Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 36. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Zvonko Černač do 17. ure, mag. Janez Drobnič od 9.30 dalje, dr. Slavko Gaber, Matjaž Han, Feri Horvat, Ivan Jelen, mag. Vasja Klavora, Bojan Kontič, dr. Matej Lahovnik, dr. Marko Pavliha, Alojz Sok in Bogomir Zamernik. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU IN SPREMEMBI PRAVILNIKA O MERILIH IN POGOJIH ZA UPORABO SREDSTEV FUNDACIJE ZA FINANCIRANJE INVALIDSKIH IN HUMANITARNIH ORGANIZACIJ V REPUBLIKI SLOVENIJI. Predlog sklepa o soglasju je v obravnavo Državnemu zboru predložil Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide. Besedo dajem predsedniku, gospodu Stanislavu Brenčiču, za dopolnilno predstavitev predloga. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vse prav lepo pozdravljam, z gospo državno sekretarko z ministrstva za delo, gospo Tomčevo, na čelu. Jaz sicer ne bom dopolnilno obrazložil predloga akta, temveč samo podal poročilo Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide, ki je kot matično delovno telo na 34. redni seji dne 13. 2. predlog sprememb Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji obravnavalo. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja, z vršilcem dolžnosti direktorja FIHA mag. Janezom Jugom, predstavniki Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve, z državno sekretarko gospo Romano Tomc, in pa predstavnik Državnega sveta Republike Slovenije. Navzoči so bili tudi predstavniki društva za teorijo in kulturo hendikepa. Zakonodajno-pravna služba na besedilo navedenega akta z vidika svoje vloge ni imela pripomb, predlaga le, da se v končni redakciji besedila "določba, ki se spreminja," namesto zadnji stavek zadnjega odstavka 21. člena opredeli kot zadnji stavek drugega odstavka 21. člena. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Vlade, ki vsebinskih pripomb na predlog besedila nima. Je pa predlagala nekatere nomotehnične popravke, vendar je na to mnenje tudi z dopisom protiargumentirala Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij. Komisija Državnega sveta predlog spremembe pravilnika podpira. Vršilec dolžnosti direktor FIHA je uvodoma tudi pojasnil, da je fundacija oziroma Svet Fundacije pripravila to spremembo v skladu s spremenjenim zakonom o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Po krajši razpravi je odbor sprejel sklep, s katerim predlaga Državnemu zboru, da da soglasje k spremembi Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za predstavitev stališča. Gospa Romana Tomc, državna sekretarka. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Zaradi Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije je bilo potrebno spremeniti pravilnik o merilih in pogojih za uporabo sredstev fundacije. Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji je zaradi uskladitve z zakonom pripravila predlog spremembe Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji in tega je na 21. seji novembra 2007 sprejel tudi Svet fundacije. Pravilnik o merilih in pogojih za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji se spreminja v 21. členu. S to spremembo je skladno z novelo zakona določeno vlaganje pritožbe zoper sklep o razporeditvi sredstev fundacije na podlagi javnega razpisa, in sicer v roku 15 dni po sprejemu sklepa. Prav tako je definirana potrebna pravna podlaga za pouk o pravnem sredstvu kot obvezni sestavni del vsake odločitve o vlogi za razporeditev sredstev fundacije po javnem razpisu, kar zahteva določba zadnjega odstavka novega 14.a člena Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Uvedba inštituta pritožbe pomeni večjo pravno varnost za uporabnike sredstev fundacije.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Prosim, gospa Barbara Žgajner Tavš v imenu skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa za besedo. Dobro jutro spoštovane kolegice in kolegi, predstavnica, predstavnika Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve in tudi vsi tisti, ki nas spremljate ob tej, bom rekla, relativno zgodnji uri. Jaz bom obe točki, 1. in 2. točko, ker sta med seboj povezani, poskušala povzeti v tej kratki predstavitvi. V osnovi moram reči, da v Poslanski skupini nepovezanih poslancev, Lipa, ne nasprotujemo predlaganim rešitvam. Ne nasprotujemo in ne bomo nasprotovali, kajti dejstvo je, da v kolikor govorimo o visokih finančnih sredstvih. Gre za razdeljevanje sredstev na letni ravni v višini okoli 18 milijonov evrov invalidskim, humanitarnim in tudi športnim organizacijam. Kot je praksa pokazala, je nedvomno prihajalo do nepravilnosti, do netransparentnosti. In tisto, kar je najbolj boleče v celotni zgodbi, je, da organizacije, ki bi lahko bile upravičene do finančnih sredstev iz FIHA oziroma Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij, niso imele možnosti pritožbe. Prvi zakon govori o tem, da imajo po novem organizacije, ki niso zadovoljne s sklepom o razdelitvi finančnih sredstev, možnost pritožbe. No, tisto, kar je po moji oceni bolj sporno, je predlagana rešitev v okviru drugega zakona. To pa je organ, ki bo odločal o pritožbi zoper odločitev same fundacije. Dejstvo je - in to je izrazilo tudi ministrstvo oziroma Vlada Republike Slovenije, ki je podala mnenje na predlagano rešitev - Vlada Republike Slovenije namreč ugotavlja, da je določitev organa fundacije, pristojnega za odločanje o pritožbi, s pravili fundacije sicer v skladu s 14.a členom zakona. Vendar pri tem Vlada Republike Slovenije opozarja, da je z vidika pravne države oziroma varstva pravic kandidatov za razporeditev sredstev fundacije, ki vključuje pravico do neodvisnega in nepristranskega odločanja, ki izključuje tudi vsako morebitno prekrivanje interesov, sporno. Torej, predlagana rešitev je sporna, da odloča o tem na prvi in drugi stopnji fundacija. Torej, dejansko ista ustanova, ne glede na to, da se to sicer opravlja na različnih organizacijskih nivojih v okviru fundacije. To je tisto, kar je bilo kot pomislek izraženo že v okviru matičnega delovnega telesa in kar je sicer na nek način demantirala gospa državna sekretarka. Ocenjujem, da še vedno ostaja dvom. Še vedno ostaja dvom, da se o pritožbah odloča zoper iste institucije. To po moji oceni ali po oceni Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Lipa, ne odpravlja vsakršne možnosti odprave slehernega dvoma, da bi lahko prihajalo do netransparentnosti, nekonsistentnosti ali celo do nepravilnosti v okviru razdeljevanja sredstev invalidskim in humanitarnim organizacijam. Skladno s tem bi bilo nedvomno smiselno v okviru Vlade Republike Slovenije, Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, in nenazadnje tudi v okviru parlamenta, Državnega zbora, matičnega delovnega telesa, opraviti razpravo. Potrebna je evalvacija državne pomoči in analiza transferjev na enem mestu, na enem mestu zbranih transferjev, pravic invalidov in seveda tudi s finančnega vidika zagotavljanja pravic, vključujoč finančna sredstva. Naj za konec omenim samo en primer, ki se dotika problematike razdeljevanja finančnih sredstev v okviru Fundacije invalidskih in humanitarnih organizacij. Poznan je, recimo, primer iz leta 2006, ko je določeno društvo oziroma zveza od FIHA prejela finančna sredstva za izvajanje določenega programa, zgolj določenega programa, in sicer osebne asistence, 7,5 milijona tolarjev finančnih sredstev. Ampak se je ta ista organizacija, to isto društvo potem tekom leta, ko so finančna sredstva že bila nakazana za izvajanje zgolj določenega programa, premislila in finančna sredstva, meni nič tebi nič, prerazporedila v druge namene. To je nepošteno in možnost pritožbe predvsem v okviru neodvisnega organa bi odpravljala tudi takšne dvome, česar pa zakon ne odpravlja v celoti.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Spoštovani. Pred nami je sprememba pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev FIHO. Glede na določbe Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije daje Državni zbora soglasje k pravilniku in posledično tudi k morebitnim spremembam in dopolnitvam tega pravilnika. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo dala soglasje k spremembi pravilnika, ki jo je sprejel Svet fundacije, s katero je veljavno ureditev 21. člena Pravilnika uskladil z novelo Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. To pomeni, da je skladno z novelo zakona določeno vlaganje pritožbe zoper sklep o razporeditvi sredstev fundacije na podlagi javnega razpisa, hkrati pa je definirana potrebna pravna podlaga za pouk o pravnem sredstvu kot obvezni sestavini vsake odločitve o vlogi za razporeditev sredstev fundacije po javnem razpisu. Kajti, edina sprememba pravilnika se glasi: "Zoper sklep o razporeditvi sredstev, s katerim je odločeno o njeni vlogi na javni razpis, lahko posamezna invalidska in humanitarna organizacija v roku 15 dni po prejemu sklepa vloži pritožbo, o kateri odloči pritožbeni organ, določen s pravili fundacije." Ker je fundacija po veljavni ureditvi dolžna opraviti letno razporeditev sredstev invalidskim in humanitarnim organizacijam za leto 2008 do 31.12.2007 in je po pravkar sprejeti noveli zakona potrebno zagotoviti dejansko uresničevanje pravice do pritožbe, in reševanje morebitnih pritožb v zakonskih rokih, je Svet FIHO zaprosil Državni zbor, da se obravnava in odloča o soglasju k spremembam pravilnika. Pravilnik opredeljuje, da je prva stopnja pritožbenega organa na razdelitev sredstev FIHA nadzorni odbor FIHO, ki je sestavljen paritetno, kar pomeni, da ga sestavljajo predstavniki humanitarnih organizacij, predstavnik invalidskih organizacij in predstavniki Vlade. Ob dajanju soglasja je potrebno poudariti, da niti Vlada niti Zakonodajno-pravna služba nista imeli vsebinskih pripomb ter da je bila podana soglasna podpora spremembam pravilnika tako s strani Državnega sveta kot tudi s strani matičnega delovnega telesa. Nasprotovanje pa je bilo predstavljeno s strani ene izmed organizacij FIHO, ki meni, da gre za prepletanje interesov. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke podpira spremembe Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev FIHO.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aleš Gulič v imenu Poslanske skupine LDS.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! V Liberalni demokraciji Slovenije smo se odločili, da bomo predlog sklepa o soglasju k spremembi Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji podprli. Gre za zelo na nek način zoprno zadevo, čeprav je preprosta. Namreč zaradi uskladitve z novim zakonom in omogočanja neoviranega postopka o odločanju o razporeditvi sredstev fundacije po javnem razpisu za leto 2008 je nujno potrebna predlagana sprememba pravilnika tudi zaradi tega, da se na nek način odpravi ta pomanjkljivost, da zaradi tega nekatere invalidske organizacije v tem trenutku niso financirane. To je zelo sabo in mislim, da se s tega mesta lahko tudi opravičimo zaradi vseh teh postopkovnih težav, ki so pripeljale do tega. No, že na seji odbora je bilo opozorjeno, da gre za prepletanje interesov, saj so v pritožbenem organu prve stopnje predstavniki tistih organizacij, ki so same prejemnice sredstev in hkrati tudi porabniki sredstev, nadzorniki sredstev, ki bodo potem v končni fazi odločali še o pritožbah. V današnji razpravi vendarle računam, da bo prišlo do tega, da bomo na nek način se dokopali do neke rešitve, ki bo onemogočala kakršnekoli anomalije. Do takrat pa upamo, verjamemo, želimo in tudi zahtevamo, da pritožbeni organ deluje v skladno z zakoni v duhu dobrega gospodarjenja in predvsem tako, da ne bi prišlo do krčenja ali celo do ukinitve posameznih programov, ki so financirani s sredstvi fundacije. Gre za to, da se moramo vseskozi kar naprej zavzemati za to, da je poraba, podeljevanje teh sredstev pregledno, jasno, nedvoumno oziroma z eno besedo, ki jo radi uporabljamo v teh dneh, transparentno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Drobnič v imenu Poslanske skupine NSi.
Spoštovani kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni, pozdravljam tudi predstavnike Vlade! Spremembe pravilnika, ki ga danes obravnavamo se torej nanašajo na možnost pritožbe upravičencem do sredstev, ki se razdeljujejo v Fundaciji za invalidske in humanitarne organizacije. PO sedanjem pravilniku ta dopustnost pritožbe za uveljavljanje pravic ni bila možna. To seveda ni ustrezen način reševanja, zato menimo, da je predlog sprememb ustrezen. Zlasti pa, če upoštevamo dejstvo, da je bilo v preteklosti mnogo besed napisanih in tudi spregovorjenih, glede razdeljevanja sredstev, upravičenosti posameznim invalidskim in humanitarnim organizacijam ter tudi, kako so ta sredstva navedene organizacije uporabile. Postopki varstva teh pravic so posebej pomembni tudi zato, ker Svet fundacije odloča o sredstvih, predstavniki invalidskih in humanitarnih organizacij pa so v tem svetu. To pomeni, da na nek način sami uporabniki sredstev odločajo, kdo bo prejemnik sredstev in je to še bolj utemeljeno, da se postavijo jasna pravila glede pritožb in glede pritožbenega organa in upravičenosti do varstva pravic. Pritožbeni organ se bo določil s spremembami pravil, ki jih na današnji seji tudi obravnavamo. Poslanska skupina Nove Slovenije bo podprla spremembe pravilnika, kakor je tudi smiselno, da se potem podprejo tudi spremembe pravil, torej tega drugega akta Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij. Cilj mora biti, da sredstva FIHA, ki so javna sredstva, pridejo resnično v prave roke za izvedbo programov tistih oseb, ki potrebujejo pomoč, najrazličnejšo, za integracijo v življenje v družbo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Stanislav Brenčič v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa za besedo. Državni zbor je z odlokom o ustanovitvi fundacije FIHO v skladu z načelom subsidiarnosti na fundacijo kot tako prenesel tudi velik del avtonomnosti ali avtonomije pri njenem upravljanju. S tem v zvezi je seveda Svet FIHA kot najvišji organ te fundacije odgovoren tudi za pripravo in sprejemanje vseh ključnih aktov fundacije, s tem pa, da smo vzpostavili takrat varovalko, da pa se le nad temi odločitvami drži neko minimalno kontrolo skozi Državni zbor v smislu izdaje soglasja k aktom in tudi v zvezi s spremembami teh aktov. V skladu s to avtonomijo je Svet FIHA tudi pripravil spremembo obeh ključnih dokumentov fundacije v skladu s spremembo Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije oziroma s 14.a členom, ki nalaga fundaciji, da pripravi ustrezne pravne podlage, tako skozi pravilnik o merilih in pogojih za razdeljevanje sredstev kot tudi sama pravila. Svet je tako pravilnik pripravil v skladu s spremembo zakona in mi podpiramo, da Državni zbor da soglasje k tako spremenjenemu pravilniku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani predsedniki Vlade! Kolegice in kolegi! Predlagani akt, ki je pred nami, je praktično posledica nedavno sprejete novele zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki je uvedla pravico do pritožbe zoper odločitev Sveta fundacije, s katero je odločeno o vlogi na javni razpis za razdelitev sredstev fundacije, in sicer v roku 15 dni. Nadalje novela določa, da v pritožbi odloči organ fundacije, ki se določi s pravili fundacije, njegova odločitev pa je dokončna. Novela glede odločitve prvostopenjskega pritožbenega organa vsebuje zgolj napotilo, ki nalaga fundaciji, da sama v svojih aktih v roku enega leta od uveljavitve novele precizno določi, kateri organ bo za to pristojen. V ta namen je Svet fundacije na svoji redni seji, 21.11.2007 sprejel tako spremembe omenjenega pravilnika kot dopolnitev pravil ter jih predložil Državnemu zboru, da le-ta poda k njim soglasje. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je ta sprememba akta nedvomno potrebna, da se skladno z veljavno zakonodajo omogoči neoviran postopek odločanja o razporeditvi sredstev v fundacije. Po naši oceni so predlagane spremembe ustrezne, sledijo namenu določila zakona, ki narekuje spremembo tega pravilnika in so tudi oblikovane znotraj okvira, ki jih omenjeni zakon določa. Zato bomo poslanci DeSUS prispevali soglasje k tej spremembi pravilnika. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Srečko Prijatelj, v imenu Poslanske skupine SNS. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Soglasje Državnega zbora k spremembi Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev FIHA je v bistvu skoraj nujno dejanje. Gre za spremembo, ki je v pravnem smislu nujna in uvaja v roku pravnomočnosti izdanega sklepa pravico do pritožbe, kar je po mnenju Slovenske nacionalne stranke obvezujoče in vsekakor dobro. Zakonodajno-pravna služba je na to zadevo nekako tudi podala pozitivno mnenje in verjetno bi bilo z njihove strani negativno zapisano, če tega ne bi bilo. Tako, da mislim, da gre za pravnoformalno dejstvo, ki na nek način kar kliče k temu, da zagotovimo na nek način tudi zakonitost, transparentnost in pravičnost porabe sredstev, za katerega mislim, da jih kar v Republiki Sloveniji pozorno v dobršni meri namenjamo tisti družbi, ki je teh sredstev najbolj potrebna. In zato v Slovenski nacionalni stranki dajemo tudi "za" k tej spremembi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa o soglasju k spremembi pravilnika bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K DOPOLNITVI PRAVIL FUNDACIJE ZA FINANCIRANJE INVALIDSKIH IN HUMANITARNIH ORGANIZACIJ V REPUBLIKI SLOVENIJI. Predlog sklepa o soglasju je v obravnavo Državnemu zboru predložil Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide. Besedo dajem gospodu predsedniku Stanislavu Brenčiču za dopolnilno predstavitev predloga.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. No, tudi ta ključni akt fundacije, to so pravila fundacije, je v predlagani spremenjeni obliki obravnaval odbor na isti seji, s sodelovanjem Zakonodajno-pravne službe, Vlade in fundacije. Vršilec dolžnosti direktorja FIHO, gospod Jug, je uvodoma poudaril, da je fundacija pripravila dopolnitev Pravil Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji v skladu z novelo zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki je z novim 14.a členom uvedel pravico do pritožbe zoper odločitev fundacije, s katero je odločeno o vlogi na javni razpis za razdelitev sredstev fundacije. V pravila fundacije je bilo v skladu z novelo zakona treba določiti pritožbeni organ, ki bo te pritožbe obravnaval. V razpravi je bilo izpostavljeno mnenje Vlade, v katerem je med nomotehničnimi popravki tudi vsebinsko opozorilo glede pravice do neodvisnega in nepristranskega odločanja. To bi lahko bilo sporno, saj o tem odloča na prvi in drugi stopnji fundacija, torej dejansko ista ustanova, ne glede na to, da se odločanje sicer opravlja na različnih organizacijskih nivojih v okviru fundacije. Predstavnica Vlade je pojasnila, da je v njihovem mnenju izražen le pomislek glede prekrivanja interesov, prepričani pa so, da se v praksi to ne bo dogajalo, zato Vlada ne nasprotuje predlaganim rešitvam. V skladu z mnenjem predstavnice Vlade je bila podana dodatna obrazložitev predloženega gradiva s strani fundacije. Po razpravi je odbor sprejel sklep, s katerim predlaga Državnemu zboru enako kot pri pravilniku, da da soglasje k dopolnitvi Pravil Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za predstavitev stališč. Gospa Romana Tomc, državna sekretarka, prosim.
Spoštovani! Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije uvaja možnost pritožbe zoper odločitev o dodelitvi sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Po določbi zakona je treba organ fundacije, ki bo pristojen za odločanje o pritožbi, določiti s posebnimi pravili fundacije. Zato je fundacija pripravila predlog dopolnitve teh pravil in ga predložila tudi svetu, ki ga je sprejel v novembru lanskega leta. O pritožbi bo odločal pritožbeni organ, ki je opredeljen v novem 28.a členu, v tej dopolnitvi, in katerega funkcijo zdaj prevzema nadzorni odbor fundacije. Ne gre za nov organ, pač pa za razširitev pristojnosti že obstoječega nadzornega odbora, ki je doslej izvajal le nadzorno funkcijo v fundaciji. Z uvedbo instituta pritožbe bo razdeljevanje sredstev fundacije vsekakor bolj pregledno, prav tako pa možnost pritožbe pomeni tudi večji nadzor nad delitvijo sredstev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Gospa Alenka Jeraj v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani. Še enkrat. Gre za približno isto zadevo, s katero smo se seznanili že pri prejšnji točki dnevnega reda. Tokrat gre za spremembo pravil FIHO, tudi glede na določbe Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. K temu aktu daje soglasje Državni zbor. Svet FIHO predlaga, da se v skladu z novelo zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki je uvedel pravico do pritožbe zoper odločitev Sveta fundacije, s katero je odločeno o vlogi na javni razpis za razdelitev sredstev fundacij, ki je kot pritožbeni organ določil Nadzorni odbor FIHO, saj zakon ni neposredno določil tudi pritožbenega organa, temveč je to določitev prepustil avtonomiji fundacije, torej, da to rešijo v njihovih pravilih. Zaradi racionalne in hkrati nujne hitre rešitve pa po mnenju Sveta FIHO ne bi bilo primerno iskati rešitve v oblikovanju in sestavljanju novega pritožbenega organa, temveč je najbolj primerno za reševanje pritožb določiti pristojnost že obstoječega organa, v tem primeru nadzornega odbora, ki po svoji pluralni sestavi in usposobljenosti tej nalogi povsem ustreza, saj je že v obstoječi ureditvi pravilnika pristojen za odločanje o ugovorih invalidskih in humanitarnih organizacije, na zapisnik o odpiranju vlog po javnem razpisu, pri čemer se ugotavlja, če ti izpolnjujejo pogoje in vsebujejo dokumentacijo v skladu s pravilnikom in javnim razpisom. Ker je fundacija po veljavni pravni ureditvi dolžna do 31. decembra 2007 opraviti letno razporeditev sredstev invalidskim in humanitarnim organizacijam za leto 2008 na podlagi njihovih vlog po javnem razpisu, pravkar sprejeti zakon pa že s svojo uveljavitvijo neposredno zagotavlja pravico do pritožbe in hkrati istočasno zahteva, da sklep o dodelitvi sredstev po javnem razpisu izrecno vsebuje tudi pravni pouk o možnosti pritožbe, je nujno nemudoma realizirati zakonsko dolžnost, da fundacija z ustrezno dopolnitvijo pravil določi organ, ki bo reševal morebitne pritožbe. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo tudi spremembe pravil FIHO.
Hvala lepa. Gospod mag. Drobnič v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Glede na predlog sprememb pravilnika je smiselno, logično in potrebno, da se spremenijo tudi pravila Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij tako, da s to spremembo se pravzaprav določi pritožbeni organ v okviru institucije FIHA. To bo torej nadzorni odbor, ki bo uveljavljal in zagotavljal varstvo pravic in pritožbe. Že prej smo omenili, da Svet FIHO odloča o tem, kdo bo prejemnik sredstev. In ugotavljamo, da so prejemniki sredstev pravzaprav tisti, ki tudi odločajo. Zato se takoj ob tem postavi vprašanje učinkovitosti takšnega pritožbenega organa. Če bi bil svet sestavljen tako, da bi v večji meri imeli pristojnosti in moč tisti, ki sredstev ne prejemajo, bi bili postopki mnogo enostavnejši, manj sporni, bolj transparentni. V okviru sprememb pravil in pravilnika je bila dana pobuda, da bi se spremenil tudi zakon, s katerim se določa, kako je sestavljen svet. S tako uveljavitvijo sveta, v katerem bi imeli večjo vlogo tisti, ki sredstev ne prejemajo oziroma niso upravičeni, bi zagotovo imeli v Sloveniji in v tej fundaciji mnogo manj sporov, mnogo manj nejasnosti in tudi takšnih odločitev, ki so dvignili veliko prahu v Republiki Sloveniji. Predložene spremembe bo Poslanska skupina Nove Slovenije podprla, ker gre za izboljšanje tega postopka uveljavljanja pritožbenih postopkov in varstva pravic. Se pa ob tem sprašujemo, ali so te spremembe zadostne.
Hvala lepa. Gospod Stanislav Brenčič v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa za besedo. S pravilnikom malo prej smo dali pravno podlago za vzpostavitev pritožbe tistemu, ki smatra, da na področju izbora ali priznavanja sredstev na podlagi javnega razpisa to ni bilo izvedeno tako, kot si je pritožbenica to predstavljala ali želela. S tem aktom pa seveda vzpostavljamo organ, ki bo pristojen za obravnavo teh pritožb. Vsekakor je dobrodošlo, da Državni zbor čim prej izda soglasje k obema aktoma fundacije, tudi k tem, ki je sedajle predmetni, da bodo takoj lahko stekli postopki, ki v tem trenutku predstavljajo precej vročo javno diskusijo in tudi določeno težavo pri dvanajstinskem financiranju ene od invalidskih organizacij. Vsekakor pa, vsaj jaz, in naša poslanska skupina ne vidimo posebne bojazni, da v skladu z avtonomijo, ki je fundaciji dodeljena nad njenim upravljanjem, ne bi prihajalo do pomanjkljivosti ali pristranskosti v nadzornem odboru pri obravnavi teh pritožb, kajti tudi nadzorni odbor je sestavljen iz različnih vstopov v ta odbor, kot v svet fundacije in v nadzornem odboru je tudi predstavnik vlade. Tako se bo po nekaterih dvomih lahko tudi predstavnik vlade dodatno angažiral, da bo odločanje v nadzornem odboru korektno, transparentno, v skladu z ravnanjem z javnimi sredstvi. Mi podpiramo izdajo soglasja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani podpredsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Predlog sklepa o soglasju k dopolnitvam pravil fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji se vsebinsko navezuje na prejšnjo točko in na sprejem novele Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki je predvidel oblikovanje oziroma določitev pritožbenega organa, in sicer tako, da ta organ določi fundacija sama. Predlagatelj je pripravil spremembo oziroma dopolnitev pravil fundacije ter predlagal kot najprimernejšo rešitev, da se pristojnost za reševanje pritožb podeli že obstoječemu nadzornemu organu, to je nadzornemu odboru. Slednji naj bi glede na svojo pluralno sestavo in usposobljenost tej novi nalogi povsem ustrezal, s čimer se v poslanski skupini strinjamo. Omenim naj samo še, da je bil nadzorni organ določen kot pritožbeni organ fundacije že ob prvotnem besedilu novele Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenija, vendar se je zakonodajalec med sprejemanjem tega zakona kasneje odločil za splošnejšo rešitev, tako da je pristojnost določiti pritožbeni organ prepustil avtonomni volji fundacije. Prav tako ocenjujemo, da je glede na sestavo nadzornega odbora zadoščeno načelom neodvisnosti in nepristranskosti odločanja o pritožbi, zato bomo poslanci DeSUS-a predlog sklepa o soglasju k dopolnitvi teh pravil fundacije tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. In še gospod Srečko Prijatelj v imenu Poslanske skupine SNS. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Ker je fundacija po veljavni ureditvi dolžna opraviti letno razporeditev sredstev invalidskim in humanitarnim organizacijam za leto 2008 do 31.12.2007 in ker smo pravkar sprejeli tudi novelo zakona o dopolnitvi pravil, ki uvajajo možnost na pritožbo sklepa v roku pravnomočnosti, je na nek način tudi nujno dopolniti pravila, ki določajo v bistvu delovanje organizacije FIHO. V bistvu se uvaja ta možnost, da se pritožbenemu organu razširijo dopolnjena veljavna pravila in s tem se v bistvu tudi daje možnost, da pritožbeni organ obravnava te pritožbe, ki prispejo v roku pravnomočnosti na organizacijo. V Slovenski nacionalni stranki mislimo, da se s temu tudi na nek način uvaja sledljivost zakonodajna in tudi uvaja neka garancija za transparentnost in zakonitost porabe sredstev in, kar je najbolj pomembno, uvaja se tudi varstvo pravic uporabnikov teh sredstev, ker bodo imeli možnost, da se pritožijo in v tem pritožbenem roku tudi prijavijo neskladnosti z zakonom, ki so bile zapisane v sklepu. Tako tudi k temu dopolnilu dajemo svoj "za".
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa o soglasju k dopolnitvi pravil bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA SKLEPA O VIŠINI SREDSTEV, KI PRIPADAJO POSAMEZNI POLITIČNI STRANKI IZ SREDSTEV DRŽAVNEGA PRORAČUNA V LETU 2008. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložil Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. Besedo dajem predsedniku odbora, gospodu Dragu Korenu, za predstavitev sklepa. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav poslankam in poslancem! Na 41. redni seji Odbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje smo med drugim obravnavali tudi predlog o razdelitvi sredstev, namenjenih sofinanciranju strank v letu 2008, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije predložil generalni sekretar Vlade Republike Slovenije. Ob predlogu je bilo zapisano, da so sredstva razdeljena v skladu s kriteriji iz 23. člena Zakona o političnih strankah. Na odboru ni bilo nobene razprave, bil pa je sprejet sklep, ki ga danes obravnavamo. Ker je sprejem sklepa na podlagi četrtega odstavka 23. člena Zakona o političnih strankah v pristojnosti Državnega zbora, predlagam, da takšen sklep sprejme tudi Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič, v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani! Poslanska skupina DeSUS se s predlaganim predlogom strinja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan, v imenu Poslanske skupine SDS. [[Se odpoveduje.]] S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 15. točki dnevnega reda. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O OMEJITVAH IN PREPOVEDIH ZA NOSILCE JAVNIH FUNKCIJ, v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 14 poslank in poslancev s prvopodpisanim dr. Matejem Lahovnikom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Predstavnika Vlade ni. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Srečko [[...]]Izvolite, gospod Prijatelj, postopkovni predlog?
Ja. Spoštovani! Mislim, da je ta točka zelo pomembna, zato je zelo neodgovorno, da predstavnika Vlade v dvorani ni. Res je, da smo nekoliko hitrejši, da smo pohiteli, vendar bi bilo prav, da je opravljena predstavitev, tako kot veleva tudi poslovnik. In predlagam, da se sejo prekine za toliko časa, dokler se ne pridobi ustrezne kvalificirane osebe v dvorano. Hvala.
Rad bi vam povedal, gospod Prijatelj, da ima predstavnik Vlade možnost, da pove svoje mnenje tudi v okviru razprave. [[Oglašanje v dvorani.]] Jaz sem vam samo povedal to možnost in nisem povedal, kaj bomo odločili. Izvolite, gospod Cvikl. Postopkovni predlog, prosim.
Poglejte, Predlog zakona o omejitvah in prepovedih za nosilce javnih funkcij je predlagala Vlada Republike Slovenije, gre za zelo pomemben zakon. Cel mandat Državnega zbora razpravljamo o tem vprašanju, na kakšen način bomo uredili ustrezen nadzor nad potencialno koruptivnimi dejanji. Nesprejemljivo je, da Vlada Republike Slovenije ne spremlja, kaj se dogaja danes v Državnem zboru. In najmanj, kar je, podpredsednik, predlagam, da tudi glede na zahtevo kolega iz SNS, tudi na našo zahtevo in verjamem tudi drugih poslanskih skupin, sejo prekinete, da pride predstavnik Vlade in poda dopolnilno obrazložitev predloga zakona. To je tako pomembno vprašanje, da ne moremo brez tega. Prosim, če to upoštevate.
Hvala lepa. Glede na to, da sta to že dva postopkovna predloga, imate tudi tretjega. Prosim.
Tudi jaz imam postopkovni predlog, če bi se strinjali, da ne bi prekinjali seje, da gremo na predstavitev stališč, ki so tako pripravljena v poslanski skupini in po stališčih predstavnik Vlade, pa potem prekinemo, če ga še ne bo.
Hvala lepa. Prekinjam sejo za 10 minut.
Nadaljujemo prekinjeno sejo. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod mag. Roman Rep, državni sekretar, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, poslanci! Danes imamo pred seboj zakon, ki jasno uvaja etične norme oziroma etična pravila in postavlja tudi nadzor nad le-temi za nosilce javnih funkcij. Sam zakon zagotavlja transparentnost delovanja javnih funkcionarjev, z drugimi besedami lahko povem, postavlja neka jasna pravila politične higiene. Pri pripravi tega zakona smo upoštevali odločbo Ustavnega sodišča in odpravili ugotovljeno neskladje oziroma neskladnost zakona o nezdruževanju upravljanja javnih funkcij z ustavo in v sam zakon postavili tudi nov organ, ki skrbi za nadzor. V mislih imam seveda Računsko sodišče. Računsko sodišče s tem zakonom dobiva tudi novo dodatno pooblastilo v odkrivanju morebitne korupcije na strani nosilcev javnih funkcij. Tako bo Računsko sodišče opravljalo nadzor glede sprejemanja daril, prepovedi poslovanja in pa prijave premoženja. Zakaj Računsko sodišče? Računsko sodišče je po našem mnenju že iz same ureditve in zakonske opredelitve seveda v samostojnem in v neodvisnem položaju. Računsko sodišče je vezano na ustavo in zakone. Pri svojem delu je strokovno in neodvisno. Ne nazadnje Računsko sodišče je tudi tista inštitucija, ki je tudi najbolj usposobljena za izvajanje nadzora na področju, predvsem finančnega poslovanja. Če pogledamo konkretno zakon, zakon jasno opredeljuje in ureja področje sprejemanja daril, ker jasno pove, da sprejemanje daril ni dovoljeno. Postavljena je izjema za protokolarne oziroma priložnostna darila in tudi tukaj je postavljena neka meja, torej nek limit, kaj je še sprejemljivo oziroma kaj je še, lahko rečemo, higienično. Ko ravno govorimo o darilih, zagotavlja že prej omenjeno transparentnost, saj napotuje organe, da morajo voditi evidence teh daril in te morejo biti tudi javno objavljene. Kot že rečeno, nadzor je v pristojnosti Računskega sodišča. Glede nezdružljivosti, nezdružljivost je opredeljena v novem zakonu v smeri, da poklicni funkcionarji ne smejo opravljati nobene pridobitne dejavnosti, ki bi lahko vplivala na objektivnost pri njihovem delovanju oziroma odločanj, ali bi to lahko vplivalo na vtis na nepristranskost oziroma kakorkoli drugače vplivalo na ugled funkcionarja oziroma samega organa, kjer funkcionar dela. Glede nadzora, tukaj smo šli v smer rešitve, da nadzor nad tem delom opravlja tista inštitucija oziroma organ, ki je pristojen ne nazadnje tudi za imenovanje funkcionarja. Konkretno, če pogledamo, recimo, župane in podžupane, smo mnenja, da bi ta nadzor seveda moral biti s strani občinske volilne komisije, pri sodiščih pri Sodnem svetu, ko govorimo o funkcionarjih v državnem tožilstvu imamo Državnotožilski svet, ne nazadnje za predsednika republike in za vas, poslanke in poslance, pa imamo tukaj državno volilno komisijo. Prepričani smo, da rešitev, ki smo jo poznali v preteklosti, ki je nekako šla v to smer, da bi nadzor nad tem področju opravljala neka inštitucija tukaj iz Ljubljane, je neprimerna, pa verjetno tudi neživljenjska. Težko si predstavljamo, da bo nekdo iz Ljubljane lahko ugotavljal te okoliščine za vse funkcionarje širom po Sloveniji. Mnenja smo, da je najbolje, da imajo ta segment nadzora v rokah tisti, ki nenazadnje imenuje funkcionarja in nenazadnje funkcionar mu je tudi odgovoren. Glede prijave premoženja in pa premoženjskega stanja. Funkcionarji so po tem zakonu tudi dolžni takoj oziroma najpozneje v enem mesecu prijaviti to premoženje bodisi ob nastopu oziroma prekinitvi svoje funkcije oziroma svojega mandata. Računsko sodišče, kot pa že rečeno, je pa tisto poklicano, ki bo seveda to tudi spremljalo in pa tudi nadziralo. Bistvena kvalitetna sprememba in pa korak naprej je tudi dan s tem novim, prej omenjenim pooblastilom. Kajti Računsko sodišče ne bo samo spremljalo, kajti od spremljanja imamo bore malo. Računsko sodišče bo imelo tudi možnost opraviti nadzor, ko bo seveda prišlo do dvomov oziroma suma, da funkcionar ima bistveno večje premoženje, kot bi ga lahko imel na podlagi plač, ki jih prejema v času opravljanja svoje funkcije. Seveda taka revizija bo lahko tudi pregledala tudi finančno stanje, ne le funkcionarja, ampak tudi ožjih družinskih članov in to bo tudi podlaga za ustrezno ukrepanje. Zakon opredeljuje tudi prepoved poslovanja, kot smo ga poznali tudi prej. In za konec, v prehodnih določbah zakon tudi ureja prehod na nov sistem in ureja, bom rekel, vprašanje Komisije za preprečevanje korupcije. S tem zakonom ta komisija ugasne s svojim delovanjem s 1.1.2009. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Srečko Prijatelj v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa. Spoštovani! Omenjenega predloga v Slovenski nacionalni stranki seveda ne bomo podprli, ker je Državni zbor Republike Slovenije na tretji seji, 10.2.2006 sprejel Zakon o nezdružljivosti upravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo in mislimo, da je ta zakon ustrezen, čeprav je Ustavno sodišče podalo neskladje v 3. členu v svojem zapisu. Zakaj se ne strinjamo s predlagano novelo? Računsko sodišče po novem naj bi prevzelo tudi seveda nadzor nad omenjenimi pristojnostmi. Lepo vas prosim! Računsko sodišče že danes ne opravlja svoje dolžnosti. Deluje popularno, deluje zelo, v bistvu, nezakonito, če želite in seveda tudi netransparentno. Zakaj? Samo en primer vam bom povedal. V Slovenski nacionalni stranki smo morali zaradi tega, ker Računsko sodišče ni opravilo svoje naloge, vložiti kazensko ovadbo. Kazensko ovadbo zoper znanega storilca, ki je na nezakonit način pridobil ogromno premoženje. Ogromno premoženje. Računsko sodišče je bilo pozvano k reviziji državnega podjetja. K reviziji poslovanja državnega podjetja pred prodajo. Tega ni naredilo. Celo dražiteljem je bilo onemogočeno, da pogledajo poslovne listine pred prodaj podjetja. In tu mislim, če se že širokousti predsednik Računskega sodišča in predlaga zamenjavo ministra, naj prvo sam odstopi, ker na tak način omogoča korupcijo in klientelizem, če želite, tudi veliko, veliko združbo, delovanje velike združbe, ki je hudodelska, po naših predpostavkah tudi s pomočjo sodišča dosega tako pravnomočne sklepe. To je žalostno, veste. In Računskemu sodišču, ki ima samostojen in neodvisen položaj v sistemu države in oblasti, dajemo nadzor nad tako pomembnim segmentom, kot je v bistvu premoženjsko stanje posameznikov v Sloveniji, ki opravljajo javno funkcijo. Lepo vas prosim, to je skrajno neresno in Računsko sodišče že danes, kot rečeno, je samo sebi v namen in zgleda, da dela samo tisto, kar je po nekih vzporednih kanalih dobro plačano posameznikom. Vem, da sem izgovoril težke besede, ampak to bo pokazala tudi kazenska ovadba. Enostavno ignorirati takšen kriminal s strani Računskega sodišča ni moč tolerirati več. Tolerantnost ni več možna. Drugo, kar bi rad povedal ob tem. Mi smo, ko so predlagali ta zakon, bili deležni mnogih kritik v Državnem zboru, to veste sami, in kritizirali ste nas, da v bistvu želimo ukiniti Kosovo komisijo zato, ker nam je to naročila Vlada. Danes Vlada predlaga drug zakon, za katerega se mi niti "pod razno" ne moramo strinjati v vsebini in ga ne bomo podprli. In prosim vas, če mi lahko predstavniki vladne uradne oblasti - vidim, da ministra ni pristojnega za to področje, da mi poveste, kaj je pa z vsemi tistimi prijavami, ki jih je Kosova komisija že naslovila na različne organe pregona, tožilstva in tako naprej, ki so kar poniknili nekam, ni jih več. Veste, ta komisija dela in mi nismo nikoli rekli, da slabo dela, ta komisija ima toliko in toliko poročil, je napisala toliko in toliko predlogov za kazenske ovadbe, ker sama ne more podajati kazenske ovadbe, ker te pristojnosti nima, lahko samo zbira podatke, koliko daril smo dobili posamezniki in tako naprej. In s tega stališča me zanima, kaj pa je bilo narejenega s strani organov javnega pregona na tistem, kar je pa ta komisija naredila? Nič, nič, podčrtana nula! In danes govoriti, da se bomo borili proti korupciji na tak način, da bomo Računskemu sodišču podali vse pristojnosti, oprostite, ker mi gre na smeh, je resnično neodgovorno, žaljivo in tudi v prvi vrst bi morali postaviti takšno Računsko sodišče, ki bi bilo zmožno opravljati delo v skladu z zakonom in namenom, za katero je ustanovljeno. Še mogoče dva pomisleka, ki ju želim povedati. Glejte, tu navajate, da se bo moral obstoječi organ kadrovsko okrepiti. Seveda, področje korupcije je zelo zapleteno, in predlagate tudi, da se do prenosa pristojnosti na Računsko sodišče okrepi komisija. Pa vendar, na to vas opozarja obstoječa komisija že vseskozi. Zdaj bomo pa kar brez problema dali denar tudi za zagotavljanje administrativno-tehničnih pogojev, pa za plače, za kar ga do zdaj ni bilo, pa okrepili bomo kadrovsko to institucijo - do zdaj pa to ni bilo potrebno oziroma do zdaj je bilo pa to brezpredmetno. Še dobro, da jim električne energije niso odklopili tam, na njihovem sedežu. Jaz se čudim, da imajo sploh še elektriko, da imajo telefone, veste, res se čudim. Spoštovani! Če je kaj resnosti, poštenosti in dobre pripravljenosti, potem potegnimo ven znana dejstva. Predsednik Vlade je za tem pultom dejal: "Znani so mi izvori premoženja in vse jahte, ki so privezane v marini Portorož in ostalih evropskih lukah." Naj pove, kdo so lastniki teh jaht! Ne rabimo te komisije, niti Računskega sodišča, niti nobene druge komisije! Takoj se lahko to zaseže, imamo tako imenovane preiskovalne zapore, pa dajmo te ljudi malo na hladno, da se bodo ohladili in povedali, od kje jim tako enormna količina denarja v 15 letih. Za mnoge, veste, vem, da so imeli pred dobrimi 17 leti zgolj kak APN 4, to je motor Tomos, in so prihajali na Roško vpiti v megafon - tam sem bil tudi jaz, seveda v podporo našemu premierju, ki je bil zaprt. Danes imajo ti ljudje enormno količino denarja na svojih bankah, verjetno za prvo številko še vedo, za ostale ničle zadaj pa jim že zmanjka spomina, ker se iz dneva v dan spreminja ta številka. To je korupcija in klientelizem! In tu je treba stopiti na prste. In če vemo te podatke, premier pa je dejal, da jih vemo, ve jih tudi policija - zakaj potem ne ukrepamo? Sprenevedanje prve vrste! Z menjavo, ukinitvijo te komisije in podajanjem pristojnosti s 1.1.2009 na Računsko sodišče ne bomo storili popolnoma ničesar. Še bolj bomo zameglili to dejansko zelo plodno njivo in z nje bomo lahko pobirali v megli še bolj aktivno tisto, kar je zraslo s trudom tudi posameznikov in kar smo odvzeli predvsem tistim, ki so danes revni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče, v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Spoštovani prisotni! Ne preseneča spoznanje današnje kritike nekaterih Računskega sodišča. Ne preseneča, če malo bolj poznamo ali če vsaj dnevno spremljamo dogodke v okviru naše države, nenazadnje pa dogodke v povezavi zadnjih parih let. Da je Računsko sodišče eden izmed tistih tako najbolj negativnih elementov, kakor je bilo maloprej opevano, seveda ne drži. Dejstvo pa je, da ta pesem ustreza Vladi Republike Slovenije, ustreza vladni politiki. Če vemo za zadnje predlagane ukrepe Računskega sodišča, ki so bili prvič izpostavljeni v okviru naše države, torej zahteva po ministrovem odstopu zaradi previsoko načrtovanih prihodkov in previsoko pobranih komunalnih pristojbin s strani enega izmed slovenskih ministrov. Potem ne rabimo kaj dosti razmišljati, da bi vedeli, komu to ni všeč. In katere politične stranke danes in tukaj tako zelo grdo govorijo o samostojni inštituciji, ki izvaja svoje naloge. Državni sekretar je v okviru svoje uvodne predstavitve izpostavil politično higieno. Za, po moji oceni, celostno podobo politične higiene, pa se je potrebno vrniti tri leta nazaj. Tri leta nazaj do prvih aktivnosti aktualne vlade z njenimi poskusi za ukinitev tako imenovane Kosove protikorupcijske komisije, ki se je v teh treh letih pozitivno izkazala. Opozarjala je in v okviru svojih pristojnosti nakazovala na malo morje koruptivnih dejanj v okviru naše države. In dejstvo je, da je omenjena komisija znala povezati večji del teh dejanj z aktualno vlado Republike Slovenije oziroma posameznimi ministrstvi. Pozneje se bom konkretno dotaknil večih primerov, ko je bila tako imenovana Kosova protikorupcijska komisija vedno znova deležna kritik, ki so prihajale s strani tistih, ki podpirajo Vlado od samega začetka in so pripravljeni za to svojo podporo pozabiti, ne samo načelnost, pozabiti svoj izvor v zameno za trepljanje po ramenih ali celo in kar mislim, da je, še mnogo več. V začetku tega mandata se je začelo, ko so trije poslanci Slovenske nacionalne stranke: gospod Zmago Jelinčič, gospod Srečko Prijatelj in gospod Bogdan Barovič vložili novelo protikorupcijskega zakona, ki je ukinjala Kosovo protikorupcijsko komisijo. V nadaljevanju je Vlada Republike Slovenije oziroma so vladajoči poslanci vložili veliko število amandmajev in zakon dodelali do te mere, da v kolikor bi bil sprejet v polni obliki, potem tako imenovane protikorupcijske Kosove komisije danes in tukaj več ne bi bilo, v kolikor bi bil sprejet v njihovi idejni zasnovi. Vlada Republike Slovenije je v nadaljevanju tokom teh let, ki sem jih prej omenil, od leta 2004, vedno znova nagajala, metala polena pod noge omenjeni protikorupcijski komisiji. In kaj je Kosova protikorupcijska komisija? Naj bi bila na podlagi zakona samostojen organ, ki deluje v smislu preprečevanja korupcije v okviru naše države. Ali je zakonodajna veja oblasti in ali je Vlada Republike Slovenije omogočila tej komisiji, da dela nemoteno? Odgovor je ne. Vedno znova je bila omenjena komisija postavljena pod politični pritisk in zato tudi ukrepi te komisije po vsej verjetnosti niso zaživeli v vsej tisti meri, ki v okviru normalne države, kjer se Vlada ne poteguje za svoj prav v okviru korupcijskega boja, poudarek je na "svoj prav", potem bi bila seveda zgodba drugačna. Ampak že od začetka leta 2005 je oznaka, ki je bila pripisana omenjeni komisiji, dovolj jasno povedala s strani Vlade Republike Slovenije, kaj je ta komisija, kako jo bo Vlada Republike Slovenije upoštevala v okviru svojega dela in kakšni bodo učinki, politični učinki omenjene komisije. Vlada Republike Slovenije, tako predsednik Vlade, kot minister za javno upravo sta komisijo degradirala v okviru leta 2005 in nadaljevala z degradacijo v letu 2006, 2007 in nenazadnje v letošnjem letu, 2008. Degradacija v obliko brezzobega tigra. Torej, takrat se je dalo prvo jasno sporočilo državljankam in državljanom o nepotrebnosti obstoja posebnega samostojnega telesa, ki bi se ukvarjal z ugotavljanjem korupcije, klientelizma in pranja denarja. Hočem povedati, da je Vlada Republike Slovenije z vladajočimi političnimi strankami oziroma poslanskimi skupinami, in žal tudi z nekaterimi opozicijskimi poslanskimi skupinami, v tem obdobju naredila vse, da bi se izničila verodostojnost omenjene komisije. In zopet se zgodi tisti moment, ki je vse prepogostokrat vezan v okvir dela slovenskih institucij. To pomeni, da se morajo te večji del svojega časa ukvarjati same s seboj, s tem da sperejo iz sebe tisti madež, ki jim ga nadenejo vladni lakaji ali celo Vlada sama in ki ga morajo pozneje opravičevati. Ampak, je to namen, je to prava strategija, je to prava politika? Po moji oceni, ne! To je seveda en izmed elementov agitpropovstva, da se nekomu vzame 24 ur na dan, da ne more opravljati posla za katerega je bil ustanovljen in da se mu pripisujejo različne stvari. OECD je v poročilu o Sloveniji izrazila zaskrbljenost zaradi napovedane razpustitve Komisije za preprečevanje korupcije. Tokom razprave, naj si bo širše, javne razprave, ki je potekala ta tri leta v okviru Republike Slovenije nas je celotna strokovna javnost rotila, nas prepričevala da pustimo obstoj Protikorupcijske komisije. Po anketah, ki so izvedene v okviru držav članic Evropske unije in tudi mnogo širše, se Slovenija ne more pohvaliti z boniteto o neobstoju ali majhnem obstoju korupcije. Celo nasprotno. Vedno bolj, predvsem pa v letu aktualne vlade, smo podvrženi tovrstnim številkam, ki so zastrašujoče. Nekaj ugotovitev omenjene komisije, ki jo hoče Vlada Republike Slovenije ukiniti 1. 1. 2009, z današnjim aktom pa seveda sprejeti temelje za te ukinitve. Najsibo posel helikopterskega reševanja v povezavi z Avto-moto zvezo Slovenije najsibo podjetje Flycom za opravljanje storitev Elesa, najsibo klinično preizkušanje zdravil stroškov dela javnega naročanja, najsibodo največji državni posli v povezavi z nakupom finskih oklepnikov. Najsibo primer Interevrope, najsibo primer sponzoriranja volilne kampanje največje vladne stranke, najsibo v povezavi z Onkološkim inštitutom in danes že zelo prijetim imenom čudežnega dečka Domna Zavrla, ki je za svetovanje prejel preko 250.000 evrov in naj si bo teh poslov, ki jih je bilo in na katere je opozarjala protikorupcijska komisija še mnogo, pa lahko vedno povlečemo identifikacijo ali povezavo, enačaj z Vlado Republike Slovenije; pa najsi ta enačaj poteka skozi lastništva tovrstnih podjetij, kot sem prej dva navedel, ali naj se enačaj poveže skozi prijateljevanje v okviru največje vladne stranke. Torej kje je zdaj politična higiena, kot nam jo skuša prikazati državni sekretar v okviru svojega uvodnega nastopa? Je politična higiena v tem, da se nekoga, ki se na podlagi zakona ukvarja z ugotavljanjem korupcije, poskuša že v samem začetku onemogočiti v njegovem delu? Ga istovetiti z brezzobnim tigrom, mu metati polena pod noge, potem pa ga na koncu ga še ukiniti zaradi tega, ker naj bi bilo po oceni Vlade Republike Slovenije enostavneje in boljše njegove posle, naloge prenesti na Računsko sodišče. Tudi če vzamemo, da se bo zgodilo, žal, 1. 1. 2009, kolikor bo ta vlada, seveda še aktualna vlada takrat, da bo res izničila Kosovo protikorupcijsko komisijo in če bo res posle omenjene komisije prevzelo Računsko sodišče. Če pogledamo, mislim, da je bilo tri tedne nazaj, ne držite me za besedo, prosim, mogoče dan več ali manj, Računsko sodišče je pozvalo predsednika Vlade zaradi ugotovljenih nepravilnostih po zamenjavi enega od ministrov. Vlada Republike Slovenije je seveda malo v šali odgovorila Računskemu sodišču naj jim povejo, kakšna je pravna podlaga za to njihovo odločitev in ali so oni sploh pristojni ugotavljati neupravičene dajatve, ki jih plačujejo državljanke in državljani, ali v konkretnem primeru, pravilom Mariborčanke in Mariborčani in ali si Računsko sodišče sploh lahko dovoli opozoriti za napake Vlade Republike Slovenije. Po moji oceni, jaz skoraj nisem mogel verjeti na odziv predsednika Vlade, je bilo to norčevanje. In se postavimo v kožo oziroma v obdobje po 1. 1. 2009, ko bo Računsko sodišče ugotovilo, dokazalo primer korupcije, kaj bo takrat naredila, v kolikor bo še aktualna vlada Janeza Janše. Saj se bo norčevala iz vseh ugotovitev Računskega sodišča s področja klientelizma, pranja denarja in korupcije. In, če je to rešitev, kakršno zagovarja Vlada Republike Slovenije, kot jo zagovarja minister in ne nazadnje, žal, danes tudi državni sekretar, potem lahko z zagotovostjo rečemo le eno - Slovenija bo odprta za domača in pa tuja posega, ki ju lahko imenujemo klientelizem in korupcija. Namesto, da bi vsi mi danes tukaj dali jasen signal Vladi Republike Slovenije, da se pa takole ne more igrati z našo državo in zavrnili predlog akta, ki nam ga ponujajo v sprejem in s tem jasno napovedali, da še vedno verjamemo v ločenost ustave v tistem delu, ki govori o izvršni, zakonodajni in sodni veji oblasti. In zakaj verjamemo v ločenost? Zaradi tega, ker potem verjamemo v boj proti klientelizmu in korupciji. V kolikor pa boste dovolili, da Vlada Republike Slovenije vse to sprejme pod okrilje ene hiše, vladnega kabineta, gospodje in gospe, jaz ne vem, kdo lahko govori o politični higieni. Poteza, s katero Vlada Republike Slovenije, pa ne glede, jaz ne verjamem, da je kdorkoli izmed nas toliko naiven, da bo verjel, da omenjeni akt zgolj in pa le sledi Ustavnemu sodišču, tega, vsi vemo, ne smemo verjeti. Ta akt sledi le posledici značilnosti posameznika, ki ga lahko povežemo z revanšizmom. In, žal, naš predsednik Vlade je izjemen revanšist. In ne zaradi spora med dvema posameznikoma ukinjati institucijo, ki se je v preteklih treh letih, navkljub temu, da se ji je vedno znova nagajalo, navkljub temu, da se ji je grozilo z razpustitvijo vsak mesec, ukinjati te institucije, ki je dela neke učinke. In, če bomo pristali na to vladno teorijo ali pa vladno željo, po ukinitvi omenjene institucije, torej Kosove protikorupcijske komisije, potem se bomo iz dneva v dan srečevali le z ukrepi, ki so danes zelo aktualni, žal, pa dolgoročno izjemno, tudi srednjeročno, neučinkoviti brez sodnega epiloga. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev Lipa vladne zamisli o ukinitvi protikorupcijske komisije ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dimitrij Kovačič v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Kljub temu, da smo do sedaj več govorili o obstoječi komisiji za preprečevanje korupcije, kot o samem zakonu, in to predvsem iz pozicije pokroviteljstva in zaščitništva, se bom poskušal čim bolj omejiti na samo vsebino zakona in o tem podati stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, ki predlagani zakon podpira, saj je pripravljen v skladu z odločbo Ustavnega sodišča, ki je ugotovilo, da je nekaj določb Zakona o nezdružljivosti opravljanja javnih funkcij s pridobitno dejavnostjo v neskladju z Ustavo. Nekaj določil je torej bilo v neskladju z Ustavo. Zato sedaj obravnavamo zakon, ki sledi ugotovitvam Ustavnega sodišča. Gre za zakon, ki v nasprotju s predhodno vloženimi zakoni Poslanske skupine Socialnih demokratov, dejansko sledi intenci Ustavnega sodišča. Državni zbor je že v prvi polovici sedanjega mandata sprejel nov zakon o nezdružljivosti funkcij, ki sem ga prej tudi že omenil, ki je nadomestil sedanji zakon o preprečevanju korupcije, vendar je Ustavno sodišče, kot rečeno, ugotovilo, da je nekaj določil tega zakona v nasprotju z Ustavo. Ne cel zakon, ampak le nekaj določil, zato je Državnemu zboru naložilo, da ta neustrezna določila spremeni. Vlada je zato pripravila nov zakon o omejitvah in prepovedih za nosilce javnih funkcij, ki bolj jasno predpisuje omejitve funkcionarjem pri njihovem delu in nezdružljivost opravljanja njihove funkcije s pridobitno dejavnostjo. Prav tako pa so bolj natančno določene obveznosti funkcionarjev do sporočanja podatkov o njihovem premoženjskem stanju in sankcije v primerih nespoštovanja njihovih obveznosti iz tega zakona. Funkcijo dosedanje Komisije za preprečevanje korupcije bo po novem v največji meri prevzelo Računsko sodišče, v manjši meri pa tudi državna, pokrajinske in občinske volilne komisije, Sodni svet, Državnotožilski svet oziroma drug organ, pristojen za imenovanje funkcionarjev. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pričakujemo, da bo s temi spremembami manj dvomov in različnih razlag zakonskih določil kot doslej in bo vsak organ opravljal le tisto delo, za katero je pristojen na podlagi nedvoumnih zakonskih določil. Komisija za preprečevanje korupcije na podlagi Zakona o preprečevanju korupcije namreč kljub svojemu imenu v sedaj veljavnem zakonu dejansko nima pravne podlage za boj zoper korupcijo oziroma za neposredno preprečevanje le-te. Zakon ji daje pristojnost za ugotavljanje nezdružljivosti funkcij, za zbiranje premoženjskih in tudi nekaterih drugih podatkov o funkcionarjih, o njihovih darilih in podobno. Nekih izvršilnih funkcij, ki bi merile na učinkovit boj ali preprečevanje korupcije, pa v sedaj veljavni zakonodaji ni. Zato je res in tudi upravičeno, da marsikdaj govorimo o komisiji oziroma instituciji, ki nima zob, da bi se učinkovito borila proti temu, kar ta komisija nosi v svojem imenu. Najpomembnejša novost predlaganega zakona je v določitvi pristojnosti nadzora nad javnimi funkcijami, ki je podeljena za: nadzor nad prepovedmi in omejitvami pri sprejemanju daril, prijavo premoženjskega stanja in prepovedjo poslovanja, torej ta funkcija, ta del pristojnosti se prenaša na Računsko sodišče. Za nadzor nad nezdružljivostjo funkcij in drugih pridobitnih dejavnosti pa bodo pristojni državna volilna komisija, občinska volilna komisija, tudi pokrajinska, ko bo prišlo do ustrezne zakonodaje, potem Sodni svet, Državnotožilski svet oziroma drug organ, pristojen za imenovanje posameznega funkcionarja, kot sem že prej omenil. Poslanci Slovenske demokratske stranke ocenjujemo, da ima Računsko sodišče bistveno višjo strokovno kot tudi moralno avtoriteto pri razreševanju tistih vprašanj, ki so povezana s področjem nadzora nad prepovedmi in omejitvami pri sprejemanju daril, nad premoženjskim stanjem funkcionarjev in nad prepovedmi poslovanja, kot ga ima sedaj veljavna Komisija za preprečevanje korupcije, ki se je v svojem mandatu vse prevečkrat zatekala k zelo pavšalnim ocenam, ki so večkrat spominjale na politične kvalifikacije. Ne glede na to, da tudi pri Računskem sodišču lahko, kot je bilo tudi že rečeno, ugotavljamo določene pomanjkljivosti, lahko tudi komentiramo njihove posamezne odločitve, ampak vendarle, če gledamo na celoto in primerjamo obe instituciji, pa vendarle verjetno lahko vsi z gotovostjo rečemo katera je tista, ki uživa nekako večji ugled, da bo bolj neodvisna, bolj strokovna in tako naprej. Kar se tiče komisije, o kateri smo danes največ govorili, torej obstoječe Komisije za preprečevanje korupcije, bi lahko nanizal zelo veliko problemov, zelo veliko vprašljivih ravnanj, predvsem pa bi izpostavil eno. In sicer tisto, ko je ta komisija zelo veliko uporabljala pravni institut načelnih mnenj, ki se ga je komisija, kot vsi veste, pogosto posluževala in ga je po našem mnenju tudi velikokrat zlorabljala. Načelno mnenje se namreč ne bi smelo nanašati na konkreten primer, biti analiza ali preiskava konkretnega primera, in še posebej, iz načelnega mnenja ne bi smelo izhajati koga je komisija z načelnim mnenjem obravnavala. Kot vsi vemo, je šlo v teh omenjenih načelnih mnenjih dejansko za obravnavo konkretnih dogodkov in konkretnih ljudi in tudi za obračunavanje, bom rekel politično obračunavanje s konkretnimi ljudmi. Zato je v teh primerih šlo za eklatantno zlorabo pristojnosti komisije. Z novim zakonom bo materija obravnavana, kot že rečeno, bolj pregledno, strokovno in tudi bolj neodvisno, zato ne vidimo nobenih zadržkov zoper obravnavani zakon. Da pa ne bi kdo ponovno, kot že velikokrat doslej, pa tudi danes, govoril o tem, da sprejemamo zakon zgolj zato, da zamenjamo predsednika komisije Kosa. Pa temu nasprotuje že samo dejstvo, da bodo Računsko sodišče in drugi organi, ki bodo s tem zakonom prevzeli dosedanje pristojnosti komisije, to prevzeli šele s potekom mandate sedanje sestave Državnega zbora. In to je nasprotno temu, kar želijo nasprotniki povedati. Če bi bila zamenjava predsednika komisije izključni namen predlagateljev, čeprav bi po našem mnenju bilo bolje, če bi to komisijo vodil drug človek, ki bi bil bolj strokovno usposobljen, ki bi ravnal bolj strokovno in ki bi bil bolj neodvisen, kot je aktualni predsednik te komisije. Kajti, kot sem že prej omenil, mu lahko očitamo, glede na dosedanje delo, ravnanje, ki je vzbujalo velik dvom v njegovo neodvisnost, pri čemer se je pogosto spuščal na zelo tanek led politike. No, in če bi to držalo, kar nekateri očitajo, da gre Vladi in vladajoči koaliciji zgolj za to, da se zamenja komisija in predvsem, da se zamenja njen predsednik, potem bi s prehodno določbo v tem zakonu prenos pristojnosti s komisije na Računsko sodišče in druge organe uveljavili takoj, s sprejetjem zakona oziroma v 8 dneh po objavi v Uradnem listu in ne šele s potekom mandata tega Državnega zbora, ali pa bi celo izpeljali sicer precej zapleten postopek razrešitve predsednika. Pa se to ni zgodilo, ampak gre za sistemsko spremembo. Gre za sistemsko spremembo, ki izboljšuje stanje, kot sem že prej omenil. Vse takšne in podobne špekulacije pa v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke odklanjamo. Zato bomo poslanci Slovenske demokratske stranke obravnavani predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dušan Kumer, v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Zdaj moram za začetek najprej specialiste juriste nekako opomniti, da Republiška volilna komisija mene ni imenovala v Državni zbor, ampak so me seveda izvolili volivci in volivke, čeprav bo sedaj nadzirala to moje premoženjsko stanje. Tako, da me ni imenovala, in mislim, da enako velja tudi za občinske funkcionarje, ki so v občinskih svetih, jih ni imenovala občinska volilna komisija. In še dve zadevi, ki sledita iz uvoda in sta šele danes jasni, tudi v teh uvodnih predstavitvah poslanskih skupin. Šele danes sem ugotovil, da ta zakon sledi dvema strateškima usmeritvama. In sicer, prva je, da gre za decentralizacijo korupcije in klientelizma, kar je bilo danes na nek način v uvodu tudi s strani Vlade predstavljeno. In druga, da gre za neke vrste ponovitev zgodbe, kot je bilo omenjeno, etične norme, gre za etični kodeks. Spomnimo se, da je Vlada pred tremi leti in pol sprejela ta etični kodeks, toda spoštovanje tega etičnega kodeksa ni ne vem kako veliko s strani tistih, ki so ga podpisali. Ampak o tem bom nekaj več povedal kasneje v teh uvodnih besedah. Skratka, v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne podpiramo Predloga zakona o omejitvah in prepovedih za nosilce javnih funkcij, ker se preprosto vračamo nazaj v obdobje, ko smo podobno rešitev že imeli, trajala je 12 let in se je izkazala za popolnoma neučinkovito. Odklonilno stališče poslanske skupine izhaja tudi iz preprostega razloga, ker je urejanje sistema samonadzora na vseh nivojih za več kot 5.000 funkcionarjev oziroma nosilcev javnih funkcij pesek v oči glede boja proti klientelizmu in korupciji. Res je, da Ustava Republike Slovenije izrecno ne govori o protikorupcijskem delovanju. Res je tudi, da sama zahteva po preprečevanju korupcije izhaja že iz načela pravne države, ki pa je v Ustavi izrecno zapisana. In prav tako je res, da se učinki boja proti razraščajoči korupciji in klientelizmu v Sloveniji ne merijo le z epilogi pred sodišči, kjer zaenkrat ni neke pretirane pozitivne statistike, marveč se lahko merijo tudi z učinki preventivnega delovanja. In ta del strategije, preventivno delovanje v zatiranju korupcije, s tem zakonom ukinjamo in ostajamo samo na represivnih učinkih. Tudi znotraj teh merljivih učinkov, represivnih, kjer imajo pomembno in odgovorno vlogo za to pristojni državni organi, ki so po svojem bistvu del dela strokovni in samostojni ali bi to morali biti, pa večkrat v slovenski praksi niso, ker so še kako odvisni od vsakokratne izvršne oblasti. Ilustracijo in dokaz imamo možnost videti v zadnjih tednih, ko se s strani teh organov skuša ustvariti in stvari spremeniti. Vsaj vtis je pozitiven. In spet je politika tista, ki vtikuje tja kamor se ji ni potrebno ali kamor se sploh ne bi smela vtikati. Govoriti, da bodo rezultati teh aktivnosti državnih organov, v boju proti klientelizmu in korupciji ter gospodarskemu kriminalu, odvisni od ravnanja največje parlamentarne stranke v prihodnje, je pa le preveč. Kajti več kot jasno je, da so tudi sedanje aktualne lopovščine, kot to večkrat poimenuje, in jih je v preteklosti poimenoval predsednik Vlade, mešani posamezniki iz ali blizu največji stranki. Takšno stanje nastane samo takrat kadar obstaja velikanska povezanost med nosilci javnih funkcij in političnih funkcij izvršne oblasti, upravami in nadzornimi sveti, predvsem podjetij v državni lasti in tistih zasebnih podjetij v lasti simpatizerjev ali članov strank, ki so na oblasti. Seveda v najizdatnejši meri največje stranke. Zato je treba tudi ob tej priložnosti povedati, da sta klientelizem in korupcija v zadnjih letih še v porastu. Sta se še bolj razrasla, in da resno ogrožata vladavino prava v Sloveniji in spodkopavata zaupanje ljudi v ključne državne institucije. Nenazadnje, to je zapisal tudi sam predlagatelj tega zakona, v malo drugačni konstalaciji. In to so seveda posledice dveletnega napora vladajoče garniture, da se inštalira s kadrovskim cunamijem v vse pore in nivoje družbenega, gospodarskega in upravnega sistema. In v tem kontekstu je potrebno gledati in ocenjevati ukinitev samostojne, strokovne in neodvisne komisije za boj proti korupciji, in ne samo njenega predsednika in vzpostavitev samonadzora nosilcev javnih funkcij. Skratka, izvršna oblast si je preprosto s tem predlogom zakona prisvojila vse vzvode boja proti korupciji, čeprav na drugi strani raziskave in praksa dokazujejo, da je prav izvršna oblast in upravni aparat, ki je pod njeno taktirko potencialno najbolj občutljiv za te nečednosti in lopovščine. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo tudi skeptični do tega, da se bo spremenil odnos do nekaterih organov, kot je na primer Računsko sodišče o katerem je bilo danes že veliko rečeno, ki po tem zakonu pridobijo nekatere pomembne pristojnosti, kot je sedanji odnos do protikorupcijske komisije, tako imenovane Kosove komisije. Torej gre za institucijo v primeru Računskega sodišča, ki ji tudi predlagatelj tega zakona daje velik pomen in naj bi kot neodvisna in strokovna inštitucija odigrala pomembno vlogo pri uveljavljanju zakona. Sama Vlada je zapisala, citiram: "Zakon o Računskem sodišču določa, da aktov s katerimi izvršuje svojo revizijsko pristojnost ni dopustno izpodbijati pred sodišči, niti pred drugimi državnimi organi." Konec citata. To ste zapisali v obrazložitev tega predloga zakona. In Računsko sodišče je v primeru okoljskega ministrstva izdalo akt in predlagalo tudi sankcije. In kako je reagirala Vlada oziroma predsednik Vlade? S cinično izjavo, da v zgodovini ne pozna primera, da bi Računsko sodišče razreševalo ministre Vlade. Torej ali je to in tak odnos garancija, da se bo tudi v primerih odločitev Računskega sodišča v zvezi s tem zakonom, ki ga danes obravnavamo, ravnalo drugače, bolj korektno in se ga bo upoštevalo? "Malo morgen" bi rekla moja mama, če bi bila danes za to govornico. S podobnim cinizmom in sarkazmom je spisano tudi pismo Ministrstva za javno upravo gospodu Milošu Maršalu, ki je izrazil svoje stališče do predloga zakonskih rešitev na področju omejitev in prepovedi za nosilce javnih funkcij, ki seveda ni pisano povsem na kožo vladnemu predlogu tega zakona. Skratka, že ta dva primera kažeta in sam predlog zakona, da gre za projekt demontaže sedanjega, le nekaj več kot dveletnega poizkusa vzpostavitve bolj učinkovitih mehanizmov boja prot korupciji in klientelizmu. Tako da, očitno so ti poskusi velik trn v peti vsem tistim, ki skušajo še naprej delovati v povsem kalni vodi. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov tega predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Gospod Aleš Gulič v imenu poslanske skupine LDS. Prosim.
Spoštovani gospod predsedujoči! Cenjena kolegica in kolegi, predstavniki ministrstva. Meni je pravzaprav nerodno o tako zmedenem in slabem zakonu govoriti v Državnem zboru. Takšen zakon bi spadal v kakšen drug prostor. Bolj zabaven. Tam kjer se da koga, recimo, tudi bolj izdatno ozmerjati. Tukaj je pa pač Državni zbor in je treba nekatere zadeve vendarle tudi zamolčati ali pa vsaj izbrati drugačen način kot bi si ga kakšen predlog zakona zaslužil. Če gremo čisto od začetka. Pravzaprav moram reči, da me mag. Roman Rep ni prepričal o tem, o čemer je hotel govoriti. Namreč nejezikovna znamenja in pa govorica telesa sta govorila o tem, da tudi sam ne verjame v to, kar pripoveduje. In verjamem, človek, ki seveda ima neko izobrazbo, ki je intelektualec, ki je seveda tudi inteligenten, v take neumnosti verjeti ne more. Po drugi strani gre še za neko drugo historično zadevo, historični preblisk, namreč, predlagatelj tega zakona vendarle oživlja tako imenovano, pa večkrat opsovano kontinuiteto v Državnem zboru, saj oživlja duh tako imenovanih komisij za ugotavljanje premoženja ali kaj je bilo zadnje čase. Takrat so se potem lokalni veljaki A - spravljali na državljane, B - in jih razkrinkavali kdo ima večji kurnik, kdo je dobil kakšno gredico po kakšnih zvezah in tako naprej. Ta nadzor, ki ga prinaša predlog novega zakona, se sedaj razprši na, tako čez prst pogledano, kakšnih 300 inštitucij, ki bodo imele seveda zelo različne poglede na tiste, ki jih bodo gledale, nadzorovale, preiskovale. Po drugi strani iz tega predloga zakona veje tisto, kar pravzaprav poslušamo že tam od, recimo, začetka leta 2005, se pravi, kako bi bilo ukiniti Kosovo komisijo, da čisto na kratko povem. Najprej se je očitalo, da po pol leta že 10 let ni delala, tako približno je to izgledalo. Potem se je očitalo, da je brezzobi tiger, seveda, zob se ji ni dajalo, pa tudi treba ni bilo. To je komisija, ki se ukvarja s preprečevanjem korupcije, ne pa s kaznovanjem in lovljenjem, za to imamo druge inštitucije. To je povezano konec koncev tudi s tistim, kar sem včeraj spraševal predsednika Vlade, ali so pred Vlado vsi enaki? Ne, niso. Niso ne v tem pogledu, ne v onem. Konec koncev, če pogledamo koga se je že odstavljalo iz različnih funkcij. Enega zato, ker je slabo pripovedoval vice ali pa ker jih ne zna, drugi, seveda, ki so počeli kakšne hujše neumnosti ali pa delali protizakonitosti, pa se pač ohranjajo zaradi tega, ker kakšen čas ni primeren. Predlog zakona, ki ga imamo pred seboj razbija dosedanjo celovito ureditev in ureja zgolj omejitve glede nezdružljivosti poslovanja, sprejemanja daril, področje poročanja o premoženjskem stanju. Pri čemer skrb za uresničevanje razmeroma kratkega predpisa, ne glede na njihove izvorne pristojnosti, nalaga potem vrsti različnih organov, Ustavnemu sodišču, volilnim komisijam, ki so, vemo kako sestavljene, in vemo kako takšne zadeve puščajo, tesnila pri teh organih so zelo slaba in potem se da to vse zlorabljati, če že ne zlorabljati, pa vsaj uporabljati v kakšni predvolilni kampanji. Se pravi, vrsta organov bo obremenjenih, čeprav vsi ali pa večina teh že danes govori o tem, kako so kadrovsko podhranjeni, kako so seveda tudi materialno podhranjeni, kako njihovi pogoji dela niso v redu. Sedaj se bodo morali pa ukvarjati še s čim več. To nam govori že v naprej o tem, kako bo delo teh organov, ker sedaj nimamo več samo enega, neuspešno. Veliko teh organov v resnici, sedaj lahko naredite statistiko, sestavljajo funkcionarji, politiki in nestrokovnjaki za področje, kar zna pripeljati in prav gotovo bo pripeljalo, tako je bilo tudi že kdaj prej, ko smo imeli podobne organe, do uporabe različnih standardov nestrokovnosti, voluntarizem, občutenja, večjem ali manjše občutljivosti za kakšno reč in tako naprej, ne samo, da ti organi ne bodo brezzobi tigri, ampak celo čeljusti ne bodo imeli, mogoče bodo kakšen glas spustili, če bodo upali ali ne. Če bi v resnici govorili o neki politični higieni, potem bi morala v tem trenutku Vlada, recimo, Draga Kosa in pa Komisijo za boj proti korupciji nagraditi, ne pa jo tako perfidno ukinjati, ne sicer zdaj, ampak kasneje, to je povezano tudi s tem, da bo treba vendarle javiti organizaciji Združenih narodov katera komisija pri nas opravlja te funkcije in za enkrat je to še vendarle Komisija za preprečevanje korupcije, ki je v svetu poznana in tudi cenjena, ima visoke ocene, kasneje, ko bo pa to odkljukano bomo pa že delali po svoje. Slišali smo tudi kako je gospod Drago Kos odvisen, jaz ne vem od česa je odvisen, ali od gobic ali od kokaina ali je iglavec ali je listavec, ampak kolikor ga poznam in kolikor sem delal z njem in seveda tudi tisti, ki so o tem govorili vedo, da svoje delo opravlja profesionalno, natančno, jasno in tudi pregledno. Je pa res, da so kakšne stvari, ki jih zakon zahteva in prav gotovo tistim, ki moramo poročati o svojih premoženjskih stanjih to ni prijetno. V Liberalni demokraciji smo se zaradi vsega tega, pa tudi zaradi tega, ker je bil enkrat prej zavrnjen Zakon o integriteti v javnem sektorju, ki je te zadeve veliko bolje reševal, odločili, da tega zakona nikakor ne bomo podprli in se bomo trudili na vse načine, da zakon ne bo začel veljati in to predvsem zaradi tega, ker je v resnici naslov tega zakona "zakon za omogočanje korupcije in zlorabo podatkov". Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Majda Zupan v imenu poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! V zadnjem času je korupcija beseda, ki je spet postala skoraj sestavni del našega vsakdanjika. Najbrž pa se strinjamo, da je pojav korupcije resna grožnja za pravno državo in največji zaviralec razvojnih sprememb. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo se vedno zavzemali za takšno ureditev zakonodaje, ki bi omogočala odkrivanje korupcije in učinkovito vodenje postopkov. Že ob samem sprejemanju Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo smo imeli pomisleke. Kot vemo je Ustavno sodišče izvajanje sprejetega zakona zadržalo in naložilo Vladi, da v pol leta pripravi zakon, ki bi to področje urejal v skladu z ustavnosodno presojo. Pomembno se nam zdi, da v naši državi zagotovimo neodvisen in avtonomen nadzor nad pojavom korupcije oziroma neodvisen organ za preprečevanje korupcije. Sedanja komisija za preprečevanje korupcije nima pomembnejših vzvodov, ampak bolj preventivno funkcijo v obliki dajanj načelnih mnenj in pojasnil. Morebitne sume korupcije lahko zgolj posreduje pristojnim. Poročilo o njenem delu v letu 2006, o katerem smo razpravljali v Državnem zboru pred kratkim, pa je kljub vsemu, kljub vsem očitkom, moramo priznati, pokazalo, da ima svojo vlogo. Predlog zakona o omejitvah in prepovedih za nosilce javnih funkcij, ki ga predlaga Vlada, upošteva odločbo Ustavnega sodišča in zasleduje spoštovanje načela delitve oblasti, transparentnosti in odprtosti. Pristojnost nadzora nad javnimi funkcijami je bila do odločbe Ustavnega sodišča koncentrirana za sodno vejo pri Sodnem svetu, za ostale javne funkcionarje pa pri državnozborski komisiji, kar pa naj bi ogrožalo sistem zavor in ravnotežja, ki pomeni temelj demokratične ureditve. Predlog predvideva, da bi se pristojnost za nadzor nad javnimi funkcijami v različnih vejah oblasti po določenem prehodnem obdobju preneslo na eni strani na Računsko sodišče, ki ima samostojen in neodvisen položaj v sistemu državne oblasti, in sicer za opravljanje nadzora nad prepovedmi in omejitvami pri sprejemanju daril, prijavo premoženjskega stanja funkcionarjev in prepovedjo poslovanja. In na drugi strani na organe, pristojne za imenovanje funkcionarjev, na državno volilno komisijo, občinske in pokrajinske volilne komisije, Sodni svet, Državnotožilski svet, in sicer za nadzor nad nezdružljivostjo funkcij in drugih pridobitnih dejavnosti. Vsekakor je v boju proti korupciji izjemnega pomena tudi nedavno ratificirana Konvencija Združenih narodov proti korupciji, ki pomeni korak naprej v prizadevanjih za resnejši pristop k zatiranju tega zla sodobne družbe. Vsekakor pa se zdi, da je pomembno, da zlasti vsakokratna aktualna oblast spoštuje zakone in institucije, saj s tem daje najboljši zgled državljanom in pokaže, da so postavljena pravila politične higiene jasna in da veljajo za vse. Poslanci Nove Slovenije bomo predlog podprli po svoji presoji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Josip Bajc, v imenu Poslanske skupine SLS, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana predstavnika ministrstva oziroma Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Prepričan sem, da večina, ki ste že do sedaj razpravljali, sploh niste vedeli, o čem razpravljate. Bom pa konkretiziral. Kosovo komisijo je ta Državni zbor ukinil na svoji seji 13. 4. 2006, na podlagi zakona, ki je imel tri člene in ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke in ki ga je potem koalicija - brez mojega glasu in še nekaterih iz koalicije - dopolnila in je imel nekaj več členov. Za ta zakon je bila sprožena zahteva za ustavno presojo in Ustavno sodišče je začasno zadržalo izvajanje tega zakona do dokončne odločitve. Svojo dokončno odločitev je sprejelo 29. 3. 2007 in je reklo, da je določba 3. člena tega zakona v neskladju z Ustavo in potem razveljavilo še nekatere odstavke 3. člena. Ampak bistvo odločbe Ustavnega sodišča je, Ustavno sodišče Republike Slovenije je v odločitvi z dnem 29. 3. 2007 odločilo, da je v neskladju z načelom delitve oblasti ureditev, ki pristojnost nadzora nad javnimi funkcijami v vseh vejah oblasti razen sodni koncentrirajo Državnemu zboru. Kaj je s tem reklo Državno sodišče? Da kolegica iz poslanske skupine, ki je vložila tisti zakon v letu 2006, ne more voditi te komisije, se pravi da predstavnik ali pa član tega Državnega zbora ne more nadzorovati. Ne v izreku ne v obrazložitvi pa se Ustavno sodišče ni spuščalo v določbo, da smo, tako imenovana, jaz ne vidim ne v prejšnjemu zakonu ne v temu zakonu, da je to Kosova komisija, no saj ima svoje ime ampak smo jo vsi povzeli pod tem imenom. In pred opredelitvijo poslanske skupine naj še nekaj rečem. V 27. členu predlaganega zakona piše: "Z dnem uveljavitve tega zakona preneha veljati Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, Uradni list 20/06." To se pravi, razveljavlja se tisti zakon, ki je ukinil že Kosovo komisijo, če že govorimo o Kosovi komisiji in ne govorimo, bom rekel, o komisiji za nadzor in tako naprej. Sedaj pa k zapisanemu mnenju, ki sem ga [[...]], vendar ko sem poslušal to razpravo, sem si šel nekatere stvari potem tudi izpisati. Imeti neodvisen organ za nadzor premoženja funkcionarjev in korupcije ali obdržati sistem, ki je bil uveden že v devetdesetih letih, ko je nastajala država, z novim zakonom iz aprila leta 2006, je dilema in smo jo srečevali v poslanski skupini ob razpravi o predlogu zakona, ki sem ga prej omenil in s katerim smo že ukinili Kosovo komisijo. Veliko je argumentov, ki govorijo v prid tako eni kot drugi rešitvi. Najpomembnejše pa je, da z ustreznimi ureditvami zagotovimo nadzor in preprečimo morebitne zlorabe javne funkcije in nezdružljivosti opravljanja javne funkcije z drugimi dejavnostmi ter omogočimo odkrivanje in preprečevanje morebitne korupcije. Naša Ustava izrecno sicer ne govori o protikorupcijskem delovanju, vendar pa zahteva po prepričevanju korupcije izhaja iz načela pravne države, in mislim, da se o tem vsi strinjamo. Korupcija ogroža vladavino prava in spodkopava zaupanje ljudi v ključne državne inštitucije, zmanjšuje politično stabilnost in prav gotovo tudi socialni mir. Glede sedanjega zakona obstaja veliko število različnih mnenj, zato je prav, da pride do nove ureditve na tem področju in upam, da se boste vsi s tem strinjali. Strokovnjaki zagovarjajo različne rešitve. Sodni svet ni podal svojega mnenja. Občine se večinoma strinjajo s predlogom sprememb, ureditve v evropskih državah so zelo različne. Zato smo se v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke odločili, da bomo poslanci Slovenske ljudske stranke odločali pri tem zakonu glede na same predstavitve, kot tudi obrazložitve, na današnji seji. V poslanski skupini se nam zdi najvažnejše odpraviti nesmisel, na kar je opozoril med prvimi eden od naših kolegov iz poslanske skupine, s svojim poslanskem vprašanjem za odpravo nesmislov in določil o prijavi premoženja občinskih funkcionarjem, predvsem so bili mišljeni, občinski svetniki, ki so bili prizadeti z uvedbo novega zakona v letu 2006. Zakon, ki ga obravnavamo, je pripravljen tudi zaradi uskladitve z odločbo Ustavnega sodišča, ki je, naj ponovim, 29. 3. 2007 odločilo, da je v neskladju z načelom delitve oblasti in ne z ukinjanjem ali neukinjanjem Kosove komisije, ureditev, ki pristojnost nadzora nad javnimi funkcionarji v vseh vejah oblasti, razen sodni, koncentrira v Državnem zboru. Menilo je, da preobsežno pooblastilo ogroža ravnotežje med vejami oblasti in mislim, da se vsi strinjamo, da temu ni moč nasprotovati. Predlagatelj zakona funkcijo nadzora daje organom, ki so sicer pristojni za imenovanje funkcionarjev. Pristojnost take rešitve je res lahko vprašljiva, saj se je mogoče strinjati s tistimi trditvami, da članstvo, na primer v Državni volilni komisiji ali občinski volilni komisiji, po strokovnosti sestave ni primerljivo oziroma ni primerno. Vprašljiva je lahko tudi usposobljenost volilne komisije za izvajanje takega nadzora iz samo lokalnega okolja v okviru katerega deluj občinska volilna komisija. Razjasniti je po mnenju poslanske skupine potrebno tudi določilo 2. člena predloga, kjer ni jasno ali bo zakon zajema tudi direktorje občinskih uprav. Predlog zakona tudi ne vsebuje možnosti izjem glede omejitev poslovanja po predpisih o javnih naročilih, tako kot jih sedaj že ureja Zakon o preprečevanju korupcije. Komisija za preprečevanje korupcije je namreč lahko dovolila naročnikom, ki poslujejo po predpisih o javnih naročilih, poslovanje s poslovnimi subjekti, če je ugotovila, da funkcionar ne more vplivati na sprejem odločitve oddaje javnega naročila. V manjših občinah to lahko privede do tega, da bi morali sprejeti dražjo ponudbo, ali da do storitev v potrebnem času ne bi prišlo, ker na območju ne bi bilo primernega ponudnika, na primer pluženje snega v zimskem času. Če pa bi sprejeli ponudbo prek posrednika, bi bilo sicer formalnim razlogom zagotovljeno, kljub temu pa bi šlo za zlorabo zakona. Predlog 14. člena obravnavanega zakona, ki govori o prepovedi poslovanja, tudi ne predvideva možnosti izjem. Dikcija člena, ki se nanaša na določbe, ki opravlja funkcijo pri naročniku, bi morala veljati samo za tiste, ki imajo vpliv na vodenje ali odločanje pri izbiri. Pri veliko občinah gre za javna naročila male vrednosti, zato bi zakon lahko določil mejo, ki bi se nanašala na izjeme. Praksa majhnih občin kaže, da je domači ponudnik praviloma najcenejši, ponuja pa tudi najcenejšo storitev. Zato bi moral predlog zakona vsebovati višino dovoljenih sredstev in pogoje za dovoljeno izjemo. Postavlja se tudi vprašanje, vsaj v poslanski skupini, ali bo Računsko sodišče količinsko, pa tudi kvalitetno opravilo vse, kar se mu s spremembo oziroma z novim zakonom nalaga in na njega prenaša. Nekateri poslanci poslanske skupine bomo predlog zakona podprli za nadaljnjo obravnavo v upanju, da bomo v drugi obravnavi vse prej naštete dileme uskladili in predlagali ustreznejše rešitve, od teh, ki so v predlaganem zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Davorin Terčon v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa predsedujoči. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Center za raziskavo javnega mnenja je včeraj na tiskovni konferenci Komisije za preprečevanje korupcije predstavil rezultate raziskave o stališčih o korupciji za leto 2007. Da je korupcija v primerjavi z obdobjem pred letom 1990 v današnji Sloveniji nekoliko narasla meni 25,1% anketiranih, da je močno narasla pa je odgovorilo 36,6% anketiranih. Za razliko od leta 2006 je leta 2007 približno 10% več ljudi menilo, da je korupcija močno narasla. Približno 5% manj anketiranih pa je menilo, da je nekoliko narasla ali pa je ostala na isti ravni. Po raziskavi prispevajo v boju proti korupciji največ mediji in Komisija za preprečevanje korupcije. Večina anketirancev tudi zagovarja nadaljnji obstoj komisije. Zato v Poslanski skupini Zares vladnim prizadevanjem za ukinitev Komisije za preprečevanje korupcije nasprotujemo. Po predlogu najnovejšega vladnega zakona je predvideno delovanje komisije le do 1. januarja 2009. Komisija za preprečevanje korupcije je bila ustanovljena z Zakonom o preprečevanju korupcije, ki ga je decembra 2004 sprejel Državni zbor Republike Slovenije. S svojim delom je komisija, ki je bila sicer imenovana 19. 4. 2004, en član je bil imenovan naknadno in sicer 22. 7. 2004, pričela s 1. oktobrom 2004. Komisija je pričela z delom šele, ko je bil sprejet Poslovnik o njenem delu, pred tem pa je mnoge naloge s področja preprečevanja korupcije izvajal Urad Vlade Republike Slovenije za preprečevanje korupcije. Glede na to, da je mandat predsednika, namestnika predsednika in članov komisije šest let, brez možnosti ponovnega imenovanja, bi morala komisija svoj mandat končati konec leta 2010. Za skrajšanje mandata komisije Vlada ni navedla nobenih razumnih in utemeljenih razlogov, razen dejstva, da nam je že vseskozi znano, da želi čim prej ukiniti zanjo motečo komisijo. Ob skrajševanju mandata komisije, pa je še bolj jasno, da sta bila racionalnost in varčnost, ki ju je Vlada navajala kot razlog za zdaj že več let trajajoče ukinjanje Komisije za preprečevanje korupcije, zgolj prazna izgovora, ki sta sedaj dobila potrditev z nameravanim trošenjem proračunskih sredstev za nove proračunske uporabnike. Najnovejši vladni zakon o omejitvah in prepovedih za nosilce javnih funkcij namreč predvideva, da bo nadzor nad nezdružljivostjo funkcij prevzelo več sto organov: 210 občinskih, sodni in Državnotožilski svet, Državni zbor, Računsko sodišče in drugi. Zaskrbljenost nad ukinitvijo Komisije za preprečevanje korupcije, ki jo predvideva Predlog zakona o prepovedih in omejitvah za nosilce javnih funkcij, je izrazila tudi mednarodna protikorupcijska organizacija, Transparency International. Po mnenju organizacije igra komisija pomembno vlogo v boju proti korupciji. Ukinitev komisije bi po mnenju organizacije negativno vplivala na druge Vlade, ki se soočajo z upravičenimi zahtevami po zagotovitvi neodvisnih organov za protikorupcijski boj. Če bo šla Vlada v nasprotno smer in bo komisijo ukinila, potem se bo postavilo vprašanje ali Slovenija lahko predstavlja Evropsko unijo, saj smatra Evropska unija korupcijo za resno kriminalno dejanje, še ugotavlja organizacija v pismu naslovljenemu na ministra Viranta. V Poslanski skupini Zares rešitvam predloga zakona nasprotujemo, saj menimo, da niso ustrezne in da Računsko sodišče ni organ, ki bi lahko brez ustreznih pooblastil celovito izvajal boj zoper korupcijo. Predstavljene rešitve namreč ne bodo zagotovile neodvisnega, avtonomnega in ustreznega nadzora nad nezdružljivostjo opravljanja javnih funkcij s pridobitno dejavnostjo in preventivno delovanje na področju boja proti korupciji. Kot kaže, minister Virant tudi ne razmišlja o tem, da bi se v zakonu uvedli drugi ukrepi, za boj proti patronaži, klientelizmu in nepotizmu, ter drugim korupcijskim dejanjem, katerih porastu smo priča v zadnjih časih. Glede na to, da je minister vseskozi oporekal pristojnost in vlogo Komisije za preprečevanje korupcije, češ, da takšnih rešitev v državah stare Evrope ne poznajo. Sicer so bile njegove trditve večkrat demantirane, pa nas predstavljena rešitev čudi še bolj, saj takšnega načina boja zoper korupcijo, razdrobitve nadzora in samonadzora, izostanek preventivnega delovanja, mešanje pristojnosti organov in drugo, ne poznajo ne v stari Evropi, ne v ostalem delu sveta. Kljub nasprotovanju omenjenim rešitvam opozarjamo Vlado na popolnoma izključujoče si vsebine. Zato se nam postavlja vprašanje, kakšna je sploh strategija Vlade na področju preprečevanja korupcije. Pri tem ne mislimo na delovanje organov pregona, torej policije in tožilstva oziroma kazenski pregon. Ali so inventivne rešitve plod tega, da Vlada odgovorov na to, kako se preventivno boriti zoper korupcijo, sploh nima. Naj za konec opozorimo na to, da tudi ostali državni organi, ki naj bi opravljali naloge po tem zakonu, dvomijo v ustreznost rešitev. Tako na primer Državni svet izraža dvom, da bi Računsko sodišče lahko kvalitetno opravljalo vse, kar se z zakonom prenaša s komisije za preprečevanje korupcije, da za opravljanje nalog po tem zakonu ni usposobljeno, niti ni slednje v njegovi funkciji oziroma glede na ustavnopravni položaj, meni tudi Računsko sodišče in še bi lahko naštevali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi. V Poslanski skupini DeSUS se zavedamo, da so korupcija, nepotizem in klientelizem zelo pereč problem slovenske družbe. Učinkovitost preprečevanja, obvladovanja ter zatiranja teh, vladavini prava nevarnih pojavov, je v prvi vrsti odvisna od prave in trdne politične volje vseh nas, ki danes obravnavamo še en zakon na to temo. Podpirati želimo prizadevanje za vzpostavitev čim manj koruptivno obarvanega okolja. Dobrih rezultatov še ni, čeprav se kaže luč na koncu predora. Zavest po nujnosti boja zoper korupcijo je vedno močnejša, le lotevamo se prijemov, ki silijo v nasprotno smer. Politična volja niha med lepimi besedami in grdimi dejanji v smislu odpravljanja samostojne protikorupcijske komisije, ki jo še imamo in dobro dela. Stališče poslancev DeSUS-a glede obravnavanega zakona je odklonilno, ker predlagatelj mimo nujnih določb vsiljuje neprimerne in slabe rešitve, vse z namenom čim prej odpraviti "tako zvano" Kosovo komisijo, hkrati pa na že tako ali tako preobremenjeno Računsko sodišče seli obveznosti malodane zgolj pisarniškega dela, vodenja in zbiranja podatkov o premoženjskem stanju funkcionarjev. Tako rešitev razumemo kot namerno blokado dela Računskega sodišča na drugih, bistveno bolj obsežnih posledicah koruptivnega ravnanja ali kontroli javnih financ. V tem smislu naša poslanska skupina nasprotuje dodatni obremenitvi Računskega sodišča še z delom, ki ga že opravlja neodvisna komisija. Računsko sodišče je sicer državni organ, ki uživa zakonsko zagotovljeno neodvisnost in samostojnost v razmerju do drugih državnih inštitucij in ni dvoma, da bi kot tako lahko korektno zagotavljalo namembnost protikorupcijske zakonodaje, vendar mislimo, da to ni potrebno. Bolj vprašljiva oziroma dvoumljiva pa je kontrola nad nezdružljivostjo opravljanja javne funkcije, ki je zamišljena kot notranja kontrola, torej nadzor organa z njegove strani postavljenim funkcionarjem. Predlagatelj s predlogom novega celotnega zakona sicer ostaja v vsebinskih okvirjih odločbe Ustavnega sodišča, same rešitve pa so deloma iz Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo ali pa podobne, kot smo jih videli že v kali zatrtega zakona o integriteti v javnem sektorju. V tem predlogu, razen tega da prenaša pristojnosti neodvisne komisije za preprečevanje korupcije na več novih odvisnih organov in komisij, ni nič revolucionarnega, nič takšnega, kar bi v resnici učinkoviteje pripomoglo k protikorupcijskem delovanju. S predlogom tega zakona razdrabljenje naloge sedanje komisije na posamezne organe se izgubi preglednost nad izvajanjem zakona, kar lahko bistveno oslabi prizadevanje za odpravo ali vsaj zmanjšanje obsega pojava korupcij. Prav tako smo prepričani, da bi taka ureditev bila ne samo neracionalna, pač pa tudi predraga. Po naši oceni se v predlogu pogrešajo tudi drugi ukrepi, ki bi prispevali k uspešnejšemu zatiranju koruptivinih dejanj, kot so sistemskoanalitične, koordinativne in svetovalno-izobraževalne naloge. To, kar je na tem področju prav tako bistvenega pomena, je tdi odsotnost ureditve zaščite pred šikaniranjem prijaviteljev korupcije. Sporočilo nedavnega obravnavanega Poročila o delu Komisije za preprečevanje korupcije je bilo jasno. Protikorupcijska kultura v naši državi se izboljšuje; sicer postopoma, ampak napredki so vidni. Zasluge za to je potrebno pripisati obstoječi komisiji, ki kljub svoji negotovi usodi in kompetencam, kakršne pač so, delo na področju preventive in predrepresivnega postopanja s korupcijo odločno opravlja. Poslanci DeSUS-a že vseskozi vztrajno stojimo na stališču, da je smiselno vzpostaviti takšne pravne podlage, skozi katere bo lahko organ na področju preprečevanja korupcije tako učinkovito deloval, da bo zadoščeno cilju demokratičnosti našega sistema in vladavini prava. Potrebno mu je zagotoviti status samostojnosti, neodvisnosti ter apolitičnosti, strokovno in finančno zadovoljivo podporo, predvsem pa mu je nujno potrebno podeliti tudi vse potrebne pristojnosti za še učinkovitejše preprečevanje, odkrivanje in zatiranje korupcije. Njegova vloga pa bi morala biti naravna tudi v luči ozaveščanja javnosti o problemih in posledicah koruptivnega delovanja na splošno. Zato ocenjujemo, da bi bilo dobro, da so vse že obstoječe pristojnosti okrepljene in skoncentrirane na en organ, to je na neodvisno protikorupcijsko komisijo, ki mora igrati osrednjo vlogo v protikorupcijskem boju, seveda v okviru nujnega sodelovanja z vsemi ostalimi posamičnimi organi, katerim so na podlagi drugih predpisov prav tako dodeljene pristojnosti za delovanje na tem področju. Nenazadnje mislimo, da je predlog tega zakona še eno sramotno dejanje večjega dela naše oblasti in to v času predsedovanja Evropske unije in katere del imamo danes v hiši in takega ravnanja na področju boja proti korupciji od nas prav gotovo ne pričakuje. Iz povedanega sledi, da predlagani zakon ne izpolnjuje naših pričakovanj, ki jih v zvezi s to tematiko gojimo in glede katerih bomo vztrajali tudi v prihodnje. Zato zakonu s tako vsebino nismo naklonjeni in ga zato ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Anton Kokalj.
Hvala lepa. Zakona, ki govori o omejitvah in prepovedi za nosilca javnih funkcij, kar sem trenutno tudi sam, takemu zakonu seveda ne morem nasprotovati. Kar bi izgledalo, kot da ne podpiram omejitev, kot da ne podpiram transparentnosti, kot da ne podpiram delitve oblasti in odprtosti in kot da nisem za to, da se omejuje korupcijo, ki je seveda - vemo, da priložnost dela tatu - in seveda za javne funkcionarje je to gotovo ena od skušnjav, ki se lahko pojavlja v vsakdanjem delu. Vendar moram pa reči, da ocenjujem, da vsebina tega zakona z vidika boja proti korupciji, čeprav vemo, da ni neposredno to edini inštrument, ki naj bi pomagal k izkoreninjanju korupcije, po moji oceni umiva obraz, pušča pa pravzaprav vprašanje, kako je s telesom. Namreč, mislim, da gre v detajle glede določenih zadev, ki so po moji oceni celo pretirane. Omejevanje finančne vrednosti daril - v redu. Nekje je treba postaviti mejo. Vendar je problem po mojem tu, kako bomo to konkretno izvajali. Potem se mi postavlja vprašanje, zakaj in v kakšnem položaju se bodo znašli tisti funkcionarji, ki so povezani z naročili ali poslovanjem subjekti, kjer ustanoviteljske pravice ali pa kapital ne presega 5%. Jaz mislim, da to bi bilo potrebno razmisliti tudi o neki absolutni številki, neki maksimalni absolutni številki. 5% pri določenem podjetju ali pri določenem poslu lahko pomeni včasih zelo malo, včasih pa lahko zelo veliko. Potem se seveda postavlja vprašanje, če je pravično, da se za pridobitne dejavnosti lahko sklene petina polnega delavnega časa s soglasjem delodajalca, ni pa potrebno za nekatere dejavnosti, ki pa so lahko tudi zelo, bom rekel, na široko razumljene. Recimo znanstvenoraziskovalne, umetniške, kulturne in publicistične dejavnosti, pedagoške. Vem, da je praksa, da si kar precej funkcionarjev tudi iz našega Državnega zbora ohranja profesorsko kariero - tam, kjer so. Ne zdi se mi korektno, da za njih ni potrebno pridobiti soglasja, saj če zadeva ni oporečna, bo delodajalec soglasje dal. Mislim, da to ni korekten pristop do vseh poklicev in tu se diferencira poklice funkcionarjev in se na nek način dela selekcijo, kdo bo imel večje ugodnosti kot funkcionar, če bo kandidiral za neko funkcijo, kdo bo pa imel manjše ugodnosti kot funkcionar, če bo kandidiral za neko funkcijo. Mislim, da je to z vidika, bom rekel, osnovnega demokratičnega pristopa lahko vprašljiv princip. Postavlja se mi vprašanje, ki je povezano s korupcijo, ker namen tega zakona je gotovo tudi preganjanje korupcije, je delo drugih organov, ki so zadolženi po uradni dolžnosti in so plačani za to, da profesionalno preganjajo korupcijo in morajo bdeti tudi nad tem, kaj počnemo funkcionarji. No, in to moram omeniti - delo državnega tožilstva, s katerim, jaz moram reči, nisem preveč zadovoljen. Državljani se obračajo na nas, poslance in protestirajo, ker vlagajo različne predloge za kazenske ovadbe, kjer so, bom rekel, po laični oceni dokazi nesporni, vendar državni tožilci zavračajo, niti ne zahtevajo dodatnih aktivnosti, kjer bi se poskušalo pridobiti dodatno dokazno gradivo za to, da se kazenski pregon proti nekem funkcionarju, ki je evidentno, bom rekel, izkoriščal svoj prid, svojo funkcijo, niti ne začne niti se ne poskusi s postopki dokazati, da je takšen funkcionar nedolžen. Mislim, da ima tu državno tožilstvo izjemno veliko vlogo in težo. Jaz se strinjam z razdelitvijo nadzora pri posameznih vrstah funkcionarjev na njihove, bom rekel, tista telesa, ki imajo neposreden stik z njim in ki jih lahko najbolj učinkovito nadzirajo. Vendar se tu spet postavlja vprašanje, kot je bilo že prej omenjeno: koliko so ti organi neodvisni. Popolnoma neodvisen ni noben v tej državi, to smo si lahko na jasnem. Čisto neodvisni so samo ali pa smo samo državljani kot državljani. Tudi korupcijska komisija, o kateri se toliko govori, mora biti plačana iz državnega proračuna in to je tudi neke vrste odvisnost v končni fazi. Vendar se mi tu postavlja vprašanje na lokalnem nivoju. Občinska volilna komisija, vem, da je to najboljša izbira v tem trenutku, vendar mislim, da bi to funkcijo morali opravljati nadzorni odbori ali nadzorni sveti občin, ki bi morali biti pluralno sestavljeni. Vemo, da na lokalni ravni mnogokje niti enega predstavnika opozicije ni v teh organih, se pravi, nadzor je samo na papirju, v resnici ga pa ni. Recimo, to bi jaz predlagal, da bi se še razmislilo, če je možno to dikcijo na nek način spremeniti, seveda pa vem, da to pomeni tudi spremembo nekatere druge zakonodaje. Zato vem, da ta zakon lahko mogoče sproži spremembo še nekatere druge zakonodaje, ki bi imela nek sinergičen učinek in bi dejansko bolj učinkovito preprečevala korupcijo javnih funkcionarjev. Sam, kot sem rekel, bom sicer zakon podprl, ker mislim, da intenca je prava, poskuša se določiti bolj jasna merila, bolj transparentna merila. Vendar, kot sem rekel, samo z detajli takega zakona ne moremo zelo učinkovito poseči na področje preprečevanja korupcije s strani javnih funkcionarjev. Sam bi bil zelo za to, da se razmisli o tistih določbah, ki na nek način diferencirajo javne funkcionarje med seboj, glede na to, da smo vsi javni funkcionarji, ne glede na konkretno službo, s tega vidika v enakem položaju, bi bilo treba doseči, da smo obravnavani po enakih kriterijih. Kot sem rekel, bi mogoče še razmislili o nekaterih spremembah. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janc.
Hvala lepa, predsedujoči. Državni sekretar, kolegice in kolegi! Ko poslušam vso to razpravo predlagateljev posameznih strank in ko sam pri sebi ugotavljam to zgodovino te komisije, tako imenovane Kosove komisije, ki smo jo ukinili, in vse to, kar se dogaja v zadnjem času v Sloveniji, ko se je Vlada končno odločila, da bo bolj jasno dala nadzor v gospodarskem prostoru morebitnih takšnih in drugačnih nepravilnosti, mi nikakor ne gre skupaj ta teza, današnja razprava o tem zakonu, ko bomo pa javni sektor in funkcionarje malce razpršili, kot da je to organ, pri katerem s tega mesta ne vidimo nekih velikih težav. Po mojem prepričanju ta predlagani zakon ni optimalna rešitev, ni tista rešitev, ki bi lahko bila v ponos tako Vladi kot Državnemu zboru, da je to tisto nadomestilo tako imenovane Kosove komisije in da bomo s tem bili optimalni. Moje osebno mnenje je tukaj malce drugačno. Bojim se, da ni to najbolj posrečena oblika reševanja. Pa pustimo Računsko sodišče, do katerega imam veliko spoštovanje. Težko bi pa rekel, da je neka občinska komisija lahko verodostojen organ na lokalni ravni, ker poznam, kako so delegirani v to sestavo, kdo so ti ljudje, kakšne so njihove strokovnosti, sposobnosti in tako naprej. In si težko predstavljam ta model na lokalni ravni, kako bo to funkcioniralo v smislu tistega, kar dela zdaj še v bistvu tako imenovana Kosova komisija. Na ta vprašanja bi potreboval res temeljite odgovore in kako si predlagatelj predstavlja, da bo ta zadeva učinkovita, uspešna; dobro, da bo neodvisna, o tem je težko razpravljati, ker zagotovo ne bo. In mislim, da bi bilo prav o tem dobiti malo bolj jasne namene predlagatelja, kako si to predstavlja. Korupcija je resen problem v Sloveniji, o tem ni dvoma. Mislim, da vsi tu razpravljamo v tem duhu, da to rabimo, in tudi izkušnje v Evropi kažejo, da je treba imeti tako komisijo. Seveda, ali je bil problem te komisije predvsem njeno delo, ali predsednik, ali vsebina dela, ali prioriteta dela, ali se je ukvarjala komisija predvsem s tistimi stvarmi, ki so se zdele tudi meni neprioritetne. Glede združljivosti županov, ravnateljev, občinskih svetnikov, teh, onih, v to, se mi zdi, da je bilo mogoče res preveč energije vložene v ta del, pa bistveno premalo v tisti del, kako so si nekateri funkcionarji polnili svoje osebne račune. Tu je pa bilo mogoče premalo narejenega, s tem se strinjam. Ampak zdaj, če je problem v teh ljudeh ali pa v tej vsebini, potem bi morali tu neke stvari bolj doreči, definirati, kako in na kakšen način. Vem, da to ni enostavna zadeva, tudi jaz nimam formule, da bi pokazal, takole bi bila pa to optimalna rešitev za večino poslancev v Državnem zboru. Zato je verjetno predlagatelj po mojem proučil stvari, ampak po tem, kar vidim, ne najbolje, da bi ta model zdaj lahko odlično nadomestilo tako imenovane Kosove komisije in da bo ta bistveno bolj uspešna, kot je ta obstoječa, ki je zdaj v bistvu ni več, le formalno še izvaja svoje poslanstvo. Tako da sem tu precej skeptičen, tudi nimam jasne podpore, morda jo bom na koncu razprave še dobil, bojim se pa, da ne, in bom težko podprl takšen zakon, ki ne prinaša tistega, za kar si Vlada, poslanci, parlament kot tak trudimo, da bomo dobili takšen organ, takšno komisijo, ki bo tudi na tem področju delovala bolj uspešno, kot je obstoječa. To me mora prepričati - da bo bolj uspešna, kot je ta, ki formalno še vedno opravlja svoje poslanstvo. To mene ne prepričuje. Tako da bom v duhu današnje razprave tudi sam videl, kaj narediti, in potem v okviru druge obravnave, če bodo morda kakšni popravki v smislu dopolnjevanja tega dela predlaganega zakona in izboljšanja sistema, se bom tudi odločil. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Želela bi samo ugotoviti dejstvo, da očitno Vlada še ni odstopila od svoje namere, ki jo je sicer prek neke poslanske skupine kazala že na začetku tega mandata, da namreč hoče odpraviti Kosovo komisijo. Pri tem ste pogosto ali pa so pogosto uporabljali formulacijo, da je Kosova komisija neučinkovita, ker je v bistvu brezzobi tiger, ampak po tem, kako Vlada ne odstopi od te svoje namere, da bi Kosovo komisijo odpravila, je očitno, da je ta Kosova komisija vendarle bila zelo učinkovita in morda za koga celo preveč učinkovita. Zdaj pa manipulacija, ki smo ji danes tukaj priča, da poskuša predlagatelj te naloge in vlogo, ki jo je imela Kosova komisija, razpršiti na različne nivoje, na različne organe, tukaj nimam česa dodati k temu, kar je pravkar moj predhodnik govoril. Seveda ni mogoče pričakovati, da bo neka občinska komisija opravila to nalogo in to vlogo na ta način, da bi bila res učinkovita. In potem se te naloge razpršijo na različne nivoje. Predvideno je, da na ravni pokrajine je to neka pokrajinska komisija, tukaj na državni ravni pa se ta vloga daje Računskemu sodišču - kar je seveda zelo zanimivo. Zanimivo tudi zaradi tega, ker včeraj nam je predsednik Vlade tukaj povedal, da Računsko sodišče pravzaprav nima takšne vloge, kot si jo lasti, ko zahteva od predsednika Vlade, da predlaga razrešitev konkretnega ministra. Danes, s tem predlogom pa želimo oziroma Vlada želi Računskemu sodišču dodati neko nalogo in vlogo, ki je pa v bistvu nima. Po naši ustavi je zelo jasno, kakšno vlogo ima Računsko sodišče, in pravi Ustava: "Računsko sodišče je najvišji organ kontrole državnih računov, državnega proračuna in celotne javne porabe." Ampak, po tem zakonu pa bi Računsko sodišče dobilo neko dodatno nalogo, ki je jaz po tej ustavni določbi v bistvu ne vidim. In se mi zdi to na nek način sporno, ne glede na to, da je potem, kot primerjava navedena, recimo, Avstrija, kjer tudi računsko sodišče opravlja ta nadzor nad nezdružljivostjo funkcije posameznih funkcionarjev. Tako, da jaz mislim, da gre spet za neko veliko manipulacijo in vztrajanje pri nečem, ki je potem tudi tako, kot je predlagano v tem zakonu, sporno. In zanimivo je tudi to vprašanje, ki nisem slišala odgovora nanj. Mi smo ravnokar, pred nekaj tedni ratificirali Konvencijo Združenih narodov o boju proti korupciji. In tam je določeno, da mora sleherna država, ki je ratificirala to konvencijo, sporočiti generalnemu sekretarju OZN, kateri bo tisti neodvisen in samostojen organ v državi, ki bo opravljal koordinacijo protikorupcijske strategije. Me zelo zanima, kateri organ bo Vlada sporočila generalnemu sekretarju OZN, da je tisti, ki opravlja to koordinacijo in ki je neodvisno in samostojno telo, tako kot je to zahtevano po konvenciji OZN. Očitno tudi tukaj pravzaprav Vlada ne daje oziroma predlagatelj ne daje jasnega odgovora in si, jaz si pač to tako razlagam, spet dopušča neko sivo polje, nek manevrski prostor, kjer bo očitno zmanipulirala zadeve. In jaz res ne vidim razloga, zakaj ne bi mogli dopustiti, da ta Kosova komisija nadaljuje z delom, ker očitno dela dobro. In tudi še en problem je pri teh zdaj po novem razpršenih organih, ki naj bi na različnih ravneh ta nadzor počeli. Namreč, vemo, kako se Kosova komisija, člani te komisije imenujejo oziroma volijo, da je tukaj vloga Državnega zbora, ki je izvolil to komisijo, te komisije na nižjih ravneh, ki bi jim naj ta zakon dodal to vlogo, pa se oblikujejo na čisto druge načine in način, kako je nekdo izvoljen v neko funkcijo, pa tudi pove, koliko je potem tak funkcionar odvisen in samostojen in kako potem lahko dejansko opravlja to vlogo, ki jo ima. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Mi zakona ne bomo podprli. Namreč, če spustim vse ostalo, o čemer so že govorili kolegi poslanci in kolegice poslanke, je nesprejemljivo to, da se kompetence kontrole in raziskave skorajda korupcije prenašajo na nekaj takšnih organov, ki za to zagotovo niso niti kvalificirani, še manj pa pristojni. Računsko sodišče zagotovo ne more opravljati kontrole vseh javnih uslužbencev, konec koncev Računsko sodišče ima druge kompetence, druge namene in ne vem, kako naj bi Računsko sodišče izvajalo nadzor nad prejemanjem daril, kajti že Kosova komisija tega ni zmogla. Vemo primere, ko se je na Kosovi komisiji znašla šunka, pršut, razne klobase in podobno, zaradi tega, ker jih je komisija morala zapleniti iz enega enostavnega razloga, ker so bile vredne več kot tista minimalna dovoljena vsota za darila. Ne vem kako se bo znašlo na Računskem sodišču, kakšno kosilo, ki bo veljalo več kot minimalna vsota za darilo. Ali bodo prinesli tja krožnike z govejo juho ali kaj podobnega, ne vem, ali pa narezano govedino? Kaj bo pa potem naredil gospod predsednik Računskega sodišča? Ali bo to zaprl v sef, ali bo pojedel, ali bo zlil stran? Stran ne sme zliti, ker gre za dokazni material in - ne vem. Skratka, hecno. Še bolj hecno je, kako bodo to opravljale, recimo, državna volilna komisija, občinske in pa pokrajinske volilne komisije, sodni svet in pa državnotožilski svet. Ne vem, katera občinska volilna komisija bo smela kontrolirati občinskega svetnika. To lahko naredi, recimo, nadzorni odbor občine - občinskega sveta. Občinska volilna komisija ima druge pristojnosti: ima pristojnosti ugotavljati pravilnosti kandidatov in pa na koncu ugotavljanja in razglasitve rezultatov. Ne pa, da bo kontrolirala ali je en funkcionar pojedel klobaso s hrenom, ki je "koštala" v eni "štacuni" tri evre, v enem "nobel" lokalu pa, recimo, dvajset ali pa petindvajset evrov, kar pa že sodi v koruptivno dejanje. Mislim da se s tem zakonom absolutno smešimo in takšen zakon zagotovo ne more iti naprej. Zakon, ki smo ga vložili v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke je bil dober zakon in mislim, da je Računsko sodišče oziroma Ustavno sodišče naredilo veliko napako, ko ga je anuliralo. In tudi argumentacija Ustavnega sodišča, češ da bi šlo v primeru, če bi te sume korupcije pregledovala komisija v Državnem zboru, da gre za politično vpletenost, je bedasta. V tej komisiji so predstavniki vseh političnih strank oziroma bi bili predstavniki vseh političnih strank, kar pomeni, da bi bila ta komisija absolutno politično uravnotežena. Ne bi bilo preference leve ali desne strani ali ne vem koga vsega. Ampak bi bilo jasno kdo, da so notri vsi člani vseh političnih opcij in zaradi tega zagotovo ne bo mogoče preferirati ene ali druge strani. Vendar Ustavno sodišče ne razmišlja tako. Ustavno sodišče ima en svoj koncept razmišljanja, tako kot kompletna sodna oblast v Republiki Sloveniji, ki ima vzvišen koncept razmišljanja nad vsemi ostalimi državljani in državljankami in dela po svoje, tako kot komu pač tam "paše". Konec koncev imajo absolutno imuniteto, imajo mandate takšne, da se človeku stoži po njihovih stolčkih in podobne zadeve. Skratka, zakona, še enkrat, ne bomo podprli. Pričakujemo pa od Vlade v kratkem novega, ki bo pa seveda te neumnosti, ki so zdaj v tem, zmetal ven. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Stanislav Brenčič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Jaz sam sem trdno prepričan, da je ureditev vprašanja odkrivanje in preprečevanje korupcije in temu primerno drugih legitimnih pojavov za povsem samostojnim neodvisnim organom, kot ji v tem primeru pravimo tako imenovana Kosova komisija, dobra. Potreben bi bil le popravek Zakona o preprečevanju korupcije, ki ureja ustanovitev neodvisne protikorupcijske komisije v smislu, kot izhaja iz ugotovitev Ustavnega sodišča. Takšna rešitev je, če nič drugega, tudi edina skladna s Konvencijo Združenih narodov o preprečevanju korupcije. To konvencijo je končno ratificirala tudi Republika Slovenija, žal z vratolomnim pristopanjem iz vladnih izhodišč z ustanavljanjem nekega vladnega pooblaščenca, ki bi navsezadnje pripeljal lahko do tega, da bi praktično nadziral ali vrečo držal tisti, ki tudi vanjo daje. Predlog ali rešitev, kot ga zasleduje predlog tega zakona, razprši področje odkrivanja, preprečevanja in tako naprej korupcije na polno za ta vprašanja pristojnih organov ali inštitucij ali subjektov, ki pa za tako specialne posege največkrat niso niti dovolj strokovno podkovani in tudi vsestransko urejeni v ta namen. Tak pristop ima že po logiki sami učinek v smislu "polno babic, kilavo dete". Potrebno in pristno dobro bi bilo obstoječo komisijo kot specialen organ za to področje kadrovsko, organizacijsko, pristojnostno okrepiti, vzpostaviti celostno infrastrukturno - logistični inštrumentarij, kot ga, recimo, posedujejo temu primerni organi, kot so finančne policije po nekaterih drugih evropskih državah, in nenazadnje potrebno bi bilo tudi kader takšne komisije dobro plačati in s tem dodatno usmeriti v to, da bodo ti ljudje stabilni in nevtralni v svojem delu. Slabo je, da se poslanstvo te komisije, te neodvisne komisije vse preveč, žal, transformira na njenega predsednika, predvsem pa na zamere, ki jih ta predsednik uživa s strani ključnih funkcionarjev SDS-a. To je velika napaka, kajti s tem se namen, zaradi katerega je ta komisija z zakonom bila ustanovljena, praktično izničuje oziroma se ga onemogoča, da bi ta komisija opravljala to, kar v smislu od Konvencije Združenih narodov njej priteče. Predlog zakona kot takšen zavračam. To je po mojem trdnem prepričanju tudi izhodiščno glede na Konvencijo Združenih narodov o boju proti korupciji pri preprečevanju korupcije korak nazaj. Tako upam, da bo v tem Državnem zboru prevladala modrost in se bo ta predlog zakona že v osnovi zavrnil. Če se to ne bo zgodilo, sem prepričan, da ga bomo zavrnili potem, ko bo nekoliko bolj modro ravnal Državni svet, če bo zakon sprejet, in bo potrebno za veto zbrati ustreznejši kvorum. Jaz vsekakor zakona ne podpiram. Hvala.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci. Sam seveda ne bom podprl Zakona o omejitvah in prepovedi za nosilce javnih funkcij, ker se strinjam s tistimi, ki pravimo, da bo ta zakon dovolil, če hočete, v večji meri koruptivna dejanja in bo celo že dosedanji kolikor toliko izdelan sistem razgradil. Ne predstavljam si, kako lahko Vlada Republike Slovenije, ki je dobila najprej s strani Državnega sveta, potem s strani Ustavnega sodišča jasno sporočilo, da ni ustrezno razgrajevati institucijo, ki jo v Sloveniji danes za to imamo - Komisijo za preprečevanje korupcije - smatra, da bo namesto ene komisije nekaj čez 200 različnih institucij bolje izvajalo nadzor nad dejanji javnih funkcionarjev. Tudi ko pogledam tekst tega zakona, me kar veliko stvari moti. Zanimiva je teza, da je drugo pomembno poglavje v tem zakonu prepovedi in omejitve pri sprejemanju daril. Glede na poznane dogodke bi predlagal, da bi tukaj imeli določbo zakona, ki bi predvsem prepovedoval funkcionarjem dajanje daril. Ker je dajanje daril tisto, kar je problem, ki pomeni koruptivno dejanje. Je pač prvi korak. O tem govori v današnjem intervjuju tudi gospod Šoltes. Ker če se Vlada, na primer, s svojo politično odločitvijo odloči, da bo neki instituciji dala veliko darilo - eden od poslancev je danes govoril, govorimo o nizki vrednosti delnic Splošne plovbe Piran -, potem je nekaj narobe, potem je to pot h koruptivnemu dejanju v naslednjem koraku. Gotovo je povsem jasno, da ko se uveljavi ta zakon, ni znano, kdo bo lahko in kdo bo deloval preventivno. Ena temeljnih značilnosti protikorupcijske komisije, kot je delovala od leta 2004 dalje, je, da je dajala svoja mnenja. Naj spomnim na vsaj dva primera. Eden je bil primer tako imenovanega sklepanja mimo zakona, kot se je potem kasneje ugotovilo, helikopterskih prevozov. Drugo mnenje pa je bilo mnenje, ali je koruptivno in potencialno koruptivno dejanje zloraba položaja, ki jo je izvedel nek direktor nekega organa v sestavi Ministrstva za finance, ko smo poslanke in poslanci pokazali z dokumenti, da je prišlo do koruptivnega dejanja, da je prišlo do dajanja daril posameznikom skozi neke fiktivne pogodbe. Zato mislim, da je iti štiri leta po tistem, ko imamo protikorupcijsko komisijo, ki očitno stopa na žulje marsikomu, očitno stopa na prste, ustvarja dovolj velik pritisk na sedanjo izvršno oblast, nekako nesprejemljivo, da ta izvršna oblast, ki naj bi, pravite tako, delovala protikoruptivno, pravzaprav institucijo, ki je na to opozarjala, s tem zakonom ukinja in jo razblinja na dvesto in toliko institucij. Nekateri so danes že govorili o tem, kako bo Računsko sodišče izvajalo to vlogo. Veste, poslušati predstavnike Vlade, da je Računsko sodišče tista prava institucija, ki naj zdaj sprejema podatke o premoženjskem stanju in naj na podlagi tega ugotavlja eventualne spremembe in tako naprej, pomeni dvoje. Najprej pomeni, da se Računsko sodišče, ki se mora ukvarjati predvsem z učinkovitostjo javne porabe in eventualnimi nezakonitostmi postopkov javne porabe, kot jih določa javnofinančna zakonodaja, da temu Računskemu sodišču dajete sedaj druge naloge. Kolegica Darja Lavtižar je govorila o tem, da ta naloga Računskemu sodišču po ustavi ni dana. Ni dana Računskemu sodišču naloga, da bodo funkcionarji pri njem prijavljali premoženjsko stanje. Tudi če gremo zelo natančno v dikcijo zakona, boste videli, da ste v tako imenovani filozofiji zmanjševanja administrativnih obremenitev celo rekli, da bodo organi kar sami pošiljali Računskemu sodišču te podatke. Vendar ste pozabili na zelo pomembne institucije, ki lahko pomembno vplivajo na premoženjsko stanje posameznega funkcionarja, pa seveda ni nihče dolžan te podatke sporočati. Govorim o tem, da ni povsem jasno, ali bo Računsko sodišče, tako kot je sedaj protikorupcijska komisija, v polni meri uveljavilo enak obrazec, kot ga je pripravila protikorupcijska komisija. Moram reči, da je srž problema, o katerem govorimo, ravno v tem obrazcu. Leta 2004 je ob uveljavitvi tega zakona in na začetku dela protikorupcijske komisije na tisoče funkcionarjev v Sloveniji moralo podati zelo celovit prikaz svojega premoženjskega stanja, prihodkov, odhodkov, če hočete, stanja na aktivi in stanja dolgov in potem seveda neto premoženja. Če bomo ukinili protikorupcijsko komisijo, ni jasno, komu bodo funkcionarji na koncu svojega mandata podali novo stanje in kdo bo primerjal ti dve stanji. To ni jasno, bom rekel, vsaj za občinske funkcionarje to ni jasno. Ker občinski funkcionarji naj bi od zdaj naprej seveda to morali poročati občinskim volilnim komisijam, da ne govorimo seveda še o nekaterih drugih. Zakon kot je pripravljen, je predvsem zakon zaradi, če hočete, ukinitve protikorupcijske oziroma Kosove komisije. In zakon, tako kot je pripravljen, onemogoča preventivno delovanje na področju korupcijskih dejanj in seveda zaradi tega je veliko slabša rešitev, kot je dosedanja pot. Na koncu še seveda o tem odnosu Vlade oziroma bom kar rekel, Janeza Janše do Računskega sodišča. V zakonu ni jasno, kaj se zgodi, če nekdo nekaj ne naredi. Ali ni jasno, kaj se zgodi, če, poenostavljeno povedano, nekdo krši zgodbo, razen, da se pravi, da se mu bo plača zmanjševala za desetino za vsak mesec, ko pač nekaj ni prijavil, do minimalne plače. Veste, če nekdo je funkcionar in v bistvu, v narekovaju, "daje in mu je dovoljeno dajanje daril" in potem se seveda v neki drugi obliki ta darila vračajo, pa ne poroča tega Računskemu sodišču, je vse, kar se bo zgodilo, je to, da on še zmeraj bo funkcionar, ampak da bo funkcionar z minimalno plačo. V primeru, kadar pride do slabega gospodarjenja, takrat seveda zakon o Računskem sodišču določa, da naj bi takšen funkcionar moral oditi. Vendar mi smo videli te dni na primeru gospoda ministra Podobnika, da Janez Janša ne spoštuje zakona o Računskem sodišču in ne namerava narediti tega, kar je že uzakonjeno. Torej razložite mi, kako bo v novem sistemu izvajana preventivna vloga protikorupcijskih organov in kako bomo zagotovili to, da bodo funkcionarji vnaprej spoštovali posamezna, če hočete, načelna mnenja. In nekaj deset mnenj, ki jih je protikorupcijska komisija oblikovala v zadnjih letih, so pomembno napotilo tako internim revizorjem, zunanjim revizorjem, notranjim kontrolorjem, kaj je in kaj ni dopustno in kaj je in kaj ni tako imenovano koruptivno dejanje. Zato seveda je ta zakon velik korak nazaj. Korak nazaj v čas, ko Slovenija ni izpolnjevala pogojev, ki so bili potrebni za izpolnitev tega, da smo vstopili v te nekatere mednarodne institucije, tudi v Evropsko unijo, in bojim se, da bo Slovenija neko polje, v katerem se bodo koruptivna dejanja samo še razširjala zaradi tega, ker ukinjate protikorupcijsko komisijo. Winston Churchill je rekel: "Kadar ne želiš rešiti problemov, ustanoviš komisijo." In ker vi ne želite reševati problemov na področju korupcije, ustanavljate več kot dvesto komisij, ki se bodo, v narekovajih, "ukvarjali" s tako imenovanim omejevanjem in prepovedi dobitniških aktivnosti za nosilce javnih funkcij. Zato je ta zakon slab in nas spremlja nazaj namesto naprej. Hvala.
Hala lepa. Gospod Drago Koren, izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Lep pozdrav poslankam in poslancem. Svojo razpravo bom začel najprej s tem, da poudarim, da se osebno zelo zavzemam, da se kakršnakoli korupcija in kjerkoli, v katerikoli ustanovi prepreči in izkorenini. Moram reči, da podpiram vsakega in vsako institucijo, ki teži k temu, da se korupcija preprečuje in da se korupcija tudi izkoreninja. V Sloveniji imamo več institucij, ki so po svoji funkciji zadolžene in imajo nalogo, da odkrivajo in tudi preganjajo korupcijo, na čelu s policijo, tožilstvom in naprej potem s sodstvom. In po mojem mnenju so te institucije tiste prve poklicane, ki morajo narediti vse, da korupcijo pri nas preprečujejo in tudi preganjajo morebitno odkrito pa tudi, bi rekel, pripeljejo do sodnega epiloga. Veliko govora je danes o ukinjanju Kosove komisije. Jaz mislim, da res ni prav in ni pošteno, da danes razpravljamo in govorimo o tem, če vemo, da je to bilo že leta 2006 s sprejetim zakonom storjeno. Mi bi lahko danes govorili in razpravljali o tem, da naj te naloge v tem zakonu, ki ga danes sprejemamo, damo nazaj posebni komisiji, kateri po starem rečemo Kosova komisija. Jaz osebno moram reči, da nimam nobenih zadržkov do kakršnekoli komisije, še manj pa do kakršnegakoli Draga Kosa, saj sva celo soimenjaka. Ampak razpravljati in govoriti sedajle o tem, če boste ukinili Kosovo komisijo, jaz mislim, da je nepotrebno in, da ne rečem celo, zavajanje javnosti. Osebno moram reči, strinjam se in nimam nič proti, da te naloge prevzame Računsko sodišče, tako kot je predlagano v tem predlogu zakona danes. Mislim, da je naše Računsko sodišče en samostojen neodvisni organ. Jaz bi celo upal si trditi, da je to en organ v Sloveniji, ki, po moji oceni, dela zelo dobro. In ne vidim vzroka, da bi nasprotoval predlogu, da bi to opravljalo Računsko sodišče. Prej je eden od razpravljavcev govoril tudi o tem, moram reči, da me je zelo zbodlo to, da mora pač to delati ena neodvisna institucija, katero je treba dobro plačati. Lepo vas prosim, ali nismo vsi dolžni svoje delo opravljati dobro in pošteno. To vidim kot kritiko vseh ostalih zaposlenih v raznoraznih organih, v raznoraznih institucijah, da delajo slabo, zato so pa tudi slabo plačani. Mislim, da moramo biti pošteni. Vsak delavec si zasluži za svoje delo primerno in ustrezno plačilo. Že vnaprej govoriti o tem, da je treba nekoga dobro plačati za to, da bo dobro delal, se mi pa zdi poniževalno do vseh ostalih delavk in delavcev, še posebej do tistih z najnižjimi osebnimi dohodki, ki cel mesec delajo, da ne rečem, za nizko plačo. Moram reči, da sem se prej malo zmedel, ko sem govoril o tem, da me nič ne moti, da prevzame to Računsko sodišče. Po drugi strani ne vidim potrebe, da ustanavljamo za ta namen zopet eno novo neodvisno institucijo. Meni se zdi, da je nepotrebno, tako kot je prej eden od razpravljavcev, mislim, da celo Milan govoril, ustanavljamo komisije, komisije, komisije. Zakaj toliko komisij? Se strinjam s tem. S tem da bom rekel, zakaj bi tu podvajali oziroma snovali neko novo institucijo, če lahko, vsaj jaz mislim, to ustrezno opravlja tudi Računsko sodišče v največji meri in pa, recimo, volilne komisije, občinske in državna. Zaključil bom s tem, želim samo to, da omogočimo kateremukoli organu - trenutno je v tem zakonu pač predvideno Računsko sodišče -, da uspešno in res učinkovito odkriva in naprej sproža postopke pregona korupcije, ki se pojavlja v Sloveniji, in s tem bomo naredili največ za Slovenijo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K repliki se je prijavil poslanec Milan M. Cvikl. Izvolite.
Spoštovanemu poslanskemu kolegu Korenu naj povem, da seveda Milan ni nič rekel, da je problem z ustanavljanjem komisij. Jaz sem povedal naslednje, da ni treba ukiniti protikorupcijske komisije in namesto nje ustanoviti dvesto in toliko komisij, ki se bodo ukvarjale s tem, kar zdaj dela ena ekipa petnajstih ljudi. In ne morete pričakovati, da bo zdaj dvesto komisij - ne, ne, pazite, nimajo te naloge - dvesto komisij mora zagotoviti enako, če hočete, diskretnost, mora imeti enake obrazce, mora na enak način pridobivati te podatke, kot jih sedaj dobiva po svoji uradni dolžnosti protikorupcijska komisija. Računsko sodišče pa po ustavi te vloge niti nima. In zato, če želite, mi imamo Računsko sodišče tudi zato, da bo ugotovilo, ali so postopki preverjanja teh podatkov skladni z javnofinančno zakonodajo. Tudi to lahko Računsko sodišče preverja. Protikorupcijska komisija je pooblaščena, zbira te podatke, predvsem pa daje načelna mnenja. In ta mnenja vas bolijo, zato ker je pač v tem mandatu toliko napak in je protikorupcijska komisija na to opozarjala. V zakonu ni predvidena več ta vloga protikorupcijske komisije, niti ni jasno, kdo bo in kako bo sodeloval z organi pregona, in tako dalje. Zato, dragi spoštovani kolega Koren, mislim, da slepo sledite politiki Janeza Janše, ki je, ustvariti meglo, ustvariti veliko institucij, veliko komisij, da se problem korupcije ne bo reševal.
Hvala lepa. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Besedo ima poslanka Breda Pečan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Najprej bi nadaljevala s tem, kar je že kolega Cvikl rekel. Mislim, da je bil Churchill, ki je rekel, da če nočeš nečesa razrešiti ali narediti, potem imenuj komisijo. In tu s tem zakonom imenujemo oziroma nalagamo 210 občinskim volilnim komisijam, plus, recimo, če bo 14 pokrajin, 14-im pokrajinskim volilnim komisijam, eni državni volilni komisiji, Računskemu sodišču, Sodnemu svetu, tožilskemu svetu, se pravi ne gre 210, ampak gre za približno 230 komisij in kot vrhovno pa še Računsko sodišče, ki bo razpršeno ugotavljalo, ali so posamezni funkcionarji vsi neupravičeno pridobivali premoženje, sprejemali darila in tako naprej. In tukaj bi jaz opozorila na eno pomembno stvar. Da ta zakon ravno tako kot zakon, ki ga je Ustavno sodišče delno razveljavilo in delno zahtevo odpravo pomanjkljivosti pravzaprav opušča eno zelo pomembno nalogo, ki jo ima Komisija za preprečevanje korupcije, in to je nadzor oziroma preventivno delovanje na področju tudi javnih uslužbencev. Če gremo analitično pregledati pojave razkrite korupcije v preteklih 10-ih, 15-ih letih, lahko ugotovimo, da je večji del koruptivnih dejanj, ki so bila razkrita in tudi potem sodno obravnavana, pravzaprav pri javnih uslužbencih, niti ne toliko pri funkcionarjih. Samo ti javni uslužbenci opravljajo delo, ki je zelo odločilno pri izbiri izvajalcev, pri dodeljevanju subvencij, pri izbiri koncesionarjev in tako naprej in tako dalje. Konkretno, recimo, koncesijo kdo podeljuje za katerokoli monopolno dejavnost javnega pomena? Dodeljuje jo predstojnik nekega urada v neki občini z navadno odločbo na osnovi sicer javnega razpisa, vendar po Zakonu o javnih gospodarskih službah. Se pravi, kdo je tisti, ki med funkcionarji, recimo, v neki občini, ki je odgovoren za to, da bo prišlo, da je on bil podkupljen za to, da se je odločilo o točno določenem koncesionarjem? Kdo pravi, da so samo javni funkcionarji tisti, bom rekla raje v prvi osebi množine, ki smo izpostavljeni pritisku oziroma možnosti, da nas kdo podkupi ali da sprejmemo preveliko darilo? Smešno je, recimo, med drugim to, kaj pa je koruptivno dejanje drugega kot dajanje daril in v določilih tega zakona je napisano, da nekdo, ki sprejme v nasprotju z ne vem katerim odstavkom 3. člena, ki krši zakon v nasprotju s 3. členom, plača od 200 do 1200 evrov kazni. Zanimivo, ne? Se pravi, če dobi milijon evrov veliko darilo, plača 200 do 1200 evrov kazni. Zelo zanimivo. A na tak način bomo preganjali in preprečevali korupcijo?! In še nekaj. Dejstvo je, da nalaganje dodatnih nalog Računskemu sodišču, o katerem smo danes že slišali, da ima točno z Ustavo določeno vlogo, na svoji začetni strani vsakega revizijskega poročila napiše, da sledijo potem javnega denarja. Ko govorimo o javnih funkcionarjih in javnih uslužbencih in možnostih korupcije v zvezi z njimi - tu ne gre za javni denar. Tu gre v veliki večini za denar, ki ga dajejo, ali darila, ki jih dajejo osebe zasebnega prava. Posamezniki in osebe zasebnega prava. Se pravi, da je nelogično, da dajemo nalogo take vrste Računskemu sodišču. Ali ni morda ta zakon vložen tudi zaradi tega, da bi Računsko sodišče toliko preobremenili, da bi mu preprečili izvajanje osnovne temeljne naloge, ki mu jo dodeljuje Ustava Republike Slovenije? Morda je to namen. In ponovila bom, kljub temu da je to morda nekoliko odveč. Ponovila bom, da se mi zdi vendarle smešno, cinično, da nekdo, ki najprej trdi, da Računsko sodišče nima pravice zahtevati razrešitve nekega javnega funkcionarja, češ da je v ustavi zapisan tisti javni funkcionar, istočasno pa mu v skoraj istem dnevu, že naslednji dan nalagamo, da bo moral zahtevati razrešitev nekega javnega funkcionarja, ki je tudi zapisan v ustavi. Jaz mislim, da smo prišli v čas, ko enostavno človek ne more več verjeti, da je državljan države, v kateri ne velja več nobena resnica, nobeno pravilo, kjer si lahko minister, ki tak zakon vlaga, privošči, da ga sploh ni na seji Državnega zbora, zakonodajnega telesa, da bi ga lahko vprašali, kako si je lahko dovolil, da je pustil v ta zakon napisati takšne šlamastike. Da so v tem zakonu zapisane stvari, kjer je recimo kazen za pravno osebo, ki ne da podatkov o svojem uslužbencu, delavcu, da je zagrožena kazen od 200 do, ne vem koliko, 4000 evrov, v Zakonu o prekrških, ki je podlaga za to kazen, je pa najnižja zagrožena kazen pa 400 evrov. Ja, za božjo voljo, kaj znate kaj pogledati še v kakšen drug zakon? Tam je napisano, da funkcionar, ki ne preda mandata, ob tem, da opravlja neko delo, ki je nezdružljivo z njegovo funkcijo, govorim o županu, podžupanu, da enostavno tolerira to, da je v tem zakonu zapisano, da mora to v enem mesecu storiti. Če pa pogledamo v zakon o lokalni samoupravi, je pa tam tri mesece. Kaj to govori o kvaliteti dela ministrstva, ki največ da na imidž državne uprave, ki največ da na javno podobo, ki največ da na odličnost dela delavcev v tem ministrstvu. Že samo to je kar dovolj povedano. In jaz mislim še nekaj. Uporabljati pripravo zakonov in zakonodajni postopek za to, da neko osebo, ki nam gre na živce, ki ji bo tako ali tako potekel mandat leta 2009, da gremo zakone pisat in jih siliti skozi Državni zbor, pri tem pa opuščamo zelo, zelo pomemben del boja proti korupciji. Dejstvo je, da zlasti v zadnjih dveh letih lahko brez kakršnegakoli pretiravanja zatrdim, da je koruptivnost v Sloveniji, če drugega ne, vsaj javno bistveno bolj opazna kot kadarkoli prej, da smo prišli tako daleč, da si ne moremo več privoščiti, da take zakone spuščamo skozi Državni zbor. Zato vas opozarjam, gospe in gospodje, kolikor vas je sploh tukaj, da pred očmi Slovenk in Slovencev, greste preko vsake meje.
Hvala lepa. V razpravo se vključuje državni sekretar, gospod Rep, beseda je vaša.
Hvala, gospod predsedujoči. Res, vprašanje, kdo gre preko vsake meje. Pa ne bom polemiziral glede takih navedb z vami, ampak nekaj jasnih neresnic je bilo tukaj izrečenih, pa tudi neka nerazumevanja v prejšnjih razpravah, pa mislim, da je prav, da si nekatere stvari vseeno pojasnimo in razčistimo. Kar se tiče nadzora občinskih volilnih komisij, 200 in nekaj, ki bodo jutri reševale korupcijo, ki bodo obravnavale in se ukvarjale z ne vem kakšnimi nalogami. Jaz bi vas vseeno prosil, da dobro pogledate, kaj govori ta člen. Ta člen rešuje samo eno vprašanje: vprašanje nezdružljivosti. Če si pogledamo poročilo Komisije o preprečevanju korupcije za leto 2006, takšnih primerov s področja nezdružljivosti je bilo v celem letu, lahko tukaj preberem, obravnavali so devet primerov, podali so pet mnenj in 11 sklepov. Ogromno. Računsko sodišče in pa vprašanje oziroma namera Vlade, da bomo zasuli Računsko sodišče z delom, tako da ne bodo mogli opravljati svojega temeljnega poslanstva. Če bi bilo temu tako, bi se človek lahko z vami strinjal. Ampak resnica je daleč od tega. Dodaja se pomembno pooblastilo Računskemu sodišču, kar bo predstavljalo minimalni delež dodatne obremenitve in zato bodo tudi dobili dodatne ljudi. Če spet pogledam poročilo te naše komisije, ugotavljamo, da s področja prijavljanja premoženjskega stanja v letu 2006 je komisija obravnavala cele tri primere. Ogromno, res ogromno, tri primere. Glede nekaterih razprav in pojasnil, da Državni svet nasprotuje tej obravnavi. Sam sem sodeloval v celi proceduri, ki jo je opravil Državni svet okoli tega zakona, in Državni svet je ta zakon podprl. Kar se tiče Računskega sodišča, vse določbe, ki so tukaj zapisane, so bile usklajene, večji del tudi na njihovo iniciativo dodelane in popravljene in so z Računskim sodiščem usklajene. Torej si ne izmišljujemo in ne soliramo z nekimi svojimi rešitvami. Mimogrede, se vam tudi zahvaljujem, res smo ministrstvo, ki si prizadeva za odličnost, res je. In mislim, da državljani znajo to pravilno oceniti. Kar se tiče ukinjanja komisije in polemike. Nekateri poslanci ste zelo lepo razložili, kaj je prinašal prejšnji zakon, katerega izvajanje je zaustavilo Ustavno sodišče. Tu bi dodal eno besedo. S temi prehodnimi določbami v bistvu podaljšujemo izvajanje komisije do 1. 1. 2009. Če bi želeli, da se to takoj ukine, sploh teh prehodnih določb ne bi napisali. In če bo ta zakon sprejet, bi pač bila zadeva zaključena. Za konec še en stavek. Zmotno je mišljenje, da imamo na mizi zakon, ki se ukvarja z bojem zoper korupcijo ali pa zakon, ki ureja boj proti korupciji. S temi vprašanji imamo v naši državi že kar nekaj zakonov, ki se s tem ukvarjajo. In boj proti korupciji je v prvi vrsti v pristojnosti policije in državnega tožilstva, kar v zadnjem času lahko tudi sami spremljamo, kako se tej stvari v nekaterih primerih streže. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Vprašanje pa je, če ste vi kvalificirani, da ocenjujete zmotnost poslancev ali nezmotnost. Replika, kolegica Pečanova.
Mislim, da vendarle sarkazem, ki ga je v veliki meri predstavil gospod predstavnik ministrstva za upravo, ni na mestu. Govoriti o tem, da sem govorila o neresnicah, ko sem govorila o odličnosti tega ministrstva, sem govorila, recimo, o usklajenosti določil dveh zakonov s tem zakonom, neusklajenosti. In da tukaj ne gre za odličnost, ampak kvečjemu za malomarnost. Ko pa govorimo o boju proti korupciji, se tudi po tekstih, ki jih dobimo v mednarodnih listinah, proti korupciji ne moremo bojevati kot boju proti samo in edino z odkrivanjem in kaznovanjem koruptivnih dejanj, ampak predvsem s preventivo. In tukaj ta zakon obravnava preventivo samo v primeru javnih funkcionarjev. In ničesar, ampak res ničesar ne prinaša v zvezi s preventivo, ki se ji reče, kako drugače kot samo to, da javni uslužbenci in javni funkcionarji morajo biti tudi oboroženi, ker namreč marsikdo sploh ve ne, da je izpostavljen korupciji in da je to, kar počne, lahko koruptivno dejanje. In tega, dragi gospodje, niste napisali v ta zakon in zato delate to državo invalidno v delu boja proti korupciji. To je eno. In še nazadnje - se opravičujem, moram takoj končati [[...]]Ni treba? Lahko še govorim. Torej, nazadnje bi še nekaj rekla. Ko govorite o milostnem času, ki ga podeljujete Komisiji za preprečevanje korupcije, ne gospodu Kosu, Komisiji za preprečevanje korupcije, ki je resnično neodvisen organ. Volilne komisije, ki bodo zbirale podatke o premoženjskem stanju, v tem zakonu, recimo, ni napisano, da premoženjsko stanje - govorim o nepremičninah, ki jih imajo funkcionarji v lasti - ni javni podatek. Zanimivo! Zakaj tega niste napisali - da se lahko objavi javno premoženjsko stanje vseh funkcionarjev. Ravno zdaj smo dobili vprašanje od nekaterih medijev, kaj je zdaj s tem. [[Oglašanje v dvorani.]] Prosim? Kakšnemu zakonu? Nisem bila jaz proti zakonu. Jaz sem rekla, da je treba v zakon zapisati, da je to javno za vse. In tudi za tiste javne uslužbence, ki imajo opravka s pomembnimi odločitvami, ki lahko pripeljejo do koruptivnih ravnanj.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Rudolf Petan. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Korupcija je velik problem v vsaki državi, kjer se pojavlja. In žal izsledki kažejo, da se pojavlja v vsaki državi, vprašanje je samo, na kakšnem nivoju je in kako se zadeve lotevajo. Da je zadeva res problematična, kaže tudi to, da se je korupcija pojavila v samem vrhu Organizacije združenih narodov. Verjetno se tega vsi spomnite. To se pravi, zadeva je resna in potreben je resen in učinkovit pristop. Treba je tudi poudariti, da pravna država sloni tudi na dobrih nadzornih organih in dobrih službah, ki imajo za to ustrezna orodja in ustrezne kompetence. In ta boj proti korupciji je najučinkovitejši tam, kjer dobro funkcionirajo vsi organi, ki so zadolženi za nadzor, takšen ali drugačen, in ki imajo tudi vsa orodja. Naj samo spomnim, da je bil tudi v Sloveniji sprejet zakon, da se vse premoženje funkcionarjev javno objavi. Ampak, glej ga, zlomka, nekateri iz opozicije so to dali na Ustavno sodišče, ki je potem zadevo ustavilo, zavrglo, češ da gre za takšne stvari, ki niso za javnost. Zato točiti krokodilje solze s strani opozicije, da bi bilo to dobro. Oprostite. Zakon je bil sprejet. Zakaj pa ste ga dali na Ustavno sodišče, če je že to nekaj narobe? Zdaj pa govorite tisto, kar je Ustavno sodišče ugotovilo, da nekaj ni v redu. Zato je to veliko sprenevedanje. In sedaj, spoštovani gospe in gospodje, jaz bi se vrnil na začetek te zgodbe. Mislim, da je bilo v letu 2004, ko smo začeli govoriti in sprejemati zakon o tej komisiji. In v Slovenski demokratski stranki smo takrat zastopali natanko takšno stališče, kot ga danes zastopamo. Nič nismo mi spremenili nobenega stališča. In že takrat smo opozarjali, da takšna komisija ne more biti učinkovita. Dovolite, da vas spomnim - takrat sploh še nismo vedeli, kdo bo predsednik. To pomeni, da ne govorimo o predsedniku, ampak govorimo o komisiji. Takrat smo rekli, da takšna komisija ne more biti učinkovita. Mi smo dali prispodobo - brezzobi tiger. Enako mišljenje, popolnoma enako mišljenje imamo tudi danes. Popolnoma enako. To pomeni, da mi nismo spremenili mišljenja. Še vedno govorimo o tem, in to pa lahko kvalificirano govorimo, ker danes je že takšna časovna distanca, ko že lahko ocenjujemo delo te komisije. Govorim strogo o komisiji. V glavnem, ko ocenjujemo delo te komisije, govorimo o velikem medijskem pompu, o nekaj občinskih funkcionarjih. Tega je bilo zelo veliko. Kasneje se je izkazalo, da je to bolj na trhlih nogah, da zadeve sploh ne pridejo preko prve stopnje na organih, ki so za to pristojni. Veliko se je govorilo o združljivosti ali nezdružljivosti župana z njegovo funkcijo ravnatelja v osnovni šoli. Lepo vas prosim! Če je to cilj neke bitke proti korupciji te komisije, potem pa tudi ne vem, kje živimo. Če je to osnovni problem, da je ravnatelj lahko ali ne sme biti župan. Kaj pa ima to zveze sploh s korupcijo. Dobro z nezdružljivostjo ja. Ampak s korupcijo, ko danes toliko govorite, to nima prav nobene zveze. Če je ravnatelj tudi župan in dobi plačilo za tisto, kar opravlja pošteno, korektno, tako kot je po zakonu. Tu ne vidim nobene korupcije. In to je bil eden od velikih dosežkov recimo te komisije. Poudarjam komisije. Nič pa ni bilo govora o kakšnem cestnem lobiju in kakšni "čisti lopati", kot se danes govori. Uporabljam te izraze, ki so v javnosti. Drugače jaz ne mislim tako. Nič ni bilo o tem rečeno. Tam pa se seveda obračajo milijoni in milijarde evrov. O tistem pa ni bilo nobenega govora. In ker smo danes veliko o tem govorili, jaz ne mislim ponavljati tistega, kar je bilo rečeno. Ampak, nekaj me je zbodlo. Namreč bilo je rečeno, da smo ravno v Slovenski demokratski stranki obsedeni ali nasprotujemo tej komisiji in predsedniku in zato se je pojavil tudi tak zakon. Poslušajte, zdaj vas bom pa jaz malo drugače vprašal. Ali bi mogoče rajši videli, da bi se mi dobro razumeli s to komisijo pa s tem predsednikom? Me prav zanima, kaj bi šele takrat govorili, o čem bi takrat govorili, če bi se mi dobro razumeli. In veste, veliko rajši slišim, da govorite, da nasprotujemo, kot pa da se dobro razumemo s to komisijo, in to iz dveh razlogov. Prvič zaradi tega, ker nasprotujemo zato, ker smo že ob ustanovitvi nasprotovali. Preglejte magnetograme, preberite, kaj smo govorili na plenarnih sejah in pa na sejah odborov, ko smo ustanavljali to komisijo, ko ste jo hoteli ustanoviti, popolnoma enako, kot govorimo danes. Zato nas to nič ne moti, če govorite, da se ne razumemo, ker smo že v osnovi povedali, da ta komisija ne more doseči tistega, kar bi želeli. In drugo, zelo hudo bi bilo, če bi nam očitali, da smo se s takšno komisijo zlizali. Razmislite o tem, kaj nam očitate. In za zaključek. Zakaj pa imate takšno bojazen navsezadnje, da bi Računsko sodišče opravljalo nadzor? Računsko sodišče ima zobe vendar, takšna komisija pa ne. To se pravi, takšna komisija ima orodja, da lahko nekaj opravi. Ali se vi zdaj mogoče bojite nadzora neke inštitucije, ki ima vsa orodja? Tega ne razumem. Ali pa mogoče vi ne zaupate Računskemu sodišču? Ali mogoče menite, da to ni neodvisen nadzorni organ? Jaz ne trdim, da vi tako mislite, jaz samo postavljam hipotetično vprašanje, tako kot ste ga vi nam postavili v drugi obliki. In še nekaj, to pa res za konec. Po nekaterih raziskavah javnega mnenja imamo v Sloveniji v zadnjem času več korupcije, pa smo pred štirimi leti ustanovili komisijo. Ja, kako pa to gre zdaj skupaj? To pa zdaj ne gre skupaj. Imamo komisijo, ki pravite, da dela dobro, pa po raziskavah javnega mnenja imamo več korupcije. To se pravi, nekaj ne gre skupaj, se pravi resnica mora biti nekje drugje. In še enkrat, da poudarim, da zagovarjamo v SDS enaka stališča, kot smo jih takrat, ko se je komisija ustanavljala, ko sploh nismo vedeli, kdo bo član te komisije. To se pravi, imena pri tem ne igrajo nobene vloge. Gre samo za tisto, kar ima nek organ v pristojnosti, kakšne pristojnosti so in kaj lahko v bistvu dela. Samo za to gre. In v tem času v tej časovni distanci se je pokazala resnično tista pravilnost naših trditev, da je to neka komisija, ki nima vseh pristojnosti ali ki je brezzobi tiger, ki nima vseh orodij, da bi lahko opravila tisto, za kar je bila postavljena. In to trdimo še vedno in zato tudi takšen predlog. Jaz bom podprl tak predlog, ki je pred nami. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim mag. Franc Žnidaršiča. Ga ni? Besedo ima poslanec Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Sama demagogija vas je, korupcija pa raste, tako pravijo državljani. Če bi pogledali malo glas ljudstva, bi videli, da so po prepričanju Slovencev najbolj koruptivni zdravniki, za njimi pa odvetniki, notarji, policisti, inšpektorji, cariniki, poslanci nismo izvzeti in tudi ne sodniki. Lepo! Poglejte, govorite o tem, da država postavlja vzvode in da imamo odlično urejeno področje za kontrolo korupcije. 6. maja 2005 sem na ministra za finance naslovil pisno poslansko vprašanje, v katerem ga sprašujem, zakaj je dovolil, da so državni organi na zakonit način pretentali in opeharili kar dve tretjini Slovencev. Nekoč 350 tisoč vredni certifikati so danes vredni komaj 10 tolarjev, govorim o tolarjih, za 350 tisoč smo jih dobili, po 10 jih danes lahko prodajate. In, glejte, ravno ta njiva, ravno ta pašnik je omogočil tudi s privolitvijo države, da so mnogi postali danes novodobni bogataši. Ali se je kdo oglasil? Uradna oblast? Je mogoče koga aretirala? Ne, še naprej se krade. Nekupljene delnice se zastavljajo za jamstvo. In še danes je to možno. In imate preverjeno stanje lahko jutri, če bi Kosova komisija ali Računsko sodišče ali pa organi javnega pregona hoteli ukrepati. Ampak nič se ne bo zgodilo. [[Opozorilni znak za konec.]] In še nekaj bi vam rad povedal, da smo 29. marca na Vlado Republike Slovenije naslovili zahtevek, v katerem smo zahtevali preverbo finančnih stanj za vse bivše politične aktiviste [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Jožefa Jerovška.
Hvala lepa. Lep pozdrav, spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Pred sabo imamo nov zakon, ki naj bi urejal predvsem nezdružljivost javnih funkcij, sedaj se imenuje zakon o omejitvah in prepovedih nosilcev javnih funkcij. V zvezi s tem se dejansko že nekaj časa v domači javnosti razvija velika polemika predvsem v zvezi z delovanjem dosedanje protikorupcijske komisije. Jaz trdim, da je ta komisija pod sedanjim vodstvom storila izjemno malo. Da ni bila uspešna in da se je zadeve lotevala izrazito politično. V svojih načelnih mnenjih je skušala pokrivati zgolj en spekter političnega prostora, javnih funkcionarjev, in tako izrazito politično opredeljene komisije pravzaprav v tej državi ni, predvsem pa ne na področju, ki je izredno pomembno - boj zoper korupcijo. Boj zoper korupcijo je izjemno pomembna naloga oblasti in vseh organov, ki se s pregonom korupcije ukvarjajo, se pravi kriminalistov, tožilcev in sodišč. In tega boja ni mogoče opravljati z metodami, ki so politično pogojene. Navedel bom primer, kjer je šlo za tako nevzdržno, nezaslišano politično ravnanje, s hkratno zlorabo proračunskih sredstev za neproračunske nenamenske namene. Komisija za preganjanje korupcije je v letošnjem letu oziroma v lanskem letu za približno milijon dolarjev sredstev naročila študijo na pravni fakulteti v zvezi z ravnanjem policije v azilnem domu v Postojni, kjer je bila nastanjena družina Strojan. Pomislite, protikorupcijska komisija se je ukvarjala s tem, ali je policija spoštovala človekove pravice dosledno v zadevi družine Strojan. Bolj eklatantno političnega ravnanja, nezakonitega, si ne moremo zamišljati. In s temi ugotovitvami, seveda plačali so študijo, študija je bila narejena verjetno v skladu z željami naročnika, so šli na tiskovno konferenco. Izrazito politiziranje, nenamenska raba sredstev. Zaradi tega se čudim, ko je kolega poslanec rekel, da izvirajo zadeve iz zamere funkcionarjev SDS do predsednika te komisije. Nobene zamere. Vendar bomo opozarjali na nenamensko rabo denarja, na zlorabo v politične namene in ne moremo ostati nemi, da je to funkcionar, ki je tako eklatantno kršil človekove pravice in ob tem ne čuti niti ne objektivne, niti moralne odgovornosti, da bi v dokončni sodbi sodišča, ki je ugotovilo kršenje človekovih pravic, odstopil. Zato moram reči, da če se poslanci strinjajo s tem, da takšno funkcijo lahko opravlja, tu se pa jaz ne morem strinjati, človek, ki je tako eklatantno kršil človekove pravice, pravice novinarjev, mislim, da se moramo v tej državi zavzemati, da se umakne na kakšno drugo mesto. In sam bi se moral umakniti. Spominjam se člankov v Financah in drugih, ko so novinarji in celotna anketa je bila, kjer so jasno izrazili, da je izgubil moralno legitimacijo. In sedaj nam očita nekdo, da če opozarjamo na to, da so to zamere. To so zamere zoper človekove pravice. Ali se potem te stranke, ki tako vehementno branijo to, strinjajo s kršitvami človekovih pravic, tako eklatantnimi? Meni je prav, če tako smatrate. Relativno velik proračun te komisije, smo prej videli, se ni izkoristil, da je bilo obravnavanih zelo malo primerov, da ta komisija dejansko ima edini namen izgleda politično delovati in če pride tukaj do prerazporeditev teh funkcij, teh opravil na druge, že obstoječe komisije, je racionalno, ne bo pa boj zoper korupcijo zaradi tega oškodovan. Boj zoper korupcijo se pa v tem trenutku in v tem času izjemno efektivno v tej državi izvaja. To je glavna stvar, ki vas skrbi. To je glavna stvar. Kolegica iz Socialne demokracije je rekla, da je sedaj koruptivnost v Sloveniji bolj opazna kot prej. In to jo moti. Seveda je bolj opazna, če smo priča vsakodnevno dejansko efektivnemu delu tožilstev, kriminalistične policije. Ko ste bili vi na oblasti, se ni dogajalo, se ni delalo, zavestno ste zavirali, razgradili kriminalistično policijo znotraj policije, da bi še dolgo bila neefektivna. Rabili smo v tem času nekaj časa, da so te inštitucije postale efektivne. Sedaj pa delujejo in to izjemno moti opozicijo. Vi iz opozicije, ko ste bili na oblasti, ste podaljševali v zakonih zastaralne roke za gospodarski kriminal, da bi ja zaščitili vse, ki se s kriminalom belih ovratnikov ukvarjajo, da ne bi nikoli prišli pred roko pravice. In zaradi tega mene tudi ne čudi, da je predstavnik Liberalne demokracije rekel, z vsemi silami se bomo borili proti uveljavitvi zakona. Ampak to ni edini zakon, proti kateremu se boste vi z vsemi silami borili. Včeraj je bilo jasno, da če pridete na oblast, boste brezplačne vrtce takoj ukinili. Ker je to privilegij za široko paleto ljudi, ne zgolj za elito. Vi delate za elito vedno. Motila vas je dijaška prehrana. To boste tudi ukinili, če boste prišli na oblast. Sedaj ste že preprečili uvedbo pokrajin, kajti s pokrajinami bi se Slovenija decentralizirala, bi šlo precej denarja, mnogo denarja tudi v Prekmurje, tudi v Haloze, tudi na Pohorje, tudi v Soško dolino, tudi v Belo krajino. Vi temu nasprotujete. In iz istih razlogov nasprotujete tudi temu, da pride do spremembe na tem področju, kjer opažamo neefektivnost, nedejavnost, politično angažiranje funkcionarjev. Prav nič drugega ne vidim v vaših prizadevanjih kot nasprotovanje boju zoper korupcijo. Se vam zdi, da so že tako blizu volitve, da boste to obdobje, ko se sami niste borili zoper korupcije, lahko podaljšali še za naslednja štiri leta? Ne boste. Volivci vas ne bodo podprli. Volivci podpirajo to, kar se dogaja, da se bori zelo efektivno zoper korupcijo, zoper gospodarski kriminal in dobili boste nezaupnico. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Replika?
Zelo kratko. Zanimivo je, da je ta zelo učinkovit boj za korupcijo izločil dva lepa dečka, pripadnika vaše stranke.
Hvala lepa. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Besedo ima poslanec Martin Mikolič. Izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni. Tudi sam sem mnenja, da je kljub danes obširni razpravi, kjer so različna mnenja, je tema te zakonodaje dokaj pomembna. Pomemben je vsekakor boj proti korupciji. Bi pa rekel, da poštenje bi moralo biti prva in največja vrednota funkcionarjev. Glede na to, da pa pri pomembnih odločitvah, ko govorimo o javnem denarju, sodelujejo tudi javni uslužbenci, pa vsekakor velja to tudi za njih. In če bi to bilo tako, potem vsekakor ne bi rabili ne zakona, ne organov nadzora. Ker pač tako ni, moramo imeti temu primerno zakonodajo in moramo imeti temu primerne, če lahko tako rečem, organe nadzora. Ali je omenjena rešitev, ki jo predlaga zakon, idealna, lahko ugotavljamo, da ravno zaradi tega imamo danes splošno razpravo, ker poslanci poskušamo predstaviti tudi svoja stališča, svoja mnenja glede predloga. Bi pa omenil to. Poglejte, če bo nadzor opravljala občinska volilna komisija, jaz tu ne vidim nič slabega, ker bo odločala, tako kot je bilo že prej rečeno, o združljivosti oziroma nezdružljivosti določenih funkcij. Morda pa bo občinska volilna komisija imela večji občutek. Najbrž bo treba tudi s strokovnega vidika ugotoviti, kaj je združljivo in kaj ni združljivo. V občinah, v lokalnih skupnostih se marsikaj dogaja, kjer pač tisti, ki smo župani, včasih ugotavljamo, da določene zadeve pa res ne gredo skupaj. Bom omenil samo eno. Ali je član ali članica občinskega sveta istočasno odvetnik, ki zastopa v določenem primeru občanko ali občana v sporu proti občini. Zame to ne gre skupaj. Ampak zakaj to pravim? V praksi se to dogaja. Ker ta odvetnik, ki je tudi član občinskega sveta, ni v enakovrednem položaju z drugim odvetnikom, ki nima določenih notranjih informacij, če zdaj lahko tako rečem, glede situacije na občini oziroma glede določenih zadev, v katerih je prišlo do določenega spora. O tem najbrž do zdaj ni nihče razpravljal, niti ni razmišljal, ampak je to tudi eden od problemov, ki se dogajajo na nivoju lokalnih skupnosti. Kar se tiče Računskega sodišča. Ker sem do sedaj že imel tudi kot župan priliko se srečati z Računskim sodiščem, bi rad omenil to, kar mislim, da sem že nekajkrat povedal, glede njihovih določenih odločitev glede gospodarnosti določenih projektov, ki se izvajajo na nivoju lokalnih skupnosti. Tu sem imel vedno občutek, da to Računsko sodišče ne zna oceniti. Kaj je vzrok temu? Vsekakor je vzrok temu zakonodaja. Zakonodaja, ki jasno precizira s pravnoformalnega vidika določene zadeve. In te zakonodaje, kar je tudi prav, saj smo jo sprejemali v Državnem zboru oziroma jo je sprejel zakonodajalec, se Računsko sodišče drži. In včasih se ti lahko zgodi, da je na koncu tista zadeva, ki je z vidika gospodarnosti bila prav gotovo s strani določenega investitorja dobro speljana, na koncu z vidika Računskega sodišča pa ni tako. In glede na to, da naj bi se Računsko sodišče ukvarjalo s tem področjem koruptivnosti oziroma teh dejanj, pa nekako upam, da bo to lažje z njihove strani oceniti, kaj je koruptivno dejanje in kaj ni. Nekaj glede daril. Sem 13 let župan, pa mislim, da je to veljalo že v prejšnjem zakonu glede omejitve daril. Tule moram kar javno povedati, da te zadeve nisem nikoli gledal in vprašanje, če jih bom tudi v prihodnje. Sicer smo nekateri malo naivni, najbrž tisti, ki smo vsaj pošteni in nas pravzaprav ta zadeva niti ne zanima. Če je pa kdo v občinsko pisarno konec leta prinesel kak liter vina, in to pravega vina, smo ga pa tako vsi skupaj spili takrat, ko je bilo še možno, pod narekovaji, da se je na delovnem mestu tudi kak deci spil. Ampak druga zadeva, če sem pa jaz popoldne z občanom ali nekim poslovnim partnerjem, če lahko tako rečem, šel v gostilno na dva deci, ali bom v tem primeru moral gledati tam, ali si bova plačala vsaj svoj deci? Poslušajte, mi smo na Štajerskem, saj nismo Gorenjci. To je pregovor pravzaprav, ker mislim, da so se zelo popravili v zadnjem času. In take zadeve pisati, še enkrat pravim, s strani tistih, ki mislim, da imamo to vrednoto, ki sem jo na začetku omenil, se mi zdi - ampak mora biti, zgleda. Vendar se danes resno vprašam, kje so tiste velike ribe, ki bi jih bilo treba ujeti. Zdaj, ali bo ta zakon kaj bolj produktiven, jaz vsaj upam, da s tega vidika pa bi moral biti, za tiste, zaradi katerih pravzaprav to zakonodajo tudi sprejemamo. Tako da bom sicer ta zakon podprl, ker pričakujem, da omogoča boj proti tistim, ki delajo, če lahko tako zaključim, nepošteno. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Dovolite, ampak tudi sam bi rad s tega mesta izpostavil, težak je ta boj, kolega Mikolič. Še pred 50 minutami sem moral prepričevati novinarje, da nisem v tem trenutku tudi jaz v zaporu. Hočem povedati, da posamezna namigovanja znajo izjemno škoditi tako razpravi v tem Državnem zboru, označujejo pa predvsem moralo posameznikov, ki tovrstne informacije lansirajo v javnost. Drugače pa hvala lepa za vašo razpravo. K besedi vabim kolega Potrča. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi iz koalicije so tudi tokrat zelo dvolični. Eni povedo razloge za spremembo zakonodaje, to je bil gospod Jerovšek, drugi se skrivajo za drugačnimi stališči. [[Opozorilni znak za konec.]] Eni predlagajo, da naj bo Računsko sodišče glavni usmerjevalec našega dela, hkrati predsednik Vlade ne spoštuje odločitev Računskega sodišča. To je pač delovanje, zaradi katerega [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Prijavljeni čas vaše poslanske skupine je potekel. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Besedo ima poslanec Davorin Terčon. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Zelo se spomnim razprav prejšnjega mandata, ko je bilo iz takratne opozicije možno slišati nenehno obtožbe na račun takratne vlade, nas poslancev, s kraticami treh K-jev: korupcija, klientelizem in kriminal. Zato so bila pričakovanja te vlade, da bo na tej točki naredila zelo hitro določene ukrepe oziroma postavila to kot prioriteto svojega delovanja, zelo velike. Zanimivo je dejstvo, da primerjava med to in prejšnjo vlado kaže to, da je v prejšnjih vladah bil ustanovljen urad pri Vladi za preprečevanje korupcije, da je bila ustanovljena Komisija za preprečevanje korupcije, da pa v času te vlade, je zanimivo, kako tri leta je bilo možno slediti aktivnostim zato, da te komisije ne bi bilo. Bilo je zanimivo, ko smo danes poslušali citiranje iz poročila o delu Komisije za preprečevanje korupcije, ki ga je Državni zbor obravnaval na prejšnji seji. Danes smo poslušali citate, ampak zelo dobro bi bilo, da bi citate izločili ali pa jih prebrali slovenski javnosti tudi iz zaključka. Kajti danes je bilo veliko očitkov koalicijskih poslancev, kako neučinkovito deluje ta komisija. Ampak zanimivo, podprli smo zaključke tega poročila, ki pa govorijo o tem, da je v letu 2006 delo komisije bilo predvsem ali pa na delo komisije sta vplivala predvsem dva dejavnika. Na prvo mesto se postavlja njeno ukinjanje. Zakaj gospod državni sekretar niste povedali, da je to zelo bistveno vplivalo na številke, o katerih ste vi govorili. Torej ukinjanje te komisije je bistveno vplivalo na učinkovitost dela te komisije. To je bilo potrjeno tukaj v Državnem zboru. In s čim se je morala potem ta komisija ukvarjati? Ali se spomnite, da je komisija ostajala brez sredstev za svoje delo, ker smo bili postavljeni v nabor sredstev tudi s pozivi, da naj zunanji pomagajo, da bo ta komisija lahko imela materialne pogoje za delo? Tega danes predstavniki Vlade, ne koalicije nočete povedati. To se je dogajalo. In to se zapisuje v zaključkih tega poročila, da ne berem vsega. In če berete naprej, v zaključkih tega poročila, potrjeno v tem Državnem zboru, piše, da kljub vsem težavam je komisija kot edini organ v Sloveniji poskušala po načrtu preprečevati in omejevati korupcijo. Tudi to smo potrdili. Pri tem pa komisijo skrbi dejstvo, kar potrjuje tudi to, kar sem prej govoril, v kakšnih pogojih je delovala komisija, torej komisijo skrbi dejstvo, da ne v programskih in ne v proračunskih gradivih nobenega organa ni niti zaznati, da je bil zoper korupcijo njihova prioriteta. Ali ni to zanimivo, da nikjer iz dokumentov v treh letih te vlade ni bilo možno zaslediti prioriteto dela te vlade, za katero pravzaprav je bilo ponujeno na volitvah, da pa trije k-ji s prihodom nove vlade več ne bodo obstajali oziroma tega več ne bo. Ali ni to zanimivo, ta velika nasprotovanja? In potem, ko berete naprej v tem poročilu, ugotovite v zaključkih, da je stanje na preprečevanju zatiranja korupcije v Republiki Sloveniji skrajno zaskrbljujoče. In to oceno je potrdil Državni zbor. Ne samo, da se ne izboljšuje, opaziti je mogoče načrtno rušenje vseh resnih protikorupcijskih aktivnosti in aktivno vz postavljanje pogojev za razvoj in razmah prave sistemske korupcije. Gospod državni sekretar, povejte, ali ni signal dela te vlade, ki odgovarja na predlagani ukrep Računskega sodišča, da to ne šteje. Od katerega nivoja in do katerega nivoja takšni ukrepi takšnega organa, za katerega vi predlagate, da bo imel pomembno vlogo, ne šteje. Ali obstajajo izjeme za koga? Ali je pravna država v Sloveniji v polnem razmahu? To so sedaj vprašanja. Razlage, ki so zelo nekorektne in danes govorijo o tem, da naj volivci volijo tiste, ki skrbijo za dijaško prehrano, da naj glasujejo za tiste, ki želijo omogočiti lažje plačevanje vrtcev. To vlado in te poslance je treba spomniti, kako ste glasovali v razpravi o proračunih, ko smo predlagali amandmaje, da se postopno povečujejo sredstva v te namene. Zakaj tega danes ne poveste? Glasovali ste proti, vlada je bila proti, pri čemer je uvajala veliko amandmajev, ki so govorili o tem, kako je treba urejati posamezne odseke na račun posameznih poslancev vladajoče koalicije. Brez utemeljitve. Samo v enem stavku je pisalo: To bo pripomoglo k boljši varnosti cestnega prometa. Veste, koliko je teh odsekov? Ali samo koalicijski poslanci imajo take odseke? Toliko o tej korektnosti, o tej javni podobi, ki jo tudi mi dajemo danes. Mi dajemo danes javno podobo. In jaz se ne strinjam s tistimi ocenami, ki govorijo o tem, da ta zakon nima nič opraviti s korupcijsko komisijo in njenim ukinjanjem. Mi smo sprejeli zakon. Državni sekretar, jaz vem, da z arogantnimi nastopi v govorici nagovarjate tako poslance. Ko pa mi govorimo, jih zasmehujete. To je vaš odnos. Imate tudi vso pravico, seveda imamo pa tudi mi pravico do ocene takšnega vašega dejanja. In ko govorimo danes o teh stvareh, se jaz ne morem strinjati, da ta zakon ne ukinja korupcijske komisije. Ukinil jo je že zakon prej, ampak na tem zakonu je ureditev sporna za Ustavno sodišče. In vi imate danes škarje in platno v roki, da ste predlagali katerokoli drugo ureditev. Vi govorite o tem, saj bomo ukinili s 1.1.2009. Ponujate dedka Mraza. Hkrati pa ponujate sistem, ki vam ga poskušamo pokazati, da bo lahko bistveno manj učinkovit kot bi lahko bil sistem za neodvisno komisijo, ki bi lahko obravnavala te primere, če bi jo pomagali nadgrajevati tako, da bi bila učinkovita. In komisija v poročilu piše, vse je bilo narejeno za to, da se ukine, in vse je narejeno za to, da dela v najtežjih pogojih. Jaz bi samo spomnil na primere operacijskih miz. Kaj je naredila ta država, ko smo dokazovali v smislu tega tukaj v Državnem zboru? Interpelacija je bila vložena zaradi tega. Kaj se je dogajalo pri nabavi operacijskih miz? Tam Vlada ni upoštevala priporočil prejšnje vlade, da je pri nabavi šlo nekaj narobe in da naj sledi tistim napotkom. Ne, ni se sledilo. Šlo je v nov nakup, z bistveno previsokimi prevrednotenji teh operacijskih miz. Ko govorite, kako je bilo treba opremiti vse tiste državne organe za to, da to naredijo. Takrat je bilo to evidentno. Ne, v Državnem zboru so poslanci govorili: "Ne, s tem ni nič narobe." Minister je govoril: "Slovenci si zaslužijo najboljše operacijske mize." Vprašajte se, kajti ta vlada je potem dala Slovenkam in Slovencem mize, ki niso najboljše. Ali ni to zanimivo? Ta dvoličnost, na kakšen način se obravnavajo ta vprašanja. In ni bilo želje, da se razišče mednarodna primerjava, recimo, cen operacijskih miz Triumpf in Maquet na mednarodnem prostoru. In potem govorite, da bo o vseh teh povezavah izvajalo nadzor Računsko sodišče. Ko Računsko sodišče nekaj odloči, pa Vlada reče: "Ja, saj za to pa je še toliko drugih razlogov." Kar je vse preveč, da se to ne uresniči. In Računsko sodišče ima zobe. To je bilo danes tukaj rečeno. Ampak v tem primeru so potem ti zobje morali biti v obliki proteze, kajti bilo jih je treba izvzeti, kajti v tem primeru ne grize. V tem primeru Računsko sodišče ne grize. V tem primeru bo zelo težko govoriti tudi o tem, na kakšen način naj obravnavajo zelo pomembna vprašanja tudi občinske volilne komisije. Jaz mislim, da vam je poznan primer, da smo v Sloveniji morali tudi nekatere volitve ponoviti, ker je bila sorodstvena povezava volilne komisije z enim izmed kandidatov. Veste, takšnih primerov, po mojem je v Sloveniji še bistveno več. In glede na situacijo in razmere te vlade, ki govori, da je treba narediti čim manjše občine, čim manjše občine, da se bomo ja vsi poznali, da bomo ja potem lahko imeli čim več sorodstvenih vezi, ki nas bodo potem kontrolirale v smislu tega, da ne more biti nezdružljivosti opravljanja funkcij. Ali bo to učinkovit ukrep? Jaz dvomim, da bo to učinkovit ukrep. Imam pravico dvomiti. Vi pa mi tudi z nobenim argumentom ne dokazujete, da bo to učinkovit ukrep. Zakaj tudi dvomim v to? Dvomim, v to kako ste zapisali v obrazložitvi k temu členu. Kajti vi pišete: "Zakonsko rešitev v skladu z uredbo Ustavnega sodišča za nadzor nad nezdružljivostjo funkcij in drugih pridobitnih dejavnosti v različnih vejah oblasti, podeljujejo organom, pristojnim za imenovanje funkcionarja." Spoštovani gospod državni sekretar, ali mislite, da smo poslanci imenovani? Ali so župani imenovani? Jaz mislim, da nihče, ki tukaj sedi, ni imenovan. Ker če bo imenovan, potem mi jeseni ne rabimo na volitve. Potem naj nas Vlada imenuje ali pa naj imenuje vse tiste, ki jih lahko imenuje. Nas ne boste, sem prepričan. Kako lahko potem tako visoka stroka zapiše, da bo župana nadziral organ, ki ga je imenoval? Jaz sem šel na volitve in sem odločal o mojem županu v moji občini. Ko bom prišel nazaj, ga bom vprašal, če ga je nekdo imenoval, ne da ga je izvolil tisti del prebivalcev, ki je pač glasoval za njega. Tukaj me ne prepričujete, da bo ta volilna komisija, pri čemer pa še poznamo, recimo, ljudi, ki danes tam sedijo in vemo, po katerem ključu gredo noter. Veste, predlogi obstajajo, kako bo sestavljena volilna komisija. In povejte vi meni, kje je argument, kje je argument, ki mi govori o tem, da bo učinkovitost za to v okviru preprečevanja nezdružljivosti funkcij povečana? Povejte, kateri argument v teh razlagah k tem členom, ali v obrazložitvi, v uvodu o tem govori? Jaz tega nisem našel. Poskušam prebrati dokumente, vsaj tiste, kjer se vključujem v razpravo, da bi poskušal najti korektne razloge za to, ali je argument za ali proti. S takšnimi argumentacijami me ne prepričujete. Mi v Državnem zboru smo potrdili Vlado. Ampak Državni zbori in poslanci v Državnem zboru so bili pa na neposrednih volitvah. Saj jaz lahko razumem, da vam je to smešno, ampak na lokalnem nivoju približno vemo, kako se sestavljajo volilne komisije. Približno vemo, kdo tam sedi in približno vemo, kako strokovno so usposobljeni za to, da bodo vse to, kar se od njih pričakuje, uspešno se borili proti korupciji, v kakršne koli obliki, da bodo to tudi sposobni speljati. Jaz na konkretnem primeru, kar vrsto ljudi poznam, ki bodo zelo težko tudi sprejeli te obremenitve. Tudi odgovornost. Kajti k temu sodi tudi odgovornost. In kolikokrat je bilo danes in v zadnjem obdobju rečeno, da zelo primanjkuje znanja v prizadevanju za boj proti korupciji, kajti ta sistem je zelo zapleten in je znanje tista osnova, s katero bomo lahko to delali. In zdaj mi to takole širimo, da bi ne mogli drugače razumeti, kot da bo dejansko sistem lahko samo še manj učinkovit. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi vabim poslanca Jakoba Presečnika. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Dajmo se vsi skupaj vprašati, kdaj se je zgodba o korupciji začela. Začela se je leta 2004, ko je ta Vlada prišla na oblast pod pretvezo, da bo uredila vse, kar se tiče korupcije, klientelizma in pranja denarja. Svojo zgodbo je začela urejati preko nekega prvega predloga zakona, katerega osnovni namen je bil po mojem prepričanju vzbujati pozornost, ampak še vedno na boljši način, kot je danes pred nami, in je za to uporabila tri poslance, tudi sedanje, pod narekovaji, opozicije. Če gremo naprej. Ko govorimo o korupciji, in če pogledamo zakon, ki je danes pred nami, je osnovno vprašanje, ki se mi postavlja, kdo se koga boji. Zakaj je treba navidezno transparentnost, kot velja danes, spreminjati v popolno netransparentnost? Nekdo se je ukvarjal s številkami in s členi in je ugotovil, da zakon omogoča teoretično 238 organom, da preverjajo, kdo bo koga nadziral. Če vemo, da imajo ti organi najmanj štiri ali pet članov, bo vsak sosed nadziral svojega soseda. In koga tu grabi paranoja? Koga je strah, da bi se kaj odkrilo? Ves ta boj, vsi ti organi niso bili v tem času sposobni preveriti poslovanja, ne vem, ugotavljam, Palome, kljub opozarjanju, podjetja Petek, kljub opozarjanju, Slovenskega tednika, kljub opozarjanju. Moram naštevati dalje? Ni treba, hvala, ker veste, za koga gre. Dejstvo o tem, da ste dali neko prioriteto Računskemu sodišču, se mi zdi, da ni toliko v vprašanju Računskega sodišča, večje vprašanje je, kako bo Vlada upoštevala Računsko sodišče. Danes sem slišal neko izjavo premierja, ko je dejal: "Veste, ja, saj, ampak kakšno luč bi pa, če bi ta Vlada upoštevala Računsko sodišče, to metalo v Evropski uniji, če bi upoštevali mnenje glede Ministrstva za okolje." Kaj to pomeni? Da se lahko vsak poslanec, pa ne opozicije, ampak vladne koalicije, v tem času privošči, ne vem, tudi jacuzzi, smeti ali karkoli, ker bo to metalo slabo luč, če ga bomo zdaj obravnavali in o njem povedali po resnici, da je mogoče naredil kaj narobe? Torej, teh šest mesecev imamo brezvladje in svobodne roke korupcije. Enako se dogaja pri Palomi. Tudi tam v zadnjih šestih mesecih enostavno Vlada, ker bi to metalo luč na sosede, ne upa ukrepati, nič. Ampak evidentno, predsednik uprave laže o izobrazbi, denar se pošilja sem in tja za neka pravna mnenja, naredi se pa nič. Je to boj proti korupciji? Lepo prosim, ne nas "farbati"? In nekatere junake vaše zgodbe, ki, v narekovajih, "sedijo v opoziciji", ste verjetno že danes poslali v boj izvajanja, protikorupcijskega zakona, ko so se začela pojavljati razna natolcevanja o tem, kaj kateri poslanci in na kakšen način pridobivajo in takšne stvari počnejo. Jaz imam to srečo, da nimam ne možnosti, ne časa se s temi stvarmi ukvarjati. In če ne bi ta vlada na velik zvon obešala korupcije in klientalizma, verjetno je ne bi s prostim očesom opazil. Ampak glede na vsa vaša obvestila, ki jih dajete o tem, kaj počnejo vladni ministri, ne vem, finančni minister in nekateri drugi, pa zato človek vrže pozornost in se malo pozanima in vidi, da gre za kup nepravilnosti. Vaše bitke proti korupciji se načeloma ustavijo pri nekih natolcevanjih in ugibanjih. Sam, tako kot je bilo že v uvodu povedano s strani mojega poslanskega kolega gospoda Pečeta, tega zakona ne bom podprl. Še enkrat bom poudaril, edini razlog je kolikor toliko transparentno zadevo narediti popolnoma netransparentno. Razlogov za to imate veliko. Kmalu so volitve in še kako potrebna bodo finančna sredstva. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi vabim poslanko Cveto Zalokar Oražem. [[Je ni.]] Besedo ima poslanec Aleš Gulič.
Spoštovane kolegice in kolegi! V današnji razpravi smo slišali marsikaj, pomembnega v zvezi s preprečevanjem korupcije, tudi v zvezi z bojem proti korupciji, malo manj pa je bilo besed o zakonu o omejitvah in prepovedih za nosilce javnih funkcij, kakršen je pred nami. Jaz bom nekatere zadeve ponovil, ki sem jih povedal v predstavitvi stališča poslanske skupine, vključno s tem, da seveda poslanska skupina nasprotuje temu zakonu. Temu zakonu sedaj še trdneje nasprotujemo ravno zaradi tega, kar je bilo povedano s strani več koalicijskih poslancev pa seveda tudi kar je bilo povedno s strani gospoda državnega sekretarja, pri njem seveda tudi to, kako je bilo povedano. Jaz mislim, da vendarle v Državnem zboru poslanci predstavljamo ljudi, ki so nas izvolili, in ni, da bi se pustili zmerjati državnemu sekretarju in da bi nas ocenjeval na tako pavšalen način. Korupcija v Sloveniji ali narašča ali ne, tega pravzaprav ne moremo vedeti, tudi zaradi tega, ker je seveda ta vlada vseskozi vztrajno, natančno in dosledno preprečevala, kolikor se je pač dalo, kolikor je bilo v njeni moči, delo komisije za preprečevanje korupcije. Tudi tisto, kar je povedal državni sekretar, o primerih, ki jih je obravnavala korupcija, je seveda čisto zavajanje javnosti. Protikorupcijska komisija počne še kaj drugega, kot da daje primere naprej tožilstvu ali policiji. Potem seveda šele pride do tega, da se ukvarjajo že z izvršenimi koruptivnimi dejanji ali pa ne pač, kakor oceni ali tožilstvo ali pa policija. Včasih seveda jim tudi kaj uide. Že prej sem govoril o tem, da njihova tesnila tesnijo zelo slabo in potem, ko kaj uide, je zadeva že postopkovno tako zapletena, da je težko pripeljati zadevo na sodišču do konca. Tudi danes se to dogaja, zadeve prehitro uidejo v javnost, okužijo se sodniki in seveda potem je možnost, da je cel proces neveljaven, veliko večji. Tako bi rekli, če svetopisemski izrek prilagodimo, "kdor z lopato tolče, bo z lopato pokončan." Ta zakon, kakršnega pa danes obravnavamo, pa seveda omogoča sedanji Vladi dvoje: prvič, manipulacijo seveda s tem, kar se dogaja na področju boja proti že izvršeni korupciji oziroma preprečevanje korupcije in seveda omogoča še nekaj, namreč to, da bo komisija za boj proti korupciji tako ali tako ukinjena v mandatu naslednje vlade. Se pravi, spet tempirana bomba, spet nekaj v tem nizkem polju, ki ga na vsak način hoče ta vlada in ta koalicija pustiti svojim naslednikom. Se pravi, vrsto zadev, ki se prenašajo. Prej je kolega Jerovšek - o tem bom seveda tudi kasneje povedal, zakaj ga omenjal - govoril o tem, kako je opozicija proti brezplačnim vrtcem, kako je proti prehrani srednješolcev. Teh sendvičev, ki naj bi jih dobili srednješolci, seveda še ni. Tistih brezplačnih vrtcev tudi ne bo v času mandata te vlade. Se pravi, nič proti, ampak gre za nekaj, kar se nastavlja, kar se potika, kar se pravzaprav za vsak slučaj daje v obdobje po teh volitvah. Gospoda Jerovška seveda omenjam zaradi tega, ker me je podkupil s kavo, da bo lahko repliciral, recimo, bom tako končal zadevo, da boste vedeli, kako to gre lahko v tem Državnem zboru in kako se da vse zmanipulirati.
Hvala lepa tudi vam. Vseh skrivnosti tudi ni treba izdati, kolega Gulič. In k besedi vabim poslanca Dimitrija Kovačiča, izvolite.
Hvala lepa. No, čeprav to ni bila skrivnost, ker kajti, če bi to držalo, potem bi bil gospod Jerovšek tukaj in bi izkoristil priliko za repliko. No, ampak preidimo k stvari. Jaz mislim, da je Državni zbor pravo mesto za določeno mero, za pravšnjo mero demagogije, vendar toliko demagogije, kot je bilo pa danes izrečeno v tem državnem zboru, pa že dolgo ni bilo. Jasno je tudi, da poslanci, objektivno gledano, ne razpolagajo z vsem znanjem, ne morejo prebrati vseh gradiv, ki jih potem obravnavajo, ampak toliko neznanja, kot je bilo danes izrečeno ob obravnavi tega zakona, pa tudi že dolgo nisem slišal. Namreč, ves čas se poskuša govoriti o tem, kako bo ta množica različnih komisij, različnih organov nadzorovala korupcijo, ugotavljala premoženje, nadzorovala omejitve in prepovedi in tako naprej. Ne vem, zakaj takšne velike besede, ko sploh ne gre za to. Ti številni organi, predvsem govorim tukaj o volilni komisiji na državni ravni, potem vse občinske volilne komisije, ne bodo opravljali nič takega, izključna pristojnost njihova bo nadzor nad nezdružljivostjo funkcij in nič drugega! Samo ta del bodo ti številni organi ugotavljali in nič drugega, vse ostalo, ne glede na to, ali gre za državne funkcionarje, pokrajinske, občinske ali pa druge, bo ugotavljalo Računsko sodišče. In Računsko sodišče je tista inštitucija, ki bo več kot 90% vseh pristojnosti opravljala, ne pa tisti organi. Zato je to demagoško govorjenje ali pa govorjenje iz popolnega neznanja. In zdaj jaz dopuščam in spoštujem nekoga, ki je strokovnjak za montažo in demontažo prometnih znakov ali prometnih tabel, ampak, da govori o vsebini zakona popolnoma izven konteksta, to pa težje razumem. In da nekdo govori o dvoličnosti, ko je sam najbolj dvoličen. Mislim, da to ni korektno in da bi bilo bolje, da poskušamo obravnavati vsebino, ki jo obravnavamo in o kateri bomo kasneje odločali, ne pa, da govorimo vse drugo. In tudi težko razumem poslanca, ki je bil eden od podpisnikov Zakona o nezdružljivosti funkcij, ki ga je ta Državni zbor leta 2006 že sprejel, vendar je potem, kot vemo, Ustavno sodišče na nekaj členov imelo pripombe in je ugotovilo, da so sporni oziroma niso skladni z nekaterimi ustavnimi določili. Da pravi, Ustavno sodišče je naredilo napako, zato tega ne bomo spoštovali. Za nas je bil tisti zakon dober, vse ostalo pa ne sprejemamo. Ampak, morda je res naredilo napako, ampak tudi če jo je, odločitev Ustavnega sodišča je dokončna in jo moramo spoštovati, zlasti še mi, ki sedimo v Državnem zboru. In na tej podlagi je bil pripravljen sedaj novi zakon. Zakon sledi tistemu kar je bil napotek Ustavnega sodišča, na kakšen način je potrebno popraviti tisto, kar je Ustavno sodišče reklo, da ni v redu. In tukaj imamo to. Rečeno je bilo tudi, da gre za osebno zamero zoper Kosa in da je ves namen vsega tega zamenjava komisije in razrešitev Kosa. Ja, ni res. Jaz mislim, da je ravno obratno. Glede na izkušnje in glede na prakso dela dosedanje Komisije za preprečevanje korupcije kaže na to, da je imel ravno predsednik te komisije zamero do nekaterih in se je potem tudi, kot sem že prej povedal, precej politično orientiral na določene dogodke in na določene ljudi, ki jih je s svojimi načelnimi mnenji konkretno diskreditiral, ne da bi imel neko realno pravno podlago za to. In vsi se bomo verjetno strinjali, če bomo pošteni, da se z načelnim mnenjem ne sme ocenjevati in kakorkoli reševati konkretnih zadev. Še toliko manj obračunavati s konkretnimi ljudmi, tako da se konkretni ljudje in konkretni dogodki iz teh načelnih mnenj lahko spoznajo. To ni v redu, to ni potem načelno mnenje in je to potem zloraba pooblastil. Ko govorimo o tem ravnanju in zakaj se zamenjuje. Jaz sem v uvodu že povedal, da je bilo določeno ravnanje gospoda Kosa problematično. In sem tudi obrazložil, utemeljil, v katerih primerih. Ampak kljub temu tukaj ne gre za to, da se predsednika te komisije menja in tako naprej, ampak gre za to, da se sistemsko to področje ureja na boljši, bolj pregleden način, ki bo omogočal več, kot je bilo to mogoče sedaj. Ne glede na to, kdo je vodil to komisijo in kdo bo vodil to komisijo naprej. Ja. Imam še nekaj časa če se ne motim, tako da lahko še nekaj povem. Zato govorjenje nekaterih o tem, da se ukinja ena komisija zato, da se ustanavlja 200 novih komisij, mislim, je res neresno. Zelo jasno je bilo povedano in je treba mogoče še enkrat povedati, da se ne ustanavlja niti ena komisija namesto prejšnje. Kajti, vse komisije in vsi organi, ki so pristojno na podlagi tega novega predloga, že obstajajo. Prevzeli bodo samo del pristojnosti te materije, ki se obravnava. Nobenega, niti enega organa ni na novo; ne bo na novo ustanovljen. In zato tudi ne drži tisto, "če ne želiš nekaj rešiti, potem ustanovi komisijo". Ni res! Niti ene komisije se ne ustanavlja na novo. Če se pa s tem ena ukinja, in šele po zelo dolgem prehodnem obdobju, torej po poteku mandata tega državnega zbora, potem pa je to kvečjemu racionalizacija. Ukinjaš en organ zato, da bodo obstoječi drugi organi prevzeli nalogo tega organa. Torej, kvečjemu racionalizacija je to. Izboljšanje. Če gledamo samo na ta formalni del, če ne gledamo na samo vsebino. In ko je nekdo tudi rekel, da gre vendar za to, da obstoječi zakon in obstoječa komisija deluje preventivno, da vsi tisti, ki pa zagovarjamo to, pač nas bolj zanima in smo bolj zainteresirani za represijo in tako naprej. Ja, zdaj naj mi pa kdo pove, v katerem določilu obstoječega zakona o preprečevanju korupcije je kakšno določilo, ki govori o preventivnem ravnanju boja zoper korupcijo. Pa ga ne boste našli. [[...]] [[Pripomba iz klopi.]] [[...]]Govoril sem o določilu, ki govori o preventivnem ravnanju, ne o poročilih, načrtih integritete in tako naprej. To je nekaj drugega. Preventivno ravnanje je pa spet nekaj drugega. In ko ste nekateri govorili o tem, da je ta Državni zbor sprejel poročilo komisije za leto 2006 in da je to dokaz, da se z vsem tem, kar je bilo v tem poročilu zapisano, Državni zbor strinja in da se vsi, ki smo to potrdili, s tem strinjamo. Spet gre za dve različni stvari. Eno je poročilo, ki govori o tem, kaj je Komisija za preprečevanje korupcije v letu 2006 delala, in to, kar je delala, je zapisano v poročilu in poročilo govori samo o tem. O dejanskem stanju. In seveda zato ni nobenega razloga, da bi Državni zbor ali da bi kdorkoli od poslancev glasoval proti temu poročilu. Kajti v poročilu je bilo dejansko zapisano to, kar je komisija res delala v letu 2006. Drugo pa je, ali je vse tisto, kar je bilo zapisano, koristno, ali je potrebno. In seveda do tega, do tega ravnanja in do teh potez sem bil zlasti jaz zelo kritičen vedno do tega, da so se ta načelna mnenja tako na veliko pisala in predvsem publicirala, to je pa drugo vprašanje. S tem pa se z marsičem, kar je komisija delala, se ne morem strinjati in marsikdo v Državnem zboru se s tem ne strinja in je bilo to tudi zelo argumentirano in utemeljeno povedano. Tako, da iz tega razloga sem prepričan, da je predlagani zakon tisto, kar je nenazadnje potrebno storiti, da se ta zakon sprejme. S tem sledimo tudi odločitvi Ustavnega sodišča, ki je povedala, v katerem delu je potrebno tisti zakon, ki je bil dejansko že leta 2006 sprejet, popraviti. In glede na to, da sedaj v tej smeri imamo tak zakon, ki sledi intenci Ustavnega sodišča, mislim, da ni dejansko nobenih utemeljenih zadržkov kakorkoli temu zakonu nasprotovati. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Z vašo razpravo smo tudi zapolnili oziroma izpolnili seznam prijavljenih razpravljavcev. Sprašujem predstavnika Vlade, želi besedo ali odpremo [[...]]Hvala lepa tudi vam. Glede na to, da nam pa je ostal še čas za razpravo, sprašujem prisotne poslanke in poslance, če želijo še razpravljati. Glede na izraženo voljo bom odprl postopek za prijavo. Izvolite. Imamo pet prijavljenih poslank in poslancev. Prvi ima besedo poslanec Aleš Gulič. Pet minut. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz bi samo opozoril na tisto reč, ki se je sedaj spet ponovila, da se ne ustanavlja nobene nove komisije. V resnici je res tako - čisto formalno ali pa na semantični ravni to drži. Resda se ne ustanavlja nobena, ampak se ena ukinja. Je pa res nekaj drugega. Če ne želiš, da bi se kaj rešilo, in če ne želiš, da bi kaj funkcioniralo, ustanovi komisijo. To je staro reklo, očitno pa smo dobili v tem mandatu tudi inovacijo, da še bolje pa je, če razpršiš pooblastila in obremeniš tiste, ki so že tako ali tako obremenjeni, z novimi deli, da ne opravljajo več tistega, za kar so določeni, poklicani, kar jim je dodeljeno in da opravljajo lahko slabo tudi tisto, kar jim je dodeljeno na novo. Jaz seveda ne verjamem, da bi lahko različne instance, ki so jim ta pooblastila sedaj tako razpršeno dodeljena, lahko opravljale tisto, kar se jim namenja. Pri Računskem sodišču, pa glede na to, kar slišimo v zadnjih dneh ali pa celo danes pravzaprav preberemo v vsem časopisju, je pa veliko vprašanje, koliko je še njihove rezerve. Glede na to, da bodo morali vendarle spremljati, ne vem, premoženjsko stanje kakšnih 5.000 ljudi, seveda, sprejemati vse spremembe in tako naprej, tako da bo to šlo seveda predvsem v škodo njihovega dela. To, zakaj se pa ta Kosova komisija ukinja, seveda, šele s 1.1.2009, je pa tudi jasno, ker vse raziskave javnega mnenja kažejo, da je tam okoli 70% ali še več odstotkov ljudi naklonjeno komisiji za preprečevanje korupcije oziroma Kosovi komisiji in seveda predvolilna poteza, ki bi jih ukinjala sedaj, bi bila pa res samomorilska. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Ivana Grilla.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani predstavniki Vlade! Ko danes poslušam to razpravo, imam občutek, da številni razpravljavci dejansko sploh niso vsebine zakona dobro prebrali in se več ali manj osredotočajo predvsem na delovanje komisije z imenom Komisija za preprečevanje korupcije. Vendar žal pri tej komisiji lahko ugotovimo, da je tukaj samo ime, vsega drugega pa žal ta komisija nima, da bi lahko dejansko z nekimi orodji ali pristojnostmi se lahko proti korupciji tudi v resnici zoperstavljala. Slišal sem eno zelo dobro primerjavo, da je to v bistvu poštni nabiralnik, kamor lahko vsak izmed državljank ali državljanov poda nek sum korupcije, in nič več. Kdo pa se lahko v bistvu s korupcijo zoperstavlja? Jaz se strinjam, da je korupcija problem vsake družbe, vsake države, tudi Slovenije; vendar, kdo se lahko temu zoperstavi. Imeti mora vsaj tri temeljne pogoje, in to zadostno količino znanja, pristojnosti in resurse. In ta komisija je bila leta 2004 očitno ustanovljena samo z namenom, da smo se lahko v tujini ali kjerkoli hvalili, da mi to komisijo imamo, ampak pristojnosti pa tej komisiji, žal, nismo dali, da bi to svojo temeljno nalogo, ki naj bi jo imela, tudi opravljala. To me navdaja z nekim občutkom, da je bila takrat ta komisija resnično ustanovljena s figo v žepu, ne pa z nekim resničnim namenom, da bi se lahko tudi zoperstavljala korupciji, ki pri nas je. Pa se vprašajmo sedaj, po teh štirih letih, kaj pa je ta komisija lahko storila proti korupciji. To, da zbira podatke od funkcionarjev na lokalnem nivoju, od nas, poslancev, mislim, da je to samo neko zbiranje podatkov, analiziranje teh podatkov, pa čisto nič več. Vsak izmed nas je takrat moral posredovati na ne vem koliko listih podatke o svojem premoženju, nepremičninah, premičninah in vsem tem. To so bili podatki, ki bi jih lahko komisija pridobila v vseh tistih institucijah, kjer imajo te podatke. Če kdo izmed funkcionarjev nečesa, kar bi dejansko ne želel prijaviti, ni prijavil - ali ta komisija lahko to tudi ugotovi? In povejte mi, prosim, v primeru, da bo nekdo želel nekaj skriti, neko korupcijo dejansko tudi izvajati, kdo pa bo prijavil take podatke? Mislim, da bi bilo to neupravičeno ali smešno pričakovati. Ena prispodoba temu. To je ravno tako, kot bi od tatu pričakovali ali mu nalagali, naj gre tisto, kar bo nekje vzel, tudi prijaviti na policijo. Zato je učinkovitost ali delovanje komisije, ne da bi se ji dalo tiste pristojnosti, ki bi jih za svoje učinkovito delo potrebovala, nepotrebno. Z vsem spoštovanjem do predsednika komisije, do vseh sodelavcev, jaz verjamem, da si želijo delati učinkovito, da imajo verjetno tudi veliko znanja in vsega, vendar če nimajo pristojnosti, je vse njihovo delo in trud zaman. Tako da sam še vedno menim, da je treba proti korupciji delovati na drugačen način. Tu imamo organe, imamo tiste resurse, zadnji dogodki kažejo, da je tudi znanja v Sloveniji na tem področju tudi dovolj, čeprav je bilo treba tu veliko truda in tudi resursov vložiti. Vendar, korupcijo lahko učinkovito preganja samo tožilstvo, policija in tisti ljudje, ki imajo za te vrste kriminal tudi zadosti znanja. Samo to je pravi in edini način, da se uspešno spopadamo s korupcijo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanec Franc Žnidaršič. Izvolite.
Lepa hvala, predsedujoči. Rad bi komentiral rešitve v predlogu tega zakona, ki govorijo o prepovedi pridobitne dejavnosti, na primer, za poslance, kajti to dovoljenje, da nekdo dela še 8 ur na teden, je rezervirano samo za najvišje izobražene, seveda samo s področja znanstvenoraziskovalnega, pedagoškega, umetniškega in podobnega dela, kar se mi zdi seveda diskriminatorno do vseh drugih poslancev, ki bi lahko ali bi zaradi kontinuitete usposabljanja in ohranjanja strokovnega znanja za svoje področje morali ohranjati stik s svojo stroko oziroma svojim poklicem, če želijo enakovredno in konkurenčno vstopati na trg dela po končanem mandatu. Pri tem mislim na primer na zdravnike, na veterinarje, na agronome in na vse tiste poklice, ki terjajo sprotno izobraževanje, slediti stroki, ne samo v teoriji tudi v praksi in v ročnih spretnostih marsikdaj, kadar gre, recimo, za kirurge ali kaj podobnega; pa vendarle ti naj bi bili za štiri ali več let, če so zaporedno izvoljeni, izključeni iz svojega poklica zaradi teh prepovedi, kar jim po končanem mandatu praktično onemogoča enakovredno vrnitev na svoje delo. Še več, kadar gre za področje zdravstva, bi bilo to celo nevarno, če bi se nekdo vključil takoj po končanem mandatu nazaj, ker bi brez dvoma medtem njegovo znanje enormno zastarelo in ga ni mogoče kompenzirati v zelo kratkem času. V tem smislu mislim, da bi kazalo takšno rešitev, če bo zakon sploh sprejet, zagotovo popraviti v tem smislu, da se še enkrat premisli omejitve za dovoljenje, ohranjati stik s svojim področnim ali poklicnim delom, ko gre za, denimo, poslance. Ne govorim zaradi sebe, ki bom po končanem mandatu zagotovo lahko odšel v pokoj s preko 41 let delovne dobe, ampak gre za vse tiste, ki se bodo v enakem položaju znašli bistveno mlajši in ki bodo imeli brez dvoma velike težave, če bi hoteli vrnitev v svoj poklic. Kar zadeva obremenitve Računskega sodišča, pa mislim, da so tendenciozne v tem smislu, da je evidentno Računsko sodišče glede na kadre in sredstva, ki so mu na razpolago, že danes zelo obremenjeno in stežka sledi nadzoru porabe javnih sredstev. Pri tem odkriva dovolj razlogov za to, da verjamemo, da je v naši državi preveč korupcije, in mislim, da je nalaganje takšnih obveznosti, kot jih predvideva ta zakon, Računskemu sodišču pravzaprav pritisk v tej smeri, da bi se Računsko sodišče ubadalo s temi stvarmi, ki so manj pomembne, in opustilo področja nadzora porabe javnih financ v bistveno večjem obsegu na posameznih ministrstvih in tudi drugod v državi. In v tem smislu mislim, da so te rešitve skrajno nesprejemljive, zlonamerne, slabe in jih zaradi tega ne bo mogoče podpreti. Gledano v celoti ponovno menim, da je za predlagatelja ta poizkus tako izkrivljenega posega v tovrstni zakon na račun odločbe Ustavnega sodišča dejansko sramota, kajti Ustavno sodišče ni zapisalo, da je treba ustanoviti morje odgovornih za to področje, govori, da bi bilo neustavno, če ne bo neodvisne institucije, pa vendar je ne bo, razen Računskega sodišča v zelo manjšem delu obveznosti, ki na tem področju znotraj predloga in rešitev zakona obstajajo. In v tem smislu je žalostno, da imamo to pred seboj in tega ne bomo mogli podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Dušana Kumra, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Za začetek bi rekel vsem tistim, ki pravite, da saj se nič ne spreminja, nič na novo ne ustanavljamo, nič [[...]]Zakaj pa potem sploh zakon sprejemamo? Potem bi mogoče lahko z zakonom, ki ima samo enega ali dva člena naložili nekaterim organom, komisijam, da seveda prevzamejo prijavo premoženja ali pa, ker gre tu za nezdružljivost funkcij, da predvsem to prevzamejo. Ampak glede na to, da sem bil posredno večkrat poantiran, bi rad odgovoril, da jaz danes v svojem stališču poslanske skupine niti v enem stavku nisem povezoval intencije ukinitve te Kosove komisije z odločbo Ustavnega sodišča. Niti v enem stavku! In če boste magnetogram prebrali in se tudi veliko nisem ukvarjal z vsebino dela te komisije. Moja intenca je bila samo ta, da je sedaj bila priložnost, da stvar, ki smo jo 2006 naredili, ko smo ukinili to neodvisno komisijo da bi jo seveda lahko zdaj, ko je Ustavno sodišče člen razveljavilo, nazaj pripeljali notri v ta zakon. Torej ne gre za nobeno pravnoformalno, pravnoustavno, gre za čisto politično odločitev. In vsem vam odgovarjam, da tudi prejšnji zakon, ki je veljal do leta 2006, ni bil ustavno sporen. Šlo je za politično odločitev, za politično strategijo, da se nekaj drugače naredi, čeprav je ta komisija funkcionirala samo dve leti in smo bili v neki fazi nekega poskusa. Zato to ni samo demagogija, to je zares zavajanje javnosti. Mi smo po dveh letih funkcioniranja, uvajanja nekega sistema ta sistem že ukinili. In kaj sam mislim s temi mnogoštevilnimi komisijami, ki bodo zdaj preverjale nezdružljivost funkcij? Danes trdim, da vseh teh več kot pet tisoč funkcionarjev oziroma nosilcev javnih funkcij ne bo obravnavano na podlagi enakih kriterijev in meril. Ne verjamem, da bo republiška volilna komisija in ena volilna komisija neke ene občine, ki ima tristo prebivalcev, po istih kriterijih obravnavala in na koncu ugotovila, ali je moja funkcija, ki jo sedaj opravljam, združljiva, nezdružljiva s tistim, česar še ali pa ne opravljam. Ne verjamem, da bodo tukaj veljala ista merila in isti kriteriji. Tu bo močno vpletena politika na lokalni ravni, na regijski ravni in po vsej verjetnosti še kje. In ko se govori o zlorabah, kar je govoril eden od zadnjih govornikov, jaz bi vas opozoril, ko govorite o zlorabah do javnosti s strani te komisije, Kosove komisije, vas opozarjam, da so legalni državni visoki organi, od koder v zadnjih dveh, treh mesecih promptno odtekajo zaupni podatki, ali so v predkazenskih postopkih ali kazenskih. I in sprašujem aktualno izvršno oblast, sprašujem to koalicijo, kaj boste naredili, da to preprečite. Do sedaj še niste nič naredili, delate "fer" sporazume s tistimi, ki so v teh zgodbah že vnaprej obsojeni in seveda pometete stvari pod preprogo. Ampak vprašam vas, kaj boste s tem naredili, če že govorite o zlorabah, sami se pa ukvarjate s tistim, kar počenjate. In ne nazadnje, ko se primerjajo podatki, jaz bi opozoril, in trikrat sem zastavil vprašanje pravosodnemu ministru in ministru za javno upravo, v letu 2006 je bilo epilogov v zvezi s korupcijo in klientelizmom na sodiščih - štirje primeri. Tako da tudi tam neke velike pozitivne statistike ni, čeprav tisti, ki se kritično odzivate na načelna mnenja Kosove komisije - vsaj nekaj dobrega je v teh 260-ih primerih za predlansko leto, vsaj en signal je, da nekje, kjer je dim, je tudi ogenj. In bi lahko zato pooblaščeni organi na to reagirali, tako kot je potrebno reagirati, ampak očitno je nekje filter, neko sito, skozi katerega pade samo bela moka in nič drugega, ki je zelo ozek, tanek in se stvari tam ustavijo.
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Milana M. Cvikla. Izvolite.
Hvala lepa. Danes vas je tukaj, predvsem kolegi iz koalicije, veliko govorilo zelo abstraktno, ampak na koncu je nekdo povzel bistvo. Rekel je, da bomo imeli dobre organe preganjanja korupcije, če bodo ti organi imeli znanje, pristojnosti in resurse. Najprej mi morate razložiti, če smatrate, da protikorupcijska komisija gospoda Kosa ne dela dobro, ali bo razbitje tega znanja, teh 18 ljudi, na 200 in več institucij povečalo usposobljenost glede prvega kriterija znanja. Verjetno ne. Drugič, pristojnosti. Najbolj temeljna značilnost zakona, ki ga danes sprejemamo, je, da ima za 50% ali za polovico manj členov kot obstoječi zakon. Obstoječi zakon ima 56 členov, ta jih ima 28. Zakaj je to potrebno? To je potrebno zato, da so pristojnosti teh komisij manjše. In potem resursi. Slovenija ima omejena javna finančna sredstva. Namesto da bi uporabili osnovno načelo ekonomije obsega, ustanavljamo 200 komisij, dajemo Računskemu sodišču dodatno nalogo, ko to Računsko sodišče že pri obstoječih nalogah ne uspeva dobivati ustreznega odziva Vlade, bomo sedaj Računsko sodišče spravili v nalogo, ki niti ni ustavna. Bodimo konkretni. Povejte mi, katera komisija bo sprejela naslednje načelno mnenje. V Sloveniji imamo bivši sklad za razvoj. Ta sklad za razvoj ima direktorja. Ta direktor si je zaželel 150 tisoč evrov kredita. Minister za finance, predsednik Vlade je imenoval preko Vlade nadzorni svet za to družbo in ta nadzorni svet je temu direktorju odobril 150 tisoč evrov kredita. Ko smo to izvedeli, smo na to opozarjali. Protikorupcijska komisija je izdala mnenje številka 117, kjer je povedala, da je ravnanje odgovornih oseb v gospodarski družbi, ki so direktorju te družbe odobrili kredit po obrestni meri, ki je občutno nižja od tistih, ki jih za iste ali za podobni namen z enakovrednim zavarovanjem odobrijo bančne ali druge sorodne institucije, ustreza definiciji korupcije. To mnenje je bilo izdano. Zaradi pritiska opozicije, zaradi tega mnenja je gospod direktor Rožič ta kredit vrnil. Gospod predsednik nadzornega sveta, gospod Pirkmajer se je posul s pepelom in tudi gospod minister za finance je seveda povedal, da je to napačno dejanje. Pri dvesto komisijah mi povejte, kdo bo v občini "X" izdal mnenje, da je bilo dejstvo, da je nadzorni svet komunalnega podjetja "Y" dal županu stanovanjski kredit po nizki obrestni meri, koruptivno dejanje?! Kdo bo to ugotavljal? Ker vi seveda smatrate, da takšno načelno mnenje ne smemo imeti v slovenskem pravnem sistemu. In zato poslanci vladajoče koalicije, predvsem pa Vlada, če vam je za dobro gospodarjenje, potem bi bilo potrebno to komisijo okrepiti. Primer za to imate na evropski ravni. Nekaj je Evropsko računsko sodišče, nekaj je pa OLAF, urad za preprečevanje goljufij, ki tudi izdaja takšna mnenja. In ta dva organa skupaj preganjata evropske komisarje, evropske poslance in ostale evropske funkcionarje. In povejte mi, kdo v Sloveniji bo preganjal funkcionarje, če boste funkcijo, ki jo je sedaj delala ena komisija, ki je izdala sto dvajset načelnih mnenj in zaradi teh stodvajsetih načelnih mnenj boli Vlado delo te komisije. In prav je, da vas boli. Ampak ta pritisk, ki ga izvaja protikorupcijska komisija, je pravilen pritisk, ki ga mora ustvarjati na funkcionarje, zato da si ti funkcionarji ne dajejo kredite, za katere so rekli: "Veste kaj, sem vzel 150.000 evrov kredita, ker nisem hotel biti preveč naklonjen eni ali drugi banki." Ker bi pač pri eni ali pa drugi banki takšen kredit vzel. Lepo vas prosim! Navadno koruptivno dejanje, preprečeno zaradi delovanja protikorupcijske komisije in tega bomo imeli polno, če boste imeli dvesto komisij. Nasprotujem zakonu.
Hvala lepa. Tokom prijave je dal pripombo tudi kolega Kovačič, ki mu glasovalna naprava ni omogočila, da bi se prijavil v razpravo petih minut. Nasprotuje kdo izmed prisotnih poslancev, da kolegu Kovačiču damo pet minut za razpravo? Je pa izjema. Nihče. Kolega Kovačič, beseda je vaša.
Hvala lepa. Saj bom zelo kratek in bom največ eno petino tega časa porabil. Spet je bilo govorjeno o načelnih mnenjih. Že sama beseda "načelno mnenje" pove, da se lahko načelno mnenje nanaša samo na neka splošna načelna vprašanja in iz teh načelnih mnenj se ne sme ugotoviti, za kateri dogodek gre ali za katero osebo gre. To je temelj pravnega reda, ki dopušča v okviru pristojnosti te protikorupcijske komisije dajanje načelnih mnenj. In če se načelno mnenje nanaša na konkreten dogodek in obračunavati s konkretnim človekom, to ni več načelno mnenje, ki je v pristojnosti te komisije. In o tem sem govoril. In vse drugo je sprenevedanje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Glede na to, da bom razpravo zaključil, kolega Cvikl, dam vam samo proceduralni predlog, ničesar drugega.
Moj proceduralni predlog, da bi mogoče bilo dobro narediti nov krog, ker smo tukaj razpravljali v zadnjem krogu, potem ko smo gospodu Kovačiču dovolili, potem ko mu očitno naprava ni delala, da je spregovoril o nečem, kar bi bilo treba replicirati, ampak ne morem replicirati. Moj proceduralni predlog je, da naredite še en krog.
Z veseljem bi to naredil, ampak sami veste, da mi to enostavna praksa Državnega zbora prepoveduje. To je bil dogovor na kolegiju in tega dogovora se bom jaz držal, ne glede na moje osebno stališče. Ko sem v vlogi podpredsednika, se moram držati pravil iger, ki ste jih vi določili. Hvala lepa. Kot rečeno, zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, čez pol ure, to je ob 14. uri in 20 minut.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Pred nami je še sklepni del današnjega zasedanja Državnega zbora. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslanci po ustaljeni praksi prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda - obravnava Predloga sklepa o soglasju k Spremembi Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k Spremembi Pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 21.11.2007. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, nihče proti. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda - obravnava Predloga sklepa o soglasju k Dopolnitvi Pravil Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Odločali bomo o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k Dopolnitvi Pravil Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji z dne 21.11.2007. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, nihče proti. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda - obravnava Predloga sklepa o višini sredstev, ki pripadajo posamezni politični stranki iz sredstev državnega proračuna v letu 2008. Glasovali bomo o predlaganem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, 2 sta predlogu sklepa nasprotovala. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o omejitvah in prepovedih za nosilce javnih funkcij, v okviru rednega postopka. Odločali bomo o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o omejitvah in prepovedih za nosilce javnih funkcij je primeren za nadaljnjo obravnavo. Odpiram postopek prijav za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev, Lipa, predloga zakona ne bomo podprli. Razlogov za to, mislim, da je bilo navedenih dovolj že v sami razpravi, tako v predstavitvi stališča in pa potem kasneje. Vlada skuša z omenjenim zakonom, bom rekel, slabo transparentno stvar korupcije narediti popolnoma netransparentno in na takšne stvari enostavno ne moremo pristajati. Če začnem, kot je že bilo v obravnavi večkrat povedano, se je boj proti korupciji začel leta 2004, ko je ta vlada prišla na oblast, bi lahko rekel, s poglavitno temo treh K-jev: kako se bo borila, kako bo preprečila in pa zaustavila korupcijo v naši državi. Skozi cel mandat, glede na to, da gre mandat h koncu, se Vlada trudi področje korupcije narediti popolnoma netransparentno oziroma bom rekel, v narekovajih "transparentnega" tam, kjer to njej "paše". Na tako igro Vlade Republike Slovenije v poslanski skupini nepovezanih poslancev, Lipa, ne moremo pristati. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Obrazložitev glasu v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo podal poslanski kolega Aleš Gulič. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči! Cenjene kolegice in kolegi! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo glasovali proti sklepu, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Razlogov je več. Eden pomembnih je ta, da se bo s tem preprečevanje korupcije silno zmanjšalo: razpršitev pooblastil na različne organe po različnih krajih Slovenije, obremenitev Računskega sodišča in vse to nas prepričuje v to, da bo boj proti korupciji veliko slabši, kot je bil doslej. Obenem pa seveda ne pristajamo tudi na igro, ki se vleče že tri leta, da se z vsakim takim zakonom, ki ga predlaga Vlada in se tiče korupcije ali boja proti korupciji, poskuša eliminirati Komisijo za preprečevanje korupcije oziroma njenega predsednika. Še kakšna reč bi se našla, predvsem pa je vprašljiva tudi ta, da se dosedanja komisija ukinja s 1.1.2009. Se pravi, da boste čez leto dni govorili, kako je naslednja Vlada ukinila, to je pa v bistvu čisto podtikanje in nastavljanje min in drugih škodljivih bojnih sredstev za bodočo Vlado. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam in k besedi vabim poslanca Dimitrija Kovačiča. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo podprli predlagani zakon. Menimo, da gre za zakon, ki bolj pregledno, bolj strokovno in tudi bolj neodvisno rešuje problematiko, o kateri oziroma pri kateri je bilo v zadnjih letih kar precej problemov. Menimo, da Računsko sodišče, ki v največjem delu pristojnosti prevzema naloge sedanje protikorupcijske komisije, je že po svoji naravi oziroma po svojem namenu organ, ki bo vsekakor bolj strokovno opravljal te naloge, ki bo bolj neodvisen, in s tega vidika bo zaupanje v njegovo delo v javnosti boljše, kot je bilo doslej. Zato ne vidimo nobenih zadržkov, da ta zakon ne bi bil sprejet. Kajti zakon, ki na ta način, kot je tukaj določeno, sledi intenci Ustavnega sodišča, ki se je opredelilo do sprejetega zakona iz leta 2006 kaže na to, da gre pripravljavec zakona in seveda mi, če bomo ta zakon sprejeli, v pravo smer. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Lahko preidemo na glasovanje? Ne. Odpiram še postopek za prijavo k obrazložitvi glasu v lastnem imenu. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Milan M. Cvikl. Izvolite.
Predlog zakona ni bolj strokoven kot obstoječi zakon zato, ker predlog zakona razblinja pristojnosti. Namesto šestinpetdesetih členov, ki jasno določajo kaj dela protikorupcijska komisija, ima ta zakon osemindvajset členov in od osemindvajsetih členov približno tretjina členov namenja, katere institucije naj bi izvajale to, kar dela protikorupcijska komisija. Drugič. Ta zakon ni uperjen samo proti gospodu Kosu, ampak proti celotni strokovni službi protikorupcijske komisije, ki je izdajala in ki je izdala sto dvajset načelnih mnenj in seveda ta načelna mnenja jasno povedo, kako naj se ne obnaša, da bi se preprečilo in zagotavljajo minimiziranje koruptivnih dejanj. Vladajoča koalicija bo skušala uveljaviti svojo politično voljo, vendar s to politično voljo ne bo zmanjševala, ampak bo kvečjemu povečala obseg korupcije. Zato s tem zakonom institucijam ne dajemo ne več znanja, ne več pristojnosti, ne več resursov. Resurse razblinjamo, pristojnosti zmanjšujemo in znanje iz ene institucije razbijamo na nekih dvesto in več institucij, kjer niti ni jasno, kaj bo katera počela. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi vabim poslanko Barbaro Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi sama bom nasprotovala sklepu, ki je pozitiven, se pravi, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Osebno ocenjujem, da se Vlada preveč očitno trudi, da bi na vsak način ukinila neodvisen organ, ki skrbi za preprečevanje korupcije v naši državi. Osebno vem, da se je Vlada trudila s tistim prvim zakonom, ki je padel na Ustavnem sodišču, da se je Vlada trudila v okviru proračunov, ko preprosto ni zagotavljala finančnih sredstev, da bi lahko Komisija za preprečevanje korupcije delovala kolikor toliko [[...]] [[Hrup v dvorani.]]
Oprostite, prosim! Spoštovane poslanke in poslance prosim, da se umirijo. Verjetno ni v interesu nikogar, da sejo prekinemo za 10 do 15 minut. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa. Verjamem, spoštovane kolegice in kolegi, predvsem iz koalicije, da vas te stvari bolijo, ker so resnične. Verjamem, da veste, na kakšen način se je Vlada Republike Slovenije trudila in rezala finančna sredstva za delovanje Komisije za preprečevanje korupcije. Ko je v razpravi eden izmed koalicijskih poslancev SDS dejal, da komisija praktično ni imela konkretno v treh letih nobenega učinka - eden izmed učinkov je, da so se redčile poslanske vrste v SDS. Tudi to je bil učinek dela Komisije za preprečevanje korupcije, spoštovane kolegice in kolegi. Tudi korupcija na področju zdravstva, katere sum obstoja je dokazala Komisija za preprečevanje korupcije, je bila po moji oceni dovolj zgovoren pokazatelj, da je eden od ministrov SDS pač moral zapustiti ministrsko mesto na področju zdravstva. To so pozitivni rezultati, zaradi česar, če imate vsaj malo politične higiene, ne morete ukinjati takega neodvisnega organa, če je vaša želja resnično delo in skrb na področju preprečevanja korupcije. Kot že rečeno, vašemu predlogu ne morem pritrditi, zato mu bom nasprotovala.
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Franca Žnidaršiča. Izvolite.
Lepa hvala. Spoštovani! Če bi želel biti zloben, bi dejal, da Vlada ni sposobna pripraviti dobrega zakona na to temo, ali pa bi dejal, da ne ve, kaj dela, glede na to, kar je predlagala, ker je zelo slabo. Ampak, ni tako. Žal Vlada dobro ve, kaj dela, in tudi večji del koalicije ve, kaj podpira. Podpira slab zakon; zakon, ki ne omogoča imeti v državi neodvisno institucijo, ki bi ohranjala koordinacijo boja proti korupciji, ki jo zaenkrat še imamo, in se trudi razvodeniti pravila, ki bi omogočala, da se korupcija v tej državi kontrolira, nadzira, zmanjšuje, nanjo opozarja, analitično spremlja in sprejema predloge za ureditve v vseh zakonih, ki zadevajo to področje, tudi posredno, na način, da bi se obseg korupcije, ki se razrašča, zmanjšal. Težava je tudi v tem, da se predlagatelji sklicujejo na odločbo Ustavnega sodišča, s čimer se je mogoče strinjati samo v tistem delu, ki spreminja razveljavljene člene oziroma dele zakona. Od tu naprej pa je pritlehnost stekla v tisti smeri, da se v maščevanju tej odločbi Ustavnega sodišča in razmišljanja Ustavnega sodišča v načelu napravi tak zakon, ki bo slabši od prejšnjega. In zaradi tega, seveda, zagotovo ne morem podpreti takšnega zakona in ga tudi v nadaljevanju kakšnih postopkov ne bom mogel. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Lahko preidemo na glasovanje. Postopkovno? Prednost ima postopkovno. Kolega Srečko Prijatelj, izvolite.
Spoštovani predsedujoči. Če smo končali s predstavitvijo stališč posameznikov, bi prosil, če mi lahko dovolite, skladno s 73. členom Poslovnika, prekinitev za 45 minut zaradi posveta. Prosim. [[...]] [[Smeh v dvorani.]] [[...]]
Jaz mislim, da je vprašanje [[...]]Dovolite, prosim. Mislim, da je dilema nekaterih poslancev, ki je bila izpostavljena - kolega Srečko Prijatelj sam ste, s kom se boste posvetovali?
S poslansko skupino, ne. Imam pravico, poslovniško, skladno s 73. členom [[...]]
Kolega Srečko Prijatelj je rekel, da se bo posvetoval sam s seboj, to pomeni, da bomo po obrazložitvi naredili [[...]]Kolega Srečko Prijatelj, lahko 30 minut odmora ali zahtevate 45? Lahko 15? 30! Mi pa bomo pred prekinitvijo seje opravili še obrazložitve glasu. Odpiram nov postopek za prijavo k obrazložitvi. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac.
Hvala še enkrat za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Sam smatram, da je pred nami en zelo pomemben zakon, predvsem za predstavnike vladne koalicije, kajti to je en izmed temeljev, ki ga morajo izpolniti glede na svoje predvolilne obljube leta 2004. O tem, zakaj rabijo nekateri še 30 minut, glede na to, da so v razpravi že ugotovili in že napovedali svoje glasovanje, se mi zdi kot neka igra s časom, verjetno tudi igra z glasovi - bi ga bodo zagotovili ali ne. Ampak vseeno, dajmo poskušati biti resni, za razliko od nekaterih. V razpravi je bilo izpostavljenih dovolj argumentov, tudi argumentov s strani tistih ljudi, ki še rabijo čas za razmišljanje [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] [[...]]- Jaz bi res prosil za malo tišine, če se da [[...]]
Spoštovane kolegice, kolegi prosim, da dovolite, da opravimo do konca obrazložitve glasu. Hvala.
Hvala tudi kolegicam in kolegom v parlamentu za upoštevanje vašega nasveta. Pred nami je, kot sem že dejal, zalo pomemben zakon. Korupcija v tej državi ni hec, sploh če upoštevamo vse velike besede premiera za to govornico, kako bo nadaljeval borbo zoper korupcijo in zoper še karkoli v tej državi. Danes s tem zakonom - kot sem že dejal, nekdo se je poigral s členi ugotovil, da je z zagotavljanjem korupcije v tej državi po tem zakonu pristojnih dvesto triinosemdeset organov. Če to ni zamegljevanje in netransparentnost, potem ne vem, kaj je. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, kolega Dimitrij Kovačič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Upam, da odmor, ki je bil uveljavljen s strani gospoda Prijatelja, ni namenjen temu, da se bo kakšna tabla še dodatno odmontriala; ampak ne glede na to bom pa še v svojem imenu povedal, da zakon bom podprl, kajti ne ukinja se, kot je bilo večkrat rečeno, dejavnosti, ki jo je do sedaj opravljala komisija za preprečevanje korupcije. Če bi se to ukinjalo potem bi seveda tudi mene zaskrbelo. Tega se ne ukinja, ampak se pristojnosti te komisije prenašajo na že obstoječe organe, predvsem na Računsko sodišče. In zakaj bi imeli dva organa, če lahko imamo enega, ki je po vsebini strokovno usposobljen za to, da to nalogo opravlja celo boljše, kot se je to dogajalo do sedaj. In seveda ne gre za to, da bi ukinjali nečesa in ustanavljali nekaj drugega, ampak zaradi racionalizacije združujemo naloge na en organ in ukinjamo tistega, katerega bi bilo nadaljnje delo zaradi tega odveč. Zato bom seveda podprl predlagani zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kakšna želja? Ni. Odpiram nov postopek, izvolite. Besedo ima poslanec Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa. Jaz zakona zagotovo ne bom podprl. Je pa res, da če koga skrbi to, da je kdo odstranil italijansko tablo, lahko povem, da jih bomo odstranjevali še več in da se bomo borili za slovensko Slovenijo in da bomo tako Lahe kot Avstrijce, pa tudi Hrvate odstranjevali tako, kot jih, žal, ta koalicija ne zmore ali pa noče. In ena od teh zadev je tudi ta zakon. Konec koncev to, da se kontrola daje na državno volilno komisijo, občinske in pokrajinske komisije - lepo vas prosim, to je popoln nesmisel. Če nič drugega, je nesmisel. Danes sem že povedal, da ne vem, kako bodo dokazni material zbirali. In če bodo govejo juho kot dokazni material zbrali, bodo zagotovo morali vrniti krožnik, v katerem je goveja juha, in ne vem, kam bodo potem govejo juho spravili, če bo kosilo vredno več kot tistih nekaj tolarjev oziroma evrov sedaj po novem. No, jaz mislim, da zakon, ki smo ga vložili v Slovenski nacionalni stranki je bil dober. Kratek, koncizen in jasen. Ustavno sodišče ga je seveda zavrnili zaradi tega, ker ga je pač moralo zavrniti. Mislim, da je naredilo veliko napako. Razmišljajo zelo parcialno ali enoplastno, kar je pa sploh značilnost Ustavnega sodišča. Ampak navkljub temu, tudi ta zakon, ki ga je vložila Vlada, za nas ni dober, ni sprejemljiv in zato še enkrat, glasovali bomo proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko zaključimo z obrazložitvami? Hvala. Kolega Srečko Prijatelj, če sem vas prej razumel, spreminjate svoj proceduralni predlog. Prosim, če ga ponovite. Izvolite.
Spoštovani! 10 minut bo zadoščalo, da vas ne zadržujem. Petek je.
Dobro. Torej, glede na to, da je ura 14.45 bomo sejo nadaljevali ob 14.55 zaradi posveta v okviru ene izmed poslanskih skupin. Do takrat prekinjam sejo.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno sejo in prekinjeno 15. točko. Smo pred glasovanjem. Ker je Poslanska skupina SNS zahtevala prekinitev, dajem besedo predstavniku SNS za obrazložitev.
Spoštovani predsedujoči, mi smo se posvetovali in v poslanski skupini iskali pozitivne elemente tega zakona. Na žalost mu moramo v celoti nasprotovati, ker ni niti enega. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 36. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda; seveda, če mi boste dovolili. Lahko nadaljujemo. Prekinili smo s 15. točko oziroma zaključujemo s to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. točko dnevnega reda - to je na tretjo obravnavo Predloga zakona o določanju območij ter o imenovanju, označevanju naselij, ulic in stavb - glasovanje o amandmajih in predlogu zakona v okviru tretje obravnave. Državni zbor je na 35. seji zbora opravil razpravo o vloženih amandmajih, tako nadaljujemo s tretjo obravnavo predloga zakona, in sicer z odločanjem o vloženih amandmajih. Ob tem vas obveščam, da smo na 35. seji tudi zaključili z obrazložitvami glasovanj o obeh amandmajih. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SNS k 17. členu. Če bo amandma sprejet, postane amandma pod številko dve brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 56. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 56.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k 17. členu. Glasujemo, glasovanje teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 5. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmaju. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetega amandmaja predlog zakona neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Gospod Moge - se odpoveduje. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. No, zdaj smo videli, kako se sklepajo kravje kupčije. SDS se je dogovorila s predstavnikoma obeh narodnostnih skupin, da jim bodo podprli amandma, in se je to zgodilo, da bo zdaj ob vsakem imenovanju ulice potrebno vprašati Italijane in Madžare, ali se s tem strinjajo. Jaz ne vem, kako je mogoče, da koalicijska stranka tako zanemarja interes Slovenije in je pripravljena, če že napram Hrvatom, ampak tudi napram Italijanom in Madžarom v bistvu popuščati in jim dajati takšne koncesije. Ne vem, kaj je tukaj zadaj? Mogoče pokrajinska zakonodaja in dva glasova, ki sta pri tem prepotrebna, da so šli v tak "kšeft". Jaz mislim, da pri takšnih zadevah se mora človek vprašati, kaj je interes slovenskega naroda, kaj je interes slovenske države, ne pa, kaj je interes posameznih političnih opcij. Jaz razumem, da so tako glasovali iz Združene liste, bivše, in iz LDS-a oziroma njihovih razpršenih članov, kajti ti so bili vedno bolj za druge kot za Slovence. Tega pa nisem pričakoval od te koalicije. Tega pa res ne. Mislil sem, da je vsaj koalicijska opcija za Slovenijo. Zdaj pa se sprašujem, kdo pa potem sploh še je za Slovenijo, razen nekaterih tukajle noter, nekaterih nas, v Državnem zboru? Eni so, izgleda, pripravljeni Cerkvi vse prodati, eni so pripravljeni Hrvatom vse prodati, eni so pripravljeni Madžarom, Italijanom pa Avstrijcem. In konec koncev - kaj bo od Slovenije ostalo? Hudičevo malo! Razne občine z blaznimi bonitetami, dokler tudi tistega ne bodo prodali tujcem. Tudi to je namen. Žalostno, ampak kot kaže, je usoda slovenskega naroda taka, da se vedno na uradnih ustanovah in znotraj uradnih predstavnikov prodaja slovenska država. In to, lahko rečem, da se prodaja že od leta 1849, ko so uvedbo slovenskega jezika v Vojvodini Kranjski zamenjali za koncesijo za gradnjo železnice Dunaj-Trst. Kot kaže, smo pač tak narod. Meni je žal in me je sram, ampak pokazali ste svoj pravi obraz. Hvala lepa.
Hvala. Odpiram prijave za obrazložitev glasu v svojem imenu. Prijavljenih ni. Gospa Pozsonec, dvignili ste roko, verjetno želite, pa vam ni uspelo prijaviti se. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Mislim, da mi ni treba obrazlagati glasu, saj vsak ve, kako bom glasovala. Vendar se mi zdi, da je gospod Jelinčič izkoristil priliko in imel sovražni govor. To je bil sovražni govor, menim, da to ni sodilo sem. Naj ga ne skrbi, ker na tistem območju živijo takšni državljani, kot je on sam, torej slovenski državljani, ki imajo radi svojo domovino in ji ne škodujejo.
Hvala. O zakonu glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti 5. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE ČRNE GORE O SODELOVANJU NA OBRAMBNEM PODROČJU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O SODELOVANJU NA PODROČJU NOTRANJE VARNOSTI MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO FRANCOSKE REPUBLIKE. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI GARANCIJSKE POGODBE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN EVROPSKO INVESTICIJSKO BANKO ZA OBVEZNOSTI IZ OKVIRNEGA POSOJILA ZA ENERGETSKO UČINKOVITOST. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejel nobenih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Prekinjam, obrazložitev glasu v lastnem imenu. Izvolite, gospod Cvikl.
Pred slabo polovico leta smo za približno vsoto 30 milijonov evrov delali rebalans državnega proračuna. Ta zakon o ratifikaciji Garancijske pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko je pač zakon, ki povečuje bruto zadolževanje države in povečuje tiste aktivnosti, ki bi sicer lahko bile v državnem proračunu, če bi vladi uspelo najti prostor v državnem proračunu. Nedvomno jasno pa je, da to povečuje javno porabo. Oglasil sem se zato, ker se bom ob tem zakonu vzdržal. Vlada Republike Slovenije bo namreč v ponedeljek slišala od Evropske komisije, da bi morala biti na področju javnih financ veliko bolj restriktivnejša, kot je to predvideno v programu za leto 2008. Današnje glasovanje tukaj brez razprave, brez predstavnikov Vlade in tako naprej dokazuje, da je Vladi malo mar za to, kar ji bo v ponedeljek povedala Evropska komisija. Zato ne bom tega zakona podprl.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 3. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA, in sicer na MANDATNO VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval šest predlogov Sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo. Sodni svet je Državnemu zboru predložil šest predlogov za izvolitev kandidatk in kandidata v sodniško funkcijo na sodniška mesta okrajnih sodnic in sodnikov na okrajnem sodišču v Murski Soboti, Celju, Ljutomeru in Slovenj Gradcu. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročala ter predložila predloge sklepov. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Klavdije Zadravec Ščančar na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Murski Soboti. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, proti 2. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Vladke Pelko na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 54, proti 3. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Mojce Turinek na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Celju. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 51, proti 5. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospoda Borisa Kolmaniča na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Ljutomeru. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 56, proti 1. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Danice Sevšek na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 53, proti 4. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. In končno dajem na glasovanje predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Vesne Rebernik Jamnik na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti 4. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o udeležbi delavcev pri dobičku. Državni zbor je v sredo 27. februarja 2008 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na razpravo o vloženem amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 6. členu, ki ste ga prejeli na klop. Odpiram prijavo za razpravo o vloženem amandmaju. Gospod Terčon izvolite, imate besedo. [[Ne, se odpoveduje.]] Gospod Kontič, izvolite.
Hvala lepa. Kot smo že napovedali v poslanski skupini v uvodni predstavitvi, imamo sicer nekaj pomislekov, imamo nekoliko drugačno mnenje o soudeležbi zaposlenih pri dobičku. Tudi naš predlog zakona, ki smo ga predlagali, a je bil žal dvakrat v tem parlamentu v tem mandatu zavrnjen, je imel nekoliko več vsebine, nekoliko več pravic. In tudi obveznost delitve dobička. Mi nismo prepuščali delitev dobička kar tako presoji lastnikov kapitala, presoji lastnikov podjetij, družb, da bodo odločali o tem, ali bodo s tistimi, s katerimi bi lahko delili dobiček in ki ustvarjajo ta dobiček, to so namreč delavci, njim dali del dobička ali ne. Tudi nekoliko višji odstotek dobička smo predvideli, poleg obvezne delitve. Naš zakon je bil vsekakor primernejši za tiste, ki si želijo participirati na dobičku in za katere smo trdno prepričani v naši poslanski skupini, da ustvarjajo novo vrednost in da so do dobička tudi upravičeni. Zakon, ki je v proceduri, zakon, ki ga je predlagala Vlada, delno rešuje to zadevo. Gre v pravo smer, gre korak v pravo smer, tja, kamor smo to smer mi začrtali. Bo pa potrebno ta zakon v prihodnje spremeniti. Mi tudi nismo vlagali amandmajev na ta zakon, predvsem zaradi tega, ker je zakon usklajen s socialnimi partnerji, ker so socialni partnerji pristali na ta tekst besedila in ker si socialni partnerji želijo, da ta zakon tudi sprejmemo in da čim prej stopi v veljavo. Če bi bil zakon sprejet pred tremi leti, bi v tem trenutku delavci že participirali na dobičku, bi del dobička že dobili in mi smo že takrat ocenjevali, da bi s tem bil tudi pritisk na rast plač nekoliko manjši, kot je v tem trenutku. Ampak bolje pozno kot nikoli. Torej, zakon gre v pravo smer, gre pa s premajhnimi koraki in premalo ambiciozno in bo to potrebno v prihodnje še spremeniti. Kot sem dejal, v Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo zakon podprli.
Še kdo? Vidim še eno roko. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo podprli zakon. Podprli bomo pa tudi ta amandma. Mislim, da je smiseln. Prvič po 15-ih letih sedenja tukaj notri v tem parlamentu smo dobili en zakon, ki tudi delavcem določa en kos tiste pogače, ki jo gospodje iz tistih danes tako opevano imenovanih tajkunskih vrst režejo sami sebi oziroma pečejo sami sebi. Mislim, da je skrajni čas, da je prišlo do tega. Navkljub prejšnjim lepim besedam, kaj vse je potrebno narediti, se do danes ni storilo ničesar. Morda je zakon v nekaterih segmentih zagotovo nedodelan in ga bo potrebno še nekje popraviti. Pa navkljub temu, zakon je dober, kajti namen je tisti, ki je opredelil ta zakon. Moram reči, da po dolgem času se je zgodilo nekaj, ko bodo dejansko ljudje lahko dobili kaj v roke. Zagotovo bo šlo nekaterim to težko iz rok. Pa vendar mislim, da bodo morali nekaj dati. Kar se pa amandmaja tiče, je smiselno, da se črta tisti bilančni dobiček v oklepaju. Zaradi tega ker tudi ta oklepaj bi lahko pripeljal do kakšnih pravnih formulacij, ki bi lahko določenim ljudem odvzemale možnost, da bi delili ta dobiček. Še enkrat. In amandma in zakon bomo podprli. Hvala.
Hvala. Gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. Dovolite, da v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Lipa, obrazložim svoj glas, pa bom rekla k celotnemu dogajanju, povezanem z Zakonom o udeležbi delavcev pri dobičku. Ni res, da je ta zakon prvič na naših klopeh. Ni res. Tak zakon je bil v parlamentarno proceduro samo v tem mandatu vložen dvakrat. Dvakrat je bil vložen na Odboru za gospodarstvo, na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide in dvakrat je za ta zakon padel. Zakaj? Zato ker ga preprosto ni vložila Vlada ali pa koalicija. Leta 2005 bi lahko imeli sprejet boljši zakon, kot je ta, ki ga bomo sprejeli danes.
Gospa Žgajner Tavš, razprava teče o amandmaju. Prosim [[...]]
Hvala lepa. Ampak kolikor razumem, so tudi moji poslanski kolegi pred menoj govorili na splošno o zakonu. Tako dovolite, da tudi sama dodam oceno ali pa podam oceno k celotnemu dogajanju, ki seveda vključuje tudi amandma, nedvomno. In če hočete, zanima me, ali bodo na podlagi tega zakona, pa če hočete tudi amandmaja, dejansko delavci upravičeni do dobička v podjetjih. Jaz težko verjamem. Bodo pa upravičeni tudi predstavniki oziroma člani uprave. Verjamem, da tudi v Palomi, pa čeprav ni potrebe, da so upravičeni do delitve dobička člani uprave, delavci pa bili, bi upravičeni še kako! Ampak po tem zakonu, po tem zakonu verjamem, ne bodo doživeli ali pa dočakali tega. Ker ta zakon daje možnost izbire. Ampak ne delavcem! Lastnikom podjetij! Ta zakon daje možnost izbire. Vsi tisti zakoni, ki so bili vloženi leta 2005, leta 2006 in ki jih je Vlada zavrnila, so delavcem dajali resnično možnost oziroma delavce upravičevali do tega, da bi bili upravičeni do delitve dobička v posameznem podjetju. Ampak kot že rečeno, ta vlada dvakrat v preteklosti ni zmogla toliko modrosti ali pa toliko odgovornosti do delavcev, tistih delavcev z najnižjimi plačami, da bi rekla: "Ja." Tik pred volitvami pa se mogoče dobro sliši, da bodo - bom rekla predvsem in verjamem - predvsem člani uprave upravičeni do delitve dobička.
Hvala. Gospod Tanko.
Hvala lepa. Mislim, da so nekatere interpretacije, kaj s tem zakonom sprejemamo in kako, pravzaprav povsem deplasirane. Od leta 1991 je bila možnost, da bi tak zakon sprejela katerakoli koalicija, ki je upravljala s to državo in imela to možnost. To bi se lahko zgodilo leta 1995, pa 1997, pa 2001, 2003, pa niti ena od koalicij takrat takega zakona ni predlagala in ni sprejela. Vse tiste koalicije prej so se veliko bolj ukvarjale s tem, na kakšen način se bo naredila tista prva in druga faza privatizacije, in točno vemo, kako se je to izpeljalo. Praktično vsi tisti, ki bi lahko participirali že v tistih fazah, so bili v celoti izločeni. Ta koalicija je pravzaprav prva, ki se je tega projekta, če tako rečem, lotila sistematično. Je prva, ki ga je uspela uskladiti s socialnimi partnerji, in je prva, ki bo na osnovi tega dogovora socialnih partnerjev [[...]]
Gospod Tanko, tudi za vas velja [[...]]
[[...]]Ja [[...]]
[[...]]amandma k 6. členu.
Velja kot za vse ostale, ne. Če je bil narejen prvi precedenčni primer, lahko tudi potem zaključim tako, kot so ostali. In mislim, da je sprejem tega zakona v tem delu tisti, ki bo omogočil, da bodo že sedaj v tem, ko se bo ugotavljal dobiček, delavci participirali. Škoda pa je, dejansko, kot sem povedal, da se to ni zgodilo že davno prej in so se vse prejšnje koalicije ukvarjale predvsem s tem, tudi s tem, na kakšen način bodo menedžerji delili dividende in ne zaposleni. Hvala.
Hvala. Še enkrat bi opozoril, da smo v razpravi o amandmaju k 6. členu. Niti še nismo pri obrazložitvi glasu, pred glasovanjem o tem amandmaju in sploh še ne pri obrazložitvi glasu o glasovanju o zakonu v celoti. Prosim. Ni potrebno splošne razprave, v petič ponavljati v tem prostoru. Gospod Mikolič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlagani amandma podprli zaradi tega, ker amandma odpravlja možnost, da ne bo prišlo do napak oziroma do nesporazuma, kaj se deli. Smo mnenja, da je prav, da se jasno v zakon napiše, da se deli bilančni dobiček, ker tule je prišlo do napake, v oklepaju je bilo to še enkrat navedeno, ker je razlika med čistim dobičkom in bilančnim dobičkom, kar najbrž vsi vemo. In zaradi tega, da bo v tem delu zakon jasen, bomo ta amandma podprli. Stališče poslanske skupine glede samega zakona pa bom povedal kasneje, ko boste dali možnost.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 6. členu. Želja po obrazložitvi glasu v imenu poslanske skupine ni, v svojem imenu tudi ne. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti 1. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmaju. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služb oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Odpiram prijave za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Gospod Zagorac, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev, Lipa, bomo predlog zakona podprli. Podprli ga bomo zaradi tega, ker je verjetno prvi zakon s tega področja, ki bo dobil zadostno podporo, enostavno zaradi tega, ker ga je pripravila Vlada in vladna koalicija. V tem mandatu smo imeli vsaj dva, pardon, se opravičujem, tri takšne zakone, ki so v nekaterih delih bolje obravnavali problem udeležbe delavcev pri dobičku. Vprašanje, ki si ga lahko zastavimo, je, kdo je tisti, ki ustvarja dobiček določenega podjetja. V prvi vrsti delajo v vsakem podjetju delavci. Ta zakon dovoljuje - sicer umika prokuriste kot tiste, ki bi sodelovali pri delitvi tega dobička, ampak še vedno ohranja upravo. Ne smemo pa pozabiti ene stvari - uprava vsakega podjetja dobiva sejnine, stimulacije in še kakšne druge stvari, delavci tega ne dobivajo. Uprava se vozi z dragimi avtomobili, ima plačan bencin s strani podjetja. Upravo odstavimo, ker je nesposobna, ampak jo vrnemo nazaj kot svetovalko direktorja, zato ker je nesposobna, ampak še vedno dobiva sejnino, 10.000 evrov plače, delavec pa samo 600. Ali je prav, da so predstavniki uprave zajeti v takšnem zakonu? Mislim, da ne. In to je prva pripomba temu zakonu, ki ga bo potrebno v najkrajšem možnem času popraviti. Sam sicer dvomim, da bo takšen predlog popravka prišel s strani vladnih poslancev, ampak se mi zdi, da ti ljudje, ki sedijo v upravah posameznih podjetij, niso upravičeni do te delitve. Ko pravijo, da je zakon usklajen, resnično - ampak usklajen je z nosilci kapitala, ni usklajen z delavci, delavci so imeli ene druge želje. Mogoče so presegali želje koalicije, ampak so imeli druge želje. V celoti je bil usklajen samo z nosilci kapitala. V celoti zahteve delavcev so bile malo višje in niso bile v celoti upoštevane. Kdorkoli bo trdil drugače, bo zavajal. V poslanski skupini bomo, kot boljše nekaj kot nič, ta zakon podprli. Hvala
Hvala. Gospod Hvauc.
Najlepša hvala za besedo, gospod predsednik. V Slovenski demokratski stranki bomo z veseljem, z navdušenjem podprli takšen zakon, ki sledi dobrim praksam v ostalih razvitih državah, žal sicer prihaja z nekoliko zamude, ampak bolje danes kot pa v neki nedoločeni prihodnosti. Žal so delavci bili v teh desetih in več letih prikrajšani za marsikaj s tega naslova, ampak poslej bo vsekakor bolje. Po našem prepričanju bo ta zakon pomenil še dodaten pospešek za dobre gospodarske rezultate. Kljub temu da do sedaj takšne stimulacije in udeležbe delavcev pri dobičku nismo poznali, so dosedanji rezultati v gospodarstvu zelo dobri, odlični; ampak, kot že rečeno, pričakujemo, da bo to še dodatno pospešilo gospodarsko rast in dobre rezultate. Kajti, zadovoljni delavci, tisti, ki tudi sami zase vedo, za kaj delajo, ne samo za plačo ampak tudi za rezultate, bodo verjetno še bolj ali pa zanesljivo še bolj stimulirani in bodo še več doprinesli k dobrim rezultatom. Izhodišče za našo podporo k temu zakonu je pa prav to, da se v naši stranki, v naši poslanski skupini dobro zavedamo, da k rezultatom ne prispeva samo kapital s svojim finančnim vložkom, z menedžmentom, ampak da so odločilni za dobre rezultate v podjetju tudi zaposleni. Zaposleni so pravzaprav tisti kapital, tisto premoženje družbe, podjetja, ki se ga ne da ustvariti iz nič, ki se ga ne da kupiti, ampak ki ga je potrebno dobiti, ga je potrebno ustrezno usposobiti in motivirati za delo. In s takšnim pristopom, ko bodo delavci participirali pri dobičku, bodo tudi še več lahko prispevali k dobremu poslovanju podjetja. Mislimo, da je zakon dober, zato ga bomo, kot sem že v uvodu povedal, tudi podprli. Žal prihaja malo kasneje, dosti priložnosti v Sloveniji je bilo, da bi ta zakon že sprejeli, takšen ali drugačen, ampak očitno je ta vlada prva, ki je zbrala dovolj energije, dovolj moči, da je uskladila tudi zakon s socialnimi partnerji, z vsemi socialnimi partnerji in kot tak je zakon dejansko sprejemljiv za vse. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Mikolič.
Hvala za besedo. Zakon je vsekakor primerljiv s tovrstno zakonodajo v večini evropskih držav, zaradi tega v Poslanski skupini Nove Slovenije smo mnenja, da je zakon dober, da je dober tudi s tega vidika, ker sloni na prostovoljni bazi, veliko je bilo govora, zakaj šele sedaj zakon oziroma so že bili podobni zakoni v Državnem zboru. Moram tudi sam omeniti, da je ta zakon prvi zakon, ki je bil usklajen med socialnimi partnerji; se pravi, tako delodajalci in delojemalci so se o vsebini zakona dogovorili, kar je zelo pomembno. Zaradi tega bo ta zakon tudi lahko v praksi zaživel. Tudi nas v Poslanski skupini Nove Slovenije je najprej motilo to, da bi naj bili udeleženi nekateri pri tem dobičku, za katere smo bili mnenja, da niso upravičeni, in to je tudi sedaj vneseno v zakon, se pravi, član poslovodstva, prokurist in izvršni direktor niso upravičeni do delitve dobička, tako da smo tudi s tem zadovoljni in menimo, da je predlagana vsebina zakona dobra popotnica tako za delodajalce in delojemalce. Če bo zakon čim prej zaživel v praksi, bomo tudi lahko rekli, da je to eden od ukrepov tudi te vlade za zmanjšanje socialnih razlik pri nas. Hvala.
Hvala. Gospa Pozsonec. Pomota. Se odpoveduje. Gospod Veber. Tudi ne. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Gospod Gantar, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bom Zakon o udeležbi delavca pri dobičku podprl. Sam sicer osebno menim, da bi iz tega zakona morali izločiti vse tiste, ki imajo individualne pogodbe v podjetjih, kajti te pogodbe bi morale urejati vse stvari, ki se nanašajo na njihove relacije do teh podjetij, ampak to ni zadržek, ki bi preprečil, da tega zakona ne bom podprl. Ampak vseeno bi k temu rekel ob tem še to, da mogoče se vendarle ni treba toliko trkati po prsih v zvezi s sprejemom tega zakona, kdo je kaj storil, katera vlada ni kaj storila. Jaz bi sam vendarle na osnovi izkušenj - nekaj jih imam, dobrih, slabih - rekel, da so bile razmere v Sloveniji takšne in drugačne in da so bile gospodarske razmere v Sloveniji v devetdesetih letih takšne, da je bilo treba krepko delati in se boriti, da so slovenska podjetja sploh lahko ustvarjala dobiček in da so se razvijale tako, da so dohodki in prihodki v podjetjih rasli in da smo na koncu prišli do situacije in razmere, ko lahko imamo takšen zakon in ko lahko tudi na takšen način stimuliramo vse delavce in vse zaposlene, da pravzaprav sodelujejo pri ustvarjanju nadaljnjega in zasebnega in družbenega bogastva. Tako, da, lepo prosim, volitve še niso tu. Dajmo se zavedati, da mora vsaka vlada narediti tisto, kar od nje tudi čas zahteva, ne pa samo se hvaliti o tem, kaj je zmogla in znala storiti. Hvala.
Hvala. Gospod Peče, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Moj namen, še pred nekaj trenutki ni bil, da bi dal obrazložitev svojega glasu. Rad pa bi le poudaril, da je žal vedno več napuha v okviru poslank in poslancev Državnega zbora Republike Slovenije. Dejstvo je, da zakon, ki je pred nami z zelo lepim imenom, žal pač ne zasleduje vseh teh ciljev, ki so jih nekateri govorniki od prvega in nenazadnje skoraj do zadnjega govorili, o veselju, navdušenju, pospešku stimulacije gospodarski rasti. Gospe in gospodje, tisti, ki je prebral ta zakon, se mora zavedati, da zakon temelji na osnovnem načelu prostovoljnosti, torej lastnika kapitala, ali bo dobiček delil z delavci ali ne. Zato govoriti o tem, kako je to nekaj čudovitega za to našo državo, je seveda metanje peska v oči zaposlenim. Jaz verjamem, da se bliža čas tako imenovanih državnozborskih volitev, kjer je zelo lepo sodelovati tokom televizijskih razprav in govoriti: "Od zdaj naprej pa vas čaka lepša Slovenija, danes in jutri." Ampak zakon v okviru svoje vsebine ne nosi ne organizacijsko strukturo na podlagi zakona o gospodarskih družbah ali zakona o javnih gospodarskih družbah, torej kvalifikacijo podjetja, statusno obliko, najsibo delniška družba, kjer je delitev dobička seveda zelo enostavna, do družbe z omejeno odgovornostjo, komanditne družbe, družbe z neomejeno subsidiarno odgovornostjo in tako naprej. Skratka, zakon ne prinaša vsega tega, kar ste govorniki govorili. Omogoča pa, v kolikor se bo našel nek prijazen lastnik kapitala, da bodo v njem v enaki meri deležni tako imenovanega dobička, ampak enaki meri na podlagi numeričnosti, torej števila zaposlenih, ne pa seveda prejemkov, tako tisti ljudje, ki so na individualnih pogodbah, kot masa zaposlenih. Ob tem pa ne pozabimo, poglejte si, spoštovane poslanke in poslanci, preden dajete tako zelo veliko hvalo za nekaj samoumevnega, kolikšne so individualne pogodbe samo v podjetjih, kjer ima država večinski delež. O tem pa imate v računalniški mreži Lotus Notes iz leta 2006 na moje poslansko vprašanje odgovor Vlade. Bodimo realni. Zakon sicer je za podpreti, ampak niti pod točko razno ne prinaša [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Najprej prehajamo k 9. členu, kjer imamo štiri amandmaje. Prvi in drugi amandma sta enaka, in sicer ju predlagata Poslanska skupina SD in vsebinsko enakega Poslanska skupina Zares k 9. členu. Glasujemo o tem amandmaju. Navzočih je ¸68 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 41. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 9. členu. Če bo sprejet ta amandma, postane amandma pod številko 4 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 36. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Sedaj odločamo o amandmaju Poslanske skupine LDS k 9. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti 1. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 14. člen, kjer imamo tudi štiri amandmaje. Najprej bomo odločali o amandmaju Poslanske skupine LDS k 14. členu. Če bo sprejet ta amandma, postanejo amandmaji pod številko 2, 3 in 4 brezpredmetni. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 42. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 14. členu. Če bo sprejet ta amandma, postaneta amandmaja pod številko 3 in 4 brezpredmetna. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istih predlagateljev k 16. členu pod številko 1. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma k 16. členu pod številko 1 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 41. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 14. členu. Če bo sprejet ta amandma, postane amandma pod številko 4 brezpredmeten. Amandma je tudi vsebinsko povezan z amandmajema istih predlagateljev k 16. členu pod številko 2 in k 17. členu pod številko 1. Če ta amandma ne bo sprejet, postaneta amandmaja k 16. členu pod številko 2 in k 17. členu pod številko 1 brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 2. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem je postal četrti amandma brezpredmeten. Sedaj prehajamo na 16. člen, kjer imamo tri amandmaje. Ker je prvi brezpredmeten, prehajamo na drugi amandma. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 16. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istih predlagateljev k 17. členu pod številko 1. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma k 17. členu pod številko 1 brezpredmeten. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. (Za je glasovalo 51.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Tretji amandma je brezpredmeten. Prehajamo na 17. člen, kjer imamo dva amandmaja. In sicer prehajamo najprej na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 17. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. (Za je glasovalo 51.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedaj odločamo o amandmaju Poslanske skupine SNS k 17. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 40. (Za je glasovalo 20.)(Proti 40.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 31. člen, kjer imamo en amandma, in sicer amandma poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS k 31. členu. Torej, odločamo o tem amandmaju. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. (Za je glasovalo 51.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in s tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 31., 17., 16. in 9. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandma? Ne. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Glasovanje o zakonu teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 1. točko dnevnega reda - to je na vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca gospoda Aleša Guliča bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Aleša Guliča o ukrepih za zagotovitev izvajanja ustavnega načela enakosti pred zakonom pri pregonu gospodarske kriminalitete. Obrazložitev. Gospod Gulič, izvolite, imate besedo.
Cenjene kolegice in kolegi! Spoštovani predsedujoči! Predlagal sem razpravo o razširjenem odgovoru zaradi tega, ker mi gospod predsednik Vlade včeraj na to vprašanje ni zadostno odgovoril. Jaz sicer vem, da tudi časa ni imel kaj veliko , pač odgovor predsednika Vlade in ministrov je omejen, vprašanje pa ni tako preprosto. Glede na to, da se zgodba še vedno nadaljuje in da ni končana, da se postavljajo vedno nova vprašanja, tudi vprašanje o tem, koliko zadeve uhajajo v javnost v zvezi s temi postopki, mislim, da bi bilo dobro, če bi predsednik Vlade na to odgovarjal širše. Po drugi strani se mi zdi pa že kar nespodobno, da v celem mandatu, ta zahteva kateregakoli od poslancev ni bila izpolnjena. Konec koncev institute v tem Državnem zboru imamo zato, da jih uporabljamo, ne pa zato, da se vedno Vlada izogne, ali predsednik Vlade ali posamezni ministri, razširjenemu odgovoru. Hvala lepa.
Hvala. Drugih rok ni. Glasujemo. Glasovanje o predlogu poslanca Aleša Guliča za razpravo teče. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 42. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Milana M. Cvikl bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje mag. Milan M. Cvikla, glede spoštovanja javnofinančne zakonodaje in odločitev Računskega sodišča. Obrazložitev v imenu poslanske. Izvolite, gospod Cvikl.
Razprava o tem vprašanju je potrebna; potrebna zato, ker ne moremo priti v situacijo, ko se Vlada sama odloča, katere zakone bo spoštovala in katerih zakonov ne bo spoštovala. Zakon velja in dokler zakon velja, se ga mora spoštovati, pa naj bo to v primeru ministra Podobnika ali v primeru direktorja bolnišnice ali v primeru direktorja Vodovoda-Kanalizacije v Ljubljani. Tisti, ki je tukaj izzvan, je politik. Predsednik vlade, ki je predsednik organa, v katerem sedi minister, ki je nedvomno kršil obveznost dobrega gospodarja. Ni res to, kar je rekel včeraj predsednik Vlade, da ni bilo takšnih primerov v zgodovini te države. V zgodovini te države so bili prej omenjeni primeri, seveda pa ti primeri predpostavljajo, da so vsi ljudje enaki pred zakonom. In minister Podobnik, direktor VO-KE, direktor Splošne bolnišnice v Slovenj Gradcu so si pred zakonom enaki. In če so kršili obveznost dobrega gospodarjenja, potem je potrebno sprožiti postopek njihove zamenjave. Postopek se sproži na zelo jasen način. Obveščen je bil Državni zbor. Predsednik Cukjati ni ocenil, da je potrebno o tem obvestiti Mandatno-volilno komisijo, ampak da bo treba o tem razpravljati na Komisiji za nadzor javnih financ. Komisija je razpravljala in pozvala predsednika Vlade, tako kot ga je pozvalo Računsko sodišče, da se odloči, ali je prav, da ima v Vladi ministra, ki ne spoštuje zakonov. Ko se bo predsednik Vlade odločil, tudi na podlagi današnjega mnenja Računskega sodišča, da je povsem znano, kaj mora narediti, predlagati Državnemu zboru zamenjavo ministra Podobnika, potem bomo lahko v Državnem zboru odločali o naslednjem koraku. Ta pa bo politična. In zato, poslanke in poslanci, zato, da bi lahko razpravljali o tem, ali Vlada sama določa, katere zakone bo spoštovala, predlagam javno razpravo.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 41. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Mira Petka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Andreja Bajuka na poslansko vprašanje gospoda Mira Petka v zvezi z delovanjem Družbe za svetovanje in upravljanje. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 22. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Majde Širca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zunanje zadeve, dr. Dimitrija Rupla, na poslansko vprašanje gospe Majde Širca v zvezi z diplomatsko prakso. Gospa Širca, izvolite obrazložitev glasu.
Nisem želela samo sama, kot sem včeraj predlagala, da se opravi razprava o odgovoru gospoda Rupla na moje poslansko vprašanje, ampak to si je želel sam zunanji minister, gospod Rupel, ko je dejal: "Če hočete polemizirati s slovensko zunanjo politiko, polemizirajte z mano, polemizirajte z nami, polemizirajte z uradnimi dokumenti, ne z opekami, ki jih je nek hudoben človek odnesel na neko mesto, kjer ne bi smeli biti. Hvala lepa." Tako se je končalo njegovo sicer izčrpno izvajanje okrog vprašanja, kakšne posledice bo za zunanje ministrstvo oziroma za Slovenijo imela objava dokumenta oziroma zapisa, ki je nastal med predstavniki zunanjega ministrstva in visokimi funkcionarji ameriške administracije. Minister si želi te razprave, predpostavljam tudi, da se bo zaključila notranja preiskava na njegovem ministrstvu dokaj kmalu. Glede na to pa, da dobiva še dodatne dimenzije, pa menim, da je več kot oportuno potrebno, da se s tem vprašanjem srečamo tudi v Državnem zboru, kot rečeno, saj si minister to želi. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 38. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke mag. Majde Potrata bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za šolstvo in šport dr. Milana Zvera na poslansko vprašanje mag. Majde Potrata v zvezi z upoštevanjem dosežkov učencev pri spremembah učnih načrtov. Gospa Potrata, izvolite, obrazložitev glasu.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zagotovo ni bilo mogoče v tem, kar ste prebrali, zaslutiti vsega tistega, kar je moje vprašanje vsebovalo. In glede na to, da je Državni zbor aprila leta 2005 posvetil posebno točko TIMMS-ovi raziskavi za leto 2003, sem prepričana, da bo predlog za razpravo o rezultatih oziroma dosežkih učencev v drugih mednarodnih raziskavah naletel na enako pripravljenost govoriti o tem, kaj zmorejo naši učenci, in v zvezi s tem, kako vidi tudi politika, kaj vse bi bilo treba še storiti za to, da bi izobraževanje dosegalo boljše cilje, da bi bilo učinkovitejše in bi znanje kot temelj za razvoj lahko v polni meri odigralo tisto vlogo, o kateri tako radi razpravljamo takrat, ko si slikamo bodočnost. Jaz sem prepričana, da bo ta predlog podprt. Glede na to, da je v javnosti bilo mogoče brati kar nekaj stališč stroke tako o dosežkih v različnih mednarodnih raziskavah kot seveda tudi o tem, v katero smer naj gredo prenovljeni učni načrti in kaj smo pri prenovi učnih načrtov, glede na naglico, s katero so bili sprejeti in s preglasovanjem, s katerim so bili sprejeti, lahko storili v prihodnje bolje, da ne bi bile cele populacije poskusni zajčki. Hvala.
Hvala. Še v lastnem imenu, gospod Cvikl, izvolite, obrazložitev glasu.
Jaz bom podprl predlog poslanke, kolegice Majde Potrata in upam, da boste podprli tudi vi. Jaz sem prej zavestno podprl predlog poslanca gospoda Petka, da razpravljamo o neodgovoru gospoda Bajuka. Zato ker mislim, da imamo poslanci pravico razpravljati o teh vprašanjih, če smo nezadovoljni. In ker je gospod Petek nezadovoljen z odgovorom gospoda Bajuka, je ob tem pravilno razpravljati. In se mi zdi, da bi bilo korektno, da tudi vi ostali poslanci v tem primeru, kot bi bilo dobro prej v primeru kolegice Majde Širca, vendarle podprete predloge, kadar gre za nedvoumno kršitev zakonov, celo ustave v prejšnjem primeru oziroma kadar gre za nejasnosti, kot jih je pojasnila kolegica Potrata v neodgovoru gospoda ministra Zvera. Gre za vprašanje ustreznega izobraževanja naših otrok in ti otroci se ne delijo na pozicijske ali opozicijske. Zato bi bilo prav, da podprete to razpravo. Sam jo bom podprl.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 20, proti 39. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Majde Širca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kulturo, dr. Vaska Simonitija na poslansko vprašanje gospe Majde Širca v zvezi s prispevkov RTV. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 19, proti 39. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. Predloga poslanca gospoda Srečka Prijatelja, da naj minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel odgovori na njegovo poslansko vprašanje, ne morem dati na glasovanje, kajti Dimitrij Rupel ni odgovoril in je samo ugotovil, da ni pristojen za podano vprašanje. S tem torej zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 36. sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Poslanke in poslance naprošam, da iz dvorane odnesete vsa gradiva zaradi priprave dvorane za aktivnosti v zvezi s predsedovanjem Evropske unije. Hvala za razumevanje. Lep vikend.