Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Nadaljujemo 4. redno seje Državnega zbora. Obveščen sem bil, da se današnje seje ne morejo udeležiti: gospod Roberto Battelli, mag. Matej Tonin, mag. Dejan Židan od 12. ure dalje in gospod Borut Pahor od 17. ure dalje. Lepo pozdravljeni. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O UGOTAVLJANJU KATASTRSKEGA DOHODKA, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Če želi predstavnik Vlade gospod Živkovič, državni sekretar, besedo, mu jo zdaj dajem za dodatno obrazložitev predloga. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada je pripravila Predlog zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katarskega dohodka, s katerim ne posega v vsebino veljavnega zakona, torej ne spreminja metode ugotavljanja katastrskega dohodka, pač pa le za eno leto, na leto 2013, zamika uveljavitev nove metode. Ker se s tem izgublja podatek za določitev katastrskega dohodka za leto 2012, se predlaga poenostavljen način določanja katastrskega dohodka za leto 2012, in sicer da se ta določi v znesku, ki je bil določen za leto 2011. Obenem se za leto dni podaljšuje evidentiranje podatkov o katastrskih kulturah in razredih, ki se bodo po tem datumu v zemljiškem katastru prenehali voditi. Vzrok za predlagan zamik je zahtevnost naloge in krčenje proračunskih sredstev v preteklih letih za nekatere aktivnosti, brez katerih novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka ni mogoče uveljaviti. To sta predvsem aktivnost posodabljanja grafičnega vodenja zemljiškega katastra in aktivnost povezovanja podatkov med evidenco podrobnejše dejanske rabe kmetijskih zemljišč in kmetijskim katastrom. Zakon se obravnava po skrajšanem postopku, saj mora biti, zato da v letu 2012 ne pride do pravne praznine glede določanja katastrskega dohodka, uveljavljen pred 30. junijem 2012. Zakon prav tako podpira zainteresirana strokovna javnost. Glede na to in glede na nujnost njegove pravočasne uveljavitve, Vlada predlaga Državnemu zboru, da zakon sprejme. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila matičnega delovnega telesa dajem besedo mag. Damjani Petavar Dobovšek, članici odbora.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani poslanke in poslanci! Na podlagi 42., 126. in 144. člena Poslovnika Državnega zbora je Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo pripravil poročilo k Predlogu zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka po skrajšanem postopku. Odbor za finance in monetarno politiko je na 4. seji 23. maja 2012 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka po skrajšanem postopku, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada, s predlogom za obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 14. seji 23. aprila 2012 odločil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem Državnega sveta, ki predlog zakona podpira. K predloženemu zakonu niso bili vloženi amandmaji. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. V uvodni, dopolnilni obrazložitvi členov je minister kot predstavnik predlagatelja zakona podal kratko predstavitev namena zakona in predlaganih rešitev. Povedal je, da je cilj predloga zakona zagotoviti pravno podlago za enoletno prestavitev roka uveljavitve novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka. V okviru obrazložitve mnenja Zakonodajno-pravne službe je njen predstavnik opozoril na potrebo po pregledu presečnih datumov, kar je bilo s strani predlagatelja tudi pregledano. K predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, zato Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, skrajšani postopek, sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke gospod Roman Žveglič.
Dober dan, vsem skupaj! Spoštovani! Kot ste že seznanjeni, s tem zakonom za leto dni prestavljamo njegovo uveljavitev. Zakaj? Ker niso bili izpolnjeni pogoji za njegovo izvajanje. V Slovenski ljudski stranki smo pred dobrim letom dni podpirali določene spremembe na tem področju, tudi zato, da bi prešli na pravičnejši sistem ugotavljanja katastrskega dohodka, ki bo pomenil manj odstopanj od realnega stanja oziroma stanja v naravi. Vseeno je danes lepo vidimo, kaj se zgodi, če so nekatere rešitve sprejete na pamet in brez upoštevanja stroke. Ker je zadnje čase zelo popularno citiranje oseb in stališč, bi si tudi sam privoščil citat iz stališča Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke v prejšnjem mandatu, torej ob sprejemanju obstoječega zakona. Navajam, "brez predhodne zagotovitve vseh pogojev ta zakon ne bo prinesel urejene in pravične ureditve in bo samo mrtva črka na papirju. Njegovo izvajanje se opira na neke rešitve, ki so pravzaprav še v zraku. Če se resnično želite zakopati v srž problema – in v Slovenski ljudski stranki upamo, da je temu tako –, potem predlagamo, da vsa tri pristojna ministrstva stopijo skupaj in se aktivno lotijo urejanja zemljiškega katastra, zemljiške knjige in zberejo čim več podatkov o dejanski rabi zemljišč. Ko bodo te evidence urejene, bo možnost izvajanja nove metodologije ugotavljanja katastrskega dohodka široko odprta in v Slovenski ljudski stranki jo bomo z veseljem podprli. Do takrat pa je sprejetje zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka v takšni obliki popolnoma nesmiselno," konec citata. Torej, če povzamem, že ob lanskem sprejemanju zakona smo kmetijskega ministra povsem dobronamerno opozarjali, da pri ugotavljanju katastrskega dohodka ne gre zgolj za tehnično operativno opravilo, temveč za dosti več kot samo ugotovitev neke vrednosti zemljišča. Gre za strokovno materijo pri urejanju evidenc za usklajevanje zemljiškega katastra z dejansko rabo. To zagotovo ni projekt za dva uradnika na Geodetski upravi, ki naj bi bila po takratnih vehementnih zagotovilih kmetijskega ministrstva očitno sposobna urediti celoten slovenski prostor in na ta način pripraviti ustrezno podlago za izvajanje tega zakona. Novela Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka je torej imela dober namen, ni pa upoštevala kompleksnosti ozadja, ki mora biti urejeno za njegovo izvajanje. Zadnje čase se veliko govori o invalidnih zakonih. Ta iz prejšnjega mandata nam lahko služi kot primer. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlog novele, ki zamika uveljavitev zakona za leto dni, podprli, ob zavedanju, da je pred nami obsežen projekt, vzpostavitev enotne evidence oziroma povezave med zemljiškim katastrom in podrobnejšo dejansko rabo. Ta naloga je še toliko težja, ker smo v času racionalizacije stroškov, za izpolnitev pogojev za izvajanje tega zakona pa bo verjetno potrebnih kar nekaj kadrovskih prerazporeditev in iskanja finančnih rezerv v proračunih posameznih ministrstev. Pred dobrim letom dni smo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagali, da koordinacijo celotne aktivnosti okrog urejanja evidenc in priprave podlag za ugotavljanje katastrskega dohodka prevzame ministrstvo, pristojno za finance. Tudi danes bo na tem področju potrebno sodelovanje kar treh ministrstev, poleg finančnega tudi kmetijsko in infrastrukturno. To kislo jabolko bo prej ali slej treba ugrizniti. Pri tako obsežnem projektu, kot je ta, pa jim lahko zaželimo veliko uspeha. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine DeSUS gospa Marija Plevčak.
Vsem prav lep pozdrav! Hvala za besedo. Slišali smo dokaj utemeljeno obrazložitev stranke SLS. Predlog zakona vključuje praktično zgolj eno spremembo, in sicer zagotoviti pravno podlago za enoletno predstavitev rokov uveljavljenega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka, ki je bil sprejet v lanskem letu. Tako se po predlogu prvo ugotavljanje katastrskega dohodka in pavšalne ocene dohodka na panj prestavlja iz leta 2012 v letu 2013. Podrobneje je tudi opredeljeno, da se morata tako katastrski dohodek kot pavšalna ocena dohodka na panj prvič ugotoviti po novi metodologiji najpozneje do 30. junija 2013. S tem se ureja podlaga za zagotovitev podatkov o katastrskem dohodku in pavšalni oceni dohodka na panj za določitev dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti za leto 2013. Predlagatelj je kot razlog za prestavitev roka navedel nezmožnost vzpostavitve ustrezne službe zaradi omejevanja finančnih sredstev proračunske porabe. Iz tega razloga se tudi ne izvaja nalog za izboljšanje pozicijske natančnosti zemljiškega katastra in povezovanje evidence podrobnejše dejanske rabe kmetijskih zemljišč z zemljiškim katastrom, kar je temelj za razvoj novega in vsekakor pravičnega sistema ugotavlja katastrskega dohodka. Prestavitev roka za eno leto za Poslansko skupino DeSUS ni problematična. Predlagatelj je slednjo utemeljeno argumentiral, zato bomo predlog novele soglasno podprli.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik.Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, vsem prav lep dober dan! Enako tudi državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance. Kolegice in kolegi, ko govorimo o spreminjanju Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, nam je lahko nerodno. Ta je bil namreč nazadnje noveliran februarja lansko leto. Omenjena novela zakona ZUKD/1 je uvedla nov sistem ugotavlja katastrskega dohodka, ki je vezan na podatke o kmetijskih zemljiščih, na boniteto teh zemljišč, na podatek o podrobnejši dejanski rabi zemljišč in podobno. Zato bi bilo treba vzpostaviti ustrezno bazo podatkov. Lanska novela Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka je naloge ugotavljanja katastrskega dohodka dodelila Geodetski upravi Republike Slovenije, kot službi, ki bi najlažje na že obstoječih pravnih podlagah vzpostavila potrebne evidence o kmetijskih in gozdnih zemljiščih ter s povezovanjem znanja iz množičnega vrednotenja razvila sodoben sistem ugotavljala katastrskega dohodka. Geodetska uprava ni uspela izvesti svojih nalog v predvidenih rokih. Med drugim bi bilo treba ustrezno posodobiti tudi podatke o zemljiškem katastru. Ker tudi to ni bilo narejeno, ugotavljamo, da prehod na nov model ugotavljanja katastrskega dohodka preprosto ni možen. Z drugimi besedami povedano, za realizacijo 14. in 15. člena lanskoletne novele zakona niso izpolnjeni pogoji. 14. člen namreč določa, "Vlada na podlagi predloga lestvic katastrskega dohodka in predloga pavšalne ocene dohodka na panj, ki ga pripravi Geodetska uprava Republike Slovenije v soglasju z ministrstvom, pristojnim za kmetijstvo, in ministrstvom, pristojnim za finance, prvič ugotovi katastrski dohodek in pavšalno oceno dohodka na panj po tem zakonu najpozneje do 30. junija 2012". Tukaj je treba jasno povedati, novela zakona, ki jo obravnavamo in ki podaljšuje roke za uveljavitev vsebine zakona, to je novo metodologijo za ugotavljanje katastrskega dohodka, ni tako nedolžna zadeva, kot se zdi, saj je treba jasno povedati, da je podaljšanje rokov uveljavitve nujno zgolj zato, ker nekdo ni opravil svoje naloge. Za nas v novi Sloveniji to ni dopustno in ta, ki svoje naloge ni opravil, si zasluži javno kritiko. Ne bi bilo pošteno, da bi s prstom kazali na Geodetsko upravo Republike Slovenije. Pokazati je treba na nekonsistentnost prejšnje vlade, ki je sprejeti zakon februarja 2011 predlagala, ni pa zagotovila ustreznih finančnih sredstev za realizacijo nalog. Zato bomo pač danes prisiljeni sprejeti predlagano novelo zakona, s katero se rok uveljavitve novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka prestavi za eno leto, to se pravi iz 30. junija letos na 30. junij 2013. S tem dobimo potreben čas za razvoj novega modela ugotavljanja katastrskega dohodka. Za leto 2012 pa je seveda treba dodatno določiti, da se katastrski dohodek za odmero dohodnine določa v višini, kot je bil zemljiščen, pripisan za leto 2011. V Poslanski skupini Nove Slovenije z zadovoljstvom ugotavljamo, da je sedanja vlada odgovornejša do izvajanja zakonskih predpisov, saj bo za izvedbo vseh nalog, ki jih bo treba izvesti, da bi sistem novega načina ugotavljanja katastrskega dohodka lahko zaživel s 30. junijem 2013, Ministrstvu za infrastrukturo in prostor, natančneje Geodetski upravi Republike Slovenije, zagotovila 3,7 milijona evrov do leta 2015. Sredstva za leto 2012 pa so že zagotovljena z rebalansom proračuna Republike Slovenije, ki ga je Državni zbor že sprejel. Poslanska skupina Nove Slovenije bo zakon o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka podprla. Hvala lepa.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenije gospod Alojzij Potočnik.
Hvala. S predlogom zakona se za eno leto odlaga ta rok uveljavitve novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka in pavšalne ocene dohodka na panj. Novi datum je torej 30. junij 2013. S tem se ureja podlaga za zagotovitev podatkov o katastrskem dohodku, ki so nujno potrebni za določitev dohodkov iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti za leto 2013. Ponavljam, za leto 2013. Za leto 2012 – to bi veljalo v tem trenutku še posebej zanimati zavezance – pa se šteje katastrski dohodek, kakršen je pripisan parcelam kmetijskih in gozdnih zemljišč, zemljiškem katastru glede na njihovo katastrsko kulturo in katastrski razred na dan 30. junija 2011. Ali drugače. Za leto 2012 se pri predpostavki o nespremenjenem statusu parcel, torej pri delitvah, združitvah parcel, upošteva enak katastrski dohodek kakor za leto 2011. Vzrok očitnemu spodrsljaju, ker pač ne gre za probleme tipa univerzijade, je v domnevno nezagotovljenih finančnih sredstvih, kar je preprečilo Geodetski upravi, da vzpostavi potrebne evidence o kmetijskih in gozdarskih zemljiščih. Brez podrobnih in natančnih podatkov pač nobena obdavčitev, razen krivična, ni mogoča, kar z drugimi besedami pomeni, da smo v kočljivem, nezakonitem položaju in da pravno praznino mašimo s predlaganim zakonom. Pri tem upamo, da so tokrat sredstva v proračunu zagotovljena, tudi zato, ker se sem ter tja daje slutiti, da so za mnogimi težavami zbiranja podatkov skriti ali tudi slabo prikriti interesi posameznih skupin. Tudi zato, da interesi tokrat ne bodo močnejši od zakona, bomo predlagane spremembe podprli. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gospa Damjana Petavar Dobovšek.
Še enkrat vsem skupaj lep pozdrav in hvala za besedo. Veljavni Zakon o ugotavljanju katastrskega dohodka določa, da se katastrski dohodek in pavšalna ocena dohodka na panj prvič ugotovita po na novi podlagi najkasneje do 30. 6. 2012. Tako bi se katastrski dohodek za vsa kmetijska in gozdna zemljišča in nova ocena pavšalnega dohodka na panj lahko pričela uporabljati za dohodnino ter določanje drugih obveznosti in pravic iz tega naslova najpozneje 30. 6. 2012 in že za odmero dohodnine za leto 2012. Novo podlago za ugotavljanje katastrskega dohodka bi morala pripraviti Geodetska uprava Republike Slovenije, le-tej pa v letu 2011 niso bila odobrena dodatna sredstva za razvoj novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka, zato novega katastrskega dohodka in pavšalne ocene dohodka na panj s 30. junijem 2012 ni mogoče ugotoviti, kar pomeni, da tega podatka na bo mogoče uporabiti tudi za dohodnino. Prejšnji sistem ugotavljanja katastrskega dohodka pa ni več veljaven, prav tako pa je potekel rok za njegovo uporabo. Tako bi se brez sprejetja teh predlaganih sprememb zakona na dan 30. junij znašli v nezakonitem stanju in brez pravne podlage za določitev katastrskega dohodka za leto 2012, ki se kot podatek potrebuje za določitev dohodkov zasebne kmetijske dejavnosti za leto 2012. S predlaganim zakonom o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka se rok uveljavitve novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka iz 30. junija 2012 prestavi na 30. junij 2013, posledično pa se prestavi za eno leto tudi prehodno obdobje za ugotavljanje katastrskega dohodka za kmetijska zemljišča, ki niso zemljišča pod trajnimi nasadi. Cilj Predloga zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka je zagotoviti pravno podlago za enoletno prestavitev roka uveljavitve novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka, kontinuiteto v sistemu in uporabo podatkov o katastrskem dohodku ter pavšalni oceni dohodka na panj za različne javne namene. Tako se za katastrskih dohodek za leto 2012 šteje katastrskih dohodek, kakršen je bil z zemljiščem predpisan za leto 2011. Glede na navedeno Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke Predlog zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka podpira.
V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Matevž Frangež.
Spoštovane in spoštovani! V času prejšnje vlade je bil uveden nov sistem ugotavljanja katastrskega dohodka, ki omogoča sprotno sledenje bistvenih sprememb v ravneh dohodka kmetijske dejavnosti ob ustreznem upoštevanju bistvenih tehnoloških in ekonomskih sprememb, ki vplivajo na raven dohodka. Na podlagi Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka bo po novem sistemu čim realneje ocenjen potencialni dohodek kmetijske in gozdarske dejavnosti, vezan na uporabo kmetijskih in gozdnih zemljišč, ob upoštevanju realnih ekonomskih in tehnoloških omejitev. Kljub temu pa se strinjamo, da je smiselno zaradi dejstva, da nekdo v državi ni opravil svoje naloge, in vidim, da se v temu pogledu strinjamo na vseh ravneh tega zbora, da ustrezno zamaknemo začetek uporabe novega sistema, ki bo uveljavil razvrstitev kmetijskih zemljišč na dve osnovni kategoriji, kmetijska in gozdna zemljišča, uvedel pa boniteto zemljišč, tako da pridemo na ravni celotne države do primerljivega sistema za ugotavljanje realnih osnov ekonomskega prihodka, ki ga je mogoče zagotoviti z obdelovanjem določenega tipa kmetijskega ali gozdnega zemljišča. Strinjamo se torej, da zamaknemo rok za polno uveljavitev novega sistema, zato bomo Socialni demokrati Predlog zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka podprli.
Hvala. Še v imenu Poslanske skupine Državljanske liste Mag. Katarina Hočevar.
S Predlogom zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki ga obravnavamo danes, zgolj za eno leto umikamo uveljavitev nove metode za ugotavljanje katastrskega dohodka. Sama vsebina se torej ne spreminja. Poslanci Državljanske liste bomo spremembe zakona podprli, saj bo v nasprotnem primeru nastala pravna praznina za določitev katastrskega dohodka za leto 2012. Ob tem pa v Državljanski listi poudarjamo, da je nova metodologija izračuna katastrskega dohodka, ki jo predvideva novi zakon, sprejet februarja 2011, potrebna, saj se je prejšnja izkazala za zastarelo in neoperativno. Sami izračuni katastrskega dohodka, ki se uporabljajo še danes, pa ne odražajo več realnih razmerij v dohodkih kmetijske dejavnosti. Poleg tega se je z Zakonom o evidentiranju nepremičnin v letu 2011 ukinilo vodenje podatkov o katastrski kulturi in razredu, ki so bili osnovni podatki za izračun katastrskega dohodka. Sistem izračuna po novem zakonu se veže na nove podatke o kmetijskih in gozdnih zemljiščih, in sicer na boniteto zemljišč ter na podatek o podrobnejši dejanski rabi kmetijskih zemljišč. Vzpostavitev te nove baze podatkov o podrobnejši dejanski rabi v zemljiškem katastru in podrobnejša določitve nove metode sta najzahtevnejši nalogi, ki jih mora izvesti Geodetska uprava, da je sistem sploh mogoče uveljaviti. Čeprav gre nedvoumno za kompleksen in zahteven projekt, v Državljanski listi kljub temu predlagamo Vladi, da se na operativni ravni projektno in strokovno čim prej loti nalog, ki jim jih zakon nalaga, saj bomo v nasprotnem primeru čez leto dni spet podaljševali rok za uveljavitev sprememb. V prepričanju, da bodo državni organi pristojnosti in naloge, povezane z uveljavitvijo nove metode, opravili do roka, ki ga s spremembami zakona določamo danes, in v upanju, da bo posodobljen sistem ugotavljanja tega dohodka iz kmetijske in gozdarske dejavnosti pomenil več pravičnosti v izračunu katastrskega dohodka, bomo poslanci Državljanske liste te spremembe danes podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev tudi ni bilo mogoče vlagati za sejo zbora, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo opravili v okviru glasovanj, danes, po prekinjeni 8. točki oziroma najkasneje ob 18.05 oziroma še 15 minut prej, ker smo že pri tej točki pridobili 15 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O HIPOTEKARNI IN KOMUNALNI OBVEZNICI, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dodatno obrazložitev dajem besedo državnemu sekretarju gospodu Živkoviču.
Gospod predsednik, poslanke in poslanci! Zakon o hipotekarni in komunalni obveznici ureja hipotekarno in komunalno obveznico, pogoje za njeno izdajo in zahteve glede jamstva zanjo. ZHKO-1 je začel veljati februarja letos, vendar so bili v zakonodajnem postopku sprejeti predlogi, ki so močno omejili izdajanje tovrstnih obveznic v praksi. Cilj kratkega predloga zakona – spreminja se namreč le štiri člene – je odprava navedenih pomanjkljivosti veljavnega zakona tako, da bo izdajanje obeh vrst obveznic v Sloveniji dejansko zaživelo. Banke nameravajo zaradi uravnavanja likvidnosti čim prej izdati tovrstne obveznice, zato se predlagane spremembe nanašajo predvsem na obstoječe kreditne pogodbe bank, z namenom, da se jih v največji meri vključi v kritno premoženje. Predlog zakona podaljšuje rok za plačilo terjatve iz naslova jamstva pri kreditih z obveznostjo oseb javnega prava s 5 delovnih dni na 10 delovnih dni. Besedilo večine obstoječih poroštvenih pogodb je namreč z vidika izpolnjevanja pogojev za vključitev terjatev iz takšnih kreditov v kritno premoženje neustrezno za izdajo komunalnih obveznic. Predlog zakona se nadalje terminološko usklajuje z mednarodnimi standardi ocenjevanja vrednosti 2011. Terminološko se namreč usklajuje zahteva, da mora kreditojemalec v primeru uvrstitve terjatve iz hipotekarnega kredita v kritno premoženje zavarovati stavbo na nepremičnini, ki je dana v zavarovanje hipotekarnega kredita. Nadalje se predlaga črtanje omejitve nadomestila za predčasno poplačilo kreditov v kreditnih pogodbah, terjatve katerih so lahko vključene v kritno premoženje hipotekarnih obveznic. Omejitve tovrstnega nadomestila bankam namreč niso predmet urejanja Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici. Le-te so različno urejene v drugih zakonih. Nadalje predlog zakona spreminja določbo glede pravice do pobota s strani dolžnika. Dolžnik ali porok lahko v kritni pogodbi določita, s katerimi terjatvami do izdajatelja bosta pobotala svoje obveznosti. Če pa se dolžnik ali porok terjatve, vpisane v kritni register, izrecno odpove pravici do enostranskega pobota, svoje obveznosti iz naslova takšne terjatve ne more pobotati s terjatvami do izdajatelja. Spoštovani poslanke in poslanci, Vlada Državnemu zboru predlaga, da sprejme predlagano besedilo zakona o spremembah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko. Za predstavitev poročila dajem besedo mag. Marku Pogačniku.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je na 4. seji 23. 5. 2012 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici, skrajšani postopek, EPA 280 , ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada s predlogom za obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 15. seji 7. 5. 2012 odločil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika in nanj nima pripomb. K predloženemu zakonu niso bili vloženi amandmaji. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe in predstavniki Združenja bank Slovenije, ki spremembe zakona podpirajo. V uvodni dopolnitvi, obrazložitvi členov je minister kot predstavnik predlagatelja zakona podal podrobnejšo predstavitev namena zakona in predlaganih rešitev. Povedal je, da je cilj zakona pravno ustrezno urediti področje izdajanje hipotekarne in komunalne obveznice tako, da bo izdajanje omenjenih obveznic v Sloveniji dejansko zaživelo. V zakonu uvedene spremembe ne povečujejo tveganj imetnikov hipotekarnih in komunalnih obveznic, ki pomenita vrednostni papir zelo visoke kreditne kakovosti. Gre za poenostavitev rešitev za izdajanje teh vrst vrednostnih papirjev. K predlogu zakona na matičnemu delovnemu telesu niso bili sprejeti amandmaji, zato Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici, skrajšani postopek, sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine DeSuS gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo. Stališče Poslanske skupine DeSUS je sledeče. Kljub v februarju letos sprejeti noveli Zakona o hipotekarni in komunalni obveznosti, še vedno obstajajo določene omejitve, ki ne omogočajo, da bi lahko izdajanje hipotekarnih in komunalnih obveznic zaživelo tudi v praksi. Zato so v tem predlogu sprememb zakona narejeni še nekateri nujni popravki, za katere smo slišali v obrazložitvi, da naj bi našim bankam olajšali izdajo obeh vrst obveznic in s tem poenostavili pridobivanje dolgoročnih virov financiranja na mednarodnih finančnih trgih. V Poslanski skupini DeSUS se zavedamo težav v bančnem sektorju in menimo, da je pomembno, da država z ustreznimi ukrepi reagira in bankam zagotovi ugodne vire financiranja. Tudi banke same podpirajo predlagane rešitve. Poslanke in poslanci DeSUS pa bomo predlagane rešitve tudi podprli.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Prav lep pozdrav še enkrat vsem skupaj! Kljub temu da je bil Zakon o hipotekarni in komunalni obveznici noveliran pred kratkim in objavljen v Uradnem listu št. 10/12, so potrebni še dodatni popravki zakona, da bo ta dokončno zaživel v praksi in da bomo lahko dejansko beležili tudi učinke tega zakona. V razmerah, v kakršnih se nahaja naš bančni oziroma javnofinančni sistem, pa ne samo naš, ampak tudi globalni, je pravzaprav hipotekarna in komunalna obveznica tista, ki lahko pomembno izboljša položaj bančnega sistema, zlasti zaradi tega, ker je slovenski bančni sistem v tem trenutku v situaciji, da mu zapade izjemna višina obveznosti v letu 2012, je to 4,3 milijarde obveznosti, ki jih bo treba poplačati, kar pomeni, da bo potrebno refinanciranje. Glede na stanje na finančnih trgih je to refinanciranje lahko izjemno drago, kar posledično povzroči tudi izjemno drage kredite ali celo dodatno zmanjševanje kreditne aktivnosti, ki je tudi še sedaj relativno skromno s strani slovenskega bančnega sistema. Dokončna zaživitev zakona o hipotekarni in komunalni obveznici bo omogočila bančnemu sistemu, da bo na mednarodnih trgih prišel do refinanciranja obveznosti bank z relativno uvodnimi krediti. Krite obveznice tudi v svetu zelo pridobivajo na pomenu. Zadolževanje z njimi pomeni relativno poceni vir financiranja, ki je trenutno realno še edino možno, saj še obstaja povpraševanje po take vrste obveznicah. Banke bodo pridobile dolgoročne vire financiranja z relativno nizko obrestno mero. Navedena novela zakona pomeni enega izmed pripravljenih vladnih ukrepov v paketu zakonodajnega svežnja 16 zakonov za spodbujanje gospodarske rasti. Gospodarske rasti zagotovo ne more biti brez večjega obsega kreditiranja in sprostitve kreditnega krča. K temu cilju bo pripomogla navedena novela tega zakona. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije bomo prav iz tega razloga podprli zakon o spremembah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici. Hvala lepa.
Hvala. Poslanska skupina Pozitivna Slovenija, gospod Alojzij Potočnik.
Spoštovani! V začetku leta 2012, v januarju, je bil po mnogih propadlih poskusih, kako oživeti stari zakon o kritih obveznicah, sprejet novi. Razlogi so bili takrat solidno argumentirani in mislim, da smo ga takrat brez posebnih pomislekov podprli celo vsi. Po nekaj mesecih ga popravljamo, in sicer v tistih delih, ker po mnenju poznavalcev še obstajajo nekatere nedodelanosti in nepotrebne omejitve. Takojšnja intervencija je potrebna. Krite obveznice praviloma lahko izboljšajo položaj bančnega sistema. In kar je še važnejše, pričakovati je povečanje kredite aktivnosti, ki sedaj absolutno ne dosega potreb gospodarstva. Hkrati pa institucionalni vlagatelji, na primer zavarovalnice, pokojninski skladi, vidijo v kritih obveznicah priložnost za varne naložbe. Teh nekaj pomembnih dobrih obetov nam govori, da ukvarjanje s hipotekarnimi in komunalnimi obveznicami ni naključno in ne more biti tudi naključno, da se v splošno začudenje pri nas ne pojavljajo na finančnem trgu. Zato se samo po sebi pravzaprav odpira nekaj vprašanj, ki terjajo odgovore. V načelu jih predlagatelj razreši v gradivu za obravnavo na seji Državnega zbora. Teh odgovorov, spoštovani, ni, vsaj vseh ne, pa bi bilo dobro, če bi bili. Domnevno najugodnejši dolžniški papir, če je kakšen v današnjih razmerah in času tej definiciji pravzaprav ustreza, pri nas žal ne funkcionira. Kje se zatika, kaj je očem skrito in kaj je vedenju zakrito? To je vendarle velik problem. Tako velik , da ni mogoče zgolj navajati zelo dobrih izkušenj razvitih držav, lastnih pa nič, ker jih ni. Če domnevam, nimamo razvitega in aktivnega ter odgovornega finančnega oziroma bančnega sistema in to je razlog za zelo, zelo resno skrb, predvsem gospodarstva. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije pričakujemo da vlada temu zboru redno poroča o stanju, spremembah in vzrokih, povezanih s poslovanjem s tako imenovanimi kritimi obveznicami. Ne tolikokrat s popravki zakona, ampak s številkami, rezultati, da navsezadnje vemo, zakaj bomo danes pritisnili na tipko za. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Sprememba Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici je eden izmed paketov 16 zakonov, ki ga je pripravila Vlada za oživitev in spodbujanje gospodarske rasti. Vsi vemo, da do zdaj izdajanje komunalnih in hipotekarnih obveznic ni zaživelo. S spremembo tega zakona ocenjujemo, da je to eden izmed manevrov, ki bo omogočil, da likvidnostni krč in pa nekreditiranje v Sloveniji ponovno zaživita. Zaradi vseh teh zadev bomo poslanci Slovenke demokratske stranke podprli predlagano spremembo zakona.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Matevž Frangež.
Spoštovane, spoštovani! Socialni demokrati že dlje časa opozarjamo na problem visoke prezadolženosti slovenskega gospodarstva, ki je ključni razvojni problem in ključna razvojna zavora Slovenije v tem trenutku, in seveda na kapitalsko neustreznosti bančnega in finančnega sistema. V tem pogledu smo že v času naše vlade poskušali s spremembami Zakona o komunalni in hipotekarni obveznici zagotoviti možnosti za to, da bi ta oblika zadolževanja bank in hranilnic v izdatnejši meri zaživela. Žal iz vrsto operativnih razlogov to doslej ni uspelo in upajmo, da bo Vladi uspelo s tokratnim poizkusom, da odstranimo nepotrebne ovire, ki institut komunalne in hipotekarne obveznice in njegov razvoj zavira. V tem pogledu je seveda izjemno pomembno pogledati na podatke, ki kažejo, da je ta oblika zadolževanja s kritnimi obveznicami bistveno cenejša, poleg tega pa v trenutnih oteženih razmerah na finančnih trgih tudi edina možna, saj za kritne obveznice še vedno obstaja zadostno povpraševanje. Glede na trenutne razmere na finančnih trgih se pričakuje, da se bo njihov pomen v prihodnje le še krepil. V letu 2009 je delež izdaj hipotekarnih in komunalnih obveznic glede na vse izdaje obveznic finančnih institucij v razvitih državah znašal 17 %, leta 2010 že 33 %, v prvih sedmih mesecih leta 2011, kolikor imamo pač podatkov, pa je znašal že 40 %. Pri tem je treba biti zelo pozoren na situacijo v slovenskem bančnem prostoru, kjer depoziti očitno ne zadostujejo za financiranje obstoječih obveznosti bank, razmere med depoziti in krediti se je tako zmanjšalo na 1 : 1,5. To pomeni, da morajo banke v veliki meri za servisiranje svojih obveznosti najemati drage kredite v tujini, se torej zadolževati na mednarodnem, medbančnem prostoru. Po podatkih Banke Slovenije celotna izpostavljenost banke do tujine v višini do 15 milijard evrov, kar pomeni, da bo treba v prihodnje to višino tudi refinancirati. Že v letu 2012, torej letos, zapade 4,3 milijarde evrov obveznosti bank do tujih virov financiranja, kar predstavlja 32 % vseh obveznosti. Zato je še toliko bolj pomembno, da banke dobijo ugodne vire financiranja v obliki hipotekarnih obveznic. Drago financiranje zaradi padca bonitete države in padca bonitet bank poglablja kreditni krč, s tem instrumentom pa lahko olajšamo situacijo bankam, da zagotovijo ugodnejše vire svojega financiranja, s tem pa zagotovijo tudi ugodnejše pogoje financiranja podjetij za zlom kreditnega krča. Zaradi vsega navedenega bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov Predlog sprememb Zakona o hipotekarni in komunalni obveznosti podprli.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste gospa Kristina Valenčič.
Spoštovani predsednik, predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Kapital v obliki denarja poganja svetovno gospodarstvo in zagotavlja dobrine posameznikom in poslovnim subjektom. Brez denarja ni možno izvajati investicij, le-te pa so nujno potrebno za nenehno rast in razvoj, v pretežni meri celo za zagotovitev eksistencialnih potreb. Za zdravo in konkurenčno ponudbo sredstev mora skrbeti zakonodajalec z ustreznim zakonskim okvirjem, ki bo ugoden za ponudbo in povpraševanje po sredstvih. V ta okvir sodi tudi zakonska ureditev hipotekarne in komunalne obveznice, ki se šteje med finančne inštrumente, ki posredno spodbujajo investiranje. Zaradi dobrega razmerja med donosnostjo in varnostjo so hipotekarne obveznice investicijsko privlačne predvsem za institucionalne vlagatelje, kot so zavarovalnice in skladi. V Sloveniji izdajanje hipotekarnih in komunalnih obveznic v praksi žal še vedno ni prav zaživelo, kljub noveli zakona, ki smo jo letos februarja že sprejeli, prav z namenom olajšanja izdajanja omenjenih obveznic. Pri noveli, ki jo danes obravnavamo, gre predvsem za upoštevanje pripomb in mnenj, podanih s strani bank, Združenje bank in Banke Slovenije. Poglavitne spremembe še poenostavljajo izdajanje hipotekarnih obveznic v praksi, kar bo po mnenju Združenja bank pomagalo bankam pri pridobivanju dolgoročnih virov in izboljšanju stanja v bančnem sistemu. Slovenija se letos zaradi dragih tujih virov zadolžuje predvsem doma, kar po eni strani zmanjšuje že tako skromno likvidnost slovenskega finančnega trga, hkrati pa se bodo zaradi krajšeročnosti zadolževanja postopno povečevale potrebe po refinanciranju. V Državljanski listi se zavedamo, da je treba čim prej učinkovito odpraviti bančni krč, takoj nato pa pripraviti ukrepe za zmanjšanje zadolženosti gospodarstva. Sprejem predlaganih rešitev je torej nujno potreben, zato bomo v Državljanski listi predlog zakona podprli. Velja pa opozoriti, da so bančni krč, ki smo mu danes priča, povzročile prav neodgovorne banke s slabo zavarovanimi posojili. Ob vseh varčevalnih ukrepih, ki jih občutijo naši državljani, je prav, da tudi banke oziroma njihova vodstva z večjo odgovornostjo sprejemajo najpomembnejše odločitve, da se ne bodo ponovile napake, kot so prepočasno ukrepanje bank do zamudnikov, premalo aktivna vloga pri reševanju podjetij in prevelika nepreglednost slabih posojil, kar je pripeljalo do omenjenega bančnega krča. Ravno tako pozivamo Vlado k odločnejšemu ukrepanju in iskanju najprimernejših rešitev za sanacijo bančnega sistema.
Hvala. Še v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke gospod Janez Ribič.
Dober dan in lepo pozdravljeni! Spoštovani, manj kot 5 mescev je minilo, odkar smo sprejeli nov zakon o hipotekarni in komunalni obveznici. Takratni minister za finance je nam poslancem pojasnjeval, kako so zdaj končno pripravili pogoje za izdajo tovrstnih finančnih papirjev. Še več. Predlog, s katerim se je na matičnem delovnem telesu zakon tudi ustrezno uskladil z amandmaji, sta na nek način takrat potrdila tudi Banka Slovenije in Združenje bank Slovenije, V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne bomo nasprotovali temu zakonu, saj podpiramo možnosti izdajanja omenjenih obveznic kot dodatno možnost financiranja za trenutno obubožane slovenske banke. Ne moremo pa mimo vprašanja, kako se je lahko zgodilo, da smo pred meseci tako rekoč soglasno sprejeli zakon, za katerega ugotavljamo, da ga moramo zopet tehnično popravljati. Na tem mestu težko rečemo, da je krivda na poslancih, saj smo v tem primeru zaupali stroki, ki je po vseh merilih zakon ocenila za primernega, očitno pa je bila ta ocena precej površna. Žal pa smo spet izgubili dragocenih 5 mesecev časa, medtem ko dobro vemo, v kakšnem krču je naš finančni oziroma bančni sistem. S tem zakonom sicer omogočamo enega izmed osnovnih in splošno uveljavljenih načinov financiranja s pomočjo kritih obveznic, ki zaradi zavarovane strukture instrumenta pomeni bistveno ugodnejši vir financiranja za slovenske banke. Na mednarodnih finančnih trgih trenutno vladajo izredno neugodne razmere za pridobivanje svežih denarnih sredstev, zato je vsaka alternativa seveda dobrodošla. To pa seveda ne bo čudežno rešilo finančnega položaja slovenskih bank v danem trenutku, lahko pa upamo, da bodo tovrstne obveznice pomemben delček v mozaiku dvigovanja kapitalske ustreznosti slovenskega bančnega sistema. Ob vsem tem v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke še enkrat ponavljamo, da danes sicer res rešujemo zatečeno situacijo v največjih slovenskih bankah, hkrati pa ne bomo nehali iskati odgovorov na nekatera vprašanja iz preteklosti, ki so ostala neodgovorjena. Verjamem, da se prav vsi v tej dvorani zavedamo, da je za katastrofalno stanje v bilancah slovenskih bank samo v manjši meri kriva svetovna gospodarsko-finančna kriza. Veliko bolj pa je tu problematično neodgovorno poslovanje, zelo nekritično ocenjevanje tveganja, predvsem pa malomarnost vodilnih bančnikov, ki bi morali za slabo opravljeno delo tudi prevzeti odgovornost. Ne da bi določene sporne stvari oziroma celo posamezne kreditne posle razčistili tudi za nazaj, bomo težko uvedli dobro prakso za prihodnost. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli spremembe zakona. Tokrat izražamo upanje, da je zakonska podlaga za izdajanje tovrstnih obveznic končno ustrezna, da bodo banke lahko uporabile ta finančni instrument v najkrajšem možnem času, pridobile svež kapital in izboljšale oziroma pospešile tisti del njihovega poslovanja, ki je v teh časih še kako pomemben, kreditiranje slovenskega gospodarstva. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč Poslanskih skupin. Ker matično delovno telo k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja, tudi za sejo zbora amandmajev ni bilo mogoče vlagati, zato zaključujemo drugo obravnavo predloga zakona. O predlogu zakona bomo odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki, se pravi, najkasneje okoli pol šeste ure popoldne. Prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DRŽAVNEM TOŽILSTVU, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo predložila Vlada. Pozdravljam ministra za notranje zadeve dr. Vinka Gorenaka in mu tudi dajem besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Izvolite.
Hvala lepa, predsednik. Pred vami je torej prva novela Zakona o državnem tožilstvu. Zakaj sem rekel prva? Iz temeljnega razloga, ker tej noveli urejamo zgolj nekatera tehnična vprašanja, medtem ko nekoliko bolj vsebinsko novelo zakona pa pripravljamo za jeseni. Kakšne so te tehnične rešitve, ki jih skušamo urediti v tem zakonu? V glavnem so posledica prehoda Državnega tožilstva iz pravosodnega na notranje ministrstvo. Tako odpravljamo obvezna posvetovanja vodje Državnega tožilstva s kolegijem Državnega tožilstva v postopku oblikovanja mnenja vodje Državnega tožilstva o ustreznosti kandidata za tožilca. Skratka, prenašamo odgovornost na vodje v tožilski organizaciji v večji meri, ker smatramo – in s tem soglašajo tudi v tožilski organizaciji –, da bodo postopki tekli hitreje. Kot drugo. Pravno podlago za izdajo pravilnika o štipendiranju prenašamo na Ministrstvu za notranje zadeve. Smo pa našli eno rešitev pri izobraževanju in usposabljanju odnosno izpopolnjevanju tožilcev. Tukaj je prepletenost s pravosodnim ministrstvom relativno zelo velika in smo ocenili, da je dobro in pametno, da ostane izobraževanje v Centru za izobraževanje v pravosodju, klub temu pa bomo seveda imeli v notranjem ministrstvu tisti vsebinski in potrebni vpliv na izobraževanje. Kot četrto urejamo podelitev priznanj državnim tožilcem. Kot peto predlagamo možnost dodelitve državnega tožilca tudi na Ministrstvo za pravosodje, ne samo na notranje zadeve tudi na pravosodje in javno upravo, ker se nam to zdi potrebno z vidika kazenske zakonodaje, s področja kaznovalnega prava in tam tožilci imajo svojo vlogo in je prav, da pomagajo tudi na Ministrstvu za pravosodje in javno upravo. Mogoče je bila pa v javnosti najbolj izpostavljena tista sprememba, ki je pa na nek način najbolj naravna in normalna, to pa je, da lahko državni tožilci postanejo tudi funkcionarji, se pravi ministri iali državni sekretarji in da imajo pravico vrnitve na tožilsko mesto. S to zadevo je tako, poglejte, takšna rešitev velja pravzaprav za vse nas, ki smo bili izvoljeni v Državni zbor, odnosno velja za ministre, velja za druge funkcionarje, da se imajo pravico vrniti na svoje staro delovno mesto, če takšno delovno mesto obstaja. Tožilci so bili za to prikrajšani in mi to predlagamo na način, da lahko postanejo državni sekretarji kjer koli v sistemu vlade in da imajo pravico, da se vrnejo nazaj in ne samo na matičnem ministrstvu. Skratka, ta pravica se daje vsem okoli 180 državnim tožilcem. Meni se zdi to normalno. V prejšnjem mandatu je bila situacija nekoliko drugačna. Kot veste je zakon dobesedno črtal delovno mesto sekretarja Državnega tožilstva, namensko, ker se je pač moj predhodnik želel znebiti določene osebe, spisal je drugačne pogoje in ta oseba je bila potem gospod Škrlec, kar se mi ne zdi primerno. Primerno se mi zdi to, kar je tukaj predlagano, da je za vse tožilce. Ob tem lahko tudi zavrnem tista namigovanja, da se ne bo treba v stališčih poslanskih skupin s tem veliko ukvarjati: Gospa Barbara Brezigar ne bo šla v kabinet predsednika Vlade, tako da lahko iz opomnikov tisto črtate. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval kot matično delovno telo Odbor za notranje zadeve. Za predstavitev poročila odbora dajem zdaj besedo predsednici odbora gospe Maši Kociper. Prosim.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovani poslanke in poslanci! Odbor za notranje zadeve je po skrajšanem postopku na drugi seji dne 24. 5. obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu, ki ga je v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Predstavnik predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za notranje zadeve gospod mag. Robert Marolt je v dopolnilni obrazložitvi pojasnil, da je predlagani zakon potreben zaradi uskladitve z novelama Zakona o vladi in Zakona o državni upravi, s katerima je bilo Državno tožilstvo umeščeno v resor Ministrstva za notranje zadeve. Zakon prinaša tudi nekatere druge spremembe določb Zakona o državnem tožilstvu, ki so se v praksi izkazale za nejasne, neprimerne in pomanjkljive. Ker je temeljne rešitve v zakonu ponovil že predstavnik Vlade, se pravi gospod minister, se jaz tukaj ne bi ponavljala. Opozorila bi na mnenje predstavnice Zakonodajno-pravne službe, ki je v pisnem mnenju podala pripombo h končni določbi predloga zakona, ki predvideva uveljavitev predloga zakona naslednji dan po objavi v Uradnem listu, kar je neobičajno in pomeni odstopanje od 15-dnevnega uveljavitvenega roka. Predsednik komisije Državnega sveta je zakon podprl. V razpravi pa so posamezni člani predlog zakona delno podprli, delno pa zavrnili, in sicer so poslanci iz opozicijskih vrst izrazili nasprotovanje predlogu zakona, saj so umestitvi Državnega tožilstva v delovno področje Ministrstva za notranje zadeve nasprotovali že ob sprejetju Zakona o vladi in Zakona o državnem tožilstvu. Ker so pomisleke pravno-sistemske narave izrazili tudi strokovnjaki, je bila s strani poslanskih skupin Pozitivna Slovenija in Socialnih demokratov predlagana, kot veste, presoja ustavnosti. Poslanci iz vrst Poslanske skupine SDS so napovedali podporo predlogu zakona, saj gre poleg uskladitve z novelama po mnenju SDS še za nekatere manjše spremembe, ki odpravljajo pomanjkljivosti, na katere so v praksi opozarjali tožilci. Opozicijski poslanci so izrazili tudi nekaj konkretnih pomislekov o predlaganih rešitvah, in sicer v zvezi z odpravo obveznega posvetovanja vodje Državnega tožilstva s kolegijem pri zaposlovanju, saj bo tako mnenje o ustreznosti kandidatov oblikoval izključno vodja brez posvetovanja z ostalimi tožilci. V zvezi z izobraževanjem tožilcev pa se jim je zdelo sporno to, da bo zdaj minister podajal mnenje o ustreznosti izobraževalnih programov za tožilce, ki se pripravljajo za vodstvene funkcije. Državni sekretar mag. Marolt je v odgovoru poudaril, da je določba o obveznem posvetovanju postopkov oblikovana kot rešitev nepotrebnega obremenjevanja državnih tožilcev ter hkrati omogoča hiter odziv vodje pri opravljanju menedžerske funkcije. Glede izvajanja izobraževanja za tožilce pa je pojasnil, da ostaja v pristojnosti Centra za izobraževanje v pravosodju vsaj v večini, soglasje ministra k izobraževalnemu programu pa je omejeno le na izobraževanje vodij, menedžerjev, kot izhaja iz koncepta njegovih pristojnosti. Odbor je tako v skladu s poslovnikom glasoval o vseh predlaganih členih zakona in Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa za predstavitev poročila odbora. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije, v njenem imenu gospa Iva Dimic. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci. Odločali bomo o noveli Zakona o državnem tožilstvu, ki je po vsebini uskladitvene narave, in sicer v zvezi z opravljenim prenosom Državnega tožilstva z Ministrstva za pravosodje na Ministrstvo za notranje zadeve. Novela zakona odpravlja tudi obvezno posvetovanje vodje Državnega tožilstva s kolegijem Državnega tožilstva o vseh novih zaposlitvah. Odločanje o novih zaposlitvah sodi v pristojnost vodij Državnega tožilstva in jo je kot tipično menedžersko funkcijo treba prepustiti vodstvu organa. Na ta način se razbremenjuje državne tožilce nepotrebnega dela na področju kadrovskih zadev. Nova Slovenija pričakuje, da bodo državni tožilci vso svojo energijo in znanje usmerili v njihovo osnovno poslanstvo, to je kazenski pregon, še zlasti na področju gospodarskega kriminala in korupcije. Po oceni Nove Slovenije Državno tožilstvo na tem področju pri dosedanjem delu ni bilo zadosti aktivno in tudi ne dovolj uspešno. Z ustanovitvijo Nacionalnega preiskovalnega urada je bil narejen velik premik na področju odkrivanja in raziskovanja tovrstnih kaznivih dejanj, za uspešen pregon pa je potrebno sodelovanje vseh organov, ki sodelujejo pri odkrivanju, obravnavanju in sojenju. To sodelovanje bo treba v bodoče okrepiti. Iz letnega poročila o delu Nacionalnega preiskovalnega urada za leto 2011 sledi, citiram, "sodelovanje z Državnim tožilstvom je bilo v letu 2011 dobro, kljub temu je bilo še vedno zaznati veliko obremenjenost državnih tožilcev z velikim obsegom njihovega dela. Zaradi navedenega je bilo v posameznih primerih usmerjanja konkretnih preiskav manj oziroma je bilo izvedeno v manjšem obsegu ali z zamudo. Za uspešno preiskavo najzahtevnejših oblik gospodarskega kriminala je ključno sodelovanje, dejavno sodelovanje Državnega tožilstva in Policije ter poglobljeno usmerjanje predkazenskih postopkov," konec citata. Velika pričakovanja imamo do novoustanovljenega specializiranega Državnega tožilstva Republike Slovenije, ki ima ustrezno usposobljene in tudi izkušene tožilce za obravnavo najzahtevnejših kaznivih dejanj. Učinkovit pregon kaznivih dejanj in graditev pravne države je pričakovanje ne le politike, pač pa tudi državljank in državljanov. Dejstvo je, da do sodnih epilogov številnih kazenskih postopkov ne pride. V predstavitvah letnih poročil različnih organov poslušamo, da je razlog za to nedelovanje enkrat ene, enkrat druge institucije, končni rezultat pa je, da storilci najtežjih kaznivih dejanj ostajajo nekaznovani. Zagotoviti bo treba ustrezno sodelovanje vseh institucij ter vzpostaviti ustrezen sistem odgovornost za uspešnost dela. Omenjena novela Zakona o državnem tožilstvu pomeni zakonodajno podlago za učinkovitejšo delo Državnega tožilstva, zato bomo poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije to novelo zakona podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija bo stališče predstavila gospa Maša Kociper. Prosim.
Še enkrat lep pozdrav! V Pozitivni Sloveniji predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o državnem tožilstvu seveda nikakor ne moremo podpreti. Zakon sam po sebi res ni obsežen in ne uvaja nobenih pomembnejših rešitev, prav tako prav nobenih rešitev, o katerih je govorila kolegica v smislu bolj učinkovitega pregona kaznivih dejanj in bolj učinkovitega delovanja tožilstva, ampak uvaja neke formalne rešitve v smislu uskladitve z Zakonom o vladi in Zakonom o državni upravi. Konec koncev predstavlja izpeljavo teh zakonov, za katere smo v Pozitivni Sloveniji mnenja, da so pripomogli k neprimernemu prenosu Državnega tožilstva z Ministrstva za pravosodje pod Ministrstvo za notranje zadeve in že zato tega zakona ne moremo podpreti. Razloge o tem, zakaj ne, smo že tolikokrat ponavljali, da mislim, da to ni potrebno in svoje bo pokazala tudi presoja pred Ustavnim sodiščem. Zakonu, čeprav ni obsežen, pa nasprotujemo tudi iz nekaterih vsebinskih razlogov, ki so bili že večkrat predstavljeni, zato bi jih samo na kratko ponovila. To je zlasti to, da se odpravlja obveznost posvetovanja vodje Državnega tožilstva s kolegijem Državnega tožilstva v postopku oblikovanja mnenja o ustreznosti kandidatov za državne tožilce. Vlada utemeljuje, da gre za razbremenitev državnih tožilcev, mi pa menimo, da je kratko posvetovanje na kolegiju o tem, kdo so najprimernejši kandidati, kjer je mogoče soočenje različnih mnenj in različnih vidikov poznavanja teh kandidatov, gotovo nekaj, kar lahko pripomore h kvaliteti odločanja in nikakor ne obremenjuje tožilcev bolj, kot je tisti posvet o tem konkretnem vprašanju. Problematiziramo še zlasti obveznost pridobitve soglasja ministra glede vsebine programa izobraževanja in usposabljanja državnih tožilcev za vodstvene funkcije. Menimo, da so v teh časih takšne usmeritve neprimerne. Zahvaljujem se ministru, da je razblinil dvome, na katere so opozorili mediji, da bi naj bila ta sprememba namenjena zlasti zaposlitvi določene državne tožilke v kabinetu predsednika Vlade. Menimo, da bi bilo res nespodobno, da v situaciji, ko je v tej državi več kot 100 tisoč nezaposlenih, rešujemo situacijo določene politično favorizirane osebe s tem, da sprejemamo zakon. To bi bilo nespodobno in bi pomenilo vrhunec klientelizma. V Pozitivni Sloveniji torej pričakujemo in želimo, da bodo vse spremembe tožilske zakonodaje pripravljene na strokovnih podlagah, da bodo temeljile na ustreznih analizah stanja in da bodo zasledovale jasno določene cilje, to je bolj učinkovito izvajanje temeljne funkcije tožilcev, izvajanje funkcije kazenskega pregona in pregon storilcev kaznivega dejanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Jerovšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod minister, spoštovani kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo predlagano spremembo Zakona o državnem tožilstvu, saj gre za uskladitve z Zakonom o vladi in Zakonom o državni upravi. Poleg tega pa so predlagane spremembe posledica dosedanjih izkušenj pri uporabi Zakona o državnem tožilstvu. Gre za popravke členov, ki so se izkazali za nejasne in neuporabne. Menimo, da je optimalizacija Zakona o državnem tožilstvu pomembna za učinkovito delo državnih tožilcev, saj odpravlja nekatera dosedanja obvezna, vendar neproduktivna posvetovanja vodje Državnega tožilstva s kolegijem Državnega tožilstva. Potrebne so tudi jasne določbe glede primerov mirovanja funkcije državnega tožilca, ki jih prinaša dopolnitev 46. člena Zakona o državnem tožilstvu, ter več jasnosti glede štipendiranja državnih tožilcev. Sprememba tudi omogoča dodelitev državnega tožilca na Ministrstvo za pravosodje in javno upravo, če je to potrebno za pripravo zakonodaje s področja kaznovalnega prava. To omogoča racionalno uporabo znanja znotraj državnega aparata in zmanjšuje stroške delovanja države. Dejansko gre pri noveli zakona za manjše spremembe lani sprejetega zakona o državnem tožilstvu, zato je toliko bolj nerazumljivo apriorno nasprotovanje tem spremembam s strani opozicije, četudi so nekatere spremembe predlagane iz tožilskih vrst. Na odboru se je celo razgalil politični interes nekaterih strank za neučinkovito delovanje tožilstva. Zato obžalujemo, da poročilo predsednice odbora tega ni zajelo. Menimo, da bi omogočanje pogojev za učinkovito delo državnih tožilcev moral biti skupni interes celotne zakonodajne veje oblasti. Vztrajno dnevnopolitično delovanje in nabiranje točk na področju pravosodne zakonodaje je po našem mnenju v funkciji čim bolj učinkovitega zavlačevanja in blokiranja pregona kaznivih dejanj, predvsem s področja korupcije in gospodarskega kriminala. To je pokazala tudi razprava na pristojnem odboru za notranje zadeve, ko so v razpravi poslanci Pozitivne Slovenije celo izražali stališča, ki so blizu prosluli zahtevi po prepovedi opravljanja poklica, konkretno za državnega tožilca, zgolj zato, ker je v sorodstvenem razmerju z državnim uradnikom sedanje Vlade in nikakor ne z osumljenci kaznivih dejanj; šele to bi opravičevalo takšno razmišljanje. Jasno je, da jih dejansko moti pregon kaznivega dejanja, ki ga je osumljen politik iz njihovih vrst. Ker se v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zavzemamo za popolnoma neodvisno delo državnih tožilcev, smo toliko bolj presenečeni nad trditvijo predsednice odbora za notranjo politiko o pritiskih na državne tožilce, ki niso nujno neposredni, kot se je izrazila. Izraženo stališče, ki ga citiram iz magnetograma – citiram, "dovolj je, da tožilec ve, kaj si želi njegov vrhovni šef. Ne rabi mu nič reči ..." konec citata – nas mora vse skrbeti. Če poslanka, ki prihaja iz pravosodja, trdi, da se tožilci pri svojem delu in tožilskih ovadbah ozirajo na želje tožilskega vrhovnega šefa, torej generalnega državnega tožilca, je to alarmantno in se sprašujemo, ali se takšni odkloni na tožilstvo in sodišči res dogajajo. Nam to morebiti pojasnjuje različno hitrost procesiranja ovadb za različne ljudi. Ali so pred zakonom res enakopravni vsi državni, kot zahteva ustava? V Poslanski skupini SDS smo si in si bomo tudi nadalje prizadevali za čim boljše podlage za učinkovito delo Državnega tožilstva. Novela Zakona o državnem tožilstvu je zato dobrodošla. Verjetno pa bo zakon treba izboljševati tudi v prihodnje, saj generalni državni tožilec, kolikor nam je poznano, še ni podal pripomb in predlogov za izboljšanje veljavnega tako imenovanega Zalarjevega zakona. Hvala lepa.
Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! Predlagatelj Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu je kot temeljni cilj predloga zakona navedel uskladitev z novelo Zakona o državni upravi. Zatrdil pa je, da načela predloga zakona ne odstopajo od temeljnih načel Zakona o državnem tožilstvu. Toliko uvodoma glede tega, kdo, kaj s to novelo misli, če predlogu novele nasprotuje. Prav v tem, kar je zapisano kot temeljni cilj predloga zakona, je vzrok, zakaj bomo poslanke in poslanci Socialnih demokratov noveli zakona nasprotovali. Že večkrat smo pojasnili, da nasprotujemo prestavitvi Državnega tožilstva na Ministrstvo za notranje zadeve, zato smo tudi nasprotovali Zakonu o državni upravi. In v tem grmu tiči zajec. Zato nasprotujemo tudi tej noveli. Novela pa, zanimivo, rešuje tudi nekatere stvari, ki naj bi bile ali nejasne ali naj bi delo tožilstva ovirale. Če se ukine posvetovanje vodje Državnega tožilstva s kolegijem pri nekaterih kadrovskih zadevah, bi človek menil, da je reševanje ali sprejemanje in odločanje o kadrih vsakodnevna tožilska funkcija. Glede na število tožilcev sem prepričana, da ni tako. Torej ne moremo zagovarjati odprave posvetovanja s kolegijem kot bistveno olajšanje postopkov in zmanjševanje dela, ampak gre za postopek koncentracije moči v rokah enega vodstvenega človeka. Ne bom se ukvarjala z navedbami nekaterih drugih manjših sprememb kot tistih o podeljevanju nagrad in priznanj, pač je zanimiva sprememba, ki govori o izobraževanju in je izobraževanje v pravosodju prepuščeno centru v okviru pravosodja. Temu ni mogoče nasprotovati, ampak zanimivo pa je, da se ob tem izobraževanju pojavlja tudi izobraževanje in usposabljanje, ki ga je mogoče opraviti v okviru Ministrstva za notranje zadeve. Ampak treba je povedati tudi to, da Center za izobraževanje v pravosodju mora glede vprašanj organizacije in določitve vsebine, torej določitve vsebine programa usposabljanja vodij Državnega tožilstva, pridobiti predhodno soglasje ministra za notranje zadeve. Izobraževanje potemtakem sodi v vsebinskem pogledu pod ingerenco ministra, ker ta daje soglasje o poteku in vsebini izobraževanja. Tu kaže opozoriti na to, da je v odgovoru Vrhovno državno tožilstvo Republike Slovenije konec marca letošnjega leta opozorilo in poudarilo svoje vsebinsko nestrinjanje glede predlaganih sprememb o izobraževanju, ki naj bi za razliko od sodniškega izobraževanja potekalo ob izrecnem soglasju ministra za notranje zadeve. Potemtakem govoriti o tem, da se nekatere pristojnosti ne selijo z Ministrstva za pravosodje na Ministrstvo za notranje zadeve, ni mogoče. In to je tisto, čemur Socialni demokrati nasprotujemo in zaradi česar predlagane novele zakona ne moremo podpreti. Ne gre torej za neko čisto tako, površinsko usklajevanje z Zakonom o državni upravi, ampak gre vendarle za postopen prenos, direkten prenos na Ministrstvo za notranje zadeve, zagovarjamo pa popolno neodvisnost državnega tožilstva kot samostojne veje v pravosodju. Kako je s prenosom to ogroženo, smo pa že večkrat povedali.
Hvala lepa. Gospod Rihard Braniselj bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, kolegice, kolegi, spoštovani minister! Z uveljavitvijo novele Zakona o državni upravi dne 4. februarja 2012 je del delovnega področja Ministrstva za pravosodje, ki se nanaša na organizacijo in status Državnega tožilstva in nadzora nad njegovim delom prešlo na Ministrstvo za notranje zadeve. Po pregledu predlaganih sprememb ugotavljamo, da se nanašajo na ureditev mirovanja tožilske funkcije v primeru izvolitve ali imenovanja na kakšno drugo funkcijo, na podlage za izdajo podzakonskega predpisa o štipendiranju, na razjasnitev, da v primeru mirovanja tožilske funkcije ni podlage za prenehanje funkcije iz razloga nezdružljivosti, na prenos pristojnosti za upravljanje izpita iz poznavanja državnega tožilskega reda, na določitev soglasja ministra za notranje zadeve k izvajanju izobraževanja in strokovno usposabljanje državnih tožilcev pri Centru za izobraževanje v pravosodju ter na prenos pristojnosti za podelitev priznanj. Prav tako se predlaga črtanje zakonsko določenega obveznega posvetovanja vodje Državnega tožilstva z vsemi državnimi tožilci Državnega tožilstva v postopku oblikovanja obrazloženega mnenja vodje Državnega tožilstva, kar po nepotrebnem obremenjuje državne tožilce z nalogami, ki ne sodijo oziroma se ne nanašajo na vsebino njihovega dela, kar je med tožilci dobro sprejeto. Predlagane spremembe se navezujejo predvsem na vprašanje prenosa pristojnosti med ministrstvoma in se tako rekoč v ničemer ne nanašajo na poslovanje državnih tožilstev. V luči operativnega zagotavljanja funkcije pregona, kar je temeljna funkcija Državnega tožilstva, so predlagane spremembe domala povsem nepomembne, v luči organizacije državnega tožilstva pa nujne. Državljanska lista bo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavila stališče gospa Jasmina Opec. Prosim.
Hvala za besedo in vsi skupaj prav lepo pozdravljeni! Predlog zakona pomeni uskladitev z Zakonom o vladi, z Zakonom o državni upravi, s katerima je bilo Državno tožilstvo umeščeno pod Ministrstvo za notranje zadeve. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se niti nismo toliko ukvarjali s samim prenosom kot pa z dejstvom, da je na področju zaostankov in neuspešnih sodnih postopkov treba nekaj narediti, nekaj spremeniti. In če bo prenos tožilstva na Ministrstvo za notranje zadeve kaj pripomogel k izboljšanju trenutnega stanja, potem smo v Slovenski ljudski stranki zagotovo za. V Slovenski ljudski stranki torej podpiramo predlagano rešitev, da se Državno tožilstvo prenese pod okrilje notranjega ministrstva. Če sploh lahko rečemo pod okrilje, saj je Državno tožilstvo samostojna institucija, ki mora slediti le pravilom svoje stroke. Obenem pa računamo na boljšo koordinacijo in sodelovanje policije in tožilstva. Predlog zakona prinaša tudi nekatere spremembe določb Zakona o državnem tožilstvu, ki so se v praksi izkazale za nejasne, neprimerne ali pomanjkljive, kot na primer, da odpravlja obvezno posvetovanje vodje Državnega tožilstva s kolegijem Državnega tožilstva v postopku oblikovanja obrazloženega mnenja vodje o ustreznosti kandidatov za državne tožilce, saj to opravilo po nepotrebnem obremenjuje državne tožilce z nalogami, ki ne sodijo v okvir njihovega dela in onemogoča hiter odziv vodje pri opravljanju te tako imenovane menedžerske naloge. Predlaga se tudi, da izobraževanja in strokovna usposabljanja državnih tožilcev še naprej izvaja Center za izobraževanja v pravosodju, pri tem pa mora glede izvedbe organizacije in določitve vsebine programa usposabljanja za vodstveno funkcijo predhodno pridobiti soglasje ministra za notranje zadeve. Posamezna izobraževanja in usposabljanja državnih tožilcev pa se bodo lahko izvedle tudi v okviru Ministrstva za notranje zadeve. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je smiselno podpreti tudi določbe o mirovanju in prenehanju funkcije državnega tožilca v primeru, ko državni tožilec nastopi drugo funkcijo, zato bomo predlagani zakon podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo stališče predstavil gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, predsedujoči! Lep pozdrav vsem! Predstavimo stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu. Predlog te novele ne vsebuje obsežnejših oziroma zahtevnejših sprememb. Razumljivo je, da prenos pristojnosti tožilstva pod notranje ministrstvo terja spremembe na način, da bodo določbe Zakona o državnem tožilstvu usklajene z novim Zakonom o vladi in Zakonom o državni upravi. Nove določbe Zakona o državnem tožilstvu bodo tako uredile pravno podlago za sprejem podzakonskih aktov s področja štipendiranja državnih tožilcev in glede podeljevanja priznanj tožilcem in javnim uslužbencem državnih tožilstev ter Ministrstva za pravosodje. Urejena bo tudi kontinuiteta glede izobraževanja in usposabljanja državnih tožilcev in vodij preko Centra za izobraževanje v pravosodju, pri čemer pa glede vsebine programa usposabljanja za vodje poda dokončno soglasje še minister za notranje zadeve. Poleg tega se področje usposabljanja in izobraževanja dograjuje še z možnostjo izvedbe v okviru samega ministrstva. S temi popravki zakona se v naši poslanski skupini seveda strinjamo in tudi v delu, ki odpravlja birokratske naloge državnih tožilcev v zvezi s postopkom oblikovanja mnenja, ugotavljanja ustreznosti posameznega kandidata za tožilca. Vsebina dela državnih tožilcev je namreč dovolj zahtevna, da je sodelovanje pri oblikovanju obrazloženega mnenja popolnoma odvečna naloga. V okviru izboljšav veljavnega zakona je po naši oceni dobra tudi možnost, da se državni tožilec dodeli Ministrstvu za pravosodje. Ta rešitev je za področje priprave zakonodaje s področja kazenskega prava izredno pomembna, saj strokovno znanje in prakso tožilcev lahko tukaj odigra izjemno pomembno vlogo in kvalitetno dopolni znanje drugih strokovnjakov s področja kaznovalne politike. Torej, večina sprememb je bolj tehnične narave in so, kar se tiče Poslanske skupine DeSUS, sprejemljive. Je pa tukaj še ena vsebinska sprememba zakona, skozi katero se možnost mirovanja funkcije Državnega tožilstva razširja v primeru prevzema ministrske funkcije ali funkcije državnega sekretarja za kateri koli resor. V javnosti so se sicer porajali pomisleki okoli tega, vendar po temeljiti preučitvi te spremembe smo tudi v Poslanski skupini DeSUS odpravili dvome, tako da se strinjamo tudi glede te spremembi. Poslanke in poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo tej noveli naklonili podporo. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo mogoče vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 18.05. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA 3. OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O MEDIJIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 36 poslank in poslancev s prvopodpisanim Francem Juršo. Za dodatno obrazložitev predloga zakona dajem tako besedo predstavniku predlagateljev zakona, gospodu Francu Jurši. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdrav državnemu sekretarju in sodelavcu. Kolegice in kolegi! Programske vsebine, ki jih pripravijo mediji s statusom posebnega pomena, pomenijo dopolnitev javnega servisa, ki ne more enakomerno pokriti vseh dogodkov v Sloveniji. Trenutno veljavna zakonska ureditev omogoča neodplačen najem oddajnikov samo za radijske programe s statusom posebnega pomena, medtem ko je za televizijske programe ta pravica prenehala s prehodom na digitalno oddajanje, kar se je zgodilo konec leta 2010. S prehodom na digitalno oddajanje so ti mediji izgubili pridobljene pravice. Postavljeni so bili v neenak položaj, saj so v trenutku izgubili pravico do neodplačnega najema oddajnikov, ki pa so jo v času analognega oddajnika imeli. Izdajatelji s statusom posebnega pomena so pridobili ta status na podlagi programskih vsebin in zagotavljanje javnega interesa, ne pa zaradi tehnologije oddajanja. Ker zamenjava tehnologije ne sme biti vzrok za izgubo z zakonom zagotovljenih pravic, predlog dopolnitve zakona tako odpravlja neenakost obravnave analognega in digitalnega načina prizemeljskega oddajanja. Predlagani zakon želi odpraviti neenakost obravnave analognega in digitalnega načina prizemeljskega oddajanja, ki ju je vzpostavila veljavna ureditev, z uvedbo tega oddajanja pa tudi neenakost med radijskimi in televizijskimi programi s statusom posebnega pomena. S tem zakonom sledimo tudi evropski direktivi. Novi 114.a člen torej omogoča neodplačen najem oddajnikov RTV tudi za digitalno oddajanje. Izdajatelji teh programov pa bodo po tej dopolnitvi plačevali RTV Slovenija sorazmeren delež amortizacijskih vzdrževalnih stroškov, ki nastanejo z razširjanjem preko multipleksa, namenjenega javni radioteleviziji. Zakon je danes v tretji obravnavi. Upam, da ga boste poslanke in poslanci potrdili. S tem boste omogočili nadaljnji obstoj še kako pomembnih medijev, ki v javnost posredujejo pomembne informacije o dogodkih lokalnega in regionalnega slovenskega prostora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje k predlogu zakona je podala tudi Vlada Republike Slovenije. Njeno mnenje bo podal gospod Aleksander Zorn, državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost, kulturo in šport. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsedujoči! Spoštovani poslanci! Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o medijih dopolnjuje veljavni 114. člen, ki ureja področje obveznosti razširjanja programov operaterjev oziroma tako imenovani must carry. Obveznost razširjenja programa s strani operaterjev sicer ureja Direktiva o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami. Vlada v zvezi s tem ocenjuje, da je ureditev v Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o medijh-B v okviru možnosti, ki jih dovoljuje direktiva državam članicam pri njenem prenosu. Države članice so bile sicer dolžne prenesti zadnje spremembe te direktive v svoj pravni red najkasneje do 25. 5. 2011, najpozneje v enem letu od tega datuma pa pregledati obveznosti prenosa. V tem smislu Vlada ocenjuje, da je ureditev v predlogu zakona, ki zagotavlja pravočasen pregled obveznosti prenosa, dobrodošla. Vsebina predloga zakona se nanaša na določitev dveh obveznosti, ki sta naloženi RTV Slovenija kot operaterju multipleksa, namenjenega javni radioteleviziji, to je multipleks A, in sicer: prvič – obveznost neodplačnega razširjanja programov s statusom posebnega pomena, če obstajajo proste zmogljivosti multipleksa A po njegovi zasedbi s programi RTV Slovenija. In drugič – obveznost neodplačnega razširjanja programov tistim izdajateljem, ki so na podlagi Zakona o digitalni radiodifuziji imetniki odločbe o dodelitvi radijskih frekvenc za lastni multipleks. Ker predlog zakona na ustrezen in primeren način prenaša evropsko direktivo, ki ureja to področje, ker se s predlagano ureditvijo odpravljajo nedoslednosti pri zakonski ureditvi statusa programa posebnega pomena in ker se tako odpravlja tudi diskriminacija med radijskimi in televizijskimi programi s statusom posebnega pomena, Vlada predlagano ureditev v noveli Zakona o medijih-B v celoti podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija bo stališče predstavila gospa Maja Dimitrovski. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani! Edini cilj obravnavanega predloga novele Zakona o medijih, ki se loteva 1. člena je, kot smo že večkrat slišali ureditev must carry, torej tudi na prizemeljsko digitalno oddajanje programov statusa posebnega programa. Tako se določa odplačno razširjanje programov posebnega pomena ob plačilu materialnih stroškov in neodplačno razširjanje tistih programov, ki so morali kupiti, da rečem, svojo aparaturo, torej lastni multipleks, oddajajo pa preko oddajnih točk Radiotelevizije Slovenija. Rešitvi, ki ju novela prinaša, v principu nista sporni za programe posebnega pomena, ki še nimajo urejenega sistema financiranja na način, ki bi tem programom omogočal stabilno delovanje. Poudarjam pa, da sta obe rešitvi zelo pomembni. Kar je sporno in kar je pomanjkljivo, pa je vsakokratno odpiranje sistemskega zakona zaradi urejanja posameznih problemov. Tako lahko verjetno v kratkem pričakujemo še eno novelo, ki bo morda reševala financiranje medijskih vsebin. Torej, še enkrat smo dobili čisti dokaz tega, da potrebujemo zakon, ki bi ustrezno reševal najbolj pereča vprašanja na področju medijev, to so vprašanja koncentracije lastništva, vprašanje avtonomije novinarskega dela, vprašanje nadzora in zaščite javnega interesa in to so teme, o katerih bi se morali veliko pogovarjati. Še posebej zdaj, ko skozi velika vrata na trg vstopa nova medijska hiša, ki, kot kaže, ne bo bistveno prispevala k pluralizaciji medijskega prostora, prej nasprotno. A kljub temu v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo stališče predstavil mag. Branko Grims. Prosim.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine SDS. Vedno ko govorimo o medijih, se moramo zavedati, da hkrati govorimo tudi o uresničevanju ustavne pravice; ustavne pravice do informiranosti, ki pa v praksi pomeni, da mora biti vsakomur vsak trenutek dostopna informacija, o kateri koli relevantni zadevi o katerem koli področju družbenega življenja, in to osvetljena z različnih vrednostnih zornih kotov. Zato je medijski prostor izjemno pomemben in vsak medij ga bogati. Še posebej to velja za Slovenijo, ki je omejena z jezikom, govorimo o jezikovni barieri, predstavlja sorazmerno majhen medijski trg in zato je toliko pomembneje, da se vzpostavljajo novi mediji, in toliko pomembneje, da ohranimo tisto kvaliteto, ki jo že imamo. Predlagana sprememba zakona gre po oceni SDS v pravo smer. To se pravi, podpira, pomeni pozitiven premik za vse tiste medije, ki izpolnjujejo posebne kriterije po Zakonu o medijih kot medij posebnega družbenega pomena. To pa v praksi pomeni, da bodisi posebej odpirajo neko informativno okno za določeno skupino, za določeno področje ali po drugi strani, da so kot medij posebej bogati z informacijami, z različnimi drugimi kvalitetami, ki jih kot normativ postavlja Zakon o medijih v celoti za izpolnjevanje tega statusa. V praski pomeni ta zakon uresničenje evropske direktive, kar je že samo po sebi dovolj in pomemben razlog, da se sprejme. Toda po oceni SDS je še mnogo pomembneje, da pripomore k bogatitvi medijskega prostora in s tem k odpravljanju tistega največjega demokratičnega deficita, ki ga Slovenija ima. V čem je ta deficit? Vsi mediji v razvitem svetu v državah z dolgoletno demokratično tradicijo delujejo po principu medsebojnega nadzora. To se pravi, ko imamo neko državo z dolgoletno demokracijo, z visoko kvaliteto medijev, se ta kvaliteta vzdržuje sama po sebi s preprostim principom: če nek medij objavi neko polresnico ali neresnico, ostali kar tekmujejo, da to neresnico ali polresnico razgalijo. S tem pade tistemu mediju kredibilnost, pade mu tudi število bralcev, poslušalcev, gledalcev, ki se preselijo k bolj kredibilnim medijem. V praksi ta medsebojni nadzor pripomore k temu, da se stalno krepi novinarska etika, kvaliteta informiranosti in s tem tudi uresničevanje tistega, kar sicer izhaja tudi iz slovenske ustave, pravice do celovite informiranosti vsakega posameznika, kar pa je temelj, da demokracija kot taka sploh deluje. Če področje informiranosti ne deluje tako, kot bi moralo, potem je demokracija pač vedno samo farsa. Prav ta medsebojni nadzor samih medijev med seboj omogoča njihovo visoko profesionalnost in po drugi strani, kar je prav tako pomembno, visoko stopnjo neodvisnosti od katere koli aktualne politike. V Sloveniji je, žal, v minulih letih bilo mnogokrat ravno obratno: če se je kateri koli medij pojavil na novo ali pa zgolj drugače odprl nek pogled, nek zorni kot, vrednostni, vrednotni zorni kot na neko zadevo, se je dostikrat našla kakšna skupina zelo glasnih, vplivnih posameznikov v sicer preostalih etabliranih medijih in potem diskreditirala bodisi tistega posameznika kot novinarja – recimo, eden takih primerov je Vinko Vasle – ali pa medij kot celoto in ga potiskala ob rob, da bi s tem znižala njegovo kredibilnost. V praksi je potem ta mehanizem deloval ravno nasprotno – k nižanju kvalitete novinarstva, k večji odvisnosti samih novinarskih hiš od lastnikov, pa tudi od aktualne politike, saj je bilo to vedno tudi politično pogojeno. Zato smo v praksi priče situaciji, ko na tako majhnem trgu, medijskem trgu, kot je slovenski, ni ta mehanizem nikoli zaživel v celoti. Zaradi tega – tudi glede na to, da se je maloprej že v tej dvorani pojavil namig, če se pojavi nek nov medij, bo to znižalo kvaliteto medijskega prostora. To je absurdna trditev! Vsak medij slovenski prostor bogati, pa kakršen koli že je. Vsak odpre malenkost drugačen zorni kot, vsak predstavlja novo možnost za posameznika, za državljanko, za državljana, za prebivalko in prebivalca Slovenije, da pridobi tisto informacijo, če jo le želi poiskati, da potem laže sam oblikuje avtonomno mnenje o nekem problemu in da po svojih najboljših močeh sooblikuje državo v okviru demokratičnih postopkov in institucij, ki jih naša država ima. Zato v Poslanski skupini SDS ocenjujemo, da je predlog, ki torej omogoča lažje preživetje in s tem ohranitev že dosežene kvalitete na področju medijev posebnega družbenega pomena v slovenskem medijskem prostoru – na slovenskem, kot rečeno, relativno omejenem trgu –, premik, korak v pravo smer. Obenem pa, ker pomeni tudi uresničitev evropske direktive, pomeni še dodatno izpolnitev zavez, ki smo jih sprejeli v mednarodnem prostoru. V SDS vedno stojimo za tem, da je sprejete mednarodne obveznosti in obljube treba po najboljših močeh tudi uresničevati, hkrati pa pričakujemo, da bo krepitev medijskega prostora, s tem tudi ohranitev medijske konkurence, pripomogla k temu, da se bo mehanizem medsebojnega nadzora medijev v bodoče krepil, da se bo s tem zvišala kvaliteta novinarskega poročanja, kvaliteta novinarske etike, stopnja novinarske etike, s tem pa, če želite, tudi splošne medijske kulture, medsebojnega pogovora, dialoga, veljavnosti javnega diskurza in da bo to pripomoglo postopno k temu, da bomo tudi v Sloveniji odpravili ta demokratični deficit, o katerem govorimo, da bo na koncu medij drugemu mediju najboljši kritik in najboljši sopotnik in da bo s tem vse pripomoglo k večji izpolnitvi tistega temeljnega medijskega poslanstva, t. j. uresničevanje ustavne pravice do informiranosti. Zato bomo v Poslanski skupini SDS ta zakon enotno podprli.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Mediji se že nekaj časa spopadajo s posledicami gospodarske krize, ki je krepko zmanjšala njihove prihodke na postavkah oglaševanja in naročnine, z ravnanji desnosredinske koalicije pa se je ekonomski pridružila še politična negotovost. Mednje lahko uvrstimo prepoved sklepanja avtorskih pogodb, ki je z Zakonom za uravnoteženje javnih financ nekoliko ublažena, poskusi odstavljanja Nadzornega sveta Radiotelevizije Slovenije brez kakršne koli pravne podlage, ministrsko prevzemanje vloge urednikovanja, sporočanje nezaželenih oddaj in voditeljev v strankarskih glasilih in twittih. Vlada Republike Slovenije je dodatno otežila delovanje medijev tudi z rebalansom, s katerim so se bistveno zmanjšala javna sredstva za podporo medijem in spodbujanje avdiovizualne kulture. Mediji, večina med njimi posebnega pomena, bodo letos iz proračuna prejeli tretjino manj sredstev, kot je bilo sprva načrtovano. Na vprašanje, kako bodo programi posebnega pomena v opisanih okoliščinah sploh še lahko opravljali svojo pomembno nalogo, Vlada zaenkrat nima ustreznega odgovora. Iz poročila Sveta za radiodifuzijo je mogoče razbrati, da smo imeli koncem minulega leta osemnajst radijskih in trinajst televizijskih programov posebnega pomena, skupaj torej enaintrideset. Predlagana novela Zakona o medijih pa naj bi delno izboljšala status štirim, kar samo po sebi zbuja očitke, da je preozka in interesno povezana. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo zato predlagali amandma, s katerim bi se lahko vsaj delno ublažilo navedene očitke. Amandma je bil sprejet, nato pa z amandmajem predlagateljev zakona črtan iz besedila za tretjo obravnavo. Pri tem je treba posebej poudariti, da naše dopolnilo ni v ničemer posegalo v pravice, do katerih bodo na podlagi tega predloga upravičeni nekateri mediji. Je pa naše dopolnilo preprečevalo morebitno zlorabo zakonskega besedila za uveljavitev interesov, ki bi bili v nasprotju s cilji predloga zakona. Glede na zaostrene razmere, ko gospodarske družbe in lokalne skupnosti bistveno zmanjšujejo izdatke za oglaševanje in druge oblike podpore, pričakujemo, da bo v kratkem Vlada Republike Slovenije, skupaj s strokovno javnostjo, pripravila celovite zakonske rešitve. Ne nazadnje k temu jo zavezuje tudi sklep Odbora za izobraževanje, kulturo, šport in mladino, sprejet na predlog Poslanske skupine Socialnih demokratov. Sklep Vladi Republike Slovenije nalaga pripravo zakonskih sprememb, s katerimi bo celovito uredila financiranje programov posebnega pomena na način, ki bo tem programom omogočal stabilno in trajno delovanje. Naj za konec poudarim, da smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov ob obravnavi različnih besedil z medijskega področja programom posebnega pomena vselej izražali posebno naklonjenost. Zato smo odločno nasprotovali ocenam o njihovi nepomembnosti in predlogom o ukinitvi. Ne glede na našo vlogo smo vselej zastopali stališče, da je treba tem programom, ki edini zagotavljajo potrebno količino in kakovost informacij o dogajanju v lokalnem okolju, zagotoviti ustrezne pogoje za uresničevanje njihovega poslanstva. Kot rečeno, pričakujemo, da bo to nalogo v dialogu s strokovno in zainteresirano javnostjo ter z dobrimi nameni Vlada Republike Slovenije opravila čim prej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Polonca Komar bo predstavila stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Lep pozdrav! Hvala za besedo. Spoštovani kolegi, kolegice! Obravnavani predlog zakona naj bi z dopolnitvijo 114.a člena Zakona o medijih uredil obveznost in pogoje prenosa televizijskih in radijskih programov s statusom posebnega pomena, ki ga omogoča Radiotelevizija Slovenija. Namen predlagane rešitve je v odpravi nedoslednosti, uvedene leta 2006, ki je izdajateljem televizijskih programov posebnega pomena odvzel pravico do neodplačnega koriščenja oddajniške infrastrukture RTV Slovenija. Predlagani zakon želi odpraviti neenakost obravnave analognega in digitalnega načina prizemeljskega oddajanja, ki jo je vzpostavila veljavna ureditev z uvedbo must carry oddajanja, pa tudi neenakost med radijskimi in televizijskimi programi s statusom posebnega pomena. V Državljanski listi se težko strinjamo z vsemi argumenti za, ki jih slišimo v podporo tega predloga zakona, predvsem zato, ker morebitno nesprejetje te dopolnitve zakona ne ogroža pluralizma, ne ogroža obstoja regionalnih lokalnih medijev in ne jemlje regionalnih novic gledalkam in gledalcem. Presenečeni smo, da je RTV Slovenija s takšno lahkoto pristopila k dogovoru z udeleženimi regionalnimi televizijami; dogovoru, ki neposredno zajeda v njen proračun, saj ji te gospodarske družbe dolgujejo približno 390 tisoč evrov in so popolnoma prenehale s plačevanjem svojih obveznosti že spomladi leta 2011. V skladu z gospodarnostjo in skrbnostjo ravnanja s finančnimi sredstvi javnega zavoda se s takšno poslovno odločitvijo RTV Slovenija v tem smislu ne moremo strinjati. Predvsem pa nas je ob proučevanju predlagane spremembe 114.a člena zmotil občutek, da gre za zakonsko rešitev, namenjeno reševanju nekaj točno določenih gospodarskih družb, ki oddajajo znotraj svojih TV-programov tudi vsebine posebnega pomena za regionalno okolje in gostujejo na plačljivem multipleksu RTV Slovenija. V Državljanski listi pa se zavzemamo za zakone, ki bodo v dobro državljank in državljanov Republike Slovenije, ne pa za zakone, ki bi bili pisani na kožo nekaterim interesom. Zavedamo se, da je področje medijev neurejeno, spremembe Zakona o medijih so potrebne, vendar naj bodo celovite in ne parcialne. Ob pogledu na medijski trg ne smemo pozabiti, da je potrebno z vso skrbnostjo ponovno proučiti tudi tisti del medijske zakonodaje, ki se nanaša na tiskane medije. Poslanci Državljanske liste smo se kljub prehodnim pomislekom odločili, da predlog spremembe Zakona o medijih podpremo, ker se zavedamo pomena regionalnih in lokalnih medijev in spodbujamo njihovo programsko pestrost. Zavzemamo se za pluralizem in medijsko svobodo. Želimo si, da bi naši državljani in državljanke imeli več verodostojnih in hitrih informacij iz okolja, v katerem živijo. Pričakujemo pa, da bo RTV Slovenija, če bo obravnavana sprememba zakona sprejeta, zahtevala in dobila poplačan dolg za preteklo obdobje, Vlada pa temeljito in celovito pripravila novo medijsko zakonodajo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Mihael Prevc v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo že pri drugi obravnavi predlagane novele Zakona o medijih izpostavili stališče, da sodijo lokalni in regionalni mediji posebnega pomena med pomembne družbene dejavnike, ki ustvarjajo neposredno vez med javnostjo in lokalnimi skupnostmi ter na ta način dopolnjujejo storitev javnega servisa. Tisti, ki prihajamo s podeželja, se še kako zavedamo pomena ustrezne obveščenosti prebivalcev, predvsem starejših, ki niso vešči uporabe sodobnih informacijskih orodij. Mediji, ki delujejo na območju ene ali več lokalnih skupnosti, imajo zato pomemben pomen pri zagotavljanju obveščenosti prebivalcev z informacijami iz lokalnega okolja, zato je ohranjanje in izboljševanje njihovega položaja ključno. Kot je že bilo povedano s strani mojih predhodnikov, se s predlaganim zakonom odpravlja neenakost med radijskimi in televizijskimi programi posebnega pomena, vzpostavlja se namreč ureditev, ki bo omogočila neodplačno koriščenje oddajniške infrastrukture javne RTV tudi televizijskim programom s statusom posebnega pomena, ki oddajajo prizemeljsko digitalno. Poslanci Ljudske stranke ocenjujemo, da se s predlaganimi rešitvami vzpostavlja enakopraven položaj med radijskimi in televizijskimi programi posebnega pomena. Po prehodu z analognega na digitalno prizemeljsko oddajanje so namreč morali izdajatelji televizijskih programov posebnega pomena sami financirati prehod na digitalno oddajanje, kar jim je seveda povzročalo visoke stroške, poleg tega pa je to povzročilo poseg v že pridobljene pravice, saj se je s tem uveljavila neenakopravnost med radijskimi in televizijskimi mediji. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da se bo s sprejemom predlaganega zakona položaj lokalnih in regionalni medijev posebnega pomena izboljšal, s čimer pa vsi problemi še zdaleč ne bodo rešeni. Stanje na terenu namreč kaže, da je največji problem tovrstnih medijev predvsem njihovo financiranje s strani države, ki jim onemogoča načrtovanje programov za daljše časovno obdobje. Zato v Poslanski skupini Ljudske stranke pozivamo Vlado ob tej priložnosti, da čim prej pristopi k reševanju problematike financiranja medijev posebnega pomena in pripravi spremembo zakonodaje, ki bodo omogočile njihovo stabilno delovanje. S tem bodo pridobili vsi, gledalci, poslušalci, ustvarjalci programov in seveda tudi država. Kljub tem pomislekom bomo seveda poslanci Ljudske stranke predlagani zakon, tako kot tudi v vseh dosedanjih obravnavah, podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Marjana Kotnik Poropat v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi prisotni! Glede na to, da gre za tretjo obravnavo zakona, ko je praktično že na prejšnjih obravnavah v Državnemu zbori in na matičnem delovnem telesu bilo že vse povedano in je tako že dodobra bila izčrpana materija razprave, bi v imenu Poslanske skupine DeSUS na kratko ponovila osnovna dejstva o zakonu, o katerem bomo končno glasovali. Namen v zakonu predlagane rešitve je v odpravi nedoslednosti, uvedene leta 2006, ki je izdajateljem televizijskih programov posebnega pomena odvzela pravico do neodplačnega koriščenja oddajniške infrastrukture Radiotelevizije Slovenija. To je v času prehoda na digitalno oddajanje dobilo dejansko negativne posledice za medije s statusom posebnega pomena, saj so se morali spopasti s financiranjem prehoda na digitalno oddajanje, kar jim je povzročilo težave in tudi visoke stroške. Predlagani zakon upošteva tudi direktivo Evropske unije, odpravlja neenako oziroma diskriminatorno obravnavanje analognega in digitalnega načina prizemeljskega oddajanja programov. V Poslanski skupini DeSUS podpiramo to dopolnitev zakona, saj smo prepričani, da je ta popravek nujen, in sicer zaradi pravnih razlogov glede na dosedanjo zakonodajo in dejansko stanje nove tehnike razširjanja TV programov. Torej, v Poslanski skupini DeSUS bomo Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o medijih podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Večkrat smo že poudarili, da so lokalne in regionalne televizijske in radijske postaje nam zelo blizu. Prinašajo nam novice iz našega okolja in skrbijo za našo boljšo informiranost. Nacionalni mediji sami enostavno ne morejo zagotoviti vseh vsebin, ki jih ljudje lahko poslušamo ali gledamo preko lokalnih medijev. Ker pa so lokalni mediji praviloma majhna podjetja, ki delujejo na omejenem območju, zelo težko konkurirajo velikim igralcem na trgu. S trženjem svojega oglasnega prostora so manj konkurenčna in težko preživijo. Z omogočanjem neodplačanega razširjenja vsebin bomo tem programom pomagali zniževati stroške in si na dolgi rok zagotovili večjo pluralnost in kakovost lokalnih medijev. Zaradi vsega navedenega bomo v Novi Sloveniji predlagano spremembo Zakona o medijih podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin, sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Besedo ima mag. Borut Ambrožič, pripravi se gospa Iva Dimic. Gospoda Ambrožiča ni, besedo ima gospa Iva Dimic, pripravi naj se gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala za besedo. Kot sem že ravnokar povedala, v Novi Sloveniji zagovarjamo, da je pomembnost lokalnih medijev izrednega pomena za informiranje državljank in državljanov tudi z regijskim programom in mislim, da tukaj ni nobenega dvoma. Zato še enkrat: vsi bomo – tudi jaz osebno – ta zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima naprej mag. Majda Potrata. Prosim, pripravi naj se gospa Marjana Kotnik Poropat.
Naiven bi bil, kdor ne bi vedel, da politiko vedno skomina po vplivu na medije, čeprav vsi predstavniki politike navadno javno zagotavljajo, kako morajo biti mediji neodvisni in kako nanje ne smemo politično vplivati. S tega zornega kota je zanimivo tudi, kako se dogaja s spreminjanjem medijske zakonodaje v Državnem zboru. Ena stalnica v stališčih Socialnih demokratov pa je vendarle taka, da nanjo kaže opozoriti. Socialni demokrati smo, ne glede na to, kakšne so bile konstelacije sil, v Državnem zboru zagovarjali pomen in vlogo medijev posebnega pomena. Tudi v volilnem programu 2011–2015 smo zapisali "za medije posebnega pomena, ki pripravljajo in posredujejo informacije lokalnega značaja, bomo zagotovili trajnejši in stabilnejši vir javnega financiranja". To smo storili tudi s predlogom posebnega sklepa ob obravnavi poročila Sveta za radiodifuzijo za leto 2011 in, za čuda, odbor je sprejel sklep, ki predlaga Vladi Republike Slovenije, naj pripravi predlog normativnih sprememb, s katerim bo celovito uredila financiranje programov posebnega pomena na način, ki bo tem programom omogočal stabilno in trajno delovanje. Za čuda pravim zaradi tega, ker po pravilu v tem mandatu nič, kar predlaga opozicija, ni sprejeto. No, zanimivo je, da je bil na odboru ravno pri obravnavi tega zakona tudi sprejet amandma z minimalnim izrekom navzočih poslank in poslancev – 3 glasovi za, noben proti –, kar se je potem na drugi obravnavi na plenarnem zasedanju seveda spremenilo. Je pa tisti amandma šel v smeri zaščite javnega interesa in bi tako tisti, ki bi imel ugodnosti, o katerih govori predlagana novela, ne smel prodati deleža 3 leta po pridobitvi takega statusa. No, to je bilo seveda izločeno iz zakona, ampak ne glede na to velja poudariti; leta 2006 je sedanji koaliciji podobna koalicija v zakonu sprejela neke rešitve, ki so bile zelo podobne ali so sledile tistemu, kar je Svet za radiodifuzijo v svojih stališčih pogosto zapisal. Recimo tudi to, da je treba ukiniti medije posebnega pomena kot očiten ostanek preteklosti in da morajo tudi mediji v vsakdanjo prakso vpeljati podjetniško filozofijo in se znebiti proračunskega parazitstva. No, kot rečeno, je zadeva zelo zanimiva. Razumem, da bo koalicija predlog zakona podprla, tako kot podpre vse, kar je vloženo v zakonodajno proceduro s strani članov te koalicije; da je to novela, ki jo je vložil DeSUS, je znano; da je pomemben funkcionar te stranke tudi lastnik enega od teh medijev, je znano dejstvo in da je ta funkcionar član kabineta predsednika Vlade, je tudi znano dejstvo. Tako ne kaže izgubljati besed ob tem, da bodo s to novelo zakona pravzaprav privilegirani samo štirje mediji posebnega pomena, v razvidu jih je pa še kar nekaj desetin – mislim, da 31. Kaj bo z drugimi mediji posebnega pomena, je druga stvar. Ti, ki jih rešujemo danes s to novelo, pa pokrivajo celoten slovenski medijski prostor. Torej je o lokalnem vidiku mogoče govoriti tudi na nekoliko bolj zadržan način. No, kakorkoli že, koalicija se je o podpori temu predlogu zakona uskladila, kaj bo kakšen od naslednjih predlogov medijske zakonodaje prinesel, kaže počakati, ampak jaz si kakšnih pretiranih upov o tem, da bo javni interes nacionalne RTV kaj bolje zaščiten, kot je zaščiten zdaj, ne obetam zaradi tega, ker zdaj se pravzaprav odrekamo temu, kar so lastniki teh medijev, ki jih danes rešujemo, dolžni nacionalni mreži informiranja, da tako rečem. Nič se ne ve, kaj bo in kdo bo poravnal te obveznosti, ki so nastale v obdobju od zavrnitve prejšnjega medijskega, novega medijskega zakona in do zdaj. Vprašanj, pomislekov je veliko. Ampak to ne pomeni, še enkrat poudarjam, da smo Socialni demokrati proti medijem posebnega pomena. Mi te medije posebej zagovarjamo; potrebni so, tudi s stališča medijskega pluralizma je dobro imeti pluralno medijsko krajino, ampak načini, kako se to dela in koga se protežira, koga pa ne, to pa je nekaj, o čemer imam sama globoke pomisleke in menim, da bi si bilo treba tudi v zvezi s tem zakonom naliti čistega vina in predvsem vprašati, ali bodo obveznosti lastnikov teh medijev do ustvarjalcev programskih vsebin poravnane. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc. Se odpoveduje. Gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani! Imamo pred sabo novelo zakona, ki bo odpravila neko diskriminacijo glede možnosti razširjanja televizijskih in radijskih programov s strani medijskih hiš posebnega pomena. Ko govorimo o medijski zakonodaji, je treba reči to, kar je sicer bilo že danes omenjeno, da je čim bolj razvit medijski prostor vsekakor v interesu te države, te družbe in demokracije. To je eno od področij, kjer imata slovenska družba in slovenska država demokratični deficit. V tej državi še vedno nimamo, recimo, ali pa skoraj nimamo pluralnega dnevnega časopisja. Kakor hitro se zamenja koalicija, pozicija [[...]]Še v času prejšnje vlade smo imeli tri dnevnike z največjo naklado, ki so bil izrazito provladni. Sedaj imamo iste tri dnevnike, ki so relativno izrazito protivladni. To, da se nek dnevnik ali pa nek medij opredeli, da je provladni ali pa opozicijski, bi bilo dobro, ampak pri nas mediji včasih skrivajo pravi obraz in zaradi tega je danes že čas ali pa že davno je bil čas, da odvržejo maske in da že v kolofon dajo ali pa neko najavo dajo, kako so orientirani ti mediji. Zaradi takšnega stanja sem presenečen, da je bilo tukaj s strani največje poslanske skupine – sicer delno, bežno, ampak zelo jasno – rečeno, da se bojijo novega televizijskega medija, ki se pripravlja, da začne oddajati jeseni. Prav tako, da bo ta informativni program prej kot ne poslabšal medijski prostor, kvaliteto medijskega prostora in pluralnost. Strinjam se, da je takšna trditev absurdna, in ne vem, v čem bi lahko bilo to poslabšanje. Edino, če bo dodatno prispevalo k sedanji še stalno obstoječi enostranski polarizaciji medijskega prostora. Tudi mi ni jasno zaradi tega, ker gotovo je ta družba, to je tudi znano, začela ta program, to oddajanje pripravljati še v času prejšnje vlade. Nimam nobenih razlogov, da bi ne verjel, da bi v slučaju, če se bi prejšnja vlada bala, da bo nastala neka družba, ki se bo jasno opredelila kot takrat protivladna, da bi takrat ne preprečili takšnih namenov – s kadrovanjem, z ne vem čim, ker to so znali idealno delati kadrovanje, zamenjave so potekale, ob tem da so ti isti mediji govorili o kadrovanju pred, recimo, petimi leti ali pa ne vem kaj, ne pa o aktualnem kadrovanju. Tudi včeraj smo imeli jasen dokaz, kako znajo včasih nekateri mediji sprevrženo govoriti o kadrovanju. Včeraj smo videli, ko primerjamo kadrovanje dveh vlad, da so bile zamenjave ravno za 100 % intenzivnejše v času prejšnje vlade. Prepričan sem, da ti lokalni mediji – predhodnica je govorila, da gre predvsem za medije, ki kljub temu svoj signal in svoje oddaje razširjajo po celotni Sloveniji – in da se tem omogoči brezplačno razširjanje teh informativnih oddaj, da je to koristno in da vsi ti lokalni mediji, ti drugi igrajo enormno vlogo v obveščanju ljudi, veliko prispevajo k demokratičnemu odnosu v družbi. Ker imam dolgo parlamentarno prakso, vem, kako smo se kot opozicijski poslanci in kot opozicijska stranka morali celo desetletje in še več boriti za televizijski program, nacionalni program, ki prenaša informativne oddaje s področja parlamenta in druge politične dogodke. Te stranke pa zdaj, ki so bile predhodnice, recimo, sedanje največje stranke, kajti pol ljudi se je itak presedlo v nove obleke, nove klopi, so temu programu izrazito nasprotovale. Izmišljali so si kupe in kupe razlogov: kako se bo to poslabšalo, kako bodo ljudje obremenjeni, ko bodo morali to gledati, pa nikjer ne piše, da kdor koli mora kaj gledati, ker lahko preklopi na različne programe. V glavnem, ko so imeli absolutno oblast v tej državi, so bili proti dobri obveščenosti prebivalstva. Ko je ta program začel delovati, čeprav s porodnimi težavami, mislim, da se je takoj uveljavil, obnesel in da igra svojo vlogo. Samo razočaran sem, da ni več tako, kot je bilo v začetku, ko so popolnoma nepristransko, ko so delali povzetke, dejansko prikazali dogodke v tem prostoru. Danes žal ni več tako, danes je pri povzemanju in pri posebnih oddajah, to že – v tem trenutku – relativno opozicijski medij. Primer, zadnjič smo na Odboru za notranjo politiko govorili o spremembi zakona o tožilstvu. Minorne spremembe, ampak se je razvila pomembna razprava. Poslanska skupina Pozitivna Slovenija je bila izjemno nervozna, kajti ravno tisti teden je bilo v vseh medijih, vsepovsod o ovadbi, ki je prišla že 6. januarja iz Davčne uprave na tožilstvo v zvezi z njihovim predsednikom, davčnimi utajami in tako naprej. Bili so izredno nervozni. V tej nervozi so prinašali tudi nezaslišane, za demokracijo nevarne ideje in [[...]] [[nerazumljivo]] . Tako bi morali kar prepovedati opravljanje poklica državnim tožilcem, ki se s tem ukvarjajo, ker so njihovi sorodniki ali kakšen sorodnik v državni upravi, kar je klasična prepoved opravljanja poklica, kar je zloglasno, in potem je bilo tudi direktno rečeno s strani poslanke, ki prihaja v ta zbor iz pravosodja in je tam imela posebno mesto, da kako pa se da vplivati na delo tožilcev. Rečeno je bilo, da tožilci že vedo, kaj se vrhovnemu šefu dopade, kako morajo napisati ovadbe in to. Ampak tega potem v ponovitvi niso prikazali, prikazali pa so polemiko na to in obrambo tega. Vidite, tu se tak medij včasih izneveri svojemu poslanstvu, ker bi moral objektivno prispevati. Zaradi tega pravim, kot primer navajam, je potrebnih čim več medijev, ki se takšne nedoslednosti ali takšnega spreminjanja dejstev lahko lotijo tudi z druge strani in potem so ljudje, naši državljani, dobro obveščeni. Drugače pa niso dobro obveščeni. Drugače pa niso dobro obveščeni. Več kot bomo imeli medijev, več pokončnih novinarjev, več raziskovalnih novinarjev, lažje se bomo v tej državi branili rak rane, ki je v tem trenutku še vedno nevarna – to je korupcija in gospodarski kriminal, ki sta našo državo spravila na kolena. Vse, s čimer se stalno ukvarjamo zadnje čase, so nesprejemljive razvade, ki so se v zadnjih letih razširile. Zato moramo prilagajati zakonodajo, da bi se temu lahko uprli, ker se moramo upreti, ker se moramo tega obraniti, ker ni več česa krasti v tej državi iz proračuna. Čeprav se nekaterim zdi, da je treba legalizirati predhodne kraje. Zaradi tega še enkrat pravim: ta zakon bom podprl, ki daje malce boljše možnosti lokalnim medijem, da bodo razširjali vsebine, ki so za državljane pomembne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Meh. Pripravi naj se gospa Marija Plevčak.
Spoštovani poslanke in poslanci! Ko danes govorimo o medijih, imamo možnost govoriti o vsem tistem, kar nas muči tako ali drugače, kar imamo v mislih in kar bi si sami želeli. V Državnem zboru pa tudi v Vladi Republike Slovenije bi bilo dobro, da medijski prostor uravnotežimo na ta način, da politika v medijski prostor, na katerega ima država lahko kakšen vpliv, ne bi imela nobenega vpliva. Da mediji, ki nastajajo kot tisti mediji, ki jih posamezniki omenjamo – in so po moje tudi lahko tako imenovani brezplačniki –, pa so tudi mediji, ki naj vnesejo potem pravo informiranost. Zdi se mi, da bi morali sami pri sebi marsikaj premisliti in povedati; recimo, tudi o teh internetnih medijih in vsem ostalem. Eno izmed izjemno pomembnih vprašanj se mi zdi to, da mi, politiki, govorimo o etiki novinarjev, ne govorimo pa o etiki nas, tako imenovanih politikov, političnih strank – lahko tudi kast, če hočete –, in o tem, kar si mi želimo, kakšni bi naj novinarji bili. Nikoli ne bo tako, da bi pisali nam všečno, da bi bilo nam vsem všeč, kar novinarji pišejo. Zato pa so novinarji in če bi novinarjev ne bilo, marsičesa ne bi odkrili. Ko zdaj posamezniki govorijo, recimo, kaj se je dogajalo v preteklosti, bi lahko pometli tudi pred svojim pragom in bi našli marsikaj tistega, kar so mediji odkrili, kar so raziskovalni novinarji odkrili, pa se nič ni zgodilo. Govorim, recimo, o orožju, o Patrii, če hočete, govorim lahko tudi o TEŠ, pa še o čem drugem, kar se je v parlamentu dogajalo. Zato bi rekel, da najprej pometimo pred svojim pragom. Ko govorimo o novem mediju, ki naj bi vnesel pluralnost, boljšo informiranost in več tistega, kar bi potrebovali in bi radi imeli, potem ne vem, če mislimo vsi enako oziroma enak medij, podoben medij, ali mislimo o tem, kar bi naj v bodočnosti se tudi storilo na tem medijskem področju. Naša skrb bi morala biti, če imamo javno, državno televizijo, in če imamo še eno televizijo in če imamo še več medijev, ki jih bomo podpirali, na kakšen način bomo zagotovili normalno delovanje – o tem je gospa Majda Potrata govorila –, torej financiranje in kakšen bo ta gospodarski položaj. Politika bi morala zagotoviti neodvisnost medijev in bi morala biti sama po sebi tako visoko etično moralna, da bi mediji lahko pisali o politiki z velikimi črkami in da bi vsi tisti, ki v politiko ne sodijo zaradi takšnih ali drugačnih razlogov, iz te politike tudi morali oditi. Informiranje zame pomeni tudi to, da dobivamo informacije – recimo, na državnem nivoju – in da so te informacije na splošno za državljanke in državljane zelo pomembne. Seveda pa gre tudi za informacije in za medije, ki ne sežejo v celoti na državni vrh, na državni nivo in dajejo informacije na lokalnem nivoju. Zato je izjemno pomembno, da financiramo oziroma da omogočimo delovanje tudi tistim lokalnim medijem, ki so v interesu lokalnih skupnosti, pa kdor koli te lokalne skupnosti so. In zato bi bilo potrebno celovito razpravljati o tem, da na nek način uravnotežimo ta javni prostor oziroma ta medijski prostor in da omogočimo vsem normalno delovanje. Še enkrat: mislim, da bi strategijo morali imeti, da ko o etiki govorimo, govorimo o etiki nas, politikov in poslancev, in potem bomo lahko govorili tudi o etiki novinarjev. Sam pa mislim, da bi novinarje bilo treba ceniti, spoštovati; če ne ceniš drugega, tudi tebe ne bodo cenili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj, pripravi se mag. Jana Jenko. Prosim.
Hvala za besedo. Seveda zakon podpiram. Slovenija se namreč na raznih lestvicah, medijskih, kjer pač primerjajo medije, uvršča po navadi na slabše mesto oziroma različna poročila problematizirajo, da se povzemajo novice, da ni mogoče prebrati tudi drugega mnenja, drugačnih komentarjev, da je malo raziskovalnega novinarstva v Sloveniji in podobno. Zato je zagotovo čim bolj odprt medijski prostor pomemben, da te stvari presegamo in da se da prebrati tudi kakšno drugačno mnenje. Pomembno je, da bomo z zakonom razbremenili oziroma vsaj sorazmerno obremenili tudi regijske hiše oziroma omogočili na ta način regijske programe, tudi novice, ki nacionalne medije praktično ne zanimajo in jih na teh medijskih tudi ne zasledimo, od kulturnih, športnih in drugih prireditev, ki so pa za določeno območje zelo pomembne in je tudi prav, da dobijo svoje mesto v mediju. Seveda, če stvar ni nikjer objavljena, potem mnogo manj ljudi za njo ve. Kot rečeno, bom zakon podprla.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati. Odpiram prijavo. Gospod Jožef Kavtičnik. Se opravičujem, ponavljam prijavo. Prosim za prijavo. Najprej gospod Jožef Jerovšek, pripravi se gospod Jožef Kavtičnik. Prosim. Pet minut. Gospod Jožef Jerovšek.
Pravzaprav sem se prijavil zaradi tega, da bi omogočil, videl sem, da je kolega izrazil željo po debati, da ta želja ne bi šla po zlu. Nekaj sem že rekel o tem, kaj se dogaja na medijskem področju, kaj je treba spreminjati in v katero smer se mora gibati medijsko področje v Sloveniji, da bomo zadostili demokratičnim standardom, da bomo odpravljali demokratičen deficit in da bo se zgodilo to, da mnogi naši novinarji ne bodo imeli vase vgrajene samocenzure, kar ugotavlja vedno znova tudi poročilo State Departmenta o stanju človekovih pravic. Človek se ne more načuditi, kako hitro najdejo mladi novinarji nek vzgib v sebi, da morajo poročati v skladu s tem, kar propagirajo, bom rekel, kvazilevičarji. Tega je toliko in to na takšen način izraženo, da to vidijo tisti, ki opazujejo naš medijski prostor od zunaj. Samocenzura pri novinarjih, pri medijih je izjemno nevarna stvar, kajti to pači realno sliko dogajanj v naši državi in poneumlja naše državljane, jih indoktrinira; indoktrinacija pa je bila metoda in orožje nekega drugega sistema, režima, totalitarnega sistema. Temu se moramo zoperstaviti. Kam to pelje, če se izrodi v neko slabo obliko, smo imeli pred časom priliko poslušati, gledati – odstavljanje urednika multimedijskega centra – na sporedu. Kako so se organizirali, da so ga diskreditirali, in to na žalost po mojem mnenju relativno mlade novinarke. Ena je celo zapisala, da je takšne ljudi treba pobiti in jih zmetati v jame. Zakaj ravno v jame? To je verjetno asociacija na dogodke izpred 60, 70 let, ko so nedolžne ljudi metali v jame, včasih tudi žive. Zaradi tega še enkrat ponavljam: naredimo vse v tej državi, da bodo mediji kontrola oblasti, poštena kontrola sedanje oblasti, na pošten način. Ko bo kakšna druga oblast, ravno tako. V tem slučaju in s takimi spremembami zakonodaje bomo naredili več za to državo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Kavtičnik, prosim.
Hvala lepa za besedo. Seveda bom ta zakon podprl, ker daje možnost in priložnost, da se regionalne televizije enakovredno umeščajo v ta medijski prostor, kot tudi RTV Slovenija, zato da imajo ljudje, ki živijo v takšnih krajih, o katerih Radiotelevizija Slovenija ne poroča, kako živijo in delajo ti ljudje in o njihovih uspehih, priložnost, da preko teh regijskih televizij oziroma programov tudi pridejo v ta prostor. Izjave gospoda Jerovška pa gredo vedno v smeri diskreditacije in to ni dobro. Kolega Jerovšek, to ni dobro. Diskreditirate mlade novinarje, ne vem zakaj. Morda zaradi tega, ker še niso obdelani s strani posameznih političnih opcij ali strank. To ni dobro, to res ni dobro. Ponovno se vnaša nek nemir, nek strah, kdo in kaj govori, kako se pojavlja. Pustite jih pri miru, naj ljudje sodijo o njihovem delu, ne politiki, kajti če bo kak novinar slabo pisal, ne bo bran. Tako pustimo to ljudem, da se sami odločijo, ne pa, da jih diskreditirate in o tem tudi govorite. Držite se – in sam se držim – tega pravila: Ne sodi, da ne boš sojen. Mislim, da bi bilo prav, še posebej za vas, ki ste že tako pretkani in, bi rekel, stalnica v tem parlamentu. Hvala.
Hvala lepa. Prosim vas, da ne omenjate kolegov poslancev oziroma kolegic poslank, ker vam ne morejo replicirati. Zato tudi vam, gospod Jožef Jerovšek, ne morem dati replike. S tem zaključujem razpravo, bil je preostanek časa in nimate replike, zaključujem razpravo. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Zbor bo o predlogu zakona v skladu s časovnim potekom seje zbora odločal danes v okviru glasovanj oziroma pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DIGITALNI RADIODIFUZIJI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade dr. Žigi Turku, ministru za izobraževanje, znanost, kulturo in šport. Prosim.
Spoštovani gospod predsedujoči! Spoštovane poslanke in poslanci! Kot veste, je Slovenija v letu 2010 izvedla prehod s prizemne analogne na prizemno digitalno radiodifuzijo. V pripravah na prehod sta bila sprejeta strategija in zakon o digitalni radiodifuziji. V skladu z njima so bile Radioteleviziji Slovenija brez razpisa dodeljene frekvence za en multipleks, tako imenovani multipleks A, namenjen predvsem javni televiziji – to je dikcija iz zakona "predvsem javni radioteleviziji". Za komercialni multipleks B pa je Agencija za pošto in elektronske komunikacije Republike Slovenije izvedla javni razpis. Glede na besedilo spremenjenih direktiv s področja elektronskih komunikacij so določbe obstoječega Zakona o digitalni radiodifuziji v povezavi z uporabo multipleksa A za komercialne namene sporne z vidika prava Evropske unije. Na ta problem nas je Evropska komisija že opozorila, temu pa lahko sledi tudi postopek za ugotavljanje kršitve. Hkrati je Evropska komisija zoper Slovenijo zaradi zamude pri prenosu spremenjenih direktiv – pozor! – iz leta 2009 v domačo zakonodajo že napovedala – ta novica je prišla pred nekaj dnevi – tožbo pred Evropskim sodiščem oziroma pred Sodiščem Evropske unije s predlogom za visoke dnevne kazni, kar je povezano tudi z obravnavano zakonsko novelo. Namen novele je torej uskladitev nacionalne zakonodaje na področju digitalne radiodifuzije z direktivo s področja elektronskih komunikacij, hkrati se v skladu z načelom pravne varnosti z novelo izboljšuje tudi jasnost zakonske ureditve. Iz predloga novele zakona sedaj jasno izhaja,da se pridobitev frekvenc brez razpisa in razpolaganje z njimi lahko nanaša le na prenos programskih vsebin, ki so v javnem interesu, ki so namenjene javni radiodifuziji, za potrebe javne službe in prenosu drugih programov posebnega pomena. Le v teh primerih gre namreč po medijski zakonodaji lahko za zasledovaje javnega interesa, ki upravičuje pridobitev frekvenc brez javnega razpisa. Zato bo glede na predlog tudi razpolaganje z morebitnimi prostimi kapacitetami prvega mulitpleksa, multipleksa A, mogoče samo v teh okvirjih. Hkrati zakonska novela z ničemer ne posega v obstoječo ureditev, po kateri javna radiotelevizija na svojem multipleksu, dokler je ta edini delujoč, z geografsko pokritostjo celotnega ozemlja Republike Slovenije v prostih kapacitetah zagotavlja tudi prenos komercialnih programov. Ta možnost se s tem zakonom ne ukinja. Ob tem je na odboru s sprejemom amandmaja koalicije zakonski predlog bil tudi dodatno izboljšan. Dopolnjen predlog je namreč sedaj v celoti usklajen z nomotehnično pripombo Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Hkrati je bila s sprejetim amandmajem črtana določba, ki je RTV Sloveniji onemogočala kandidiranje na razpisu za drugi multipleks. Takšna omejitev namreč ni več potrebna glede na dodatno možnost regulacije RTV Slovenije po noveliranem Zakonu o elektronskih komunikacijah. Že na tem mestu pa pojasnjujem, da sprejemu vloženega amandmaja Poslanske skupine Socialnih demokratov izrecno nasprotujemo, saj je njegova vsebina v očitnem nasprotju z namenom tega zakona, torej v nasprotju s pravom Evropske unije. Spoštovane poslanke in poslanci! Sprejem predlagane zakonske novele je nujno potreben zaradi uskladitve z evropskim pravnim redom, zaradi nadaljnjega razvoja digitalne prizemne radiodifuzije v konkurenčnih pogojih in ne nazadnje tudi zaradi zagotavljana pluralnega medijskega prostora. Zato vam predlagam, da novelo v obstoječem besedilu podprete. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, kulturo, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora, dajem besedo predsedniku mag. Branku Grimsu. Prosim.
Vsem prav lep pozdrav! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na svoji 3. redni seji 29. maja 2012 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o digitalni radiodifuziji, ki jo je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Glede na pripombe Zakonodajno-pravne službe in glede na predhodna usklajevanja, ki so potekala v okviru ministrstva pa tudi Državnega zbora, je na svoji seji odbor sprejel amandma k predlaganemu besedilu zakona, s katerim je med drugim omogočil, da bo RTV Slovenija lahko poslej sodelovala na javnem natečaju tudi za drugi multipleks, kar doslej ni bilo mogoče, in s tem je omogočena večja konkurenčnost. Po drugi strani pa je v zvezi s prvim multipleksom sedaj njegova zmogljivost omejena na tisto, kar je dejansko v javnem interesu, to se pravi na prenos samih programov RTV Slovenija in na prenos programov, ki so posebnega pomena za Republiko Slovenijo po Zakonu o medijih. Na koncu je tako usklajeni zakon v predlaganem besedilu odbor na seji soglasno podprl in predlagamo Državnemu zboru, da v predloženem besedilu ta zakon tudi sprejme.
Hvala lepa. Ker je Državni zbor na 2. seji opravil splošne razprave o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 11. junija 2012. V razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Odpiram prijavo za razpravo. Prosim, da se prijavite. Minister dobi besedo kadarkoli, ko dvigne roko. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov se od takrat, ko je vložila zahtevo za splošno obravnavo zakona, ni spremenilo in mi v načelu zakona ne podpiramo. Vseeno se mi pa zdi zelo zanimiva interpretacija našega amandmaja, ki smo ga vložili, s strani gospoda ministra, da je namreč to, kar predlagamo v amandmaju, v nasprotju z direktivo Evropske unije. Če pa gledam utemeljitev, ki so jo v obrazložitvi zapisali oziroma obrazložitev amandmaja, ki je bil sprejet, poudarjam, brez razprave tako vabljenih kot članov odbora na seji matičnega delovnega telesa, je pa v tej obrazložitvi mogoče prebrati, da je ta javna služba, ki se vključuje, taka dikcija iz razloga previdnosti potrebna. Torej previdnost je tista, ki narekuje tako dikcijo. Zdaj je pa naša, ki se sklicuje na 15. člen Zakona o RTV in loči med dejavnostjo in javno službo, ker je pojem dejavnost širši od javne službe, naj bi bila pa kar v nasprotju z direktivo. Kakorkoli že, zakon je bil pripravljen in naj bi sledil direktivi. Socialni demokrati monopolizaciji v vsakem primeru nasprotujemo, ni pa s tem zakonom in s tem amandmajem monopolizacija odpravljena. Štejemo, da je vse tisto, kar se je ob tem zakonu tudi s pismi iz odvetniških pisarn ene od komercialnih družb oziroma televizij tudi znašlo na naših klopeh, torej kar naenkrat so se vsi različni interesi zlili v sozvočno podporo brez pripomb temu amandmaju. Res je v amandmaju odpravljen tisti odstavek, ki nas je najbolj motil in za katerega smo se v svojih stališčih tudi zavzemali. Da bi črtali ta odstavek, smo menili zaradi tega, ker bi tako zapisan, kot je bil v predlogu zakona, onemogočal RTV Sloveniji, da bi na razpisu pridobila še en multipleks. In zdaj, ko je to črtanje dodano, te omejitve, ki je nas motila, ni več, in moramo reči, da očitno tudi vlada pričakuje, da Norkringov multipleks ne bo več delujoč in da bo razpisan nov multipleks. Lahko pa praktično in ne zgolj teoretično, kot je bilo to možno doslej, kandidira za ta razpis tudi RTV Slovenija. V zvezi s tem zakonom in tem amandmajem bi kazalo opozoriti še na to, da se v tem času veliko razprav v zvezi z mediji in dogajanjem v medijskem prostoru vrti tudi okoli vzpostavljanja paradržavne televizije na Siolu, pri čemer ne skrivamo tega, da se zavedamo, da gre za zelo ambiciozen projekt. Kot primer, odkupili so pravice za prenos elitne lige prvakov v nogometu in pri tem porabili dvakrat več sredstev, kot je bila ponudba Pro plusa. Vprašanje je, ali projekt dosega ali sledi domeni Siola kot ponudniku internetne televizije. Vprašanje je ,kako bo Siol deloval vnaprej in kar verjetno je, da se bo lotil tudi oddajanja po multipleksu, katerega in kako, je vprašanje, na to bomo morali še malo počakati, predvsem pa bo na to moralo dati odgovor pristojno ministrstvo. Mi takšnega odgovora od pristojnega ministrstva v dosedanji obravnavi nismo dobili. Kot rečeno, v rekordnem času je bil amandma sprejet in opravljena razprava, druga obravnava na matičnem delovnem telesu, medijski analitiki pa menijo, da bi bilo treba takšno televizijo, ki je v večinski zasebni lasti ,tudi ustrezno pravno regulirati. Kot rečeno, potencialna rešitev je vzpostavitev tretjega multipleksa, ampak ta bi moral zagotoviti vsaj minimalno konkurenčnost. V takšnem primeru bi moral oddajati tudi v HD ločljivosti. In s tem bi bili šele nekateri pogoji upravičeni in bi tudi na multipleksu zavzemali več prostora. Vprašanj v zvezi s tem amandmajem je po moje vsekakor več, kot je zgolj tisto, na katerega je opozoril gospod minister in zaradi česar je sprejetju našega amandmaja tako odločno nasprotoval. Vprašanja segajo čez odločno nasprotovanje. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati o amandmaju k 2. členu? Odpiram prijavo. Gospod Jožef Jerovšek, prosim.
Hvala lepa. Predlaganega amandmaja ne bom podprl, ker verjamem, da bi s tem zašli v nasprotje z direktivo in mislim da tudi ni nobene potrebe po dodatnem spreminjanju tega drugega člena. Je pa predhodna razprava pokazala, ker je bila razprava o ustanavljanju neke nove televizije na Siolu, je bilo rečeno, "ustanavljanje paradržavne televizije". Jaz vem zelo malo. Vem, da je nekaj novinarjev iz nacionalne televizije že šlo na ta projekt, sem pa zastrigel z ušesi, ko je bilo rečeno, "ustanavljanje paradržavne televizije". Ker je ta projekt gotovo nastal v času prejšnje vlade, se je razkrilo, kaj je bil namen prejšnje oblasti, prejšnje koalicije: ustanoviti paradržavno televizijo. Jaz sem hvaležen kolegici, da je to razkrila. To je pomembna informacija, kakšni so bili nameni v prejšnjem mandatu, kako obvladovati medijski prostor in obvladovati tudi tedanjo opozicijo. Globoko sem proti temu, da bi se ta prikriti načrt uresničeval zdaj v tem pomenu – nobene paradržavne televizije, čeprav bo podjetje, ki je v državni lasti, to ustanavljalo, in popolna neodvisnost novinarjev in hiš. Zaradi tega sem se pri prejšnjem zakonu in se zdaj zavzemam, da moramo priti tako daleč, da mladi novinarji ne bodo avtomatično podvrženi samocenzuri v korist centrov moči iz ozadja, ki jih kontrolirajo tudi te stranke, ki so tu na moji desni, in ste včasih pravzaprav transmisija teh centrov moči, ki nimajo demokratičnih namenov. Ne sme se zlorabiti nobena televizija za tako zgrešene, zavržne namene, kot jih je razkrila kolegica poslanka, kot so bili ti zavržni nameni očitno diskutirani in pripravljeni v času prejšnje oblasti. Jaz bi želel, da pove še kaj več – kdo je bil avtor teh idej, kaj vse se je hotelo s tem doseči. Zaradi tega se ne čudim, ko sem šel v obrambo mladih novinarjev, da so pod prevelikim pritiskom urednikov in kapitala in centrov moči iz ozadja, da me je kolega prej napadel, da sem jih diskreditiral. Ne, to je obramba. Kaj mislite, da bi brez pritiskov neki mladi novinarji, tako kot se je zapisalo, kaj je treba z nekim urednikom narediti, ki jim ni bil, vemo, da ni bil po okusu prejšnje vladajoče opcije. Čim več medijskih hiš, s čim boljšimi novinarji, neodvisnimi novinarji, ki ne bodo prisiljeni v samocenzuro, na katere indoktrinacija, ki so je bili deležni na FDV, ne bo delovala in se bodo lahko osamosvojili, tega si želim in tega si moramo želeli vsi. Zavzemanje za drugačne cilje tukaj je družbeno nevarno. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Gospod Jerovšek, vi imate tako bogato domišljijo, da moja razlaga vaših pričakovanj o ozadjih niti približno ne more izpolniti. Vam pa se zahvaljujem, da ste me omenili in lahko repliciram in v zvezi s tem pravzaprav odpravim nek lapsus, ki sem ga storila v prejšnji razpravi. Res je, Siol bo paradržavna televizija, jaz pa sem v zadnjem delu govorila, kot da bo to zasebna. Državna bo. Tako bi bilo prav reči. In zdaj, če že govorimo o ozadjih. Ko je resorno ministrstvo prevzel dr. Igor Lukšič, tega zakona ni vložil v proceduro, ker mu je že takrat nasprotoval, tako kot mu nasprotujemo Socialni demokrati tudi zdaj. To je ozadje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims. Prosim.
Hvala še enkrat za besedo. Dovolite, da razpravo vrnem v okvir, ki ga predvideva poslovnik, torej o tem amandmaju. Naj preprosto povem, zakaj tega amandmaja ni mogoče podpreti. Besedilo, ki je bilo sprejeto z amandmajem na odboru, ki ga vodim, in ki je sedaj besedilo zakona za končno fazo obravnave na seji Državnega zbora, vsebuje jasen, točno definiran pojem, ki ga pozna tudi evropsko pravo. To je izvajanje javne službe oziroma javna služba. Kaj je obseg javne službe, točno definira Zakon o RTV Slovenija. Kaj lahko obsega javna služba v danem primeru, določajo tudi akti Evropske unije. Predlagani amandma Poslanske skupine SD pa vsebuje nek drug pojem, in sicer govori o izvajanju dejavnosti. Dejavnost RTV Slovenija pa je mnogo širši in manj definiran pojem, ker obsega tako tisto, kar sodi v ožji pomen javne službe, kot tudi vse ostalo. Tako spremembo besedila bi lahko sprejeli samo, če bi s tem želeli omogočiti praktično prosto interpretacijo besedila zakona kot celote, s čimer bi se pa bistveno oddaljili od tega, kar od nas zahtevajo normativi, akti Evropske unije. To se pravi je predlagani amandma pravno gledano mnogo dlje od pravne ureditve Evropske unije, kot pa že sprejeto besedilo, ki ga je oblikoval odbor, ki ga vodim, torej odbor, ki pokriva tudi področje medijev, na svoji seji in ki je bilo sprejeto soglasno in ki v celoti točno sledi pravu Evropske unije in namenu, za katerega se je opredelil predlagatelj. V bistvu bi sprejetje tega amandmaja pomenilo, da zavestno naredimo manj jasno besedilo, omogočimo potem, da se s takim zakonom lahko prosto interpretira slovensko pravo in da se lahko celo storijo posamezni koraki, ki bi bili v nasprotju s pravom Evropske unije. Zaradi vseh teh razlogov nikakor ni dobro, da bi sprejeli predlagani amandma. Jaz osebno bi predlagateljem celo priporočil, da ga umaknejo, ker je očitno tudi nestrokovno pripravljen in je treba ohraniti besedilo, kot je v osnovnem besedilu za to fazo obravnave, ki ga je pripravil moj odbor. Tako besedilo namreč ustreza tudi ustavnopravnim normam, ki jih za neko besedilo postavljajo veljavni predpisi, na čelu z ustavo države Slovenije, ki zahtevajo, še posebej če pogledate odločbe Ustavnega sodišča, da mora biti vsako pravno besedilo jasno, nedvoumno in določno. V tem primeru je povsem določen samo pojem "javna služba", izvajanje javne službe. To pa je pojem, ki ga vsebuje osnovno besedilo zakona in ki ga ravno hoče odstraniti predlagani amandma. Zato vas vse pozivam, da sledimo ustavnopravnim načelom, potrjenim tudi z mnogimi odločbami Ustavnega sodišča Republike Slovenije, da sledimo tistemu, kar piše v resoluciji o normativni dejavnosti, ki jo je ta državni zbor sprejel v prejšnjem mandatu, in da sledimo načelu jasne določnosti besedila, hkrati pa tudi pravu Evropske unije in da predlagani amandma zavrnemo, potrdimo pa besedilo zakona v celoti, ker je kvaliteten in ker ga Slovenija potrebuje.
Hvala lepa. Ponovno odpiram prijavo za razpravo. Prosim, da se prijavite. Prijava teče. Gospod Jožef Horvat, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Bilo je kar nekaj časa na razpolago, da smo tudi v poslanski skupini podrobno proučili amandma kolegov iz Socialne demokracije. Površnega bralca lahko predlagatelj zelo hitro spelje na led, še posebej če se fokusiraš na obrazložitev amandmaja, kjer govori predlagatelj, da amandma zgolj nomotehnično izboljšuje besedilo predloga zakona. Ko smo podrobneje proučevali besedilo amandmaja, smo videli, kje je pravzaprav nastavljena past. Bistvena razlika je med besedno zvezo "za potrebe izvajanja javne službe", kar mi podpiramo, od besedne zveze "za potrebe izvajanja javne dejavnosti". In kolegice in kolegi, zelo hitro bi se nam v primeru,da ta amandma Državni zbor sprejme, zgodila podobna situacija, kot smo jo odpravljali na redni seji Državnega zbora v mesecu maju, ko smo zaradi neupoštevanja ali pa nepravilnega upoštevanja evropskega pravnega reda pri noveli Zakona o davku na dodano vrednost dobili s strani Evropske komisije pripombo, opomin, da ne rečem klofuto in smo nekako z dolgimi nosovi morali Zakon o davku na dodano vrednost popraviti. Naj spomnim, da je prejšnja koalicija omenjeni Zakon o davku na dodano vrednost želela mimo evropskega pravnega reda določiti v tem smislu, da bi bilo drugače kot evropski sistem davka na dodano vrednost definira pravico do vstopnega davka. Tako napovedujem, da bo Poslanska skupina Nove Slovenije ta amandma zavrnila, če ga ne bo predlagatelj že prej umaknil. Bomo pa zakon v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber. Prosim.
Hvala za besedo. Naj pri sprejemanju tega amandmaja zelo jasno povem, da je amandma vložen prav zaradi interesa gledalk in gledalcev. Gre za uporabnike. Vsi se sklicujete na neke evropske predpise in tako naprej, ampak vendarle zdaj veljavno besedilo v zakonu, ki je bilo sprejeto na odboru, je ravno kritiziral Norkring preko odvetniške družbe. Če je kaj nejasnega, je potem zdaj zapisanega očitno nejasnega v tem zakonu. In tudi ni bilo odgovorov, ali in kako se bo odpravila ta nejasnost. Naš amandma resnično govori točno o tem. Lahko gre za javno dejavnost, lahko gre tudi za tržno dejavnost. Oboje je v skladu z zakonom in Radiotelevizija Slovenija lahko to opravlja, nobenega dvoma ni, to ji omogoča zakonodaja. In še nekaj je. Če bo oddajanje preko multipleksa Televizije Slovenije, potem bo dostop signala do praktično vseh gospodinjstev v Sloveniji. Če tega ne bo, potem se lahko zgodi, da vsaj nekje okoli trideset do štirideset tisoč gospodinjstev v Sloveniji ne bo imelo možnost sprejemanja televizijskih komercialnih programov v Sloveniji. Zakaj vam je to v interesu, če smem vprašati? Ali je interes, da pride medij do ljudi, ali je interes, da pride samo do, ne vem, tistih območij, ki so najbolj obljudena, če pa živijo ob meji ali pa na bolj oddaljenih območjih, jim pa ni treba spremljati, recimo, POP TV, Kanal A in drugih komercialnih televizijskih omrežij oziroma televizij? In še nekaj je. Kaj pa v primeru, če se ta komercialni multipleks, ki ga uzakonjate, ne bo tudi v praksi izvajal? Norkring napoveduje, da se bo umaknil. Imeli bomo omrežje, ki bo prazno, ne bo v funkciji, hkrati bo pa izpolnjevalo tiste pogoje, za katere pravite, da jih direktiva nalaga. In če ostane to omrežje v funkciji pa brez uporabnika, potem dejansko, če ni naš amandma sprejet, tudi preko televizije Slovenija ni mogoče spremljati komercialnih televizijskih oddaj. Zakaj bi to bilo v interesu Državnega zbora, da zopet ne omogočamo gledalkam in gledalcem, da imajo boljšo gledanost, boljšo dostopnost do signala? In ne nazadnje, če gre za kombinacijo javnega in tržnega programa, pride tudi do pokrivanja stroškov javne službe. Milijon 200 tisoč evrov lahko RTV Slovenija pridobi na trgu. Če tega milijona 200 tisoč ne bo pridobila na trgu, kdo še ostane, da poravna obveznosti, ki nastanejo zaradi delovanja RTV? Samo gledalke in gledalci, samo dvig naročnine je spet rešitev, da se ti stroški pokrivajo. Resnično v interesu gledalk in gledalcev je, da je ta amandma sprejet, ker bodo imeli cenejšo naročnino za radio in televizijo, imeli bodo večji dostop tudi do komercialnih televizij, in to je tisto, kar je namen, upam si reči, tudi sprejemanja zakonodaje na tem področju. Slediti nekim ozkim interesom trženja in izrabe posameznih multipleksov zgolj za ozke tržne namene, govori o tem, da očitno sledite interes kapitala. In tudi to razumemo. Ampak vsi vemo, da interes kapitala običajno ne sledi javni interes in ta amandma je tisti, ki združuje oboje, združuje javni interes in deloma tudi tržni interes, da se poceni predvsem dajatev, ki jo plačujejo gledalke in gledalci. Če želite razmišljati v interesu uporabnikov, v interesu gledalk in gledalcev, potem je treba ta amandma sprejeti. Če gledate pa ozko in se izgovarjate na določene evropske predpise, potem pa je to nekaj, na kar se lahko izgovarjate, ampak vas še enkrat opozarjam, če obstaja kje nejasnost, obstaja v zdajšnjem besedilu zakona. In na to nejasnost nismo opozorili mi, ampak tudi tisti, ki ta hip že uporabljajo drugi multipleks in uporabljajo ne nazadnje tudi odvetniške družbe, da opozorijo na neko pomanjkljivost v zakonu in nejasnost v zakonu. Naš amandma je zelo jasen in je zelo enostavno razložiti, za kaj gre. To, kar je zdaj v zakonu zapisano, pa bistveno težje razložite. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati. Odpiram prijavo za razpravo. Mag. Branko Grims, izvolite.
Ja, saj je lepo, da se enkrat vidi prava stvar in da se tista stranka postavi na stran interesa kapitala, pa v praksi to tudi velikokrat zagovarja, se pravi v danem primeru SD. Ampak v tem primeru je pa tukaj očitno en pravni nesporazum ali, upam, da ne prav neznanje. Veste, če govorimo o tem, kaj prenaša ta zakon v naš pravni red, potem govorimo o evropski direktivi. Evropska direktiva pa ni nekaj, kar je nezavezujoče, ampak zavezuje državo. In besedila evropske direktive, ko gre za to področje, so povsem jasna. Ko gre za izvajanja javne službe, se zahteva točno taka ureditev, kot je zdaj predlagana v dopolnjenem predlogu zakona. Ko pa gre za vse ostalo, pa je to nekaj drugega in se ureja na drugačen način in po drugih principih. Zaradi tega je torej besedilo, kot je v osnovnem besedilu zakona, pripravljenem za obravnavo danes na seji, tako kot je bilo oblikovano na seji odbora, ki ga vodim in ki pokriva področje medijev, popolnoma ustrezno in edino pravilno z vidika evropske zakonodaje oziroma evropske pravne ureditve, kakršna je v tem trenutku, in korektno in pravno nesporno prenaša to ureditev tudi v naš notranji pravni red, torej v zakon. Tako ureditev bi sprejeti amandma zameglil, naredil bi jo nejasno, pravno ne več enoznačno in bi torej bilo možno izvajati zakon tudi na način, ki ne bi bil več skladen z evropsko direktivo. To pa pomeni, da bi v danem primeru dovolili zavestno kršitev evropske zakonodaje. To je torej tudi pravni razlog, poleg že sicer omenjenega ustavnega načela jasnosti zakona, zajetega tudi v resoluciji o normativni dejavnosti, zaradi katerega tega amandmaja nikakor ni dopustno sprejeti. V SDS, pa tudi sam osebno, bomo glasovali proti. Potrdili pa bomo besedilo zakona, ki korektno prenaša evropsko direktivo v naš pravni red in hkrati omogoča, da se tisto, kar je javna služba in programi posebnega pomena za Republiko Slovenijo, postavi na ustrezno mesto in tudi v zakonski ureditvi ustrezno podpre.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Seveda bom podprl amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov, ki vsekakor koristi gledalkam in gledalcem televizijskih programov. Ker pa je malo možnosti, da bo koalicija ta amandma podprla, bom v končni fazi glasoval proti predlogu zakona, ki zasebnemu sektorju zagotavlja monopol, gledalkam in gledalcem pa televizijski mrk, saj se ocenjuje, da bo brez nekaterih privatnih televizijskih programov, kot so POP TV, Kanal A, Pink SI in ostalo, kar okrog 40 tisoč gospodinjstev, to pa ni tako zanemarljiva številka. Poleg tega ta zakon prinaša tudi izgubo javnemu zavodu RTV Slovenija, saj ukrep jemlje nacionalni televiziji milijon 200 tisoč evrov letno, kar bi se sicer porabilo za izvajanje dejavnosti v javnem interesu. Kot rečeno, zaradi teh treh razlogov, ker zasebnemu sektorju zagotavlja monopol, ker prinaša mrk gledalkam in gledalcem in ker izčrpava javni RTV zavod v finančnem smislu, tega zakona ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc.
Hvala lepa. Zanimivo je mnenje komisije Državnega sveta, ki opozarja na to, da bo novela omogočila velike zaslužke enemu privatnemu ponudniku. Zdaj ne vem, ali je to iz trte izvito, ampak če tudi Državni svet tako ocenjuje, in v Poslanski skupini Socialnih demokratov razmišljamo enako, potem je nekaj na tem. Prihajam z obmejnega območja. Poznamo relief naše domovine, koliko je dolin, koliko hribov in kotlin, in v vseh teh predelih Slovenije nekaterih televizijskih programov ne bo mogoče gledati. Tega se je treba zavedati. Menda je lažje nekje na ravninskem območju kot pa v hribovitem delu naše domovine. Ob tem, da prav ta pas ob meji izločimo in jim onemogočimo gledati nekatere programe, je izjemna škoda za našo domovino. Mi se trudimo, da bi bilo to območje poseljeno, da bi imeli enak standard za življenje kot nekdo drug, ki je bliže centru, urejamo infrastrukturo in podobno, kajti interes države je, da je tako območje ob meji poseljeno in da držimo to zahodno mejo slovanstva, kolikor se da. Ta zakon bi moral biti v interesu gledalcev, ne izvajalcev. Gledalec je tisti, ki ima tu prioriteto in mora biti servisiran. Zato je torej nek javni interes, ki pa se izraža tudi v tem, da bi RTV Slovenija s prihodkom, ki bi ga dobila preko teh poti, govorim o prihodku milijon 200 tisoč evrov, omogočala cenejšo TV-naročnino oziroma je ne bi bilo treba podražiti. Ampak to ponavljamo že cel čas in upam, da bo zaleglo pri nekaterih članih, predstavnikih koalicije, da bo ta amandma, ki ga je vložila Socialna demokracija, le zalegel in da bo sprejet. Že pred prejšnjo točko je bilo obravnavanih toliko težkih besed po nepotrebnem, poglejte, ko nam Peterle z Bruslja razlaga, da bodo nekega kandidata za predsednika države volili tisti, ki imajo oprane možgane. Pa prosim, nehajmo s tem, nehajmo! Živimo danes tukaj v svobodni demokratični Sloveniji in stalno se mučite z neko prazgodovino in od tega nima nihče nič. Jaz bom ta amandma seveda podprl. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da je še želja po razpravi, zato odpiram prijavo. Preden dam besedo mag. Branku Grimsu, na balkonu pozdravljam delegacijo črnogorskih poslank in poslancev ter predstavnikov političnih strank Republike Črne Gore. / aplavz/ Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims.
Hvala. Spet se bom moral omejiti na tisto, kar je vsebina zakona, kar očitno dela težave mojim spoštovanim kolegom tam preko, saj so zdaj že bili pri izjavah posameznikov v zvezi z volitvami predsednika države, in to iz Bruslja. Moram reči, da je to zelo zanimiva logika, kaj se vse da vplesti v eno razpravo v državnemu zboru, vsekakor je pa to v nasprotju s poslovnikom, gospod predsedujoči, pa bi veljalo na to tudi posebej opozoriti. Tisto, kar je pa predmet zakona, pa je vprašanje, kaj je javni interes. Slovenija ima svoj pravni red, gospe in gospodje, in ta pravni red v Zakonu o medijih točno definira, kaj je javni interes. Eno je opravljanje javne službe, ko gre za RTV Slovenija, in drugo daje v okviru javnega interesa posebno mesto programom posebnega pomena za Republiko Slovenijo v skladu z zakonom, ki ureja medije. To se pravi, točno to, kar je zajeto v predlaganem besedilu predloga zakona, je definirano kot javni interes. In temu ta zakon daje prednost pred zasebnim interesom. Probleme, na katere ste opozorili, bo treba reševati drugače, ob upoštevanju vseh elementov, ki jih predvideva možnost urejanja tega področja, bodisi v okviru realnih možnosti posameznih komercialnih ponudnikov, bodisi države kot celote. Ampak v danem primeru, ko pa urejamo področje, ki zajema zgolj javno radiotelevizijo, pa je treba spoštovati normative in ureditev Evropske unije. In zelo zanimivo je reči, da boste na koncu glasovali proti zakonu v celoti, ki ni nič drugega kot prenos direktive Evropske unije v slovenski pravni red. To pomeni, da zavestno napovedujete glasovanje v nasprotju z evropskim pravnim redom. To se morda sliši zelo pogumno, vendar je treba vedeti, da pravni red vsebuje več nivojev in da je evropski pravni red nadrejen nacionalnim pravnim redom, ko gre za tiste akte, ki so zavezujoči. In če kateri od teh aktov ni všeč komu, lahko tudi upravičeno in neupravičeno, niti ni pomembno, je edina pravno korektna pot v demokratični ureditvi, da se spremeni osnovno besedilo. V danem primeru bi bila to seveda direktiva Evropske unije, ki ureja to področje. Če pa ta velja in Slovenijo zavezuje, pa je to treba upoštevati v okviru naše pravne ureditve, konkretno tega zakona, ki je s tega vidika edino primeren, medtem ko bo probleme, na katere ste opozorili, treba urediti drugače. Spet tako, da bo spoštovan pravni red Evropske unije, interesi ljudi in realne zmožnosti ponudnikov komercialnih programov. Javnemu interesu pa je treba dati prednost.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Da. Odpiram prijavo. Prosim za prijavo. Prijava teče. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala. No, saj če bi magister Branko Grims pogosteje sedel v dvorani, potem bi moral kdaj za ta nauk o tem, kaj zahteva poslovnik, prej opozoriti svoje kolege in kolegice iz poslanske skupine, preden se spušča v polemiko in napad na poslance moje poslanske skupine. Ampak ker je zadnje čase zelo moderno razlagati, kaj je Evropski pravni red pa kakšna je hierarhija teh pravnih dokumentov, bi spoštovanega kolega opozorila samo na to, kako je v prejšnjem mandatu brez kakršnihkoli težav glasoval proti predlaganemu zakonu o medijih v prvi obravnavi, pa je šlo za usklajevanje z evropskimi direktivami, in ker je medijska zakonodaja specialnost gospoda Grimsa, omenjam samo medijsko zakonodajo. Kaj direktiva zahteva in kako bo direktiva prenesena v nacionalno zakonodajo, je stvar nacionalne zakonodaje. Direktno uporabna je uredba. Ampak tudi pri uredbah nimate nobenih težav. Če se opazi neskladje in varovanje pravic v nacionalni zakonodaji, ki je višje od tiste predlagane uredbe, mirno glasujete proti nacionalni zakonodaji, tako da teh pravnih podukov o tem, kaj je veljavno in kaj ni, kdo kaj spoštuje in česa ne, bi samo rekla, ko govorimo o varovanju ustavnega določila o jasnosti zakonodaje, je nedavno sprejeti ZUJF pa res vzor pravne nejasnosti in še česa drugega. Tako, gospod Grims, lepo vas prosim, ko sekate po nas, dajte misliti na svoj lastni prag in še kaj podobnega. Ampak govorim o zakonu, ki ga danes obravnavamo in o predlaganem amandmaju. Predlagani amandma je pač ena od možnosti, s katero bi pravno regulirali stvari, ki združujejo dve področji in je dejavnost širši pojem od tistega, kar je zapisano samo v javnem interesu. Treba bo to malo podrobneje nakazati, zakaj je to v nasprotju z direktivo, ker pri obravnavi tega zakona je bilo slišati toliko različnih mnenj o tem, kaj vse je v nasprotju z direktivo. In da ne bi tukaj delali kakšne velike znanosti iz tega, ker se tako zelo napihnjeno sliši marsikakšna stvar, je treba tudi pogledati, kaj direktiva v resnici prinaša. In bi bilo dobro, če bi nam tisti, ki zdaj očitajo, kje je neskladje, tudi zato, da bi vsi vedeli, o čem govorimo, to tudi citirali. Hvala.
Replika, mag. Branko Grims.
Zelo na kratko. Gospa Potrata, če že iščete pravno solato, potem si poglejte zakon za boj proti korupciji, ki se dotika tudi lobiranja in ki sem mu osebno nasprotoval in moja poslanska skupina v prejšnjem mandatu. Vaš kolega, iz vaše poslanske skupine je pa zdaj, mislim, da že drugo kazen plačal po tem zakonu, ki ga je takrat sam sprejel, ker je zakon napisan tako, da praktično onemogoča normalno poslansko delo v tistem delu, ki se ga pravzaprav dotikamo tudi danes, ko iščemo optimalne rešitve z vsemi tistimi, ki jih posamezen zakon zadeva, ker meša po eni strani lobiranje, po drugi strani pa iskanje dodatnih rešitev in posvetovanje s tistimi, ki jih neposredno zakon zadeva. In zaradi tega se dostikrat ne morejo v praksi najti najbolj optimalne rešitve. Ampak v danem primeru, veste, je pa situacija pravno točno taka, kot sem povedal. Zavezuje nas pravo Evropske unije. Tisti problem, na katerega ste opozorili, pa bo treba urejati drugače, v okviru drugih možnih rešitev. Katere pa so, pa vam pri najboljši volji ne morem ta hip pomagati, kajti zakon, ki ste ga vi sprejeli ob mojem nasprotovanju, ki meša lobiranje in iskanje informacij, mi onemogoča, da bi se sploh normalno sestal s ponudniki komercialnih programov in jih vprašal po njihovih željah, predlogih in eventualno kakšno dobro idejo morda tudi poskušal preliti v zakonodajo v tem državnem zboru. Če se sprejemajo zmešani zakoni, potem so seveda tudi posledice za državo take in jaz samo upam in pričakujem od sedanje vlade, da bo enkrat ta zakon vzela pod lupo in da bo dejansko razmejila, kaj je boj proti korupciji in tisto lobiranje v evropskem pomenu besede od povsem normalnega poslanskega dela, ki je zdaj zaradi vašega početja v minulem mandatu v veliki meri žal onemogočeno. In najprej pometite pred svojim pragom.
Hvala lepa. K besedi se je javil dr. Žiga Turk. Minister, prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz ne bi rad, da bi izpadlo, da je edini razlog za to, da sprejemamo ta zakon, da je v evropski zakonodaji nekaj napisanega. Rad bi utemeljil, da tisto, kar v evropski zakonodaji piše, da je zelo smiselno, če želimo imeti neke normalne, poštene pogoje tržnega gospodarstva, kjer je razmejitev med tem, kaj je javno in kaj je zasebno, vzpostavljena in kjer je preprečeno, da bi selektivno nekatero zasebno profitiralo na račun javnega. In o tem, kako in kje bi kakšno zasebno profitiralo na račun javnega, na tem področju smo pa v Sloveniji veliki mojstri in verjamem, da nam gredo take rešitve zelo težko skozi parlament ali pa vsaj skozi opozicijo. V čem je bistvo te ureditve? Bistvo te ureditve je, da če obstaja neka omejena javna dobrina in če jo nekdo, neka javna ustanova, ki deluje v javnem interesu, brezplačno, brez razpisa, brez koncesije dobi od države na razpolago, potem ne sme te omejene javne dobrine uporabljati za pridobitno dejavnost oziroma ne sme biti uporabljena kot del tržne dejavnosti. Take javne dobrine niso samo radiofrekvenčni spekter, o katerem se pogovarjamo danes. enako bi morala Slovenija reagirati, če bi delala kaj z vodami ali pa s prostorom ali pa z morjem ali pa z zrakom ali pa s čemerkoli. Seveda se pa stvar zelo spremeni v trenutku, ko država javno dobrino da na razpolago s koncesijo, z razpisom na način, ko nekdo da za to dobrino neko odškodnino. Ta amandma SD ravno bistvo te evropske direktive oziroma te evropske ureditve, da če dobiš neko javno dobrino zastonj, brezplačno, brezpogojno, da se to razloči od komercialnega interesa, to ureditev razvodeni, ker vi predlagate, da bi vsaka dejavnost javnega zavoda RTV brez omejitev lahko participirala na tej javni dobrini. In seveda je bil omenjen tukaj interes kapitala. Velik interes kapitala je tukaj. Interes tistega kapitala, ki je v analognih časih imel 60 %, 70 % pokritost in je zdajle prišel skozi stranska vrata na 98 % pokritost. Seveda njim ne ustreza, da bi šli nazaj, ne na 70 % ali 60 % pokritost, ampak komercialni multipleks je imel pokritost 87 %, 88 %. Seveda je težava z lobiranjem, ampak očitno lobiranje še vedno teče, zato je bil ta zakon toliko časa v predalih. Stroka, o kateri radi govorite, stroka, ki je seveda sestavni del uradniškega aparata na ministrstvu, je to rešitev pripravila globoko v lanskem letu. Jaz sem tukaj slišal, da moj predhodnik tega zakona nalašč ni vložil, ker mu ni bil všeč, ker verjetno tudi ni bil všeč tistim, ki oddajajo svoje programe na oddajnikih javne radio-televizije. Ali se spominjate napovedi tožbe pred Evropskih sodiščem, kjer naj bi bila kazen 13 tisoč evrov dnevno. To je tudi predmet tega. Če ta parlament ne bo prehitel sklepa Evropskega sodišča, bomo plačevali 13 tisoč evrov dnevno kazni, ker ne znamo razločiti med tem, kaj je javna dobrina, ki se uporablja v javnem interesu, in tem, kako se ta stvar lahko meša s komercialnimi ponudniki. Jaz verjamem, da bi bilo v javnem interesu v Sloveniji še marsikaj, da bi bilo ljudem všeč še marsikakšno stvar dobiti brezplačno. Ampak infrastruktura, ki je vzpostavljena, omogoča bistveno večji dostop do programov komercialnih televizij po zraku, kot je bilo to pred digitalnim prehodom. Nobena ureditev ne preprečuje ponudnikom komercialnih programov, da zgradijo omrežje, ki bo imelo ravno takšno pokritost, kot jo ima omrežje javne radiotelevizije. Tako so te skrbi odveč. In tudi z amandmajem, ki ga je predlagala koalicija, mi vzpostavljamo tudi možnost, da komercialni multipleks zgradi javna radiotelevizija. Ampak ga bo dobila pod čisto drugačnimi pogoji, kot je dobila ta multipleks, ki je vzpostavljen sedaj, in bo razmejitev med javnim dobrim in zasebnim interesom seveda bistveno boljše urejena.
Hvala lepa. Želja je še po razpravi, zato odpiram prijavo. Prosim za prijavo. Mag. Majda Potrata, prosim.
Hvala. Gospod minister, težke besede ste izrekali. Pripisujem jih temu, da niste bili zraven v prejšnjem mandatu in niste sledili razpravam ob Zakonu o medijih, ki je bil zavrnjen. Od tod tudi se čudite, kako nekateri spregledajo ali naj bi domnevno spregledali nevarnost plačila kazni. Vaši kolegi poslanke in poslanci v prejšnjem mandatu so mirno glasovali proti Zakonu o medijih, ki je večmilijonsko škodo napovedal, če ne bo sprejet. In takrat je tekla beseda o frekvencah kot o javnem dobrem, o konkurenci in o ustvarjanju monopola. Ustvarjanje monopola, zoper kar je uperjena direktiva, je nekaj, kar je ta zakon omogočal. Ustvarjanje monopola še ne pomeni, da bo to tudi zaviralo. Zaviranje konkurence in ustvarjanje monopola sta vsak k sebi. In tukaj gre za takšen proces, o katerem vi govorite. Ne gre za to, kaj je komu všeč, pa kaj ni komu všeč. Lahko da se v koaliciji tako odločate in sprejemate v ZUJF tiste odločitve, ki so bile javnosti všeč, pri tistih ste seveda malo popustili, pri tistih, ki jih javnost ni prepoznala, ste pa zabetonirali in še bi vam lahko človek kaj rekel. Kar pa zadeva lobiranje in veliko bolečino gospoda Branka Grimsa in korupcije in Zakona o preprečevanju korupcije, so nekateri v tej dvorani ali pa pripadajo tisti opciji, ki ima s korupcijo zelo velike izkušnje. Takšne izkušnje, da bi se nekateri drugi pri njih morali učiti, če bi nam bilo kaj do tega, da bi se s korupcijo ukvarjali. Transparency International je podal poročilo o koruptivnosti v Sloveniji in je tudi stališča povedal. To, o čemer govori gospod Branko Grims, je eno od polj korupcije. Najpogostejša sta politika in gospodarstvo. Ta dva v soočanju sta najbolj izpostavljena koruptivnemu dejanju, In to z lobiranjem v tistem reguliranem pogledu nima nič opraviti. Da pa ne bomo že danes govorili o tem, saj se bomo v četrtek sešli s predstavniki protikorupcijske komisije, pa nam bodo povedali, kaj je naša naloga in kaj ne. Ampak tako kot se pogovarjamo in tako kot slišimo, da ministri sami dobivajo pošte o tem, kateri podjetnik je s čim zadovoljen in s čim ni. Če je to korektno, je pa druga stvar. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ne želi nihče več razpravljati, zato zaključujem razpravo. Odločanje o amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili čez 30 minut v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 4. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 14. uri in 5 minut.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na odločanje zbora o predlogih odločitev, zato vas prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je Predlog zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, tudi za sejo Državnega zbora ni bilo mogoče vlagati amandmajev. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti 3. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. So kakšne težave z glasovalnimi napravami? Dobro. Potem bomo pa za kakšno minuto prekinili, da to preverimo. Je v redu? Dobro, vse v redu. Nadaljujemo prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je Predlog zakona o spremembah Zakona o hipotekarni in komunalni obveznici, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, zato tudi na seji Državnega zbora nimamo amandmajev. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Amandmaji niso možni, zato lahko začnemo z glasovanjem. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 30. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je tretja obravnava Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o medijih. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili o nobeni neusklajenosti zaradi amandmajev, tako lahko preidemo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 73, proti 2. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Tudi ta točka dnevnega reda je zaključena. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o digitalni radiodifuziji. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda z dne 11. junija 2012. To je amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov k 2. členu. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 32, proti 45. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zaključili smo drugo obravnavo predloga zakona in prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandma ni bil sprejet, lahko preidemo na odločanje o predlogu zakona. Zakonodajno-pravna služba in Vlada me nista obvestili o kakršnikoli neusklajenosti zaradi amandmaja, sprejetega na matičnem delovnem telesu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala. Poslanci Socialnih demokratov smo zakonu nasprotovali in mu še vedno nasprotujemo, ker zakon ne zagotavlja minimalne konkurence digitalnega oddajanja. Še več. Sedanji dvojec je nadomeščen z monopolom enega ponudnika. Poleg tega pomeni zakon finančno siromašenje javne RTV Slovenija. Za dobršen prebivalk in prebivalcev Slovenije pomeni zmanjševanje možnosti spremljanja priljubljenih tv-programov. To sta dva temeljna razloga, zaradi katerih nasprotujemo. Menimo pa, da je naloga Vlade Republike Slovenije, da pripravlja tak predlog zakona, ki ob upoštevanju direktiv Evropske unije daje prednost direktivi ne pa pričakovanjem posameznih gospodarskih subjektov. Hvala.
Glasujemo o predlogu zakona. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 55, proti 11. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Sedaj bomo odločali o predlogih sklepov, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade oziroma ministrice, ministra. Najprej bo Državni zbor odločal o predlogu poslanca Janija Möderndorferja, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Janija Möderndorferja v zvezi s koalicijsko pogodbo, Pogodba za Slovenijo 2012–2015. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 33, proti 46. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Janka Vebra v zvezi s spremembami koncepta upravljanja državnega premoženja. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 34, proti 46. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo in okolje gospoda Franca Bogoviča na poslansko vprašanje gospoda Matjaža Zanoškarja v zvezi z okoljsko sanacijo Mežiške doline. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 43. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje mag. Majde Potrata v zvezi s podržavljanjem športa. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje gospoda Dragan Bosnića v zvezi z načrtovanimi posegi v šolsko mrežo. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 35, proti 45. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje dr. Andreje Črnak Meglič v zvezi s prihodnjim statusom samozaposlenih v kulturi. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 32, proti 46. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovana Žerjava v zvezi s kadrovsko politiko v gospodarstvu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 33, proti 44. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje mag. Majde Potrata v zvezi z mrežo javnih srednjih šol. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 32, proti 44. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje gospe Tine Komel v zvezi z javnim razpisom za dodelitev sredstev fakultetam. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 36, proti 43. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje gospe Renate Brunskole v zvezi z načrtovanimi spremembami normativov in standardov v šolah. Obrazložitev glasu ima gospa Renata Brunskole. Prosim.
Hvala lepa, lepo pozdravljeni! Predlagam, da opravimo javno razpravo predvsem zaradi tega, da o tej pomembni temi, o javnem osnovnem šolstvu za vse otroke, tako v mestih kot na podeželju, sprememba mreže osnovnih šol, šolskih okolišev, normativov in standardov, brez javne predstavitve in ukinitve Zavoda za šolstvo, brez javne predstavitve mnenj in javne razprave, kjer bi mnenje podala stroka, tako predstavniki lokalnih skupnosti, ravnatelji in pa župani, pomeni, da se očitno ministrstvo za izobraževanje odloča po svoje, torej v škodo osnovnemu šolstvu v Republiki Sloveniji. Odmikamo se enakomernemu razvoju Republike Slovenije in umikamo se enakosti pravic za vse otroke. Želimo očitno preferirati zasebne šole, javno šolstvo bi bilo očitno za sloje ljudi, ki so danes na pragu preživetja. Bojim se, da je temu tako. Povedala sem bolj drastično, kot je v tem trenutku, vendar če pogledamo demografsko ogroženo območje Bele krajine, je žal tako. Ukinitev treh samostojnih osnovnih šol, sprememba v podružnične šole, to je dejstvo. Septembra naj bi bilo tako, 35 profesorjev in drugih strokovnih sodelavcev brez dela. Kam to pelje? Zagotovo je to napačna pot, zato predlagam, da opravimo javno razpravo. Če so iskrene namere v dobrobit Republike Slovenije, se nimamo kaj bati, zato opravimo to javno razpravo in delujmo v dobrobit osnovnega šolstva, kot so pričakovanja državljank in državljanov Republike Slovenije. Pot, naj še enkrat ponovim, na katero pelje sedaj ministrstvo za izobraževanje, je napačna pot. Tudi poslansko vprašanje, ki je bilo postavljeno s strani nekaterih predstavnikov koalicije, mi je to potrdilo v včerajšnjem dnevu, zato predlagam, da imamo javno razpravo. Umikamo se od pravne, demokratične in socialne države Republike Slovenije, če bomo uvedli zasebne osnovne šole in javne šole na nek način dali na stranski tir.
Prehajamo na glasovanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Sklep ni bil sprejet. Imamo še tri glasovanja. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru Ministra za zdravje gospoda Tomaža Gantarja na poslansko vprašanje mag. Lejle Hercegovac v zvezi z delovnim programom ministrstva za zdravje za leto 2012. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 32, proti 46. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo in okolje gospoda Franca Bogoviča na poslansko vprašanje gospoda Jerka Čehovina v zvezi s plačevanjem odškodnin denacionalizacijskim upravičencem s strani iz Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Gospod Jerko Čehovin ima obrazložitev glasu.
Ta predlog presega, vsaj po mojem mnenju, koalicijsko ali pa pozicijsko držo. Gre za velika sredstva, ki jih bo država morala dati denacionalizacijskim oškodovancem na podlagi nezmožnosti upravljanja s premoženjem, ki pa po merilih, ki niso jasna, presega to, o čemer smo razpravljali, in dosega celo blizu 100 milijonov evrov. Medtem ko se mi pogovarjamo o zakonodaji, recimo, danes smo sprejeli že kar nekaj zakonov, ki pa skupaj predstavljajo morda 5 % učinka tega, o čemer predlagam razpravo, bo v ozadju potekalo, ker nimamo urejene metodologije, ker nimamo tako na sodni veji oblasti kot tudi na izvršni veji oblasti urejenih metodologij, da bomo izgubili nekaj 10 milijonov evrov. To utrjuje tudi samo priznanje ministra Bogoviča, da gre za resen problem, zato mislim, da tukaj dejansko ne gre za problem koalicije ali opozicije, ampak za nekaj širšega. Zato predlagam, da se mi pridružite pri tem, da glasujemo, da se opravi razprava o tej problematiki. Hvala.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Sklep ni bil sprejet. In še en predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor gospoda Zvonka Černača na poslanko vprašanje gospoda Jožefa Kavtičnika v zvezi z gradnjo bloka 6 Termoelektrarne Šoštanj. Gospod Kavtičnik ima obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Zahtevek za splošno razpravo sem dal predvsem zaradi tega, ker minister Černač ni dal ustreznega odgovora. Ne nazadnje ga tudi ni mogel dati, saj pravi, da nima ustreznih informacij. In če vlada in minister nimata ustreznih informacij o najdražji in največji investiciji naše države, potem je sigurno prav, da se opravi razprava tukaj v državnem zboru. Predvsem tudi zaradi tega, ker ta investicija buri duhove, pa ne samo duhove zunaj tega parlamenta, ampak tudi v parlamentu. Žogico si podaja tako vlada na parlament, da bi naj odgovornost prenesli na poslance. Seveda smo pa prepričani, da je odgovorna pri tej investicija vlada, ki je nekako 100 % lastnik HSE, ta pa lastnik TEŠ. Zato sem prepričan, da bomo tako poslanci kot tudi vlada dobili prepotrebne informacije o tem, kako poteka izgradnja Termoelektrarne Šoštanj, blok 6, in kaj je treba narediti oziroma kdo česa ni naredil. Zato apeliram na vse nas in vas, da podpremo ta predlog in da si natočimo čistega vina. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 35, proti 45. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 4. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Samo še dve obvestili. Seja Mandatno-volilne komisije bo ob 15. uri, žal zaradi zasedenosti dvoran, delovna telesa Državnega sveta zasedajo, bo ob 15. uri v velikem salonu. Sejo Odbora za finance in monetarno pa bo čez 15 minut, torej ob 14.40 v veliki dvorani na Tomšičevi.