Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 22. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne moreta udeležiti naslednja poslanca: Roberto Battelli do 14. ure in Marijan Pojbič po 15. uri. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 20.A in 20.B TOČKO DNEVNEGA REDA. Po dogovoru na Kolegiju predsednika Državnega zbora bomo v okviru 20.A IN 20.B TOČKE DNEVNEGA REDA opravili skupni uvodni predstavitvi O PREDLOGU ODLOKA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ODLOKA O LETNEM NAČRTU RAZPOLAGANJA Z NEPREMIČNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE V POSAMIČNI VREDNOSTI NAD 300 TISOČ EVROV ZA ORGANE DRŽAVNE UPRAVE IN ZA PRAVOSODNE ORGANE ZA LETO 2011 IN O PREDLOGU ODLOKA O LETNEM NAČRTU RAZPOLAGANJA Z NEPREMIČNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE V POSAMIČNI VREDNOSTI NAD 300 TISOČ EVROV ZA ORGANE DRŽAVNE UPRAVE IN PRAVOSODNE ORGANE ZA LETO 2012. Predloga odlokov je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predlogov odlokov. Besedo ima Irma Pavlinič Krebs, ministrica za javno upravo. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, lepo dobro jutro vam želim! Odloka sta vedno pripravljena ob pripravi proračunov za aktualni leti. Po zakonodaji, ki je spremenjena in v letu 2011 bo rokovanje s tem drugačno, so resorna ministrstva, ki posameznih nepremičnin, katerih upravljavci so, ne potrebujejo več za svoje delo in so jih uvrstili na interni trg, kjer se je ugotovilo, da tudi druga ministrstva oziroma državni upravni organi, pravosodni organi teh nepremičnin ne potrebujejo, uvrstili v načrt razpolaganja in odlok je danes pred vami. Odlok za leto 2011 vsebuje poleg že 28 nepremičnin, ki so jih upravljavci uvrstili v odlok in ste jih potrdili ob potrditvi odloka o potrditvi proračuna za leto 2011, 28 nepremičnin v skupni okvirni vrednosti preko 15 milijonov. Dodatno so upravljavci v spremenjeni odlok uvrstili še 28 nepremičnin v skupni okvirni vrednosti 26 milijonov, od tega 14 zemljišč v upravljanju Ministrstva za notranje zadeve, Ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo ter Ministrstva za kulturo v skupni orientacijski vrednosti preko 12 milijonov evrov, potem 7 poslovnih prostorov v upravljanju Inštituta za narodnostna vprašanja, Ministrstva za kulturo, Ministrstva za notranje zadeve ter Ministrstva za pravosodje v skupni orientacijski vrednosti preko 4 milijone evrov, 5 stanovanj in 2 druga objekta. Zaradi teh dodatno uvrščenih nepremičnin se je odlok spremenil ob pripravi spremembe proračuna za leto 2011 in po novem vsebuje 56 nepremičnin v skupni vrednosti preko 41 milijonov evrov. Odlok za leto 2012 vsebuje 7 stavb in zemljišč, katerih skupna orientacijska vrednost znaša preko 10 milijonov evrov, in sicer ena stavba z zemljiščem v upravljanju Ministrstva za pravosodje v skupni orientacijski vrednosti 430 tisoč evrov in 6 stavb z zemljišči v upravljanju Ministrstva za kulturo v skupni orientacijski vrednosti 9 milijonov 600 tisoč evrov. Rada bi opozorila spoštovane poslanke in poslance v okviru časa, ki ga še imam, da to dejstvo, da posamezni upravljavci uvrstijo nepremičnine, poslovne stavbe, nepotrebno, torej nepremično premoženje, v odloke, še ne pomeni, da bodo le-te menjali, prodali ali brezplačno odsvojili. V letu 2010 bomo obravnavali poročilo o realizaciji teh razpolaganj glede na sprejete odloke v letih 2008 do 2010. Ministrstvo za javno upravo je zbralo podatke od resornih ministrstev, ki so upravljavci, in podatki so izjemno zanimivi. Od 66 nepremičnin, ki so v letu 2008 bile uvrščene v odloke, so upravljavci razpolagali zgolj z 18 nepremičninami. Torej je bila realizacija teh v načrte uvrščenih nepremičnin nekaj več kot 20 %. V letu 2009 so odloki vsebovali napovedano razpolaganje z 82 nepremičninami v skupni vrednosti preko 79 milijonov evrov, od tega se je realiziralo zgolj 6 razpolaganj s tem nepremičnim premoženjem. Oba zakona, ki ste ju potrdili, to je Zakon o stvarnem premoženju Republike Slovenije in lokalnih skupnosti in Zakon o Javnem nepremičninskem skladu, kažeta na to, da je bilo več kot smiselno, da se ravnanje, to je zagotavljanje poslovnih prostorov za delo državnega uprave, pravosodne uprave in ostalih državnih organov centralizira v osebi, ki bo primarno zadolžena za gospodarjenje tudi z nepotrebnim premoženjem, ki ga danes upravljavci ne rabijo več za svoje delo. To poročilo je pokazalo, da je slabo ravnanje z nepremičnim premoženjem posledica, da smo to nalogo do sedaj, do spremembe teh dveh zakonov, zaupali ministrstvom in razpolaganje, gospodarjenje z nepremičnim premoženjem ni njihova temeljna naloga. Tudi tisto, česar ne potrebujejo za svoje delo in je danes pred vami v odlokih, pri čemer so se nekako zavezala, da jih bodo odtujila, zamenjala ali kaj drugega, očitno v praksi potem ne postane dejstvo, za kar pa smo seveda vsi zainteresirani, da so prazni prostori, prostori, ki se ne potrebujejo nujno za delo državne uprave, racionalno uporabljeni na način, da so odtujeni ali jih uporabimo za zadovoljevanje prostorskih potreb drugih državnih organov. Ta dva odloka bosta v letu 2011, ko bo ustanovljen javni nepremičninski sklad in bo pričel z delom, že v realizaciji tega sklada, tudi prihodki bodo potem prešli v sklad, ki bo iz teh sredstev na podlagi programa dela, ki ga bo potrdila Vlada in v posledici Državni zbor, poslovnega načrta za vsako aktualno leto, in bo, upajmo, bistveno bolj realiziral kot danes to znamo in to počnemo resorna ministrstva. Oba odloka sta posledica zahtev, da v vsakem proračunu resorna ministrstva kot upravljavci nepremičnega premoženja nepotrebno premoženje uvrstijo v ta odlok in nakažejo, da bi želeli z njim gospodariti. Kot že rečeno, je iz poročila razvidno, da realizacija tega, kar je danes v odloku, do sedaj ni bila dobra, z novo sistemsko ureditvijo pa lahko vsi upamo, da bo ravnanje z nepremičnim premoženjem v lasti Republike Slovenije bolj gospodarno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem dr. Vinku Gorenaku za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa. Če prav razumem, je moja naloga, da predstavim oba odloka. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je obravnaval najprej v odloku o letnem načrtu razpolaganje z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za leto 2011. To se je zgodilo na 40. nujni seji 12. 11. 2010. Predlagatelj je seveda Vlada. Povabili smo Ministrstvo za javno upravo, Zakonodajno-pravno službo in Komisijo Državnega sveta. Članice in člani odbora so prejeli ustrezne dokumente, to je mnenje Zakonodajno-pravne službe, predlog odloka in mnenje pristojne komisije Državnega sveta. Če zadevo skrajšam. Sprejeli smo amandma, ki ga je predložila Zakonodajno-pravna služba, in sicer smo v preambuli za besedilom "Uradni list" dodali besedilo "v zvezi z drugim odstavkom 41. člena Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih organih skupnosti". Članice in člani odbora o samem odloku niso razpravljali. Odbor je sprejel v končnem glasovanju odlok v celoti, skupaj z amandmajem, ki ga je pripravila Zakonodajno-pravna služba. Takoj za tem smo na isti seji istega dne obravnavali tudi enak odlok, to je odlok za prodajo premoženja za leto 2012. Seja je tudi v tem kontekstu potekala povsem identično, imeli smo iste dokumente za leto 2012. Z nami so bili isti predstavniki predlagatelja, Zakonodajno-pravna služba in Komisija Državnega sveta. Tudi tukaj smo sprejeli amandma odbora in brez razprave glasovali o celotnem odloku in ga prav tako sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Anton Colarič. Prosim.
Gospod predsednik, predsednik Vlade, ministrici, kolegice in kolegi! Predlog odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in pravosodne organe za leto 2011 prinaša dodatne nepremičnine, ki so jih upravljavci uvrstili v letni načrt razpolaganja za leto 2011. V odloku je 28 nepremičnin, katerih skupna ocenjena orientacijska vrednost presega nekaj čez 26 milijonov evrov. Vključenih je 14 zemljišč, 7 poslovnih prostorov, 5 stanovanj in 2 druga objekta. S temi spremembami se skupna orientacijska vrednost, predvidena za razpolaganje za letni načrt za leto 2011, poveča na 41 milijonov in vključuje 56 nepremičnin. Tu se sicer Socialni demokrati sprašujemo, ali je res treba prodajati kulturne objekte v lasti države oziroma s kakšno argumentacijo jih je Ministrstvo za kulturo uvrstilo v odlok za leto 2011. Vemo sicer, da marsikdaj realizacija programa ni 100 % in zato tudi predlagamo, da se pred posamezno prodajo še enkrat preveri smiselnost takšne prodaje, govorim predvsem o gradovih v državni lasti, ki so v tem odloku. V odloku o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem za leto 2012 pa je na razpolago 7 stavb z zemljišči v skupni vrednosti 10 milijonov 300 tisoč evrov. Predstavnica Vlade je opozorila na časovno odmaknjenost letnega načrta za leto 2012, kar posledično pomeni, da je tudi manj obsežen, tako po številu nepremičnin kot po ocenjeni vrednosti le-teh. Glede na to, da smo sprejeli zakon, s katerim smo ustanovili javni nepremičninski sklad Republike Slovenije, v Poslanski skupini Socialnih demokratov pričakujemo, da se bo stanje pregleda nepremičnin v lasti države izboljšalo. Oba predlagana odloka, ki sta sestavni del proračuna za leti 2011 in 2012, bomo podprli z upanjem, da se bodo naše pripombe upoštevale. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Nekako je zanimivo, da imam pravzaprav podobno stališče, kot ga je imel moj predgovornik. Razlikujeva se dejansko samo v eni stvari. Moj predgovornik ima upanje, da bo potekalo tako, kot je povedal, zlasti kar se tiče gradov. Ker pa mi sami nimamo tega upanja, da bi tako potekalo, bomo pač glasovali drugače, kot je napovedal moj predgovornika. Glejte, saj tudi ministrica, pa ne da bi imeli kakšne posebne zadržke do teh dveh odlokov, je sama povedala, da dejansko stvari potekajo precej drugače, kot jih katerakoli vlada oziroma tudi ta vlada zapiše v letni program prodaje premoženja. Stvari potem v realnem življenju potekajo precej drugače. V teh dveh odlokih je predvidena tudi prodaja šestih gradov za 9,6 milijona evrov. Prav na nek način smešno izpade za novinarje, čeprav ni rečeno, da bi bilo potem v realni situaciji tudi tako. Glejte, mi prodajamo grad Turnišče pri Ptuju, cena je milijon 200 tisoč evrov in če to ceno delite s 25 hektarji oziroma z ustreznim številom kvadratnih metrov, lahko pridete do sklepa, da prodajamo 25 hektarjev zemljišča ob tem objektu za 4,7 evra, grad pa je podarjen. Zadeva tako izpade. Pa gre za 9 tisoč kvadratnih metrov tega prostora v gradu. Seveda ne trdim, da bo država res tako malomarno prodala ta objekt, ampak iz dokumentacije pa tako izhaja. In nekdo, ki bi želel ali zlonamerno ali kakorkoli to interpretirati, bi rekel, da se država heca. Bog ne daj, da bi v realnosti tudi do tega prišlo. Je pa res tudi to, da se nam zdi, da zdaj prodajati v teh recesijskih časih to premoženje, ga nekako na pladnju prinesemo ljudem, ki imajo veliko denarja, ga preprosto kupijo, ne bom rekel za takšno, upajmo, za višjo ceno, potem pa se leta in leta ne zgodi nič.Sam živim v okolju, kjer so pred 20 leti prodali dva taka dvorca, dva taka objekta, eden je v Šmarju pri Jelšah, eden je v okolici Podčetrtka, verjetno mnogi poznate ta dva objekta. Kupili so ju tujci, obe občini sta nekaj malega še lastnici in zdaj ti dve občini že leta in leta pravzaprav vlagata v streho samo zato, da se objekt ne bi uničeval zaradi vplivov vremenskih razmer. In že leta in leta tudi so lastniki nekje iz Srbije, ki jih praktično nihče ne pozna ali pa jih je težko dobiti. Lastniki so, občine ne morejo s tem razpolagati, nastajajo velike težave in danes se obe občini trudita, kako bi te objekte nazaj pridobili. Tako je razmišljanje naše poslanske skupine identično ali pa podobno SD, ampak glasovanje bo pa drugačno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Franc Bogovič.
Lep dober dan, spoštovani predsednik parlamenta, spoštovani predsednik Vlade, gospa ministrica, ostali sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Na podlagi Zakona o stvarnem premoženju države, pokrajin in občin ter Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti so pred nami spremembe in dopolnitve Odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države za leto 2011 in osnovni odlok za leto 2012. Zelo zanimiva in indikativna je že prva sprememba v 1. členu. Orientacijska vrednost razpolaganja v letu 2011 se iz dobrih 15 milijonov evrov spremeni na dobrih 41 milijonov evrov; gre torej za skoraj trikratno povečanje odprodaje državnega nepremičnega premoženja. V letu 2012 pa bomo prodali oziroma poskušali prodati za 10 milijonov evrov nepremičnega premoženja države. Res je, da imamo predviden velik proračunski primanjkljaj in potrebujemo finančna sredstva, vendar se hkrati tudi sprašujemo o smiselnosti tovrstnega početja v danem trenutku. Če čas samo za nekaj ur zavrtimo nazaj, se lahko spomnimo strašanskih debat o odprodaji, celo razprodaji državnega premoženja, državne srebrnine in podobno. Vsaj dve stvari stojita kot pribiti: bolj neprimerne situacije, kot je trenutna situacija, si za prodajo nepremičnin ne moremo zamisliti, kot drugo pa se čudimo nekaterim predvidenim prodajam lastniških prostorov v centru Ljubljane, ob dejstvu, da se po drugi strani kar nekaj denarja namenja za plačevanje najemnim. Ali ni Vlada v svojih 30, sicer že zdavnaj pozabljenih, ukrepih varčevanja Ministrstvu za javno upravo naložila, da prouči politiko najemanja poslovnih prostorov za potrebe državnih organov ter predlaga ukrepe za zmanjševanje stroškov najemnin? V Slovenski ljudski stranki tu nečesa ne razumemo. Pa še en primer, ki so ga že omenili kolegi iz dveh poslanskih skupin, ki so predstavili svoja stališča. Gre za odprodajo gradov, gre za program, kjer mislimo, da je treba krepko razmisliti, ali je res smiselno v teh časih to prodati. Sam poznam pa tudi en primer gradu, in sicer grad Šrajberski turn v Leskovcu, to je v občini Krško, od koder prihajam, in Vlada Republike Slovenije je 21.12.2007 sprejela sklep, s katerim se je seznanila z vsebino protokolov, ki so bili dogovorjeni z lokalno skupnostjo, o postopku sprejemanja državnega prostorskega načrta za odlaganje nizko in srednje radioaktivnih odpadkov na lokaciji Vrbina v občini Krško in med šestimi protokoli je bil tudi protokol o financiranju obnove gradu Šrajbarski turn, s katerim se je Vlada Republike Slovenije zavezala, da bo s sredstvi Evropske unije in Ministrstva za kulturo obnovila ta grad. V nadaljevanju sklepa je naložila pristojnim ministrstvom in Agenciji za radioaktivne odpadke, da se za izvedbo protokola zagotovi ustrezen delež sredstev iz proračunskih virov, kot izhaja iz vsebine posameznih protokolov. V letih 2008 in 2009 je lokalna skupnost v sodelovanju z Ministrstvom za kulturo že izvedla določene aktivnosti, izselitev stanovalcev, čiščenje gradu, izvedbo konservatorskih načrtov, ki so izhajali iz navedenega protokola. Zato je nesprejemljivo, da je v programu prodaje državnega premoženja za leto 2012 predvideno, da se ta grad proda, za katerega je Vlada Republike Slovenije sprejela drugačne obveze. Tudi sicer mislim, da je pri obnovi gradov napačen pristop Vlade, ko pri spremembi programa črpanja evropskih sredstev zmanjšuje sredstva, ki so namenjena za obnove gradov. To je tipičen primer državnega gradu, ki je državni spomenik, kjer bi lahko država z odločbo tudi sprejela, da ta grad obnovi. Na drugi strani pa je sodelovanje z lokalno skupnostjo, z Agencijo za radioaktivne odpadke in je bil tudi že znan program za ta grad. K sreči je tu prodaja predvidena v letu 2012 in bomo zagotovo tudi takšno prodajo poskušali zaustaviti oziroma izpeljati tako, kot je dogovorjeno v protokolih, ki jih je Vlada Republike Slovenije sprejela. Zaradi teh dejstev, ki se nanašajo na gradove, kjer mislimo, da bi bilo treba razmisliti še o kakšnem gradu, pa ga mogoče z evropskimi sredstvi obnoviti, če je to možno, in pa tudi zaradi ostalih stališč, ki sem jih prej povedal, v Slovenski ljudski stranki ocenjujemo, da takšna odloka nista primerna za sprejetje, zato tudi ne bomo dali glasov za potrditev teh dveh odlokov o prodaji državnega premoženja.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, spoštovane ministrice! Odlok o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države za 2011 je bil sprejet že v letu 2009. Obravnavani predlog odloka vsebuje dodatnih 28 nepremičnin, katerih orientacijska vrednost je 26 milijonov 152 tisoč 131, tako da se bo število povečalo na skupno 56 nepremičnin v skupni vrednosti 41 milijonov 632. Ker je upravljavec ugotovil, da nepremičnin pri opravljanju svojih nalog več ne potrebuje, želijo pa z njimi razpolagati, se predlaga odlok o spremembah in dopolnitvah odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem in za leto 2011 se število nepremičnin iz 28 poveča še za dodatnih 28, kar znaša skupaj 56 nepremičnin v skupni vrednosti 41 milijonov 632 tisoč evrov. V predlogu odloka so vključene nepremičnine, ki jih udeleženci internega trga uvrstijo na trg, ker jih trajno več ne potrebujejo. Očitno je, da teh nepremičnin upravljavec v takem obsegu ne potrebuje za lastno dejavnost, zato jih lahko po lastni presoji proda, vključi v postopek menjav ali pa jo brezplačno dodeli. Sicer pa je nepremičnina na internem trgu od trenutka, ko jo upravljavec nanj uvrsti, do potrditve letnega načrta razpolaga z nepremičnim premoženjem, vendar najmanj 30 dni. V predlogu za leto 2012 je zgodba vsebinsko enaka, vendar se spremeni le v številu nepremičnin v skupni vrednosti. Gre za 7 stavb z zemljišči, katerih skupna orientacijska vrednost znaša 10 milijonov, od tega je 1 v upravljanju Ministrstva za pravosodje in 6 v upravljanju Ministrstva za kulturo. V teh šestih nepremičninah, ki jih upravlja Ministrstvo za kulturo, je kar šest gradov, z vsemi pripadajočimi zemljišči in objekti. Glede na zapisano se nam zdi, da je orientacijska vrednost nizka. Istočasno pa me zanima, kaj ministrstvo z vsem tem premoženjem namerava početi. Že do sedaj se je izkazalo, da ministrstvo ni ravno dober gospodar in ne sledi merilom za vrednotenje kulturne dediščine, ki predstavlja nenadomestljivo vrednoto. Vsaka enota dediščine, ki je poškodovan ali uničena, je žal izgubljena, zato je treba kulturno dediščino vključiti v aktivno vsakodnevno življenje. V Slovenski nacionalni stranki računamo, da se bo država obnašala preudarno, zato ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Vili Rezman.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Dobro jutro vsem! Sam bom skušal v kratkem predstaviti stališče skupine nepovezanih poslancev v zvezi z obema odlokoma, tako da najprej omenim odlok za leto 2012, ki bo, kot kaže, predvsem deležen razmišljanj in pomislekov, Čeprav ravno ne gre za neko zelo pomembno vsoto za naš proračun, pa vendar zbuja ta vsota pomislek v zvezi z njegovo podstatjo. Gre namreč za številne kulturne spomenike, gre za gradove, ki jih na različnih koncih Slovenije skušamo dezinvestirati in kaže, da smo na nekatere tudi bolj čustveno kot racionalno in ekonomsko vezani. Sicer pa gre v odloku, ki govori o spremembah in dopolnitvah odloka za leto 2011, za precej večjo vsoto in morebiti je pomembno, kar zadeva orientacijskih vrednosti in kar zadeva številk, ki so s tem v zvezi zapisane, vprašati nekatere stvari. Odločitev o tem, kako bomo ravnali v Poslanski skupini nepovezanih poslancev Solidarnost, je namreč odvisna tudi od tega, kaj bodo pokazala razmišljanja o nekaterih naših vprašanjih, ki se nam zastavljajo. Res je, za teh nekaj kulturnih spomenikov, v glavnem gre za gradove, je orientacijska cena relativno nizka. Tisti, ki smo se kdaj imeli priložnost ukvarjati s tovrstnimi problemi za dezinvestiranje kulturnih spomenikov, ki so v glavnem v propadanju, ki jih v glavnem lastniki težko vzdržujejo, smo pač naleteli na skoraj enotno prakso, da takrat, ko se je ponujalo to v dezinvestiranje, ni bilo tistih, ki bi bili pripravljeni vzeti nase vse stroške, potrebne za to, in v veliki meri je bilo značilno tudi to, da za te objekte ni idej, da ni programov, da ni nekih vizij, zavoljo tega tudi prihaja pri dezinvestiranju do velikih problemov. Stanovanja, ki so v okviru prvega odloka na razpolago, imajo izredno visoke orientacijske vrednosti. Verjetno je to zvezano s kakšno rento, ki zadeva posebno lego teh nepremičnin in tudi z velikostjo in standardom nepremičnin. Vemo, da so nekatere tudi v tujini. Postavlja se vprašanje, ali je nujno to dezinvrstirati ali je možno te nepremičnine, te stanovanjske objekte uporabiti na drugačen način. Morebiti tiste, ki so v Republiki Sloveniji, nameniti za to, da se oddajo kot nepremičnine, namenjene neprofitnemu najemu. Mi ne vemo, ali je tako, se pa lahko upravičeno takšno vprašanje postavi. Nekoliko nižjo orientacijsko vrednost predstavljajo poslovni prostori. Zdi se, vsaj po vrednostih, da ti niso ustrezno locirani, da niso ustreznega standarda, vzdrževanja, sicer bi verjetno bile orientacijske vrednosti višje. Tisto, kar pa je bilo danes že omenjeno in kar tudi nam vzbuja misli, da morebiti ni najbolje ocenjeno – ne, če je bilo ocenjeno s cenitvami, in ne, če je bilo po izkustveni metodi to ocenjeno – so zemljišča. Gre za relativno skromen znesek za velike kvadrature zemljišč, pri čemer niti ni najbolj nujno, da je determinanta cene sedanja raba zemljišča, ampak, premislek o tem, kaj se bo s temi zemljišči dogodilo čez leto, dve, pet ali morebiti celo več, ko se utegne spremeniti namembnost, ko se utegne spremeniti raba in s tem v zvezi multiplicirati izhodiščna cena, s katero smo sedaj soočeni. Mi kljub temu skušamo razumeti, zakaj je Vlada te nepremičnine ponudila v dezinvestiranje in bomo naklonjeni glasovati za, če bomo na koncu prepričani, da gre za res neizpodbitno dejstvo, ki ga je ministrica uvodoma napovedala, da pravzaprav naš interni trg teh nepremičnin ne potrebuje – bodisi zaradi tega, ker niso ustrezne nepremičnine odveč, bodisi ker niso funkcionalne, bodisi iz kakšnega drugega razloga teh nepremičnin ne namenjamo dejavnosti organov državnih institucij. Drugo vprašanje je, ali je razlog morebiti res predvsem zagotavljanje virov prihodkov spričo proračunov primanjkljaja in dolga, ampak z ozirom na številko orientacijske vrednosti, bomo zelo težko kaj bistvenega spremenili pri naših proračunih in primanjkljajih, razen če bi se tržna cena z ozirom na orientacijsko zelo spremenila. Naslednje vprašanje je, ali je morebiti potreba in nuja, da se razbremenimo teh nepremičnin zaradi tega, ker povzročajo kot nepotrebno poslovno premoženje previsoke stroške, stroške zato, da ne propada, da zadržimo propadanje teh objektov in da jih ohranimo na nekem nivoju, da se bo kasneje morebiti vendarle našlo tudi povpraševanje na tržišču. Še eno vprašanje se zastavlja, ali jih morebiti ne ponujamo zavoljo tega, ker bomo na ta način prihranili nekaj stroškov, namenjenih po posebnem zakonu, da bi se tovrstni objekti ohranili. Sam poznam recimo grad Viltuš v bližini Maribora, za katerega smo v zakonu sprejeli določena namenska sredstva, da bi se objekt ohranil, da bi se ustrezno vzdrževal in da bi se tudi namenjal nekim drugim dejavnostim in ne zgolj propadanju. To so vprašanja, ki se postavljajo in razmislek o teh vprašanjih je tisti, ki bo odločal o tem, kako bomo glasovali. Sicer pa menimo, da če gre res za nepotrebno poslovno premoženje, če res ni nobene potrebe na internem trgu in če se najde na tržišču kupec za primerno ceno, ne zgolj za orientacijsko vrednost, potem je smiselno te nepremičnine prodajati, sicer bodo pa najbrž ostale neprodane, tako kot je vrsta nepremičnin ostala neprodanih tudi doslej.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in skupno uvodno predstavitvijo k obema predlogoma odlokov. Prehajamo na razpravo o vsakem odloku posebej. Nadaljujemo z 20.a točko, torej Predlogom odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2011. Ugotavljam, da amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, zato bomo glasovanje o dopolnjenem predlogu odloka opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 20. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo z 20.b točko dnevnega reda – obravnava Predloga odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2012. Ugotavljam, da amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi. Glasovanje o dopolnjenem predlogu odloka bomo opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 20. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2011 IN 2012 V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade Mateji Vraničar, državni sekretarki na Ministrstvu za finance.
Predsednik, gospe in gospodje poslanci! Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2011 in 2012 predstavlja zaključeno enoto z drugimi proračunskimi dokumenti. Glede na pravno naravo državnega proračuna je nujno sprejeti rešitve, ki omogočajo tekoče in nemoteno izvrševanje proračuna, in te rešitve vključuje predlagani predlog zakona. Gre za letni zakon, zato se vsebina v primerjavi s trenutno veljavnim zakonom o izvrševanju proračuna spreminja le toliko, kolikor je potrebno za nemoteno izvrševanje proračuna v prihodnjih dveh letih. Bistvene spremembe, ki jih vsebuje predlog navedenega zakona, so predvsem v uzakonitvi nekoliko spremenjene priprave proračuna in iz tega razloga so določeni nekateri novi pomeni uporabljenih pojmov iz vsebine zakona, določeno je nekoliko spremenjeno prikazovanje načrtovanih izdatkov v načrtu razvojnih programov, neposrednim uporabnikom je omogočeno, da v svojem finančnem načrtu samostojno in brez omejitev prerazporejajo pravice porabe v okviru istega podprograma razen v primeru postavk slovenske udeležbe in pa postavk namenskih sredstev EU. Ministrstvo za finance nadalje podeljuje pristojnost za odločanje, da se lahko na predlog predlagatelja finančnega načrt znotraj istega podprograma zagotavljajo pravice porabe drugemu predlagatelju finančnega načrta, Vladi pa se podeljuje pristojnost za odločanje o prerazporeditvi med različnimi podprogrami posameznega ali različnih predlagateljev finančnih načrtov do višine 10 % podprograma v sprejetem proračunu. Kot rečeno, predlagani zakon predstavlja zaključeno enoto z drugimi dokumenti, ki smo jih v zvezi s proračunom 2011 in 2012 obravnavali v preteklem dnevu in danes, in predlagamo Državnemu zboru, da jih potrdi. Hvala lepa.
Hvala. Prosim, predsednik Vlade.
Spoštovani, gospod predsednik, gospe in gospodje! Ni običajno, da predsednik Vlade ob tej točki dnevnega reda nagovori ta visoki dom, vendar tudi niso običajne razmere, v katerih odločate o najpomembnejših vprašanjih za usodo naših ljudi in države. Najprej bi se vam rad v imenu Vlade zahvalil za včerajšnje in sinočnje odločitve, zlasti za interventni zakon pa tudi za druge, ki predstavljajo poskus ureditve razmer, ki so pomembne za dva pomembna cilja: eden je konkurenčnost, drugi pa socialna povezanost. Danes boste odločali o proračunih in drugih zakonih, ki mu pripadajo. Prosim vas, da rebalans sprejmete. S tem bomo zasledovali zelo pomemben kratkoročni in srednjeročni cilj, to je cilj fiskalne konsolidacije oziroma zmanjševanje primanjkljaja. Prav tako vas prosim, da z naklonjenostjo gledate pokojninsko reformo in sedaj bi rad povedal, zakaj. Zakaj niso običajne razmere doma in zakaj niso, ker smo del razvitega in sodobnega sveta običajno, zunaj? Danes sem svojim sodelavcem že izdal navodilo, da ko gre za vse diskusije, ki se tičejo morebitnih posegov v Lizbonsko pogodbo, pridejo na klop Ustavne komisije in Odbora Državnega zbora za evropske zadeve, da vse zadeve, ki se tičejo morebitnih odločitev o uveljavitvi avtomatičnega mehanizma za pomoč državam, ki so se znašle v finančni krizi, tukaj se omenjata Irska in Portugalska, prideta direktno, takoj, ko bomo s temi informacijami razpolagali tudi sami, na Odbor za finance in še v en odbor bo šla vsa diskusija v Državnem zboru, če bo treba, da bomo skupaj premišljali pomembne stvari, ki so odločilne za našo usodo. Še enkrat bi se vam rad zahvalil za odločitve, ki ste jih sprejeli na tej seji Državnega zbora, ki gredo v pravo smer. Slovenija danes, zlasti, če bo sprejet rebalans in pripadajoči zakoni, ostaja znotraj tiste skupine držav, ki lahko s pogumom gledajo v prihodnost kljub velikanskim težavam, ki čakajo Evropsko unijo, včeraj ste slišali izjave Van Rompuya, včeraj ste slišali izjave komisarja Rehna, da o drugih ne govorim. Jaz odhajam jutri na pogovore s temi voditelji o teh in drugih temah, zdelo se mi je prav, da pred tem visokim zborom opozorim na neobičajnost in zahtevnost okoliščin, v katerih smo se znašli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora Bogdanu Čepiču. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav predsedniku Vlade, ministrice in ministri, kolegice in kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je na 30. nujni seji 12. 11. 2010 kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2011 in 2012, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki v okviru splošnih pripomb med ostalimi ugotavlja, da večina predlaganih rešitev z izjemo določb poglavja o postopku dodelitve sredstev subvencij, posojil in drugih oblik sofinanciranj iz državnega proračuna glede na naravo predpisa ne predstavlja novosti, hkrati ocenjuje, da to poglavje sistemsko sodi v zakon o javnih financah. V nadaljevanju posreduje Zakonodajno-pravna služba še konkretne pripombe k vrsti členov zakonskega predloga. Izmed kvalificiranih predlagateljev so amandmaje vložili Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke k 8. členu, Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke k 42. in na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe štiri koalicijske poslanske skupine k 1., 2., 18., 21. in 35. členu za črtanje celotnega devetega poglavja ter amandma k 54. členu zakonskega predloga. V okviru dodatnega delovnega gradiva je odbor prejel še mnenje Komisije Državnega zbora za nadzor javnih financ, kot zainteresiranega delovnega telesa, in se seznanil s predlogom Združenja občin Slovenije za dopolnitev 42. člena predloga. Iz dane predstavitve uvedenih rešitev v okviru začete druge obravnave besedila izhaja, da besedilo sicer vsebuje običajne rešitve vsakokratne spremembe gradiva proračunskega paketa, ki pa se za tekoče izvajanje proračuna po potrebi ustrezno spreminjajo. Letos se spreminjajo že zaradi same priprave proračuna, ki je v primerjavi s preteklimi leti nekoliko drugačna. Tako je uvedena na primer razlaga novih pomenov pravnih pojmov neposrednih uporabnikov in dana možnost prerazporejanja v obsegu lastnih finančnih sredstev. Hkrati zakonski predlogi finančnemu ministrstvu dodeljujejo pristojnost za odločanje o posameznih prerazporeditvah oziroma Vladi, glede prerazporeditve med različnimi podprogrami posameznega ali različnih predlagateljev finančnih načrtov do višine 10 % podprograma v sprejetem proračunu. Omembe vredna je tudi rešitev, ki določa višino povprečnine za občine za leti 2011 in 2012. Razprava se je odprla ob amandmajskih predlogih k 8., 24. in 42. členu zakonskega predloga. V nadaljevanju je odbor izmed amandmajev kvalificiranih predlagateljev sprejel amandmaje štirih koalicijskih skupin Socialnih demokratov, Zares, DeSUS in Liberalne demokracije Slovenije k 1., 2., 18., 21., 35. za črtanje devetega poglavja in s tem členov 46. do 52. in k 54. členu zakonskega predloga. Ob tem odbor ni sprejel amandmajev Poslanske skupine SDS k 8. in obeh amandmajev Poslanske skupine SLS k 42. členu zakonskega predloga. Odbor je izvedel glasovanje o amandmaju v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora, na podlagi sprejetega sklepa je glasoval o vseh členih zakonskega predloga skupaj in jih tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje in na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki vključuje vse sprejete amandmaje. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del poročila, ki ste ga dobili.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Rado Likar. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, ministrski zbor, kolegice in kolegi! Predlog zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2011 in 2012 po mnenju predlagatelja ne uzakonja posebnih načel ali poglavitnih rešitev, saj so ta opredeljena v 2. členu Zakona o javnih financah. Le-tem predlog zakona tudi sledi. Osnovni cilj zakon je po mnenju predlagatelja uzakoniti rešitve, ki bodo omogočile tekoče in nemoteno izvrševanje sprejetega rebalansa proračuna. V SDS smo vložili amandma, ki določa, da odhodki širšega sektorja države po ESA-95 metodologiji v proračunskem letu ne smejo presegati 43 % bruto domačega proizvoda. Gospodarska kriza je povzročila znaten upad BDP. Ta je zaradi neučinkovitega in prepočasnega ukrepanja Vlade Boruta Pahorja še dodatno upadel. Ker ni bilo učinkovitih ukrepov za zmanjšanje odhodkov širšega sektorja države oziroma povečanja prihodkov, je delež teh odhodkov, merjen kot odstotek BDP, nesorazmerno narasel. Zato takojšnje zmanjšanje odhodkov širšega sektorja države na 43 % BDP ni možno. Za leti 2011 in 2012 se zato določa prehodno obdobje, in sicer tako, da bi v letu 2011 ta delež znašal 45 % BDP, v letu 2012 pa 44 % BDP. S sprejetjem tega amandmaja bi se odhodki širšega sektorja države znižali za okoli 1,1 milijarde evrov. Predloga zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2011 in 2012 v SDS ne bomo podprli, ker se s tem zakonom ureja izvrševanje proračunov, ki sta slaba, potratna, nerazvojna in ne upoštevata gospodarske in socialne situacije v Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Alojzij Potočnik.
Spoštovani! Poslanska skupina Zares – nova politika sicer z nekaterimi pridržki in utemeljenimi opozorili podpira Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2011 in Dopolnjeni predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2012. Tako je logično, da je enako ali podobno naše stališče tudi pri Predlogu zakona o izvrševanju obeh proračunov. Osnovni cilj v nekem pogledu tehničnega zakona je omogočiti tekoče in nemoteno izvrševanje proračunov na temelju posebnih načel, ki so že opredeljena v Zakonu o javnih financah. Posebej je določen obseg zadolževanja javnega sektorja in dovoljenih poroštev države v posameznem letu, posebno poglavje je urejanje pooblastil Vladi in ministrstvu, pristojnemu za finance, za izvrševanje proračunov za leti 2011 in 2012. Pomembno in odgovorno je pooblastilo, povezano z zadolževanjem Vlade v okviru fiskalnega stabilizatorja. Hkrati predlagani zakon določa tudi obseg obveznosti, ki jih lahko uporabniki prevzamejo v tekočem letu, ki bodo zapadle v plačilo v prihodnjih letih. Glede izvrševanja proračuna je vendarle treba omeniti, da zakon, o katerem razpravljamo, ni predmet prilagajanja slovenske ureditve pravu Evropske unije. Način sestave proračuna, če tako rečem, je standarden. V splošnem delu proračuna so prikazani prejemki in izdatki po ekonomski klasifikaciji, s tem da se v bilanci prihodkov in odhodkov izkazujejo tudi prihodki, ki obsegajo namenska sredstva Evropske unije, in odhodki, ki obsegajo plačila sredstev v proračunu Evropske unije. V načrtu razvojnih programov se načrtovani izdatki izkazujejo po programski klasifikaciji, seveda po projektih in virih financiranja po posameznih letih do celovite izvedbe projektov. S tem v zvezi je v zakon umeščeno poglavje o postopkih dodelitve sredstev subvencij, posojil in drugih oblik sofinanciranja iz državnega proračuna. Urejajo se zahteve in merila za odločanje upravičenosti za dodelitev omenjenih sredstev, predvsem spodbujanje razvojnih programov. Določajo se kumulativni pogoji, ki morajo biti izpolnjeni do neposrednih uporabnikov proračunskih sredstev, praviloma z javnim razpisom, imenovanim komisije. Podrobnejša pravila postopka in merila pa predpiše minister, pristojen za finance. Poudarek, ki ga zakon namenja tej problematiki, izhaja bržčas iz izkušnje, da je zaupanje dobro, toda nadzor še boljši. Tudi zaradi tega se zdi, da je predlog zakona nomotehnično ustrezen in bo omogočal učinkovito in transparentno izvrševanje proračuna. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, preden gremo naprej, bi vas vseeno, ker so me opozorili, rad opozoril na majhen popravek pri vrstnem redu razpravljavcev na današnji seji Državnega zbora. Po končani obravnavi in glasovanju o proračunskem paketu, bomo obravnavali 2. a točko Zakona o dohodnini v okviru nujnega postopka. Pri tej točki bi moralo biti napisano sprotno glasovanje, se pravi, ko bomo končali proračun, bomo prešli na to točko in pri tej točki bomo sprotno glasovali. Se pravi, na tretji strani bi moralo biti s krepkim tiskom napisano "sprotno glasovanje". Samo toliko, da ne bo nesporazumov. Gremo naprej s predstavitvijo stališč. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane ministrice in ministri, kolegice in kolegi! To, kar se je zgodilo včeraj ob obravnavi predlogov proračunov za leti 2011 in 2012, je po moji oceni milo rečeno sramota za Državni zbor. O obeh najpomembnejših strateških dokumentih te države za naslednji dve leti smo poslanci Državnega zbora razpravljali točno eno uro in 15 minut. Naj bom še bolj natančen, v dvorani nas je sedelo 9 poslancev plus predsedujoči. To je po moji oceni norčevanje iz Državnega zbora, iz te države in iz ljudi. Ure in ure smo sposobni razpravljati o popolnoma nepomembnih zadevah, o drugorazrednih temah, če hočete, v primerjavi s proračunoma za leto 2011 in 2012, ki bi morala biti eden od ključnih elementov za reševanje finančno-gospodarske krize ali, če hočete, kako bomo pravzaprav prebrodili to krizo. Včeraj ni bilo veliko junakov, ki bi kaj povedali o teh najpomembnejših strateških dokumentih, ki bosta usmerjala celotno državno fiskalno politiko naslednji dve leti. Mogoče sicer nam v opoziciji ni vse znano ali je kaj prikrito ali se morda že pripravljajo novi rebalansi, ampak to, kar se je včeraj zgodilo, nam ne more biti v ponos. Zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije je podlaga za izvrševanje proračunov, torej predpogoj k proračunom. Proračunoma za leti 2011 in 2012 v Poslanski skupini SLS nasprotujemo, ker sta nerealna in izrazito nevarčevalna, ker v letu 2011 zavestno načrtujemo 1,7 milijarde evrov primanjkljaja in v letu 2012 še dodatnih 1,4 milijarde evrov. V treh letih bomo porabili dobre 3 milijarde evrov več, kot jih bomo imeli na voljo. A kaj varčujemo? Bolj malo, lahko rečem skoraj nič. Večina proračunskih uporabnikov, tudi tistih, ki popolnoma nič ne prispevajo k reševanju gospodarske in finančne krize, ima na voljo več sredstev kot v letu 2008, v letu tako imenovanih debelih krav in največjega razcveta slovenskega gospodarstva v zgodovini samostojne Slovenije. Iz vseh navedenih razlogov nasprotujemo tudi zakonu, ki je osnova in podlaga za izvrševanje proračunov, o katerih je včeraj tekla beseda in bomo o njih danes šele glasovali. Še enkrat, predlaganega zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Franc Jurša. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav predstavnikom Vlade in kolegicam in kolegom! Gre za zakon, ki ga po navadi obravnavamo v paketu z vsakoletnim proračunom. Namen je uzakoniti rešitve za tekoče in nemoteno izvajanje proračuna. Spremembe obstoječega zakona so predvsem posledica sprememb nekoliko spremenjene priprave proračuna. Tako so določeni novi pomeni posameznih uporabnih pojmov. Določeno je nekoliko spremenjeno prikazovanje načrtovanih izdatkov v načrtu razvojnih programov. Neposrednim uporabnikom je omogočeno, da so v svojem finančnem načrtu samostojni in brez omejitev prerazporedijo pravice porabe v okviru istega podprograma, razen iz postavk slovenske udeležbe in pa iz postavk namenskih sredstev Evropske unije ter posameznih kontov oziroma na posamezne konte plačnih postavk. Ministrstvu za finance se podeljuje pristojnost za odločanje, da se lahko na predlog predlagatelja finančnega načrta znotraj istega podprograma zagotavljajo pravice porabe drugemu predlagatelju finančnega načrta. Vladi pa se podeljuje pristojnost za odločanje o prerazporeditvi med različnimi podprogrami posameznega ali različnih predlagateljev finančnih načrtov do višini 10 % podprograma v sprejetem proračunu. Med drugim predlog zakona na novo določa višino povprečnine za občine za leti 2011 in 2012. V prvotnem predlogu zakona je bilo vključeno tudi novo, 9. poglavje, ki je urejalo postopke dodelitve sredstev subvencij, posojil in drugih oblik sofinanciranja iz državnega proračuna. Z amandmaji smo na matičnem delovnem telesu črtali celotno poglavje, čemur Vlada ni nasprotovala. Zakonodajno pravna služba Državnega zbora je namreč opozorila, da to poglavje ne sodi v zakon o izvrševanju proračunov, ampak v sistemski zakon. V naši poslanski skupini novele ne bomo iz znanih razlogov, ker ne podpiramo proračunov za leti 2011 in 2012, podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi! Zakon o izvrševanju proračuna mora biti zato, da uzakoni rešitve, ki bodo omogočale tekoče nemoteno izvrševanje proračuna. Hkrati pa ureja posebna pooblastila Vladi in ministrstvu, pristojnemu za finance, da proračun za leti 2011 in 2012 izvršuje. Samo en del vsebine tega zakona bom v imenu Slovenske nacionalne stranke poudaril in velja predvsem Vladi, ustvarjalcem in nam. Tako kot je premier danes, bi tudi jaz rad opozoril, ampak na čisto drugo vsebino. Ne na stanje financ v Evropi, ampak v Sloveniji. V zadnjih petnajstih letih je Slovenija imela delež javnih odhodkov na ravni 44 % bruto družbenega produkta. Uspelo ji je doseči hitro gospodarsko rast in vzdrževati socialno kohezijo. Optimalnih teorij o pravem deležu izdatkov ali pa prihodkov pač ni, lahko pa bi rekli empirično, da je 44 % ustrezen. Na strani javnih prihodkov je mogoče ugotoviti, da se je delež javnofinančnih prihodkov po zniževanju davkov v tem obdobju, v katerem smo, ustalil na ravni okrog 42 % bruto družbenega produkta. Ugotovitev: Slovenija bi torej ob ohranjanju 44 % deleža javnih izdatkov in 42 % deleža javnih prihodkov vzdrževala normalni primanjkljaj na ravni 2 % bruto družbenega produkta. Tak primanjkljaj presega načrtovan normalni primanjkljaj, nevzdržen bi bil srednjeročno, zato bi lahko dosegli tudi normalni ciljni primanjkljaj na ravni 1 % BDP, tako da bi Slovenija znižala ciljni ali normalni delež javnih izdatkov na 43 %. Tako znižanje bi bil znak gospodarstva, da je država odločena in da bo varčna. Zakaj to govorim? Zato, ker je ena od opozicijskih strank, ki je nihče ne posluša, ob podpori drugih to zapisala kot zavezo tej vladi v Zipro v 8. člen. Ampak matični odbor s koalicijo kot valjarjem je to povozil. Danes imamo ta amandma ponovno na mizi in predlaga, da se ta vsebina, torej cilj držati se 43 % BDP javnih odhodkov, zapiše v 1. člen Zipra. In to bi morala biti moralna dolžnost Vlade in vseh nas, ker smo včeraj podpisali ali pa sprejeli nek dokument, nek zakon, ki posega zelo močno v kritično maso in strukturo ljudi. In če smo že tako pošteni do sami sebe, kako bomo varčevali, da Slovenija ne bo propadla, zapišimo ta cilj. Lahko je manj kot 43 % BDP javnih odhodkov, a ne sme jih biti več. Zakaj se to ne zapiše v 1. ali 8. člen Zakona o izvrševanju proračuna? To bi bila moralna dolžnost, da bomo skrbeli zase, ne pa, da danes pride premier pred Državni zbor, da nam pove, da bomo pripravljeni, da bomo namesto za svoje ljudi tukaj varčevali in spet dajali na Portugalsko, na Irsko in še kam. Jaz sem v slovenskem Državnem zboru, kjer me zanimajo slovenske finance in kjer zahtevam od vseh nas, da smo striktni do tistega, kar bo peljalo slovenski narod v dobro. Ne, 43 % odhodkov BDP nočejo zapisati. In nič več jih ne smemo presegati. Ne. Že zato verjetno, ker vemo, kam jih bomo dali. Ven. Na čigav račun, si pa še enkrat poglejte 1. člen včerajšnjega intervencijskega zakona. Jasno, da v Slovenski nacionalni stranki,če ta člen, ta amandma ne bo sprejet, Zipra ne bomo podprli, tako kot tudi nobenega od proračunov.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Vili Rezman. Prosim.
Ponovno hvala, gospod predsednik za besedo. Tudi če tega ne bi eksplicitno navajali, je nesporno in neizpodbitno dejstvo, da takrat, ko govorimo o Zakonu o izvajanju proračuna Republike Slovenije, govorimo o celem šopku zakonov, ki so s tem povezani, ne zgolj o proračunih za leti 2011 in 2012, ampak o tudi drugih zakonih, ki smo jih že sprejemali in jih še bomo, in odlokih, o katerih bomo odločali. Gre preprosto za to, da se zagotovi, da se bodo proračuni, kakršni bodo sprejeti, lahko tudi korektno izvajali, in da se bodo lahko na osnovi tega proračuna v primeru, da bo prišlo do težav, do odstopanj, tudi uravnoteževali. Govorimo torej o proračunih in o izhodni strategiji in o temeljnih problemih, ki jih želimo s tem šopkom zakonov rešiti, in govore o tem, da imamo ambicijo zadrževati javni dolg za vse na še sprejemljivi ravni, da želimo zmanjševati primanjkljaj, da si želimo gospodarske rasti in seveda čim višje stopnje zaposlovanja. Ravno ta gospodarska rast je zelo pomembna, ko se odločamo o tem, ali podpiramo fiskalno pravilo ali podpiramo odstotek porabe družbenega proizvoda. Torej Zakon o izvajanju proračuna Republike Slovenije omogoča, da sta proračuna sploh smiselna in omogoča, da se zagotavlja izvajanje na ravni zadolžitev, na ravni obvez, ki jih ta zakon tudi prinaša. Vemo, da bodo precejšnje probleme z zagotavljanjem izvajanja proračuna, kakršna bosta, domnevam, sprejeta, zato je zelo pomembno, kakšna pooblastila daje ta zakon o izvajanju proračuna Republike Slovenije Vladi, finančnim načrtovalcem, tistim, ki so upravljavci posamičnih programov, Ministrstvu za finance, skratka tistim, ki lahko odločajo tudi o tem, kaj se sme vmes tekoče spreminjati, dopolnjevati ali zadrževati, če se pojavijo prevelike težave pri izvajanju. To je torej po naši sodbi bistvo tega zakona, da omogočimo tekoče uravnavanje z ozirom na okoliščine, kakršne bodo in za katere si najbrž nihče danes ne upa zatrditi, da bodo točno takšne, kakršne so predstavljene v proračunih. Problem povprečnine, ki je problem slovenskih lokalnih skupnosti, je eden izmed poudarjenih problemov, ampak tudi ta sodi v kontekst doseganja temeljnih ciljev, zato bomo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev, ki podpira proračun in temeljne cilje, podprli tudi ta predlog o povprečnini, kakršna je predlagana. Kar se tiče podpore amandmaju v zvezi z odstotkom porabe družbenega bruto proizvoda ali pa z nekim limitom, ki ga fiskalno pravilo določa, smo bolj naklonjeni temu limitu, zlasti zavoljo tega, ker kakor sem omenil že v uvodu, je to zelo vezano na rast BDP, na gospodarsko rast in seveda na obseg trošenja in doseganja ciljev, ki smo si jih zastavili. V primeru, da bi, tega bi si želeli, ne upamo napovedovati, BDP rastel hitreje, kot je sedaj predvideno, je ta limit v absolutnem znesku seveda zelo dobrodošel, če hočemo zmanjševati javnofinančni primanjkljaj. V primeru, da bi bila rast nižja, kot si jo obetamo, pa mora Vlada oziroma minister za finance poseči po ukrepih, ki jih Zakon o izvajanju Proračuna Republike Slovenije omogoča, da torej ustavi izvrševanje posamičnih delov in uravnoteži izvajanje proračuna, tako da bo to še finančno vzdržno z ozirom na prihodkovno stran. Torej napovedujem, da bomo v nepovezani poslanski skupini podprli predlog proračunov, zakon o izvajanju le-teh in tudi odloke, ki to omogočajo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila Renata Brunskole. Prosim.
Lepo pozdravljeni, gospod predsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Sprejetje zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2011 in 2012 je nujno za financiranje državnih projektov oziroma državnih proračunov za obe navedeni leti. Predlagani zakon ne vsebuje pomembnih sprememb v primerjavi s prejšnjimi zakoni o izvrševanju proračuna. Prav tako je ohranjena ureditev iz Zakona o izvrševanju proračunov za leti 2010 in 2011, ki preprečuje prerazporejanje pravic med podprogrami. S tem se spodbuja natančnejše načrtovanje proračunskih uporabnikov. Na podlagi take določbe bo preprečena neracionalna poraba sredstev predvsem ob koncu leta in se bo ugotavljala smotrnost določenih podprogramov z vidika racionalne porabe proračunskih sredstev. Prav tako je treba omeniti, da se nadaljuje financiranje predplačil za namenska sredstva EU, ki so bila uvedena v spremembah Zakona o izvrševanju proračuna za leti 2008 in 2009. 24. člen tega zakona namreč določa, v katerih primerih in na kakšen način so predplačila mogoča, ne glede na določila zakona, ki ureja javne finance in ki predplačila načeloma prepoveduje. S to določbo se želi pospešiti predvsem črpanje evropskih sredstev in olajšati izvedba projektov, ki se financirajo iz sredstev Evropske unije. S 1. točko prvega odstavka tega člena se določa, da je predplačilo mogoče zgolj na podlagi neposredne uporabe predpisov Evropske unije. To določilo lahko razumemo zgolj kot pojasnjevalno določbo, saj ni dvoma, da je posamezne predpise Evropske unije treba implementirali v nacionalno zakonodajo, druge evropske predpise pa je treba uporabljati neposredno. V primeru uporabe te določbe bo proračunski uporabnik pri izplačilu upošteval zgolj pogoje in pravila evropskega predpisa. 2. točka prvega odstavka 24. člena nudi možnost predplačil v višini 20 % prejetih namenskih sredstev Evropske unije. Za sklenitev pogodbe, s katero se lahko dogovori preplačilo, je potrebno soglasje ministra, pristojnega za finance, določba pa selekcionira subjekte, s katerimi se predplačilo lahko dogovori. Cilj, ki ga določba zasleduje, je omogočiti neprofitnim organizacijam zasebnega prava in zbornici, ki izvaja javna pooblastila po zakonu, ki ureja socialno varstvo, izvedbo projektov, ki jih glede na to, da ne razpolaga z ustreznimi sredstvi, ne bi mogli uresničiti. Odgovornost za prevzem rizikov za morebitno neupravičeno koriščenje sredstev je na strani proračunskega uporabnika, ki sklene pogodbo, saj tretji odstavek tega člena določa, če prejemnik sredstev ne upraviči prejetega predplačila s pogodbeno dogovorjenimi dokazili, se v obsegu danih predplačil znižajo pravice uporabe na integralnih postavkah v finančnem načrtu neposrednega uporabnika, ki je predplačilo dogovoril. Iz drugega odstavka novega člena izhaja obveznost sklenitve pogodbe v primeru predplačil, obveznost dogovora o vračilu sredstev, v primeru neupravičenega izplačila pa tudi opredelitev, kaj je neupravičeno izplačilo. Zaradi navedenega bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2011 in 2012.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 1. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo o tem amandmaju razpravljati? Marjan Bezjak, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni ministrici, minister in vsi ostali prisotni! Danes razpravljamo o zakonu o izvrševanju proračuna. Prav v tej razpravi, sami vidite, da včeraj in tudi danes ni veliko razpravljavcev, saj se nam zdi dejansko brezpredmetno razpravljati o zadevah, ki peljejo iz dneva v dan to državo ali proračun v slabšo situacijo. Moram vam povedati, da javni sektor nikakor ne zmanjšuje stroškov, ampak daje vedno večji pritisk na gospodarstvo. Vsi gospodarski subjekti so tako šibki, da razmišljajo, eni celo že odhajajo iz naše države. V naši državi smo ekstremno sposobni ljudje, ki dejansko znamo samo zviševati davke gospodarstva, molsti tiste ljudi, tisti gospodarski sektor, ki na koncu daje največ. Kdaj bo tega konec? Konec je lahko kar kmalu. Javnega sektorja je iz dneva v dan več, gospodarstva iz dneva v dan manj. Moramo si naliti čistega vina. Imamo najdražjo gorivo, trošarine iz dneva v dan dvigujemo. S tem državni proračun zmanjšujemo, namesto da bi ga poviševali. Ves tranzit, ki gre čez Slovenijo, tukaj pušča samo, če lahko tako rečem v žargonu, svinjarijo, denar pa nosi v druge države. Ne vem, kako ne moremo spregledati teh stvari, da začnemo razmišljati drugače. Pričakoval bi, da bi bili v tem mandatu vsaj na finančnem sektorju bolj sposobni, saj na koncu koncev imamo dva ministra za finance, če lahko tako rečem. Res je, da sta minister za razvoj in minister za finance nekako enaki instituciji, ki bi morali delovati z roko v roki. Res je, da Ministrstvo za razvoj daje gospodarstvu drobtinico ali zrno, po drugi strani pa mu druge institucije z davki iz dneva v dan jemljejo vse več denarja. Moramo vedeti, da se država iz leta v leto bolj zadolžuje in narašča javni dolg. V lanskem letu je dejansko imela država za milijardo 800 milijonov več primanjkljaja, v letošnjem letu se ga načrtuje ravno toliko. Kdaj bomo zajezili odhodke napram prihodkom? Jaz ne vidim nobenega uspešnega gospodarja, ki bi lahko zapravil več, kot pa ustvaril. Zato se mi še nimamo kaj bati za našo prihodnost, bojijo se pa lahko naši zanamci, naši otroci, kako in kam nas pelje politika, ki jo krojimo zanamcem. Jaz bi želel, da dejansko začnemo vsi skupaj razmišljati, da začnemo zmanjševati in krčiti stroške javnega sektorja, zmanjševati število ljudi, katerih učinek dela je maksimalno tri, štiri ure, zmanjševati in združevati ministrske resorje, s čimer bi naredili kar nekaj korakov k zmanjševanju porabe javnega sektorja. S tem bi pripomogli k zmanjšanju dajatev gospodarskega sektorja, s tem bi privabili več gospodarskih subjektov v Slovenijo, več vlagateljev v Slovenijo in napravili državo bolj uspešno. Upam, da razumete, ali pa tudi ne, želel bi, da bi res imeli razumevanje za gospodarski sektor, kmetijski sektor, sektor, ki ustvarja bruto družbeni prihodek v državno blagajno, in da bi končno enkrat začeli razmišljati o zniževanju davkov, ne pa iz dneva v dan o poviševanju davkov za državni proračun. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je javila tudi državna sekretarka Mateja Vraničar. Potem pa bom odprl nove prijave. Prosim, gospa Vraničarjeva.
Hvala lepa za besedo. Na kratko bi želela komentirati amandma, ki je bil vložen. Moram reči, da amandma posega na področja, ki so urejena z drugimi predpisi in ne določa razmerja do teh ureditev. Želela bi spomniti, da je na podlagi Zakona o javnih financah sprejeta Uredba o dokumentih razvojnega načrtovanja in postopkih za pripravo predloga državnega proračuna, ki določa fiskalno pravilo kot mejo javnofinančnih odhodkov. V kakšnem razmerju naj bi bil predlog amandmaja, ki določa višino odhodkov na nivoju 43% bruto domačega proizvoda, v odnosu do fiskalnega pravila, predlog amandmaja ne pove. Ne nazadnje s formalnega vidika moram opozoriti, da prvi predlagani odstavek oziroma predlog novega četrtega odstavka predstavlja sistemsko določbo, ki v zakon, ki je letni zakon in določa pravila izvrševanja proračuna za leti 2011 in leto 2012, ne sodi. Glede predloga petega odstavka pa moram povedati, no, tudi četrti odstavek se nanaša na odhodke celotnega širšega sektorja država. Med te odhodke sodijo med drugim tudi evropska namenska sredstva, odhodki iz namenskih prejemkov državnega in občinskih proračunov ter tudi vsi odhodki sredstev, ki jih v skladu z veljavnimi predpisi ti subjekti pridobivajo na trgu. Upoštevaje veljavno zakonodajo, predvsem pa tudi upoštevaje ustavne določbe v zvezi z položajem občin, ki so avtonomne pri razpolaganju z njihovimi javnofinančnimi viri, si težko predstavljam, kako bi bila takšna določba, ne da bi bila operacionalizirana s podrobnejšimi instrumenti in ukrepi, s katerimi naj se takšna omejitev odhodkov širšega sektorja države doseže, uresničljiva. Po našem mnenju ni. Pa še nekaj besed v zvezi s predlagani odstotki. Če primerjamo, kakšen obseg odhodkov in prihodkov je bil v preteklih letih, pa če začnem pri letu 2008, ki smo ga v preteklem dnevu kar veliko omenjali, naj omenim, da so odhodki v letu 2008 znašali dobrih 44 % bruto družbenega proizvoda, pri čemer je bil realizirani BDP višji, kot je ocena realizacije BDP-ja v letošnjem letu. Torej že v letu, ko je bila gospodarska rast, recimo, na višku, ni bilo mogoče doseči cilja, ki se ga zastavlja za obdobje gospodarske krize. Govora je bilo danes, da mora ta določba predstavljati moralno zavezo za določanje odhodkov in urejanje javnih financ. Spomnim pa naj, da ne določamo moralnih pravil, ampak določamo pravna pravila, ki morajo biti tudi izvedljiva v praksi in po mojem mnenju takšen predlog dopolnitve 1. člena v praksi na tak način, kot je zastavljen, ni izvedljiv. še več, je v nasprotju že z drugimi veljavnimi pravili. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je javil tudi minister Mitja Gaspari. Potem pa sledi prijava. Prosim, mag. Gaspari.
Hvala lepa, gospod predsednik. Samo na kratko bi rad odgovoril tudi gospodu Horvatu. Jaz mislim, da je bila njegova prezentacija v tem smislu zanimiva, , ker se konec koncev v parlamentu začenja ustvarjati tudi zavedanje, da so določena fiskalna pravila za delovanje javnega sektorja v Sloveniji nujna. Tisto, kar je ta trenutek razlika, je tehnične narave, različno tolmačimo to, kaj bi naj bilo fiskalno pravilo in kako naj bi se uveljavilo. Ne bi komentiral tega, kar je bilo rečeno glede davkov. Če pogledamo objektivno številke, je ta trenutek Slovenija v vseh davčnih elementih nekje v povprečju Evropske unije, sedemindvajseterice, tam, kjer presegamo, je edino na obdavčitvi dela, in sicer za zaposlene, ki imajo višjo plačo od povprečne plače, to je ta znani slovenski problem, da imamo neomejene prispevke za socialno varnost, ne glede na to, kakšni so dohodki posameznika. Zaradi tega v nekem segmentu zaposlenosti imamo značilno situacijo izrivanja kvalitetnih delovnih mest iz podjetij, ker delodajalci ne želijo plačevati nadpovprečno visokih obveznosti za zaposlene. Slej ko prej bo ta problem treba v Sloveniji rešiti. In to je edini resen problem, ki ovira s stališča davkov konkurenčnost slovenskih podjetij na mednarodnem trgu, pri ostalih davkih, če se omejim samo na te glavne, smo v povprečju Evropske unije, kamor tudi po svoji stopnji razvitosti sodimo. Tako o pretiravanjih ne bi govoril. Glede trošarin. Trošarine so se dvignile v enem obdobju zaradi razlogov, ki so bili popolnoma fiskalne narave, ker je to najmanj distorcijski davek, ki ga lahko država na kratek rok vpelje, vsi ostali bi bili bistveno slabši – kot je DDV ali kot bi bila recimo dohodnina ali kaj podobnega. Pa tudi pri trošarini se je država ustavila in ne bo zvišala trošarin toliko, kot je bilo prvotno predvideno. O tem je bila tudi sprejeta sprememba zakona v Državnem zboru. Tisto, kar je v osnovi problem v Sloveniji, ko govorimo o javnih financah, je, da v nobenem obdobju zadnjih desetih let ni uspelo prilagoditi porabe v javnem sektorju oziroma javnofinančne porabe dejanskemu dolgoročnemu trendu naše gospodarske rasti. Praviloma nismo izkoristili dobrih let za to, da bi privarčevali in bi s tem lahko v slabših letih več trošili, ne da bi zaradi tega bistveno poslabšali ali sploh poslabšali javnofinančni položaj. O tem se lahko na nek način strokovno prepiramo, ampak številke govorijo same zase, in jih je težko premakniti, ko so enkrat takšne, kakršne so. Na tisto, kar je bilo že na izredni seji, ko ste dali zakon s podobno vsebino, kot je ta amandma, v proceduro, je bilo tudi zelo jasno odgovorjeno, da se v načelu strinjamo s tem, da Slovenija rabi trdnejša pravila igre pri planiranju, izvrševanju in nadzoru nad javnofinančnimi izdatki. Po našem mnenju bo tisto, kar bo Vlada predlagala v naslednjem letu znotraj zakona o javnih financah, ki se mora spremeniti in ki je temeljni akt, v katerem se zapišejo takšna pravila, ne v zakonu o izvrševanju, ampak v zakon o izvrševanju proračuna se na podlagi takšnega pravila, ki je v zakonu o javnih financah, lahko zapišejo konkretne letne številke, če to ni zapisano v zakonu o javnih financah. Pri tem bi rad opozoril, da je Nemčija storila resno napako, ko je v svojo ustavo zapisala fiksne številke, ki jih zdaj časovno premika, ker v situaciji krize so ta pravila postala nekoliko neizvedljiva ali pa v celoti neizvedljiva, in s tem tudi kvari kvaliteto tega pravila, če ga začenja spreminjati. Treba je torej najti ustrezno ravnotežje med fiksnostjo pravila in njegovo prilagodljivostjo na okoliščine, na katere sami ne morete vplivati, se pravi na okoliščine, ki so iz zunanjega sveta. Vlada bo za naslednje leto predlagala naslednje rešitve. Prvič. Predlagala bo dvostopenjski proces sprejemanja državnega proračuna, in sicer v mesecu aprilu prva stopnja, v kateri se bo določilo srednjeročno številčno pravilo za javnofinančne izdatke, pri čemer bo to pomenilo javnofinančne izdatke za državo, za druge proračunske uporabnike, kot sta oba socialna sklada, in tudi za občine. Tudi za občine morajo veljati pravila, enako kot za državo, in to se da urediti z zakonom. Ni nujno, da z zakonom o financiranju občin, ampak z zakonom o javnih financah, ki zajema vse proračunske uporabnike, in takšni uporabniki so tudi občine, čeprav so samostojne lokalne institucije oziroma samouprava. V aprilu naj bi parlament odločil o tem, kakšno bo štiriletno gibanje javnofinančnih odhodkov, in to ne v odstotku, ampak v absolutnem znesku. Kot je bilo ta trenutek zapovedano za državni proračun, da naj bi bil v približno treh letih na ravni 10 milijard evrov, in to se tudi dogaja, kdor spremlja številke za leta 2010, 2011 in 2012. Na ta način je ta podatek o cilju tudi dejansko preverljiv, če ga merimo relativno, najmanj na eno od teh količin v ulomku ne moremo vplivati, to je družbeni proizvod, za katerega nimamo podatkov o tem, kakšna je bila realizacija, ko proračun izvajamo. Torej je to pomanjkljiv kriterij, o čemer je tekla beseda tudi že v mednarodnih krogih, ko se je govorilo o ciljih. Enako se je tudi izkazalo za slab cilj, recimo, zlato pravilo Velike Britanije, ki je ugotovilo, da je treba enačiti javnofinančne prihodke tekoče z javnofinančnimi tekočimi odhodki, in so zdaj ugotovili, da imajo primanjkljaj 13 % družbenega proizvoda. Se pravi, pravilo ni delovalo tudi v Veliki Britaniji. Najbolj solidno takšno pravilo lahko deluje, če je definirano v absolutni številki. Vlada bo hkrati s takim predlogom fiskalnega pravila, ki bo jasno utemeljen, kot sem rekel, v zakonu, obrazložena bo tudi razporeditev teh sredstev na osnovne razvojne javnofinančne politike, da bo lahko parlament takrat razpravljal o tistih stvareh, ki so vezane na program stabilnosti in pa na tako imenovani nacionalni reformni program. S tem bomo vstopili v tisti način procedure, ki je od januarja naprej predpisan v Evropski uniji. Tudi Slovenija bo temu sledila, ker taka pravila in način delovanja zmanjšujejo entropijo in slab nadzor nad izvajanjem javnofinančnih odhodkov. Na osnovi teh sklepov Državnega zbora pa Vlada pripravi proračun, ki gre v normalno proceduro v mesecu septembru, kot je običajno. Se pravi ta dvostopenjski proces bo omogočal resnejšo diskusijo o razvojnih prioritetah, o tem, zakaj želimo in kam želimo denar usmeriti, načeloma po posameznih razvojnih politikah, in šele nato pridemo do faze, ko morajo posamezni uporabniki proračuna ali ministrstva ali drugi na podlagi teh omejitev pripraviti svoje proračunske dokumente, ne pa obratno, kot je bila praksa praviloma v preteklosti, ko so posamezna ministrstva glede na moč in pa nekatere druge karakteristike pripravljala svoje proračunske dokumente. Na ta način bomo lahko v naslednjih letih dosegli tisto, kar se od nas zahteva, in to je, da srednjeročno dosežemo izravnan oziroma rahel primanjkljaj v strukturno prilagojenih javnofinančnih odhodkih, glede na to, kakšna je naša situacija na pokojninskem področju. Popolnoma jasno je ta trenutek, da je Slovenija med petimi državami, ki so najbolj ogrožene s tega stališča srednjeročno. Slovenija ima najslabšo demografsko situacijo oziroma med petimi najslabšimi in je izračun tega, kaj bi do leta 2030 pomenilo neizvajanje pokojninske reforme, da bi Slovenija konstantno morala imeti letno najmanj 0,8 % strukturni presežek v javnih financah, kar pomeni, da bi na račun neizvedene pokojninske reforme morali konstantno krčiti odhodke na drugih področjih, kar je sicer možno, o tem se parlament lahko odloči, ampak potem se pa tudi zavestno s to odločitvijo sprejmejo naslednji koraki, ki temu sledijo. Ta jasna slika je pomembna v tisti prvi fazi razprave v Državnem zboru, ki upajmo, da bo sledila v mesecu aprilu naslednjega leta oziroma bo morala slediti, ker je to zdaj zaveza vseh držav Evropske unije, da bodo spoštovale tako imenovani Evropski semester in zaradi tega tudi ta priprava, ki ste jo dokumentirali pred dnevi glede nacionalnega reformnega programa, ki bo dvojček dokumenta stabilnostnega programa, v katerem se bosta z dveh koncev obravnavali dve temi, in sicer ena je fiskalna stabilnost in druga je strukturne spremembe, ki bodo to fiskalno stabilnost na daljši rok tudi zagotavljale. Jaz pozdravljam to diskusijo, ki se je v parlamentu začela glede fiskalnih pravil, ker je to bistven napredek glede na preteklost. Mislim, da bomo našli tudi skupni jezik pri definiciji tega pojma v naslednjem letu, v začetku leta ob spremembah zakona o javnih financah, in s tem odprli pot za stabilno javnofinančno politiko v naslednjih letih. Hvala lepa.
Hvala. Smo pri razpravi o amandmaju Poslanske skupine SDS k 1. členu. Prosim za prijavo. Besedo ima Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala lepa. Govorimo o amandmaju, ki predvideva, da se v 1. členu zakona o izvrševanju proračuna doda četrti odstavek, ki predvideva, da odhodki širšega sektorja države ne smejo presegati 43 % bruto družbenega produkta, in peti odstavek, ki pa glede na trenutno stanje, smo nekje okoli 50 % od bruto družbenega produkta na odhodkih, daje možnost, da je v letu 2011 največ 45 % bruto družbenega produkta odhodkov in pa 12,44 %. To je prvo dejstvo. Drugo dejstvo je, ki ga je v razpravi o tem amandmaju navedla gospa državna sekretarka, da ta člen in te vsebine ne sodijo v zakon o izvrševanju proračuna. Potem bi rad spomnil, da so v zakonu o izvrševanju proračuna tudi postopki za dodelitev subvencij, posojil in drugih oblik, za katere Zakonodajno-pravna služba tudi meni, da ne sodijo v zakon o izvrševanju proračuna, pa so tukaj notri. Tretja vsebina, zakaj zagovarjam ta amandma, povejte mi, kam pa potem sodi ta podatek. Kam? Ni ga v proračunu, ne bo ga v Zipru. Kam? V katere dokumente? Da ne boste mislili, da je to izmišljotina SDS ali pa Baroviča ali pa kogarkoli, bom pa citiral, "Slovenija bi lahko znižala ciljni normalni delež javnih izdatkov na 43 %. Tako znižanje bi bil znak gospodarstvu, da je država odločena, da bo varčna. Ob takem deležu bi Slovenija še vedno ohranila dinamično gospodarstvo in kohezivno socialno politiko." In zdaj bistvo, fiskalni svet te vlade, ta vlada ga je imenovala, fiskalni svet bo zato 43 % delež javnih izdatkov v bruto družbenem produktu imel za tisti referenčni delež, z vidika katerega bo ocenjeval javnofinančno politiko Slovenije. Torej podatek, ki je izračunan s strani fiskalnega sveta. Fiskalni svet obstaja, imenovala ga je ta vlada verjetno že zato, ker so v njem strokovnjaki, ki bi tej vladi pomagali. In razen v poročilu fiskalnega sveta, kam bomo to zapisali, da bo zavezujoče, da se bomo vsi po tem ravnali. Kam? To poročilo lahko vržemo stran. Še sami so rekli, da se malo čudijo, da so sicer poročilo z veseljem naredili pa proučili, ampak kaj več učinka pa ne vidijo – sami člani fiskalnega sveta na seji matičnega delovnega telesa. Torej kaj? Potem pišimo na papir in jih vrzimo stran. Če je pa ta zaveza nekje zapisana, na žalost edina prilika je zdaj tale Zipro, bo pa to vsaj neka naša zaveza, zaveza, ki boli. In tudi takrat ne bomo toliko pametni, pa socialni ali pa asocialni, ko bomo govorili o interventnem zakonu, ker takrat bomo pa vedeli, da interventni zakon mora biti in mora spoštovati to pravilo. To je bistvo, zakaj mi želimo, da bi ta element bil zapisan v Zakon o izvrševanju proračuna in bi bil možen in dosegljiv do leta 2013. In kar bi pomenilo, še enkrat pravim, da je država odločena, da bo varčna in da bo Slovenija lahko ohranila dinamično gospodarstvo in kohezivno socialno politiko. In to je vse. In to je ugotovitev fiskalnega sveta, ne Bogdana Baroviča, ne SDS, ampak pač to beremo. Beremo pa zato, ker moramo te stvari vključiti, tudi Vladi pomagati in jih vključevati v določene instrumente in v določene papirje, zato da bomo na koncu dosegli nek rezultat. Zato. In zdaj izgovori, kam kaj sodi, kam ne, tega sem navajen, da vse tisto, kar komu ni povšeči, nikamor ne sodi. Sodi tja ali ne sodi tja. Mogoče tudi res ne sodi, ne vem, ampak fino bi pa bilo, da bi vedeli, kam sodi, da se bo to spoštovalo, ne pa, da bo to samo zapisano v poročilu fiskalnega sveta na kar bomo pojutrišnjem pozabili.
Hvala lepa. Besedo ima Branko Marinič. Prosim.
Hvala lepa. Bom skušal biti zelo kratek. Jaz sem zelo natančno poslušal državno sekretarko in pa tudi gospoda Gasparija. Ja, saj se strinjamo. Ampak spoštovane in spoštovani, zamujate. Zamujate! In prav vsebina tega amandmaja pri odhodkih širšega sektorja države pravzaprav začrta oziroma omejuje sredstva. In če bi izhajali iz napovedi predsednika Vlade, ki je na začetku simbolično nakazal, da bo treba zmanjšati v tem širšem sektorju, ko je napovedal, da si bo kavo plačal sam. Od takrat naprej je bilo treba razmišljati o tem, da bo treba te odhodke v širšem sektorju države omejiti. Ampak žal ste čakali. In poglejte, poglejte ta absurd! Predsednik Vlade napove, da bo treba nekaj ukreniti, se nič kaj ni zgodilo, nekaj malega za šminko. Po vsem tem, kar je napovedal, pa lahko ugotovimo, da prav v tem času, ko govorimo o najhujši krizi, se obisk nekaterih iz Vlade, ko se udeležijo 65. zasedanja generalne skupščine Združenih narodov, pojavi 137 tisoč evrov škode. Poglejte zdaj to razliko. Od ene kave, namesto da bi dejansko sledili nekim ukrepom, pridemo do 137 tisoč evrov kar tako. Če varčujemo, če smo za to, da stanje izboljšamo, potem seveda sledimo temu amandmaju. In to je tisto, na kar želimo opozoriti oziroma konkretno se mora nekaj zgoditi, ker sicer ugotavljamo od leta 2005 pri primerjavi državnega proračuna po letih, ko gledamo prihodke in odhodke, to gre nekontrolirano. To bo postalo neobvladljivo, če ne bomo ukrepali zdaj in takoj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Stroga javnofinančna pravila smo pogrešali v Evropi in tudi v Sloveniji in ne nazadnje so verjetno tudi razlog, zakaj smo soočeni s takšnimi posledicami finančne in gospodarske krize. Nekatere države se niso držale niti približno razmeroma strogih pravil Maastrichta, vendar pa nesankcioniranje le-tega je privedlo do kolapsa javnih financ v nekaterih državah. Tipičen primer je Grčija, verjetno bo še katera druga država. Zakaj to govorim? Zaradi tega, ker bi se tega morala zavedati tudi Slovenija. Tudi Slovenija bi morala sama do sebe postaviti zelo stroga javnofinančna pravila, ,da bo dolgoročno stabilizirala javne finance in dolgoročno omogočila ne nazadnje tudi razvoj konkurenčnosti gospodarstva. Obvladovanje javnofinančnih izdatkov je izjemno povezano s konkurenčnostjo, kajti javnofinančni izdatki pritiskajo na tiste, ki zagotavljajo prihodke za te izdatke. To pa je gospodarstvo, tisti del produktivnega gospodarstva, ki ustvarja, pravzaprav zagotavlja denar za to javno porabo. Mi želimo s tem amandmajem to javno porabo omejiti na procent ustvarjenega. Sledimo neki zdravi kmečki logiki, da v državi ne smemo porabiti več, kot ustvarimo, in da moramo porabo vezati procentualno na ustvarjeno. Vlada temu nasprotuje. Vlada ima drugačno fiskalno pravilo, bolj udobno fiskalno pravilo. To fiskalno pravilo pravi, ne glede na ustvarjeno, lahko država porabi približno 10 milijard evrov, ne glede na, ustvarjen bruto domač proizvod države. Jaz mislim, da je to pravilo rezultat siceršnje javnofinančne slike Slovenije in razmeroma ugodno podedovane javnofinančne slike, ki jo je podedovala od prejšnje vlade ta vlada. Namreč ta vlada je dočakala mandat s približno 22,5 % javnega dolga, merjenega v bruto domačem proizvodu. To je relativno nizka stopnja v primerjavi z drugimi državami evro območja in Evropske unije. Torej prostora za zadolževanje in prostora za trošenje je veliko, preden bi se znašli na nekih mejah Maastrichta, ki pravijo, da je ogrožena stabilnost pri 60 % javnega dolga, merjenega v bruto domačem proizvodu. Vi ste štartali pri 22,5, sedaj ste že pri 40 in verjetno boste kaj hitro napredovali po tej lestvici navzgor, če ne boste resno omejili javne porabe. In zaradi tega podedovanega oziroma tega okolja in specifik Slovenije ste se odločili za razmeroma udobno fiskalno pravilo, da lahko trošimo do 10 milijard. Torej lahko trošimo več, kot smo takrat, ko je bil višji bruto domači proizvod in ko je bila konjunktura, ko je gospodarstvo cvetelo. Vi ste si zadali javnofinančno fiskalno pravilo, da lahko trošite več kot v najboljših časih. In hkrati očitate prejšnji vladi, da je v dobrih časih preveč trošila. Zdaj pa razumi, če moreš – vi delate prav, ker trošite za 1,7 milijarde več, kot ustvarite, in to kar konstantno iz leta v leto, ne samo, da bi bilo eno leto posebno. V proračunu za leto 2011 boste ustvarili 1,7 milijarde evrov minusa, ki se izteka približno tudi toliko, in v letu 2012 1,5 milijarde. Če je to, spoštovani, pravo javnofinančno fiskalno pravilo, nam bog pomagaj. Jaz mislim, da ni. Zato mi predlagamo ta amandma. Zato mi predlagamo amandma, da vežemo javnofinančne izdatke na ustvarjen bruto domači proizvod, s 46 % v startu in postopno vsako leto za 1 odstotno točko znižujemo to porabo in pridemo v ciljnem letu na teh 43 %. Ali se to da narediti? Da se narediti. Da se narediti s črtanjem vseh nepotrebnih izdatkov, ki nikakor ali pa zelo malo vplivajo na gospodarsko aktivnost. Eden tipičnih primerov je, na primer, tudi ta nesrečni sistem, ki ga želite uvesti, satelitskega cestninjenja, kjer boste ne vem kateri tuji firmi plačali krepko preko 150 milijonov evrov za to reč. Ali to potrebujemo v tem trenutku? Ali je to izdatek, ki si ga lahko privoščimo v tem trenutku? Pa vprašanje, ali bo na koncu funkcioniral in ali ne bo spet ena izmed nasedlih investicij, ki jih imamo že ničkoliko. Da ne govorim o tem bohotenju nekaterih sistemov javnega sektorja preko vse meje. Omenil sem že, recimo, primer šolstva. Pa ga bom še enkrat povedal, ker verjetno imamo tu drugo publiko in tako naprej. V približno 15 do 20 letih samostojne države smo podvojili število učiteljev na učenca, v povprečju gledano, v slovenskih šolah. Podvojili smo število delovnih mest, število prostorov, kjer so ti ljudje, opreme in tako naprej. In to nas stane. Ali smo podvojili kvaliteto izobraževanja v tem času? Nismo. Kvečjemu smo nazadovali. Torej ni premosorazmerne korelacije med številom učiteljev na učenca in kakovostjo izobraževanja, še posebej v osnovnih šolah. Je pa velika korelacija med javnofinančnimi izdatki in številom teh učiteljev. Še več, sedanji minister za šolstvo je uvedel elemente samoupravljanja v šolah. Kako? Tako, da učitelji imajo večino pri izbiri ravnatelja. Večino imajo, lahko sami določajo ravnatelja, sami sebi, in po navadi tistega, ki ima zelo mehko roko do njih in lahko verjetno kar z veseljem troši javnofinančni denar. Ustanovitelj, to je lokalna skupnost, ima manjšino, krepko manjšino v svetih zavodov. To so elementi, spoštovani gospodje na drugi strani, ki prav silijo v neko nesorazmerno trošenje javnih financ in poglabljajo to luknjo. In vi ste se odločili, da ne boste sistemsko zmanjševali odhodkov na teh področjih, kjer bi lahko. Pa verjetno bi še kakšno področje našli, kjer bi se lahko zdravorazumsko, v skladu s cilji tudi na znanju temelječe družbe, naredil kakšen rez, ki bi bil koristen za vse. Verjetno bi podobno lahko govorili tudi o predšolski vzgoji pa še o katerem drugem sektorju tega širokega javnega sektorja. Torej več kot dovolj je razlogov, da se sistemsko ne lotevate omejevanja teh odhodkov in sledite temu vašemu fiskalnemu pravilu, ja, fiksirajmo jih na 10 milijard. Ne, fiksirati jih moramo na ustvarjeno. In to je v bistvu predlog tega amandmaja. In še nekaj. Omenjena je bila pokojninska reforma in javnofinančni pritisk na penzije zaradi pokojninske reformo. Povedal vam bom, da ste si sami zaradi slabo načrtovanih ukrepov gospodarske politike povzročili to stvar. In vam bom to podčrtal na primeru Nemčije, ki si tega ni tako drastično zgradila. Primer nemške ekonomije in nemških ukrepov za spodbujanje gospodarske aktivnosti je šel v drugo smer, kot vaš. Bil je tako imenovano kenezijansko usmerjen. Nemci so s številnimi ukrepi spodbujali gospodarsko aktivnost v svoji državi. Niso ustvarjali pogojev za to, da se ne dela in dobi denar, ampak za to, da se spodbuja gospodarstvo pri delovanju. Uvedli so subvencije na najrazličnejših področjih, na primer subvencijo za nakup okolju prijaznih avtomobilov. In kaj so storili? Sedaj so približno na takšni stopnji brezposelnosti kot pred krizo, približno isto število brezposelnih imajo. Kaj to pomeni? To pomeni,da je plačnikov v pokojninsko blagajno približno toliko kot takrat, torej imajo plačnike v to blagajno. Kaj smo pa mi naredili? Mi smo pa naredili to, da imamo sedaj najmanj 40 tisoč brezposelnih več kot pred krizo, po podatkih, in če upoštevamo še tiste, ki so v instrumentih ohranjanja delovnih mest, v instrumentih čakanja na delovno dobo in instrumentih polnega delovnega časa, smo praktično podvojili število brezposelnih. Seveda teh plačnikov v pokojninsko blagajno ni več. In ker jih ni več, sta nestabilnost te pokojninske blagajne in problem financ v tej pokojninski blagajni drastično večja, kot bi sicer bila, če bi uspeli ohraniti delovna mesta na tak način, da bi tudi država ustvarjala pomembne projekte in zaposlovala gospodarstvo. To se da narediti. Vendar vi niste, ker ste diametralno proti takšnim politikam delali, kljub temu, da smo mi to predlagali pred, ne vem, dvema letoma, enim letom, pred pol leta, ne vem koliko teh paketov ukrepov je opozicija predlagala, ki so šli v to smer. Sedaj pa tarnate nad problemom, ki ste ga delno tudi sami povzročili in nam sporočate nujnost pokojninske reforme. Jaz sem prepričan, da je pomemben element pokojninske reforme, ki ga vi sploh ne želite upoštevati, ustvarjanje novih delovnih mest, ne pa povečevanje vrst brezposelnih. To je problem. Kajti, če mi ustvarimo delovno mesto, ustvarimo plačnika v pokojninsko blagajno. Ne pa da ustvarjamo nove, ki iz blagajn javnih financ črpajo sredstva in seveda potem tudi pritiskajo na to odhodkovno stran proračuna. Spoštovani, to fiskalno pravilo je zelo povezano s proračunskimi dokumenti in je neko sporočilo tej vladi, da naj zaboga omeji javnofinančne izdatke glede na ustvarjeno v tej državi in naj ne troši zaradi razmer, v katerih je, preko vse meje. Vidimo, da smo že kar nekajkrat bili preslišani, neuslišani in da boste šli po začrtani poti, kot ste si zamislili, tudi naprej. Ampak želimo vam povedati, da je to napačna pot. In želimo vam povedati, da bomo vedno opozorili na to napačno pot, kadar nas boste provocirali s takimi dokumenti. In prej je kolega iz Ljudske stranke, gospod Žerjav, opozoril, da je bilo sramotno malo razprave ob proračunskih dokumentih. Res je. Zakaj? Zaradi tega, ker pri tako neuravnoteženem dokumentu, kjer zeva 1,7 milijardna luknja, je nesmiselno vlagati amandma, da se, ne vem, Ministrstvu za finance pri, kaj jaz vem, nekem administrativnem opravilu vzame 5 milijonov evrov in se jih da porodnišnici v Brežice, ker je to brez zveze. Zakaj? Zaradi tega, ker ne bomo s tem stabilizirali javnih financ in rešili problema Slovenije prav nič. In zato nismo v Slovenski demokratski stranki na oba predloga proračuna vložili niti enega amandmaja, smo pa vložili tiste bistvene amandmaje na bistvene zakone. In to je ta bistveni amandma, ki bi lahko povzročil veliko koristi na dolgi rok. Verjetno bi pa povzročil veliko težav tej vladi, ki bi morala dejansko omejiti ta odhodkovni del in drastično zarezati v nekatere sektorje. Dve leti ste imeli časa, da bi pripravili sistemske zakone, zareze v te sektorje. Dve leti. ZOFI pa ne vem še kateri drugi zakon bi lahko naredila podlage za te reze, pa jih niste naredili, ker ne čutite te potrebe, mi jo pa čutimo, zato jo tudi predlagamo in vas bomo vedno tudi opominjali na te reči. Kaj bi tak amandma po svoje preprečil? Preprečil bi, da bi se ohranjalo to nesorazmerje med odhodki in prihodki v proračunu prihodnjih let. Ta primanjkljaj, ki zeva in ki je večji danes, kot ste ga planirali januarja letos – vi v obeh proračunskih dokumentih, sedaj predvidevate za 1% višji primanjkljaj, kot ste ga pa planirali v izhodni strategiji, ki ste jo sprejeli januarja letos. Poglejte si. Boste videli, da ste v izhodni strategiji planirali proračunski primanjkljaj, govorim za leto 2011, v višini 3,7 %, sedaj ga imate 4,7 % in za leto 2012 je bil planiral 2,7 %, sedaj ga imate v proračunskih dokumentih 3,8 %. Torej, ta neusklajenost in ta razlika med prihodki in odhodki zeva in bo zevala tudi v prihodnje in bo obremenjevala prihodne generacije, ker bodo to enkrat morali plačati. Drugo, kar je. Tako fiskalno pravilo, kot ga imate, in nesprejetje tega amandmaja ohranja pristop, da se ne bo odpravljalo vzrokov za to nestabilnost oziroma za to neusklajenost prihodkov in odhodkov tudi v prihodnje, ne bo se odpravljalo vzrokov. Kaj je še najpomembnejše? Ne bo se prestrukturirala odhodkovna stran proračuna. Torej, mi bomo počasi prišli v situacijo, ko bodo tekoči odhodki z obrestmi in z vsemi temi zadevami vred zažrli, dobesedno zažrli v investicijski del in bo tega še veliko manj. Sedaj imamo investicije že tako ali tako ukleščene bolj ali manj na evropska sredstva, potem bo še huje, kajti leto 2013 bo blizu in teh virov bo vse manj. Kaj ste pravzaprav s takim pristopom in vašim fiskalnim pravilom, da se lahko 10 milijard troši, ne pa tudi odstotek bruto domačega proizvoda, naredili? Naredili ste to, da imamo investicijskih odhodkov in transferjev v letu 2011 za 1,4 milijarde, primanjkljaja pa za 1,7. Torej, mi imamo večjo primanjkljaj, kot so investicijski odhodki in transferji skupaj. Kaj to pomeni zdravorazumsko? Več se zadolžujemo in več imamo minusa, kot imamo vseh investicij skupaj. Ali ni to alarmantni podatek, ali ni to kršenje nekega zdravorazumskega aksioma stabilnih financ? Ti se lahko zadolžiš za toliko, kolikor še investiraš v nekaj novega, ki bo generiralo dodatno vrednost. Če se pa zadolžuješ že za tekočo porabo, je pa to alarm prve stopnje. To se dogaja sedaj in to se bo dogajalo očitno tudi naprej. Da ne govorim o tem, da seveda zaradi takega neprestrukturiranega proračuna ni totalno nobene resne prioritete, kaj šele, da bi bilo tisto, kar piše notri, dvig konkurenčnosti gospodarstva, resna prioriteta te vlade. Nasprotno, z ukrepi jo dušite. En tipični primer, v pokojninski reformi predvidevata še dodatno obremenitev gospodarstva oziroma dvig obsega prispevkov za socialno zavarovanje. To se pravi, da se bo na specifičen način povečala osnova za obračun prispevkov, se bodo v absolutnem znesku seveda ti prispevki dvignili. To pa je še dodatna cokla k razvoju gospodarstva. Torej spoštovani, to so utemeljitve, zakaj menimo, da bi bilo treba porabo v tej državi vezati na ustvarjeno, zaradi tega, ker lahko le na tak način odpravimo vzroke za nastanek teh anomalij, ker lahko posledično prestrukturiramo javne finance in ker lahko posledično namenimo več denarja. Ministrica za javno upravo se mi smeji, pri čemer ji je v tem mandatu te vlade število zaposlenih v javnem sektorju naraslo na 160 tisočl in pri čemer ima ta vlada za 4 tisoč 300 javnih uslužbencev več, kot jih je imela na začetku mandata. To so vaše številke. In to je tudi razlog, da imamo tak nesrečen položaj javnih financ.
Hvala lepa. Za besedo je prosila ministrica za javno upravo gospa Irma Pavlinič Krebs. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec gospod Vizjak, gospod Luka Juri bo potrdil, da sem ga pozdravila z nasmehom. Drži? Torej ta nasmeh ni bil namenjen vam in nikoli ob razpravah poslancev, ki jih resno spremljam, z rešpektom, z razmišljanjem, se ne posmehujem. Skušam odgovoriti vedno z argumenti, če jih znam poiskati. In razprava in ponavljanje nekih podatkov, ki sem jih v preteklosti že večkrat, spoštovani gospod Vizjak, skušala, vaše trditve, demantirati z nasprotnimi argumenti, me v želji, da vedno znova to počnem, pač utrudijo. Ta vlada ni dodatno zaposlila 4 tisoč ljudi. Ta vlada ni dodatno zaposlila v teh dveh letih 4 tisoč ljudi. Vi točno veste, da je za časa te vlade, prvič sem začela spremljati število zaposlenih glede na število opravljenih ur, to je ta edina evidenca, ki jo danes imamo v Republiki Sloveniji in jo vodi Ajpes, govori o številu ur, ki so opravljeni v javnem sektorju. Moj predhodnik, ko je govoril o podatkih glede števila zaposlenih v državni upravi, se je vedno omejeval samo na ožjo administracijo in v tem delu je od 1. 10. 2008–1. 10. 2010 za preko 400 birokratov manj. Pika. To je podatek. Da se na področju ostalih storitvenih dejavnosti število zaposlenih dejansko povečuje in je to povečevanje popolnoma enako, kot je bilo od leta 2004, za časa vaše vlade na letni ravni okoli za tisoč 200 zaposlenih, od tisoč variira do tisoč 200 zaposlenih, vsako leto več so te ure pokazale tudi v času vašega mandata. Prosim poglejte si te podatke. In enako se dogaja tudi v naši vladi. Mi samo to skrbno spremljamo in smo dali navodilo, da se število zaposlenih, kjer ni nujno, ne povečuje. Kaj nam je spremljanje, kje se število zaposlenih povečuje v letih 2009 in 2010 pokazalo? Spoštovani gospod Vizjak, zaposleni se povečujejo za 700, večkrat sem že povedala, na področju predšolske vzgoje, in sicer je zaradi podpiranja tudi vaše vlade s sprejemom dobre zakonodaje za vključevanje predšolskih otrok v vrtce obveznost zagotavljanja novih predšolskih oddelkov v lokalnih skupnostih povzročila, da je v dveh letih toliko novih zaposlenih vzgojiteljev oziroma vzgojiteljic. Za preko 400 je novih zaposlenih v domovih za starejše. V času vašega mandata in tudi v času našega so se dokončevale izgradnje domov za starejše. Menda ne pričakujete, da jih bomo pustili prazne. V tem delu novih kapacitet iz tudi velikih potreb zaradi demografske strukture so se zaposlovali ljudje, javni uslužbenci, ki danes oskrbujejo starejše v domovih za ostarele. Naslednjih 400 novih zaposlenih v tem dveletnem obdobju gre pripisati zaposlitvam na področju zdravstva. Tu je število zaposlenih tudi zaradi okrepitve in obnove novih domov, bolnišnic in potreb po zdravstvenem varstvu tudi zaradi demografske strukture povečano. Samo tu, na teh področjih, spoštovani gospod Vizjak, beležimo povečano število zaposlenih. Druži tudi, da je Vlada s sklepom na treh področjih, kjer smo pristopali ne k linearnemu zniževanju, ampak smo preverili stanje na posameznih področjih, na treh področjih s sklepi dovolila, da se popolnijo sistemizirana delovna mesta. Gre za okrepitev inšpekcij, tam nismo omejevali zaposlovanj v letu 2009, na področju Ministrstva za obrambo se je dovolilo zaposlovanje vojakov in na področju Ministrstva za notranje zadeve se je dovolilo zaposlovanje policistov. Vse ob skrbni spremljavi. Gospod Vizjak, torej povečevanje števila zaposlenih je posledica dejstva, da zakonodaja določa obseg pravic in standard javnih storitev našim državljankam in državljanom, za katerega v tej vladi ocenjujemo, da jim ga glede na javnofinančno situacijo ne bomo kratili z znižanjem standarda na področju zdravstvene oskrbe, na področju predšolske, šolske vzgoje, to za enkrat naša država še zmore. Kajti naslednje temeljno vprašanje, na katerega seveda nihče noče resno razpravljati in razpravljamo samo na načelni ravni je, če torej več ne zmoremo, če je to zadolževanje res nedopustno, katere pravice, na katere so ljudje danes vajeni, bomo vzeli. Jaz bi vas, ko sem že pri besedi, gospod Vizjak, lepo prosila, da si preberete v Gospodarskih gibanjih, v mesecu oktobru je gospod dr. Velimir Bole jasno predstavil, kaj se nam dogaja s stroški dela v javnem sektorju. Ti stroški dela so bili že v letu 2008 glede na sposobnosti gospodarstva previsoki. S plačno reformo so postali nedopustno visoki. Da je ta plačna reforma zapisana ne v zakonu, ki bi ga lahko ta vlada enostransko spreminjala, ampak sta način in dinamika višanja plač v javnem sektorju v obsegu 500 milijonov evrov zapisana v kolektivni pogodbi, je velik problem. in ljudje imajo te višje plače, ki so že v letu 2008 po analiz, ki je bila opravljena, bili ocenjeni na več kazalcev kot previsoki. To je resen problem, zelo resen problem, in povzroča nekonkurenčnost, tudi gospodarstva. Enako velja za ugotovitev, da število zaposlenih v primerjavi s članicami Evropske unije v Republiki Sloveniji, spoštovani gospod Vizjak, na vseh področjih, tako na področju državne uprave kot na področju izobraževanja, na področju zdravstva in socialnega varstva ni previsoka, stroški dela pa so glede na sposobnost gospodarstva. To so pač objektivni kazalci, in to, da lahko v tem obdobju vzdržujemo socialno kohezivnost, da lahko usmerjamo sredstva za konkurenčnost gospodarstva, za tehnološki preboj, da na drugi strani ne varčujemo pri naši tekoči uporabi, sem povedala včeraj in danes ne bom ponavljala. Zelo, zelo varčujemo, tudi pri plačah. Dve leti to rast, ki ste jo dejansko načrtovali, za enkrat ustavljamo. Tudi stroškov dela v javnem sektorju. Letos bodo stroški dela zaradi ustavljanja rasti plač, povišanje plač beležimo samo okoli 1 %, drugo leto bo rast negativna, glede na interventni zakon, ki v pomembnem delu stroške dela v javnem sektorju niža, plus še 5% pri ostalih stroških dela. Tako da, gospod Vizjak, ne držijo trditve, da ta vlada s temi proračuni, s tem, ko je usmerila sredstva v tiste razvojne prioritete, ni krepko zategnila pasu na vseh ostalih področjih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vizjak je prosil za repliko. Imate besedo, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, niti z enim samim stavkom niste demantirali mojih navedb, da je 4 tisoč 300 ljudi v javnem sektorju v mandatu vaše vlade več, kajti to je bilo včeraj objavljeno v enem izmed slovenskih časnikov. Prosim soočite se z njimi. Soočite se z njimi in demantirajte njihove podatke, to so njihovi podatki, ki so povzeti iz podatkov Ajpesa. To je ena stvar. Druga stvar, prav to skrbi, kar je ministrica povedala, da so zaradi neke kontinuitete, ki je v zakonih opredeljena, potrebovali nove in nove zaposlitve. V času krize bi verjetno veljalo prevetriti to zakonodajo in omejiti zaposlovanje v javnem sektorju. In ni res, da bi z omejevanjem trpel standard, ni res. Pa vam bom, na enem primeru sem vam že pokazal, pa vam bom na drugem primeru dokazal. Ne bi imenoval konkretnih porodnišnic, poznam pa tri primere, ko je približno na enega rojenega dojenčka tudi do dvakrat več zaposlenih v istem porodnem oddelku neke bolnišnice kot v drugi bolnišnici. Po standardih kakovosti so pa približno vse enake. Če boste analizirali zaposlene po različnih oddelkih različnih šol, zdravstvenih zavodov, boste ugotovili neverjetna nesorazmerja. Nekateri so, sploh v večjih centrih, zaposlovali neverjetno, nekateri na podeželju, kjer se otepajo pravzaprav s temi grožnjami, da bodo to ali oni zaprli, pa so hudičevo gledali in omejevali ta trend zaposlovanja. In imate danes ogromna nesorazmerja na račun nezmanjšanih istih standardov kakovosti. Verjetno se, ministrica, tukaj strinjava. Upam, da vsaj pri tem. Želim vam povedati, da bi lahko v času krize izkoristili to krizo kot priložnost, da bi naredili resne reze tudi na tem področju. Vi ste mi pa prej govorili, da ste zaradi določene kontinuitete, tudi predpisov iz prejšnjega mandata, morali zaposlovati naprej in da ste zaposlovali naprej. Ne vi, Vlada, govorim javni sektor, javni sektor je več kot vi. Nasprotno vi, v tej vladi ste celo ustvarjali pogoje, da se zaposluje več. Omenil sem že način imenovanja ravnateljev, torej šefov, ki so posledično tudi odpirali nova delovna mesta. Torej to je problem, spoštovani. Problem je, da se v času krize ni protikrizno obnašalo, ampak se je sledilo neki kontinuiteti iz časov visoke konjunkture, kar je napaka. Vsaka vlada se mora prilagajati in vladati glede na situacijo in perspektivo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Dajem čas za prijavo za razpravo še k zakonu? Besedo ima gospod Alojz Posedel.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Slovenski pregovor pravi, da dobrota je sirota. To bo verjetno spoznala tudi ta vlada. Danes tako očitno, kot je iz ust kolega poslanca Vizjaka to slišala, upam, da bo tudi razumela, da zaradi kontinuitete, je bilo rečeno, nekaterih zakonov, ki so očitno bili zelo populistični, zelo všečni, danes Vlada, ki si je v teh dveh letih zelo prizadevala omiliti socialno stisko, doživlja od avtorjev teh zakonov in takšne politike že kritiko, zakaj ni tega spremenila. Veliko je bilo zahtev, da bi se ob nastopu tega mandata res prekinilo z nekaterimi zakoni, ki so bili slabo pripravljeni, ki so bili, lahko se bo ocenilo čez nekaj časa, tudi škodljivi. Kolega Vizjak je sam omenil Zakon o otroškem varstvu. Koliko nasprotovanja in koliko opozoril je bilo, da brezplačen vrtec ni dobra rešitev. Da imamo po občinah primere, ko se matere, ki nimajo službe ali ki jim ni treba v službo, odločijo in dajo otroka v vrtec, ker je pač brezplačen. Zato povečanje števila zaposlenih, zato povečani stroški v vrtcih, zato povečani stroški občinskih proračunov, danes pa kritika, zakaj se ti zakoni niso spremenili. In tako je praktično na vseh področjih. Ta opozorila so prihajala na začetku delovanja te vlade, tudi ob sprejemanju proračuna za leto 2009, 2010 in 2011, ko se praktično odplačujejo, lahko trdim, tudi nekatere nepotrebne megalomanske investicije v nekaterih primerih občin, na območjih, kjer so župani ali pa kjer so bili direktorji iz "pravih" strank. To smo opozarjali nekateri ob začetku delovanja te vlade. Pa vendar, ta vlada je boljša, kot je bila prejšnja, zato je vse to pokrila, financirala in danes iz ust istih avtorjev doživlja te očitke. Mislim, da je to višek sprenevedanja. Tudi razprave včeraj ob sprejemanju interventnega zakona so bile tako nepoštene do državljank in državljanov, da se človek res vpraša, kaj nekateri želijo – vsem sicer boljše, tudi upokojencem. Zelo dobro, da ni vloženih amandmajev, ker potem bi poslušali, kako je treba pomagati gasilcem, kako je treba pomagati učiteljem, vsi bi govorili, kako je treba vsem pomagati, ob tem da pa vemo, da denarja ni. In dokler bodo takšna sporočila prihajala iz parlamenta, da se ne pove jasno in glasno, iz vseh ust, pozicijskih in opozicijskih, da je kriza tako huda, da bi se morali te stiske teh ljudi, države, zavedati vsi, ne pa da si tu mečemo naprej, kdo je kriv za stanje, in očitke za nazaj, kaj je bilo narobe narejenega. In tisto, kar mogoče človeka najbolj preseneča, je ta dvoličnost nekoga, ki po dveh letih očita, da ni spremenjeno tisto, kar je bilo očitno slabo. Mogoče je res ta vlada to krizo premalo izkoristila. Premalo so ljudje občutili, da je kriza, zato ta silna pogajanja o stavki delavcev v javnem sektorju, za katero vemo, da so jo ljudje težko razumeli. In vsi poskusi včeraj, tudi ob sprejemanju Zakona o malem delu, so praktično ponavljanje istih zgodb, samo zato, da se dela slaba reklama ali pa neke obtožbe in kritika Vlade. Mislim, da takšno delovanje ni dobro, predvsem je pa, za nekatere primere lahko rečem, celo sprevrženo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Luka Juri.
Hvala lepa. Glavnina razprave je potekala okoli primernosti fiskalnega pravila. Meni je žal, da ne morem imeti pravega dialoga s kolegom iz opozicije, ki je govoril pred gospodom Posedelom, ker ga žal več ni v dvorani; povedal je svoje in odšel. Vendar iz spoštovanja do njega in tudi do ostalih bom kljub temu poskušal odgovoriti, pa bo morda kolega kasneje nadaljeval razpravo. Omenjene so bile razlike v finančni in gospodarski politiki med Slovenijo in Nemčijo, razlike, ki držijo, vendar pa je bilo pozabljeno, da te razlike izhajajo iz bistvene razlike v strukturi slovenskega in nemškega gospodarstva. Nemško gospodarstvo, ki je sicer tako kot slovensko izvozno usmerjeno, toda bistveno bolj globalno izvozno usmerjeno. In nemško gospodarstvo, kjer je velik del njenih proizvodov končni produkt. V Sloveniji smo se odločili za drugačen razvoj. Delno je to razumljivo zaradi majhnega odprtega gospodarstva, delno bi lahko bilo tudi drugače, ker smo prav s to krizo videli, kakšna je prednost tistih, ki lahko ponujajo neposredno na trg končne izdelke in kakšna je odvisnost tistih, kot smo mi v Sloveniji, ki tem ostalim tržiščem, ki proizvajajo končne izdelke, ponujajo le določene dele teh izdelkov. In seveda, ko se zgodi kriza, je razumljivo, da vsako gospodarstvo prej stisne pri zunanjih izvajalcih, zunanjih dobaviteljih in kasneje še doma. Zaradi tega tudi ni presenetljivo dejstvo, da medtem ko se je v Nemčiji hitreje začel gospodarski porast in seveda tudi posledično zmanjšanje števila brezposelnosti, se to v Sloveniji kaže kasneje. Tudi zato, ker je del našega gospodarstva odvisen od nemških naročil. Ko je nemško gospodarstvo spet začelo delovati, je prej stimuliralo domači sektor in kasneje se to pozna tudi izven striktno domačega sektorja, torej tudi v Sloveniji. Ne glede na to je, mislim, da smiselno priznati tej vladi, kot najverjetneje bi naredila tudi katera koli druga vlada, jaz upam, da bi podobno naredila tudi vlada, če bi bila pod vodstvom opozicijskih strank, da je uspela bistveno omejiti število brezposelnih. Meja oziroma bojazen, da bi se to število lahko povečalo do 140 tisoč je bila realna in osnovana na ekonomskih analizah in dejstvo, da danes imamo, med navednicami, le 100 tisoč brezposelnih, torej 40 tisoč manj od tistih, ki bi bili možni, je tudi uspeh te vlade. Uspeh, ki bi se, kot rečeno [[...]]Kolegi iz opozicije, saj se ni treba smejati temu, ker najverjetneje bi tudi kolegi iz opozicije, če bi bili v Vladi, naredili podobno, tako da se tukaj ne trepljamo po prstih, češ, da je samo ta koalicija uspela to narediti. Najverjetneje bi se zgodilo podobno tudi v drugih primerih. Ampak dejstvo je, kot nosimo marsikatero odgovornost za napačne odločitve, ki jih naredi vsak in je prav, da jih priznamo, ugotovimo in odpravimo, je prav tudi, da ugotovimo, katere so bile pravilne odločitve in da na njih, v kolikor je smiselno, vztrajamo. Iz tega seveda pridemo na vprašanje pokojninske reforme, ki pa je po mojem mnenju tu nujna. In slepiti se, da v kolikor bomo povečali zaposlenost za določene odstotke, ne bomo več potrebovali pokojninske reforme, mislim, da ni korektno. Pokojninski sistem, dejstvo je pač takšno, je bil osnovan na neke vrste piramidalnem gospodarskem sistemu, kjer je več zaposlenih financiralo pokojninsko blagajno za manj upokojencev. Sedaj glede na to, da se naša družba razvija in da se kakovost življenja, hvala bogu, izboljšuje, se življenjska doba daljša, je normalno več upokojencev, ki živijo dlje. In glede na to se relativno zmanjšuje število zaposlenih, ki lahko financirajo pokojninsko blagajno za takšne upokojence. Zaradi tega je razumljivo potrebno in edino pametno – in tukaj lahko razberemo med vrsticami, da to razume tudi opozicija, morda bi lahko naredila drugače, ampak smisel bi bil zelo podoben –, da se ta piramida pokojninskega sistema zoži, ker se tudi družbena struktura zožuje, ni več piramidalna, ampak postaja stožčaste oblike. Na koncu pa še odgovor na opazko trošenja preko vse meje. Res je, da vsak državni sistem, ki se ni v bistvu spremenil, razen top menedžmenta, top političnega menedžmenta, govorimo torej o Vladi in ministrih v prejšnjem ali sedanjem sistemu, vsak državni sistem je zelo tog, kar se tiče varčevanja, in zelo težko sprejema določene spremembe v vsakdanji praksi. Poglejmo samo, kaj delamo v Državnem zboru, ko še vedno vsak dan poslanske skupine tiskajo na stotine in stotine strani brez klipingov, med tem ko jih imamo na voljo na internetu v priročni PDF obliki, ali pa, ko vsak poslanec še vedno dobiva celoten predlog proračuna in tudi sprememb proračuna 2011 v tiskani obliki in tako naprej. Ampak dobro, delajo se koraki naprej, sicer zelo počasi, po mojem mnenju prepočasi, a takšna je pač očitno narava ljudi in takšni so, žal, ljudje. Ne glede na to, ta vlada izvaja, mislim da, dobre politike, ki jih je predlagala in uvedla prejšnja koalicija, pa naj bodo to predvolilni bombončki ali ne, ampak odločitev, na primer, da se izboljša standarde v šolski in predšolski vzgoji – govorimo tudi o sofinanciranju vrtcev in o brezplačni udeležbi vrtca s strani drugega otroka –, ki so bile, po mojem mnenju, vendarle dolgoročno pozitivne odločitve, no, da jih ta vlada, kolikor je seveda to mogoče v okviru denarja, ki ga imamo, uresničuje. Opazka, da se troši preko vse meje, in torej med vrsticami povedano, "zakaj pa niste...", to je kritika, in odgovor: "Zato ker nismo nevtralizirali določenih sklepov in zakonov prejšnje vlade." Mislim, da ni najbolj korektno. Ta vlada se je raje odločila, da bo identificirala tisto, kar lahko naprej uresničuje, ukrepe, ki so bili predvideni pred krizo in jih uveljavlja naprej. Zato mislim, da s tega vidika ni smiselno, da opozicija postavlja takšne kritike, ker si v bistvu na tak način daje strel v koleno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Pavel Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Za uvod v razpravo k temu amandmaju Poslanske skupine SDS bi seveda rad rekel le to, ko je bilo rečeno, mislim, da mag. Radovan Žerjav, da ni bilo razprave o proračunu in da je to slabo, da je to slabo sporočilo. Mislim, da razprava je bila, vendar se je veliko te razprava ob interventnem zakonu, ki smo ga sprejemali, kjer so se ključne odločitve, ki so bile pomembne za proračun, sprejemale, se je veliko te proračunske razprave odvilo prav ob tem zakonu, zato manj ob samih proračunih. To je moj pogled, ker sem ves čas tu. In drugič. Tu bom, nenavadno, mogoče izrekel vendarle neko, če hočete, priznanje Poslanski skupini SDS. Če sem jih prav razumel, so se odrekli vlaganju amandmajev, s katerimi iz enih postavk prenašajo finančna sredstva na druge všečne postavke za lokalne skupnosti, ceste in tako naprej. In so, če sem jih prav razumel, šli z nekim amandmaje k zakonu o izvrševanju proračuna, h kateremu generalno kot neko konceptualno zadevo predlagajo takšen amandma, kot so ga predlagali. Meni se to zdi dosti bolj sprejemljivo v tem smislu, čeprav se konceptualno s tem amandmajem seveda ne strinjam. In tu se moje strinjanje s tem, kar naj bi počeli, neha. Moje sporočilo in moji odgovori na to, kar je govoril mag. Vizjak, je zelo enostavno. Gospodje in gospe, oponašanje plavanja na suhem je lažje kot realno plavanje v vodi. Zelo lahko je govoriti, kaj je treba storiti, če nisi v položaju, da bi to tudi res počenjal. In v takšnem položaju je seveda opozicija, predvsem SDS, in zato tudi govori stvari, ki jih tudi sama ne bi počenjala, če ne bi vadila plavanja na suhem in bi morala dejansko plavati v vodi. Nemčija kot primer prave politike izhoda iz krize in Slovenija kot zgrešen primer, po njihovem mnenju. Ne samo to, kar je povedal kolega dr. Luka Juri, še nekaj drugega je pomembno. Način, kako se je zgodila kriza, način, kako se reagira na krizo je v državah z močnim notranjim trgom in velikim številom prebivalstva precej in bistveno drugačen od držav, ki imajo šibak notranji trg in malo prebivalstva in zato morajo biti izjemno izvozno usmerjene. In prav to je tisto, kar je, recimo, Poljsko, Nemčijo na nek način manj prizadelo, ker je notranji trg vseeno v veliki meri kompenziral, lahko bi rekli, vpad zunanjih naročil, zamrznjenje funkcij medbančnih procesov in tako naprej, ali pa vsaj v nekem času zmanjšanje. Notranji trg je to naredil, to sem videl na Poljskem, to se vidi v Nemčiji, izjemno močno. Močno notranje povpraševanje v takih primerih bistveno bolj zavaruje to državo kot države, ki tega nimajo in so bistveno bolj odvisne in ranljive na to globalno krizo. To se je zgodilo. K temu je seveda prišel še upad gradbeniške dejavnosti zaradi zaključevanja cestnega programa. Vse to je zahtevalo od Slovenije, da ima drugačno politiko odgovora, kot ga ima Nemčija. Drugačno. Jaz sem prepričan, da klasični mehanizem, kakorkoli je lahko nekomu všeč na levi ali na desni strani, v Sloveniji teh učinkov ne bi proizvedel, predvsem pa ne tako močnih in ne v tako razmeroma hitrem času. Druga zadeva je, kjer bi rad izrecno povedal, da se ne strinjam s predlogi, ki so bili izrečeni v zvezi z omejevanjem in zmanjševanjem izdatkov v šolstvu. Saj lahko zmanjšamo, samo denarja in sredstev, ki gre v šolstvo, od osnovnega do visokega in raziskovanje, tega ne smemo storiti. Prav v času krize, tega ne smemo storiti. Prav je, da spremenimo, da gre denar v človeški kapital, če hočete, ne več v zidove, in upam, da ga ne bo šlo več toliko v zidove kot do sedaj. Tukaj moramo ohraniti, to je edina zadeva, kjer lahko dejansko vplivamo na to, da bodo ljudje, mladi ljudje, ki se bodo izobrazili, bolj izobrazili in se zato lažje in hitreje prilagajali na izzive, predvsem pa na negotovosti, ki se bodo dogajale s krizo ali brez njen. To je primer Finske, bil sem pred kratkim v tej državi, videl sem to, povedali so mi, o tem je bil medstrankarski konsenz storjen. Če bomo tu kršili sredstva, si bomo mogoče tu in tam rešili kakšno investicijo, vendar bomo ljudi onesposobili, za to, da bodo lahko živeli in delali v naprej, predvsem prihodnje generacije. Zato se absolutno se ne strinjam s tem. Moram reči, da je uveljavljane takega fiskalnega pravila, na ta način, seveda pogreb in pokop. Druga zadeva, ki je. Povedano je bilo, da je več zaposlenih v državni upravi. Verjetno je bilo mišljeno v širšem segmentu javne uprave. Gospodje, zaposlenih je več, poglejte številke, v vrtcih, v šolah, v domovih za starostnike, v zgradbah in institucijah, ki ste jih vi zgradili. Prav v času vašega mandata so bili zgrajeni novi objekti, nove institucije, v katerih je bilo treba zaposliti ljudi. Saj ne moremo pustiti novozgrajenega doma za starostnike, potrebnega seveda, brez zaposlenih. Saj ne moremo pustiti novozgrajenega šolskega oddelka brez zaposlenih. Saj ne moremo imeti novega vrtca brez zaposlenih itd. Kaj nam bo vrtec brez zaposlenih? To je treba vedeti. Hočem vam reči, saj ni nič napačno, da je bilo to zgrajeno, verjamem, v večini primerom, ampak sklicujte se na to, da je potem ta vlada kriva za to, ker so ti zaposleni v teh institucijah. Tej vladi je treba dati priznanje za to, da je s težkimi mukami, ne ve se še s kakšnim uspehom dokončno, uspela začasno, ne bom rekel, zamrzniti ali upočasniti plačno reformo, ki je bila nesmiselna v nekriznih časih, taka kot je bila, to sem vedno trdil, in ki bi nas uničila v tem mandatu, katerokoli vlado tudi vašo, če bi slučajno obstajala. Zato si seveda moramo pri tej razpravi, ki je eminentno proračunska razprava, čeprav gre za amandma k Zakonu o izvrševanju proračuna, kar je normalno in prav, si je tukaj treba naliti čistega vina. Ne gre za to, da bi vam to očital, gre za to, da povemo, s kakšnimi posledicami preteklih odločitev, dobrih in slabih, se ta vlada danes sooča in s kakšnimi posledicami te vlade se bo na neki način soočala vsaka naslednja vlada. To je realnost političnega življenja, pa če hočete ali ne. Za pokojninsko reformo, dragi moji, ne vem, kje sem že to slišal, je preprosto treba reči to, da ima pokojninska reforma najprej in predvsem osnovo v demografiji. Tako preprosto je to. Glede na demografsko situacijo bomo morali delati tri leta dlje za enako ali malo višjo pokojnino. Če temu rečemo ne, smo najprej rekli ne sedanjim upokojencem, ki jim bodo pokojnine padale. O tej pokojninski reformi smo pa premalo rekli za tiste, ki jih pokojnina šele čaka čez 30 ali 40 let. Do takrat bo še marsikatera pokojninska reforma. Zdaj je prav, da o tem razpravljamo in se mi zdi, da si moramo pri tem naliti, kot pravi pregovor, čistega vina in ne motnega ali sanj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Grims.
Hvala. Vsem prav lep pozdrav! Moram reči, da je zelo zanimiva logika, po kateri se po eni strani v istem stavku seveda, prizna, da je korektno ravnanje, državotvorno, da se odpoveš možnosti vlaganja amandmaja in predlagaš neko samoomejevalo politiko države, zato da bi ustvaril gospodarstvu prijaznejše pogoje, zlasti za razvoj malega in srednjega podjetništva. V istem stavku potem kot nesprejemljivo zavrneš točno isti predlog. Pa naj razume, kdor more. Še bolj zanimivo je pa to, da to zavračanje, kot ga je prej predstavila že ena od ključnih predstavnic koalicije, temelji na zatrjevanju, da to, kar predlagamo, sploh ni uresničljivo, da se torej omeji porabo, odhodke na 43 %. Ali to res ni dosegljivo? Gospe in gospodje, tukaj imam material, v katerem piše, za leto 2007, pod odhodki sektorja države, da so bili za Slovenijo skupni, 42,4 %. To se pravi celo 0,6 % manjši od tega, kar danes mi tu predlagamo. To je pa dosegla prejšnja vlada, tista za katero nimate nobenega lepega izraza. Pa še nekaj je zelo zanimivo. Zaradi razmer, v katerih smo, saj veste, kako je s finančnim trgom, je morda še bolj realna slika primernejša za ocenjevanje uspešnosti politike ene in druge vladne garniture, metodologija vrednotenja po načelu denarnega toka. In tukaj, gospe in gospodje, od leta 2005–2008 42, 2007 celo 40,3 in 2008 41,4. Ali preberem številke za zdaj? 49, za 2011 48,4, za 2012 napoved pri denarnem toku 48,6. In ker po navadi, ko predstavim take dokumente, nekdo iz koalicije zagrmi, "ja, spet laž", vas opozarjam, da je to kar dokument, poročilo o primanjkljaju in dolgu države, oktober 2010, Ministrstva za finance, torej vaše lastne vlade. Lahko se sami prepričate, da sem prebral pravilne podatke. Če smo torej lahko v prejšnjem mandatu dosegli v nekem letu 42,4 % porabe BDP-ja, zakaj ne bi bilo mogoče doseči zdaj 43? Zakaj to zavračate? Zakaj trdim, da bi bil sprejem tega amandmaja nujen? Ta omejevalna politika, bi bila v korist razvoja gospodarstva, malega in srednjega podjetništva, ki je motor vsakega razvoja. Zaradi tega, ker je treba pogledati, zakaj se pa v resnici denar troši in predvsem na kakšen način se povzroča porabo denarja. Perfekten primer tega, žal, za Slovenijo zelo žalosten, je način, kako ste se lotili reforme pokojninske zakonodaje. Ciklično ste začeli dobesedno sejati paniko z napovedmi, "ja, sprejeli bomo omejitev, nihče ne bo več mogel iti v penzijo, podaljšali bomo delovno dobo", potem se pa mesece ni zgodilo nič. Kaj je bil rezultat tega vašega nepremišljenega početja, ki bi ga morali vnaprej uskladiti s socialnimi partnerji, potem do panike ne bi prišlo. Ampak zaradi načina, kako ste se vi tega lotili, so množice, tisoči in tisoči državljanov iskali vse mogoče luknje zdaj v zakonodaji in šli, ali prostovoljno kot tehnološki višek, skratka, na vse možne načine so hiteli v pokoj. S tem ste povečali pritisk na pokojninsko blagajno. Še huje je, da so tisti, ki so se sami prostovoljno odrekli delovnemu mestu, se pač zmenili v službi, da so šli kot tehnološki višek na socialne transferje, dodatno obremenili proračun. Prihodki iz njihovega dela so prenehali prihajati, odhodki so se pa povečali. In zdaj govorite, kako nujno in življenjsko pomembno je, da se ohranijo socialni transferji v taki višini, kot predlagate. Zaradi politike, ki ste jo sami povzročili in ki je narodnogospodarsko škodljiva, da se to povedati ne more, kako. Zaradi panike med bodočimi upokojenci, med zaposlenimi, ki ste jo sami povzročili, ste naredili nepopravljivo škodo državi Sloveniji, zato vztrajate, da mora biti poraba toliko večja. Kaj pa to v praksi pomeni? Da vi s tem že trošite, zaradi lastne nepremišljenosti, denar bodočih generacij. In še več, v praksi se je izkazalo tudi, kakšne vrednote zagovarjate. Nekje v tem proračunu je predviden denar tudi za tisto – in tudi zato bi bilo potrebno to omejevanje, zaradi te "šlamastike vrednot", ki izhajajo iz predvidenih proračunskih postavk. Notri imate denar, 150 milijonov evrov, kar je ogromno, za to, da boste spreminjali vinjetni sistem in šli na satelitski sistem cestninjenja. Kakšna bo v praksi posledica tega, da želite pač nekomu omogočiti, da bo potegnil provizijo, verjetno kakšen vaš kolega ali pa znanec, saj to je vnaprej jasno, kaj se bo v praksi dogajalo. In denarni znesek je ogromen, 150 milijonov evrov je v tem trenutku ogromno denarja, priznate to ali pa ne. In zakaj, kakšen bo učinek? Da se bodo znova valile kolone po stranskih cestah, po regionalkah, ki niso bile v tem času urejene, in da se bo znova drastično poslabšala prometna varnost. Žal je treba zelo jasno povedati: tisto, s čimer se ponaša zdajle Ministrstvo za notranje zadeve, da je bilo v zadnjem letu pa še malo več bistveno manj mrtvih, bistveno manj ranjenih na cestah, je predvsem posledica uvedbe vinjet, ker je promet stekel, promet se je z lokalnih in regionalnih cest usmeril na avtoceste in v Sloveniji smo imeli evropski primerljivo prometno situacijo – promet je stekel. Zdaj boste povzročili, da se bo velik del tega prometa usmeril nazaj in poslabšala se bo varnost za udeležence v prometu in za vse, ki živijo ob teh cestah. Več bo mrtvih, več bo ranjenih. In še, ker to gledate zgolj iz stroškovnega vidika, čeprav sta zame varnost in življenje človeka najvišji vrednoti, s tem boste povečali tudi sredstva, ki bodo potrebna za zdravstvo, ker bo več ranjenih, več poškodovanih, več življenjskih tragedij, za katere bo treba poskrbeti v okviru zdravstva. In se bo tudi tam povečala poraba. In tako se znova vidi, kako zaradi napačnih vrednot, zaradi napačne politike povzročate nepopravljivo škodo Sloveniji. Zato bi bil ta amandma ključnega pomena. Zato, da se uvede neka samoomejevalna politika. Zato, da se poišče rezerve, da se preneha zapravljati denar na opisan način, ki mu ni para. Recimo, pogost izgovor, ko gre za vinjete, ja, češ, saj to zahteva Evropska unija, in se pozablja, da na primeru sosednje Avstrije lahko dokažemo, kaj pa je tudi evropsko ravnanje. Tam je bilo rečeno, da uvajajo vinjete za par let. Ali veste, koliko let ima že Avstrija vinjete in koliko let jih še namerava obdržati - zato, ker jo skrbi za varnost državljank in državljanov, zato ker obremenjuje tudi tiste, ki so v tranzitu, zato ker se zaveda, kakšne posledice ima tako ravnanje, od ekologije do razvojne politike, do vseh drugih varnostnih in ostalih vidikov za raven in kvaliteto življenja državljank in državljanov. In ravna pametno. Iz tega razloga je sprejetje tega amandmaja v razvojnem interesu države Slovenije in v interesu večje kvalitete življenja vseh državljank in državljanov. In ne pozabite, je tudi v interesu kvalitete življenja naslednjih generacij, ki bodo sicer vaše nepremišljeno zapravljanje odplačevale še dolgo dolgo vrsto let.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane predstavnice Vlade, poslanke in poslanci! Imam občutek, da imamo v Državnem zboru opraviti z meteorji, nekateri v to dvorano pridejo, zažarijo in ugasnejo. Pri vsem tem pa potem še moralizirajo o navzočnosti, o dolžini razprave in še čem. To zaradi tega, ker obžalujem, da ni zdaj enega od teh meteorjev v dvorani, da bi mu lahko odgovorila na vse tisto, kar je kot laži trosil že včeraj, danes pa ponovil. Zato sem se odločila razpravljati. Zdaj, če stanja duha v tej državi ne apostrofiramo pogosto, potem bi si bilo zaželeti, da bi našli tiste točke, kjer imamo nacionalni konsenz. Bila sem bila prepričana, da dosegamo nacionalni konsenz glede pomena in vloge vzgoje in izobraževanja za našo družbo. Na lestvici vrednot, na lestvici zaupanja v šolo, je šola zagotovo visoko postavljena. Tako kot sem razumela delovanje tudi prejšnjih vlad, je bilo investiranje v izobraževanje ena od prioritet, ki ni bila nikoli pod vprašajem, da tako rečem. Samo videli smo nekatere stvari drugače. Se morebiti kdo med vami spomni, kakšen val ogorčenja se je dvignil, ko je prejšnja vlada s prejšnjim ministrom za šolstvo hotela ukinjati nekatere podružnične šole, z istim razlogom ali ugotovitvijo, kot smo danes slišali, da OECD opozarja, koliko pri nas porabimo za vzgojo in izobraževanje. Ne, za naše razmere je pomen podružničnih šol in skrb za kakovostno javno šolo nacionalni konsenz. Tako jaz razumem sporočila, ki jih dobivamo. Tudi številne raziskave o pravičnosti v vzgoji in izobraževanju kažejo na to, da je samo s kakovostnim javnim izobraževalnim servisom mogoče nadomeščati socialni primanjkljaj pri tistih, ki zaradi življenja v socialno manj spodbudnih okoljih ne morejo napredovati in dosegati takih učnih rezultatov, ki bi bili primerljivi in ki bi tem omogočali enakopravno vključevanje v življenje v različnih življenjskih obdobjih. Zato smo socialni demokrati vedno zagovarjali in, če greste gledat dokumente, tudi v dokumente zapisovali, da sta znanje in izobraževanje prioriteta za Socialne demokrate. Zato samo grajenje na podatkih, ki pa celo niso natančni, ne more vplivati na tisto, na kar hočejo zdaj opozicijski poslanci tudi s svojim amandmajem vplivati, ko govorimo o nekaterih finančnih gibanjih in razmerjih med izdatki in prihodki v proračunu, da bi namreč sprejeli njihovo tezo o tem, da je investiranje v vzgojo in izobraževanje neracionalna poraba javnih sredstev. In ta hiat med realnim sektorjem ali med gospodarstvom in med javnim sektorjem hočejo nenehno poglabljati, pa so celo ekonomisti ob stavki ugotovili, da je slabo funkcioniranje javnega servisa za družbo pogubno. In zdaj k številkam. Delež bruto domačega proizvoda za vzgojo in izobraževanje, vsaj kar zadeva od otroškega varstva do konca srednje šole, odstotkovno pada od leta 2006 – če gledamo realizacijo 3,51, realizacija 2007 – 3,23, realizacija 2008 – 3,22. V času debelih krav nam je realizacija in delež v šolstvu padal. Absolutne številke so druga zgodba. Zdaj pa poglejmo, kako je z realizacijo v letu 2009 – 3,63 %. Rebalans za leto 2010 – 3,58 % in žal moram ugotoviti, da se v predvidenem proračunu za leto 2011 in v predlogu za leto 2012 delež bruto domačega proizvoda za ta del izobraževanja znova znižuje na 3,34. Jaz upam, da bo rebalans za 2012 pokazal bolj optimistično številko, kot je 3,18. Seveda pa bi bila nenatančna, če ne bi povedala, da je delež bruto družbenega proizvoda za šolstvo v marsičem, če ne sploh, odvisen tudi do gibanja plač v vzgoji in izobraževanju. Kdo je plačno reformo pripravil in sprejel, mislim, da ni treba izgubljati besed. Padec pa gre na račun umanjkanja investicij na tem področju. Tisto, kar je po moje treba povedati, poglejte, sledimo ciljem, da naj bo čim višji delež vključenih v predšolsko vzgojo. 92 % petletnikov in 87 % štiriletnikov je vključenih. Starši, ki niso dobili prostora v javnih vrtcih, so verjetno tudi s tem visokim odstotkom nezadovoljni, ker njihovi otroci ne morejo biti vključeni v vrtce. Govora je bilo o devetih učencih na učitelja. Ni res. Že leta ostaja 12, malenkost, kakšna desetinka več ali manj učencev na učitelja. V povprečju je to. V nekaterih izobrazbenih skupinah je učencev na učitelja tudi 17,2 in še kaj bi lahko rekli. V vrtcu je 8,2 število otrok na vzgojiteljico ali vzgojitelja. Kar je normalno, zaradi tega, ker veljajo sprejeti standardi in normativi. Za vse tiste starše, ki imajo otroke vključene v izobraževanje, je bistvenega pomena, da se kakovost storitev ne znižuje. Ampak to je bila naša skupna odločitev, da se bomo zavzemali za čim višjo vključenost in za čim večjo kakovost. Kaj bi bilo še mogoče reči o visokem šolstvu. Dobro, da tam delež narašča. Mislim pa, da je tudi nacionalni konsenz ta, da imamo brezplačno šolstvo zagotovljeno vsaj do dodiplomskega študija. Žal ne tudi za podiplomskega in za vse tisto, kar gre vnaprej. Zdaj še zadnja laž, ki je bila v zadnjih dveh dneh najmanj trikrat ali štirikrat povedana. Jaz obžalujem, da poslanke in poslanci ne ločijo med soupravljanjem in samoupravljanjem. Soupravljanje je pomembna zahteva evropskega prostora, tudi v okviru korporativnega upravljanja, tudi pri Evropski socialni listini in še kje. Zato ne razumem tistih, ki se "škandalizirajo" nad soupravljanjem zaposlenih. Ker so doseženi rezultati tam, kjer je delež soupravljanja zagotovljen, bistveno boljši. Ampak to, kar je bilo rečeno, kako so sveti sestavljeni. Sveti šol so sestavljeni tako, da imajo zaposleni v 11-članskem svetu 5 predstavnikov, ustanovitelji 3 in starši 3. Za srednje šole in domove je treba povedati še, da je tam svet večji, ker imajo tudi predstavniki dijakov pravico do 2. Kako pa vplivajo vložena sredstva v šolstvo in rezultati, to pa je tema, na katero tudi stroka ne najde enoumnega odgovora. Recimo Norveška, ki v evropskem prostoru največ investira v šolstvo, dosega v mednarodnih raziskavah o znanju učencev zelo slabe rezultate. Finska po drugi strani, ki veliko investira, dosega odlične rezultate. Odgovori so torej dosti bolj zapleteni, kot nekateri hočejo pokazati. Sploh pa zavračam vsakršno razpravo, ki bi šla v tej smeri, da je javni sektor potrata. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Grims, izvolite.
Glede na to, da je bilo rečeno, da so netočni podatki, dovolite, da jih zelo natančno preberem. Odhodki sektorja države leto 2007 42,4 %, odhodki sektorja države leta 2009, torej prvo polno leto, ko je imela oblast nova vlada, 49,0 %. To je poročilo o primanjkljaju in dolgu države, oktober 2010, Ministrstva za finance. In naj dodam še – po načelu denarnega toka, leto 2006 42,5 %, leto 2007 samo 40,3 %, leto 2008 41,4 % [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod Grims. Čas je potekel. Gospa Pečanova, proceduralno, izvolite.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik, jaz mislim, da bi morali mojega predhodnika ustaviti zaradi tega, ker je repliciral na nekaj, kar sploh ni bilo v predhodni razpravi gospe Majde Potrata rečeno. Majda Potrata je govorila o popolnoma drugih stvareh kot zdaj v repliki gospod Grims. In gospod Grims bi se lahko že enkrat naučil upoštevati Poslovnik.
Gospa Breda Pečan, imate kakšne predlog? Drugače pa hvala za opozorilo. Vsi ste danes govorili o temi, ki je mnogo širša od samega zakona, o mnogih vprašanjih. Gospod Grims, ne bom vam dal besede, ker ne boste nič proceduralnega predlagali. Za besedo je prosil gospod Gvido Kres.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospa ministrica, spoštovani kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki smo predlagali amandmaje, vse v smeri prihranka, ker trdimo, če se manjšajo stroški nekaterimi upravnim enotam in tako naprej, to še ni takšna velika katastrofa za tisti del, ampak kot je bilo že rečeno, javni sektor ni potrata. Jaz se strinjam, ni potrata, ampak lahko pa štedi. Trdim, da v času, ko je Vlada najemna kredite za preprečitev socialne krize ali bolje rečeno ublažitev socialne krize, sem to podpiral, ker če ni rezerve, ne gre drugače, treba je pa biti tudi odkrit, imeli pa smo odprto pot na trg kreditiranja, kar je pa tudi dobro, da smo v tem času ublažili to socialno krizo. Ves čas opozarjam, da bi morali najemati kredite za to, da bi se sprožile domače investicije in preko tega naj bi se plasirala ta sredstva do državljank in državljanov ne preko socialnih transferjev. Seveda se je treba tudi vprašati: v kaj investirati, za kaj se zakreditirati in katere investicije peljati. Trdim, da tiste, katere lahko domače gospodarstvo izvede, prilagojeno investiranje strukturi domačega gospodarstva, ne v cestninjenju, mislim, da to lahko še nekoliko počaka. In tisti veliki milijoni bi na teh majhnih področjih veliko pomenili, kar malo preračunajte, koliko šol bi se dalo na ta način tudi v Sloveniji zgraditi. Potrebe so, v proračunu pa je za to malo namenjenega in tudi razpisov ni. Premalo se pridobi denarja iz evropskih razpisov, enostavno je to še edini svež denar, ki bi lahko prišel, pa ga ni. Naše gospodarstvo izvaža, nekaj se že tudi popravlja pri avtomobilski industriji, pa se vprašajmo, kaj smo pred leti naredili, ko smo prodali Lek. Tudi to bi bilo zanimivo enkrat izračunati, kašno škodo smo si s tem naredili. Ali smo dovolj naredili za boljšo prehrambeno samooskrbo? Tudi tukaj notri so rezerve za delovna mesta in tudi vemo, kakšna je struktura, izobrazbena struktura slovenskih državljank in državljanov. To so tista delovna mesta, ki bi lahko zaposlovala tudi ljudi z nižjo izobrazbo. Včeraj smo sprejeli Zakon o malem delu. Trdim, da je bil sicer zastavljen dobro, ampak ni dosegel, po mojem, tistega cilja, katerega bi moral. Smo se kaj pogovarjali o fleksibilni delovni zakonodaji? Slovensko gospodarstvo je nekonkurenčno. Slovenija je nekonkurenčna za tuje investicije. Če bi se tudi s tem pozabavali, kvalitetno prišli do zaključka, bi bila tudi ta konkurenčnost boljša. Mislim, da je vse preveč pritiskov sindikatov, vse preveč lažne solidarnosti. Mi bi morali stremeti k temu, da delovna mesta pocenimo, ker bi se podjetniki na ta način lažje odločali za zaposlovanje. Da bi končno že ukinili delo za določen čas. Delo je delo, ko firma pride v škripce, naj bi se delavca brez kakšnih velikih zapletov odpustilo, ne pa, da oba potoneta, tako delavec kot podjetnik. Vsaj podjetnik naj ostane pri življenju in naj kreira nova delovna mesta. Ob tem pa močna socialna država, ki bi brez velike birokratizacije omogočila vstop v socialno mrežo za ta prehodni čas. S tem, ko imamo dela za določen čas, enostavno mladi ne dobivajo kreditov. Saj bi vzeli za 30 let kredit, če bi imeli službo. Pa tudi, če bi jo vmes izgubili, naj bi se v tistem času dogovoril in bi plačevali samo obresti, ne glavnice in tako naprej. Mehanizmov je veliko, samo treba jih je raziskati, na kakšen način bi to zadevo lahko dobro izpeljali. Ko sem se pogovarjal z enim od podjetnikov, sem ga vprašal, naj mi pove, kako to, da je Poljska v tem času uspela celo z 1-odstotno rastjo BDP. Pri nas v Sloveniji pa tak padec, ko so bile ocene, da bomo na isti poti kot Poljska. Kaj mi je odgovoril? Poljske banke niso investirale tajkunov, poljske banke niso investirale v trge, kot je NLB v bivše jugoslovanske trge, danes bo treba to vse plačati. Vse v tistem slogu, tisti, ki ste služili JLA dobro veste, če smo kakšno neumnost naredili, so rekli, "ne sekiraj se, vse to bo narod poplačal". Saj nismo sedaj menda prišli do te situacije. Pri nas v Sloveniji bo to plačevala večina naroda, tistega, za katerega lahko rečem, da je reven. Bogataši so denar že ven odnesli, ostali, tisti, imajo pa to, kar imajo doma. Njim se lahko še kaj vzame, velikim ne. Rad bi opozoril še to. Ko smo se v tej dvorani pogovarjali o debirokratizaciji, ko smo se pogovarjali o novih davčnih sistemih oziroma o pavšalnem vključevanju malih in mikro podjetij, tudi tu notri so rezerve. Povem vam, če bi šli v pavšal, bi država večkrat kasirala, samo nekaj knjigovodskih servisov bi imelo manjše dohodke, ampak še zmeraj nad slovenskim povprečjem. In še bi se lahko pogovarjali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vidim še željo po razpravi. Kdor želi, prosim, naj se prijavi za razpravo. Gospod Posedel, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Razprava bo kratka, predvsem v želji, da ne bi tako klavrno in temačno zaključili te razprave, kot je prikazal kolega Grims, ker je manjkalo samo še, da ugasnemo luč in gremo domov. Na dveh primerih, ki jih je sam izpostavil, kako v tej Sloveniji ni veselja, ni nekega navdušenja in se je verjetno treba vprašati, tudi s takimi nastopi, ki jih je danes uprizoril gospod Grims, ali ni to tudi spodbujeno. Prikazati problem vinjet na način, kot smo ga poslušali, da bo 150 milijonov šlo za cestninjenje, to pomeni ukinitev vinjet, če ne bo vinjete, bo več nesreč, če bo več nesreč, bo več mrtvih, več ranjenih, več stroškov za zdravstvo. Kam to pelje? Kam pelje takšno neresnično in pa predvsem tendenciozno prikazovanje dejstev iz tega parlamenta. Vinjete so ena od stvari, ki so bile v eni stvari dobre, v drugi pa izrazito krivične. Tisti, ki se vozimo vsak dan v Ljubljano, plačamo toliko, kot tisti, ki mora, na žalost, enkrat na leto plačati in kupiti vinjeto, da gre, recimo, na zdravniški pregled v Ljubljano. To je ena izrazita krivičnost, ki je bila vpeljana pod prejšnjo vlado. Druga, o kateri je bilo že prej govora, pa je mogoče narobe razumljena. Brezplačni vrtec je krivičen do tistih, ki imajo denar in bi morali plačati vrtec, dober je za to, ker je pač vključenost otrok v predšolsko vzgojo dobrodošlo in je pravilno, ampak zakaj dati vsem brezplačen vrtec, tudi tistim, od katerih bi bilo prav, da država dobi povračilo teh stroškov, ki so danes kritika, kako so porastli zaposlovanje v vrtcih in tudi stroški. To so dva taka eklatantna primera, ki se uporabljata sedaj v teh razpravah, v teh kriznih časih, kot primera, kako ta vlada ravna slabo, prejšnja pa je ravnala dobro. To je tako kot vse primerjave, ki so bile dane v teh razpravah. Primerjati prejšnji mandat s sedanjim je nemogoče, pogoje delovanja, države, okolja, svetovne ekonomije s sedanjo je neprimerno. Te primerjave so zato tako pokvarjene, ker se izkoriščajo. Prav je, da del opozicije kritizira vlado, jo napada, vendar je potem treba imeti vsaj malce korektnosti in pa nekega dobrega namena, da skupaj iz te krize tudi izplavamo. Zato se mi zdi, če bi iz tega parlamenta in v iskanju rešitev, kako iz krize, parlament pokazal, koalicija in opozicija, neko večjo sodelovanje, bi bilo verjetno tudi malce več optimizma pri ljudeh.
Hvala lepa. Ne vidim več želje po razpravi in jo zaključujem. O amandmajih bomo v skladu z časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj, to je ob 12.40. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi 22. sejo. Nadaljevali bomo ob 12.40 minut z glasovanjem o proračunskem paketu. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, predstavniki Vlade, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bomo v okviru proračunskega paketa aktov najprej glasovali o Predlogu odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamičnih vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2011 ter nato o Predlogu odloka v letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2012. Potem bomo glasovali o Predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2011 in o Dopolnjenem predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2012, na kar bo zbor glasoval še o Predlogu zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leto 2011 in 2012. Prehajamo torej na glasovanja. Nadaljujemo s prekinjeno 20.a točko dnevnega reda, to je z obravnavo in glasovanjem o Predlogu odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2011 Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Gospod Gorenak, želite besedo? Obrazložitev glasu. V imenu poslanske? Torej sprašujem, ali želi kdo v imenu poslanske skupine, poleg Gorenaka, obrazložiti glas? Naj se prosim prijavi. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, gospod Vinko Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom kar za oba odloka hkrati, ker se mi zdi to smiselno, ker je zadeva povezana. Poglejte, država že kar nekaj časa načrtuje prodajo svojega premoženja in v Državnem zboru odločamo o tistih zadevah, ki so vredne nad 300 tisoč evrov. Človek je malo zbegan, ko bere te številke; prodajamo parcelo to in to in objekt na parceli tej in tej, da je nekako šifrirana zadeva za ljudi, ki se s tega ne znajdejo. Konkretno, za ta dva odloka je pa situacija taka. Država se je odločila, da bo prodala šest gradov z vsemi parcelami v vrednosti 9,6 milijona evrov. Med njimi so grad Borl in številni drugi gradovi, ki so tudi nekako kulturno-umetniška dediščina. Problem pri tem je ta, da so cene postavljene izjemno izjemno nizko. Jaz se zavedam, recimo poglejte, če vzamete samo Turnišče pri Ptuju, grad, milijon 200 tisoč evrov, s 25 hektarji zemljišč. Če vi samo to ceno delite s kvadratnimi metri, boste dobili 4,7 evra za kvadratni meter, graščina pa je všteta v ceno ali podarjena. Zdaj, v okoliščinah, kakršnih smo, ko so pravzaprav ljudje, ki bi denar imeli, v zelo ozkem krogu, med tako imenovanimi bogatimi ljudmi. Ti lahko tako situacijo izkoristijo in to kupijo. Ni pa to za državo dobro. Verjetno je dobro za državo, da bi to prodajala v časih, ko bi dosegala bistveno višje cene. V mojem lastnem okolju, recimo, sta dva taka gradova, ki sta bila prodana pred 20. leti lastnikom iz Srbije, občine pa danes, zavedajoč se težav s temi nepremičninami iz lastnih sredstev, vzdržujejo vsaj streho in si prizadevajo te gradove dobiti nazaj. S temi se lahko zgodi nekaj podobnega, zato naša skepsa ob tem, ki je podobna, vsaj sodeč po uvodni predstavitvi, skepsi SD-ja. S tem, da SD upa na dobro prodajo, mi pa ne zaupamo v dobro prodajo, zato bo naše glasovanje proti obema tema odlokoma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. Gospod Mirko Brulc, v svojem imenu.
Lep pozdrav! Kot je bilo že rečeno danes, jaz vidim tukaj stavbo, ki se prodaja v Braniku pod številko 113. Če bi bila temu gradivu priložena tudi fotografija tega gradu, Rihemberškega gradu, najlepša kamnita trdnjava v Sloveniji, ki ima status kulturnega spomenika državnega pomena, ki je bila nekoč odvzeta lokalni skupnosti in gre sedaj za cca. 2 milijona 100 tisoč evrov v prodajo, mislim s tem se nikakor ne morem strinjati. Vendar sprejemam razlago gospe ministrice, da je, zdaj pa ne vem, zakaj je to v dokumentu zapisano tako s figo v žepu, češ itak ne bomo prodali, za kar pa vedno obstaja velika nevarnost, kajti za to ceno jo lahko kupi kakšen premožen Italijan in potem bomo imeli tam notri, ne vem kaj. Mi pa imamo program, večkrat smo ga že predstavili na Ministrstvu za kulturo, imamo program, ki ne bi obremenjeval državnega proračuna, nenazadnje tudi lokalna skupnost ta grad lahko spravi v tako stanje, da ne bo v nevarnosti za obiskovalce. Jaz bom sicer ta odlok podprl, vendar bom za besedo prijel gospo ministrico, kajti če bi šlo v prodajo, potem bomo seveda zahtevali, da se ta stavba vrne lokalni skupnosti, kot ji je bila tudi odvzeta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo v svojem imenu obrazložiti glas? Gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Pridružila bi se razpravi kolega gospoda Mirka Brulca. Nekaj podobnega je tudi v Beli krajini z gradom Gradac. Zgodovina se nekako ponavlja in tudi vezano na ta grad je bil en podoben postopek. Vsem tistim, ki živimo v Beli krajini predvsem pa tudi ljudem, ki živijo v naselju Gradac, ne bi bilo vseeno, če bi se s tem gradom zgodilo kaj podobnega, kot je omenjal kolega Brulc za svoj primer. Zatorej bi bil tudi tukaj morebiti potreben premislek v tej smeri, da ne bomo potem ljudje, ki živimo na svojih območjih, morebiti kdaj postali neke vrste, bi rekla, mogoče žrtve tistih, ki se bodo odločili, namenili ta majhen znesek denarja, na nek način ne tako velik, čeprav je milijon in pol evrov, za grad Gradac. Ljudje in prebivalci na tem območju pa se ne bomo dobro počutili ob morebitnih željah in projektih investitorjev. Zatorej nas skrbi to dejstvo, mogoče še posebej to, da so te odločitve nekako na hitro dozorele. Vendar pa bomo podpirali, in tudi sama, predlog Ministrstva za kulturo, ker si želimo dobrega razvoja in delovanja, pričakujemo pa tukaj, tudi mi bomo držali za besedo gospo ministrico, gospoda državnega sekretarja in Ministrstvo za kulturo, da bo temu tako, kot je treba. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 27. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20.b točko dnevnega reda, to je na nadaljevanje prekinjene točke dnevnega reda Predlog odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2012. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka. V svojem imenu, gospod Petan? V imenu poslanske? Prej je gospod Gorenak rekel, da bo govoril v imenu poslanske pri obeh odlokih. Lahko v osebnem, lahko v vašem imenu. Želi kdo v imenu poslanske skupine? Ne, potem odpiram čas za prijavo v lastnem imenu. Kdor bo obrazložil svoj glas, naj se prosim javi. Gospod Vili Trofenik – ne, pomota. Gospod Rudolf Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani! Ko gledam, kaj se bo prodajalo, kaj to pomeni, recimo, grad Borl ima 59 tisoč kvadratnih metrov veliko zemljišče in za 2 milijona 300 tisoč evrov, Turnišče pri Ptuju pa je četrtina kvadratnega kilometra, pa bo stalo milijon 200 tisoč evrov. To pomeni, da kvadratni meter tako rekoč ni niti evro. Niti evro ni kvadratni meter. O gradu se sploh ni treba pogovarjati, ker grad je nepomemben. Si predstavljate, da bi 254 tisoč kvadratnih metrov zemljišča spremenili v gradbeno parcelo. To bi bile milijarde evrov, ti pa ga kupiš za milijon 200 tisoč evrov. In nihče me ne bo prepričal, da tu zadaj ni te logike. In gremo naprej. Verjetno se boste še spomnili, da je gospod Janković Fužine kupil ali prodajal za 5 milijonov evrov. 5 milijonov evrov! Koliko pa je bilo zraven zemljišča?! "Nula koma Jozef" ali pa par kvadratnih metrov. Tu pa četrt kvadratnega kilometra za milijon 200 tisoč. Pa vi se iz nekoga norca delate! Iz nekoga se dela nekdo norca! Ne bom rekel, da ste vi kolegi na drugi strani, ampak čudi me, da vi to podpirate. Dobili smo predlog Vlade, ministrstva, in nekdo reče: Ja, jaz se s tem ne strinjam, ampak bom držal ministrico za besedo. Veste, kaj pa je to, da jo primejo za besedo. Kako, kaj, kaj je to kaj oprijemljivega?! Mi zahtevamo kaj bolj konkretnega, da se lahko prime. Kaj bolj konkretnega, ne samo za besedo. In zato tega ne moremo podpreti, zato ker enostavno vidimo, da če ti prodajaš četrt kvadratnega kilometra za milijon 200 tisoč evrov, je tu zadaj mahinacija. To nas ne bo nihče prepričal in me prav zanima, kako boste lahko prepričali tiste ljudi, ki bodo tam videli, da si bo nekdo iz tega naredil gradbene parcele in bo zaslužil milijarde, kako jih boste lahko prepričali? Nas ne morete. In zato bom jaz glasoval proti.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Jaz sem že lani, ko sem bila še članica Odbora za notranjo politiko, opozarjala na nekatere stvari, ki so se pojavile v letnem načrtu prodaje te države. Veste, da smo takrat ohranili nekatere objekte, bolnišnice v Ljubljani in še kaj drugega, za kar se je država oziroma neka skupina v ministrstvih odločila, da bi bilo pametno prodati. Mislim, da ni na mestu, da prodajamo ali pa da je celo zelo žalostno, da prodajamo narodno bogastvo zato, da bomo na drugi strani krpali proračun. Ker pač ta vlad ne zna gospodariti in ji zmanjkuje denarja, se potem odloči, da bo prodala tisto, kar bomo morda čez nekaj časa kupovali nazaj in se čudili, zakaj so neki tuji lastniki ali pa novodobni tajkuni prišli do objektov, ki jih država sama ocenjuje kot objekte dediščine Republike Slovenije. Omenjen je bil grad Fužine. S pametno politiko tako ministrstev ali predvsem Ministrstva za kulturo, ki bi moralo varovati to, ne pa da delovna skupina za vrednotenje kulturnih spomenikov in določitev strateških objektov, ki ostaja v lasti Republike Slovenije, v bistvu privoli v to, da bomo kar nekaj gradov prodali. Namesto, da bi varovali, če že imajo tako ime, da bodo varovali dediščino, bi pričakovali, da se ne bodo odločali za prodajo. Res je, da vzdrževanje takih objektov in obnova stane veliko, je pa tudi res, da na vseh prospektih, ki jih kažemo po Evropi in po svetu, prikazujemo ali cerkve ali gradove. Enako kot to delajo tudi druge države. In zato bi se morala država obnašati ne samo kot dober gospodar, pač pa predvsem kot prvi varuh narodnega bogastva. Jaz bom glasovala proti temu, da te stvari prodajamo in bi pričakovala nek pameten dogovor med občinami in Ministrstvom za kulturo, kaj bi v te objekte lahko namestili, podobno kot se je to zgodilo s fužinskim gradom, kjer je arhitekturni muzej in [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dejan Levanič.
Hvala lepa za besedo. Tudi sam bi mogoče izpostavil razmišljanje, ko smo že govorili o gradovoma Borl in Trunišče. Dejstvo je, da pač ta dva gradova propadata in da ta trenutek neke vsebine v teh gradovih ni. Ponekod imamo tudi nekatera stanovanja, to bo treba tudi reševati na nek način, torej v dobrobit tistih, ki tam stanujejo. Pomembno pa je predvsem, če pogledamo logiko, videti, ali nam je res v interesu prodati te kulturne spomenike, državne kulturne spomenike, ker na nek način, če pogledamo v sklopu dobrega gospodarja, bi mogoče lahko razmišljali, da damo to v nek dolgoročni najem, napišemo pogoje, pod katerimi lahko to nekdo vzame v najem, preuredi, uredi grad, da se neka vsebina tam notri dogaja. Če pa se res odločimo za prodajo, kar je danes na tej mizi, bi samo prosil ministrstvo, da nujno mora sodelovati z lokalno skupnostjo pri tej prodaji, kakorkoli bo že, in seveda ob nekih osnovnih pogojih dogovoriti tudi znotraj pogodbe, kaj mora tisti, ki kupi tak grad, izpolniti, da bodo lahko izpolnjene tudi pogodbene obveznosti. Neka zaščita mora biti, da kulturni spomeniki ne bodo prišli v neko last nekoga za dokaj malo vsoto denarja, pri tem pa ne bomo imeli nobenih zagotovitev, da se bo v teh gradovih dogajala kakšna vsebina, da se bodo ti gradovi obnavljali. Ker dejstvo je, če že imamo tak program prodaje tega premoženja na mizi, potem moramo tudi vedeti oziroma biti sigurni, da se bo s tem nekaj dogajalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vidim še interes za nadaljnje obrazložitve glasu, zato odpiram čas za prijavo za obrazložitev glasu v osebnem imenu. Besedo ima gospod Branko Grims.
Tega pač res ne morem podpreti, ker tako kot se je Vlada lotila odprodaje nekaterih pomembnih objektov slovenske kulturne dediščine, ne daje nobene garancije za nadaljnjo ohranitev te dragocene slovenske kulturne dediščine, kajti ti objekti so nenadomestljivi. Če se zgodi karkoli – in vemo, da lastnik je gospodar in nadzor nad tem, kako potem on to upravlja, je težak, je omejen –, če je karkoli narobe z njimi, potem je Slovenija trajno ob velik del tistega, česar z ničemer ne more nadomestiti. Vprašanje slovenske kulturne dediščine je pomembno in bi moralo biti, po mojem trdnem prepričanju, predmet nacionalnega konsenza. Zakaj se tu ravna na tak način, brez nekih varovalk, ob očitno podcenjeni vrednosti nepremičnin, tako kot se ravna, ne vem. Ali je v ozadju že kakšen dogovor, je morda že kakšne oseben interes? Tudi taki primeri so v zgodovini znani, recimo, kakšni nakupi kmetijskih zemljišč, ko se je za 14 dni ukinilo status kmeta kot pogoj, pa je kar nekaj poslancev tri mandate nazaj nabavilo tista zemljišča. Ali zdaj morda neka nova elita kupuje te gradove? Vsekakor je tu treba biti previden. Treba bi si bilo vzeti čas in to oceniti realno, z vidika ohranitve slovenske kulturne dediščine kot vrednote. Kajti predvsem vzbuja skrb dejstvo, da so zraven sorazmerno veliki kompleksi zemljišč in da je cena, če preračunate na kvadratni meter zemlje, samo nekaj evrov. Živim pa na območju, kjer je cena kvadratnega metra zemljišča sicer 250, 300 evrov. In nakup takega obsega zazidljivih zemljišč, zemljišč, ki so lahko predmet nadaljnjega manipuliranja, je v stilu tistega filma, "i tata bi to radio, sine" [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Julijana Bizjak Mlakar.
Hvala lepa za besedo. Tudi sama se strinjam s tistimi razpravljavci, ki so poudarili, da se slovenske kulturne dediščine ne bi smelo prodajati. Glede tistega, kar so nekateri poslanci poudarjali, da bodo ministrico držali za besedo, torej, kot vemo, držati za besedo nima nobene pravne veljave, medtem ko sam odlok pa je nek pravni akt in je treba urediti stvari po pravni poti, kar seveda pomeni, da se potem tega odloka ne da podpreti. Vemo, da je prišlo že pri zdravstvu do nekaterih prodaj, poskusov prodaj, da so bile potem tri bolnišnice, tudi pediatrična bolnišnica, umaknjene iz odloka, ki je omogočal prodajo teh bolnišnic. Vemo pa tudi, da je stavba, eminentna stavba, spomeniško zaščitena stavba zraven Prešernovega spomenika v Ljubljani pred tem, da preide v roke družbi Mabra, ki ima nek nabiralnik v Lihtenštajnu. Skratka, če so te stavbe, ta zemljišča, ti gradovi v odloku, potem je realna nevarnost odprodaje. In sama upam, da bosta ministrstvo in Vlada toliko modra, da bosta te stavbe in ta zemljišča, torej te gradove, umaknila iz odloka. Hvala.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, dolžan sem vas ljubeznivo opomniti, da zdaj ni več čas za razpravo. Čas za razpravo je bil ob odloku, žal je tedaj ni bilo. Zdaj je čas za obrazložitev glasu, zakaj boste glasovali tako, kot nameravate glasovati. Vsaj tega stavka, kako se bo glasovalo, v teh razpravah in obrazložitvah nisem slišal. Obrazložitev glasu, Branko Marinič, prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom seveda glasoval proti prodaji, proti takemu načinu prodaje. Predvsem se bom pa osredotočil na prodajo dveh kulturnih spomenikov s pripadajočim zemljiščem. Gre za grad Borl in graščino Turnišče, oboje skupaj z zemljišči. Veste, težko si je predstavljati, če tega v naravi ne poznaš, za kakšne komplekse gre. In tu ne gre zgolj za zgradbo, ki stoji na enem od delu zemljišč, ki je v gradivu našteto. Tukaj je treba razlikovati, da gre na eni strani za večji interes nakupa zemljišč kot samega kulturnega spomenika, gradu. Tukaj je osnovna dilema, ki jo je treba izpostaviti. Je že res in jaz se s tem strinjam, da je država dolžna poskrbeti in rešiti propadanje kulturnih spomenikov, kot je denimo grad Borl. Seveda pa gre v tem primeru za kar nekaj zemljišč, ki se držijo tega gradu Borl. Prodaja teh zemljišč je temelj, ob katerem mora Vlada nekatere stvari pojasniti. Še enkrat poudarjam, tukaj ne gre za samo zgradbo kulturnega spomenika, ki mu rečemo grad, ampak gre za nejasnosti in pa podcenjene vrednosti ali morda že za vnaprej nekaj dogovorjenega, kako se bo to zemljišče in komu se bo to zemljišče prodajalo. V takih vsebinah seveda ni mogoče podpirati vsebine takih predlogov še zlasti, zaradi tega, ker je to Vlada obravnavala že 23. 9., šele s ponedeljkovo širitvijo dnevnega reda pa smo uvrstili to na dnevni red in tukaj stvari, oprostite, smrdijo in takega predloga ne morem podpreti.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Ivan Grill. Prosim.
Hvala za besedo. Jaz tega odloka v nobenem primeru ne bom podprl in edina rešitev je, da tega odloka ne podprejo niti v koaliciji. Kajti tu ne gre za prodajo, tu gre za razprodajo oziroma za podaritev kulturnih spomenikov predvsem pa zemljišča. Zagotovo so v ozadju že znane osebe, ki se bodo na ta način dokopali do številnih zemljišč, ki jih bodo potem seveda lahko preprodali in bodo postali ponovno tajkuni. Če se do sedaj ni uspelo takšnih kulturnih spomenikov, gradov, dati v najem ali pa v preteklosti vem, da je bilo, kar nekaj poskusov, da bi ljudje z denarjem želeli priti do teh gradov, ki bi jih seveda preuredili, ki bi bili še vedno v lasti države, bi imeli kulturni spomenik, bi lahko notri imeli številne institucije, od šol, muzejev, pa takega posluha ni bilo. Zakaj sedaj iti v odprodajo oziroma v podaritev tega? Če bi bila resnično želja države, da se teh nepremičnin "znebi", pa dajte na ministrstvu, na Vladi razmisliti, podarite ali pa dajte zemljišča in te kulturne spomenike v last lokalnim skupnostim, občinam, pod klavzulo, da se v nobenem primeru ali pod zelo strogimi pogoji lahko ta zemljišča oziroma te kulturne spomenike proda. Kajti, lokalna skupnost je tista, ki ve, občine so tiste, ki vedo, kaj se lahko največ iz teh prostor oziroma iz teh zemljišč naredi. To bi bil tisti pravi, pošten, korekten način. Kajti če vse skupaj seštejemo, koliko bo država od tega dobila, je vse skupaj en drobiž v državnem proračunu, za vsako lokalno skupnost bi bil pa to zelo verjetno en velik doprinos, da bi se lahko hitreje razvijali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vidim, da je še interes za obrazlaganje glasu. Prosim, za prijavo. Želel bi vas opozoriti, da Vlada ne more več odgovarjati. Državni sekretar bi to zelo rad storil, vendar moram povedati, da to ni več mogoče in prosim, da se z Vlado neposredno ne polemizira, ker pač ne more odgovarjati. Obrazložitev glasu, Roberto Battelli.
Hvala. Se bom vzdržal, ampak želel sem povedati nekaj drugega. Kako bi tukaj bilo sprejeto naslednje hipotetično dejstvo, da en politik v Furlaniji - Julijski krajini vstane in reče na deželnem svetu, "tisto nepremičnino bo kupil en Slovenec in kdo ve, kaj bo tam naredil". Verjetno bi se časopisi razpisali o tem. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Milenko Ziherl. Prosim.
Hvala za besedo. Tudi sam bom glasoval proti, kajti ne morem podpreti prodaje, ki ima vse značilnosti razprodaje ali poklanjanja. Ne poklanjamo oziroma ne razprodajamo nekih tretjerazrednih predmetov, ampak nekaj, kar ima nacionalni pomen in vsi tisti, ki so nekoč govorili o nacionalnem interesu in se ga držali z vsemi štirimi, me zanima, kako bodo to komentirali. Kajti na te gradove je vezana zgodovina in zgodovine ne gre prodajati. Vsakdo lahko takoj vidi, da je v bistvu grad samo tista točka, okoli katere gre debata in prodaja, tisto, kar se v resnici prodaja oziroma poklanja, so velike parcele. Nihče ne ve, kaj se bo potem z njimi zgodilo oziroma po dobri slovenski logiki tajkunskih in sovražnih in še ne vem kakšnih prevzemov, se bo potem pač okoli gradu dogajalo vse tisto, kar se zaradi varovanja kulturne dediščine ne bi smelo, torej prodajati zgodovino, prodajati nekaj, na kar je bil vezan slovenski narod, ki je tam živel stoletja. To pomeni, da mora biti država res že v velikih škripcih, da za drobiž poklanja in s tem polni proračun, medtem ko pa z velikimi lopatami meče denar skozi okno. Recimo samo s sanacijo Nove Ljubljanske banke v zvezi z balkanskimi krediti, torej morda celo namernim, z investiranjem na tem področju, pa je šel denar čisto nekam v tretje roke. Kot že rečeno, bom izrecno proti temu predlogu.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Franc Bogovič. Prosim.
Lep pozdrav, spoštovani predsednik. Spoštovani sekretar, kolegice in kolegi! Tudi sam bom glasoval proti temu sklepu. Razlog je podoben, tiči v obnovi naših gradov. Z gospodom državnim sekretarjem sva v letošnjem letu imela priliko v okolju, iz katerega prihajam, biti na otvoritvi obnovljenih kulturnih spomenikov, tudi načrti za naprej so smeli in tudi sodelovanje ministrstva je. Pri tem sklepu pa bom nasprotoval predvsem zaradi tega, ker podrobno poznam zadevo okoli gradu Leskovec, Šrajberski turn, za katerega je med državo in občino sprejet tudi sklep vlade, znotraj katerega naj bi se ta grad tudi uredil. Predvideno je bilo tudi koriščenje sredstev iz evropskega sklada, za katerega lahko država za državne gradove direktno določi obnovo tega gradu. Žal se nikakor ne morem strinjati, da potem, ko smo iz nekega gradu izselili prebivalce, ko smo tudi počistili grad, naredili konzervatorski pregled tega gradu z državnimi sredstvi, da bi pa sedaj šli ta grad prodajati, kljub temu, da imamo določeno vsebino za ta grad dorečeno in da je tudi občina prevzela odgovornost za zapolnitev teh vsebin. Mislim, da tudi to, da smo v okviru koriščenja evropskih sredstev pristali na to, da 10 milijonov iz kulturnih spomenikov, se pravi iz obnove gradov, jemljemo in dajemo na druga področja, delamo napako iz tega. Denar, jaz mislim, da bi lahko vsaj dva gradova uredili, ki sta na tem seznamu, kajti bojim se, da smo v časih, ko se je, mislim, poskušalo z različnimi temi spomeniki poiskati investitorja. In verjemite, da ni lahko dobiti investitorja za nek star grad, ker vsakdo rajši kaj na novo zgradi. Bojim pa se, da v tem času, ko je ta gospodarska kriza, da bo to, da smo sedaj dali za čez dve za program prodaje, bo samo to, da bodo ti gradovi propadali ti dve leti in še leta naprej, kajti bojim se, da teh kupcev ne bo. V tem času pa bi vsaj dva, tri gradove lahko iz evropskega denarja še obnovili in tudi zapolnili z vsebino in bi se država vsaj v enem primeru pokazala, kot boljši skrbnik naše kulturne dediščine.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa. Kot se je do zdaj pokazalo je bila vlada oziroma država vedno izredno slab skrbnik za naše kulturne spomenike. Če pogledamo samo, da ne bom govoril o teh gradovih, ki so napisani v tem spisku, poglejmo grad Hmeljnik. Malo so popravili zidove, malo so popravili neko streho, vse ostalo propada še naprej. Zato bom jaz podprl ta predlog, da se ti gradovi prodajo. To je edini način, da se bodo gradovi obdržali, ne pa, da bomo imeli v desetih letih ruševine, kolikor že danes niso ruševine. Res pa je, da bi morala Vlada tukaj predpisati kontrolni mehanizem. Da ne bo nekdo samo kupil, izkoriščal zemljišča okoli gradu, grad pa pustil v ruševinah, tako kot je bilo. Tukaj je pomembno narediti tisti glavni pristop in onemogočit šlamparije in pa predvsem špekulacije. Zato mislim, da bi morala Vlada vsakemu, ki bo kupil določen grad, postaviti pogoje. Kako mora grad urediti, kako ga mora restavrirati, kako ga mora popravit, kakšne materiale mora uporabit in kaj bo delal z okolico gradu. Da ne bo potem tam, kjer je bil nekoč grajski park, da bodo posekali staro drevje in notri naredili breskov nasad ali kaj podobnega. Tega se jaz bojim. Ampak drugače je ideja pravilna in jo je treba speljati, vendar pa ob močnem državnem kontrolnem mehanizmu. Bojim pa se, da pa tega mehanizma Ministrstvo za kulturo pač ne zmore in ne zna. Ampak tudi tukaj se da popraviti. Konec koncev čez leto in pol te vlade ne bo več, pa bomo tisti, ki bomo takrat vladali, lepo popravili zadeve in jih "porihtali" tako, kot je treba.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Franci Kek.
Hvala za besedo. Zadevo bom podprl. Razna natolcevanja, kdo je tukaj v ozadju, in da so razni tajkuni, me seveda ne prepričajo. Ministrstvo je na seznam uvrstilo 9 možnih spomenikov za prodajo, kar pa ne pomeni, da je treba vseh 9 prodati, ampak obstaja možnost. Stvari so še vedno odprte, lahko se oddajo v najem ali pa se prenese upravljavske pravice na javni zavod ali lokalno skupnost. Ampak, kaj je tukaj najbolj bistveno? Najbolj bistveno je, da je ta kontrolni mehanizem že vgrajen. Vgrajen je v Zakon o varstvu kulturne dediščine, in sicer v četrtem odstavku v 6. členu, ki lepo pravi, da je prodaja možna le, če se s tem izboljša ohranjenost in javna dostopnost ter zagotovi taka uporaba, ki je skladna z družbenim pomenom spomenika. Tako da, brez bojazni.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Matevž Frangež. Prosim.
Mi bi si v tej državi želeli vse, dobre pokojnine, dobre plače, veliko stanovanj za mlade, državne banke in njihove dokapitalizacije in očitno tudi vse tisto, kar je bilo kdaj v tej državi zgrajeno v domači lasti. Jaz mislim, da je treba vendarle tu zasledovati interes po tem, da bo kulturna dediščina dobro ohranjena in da bo v odlični kondiciji ter tudi v neki širši družbeni turistični in socialni funkciji. Zgodovine ne gre prodajati, nekateri pravijo. Zgodovine z morebitno prodajo dela te kulturne dediščine ne le, da ne prodajamo, tudi spreminjamo je ne. Mislim pa, da zagotavljamo pogoje za neko optimalno prihodnost. Sovražni prevzem gradov. Teh gradov ne bo iz te države nihče odnesel. Še vedno bodo neločljiv del slovenske krajine. Mislim pa, da je v mnogih primerih Slovenija je lahko hvaležna, da je zaradi zgodovinskih okoliščin bogata s tovrstno kulturno dediščino, da mnogi izmed njih klavrno propadajo in zato je smiselno, da ljudje, ki imajo ambicijo, da to kulturno dediščino v neki širši funkciji razvijajo, dobijo tudi priložnost, investirajo v obnovo teh gradov in te gradove ponovno povežejo z okoljem, v katerih stoletja stojijo. Sam ne vidim prav nobenega razloga, da tega odloka ne bi podprl, še posebej zato, ker imamo v današnjem času vrsto drugih potreb, kamor je treba sredstva namenjati, da ohranimo socialno stabilnost države in njeno gospodarsko okrevanje.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Od slabe vlade ni pričakovati dobrih ukrepov. Kakšen je odnos ministrice za kulturo do kulturne dediščine, vemo tudi iz odnosa do Plečnika, ko se je izdajalo marsikaj in dovolilo marsikaj pri posegu v Plečnikovo dediščino. Zdaj kar se ni porušilo, požgalo in razbilo gradov med vojno in po vojni, se bo zdaj pristopilo k prodaji in razprodaji. In žal ugotavljam, da je Vlada za teh devet gradov, ki so pred prodajo, predvidela toliko, kolikor znaša en amortiziran falcon, torej, vrednost enega amortiziranega falcona. In pripominjam tudi to, da je Vlada za en grad Fužine, ki ga skoraj nihče ni poznal, dokler se ni prenesel v last Republike Slovenije, plačala 5 milijonov evrov, to se pravi, polovico toliko kot sedaj prodaja 9 gradov, od tega je nekaj zelo eminentnih in urejenih in z zelo velikimi površinami. Skratka, Vlada do ohranitve kulturne dediščine nima popolnoma nobenega primernega odnosa. Možno bi bilo te objekte podariti, prenesti na lokalne skupnosti, tam bi se lahko dobili koncesionarji, ki bi s temi gradovi upravljali, vendar se teh postopkov Vlada ni poslužila. In očitno je, da so pripravljeni kupci za te gradove, to bodo najbrž neke tihe družbe ali tihi družbeniki tihih družb, ki bodo z denarjem, ki se je prelil iz javnega dela na te skrite račune doma ali v tujini, pokupili te gradove in bomo dobili nove sodobne, ne barone, ampak gospodo, grajsko gospodo. Najbrž jim bo kdaj kasneje prenesena še lovska pravica za lov v teh območjih.
In kako boste glasovali? Proti, verjamem. Hvala. Obrazložitev glasu, mag. Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Moram reči, da bom predlog odloka podprl. Živimo v časih, ko je nepremičnina breme, razpadajoča stara nepremičnina je pa še večje breme. Naredil sem analizo za nazaj, prepričan sem bil, da so pred mandatom te vlade bili vsi slovenski gradovi obnovljeni, urejeni, ampak statistika tistih, ki nam danes to očitajo, je kaj klavrna: ne samo gradove, celo kašen otok bi, ne prodali, ampak bi ga kar šenkali. To je tista zadeva, ki je problematična. Moram reči, da živim v občini, kjer imamo Radetzkyjev grad, ki ga jim še enkrat tudi podariti ne moremo niti nočemo, bi bili pa veseli, če bi dobili nekega partnerja, ki bi vložil svoja sredstva in ga obnovil; obnova poteka lahko samo v skladu s smernicami spomeniškega varstva, vsi posegi na zemljiščih v oklici grada pa samo z dovoljenjem in z uskladitvijo prostorskih načrtov. Tako je prava pot zagotovo tista, ki jo je že pred mano omenil gospod Zmago Jelinčič; na Snežniku je bil del zgodbe narejen, ni bistveno, kdo je lastnik, bistveno je, za kakšne namene, za kakšne cilje je grad namenjen in če živi. Prepričan sem, da s tem lahko vsaj kakšnega od teh rešimo. Slišal sem pa prej eno znamenito primerjavo, da je v teh gradovih v zgodovini živelo veliko slovenstva. Moram reči, da veliko slovenstva v teh gradovih ni živelo, da je pa trpelo v njih in zaradi njih veliko, se pa strinjam. Moje mnenje je, da ta prizadevanja Vlade, da se s tem podrtijami končno nekaj naredi in da niso na breme davkoplačevalcev, podpiram.
Hvala lepa. Glasujemo. Prekinjam. Prosim, gospa Zalokar?
V imenu poslanske skupine prosim za 15-minutno pavzo, da bi pred glasovanjem lahko proučili še to problematiko.
Ja, ugotavljam, da so obrazložitve zaključene in odrejam 15 minutno pavzo. Nadaljujemo ob 13.40.
Spoštovane kolegice in kolegi, nadaljujemo prekinjeno 20.b točko. Smo pri glasovanju. Vodja Poslanske skupine Zares Cveta Zalokar Oražem je predlagala odmor. Želite besedo, Cvetka Zalokar Oražem? [[Ne želi.]] Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 29. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 17. točko dnevnega reda – obravnava Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2011. Prehajamo na odločanje o splošnem delu predloga sprememb proračuna. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 35. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da je splošni del predloga sprememb proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o Posebnem delu Predloga sprememb proračuna. Prehajajo na odločanje o vloženih amandmajih. V zvezi z amandmajema Poslanske skupine SLS in poslanskih skupin SD, Zares in LDS vas želim opozoriti, da se nanašata na spremembo višine sredstev pri posameznih podprogramih v okviru različnih uporabnikov, zato se o teh dveh amandmajih glasuje v okviru prvonavedenega uporabnika. Pri amandmaju Poslanske skupine SLS je to uporabnik 1212 – Državni svet, pri amandmaju poslanskih skupin SD, Zares in LDS pa je to uporabnik 1911 – Ministrstvo za obrambo. Prehajamo k proračunskemu uporabniku 1212 – Državni svet in drugi uporabniki. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SLS k proračunskemu uporabniku 1212 – Državni svet in drugi uporabniki. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine mag. Radovan Žerjav, Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Včeraj smo poskušali, seveda, na dolgo in na široko razložiti, zakaj ta amandma. Torej, amandma je namenjen tistim neposrednim proračunskim uporabnikom, ki po naši oceni s to finančno in gospodarsko krizo nimajo nič, ki niso tisti, ki bi morali karkoli dodati k blaženju te finančne gospodarske krize. Menimo, da bi pri vseh teh proračunskih uporabnikih bilo potrebno močno zategniti pas. Zato smo predlagali skozi ta amandma, da se poraba vseh teh proračunskih uporabnikov vrne na izhodiščno leto 2008, leto tako imenovanih debelih krav, in da tisto porabo znižamo še za 5 %. Ubrali smo, seveda, linearno zmanjševanje, zato ker se po navadi tako dela tudi v gospodarstvu in se kaj dosti ne sprašuje. Tako kot je bilo včeraj podobno storjeno za pokojnine, kjer se je po dolgem in počez zamrznilo, ne glede na to, ali ima posameznik pokojnine 200 evrov, 300 evrov ali pa več kot tisoč evrov. Podobno predlagamo tukaj, da bi po dolgem in počez zamrznili porabo vseh tistih proračunskih uporabnikov, ki se ne ukvarjajo s krizo, ki nimajo nič s to krizo. Včeraj sem navajal detajlneje in predlagam, glede na to, da je v igri na ta način nekaj manj kot 200 milijonov. Jaz se zavedam, da to pri milijardi in pol primanjkljaja ni kaj dosti, pa vendarle je lahko to močan signal vsem zaposlenim v javni upravi, da je konec šale in da se je treba resno lotiti varčevanja. Zato predlagam, da se ta amandma sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 52. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajajo k proračunskemu uporabniku 1911 – Ministrstvo za obrambo in drugi uporabniki, odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares in LDS k proračunskemu uporabniku 1911 – Ministrstvo za obrambo in drugi uporabniki. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 9. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k proračunskem uporabniku 1213 – Državna volilna komisija, dejavnost političnih institucij. Odločamo o amandmaju Odbora za finance in monetarno politiko, proračunskem uporabniku 1213 – Državna volilna komisija. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 10. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k proračunskemu uporabniku 1516 – Urad za narodnosti Vlade Republike Slovenije, podprogram Podpora nevladnih organizacij in civilne družbe. Odločamo o prvem amandmaju Komisije za narodne skupnosti k proračunskem uporabniku 1516 – Urad za narodnosti Vlade Republike Slovenije, podprogram Podpora nevladnih organizacij in civilne družbe. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11. Proti 44. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o drugem amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k proračunskem uporabniku 1516 – Urad za narodnosti Vlade Republike Slovenije, podprogram nevladnih organizacij in civilne družbe. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za je 57 glasovalo. Proti 4. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k proračunskem uporabniku 1611 – Ministrstvo za finance. Odločamo o prvem amandmaju, in sicer o amandmaju Poslanske skupine DeSUS k proračunskem uporabniku 1611 – Ministrstvo za finance. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je 25 glasovalo. Proti 48. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o drugem amandmaju, in sicer je to amandma poslanskih skupin SD, Zares in LDS k proračunskemu uporabniku 1611 – Ministrstvo za finance. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je 66 glasovalo. Proti 9. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga sprememb proračuna v celoti. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je 46 glasovalo. Proti 36. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je posebni del predloga sprememb proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o Načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za je 48 glasovalo. Proti 32. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da je Načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo odločanje o posameznih delih predloga sprememb proračuna. Sprašujem predstavnico Vlade, ali je predlog sprememb proračuna glede prejemkov in izdatkov usklajen.
Gospod predsednik, gospe in gospodje. Zaradi sprejetih amandmajih je potreben uskladitveni amandma in tega lahko pripravimo v relativno kratkem času. Mislim, da bi potrebovali približno pol ure. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ugotavljamo, da je potreben uskladitveni amandma, zato prekinjam sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri, ob tem da opozarjam, da bo ob 14.30 v velikem salonu seja Odbora za finance in monetarno politiko. Torej, sejo nadaljujemo ob 15. uri, ob 14.30 je seja Odbora za finance in monetarno politiko. Hvala lepa.
Kolegice in kolegi, čakamo še, da dobite poročilo oziroma uskladitveni amandma. To bo trajalo nekaj trenutkov. Kolegice in kolegi! Sejo prekinjam še za pet minut, da se razdeli uskladitveni amandma. Začeli bomo torej ob 15.07. Hvala lepa. Člani odbora imajo amandma, ostali pa ne. Ko bo prišel na mizo, bomo lahko začeli.
Spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci! Nadaljujemo 17. točko dnevnega reda, obravnava in glasovanje o amandmaju Vlade za uskladitev predloga sprememb proračuna za leto 2011. Želi besedo predstavnica Vlade? Prosim, gospa Mateja Vraničar.
Hvala lepa za besedo. Torej, zaradi sprejetih amandmajev k Posebnemu delu Predloga sprememb Proračuna Republike Slovenije za leto 2011 je potrebno uskladiti tudi Splošni del proračuna in pa Načrt razvojih programov. Predlog teh uskladitev je vključen v Prilogo 1, oziroma v Prilogo 2 predloženega uskladitvenega amandmaja in predlagamo Državnemu zboru, da uskladitveni amandma potrdi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik matičnega delovnega telesa? Gospod Čepič, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 31. nujni seji danes kot matično delovno telo obravnaval uskladitveni amandma Vlade Republike Slovenije k Predlogu sprememb Proračuna Republike Slovenije za leto 2011 in ga tudi podprl.
Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Vsak 5 minut, prosim. Najprej, mag. Andrej Vizjak, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Poglejte, ko prejemamo ta uskladitveni amandma, vidimo, kako z lahkoto Vlada predlaga krčenje nekaterih odhodkov, ki so bili prej nedotakljivi in so bili pravzaprav branjeni – sedaj pa ni nobenega problema. Tako se na primer črta plačilo domačih obresti za 19 milijonov, skoraj za 20 milijonov evrov. Torej, verjetno bomo morali obresti oziroma to, kar so naše obveznosti, poravnati. Gre za črtanje oziroma zmanjševanje plačila obresti od vrednostnih papirjev, izdanih na domačem trgu. Jaz si ne znam predstavljati, kako je možno 20 milijonov prihraniti na tem polju, in sprašujem tukaj državno sekretarko, kako je to mogoče. Ali ste prej narobe planirali, ali pa ste sedaj podvrednotili to postavko? In to ne za tisoč, 2 tisoč, 10 tisoč, 100 tisoč evrov, ampak za 20 milijonov evrov! Jaz se ne bom spuščal v to, komu dati, ampak tukaj ste vzeli pravzaprav na eni razmeroma fiksi postavki, tukaj ni "trte mrte", tukaj ni diskrecije, vračati ali ne vračati, to so obveznosti iz že narejenih poslov: plačilo obresti za izdane vrednostne papirje na domačem trgu. Verjetno je takih cvetk še kar nekaj pri tem uskladitvenem amandmaju. Na primer ena izmed takih je, zanimivo, plačila sredstev v proračun Evropske unije iz naslova bruto nacionalnega dohodka, tudi minus tri milijone. Kaj bomo imeli nižji bruto ali kako? Dajte mi, prosim, razložiti, kako je kar naenkrat tu pa vir denarja za ta politični "deal", ki ste ga naredili in ki bo očitno pomiril nekatere koalicijske poslance in stranke. Spoštovani, to je še en dokaz več – ta uskladitveni amandma –, da ste zelo daleč od nekega resnega realnega načrtovanja javnih financ in da boste verjetno na nek način z nekim Gasparijevim trikom našli teh 19 milijonov za te obresti. Spomnite se tistega trika tega gospoda, ko je bil finančni minister, ko je naredil 13 mesecev, kar se prihodkov tiče, in 12 mesecev, kar se odhodkov tiče, in je tako zmanjšal primanjkljaj. To je pač njegova inovacija. In očitno se tu skriva še ena podobna inovacija. Torej, mi seveda ne moremo takih trikov podpreti. Plačali bomo to tako ali tako.
Hvala lepa. Želi besedo še kateri od predstavnikov ali predstavnic poslanskih skupin? Ugotavljam, da ne želi, zato zaključujem to razpravo. To situacijo ureja 163. člen, in sicer četrti in peti odstavek. Razprava ni možna in Vlada ne more odgovoriti, lahko samo predstavi stališče k amandmaju, vendar ni možna razprava. Zato zaključujem to predstavitev in prehajamo na odločanje o amandmaju za uskladitev predloga sprememb proračuna. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 31. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Ker je bil ta uskladitveni amandma sprejet, prehajamo na odločanje o Predlogu sprememb Proračuna Republike Slovenije za leto 2011 v celoti. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke mag. Andrej Vizjak. Prosim.
V Slovenski demokratski stranki sprememb proračuna za prihodnje leto ne bomo podprli. Še več, nasprotovali bomo temu predlogu. Zakaj? Najmanj štirje razlogi so za to. Prvi razlog je zelo pomemben in ključen, ohranjajo se trendi pretiranega primanjkljaja državnega proračuna in posledično zadolževanje. Milijardo 700 milijonov evrov je predvidenega primanjkljaja za prihodnje leto, kljub temu da so celo nekateri prihodki, sploh prihodki iz naslova davka od dohodkov pravnih oseb, tudi po mnenju strokovnjakov nerealno visoko ocenjeni. Skratka, Vlada s to spremembo proračuna nadaljuje trend pretiranega neuravnoteženega proračuna, kar pomeni, da troši veliko več, kot pa je sposobna pobrati denarja oziroma ustvariti skozi ta proračun. Mislimo, da je to prepotratna politika, da je premalo resnih namer po varčevanju in po omejevanju nepotrebnih izdatkov, ki jih je kar nekaj. Našteli smo jih v razpravi. Drugič, v tem proračun in v tem dokumentu se ne odpravljajo temeljni vzroki za nestabilnost javnih financ oziroma za to razliko med odhodki in prihodki, temveč se samo zamrzujejo nekateri odhodki, povezani s plačami v javnem sektorju, penzijami, socialnimi transferi in podobno. S tem se samo odlaga problem in se ga ne rešuje. Posledično ni prestrukturiranja javnofinančnih odhodkov. Torej, imamo ogromen del tako imenovanih tekočih odhodkov in čedalje manjši del investicij. Imamo torej več primanjkljaja in posledično zadolževanje v prihodnem letu, kot imamo investicijskih odhodkov in transferjev skupaj. To se pravi, da se zadolžujemo že za tekočo porabo. To je zdravorazumsko nesprejemljivo za javne finance, kaj šele za katerekoli druge finance. In četrtič. Prioritete, ki bi morale biti usmerjene v krepitev konkurenčnosti slovenskega gospodarstva, ustvarjanje novih kakovostnih delavnih mest, so izjemno zamegljene, neizrazite in ne podkrepljene z konkretnimi ukrepi. Zato menimo, da se bodo problemi nestabilnih javnih financ vlekli še naprej, ta vlada jih nima ambicije rešiti in bodo bolele naše davkoplačevalce še leta in leta.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77, za je glasovalo 64, proti 31. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da so Spremembe proračuna Republike Slovenije za leto 2011 sprejete. Na podlagi osmega odstavka 163. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam zboru, da sprejme naslednji predlog sklepa: Državni zbor pooblašča predsednika Odbora za finance in monetarno politiko Bogdana Čepiča, poslanca mag. Andreja Vizjaka, SDS, in poslanca Vilija Trofenika, Zares, da v sodelovanju z ministrom za finance ter Zakonodajno-pravno službo zbora na podlagi sprejetih odločitev zbora pripravijo končno besedilo Sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2011. Glasujemo. Navzočih je 76, za je glasovalo 71, proti 4. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda – obravnava Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2012. Prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Glasujemo. Navzočih je 76, za je glasovalo 46, proti 30. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je splošni del dopolnjenega predloga proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. V zvezi z amandmajem Poslanske skupine SLS in Poslanske skupine DeSUS vas želim opozoriti, da se nanašata na spremembo višine sredstev pri posameznih podprogramih v okviru različnih uporabnikov, zato se o teh dveh amandmajih glasuje v okviru prvonavedenega uporabnika. Pri amandmaju Poslanske skupine SLS je to uporabnik 1211 – Državni zbor, pri amandmaju Poslanske skupine DeSUS pa je to uporabnik 1611 – Ministrstvo za finance. Prehajamo k proračunskemu uporabniku 1211 – Državni zbor in drugem uporabniki. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SLS k proračunskemu uporabniku 1211 – Državni zbor in drugi uporabniki. Glasujemo. Navzočih je 77, za je glasovalo 25, proti 49. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k proračunskemu uporabniku 1611 – Ministrstvo za finance, odločamo o amandmaju Poslanske skupine DeSUS k proračunskemu uporabniku 1611 – Ministrstvo za finance. Glasujemo. Navzočih je 77, za je glasovalo 27, proti 41. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna v celoti. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 31. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je posebni del dopolnjenega predloga proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 31. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo odločanje o posameznih delih dopolnjenega predloga proračuna. Sprašujem predstavnico Vlade, ali je predlog državnega proračuna glede prejemkov in izdatkov usklajen? Predlog je usklajen. Ker je predlog proračuna usklajen, prehajamo na odločanje o predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2012 v celoti. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani! Lahko bi v obrazložitvi glasu, zakaj bo poslanska skupina glasovala proti temu predlogu, ponovil vse, kar sem povedal pri proračunu za leto 2011. Vendar bom en argument še dodatno podčrtal; podčrtal bi argument, da Vlada nima ambicije, tudi v letu 2012, ko je še dovolj časa do tega leta, prestrukturirati javnofinančne odhodke. Namreč, več kot očitno je, da se nam tekoči odhodki proračuna zelo zažirajo v investicijski del, da bo tudi obresti v letu 2012 več kot prihodnje leto. Torej, da bodo tudi drugi odhodki, ki bodo posledica tudi novozaposlenih v javnem sektorju, višji. Torej teh investicijskih odhodkov bo vse manj in to bo povzročilo še manj gospodarske aktivnosti, kajti gospodarska aktivnost je zelo povezana tudi z investicijskimi odhodki države. To pomeni, da smo v neki začarani spirali, ko nam peša gospodarska rast tudi zaradi strukturno slabega odhodkovnega dela proračuna. Vlada ima v celem letu 2011 dovolj časa, da bi s spremembo ustrezne zakonodaje zagotovila poseg v ta fiksni del proračuna na račun povečanja investicijskega dela proračuna. Vlada teh ambicij skozi proračunski dokument za leto 2012 ne kaže. To je slabo. To je en pomemben razlog, zakaj ne moremo tega pristopa podpreti. Drugi je pa pravzaprav empiričen in izhaja iz dosedanje prakse, ko se Vlada pri načrtovanju vedno zmoti za pol milijarde, če ne več, kar se prihodkovnega dela tiče, to sem dokazoval skozi vse rebalanse v mandatu te vlade, ki so bili praviloma nižji za pol milijarde pri oceni prihodkov, kot se je potem seveda tudi na koncu izkazalo in je rebalans to popravil. Kaj pa bomo mi s tem proračunom še naredili čez eno leto, sam bog ve, in zato je ta dokument nek grob, meglen oris tistega, kar se bo zgodilo leta 2012 in niti približno ne moremo niti za plus, minus milijardo govoriti o točnih predvidevanjih. Torej, gre za neko bolj formalno sprejemanje dokumenta kot pa karkoli resnega.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 31. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je proračun Republike Slovenije za leto 2012 sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda – to je z obravnavo Predloga zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2011 in 2012 v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. 11. 2010. Prehajamo na odločanje o amandmaju Slovenske demokratske stranke k 1. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS mag. Andrej Vizjak.
V Slovenski demokratski stranki bomo amandma podprli. Zakaj? Zaradi tega, ker želi udejanjiti tisto, kar sem prej nanizal kot argumente, zakaj nismo podprli proračunov. Torej, želi uvesti neko strožjo javnofinančno disciplino. Zelo preprosto finančno disciplino, ki bi govorila, da lahko trošimo toliko, ali del tega, kolikor ustvarimo. Da ne smemo trošiti kar neke absolutne vrednosti, ne glede na to, koliko ustvarimo. Namreč, sedanje fiskalno pravilo Vlade je, da lahko zapravimo 10 milijard evrov v proračunskem letu, ne glede na ustvarjen bruto domači proizvod. Mi pa želimo s tem amandmajem in s fiskalnim pravilom počasi spraviti odhodke države na 43 % ustvarjenega bruto domačega proizvoda. To je zdravorazumsko pravilo, ki bi ga Vlada verjetno lahko uporabila, a ga noče. Zakaj? Zaradi tega, ker ni priročno in ni udobno in potem ni denarja za nasititi celo kopico interesov sedanje koalicije. Treba je preveč ljudi nasititi, da se lahko udejanji takšno pravilo, in tistih 10 milijard je očitno čisto zadosti, da se to stori. Seveda se troši in troši, država se zadolžuje in posledično se obremenjujejo ne le prihodnje generacije, ampak tudi prihodnji proračuni. Kajti vse obresti od tega zadolževanja zaradi tega primanjkljaja bo treba že naslednje leto plačati, pa čez dve leti, pa čez tri leta in čez nekaj let bomo imeli približno postavko milijarde evrov za plačilo obresti. Plačilo obresti bo že leta 2012, domačih in tujih, prineslo 600 milijonov evrov odhodkov. 600 milijonov evrov! In če resno ne omejimo javnih izdatkov na tem polju, bomo kaj hitro na nivoju Grčije, Irske, Portugalske in ne vem, katere države še. Poglejte, zelo rado se govori o pomoči drugim, pri čemer pa je najmanj, očitno, v fokusu te oblasti pomoč slovenskemu gospodarstvu, da bi ustvarjalo več, da bi lahko posledično tudi več trošili. Torej ne vem, zakaj se toliko otepate tega finančnega pravila oziroma fiskalnega pravila, ki bi bilo lahko tudi zelo priročno, če bi vlagali v gospodarstvo, imeli večjo gospodarsko rast in posledično bi si lahko tudi kaj več odhodkov privoščili. Zato predlagamo ta amandma, ki ga bomo podprli, in če ne bo sprejet, ne bomo podprli zakona o izvrševanju proračuna.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke Bogdan Barovič.
V teh dneh, se mi zdi, sem v imenu svoje stranke, Slovenske nacionalne stranke, z zadosti tehtnimi instrumenti povedal vse, kar sem mislil, in tokrat bom samo še enkrat, in to zadnjič, ampak res še enkrat zelo natančno. V zakonu o izvrševanju proračunov so vsebine, za katere Zakonodajno-pravna služba ocenjuje, da vanj ne sodijo. V zakonu o izvrševanju proračunov je v 42. členu celo natančno napisano, koliko sme biti povprečnina za občine – z zneskom, z decimalnimi številkami! V zakonu o izvrševanju proračunov je v 23. členu kar nekaj datumov oziroma plačilnih rokov, ki so, kot vemo, rakrana in smrt bili za večino slovenskih manjših in srednjih podjetij in se še vedno gibljejo fleksibilno od 30, 45 ali pa celo 90 dni. V zakonu je 8. člen, ki natančno govori o ukrepih za uravnoteženje proračuna v letih 2011 in 2012, na katerega dani amandma, torej k 8. členu, je bil zavržen, ni bil sprejet. Predlagatelj je dal 1. člen k splošnim določbam. Ta amandma spet ne bo sprejet. Najbolj tragično je pa to, da je to bistven podatek za ravnanje te države, ki ga je ugotovila skupina, lahko rečem, ekonomskih znanstvenikov, strokovnjakov, ki jih je imenovala ta vlada. Ta vlada jih je imenovala! Zakaj že? Zato, da njihovo trditev, njihovo ugotovite, njihovo pravilo zavrže. Njihovo pravilo, ki bi sodilo v 8. člen. Tudi njihovi podatki o 43 % bruto družbenega produkta javnofinančnih odhodkov sodi v poglavje Ukrepi za uravnoteženje proračuna v njihovem poročilu – če boste prebrali, če boste hoteli prebrati. In kako lahko pričakujete, da bo en normalen človek v tej državi, ki odloča o zakonodaji, takšno vsebino sprejel?! Ne bomo je, če ta amandma ne bo sprejet! In že vnaprej povem, Vlada pa naj dela, kar hoče, zaradi mene gre lahko – po Maastrichtu je dovoljeno 60 %, pojdite do 60! Zaradi mene zapravite to državo. Če piše v maastrichtskih pogodbah 60, ni nujno, da se mi ravnamo in bližamo 60. Če bo sprejet, bomo podprli ZIPS, če ne, mu bomo nasprotovali kot smo tudi vsem ostalim zakonom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 46. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo glasovanje o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 30. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2.A TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DOHODNINI, v okviru nujnega postopka. V zvezi s to točko sta bila v zakonodajni postopek vložena dva predloga zakonov, in sicer Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini, prva obravnava, EPA 1388-V , ki ga je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom, ter Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini, nujni postopek, EPA 1397-V , ki ga je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Odbor za finance in monetarno politiko je v razpravi o navedenih predlogih zakonov odločil, da jo bo obravnaval v skladu s tretjim odstavkom 117. člena Poslovnika Državnega zbora. Hkrati je tudi sklenil, da bo nadaljnji postopek v skladu s 127. členom Poslovnika Državnega zbora vodil na podlagi predloga zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima Mateja Vraničar, državna sekretarka Ministrstva za finance. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog novele Zakona o dohodnini se nanaša na tri vsebinska področja. Prvo področje je obdavčitev dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, drugo področje je področje obdavčitve pokojninskih rent in tretje področje je obdavčitev nerezidentov nastopajočih izvajalcev in športnikov. Na podlagi amandmajev matičnega delovnega telesa pa so bile v dopolnjen predlog zakona dodane še določbe, ki se nanašajo na davčno obravnavo zaposlenih v nekaterih evropskih institucijah. Na področju obdavčevanja dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti sta bistvo predloga dve spremembi. Prva se nanaša na davčno obravnavo dohodkov iz naslova ukrepov kmetijske politike, tako imenovane subvencije, druga pa na obvezno obdavčitev večjih kmetij po dejanskih prihodkih. Kar se tiče ukrepov kmetijske politike, predlagamo, da se ti dohodki obdavčujejo pri tistih, ki jih dejansko prejmejo, in v načelu tudi v višini, kakršno dejansko prejmejo. Veljavna ureditev, pripis povprečnih zneskov, je v nasprotju s temeljnim načelom obdavčevanja, to je obdavčevanje po ekonomski moči in načelom legitimnosti obdavčevanja, ki temelji na pravični obdavčitvi dohodkov fizičnih oseb. Predlagamo, da se obdavčitev ukrepov kmetijske politike po novih pravilih uveljavi že za leto 2010. Glede na to, da za večino zavezancev oziroma tistih zavezancev, ki uveljavljajo ukrepe kmetijske politike, takšna obravnava pomeni povišanje davčne osnove iz teh dohodkov, predlagamo, da se za leto 2010 v davčno osnovo všteva ali 70 % dejansko prejetega zneska ali pavšalno ocenjen znesek na podlagi podatkov o zemljiščih in panjih, ki jih je imel zavezanec v uporabi leta 2010, in ob upoštevanju podatkov o povprečnih zneskih subvencij, kot so bili določeni za leto 2009, in sicer tistega, ki je nižji. Prav tako predlagamo dveletno prehodno obdobje za polno obdavčitev po dejanskih zneskih prejetih ukrepov kmetijske politike. In sicer, za leto 2011 in 2012 se v davčno osnovo všteva le 70 % dejansko izplačanih obdavčljivih dohodkovnih subvencij. Pri obdavčevanju večjih kmetij pa po predlogu Vlade ocenjujemo, da je potrebno, kar velja za siceršnje poslovne enote, slediti politiki, po kateri je utemeljeno določanje davčne osnove na podlagi dejanskih poslovnih rezultatov, s čimer se bolj objektivno ugotovi njihov dohodek. Zato predlagamo, da se za kmečka gospodinjstva, katerih skupni dohodek iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, kar pomeni vsoto katastrskega dohodka in pavšalne ocene dohodka na panj in obdavčljivih dohodkov iz naslova ukrepov kmetijske politike, presega 5 tisoč evrov, določi obveznost, da začnejo ugotavljati davčno osnovo za namene dohodnine na podlagi dejanskih prihodkov in odhodkov ali dejanskih prihodkov in normiranih odhodkov. Takšnih gospodinjstev je po naših podatkih okoli 6100 in predlagamo, da se ta določba uveljavi za leto 2013 na podlagi ugotovitve praga dohodkov iz leta 2011. Glede ostalih dveh sprememb – povsem na kratko. Pokojninska renta, kot je odmerjena v skladu z zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju iz naslova prostovoljnega dodatnega pokojninskega zavarovanja in od primerljive rente, ki je prejeta iz tujine, se obdavči le v višini 50 % rente. Z namenom izenačevanja položaja nastopajočih izvajalcev in športnikov nerezidentov z rezidenti pa se jim omogoči ugotavljanje davčne osnove z dejanskimi stroški. Predlagamo, da Državni zbor predlagani zakon potrdi v besedilu, kakor ga je določilo matično delovno telo ob obravnavi tega predloga zakona, skupaj s poslanskim predlogom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Bogdanu Čepiču za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav državni sekretarki, kolegice in kolegi! Odbor je na 29. nujni seji 12. 11. 2010 kot matično delovno telo obravnaval točko dnevnega reda Obravnava predlogov zakonov na podlagi tretjega odstavka 117. člena Poslovnika Državnega zbora, in sicer: poslanskega predloga zakona o spremembi in dopolnitvah zakona o dohodnini v prvi obravnavi ter vladnega predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini po nujnem postopku. Kot dodatno gradivo je odbor prejel: mnenje Zakonodajno-pravne službe k obema zakonskima predlogoma, mnenje in amandmaje Vlade k poslanskemu predlogu zakona ter zahtevo predlagatelja poslanskega zakona, da se o njihovemu predlogu zakona opravi splošna razprava. Odbor je v obravnavi o omenjeni točki dnevnega reda v skladu s Poslovnikom Državnega zbora najprej sklenil, da bo navedena predloga zakona obravnaval v okviru iste točke dnevnega reda na tej seji odbora po določbah poslovnika o nujnem postopku za sprejem zakona. Odločil je tudi, da bo dopolnjen predlog zakona pripravil na podlagi vladnega predloga zakona. Sklenil je še, da se v predlog zakona, na podlagi katerega se pripravi dopolnjen predlog zakona, vključita 1. in 3. člen iz poslanskega predloga zakona, ki v tako sestavljenem predlogu zakona postaneta A1 in B1 člen. S strani predstavnika predlagatelja poslanskega predloga zakona je bilo sicer poudarjeno, da predlagatelji nasprotujejo takšnemu načinu obravnave, saj je bil poslanski predlog zakona vložen po vrstnem redu kot prvi, vložena pa je tudi zahteva za splošno razpravo po temu zakonskemu predlogu. Poleg tega poslanski predlog zakona po mnenju njegovih predlagateljev ureja predvsem drugo materijo kot zakonski predlog Vlade. S strani predsednika odbora so bili predlagatelji ob tem opozorjeni na izvajanje parlamentarne prakse, ki omogoča tovrstno obravnavo zakonskih predlogov. Odbor je na podlagi tako sprejetih sklepov opravil drugo obravnavo vladnega predloga zakona v sestavljenem besedilu in ki ga tvori besedilo vladnega predloga z vključenim 1. in 3. členom iz poslanskega predloga zakona. K vladnemu predlogu zakona so amandmaje vložili Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke, koalicijske poslanske skupine ter Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Seji odbora so prisostvovali predstavniki in predstavnice Ministrstva za finance, Sindikata kmetov Slovenije, Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije in Zakonodajno-pravne službe. V razpravi o posameznih členih in vloženih amandmajih je bilo največ pozornosti namenjene predlaganemu ponovnemu prehodu na sistem pripisovanja dohodkov iz naslova kmetijskih subvencij in drugih državnih pomoči v zvezi z osnovno kmetijsko in osnovno gozdarsko dejavnostjo v višini dejansko prejetih dohodkov oziroma na predlagano vrnitev na sistem obdavčitve dejanskih zneskov obdavčenih subvencij pri dejanskih prejemkih in obveznem prihodku velikih kmetij na ugotavljanje dohodka na podlagi dejanskih prihodkov in dejanskih in normiranih odhodkov. Nasprotovanje takšnim rešitvam so v okviru razprave v drugem členu vladnega predloga zakona izrazili tako predlagatelji amandmaja iz vrst opozicije kot tudi predstavniki Sindikata kmetov Slovenije in Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije. Opozorjeno je bilo na veliko časovno naglico pri sprejemanju zakona, ki onemogoča poglobljeno proučitev predlaganih rešitev, kljub temu pa so predstavniki sindikata in zbornice opozorili na nekatera odprta vprašanja; med drugim je bil podan očitek, da se kljub dejstvu, da je povečanje res krivično, s sistemskega vidika ni pristopilo k ustrezni ureditvi obravnavane problematike, zaradi česar se ponovno vračamo na razmere, kot so na temu področju veljale v letih 2005 in 2006. Omenjeno je bilo, da bo obremenitev kmetov zaradi rešitev, ki jih predlaga Vlada, po oceni sindikata velika. Pričakovani finančni učinek predloženega zakona pa bo v letu 2012, ko preneha prehodno obdobje, predstavljal od pet do sedem milijonov evrov dodatnih proračunskih prihodkov. Opozorjeno je bilo tudi, da bi potrebovali poseben računovodski standard za kmetijstvo. Zaradi odprtih vprašanj je sindikat predlagal nadaljevanje pogovorov z Ministrstvom za finance, kar bi do obravnave predloga zakona na seji Državnega zbora morda lahko pripeljalo do oblikovanja boljših rešitev. Tudi predstavnik zbornice je med drugim poudaril, da tudi predloženi zakon tako kot že prejšnje novele le parcialno rešuje problematiko dohodninske obdavčitve kmetov, pri tem pa opozoril na že v letu 2006 sprejeti sklep Odbora za finance in monetarno politiko, da se ukrepi kmetijske politike izključujejo iz obdavčitve po zakonu o dohodnini. Med zagovorniki predlaganega zakona pa je bilo med drugim poudarjeno, da je zaradi krivičnosti pavšalne obdavčitve, na katero opozarjajo zavezanci, to ureditev potrebno spremeniti. Razprave o odprtih vprašanjih, na katere opozarjajo predstavniki zainteresirane javnosti, je potrebno nadaljevati, za prehodno obdobje pa predlagani zakon predvideva ugodno ureditev, ki od leta 2010 ne bo povzročala dodatnih obremenitev zavezancev in je zaradi postopnosti povečanja deleža obdavčljivih dohodkov poštena in pravična. Odbor se je opredelil do vloženih amandmajev in ob tem sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, ni pa sprejel amandmajev Poslanske skupne Slovenske ljudske stranke ter Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Odbor je glasoval o členih predloga zakona in jih tudi sprejel.
Hvala lepa. Gospod Čepič je neopazno prestopil mejo predstavitve, ampak dobro. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Alojzij Potočnik.
Hvala. Spoštovani! Predlagatelj predlaga spremembe iz dveh splošnih razlogov odpraviti oziroma rešiti nekatere odprte probleme, ki nastajajo pri izvajanju davčne zakonodaje, in drugič, uskladiti domačo zakonodajo s pravim redom EU. Najprej vprašanje dohodkov od subvencij. Do leta 2005 so bili dohodki iz kmetijske in gozdarske dejavnosti, ki jo opravljajo fizične osebe, obdavčili le na podlagi katastrskega dohodka. Leta 2005 pride do pomembnih sprememb. Med dohodke te dejavnosti se začnejo vštevati tudi dohodki [[...]]
Prosim, za pozornost v dvorani.
[[...]]od subvencij.Subvencije, ki niso bile oproščene dohodnine, so bile v letih 2005 in 2006 v prehodnem sistemu, kar se tiče odstotkov dejansko prejetih subvencij. Dana je bila tudi možnost prehoda na sistem ugotavljanja dohodka z vodenjem poslovnih knjig, vendar ni bilo praktičnega učinka. Z letom 2007 je uveljavljenih nekaj novih rešitev, ki se sistemsko niso posebej obnesle in izkazale, zato se sedaj v zakon vnašajo spremembe, ki bi omogočile pravičnejšo davčno obremenitev zavezancev, obenem pa razvrstile kmetije glede na njihovo ekonomsko moč. Zaradi lažjega prehoda na nov način obdavčenja bo šlo za postopnost in leta 2013 se bodo izplačani ukrepi kmetijske politike v celoti vštevali v davčno osnovo. Takrat naj bi se aktiviral tudi drugi instrument – obvezna vključitev v sistem poenostavljenja vodenja knjig. Pomisleki zavezancev, ki sicer niso vešči evidentiranja poslovanja tudi iz zgodovinskih razlogov, so nekako vsaj glede stroškov, ki s tem nastanejo, razumljivi. Drugič. EU je Slovenijo opozorila na nekaj nedoslednosti v primeru nastopajočih izvajalcev in športnikov nerezidentov, ki nimajo poslovne enote v Sloveniji. V bistvu gre za nadaljevanje urejanje tega, sicer dovolj davčno sivega področja. Vlada sedaj meni, da je treba obdavčitev doseči tako, da bo navedenim zavezancem omogočena obdavčitev po neto osnovi, način uveljavljanja dejanskih stroškov pa bi določili z drugim zakonom; mislim, da z zakonom o davčnem postopku. Poslanska skupina Zares meni, da je predlog zakona korekten in da uveljavlja principe, da se davek plačuje glede na dejansko dosežene dohodke in na ekonomsko moč zavezancev. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Naj takoj na začetku citiram predsednika Vlade Boruta Pahorja. Ob predstaviti proračunskega memoranduma 11. oktobra 2010 je tukaj, v tej dvorani dejal: "Mi ne bomo povečevali konsolidacije javnih financ s povečanjem davčnih obremenitev, naj bo to jasno in glasno povedano. Ne bomo povečevali davčnih bremen." Konec citata. In, kaj imamo pred seboj – predlog zakona, ki v obrazložitvi pri oceni finančnih posledic predloga zakona pravi, ponovno citiram: "Ocenjuje se, da se bodo zaradi vključitve večjega dela kmetijskih subvencij v obdavčitev povečali prihodki iz naslova dohodnine od dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti za približno tretjino." Sprašujem sedaj, kdo tukaj sedaj koga in zakaj? S predlagano novelo zakona se že tretjič spreminja sistem obdavčitve v kmetijstvu in gozdarstvu. Tako hitro spreminjanje sistemom obdavčitve je problematično in zahteva vedno nove in nove prilagoditve. Tokrat gremo še dlje, meseca novembra spreminjamo pogoje in višino obdavčitve zavezancev za 11 mesecev nazaj, pa niti besede o relativni prepovedi retroaktivnosti, ki je vedno izgovor za vsakršen naš predlog. In ker predlagatelji nadalje pravite, citiram, da: "Dohodnina iz tega vira predstavlja manj kot 0,5 % vse dohodnine, predlagane spremembe zakona ne bodo imele pomembnejših javnofinančnih učinkov." Predlagamo, da podprete naše amandmaje in enkrat že prenehate s tem stalnim obremenjevanjem tistih, ki to v tem trenutku najmanj potrebujejo. Torej, v poslanski skupini nasprotujemo predlogu zakona, ki povečuje v tem primeru obremenitev slovenskega kmetijstva. Gre za nove štiri milijone evrov obremenitev, vsaj po besedah državne sekretarke z Odbora za finance. Če se poigramo s številkami, tako kot so me poučili, je to približno 4 tisoč bikov za slovenski proračun. Bom rekel, najmanj 4 tisoč bikov za slovenski proračun, tolikšna je ta obremenitev slovenskega kmetijstva! In ob padanju prodajnih cen v kmetijstvu, vseh prodajnih cen v zadnjem času v letu 2009 in v 2010, in ob socialnem položaju slovenskega kmetijstva se mi zdi to absurdno. Z vsakim evrov obremenjevanja ogrožamo obstoj slovenskih kmetij in resno ogrožamo strateško namero, da bi v Sloveniji vendarle dvignili delež samooskrbe s hrano. Najbrž vam je poznana številka, da smo padli pod 50 %, kar je prava katastrofa. V Slovenski ljudski stranki smo nasprotovali in nasprotujemo in bomo vedno nasprotovali vsem predlogom povišanj takšnih ali drugačnih davkov, taks, trošarin in tako naprej za kogarkoli, zato ker v tem času to ni primerno. Ko bo država zatisnila pas in dala dober zgled vsem ostalim, bo pa osnova za razpravo tudi o takšnih ukrepih. Dokler pa se varčuje pri socialnih transferjih, pokojninah, vrtcih, kmetih, po novem, hkrati pa v javni upravi troši po dolgem in počez, kar smo dokazali včeraj v razpravi o proračunu, se s takimi predlogi nikoli ne bomo strinjali in bomo tudi glasovali proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Predlagano besedilo novele zakona o dohodnini je praktično skupek dveh samostojno vloženih novel k temu zakonu, ki sta po naši oceni, upravičeno in smotrno obravnavani kot tako imenovani hibrid. Na ta način skrajšamo postopke obravnave, saj se namesto dveh obravnav izvede zgolj ena, in to ne more biti, kot bi kdo pomislil, na račun kvalitete in jasnosti besedila zakona. S takšnim postopkom se v naši poslanski skupini v celoti strinjamo. Naj še dodam, da bi po našem prepričanju na teh načelih: racionalnost, smotrnost, primernost, upravičenost morale temeljiti vse odločitve vseh nas, ki predstavljamo slovensko ljudstvo. Tako zagotovo ne bi prihajalo do primerov, ko se nek zakon z identično vsebino obravnava na naših sejah štirikrat in več, kot je to sploh značilno za davčne zakone oziroma zakone s finančnega področja. Kljub temu imamo sedaj pred seboj novelo dohodninskega zakona, ki se nanaša na več segmentov, ki so z naše strani sprejemljivi in jih bomo podprli, in sicer na obravnavo dohodkov iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti, davčno obravnavo pokojninskih rent, na davčno obravnavo dohodkov, ki jih dosežejo nerezidenti – nastopajoči, izvajalci in športniki. Predlagane spremembe, ki se nanašajo na obdavčitev rezidentov udeležencev Evropske unije, institucij Evropske skupnosti, Evropske centralne banke, Evropske investicijske banke in vključno Evropskega investicijskega sklada v smeri, da se slednji glede obdavčitve izenačijo z načinom obdavčitve, ki velja za poslance Evropskega parlamenta; torej, da doplačujejo razliko do dohodnine po slovenskem predpisu, pa za naše poslance ni sprejemljivo, saj nas k sedanji sprejeti odločitvi zavezujejo tudi mednarodni dokumenti. Kar se tiče davčne obravnave pokojninskih rent, se v Poslanski skupini DeSUS z veljavno popolnoma strinjamo. Ureditev praktično ne predstavlja večje davčne obremenitve tistih, ki se bodo odločili za izplačilo iz dodatnega pokojninskega zavarovanja v obliki rent. Gre sicer za posebno vrsto aktivnega dohodka, ki po načelih, na katerih sloni celoten davčni sistem v Republiki Sloveniji, mora biti obdavčen. Vlada je v tem primeru stopila korak bliže vsem upravičencem do teh rent z višino obdavčitve tega dohodka, saj glede na dejstvo, da upokojenci večinoma niso zavezanci za dohodnino in glede na višino pokojninske rente, upokojenci ne bodo zaradi tega morebiti preskočili v višji davčni razred in s tem bili morebiti podvrženi višji davčni obremenitvi. Zato v Poslanski skupini DeSUS podpiramo tovrstne vladne spodbude. Kar se pa tiče določanja davčne osnove za kmete, pa poslanci DeSUS potrjujemo stališče Vlade, da je na tem področju treba nekaj ukreniti, saj danes dejansko prihaja do neenakega obravnavanja tudi med samimi kmeti. Zato načeloma predlagano rešitev podpiramo, kaj več pa bomo povedali tekom razprave tudi o amandmajih, tako kot ostali. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Prijazen pozdrav državni sekretarki, publiki, kolegicam in kolegom! Seveda, davkov in smrti se v življenju nihče ne veseli, ampak brez tega ne gre. Veliko smo govorili o proračunu, kako bomo delili, prihaja pa tudi čas, ko je treba imeti ustrezne konkretne rešitve, kako proračun tudi zapreti. [[oglašanje v dvorani]] Gospod Pukšič, boste imeli kasneje pri amandmajih besedo. Hvala lepa. Novela zakona o dohodnini prinaša zagotovo pozitivne spremembe na področju izplačevanja pokojninskih rent, saj Vlada za izplačevanje teh rent predlaga ugodnejšo davčno obravnavo z znižano davčno osnovo. Sprememba sledi tudi ciljem pokojninskih sprememb, kjer želimo zagotoviti dostojno visoke pokojnine. Namreč, po sedanji ureditvi se pokojninske rente, izplačane kot del dodatnega pokojninskega zavarovanja, obdavčujejo kot dohodek iz delovnega razmerja, in to v celotnem znesku. Zato se s predlogom Zakona o dohodnini v 42. členu dodaja nov, tretji odstavek, ki pravi, da se v davčno osnovo od pokojninske rente iz naslova prostovoljnega dodatnega pokojninskega zavarovanja in od primerljive pokojninske rente, ki je prejeta iz tujine, všteva samo 50 % dohodka. To v praksi pomeni, da bodo tisti upravičenci do prejemkov iz dodatnega pokojninskega zavarovanja, ki se bodo odločili za prejemanje mesečne rente, v bistveno boljšem položaju kot če bi se odločili za enkraten dvig privarčevanega denarja. Poleg tega s spremembo 127. člena omogočamo, da se bodo lahko državljani odločili tudi za obračun znižane stopnje akontacije dohodnine od pokojninske rente od sedaj veljavne 25 % stopnje akontacije dohodnine. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije tovrstno davčno razbremenitev podpiramo. Drugi zelo pomemben del zgodbe pa se nanaša na področje davčne obravnave dohodkov iz kmetijske in gozdarske dejavnosti. Prinaša korenite spremembe, in sicer na eni strani gre za uveljavitev obračunavanja dohodkov na podlagi katastrskega dohodka in dejansko prejetih dohodkov iz naslova subvencij. Na ta način se poskuša predvsem zaščititi tiste manjše kmetije, ki so zaradi povprečne vrednosti subvencij na slabšem in do neke mere nosijo breme večjih kmetij, ki plačujejo prenizke obremenitve glede na dejansko stanje. V medijih se o tem sliši veliko očitkov o dodatnem obremenjevanju kmetij, zato bo v letu 2010 za prehod na nov sistem omogočeno, da bodo kmetije lahko izbirale med pavšalnim sistemom in sistemom dejanskih plačil, in sicer za tistega, ki je za posamezno kmetijo bolj ugoden. Poleg tega pa se za leto 2011 in 2012 uvaja še dodatno prehodno obdobje, ko se bo v davčno osnovo vštevalo, če bomo danes izglasovali amandma, 50 % dejansko izplačanih subvencij. Z vidika pravičnosti in tudi bolj transparentne in poštene obravnave se določa tudi prag dohodka, ko bodo kmečka gospodinjstva ugotavljale dohodke na podlagi tako imenovanega knjigovodstva. Seveda, na kmetih smo navajeni cel dan trdo delati, vseh sedem dni v tednu, zato je seveda vsako dodatno administriranje največkrat neproduktivno, konkretno breme. Vendar je vse evropsko kmetijstvo urejeno tako, temu se bomo slej ko prej morali prilagoditi tudi Slovenke in Slovenci in zato, seveda, rabimo enostavno preproste in pa učinkovite modele, ki bodo zgodbo poenostavili. Drugače pa si želimo z davčno reformo, ki žal posega na vsa področja življenja, tudi na kmetijstvo, urediti tako stanje, da se v kmetijstvu ne pobere preveč dodatnih sredstev, kajti tam, kjer ni, tudi vojska ne jemlje. Mislim pa, po mojem osebnem mnenju in po mnenju poslanske skupine, da če hočemo Slovenke in Slovenci pridelovati več dobre, zdrave hrane, potem poleg davkov, ki se jim bo težko izogniti, rabimo predvsem spodbude, da nam potrošnik za kvaliteto, ki jo ima v Sloveniji, prizna višjo, boljšo ceno, administriranja pa samo toliko, kot omogoča prihodek, pridobitev subvencij in pa sredstev, ostalo pa je seveda breme, ki energijo preusmerja na drugo neproduktivno področje.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev, bo predstavil Vili Rezman. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. V naslednjih nekaj minutah bom skušal predstaviti stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev Solidarnost v treh sklopih. Najprej, kar zadeva postopek in potem kar zadeva vsebine, ki so predlagane, in v tretjem sklopu, kar zadeva naš odnos do predlaganih amandmajev. Sam postopek, tako imenovani hibridni postopek, v naši poslanski skupini podpiramo in mislimo, da z ustreznimi razlogi. Prvič, gre za racionalizacijo postopka. Gre za to, da ne bomo porabili pretirano veliko časa za to, da bi se uveljavile nekatere rešitve, ki so v dveh različnih predlogih bile predlagane. Drugič, gre za to, da ne izgubljamo časa, da ne bi prišli v stisko, ko bi ne uspeli uveljaviti tistega, kar spremembe in dopolnitve dohodninskega zakona predvidevajo že za leto 2010. Drugi očitek, ki je bil očitek v zvezi s predlaganim postopkom, je bil očitek o tem, da gre za zelo različne vsebine v dveh različnih zakonih, vendar mi ocenjujemo, da gre, čeprav res za raznorodne vsebine, vseeno za vsebine, ki spadajo pod davčno zakonodajo, in specialneje, ki spadajo pod dohodninsko zakonodajo. Torej, ne gre za nekaj, česar ne bi mogli zaradi vsebinskih razlogov obravnavati skupaj. Tudi teža posledic, ki jih oba predloga zakonov predlagata, ni enaka. Pri predlogu zakona, ki mu rečemo poslanski zakon, gre za eno izmed sprememb oziroma dopolnitev, ko se Evropski investicijski sklad navaja tudi med evropskimi institucijami, kar ni nujno, ni pa napak, da je to tako zapisano, in gre za poskus, da bi se drugače tretirale osnove za plačilo dohodnine vsem tistim, ki so bodisi kot funkcionarji bodisi kot uslužbenci zaposleni v evropskih institucijah. Kar zadeva vsebino vladnega predloga, da se razbremeni varčevanje za starost, mi podpiramo ambicijo, da se s tem preprečijo enkratni dvigi, zato seveda podpiramo predlagano 50 % olajšavo za privarčevana sredstva, ki se bodo v obliki rent izplačevala takrat, ko bodo najbolj potrebna, torej takrat, ko bo potrebno zagotavljati socialno varnost v starosti. Kar se tiče dohodninske zakonodaje, smo mi bili na stališču ves čas, da je morebiti ta prag za obvezno knjigovodstvo pri 5 tisoč evrih prenizek, in smo veseli, da imamo sedaj sicer dva različna predloga, ampak oba predloga amandmaja to spreminjata in spreminjata na boljše. Predlagana je tudi sprememba v zvezi z določanjem osnove za obračunavanje dohodnine. Vemo, da je bil prvi poizkus poizkus, da bi se 70 % osnova znižala na 10 %, kar je za nas bilo pretirano zniževanje. Ta sedanji predlog amandmaja, ki govori o 50 % osnovi, pa je tudi za nas sprejemljiv in ga bomo zato v razpravi in pri odločanju podprli. Ni nobenega dvoma tudi o tem, da podpiramo, da se dejanski stroški oziroma da se dejanski prihodki iz kmetijskih ukrepov upoštevajo in da se na osnovi tega obračunava dohodnina. Enako velja naša podpora predlogu, da se dejanski prejemki za tiste, ki so ustvarjalci na kulturnem, zabavnem ali na športnem področju, upoštevajo in se tako drugače določi osnova za obračun njihove dohodnine. Sicer pa za sklep povejmo to, da je običajno povedati pri davčni zakonodaji, da so njena temeljna načela naslednja. Prvič, da je tisti, ki je davčni zavezanec, tudi res plačnik. Drugič, da ne bo davčna osnova zelo splošna in zelo nizka in da naj bo čim manj, to je tretjič, izjem. Kar se tiče izjem, nismo bili zelo dosledni in smo jih navedli še nekaj, tako da bo za marsikoga, ki bo moral obračunavati dohodek, dohodnino po novem, verjetno to pomenilo težavo in potrebo, da dobi pomoč s strani strokovnjakov.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Bogdan Čepič. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, državna sekretarka! Poslanci smo v obravnavi vladnega predloga zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o dohodnini imeli tudi predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o dohodnini, ki ga je predlagala skupina poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Glede na to, da sta zakona obravnavala različne vsebine znotraj dohodnine, pozdravljamo odločitev Odbora za finance in monetarno politiko, da je združil predloga obeh zakonov in pripravil novo besedilo predloga zakona. V Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo dopolnitve, ki jih je predlagala skupina poslancev, da se bolj jasno zapiše v zakon o dohodnini obveznosti zavezanca za dohodnino, ki prejemajo dohodke iz delovnega razmerja, prejetega na osnovi zaposlitve v institucijah Evropske unije. Pri tem pa ne smemo zaobiti protokolov, ki jih ima sklenjene Republika Slovenija z institucijami Evropske unije, ki že urejajo to področje in je bilo to področje že urejeno tudi z dosedanjimi določbami zakona o dohodnini. Nejasnosti bi se lahko pojavile samo pri zaposlenih v Evropskem investicijskem skladu, zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo, da se to vnese tudi v spremembo zakona o dohodnini. Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini, skupaj s spremembami zakona o davčnem postopku, ki ga je predlagala Vlada, pa omogoča spremembi pri obdavčitvi dohodkov iz kmetijske in gozdarske dejavnosti na podlagi določitve praga dohodkov za določitev zavezancev za dohodke iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti na podlagi pavšalno ocenjenega dohodka v višini 200 evrov skupnega pavšalnega dohodka, tako katastrskega dohodka in pavšalne ocene dohodka na panj, s čimer se izenači položaj vseh zavezancev, ki opravljajo osnovno kmetijsko in osnovno gozdarsko dejavnost. Poenotenje praga za vse kmetijske dejavnosti, vključno s čebelarstvom. S predlogom zakona se določa sistem pripisovanja dohodkov iz naslova kmetijskih subvencij in drugih državnih pomoči v zvezi z osnovno kmetijsko in osnovno gozdarsko dejavnostjo v višini dejansko prejetih dohodkov. Prav tako je v davčno zakonodajo vrnjen sistem obdavčitve dejanskih zneskov obdavčljivih subvencij pri dejanskih prejemnikih. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da je bil dosedanji način obdavčitve subvencij na osnovi pavšala krivičen, predvsem do tistih, ki niso dosegli povprečja in so zato plačevali dohodnino od nečesa, česar dejansko niso dobili. Tisti, ki pa so dobili sorazmerno visoke subvencije, pa so imeli manjšo davčno osnovo. Določeno je tudi, kdaj bo obvezen prehod velikih kmetij na ugotavljanju dohodka na podlagi dejanskih prihodkov in dejanskih ali normiranih odhodkov. Je pa predvideno tudi prehodno obdobje, ko se bo ta sistem uveljavljal, in menimo, da bo po letu 2013 obdavčitev kmetov bolj pravična in poštena. Poudariti pa velja, da za leto 2010 ne bo višjih obdavčitev za kmete, saj je, prvič, dopuščena možnost, da se bodo davčni zavezanci odločili, kako bodo obdavčeni - ali po pavšalu ali po dejanskih prejetih subvencijah – in zato bo dejanska obdavčitev manjša. Če pa bodo sprejeti vsi amandmaji, ki so predlagani, pa bo pravzaprav obdavčitev za kmete v letu 2010, 2011 in 2012 dejansko manjša, kot je zdaj. Zato ne velja trditev, da se s to dohodnino uvajajo novi davki ali nove obremenitve. Mogoče malo premalo poudarjene pa so spremembe z vidika spodbujanja dodatnega pokojninskega zavarovanja. Posebej bi rad poudaril, da je določena precej bolj ugodna obdavčitev pokojninskih rent, kot je bila obdavčitev do zdaj. Na podlagi tega zakona se bo od leta 2011 50 % dohodkov pokojninske rente vštevalo v davčno osnovo, kar pomeni, da bodo prejemniki pokojninskih rent imeli višje pokojninske rente v izplačilu, in ob dejstvu, da prve rente verjetno ne bodo presegale 160 evrov, pomeni, da dejansko rente tudi ne bi bile obremenjene z akontacijami dohodnin in bodo imeli upravičenci izplačane polne rente že v letu 2011. Glede na dejstvo, da bodo v letu 2011 omogočeni prvi enkratni dvigi, je ugodnejša davčna obravnava pokojninskih rent rešitev, s čimer se želi spodbujati varčevanje za starost in preprečiti negativne posledice dvigov privarčevanih sredstev iz prostovoljnega dodatnega pokojninskega zavarovanja v enkratnem znesku, ki bodo mogoči po 1. 1. 2011. Glede na dejstvo, da bodo prejemniki enkratnih izplačil želeli dvigniti denar, bodo obdavčeni s 25 % akontacijo dohodnine, kar se bo na koncu štelo v letno davčno osnovo in bo pomenilo obdavčitev lahko tudi do 41 % v dohodninski napovedi v letu 2012 za leto 2011. Zaradi tega, da varčevalcem ostane več privarčevanega zneska za pokojninsko zavarovanje, je Vlada predlagala obdavčitev le 50 % pokojninske rente. Zaradi tega se splača varčevalcem privarčevani znesek po 10 letih spremeniti v pokojninsko rento, kar bo na podlagi ugodnejše obdavčitve imelo dejansko večji razpoložljivi dohodek, ki bo sicer razporejen na več let, vendar pa bo na podlagi pokojninske rente imel zagotovljen dohodek v času uživanja pokojnin. Kot rečeno, poslanska skupina bo podprla ta zakon.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Rado Likar. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! V parlamentarni postopek sta bila vložena dva zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini, to je vladni, po nujnem postopku, ki obravnava predvsem obdavčitev kmetijskih gospodinjstev, in drugi, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, po rednem postopku, ki obravnava obdavčitev EU funkcionarjev. Na matičnem delovnem telesu sta bila zakona združena v enega, čemur pa smo v SDS nasprotovali, saj je bila z naše strani že vložena zahteva po splošni razpravi in ker tako različnih materij ni mogoče združiti v eno celoto. Sicer pa je predlagana vladna novela zakona o dohodnini po našem mnenju bila pripravljena na hitro, posledično zato ne vsebuje nekih celovitih in sistemski rešitev, na kar kažejo tudi vloženi amandmaji koalicije v zadnjem času. V Slovenski demokratski stranki nasprotujemo predlagani rešitvi, s katero se predvideva, da bodo morali kmetje, katerih skupni dohodek iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti presegati 5 tisoč evrov, davčno osnovo za namene dohodnine ugotavljati na podlagi dejanskih ali normiranih odhodkov. To pomeni, da bodo morala kmečka gospodinjstva začeti za ugotavljanje davčne osnove uporabljati zahtevno dvostavno knjigovodstvo ali pa za te usluge plačati računovodski servis. V Slovenski demokratski stranki menimo, da gre za hudo in nepotrebno dodatno finančno in administrativno breme kmetov, zato smo v Slovenski demokratski stranki vložili amandma, s katerim predlagamo, da ostane v veljavi sedanja ureditev, po katerih se kmetje sami odločajo o načinu vodenja poslovnih knjig oziroma za ugotavljanje davčne osnove. Mimogrede, znesek 5 tisoč evrov nekateri v naši državi prejmejo v obliki plače v parih dneh. Tu pa bo moral kmet, ki bo na letni ravni imel, recimo, 5 tisoč 100 evrov, voditi poslovne knjige ali plačati računovodskemu servisu tisoč ali 2 tisoč evrov za vodenje knjigovodstva. In še nekaj. V gradivu je omenjeno, da naj bi bilo v Sloveniji po razpoložljivih podatkih okoli 6 tisoč 100 takšnih kmetij, torej v Sloveniji imamo okoli 70 tisoč kmetij, ki uveljavljajo subvencije iz naslova ukrepov kmetijske politike in samo 6 tisoč 100 takšnih, ki imajo dohodek višji od 5 tisoč evrov, kar se mi zdi izredno malo in je prava revščina. In še tem bomo z zakonom dodatno finančno in administrativno obremenjevali. V Slovenski demokratski stranki smo tudi mnenja, da je neprimerna širitev pojma kmečkega gospodinjstva na vse osebe, ki so začasno ali stalno prijavljene na istem naslovu, saj lahko na istem naslovu prebiva tudi oseba, ki s kmetijsko ali gozdarsko dejavnostjo ne ukvarja. To je, recimo, tako kot da stanujem na istem naslovu kot nek d. o. o. in bom moral plačati sorazmerni del njenega dobička. Ne strinjamo se tudi s tem, da se v davčno osnovo vštevajo dohodki iz naslova subvencij in drugih dohodkov v zvezi z opravljanjem osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti v letih 2010, 2011 in 2012 v višini 70 %, po letu 2013 pa bi se to vštevalo v 100 % višini. Pri tem je treba povedati, da nobena država članica v EU katastrskemu dohodku oziroma pavšalnemu načinu obdavčevanja ne prepisuje plačil iz naslova ukrepa kmetijske politike, tam poznajo ali pavšalno obdavčitev ali pa ugotavljanja davčne osnove na podlagi dejanskih odhodkov in dejanskih oziroma normiranih odhodkov. Zaradi vsega naštetega v Slovenski demokratski stranki bomo glasovali poti tako pripravljenemu hibridnemu predlogu zakona. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Torej, sam dajem v razpravo oziroma na glasovanje, glede na to, da poslanske skupine k tej točki dnevnega reda niso najavile časa za razpravo o amandmajih, predlagam, da na podlagi petega odstavka 67. člena Poslovnika Državnega zbor vsak prijavljeni razpravljavec lahko o posameznem amandmaju razpravlja le enkrat. To je poslovniška možnost, o kateri se lahko vi, poslanke in poslanci, odločite. Predlagamo glasovanje o tem [[...]] [[oglašanje iz klopi]] [[...]]ali ne omejujemo ničesar, tudi to je možno. Prav, potem tega predloga ne bom dal na glasovanje. Mislim, da mogoče ni potrebno. Pregled amandmajev ste že dobili na mizo? Torej, amandmaje ste dobili na mizo, pregleda amandmajev pa še ne. Stvari potekajo zelo na hitro. Ali želite, da prekinemo sejo ali da jo nadaljujemo? Prav. Amandmaje imate, pregleda amandmajev nimate, boste pregled amandmajev zanesljivo dobili pred odločanjem o amandmajih. V razpravo dajem B1 člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo na 2. člen. V razpravo dajem amandma Poslanske skupine SDS in amandma Poslanske skupine SLS ter amandma poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS. To so torej trije amandmaji k 2. členu. Želi kdo razpravljati o teh treh amandmajih k 2. členu? [[Da.]] Prosim za prijave. Vsak ima na razpolago 5 minut. Besedo ima Renata Brunskole.
Hvala lepa. Amandma koalicijskih poslanskih skupin bom podprla, predvsem zato, ker si nikakor ne bi želela in dovolila, tudi zaradi območja, od koder prihajam, pa tudi zaradi drugih območij Republike Slovenije, da bi kakorkoli izpadlo, da Državni zbor ali poslanci koalicije, pa tudi Vlada ne podpiramo kmetov in predvsem normalnega življenja ljudi, predvsem na območju, od koder tudi sama prihajam. Zatorej ocenjujem, da sta tu potrebni prehodno obdobje in podpora kmetom. Ne morem si dovoliti, da bi kakorkoli prihajale v javnost drugačne informacije, ki ne držijo. Žal pa mi je, da tovrstne problematike v povezavi s kmeti, Kmetijsko-gozdarsko zbornico, Sindikatom kmetov ni obravnavalo tudi zainteresirano delovno telo, Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Osebno ocenjujem, da bi bilo prav, da bi tudi oni podali svoje mnenje. Ta zadeva prišla samo na Odbor za finance. Vendar nikoli ni prepozno. Zato menim, da je prav, da ta amandma podpremo. Sama ga bom podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! To, kar ste pripravili v predlogu tega zakona, da se davčna osnova ugotavlja na tak način z obveznim knjigovodstvom in s 5 tisoč evrov osnove za skupni dohodek članov kmečkega gospodinjstva, je seveda v skladu z vašo politiko do slovenskega kmeta. Ta politika sedanje oblasti je politika uničevanja slovenskega kmeta. Kot sem povedal zadnjič na Odboru za kmetijstvo, kjer smo obravnavali poročilo o stanju kmetijstva v letu 2009, ki daje katastrofalne rezultate, kakšen je dohodkovni položaj slovenskega kmeta in kako drastično so se znižale cene vseh kmetijskih pridelkov v letu 2009. Takšno stanje se nadaljuje tudi v letu 2010. Ta odnos sedanje vladne koalicije do kmeta izhaja še vedno s stališča, da je kmet razredni sovražnik te družbe. Ste pravi dediči 50-letne politike sovraštva do slovenskega kmeta.
Gospod Jerovšek, razpravljamo o amandmaju in ta amandma ne vsebuje tega, kdo je sovražnik slovenskega kmeta, in tudi ni možno tega sovražnika amandmirati. Zato prosim, da razpravljate o amandmaju.
Gospod predsednik, prosim dovolite! Vi ste bili znani po svojih izletih v prejšnjem mandatu v svojih razlagah. Sedaj pa omejujete demokracijo. Jaz moram razpravljati [[...]]
Vse, kar ste želeli povedati, ste povedali in še več.
Jaz moram razpravljati na podlagi poročila o stanju kmetijstva v letu 2009, ki so ga pripravile vladne službe oziroma Inštitut za ekonomiko v kmetijstvu. Tam je jasno povedano, da je stanje kmetijstva katastrofalno, da je slovensko kmetijstvo pravzaprav tik pred bankrotom. pravzaprav je že v bankrotu. In samo na račun tega, da kmetje iz "petnih žil" delajo za to državo in sedaj jih dodatno obdavčujete. Da vas ni sram! To obdavčevanje bo pomenilo, da bo slovenski kmet oziroma slovensko kmetijstvo res porazno. Vaša strategija je: vse dajmo za trgovca in nekatere predelovalce, nič pa za pridelovalca. Dodatno želite izčrpati kmeta s tem, da bo najemal knjigovodske servise in ne vem kaj. Enostavni ni denarja in noben kmet nič ne prikriva pred to državo. Noben kmet ne živi na račun luksuza. Če pa so tudi znotraj kmetijstva kakšni prekupčevalci, kakšni goljufi, tiste pa preganjajte s pravno državo, ki je pa seveda ne podpirate. Ste proti pravni državi. Ste pa za uničenje kmeta in kmetijstva. Poglejte, dovolj žalostno je, da v tem poročilu piše, da je v lanskem letu Slovenija prvič v zgodovini postala neto uvoznik kmetijskih mlečnih proizvodov, vključno s surovim mlekom. Kam ste pripeljali to državo? Mleka je sicer viška, ampak smo neto uvoznik in seveda stimulirate še nadalje trgovce, še naprej trgovce in trgovce, ker so to vaši direktorji. Hvala lepa.
To ni obrazložitev glasu. Seveda vam sedaj ni treba nič reči o amandmaju, da ga podpira ali ne. Rado Likar ima besedo.
Hvala lepa, še enkrat, gospod predsednik. Že v stališču Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke sem povedal, da mi nasprotujemo predlagani rešitvi, se pravi, da je 5 tisoč evrov prag za ugotavljanje davčne osnove na podlagi prihodkov, dejanskih prihodkov oziroma dejanskih odhodkov. Ne vem, na podlagi česa je bila ta cifra 5 tisoč določena, je pa dejstvo, da 5 tisoč evrov zasluži danes vsak študent preko študentskega servisa. Obremenjevati kmeta predvsem z administrativnimi bremeni, pa seveda tudi finančni niso nezanemarljivi v tem času, pa res ne vem, kaj je namen. Ali je namen spodbujati kmetijsko dejavnost? Ali je namen polnjenje državnega proračuna? Tudi če je namen polnjenje državnega proračuna, mislim, da s takim načinom tudi državna malha ne bo kaj bolj bogata oziroma ne bo to pomagalo k nižanju državnega primanjkljaja. Kmetu pa bo zelo olajšano, če mu zaenkrat ne bo treba obvezno voditi knjig. Ima pa še vedno možnost, da se sam za to odloči, kajti pavšalna odločitev pomeni nek pavšal. Za nekoga je dobro, za nekoga je to slabo. Sam pa naj ugotovi, kdaj in v katerih primerih se bo odločil za ugotavljanje davčne osnove po dejanskih prihodkih oziroma dejanskih odhodkih. Kot rečeno, ne vem, vsaj jaz ne vem za kakšno primerljivo državo v EU, da bi imela tako nizek prag za obvezno ugotavljanje davčne osnove na podlagi vodenja knjig. Ne vem, zakaj hočemo biti prvi v tej situaciji, prvi v slabem, kot me je spomnil gospod Jerovšek. Zato bomo v Slovenski demokratski stranki podprli naš amandma, ki, kot rečeno, vrača stanja oziroma ohranja stanje tako, kot je bilo v veljavi do sedaj. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralno Cvetka Zalokar Oražem. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi in kolegice! Zdaj smo prejeli tudi pregled amandmajev. Želela sem samo opozoriti glede na to, da razpravljamo o amandmajih, da bi bilo prav, in očitno kolegi iz SDS-a niso videli in opazili.
Proceduralno morate nasloviti na predsednika Državnega zbora.
Prosim?
Proceduralno vprašanje morate nasloviti na predsednika Državnega zbora, ne na kolege in kolegice iz SDS-a, ker bo predsednik Državnega zbora užaljen.
Predsednik Državnega zbora, prosim, če opozorite kolege iz SDS-a, da je vložen amandma, ki je vrednost za vodenje knjig dvignil na 7 tisoč 500 evrov, ker se mi zdi brezplodna razprava, če govorimo o nečem, kar je že preseženo in popravljeno.
Hvala lepa. Jaz opozarjam, da je bil že amandma koalicijskih skupin, ki dviguje mejo od 5 tisoč na 7 tisoč 500 evrov. Nalogo sem izpolnil. Hvala.
Nadaljujemo. Besedo ima Milenko Ziherl. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kljub temu amandmaju, ki samo nekoliko omili to težko stanje, bi vseeno kazalo nameniti razpravo. Pa še to bi povedal glede na vaše sporočilo, da vsak zaradi teh proceduralnih zapletov lahko samo enkrat razpravlja, je potem pač treba razpravljati takrat, ko dobiš besedo, o vsem. Izhodišče za mojo razpravo je vsekakor [[...]]
Kolega Ziherl, ta predlog ni bil posredovan v odločanje, ni bil sprejet. Lahko pač razpravljate, kolikor se vam bo zdelo, da je umestno razpravljati. Hvala.
Hvala lepa za pojasnilo. Izhajam iz ene od predhodnih sej Odbora za kmetijstvo, kjer je bilo predstavljeno poročilo o stanju v slovenskem kmetijstvu za leto 2009. Iz tega poročila se lahko izlušči en sam skupni imenovalec, da je stanje v slovenskem kmetijstvu porazno, krizno. Vsekakor bi bila potrebna najmanj izredna seja Odbora za kmetijstvo, kjer naj minister predstavi ukrepe, da se iz tega stanja izvlečemo.V tem poročilu smo zasledili same podatke, same slabe podatke o tem, koliko je padla proizvodnja po določenih segmentih kmetijstva, predvsem krizno za kmetijstvo, koliko so padle odkupne cene, kar se mi niti malo ni zdelo logično, kajti cene pri kmetu so padle za 10 in več odstotkov. Hkrati pa na borzi zasledimo skok cen živil v nebo in zaradi tega tudi posredne grožnje pridelovalne industrije, živilsko pridelovalne industrije o višanju cen kruha zaradi odkupnih cen. Vsekakor se tudi ne morem strinjati z zelo komplicirano birokracijo, ki je zahtevana od kmetov. Da bodo pač lahko vodili knjige, bo treba najemati tudi zunanje izvajalce, torej računovodske servise in s tem bodo dobili dodatne stroške. Zdaj pa okoli subvencij. Kdor sledi cenam od njive do potrošnika, lahko z lahkoto ugotovi, da večina subvencij v bistvu pristane pri trgovcih, pri veletrgovcih. Kmet dobi ravno toliko, da preživi. Živilsko-predelovalna industrija je tudi na robu preživetja, trgovinske verige se pa bohotijo in na koncu seveda mi potrošniki plačujemo enormno visoke cene. Zakaj sedaj dati subvencijo tudi v dohodninsko osnovo in tudi popravljen prag 7 tisoč 500 evrov namesto 5 tisoč evrov, pa bi še vedno lahko bolj govorili o hobi programu, ne pa o dejavnosti. Srednje velika kmetija bi glede na to, koliko je zaposlenih, koliko jih je odvisnih od njihovega dela, imela najmanj lastnost malega podjetja, zato bi morda veljalo razmisliti, kako jo, obravnavati kot malo proizvodno podjetje ne pa kot hobi program. Subvencija, ravnanje s subvencijami v Sloveniji me spominja na primer, ko bi zdravnik predpisal in odobril pacientu cel Ospen, hkrati pa bi že v času izvajanja medicinska sestra temu pacientu oziroma kmetu polovico prelomila čez pol in bi mu polovico odvzela. Zdravljenje oziroma pomoč bi bila tako neučinkovita ali pa vsaj dvakrat daljša. In seveda pri samozadostnosti in nesamozadostnosti, ki je vedno nižja. Samozadostnost oskrbe, vsekakor je že kolega Jerovšek omenil primer mleka, v fizičnem obsegu je čez 100 % samozadostnost in v fizičnem obsegu smo neto izvozniki, v fizičnem. V finančnem smo pa neto uvozniki. Torej, v bistvu, v izvoz poklanjamo surovino, nazaj pa kupujemo drage izdelke. Vse to vsekakor ni v prid kmetu. Enkrat bo treba pričeti z reševanjem te problematike, drugače lahko samo sanjamo o obdelanem in kultiviranem podeželju in predvsem o hrani, ki vedno bolj postaja strateška surovina tako kot nafta, energenti in vse ostalo. Temu primerno je tudi treba obravnavati kmetijstvo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Presenečen sem, da kolegi iz Poslanske skupine SDS govorijo o tem, da ne bodo podprli te novele Zakona o dohodnini. Presenečen sem zato, ker ta zakon zmanjšuje davčno obremenitev za male kmete in pravičneje obdavčuje tiste, ki imajo večje kmetije. Namreč, ko je SDS vodil vlado in imel tudi resor kmetijstva, je bil sprejet amandma k Zakonu o dohodnini, ki je dejansko razbremenil največje kmetije na račun najmanjših. Namreč, pavšal na obdavčevanje je pomenil, da so male kmetije plačevale dohodnino tudi od dohodka, ki ga sploh niso prejele. S tem zakonom to odpravljamo. To je bila velika krivica, ki se je dogajala od leta 2004. To krivico danes odpravljamo s sprejemom tega zakona. Realnejšo obdavčitev v tem 2. členu pa poskušamo doseči na način, da se dejansko v davčno osnovo vštevajo dejanski prihodki, ne pavšalni, ampak dejanski. Ker gre tukaj tudi za obveznost, da se mora kmetija odločiti za to, da bo vodila knjigovodstvo glede na višino prihodkov, ki jih ustvarja na posameznega člana, z amandmajem dvigujemo ta prag s 5 tisoč evrov na 7 tisoč 500. Pomeni, da obveznost obveznega knjigovodstva iz predloga, ki je bil sicer zapisan in je bil nekako obvezujoč za 6 tisoč 100 kmetij v Sloveniji, z amandmajem zmanjšujemo na okoli 3 tisoč kmetij v Sloveniji. Torej, tiste kmetije, ki bodo na podlagi dejansko pridobljenih prihodkov presegle skupaj pri posameznih članih v tem kmetijskem gospodarstvu dohodek 7 tisoč 500 evrov, bodo morale voditi obvezno knjigovodstvo. S tem hočemo doseči, da se dejansko obdavči realni prihodek in prihodek, ki ga nekdo prejme. O tem pravzaprav v tem delu govori ta zakon. Če vztrajate pri tem, da ohranjamo to krivičnost, ki je bila do sedaj uzakonjena, potem tega zakona ne boste podprli. Če pa ste za to, da odpravimo obdavčitev tistih najmanjših kmetij, na katerih dejansko ne moremo preživeti ob tako velikih obremenitvah, potem pomeni to še naprej propadanje slovenskega podeželja in slovenskih kmetij. Kajti še vedno ni vzpostavljen ciklus, da bi lahko nekdo kar prevzel kmetijske površine, ki jih želi obdelovati in ima neko kmetijo, kajti tukaj je še cela vrsta drugih aktivnosti, ki jih je treba izpeljati, tudi spremembo Zakona o kmetijskih zemljiščih, ampak to je drugo poglavje. Danes pa res govorimo o tem, da odpravljamo krivično obdavčitev najmanjših kmetij. Glede razprav o tem, da smo neto uvoznik kmetijskih proizvodov, spoštovani, ko ste vodili kmetijski resor, se je začelo mleko izvažati v Italijo. Torej ste dovolili, da se izvaža surovino v Italijo in iz Italije uvaža izdelke, ki pomenijo dodano vrednost za Italijo. Ampak vse to mi potem plačujemo v teh trgovinah. Torej, kakšna kmetijska politika je bila to, da ni bila sposobna v domačem okolju združiti interes živilsko-predelovalne industrije, kmetov in trgovine? Po mojem mnenju zelo slaba. Danes imamo situacijo, da dejansko mleko izvažamo, namesto da ga doma predelamo in potem predelane izdelke prodajamo na trg Evropske unije ali tudi v druge države, ki niso članice Evropske unije. Ampak, to je dejstvo, ki se je zgodilo v tistem trenutku, ko je ta resor vodila SDS. Glede razrednih sovražnikov, torej, da naj bi bila ta koalicija razredni sovražnik kmetov, pa še enkrat poudarjam, če si preberete izjavo kmeta, ki že več stoletij obdeluje zemljo, je zelo jasno povedal, da je bil socializem bistveno bolj prijazen do kmeta kot pa ta hip, ko pravzaprav iz leta v leto ne veš, kaj se ti lahko zgodi. Torej, bilo je bolj organizirano, bolj transparentno in dalo se je kmetovati na način, da si vedel, kaj te čaka jutri. Danes, žal, premnogi kmetje ne vedo, kaj jih čaka jutri. Zato prihajamo tudi s tem zakonom na bistveno bolj realne osnove in ugotavljamo, kakšni prihodki so in ali je od teh prihodkov sploh treba plačati kakšen davek ali ne. To je to. Počasi odpravljamo vse te pomanjkljivosti, ki so se skozi zgodovino oblikovanja kmetijske nepolitike pač dogajale v Sloveniji. Hvala.
Replika, popravek napačne navedbe. Prosim, Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Gospod Veber ne more iz svoje kože in hvali dosežke kmetijstva v prejšnjem sistemu, ampak njegovi občani, kmetje na Kočevskem, so v tem mandatu spoznali, da to ne bo držalo, zato ga niso izvolili za župana. Glejte, seveda pa moram reči, njegove navedbe, da je nekaj slabega, da se je začelo mleko izvažati v Italijo, saj ga kmetje izvažajo po višji ceni, kot ga domača predelava kupi, mlekarne, tiste so pa v vaših rokah. Zakaj pa predelava ne zniža stroškov in bi imela cenejše mlečne proizvode in jih izvažala po višji ceni? Kompletno zgrešeno razmišljanje imate. Na tak način tu navajati pravilnost te obdavčitve je popolnoma napačno.Jaz sem za to, da malim kmetom dodatno znižamo. Zakaj niste pripravili novele zakona, ki bo malim kmetom še dodatno znižala obdavčitev? Saj, ali niste, gospod Veber, videli tisto poročilo o stanju kmetijstva, saj ste bili na odboru in ste videli, kako katastrofalno je stanje kmeta? Kako so se cene znižale za 30 %? Cena proizvoda hrane v trgovini, kjer so postavili ceno trgovci in predelava, pa se je celo zvišala. In vi obdavčite svoje trgovce. Glejte, če bi bilo v kmetijstvu tako dobro, potem bi Janković spreminjal zazidljiva zemljišča svojih sinov v kmetijska zemljišča in bi na kmetijstvu služil, ampak dela obratno. Dela obratno. Spreminja kmetijska zemljišča v zazidljiva zemljišča, njegovi, Jankovićevi sinovi, se ne gredo kmeta, vi pa prikazujete, kot da je kmet tu lahka vsebina.
Gospod Jerovšek, prosim v okviru replike, ki pomeni popravek napačnih navedb. Prosim vas, držite se neke [[...]]
Saj, samo to dokazujem [[...]]
Pustil sem vas več kot minuto, da ste govorili mimo, zdaj pa prosim, da se fokusirate na razpravo.
On je skušal dokazovati, kje je napaka v kmetijski politiki, kje se je začela. Pričakoval bi, da bo danes tu sedel kmetijski minister in se boril za kmete, ampak tudi zadnjič ga ni bilo pri poročilu o stanju kmetijstva na Odboru za kmetijstvo. Jasno je, seveda mu ne pustite, da bi se boril za kmete, čeprav je to ob postavitvi obljubil. In žal, žal so bile v prejšnjih nastopih popolnoma neresnične navedbe. Če želite kmetu, kateremukoli, malemu, pomagati, mu zmanjšajte obdavčitev. Vi pa zidate obdavčitve. Moral bo najemati servise in to je zanesljivi korak k propadu še številnih tisočih kmetij. Dejansko bomo imeli v celi Sloveniji tako katastrofalno stanje, kot je na Kočevskem, kjer ste vedno trdili, da je bil prejšnji sistem dober. Zakaj je pa potem tam kmetijstvo crknilo že davno?! Hvala.
Hvala lepa. Replika na repliko ni možna. Se boste prijavili ponovno, gospod Veber, ko bo izčrpana razprava. Besedo ima Franc Bogovič. Pardon, gospod Ziherl. Repliko ima Milenko Ziherl.
Skoncentriral se bom na repliko, ker je bilo moje izvajanje nekoliko naokrog obrnjeno. Stanje pri mleku. Fizično smo neto izvozniki, potem ga pa dobijo – v tujini in doma ne bi bilo nič bolje – trgovci pa predelovalci in mu "nabijejo" ceno, da je za manjšo količino, ko pride nazaj na trg, cenovno bilanca negativna. In kljub viškom smo uvozniki mleka v finančnem smislu. To je ena zadeva. Drugič. Slavospevi, kako je šlo dobro kmetijstvu v času socializma, ne bodo držali, kajti takrat je bil nek umeten trg, kjer so bili predelovalna industrija in kmetje nekako kot otroci v stajici. Nikamor niso mogli pasti, pa kljub temu so bile tudi takrat ogromne razlike. V dirigiranem kmetijstvu, v planskem gospodarstvu so cene tako skakale – primer s terena –, da je za enak traktor nekega leta bilo dovolj 5 bikov, čez pet let pa že 15. Torej tudi v tistem planskem gospodarstvu ni bilo vse najboljše. Predvsem so bili nekateri izdelki precenjeni, recimo, vojvodinska koruza. Ko jih je Slovenija uvozila čez tretji trg v Luko Koper, so bili preusmerjeni v Split in potem kot pomoč v Indijo, ker ni smelo biti prostega trga. Razlika je bila pa štirikratna cena.
Hvala lepa. Opozoril bi, da se osredotočite na razpravo o 2. členu in vloženih amandmajih. Besedo ima Franc Bogovič.
Lep pozdrav, spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Dovolite, da pozdravim na balkonu tudi tiste, ki se jih ta zadeva najbolj tiče, to so predstavniki kmetov in kmetijskih organizacij. Lepo pozdravljeni med nami! Najprej odgovor gospe Renati Brunskole, ki je žal zdajle ni tu, zakaj Odbor za kmetijstvo ni mogel tega obravnavati kot zainteresirano delovno telo. 4. 11. 2010 je Vlada sprejela zakon, ga dala 5. v parlament, 5. je bilo sklicano matično delovno telo, Odbor za finance, in 12. je bila seja. Isti dan sem poskušal pridobiti tudi termin za Odbor za kmetijstvo, da bi kot zainteresirano telo obravnavalo to tematiko, vendar so spoštovane kolegice in kolegi s proračunsko debato, predvsem pa še s preiskovalnimi komisijami tako zapolnili termine, da enostavno ni bilo mogoče več te vsebinsko zelo zahtevne teme obravnavati, ker so bile vse dvorane polne in je prišlo do prekrivanja. Zato težko sprejmem kakršenkoli očitek glede tega. Glede debate, ki poteka, mislim, da je treba enkrat drugače začeti. Ko so se v največji stranki obmetavali, kaj je bilo v katerem času narobe, dovolite, da povem, kaj ocenjujem sam v zadnjem desetletju pa malce več kot največji uspeh. To, da so nosilci slovenske kmetijske politike pripeljali v slovenski prostor približno 400 milijonov evrov sredstev, ki letno pridejo v kmetijstvo. Ne bom ponavljal ali povedal, kdo je tisto kmetijsko politiko takrat uspešno vodil, da ne bom sprožil kakšne polemike. Vendar to so bili svetli trenutki, ko smo uspeli pravočasno v slovenskem proračunu zagotoviti sredstva, da jih imamo danes tudi v okviru možnosti koriščenja evropskih sredstev ta sredstva na razpolago. Vendar tu nastaja nek problem in neko napačno pojmovanje teh tako imenovanih subvencij ali izravnalnih plačil, OMD plačil, kajti terminološko se tudi v stališčih poslanskih skupin uporablja, da je to dohodek kmetije, da so subvencije dohodek. Knjigovodsko je to v kategoriji prihodkov. Se pravi, je to izravnalno plačilo za primanjkljaj, za izpad cene na trgu, ki jo ta odprt svetovni trg določi za kmetijske proizvode. Vključno s temi subvencijami je tako, kot je bilo že rečeno, da smo na Odboru za kmetijstvo ugotavljali, da dve leti, eno leto za drugim, drastično pada faktorski prihodek v kmetijstvu in da praktično ni česa obdavčiti, ko govorimo o teh subvencijah, ki jih sedaj poskušamo v takšnem ali drugačnem odstotku obdavčiti. Zato smo tudi mi vložili pri nekem drugem členu amandma, da smo proti temu, da se sploh ta odločitev izvede. Glede 2. člena pa mislim, da gre za številko, ki bo vključila preveliko število kmetij v ta obvezni obračun, in knjigovodstvo. Kajti prvi podatek, kot je bilo že rečeno, se nanaša približno na 6 tisoč kmetij. Teh 7 tisoč 500 je ocena sedaj med 3 in 4 tisoč kmetijami. Vendar če se poskušamo malce zamisliti, je v Sloveniji 60 upravnih enot. Se pravi, da še vedno govorimo o 50 kmetijah povprečno na vsako upravno enoto, čeprav vemo, da je nekaj upravnih enot, ki niso kmetijske. Sam prihajam iz Krškega, s kmetijskega področja. Mirno lahko rečem, da dobesedno osebno poznam vse velike kmete v krški občini, pa ne vidim več kot 10, 15 profesionalnih kmetov, za katere bi bilo po mojem prav, da bi se jim zakonsko določilo, da bi vodili to knjigovodstvo. Ti imajo že v kontekstu obračunavanja DDV-ja in tu določene knjigovodske listine. Sicer pa bomo, spoštovane kolegice in kolegi, 3 tisoč kmetij obremenili s približno tisoč evri. Najbrž bo to knjigovodstvo letno toliko stalo, kar ni nič posebnega. To pomeni, da smo dali 3 milijone evrov nekim birokratskim inštitucijam, ki bodo opravljale te knjigovodske dejavnosti. Se pravi, na eni strani lovimo 4 milijone za proračun in deloma 3 milijone za birokratske stroške, kar je povsem neprimerno. Zato smo z naše strani dali ta amandma, ki je bil mogoče prerigorozen. Se pravi, da bi to pomenilo, ne vem, po izračunu samo okoli 150 kmetij. Mislim, da bi morali ta amandma, ki ga je tudi koalicija podala in s katerim se sedaj število kmetij znižuje s 6 tisoč na 3 tisoč, še dodelati in spraviti vsaj tako, da približno tisoč kmetij, tistih največjih, vključimo v to obvezno knjigovodstvo. Ostale pa naj se same odločijo, kot so imele sedaj možnost. Mislim, da je potrebno ta amandma še v tem delu tudi nadgraditi.
Hvala lepa. K besedi se je javila državna sekretarka Mateja Vraničar.
Hvala lepa. Dovolite tudi meni nekaj komentarjev v zvezi z 2. členom predloga zakona in amandmaji, ki so vloženi nanj. 2. člen se nanaša na 47. člen Zakona o dohodnini, ki določa način ugotavljanja davčne osnove pri tistih posameznih fizičnih osebah, ki pridobivajo dohodke z opravljanjem dejavnosti. Vsi davčni zavezanci, vsi posamezniki, ki opravljajo katerokoli gospodarsko dejavnost, morajo voditi knjige in morajo ugotavljati davčno osnovo z ugotavljanjem dejansko prejetih prihodkov, od katerih lahko odštejejo bodisi normirane odhodke bodisi dejanske odhodke. Samo področje kmetijstva je doslej imelo možnost uveljavljanja oziroma ugotavljanja davčne osnove na podlagi tako imenovanega katastrskega dohodka oziroma potencialnega tržnega dohodka. Vstop v sistem ugotavljanja davčne osnove po dejanskih oziroma normiranih podatkih je bil stvar presoje oziroma odločitve posameznega zavezanca. Namen, ki ga želi Vlada doseči s predlagano spremembo 47. člena, je približati oziroma nekoliko poenotiti, če hočete, enakovredneje, enakopravneje urediti način ugotavljanja davčne osnove pri zavezancih, ki opravljajo dejavnost. Bodisi da opravljajo neko storitveno dejavnost, neko proizvodno dejavnost, bodisi da opravljajo kmetijsko dejavnost. Pripoznavamo, da je treba na področju upravljanja kmetijske dejavnosti iz tega sistema ugotavljanja dohodninske oziroma davčne osnove izločiti tiste, ki imajo najnižji dohodek, in za te ohraniti dosedanji način ugotavljanja davčne osnove s potencialnim tržnim dohodkom, torej s katastrskim dohodkom. In temu sledi predlagana sprememba. Če bi se sprejel amandma, ki ga predlaga Slovenska ljudska stranka, kjer ne bi kot mejo za prehod na obvezno vodenje knjig upoštevali skupnega, ampak katastrski dohodek in bi povišali mejo s 5 tisoč na 7 tisoč 500 evrov, bi to pomenilo, da bi v Sloveniji moralo voditi knjige samo 51 kmetij. Že danes je na podlagi prostovoljne vključitve v sistem vodenja knjig vključenih okoli 130 in še nekaj več kmečkih gospodinjstev. Ocenjujemo, da takšna sprememba namena, ki ga je imela Vlada s predložitvijo spremembe 47. člena, pomeni ukinitev obveznega vodenja knjig na področju kmetijstva. Zaradi tega seveda tega amandmaja ne moremo podpreti. Dovolite mi, da se na kratko osredotočim še na navedbe v zvezi s težkim stanjem v kmetijstvu. Vlada je to težko ekonomsko stanje v kmetijstvu pripoznala in je v spomladanskih mesecih letošnjega leta zaradi tega težkega stanja znižala katastrski dohodek kot potencialni tržni dohodek za 36 %. In to je tisti ukrep. Preko ugotavljanja katastrskega dohodka je tisti ukrep, s katerim se je treba odzvati na težko ekonomsko situacijo v kmetijstvu, ne pa preko iskanja posebnih rešitev za določanje davčne osnove. Te določbe Zakona o dohodnini bodo prišle v poštev samo in le v primeru, da bo kmetijsko gospodarstvo uspešno in da bo sploh doseglo kakršenkoli dohodek. V kolikor ga ne bo, bo na podlagi teh določb lahko ugotavljalo tudi izgubo. Naj dodam še to, da ne smemo pozabiti, da je 47. člen treba brati v povezavi z 59. členom, ki določa normirane odhodke na področju osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti na nivoju 70 %, za ostale velja 25 %. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 2. členu in amandmajih k temu členu? Ja, vidim interes. Odpiram prijavo. Gospod Bezjak, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lepo pozdravljena državna sekretarka, poslanke in poslanci! Nikakor se ne morem strinjati s tem, da hočemo dejansko v tej mali državici uničiti še tega zadnjega malega kmeta. Na koncu koncev moramo vedeti, da v Sloveniji ni velikih kmetov ali pa za evropske razmere velikih. Pa tudi teh nekaj velikih kmetov, ki so v Sloveniji, da bi moralo voditi davčne knjige ali računovodstvo. Na koncu koncev jim ves dobiček poberejo že posredniki. Moramo vedeti, da dobi kmet za liter mleka plačano 27 ali 28 centov, v trgovini pa stane preko evro. Mislim, da mora tukaj država nekaj napraviti v tej razliki, v tem zaslužku. Ko boste dali, ko bomo omogočili kmetu, da bo dobil en evro za liter mleka plačano, dajmo z veseljem obdavčiti tudi kmeta. Na takšen način pa mislim, da nimamo nobene pravice. Sami veste, da preko 800 kmetov, starejših kmetov, dobiva 200 evrov penzije. Kaj bodo ti ljudje? Ne vem. Jaz smatram, in to smo že v lanskem letu predlagali tudi za gospodarski sektor, da bi moral biti pavšal večji, da bi se moral dvigniti in da bi morala biti pavšalna obdavčitev. Tukaj bi lahko bili tudi kmetje pavšalno obdavčeni. Nikakor pa ne smete mešati, gospa državna sekretarka, kmete, ki imajo dejavnost, ki vršijo usluge. Tisti ne more biti kmet. Kmet je tisti, ki mora dejansko imeti s. p. ali d. o. o. in je na drugačen način obdavčen, ne pa, da ga mešate k tem zakonom zraven. Zavzemam se za dobre kmete v Sloveniji, ampak zavzemam se tudi za tiste male, ki pridelujejo ekološko hrano. Dajmo raje podporo večji subvenciji tem kmetom, da bodo lahko dejansko pridelovali zdravo hrano, in nagradimo zdravo hrano, ne pa, da so jih naši trgovci, posredniki prisilili, da so mleko izvažali v Italijo. Zakaj? Ker so dobili boljše plačano. Vsak se pelje v tisto smer, kjer mu je bolje. Hvala bogu. Jaz mislim, da so s to potezo dali vedeti slovenskim mlekarjem, da se ne počne tako. Zato podpiram amandma, ki je bil vložen. Omogočimo življenje tudi tem ljudem. Tudi ti so davkoplačevalci, tudi ti sami sebe preživljajo, če že ne dajejo v državno blagajno. Drugače bo imela država tudi te ljudi na puklu. Jaz upam, da boste imeli razum pri glasovanju in da boste podprli ta amandma, da bo vsaj delček olajšav za slovenskega kmeta. Hvala.
Hvala. Gospod Kres.
Hvala za besedo. Seveda nasprotujemo takim rešitvam, kot se trenutno pojavljajo, zato tudi ta naš amandma. Obdavčevanje subvencij prihaja tako rekoč skozi stranka vrata. Po mojem bi bilo najbolje, da ostane, tako kot je, dokler se kmetijska situacija v Sloveniji ne izboljša. Ko predstavnica Vlade tukaj razlaga, kaj vse se mora izvrševati, kako se morajo voditi poslovne knjige in še veliko je bilo teh morajo, bi morali tukaj v parlamentu vztrajati, da to ostane tako, kot je. Mislim, da imamo tudi mi vso pravico povedati, da nekaj mora ostati, tako kot vi govorite, da mora biti tako, kot je trenutno zastavljeno. Danes ugotavljamo, kako smo v končni fazi uvozniki mleka preko izdelkov, ki jih uvažamo. Na drugi strani se pa trudimo, da se surovo mleko izvaža. Za vse to naj bi bila kriva kmetijska politika. Ne, gospodje! V času, ko smo ta resor vodili v Slovenski ljudski stranki, je bilo vloženega veliko napora v zaščito kmetijskega gospodarstva. Samo paralelno pa se je vodila še druga politika – prost vstop, prosta ekonomija in sveto, bi rekel, zaveza, da mora tako biti, ker je tako v svetu. Drugi pa so na prefinjen način to zadevo zaščitili, čeprav jaz mislim, da smo pri nas v Sloveniji imeli lobije, ki jim je bilo to v interesu, da so lahko izžemali kmeta, delavca, itd. Ko že tako vztrajate na tem, trdim, da Vlada še dolgo ne pričakuje izboljšanja v kmetijskem delu pa še kje drugje. Zato se tudi tako vztraja na tem, da se še to, kar je, obdavči. Poglejte, imamo žalostne prizore, ko gredo ljudje na ulico, da bodo zaščitili eno delovno mesto. Jaz ne vem, naš kmet enostavno ne more iti "štrajkat". On mora delati, ker se mora pač tam obdržati. Pa tudi, če dela z izgubo. S tem pridnim delom so te kmetije obdelane, so te naše površine takšne, kot so, in ostaja Slovenija še naprej tako lepa, kot je bila, je, in upajmo, da še bo. Če pa se bo tako delalo s tem kmečkim prebivalstvom, pa mislim, da ne bomo ohranili tega, kar imamo. Tudi to je vrednota, vrednota, ki nekaj stane. Zaradi tega popolnoma podpiram naš amandma.
Hvala. Preden dam naprej besedo, bi prosil skupino poslank in poslancev, da so nekoliko bolj tiho. Če pa želijo imeti svoj živahen razgovor še naprej, prosim, da stopijo v preddverje. Hvala. Gospod Pukšič, izvolite.
Podpredsednik, jaz sem imel namen počakati, da se vaše besede udejanjijo, ampak kaže, da ne bo nič iz tega. Lep pozdrav kolegice in kolegi! Meni se zdi nekako škoda priložnosti, da ni danes tukaj s kmetijskega resorja državnega sekretarja ali ministra, da bi mogoče kaj povedala. K 2. členu so vloženi trije amandmaji: amandma Slovenske demokratske stranke, amandma Slovenske ljudske stranke in amandma vladne koalicije. Prvi amandma, če bi bil sprejet, da se člen črta, ostane pri tem, kot je bilo. To je sprejemljivo. Boljši je zagotovo amandma Slovenske ljudske stranke, ki daje zraven tako imenovano besedo "katastrski dohodek". Tretji pa bistveno stvari ne spreminja razen tega, kar je že bilo, da bo kmetov, ki bodo morali voditi, okoli 3 tisoč mogoče, kar pa je glede na to, kar je bilo povedano tudi s strani državne sekretarke, da je približno 150 kmetov oziroma 130, ki danes prostovoljno vodijo knjige, daleč daleč preveč.Z našim amandmajem se to spremeni na manjšo številko, približno 50, kot je bilo tudi rečeno. Ampak lahko se pa sami odločijo, če hočejo voditi. Torej, zakaj jim tega ne bi pustili? Je pa tudi čudna simbolika danes. Kakšno je sporočilo slovenskemu kmetu danes iz Državnega zbora? Slovenski kmet, sprejeli smo proračun za leti 2011 in 2012. Ker seveda nimamo od kod jemati, bomo najprej vzeli tebi tisto, kar še imaš. Prve spremembe, torej obdavčitve na področju kmetijstva, ker bo s tem vladnim amandmajem definitivno zopet pobranega pravzaprav več oziroma bomo obremenili kmete z drugim amandmajem. Ko bomo govorili o delu plačila na subvencije, bom kasneje o tistem nekaj spregovoril. Kot izhaja iz poročila je kmetijstvo za leto 2009 dejansko na robu preživetja. Pa vendarle bi morali vedeti, da je ta naša dežela obdelana toliko, kot je tudi ali pa izključno zaradi slovenskega kmeta. Jaz sem že rekel, da je slovenski kmet daleč najcenejši komunalni delavec. V drugih državah za to, da obdela in naredi v pogojih, ki seveda niso idealni za kmetovanje, dobi nagrado, subvencijo, dodatno stimulacijo za to, da tam, prvič, živi in dela. Ker tudi živeti pomeni imeti dodatne večje stroške, kot pa tisti, ki so na nekih urbanih območjih, kjer je pač to bistveno drugače. Mislim, da bi moralo biti danes sporočilo iz Državnega zbora tudi z davčnega področja, če hočete, drugačno. Ne, da kmeta obdavčimo, ne da kmetu poberemo še tisto, kar ima, ne da kmetu še dodatno naložimo neke obveznosti, ki si jih tu enostavno izmišljujemo, ampak da bi bilo sporočilo: proračuni so sprejeti, treba jih bo napolniti in bomo zasegli vse premoženje vsem tistim tajkunom, ki so tako ali drugače pahnili to državo tja, kjer pač danes smo.Kmetje se danes verjetno sprašujejo, kje so tisti zlati časi, ko so kralji pobirali desetine. Danes pa se sploh ne gleda na to, ali se še kaj pridela ali se ne pridela. Namreč, enako je bilo tudi po neurjih, po točah pred dvema letoma. Davke so plačali pa še danes niso dobili povrnjene škode, ki so jo imeli.
Hvala. Gospod Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospa državna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi! Obravnavamo tri amandmaje k 2. členu, ki jih sicer ne bom ponavljal. Vendar predvidevam glede na to, da sem, vsaj upam, realen človek in realno razmišljam, da bo v Državnem zboru sprejet v drugi obravnavi amandma koalicije, ki sicer malo popravlja vladni predlog. Namreč, da številko 5 tisoč nadomesti s številko 7 tisoč 500 evrov skupnega dohodka na kmetiji. Kot je že kolega Bogovič prej rekel, to pomeni v Sloveniji približno, takšna je ocena, jaz je nimam, toda poslušam danes o tem že eno uro, okrog 3 tisoč kmetij, to pomeni približno 50 kmetij na območju ene upravne enote v povprečju, ko to izračunamo, kar, če si zamislimo naše podeželje, zagotovo ni malo ob upoštevanju, da na mnogih kmetijah živijo in delajo ostareli kmetje, da je povprečna starost na kmetijah marsikje izredno visoka. To zagotovo pomeni velik problem. Seveda, vedno mora biti pa neka spodbuda. Jaz verjamem, da je tudi pri kmetih, predvsem pri mlajših, da prehajajo postopoma na dejansko obračunavanje po normiranih stroških, da vodijo knjigovodstvo. Zagotovo je to cilj v neki končni fazi. Mogoče se za razliko od nekaterih drugih strinjam, da je dobra stran tega zakona, ker vedno poskušam najti kaj pozitivnega ravno to, kar smo nekaj let izredno kritizirali in se nekaj let trudili tudi preko poslanskih vprašanj, da je bil velik problem na terenu tako imenovano povprečenje, torej neko obračunavanje dohodnine na podlagi nekih povprečnih dohodkov in tako dalje. Zagotovo sta tudi kmetijska stroka ali kmečko prebivalstvo zatrjevali, da je obračunavanje po nekem povprečju nepravično in da je treba za to, kar se obračunava, kar se šteje v dohodnino, upoštevati dejanske dohodke kmetije. Tiste, ki dejansko so, kar je treba zagotovo izvajati v vseh panogah, ne le v kmetijstvu. Kot rečeno, glede na to, da je le treba poznati neko realno stanje kmetij in podeželja, je treba po moji oceni v tem trenutku – verjetno bo čez deset let drugače – stremeti za tem, da je to število kmetij, kjer je obvezno knjigovodstvo, sorazmerno majhno. Jaz ne rečem, da je naš predlog idealen. Ampak kot rečeno, predvidevam, da bo amandma koalicijskih poslanskih skupin sprejet. To število se nam zdi še vedno bistveno preveliko, zato bomo potem na koncu, ob glasovanju, če bo ta amandma sprejet, predlagali, da poskušamo v tretji obravnavi še to določilo oziroma takšno rešitev popraviti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bogovič, izvolite!
Še enkrat zelo na kratko, ne bi želel zavlačevati in tudi moram reči, da je kolega Presečnik večino tistih poudarkov, ki sem jih sam želel, tudi podal. Se pravi, tudi sam ocenjujem, da je ta številka, če smo 50 kmetij ali 150 uvrstili po tistih katastrskih prihodkih, da je danes 130 tistih, ki so se samostojno odločili in da je skok tudi na 3 tisoč kmetij prevelik. Zato ponavljam to, kar je kolega Presečnik dejal, da bomo v tretji obravnavi poskušali amandmirati, tako da bi ciljali na številko tisoč kmetij, kar ocenjujemo, da je to številka, kjer so že toliko profesionalne kmetije, da je tudi dejansko več prihodka, da se je treba zadeve resneje lotiti in da bi na tak način poiskali skupen kompromis pri tem določilu.
Hvala. Gospod Sajovic, izvolite!
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Moram reči, zanimiva razprava, ki gre zdaj vsaj po zadnjih razpravljavcih v tisto pravo, konstruktivno smer. Prej moram reči, da so bile približno nekatere razprave takšne, ki bi znale odgovoriti tudi na vprašanje, zakaj črna krava še vedno molze belo mleko. Pa šalo na stran. V kmetijstvu ni ključna zgodba dohodek. Kmetijstvo daje tej državi, slovenskemu podeželju še bistveno več. Vendar, če imamo ves sistem zgrajen na obdavčitvi, potem je prav in v korist kmetijstva zagotovo, da kmetijstvo ni izjema, da ni plod stalnih očitkov, ampak rabimo pregleden, transparenten, predvsem pa učinkovit sistem. Amandma, ki ga prinašajo vladne koalicijske stranke. Strinjam se, če vržemo na mizo podatke, pregledamo vsi skupaj, še izboljšamo, še popravimo, ampak v Sloveniji imamo malo več kot 60 tisoč gospodinjstev, ki se ukvarjajo s kmetijstvom. Več kot 60 tisoč ljudi zaprosi za subvencije. Če v 20-ih letih, ob tem ko smo zapravili milijone in milijone za pospeševalne in še ne vem kakšne strokovne službe, nimamo 3 tisoč kmetij, ki zmorejo voditi evidence in knjigovodstvo, potem me za usodo slovenskega kmetijstva resno skrbi. Enostavno knjigovodstvo pri servisih na Gorenjskem, kjer smo bolj varčni, za tak obseg, kot ga zakonodaja predvideva, stane okrog 50 evrov. Vsi kmetje, ki so se ukvarjali z investicijami, so šli na kmetijstvo, na računovodstvo in so videli, da jim je to v prid. Če se vodi računovodstvo približno tako po standardih, kot zna večina slovenskih espejev, potem sem prepričan, da bodo plačevali še bistveno manj kot do zdaj, kajti vložki, stroški – beri z drugo besedo – so pri kmetijstvu izjemno veliki. Ostanek dohodka, ki bi ostal za eventualno obdavčitev, pa je manjši. Amandma je dober, ker s preko 6 tisoč obdavčiteljev prehaja na dobrih 3 tisoč. Treba ga bo še bolj podrobno analizirati in proučiti, kaj nam v praksi pomeni. Drugače pa je bilo veliko govora o ključnih problemih in izzivih slovenskega kmetijstva. Eden so zagotovo cene. Jaz vam bom povedal primerjavo, ki sem jo že večkrat poudaril. Če na slovenskem podeželju kilogram krompirja, 10 jajc in liter mleka stanejo toliko kot v glavnem ali pa v večjih mestih eno pivo, potem je v tej državi marsikaj narobe. Marsikaj je narobe s cenovnimi razmerji, marsikaj pa je tudi narobe z nami, potrošniki, ki za dobro slovensko kvalitetno robo nismo pripravljeni plačati toliko, kolikor je vredna. In seveda damo za takšno zadevo, ki je zrasla v rastlinjakih brez grama zemlje, toliko kot za kvalitetno domače sadje in zelenjavo. Omenjena je bila samooskrba. Res je, padamo prehitro. Mogoče nimamo izjemno velikih površin za pridelavo žitaric, vendar je Slovenija za pridelavo sadja in zelenjave še kako pomembna in primerna. Tudi na področju živinoreje, kjer vsaj v nekaterih panogah dosegamo samooskrbo, je bilo dovolj in je še precej intervencijskih ukrepov, s katerimi lahko pašništvo in travništvo nadgradimo. Slovenke in Slovenci smo pozidali, na drugi strani pa tudi preveč zapustili zaraščanju. To so tisti naši ključni izzivi, ampak o tem bomo morali govoriti z nekim drugim ministrom. Ta zakon, ki ga obravnavamo danes, je precej finančne narave. Zato je prisotnost in pa zastopanost Vlade takšna, kot je. Smo pa pred kakšnimi štirimi, tremi urami sedeli in govorili s kmetijskim ministrom Dejanom Židanom. Zavzel se je in podprl ta amandma. Moram reči, da je za slovensko podeželje in kmetijstvo dober, predvsem pa bo učinkovit minister. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Veber, izvolite!
Hvala za besedo. V razpravi bi rad pojasnil še nekatere navedbe, ki so bile dane, da je dohodkovni položaj kmetov v Sloveniji slabši, ker pač Vlado vodi ta koalicija in ker je predsednik Vlade Borut Pahor. Lahko zelo na glas povem, da se je predsednik Vlade sestal z vsemi nevladnimi organizacijami ravno z namenom, da poskuša neposredno od njih izvedeti, kaj je tisto, kar moramo postoriti v slovenskem kmetijstvu, da se izboljša stanje v kmetijstvu, in tisto, kar lahko Slovenija sama naredi. Poslušati pa očitke, da v delnem poročilu, ki je bilo obravnavano na Odboru za kmetijstvo za leto 2009 o stanju v kmetijstvu in gozdarstvu, da je to posledica delovanja te Vlade, je pa res nekaj, česar ne moremo sprejeti.Če bi bila Slovenija takšna gospodarska in finančna svetovna velesila, da bi lahko povzročila gospodarsko in finančno, svetovno krizo, potem bi temu lahko verjel. Mislim pa, da lahko vsi realno ocenjujemo, da Slovenija ni takšna gospodarska in finančna velesila, da bi lahko povzročila gospodarsko svetovno krizo. Zaradi svetovne gospodarske krize, ki se je odražala v Sloveniji in tudi na področju kmetijstva, se je dohodkovni položaj kmetov v letu 2009 poslabšal. Cene so padle, dohodkovni položaj prebivalstva se je ravno tako zmanjšal. Vse to se odraža na prihodkih na področju kmetijstva. Zato je Vlada sprejela te ukrepe. Enega je že sekretarka predstavila, da se je katastrski dohodek zmanjšal za 35 %. Eden od takih ukrepov, ki je bil sprejet, je tudi trošarina na naftne derivate, ki jih uporabljajo na kmetijah za svojo dejavnost. Tudi to je bil eden konkretnih ukrepov, s katerim smo zaradi gospodarske in finančne krize zmanjšali obremenitev kmetijskih gospodarstev. To, da se kar tako povprek govori o tem, da je ta vlada ali pa ta minister kriv za to, da se je dohodkovni položaj v letu 2009 v kmetijstvu poslabšal, seveda ne drži. Ohranjamo vsa tista plačila, ki prihajajo tako iz EU kot iz javnega proračuna, da se lahko izvaja kmetijska dejavnost na podeželju in povsod tam, kjer so te kmetijske površine primerne za obdelavo. S tem zakonom odpravljamo, še enkrat poudarjam, preobremenjene male kmetije, mala kmetijska gospodinjstva, ki so plačevala davek od dohodka, ki ga niso prejela. Pavšalni znesek dohodnine, ki se jim je pripisoval k dohodku, je bil tako visok, da je presegal dejansko subvencijo, ki so jo dobili za svoje kmetijske površine. S tem zakonom to odpravljamo. Ta zakon je prijazen in potreben predvsem zaradi malih kmetij. In ne nazadnje sta tudi ta amandma in ta člen, s katerim dvigujemo limit ali prag nad katerim bo treba voditi tudi knjigovodstvo, samo eden od načinov, da dejansko tudi na tem področju pridemo do čim bolj čistih podatkov, kaj je sploh smiselno obdavčiti in kdaj ter česa ne. Če se samo pavšalno pogovarjamo o tem, kaj bomo obdavčili in česa ne, se bodo vedno dogajale krivice, ker ne razpolagamo s konkretnimi podatki, na podlagi katerih bi se lahko v Sloveniji tudi zelo natančno dogovorili, kakšno davčno politiko bomo imeli na področju kmetijstva, če hočete. Tako, da gre tudi ta zakon v smer, da se odpravijo te pomanjkljivosti, te nejasnosti, ki odpirajo številne možnosti za takšno ali drugačno razlago davčnih obremenitev. Tudi jaz sem želel poudariti to, kar je rekel že kolega Sajovic, da je minister za kmetijstvo seznanjen s tem, kar vlagamo danes kot koalicija v obliki amandmaja, in da je tudi to plod posvetovanja z ministrom in njegovimi sodelavci, da so ti amandmaji in te rešitve čim bolj usklajene in čim bolj približane potrebam kmeta. Hvala.
Hvala. Je še interes po razpravi o 2. členu? [[Da.]] Odpiram prijavo k razpravi o 2. členu in amandmajih k temu členu. Gospod Kres, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Prej v prvi razpravi nisem uspel povedati še to, na kar bi rad še enkrat opozoril. Če bi kmet lahko obračunal vse ure za čas, ko dela na kmetiji, vse ure, ki jih prispevajo otroci, stari starši, sorodniki v tistem času, ko je največja sezona, in če bi te ure pomnožil z najmanjšo urno postavko delavca, da pa ne govorim srednje izobražene delovne sile, bi prišle po mojem zastrašujoče številke. Pa ne govorimo samo o tem. Če bi si lahko obračunal še dopust, regres, kilometrine, povezane z delom, eventualne bolniške izostanke, bi takoj pristali tam, kjer smo, nobenih sprememb. To je minus. Da ne govorim še o amortizaciji za njihove stroje. Res je, prepričan sem, da bi s knjigovodstvom brez problema to dokazali. Je pa tudi res, da ti majhni dohodki na kmetiji, četudi je samo 50 evrov na mesec to knjigovodstvo, je pa treba vedati, da te ene firme sploh v bazo ne vzamejo za manj kot 100 evrov. Če bi to primerjali s tako lepo kmetijo, kmetijo površine desetih hektarjev, od tega pet hektarjev njiv, pet hektarjev travinja, stalež 30 bikov, vsako leto jih proda 15, pa da bi imel dober zaslužek 200 evrov, bi to zneslo 3 tisoč evrov na leto, ampak za knjigovodstvo pa že tri bike. To so težke številke, ki jih je treba razumeti tam na terenu, s temi ljudmi živeti in potem to zadevo razlagati. To bi rad povedal. In potem iz takšne kmetije dejansko pride tista številka, o kateri govorimo, subvencija, mislim, da je to 2 tisoč 43 evrov, plus teh 5 tisoč evrov, ki se iz tega zaslužijo, to je 7 tisoč 180 evrov. Tako gredo te zadeve. Zato je ta kompromis nekje ujet. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Petan, izvolite!
Hvala za besedo. Spoštovani! Bilo je veliko povedanega in mislim, da so se nekatere stvari razčistile. Dejstvo pa je, da nobeno administriranje ni dobro, če ni potrebno in ga je treba odpravljati, še posebno pa to velja v kmetijstvu. K razpravi sem se prijavil, ker me je zbodlo nekaj, kar je gospod Veber na začetku v prvi razpravi povedal, namreč, dobro, tisto je bila sicer zelo ideološka razprava. Jaz sem to tudi tako vzel, ampak tam so bile neke netočnosti. Bom povedal, za kaj gre. Namreč, ne drži trditev, kategorična trditev, da se je mleko začelo v Italijo voziti v času prejšnje vlade, Janševe vlade. Gospod Veber, na našem področju se je mleko vozilo v Italijo že leta 2000, 2001. Ampak, kje je bil problem? Zato, ker se o tem nič ni pisalo, ker smo vsi mislili, da tisto mleko, ki se pobira na kmetijah v okolici, gre v regijsko mlekarno, pa ni bilo tako. Izvedeli smo, da gre v Italijo. Ampak o tem ni nihče pisal. Sedaj ne vem, ali se ni smelo ali se ni hotelo ali se ni želelo, ampak to pa ne pomeni, da mleko ni šlo v Italijo, če se je začelo pisati šele pred štirimi leti. To ne pomeni, da dejstva niso bila taka, da so Italijani dobili naše mleko že pred 10 leti. Gospod Veber, to je preverjeno, to je sigurno, ampak o tem se ni govorilo. To je isto, kot če bi nekoga tiščal pod vodo in ga tunkal v vodo, bi rekel, "saj tega pa ni tu". Ja, seveda če ga ne vidimo, ampak to ne pomeni, da ni tam. Samo tam je, kjer ne bi smel biti. In če ni viden, to ne pomeni, da problema ni. Javil sem se zato, da vam povem, da nisem več prepričan, da je ta zakon tako dober, ker je kup zakonov, kup ukrepov, ki jih izvaja ta Vlada, ki ne držijo, ki ne pijejo vodo. Ukrepi, ki jih izvajajo nekateri, ne trdim vsi, ampak nekateri, ampak žal pod to Vlado, ki pripeljejo celo tako daleč, da se morajo sindikati vključiti pa reševati direktorja svoje firme. Jaz nisem čisto prepričan, da je ta zakon tako dober, kot ste ga predstavili. Zato sem vam želel povedati, če operirate s takšnimi podatki, kot ste jih vi povedal, ne trdim, da ste hotel zavajati, kot ste vi povedal, da so mleko začeli voziti v Italijo v času prejšnje Vlade, da to ne drži, da je bilo to že pred prejšnjo in še predprejšnjo vlado. Vsaj deset let se je to dogajalo. Če vi operirate in postavljate vaše ukrepe na take trditve, kot ste jih vi povedal, potem ukrepi ne morejo držati, ne bodo prijeli. In večina ukrepov, ki so bili izvedeni v zadnjih dveh letih, niso prijeli. Zato sem vam želel to povedati. Ne trdim pa, da ste želel zavajati, ampak dejstvo je bilo na našem koncu takšno, da se mleko vozi že vsaj deset let v Italijo. Jaz bom podprl amandma, ki smo ga predlagali. Glede zakona pa bom še razmislil, ali bo dovolj tehtnih argumentov in dovolj zaupanja v to, da ga bom podprl. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jerovšek. [[oglašanje iz dvorane]] Ste bili imenovani gospod Veber? Izvolite, imate repliko.
Hvala, predsedujoči. Glede izvoza mleka v Italijo verjamem, da se je že prej dogajalo in da so bili kmetje vedno tudi iznajdljivi. Prav je, da izkoristijo vsako tako priložnost, da za tisti liter mleka iztržijo več, kot bi sicer mogoče doma. Vendar v takšnih količinah, kot se je to resnično dogajalo v prejšnjem mandatu, pa se prej nikoli ni dogajalo. Vzrok za to pa moramo poiskati. Vem tudi, ker smo imeli neprimeren odnos do naše živilsko predelovane industrije. Pogovarjalo se je o tem, kdo bo večji lastnik, kdo bo pomembnejši lastnik. Ali ne bi celo v Sloveniji Ljubljanske mlekarne uničili zato, da bi imeli manj mlekarn in da bi ta trg prevzela druga mlekarna? Vse to je imelo za posledico dejstvo, da so mlekarne v Sloveniji postale nekonkurenčne in niso mogle kmetom zagotavljati tolikšne odkupne ceno mleka, kot bi jo sicer, če bi poslovale zdravo in imele podporo v domači politiki, da lahko razširijo svoj trg, dosegajo čim boljši dohodkovni položaj in so čim močnejše v pogajanjih tudi do trgovcev. Tukaj je tista veriga, ki je v bistvu v Sloveniji prekinjena, ker se ni pogovarjalo o gospodarjenju, ampak se je pogovarjalo o lastninjenju. To je tisti problem, ki je pripeljal do tega, da je šlo iz Slovenije v zadnjem obdobju vse več mleka v tujino. Vendar dolgoročno, upam, da se vsi strinjamo, je pa to za slovensko kmetijstvo in za slovensko živilsko–predelovalno industrijo pogubno. Kajti tisti, ki od zunaj nadzoruje Slovenijo, bo v prvem trenutku, ko bo to lahko počel, tudi dal na stranski tir prav slovensko kmetijstvo in zaščitil svoje. Tega ne smemo dopustiti. To se je dogajalo v tej kmetijski politiki, ki se je izvajala, tudi v prejšnjem mandatu. Te stvari moramo preprečiti. Upam, da res združimo toliko moči, da lahko svojo živilsko-predelovalno industrijo dvignemo na raven, da bo imela večjo dodano vrednost in da bo lahko tudi dvignila odkupno ceno mleka v Sloveniji. To je tisti izziv teh prizadevanj v Sloveniji. Ta zakon, ki je danes pred nami, in tudi ta amandma in ta člen, o katerem govorimo zelo široko, je resnično dober za slovenske kmete, za gospodinjstva na kmetijah. Zato ga je smiselno podpreti.
Hvala. Gospod Jerovšek, izvolite!
Hvala lepa. Z mojim predhodnikom se lahko strinjam v tem, da se je v preteklem obdobju v predelovalni industriji ali v predelovalnih podjetjih, mislilo predvsem na lastninjenje, ne pa na gospodarjenje, se strinjam. Recimo, poznam zelo dobro, celo sam sem bil kooperant Perutnine Ptuj. Pred dvajsetimi leti je bistveno večji delež dohodka dobil kooperant, kot ga dobiva danes, ker vodstvo kupuje Merkur. Ne vem, kaj vse. Celo Večer so kupovali v Perutnini, gre za lastninjenje in izkoriščajo kooperante, zelo. Poglejte, gospa državna sekretarka, v kmetijstvu bi morali obdavčiti ekstra zaslužke na račun pridelkov, ampak to niso kmetije. Kmetje ne kopičijo ekstra zaslužkov. Kopiči jih trgovina na račun žuljev kmetov in kopiči jih ponekod predelava. Ko se navaja primer mleka, ali se vam zdi to normalno, da italijanski kupec kupi slovensko mleko z večjimi transportnimi stroški dražje od slovenskih mlekarn, od kmeta in nazaj pripelje pridelke, ki so cenejši od slovenske mlekarne? Seveda, tukaj se razmišlja o lastninjenju in se zida cena, potem pa enormni dodatek dodajo trgovci in tistih ekstra zaslužkov, a ta rdeča oranžna oblast seveda ne skuša obdavčiti in preprečiti. Zato, ker lastninijo tudi delno v imenu vaše opcije, prav gotovo. Zavzemajte se za to, da bo slovensko mleko prodano slovenskemu predelovalcu in bo za potrošnika cenejše in bodo vsi lahko preživeli s tem. To se da, če so tukaj pošteni odnosi in če so pošteno obdavčeni. Pri tem zakonu, tej rešitvi niste mislili na majhnega kmeta. To pozabite, preprečevati in demagoško zganjati. Potem bi naredili zakon, ki bi ekstra znižal obdavčitev majhnega kmeta, zelo majhnega. Znižal, da bo preživel, ne pa, da se vse viša. Danes je treba poudariti, da so judje v energetiki spoznali problem. Oranžni cunami je problem v energetiki. V kmetijstvu je rdeče-oranžni cunami problem, rdeče-oranžno izkoriščanje. To je glavni problem. Tega davčna politika in tudi sedanji zakon ne skušata preprečiti. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 2. členu in amandmajih k temu členu? [[Ne.]] Potem prehajamo na 5. člen in amandma k temu členu. Odpiram prijavo za razpravo o 5. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Likar, izvolite, imate besedo!
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Z amandmajem k 5. členu želimo doseči, da davek plača tisti, ki se ukvarja s kmetijsko oziroma gozdarsko dejavnostjo. Ne pa vsakdo, ki stanuje na istem naslovu. Primer, če navedem, nekdo ima kmetijo štirideset hektarjev, na istem naslovu pa živi še nekdo, lahko je v sorodu, lahko pa tudi ne, ki ima hektar površine ali pa se pravi več kot dvesto evrov katastrskega dohodka. Dohodnina oziroma davčna osnova se bo ugotavljala tako, da se bo pripisalo sorazmeren del skupnega dohodka. Se pravi v tem primeru polovica enemu, polovica drugemu. Ampak ne vidim povezave med lastništvom, takšnim ali se ne ukvarja s kmetijsko dejavnostjo, ampak pač poseduje hektar zemljišč. In ne vidim razloga, zakaj bi se to davčno breme delilo sorazmerno na pol. Predlagamo, da se lahko obdavči sorazmerno tudi tiste fizične ali pa skupnost fizičnih oseb, ki se ukvarjajo s kmetijsko dejavnostjo. Zato bom podprl ta amandma, ki je predlog Slovenske demokratske stranke. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 5. člen? Ne. Potem prehajamo na 12. člen. Tu imamo tudi tri amandmaje. Odpiram prijavo za razpravo o 12. členu in amandmajih k temu členu. Besedo ima gospod Veber, izvolite!
Hvala za besedo. Pri 12. členu in amandmajih k 12. členu je treba vendarle poudariti to, kar je bilo mogoče tudi v uvodu očitano predsedniku Vlade, da njegova izjava o tem, da ne bomo dvigovali davčnih bremen, ne drži. Za leto 2010 v tem 12. členu in v teh amandmajih se te besede predsednika ne nazadnje tudi uzakonjajo, če hočete. Namreč, za nikogar se ne bo poslabšal davčni položaj. Tudi tisti, ki so po temu zakonu dolžni, da bi plačevali dohodnino od dejanskih prihodkov, bodo lahko izbrali med tistim limitom, ki bo za njih ugodnejši. Torej, ne bo jim treba plačevati davka od dejanskih dohodkov, če je pavšalni znesek, ki jim je bil osnova do sedaj za njih ugodnejši. Hkrati pa, sem že povedal, zmanjšajmo davčna bremena predvsem za male kmetije, ki pa so imele zaradi pavšala nesorazmerno večjo davčno osnovo, kot bi si sicer zaslužili. Tudi s tem amandmajem, ki ga vlagamo, na način, da se 70 % drugih prihodkov vključuje v osnovo za izračun dohodnine, zmanjšujemo pravzaprav ta znesek na 50 % s čimer še izboljšujemo položaj in izhodišče za obdavčitev kmetijskih gospodarstev ali kmetijskih gospodinjstev, če hočete. Zaradi tega bom tudi ta amandma podprl. Leto 2010 bo do kmetijstva glede davčnih obremenitev zagotovo prijaznejše, kot je bilo do sedaj.
Hvala. Gospod Bogovič.
Ocenjujemo, da ni prav,da ta izravnalna plačila, plačila za izpad prihodkov, gredo v dohodninsko osnovo. Zato smo tudi vložili ta amandma, da se ta plačila vzamejo iz dohodkovne osnove za kmetijske in osnove za gozdarske dejavnosti. Pri teh povprečninah in pa pri teh mogoče, kolega Janko, samo da pomagam, nič ne repliciram, gre pri povprečju doslej, da so bili predvsem prizadeti tisti kmetje, ki so imeli večje površine, kot so jih dejansko uveljavljali za subvencije. To se je zgodilo tako pri malih kot pri velikih kmetih. Res pa je tudi to, da veliki kmetje običajno za pridelovalce hrane tudi uveljavljajo subvencije za vse površine. To je v tistem delu, kar je bilo prej rečeno. V osnovi pa mislimo, da bi bilo prav, da je osnova za to primeren katastrski dohodek, da se katastrski dohodek končno tudi uredi z realnim stanjem, da se ga tudi letno tekoče usklajuje s stanjem v kmetijstvu. Zagotovo bi bilo treba tudi v teh letih katastrski dohodek končno zmanjšati, kajti kar nekaj let ni bil usklajevan kljub temu, da vsi vemo, da se je dohodkovni položaj kmetov zmanjšal. Pozdravljam ta amandma, ki ga je dala koalicija. Ocenjujem pa, da bi bilo resnično pravično do kmetov, če ta izravnalna plačila ne bi bila všteta v dohodninsko osnovo.
Hvala. Besedo ima gospa državna sekretarka gospa Vraničar. Izvolite!
Hvala lepa. 12. člen predloga zakona govori o določanju davčne osnove in odmeri dohodnine za leto 2010. V tej določbi omogočamo, da davčni zavezanci, katerih blažja obremenitev bi bila ohranitev dosedanjega režima, tudi za leto 2010 ohranijo dosedanji režim pripisovanja povprečnega zneska prejetih dohodkov iz naslova ukrepov kmetijske politike. Davčnim zavezancem, katerim trenutno veljavni sistem predstavlja nepravično obdavčitev, ker jih bremeni oziroma ker jim povečuje davčno osnovo z zneski dohodka, ki ga niso prejeli, pa je omogočeno, da ugodnejši režim obdavčevanja uveljavijo že za leto 2010. Iz teh razlogov se ne morem strinjati, da zakon neugodno retroaktivno posega v način obdavčitve v letu 2010, kar je bilo omenjeno v eni od uvodnih obrazložitev. Glede amandmajev moram ugotoviti, da vladni amandmaji oziroma vladni predlog v ničemer ne posega v oprostitev plačila dohodnine od tistih dohodkov iz naslova ukrepov kmetijske politike, ki ne štejejo za dohodkovne subvencije. Torej, vsa tista plačila, bodisi da gre za investicijske subvencije, bodisi da gre za subvencije zaradi pridelave v težjih pogojih pridelave, ostanejo oproščene plačila dohodnine. Predlagan amandma, da se ne vštevajo v davčno osnovo vse kmetijske subvencije oziroma vsi dohodki iz naslova ukrepov kmetijske politike, pa pomeni, da velik del dohodkov, ki ga dosegajo slovenske kmetije, ne bi vključili v davčno osnovo. Če primerjamo oziroma želimo zagotavljati ustrezno horizontalno pravičnost obdavčitve dohodkov fizičnih oseb, na takšno rešitev ne moremo pristati. Prav tako ocenjujemo, da glede na to možnost izbire, ki jo imajo posamezni davčni zavezanci, ne bi rešili nikogar oziroma ne bi uveljavili nobene boljše rešitve, če bi sprejeli amandma pod zaporedno številko 3, po kateri bi se v davčno osnovo vključevalo le 10 % dejansko prejetih dohodkov iz naslova ukrepov kmetijske politike. To bi za prehodno obdobje leta 2010 pomenilo znatno, znatno zmanjšanje davčnih obremenitev glede na obstoječe stanje, medtem ko vladni predlog in amandma koalicijskih strank poskuša na ustrezen način prerazporediti davčno breme, ne pa uvajati dodatnih bremen. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo o 12. členu in amandmajih? Ja, vidim roke, zato ponovno odpiram prijavo za razpravo. Prijava teče. Gospod Bogovič, izvolite, imate besedo.
Samo v enem stavku, gospa sekretarka, knjigovodske kategorije: prihodek, stroški, dohodek. In vi govorite o izravnalnih plačilih kot o dohodku. Gre pa za pokrivanje izgube, primanjkljaja, kjer je dohodek negativen, če ne bi bilo teh izravnalnih plačil. Ne gre za to, da bi imeli kmetje s pridelki pokrite stroške pridelovanja in bi dobili še nek dodaten dohodek iz naslova izravnalnih plačil, ampak gre za pokrivanje izpada prihodkov, zato ker so cene na trgu manjše kot stroškovno. Tudi poročilo, ki ga je Kmetijski inštitut naredil za leto 2009 in smo ga obravnavali na Odboru, zelo jasno govori o dohodkovnem položaju slovenskih kmetov. Tu je tudi to različno tolmačenje, ali je 50 % prihodkov izravnalnih plačil nek odpustek za kmeta ali pa je to 50 % obdavčitev oziroma obdavčitev dohodnin.
Hvala. Besedo ima gospod Likar.
Hvala lepa. Mislim, da je v javnosti še zmeraj ta definicija subvencij v bistvu napačen izraz. Večina nas si predstavlja pod pojmom "subvencija", da se kmetom nekaj podarja. Vendar gre tu za to, da dobi kmet to razliko v obliki subvencije ali pa v izravnalnih plačilih, kakorkoli že to imenujemo, zato da imamo mi vsi cenejšo hrano. Zato subvencije ne moremo enačiti z osebnim prejemkom, temveč je to dohodek firme ali pa kmetije. Če se že mora v davčno osnovo vključiti del teh prejemkov iz naslova drugih dohodkov, se pravi, iz naslova subvencij, potem v Slovenski demokratski stranki predlagamo, da se to vključi v višini 10 %, kajti ostalo predstavljajo pač stroški, ki bremenijo kmetijo. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o tem členu in amandmajih k temu členu? [[Ne.]] Prehajamo na 13. člen, kjer imamo dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Odločanje o amandmajih bo potekalo v skladu s pregledom amandmajev, ki ste ga prejeli na klopi. Najprej dajem na glasovanje amandma k 1. členu, kjer imamo samo en amandma pod številko 1. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospod Luka? [[Ne.]] Glasujemo o amandmaju k členu B1. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 36. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 2. člen, in sicer na glasovanje o prvem amandmaju. Če bo ta sprejet, bosta amandmaja k temu členu pod številko 2 in 3 brezpredmetna. Obrazložitev glasu v svojem imenu. Izvolite, gospod Jerovšek!
Spoštovani! Izglasovanje tega amandmaja je nujno, da ubranimo slovenskega kmeta pred oranžno-rdečim cunamijem. Ta cunami je zelo nevaren. Delavci Energetike so spoznali, da je oranžni cunami, pri RTV-ju je isto oranžni cunami na delu in tam je tudi velika nevarnost. Za kmeta je pa oranžno-rdeči cunami najbolj nevaren. Če bomo ta amandma izglasovali, potem bomo slovenskega kmeta obranili pred oranžno-rdečim cunamijem. Hvala.
Hvala. Je še kaj več rok? Vidim interes za obrazložitev glasu v svojem imenu. Odpiram prijavo. Gospod Likar, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval za amandma, ki ga je predlagala Slovensko demokratska stranka, ker sem prepričan, da se bodo slovenski kmetje tako kot do sedaj sposobni sami odločiti in presoditi, kdaj in v katerem primeru bodo davčno osnovo ugotavljali na podlagi dejanskih prihodkov oziroma dejanskih odhodkov ali pa na podlagi povprečne obdavčitve. Se pravi na podlagi katastrskega dohodka. Zato bom podprl amandma Slovenske demokratske stranke, ki uveljavlja stanje tako, kot je bilo do sedaj. Hvala.
Hvala. Gospod Pukšič, v svojem imenu. [[Se odpoveduje.]] Gospa Črnugelj. [[Se odpoveduje.]] Gospa Mlakar. [[Se odpoveduje.]] Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 23, proti 40. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju. Če bo ta amandma sprejet, je amandma k temu členu pod številko 3 brezpredmeten. Obrazložitve ni. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev. Za je glasovalo 24, proti 40. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o tretjem amandmaju k temu členu, pod številko 3. Obrazložitev? [[Ni.]] Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 65 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 11. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 5. člen, kjer imamo samo eden amandma. Torej, prehajamo na glasovanje o tem amandmaju pod številko 1. Obrazložitve ni. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 24, proti 39. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 12. člen, in sicer na glasovanje o prvem amandmaju pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, sta amandmaja k temu členu pod številko 2 in 3 brezpredmetna. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 25, proti 41. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na amandma pod številko 2 k temu členu. Če bo ta amandma sprejet, je amandma pod številko 3 brezpredmeten. Obrazložitev ni. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 17. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem je tretji amandma brezpredmeten. Prehajamo na 13. člen, kjer imamo dva amandmaja. Najprej bomo glasovali o amandmaju pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, je amandma k temu členu pod številko 2 brezpredmeten. Obrazložitev? [[Ne.]] Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 24, proti 41. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod številko 2 k temu členu. Obrazložitev? [[Ne.]] Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, proti 14. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker sta bila izmed amandmajev sprejeta dva amandmaja, sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Izvolite, gospod Presečnik, besedo.
V imenu poslanske skupine napovedujem, da bomo v skladu s poslovnikom vložili amandmaje za tretjo obravnavo. Hvala.
Ker bo kvalificirani predlagatelj predlagal amandma v tretje branje, prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v torek po končanih glasovanjih. Do začetka tretje obravnave pa se lahko vlagajo amandmaji. S tem prekinjam 22. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali v petek, 19. 11., ob 10. uri. Obveščam pa vas, da v petek ne bo glasovanj, saj jih bomo opravili v torek po končanih obravnavah torkovih točk. Hvala za udeležbo in sodelovanje. Vsem želim lahko noč.