona. Nadalje predlagamo spremembo tretjega odstavka 15. člena zakona v zvezi z odgovornostjo za vnos podatkov v evidenco gostov ter točnostjo podatkov. Po obstoječem zakonu in za točnost podatkov, ki se vpisujejo v evidenco gostov, je odgovoren stanodajalec oziroma oseba, zaposlena pri stanodajalcu, ki je pooblaščena za evidentiranje podatkov v evidenco gostov. Znan nam je primer iz leta 2013, ko je bil lastnik kranjskogorskega hotela oglobljen s kaznijo v višini 4 tisoč evrov zaradi tega, ker je vpisal imena štirih gostov v državno evidenco brez šumnikov. Globa mu je bila izrečena kljub dejstvu, da so bili gosti prijavljeni in so mu tudi plačali turistično takso. Torej, gostje so bili vpisani v evidenco, vendar brez šumnikov, ker hotelski evidenčni program pisanja šumnikov ni omogočal. To ni neka novost. Če greste, recimo, v tujino, če se kje prijavite za vizo, dobro veste, da tudi ne morete vpisati šumnikov. Prav zaradi tega se nam zastavlja vprašanje pomena prekrškov oziroma izrečena globa glede na stopnjo prekrška. Glede na obstoječo zakonodajo se za prej naveden primer z globo od 3 tisoč do 25 tisoč evrov kaznuje za prekršek pravna oseba ali samostojni podjetnik, z globo od tisoč do 4 tisoč 100 evrov pa se kaznuje za prekršek odgovorna oseba, ki stori to dejanje. Zaradi navedenega predlagamo, da se tretji odstavek 15. člena dopolni tako, da glasi: "Za točnost podatkov, ki se vpisujejo v evidenco gostov, je odgovoren stanodajalec. V kolikor ta dokaže, da je storil vse potrebno, da se v evidenco gostov vpisujejo podatki, kot izhaja iz javne listine, za točnost podatkov odgovarja oseba, ki je pooblaščena za vnos podatkov v evidenco gostov." Nadalje predlagamo spremembo kazenskih določb zaradi opustitve prijavno-odjavne obveznosti iz 23., 24. in 25. člena tega zakona. Kazenske določbe nalagajo globo, če pravna oseba, samostojni podjetnik ali fizična oseba opusti prijavno-odjavno obveznost v primeru, da ne prijavi oziroma odjavi posameznika, ki se nastani ali začasno prebiva v turističnem, gostinskem ali nastanitvenem objektu, v predpisanem roku ne prijavi oziroma odjavi posameznika pristojni policijski postaji ali pristojnemu organu, v predpisanem roku pristojni policijski postaji ne prijavi oziroma odjavi tujca, ki se nastani v nastanitvenem objektu in nima dovoljenja za prebivanje v Republiki Sloveniji, ne vodi oziroma pomanjkljivo vodi evidenco gostov, v evidenco gostov ne vpiše točnih podatkov, ne hrani podatkov iz evidence gostov najmanj eno leto od dneva vpisa posameznika v evidenco ali jih ne uniči na predpisan način in pa ne omogoči delavcem pristojnega organa in policistom vpogleda v evidenco gostov oziroma jim ne posreduje podatkov iz nje. V prvem odstavku 23. člena Zakona iz leta 2007 je bila globa za prej navedene primere za pravno osebo ali samostojnega podjetnika 200 tisoč tolarjev spremenjena v 3 tisoč evrov, globa milijon dolarjev pa v 25 tisoč evrov. Prav tako je bila globa 20 tisoč tolarjev za prekrške odgovorne osebe v drugem odstavku 23. člena novele zakona spremenjeno v tisoč evrov, globa 100 tisoč tolarjev pa v 4 tisoč 100 evrov. V prvem odstavku 24. člena Zakona je bila globa za prekršek fizične osebe spremenjena v 400 evrov, globa 100 tisoč tolarjev pa v tisoč 200 evrov. V vseh primerih v letu 2007 ni šlo za spremembo glede na menjalni tečaj, temveč je šlo v vseh primerih za zvišanje glob. Iz gradiv Državnega zbora, ki so bila predložena v zakonodajni postopek zakona o spremembah Zakona o prijavi prebivališča v letu 2007, niso razvidni razlogi, ki so takrat zakonodajalca vodili k zvišanju glob, in tudi ne utemeljitev, ali je tako določena višina globe sorazmerna glede na stopnjo prekrška. V Slovenski demokratski stranki predlagamo znižanje glob, in sicer za prekršek pravne osebe ali samostojnega podjetnika iz prvega odstavka 23. člena na 900 do 4 tisoč evrov. Za ostale globe za prekršek odgovorne pravne ali fizične osebe iz 23., 24., 25. člena pa predlagamo, da znašajo od 80 pa do 400 evrov. Naši predlogi za znižanje temeljijo na menjalnem tečaju iz leta 2007 med tolarjem in evrom na podlagi glob, ki so bile v veljavi pred spremembo zakona v letu 2007. Res je, da so naši predlogi v nekaterih primerih nižje tudi za polovico in več glede na predpisane globe po sedaj veljavnem zakonu, vendar smo v SDS mnenja, da s spremenjeno višino glob, s katero se kaznujejo pravne ali fizične osebe za prekršek, storjen z opustitvijo prijavno-odjavne službe, sledimo sorazmernosti glede na težo prekrška. Prepričani smo, da so trenutno globe za prekrške glede na njihove posledice nesorazmerno visoke, zato tudi predlagamo spremembo in bomo podprli v tem prvem branju ta zakon, tako da glasovi Slovenske demokratske stranke gredo za ta predlog, ker si želimo znižanje glob in pa opustitve nekih eklatantnih primerov, zaradi katerega smo slišali, da so ljudje v preteklosti že plačevali visoke kazni. Res je, tudi mi smo takrat, kot je že dr. Gorenak povedal, urejali ta zakon, vendar veste, mi smo vodili eno vlado štiri leta, drugo vlado nekaj več kot eno leto in kdor dela, tudi greši. Nam ni problem, mi večkrat v Državnem zboru priznamo tudi, da smo kakšno napako naredili. Ampak Slovenska demokratska stranka je v tem parlamentu že vse od samostojnosti te Slovenije, še dolgo bo in veliko možnosti bomo še imeli za spreminjanje zakonodaje. Nam to ni noben problem, zaradi tega danes to tudi predlagamo. Vem, da bo šla ta razprava v smer, saj ste vi krivi za to, zakaj pa niste tega predlagali takrat, ko ste bili na oblasti [[…]]V Sloveniji imamo toliko zakonov in drugih aktov, da se pač vsega ne da urejati. Mi se sprotno pogovarjamo, v poslanski skupini sprotno gledamo, tudi od tega, ko dobivamo raznorazna pisma in sporočila od naših volivk in volivcev, kaj bi bilo za urediti, ne moreš pa seveda vsega narediti ne v enemu ne v dveh mandatih. Pa vendarle, predlog je na mizi, zavračanje tega predloga samo zato, ker verjetno, kot boste rekli, ni sistemski, me spominja na pripravništvo. V Slovenski demokratski stranki smo pripravništvo predlagali dvakrat, dvakrat je bilo za vrnjeno, ker ste rekli, da ga boste uredili, celo sprejeli smo sklep, da ga boste uredili v treh mesecih. Leto in pol je mimo – nikjer nič, rezultatov ni. Rezultatov te vlade ni: ne vem gospod Ferluga, koliko je še časa. Če računate, da boste vse naredili v letu 2018, potem se krepko motite. Skratka, mi smo za ta predlog, ker smo ga tudi pripravili. Pripravili smo ga dobronamerno, še veliko takšnih predlogov bo, kazni so nekje res eklatantne, lovi se takšne ljudi, kot je tam pisalo, po drugi strani pa dopuščate, da se krade v raznoraznih podjetjih. Zadnji primer je Alpina Žiri. Tako se začnite ukvarjati s tistim, za kar ste poklicani na vladi. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Marija Antonija Kovačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani poslanke in poslanci, predstavniki Vlade! Danes obravnavamo predlog zakona o prijavi prebivališča, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS. Priznati je treba, da je predlog navedenega zakona ob prvem prebiranju zelo všečen, saj med drugim predvideva tudi znižanje glob za prekrške. A vendarle je treba poudariti, da tolikšno znižanje glob, kot je predlagano v zakonu, lahko pripelje do povečanja števila fiktivnih prijavljenih prebivališč in kar je najpomembneje, globe, kot jih predvideva predlog zakona, ne bi dosegle preventivnega učinka zagrožene sankcije. Žal temu pritrjuje sama praksa, da prihaja do zlorabe instituta prijave prebivališča, tako da posamezniki prijavljajo prebivališče na naslovih, kjer dejansko ne prebivajo, stanodajalci pa zlasti opuščajo prijavo gostov zaradi pridobitve finančnih koristi, kažejo naslednji podatki: na upravnih enotah je bilo v obdobju zadnjih petih let uvedenih v povprečju kar 13 tisoč 190 postopkov ugotavljanja dejanskega stalnega prebivališča, ki so posledica opustitve obveznosti prijave oziroma spremembe ali odjave prebivališča s strani posameznikov. Kot že rečeno, tolikšno predlagano znižanje glob bi to število le še povečalo. Dejstvo je, da so podatki v registru prebivalstva prav zaradi teh zlorab prijave prebivališča nepravilni. Tudi zaradi tega dejstva je Vlada Republike Slovenije že pripravila osnutek predloga zakona o prijavi prebivališča, s katerim želi v prvi vrsti zagotoviti skladnost registra stalnega prebivalstva z dejanskim stanjem nastanitve posameznikov ter preprečiti zlorabe instituta prijave prebivališča. Prav tako vladni predlog predvideva za posamezne prekrške tudi za polovico nižje globe glede na globe, predpisane v veljavnem Zakonu o prijavi prebivališča. Glede na navedeno in pa dejstvo, da je v normativnem delovnem programu Vlade Republike Slovenije za leto 2016 uvrščen povsem nov Zakon o prijavi prebivališča, v Poslanski skupini Desus menimo, da predlog poslank in poslancev SDS ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Zakon o prijavi prebivališča potrebuje celovito prenovo, kar pa bo v letošnjem letu že na mizi poslank in poslancev Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Janko Veber. Izvolite. Oprostite, predlagatelj dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa, sicer sem čakal, da bo SD povedal. Aja, so povedali prvi! Predsedujoči, vi niste nič prekinjali – saj tudi je navada taka, da ne pri predstavljanju poslanskih stališč poslanskih skupin. Malo sem trpel tukaj. Trpel sem zaradi neumnosti, ki sem jih slišal. Bom pa skušal, pa vljuden moram biti – zdaj ste postavili v prvo bojno črto same ženske. Vsaj koalicija. Z ženskami prepirati se, je malo težje, ker potem izpadeš grob kot moški. Zato bom zelo vljuden, ampak neposreden. Najprej državni sekretar. Odgovorite vi meni na eno vprašanje. zakaj in kako, da govorite o prevelikem znižanju, če gre za isti denar, kot je bil v tolarjih. Za isti denar kot je bil v tolarjih! Ker potem bi šlo tudi pri ostalih zakonih, kjer so se tolarji spremenili v evre, pa ob menjalnem tečaju za enako stvar. Pa ne gre. Poglejte, še nekaj. Tisti razlog, ki ste ga navedli v mnenju Vlade, češ da – namreč, kaj predlagamo? Da tisti, ki nadomestno služijo vojaški rok, ki ga ni več [[…]]Naš zakon pravi, da se ni treba policistu prijaviti v policijskem samskem domu, da se ni vojaku treba prijaviti v nekih vojaških kapacitetah, ki so v lasti vojske, in tako dalje in tako dalje. Med drugim zakon pravi, da tisti, ki nadomestno služijo vojaški rok, se jim ni treba prijaviti v cerkvi, na centru za socialno delo, v domu za upokojence, kjer pač služijo nadomestni vojaški rok. Vendar mi nadomestnega služenja vojaškega roka nimamo več. In če tega nimamo več, je to določilo v zakonu nepotrebno. Zdaj pa poglejte, kaj pravi Vlada. Ja, v vojni pa bo potrebno. A v vojni? Menda pa kašni drugi predpisi veljajo v vojni! Mislim, res je nemogoče. Sicer pa, državni sekretar, poglejte, v Kranjski Gori je nekdo, kot smo slišali, namesto mekani č, naredil trdi č, ker mu program ni omogočal in je dobil ne 4 tisoč evrov, tako kot je rekla gospa Tomićeva. To je dobila receptorka, lastnik pa 25 tisoč. 25 tisoč je dobil! Zaradi mekanega č. Zdaj mi pa povejte, koliko vaših policistov na južni meji popisuje tiste ljudi, ki grejo čez mejo. Moški, ženska, otrok. Moški, ženska, otrok. Črtice delajo. Ne me farbati! Zdaj je drugače, ko imate kvote 580. A tisti ne bo dobil štiri jurjev kazni ali kako? Mislim, zanimiva zgodba. Zanimiva stvar. Kar se tiče gospe Muršičeve, sporočite ji, prosim, da jo obveščam, da je skrajno nesramna ženska. Namesto da bi argumentirano razpravljala, tako kot se je gospa Sluga vsaj potrudila, pa tudi gospa Kovačič, je začela nažigati. Očitki vladi Janeza Janše. Ja, saj sem jaz povedal, da smo se zmotili! Jaz sem povedal, da smo se zmotili! Kaj je potem tu narobe? Ljudmila Novak je lepo rekla, da je človeško priznati napako, modro pa jo je tudi odpraviti. Saj sem jaz napovedal, da smo se najverjetneje zmotili takrat. Ona pa: "vaša napaka, vaša napaka, vaša napaka". Dalje, medijska promocija je baje za nas. In dalje – kaj je še rekla – "zakaj vi niste reagirali?" Vsi vi, vse poslanske skupine ste po mojih podatkih novembra lani dobili pismo tistega gospoda iz Maribora – ne vem, kako se imenuje, da ne bom kakšne reklame delal. Iz SMC ste mu sporočili, ja, bomo mi to uredili, ostali niste nič reagirali, jaz pa sem zakon spisal v imenu poslanske skupine. Saj ste tudi vi lahko v SD naredili na osnovi tistega pisma, samo morate malo pisma državljanov brati. Ne morem razumeti podpredsednice Državnega zbora, da nabija po nas, ki smo priznali, da gre za napako. Ampak ona si zamisli nekaj – ali ji nekdo napiše ali si sama napiše, kakorkoli – in pride, pa vzame tisto puško ven, Na juriš, o-hej partizan, prrrrr, pa sestreli tiste svoje patrone, potem pa gre domov ali pa ven iz pisarne. Moram pa reči, da mi je gospa Tomićeva predstavila zelo prijetno presenečenje. Moram reči, da nisem pričakoval – glede na to, da je to moj zadnji mandat, vaš mogoče ne, mogoče ja –, da bi kdaj kaj takega slišal: da bi gospa Tomićeva podprla naš predlog. Ne vem, ali veste. To je tako, to je hudo vprašanje, ali se stanje izboljšuje – in to vam lahko čestitam, lahko vam zaploskam, vse v redu. Moram pa reči nekaj, tam ste narobe rekli, tisti gostinec, lastnik hotela v Kranjski Gori ni dobil 4 tisoč, ampak 25 tisoč. A si predstavljate? Receptorka s 600 evrov plače, tista je pa dobila 4 tisoč evrov. Toliko samo v popravek. Hvala lepa, da boste zadevo podprli. Kar se tiče pa tega dela, odgovarjam pa vam kot gospe Sluga. Res je, tisto medijsko poročanje je bilo leta 2012/2013 iz Kranjske Gore. Moram reči, da sem v vlogi notranjega ministra reagiral tako, da sem tega človeka poklical v Kranjsko Goro in z njim opravil pogovor. Moram reči, da je bil izjemno presenečen, da sem reagiral na medijsko poročanje in ga v vlogi notranjega ministra poklical po telefonu in mu tudi zagotovil, da bom naredil vse, da pride do spremembe zakonodaje. Vendar vam v pojasnilo, bom rekel, gospe Sluga, pa z malo drugačnim tonom moram to povedati, ker je tudi ona z drugačnim tonom govorila do mene. Glejte, to je bilo po mojem decembra leta 2012, ampak jaz sem se leta 2012 decembra srečeval z vprašanjem, koliko tisoč ljudi bo tukaj zunaj na ulicah. Ali bomo imeli kakega mrtvega policista? Ali bomo imeli kakega mrtvega državljana? Gospe in gospodje, to je bila moja prva preokupacija. Verjemite mi, če sem zelo pošten, jaz sem pozabil na pogovor s tem gospodom z Gorenjske, pa tudi drugega dela je bilo bistveno več. 8. januarja leta 2013 je pa postalo jasno, ko je Desus rekel: Arrivederci, ko je isto rekla Ljudska stranka in ko je Virant seveda povedal isto zgodbo, je bilo pa koalicije konec. In 8. januarja leta 2013 se s tem nisem mogel več ukvarjati, tudi če bi tak zakon poslali, bi verjetno nekje obtičal. Ampak veste, gospa Sluga, tistih tisoč, 2 tisoč, 5 tisoč, 10 tisoč ljudi, pa 25 tisoč največ, ki so tukaj zunaj razgrajali, ki so poškodovali 100 slovenskih policistov, 100 slovenskih policistov je posledično omogočilo to, da vi tam zdaj sedite. Posledica je tudi to. Če bi pa vi bili takrat notranja ministrica, pa verjamem, da ne bi vedeli, kje imate glavo. Pa ni nobena žalitev. Ampak gre preprosto za to, da ne sprejemam nekega očitka, ko priznavam v imenu stranke in sebe, da smo naredili napako, da leta 2012 nisem reagiral – pa sem zdaj razložil, zakaj –, vi meni očitate, da bi lahko: ob 25 tisoč ljudeh tukaj zunaj, ob 200 ljudeh, ki so najbolj grobo napadli policiste, zažigali tukaj pred parlamentom in ne vem kaj vse počeli, je bila moja naloga skrbeti za varnost državljanov in policistov. Večja od tega denarja, o katerem danes tukaj govorimo. Zato vaših očitkov ne sprejemam. Gospa Sluga, še nekaj. SDS nosi odgovornost – saj sem jo jaz priznal, kaj mi zdaj to očitate. Vi še kaj naredite! Ampak veste, jaz imam možnost, da priznam v imenu SDS, napako smo naredili, zato predlagamo, da jo popravimo. Vi pa v vašem mandatu, gospa Sluga, boste naredili zagotovo veliko napak, ampak možnosti popraviti jih, pa ne boste imeli, ker vas tukaj več ne bo. To je problem. Vljudno vam bom to povedal. Torej, SDS nosi odgovornost – ja, jo nosi, priznal sem jo v imenu stranke! Vi ste pa nepripravljeni zadevo popraviti. Glede očitka 2012–2013 sem vam pa tudi povedal, zakaj je do tega prišlo. Predlog kazni preveč niža. Povejte mi, zakaj jih ostali zakoni ne. Zakon o varnosti cestnega prometa, tam je bilo vse skupaj lepo – takrat, leta 2007 govorim – spremenjeno. Kazni so delili z 239,640 in so napisali nove kazni v evri. Zakaj tam ni bilo zvišano desetkrat? Kaj se je zgodilo takrat na vladi? Zakaj je reagiral, očitno, pravosodni minister? Ja, tega ne vem, se ne spomnim več, niti nisem bil član vlade takrat, čeprav sem sedel na sejah vlade, ampak ne vem, kaj je bilo leta 2006–2007. To pa, da preveč nižamo kazni, pa preprosto ne drži, ker jih spravljamo v stanje, kakršno je bilo do leta 2007. Zelo bi bil vesel, če bi gospoda Ferlugo videl tamle. Zakaj? Ker je bil v policiji v službi, ve, za kaj gre, in lahko na pamet vse pove. Vi ste nekaj prebrali, prav, to je vaša osebna odločitev. Vendar, poglejte, kaj ste rekli. Našteli ste vrsto razlogov, zakaj je nujno prijaviti prebivališče. Ja, saj mi o tem ne govorimo. Ne govorimo mi o tem, zakaj moram jaz, vi, vi ali katerikoli državljan prijaviti prebivališče, da stanuje v Celju, v Rogaški Slatini, v Ljubljani, v Kopru – kjerkoli že. Saj o tem sploh ne govorimo! Mi govorimo o prijavah v hotelih in zasebnih sobah, o tem govorimo. Vi pa govorite, naštevate, zakaj je treba prijaviti prebivališče. O tem sploh ne govorimo. Prosim, vzemite si kakšno minuto, ki jo še imate na razpolago in kaj povejte o tem, kako Apolo 11 pristaja na Luni. Saj potem je tudi to v redu. Ampak to ni današnja tema! Poglejte, nadalje ste govorili o tem, kako se vi ne spuščate v delo prekrškovnih organov. Ja, saj se tudi mi ne. Povejte še kaj o ginekologiji potem. Saj mi ne govorimo v tem zakonu nič o prekrškovnih organih. Mi sploh ne govorimo o tem. Prekrškovni organi so prekrškovni organi, ki delajo po zakonu in mi v to ne posegamo. Policija rabi točne podatke zaradi terorizma – ma, dajte no! To je govorila tudi gospa Kovačičeva. Ali ste kdaj pokukali čez mejo v kakšen hotel v tujini? Tisti, ki hodite po tujini, bivši minister za obrambo, predsednik Državnega zbora, je zagotovo veliko hodil po tujini – službeno mislim ali pa privatno. Vi dobro veste, da imate danes v tujini vrsto hotelov, ki vam na mizo vržejo list papirja in tako naprej, pa vpišeš podatke. Če tam napišeš, da si Arafat ta in ta, je tudi v redu. Mi smo eni redkih v Evropi, da smo si na jasnem, ki v tako ozkih časovnih terminih s prijavo prebivališča v hotelih prijavljamo policiji. Eni redkih, ki to počnemo v tako striktnem smislu. Veliko hotelov imate v tujini, kjer vi ne boste pokazali nobene osebne izkaznice, nobenega potnega lista, ampak boste izpolnili podatke. Pa še nekaj, če govorite o terorizmu, teroristi se ne bodo uradno prijavili z osebno izkaznico in potnim listom. Gospa Sluga, ne bo šlo – vidim, da ste dobili strokovno pomoč, bom prekinil, pa se bom vrnil na koncu na vas. Gospa Kovačič, znižanje glob. Ne govoriti, da je preveliko. Spravljamo ga tja, kjer je bilo, kjer bi moralo biti. Naštevala je tudi gospa Kovačičeva, da se ljudje ne bi potem prijavljali in tako naprej. Saj ne gre za tisto prijavo. Gre za prijavo gostov v hotelih, ne za prijavo vas ali mene na nekem naslovu. In seveda je gospa govorila tudi o 13 tisočih ugotavljanjih upravnih enot, kje kdo živi. Ja, podatek se nanaša na preverjanje stalnega ali začasnega bivališča državljanov Republike Slovenije in ne na prijave v hotelih. Govoriti o pravih stvareh! Bom vljuden, bom počakal, ker ima še gospa Sluga strokovno pomoč pa bom potem še v nadaljevanju, tako da se bo lahko pripravila. Imam še veliko za vas povedati, ampak kar zmenite se v okviru strokovne pomoči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še ni replike, ker še ni bilo razprave, to so bile samo predstavitve stališč poslanskih skupin, velja seveda za obe dami. Prosim. Besedo dajem gospodu Janku Vebru, pripravi naj se gospa Anja Bah Žibert.
Hvala za besedo in lep pozdrav sem. V okviru predlaganega zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prijavi prebivališča je mogoče res takoj mogoče dati oceno, tisti, ki prizna napako, mu lahko takoj pol oprostimo, to je že, bi rekel, nekako po naravi tako in tudi sam gledam tako na to zadevo. Je pa res, da moramo biti previdni, da ne gremo iz ene skrajnosti v drugo. Torej, če je bila nekoč ali pa zdaj veljavna rešitev resnično nesorazmerna do koristi, recimo, ki jo lahko ustvari nekdo, ki se ukvarja z gostinsko dejavnostjo oziroma z nastanitvijo gostov, je to seveda treba dejansko ponovno proučiti in videti, kje je tista sorazmernost in kot je tudi iz stališča Vlade lahko zaznati, Vlada se tega zaveda in bo tudi poskušala iskati rešitev, ki bo v okviru, upam da res, teh sorazmerij med tem, kar lahko nekdo zasluži, in med tem, kakšno kazen mu lahko potem, če ne spoštuje predpisov, naložimo. Bi pa kljub vsemu opozoril tudi na to dejstvo, da so se razmere tudi od leta 2007 in ko se nahajamo v letu 2016 bistveno spremenile prav z varnostnega vidika. To evidentiranje in nadziranje ljudi, ki se nahajajo v Sloveniji bodisi kot povsem normalni gostje – na videz seveda je vse odlično in ni nobenih težav, v nekem trenutku pa se lahko težava pojavi in takrat je sledljivost zelo pomembna, če hočemo čim prej ugotoviti, za kaj je šlo, in da preprečimo morebitne še druge posledice, ki bi nastale. Tako v tej luči mislim, da je treba tudi pripraviti besedilo sprememb zakona, ker se zavedamo spremenjenih varnostnih razmer. Zato menim, da je treba biti previden tudi v tem, da ne gremo v drugo skrajnost, kjer so kazni tako zelo nizke, hkrati pa potem seveda lahko povzročijo tudi kakšno, bi rekel, pomanjkljivost, ki pripelje do tega, da nekdo kot gost ni evidentiran. Seveda je, tako kot je tudi povedano in predstavljeno v stališču Vlade, ta podatek tudi izjemno pomemben, da se točni podatki vnašajo, v kolikor gre za iskano osebo ali pa ne nazadnje, če se ozremo tudi ali pa upoštevamo dogodivščine, izredno resne zadeve, ki so se zgodile tudi v Sloveniji, če gre za pogrešano osebo, ko iščeš, je zelo pomembno, da imaš te podatke tudi natančno zavedene in lahko odpraviš celo vrsto težav pri iskanju pogrešanega. Glede dejstva, da še nimamo naborniškega sistema v Sloveniji in da posledično tudi potem ni potrebe, da bi nekomu priznali ugovor vesti pri vojaški dolžnosti, seveda samo po sebi, če je to v zakonu trenutno zapisano, je zapisano in ne dela pravzaprav nobenih težav nikomur. Je pa res, da je po mojem mnenju treba, na to sem tudi že večkrat opozoril, v temu obdobju odpreti razpravo tudi o tem, ali zaradi spremenjenih varnostnih razmer ne bi bilo vendarle treba ponovno odpreti razpravo o naborniškem sistemu in ugotoviti, na kakšen način bi čim učinkovitejše vpeljali v usposabljanje mlade, ki so ta hip zelo malo seznanjeni z nalogami, ki lahko nastopijo ne nazadnje tudi takrat, ko se lahko uporabi ukrep zaradi zaostrenih varnostnih razmer, vojn in podobno. Mislim, da lahko damo oceno, da te mlajše generacije, ki vstopajo, seveda z velikim elanom na pot svoje kariere, pravzaprav niso seznanjene s temi nevarnostmi. Naborniški sistem je zagotovo eden od tistih, ki ti da lahko mnoge napotke, kako ravnati v življenju, če prideš v takšno ali drugačno situacijo in kako se pravzaprav lahko organiziraš, če je treba organizirati tudi ta kolektivni duh, sodelovanje in, če hočete, tudi poveljevanje in izvajanje nalog. Glede na to, da po mnenju zamujamo s to razpravo, bi bilo res preuranjeno tudi v tem zakonu o prijavi prebivališča črtati to določbo, dokler ne izčistimo tega vprašanja. To se mi zdi, da bi bilo najracionalnejša rešitev in da ne počnemo nečesa, kar nam bo mogoče jutri prav prišlo. Tako ta zakon, ki ga imamo v obravnavi, je seveda odprl pomembna vprašanja in mislim, da bomo tudi skozi to razpravo, ki se danes opravlja v Državnem zboru, že dobili nekako neke občutke, razmisleke, poglede, na kaj je treba biti pozoren. Prepričan sem, da bo tudi Vlada na podlagi današnje razprave lahko pripravila še kvalitetnejše besedilo zakona, kot bi mogoče sicer, če ta razprava ne bi bila opravljena. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Anja Bah Žibert, pripravi naj se gospa Violeta Tomić. Izvolite, gospa Žibert.
Hvala za besedo, predsedujoči. Naj grem seveda najprej na sam predlog Slovenske demokratske stranke. Mislim, da je kolega Vinko Gorenak jasno in na glas vsem povedal, kdaj je bila zadeva, kdaj je bila ta rešitev, ki ni ustrezna, sprejeta, kdo je odgovoren za njo. Tudi nekaj drugega smo povedali, da danes ne govorimo o nekih sistemskih in korenitih spremembah Zakona o prijavi prebivališča. Mi danes nismo predlagali spremembe kot celoto. Gre za majhne spremembe, ki pa so mogoče v danem trenutku ključne za državljanke in državljane, ki se s tem problemom soočajo. Zato se mi zdi vsak zgubljen trenutek nepotreben in tukaj Vlade res ne razumem. Jo pa verjetno razumem z enega drugega gledišča, ki ga bom povedala malo kasneje. Nekako se še jaz moram obregniti na izjave oziroma razpravo gospe Muršič. Očita nam, kaj smo storili, ob tem da je v tem istem parlamentu, v istem času sedela tudi njena stranka, izredno socialno čuteča. In je bil predlagan amandma, pa je bil zavrnjen. Tega ni bilo. Se pravi, če smo že mi spregledali to, kako to, da potem niste tega videli drugi? Danes je glavni očitek na Slovenski demokratski stranki. Nič zato! Ampak ne govorimo o epepeju, kajti mi smo na glas povedali, da je šlo za najverjetneje napako in da sorazmernost tukaj ni zagotovljena. Seveda se zdaj lahko obračunava z nami tako ali drugače. Mi pač skušamo to popraviti. Vlada seveda pripravlja spet svoj zakon, tako kot smo ga doživeli o tako imenovanem, ali pa tako imenovanih azilnih zakonodajah, tako bomo zdaj dočakali tudi ta zakon. Seveda bomo, lahko že kar vnaprej vem, vsi skupaj samo razočarani. Potem sem od gospe kolegice Sluga slišala, da je to pa nestrokoven pristop, kar se tiče določanja kazni oziroma glob. Nestrokoven pristop! Potem se, spoštovana kolegica, sprašujem, kako to, da niste odprli vseh zakonov, kjer so določene globe in kazni še iz tistih časov, ko so se dejansko – svetovalec se smeje, upam, da je pravočasno to povedal –, ampak kako to, da pri teh zadevah nestrokovnosti niste odprli tudi pri vseh ostalih zakonih? Ker potem je bilo tudi vse tisto, kar danes velja, nestrokovno, kajti dejstvo je, da je šlo samo za spremembo ene valute v drugo valuto; in to je nestrokovni pristop. Saj se niso spreminjale višine kazni in glob, saj ni šlo za to! Takrat je šlo zgolj za prilagoditev zakonodaje novim valutam. Tukaj je pač verjetno prišlo do napake, lapsusa, saj se po izračunih vidi, da je temu tako in to je bil pa nestrokoven pristop. Potem pa najbolj zanimivo je, ko Vlada nekako skuša opravičiti, zakaj se zavrača. Pravi, ja, ta sorazmernost pa ne bo držala, je prenizka. Ne, ni res, povejte na glas! Sorazmernost bi držala, če bi sledili našim predlogom, ampak vi morate globe zvišati, ker je treba državno blagajno z nekom polniti, ker vam drugje ne uspe, in najlažje s kaznimi, globami in tako naprej. In to je tudi zelo dobro obvladala zelo čuteča Združena lista socialnih demokratov, ko je, spomnimo, pri kaznih v kmetijstvu dvigovala takšne enormne zneske, da so se ljudje dobesedno križali in niso vedeli, ali naj se še s kmetijstvom ukvarjajo naprej ali ne. To je pač politika. Lahko temelji na tem, da dviguješ globe, kazni, lahko pa ustvarjaš pogoje, da bo gospodarstvo živelo in da bo na ta račun tudi za državo lažje delovati. Veste, kazenska politika, kaznovalna politika ni vedno pozitivna, saj to že vsi vejo. Sicer tukaj pozdravljam vladni predlog, ki določa, da bo šlo tudi v tako imenovana opozorila kot prva opozorilo in tako naprej. To sicer drugje že vrsto let počnejo tudi pri drugih področjih, da se uvaja tudi to, ampak pustimo, tega še ni. Danes imamo možnost, da lahko že jutri nekomu konkretno pomagamo, ker se mu bo lahko nekaj takega zgodilo. Za to gre. Ko navajate, da nekaj stvari v zakonu pa niso dobre, kot je na primer to, da stanodajalec naredi vse potrebno, in se vlada sprašuje, ja kaj pa je zdaj opredeljenega tukaj notri v "vse potrebno". Veste, dosti več je tukaj opredeljenega kot v vašem tako imenovanem azilnem zakonu, kjer pišete, da "mora prosilec v najkrajšem možnem času podati svojo namero". Beži, no! Najkrajši možni čas je pa določljiv, tam je pa vse v redu! Tukaj, ko pa jasno pove, kaj so njegove dolžnosti – tega, ki je stanodajalec, se pravi, se takoj ve, kaj so njegove dolžnosti, in ko navedemo, da naredi vse potrebno, je pa to za vas premalo. Še nekaj, vsaj ta člen glede služenja vojaškega roka bi pa res lahko dali ven. Sedaj, ko govorite o nekih oblikah, da pa v izrednih razmerah, ko govorimo o vojni, bo pa morda to potrebno. Najprej, takrat veljajo povsem drugi zakoni, v času miru delujemo v skladu Ustave Republike Slovenije in vsega ostalega, če pride do takšnih razmer, deluje država nekoliko drugače. To se ve. Ampak vas pa sprašujem, če je temu tako, potem boste v času nekih izrednih vojnih razmer po Sloveniji lovili ljudi, če so pravilno vpisali začasno prebivališče. Verjetno ne, torej verjetno to ni za tisti čas in to je pač neumen argument. Res, glede na to, da ima Vlada oziroma ministrstvo obsežen aparat, bi lahko se te argumente, če že zavračate, ker pač to seveda predlaga opozicija, to storili na nek drug način. Dejstvo je, da se ve, kdaj je bil napisan oziroma alineja tega člena, se ve, kdaj je bila napisana, ve se, za kaj je bila namenjena in da tega stanja več ni v državi. Kar bo, če bo pa kako bo, bomo pač takrat, ko bo. Ta trenutek tega ni. Verjetno ne bomo zdaj delali nekaj na zalogo ali pa spet čakali, da bo spet tako, kot je nekoč bilo. Upam, da ne, ker potem bo še kaj drugega tako, kot je nekoč bilo. Pa si tega ne želimo. Skratka, osebno sem tudi vesela tega sporočila Združene levice, ki bo podprla amandma, ne glede na vse, ampak še enkrat: ni problem v tem, da smo se danes spomnili in to, kaj smo pa počeli prej. Pač takrat, ko se je. Mislim, da je gospod Gorenak to pojasnil, kako je zadeva potekala, zakaj se ni zgodilo prej, danes, ko državljani ponovno na to opozarjajo, smo takoj to predlagali. Mislim, da tukaj ni treba iskati nekih drugih razlogov za naš predlog kot samo to, da želimo, da se stvar sorazmerno uredi. Ničesar drugega ni za tem. To je naša edina želja. Pač koalicija se bo odločila po svoje, verjetno je ta zakon zopet slab, je nestrokoven, čeprav govori samo o spremembi treh členov – bo že držalo, da je nestrokoven –; slab, verjetno res, ker ima samo tri člene, je pa pomemben. Je pa pomemben; pomemben za tiste, ki se soočajo s temi težavami, in prav bi bilo, da bi se to podprlo. Ne glede na vse, ne glede na to, kaj se pripravlja, bi bilo smiselno, da to storimo. Seveda pa verjetno je največji problem Vlade – ne to, da tega ne bi podprla, ker verjetno tudi sama vidi, da ne gre za sorazmernost, ampak to, da bo globe pa nekoliko prilagodila. To pa bo! Spoštovani državljanke in državljani, toliko o tem, kako socialno vlado imamo in kako zelo nam gre za državljane takrat, ko je treba določati globe, ko je treba določati različne oblike, kazni za prekrške in tako naprej. Čeprav se druge države veliko bolj usmerjajo v preventivo tudi z opozorilno politiko in tako naprej, ampak mi moramo z nečem polniti proračun, ker ga drugače z drugimi ukrepi za izboljšanje stanja v gospodarstvu pač ta vlada ne zna. Tudi s tem se moramo soočiti, ampak verjamem, da ne več za dolgo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Violeta [[…]] Izvolite, gospod Janko Veber ima postopkovno.
Hvala. Rad bi opozoril samo na to dejstvo, da je kolegica Bojana Muršič govorila v imenu poslanske skupine in tudi prej je bilo tudi opozorjeno, da pravzaprav tudi kolegica Janja Sluga ne more replicirati na poziv drugih ali pa omenjanje drugih poslancev, ker je govorila v imenu poslanske skupine. Zato želim postopkovno opozoriti samo na to, da bi bilo prav, da v bistvu tudi vsi, ki poskušate opozarjati na vsebino podanih stališč poslanskih skupin, govorite, da je bilo to stališče poslanske skupine in ne posameznega poslanca ali poslanke. Sam sem pa poskušal tudi potem v nadaljevanju, ko sem imel sicer osebno besedo, dati odgovor tudi v imenu poslanske skupine, da polovico že takoj oprostimo, ker je napaka bila priznana. Tako upam, da se lahko od tega trenutka bolj poglobljeno pogovarjamo o vsebini. Hvala za razumevanje.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Rad bi dokončal tisto, kar sem prej zaradi pomoči gospe Slugi [[…]], pa seveda zelo kratek odziv na gospoda Vebra. Čisto se strinjam, da uvodničarji govorijo v imenu poslanske skupine, ampak ne vem, ali ste še član poslanske skupine. Jaz sem vesel, da ste. Namreč, vaše stališče je bilo, glejte, je bilo človeško, je bilo normalno, je bilo na nivoju gospoda in celo korektno. Če pa pride vaša predstavnica – ampak res me ona potem spominja na partizanko, ki pride, sestreli naboje in odide; in to v vašem imenu, to ni moglo biti v vašem imenu. Ja, se pa z vami strinjam. Glejte, vi ste načeli zadeve na način, ki ga lahko človek kar pozdravi. Res je, danes so drugačne varnostne razmere, jaz ne vem, če sem to dobro pomislil. Mogoče res kaže kaj zvišati tiste cene iz leta 2007, mogoče res, 10-krat pa zagotovo ne. Veste, to je res, da tisto določilo o civilnem služenju vojaškega roka ni ovira za nobeno osebo v Sloveniji. Tudi to drži. Ni kaj dodati. Ampak, rad bi zaključil, pri gospe Sluga. Glejte, policija rabi podatke zaradi terorizma. Kdo vas je nahecal? Noben – ne turist, ampak noben terorist – ne potuje z nekega Bližnjega vzhoda do Ljubljane, do Bruslja, do Pariza, kamorkoli, z letalom, vlakom, osebnim avtom, s svojo lastno osebno izkaznico ali potnim listom, potem pa tam podstavi bombo pa – fertig! A ja, ne! Najprej gre v hotel in se tam prijavi s svojim imenom in priimkom, potem pa gre na stadion pa postavi bombo. Pa saj to ni terorizem, ej, to ne gre tako! Normalno je, da se bo sodoben terorizem odvijal na drugačen način, da bo tisti spremenil ime in priimek, da bo imel nekaj ponarejenih potnih listov, da bo imel spremenjeno zunanjo podobo, da bo potoval kot vsak drug poslovnež in se v hotelu prijavil z napačnim imenom in priimkom. Logično, z nekim ponarejenim dokumentom, opravil teroristično dejanje in izginil In prišel na drugi strani Pariza ven, ali pa v Londonu, ali kjerkoli z drugim potnim listom, to je tudi jasno, pa z drugo identiteto. Torej, nam prijavljanje v hotelih teroristov ne more prijeti, niti enega, ker pač sodoben terorizem ne teče tako, da se boš z osebno izkaznico prijavil v hotelu, o čemer pa mi danes govorimo. Potem ste vi rekli, da policija preveri 2 tisoč oseb; upam, da to ni res, da je res en milijon. Zakaj? Ker približno en milijon turistov imamo in en milijon turistov potom hotelov in ostalih, ki oddajo sobe, se po tem sistemu, o katerem govorimo, prijavi in pride podatek na policijo. Ne vem, kdo vam je dal podatek 2 tisoč – ne drži. Točen podatek je verjetno milijon ali več, kot je turistov, kolikor je nočitev, po domače povedano. To sem vam moral reči, zdaj pa upam, da boste kmalu na vrsti in da mi boste lahko odgovorili, glede na to, da ste se posvetovali s strokovcem in gospodom Ferlugo in bom res vesel vaših odgovorov. Hvala lepa.
Izvolite, gospa Janja Sluga.
Spoštovani gospod podpredsednik, ravnokar je tule kolega iz koalicije opozoril na eno proceduralno vprašanje, torej, da nimam še možnosti replike. Niste kolega Gorenaka opozorili na to in kolega Gorenak zdaj seveda s svojo prakso nadaljuje. To je eno postopkovno. Drugo pa je, da ga opozorite, da nikakor ne gre kolegic poslank primerjati s partizankami ali komerkoli drugim, da ne bomo potem začeli govoriti, gospod Gorenak, na koga mene spominjate vi. Hvala lepa.
Torej, tisto postopkovno, prvi del, moram reči, nisem razumel. To okoli partizanke, je bilo seveda zelo neokusno, ker včasih je bil simbol lep, ker so se pač borili za svobodo, gospod Gorenak, in je bilo zelo neprimerno. To smo enkrat rekli, da v Državnem zboru ne bomo [[...]] Hvala lepa.
Hvala za besedo. Saj se nisem mislila javljati, ampak vendarle je treba reči nekaj besed. Preseneča me, da je kolega Gorenak presenečen nad podporo Združene levice k temu predlogu zakona, kajti v Združeni levici smo vedno in povsod podprli vse konstruktivne predloge. Ravno tako moram reči, da smo tudi od vas, SDS, kdaj pa kdaj dobili podporo kakšnemu od naših predlogov. Tukaj je šla moja kritika seveda predvsem koaliciji, ki je v glavnem vedno zavračala vse dobre predloge s strani opozicije in pripravljala svoje tako rekoč boljše predloge, ki jih potem žal nismo videli. Vedno, torej kolega Gorenak, kadar boste dajali konstruktivne predloge brez ideološke navlake, brez ustrahovanja ljudi, manipulacij in sovražnega govora, lahko računate na trezno presojo – vsaj to, če ne že podporo – Združene levice. Toliko pošteni smo vedno. Ampak žal spet je šlo v vaši razpravi, seveda, čez, saj drugače ne gre. Namreč, govorili ste, da niste mogli reševati tega problema, zato ker ste reševali problem demonstracij pred parlamentom, kjer naj bi bilo sto poškodovanih policistov in ste se borili za njihova življenja. Poglejte, priznati moram, jaz sem se udeležila teh demonstracij in nikoli, poudarjam nikoli, s strani skupin, ki sem jih jaz srečevala, ni bil napaden niti en sam policist. So bili pa napadani s strani provokatorjev desnih ekstremistov, ki so nosili nacistične – seveda, kolega Gorenak – nacistične simbole. To so ugotovili tudi policijski strokovnjaki. Mi smo vedno preko mikrofona opozorili policiste, da se bližajo in da ne bomo nadaljevali, dokler se ti provokatorji ne odstranijo. To so tisti, o katerih radi govorite, da so metali granitne kocke in podobno. Kaj smo počeli? Policajem smo delili nageljne! Tudi o tem obstajajo dokumenti in jih lahko tudi vprašate. Verjamem, da ste z nekaterimi še vedno v zelo tesnem stiku. Skratka, rada bi rekla, da zakon se nam zdi primeren za nadaljnjo obravnavo. Zanimiva je pozicija sicer Desusa, ki je takrat bila v koaliciji, ko se je ta zakon sprejemal; sedaj je v drugi koaliciji, ko zakona ne bo podprla. In če smo pošteni, lahko rečemo blago, da se nam zdi to čudna in delno shizofrena pozicija. Veste, moramo reči, da včasih, ko je človek na oblasti, ga spoznaš. Človeku daj moč, pa boš videl, koliko velikodušnosti in česa vse je sposoben. Ravno tako sedaj slišimo zgodbo Alpine, za katero se zelo zavzemate. Vaš poslanec Žan Mahnič obljublja, da se bo zgodilo novo Kidričevo, vendar glavni režiserji tajkunske zgodbe pa prevzema Alpine so bili vendarle pokojni finančni minister Bajuk, kolega poslanec Pogačnik in Milan Podpečan. Sedaj ravno rešujete te delavce pod zastavo njenih grobarjev. Bodimo pošteni, pustimo ideološko navlako in delajmo dobre zakone in tukaj vas bomo vedno podprli in lahko pričakujete vso našo podporo, ne glede na to, da nas imenujete z zelo neprijetnimi imeni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Gospa Tomićeva, jaz nisem rekel, da ste vi to počeli. Niti slučajno! Ampak povedal sem pa uraden podatek, koliko je bilo policistov v Sloveniji poškodovanih. Seveda pa se moram odzvati samo na en del vaše razprave, da so to naredili tisti desni provokatorji. Ali sedaj desni desne mečejo z oblasti? Ne pali! Levi ste metali desne z oblasti. Ja, tako je bilo, pa kakorkoli. Eni na kulturen način, tako kot ste vi počeli, eni pa na grob način, tako kot so počeli tisti, ki so poškodovali policiste. To morava vedeti. To je de facto dejstvo. Sicer pa hvala za podporo. Tu nimam kaj reči. Res pa gospa Sluga, kaj vsebinskega povejte. Saj gospa Muršičeva ne rabi odvetnika. Mislim, da je gospod Veber čisto soliden, lahko jo brani ali kakorkoli, tako da ne rabi odvetnikov – po moje. Glejte, podpredsednik, vi ste reagirali na tisti moj izraz. Sam verjamem, da je gospa Muršičeva lahko vesela tega izraza. Če bi rekel, da izgleda kot domobranska strela, bi bila po mojem jezna. Saj nisem mislil nič slabega s tem, daleč nič slabega. Samo moteče pa je, razumete, da nekdo mimo vsebine, mimo točk dnevnega reda nažge po opoziciji, potem pa izgine. Bodi tukaj, pa se sooči, pa tako kot se zdaj gospa Tomićeva, pa zagovarjaj svoje argumente, samo to bi človek pričakoval. Ne pa napad na opozicijo in – izginotje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Tomaž Lisec, pripravi naj se gospod Marko Ferluga. Izvolite, gospod Lisec.
Hvala, podpredsednik, za dano besedo. Državni sekretar z ekipo, kolegi, kolegice, lep pozdrav! V bistvu v Državnem zboru v letu 2016 nič novega: opozicija predlaga zakon, koalicija pa ga zavrne z obrazložitvijo, kako pa oni že razmišljajo, tuhtajo, premišljujejo in iščejo sistemske rešitve. Prepričan sem, če bi katerakoli opozicijska stranka, sploh pa, bog ne daj, SDS predlagala kakšen zakon, kjer bi kakšna vejica bila narobe postavlja, pa bi bila koalicija proti, ker je pač napačen predlagatelj. Danes sem že enkrat govoril, da malo pogrešam tisti mandat 2004–2008, ko smo tudi šli preko teh koalicijskih, opozicijskih zadev in smo včasih podprli ne samo amandmaje s strani takratne opozicije, ampak tudi zakone. Ampak v tem mandatu te zgodbe ni. Stranka, ki je prišla na oblast ravno s to paradigmo transparentnost, sodelovanje, poslušanje, ne posluša nikogar. Zato se jim včasih zgodi celo koalicija, ker niti Desusa, niti SD ne poslušajo. Skratka, ponovno isto mnenje Vlade, ki pa je tokrat še za razliko od ostalih – ne vem, kako pripravljajo sistemske rešitve – še napačno. Kolega dr. Gorenak je povedal, da je državni sekretar malo zgrešil poanto našega zakona in koalicijske stranke so po tipični navadi malo copy-paste naredile pa rekle, evo, to pa je naše mnenje, ki je v 98 % isto, kot je mnenje Vlade. Poleg tega se pripravljajo spremembe zakona, ki naj bi tudi reševale globe na tem področju. Imam občutek, glede na to, kako se dogaja v tem mandatu in kako so posamezni ministri navdušeni nad discipliniranjem ljudi, da globe ne bodo šle v smeri, kot jo predlagamo v Poslanski skupini SDS, torej zmanjšanje, ampak da bodo šle globe v smeri, kot smo jih deležni pri posameznih zakonih, ki jih ta koalicija predlaga v Državni zbor, to pa je rapidno povišanje glob. Tako me je še bolj strah, da smo odprli neko Pandorino skrinjico; ker SDS hoče znižati globe, bo Vlada pokazala svojo moč in zvišala globe, plačajo pa itak državljani v smislu, če so do zdaj plačevali, bodo pa tudi še naprej. Pa me zanima, gospod državni sekretar, pogledal sem pač to, kar smo pripravili 23., 24. in 25. člen, pa me zanima, če so kakšni podatki, koliko pa je tega denarja ali za pravne osebe, samostojne podjetnike, fizične osebe, ki so napolnili proračun glede na obstoječe stanje. Ni se treba matrati z idejo oziroma razmišljanjem, koliko bi bilo tega zneska, če bi bil naš predlog zakona sprejet. Ampak me res zanima, koliko je tega? Zakaj sem odprl to temo? Ker ne govorimo v tem zakonu samo o tem, kar ste sicer koalicijski poslanci do zdaj v razpravi govorili o tem, kako je pod eno streho ne vem koliko ljudi registriranih. Šel bom na eno drugo temo. To pa, recimo, je ali pravna oseba, samostojni podjetnik, ali pa fizična oseba, ki ne prijavi oziroma odjavi posameznika, ki se nastani ali začasno prebiva v turističnem gostinskem objektu. Moram reči, da sem v tem mandatu dobil eno zelo, ne bom rekel samo simpatično pobudo, ampak zelo življenjsko, ko so v enem združenju želeli spremeniti ravno to tematiko glede prijave oziroma nastanitve in najema in so želeli ne vplivati, ampak narediti realno stanje veliko boljše. Bila je debata, ali spremeniti zakon, ki je danes pred nami, ali spremeniti stanovanjski zakon, ali pa Zakon o gostinstvu, da bi lažje reševali to prijavo za hotelirje in turistične delavce. Pa po mojih podatkih je bilo sicer nekaj sestankov na to temo, ampak kar sem jaz dobil informacije, ko prideta dva predstavnika dveh ministrstev, najprej rečeta, kako se nečesa ne da narediti, potem pa, ko že nekdo popusti, pa reče, no morda se pa da nekaj narediti, pride nekdo iz drugega ministrstva pa reče, poglejte, smo vam že povedali, resnično se ne da narediti nič. In potem imamo takšne neumne kazni, kot so v tem primeru, kot je prej kolega Gorenak rekel, trdi ali mehki č, pa je v skladu z ne vem katerim, 24. členom, napisana globa tako za lastnika hotela kot tudi za samega receptorja. Tako me zanima, koliko je bilo res tega denarja zbranega glede na obstoječi oziroma veljavni zakon. Veliko je bilo rečeno, kako smo se zmotili in šele po 9 letih popravljamo napako [[…]]Kolega Gorenak je že rekel, zakaj nismo pred tremi leti, ker so bile nekatere druge zadeve tudi bolj prioritetne, ampak mislim, da je dolžnost vseh nas v Državnem zboru, da če ugotovimo, da je nekaj neživljenjskega, v nasprotju z ZKP – zdravo kmečko pametjo –, da to uredimo, tako da bo ljudem bolj normalno, bolj dosegljivo; pa tudi, če gre samo za en člen ali pa v tem primeru za šest členov spremembe zakona. In ja, SDS je vedno v Državnem zboru, tako kot je prej kolega Žan rekel, še nekaj časa bomo in mi priznamo napako in jo želimo popraviti. Bolj pa me je strah, da se v tem mandatu najbolj glasni tisti, za katere sem prepričan, da v naslednjem mandatu ne bodo imeli možnosti popraviti napake in bo nekdo drug moral popravljati za njihovimi veliko večjimi napakami, kot pa so napake v znesku glob, kjer govorimo o 400 ali tisoč evrih. V tem državnemu zboru delate napake, ki so milijonske, pa me zanima, kdo bo naslednji mandat, ko bo revizija vseh teh zakonskih in ostalih predlogov, ki se jih sprejema tukaj v Državnem zboru, kdo bo potem komu solil pamet. Tistih, ki so najmočnejši danes v Državnemu zboru, ne bo. Verjetno marsikdo, ki je včasih bil član Pozitivne Slovenije, lahko potrdi, kaj vse so naredili pa bi morda danes želeli popraviti, pa nimajo možnosti, ker jih ni več. Skratka, spoštovani državni sekretar, resnično sem upal, da nekoč pa boste rekli, pa dajmo iz čistega miru, dajmo podporo enemu zakonu, ki pa res ne prinaša nobenega ideološkega naboja, nobene revolucionarne spremembe, ampak gre za neko čisto tehnično rešitev, da bi ga podprli. Ampak, očitno imate nek befel ali z vrha vlade ali od kod, da opozicijskih predlogov ne popravljate. Kot je že prej kolega Žan Mahnič rekel, v tem mandatu, mislim ,da je to že ničkolikokratni poskus kakšnega zakona, kjer smo vedno odpravljeni z istim stavkom: Ne podpiramo, ker pripravljamo svoje sistemske rešitve. Pa reče ministrica, čez pol leta boste imeli sistemsko rešitev. Sistemske rešitve ni, predlagamo nov zakon, podoben, še kakšna nova sprememba, pa je spet isti odgovor – pripravljamo, še vedno razmišljamo, tuhtamo in bo rešitev. Prej bodo predčasne volitve, preden bo kakršenkoli zakon napisan, potem se bomo pa spraševali, kdo je kriv, in po maniri bo verjetno spet kriv SDS, ker se zadeve v Sloveniji niso rešile, ker nekateri vladajoči raje tiščijo glavo v pesek, kot pa odpravljajo napake. Tukaj, kot sem že rekel, gre za napako, ki jo je storila Janševa vlada in SDS, del tiste vlade in tudi sedaj popravljamo napako, ampak niti tega ne moremo narediti, ker ima pač predvsem stranka Mira Cerarja neko politiko, da je treba izključiti iz odločanja SDS, Novo Slovenijo pa zelo velikokrat tudi Združena levica. Na žalost, včasih malo povprašajte tiste poslance, ki smo notri od 2004 do 2008, kaj se je finega naredilo, da je včasih pametno poslušati, pa boste tudi kaj dobrega naredili za Slovenijo. Tudi tokrat bi naredili marsikaj dobrega, če bi globe znižali. Verjamem, da bi vam bil marsikateri turistični ali pa gostinski delavec hvaležen za podporo, ki pa jo odrekate le zato, ker je predlagatelj SDS. Škoda.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marko Ferluga, pripravi naj se gospod Zvonko Lah. Izvolite, gospod Ferluga.
Dober večer vsem, ki vztrajate na tem nadaljevanju nočnih seans. Priznam, da je zelo gentlemanska gesta, ki jo je gospod Gorenak naredil, o oskrbi glede odprave napak. To moram priznati, da je zelo lepa gesta. Lahko debatiramo sicer o timingu, ali je to pravi sedaj ali ni, ali bi bilo lahko prej ali nazaj, ampak pustimi to. Kako jaz vidim tole zadevo s tem predlogom novele Zakona o prijavi prebivališča s strani kolegov iz SDS? Vidimo jo na naslednji način. Vi ste se osredotočili na ta zelo pomemben del, ki vam ga je tudi Vlada v svojem mnenju povedala, in sicer kar se tiče glob, kar se tiče teh prijav hotelov in ostalih privatnih namestitev, ob tem pa je treba povedati, da si je Vlada nekako zadala mogoče malo širše gledanje na to zadevo, pa bom takoj pojasnil, za kaj gre. Kot prvo je v normativnem delu dela Vlade Republike Slovenije za leto 2016 uvrstila nov Zakon o prijavi prebivalstva in je tudi tukaj vključila ta nižanja glob, za katere smo vsi ugotovili, da so prevelika. Gre pa za drugo. Vlada ima nek drug koncept, pa bom sedaj takoj pojasnil, zakaj. V točki 1 se bom osredotočil na en pomemben segment, in sicer ki ni dobro urejen v tem vašem predlogu. Tukaj se, upam da, boste strinjali z menoj, gospod Gorenak, to je ta prijava prebivališča, ki ni le evidenčne narave. Tukaj se verjetno strinjava. To vpliva, kakor vemo vsi, na lastninsko-pravna razmerja in seveda tudi ostala civilno-pravna razmerja. Tukaj je prijava prebivališča tudi predpogoj za uveljavitev posameznih državljanskih ali ostalih, predvsem socialnih pravic. Mislim, da se tukaj tudi strinjate. Se pravi, na stalno bivališče se tudi navezuje tako aktivna kot pasivna volilna pravica, socialnovarstvene pravice – se pravi, otroški dodatki, varstveni dodatki, tudi družinske pravice, kot je rejništvo –, pravica do verske svobode, ustanavljanje in zastopanje verskih skupnosti in tako dalje. Se pravi, evidentiranje, naslov prebivališča, ki je omejeno na omenjeno vezanih veliko teh pravic, se v praksi pogosto zlorablja in to kot institut prijave prebivališča – to vemo vsi –, ker na naslovih dejansko ne prebivajo fizične osebe, stanodajalci pa opuščajo prijavo gostov. Zato je treba preprečiti fiktivne prijave, treba se je usmeriti in povečati napor, na katerem dela tudi ta vlada in tudi ta novi zakon o prijavi prebivališča bo zagotovo imel tukaj zelo velik fokus – da je potrebno. Naslednja točka, zakaj je vladni predlog malo drugačen od vašega, je ta, da je pravni temelj za poenostavitev poročanja v zvezi z nastanitveno dejavnostjo, to je tako imenovano e-poročanje, je prav osnovni pravni temelj Zakona o prijavi prebivališča, ki naj bi bil nov. Hvala, ker me poslušate. Da pa končam, bom citiral svojega prijatelja Žana Mahniča, ki je na govornici povedal, da je za spremembe potrebno nekako dva mandata – če sem prav razumel, če ne, me bo pa popravil. In res je tudi, kar je rekel gospod Lisec, da bodo volivci odločali. Tako da, tukaj smo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Lah. Priprav pa naj se gospod Tanko. Izvolite, gospod Lah.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Pozdrav vsem, kolegicam in kolegom in ostalim prisotnim! No, če smo že želeli popraviti napako, ki je bila storjena pred leti. Prišlo je do te napake predvsem zaradi tega, ker je šlo za enostavno popravo valut in nadaljevale so se pač te velike oziroma previsoke globe, kot so bile prej. Ne gre tukaj za stalna bivališča, gre samo za prijavo gostov v hotelih in te globe so nesorazmerne s prekrškom in gre predvsem za ustrahovanje teh, za izkoriščanje teh, ki se ukvarjajo praktično z dejavnostjo. Po drugi strani pa imajo anomalij ogromno, tako pri določenih skupnostih, kot so romske skupnosti, pri prijavah stalnih bivališč, pri izkoriščanju teh stalnih bivališč, na katerih ne bivajo, za obračun potnih stroškov, za prevoz na delo in podobno, ki jih nihče ne preverja. Imamo stanujočih oziroma prijavljenih s stalnim bivališčem v enem objektu, ki ni niti primeren za eno družino, tudi po 200 oseb, pa nihče tega ne preverja, nihče tega ne sankcionira. Tudi v zakonu nimamo določeno, kaj so minimalni pogoji za bivanje v objektu, v katerem bi se dalo stalno bivališče. Imamo kup objektov, ki imajo hišne številke, in na vsakem takem objektu se lahko da oziroma prijavi stalno bivališče. Pa nič! Nihče ne preverja, nihče ne kaznuje. Tudi v določenih zidanicah je prijavljeno po 20 oseb, pa nihče ne preverja, od kod so te osebe, kakšne so, kaj delajo, ali imajo minimalne pogoje za bivanje. Nič! Pomembno pa je, da se nekoga kaznuje, če je pozabil narediti strešico nad črko c: s 25 tisoč evri pravno osebo in tisto ubogo zaposleno s 600, 700 evri na mesec s 4 tisoč evri. Kje je tukaj kakšna sorazmernost? Kje je tukaj kakšen red? Sam sem imel primer, ko je načelnik upravne enote sklical nas, župane in nam naročil, naj preštejemo Rome po svojih občinah. Sem se začel smejati. Kako, sem vprašal. A naj jih zjutraj postrojimo kot v vojski pa vsak pove, kako se piše, kdaj je bil rojen, ker papirja nima, in potem prinesemo na upravno enoto? A je to naša pristojnost? A je to red v naši državi? Po drugi strani pa za takšne malenkosti kaznujemo eno majhno napako. Kaj če pride kup gostov, recimo, iz avtobusa v hotel, ko je treba na hitro jih na nek način umestiti, pobrati dokumente, izpisati, urediti? In se nekdo zmoti za eno črko. Ali jih pošlje ven pa v vrsto, eden po eden, pa vsak na 15 minut, potem boste pa prišli na vrsto? In če pridete ob desetih, boste ob polnoči prišli na vrsto, da boste lahko šli spat. Ja, drugače ne razumem, kako en človek tam tik pred upokojitvijo lahko – še jaz rabim dobro očala, da lahko na osebni izkaznici vidim točno črke. Tako je v praksi. Kdo se iz koga norca dela? Mi smo takrat samo podedovali tisto in pač nismo bili pozorni, da bi to spremenili, ker se je po tistem pojavilo to in se je cela Slovenija smejala – komu? Nam se že tako ali tako smejejo in če nismo sposobni vsaj enega delčka danes tukaj popraviti, ne ni čudno, se nam bodo še bolj smejali. Sicer pa res, dva, tri inšpektor dobi, pa bo naše lapanje tukaj v parlamentu plačano, ker so kazni tako visoke. Ali je to prav? Prosil bi koga, ki se s to zakonodajo ukvarja, da gre z menoj na Dolenjsko, tam blizu moje občine, pa bo lažje napisal potem zakon, da vidite, kakšen red imamo v tej Sloveniji. Saj ni čudno, da migranti hodijo, kjer hočete! Pa še več jih bo. Kako bomo pri njih oziroma vsaj do danes že povedano, kakšen red je pa tam, ko jih tisoč čaka na vratih, da se pobere vse. Kaj, če se tam kdo zmoti? Ali bo tudi tisti policist kaznovan s 4 tisoč evri, ko ni naredil strešice na c? Ali ne vem kakšni priimki so, lahko se zmoti za tri črke – kakšen sirijski priimek. Bodimo malo človeški, če hočemo popraviti nekaj, kar je ušlo, kar je začetek vsega. Tukaj berem stvari, kakšne težave imamo, imajo ljudje s temi davčnimi blagajnami na kmetijah, to bomo drug teden premlevali. Mislim, za zjokati se je, res! Mi v opoziciji moramo zdaj malo preverjati; raziskovalne naloge dajemo stroki, ki jih dela za parlament, da raziskujejo, kako imajo v sosednjih državah to rešeno. Ampak ne sedaj! Kako so imeli pred 50 leti, ker smo toliko za njimi. Ker ne razumemo najbolj enostavnih stvari. Včasih že sem rekel na kakšnem odboru, da imam dovolj tega, da grem domov med pametne ljudi. Ni čudno, da se smejete. Preprostih stvari ne razumem. Mogoče sem premalo v šolo hodil, ampak za te stvari, ki jih danes obravnavamo, verjetno še preveč. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko. Pripravi naj se gospa Janja Sluga.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsedujoči, pričakoval bi, da bi se Vlada glede na to, da ima, mislim, da 45 minut časa najavljenega pri tej točki dnevnega reda, vsaj za kakšno minuto dvignila in povedala še kakšno drugo stvar. Tudi pokomentirala kakšno stvar, ne samo takole ritualno prebrala stališče, ki je bilo povedano. To pričakujem od tistih, ki jih je Vlada pooblastila, da njeno stališče in politiko strokovno zastopajo pri razpravi v Državnem zboru. Tega spet ni. Ne prvič! Opozorili smo velikokrat in na tak način je skoraj popolnoma brez potrebe, da si Vlada najavi čas in da pošlje v Državni zbor svoje ljudi. Če ne more priti minister, ki je političen funkcionar, potem pošlje po poslovniku tiste, ki so strokovni, in naj se nekdo javi in pove, ali te razprave, ki jih imajo moji kolegi pa tudi drugi, stojijo ali ne stojijo. Nič od tega, gospod predsedujoči, se ni zgodilo. Isto kot prej pri gospe ministrici. Druga stvar, ker me nekako zbode pri teh razpravah, so ta stališča, ki jih izražajo nekateri poslanci koalicijskih poslanskih skupin. Tukaj sem eden starejših poslancev po stažu, po rutini, po poznavanju zadev in da mi nekdo, ki je nekaj mesecev poslanec, predava o tem, da naš predlog ni sistemski, ni celovit, ne stoji, ne pije vode, je malo huda. Je malo huda. Ker tako poceni se te zgodbe ne da prodati. Govorimo o popravku zakona, novela ima neko predvideno rešitev, ki pač je namenjena odpravi nekaterih pomanjkljivosti, napak predhodnih ali pa razvoja sistema. Celo Vlada je s prvim stavkom priznala, da so pač te stvari zaznane in da jih bo tako ali tako treba popraviti. Sedaj se postavlja samo vprašanje, ali bomo popravili sedajle, ko jih imamo na mizi, ali bo to prišlo čez x mesecev, ko bo prišla vlada z nekim sistemski, celovitim, zaokroženim zakonom in bo vmes, recimo, še 30, 50 hotelirjev, se pravi receptorjev in lastnikov hotelov, plačalo te kazni. To je vprašanje. Poznamo napako. Vsi smo pozno reagirali, to drži. Mi, koalicija sploh še ni. Ne vem, ali prihajajo v Državni zbor na sončenje ali kaj drugega. Edino, kar sistemsko naredite, je to, da naš predlog ni celovit. To pa je sistemsko. Edina stvar, ki je sistemska. Predlagam, da se teh obravnav predlogov zakonov, ki prihajajo v Državni zbor, lotimo premišljeno. Se pravi, če napaka je, če se je problem pojavil, potem je ta problem treba odpraviti. Če je naš predlog pol leta prehiter, bi vi lahko nekaj podobnega naredili na temo, ki je odprta, s svojim zakonom po nujnem postopku. Noben problem! Ali pa po rednem, pa se združi obravnava. Vendar na tak način prelagati zadevo v prihodnost, kot si jo vi privoščite in dovoljujete že cel mandat, je neokusno. Samo seštejte vaše razprave pri naših predlogih, ki se začnejo, da ne morete predloga podpreti, ker ni celovit, ker ni uravnotežen, ker ni sistemski, ker ni ne vem kaj. Karkoli predlagamo, to deklaracijo dobi v Državnem zboru. In kadarkoli predlagamo, nikoli ni pravi čas; enkrat smo prehitri, enkrat smo preveč zamudili, zadeve pa tečejo svojo pot naprej. Mislim, da boste morali pri svojih stališčih, če boste želeli biti korektni do državljanov, če že do nas niste, da boste morali reagirati slej ko prej in pač stvari, ki so na mizi, odločiti v dobro državljanov ne v dobro prestiža, ker je nekdo prišel z nekim predlogom, ki prehiteva, ampak vsebinsko je dovolj kvaliteten. Žal je tako. Mislim, da to, kar se dogaja v Državnem zboru v tem sklicu, je zelo grozeče. Postavlja se vprašanje, kako inšpekcije tudi delujejo. Ali hodijo po teh manjših privatnih nastanitvenih enotah in so tam izjemno dosledne in si kaznovan, če napišeš celo strešico, zato ker bi moral samo polovično, in to z neživljenjsko kaznijo. To je tudi veliko vprašanje, če je to racionalno, smiselno, če je to v smislu tistega, kar inšpektor lahko naredi. To se pravi, da izreče morda najprej opozorilo. Ampak poglejte, med polivičnim č in trdim č, med Tomić in Tomič, ni take velike razlike; ali med kakšnih drugim priimkom – dal sem za primer, ker poznamo te stvari. Ampak poglejte, razlike v tej izgovarjavi ali v takem zapisu je 4 tisoč evrov za tistega, ki je to napako storil. Kolegica je to korektno opozorila, da pri takih primerih, ko se to ugotovi, je treba te stvari, če ugotovimo, popraviti. In trmasto vztrajanje ni korak k takšnemu popravku ugotovljenih stvari, ki se odvijajo. Imamo primer tudi nekih stvari, ki se dogajajo tudi v tem momentu. Mi imamo primer, recimo, ko je nekdo ravnal ali pa ki je nekdo ravnal neustavno in nezakonito, recimo, imate celo ministra, ki je tako ravnal – to je ta zadnji primer nedovoljenih pogledov v transakcijske račune, ampak pogled je bil sistemski in celovit, ker je zajel vse državljane. Kazen pa, mislim da, 800 evrov. Si predstavljate? Neustaven poseg v človekove pravice, ni bilo pravne podlage, to se pravi, ni bilo zakonito, dobil je pa celovite in sistemske podatke o prometu vseh državljanov po transakcijskih računih, tistih, ki so kakorkoli bili udeleženi v kateremkoli finančnem prometu z javnim sektorjem. Ne! Kazen, če sem prav prebral, informacijske pooblaščenke, 800 evrov. V tem primeru, ko je šlo pa samo za to, da je nekdo napisal celo strešico namesto polovične, je pa kazen 4 tisoč evrov. In mi povejte, če je ta zadeva sorazmerna, je primerljiva? V nobenem primeru ni primerljiva, kar zadeva težo prekrška in posega v človekove pravice. Najbrž se s tem strinjamo. Zanima me, kako ravna inšpekcija, ko Slovenija opravlja transportni servis in ko z deklaracijo, ko s spremnimi dokumenti naloži ne vem 50 migrantov na avtobus ali pa odpremi tisoč 10o oseb iz migrantskih centrov na drugi center, na drugo zbirališče. Kdo to preverja, ali so ti zapisi pravilni, popolni, avtentični in tako naprej? Se spomnite, da je pri teh 400 tisoč ali pa pol milijona primerov prišlo do kakršne koli tiskarske napake, redakcijske napake, da povem čisto preprosto, da se je kdo zatipkal ali zapisal, ko je na roke pisal? Ni! Nobena inšpekcija, nobena kontrola na tem segmentu ni storila popolnoma nič, kaznovan ni bil nihče. Celo več, prevažali so ljudi, ki niso bili popisani, to najbrž zdaj vsi vemo. Kakšnih 70, 80 % oseb, ki so bili pretransportirani z vedenjem državnih oblasti, ni bilo pravilno niti popisanih, registriranih, nihče ni preveril njihovih pravih podatkov, pa ni bil nihče kaznovan. Tukaj bo pa en hotelski uslužbenec naredil eno malo napako, namesto x bo napisal ks, ali pa takšno in drugo strešico, ali pa namesto enojnega dvojni w, recimo v primeru Veber, bo pa plačal 4 tisoč, če ga zaloti slučajno inšpekcija. So to sorazmerja? Najbrž niso. Če so to ugotovili in če to lahko popravimo in če to lahko popravimo zdaj, bi najbrž, če smo racionalni, to morali storiti. Bom dal še druge primere, da ne boste mislili, da so to edini primeri, kjer se takšne stvari dogajajo. Mi imamo, recimo, Zakon o davčnem postopku, tam je 398. člen, ki se nanaša na posebej hude davčne prekrške. Vprašam vas, kolikšna je kazen za posebej hude davčne prekrške, to se pravi, če nekdo naredi napako za eno ničlo, namesto 20 milijonov evrov napiše 2 milijona evrov? Mi znate povedati? Kazen je ne manj kot tisoč 200 evrov, pa ne več kot 50 tisoč evrov. Se pravi, da je hotelski uslužbenec, receptor za eno napakico, kjer gre za pol strešice, kaznovan trikrat bolj, kot je nekdo, ki je to naredil. Si predstavljate, najhujši davčni prekršek te države ima maksimalno kazen 50 tisoč evrov! Če ne verjamete, si sprintajte Zakon o davčnem postopku. Zdaj pa vas sprašujem, ali je to zatipkanje ali pa napačen rokopisni zapis posebej hud prekršek, če se gre samo za polovico ali celo strešico? Je to posebej hud prekršek? Si zasluži višjo kazen kot je posebej hud davčni prekršek? Lahko Vlada na to odgovori? Niso pa to edini prekrški, ki so v davčnem postopku, ali pa pri Zakonu o davčnem potrjevanju računov, ali še pri kakšnem drugem zakonu, vam bom povedal. Tako je to, ko se ukvarjamo z malimi osebami, z drobnim gospodarstvom, so drobne stvari izjemno velike kazni. Tisti, ki ste imeli posamezna stališča svojih poslanskih skupin, ste imeli to možnost, preden ste to naredili in tukaj povedali, kaj o tem mislite, možnost preveriti. Vso možnost preverbe. Tega niste storili, ampak ste vzeli enostavno mnenje vlade, ki je vedno a priori proti našim predlogom, in ste tam nekaj ven pobrali in tukaj tistih 5 minut, 7 minut časa si vzeli in to povedali. Tako to funkcionira v tej koaliciji. Ne prebere se, ne prouči se, ne primerja se, in potem govorite o sistemskosti in o celovitosti in uravnoteženosti ali sorazmernosti. Nobene podlage nimate za takšne izjave in takšne trditve. Da vam dam primer, še naprej – delo na črno. Nekdo najame, ne vem, kdorkoli funkcionar, ali pa direktor snažilko, ali pa recimo podjetje, in za to je kazen od 2 tisoč do 26 tisoč evrov. To dobijo lahko samo enkrat. Pa imate vrednotnice, to je ta problem pri delu na črno, pa imate prevoznice za prevoz gozdarskih proizvodov in tako naprej – kazni enormno visoke. Imate parkiranje meter zunaj označene cone v varovanem območju, je kazen – koliko? 10 tisoč evrov in zaplemba vozila! Zdaj pa sprašujem, v primerjavi s posebej hudimi davčnimi prekrški, posebej hudimi, pravi določba, je to, kjer je kazen samo 50 tisoč evrov. Pa še vprašanje, če bo kaznovan, ker tiste, ki naredijo posebej hude davčne prekrške ali posebej hude druge prekrške, imenujete na čelo najpomembnejših državnih institucij. Kaj je posebej hud prekršek? Recimo, ustvarjanje bančne luknje. So bili tisti kaj kaznovani? Niti eden od teh oseb ni bil še nič kaznovan, tudi če je v kazenskem postopku, je vprašanje, če bo kaznovan. Morda ga bo tudi tistega tožilec Kozina pohvalil, da je ravnal dobro, ker je sodeloval in bo kazen toliko nižja. Tako je bilo v enem od primerov in tako naprej. Le pri teh drobnih stvareh, ki se tičejo državljanov, pa ste – in morda tudi mi smo tu napako naredili, smo bili prehudi, pretrdi. Mislim, da je čas, da počasi pristopimo do teh stvari in te zadeve rešujemo. Glejte, mi smo velika stranka, že dolgo časa. Če takšna stranka ugotovi, da se da kakšna stvar izboljšati od tistih, ki jo je nekoč naredila, pač je to samo za pohvaliti. Mi se nismo postavili v tem primeru na okop in branimo za vsako ceno rešitev, ki ni dobra. Zdaj pa sprašujem vas, če mi to povemo, da ta rešitev ni dobra, pa smo jo mi sprejeli, ste se vi postavili na drugo stran, na okop, tega pa ne boste spremenili., Ne zato ker ni dobro, ampak zato ker je vaše, ker ste vi to predlagali. Iz tega mnenja, ki ga je naredila Vlada, se lahko bere in razume marsikaj. Tu je nekdo govoril o tem, da ima to Vlada v normativnem programu za letošnje leto, ta projekt tega zakona. Ali ste mogoče pogledali normativni program za 2015 in realizacijo? Je bila realizacija 50 % zakonov, ki jih je predlagala Vlada? Lahko takoj preverite. Koliko tistih zakonov iz 2015 je prenesenih v 2016? In koliko teh iz 2016 bo prenesenih nekam, naprej, daleč naprej? Minister za pravosodje je obljubljal pravosodno reformo. Do kje je prišla? Lani januarja, februarja smo obravnavali mini sodno reformo z vpisom GRECO v pravosodno zakonodajo kot neke pomembne, ne vem kakšne zadeve, tistih pravil in tako naprej, ki se jih itak nihče ne drži. In tudi noben za to ni sankcioniran, ker tega ne upošteva. Ampak od tam naprej se na pravosodnem delu ni zgodilo nič. Pa je šlo za pet zakonov, če se ne motim. Kdo pokriva pri vas pravosodje? Koliko vas je – 5, 7 vas je v odboru. Pa vas sprašujem, ali ste kdaj vprašali kot poslansko vprašanje ministra, kdaj bo to? Ste zahtevali kakšno temo na odboru, da obravnavate zamudo pri pripravi davčne, pravosodne reforme? Ali čakate, da bomo spet to mi naredili in se bo potem usul plaz žvepla po nas, ker smo si upali to storiti? Lahko gremo naprej tudi pri drugih primerih. Nedavno je bilo nekaj sej komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ, kjer se je obravnavalo izključno kasnitve poročanj Vlade Državnemu zboru pri pomembnih projektih, ne vem, lastninskega preoblikovanja, prodaje premoženja, dokapitalizacij, poslovanje UKC in tako naprej. In kaj se je tam zgodilo? Glavni problem razpravljavcev iz koalicijskih strank je bil – kaj? Kakšne so bile razprave? Najbrž eni ste sodelovali, eni ste pa spremljali. Odgovorite si sami, kakšne so bile razprave. Marsikaj v tem državnem zboru ne bi bilo treba niti obravnavati, ne na sejah odborov, ne na sejah Državnega zbora, pod nujnimi ali izrednimi oblikami, če bi Vlada delala, tako kot je pač v kakšnem sklepu zapisano, da bi se zavezala za to, da bi poročala po treh mesecih ali šestih mesecih, tako kot je Vlada predlagala, da bo to naredila. Tega ni. Toliko najbrž te samokritike imate, da boste to pogledali, ugotovili in priznali, da se to dogaja, in tudi priznali, da niste storili nič, vsaj da bi bilo komurkoli zunaj koalicije kaj znanega, da bi se to naredilo. In potem se sklicujete na normativni program, na zakonodajni program Vlade. Nič ne bo ali pa zelo malo tistega, ker to je protokolarni dokument, ker ga nekaj sprejmejo, naredijo, tisti špeh pošljejo v dveh izvedbah v Državni zbor – se pravi, tisti zakonski deli in tisti spremljajoči del, ki je samo za Vlado – in tukaj se zgodba konča. Kdo kljuka to v koaliciji, ali dinamika funkcionira, so pravočasno zadeve objavljene na spletnem portalu, predložene Državnemu zboru in tako naprej? Nihče. Vi se zadovoljite s tem, da kritizirate poslance, ki vložimo karkoli v Državni zbor v obliki kateregakoli akta, zakona, ne vem, seje preiskovalne komisije ali karkoli. To je vaša primarna naloga, ropotanje in bombardiranje tistih, ki karkoli predlagajo. Če Vlada ni dovolj aktivna, lahko koalicija vloži tak zakon, kot je ta. Poslanci. Ne bi bilo prvič, da bi to naredili, ampak napake, ki so evidentirane, ki so vidne, na katere smo opozorjeni, pa ne naredimo nič, potem je nekaj narobe z nami. Tudi mi smo pozno reagirali, tudi to pač priznamo, ampak hujše je to, da se Vlada s 40 tisoč uradniki pa sploh ni in še zdaj, ko ima to na mizi, napiše, da ni sistemsko, ni celovito ni ne vem kaj. To pa je problem in pač teh manir se boste morali v koaliciji počasi odvaditi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Sluga [[…]] Replika, gospa Violeta Tomić, se opravičujem.
Hvala za besedo. Kolega Tanko je omenil moj priimek s celo ali polovično strešico, pa mi dovolite, da vam razložim, kako je s temi stvarmi. Kot nekdo, ki je rojen slovenski materi in preživi celo življenje v Sloveniji, kjer ni mehkega č v abecedi, sem se naučila pisati svoj priimek, tako kot si ga vsi zapisujejo. Leta 1992 po več kot desetih letih službe v enem gledališču pa so me poklicali v pisarno in zahtevali od mene, da poiščemo, kaj piše v mojem rojstnem listu. To me je zelo presenetilo, kajti to je bil znak, da v novi Sloveniji se bomo od danes ločevali ljudje na večvredne in manjvredne na podlagi cele strešice ali polovične strešice. In glejte, če bi živeli v Nemčiji, Ameriki, kjerkoli na svetu, kjer nimajo strahu pred južnjaki, bi se podpisovali vsi s ch in te razlike ne bi bilo. Tako me ne preseneča pravzaprav, da je bil ta zakon sprejet ravno v vladi Janeza Janše in da je taka velika globa padla človeku, ki je samo narobe zapisal strešico, kajti tako niste mogli razločevati, kdo je naš, kdo je njihov. In še nekaj bom rekla: celo redki posamezniki, ki imamo mehkega, verjemite, vsi smo bili narejeni s trdim! Zato ne vidim razloga za diskriminacijo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Sluga.
Hvala lepa. Danes nisem niti z besedo rekla, da zavračamo podporo temu predlogu, zato ker ni sistemski. Ne vem, kolegi, kje ste to pobrali. Rekla sem, da zato ker je spet nestrokoven pristop, pri nas doma bi rekli, čez palec. Prej ste čez palec te globe višali in vam je ušla zraven ena nula, zdaj pa čez palec te globe nazaj nižate. Naše mnenje pa je, da je tukaj treba biti zelo previden in da je treba neki rdeči niti slediti. Kolega, ki mi je prišel strokovno pomoč dati, rekel: "Z lekarniško tehtnico!" Tako da boste vedeli, kaj sva se pogovarjala. Tukaj ste v vašem predlogu sklicujete na to, da v letu 2007 iz navedb predlagatelja niso določno razvidni razlogi, ki so vodili k višanju glob. In tudi ne utemeljitev in tako naprej. Saj tega tudi danes pri tem vašem novem predlogu ni. Tega nisem zasledila, sem vse pogledala, ampak danes s tem svojim predlogom počenjate popolnoma, popolnoma enako kot takrat, ko se zdaj sklicujete, da je bilo narobe. Ne bom zdaj izgubljala besed o tem, kako iščete takšne in drugačne razloge, zakaj tega niste naredili in zakaj je trajalo tako dolgo, kolegica vam je že povedala, kako je s temi vašimi razlogi. Bom vam pa rekla to, ker ste se nam opravičili, da tega niste naredili. Kolega Gorenak, nam se ne rabite opravičevati, vi ste morate opravičiti gospodu, ki ste mu to obljubili. Njemu, ne nam. Vi ste rekli, da ste gospodu obljubili, da boste za to poskrbeli, ker je prišel do vas. Tukaj se seveda pogovarjate o črticah pa vejicah in analizirate celotno zadevo. Takrat ste pa v obrazložitvi leta 2007, ki ste jo vložili, posebej poudarili, da je temeljni namen zakona javni interes po točni in popolni evidenci. To ste sami tukaj napisali, ker namreč ni res, da vi spreminjate samo tiste člene, ki se nanašajo na turiste. To seveda ne drži, vi spreminjate tudi tiste člene, ki spreminjajo globe, ki se nanašajo tudi na odjavo tujca v nastanitvenim objektu, prijavo stalnega prebivališča s spremembo naslova stanovanja in tako naprej. S tem v zvezi lahko pa jaz podam kakšne druge predloge, primere, se pravi, na primer lastnik samskega doma na Teznem, ki se je v kazenskem postopku znašel zaradi suma, da je z lažno prijavo začasnega prebivališča ogromno tujcem pomagal priti do začasnega bivališča v Sloveniji. Začasno je prijavil kar tisoč 876 ljudi. To so ti primeri, na katere se lahko sklicujemo. Kot sem že rekla, v Poslanski skupini SMC seveda ne pristajamo na to, da se zakon menjuje zaradi posamičnega primera. Če ste že, kolegi, zahtevali podatke, koliko je teh primerov, vam sicer tega ne bom povedala v evrih in koliko je to bil ojačan državni proračun, pač pa v primerih. In sicer, pravna oseba ali samostojni podjetniki posamezniki, ki so bili kaznovani zaradi vpisa netočnih podatkov po tretjem odstavku 15. člena v letu 2013 – tri, v letu 2014 – šest, v letu 2015 – sedem in v 2016 zaenkrat – nič. Pa če gremo še na fizične osebe – po tem istem tretjem odstavku 15. člena: 2013 – dve, 2014 – pet, 2015 – nič in 2016 – nič. Toliko o tem. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Dober večer, opazil sem vas [[…]]
Me veseli.
Ker vas prej nisem opazil, pa sedaj ne bom z vami polemiziral. Prej sem povedal svoje, kar sem imel povedati okoli vašega nastopa, bo mogoče odgovoriti. Upam, da niste bili užaljeni. Če ste bili, se opravičujem. Ampak gospa Sluga, poglejte, ne samo, da vsebina ne špila, ne smem grdo govoriti, ker ste ženska, moram biti zelo na nivoju. Poglejte, ne samo, da vsebina, ki jo govorite, vam ne klapa, kot se temu reče, tudi s sluhom bo nekaj narobe, ampak nisem doktor, ki bi to znal zdraviti, ker sem tisti tam, na znanstvenem – saj veste. Poglejte, vi ste rekla, da je nek gospod prišel do mene, pa sem mu obljubil. Ni res. To ste si izmislili ali pa ste slabo slišali. Gospod ta in ta, da mu ne bomo delali reklame, ki ima nek hotel v Mariboru, jaz ga še nisem nikoli videl, imam pa njegove podatke, je lani oktobra, novembra, tam nekje, spisal pismo in to pismo je poslal v Državni zbor, kolikor vem. Dobil sem ga, tako kot ste ga dobili vsi vi poslanci. Saj to pismo obstaja, najdite ga! Torej, je prišel tudi na vaš mail, samo ne vem, ali vas kaj državljani zanimajo ali vas ne. Tega ne vem. Ampak jaz načeloma nobenega pisma, če mi ga kdorkoli piše, pa tudi če je v zaporu, ne vržem v koš za smeti, ampak skušam odgovoriti nanj. Temu gospodu sem odgovoril, da bom prosil poslansko skupino, da v imenu poslanske skupine vložimo spremembe zakona, če se pa prav spomnim, ste mu pa odgovorili tudi vi iz SMC, tudi vi ste mu odgovorili in rekli ste, če se prav spomnim, za ta del nisem siguren, ker bi ga moral še enkrat vprašati, ker je pač štiri mesece minilo, da boste za to poskrbeli. Potem sem rekel O. K., sedaj če bodo oni vložili zakon, potem pa – v redu, meni ni treba delati, lahko spijem eno kavo v miru in tako naprej. Ampak ker ni bilo nič, ker ni bilo nič in ker ni bilo nič, smo vložili ta zakon. Torej ni prišel gospod k meni, pa da sem mu kaj obljubil, ker mu ne morem obljubiti, ker nisem zakonodajalec, ampak sem eden od 90, ki lahko pritisnem "za" ali "proti". Toliko v pojasnilo. Mimogrede mi je ta gospod še danes povedal, da je prosil poslance iz SMC, ker sem mu povedal, poglejte, mi imamo 21 glasov, 4 od Nove Slovenije da 25, sedaj pa preštejte, koliko zmanjka do 46. Najbolje je, da svoje težave še enkrat predstavite SMC, ker vsi tisti tam imajo premalo glasov, SMC je pa ključ do vašega, torej do spremembe tega zakona. Rekel mi je, da se bo potrudil. Včeraj sem ga še enkrat vprašal, pa je rekel, da se je zmenil s poslanci SMC, samo ne ve, kako bo. No, sem rekel, potem pa boste videl, kako bo. In jutri pri glasovanju ga bom tudi poklical, pa mu povedal, zdaj pa glejte tja gor, na tisti spisek, kdo iz Maribora, s katerim ste govorili, je glasoval proti. Toliko, ker veste, moraš biti pošten do ljudi, to je vse. Gospa Sluga, čez palec. Kaj je čez palec? Čez palec, ne vem, kaj naj rečem, je marsikaj meni pri vas. Zlasti je čez palec vaše govorjenje. Povejte dejstva in recite, to ni v redu, tisto ni v redu, ono ni v redu, ne pa čez palec. To je ena zadeva. Najprej, javni interes omenjate. Drugo, kaj še omenjate? Tisoč 876 ljudi je začasno prijavljenih. Ne vem, kdo vam je ustrelil takšen podatek? Tam bi se lahko kaj predlagatelji oglasili, recimo gospa Iris, saj vi ste že takrat bili menda, če se ne motim, pri pisanju tistega zakona leta 2007. Ne vem, zdaj vam ne bi krivice delal, ampak ti zakoni so nastajali v službi, ki ji tudi vi pripadate, ne vem pa, če ste se s tem ukvarjali. Da ne bom vam, ker nimate možnost odgovarjati, da vam ne bi krivice delal, ampak državni sekretar bi pa lahko kaj rekel. Verjetno se boste spomnili, da je moralo biti nekaj narobe. Nekaj je moralo biti narobe, ker ne more biti druga takšna diagnoza. Tisoč 876, kaj je to ena številka spet? Turistov imamo milijon. Tisoč 876 je lahko začasno prijavljenih, to pa nima nobene zveze s tem zakonom. To pa kar spravite za klobuk! 3, 6, 7 pravite, da je bilo v teh letih kazni izrečenih. Poglejte, če je 7 ljudi, ki imajo neko gostinsko dejavnost, ki imajo oddajanje sob – veliko jih je v Sloveniji –, in če je država sedmim ljudem pa tudi, da ne bo zdaj kakšna težava s policijo, saj policist nima kaj narediti, kot da napiše tisto, kar tam v zakonu piše. Ali prekrškovni organi ali kdor koli, saj ni kaj narediti, on mora to izvesti. Ampak, če ste vi sedmim podjetnikom izrekli lansko leto 25 tisoč evrov, pa recimo, da gre za ljudi, ki imajo 10, 15 sobic – izračunajte malo! Po mojem je on lahko naredil "chiuso", pomeni zaprl. Ko je to plačal, je lahko zaprl, ker si je potem lahko samo še kupil tisto beraško palico pa gre na center za socialno delo. Ne 7, gospa Sluga, eden je preveč, ki je nastradal zaradi neke napake, ki jo je naredila naša stran! In naša stran si želi to popraviti, vi pa tega ne dovolite, da bi popravili. To je isto kot prej dopoldne, ko je bilo govora o korupciji v zdravstvu; mi predlagamo, da se preiskuje neko obdobje, v katerem smo bili mi, pa ko je bila gospa Bratušek in tako naprej, vi ste pa bili proti. Mi bi radi sami sebe preiskovali, vi ste pa proti. Torej radi bi preiskovali neko obdobje, ko smo mi bili na oblasti, tako bom rekel, preiskovali bi tako ali tako vi, pa tega nočete. Gre pa za isto zadevo; mi bi radi napako popravili, vi pa tega ne dovolite. Ni to smešna zadeva? Pa še nekaj vam bom rekel, poglejte, v mandatu 2004–2008 sem opravljal neke naloge državnega sekretarja v kabinetu predsednika Janše, ki je bil zadolžen za komunikacijo med Državnim zborom pa Vlado. Malo ljudi, vsaj na levem političnem spektru, je še iz tistega obdobja, zelo malo ljudi, ampak strokovci pa so, evo, in vedo za zadeve. Ob enem poslanskem vprašanju tukaj takratnemu predsedniku Janši je bil očitek iz SD, takratnega; češ, karkoli mi predlagamo, boste vi negirali ali pa večino negirate pa napišete, da boste rešili po svoje. Spomnim se resne debate na takratni vladi, resne debate, zelo resne debate in zelo resnega naročila takratnega predsednika vlade Janše vsem takratnim ministrom. Rekel je takole: "Ne zajebavajte se, če pride na mizo dober predlog, ki ga je treba, ki je normalen, ki ni ne vem kakšen, je treba tak zakon podpreti, pa so ga napisali Pahorjevi ali pa kdorkoli ga je napisal!" Potem, kaj še? Kaj vi delate, ste videli? Razlika je. Potem druga zadeva, ne spomnim se po letu 2000 nobene vlade pa nobenega sprejemanja proračuna v tej državi, strokovni sodelavci verjetno tudi ne, poslanca nobenega ne vidim iz tistega časa, da ne bi koalicija podprla dveh, treh amandmajev opozicije. Ne spomnim se tega primera. Pa je nastal kak vrtec, pa je nastal kak dom upokojencev, nekaj je nastalo. Vem, da ne more koalicija sprejeti vsega, kar opozicija predlaga, zlasti ne pri proračunu, ker jasno, potem prideš v situacijo, da bi obrambni minister lahko tja plačeval, ne pa da bi kaj ven dobil. To je vse res, ampak poglejte, normalne koalicije ali pa, zdaj bom rekel, pametne koalicije, pa so bile vseh barv: pa je Rop vodil vlado, pa je Janša vodil vlado, pa je Pahor vodil vlado, Bratuškova jo je vodila – evo vse je različno. Vedno se je nekaj našlo: dva, trije amandmaji. Ja! Poglejte, kaj vi delate. Poglejte, kaj vi delate! Katastrofa, kaj delate! Maščevalo se vam bo! Kot da v opoziciji nismo sposobni napisati enega člena. Pa priznate, da je člen v redu, rečete; ne, mi bomo pa proti, bomo mi napisali, samo da ne boste vi. Pa saj tako se ne gre politika! V politiki je treba tudi biti včasih pragmatičen, je treba biti včasih bolj grob, včasih malo manj, ampak kar je pa preveč, je pa preveč. To, kar vi danes delate, ni delala ne Pozitivna Slovenija, ni delal ne Janković s svojo stranko, kakorkoli se je to imenovalo, ni delal ne Zares, ni delal ne LDS, mali, veliki. Nobeden ni to delal. A vi – ne! Če ne bo po vaše, je – ne. In jutri pri sprejemanju tega zakona, očitno bo zakon padel, tako da tisti, ki so prizadeti, to tudi vedo. Ampak ne po naši zaslugi, mi smo želeli svojo napako popraviti. Vi nam pa napake, ki jo mi želimo popraviti za seboj, ne dovolite popraviti. Bi rekel kaj grdega, pa ne bom. Se bom ustavil na tej točki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospa Janja Sluga, ampak ne vem zdaj, če še imamo čas. Ni še, ni še zaključna faza, gospod Gorenak.
Gospod Gorenak, niste me pozorno poslušali. Niste me pozorno poslušali; ko sem govorila o tisoč 876 ljudeh, sem govorila o tistih, ki jih je lastnik samskega doma na Teznu prijavil v ta svoj samski dom. To je ena stvar. Govorila sem pa o teh 7 ljudeh, zato ker ste govorili o polnjenju proračuna. Številke seveda dokazujejo, da temu ni tako, da se s temi globami ne polni proračuna. In vi ste govorili, da ste [[izklop mikrofona]].
Čas vam je pošel, hvala lepa. Ja replika se šteje v čas. Sedaj pa prehajamo v sklepni del splošne razprave. Proceduralno gospod dr. Vinko Gorenak, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Samo eno obvestilo. Gospod iz Maribora je obiskal Poslansko skupino SMC maja lani, vsi ste bili prisotni, rekli ste mu v oči, v roku dveh mesecev bomo zakon spremenili. Zlagali ste se mu. Hvala lepa.
Dr. Vinko Gorenak, to je šlo za zlorabo proceduralnega predloga. Ne bom vam dala danes opomina. Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobita besedo še predstavnik Vlade, ki še ima čas, torej ima besedo gospod Andrej Špenga, državni sekretar na Ministrstvu za notranje zadeve. Izvolite.
Podpredsednica, hvala za besedo. Na kratko bom poskušal odgovoriti, upam, da na vsa zastavljena vprašanja. Vlada je pripravila, kot ugotavljate, besedilo predloga novega zakona o prijavi prebivališča. Moram pa povedati, da je novi zakon pripravila s celovitimi rešitvami, ki je tudi že medresorsko usklajen in je v vladni proceduri. Ta medresorsko usklajen zakon, ki je v vladni proceduri, to tudi poslanec Lisec dobro ve, ker je sam omenjal, da je slišal, da se zakon usklajuje z Ministrstvom za gospodarstvo. Ja, del zakona posega tudi v Zakon o gostinstvu, katerega nosilec je Ministrstvo za gospodarstvo. Torej Zakon o gostinstvu, katerega ste omenjali in je medresorsko usklajen s tem zakonom in gre v paketno obravnavo v Državni zbor. Torej, poudarjam, zakon je medresorsko usklajen in je že v vladni proceduri. Večkrat se je danes omenjalo, da je šlo v tem primeru za napako, tako koalicijski kot opozicijski poslanci ste slednje omenjali. Lahko vam povem, ja, nekateri strokovci so v resnici dalj časa pri nas, dobil sem tudi opomnik na to temo. Ni šlo za napako, šlo je v resnici za predlog Ministrstva za pravosodje, ki je v medresorskem usklajevanju predlagalo še višje globe. Dokument iz leta 2006–2007 se glasi: Ministrstvo za pravosodje je predlagalo še višje kazni, česar nismo upoštevali. In v nadaljevanju podajam, citiram, odgovor: "Delno smo upoštevali tudi vaš predlog o zvišanju glob v kazenskih določbah zakona, saj je po našem mnenju globa v višini od 400 d tisoč 200 evrov za posameznika – fizično osebo občutno previsoka. V besedilu predloga zakona je zato predviden razpon od 200 do 800 evrov, kar že sedaj predstavlja občutno zvišanje globe. Po veljavnem zakonu je torej v 25. členu predpisana globa v razponu 10 tisoč do 50 tisoč tolarjev." To je usklajeval takrat državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje, kasneje pa vaš državni sekretar. On je to takrat usklajeval. Kot sem povedal, je Vlada predlagala, se strinja s tem, ne nasprotuje, se strinjala, da so globe občutno previsoke in da gremo tukaj naproti lokalnemu prebivalstvu, sobodajalcem in ostalim gostinskim obratom, ki oddajo kapacitete. S predlogom zakona, kot pravim, v predlogu zakona urejamo to problematiko v resnici celovito. Odpravljajo se pomanjkljivosti veljavne zakonodaje z zasledovanjem naslednjih ciljev: točnost podatkov v registru stalnega prebivalstva za zmanjšanje možnosti fiktivnih prijav, zmanjšanje števila ugotovitvenih postopkov, odprava administrativnih ovir pri delu upravnih enot in pri obveznostih poročanja v turizmu ter enotna praksa pri izvajanju zakonodaje. Temeljni namen Zakona o prijavi prebivališča je zagotoviti skladnost registra stalnega prebivalstva z dejanskim stanjem nastanitev posameznikov. Na naslov prebivališča je vezanih veliko pravic, kot ste večinoma vsi ugotavljali in omenjali, zato se v praksi pogosto dogaja, da posamezniki zlorabljajo institut prijave prebivališča. Posledično so podatki stalnega prebivališča, ki jih vodijo upravne enote, torej v registru prebivalstva, nepravilni, letno pa se tudi, lahko povem, povečuje število postopkov ugotavljanja dejanskega stalnega prebivališča. Od leta 2007 do prejšnjih let se je to povečalo za faktor približno tri, štirikrat. Zaradi zagotovitve točne evidence stanja, gibanja in nastanitve posameznikov je v predlogu določena obveznost posameznika, da ob prijavi prebivališča navede resnične podatke o naslovu nastanitve ter obveznost lastnika, solastnik ali stanodajalca, ki posamezniku dovoli bivati na naslovu, torej da ne sme omejevati posameznikove prijavne obveznosti. Eden od ciljev zakona je zmanjšati število ugotovitvenih postopkov in jih tudi skrajšati. Predlog zakona tako določa možnost predhodnega obveščanja posameznikov o prijavno-odjavni obveznosti še pred uvedbo postopka ugotavljanja prebivališča. S tem se predvideva zmanjšanje števila ugotovitvenih postopkov, ki so posledica nepoznavanja prijavno-odjavne obveznosti. Predlog določa tudi možnost ugotavljanja začasnega prebivališča za državljane Republike Slovenije in ne zgolj za tujce, ki nimajo stalnega prebivališča v Republiki Sloveniji, kot to velja zdaj, bo skladno z novim predlogom začasno prebivališče namesto enega veljalo dve leti. Po eni strani poslanci opozicije sprašujete po velikih številkah posameznikov, ki so prijavljeni na istem naslovu, po drugi strani pa se želijo občutno znižati globe. Sam sem mnenja, da bi to vodilo še v več fiktivno prijavljenih naslovov. Omenja se vseskozi konkreten primer, pa da bomo korektni do tega konkretnega primera, ki ste ga tukaj danes vsi izpostavljali, torej kot ste govorili o hotelu Vitranc, lahko povem, da v tem primeru, ki ga navajate tudi kot izhodišče za spremembo zakona, da mora za prijavo gosta v evidenco gosta program, ki ga ima stanodajalec in ga uporablja za prijavo gosta, mora biti izveden na podlagi Pravilnika o izvrševanju Zakona o prijavi prebivališča in mora izpolnjevati v skladu s Prilogo številka 12 vse navedene karakteristike prenosa podatkov o prijavah hotelskih gostov v elektronski obliki. V času dogodka v letu 2013 je veljal pravilnik, ki v karakteristikah ima zapisano, da se vpisujejo tudi šumniki in tudi drugi posebni znaki iz tujih abeced. Temu primerno morajo biti prilagojeni tudi receptorski programi, kar pa v konkretnem primeru ni bilo. Lahko povem, da vse programe, torej receptorske programe različnih proizvajalcev, ki so nameščeni na računalnike nastanitvenih kapacitet, predhodno morajo slednji, torej nastanitvene kapacitete, poslali v soglasje tudi na policijo. Policija da, če izpolnjuje v skladu s Prilogo številka 12 vse te karakteristike, tudi pozitivno soglasje. Omenja se globa, ki je bila izrečena. Po hitrem postopku, vsi veste, se izrekajo najnižje mogoče globe. Ni bila izrečena v nobenem takšnem primeru globa 25 tisoč evrov, kot se omenja. Bila je izrečena globa 3 tisoč evrov za pravno osebo, torej za podjetje, in tisoč evrov za odgovorno osebo. Ker gre za hitri postopek, torej, če se takoj plača v roku 8 dni, je to polovička. V konkretnem primeru hotela Vitranc je prekrškovni organ Policijska postaja Kočevje izdal odločbo o prekršku, ki je bila izdana 5. 3. 2013 za prekršek po prvem odstavku 15. člena. Torej, da se vodi pomanjkljiva evidenco gostov. V prekrškovnem postopku je kršitelj izjavil, da ne uporablja šumnikov, ker ima tudi probleme s pošiljanjem podatkov, vendar pa moram povedati, da je slednji kasneje to tudi uredil in popravil. Slednji torej je vložil zahtevo za sodno varstvo, tega v današnji razpravi niste ali pa noben ni želel omeniti, in Okrajno sodišče na Jesenicah je 28. 10. 2014, ponavljam 28. 10. 2014, izdalo sodbo, s katero se je izrekel opomin za prekršek. Torej, globa, kot sem jo omenjal 3 tisoč in tisoč evrov, ponavljam, zaradi tega ker je bila vložena zahteva za sodno varstvo in je okrajno sodišče izdalo sodbo, s katero je izreklo opomin za prekršek. Vmes je bilo vprašanje, je že ena izmed poslank – poslanka Sluga, če se ne motim, odgovorila na nekatere številke po letih. Sam teh številk, koliko je bilo izrečenih vlog v znesku, nimam, lahko pa povem, da glede policijske prijave statistika kršitev po Zakonu o prijavi prebivališča za leto 2015 je bilo teh kršitev tisoč 256 od tega je bilo 512 prekrškov in 741 opozoril. Vseskozi se je danes omenjalo, da v novem zakonu bomo pa uredili tudi opozorila. Skladno z Zakonom o prekrških so opozorila že danes dorečena. In zdaj pa to določa in tukaj mislim, da ni dileme. Torej ponavljam, 741 opozoril je bilo izrečenih v lanskem letu. Koliko je bilo – torej, vmes se je pojavljalo vprašanje v primerjavi z Avstrijo in ostalimi – takšnih gostov v turističnih kapacitetah pri zasebnikih, za katere bi pa bilo sploh ugotovljeno, da je kaj narobe. Želim še enkrat poudariti, ta prijava, ki jo imenujemo nekateri policijska prijava, ni namenjena samo temu, da bi mi iskali kršitelje, ampak tudi temu, da bi iskali pogrešane osebe. Lahko povem, da je v skladu z nacionalno evidenco, schengensko evidenco in Interpolovo evidenco bilo v lanskem letu skupaj oparjenih tisoč 710 oseb, kar pa mislim, da ni toliko malo več številka – na podlagi samo policijske prijave. Tukaj še enkrat poudarjam, da ne gre samo za kriminalce, temveč tudi za pogrešane osebe. Poslanec Gorenak, spraševali ste, koliko pa je bilo teh prijavljenih na policijo v policijsko prijavo. Teh oseb je bilo v lanskem letu vnesenih več kot 4 pa pol milijone. Gospa poslanka Ljudmila Novak je omenjala glede prijave večjega števila oseb na enem naslovu. Ministrica za notranje zadeve je že odgovorila na poslansko vprašanje tudi poslanke Lep Šimenko. Tudi po novem zakonu prijave o prebivališči bodo dani vzvodi, ki bodo upravni enoti omogočali izvedbo ustreznih postopkov. Še več, ovedenje teh postopkov se bo za upravne enote z novim zakonom olajšalo. Kar se tiče enostranske odjave stalnega prebivališča z naslova, torej da bi lastnik iz svojega stanovanja slednjega odjavil, je treba povedati, da že v veljavnem zakonu slednje ni mogoče. Seveda pa lahko lastnik stanovanja upravni enoti, če ugotovi, da na njegovem naslovu, recimo, najemnik ne živi več, to sporoči in upravna enota bo, če bo ugotovila, da najemnik ni sporočil spremembe naslova, uvedla ugotovitveni postopek in ugotovila dejansko stanje prebivališča in v okviru tega postopka posamezniku tudi spremenila prijavo naslova. Gospod poslanec Lah pravi, da ne gre tukaj za prijavo prebivališča, ampak za prijavo gostov v hotelih. Moram povedati, da slednje ne drži, saj predlagatelj želi znižati tudi globo za opustitev prijave prebivališča. Torej, kot sem že omenil, že veljavna zakonodaja omogoča ugotavljanje postopka preko upravne enote, in sicer postopek se preverja, torej resničnost prijave, pred sprejemom prijave prebivališča na določenem naslovu in postopek ugotavljanja dejanskega prebivališča, ko je obveščeno, da je nekdo spremenil svoje bivališče, kraj bivanja. Lahko še to povem, teh postopkov upravna enota uvede na leto približno 13 tisoč. Kot sem povedal prej, 4 tisoč 700 leta 2007, v zadnjih letih je teh ugotovitvenih postopkov na upravnih enotah 13 tisoč. Torej, nov zakon bo vodenje teh postopkov olajšal. Glede tega, koliko je bilo izrečenih sankcij, sem večinoma odgovoril. Lahko še povem, da prekrškovni organ, torej Inšpektorat Republike Slovenije za notranje zadeve, je v skladu s 25. členom – kršitev 25. člena, tu gre za prijavo prebivališča – v letu 2014 izrekel 130 sankcij, od tega je bilo ponovno 65 glob in 65 opominov. Leta 2015 pa je Inšpektorat izrekel 140 sankcij, od tega je bilo 81 glob in 59 opominov. Mislim, da sem s tem poslancu Tanku odgovoril, da namesto uvedbe postopka o prekršku je mogoče izreči tudi opozorila in slednja se izrekajo. Torej še enkrat ponavljam, da bodo podatki točki. Ta znesek, ki smo ga omenjali, da je bila izrečena kazen po hitrem postopku 25 tisoč evrov, ne drži. Po hitrih postopkih se zneski gibljejo za pravne osebe 3 tisoč evrov, za fizične osebe tisoč evrov. Kakšno sankcijo pa izreče prekrškovni organ, pa je odvisno prekrškovnega organa, vendar iz teh številk, ki sem vam jih predstavil, že danes vidite, da se ne izrekajo zgolj globe, temveč se izrekajo tudi opomini in teh je približno 50 %. Torej, to je odločitev prekrškovnega organa, kakšno sankcijo bo uvedel. Upam, da sem večinoma na vsa vprašanja odgovoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati. Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Igor Zorčič.
Podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Po tej razpravi, ko smo poslušali cel kup očitkov, lahko ugotovimo, da pravzaprav tisti nek temeljni, zaradi katerega je Slovenska demokratska stranka predlagala ta zakon, sploh ne obstaja. V obrazložitvi zakona je bilo navedeno, da gre za nek konkreten primer – sicer se osebno ne strinjam, da rešujemo konkretne primere. Pravkar smo pa izvedeli pravzaprav informacijo, da je bila v tem konkretnem primeru ne izrečena kazen 3 tisoč evrov ali 25 tisoč evrov, pač pa opomin. Poglejte, tudi če ne bi bilo temu tako, je bilo velikokrat rečeno, poglejte, 25 tisoč evrov, zato ker je namesto trdega ć napisal mehkega ali obratno. Poglejte, Zakon o prekrških določa, kdaj je mogoče omiliti sankcijo, tudi pod tisto, ki je predpisana, in verjamem, da vsak, ki bi začutil to krivico, da se mu je zgodila v tem smislu, da bi izkoristil ta pravna sredstva in da bi sodišče temu, če bi bilo utemeljeno, tudi prisluhnilo. Izgleda, da tudi je v določeni meri, če imamo informacijo, šlo za opomin. V razpravi sem ugotovil, da se nekako ta zakon banalizira, češ, kaj pa je to pomembno, kdo kje koga prijavi, lahko se malo zmoti, te kazni so ja previsoke. Po drugi strani že pol leta poslušamo, da nas bodo tujci preplavili, da moramo biti strogi, da moramo paziti, kdo kje živi kaj, kako se prijavlja. Poglejte, to je ne nazadnje lahko povezano tudi s tem, če bomo imeli nek večji dotok tujcev, je prav, da se njihova imena, njihovi priimki zapisujejo, tako kot je treba, da se to preveri, ne pa da se to banalizira. Tako se popolnoma strinjam s temi pomisleki Vlade, zelo pomembna informacija je tudi ta, da Vlada je napovedala spremembo tega zakona. Upam, da ne bo pretirano posegalo v te kazni, ker se mi zdi, da je ta materija zelo pomembna. Očitki so bili, zavračate samo zato, ker je esdeesov zakon. Poglejte, če je Vlada napovedala, saj to je javno dostopno na internetu, da bo spremenila ta zakon, saj potem ste nekako soočeni, saj veste, da bomo ta zakon spremenili; sedaj pa, ali ga spreminjamo danes pa jutri spet, mislim, da nima nobenega smisla. Tako mislim, da je bilo v tej današnji debati povsem po nepotrebnem izrečeno tudi nekaj grobih besed na račun poslancev. S tako razpravo se ne strinjam – kolega Gorenak, veste, za katere besede gre. Glede na to, čemur smo bili priča, tem informacijam, ki pravzaprav demantirajo ta vaš osnovni razlog za sprejem zakona, mislim, da je bilo res nepotrebno, da ste se šli tukaj neko žongliranje pa spuščanje na nek osebni nivo z ostalimi poslanci. Hvala.
Hvala lepa. Vsak razpravljavec ima 5 minut časa za razpravo. Sedaj pa ima besedo mag. Dušan Verbič.
Hvala za besedo, podpredsednica. Kolegice, kolegi, predstavniki ministrstva, lep pozdrav! Tudi sam se pridružujem mnenju in stališču, da zaradi posameznih primerov, čeprav so marsikdaj boleči, se praviloma zakoni naj ne bi spreminjali. Res pa je, da v teh primerih, ko se pogovarjamo o materiji Zakona o prijavi prebivališča, imamo neko dvojnost; eno je vezano na postopke Zakona o upravnem postopku in mislim, da tam načeloma sploh ne sme biti problem, glede na to, da ta postopkovni zakon itak omogoča kakršnokoli tako imenovano napako, mehki, trdi č ali sploh zamenjavo črke – se to omogoči po hitrem postopku in Zakon o upravnem postopku to tudi omogoča in praviloma se v uradniških postopkih te zadeve, ki se dogajajo, tudi relativno hitro odpravijo. Vendar je pa res, da se v takem primeru od stranke tudi pričakuje neka aktivnost, ki ugotovi, da je prišlo do neke pomote. Popolnoma razumljivo in ZUP tovrstne zadeve tudi omogoča, da se hitro odpravi. Druga stvar so pa primeri, ki pa niso vezani na ZUP, se pa strinjam, da je v neki smeri lahko tudi neka težava. Gleda na to, da je državni sekretar sedaj v zaključnem delu nekako komentiral že vsebino novega Zakona o prijavi prebivališča, sam osebno bi želel, da pri pripravi tega zakona ne dvomim, da boste resnično upoštevali vse izkušnje, predvsem slabe, s strani vseh 58 upravnih enot, kajti dejstvo je, da je to področje sila pomembno, še posebej zaradi tega, ker se resnično ugotavlja – deloma je tudi kolega Lah izpostavil posebno skupino, kjer preprosto sploh niso urejene evidence prebivanja, najsibo to začasno ali stalno prebivališče državljanov Republike Slovenije. Zato bi tudi s tega mesta prosil, da pri pripravi in sploh vsebini tega zakona, da se upoštevajo vsi tovrstni pomisleki tudi s strani predlagateljev in da se končno pride do relativno življenjskega zakona. Kajti nič ne pomaga, če je to primerljiv tudi z zahodnoevropsko prakso, če se v slovenskem prostoru dosledno ne izvaja. Dosedanja praksa je praviloma pri ugotavljanju tovrstnih postopkov, recimo ugotovitvenem postopku, se veliko posluževala tudi centre za socialno delo ter policijo, vendar se na koncu te zadeve končajo v upravnih enotah. Treba je priznati, da veliko zadev je še tudi odprtih, zaradi tega veliko sreče pri pripravi tega zakona, da se te stvari resnično uredijo, tako kot jih bo treba. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima še dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Podpredsednica od včeraj naprej imamo nov poslovnik, določilo je novo ali vsaj praksa je nova; namreč poslanci lahko čestitamo komu za rojstni dan. Ja, včeraj je stari mami ali mami čestital Erjavec, pa ni dobil nobenega opomina. Zato bom sedaj takole začel. Državni sekretar, vse podatke, ki ste jih vi povedali, akceptiram, vključujoč tistega s 3 tisoč evrov v Vitrancu. Če naredim napako, nimam težav se opravičiti, da smo si na jasnem. Sploh pa zaupam vašim podatkom iz razloga, ker z vami sedi gospa Iris, ki jo tudi poznam in ki je v enem od prejšnjih mandatov meni tam sedela pri kakšnem zakonu, kar je tudi prav in verjamem, da vam je dala podatke, ki so točni. In njej čestitam, recimo, njenemu očetu sedaj, ki ga že 20 let nisem videl, pa mu želim vse dobro, recimo. Ali ni to fino sedaj po novem? Anarhijo ste vi uvedli, ne jaz. Gremo naprej, poglejte, vse številke, ki ste jih povedali, se z njimi strinjam. Ampak če bi jaz sedel na tistem mestu, kjer ste vi sedajle, bi pa, veste kaj. naredil? To je pa stvar političnih izkušenj. Če bi jaz dobil tak zakon na mizo, bi rekel svojim službam, gospe na vaši levi strani: ali bomo ta zakon od opozicije podprli – to je a možnost –, b možnost: pohitite in takoj pošljite ta isti zakon v Državni zbor in bi se v koaliciji zmenili in bi obravnavali hibridni zakon tako imenovani. Ker s tem pokažeš odnos do opozicije, si ustvarjaš neke zaveznike, tudi za jutri. Kaj pa, če boste jutri, jaz ne vem, minister, pa boste hodili v to poslansko skupino se nekaj dogovarjat? Tako se v politiki dela. To ima SMC. Vidite, to je vaš problem. Njet, po rusko. Ni tu zaveznikov potem. Kako boš potem iskal zaveznike? Ne moreš jih iskati! Ampak problem je sedaj nekaj. Gospod Zorčič, poglejte, če boste vi po tem mandatu odvetnik, vas jaz ne bi nikdar v življenju najel, boste brez posla, če bo tako šlo. Zakaj? Vi ste maja lani sprejeli tega gospoda v poslanski skupini, gledali ste mu v oči – ja, on je bil v poslanski skupini pri poslancih –, gledali ste mu v oči in ste rekli, da v roku dveh mesecev bo to narejeno. To pomeni, maj, junij, julij. 15. julija smo imeli zadnje zasedanje, bi moralo biti to urejeno. Sedaj pa je marec naslednjega leta. Torej, če vas najamem pa se z vami zmenim, da pridete na mojo obravnavo čez mesec, boste vi prišli čez eno leto. Ne bi vas imel za odvetnika! Gospod Verbič, z vami se tudi strinjam. Načeloma se ne spreminja zakonodaje zaradi enega primera. Pa mislim, da ne gre za en primer. Primerov je več. Poglejte, vaša koalicija je z našim soglasjem spremenila zakona za somalijsko deklico, eno punčko. Ja, pa prav je, da ste ga! Saj smo mi, mislim da, bili za. Ampak poglejte, kaj smo mi naredili s tem zakonom? To sodi tudi k vama. Mi smo s tem zakonom omogočili, da bo vsak prosilec za azil, ki ga bo azil tudi v državi Sloveniji dobil, pripeljal pol vasi gor. Zakaj? Zaradi tega, ker nista več ata, mama, teta, stric, brat, sestra, ampak so se še tisti, na katere se je otrok navezal. To je pa lahko pol vasi. Poglejte, to govorim tudi vam, izkoriščam čas, ki ga še imam, ta zakon je treba čim prej nazaj spremeniti na stanje, kakršno je bilo, pa bomo spet [[…]]Treba ga je spremeniti, ker drugače bomo imeli pol vasi na enega prosilca za azil. In je tudi prav, da ga spremenimo. Za zaključek bom rekel pa tole; 4 milijone 500 ljudi je bilo vnesenih v te evidence, gospa Sluga pa govori tisoč 500 ali nekaj takšnega. Moti me tisto, in to vam resno očitam. Poglejte, ne gledati človeku v oči, gospodje poslanci – evo, poglejte, še šefica je prišla! –, ne gledati človeku v oči, gospa Kustec tudi vi ste bili zraven, ker ste sprejeli človeka, pa mu reči, da čez dva meseca bo urejeno, potem pa ni urejeno. To pomeni, da nategujete volivce. Nategnjeni volivci vas pa ne bodo več volili. Govorim malo tako [[…]] Za zaključek samo še to. Poglejte, gospe in gospodje iz koalicije in predstavnika Vlade, v kolikor do 1. 4. ne boste s tem zakonom tukaj, pa tudi s tistim o somalijski deklici, bom poslanski skupini predlagal, da jih 1. aprila vložimo mi. Danes vam povem to. Narediti to, to pošlihtajte in ne bo nobenega problema. Oba zakona je treba popraviti in tega in onega. Dobronamerno! Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovno [[…]]v bistvu ne tukaj več ni postopkovno. Ja, postopkovni predlog lahko daste, gospod Igor Zorčič. Ja.
Samo zaradi integritete te razprave bi predlagal, da kolega Gorenaka opozorite, da navaja resnične podatke. Ker to, da sem jaz sprejel tega gospoda iz Maribora, to enostavno ne drži. In nisem mu nič obljubil in nobenega dvomesečnega roka zagotovil, da bom spremenil. To je vaša izmišljena zgodba.
Boste še vi imeli proceduralni predlog, ker je tudi to šlo zdaj za zlorabo. Dr. Vinko Gorenak, seveda vam dam tudi besedo. Izvolite.
Pa prosim, če [[…]]dobro malo stran glejte, da ne boste vsega slišali. Gospod Zorčič, ta gospod iz Maribora je povedal: bil sem v Poslanski skupini SMC maja lani, sprejeli so me in obljubili so mi. Zdaj, vi ste član poslanske skupine; ali ste bili ta dan na bolniški, na wc ali ste bili kjerkoli drugje, pa ne vem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem splošno razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri, 4. 3. 2016, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU OKOLJA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani poslanke in poslanci, lep dober večer želim! Predlagani zakon je bilo treba pripraviti predvsem zaradi prenosa Direktive 2012/18/EU o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi. To imenujemo tudi Seveso III direktiva. Prenos zahtev Seveso III direktive v ničemer ne spreminja temeljnega koncepta, ki v veljavnem zakonu ureja delovanje obratov, torej območij, kjer so prisotne nevarne snovi. Te snovi pa so določene v prilogi direktive. Območja se je glede na količino in vrsti snovi razvrščajo v obrate manjšega ali večjega tveganja, upravljavec obrata pa mora izdelati predpisano dokumentacijo in pridobiti okoljevarstveno dovoljenje. Nove so predvsem zahteve, ki se nanašajo na inšpekcijski nadzor nad obrati in sodelovanje javnosti v postopkih presoje vplivov obratov na okolje. Veljavni zakon je bilo treba spremeniti tudi zaradi odprave manjših pomanjkljivosti, ki jih je ugotovila Evropska komisija glede doslednosti prenosa nekaterih zahtev Direktive 2003/87/ES o vzpostavitvi sheme za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov in Direktive 2004/35/ES o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode. Vendar pa so te spremembe res tako zanemarljive, da jih ne bom posebej omenjala ali izpostavljala. Nedvomno pa so največji odziv dela javnosti povzročile predlagane spremembe, s katerimi se odpravlja časovna omejitev veljavnosti okoljevarstvenih dovoljen, ki je veljala do sedaj, do te spremembe 10 let, in vrstni red upravnih postopkov, potrebnih za začetek obratovanja določenih naprav, obratov in dejavnosti, za katere je zahtevano okoljevarstveno dovoljenje. Če se osredotočim sedaj glede na odprave časovne omejitve veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja, bi rada v zvezi z odpravo časovne omejitve veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja povedala, da Direktiva 2010/75/EU ne vsebuje zahteve, da bi države članice morale omejiti časovno veljavnost dovoljenj. Republika Slovenija je bila tudi med redkimi državami članicami, če ne edina, kjer je bila takšna časovna omejitev dovoljenja, uveljavljena. Direktiva zahteva le, da pristojni organ v rednih časovnih presledkih preveri in po potrebi posodobi pogoje v dovoljenju. Če veljavni zakon v 77. členu določa obveznost pristojnega organa, da pregleda in spremeni veljavno dovoljenje za določeno napravo vsakokrat, ko namerava njen upravljavec v napravi izvesti spremembo, veljavni zakon skupaj s predlaganimi spremembami in dopolnitvami 78. člena določa tudi obveznost pristojnega organa, da v določenih primerih po uradni dolžnosti pregleda in spremeni veljavno okoljevarstveno dovoljenje. Poudarjam, da bi tudi predlagano dopolnitev veljavne ureditve, po kateri mora pristojni organ po uradni dolžnosti pregledati in po potrebi spremeniti okoljevarstveno dovoljenje na vsakih 10 let, če okoljevarstveno dovoljenje v tem času ni spremenjeno zaradi katerega koli razloga. Prav tako je treba omeniti, da je delovanje vseh naprav in obratov pod neprestanim inšpekcijskim nadzorom, zlasti naprav, ki lahko povzročijo onesnaženje okolja večjega obsega. Zaradi tega omejitev veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja in postopek podaljševanja prav v ničemer ne prispeva k večjemu varstvu okolja, saj določbe 77. in dopolnjenega oziroma spremenjenega 78. člena v celoti vključujejo primere, ko je preverjanje in spreminjanje delovanja nujno, potrebno in smiselno. Veljavna ureditev glede časovne omejitve veljavnosti dovoljenim predpisom – postopek podaljševanja je torej v resnici le administrativno breme za ministrstvo in administrativna ovira za upravljavce naprave. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Hvala še enkrat za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 17. seji dne 10. 2. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu okolja, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen poudarila, da je glavni razlog predlaganih sprememb v predlogu zakona prenos evropske direktive 2012/18EU v slovenski pravni red, s katerim Slovenija že nekoliko zamuja, zaradi česar je Evropska komisija Sloveniji že naložila tudi uradni opomin. Poleg tega se s predlogom zakona odpravijo tudi nekatere pomanjkljivosti, ki jih je Evropska komisija ugotovila pri že opravljenem prenosu dveh predhodnih direktiv v predmetni zakon. Izmed ostalih rešitev v predlogu je izpostavila in obrazložila še odpravo trenutno veljavne časovne omejitve okoljevarstvenega dovoljenja, ki po sedaj veljavni določbi velja 10 let. Prav tako veljavni zakon določa, da se gradbeno dovoljenje za napravo, kadar je to za njeno obratovanje predpisano, lahko izda le na podlagi pravnomočnega okoljevarstvenega dovoljenja. V praksi se je izkazalo, da je takšna ureditev manj primerna, saj investitor v tej fazi običajno ne razpolaga z vsemi podatki, ki so potrebni za izdajo okoljevarstvenega dovoljenja, iz tega razloga pa je bil predlog zakona v tem delu tudi spremenjen, in sicer tako, da je v teh primer pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje pogoj za začetek obratovanja naprave ali obrata, ne pa pogoj za pridobitev gradbenega dovoljenja. Predlog zakona prinaša tudi druge spremembe v poglavju, v katerem je urejeno delovanje Eko sklada, prav tako pa veljavni zakon ne ureja postopkov in razlogov za odvzem neupravičeno pridobljenih sredstev, to pomeni, da Eko sklad zaradi načela pravnomočnosti v odločbah, razen v postopku z izrednimi sredstvi, ne more poseči z izdajo druge odločbe ali sklepa, zato se v tem delu predlaga sprememba zakona. V zvezi z mnenjem Zakonodajno-pravne službe je njihova predstavnica poudarila, da je Zakonodajno-pravna služba predlog zakona preučila v skladu s svojimi pristojnostmi, k posameznim členom podala določene pripombe, ki so bile ustrezno upoštevane v predloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Mnenje je pa dala tudi Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, ki jo je na seji Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor zastopal gospod Jernej Verbič, ki je poudaril, da je komisija predlog zakona podprla s tesno večino, nekateri člani komisije so namreč izrazili pomisleke o ustreznosti predlagane ukinitve časovne omejenosti veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja, zlasti po njihovem mnenju glavni razlog za to ne more biti zmanjšanje administrativnega bremena ministrstva in gospodarskih subjektov. Glavnina razprave je bila osredotočena zlasti na predlagane spremembe v 7. členu predloga zakona, s katerimi se opušča desetletna časovna omejitev veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja in določa obveznost obratovanja naprave po pravnomočnosti okoljevarstvenega dovoljenja. Tem rešitvam so odločno nasprotovanje izrazili poslanci oziroma poslanec Združene levice, saj gredo po njihovem mnenju vsi omenjeni predlogi v smeri zniževanja okoljevarstvenih standardov. V zvezi z izpostavljenimi kritikami na račun rešitve v 7. členu je bilo s strani poslancev koalicije poudarjeno, da so koalicijske poslanske skupine k temu členu vložile amandma, s katerimi se naknadno določa, da se gradnja objekta lahko prične šele po pridobitvi pravnomočnega okoljevarstvenega dovoljenja. S tem se odpravlja pomisleke oziroma nevarnost, da bi bila naprava že zgrajena, investitor pa potem okoljevarstvenega dovoljenja ne bi uspel pridobiti. Poslanci opozicije iz vrst SDS so v razpravi poudarili, da je z vidika investicijskega potenciala v Sloveniji nujna sprememba številnih zakonov s področja prostorskega načrtovanja in graditve objektov v smeri debirokratizacije postopkov ter vzpostavitve razumnih rokov sprejemanja prostorskih aktov in izdaje gradbenih dovoljenj. Po razpravi je odbor sprejel vložene amandmaje koalicijskih poslanskih skupin in ni sprejel amandmajev Poslanske skupine Združene levice. V skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora je nato glasovali še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Združene levice, zanjo gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo, predsedujoča. Pozdravljam vse maloštevilne kolegice in kolege, ki še vztrajate na tej seji. Ravno tako pozdravljam vse, ki nas gledate preko TV ekranov. Zakonu o spremembi Zakona o varstvu okolja, ki ga obravnavamo danes, bi lahko rekli tudi kar zakon o degradaciji okolja. Pod krinko prenosa evropskih direktiv, ki same po sebi niso sporne, zakon ukinja tudi časovno omejitev trajanja okoljevarstvenega dovoljenja in niža okoljske standarde, kar je nedopustno. Slednje zakon uvaja predvsem z določbami, po katerih bo ministrstvo zgolj iz ocene upravljavca obrata ali naprave, ki povzroča onesnaževanje, določilo višje ravni izpustov okolju škodljivih emisij od predpisanih. S to določbo postavlja ministrstvo, pa tudi ta vlada in koalicija, ki zakon podpirata, profit pred interesi ljudi. Pravica do zdravega in čistega okolja, ki je temeljna človekova pravica, s tem zakonom postaja sekundarnega pomena napram pravici umazane industrije do kovanja dobičkov na račun onesnaževanja. Gre za širjenje nabora možnosti umazane industrije za eksternalizacijo stroškov njihove proizvodnje. Te stroške potem skozi visoke stroške zdravljenja bolezni, povezanih z onesnaževanjem, in skozi visoke stroške okoljskih sanacij nosimo vsi državljani. Eni poberejo profite; stroške, povezane s temi profiti in z umazano industrijo, pa vsi državljani. Povedano drugače; gre za uvajanje dodatnih okolju škodljivih subvencij, čeprav se je k njihovi ukinitvi zavezala ta koalicija v koalicijski pogodbi. Najbolj problematično pa je seveda ukinjanje časovne veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja. Ministrstvo to utemeljuje z odpravljanjem administrativnih ovir, kar kaže na nerazumevanje temeljnega namena časovne omejitve okoljevarstvenega dovoljenja in nadaljnjo podrejanje logiki maksimizacije dobičkov umazane industrije. Okoljevarstveno dovoljenje je namreč že samo po sebi administrativna ovira, ki je postavljena, zato da ščiti pravico do čistega in zdravega bivanjskega okolja pred industrijskim onesnaževanjem. Okoljevarstvena dovoljenja bodo po sprejemu tega zakona veljala za nedoločen čas. Tako se bodo imetniki teh dovoljenj izognili periodičnemu dokazovanju izpolnjevanj zahtev za pridobitev dovoljenja, dokazovanje o neizpolnjevanju pogojev pa bo v celoti preneseno na pleča države tako administrativno kot tudi finančno. Vloga javnosti pri izdaji okoljevarstvenih dovoljenj sicer ostaja nespremenjena, vendar pa je po sedanji ureditvi, ki je časovno veljavo teh dovoljenj omejevala na 10 let, javnost lahko sodelovala ob vsaki ponovni izdaji teh dovoljenj. Sedaj pa bo javnost imela možnost izraziti svoje pomisleke samo pred prvo izdajo okoljevarstvenega dovoljenja, ko bodo obrati in naprave še popolnoma nove, sploh še ne bodo delovale in ko posledice njihovega delovanja sploh še ne bodo vidne. Predlagana sprememba zakona predstavlja ogromen korak nazaj na področju varovanja okolja v Sloveniji, zato bomo v Združeni levici glasovali proti sprejemu tega zakona. Predlagali pa smo štiri amandmaje, ki jih bomo predstavili v nadaljevanju razprave. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Vsi prav lepo pozdravljeni! V obrazložitvi rešitev predloga zakona, ki ga danes obravnavamo, je jasno zapisano, da gre za prenos direktive ter za odpravljanje nekaterih nedoslednosti, ki so bile v preteklosti ob prenosu evropskih direktiv storjene in tudi ugotovljene. Nič takega, bi lahko tako na hitro zamahnili, pa saj ni prvič, da na primer zamujamo s prenosom kakšne direktive. Na žalost tudi ni prvič, da zato prejmemo opomin, kot tudi ni prvič, da direktive prenašamo na nedosleden, da ne rečem površen način. Seveda nas je vse oziroma vsaj nekatere presenetilo, da zakon, ki le prenaša evropsko zakonodajo, dvigne toliko prahu pri različnih okoljevarstvenih združenjih, saj smo prejeli več mnenj, ki so nasprotovala načrtovanemu znižanju okoljevarstvenih standardov in še posebej k predlagani ukinitvi desetletnega roka veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja. Tako ministrstvo predlaga, da zavoljo odprave administrativnih ovir in bremen odpravimo obvezno preverjanje predpisanih pogojev za obratovanje naprave oziroma obrata na vsakih 10 let. Razlog, kot je naveden in kot je bil ponovno izpostavljen med obravnavo na matičnem delovnem telesu, in sicer da gre za odpravo administrativnih ovir ter bremen, nas, poslance Poslanske skupine nepovezanih poslancev, ne more zadovoljiti. Tu ne gre kar za nek nepotreben postopek. 10-letni rok za obnovitev dovoljenja je namreč rešitev, ki sili tako ministrstvo kot uporabnika, da se te naprave vzdržujejo na ustrezen način, civilni družbi in ostali zainteresirani javnosti pa daje dovolj prostora, da aktivno spremlja izvajanje predpisanih pogojev za obratovanje naprave ali obrata. Na to dejstvo smo seveda opozorili pristojno ministrico, kot pa sem že omenila, so na to opozarjala tudi različna okoljevarstvena združenja, pa tudi pristojna komisija Državnega sveta v svojem mnenju. Odgovori, ki smo jih na naše izražene pomisleke dobili, nas žal niso zadovoljili, še zlasti ne pojasnilo, da naj podpremo zakon, ker je bilo vanj vloženega veliko truda. Glede na vse izražene pomisleke pa mogoče dodaten premislek, da je šlo v tem primeru za vložen trud v napačno smer. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranka modernega centra, zanjo gospa Vesna Vervega.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! Predlagane spremembe Zakona o varstvu okolja so v pretežni meri namenjene prenosu Direktive o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, in Direktive o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode. Na ta način se določa podrobnejša ureditev inšpekcijskega nadzora nad obrati, za katere obstaja večje tveganje za povzročitev onesnaževanja okolja v večjem obsegu ter ureja pristojnost Vlade, da predlaga Evropski komisiji črtanje posameznih nevarnih snovi iz seznama, ki služi razvrstitvi območij v obrate večjega ali manjšega tveganja. Pomemben doprinos k zmanjševanju dejavnikov škode v primeru nesreč je tudi podrobnejši opis ukrepov, ki jih mora ob povzročitvi okoljske nesreče izvesti njen povzročitelj. Novela zakona poleg omenjenih uskladitev z evropsko zakonodajo uvaja tudi nekatere druge vsebinske spremembe, tako se ukinja časovna omejitev okoljevarstvenega dovoljenja, ki po trenutni zakonodaji velja za obdobje 10 let. Pri tem je pomembno poudariti, da predlagana ureditev v ničemer ne posega in ne spreminja vloge in položaja javnosti v postopkih odločanja. Za spreminjanje okoljevarstvenega dovoljenja, prav tako že danes, velja, da mora izvajalec dejavnosti ministrstvu javiti vsako nameravano spremembo, na podlagi česar se smiselno ažurira tudi okoljevarstveno dovoljenje. Ministrstvo po uradni dolžnosti opravlja preverbe ustreznosti okoljevarstvenih dovoljenj, hkrati pa je vsaka naprava ali obrat pod stalnim nadzorom pristojne inšpekcije. Prav tako se z novim predlogom uvaja sprememba na področju pridobivanja okoljevarstvenega dovoljenja, saj je le-tega v sedanji ureditvi treba pridobiti pred izdajo gradbenega dovoljenja. Po vloženem amandmaju koalicijskih strank bo pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje treba pridobiti pred začetkom gradnje naprave ali obrata, kar naj bi v praksi skrajšalo čas pridobivanja gradbenega dovoljenja. V Poslanski skupini Stranke modernega centra razumemo skrb in opozorila nevladnih organizacij, vendar z navedenimi spremembami ni ogroženo doseganje standardov kakovosti okolja, ki so že določeni s tem zakonom, na primer v 23. členu, in tudi v drugi nacionalni zakonodaji. Torej, v Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo spremembe Zakona o varstvu okolja podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovani! Predlog zakona o varstvu okolja je bil v osnovi dobro pripravljen zakon, saj je sledil izboljšavam, kakor tudi odpravam nekaterih nepotrebnih postopkov za hitrejše nadaljnje reševanje. Z vlaganjem amandmajev in dopolnil na matičnem odboru tako Poslanske skupine Združena levica kot koalicijskih strank pa navedeni predlog zakona izgublja zgoraj navedene izboljšave, česar pa v Slovenski demokratski stranki ne podpiramo. Pa naj naštejem nekaj zadev po vrsti. V zvezi z možnostmi določanja manj strogih mejnih vrednosti in ukrepov v okoljevarstvenem dovoljenju je predlog spremenjen in tega zaostrujemo s še bolj strožjimi merili, kot je predlog na evropski ravni. Kajti evropska direktiva daje možnost določitve manj strogih meril, mi pa v zakon vnašamo, da se lahko odločimo, da damo bolj stroga merila, kot so ta, ki jih določa evropska direktiva. Ne vem, ali te direktive ne razumemo, verjamem, da je ne razumemo, ampak postavili smo si veliko strožjo mejo, kot jo določa sama direktiva. To se pravi, jo sledimo ravno v nasprotno smer. Osnovni predlog zakona je omogočal pričetek gradnje pred pridobitvijo okoljevarstvenega dovoljenja. S popravki je ta možnost pogojna, vendar le za objekte, ki ne zahtevajo gradnje po predpisih o graditvi objektov. Tu me res zanima, kateri so pa tisti objekti, ki jih ni treba graditi po predpisih o graditvi objektov. Tako dejansko takšnih gradenj praktično ni in je treba okoljevarstveno dovoljeno pridobiti pred vsako gradnjo. V zvezi s podelitvijo statusa stranskega udeleženca v postopku pridobivanja okoljevarstvenega dovoljenja na podlagi določitve vplivnega območja pa se postavlja naslednje vprašanje, ali je vplivno območje smiselno določati ob pogoju, da na prava ne sme imeti nobenih negativnih vplivov na zdravje ljudi kakor tudi ne na okolje. To se pravi, vpliva na okolje ni in tudi ob samem delovanju ne sme biti. Velikokrat pa je težava tudi v tem, da se obstoječa zakonodaja s tega področja ne izvaja. Skratka, imamo dobro zakonsko osnovo, ker mi vedno potem rečemo, aha so slabi zakoni. Velikokrat ni res. Samo izvajamo jih ne. Tako je to slaba izkušnja iz preteklosti. V Slovenski demokratski stranki se zavzemamo za ohranjanje zelene narave v Sloveniji, vendar moramo ob tem najti tudi prostor za gospodarstvo z razumnimi predpisi. V Sloveniji preveč pogosto postavljamo strožja merila od evropskega povprečja. Tak primer je tudi ta zakon, zato ga v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana ministrica s sodelavcem, spoštovani kolegice in kolegi! Četrtič v tem mandatu spreminjamo Zakon o varstvu okolja, vsakokrat iz različnih razlogov. To nakazuje na dejstvo, da gre za res pomemben zakon, ki pokriva širok spekter varovanja okolja, vse od dimnikarskih služb do različnih koncesij za izrabo naravnih virov, okoljevarstvenih dovoljenj in tako naprej. Hkrati pa je to znak, da bo ministrstvo kmalu moralo pristopiti k prenovi celotnega zakona. Tokrat je glavni razlog predlaganih sprememb prenos direktive Evropske unije v pravni red Republike Slovenije, s katerim zamujamo že več kot pol leta, zato je Evropska komisija na našo državo že naslovila uradni opomin in zahtevala obveznosti iz direktive. Ena od poglavitnih sprememb, ki je hkrati najbolj razburila nevladne okoljevarstvene organizacije, je ta, da se odpravlja trenutno uveljavljena 10-letna časovna omejitev okoljevarstvenega dovoljenja. V Poslanski skupini Desus to spremembo podpiramo, saj nam je ministrstvo predstavilo utemeljene razloge za tako odločitev. Agencija Republike Slovenije za okolje Arso namreč že tako ali tako izvaja redne letne inšpekcijske preglede, najmanj enkrat letno. V letu 2015 so tako opravili 263 nadzorov, kjer so inšpektorji v 68 primerih izrekli različne ukrepe ter uvedli 9 prekrškovnih postopkov. Obenem mora v skladu z veljavnim zakonom upravljavec naprave ali obrata in izvajalec dejavnosti ministrstvu javiti vsako nameravano spremembo, na osnovi katere mu potem ministrstvo lahko spremeni okoljevarstveno dovoljenje, če je to potrebno. Iz tega naslova so na Arso lani prejeli kar 116 takih vlog od 200 zavezancev. Obenem pa mora ministrstvo po udarni dolžnosti spremeniti okoljevarstveno dovoljenje v določenih primerih, ki so taksativno našteti v veljavnem zakonu. Druga pomembna sprememba, ki je prav tako sprožila nemalo polemik v javnosti, pa je bila sprememba časa, v katerem je okoljevarstveno dovoljenje treba pridobiti. Veljavni zakon namreč določa, da se gradbeno dovoljenje za napravo, kadar je to za njeno obratovanje predpisano, lahko izda le na podlagi pravnomočnega okoljevarstvenega dovoljenja. V praksi pa se je izkazalo, da je takšna ureditev manj primerna, saj investitor v tej fazi običajno ne razpolaga z vsemi podatki, ki so potrebni za izdajo takega dovoljenja. Določbe iz prve verzije novele so besedilo zakona spreminjale, tako da je v teh primerih pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje pogoj za začetek obratovanja naprave ali obrata, ne pa pogoj za pridobitev gradbenega dovoljenja. Med samo razpravo pa se je pokazalo, da bi se dobri nameni ministrstva, da olajša gradnjo investitorjem ter jim na tak način omogoči tudi hitrejše pridobivanje investicijskih sredstev, lahko hitro zlorabili. Lahko bi namreč prišli v situacijo, da bi investitor zgradil nek okoljsko sporen obrat, nato pa bi izsiljeval, češ na voljo imamo 200 novih delovnih mest, država pa mi noče dati okoljevarstvenega dovoljenja. Seveda vemo, da bi bila v očeh javnosti kriva država, da v času visoke brezposelnosti zavira odprtje novih delovnih mest, pa čeprav na račun okoljske varnosti. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije ocenjujemo, da predlog novele Zakona o varstvu okolja ne zmanjšuje okoljevarstvenih standardov, zato bomo predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 2. 3. 2016. Ker so amandmaji Poslanske skupine Združena levica k 7, 15., 18. in 42. členu vsebinsko povezani, bomo o njih razpravljali skupaj. V razpravo dajem 7., 15., 18., 42. člen ter 4 amandmaje Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Vesna Vervega.
Hvala lepa. Amandmaji Združene levice so vloženi v glavnem oziroma se nanašajo na 7. člen predlagane novele, ki bo spremenil 69. člen veljavnega zakona, ta pa opredeljuje dve pomembni določili, o katerih se tudi največ še polemizira. Najprej čas veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja. Naše stališče oziroma stališče naše stranke sem že omenila, kakšno je v zvezi s tem, torej to desetletno časovno veljavnost okoljevarstvenega dovoljenja pravzaprav problematiziramo. Sicer je ministrica zelo dobro tudi utemeljila, kaj pomeni v evropskem merilu, kaj, kako je to urejeno tudi v drugih državah. Zakaj mislimo in menimo, da ta ukinitev pravzaprav ne krni javnega interesa in, kot je bilo omenjeno, ne spreminja možnosti, da se lokalno prebivalstvo in zainteresirana javnost aktivno vključi tako v fazi pridobivanja kot tudi kasneje? Zato ker se ne spreminja 13. člen zakona, ki govori o načelu javnosti, ker se ne spreminja 26. člen, ki govori o sodelovanju javnosti in ne nazadnje 34. a člen, ki ureja postopek sodelovanja javnosti pri sprejemanju predpisov, ki lahko podrobneje vplivajo na okolje, kot zahteva 8. člen Aarhuške konvencije. To je to. Zakon tudi ne odpravlja obveznega preverjanja predpisanih pogojev za obratovanje, ki je do sedaj bilo potrebno v fazi ponovne pridobitve okoljevarstvenega dovoljenja. Dejstvo je, da že sedaj izvajalec, kot smo že povedali enkrat, mora ministrstvu javiti vsako nameravano spremembo, ki je povezana z delovanjem naprave ali pa kakršnokoli razširitvijo naprave. Prav tako se mora pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje spremeniti, če se spremenijo katerikoli okoljevarstveni predpisi. In še ena varovalka je, v 12. členu, ki v prvem odstavku veljavnega 70. člena zakona dodaja novo sedmo alinejo, po kateri ministrstvo mora, kot smo že rekli, po uradni dolžnosti preveriti in po potrebi spremeniti veljavno okoljevarstveno dovoljenje na vsakih 10 let, če seveda v tem času že ni bilo spremenjeno. Za izvedbo te možnosti pa je ministrstvo odgovorno in jaz si ne predstavljam, da, recimo, tega ne bi naredilo v obdobju desetih let. Ne nazadnje imamo nadzorne organe oziroma inšpekcijske službe in vsekakor se strinjam z nevladnimi organizacijami in drugimi, ki pravzaprav zatrjujejo, da je treba okrepiti nadzorni sistemi. Prepričana sem, da bo ministrstvo tudi to zagotovilo. Potem druga opredelitev iz tega 69. člena, ki se tako polemizirala, je ta faza, v kateri je treba pridobiti pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje za obratovanje naprave, če je seveda za delovanje bilo treba zgraditi objekt oziroma samo napravo. Po dosedanjem veljavnem zakonu je bila to prva faza, pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje ob pridobitvi gradbenega dovoljenja. Na neustreznost te rešitve so opozarjali predvsem investitorji. Zaradi tega je prevladalo mnenje, da se lahko postopke pridobivanja okoljevarstvenega dovoljenja sproži tudi po pridobitve gradbenega dovoljenja. Ministrstvo je sicer predlagalo spremembe, tako da se pravnomočno dovoljenje pridobi do začetka obratovanja naprave, vendar je to po mnenju večine, prav tako tudi naše poslanske skupine, bilo preveč [[…]]Enostavno se nismo strinjali s tem, ker bi lahko pripeljalo do nekega večjega investicijskega tveganja oziroma gospodarske škode, ki bi jo imel investitor, z druge strani pa, tako kot smo tudi že slišali, sprožilo neko možnost nekega pritiska na ministrstvo ali vlado, da se kljub vsemu izda to okoljevarstveno dovoljenje. Torej, z amandmajem se je predlagalo oziroma je predlagana sprememba in ta govori o tem, da je pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje treba pridobiti najkasneje do pričetka gradnje objekta. Z vsemi spremembami upamo, da se bodo postopki pridobivanja teh nekih dovoljenj optimizirali, in zaradi tega, teh vseh naštetih argumentov amandmajev oziroma tega enega amandmaja in na njega vezane ne moremo v naši poslanski skupini podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Žnidar. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. 7. člen, ki se nanaša na 69. člen o obratovanju naprave – seveda amandmaja Združene levice ne podpiramo, ker ta člen v celoti črta. Zdaj pa, če grem po vrsti. V prvem odstavku mislim, da je ta zadeva dobro urejena, kajti pričetek obratovanja je dovoljen na podlagi pravnomočnega okoljevarstvenega dovoljenja ali na pravnomočni odločbi o njegovi spremembi. Skratka, ta zadeva se mi zdi v redu. Drugi odstavek, tu pa glede samega časa pridobivanja okoljevarstvenega dovoljenja – to se pravi, pred pričetkom same gradnje, dejansko tu gre pogojno. To se pravi, zahteva za gradnjo je, da se okoljevarstveno dovoljenje pridobi pred začetkom gradnje tistih objektov, ki se gradijo po zakonu; skratka, po predpisih o graditvi objektov. Kateri so pa tisti zakoni oziroma objekti? Kajti vem, da se vsak objekt gradi po predpisih o graditvi objektov. Zdaj ne vem, ker po mojem okoljsko sporni niso tisti objekti, za katere ni potrebno, da se gradijo po Zakonu o graditvi objektov. Takšnih objektov ne poznam. Kateri so ti objekti, pa bi mogoče prosil za ta odgovor. Kateri so pa tisti objekti, ki se ne gradijo po predpisih o Zakonu o graditvi objektov? Dobro, saj sama definicija, kdaj se šteje začetek del, to je zelo jasno definirano tudi v Zakonu o graditvi objektov. Tako ne vem, zakaj se te dikcije v tem zakonu zopet ponavljajo, tako da to po mojem popolnoma nepotrebno. Skratka, predvsem menim, da tu ta dikcija glede pridobitve časa okoljevarstvenega dovoljenja po mojem ne doreče dosti dobro, za katere objekte ne in za katere ja. Tu razlike ne vidim oziroma ta dikcija je tako, da dejansko vidim, da je praktično za vse objekte. Seveda takšne dikcije, pač, nekako ne sprejemam.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Lah. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav ministrici in ostalim! Pridružujem se mnenju kolegice iz SMC in njeni razlagi. Ne bi ponavljal tega. Tudi jaz sem na začetku, ko sem videl, da se ta meja 10 let za obnovitev okoljevarstvenega dovoljenja odpravlja, da tukaj odpravljamo neke administrativne ovire, neka dela, ki bi jih ministrstvo imelo, in je nekaj dobrega. Ne morem pa se strinjati s tistim določilom, ko zaostrujemo mejne vrednosti izven tistih, ki določajo evropska direktiva. Evropska direktiva pravi, da lahko za določen čas celo povečamo mejne vrednosti na nacionalni ravni, če je to nujno, če to zahteva, ne vem, naprava. Za določen čas. Mi smo pa sedaj vgradili noter določilo, da naj bi še zaostrili iznad teh mejnih vrednosti, ki jih določa evropska direktiva. To mi kaže na to, da po vseh predpisih, ki so že zelo ostri s strani Evropske unije, mi potem še nekaj dodamo, da so lahko uradniki pametni ali pa, da lahko nekaj omejujemo. To pa se mi ne zdi dobro. Verjetno smo tukaj – ali je Vlada ali vladajoča koalicija podlegla našim okoljevarstvenikom, ki so tako in tako večkrat preveč pomembni in samo komplicirajo marsikomu življenje po nepotrebnem. Moti me pa še ena stvar. Ko smo na matičnem delovnem telesu vagali to, kdaj pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje, pred izdajo gradbenega dovoljenja ali pred izdajo uporabnega dovoljenja, je zame velik problem, če se okoljevarstveno dovoljenje pridobiva dve leti, pred izdajo gradbenega dovoljenja, po že izdelanih, recimo, projektih. Predvsem tuji investitorji na to niso navajeni. Zato mislim, da bi se Vlada morala bolj posvetiti temu, da bi vsi nosilci urejanja prostora oziroma soglasodajalci, tisti, ki sodelujejo tukaj zraven, imeli sami pri sebi izdelane svoje zahteve ali nek akte, ki bi bili enostavno berljivi oziroma da bi se lahko to okoljevarstveno dovoljenje določilo tako natančno ali da bi investitor že v začetku vedel, kaj sme in česa ne sme. Ne da na koncu po dveh letih dobi zavrnjeno, ne dobi okoljevarstvenega dovoljenja, ko je že vložil toliko sredstev in zapravil toliko časa za investicijo, pa še ne ve, ali bo lahko pridobil gradbeno dovoljenje. To se pri nas večkrat dogaja in potem traja tudi pet, šeste let od pričetka nekih aktivnosti investitorja pa do izdaje gradbenega dovoljenja. To je pa nesprejemljivo. Če hočemo, po moje bi si morali zadati nek cilj, da bi bilo to okoljevarstveno dovoljenje izdano v roku največ pol leta. Kljub temu da imamo javno razgrnitev, javno obravnavo kot pri prostorskih aktih, ker je nujno po predpisih, da je javnost vključena v ta postopek, mislim, da bi morali pohiteti, če smo določili, da mora biti to pravnomočno okoljevarstveno dovoljenje pridobljeno pred izdajo gradbenega dovoljenja. V nasprotnem primeru, tudi če smo to poenostavili, smo sicer državne uradnike, ministrstvo razbremenili določenih administrativnih postopkov, nismo pa posegli v bistvo problema. Poznam nekaj takih primerov, ko se je vleklo. Poznam tudi primer sedaj, ko tuji investitorji iščejo parcele v Sloveniji za vlaganje, pa sprašujejo, ali ima določena industrijska ali gospodarska cona pridobljeno okoljevarstveno dovoljenje. V kolikor ni začeto, enostavno odkljukajo in gredo naprej. Ker noben investitor ne bo čakal štiri, pet let do gradbenega dovoljenja, kar se pri nas dogaja. Če bi to spremenili, pa da bi rekli, da je pravnomočno gradbeno dovoljenje treba pridobiti do uporabnega dovoljenja, bi bilo v redu, samo mora biti investitor prepričan, da ga bo res dobil, da se ne najde kakšen metuljček kasneje ali kakšna dvoživka in vse skupaj ustavi, ko bo v tem primeru projekt samo narejen, v drugem primeru, če bomo šli na to, bo pa objekt zgrajen, pa ne bo uporabe. To so čisto preproste stvari. Ne vem, če se jih zavedamo. Tako potrebujemo tuje investicije in nova delovna mesta in se parcialno zapnemo na enem takem delu, kot je sedaj okoljevarstveno dovoljenje, ki je samo en delček vseh problemov, ki jih imamo na tem področju. Imamo tudi veliko velikih podjetij, ki nimajo uporabnega dovoljenja, da jih ne naštevam, pa jih ne bo nihče zaprl, jih ni mogoče, ker bi bila katastrofa gospodarska. Pa se to dopušča. In če rabimo sedaj, krvavo rabimo, investicije, delovna mesta, razvoj, potem si moramo zadati eno nalogo, kar so si zadale tudi sosednje države. Recimo, v Srbiji je gradbeno dovoljenje v enem mesecu, v Avstriji še prej, in nam investitorji bežijo, naši bežijo iz Slovenije. Zato bi morali neko vizijo imeti, neko strategijo in si določene cilje zadati; ne vem, gradbeno dovoljenje v enem mesecu, OPN v pol leta, ne v 4, 5 letih. Ali pa skoraj polovica občin jih še nima, kar bi moralo biti do leta 2009, in na terenu je prava anarhija, kar se tega tiče. Zato nam – tudi zaradi drugih stvari, ne samo zaradi tega, ampak v veliki meri zaradi tega – že naši podjetniki bežijo ven, kaj šele, da prihajajo tuji. Da ne govorim potem še o sofinanciranju in subvencioniranju delovnih mest, kar nudijo tuje države, sosednje države, pa mi ne. Žal ali na srečo sem se malo bolj poglobil v to, in ugotavljam, da bo treba res hitro delati ali pa presekati ta gordijski vozel. Vesel sem, da je ta zakonodaja zdaj v postopku, krovna, vendar se bojim, ker je bilo veliko nasprotovanj, tudi javna razgrnitev je bila, javna obravnava je bila podaljšana za en mesec, da ni vsebina takšna, da bi popravili vse tiste nepravilnosti, ki so se v kratkem času lahko, ki so se nakopičile skozi desetletja. Ni ta vlada kriva ali pa ministrstvo. Ampak, enkrat moramo presekati pa moramo ljudem dati možnost, da bodo na podoben način, enostaven, kot je to v sosednjih državah, lahko legalizirali, lahko imeli uradno neke stvari in pridobili, recimo, uporabna dovoljenja. Imamo kup gospodarskih pobud s področja turizma in drugih, ki so blokirane ravno zaradi tega zakonodaje. Mislim, da bi bilo treba tudi posnetek narediti pravnega stanja, kar je bilo rečeno že pred 15 leti, kar spremljam to zakonodajo, da bi sploh videli, kje smo, če res drži, da imamo nekaj 10 tisoč objektov, zgrajenih na črno in okrog 300, ne 900 tisoč objektov, zgrajenih v neskladju s predpisi; to se pravi, niso na črno zgrajeni, ampak so zgrajeni drugače, kot je bil projekt in gradbeno dovoljenje. Saj samo v občini Izola je sam Sklad kmetijskih zemljišč rekel, da imajo 3 tisoč objektov na državni zemlji v občini Izola. Resda državna zemlja pokriva več kot polovico občine Izola, predvsem kmetijskih zemljišč. Da je to treba enkrat rešiti, ljudje bi se tudi radi tega rešili. Imamo primer Hrvaške, ki je imela zatečeno stanje približno takšno, kot mi, saj izhajamo iz iste bivše države, in so se tega lotili z zakonom o legalizaciji. Pa so ga popravili, ker najprej je bil prestrog, legalizacija je bila predraga, ampak kakor vem, tam funkcionira. Tudi mi bi lahko videli to priložnost za tiste lastnike, ki želijo legalizirati – in teh je velika večina –, da bi to lahko storili, od tega pa tudi občina pridobila komunalni prispevek, država pa nekaj drugih prispevkov za uzurpacijo ali še kaj, in občina potem zgradi prepotrebno komunalno infrastrukturo s temi sredstvi, ki niso iz proračuna, so od ljudi. Drugače se bojim, da zopet bo poteklo nekaj let, preden se bomo tega resno lotili. Do takrat bo pa marsikdo opustil kakšen namen ali pa kakšno upanje, da bi legaliziral in se začel ukvarjati s kakšno dopolnilno dejavnostjo – prepotrebno na kmetiji, recimo – in se bo naredila samo škoda. Tukaj ne rabimo proračunskih sredstev veliko, rabimo pa veliko volje in dela, da to enkrat uredimo. To okoljevarstveno dovoljenje je tudi eno izmed teh predpisov oziroma dovoljenj, ki jih je pač treba pridobiti, samo en del tega. Če uredimo nosilce urejanja prostora, da se verjetno tudi njihovo število zmanjša in da vsak nosilec urejanja prostora sprejme pri sebi ali na nekih organih nek akt, ki bo berljiv s strani, ne vem, občinskega planerja, ne da se bo potem nek predstavnik tega nosilca urejanja v fazi projektiranja izmišljeval, ker ni konkretno določeno v njihovih aktih, kaj sme biti in česa ne. To se na terenu na veliko dogaja. Mislim, da je tukaj izvor vseh problemov, potem seveda se pa samo še nalaga naprej – in malo sem zašel, ampak to je ista tematika in zelo pereča. Ministrica že ve, da me bo še poslušala, ko bo ta zakonodaja prišla na mizo, jaz se pa tudi že pripravljam. V glavnem, namen tega zakona je dober, ga pa ne bomo podprli ravno zaradi tega, ker smo bolj papeški od papeža. Vedno!
Hvala lepa. Besedo ima gospa Violeta Tomić. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Striktno se bom držala teme, ker smo ob taki pozni uri že precej zašli. Obžalujem osebno izjemno, da so take zelo pomembne teme tako pozno na dnevnem redu in potem se nam zgodi, da je le peščica poslancev tukaj, da bi o tem razpravljala, nekatere poslanske skupine niti ne sodelujejo s svojimi predstavniki, vendar stvar ni tako minornega pomena. Potem tudi tukaj sem slišala, da okoljevarstveniki, reče kolega Lah iz SDS, okoljevarstveniki nam komplicirajo življenje po nepotrebnem. Taka trditev mene zelo zaskrbi, kajti veste, ali ste kdaj videli posnetke popolnoma uničenih pokrajin, ki so zaradi želje po dobičku uničili [[…]]Planet se uničuje iz dneva v dan, imamo segrevanje, toplogredne pline, cel kup degradiranega okolje in kaj bomo mi zapustili zanamcem zaradi te naše današnje požrešnosti po kapitalu, po delovnih mestih. Kaj ti pomaga delovno mesto, če zaposleni in vsi okoljski prebivalci potem zbolijo? Kje bodo živeli naši vnuki? Skratka, v Združeni levici smo na žalost očitno edini, ki postavljamo okolje pred kapital. Ravno zato smo predlagali amandmaje, s katerimi želimo doseči, da se iz zakona črta ukinjanje časovne veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja. Vsi naši amandmaji zasledujejo ta isti cilj, zato se strinjam s tem, da tudi razpravljamo o vseh teh amandmajih skupaj in da potem tudi glasujemo o vseh štirih amandmajih skupaj. Še preden pa se dotaknem spornosti črtanja časovne omejitve okoljevarstvenega dovoljenja, naj povem, da je zakon zelo slabo in nepregledno napisan in da celo predstavlja velik korak nazaj v zagotavljanju okoljevarstvenih standardov v Sloveniji. Gospa Vervega je govorila o sanaciji okoljske škode. Ta zakon prinaša okoljsko škodo! Skratka, zakon na eni strani prenaša v naš pravni red kup direktiv, med katerim je tudi nekaj, priznamo, dobrih stvari, in popravlja tiste določbe ZVO, pri katerih je bilo ugotovljeno, da so bile nekatere pretekle direktive pomanjkljivo prenesene. Poleg tega zakon prinaša nekaj sprememb v zvezi z Eko skladom, ki so bolj kot ne administrativne narave in so popolnoma v redu. Po drugi strani pa zakon vključuje tudi precej določb, ki so sporne in nimajo nobene zveze s prenosom evropskih direktiv. Nobene, poudarjam! To niso neki minimalni popravki, ampak vsaj, kar se tiče sprememb v zvezi z okoljevarstvenimi dovoljeni, sistemske spremembe na področju varstva okolja, zato bi morala to biti dva zakona in ne eden. Zdi se, da je ministrstvo želelo šariti po ZVO na račun industrije in kapitala in to vse potem zapakirati v prenos evropskih uredb. Že sam uvodni del zakona je precej pomanjkljiv. Tako imamo na primer v poglavju, ki govori o razlogih, ki utemeljujejo potrebo po spremembi ali dopolnitvi obstoječega predpisa, zapisano le, citiram, "razlog za spremembo, in dopolnitev Zakona o varstvu okolja je predvsem prenos zahtev Direktive 2012/18/EU v pravni red Republike Slovenije in odprava nedoslednosti oziroma pomanjkljivosti pri prenosu Direktive 2004/35/ES in Direktive 2008/101/ES, ki jih je ugotovila Evropska komisija". Torej v poglavju o razlogih za sprejem zakona ni nikjer niti z besedo omenjen razlog za ukinjanje časovne omejitve veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja, pa nižanje okoljevarstvenih standardov, pa odpravo določbe, po kateri mora investitor kot predpogoj za gradnjo naprave za obratovanje, za katero se zahteva okoljevarstveno dovoljenje, najprej pridobiti okoljevarstveno dovoljenje. No, vsaj slednje je koalicija z amandmaji na odboru celo črtala. Zanimivo se bere tudi poglavje o sodelovanju javnosti pri pripravi zakona. NVO in Inženirska zbornica so dale pripombe, v katerih nasprotujejo ukinjanju časovne omejitve okoljevarstvenih dovoljenj, vendar pripombe niso bile upoštevane, ker po mnenju ministrstva niso utemeljene. Zakaj niso utemeljene, potem ministrstvo razloži, tako da praktično kopira tisto, kar je napisalo nekaj poglavij pred tem – in nič dodatno ne utemeljuje. Poleg ukinjanja časovne veljavnosti okoljevarstvenega dovoljenja, ki je že samo po sebi nižanje okoljevarstvenih standardov, zakon niža okoljske standarde na še dveh točkah, se pravi v 10. in 25. členu. Zakon določa, da bo lahko ministrstvo določalo manj stroge mejne vrednoti emisij, če se ne bo povzročilo znatno onesnaženje in se bo ohranila visoka raven varstva okolja kot celote. In to zgolj in samo na podlagi ocene upravljavca, iz katere bo razvidno, da bi doseganje ravni emisij, povezanih z najboljšimi razpoložljivimi tehnikami, kot so opisane v zaključkih o BAT, povzročilo nesorazmerno višje stroške v primerjavi s koristmi za okolje. To je sporno z več vidikov. Prvič, podlaga za nižanje je ocena upravljavca. Vsi ostali deležniki, se pravi lokalna skupnost, stroka in NVO, so izvzeti iz procesa odločanja o večji onesnaženosti, čeprav bodo ravno okoliški prebivalci najbolj trpeli zaradi tega, eksterne stroške onesnaženja na primer zdravljenje obolenj, povezanih z onesnaženjem, pa bo nosila seveda – kdo druga kot država! Nižanje mejnih vrednosti je dovoljeno, če obstoječe pomenijo višje stroške v primerjavi s koristmi za okolje. Tu se jasno postavlja interes kapitala pred interese okolja, ljudi in živali, ki v tem okolju živijo. In tretjič, nižanje mejnih emisij je dovoljeno, če so stroški nesorazmerno visoki, citiram, "zaradi geografskega položaja ali lokalnih okoljskih pogojev naprave". To pač ne more biti izgovor. Mejne vrednosti veljajo za vse enako, določene pa so med drugim predvsem na podlagi zdravstvenih ocen tveganja prisotnosti nekih snovi v okolju. Imamo na primer neprevetrene doline, v katerih pa stojijo sežigalnice. In jasno je, da problem ni ta dolina, ki je od tam na tistem mestu že od vekomaj, ampak ta sežigalnica. Kdo jo je pa potem tja postavil in kdo bo z njo upravljal, vas sprašujem? Obrate, ki predstavljajo tveganje za onesnaženje okolja in posledično za zdravje ljudi, je pač treba graditi na za to primernih mestih. In to je jasno kot beli dan! Nadalje določba, da je večje onesnaženo dovoljeno, spet citiram, "če se s tem ne povzroči znatno onesnaženje okolja in se ohranja visoka raven varstva okolja kot celote", je tudi sporna, ker sploh ne vemo, kakšno je to stanje okolja, spoštovane kolegice in kolegi! Zadnje poročilo okolja je bilo izdano leta 2010, in sicer za leto 2009. Kasnejših uradnih podatkov nimamo, kljub temu da 106. člen ZVO-1 ministrstvu nalaga, da najmanj vsako četrto leto pripravi poročilo o okolju v Republiki Sloveniji. Poročilo bi moralo biti izdano že pred dvema letoma, pa ga še vedno nimamo in kar naprej se sklicujemo na neka poročila, ki jih nimamo. Kako lahko kredibilno odločate, če tega, na podlagi česar odločate, nimate!? Skratka, pred nekaj meseci smo lahko brali, da ima zemlja v okolici Cinkarne Celje večjo vsebnost cinka kot sama cinkova ruda, vendar pa so ta območja še naprej uradno neonesnažena in se jih lahko še naprej prosto svinja in tudi emisije se lahko zvišuje. No, kaj pa prebivalci rečejo na to, pa njihovo zdravje, pa rakava obolenja, pa bolnice, pa tile stroški? O tem, kolegice in kolegi, moramo razmišljati! No, in na takšne določbe v zakonu v ZL nikakor ne moremo in ne bomo pristali in upam, da tudi vi po natančnejšem premisleku ne pristanete na take določbe. Tudi nam ni treba vseh direktiv EU kopirati in ni nam treba upoštevati najstrožjih standardov, kot ste prej omenjali. Seveda ne, ampak naj se še enkrat prouči vse možnosti in to preoblikuje drugače ali pa naj se vsaj bolj strogo določi primere, ko je višja onesnaženost dopustna. No, tukaj imam v mislih črtane časovne omejitve okoljevarstvenega dovoljenja. S predlaganim zakonom se ta časovna omejitev odpravlja in zaradi nekih prenosov direktive je sedaj že urejeno, da mora upravljavec naprave javiti vsako spremembo obrata ali dejavnosti in na podlagi tega se mu potem izda novo dovoljenje. Poleg tega naj bi bila vsaka naprava vseskozi pod nadzorom pristojnih inšpekcij. Ja. Ministrstvu se to zdi dovolj dober razlog, da se časovna omejitev okoljevarstvenega dovoljenja v imenu odpravljanja administrativnih ovir ukine. Sicer je res, da se mora okoljevarstveno dovoljenje pregledati vsakih deset let, v primeru, da ne bi bilo niti prošenj za spremembe niti inšpekcij, vendar to vendarle ni dovolj. Predlagana ureditev je še vedno slaba in to iz več razlogov. Prvič, okoljevarstveno dovoljenje je samo po sebi administrativna ovira. To je zelo jasno. Je ovira, ki je postavljena z zelo jasnim in točno določenim namenom; namreč, da se zagotovi varstvo okolja in ljudi, ki v tem okolju živijo. Zato je argumentacija, da je treba odpraviti administrativne ovire v tem konkretnem primeru, oprostite, popolnoma neprimerna. Drugič. Celo breme tega podaljševanja dovoljenja je preneseno na državo, ki mora obrate pregledati. Zdaj mora upravljavec že vse navesti v vlogi in za svojimi navedbami tudi stati in pravno odgovarjati. Zdaj pa se vse to prelaga na državo in na temeljitost inšpekcijskih služb. Tretjič. Ministrstvo sicer trdi, da se v ničemer ne spreminja vloga javnosti v postopkih odločanja o izdaji dovoljenja in ravno tako trdi koalicija – kako bi drugače –, ampak vloga javnosti potem izgine, ko je dovoljenje enkrat izdano. Zdaj je javnost imela možnost sodelovati v teh postopkih, če ne drugače, vsaj enkrat na deset let, sedaj pa dovoljenja veljajo za nedoločen čas in preverjalo se bo vsakih deset let, pri preverjanju pa javnosti ne bo zraven. Četrtič. Po sedanji ureditvi se okoljevarstveno dovoljenje lahko podaljša, če naprava ob izteku njegove veljavnosti izpolnjuje pogoje, pod katerimi se okoljevarstveno dovoljenje podeljuje. To pomeni, da mora naprava v času odločanja o podaljšanju izpolnjevati tiste zahteve, ki veljajo za izdajo okoljevarstvenega dovoljenja za novo napravo, kar vključuje celovito presojo vplivov na okolje, toda to pri neomejenosti okoljevarstvenega dovoljenja in inšpekcijskem nadzoru spet odpade. Skratka, kot da to vse še ni dovolj, Vlada na svoji zadnji redni seji med ključne cilje Vlade v letu 2016 uvrsti tudi nov koncept hitrejše pridobitve okoljevarstvenih dovoljenj, ki bo omogočil pridobitev dovoljenj za poseg v prostor na podlagi bistveno manj obsežne dokumentacije. Spoštovane poslanke in poslanci, kolikor nas še je tukaj! Ne vem, kaj se je zgodilo na Vladi. Res ne vem. Ne vem, kaj se je zgodilo, da zaveze o zagotavljanju čistega okolja in ukinjanju okolju škodljivih subvencij ne veljajo več. Preprosto ne morem verjeti, da tudi vi ne vidite nesmisel sprejemanja takšnih določb! Nobena evropska direktiva nas k temu ne zavezuje in to priznava tudi Vlada v tem predlogu zakona. Zato vas pozivam, da še enkrat razmislite, da ne bomo spet sami v Združeni levici, da podprete naše amandmaje in tako pokažete, da vam je mar za okolje, v katerem živimo, kajti veste, tisti najbogatejši na tej zemlji, si že iščejo druge planete, ki so primerni za življenje; toda nas, vas in mene in niti naših otrok in vnukov na tej Noetovi barki ne bo! Hvala za besedo.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Zvonko Lah.
Hvala. Mislim, da sem bil narobe razumljen. Ne dajem prednost kapitalu, ampak novim delovnim mestom, dodani vrednosti, ki jo moramo ustvarjati, da lahko tudi tukaj govorimo, da dobimo plače. Mi s svojim govorjenjem ne bruhamo cente ali pa evre, ampak mora nekdo ustvarjati dodano vrednost, da polni proračun, da mi lahko to upravljamo tukaj. Ko ste rekli, kje bomo pa živeli. Ja zaraslo se nam je 150 tisoč hektarjev kmetijske zemlje v 10 letih. Imamo gozda čedalje več, hrane pa čedalje manj. Nimamo je kje pridelati. Mislim, da so evropski predpisi, kar se tiče varovanja okolja, dosti natančni in dosti dobri, če jih povzamemo. Če jih pa zaostrimo, bom samo za primer povedal, neka naprava, stroj, ki jih pri nas ne izdelujemo, ki ga investitor kupi v Nemčiji, gor je oznaka C, kar pomeni, da je narejeno po vseh evropskih predpisih, ki veljajo tudi pri nas, pri nas se bomo pa izmislili eno mejno vrednost, ki je iznad tega, pa ta stroj ne bo dober in ne bo smel delovati. Mi smo eno območje in mislim, da ni potrebno, da se nekaj izmišljujemo. Tisto, ko ste povedali, da bo okoljevarstveno dovoljenje pridobljeno prej – samo: dobro jutro, lahko rečem Vladi! Zadnji čas, ne pa, da zaostrujemo! Ne vem [[…]]Vi ste tako zaostreni oziroma naprej mečete samo kapital; kapital kot Marx in Engels. Ne gre za kapital, gre za delo, nova delovna mesta, dodano vrednost. Se pa strinjam, da morajo biti te mejne vrednosti zaostrene. Tista okolja, ki ste jih pa vi omenjali, sežigalnice ne vem objekti, so pa stari najmanj 50 let – še več! To je podedovano in seveda jih je treba spraviti v tiste mejne vrednosti, da ne bodo onesnaževali okolja. Če se le da, če ne, pa zapreti; se strinjam popolnoma z vami. Ampak zaradi nekaj teh objektov ne moremo pa vse zapreti, se bati vsega in omejevati vsako aktivnost, vsako dejavnost do onemoglega, kot da bomo živeli od ne vem česa Od ptičjega petja ali kaj? Ali bomo material vzeli izpod sebe [[…]]
Replika!
[[…]]pa na tiskalniku si sprintali šnicl ali pa tortico ali kaj? Ljudje morajo ustvarjati. Predpisi morajo biti pa življenjski.
Gospod Zvonko Lah, replika.
Ja. Hvala.
Hvala lepa. Sedaj ima besedo [[…]]Ne, replike na repliko ni. Gospod Igor Zorčič, imate besedo.
Hvala za besedo. Malo bi se odzval na razpravo kolegice Violete Tomić. Ta debata kapital ali okolje – s tem se ne morem strinjati, zadeva ni tako dihotomična, je zelo povezana. Kapital niso samo jahte, saj kolega Lah je lepo povedal. To so tudi delovna mesta. Ureditev, ki je predlagana v novem zakonu, tudi ni neka degradacija okolja, kot je bilo rečeno, nek pogrom nad okoljem, ampak je ureditev, ki je v skladu z evropsko zakonodajo. Zakaj sedaj omenjam to evropsko zakonodajo? Mi smo do seje Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor dobili mnenje komisije Državnega sveta, ki so pritrjevali temu zakonu. Sedaj smo dobili še eno mnenje naknadno v UDIS, po katerem nasprotuje temu zakonu. Dobili smo tudi neke pripombe civilne iniciative iz Anhovega – Eko Anhovo. Tako bom povedal; jaz sem šel potem to uredbo brat, ker me je res zanimalo, kaj pravi ta uredba, ali je res vse skladu z uredbo in ugotavljam, da je. Če je to v skladu z uredbo, moramo vedeti, da imajo tudi druge evropske države zakonodajo, ki je v skladu z uredbo. Če imamo nek obrat nekje v bližini meje, pa smo mi zelo zelo strogi, naša sosednja država je pa nekoliko manj stroga, ampak oboji smo v okviru evropske zakonodaje, potem se nam lahko zgodi, da bo ta obrat 50 metrov čez mejo, pa bomo ravno tako dobivali vse tiste emisije, od katerih se sicer sami ograjujemo, s tem da bomo izgubili poleg tega razna delovna mesta. Vlada se je odzvala na mnenje Državnega sveta in je kar zelo pregledno pojasnila, zakaj to okoljevarstveno dovoljenje, zakaj zanj ni več potrebno določiti rok veljavnosti. V samem zakonu je vgrajenih več kot dosti teh varovalk, ki inšpekciji narekujejo, da mora sama, če že ne ob kakšni spremembi okoljevarstvenega dovoljena, pa po uradni dolžnosti, opraviti pregled in proučiti možnost oziroma posodobiti pogoje glede samega dovoljenja. Mislim, da je to povsem zadostno zagotovilo, da do kakšne degradacije okolja ne bo prišlo. Iz uredbe, ki jo obravnavamo, izhaja prav tako, da ta določitev dobe veljavnosti dovoljenja niti ni določena in pravzaprav mislim, da smo ena redkih držav, če je sploh še katera v EU, ki to pozna. Tega ni v drugih evropskih državah. Mislim, da je ta sistem z inšpekcijami povsem dovoljšen, tudi nimamo nobenih podatkov, da temu ne bi bilo tako, ker teh naprav, ki potrebujejo okoljevarstveno dovoljenje spet ni tako ogromno, da inšpekcija tega ne bi uspela vsega pregledati, tako kot jim narekuje zakon. Bili so pa verjetno, samo ministrstvo je bilo verjetno oziroma Arso tudi, predvsem Arso, v neki administrativni stiski, ko so, recimo, imeli nek predlog za spremembo okoljevarstvenega dovoljenja, recimo po osmih letih, pa so čez dve leti, se pravi, ko se je iztekel desetletni rok, so pa ponovno morali izdajati oziroma podaljševati okoljevarstveno dovoljenje. Skratka, povsem nepotrebno administrativno operiranje s temi okoljevarstvenimi dovoljenji. Razlika pa ni prav v ničemer. Omenili ste navzočnost javnosti. Pogledal sem si v zakonu o varstvu, ker sem iskal tiste določbe, ki se tičejo javnosti. Ugotovil sem, da je preko stokrat omenjena javnost. Mislim, da ima dovolj možnosti. Seveda, v različnih delih za različne akte različne pravice, imajo možnost dajanja pripomb, vpogleda v razna okoljevarstvena dovoljenja, pridobivati podatke o naprava; skratka, verjamem, da je v veliki meri oziroma zelo implementirana tudi Aarhurška konvencija, tako da tudi v zvezi s tem nimam nobenih pripomb. Torej, prepričan sem, da ta zakon o varstvu okolja oziroma novela zakona v ničemer ne bo degradirala našega okolja, v neki meri bo poenostavila določene administrativne postopke, javnost bo imela še vedno možnost imeti vpogled v to, kaj se dogaja okoli nje, kakšne naprave delujejo v njeni bližini, tako da ta amandma, ki ga je predlagala Združena levica, bi pravzaprav pomenil v tem smislu korak nazaj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še ministrica za okolje in prostor, potem pa bom sprožila novo prijavo. Zdaj dajem besedo ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala. V tem svojem izvajanju bi se ozrla samo na nekatere podane pripombe ali pa na pripombe, ki so bile podane na način, ki bi pri naših državljanih lahko vzbudilo neko nelagodje oziroma bi bili lahko na ta način izvajanja tudi zavedeni. Že na samem obdobju sem povedala, da smo mi v lanskem letu s prenosom uredb IED direktiv in direktive so obvezni pravni dokument Evropske unije, ki ga morajo spoštovati vse države članice, povzročili, da bodo vsa okoljevarstvena dovoljenja se morala obnoviti, spremeniti, dograditi v letu 2016 in 2017. Če bi slučajno kakšno takšno okoljevarstveno dovoljenje ne bilo spremenjeno, recimo, da se pa kaj takšnega tudi zgodi, pa imamo varovalko v 77. in 78. členu, ki govori o tem, da je v takšnem primeru upravni organ po uradni dolžnosti dolžan odpreti postopek. Že v ta zakon je prinesel okoljevarstveno dovoljenje v letu 2004, veliko dovoljenj pa je bilo izdanih v letu 2006, 2007 in pač do danes in že v vseh teh letih so podjetja s spremembami v tehnologijah procesa pridobivala nova ali dopolnjena, spremenjena okoljevarstvena dovoljenja. V tisti del, kjer je javnost vključena, s to spremembo, o kateri danes govorimo, ne posegamo: to pomeni, da so že do zdaj bili državljani varovani, lahko so se udeleževali postopkov in tako bo tudi v prihodnje. Govoriti o tem, da je zdaj s to spremembo zakona pravna varnost naših državljanov zmanjšana – ne pristajam in seveda odločno zavračam. Lepo je govoriti tudi o tem, kako imamo skrb za naše državljane, to vsi uporabljamo, tudi jaz ga bom uporabila brez kakršnihkoli omejitev, in postavljati za drugega v trditvah, da postavlja profit pred interese ljudi, je seveda lahko všečno, sama pa zagotavljam, da so na prvem mestu ljudje, naši državljani. Če pa zdaj govorim o sebi kot o ministrici za okolje in prostor, za ljudmi pride na vrsto narava, okolje, tudi prostor. In ko govoriš ali ko govorim o teh dimenzijah, se vsaj pri svojem delu zavedam, da so vse te stvari zelo prepletene in obsegajo celotno Slovenijo. Strinjam se, da v preteklosti se na to ni tako gledalo, da so bile posamezne proizvodnje, ki so imele visoke ali pa velike vplive v svojem okolju, ampak danes z vsemi temi predpisi, s spremljanjem izpustov zagotavljam, da temu ni več tako. To pomeni, še enkrat ponavljam, okoljevarstvena dovoljenja so se začela izdajati v letu 2006, s sprejetjem uredb v lanskem letu za IED postopke, bodo vsa okoljevarstvena dovoljenja oziroma vsa podjetja dolžna pripraviti spremembe oziroma ustrezno ovrednotiti svoje že obstoječe okoljevarstvene dovoljenje in jih prilagoditi tem novim predpisom. Če bi slučajno kakšno podjetje iz takšnega ali drugačnega razloga to stvarno ne izvedlo, bo znotraj določil 77 in 80. člena ta postopek odprt po uradni dolžnosti in tako kot ostali postopki je tudi ta postopek voden, tako da ima javnost možnost vpliva. Priznam, da je bilo kar nekaj stvari tako povedanih, da o samih postopkih bi porabila preveč časa, da bi jih obrazlagala, ampak okoljevarstvena dovoljenja so res posebni postopki in jih ni mogoče enačiti ali pa primerjati s postopki celovite presoje vplivov na okolje. Tako več kot to v tem delu ne bom povedala. Bi pa vseeno rajši povedala, da s spremenjeno zakonodajo, ki odloča o prostorskem načrtovanju, o graditvi objektov in o inženirjih oziroma arhitektih, seveda ne govorimo o hitrejših postopkih pridobivanja okoljevarstvenih dovoljenj. To se meni zdi tako zavajanje, nestrokovno govorjenje, ljudje, občani, državljani pa lahko pri tem res dvignejo ušesa in rečejo, kaj je zdaj s to ministrico, ki želi zdaj pospešiti postopke pridobivanja okoljevarstvenih dovoljenj. To ni res, mi imamo v programu, da se spremeni zakonodaja glede resorja gradbenih dovoljenj, prostorskega načrtovanja. Je pa res, to sem pa že tudi povedala, da se bomo, da smo že pristopili k spremembi celovitega Zakona o varstvu okolja, kjer bomo v naslednjih fazah po vzoru evropskih držav pa po že izdani direktivi tudi uvedli postopek, kjer je postopek izdaje okoljevarstvenega dovoljenja nad postopkom gradnje in ne bo v tistih primerih posebnega postopka za graditev objektov, ampak to je še vse v povojih in o tem res zdaj več ne bi to povedala, samo toliko, da bomo razumeli, zakaj tukaj navajamo pač pred graditvijo objekta, zaradi tega ker teh zakonov seveda trenutno ne moremo vzporedno popravljati in sinhronizirati ta zakon, ki je sedaj še v pripravi, bo potem verjetno tudi povzročil, da bomo nekatere izraze iz tiste zakonodaje prenesli potem tudi v Zakon o varstvu okolja, v celoti spremenjenega. Se opravičujem, da je temu tako, ampak kot sem že prej povedala, stvari so res prepletene in je nemogoče v pripravi zakonodaje ves paket pripravljati istočasno. Kar se tiče okolju škodljivih subvencij, pa sploh ne razumem, o čem bi naj tukaj v tem zakonu bilo karkoli napisano. Okolju škodljivih subvencij ne sme biti in jih tudi ni, če pa ima kdo kakršnokoli idejo, kje bi naj bile škodljive, okolju škodljive subvencije, lepo prosim, povejte mi, bomo preučili, bomo pogledali. Ker res je, da z gotovostjo 100-odstotno pa jaz tudi ne morem trditi, da jih ni. Ampak v tem zakonu jih pa prav gotovo ni, to si pa upam trditi! Ta časovna omejitev okoljevarstvenih dovoljenj ali pa pri pridobivanju tega dovoljenja je pač tako, da imamo v Sloveniji pravni red, ki za samo pridobitev okoljevarstvenega dovoljenja, če je dokumentacija ja ustrezno pripravljena, 6 mesecev je skoraj premalo, nekaj več kot 6 mesecev je nujno potrebno, mora biti tudi javna razgrnitev. Je pa res, da je potem od samega postopka, ki se začne s to javno razgrnitvijo, odvisna ta časovnica; ali je veliko pripomb, ali je manj pripomb, ali je potem pritožba na izdajo okoljevarstvenega dovoljenja, tega v zakonu seveda ne moremo nikakor ne rešiti in so vsa ta pravna varstva na voljo občanom oziroma državljanom. Še enkrat ponavljam: pri vseh spremembah okoljevarstvenih dovoljenj lahko sodeluje javnost. Tu je ta dilema, da s to spremembo zakona karkoli vplivamo, neresnična. Pri vrednostih pa je tako, da nikoli ni prav. Že v sami diskusiji nekateri opozarjajo, da zakaj so nižje vrednosti, nekateri opozarjajo, zakaj so previsoke vrednosti. S samim predpisom dopuščamo, da je mogoče v nekaterih posebnih primerih kakšna odstopanja izvesti, kar pa ne pomeni, da tudi takšno okoljevarstveno dovoljenje ne bo predmet razprave oziroma bo v javni obravnavi in seveda, če bo okolica nasprotovala, sem prepričana se nobena vlada potem ne bo odločila, da bi to izvedla. Res pa je, na to kažejo tudi sedaj ti dogodki z opozorilom, da je zaradi PM10 delcev v mesecu januarju v ozračju okolje onesnaženo v posameznih predelih Slovenije. Kaže na to, da seveda vsega tudi ne moremo v smislu ukrepov in predpisov rešiti na kratki rok. Rešitve iščemo na dolgi rok, za to namenjamo tudi določena finančna sredstva. Ugotavljamo, da je tudi del tega onesnaženja preneseno iz sosednjih držav, zato tudi pri celoviti presoji vplivov za okolje so tam meddržavne presoje in ukrepi in si upam trditi, da je varstvu našega okolja namenjeno veliko postopkov, tudi veliko finančnih sredstev, ki jih mora investitor zagotoviti za izvedbo teh postopkov, in veliko skrbi, ne samo na našem ministrstvu, jaz sem vesela, da za tako dobro, zdravo okolje skrbimo v veliki meri pravzaprav vsi Slovenci. Toliko za sedaj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Violeta Tomić, izvolite.
Hvala za besedo. Popolnoma se strinjam, da Ministrstvo za okolje in prostor mora v prvi vrsti gledati in imeti skrb za naravo in okolje, vendar tukaj ne gre samo za prenos direktiv. To poudarjam, ta prenos je bil izkoriščen za zniževanje okoljevarstvenih standardov. Nikar ne mislite, da mi, ki se zavzemamo za višje okoljske standarde, avtomatsko ne maramo delovnih mest in da si mislimo, da bomo zdaj živeli od zraka. Tudi od slabega zraka se ne da živeti, tudi če živimo od zraka, moramo živeti vsaj od relativno zdravega zraka. Ogromno govorimo o samooskrbi, pridelavi hrane, da se ne bi zaraščale površine. Vendar, če bomo te standarde popolnoma znižali, bo naša oskrba zelo slaba in ekološke pridelave, ki si jo tako želimo, ker ima višjo dodano vrednost kot klasična, ne bo mogoče pridelovati tam, kjer je zemlja polna cinka, tako kot v okolici Cinkarne Celje. Tam enostavno ekološko pridelane hrane ne boste nikoli imeli. Nikoli. In potem še marsikje v Sloveniji ne. Kaj si želimo? Želimo si zelena trajnostna delovna mesta. Tudi takšna delovna mesta obstajajo in moramo razmisliti, ali več dobimo s takimi ukrepi ali več izgubimo, kajti kapital mora slediti vzdržljivosti okolja. Zdaj pravimo, bomo bolj zanimivi za tuje investitorje. Seveda, tuji lastniki bodo prišli, dali nam bodo delovna mesta, plačevali bodo najmanjše prispevke, uničili nam bodo okolje, pobasali bodo dobiček in potem bodo šli s svojim dobičkom, nam pa pustili bolne ljudi. Ob plačevanju najnižjih prispevkov se bodo ti ljudje zelo težko – in glede na to, kam gre zdravstvo naše – potem zdravili in bodo spet breme države. Kje smo tukaj profilirali, se vprašamo. Se pravi, dolgoročna alternativa je edino planiranje, ki je prilagojeno nosilni sposobnosti okolja in dejanskim potrebam družbe. Skratka, moramo gledati na vzdržnost našega planeta, kajti to je edina Zemlja, ki jo imamo. Ne se zanašati, da pri sosedih tudi onesnažujejo pa prinaša h nam pa mogoče bo pa kaj od nas pa kaj odneslo njim. Skratka, skrb za okolje mora biti naša prva skrb, kajti to je skrb za naše zdravje, za prihodnost naših potomcev. Hvala. To je vse, kar sem hotela povedati danes.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa. Še nekaj razmišljanj glede na samo razpravo. Poglejte, kako te stvari izgledajo v praksi pri nas v Sloveniji. Umeščanje prve vetrnice na Golem rebru, ki je trajalo 12 let, se vprašajmo, ali je to okoljska škoda ali je to gospodarska škoda. Zame je to gospodarska škoda. In takšnih primerov je še kar nekaj. Nadalje, ta bojazen, kako mi znižujemo standarde in tako naprej. Ni res, v Sloveniji smo po vseh merilih z mejnimi vrednostmi nad evropskim povprečjem. Poglejte, Slovenija ima največjo površino zavarovanih površin Nature 2000. Največ v celi Evropi. Tudi ta zakon, ki daje možnost manj strogih mejnih vrednosti in ukrepov okoljevarstvenih dovoljenj, se pravi, to možnost daje evropska direktiva, smo mi v zakonu [[…]]Dobro ga razumem, vlada lahko določi pravila, ki so lahko nižja ali višja. Ampak v zaključku tega člena smo napisali, "zahtevane vrednosti v teh podrobnejših pravilih pa so lahko določene tudi strožje, kot določajo zaključki sistema BAT". Smo že nakazali jasno v tem členu, da v Sloveniji se bomo pa verjetno odločili, da bomo tu postavili strožjo mejo. Skratka, te bojazni, če pogledamo v praksi, v tej Sloveniji ni, ker smo povsod strožje nad nekim evropskim povprečjem. Potem je bila izpostavljena tudi dilema s strani gospe Poropat, češ, investitorji bodo objekte zgradili brez okoljevarstvenega dovoljenja, potem pa bodo izsiljevali pridobitev okoljevarstvenega dovoljenja. Ja, to se je dogajalo 30 let nazaj po tem sistemu. Danes pa tako naivnega investitorja, da bo šel po taki poti pridobivati okoljevarstveno dovoljenje, takšnega pa danes sigurno ne boste več našli, ker vsak bo zelo dobro premislil, kam bo investiral in vložil svoj evro. Posebej, če to vlaga v Sloveniji. Precej z lahkoto se bo odločil, če bo vlagal v kateri izmed sosednjih držav. Zakaj? Zato ker so merila, pravila v Sloveniji precej strožja. V tak riziko se v Sloveniji sigurno noben investitor ne bo podal, tako da ta bojazen tu dejansko tudi odpade. Je praktično ni. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri, 4. 3. 2016, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 16. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Lahko noč.