Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 15. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Vesna Vervega do 13. ure, gospod Žan Mahnič, mag. Anže Logar, mag. Andrej Šircelj in gospod Simon Zajc. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ŠTIPENDIRANJU PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospe Martini Vuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanke in poslanci! Čeprav je bil veljavni Zakon o štipendiranju sprejet s soglasjem ključnih deležnikov, so se v praksi, predvsem pri deficitarnih štipendijah, pokazale nekatere težave. Do zapletov pri izvedbi javnega razpisa za dodelitev štipendij za deficitarne poklice za šolsko 2015/2016 je prišlo zaradi odprtega roka oddaje vlog. Veljavni zakon namreč predvideva zbiranje prijav preko javnega poziva in ne določa posebnih pogojev, ki jih morajo izpolnjevati vlagatelji za pridobitev deficitarne štipendije. Podobnim težavam bi se v prihodnje želeli izogniti, zato je sprememba pred objavo javnega razpisa za šolsko leto 2016/2017, ki mora biti objavljen v kratkem, nujna. Sprememba bo pomenila bolj učinkovito in bolj transparentno razdelitev sredstev za štipendije za deficitarne poklice, na podlagi katere bodo vlagatelji obravnavani enako glede na izpolnjevanje pogojev in ne glede na čas oddaje vloge. Sredstva za štipendije za deficitarne poklice bodo v šolskem oziroma študijskem letu 2016/2017 zagotovljena iz evropskih sredstev. S predlaganimi spremembami zakona torej želimo spremeniti način dodeljevanja štipendij za deficitarne poklice, saj trenutno veljavni zakon štipendije dodeljuje na podlagi javnega poziva. To je v preteklosti pomenilo, da je za odločitev o dodelitvi štipendije bil odločilen čas oddaje vloge, kar je povzročilo veliko težav, slabe volje, dolge vrste pred skladom in na pošti in na koncu je bilo veliko razočaranje. Zato predlagamo spremembo 31. člena Zakona o štipendiranju, kamor smo dodali posebne pogoje. Tako se spremenjeni člen glasi: "Štipendije za deficitarne poklice se dodeli upravičenci, ki izpolnjuje pogoje iz 11., 12. in 13. člena tega zakona, in posebne pogoje, določene z javnim razpisom ter se izobražuje na ravneh izobraževanja in področjih, opredeljenih v politiki štipendiranja." To določbo smo dodatno dopolnili z 31. a členom, kjer smo posebne pogoje, določene z javnim razpisom, opredelili. Posebni pogoji javnega razpisa, ki jih mora izpolnjevati vlagatelj, so tako lahko raven oziroma stopnja izobraževanja, področje ali smer izobraževanja, letnik izobraževanja, uspeh oziroma povprečna ocena. Poleg tega predlagamo tudi spremembo 33. člena zakona, kjer se črta drugi odstavek, kar pomeni, da se kot kriterij za dodelitev deficitarne štipendije črta odprti rok za vložitev vloge. Druga sprememba zakona pa se nanaša na spremembo zaposlitvenega pogoja pri štipendijah Ad futura, to so štipendije za izobraževanje v tujini, in izhaja iz postopka Evropske komisije proti Republiki Sloveniji, v katerem je Evropska komisija julija 2013, torej po sprejemu Zakona o štipendiranju, zahtevala spremembe določb v zvezi z rokom, v katerem mora prejemnik štipendije Ad futura izpolniti obveznost zaposlitve. Zato se pri Zakonu o štipendiranju popravi 58. člen, Republika Slovenija je namreč Evropski komisiji obljubila, da bo ob prvi spremembi zakonodaje določila daljše roke za izpolnitev obveznosti zaposlitve tistih štipendistov, ki so prejemali štipendijo Ad futura za študijo v tujini. Spoštovane poslanke in poslanci! Prosim vas, da glede na obrazložitev, ki sem jo predstavila, podprete novelo Zakona o štipendiranju in da na ta način zagotovimo njegovo boljše, lažje in bolj pravično izvajanje. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice, kolegi, predstavniki Vlade! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na svoji 25. nujni seji dne 12. 1. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o štipendiranju. Tega je Državnemu zboru predložila Vlada s predlogom za obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku, saj je Kolegij predsednika Državnega zbora sklenil, da se naveden predpis obravnava po skrajšanem postopku. Pri delu odbora so bili prisotni oziroma so sodelovali predstavniki predlagatelja, torej Ministrstvo za delo, potem Študentske organizacije Slovenije, Dijaška organizacija Slovenije in predstavniki Javnega sklada Republike Slovenije za razvoj kadrov in štipendiranje. Predpis oziroma predlog zakona je obravnaval tudi Državni svet Republike Slovenije in njegov matični odbor in omenjeni predlog zakona seveda tudi podprl. V sami razpravi je bilo s strani predlagatelja povedano, da v predlagani noveli zakona gre za ureditev odprtega roka za dodeljevanje štipendij za deficitarne poklice in prehod na javni razpis z zaprtim rokom. Na ta način bodo imeli vlagatelji, to je bilo povedano, dovolj časa za oddajo vloge, ocenjeni pa bodo na podlagi izpolnjevanja pogojev in meril, kar bo zagotovilo enako obravnavanje vseh vlagateljev, ne glede na čas oddaje vlog, kar je bil primer pred kratkim. Za dodelitev štipendije za deficitarne poklice se bodo poleg splošnih pogojev, ki jih določa zakon, lahko upoštevali tudi dodatni pogoji, ki jih bo na podlagi zakona določil vsakokratni javni razpis. Smiselno je, da se ti štipendisti, ki prejmejo te štipendije, po zaključenem izobraževanju vračajo in zaposlujejo pri nas, torej v Republiki Sloveniji, zato predlagana sprememba zakona prinaša tudi primernejšo ureditev rokov za izpolnjevanje obveznosti zaposlitve štipendistov Ad future po zaključenem roku oziroma po samem zaključenem izobraževanju. Nadalje so v razpravi, ki je bila korektna, odkrita in konstruktivna, razpravljavci podprli predlagane spremembe zakona. Trenutna ureditev je bila vsekakor neustrezna, to pa se je posebej odrazilo oziroma odražalo ob lanskih dogodkih v zvezi za razpisom za štipendije. Poudarjeno je bilo, da so spremembe usklajene tako s študentsko kot dijaško organizacijo in tudi socialnimi partnerji. Na sam predpis zakona je imela v okviru svojih pristojnosti pripombe Zakonodajno-pravna služba, in sicer na 4. člen samega predpisa, h kateremu pa so koalicijske poslanske skupine SMC, Desus in SD vložile amandma, ki je smiselno upošteval vse pripombe, ki jih je izpostavila Zakonodajno-pravna služba. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona ter jih tudi sprejel. Glede na sprejeti amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je vključen tudi sprejeti amandma k 4. členu. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del poročila, ki ste ga tudi dobili. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo mag. Tanja Cink.
Spoštovani predsednik, predstavnica ministrstva, spoštovani poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o štipendiranju vsebuje dve temeljni rešitvi. Prva rešitev izhaja iz potrebe po uskladitvi s pravom Evropske unije in se nanaša na uskladitev obveznosti zaposlitve štipendistov Ad futura z zahtevami Evropske komisije. Trenutna ureditev namreč določa, da je štipendist dolžan najkasneje v treh mesecih po zaključku izobraževanja, za katerega je prejel štipendijo, skleniti delovno razmerje ali se prijaviti v evidenco brezposelnih oseb na Zavodu za zaposlovanje. Z novelo pa se predlaga sprememba veljavne zakonodaje na način, da se roke za zaposlitev štipendista določi glede na čas prejemanja štipendije in stopnje izobraževanja. Z novelo s tako predlaga na primer za dodiplomski študij rok za zaposlitev 10 let od zaključka študija, če je štipendist prejemal štipendijo do vključno tri študijska leta, za podiplomski študij pa je predlagani rok za zaposlitev 5 let od zaključka študija, če je štipendist prejemal štipendijo največ eno študijsko leto in tako dalje. Druga rešitev, ki jo prinaša novela, je posledica velikega zanimanja za štipendije za deficitarne poklice v šolskem oziroma študijskem letu 2015/2016, ki je pokazala, da je trenutna ureditev področja, ki temelji na razpisu z odprtim rokom, neustrezna. Namesto odprtega roka za prijavo na razpis za deficitarne štipendije se z novelo poleg splošnih uvajajo tudi posebni pogoji oziroma merila, na podlagi katerih bodo vlagatelji ocenjeni, to so na primer raven oziroma stopnja izobraževanja, področje oziroma smer izobraževanja, letnik izobraževanja in uspeh oziroma povprečna ocena. V politiki štipendiranja, ki jo je Vlada sprejela za obdobje 2015 do 2019 so že določeni cilji štipendij za deficitarne poklice, opredeljena so področja, ki se spodbujajo prek politike štipendij za deficitarne poklice, vključno s področij, ki jih kot deficitarna opredelita italijanska in madžarska narodna skupnost, kazalci spremljanja doseganja ciljev, pričakovani rezultati štipendij za deficitarne poklice ter način in obdobje poročanja o izvajanju štipendiranja. Z novelo bomo omogočili, da bo v sodelovanju s stroko oziroma delodajalci znotraj že omenjenih deficitarnih področij in izobraževalnih programov določen ožji nabor poklicev v skladu z razpisom za deficitarne štipendije. Ureditev, ki jo uvajamo, je bolj transparentna in učinkovita ter omogoča enako obravnavo vlagateljev. Poudariti pa je treba, da same štipendije za deficitarne poklice ne bodo mogle podati vseh odgovorov na trenutne razmere na trgu dela in rešiti problematiko odseljevanja mladih v tujino ter s tem povezano izgubo potenciala, ki bi lahko bil gonilo družbenega napredka in priložnost za ustvarjanje novih delovnih mest v Sloveniji. Prav tako moramo biti učinkoviti pri iskanju dodatnih rešitev oziroma odgovorov na vprašanja glede poglabljanja strukturnih neskladij na trgu dela pri delovnih mestih s srednjo poklicno izobrazbo, saj se nam lahko zgodi, da delovne sile z določenimi kompetencami, ki danes že zapušča trg dela, ne bomo mogli nadomestiti s prilivom mladih. Posledično pa bo to imelo negativne vplive na slovensko gospodarstvo. Na podlagi navedenega bomo v Poslanski skupini SMC predlog novele Zakona o štipendiranju podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik, za dano besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegi, kolegice, lep pozdrav! Sam se spomnim leta 2007, ko smo takrat v mandatu prve vlade Janeza Janše sprejemali prvi sistemski zakon o štipendiranju, in vem, da je bil takrat eden izmed nosilcev poleg Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve tudi takratni minister za izobraževanje. Ravno na njegovo pobudo so v zakonu posebno noto dobile tudi štipendije za deficitarne poklice; in celo več, celo nekateri drugi zakoni s področja izobraževanja so sledili temu namenu. Dejstvo pa je, da smo bili skozi celotno obdobje od leta 2007 dokaj soglasni pri sprejemanju zakonodaje glede štipendiranja, kajti obljuba takratnega ministra za delo je bila, da če bo prišlo v praksi do problemov, bomo zadeve sprotno reševali. In danes je pred nami ena izmed odprav te anomalije. Dejstvo pa je, da je javni razpis za dodelitev štipendij za deficitarne poklice, ki mora biti v skladu z Zakonom o štipendiranju, bil sprejet leta 2013, tam pa je izrecno navedeno, da mora biti razpis objavljen do konca meseca januarja. Če vsi vemo, da smo danes 26. januarja, se nam spet zelo mudi. Problematični se nam zdita v Poslanski skupini SDS dve zadevi. Eno je, da se bodo vsakokratni pogoji določili v javnem razpisu. V Poslanski skupini SDS ne želimo, da bodo ti vsakokratni pogoji variirali od leta do leta, da bodo tako mladi lahko lažje prišli pred štipendije s točno določenimi dejstvi, katera morajo izpolnjevati. Drugo problematično dejstvo se nam zdi to, da je bil zakon sprejet leta 2013, prvi razpis za deficitarne poklice pa je bil komaj konec leta 2015. Torej tisto, kar bi moralo biti že januarja 2013 in januarja 2015, je nekdo zamudil. Ko pa smo se prvič srečali s tem razpisom, pa smo videli eno izmed glavnih težav, to pa je težava, ki se imenuje sistem, kdor prej pride, prej melje. Zato tudi danes v Poslanski skupini SDS podpiramo rešitev, da gre za ukinitev odprtega roka in torej na prehod na javni razpis z zaprtim rokom. Ob tem pa bi poudarili še dve zadevi. Eno je finančna konstrukcija štipendij za deficitarne poklice. Verjamemo, da bo ministrstvo našlo toliko finančnih sredstev, da bodo lahko vsi, ki želijo prejemati te štipendije, te štipendije tudi prejeli. Če samo spomnim, v Poslanski skupini SDS smo na podlagi nekih hitrih analiz ugotovili, da bi bilo treba teh finančnih sredstev več, zato smo tudi predlagali amandma tako za leto 2016 kot za leto 2017, vsakokrat 8-milijonski dvig. V prvem poskusu ste te amandmaje poslanci koalicije zavrnili, upamo pa, da bo ministrstvo samo našlo denar v naslednjih proračunih, da ne bo treba spet opoziciji ali konkretno Poslanski skupini SDS predlagati dodatna amandmaja. Druga zadeva, na katero želimo opozoriti, in se sicer ne dotika direktno tega zakona, je pa v neposredni povezavi, pa je, da pričakujemo od Ministrstva za delo in tudi od Ministrstva za izobraževanje, da nemudoma pristopita k sistemskemu reševanju problematike vajeništva, kjer gre tudi za deficitarne poklice. To, da bomo do leta 2020 evalvirali in naredili osnutek sistema vajeništva, je nesprejemljivo. Leta 2020 bodo verjetno spremembe terjale že neko novo, bolj moderno rešitev, zato pričakujemo, da bo tudi Ministrstvo za delo naredilo svoj delček v mozaiku uspešne priprave reševanja problematike vajeništva. Skratka, glede na to, da gre za spremembo zakona, ki je nujno potrebna, da se izognemo sistemu, kdor prej pride, prej jemlje, bomo v Poslanski skupini SDS zakon tudi soglasno podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo mag. Jana Jenko.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Vsi skupaj prav lepo pozdravljeni! S tem predlogom novele Zakona o štipendiranju urejamo dvoje; prva stvar so štipendije za deficitarne poklice. Gre za spremembo določil v zvezi z javnim razpisom in je posledica lanskih zapletov ob objavi razpisa za štipendije za deficitarne poklice za aktualno šolsko leto. V Poslanski skupini Desus se s predlaganim spremenjenim načinom razpisa iz odprtega na zaprti rok strinjamo. Prav tako podpiramo uvedbo dodatnih pogojev, ki se bodo lahko upoštevali za vrednotenje vlog vlagateljev s točkami, ki bodo na koncu merilo za izbor upravičencev do štipendij te vrste. Kandidati bodo tako ocenjeni na podlagi izpolnjevanja pogojev in meril, ki jih bo določil vsakokratni razpis, pri čemer se bo lahko upoštevala smer, stopnja in letnik izobraževanja ter šolski uspeh oziroma ocene kandidata. S tem se zagotovo cilja na bolj učinkovito in usmerjeno politiko štipendiranja. Da pa se smiselnost te vrste štipendiranja tudi uresniči, je treba, da se nabor deficitarnih poklicev prilagodi resničnim oziroma aktualnim potrebam oziroma povpraševanju gospodarstva. Poleg štipendij za deficitarne poklice so z interesi gospodarstva tesno povezane tudi kadrovske štipendije, ki jih imajo delodajalci možnost podeljevati dijakom in študentom, v katerih vidijo svoj bodoči kader. Glede na opozorila in pobude z njihove strani oziroma s strani regionalnih razvojnih agencij bi bilo mogoče čim prej smiselno prisluhniti tudi njim. Druga sprememba, ki se nanaša na prejemnike štipendij Ad futura, katere so namenjene izobraževanju mladih v tujini, pa vnaša po naši oceni več življenjskosti glede tega, kdaj naj bi štipendist po zaključenem izobraževanju v tujini izpolnil obveznost, da se zaposli pri delodajalcu doma, torej v Republiki Sloveniji. V Poslanski skupini Desus se s predlogom novele zakona strinjamo in ga bomo podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani vsi prisotni, lepo pozdravljeni! Novela zakona o štipendiranju vsebuje dve spremembi, in sicer na področju štipendij Ad futura in štipendij za deficitarne poklice. Štipendije Ad futura so namenjene spodbujanju izobraževanja mladih v tujini. Izobraževanje v tujini, tisto, za krajši čas, ali tisto, za celoten program, je med našimi študenti močno prisotno, zelo zaželeno ter seveda izjemnega pomena v smislu večje konkurenčnosti diplomantov in izboljšanja zaposlitvenih možnosti. Smiselno je, da se ti štipendisti po zaključenem izobraževanju vračajo in zaposlujejo v Republiki Sloveniji. V postopku pred Evropsko komisijo smo se zavezali k uskladitvi nacionalne zakonodaje z zahtevami glede omejevanje proste mobilnosti štipendistov Ad futura, ki štipendijo prejemajo za izobraževanje v tujini. Predlagana sprememba zakona sledi tem zavezam in prinaša primernejšo ureditev rokov za izpolnitev obveznosti zaposlitve štipendistov Ad futura za izobraževanje v Republiki Sloveniji po zaključenem izobraževanju. Druga sprememba Zakona o štipendiranju se nanaša na štipendije za deficitarne poklice. Prepoznati potrebe na trgu dela in se nanje primerno odzivati je ključno pri zagotavljanju zmanjševanja brezposelnosti in povečanju zaposlitvenih možnosti. Pri določanju deficitarnih poklicev je pomemben dejavnik razkorak med ponudbo in povpraševanjem na trgu dela. Vedno večji vpis mladih v terciarno izobraževanje kljub velikemu številu brezposelnih povzroča strukturno brezposelnost, saj delodajalci ne morejo pokriti svojih potreb po delovni sili, predvsem po delavcih s poklicno ter srednjo strokovno in tehnično izobrazbo. Zaradi tega operativni program za izvajanje evropske kohezijske politike v obdobju 2014–2020 predvideva ukrepe za zagotavljanje deficitarne delovne sile, razvoj storitev na trgu dela z namenom odpravljanja strukturnih neskladij na trgu dela pa tudi štipendije za deficitarne in specializirane poklice. Na problematiko deficitarnih poklicev se tudi širše nanaša jamstvo za mlade. Slab položaj mladih na trgu dela je med drugim posledica neusklajene strukture diplomantov terciarnega izobraževanja glede na področju izobraževanja s potrebami trga dela, velikega povečanja števila diplomantov ter znižanja števila mladih z dokončno poklicno in srednjo strokovno izobrazbo, ki se vključujejo na trg dela. Štipendije za deficitarne poklice so tako izjemnega pomena za zagotavljanje ravnovesja med ponudbo in povpraševanjem na trgu delovne sile in so pomembne spodbude mladim za izbiro izobraževanja za poklice, ki na trgu dela izkazujejo manko razpoložljivih kadrov glede na predvidene potrebe. Vključno z letom 2019 bo Republika Slovenija za štipendije za deficitarne poklice zagotavljala letno 1,2 milijona evrov. V naslednjem šolskem letu bo ta znesek zagotavljala iz evropskih sredstev. Štipendija znaša 100 evrov mesečno in se lahko dodeli hkrati z vsemi štipendiji, razen s kadrovsko. Vsi se še zelo dobro spomnimo na ne najbolj posrečeno izvedbo prvega razpisa, ki jo je povzročila določba odprtega roka za vložitev vloge po nepravičnem principu, da kdor prvi pride, prvi prejme. Ta grenka izkušnja od nas terja spremembo načina izvedbe razpisa za dodeljevanje štipendij in določitev kriterijev, ki bodo pomoč pri odločanju o upravičenosti do dodelitve. Sprememba tako pomeni učinkovitejšo in transparentnejšo, predvsem pa bolj pravično in enakopravno razdelitev sredstev za štipendije za deficitarne poklice. Posebni pogoji, ki jih določa novi 31. a člen, niso določeni obvezujoče, ampak jih je mogoče uporabiti v primeru prevelikega števila vlog. Na podlagi teh kriterijev bodo vlagatelji v bodočih razpisih obravnavani enako glede na izpolnjevanje pogojev in ne glede na čas oddaje vloge. Socialni demokrati bomo novelo Zakona o štipendiranju seveda podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Miha Kordiš.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Sistem deficitarnih štipendij ima kar nekaj resnih pomanjkljivosti, zato bomo v Združeni levici ta predlog, ki je pred nami, podprli pogojno na podlagi zagotovil, ki jih je dal državni sekretar, da se bodo pri dodeljevanju upoštevali tudi socialni kriteriji. Izhodiščni problem tega zakona je sama definicija deficitarnih poklicev. Njen prvi kriterij je pomanjkanje na trgu dela. Tukaj se strinjamo s pristopom ministrstva. Manjka pa drugi kriterij, namreč odgovor na vprašanje, katere panoge bomo v Sloveniji prioritetno razvijali, to pa je odvisno od strategije razvoja, ki je v Sloveniji nimamo. Imamo strategijo nerazvoja, privatizacije, ki se imenuje strategija upravljanja kapitalskih naložb, v kateri pa kadrovske potrebe niso opredeljene. Vsi se najbrž strinjamo, da nima smisla, da štipendiramo ljudi, ki se bodo prisiljeni izseliti v Nemčijo in Avstrijo, zato v resnici menimo, da bi v Sloveniji ta trenutek kot deficitarne potrebovali več državnih torej socialnih štipendij, kajti jasno je, da prebivalci s socialnimi pomočmi, ki so s 300 evri pod pragom tveganja revščine oziroma 100 evrov pod minimalnimi življenjskimi stroški, ne morejo zagotoviti normalnih pogojev za šolanje svojih otrok. Delodajalci imajo navsezadnje možnost, da privabijo kadre z višjimi plačami oziroma kadrovskimi štipendijami. Zato bi bilo bolj kot v neke poklice, za katere v resnici ne moremo zagotoviti zaposlenosti, ta sredstva vložiti v povečanje državnih štipendij. S tem pa smo pri zagotovilu gospoda državnega sekretarja. V Združeni levici smo predlagali amandma, da bi v primerih, ko imata dva kandidata enake ocene, štipendijo dobil tisti dijak, ki je v težjem socialnem položaju oziroma ima posebne potrebe ali pa je zelo oddaljen od kraja šolanja. Ta amandma je odbor zavrnil kot nepotreben. Upam, da bo res nepotreben, da bo zadostovala obljuba državnega sekretarja dr. Pogačarja, ki jo bom za zapisnik na tem mestu kar citiral: "Da, vsekakor bomo te vaše pripombe tako na skladu kot na ministrstvu upoštevali pri pripravi razpisa, da se v primeru, ko oba izpolnjujeta pogoje, ta merila upoštevajo." Konec citata. V Združeni levici menimo,da so poslanci, ki podprejo nek zakon, moralno soodgovorni tudi za njegovo izvedbo in seveda bomo spremljali izpolnitev te obljube. Še posebej pa so odgovorni tisti, ki zakone neposredno izvajajo. Ne moremo mimo tega, da danes to spremembo sprejemamo zato, ker so odgovorni na Ministrstvo za delo predlagali tako imenovani odprti razpis. Odprti razpis pa je neke vrste loterija, kjer namesto sposobnosti oziroma socialnih kriterijev odloča naključje. Dodaten problem je, da se pri odprtih razpisih dogaja to, kar se je zgodilo lani, ko se je spletna stran zaradi velikega števila prijav sesula. Ne vem, če ima sploh smisel govoriti o tem koaliciji, ki tolerira ministre, ki – če citiram gospoda predsednika Vlade - "bogatijo na račun državljanov" in ki zlorabljajo funkcije na javni univerzi in javni agenciji za pridobivanje premoženjske koristi zase in za povezane osebe. Je pa zagotovo treba opozoriti, da ima Ministrstvo za delo hude težave z uvajanjem novih informacijskih rešitev in z ugotavljanjem odgovornosti za napake. Primer deficitarnih štipendij ni osamljen primer. Leta 2012 je bila uvedena močno zaostrena socialna zakonodaja, ki predvideva iskanje podatkov o prejemnikih po 30 različnih bazah. Zaradi tega je bilo marca 2014 še vedno 11 tisoč nerešenih vlog iz leta 2012. Odgovorna oseba je bila sicer razrešena, vendar uradno ne iz tega razloga in se konec koncev še vedno udeležuje seje odborov v imenu Ministrstva za delo. Upam in pričakujem, da do takih napak pri izvedbi tega zakona ne bo prišlo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krčanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani predsednik, državna sekretarka, kolegice in kolegi! V Novi Sloveniji pozdravljamo, da se je v Sloveniji vendarle pričelo bolj sistematično štipendirati deficitarne poklice. To je omogočila zadnja sprememba Zakona o štipendiranju iz leta 2013. Končno se spremlja, za katere poklice je manjše zanimanje mladih ter kje so že danes ali pa bodo v prihodnje večje potrebe po kadrih od trenutno zagotovljenih. Mlade in njihove starše, saj gre tu za 14-letnike, je treba odločanje za deficitarne poklice spodbujati na različnih ravneh; dodatna štipendija v višini 100 evrov je le eden od ukrepov načina stimuliranja. Deficitarna štipendija se lahko dodeli istočasno z ostalimi štipendijami, razen s kadrovsko, kar je po našem mnenju dobro. Predstavnike ministrstva ob tem spodbujamo, da še povečajo finančna sredstva, namenjena za deficitarne ter ostale štipendije, saj se bo s tem omogočilo mladim primerno izobrazbo za poklice, kjer bodo lahko kasneje tudi našli zaposlitev. Žal pa se ob sprejemanju zakona ni predvidelo, kakšne učinke bo imela v praksi odločitev za objavi javnega razpisa z odprtim rokom za vložitev vloge, torej do porabe sredstev. Način, kdor prej pride, prej melje, absolutno ni bil primeren za takšen razpis ob tako velikem interesu. V noveli, ki jo obravnavamo, je to popravljeno. V zakonu se določa, da se javni razpis za dodelitev deficitarnih štipendij objavi kot razpis z zaprtim rokom vloge, kjer se štipendije dodelijo upravičencu na podlagi meril za izbor. Novela prinaša še spremembo oziroma odpravo obveznosti prejemnikov štipendije Ad futura, da se v treh mesecih po zaključku šolanja, za katerega so prejemali štipendijo, zaposlijo pri delodajalcu s sedežem v Republiki Sloveniji. Omenjeno spremembo zahteva Evropska komisija zaradi prostega pretoka oseb. Poslanci Nove Slovenije bomo predlog novele podprli.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Pred nami je novela Zakona o štipendiranju, ki predstavlja odgovor na medijsko zelo odmevne zaplete v zvezi s štipendijami za deficitarne poklice. Tudi v Poslanski skupini nepovezanih poslancev se strinjamo, da pri dodeljevanju štipendij odločilen kriterij ne more biti sreča kandidatov, zato podpiramo napore Vlade, da bi uredila prehod na javni razpis z zaprtim rokom. Kot poudarja Vlada, bodo imeli šolarji oziroma vlagatelji tako dovolj časa za oddajo vloge, štipendije pa ne bodo podeljene po načelu, kdor prej pride, prej melje, temveč na podlagi izpolnjevanja pogojev in meril, kar bo zagotovilo enako obravnavanje vseh vlagateljev. Kljub temu da ta prizadevanja podpiramo, pa novela odpira nekatera nova vprašanja. Na primer, kakšna merila postaviti za izbiro pravih kandidatov za štipendije za deficitarne poklice? Med njimi je, tako vsaj predlaga Vlada, tudi šolski oziroma učni uspeh. Iz lastnih izkušenj lahko povem, da dijaki, ki so bili kasneje izjemno uspešni pri poklicih, ki jih štejemo za deficitarne, niso bili vedno uspešni pri splošnih predmetih. Predvsem matematika, ki sem jo učila, jim je velikokrat delala preglavice, čeprav so bili nadarjeni za opravljanje poklica, za katerega ni bilo veliko zanimanja. Zato se sprašujemo, ali je učni uspeh tisto merilo, po katerem bi lahko presojali upravičenost do štipendije. To vsekakor mora veljati za Zoisovo štipendijo za nadarjene učence, ne pa nujno tudi za štipendije za deficitarne poklice. Poleg tega se sprašujemo, ali sploh lahko govorimo o deficitarnih poklicih, če je zanimanje za študij teh poklicev tako veliko, da službe niso uspele sprejeti in obdelati vseh prijav. S temi razpisi naj bi spodbudili vpise na programe, za katere ni zanimanja, vendar se je izkazalo, da je zanimanje še kako prisotno, morda celo preveč. Zato lahko upravičeno trdimo, da je šlo vsaj pri nekaterih kandidatih za zanimanje za štipendijo in ne za poklic. Med njimi je zagotovo nekaj takšnih, ki pri kandidiranju za druge štipendije niso bili uspešni, vsaj delna denarna pomoč pa bi jim šolanje bistveno olajšala. Pri odpiranju teh vprašanj zato upravičeno pričakujemo, da bomo v prihodnosti poskusili reševati tudi širše vzroke za tako veliko število prijav za štipendije za deficitarne poklice. V to sodi tudi boljše odzivanje na potrebe trga, kar je problem, s katerim se ne soočamo samo v Sloveniji. Od trenutka, ko država zazna potrebe po določenem poklicu, in do trenutka, ko osebe izšolamo za ta poklic, namreč minejo leta. Vprašanje je, ali bodo službe počakale, da učenci dokončajo šolanje. Vendar pa je to širše vprašanje, ki ga bomo morali nasloviti v prihodnje. Pomembno je, da imamo izdelane prave mehanizme za spodbujanje zanimanja za deficitarne poklice in po naši oceni bo vladni zakon k temu tudi prispeval. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 7. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PORAČUNAVANJU FINANČNIH OBVEZNOSTI REPUBLIKE SLOVENIJE IZ POKOJNINSKEGA IN INVALIDSKEGA ZAVAROVANJA v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospe Martini Vuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Še enkrat lep pozdrav! S predlogom novega Zakona o poračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja se ureja naslednje. Prvič. Področje poračunavanja finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja v skladu z določbami novega ZPIZ-2, ki je v uveljavi od leta 2013. Novi Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je namreč prenesel nekatere novosti tudi na področju urejanja poračunavanja finančnih obveznosti v okviru 161. člena ZPIZ-2, zato je treba veljavni zakon nadomestiti z novim. Gre za zelo tehničen in izvedbeni predpis, ki natančno opredeljuje postopek, kako Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje obračunava obveznosti do države oziroma do državnega proračuna, ki nastanejo zaradi priznavanja in odmere pravic pod posebnimi pogoji oziroma zaradi izpada prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Druga novost. Predlog zakona o poračunavanju finančnih obveznosti se nanaša tudi na določitev višine obveznosti države do Sklada obrtnikov in podjetnikov, tako imenovanega SOP. Način določitve osnovne obveznosti je enak, kot je s sodbami odločilo sodišče na podlagi zdaj veljavnega zakona o poračunavanju. Tako je obveznost države Skladu obrtnikov za člane Sklada obrtnikov, ki so vstopili v zavarovanje pri skladu do 31. decembra 1982, celoten znesek pokojnine, ki so jo pridobili pri Skladu obrtnikov, vendar največ do zneska 26 % najnižje pokojninske osnove, določene po ZPIZ-2. Znižuje se povračilo stroškov izplačevanja pokojnin na višino 1 % dejansko ugotovljene obveznosti države. V preteklih letih je namreč zaradi absurdne formule, ki jo vsebuje veljavni Zakon o poračunavanju, višina povračila stroškov SOP znašala skoraj enako, kot je znašala osnovna obveznosti. Novost predstavlja določba, da se pri pogoju za obstoj obveznosti države do Sklada obrtnikov in podjetnikov ne upošteva dokup pokojninske dobe pri skladu za obdobje pred 1. januarjem 1983. Kar nekaj zavarovancev namreč izpolnjuje pogoj vstopa v zavarovanje pri skladu do 31. decembra 1982, saj so pred uveljavitvijo pravice do pokojnine Sklada obrtnikov in podjetnikov dokupili pokojninsko dobo pred tem datumom. Odslej sklad za te zavarovance od države ne bo mogel zahtevati refundacije za te zavarovance, saj v zavarovanje pri skladu dejansko niso bili vključeni pred 31. decembrom 1982. Obveznost države do sklada traja, dokler član sklada ne uveljavi pravice do starostne, predčasne ali invalidske pokojnine po zakonu, ki ureja obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Že doslej je bilo v Zakonu o poračunavanju določeno, da obveznost države traja, dokler niso izpolnjeni minimalni pogoji za pridobitev pravice do starostne pokojnine po splošnih predpisih, od tedaj dalje pa sorazmerni del. Te določbe v praksi nismo izvajali, saj ni bilo dovolj natančno opredeljeno izplačevanje sorazmernega dela. V javni razpravi smo prejeli pripombe SOP, ki pa jih ni mogoče sprejeti, saj bi ohranili sedanje stanje na tem področju. Predlog novega zakona sledi sodni praksi in namenu sofinanciranje države Sklada obrtnikov in podjetnikov. Za znižanje proračunskih izdatkov za sklad je tako treba sprejeti Zakon o poračunavanju finančnih obveznosti v takšni obliki, kot je predlagan. Poleg tega, to je pa tretja novost, pa predlog zakona na novo določba tudi pravice tistih zavarovancev, ki so jih republiški organi napotili na delo v zvezne organe nekdanje SFRJ. Tem upravičencem prizna del pokojnine v obliki dodatka v višini razlike med pokojnino, odmerjeno po veljavnih predpisih v Republiki Sloveniji, ob upoštevanju dobe, dopolnjene v organu SFRJ, ter seštevkom obeh starostnih pokojnin, priznanih po določbah sporazuma med Republiko Slovenijo in Republiko Srbijo o socialnem zavarovanju. Glede na povedano upam, da boste predlog zakona podprli. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu.
Hvala lepa, predsednik. Lepo pozdravljeni še enkrat! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je kot matično pristojno delovno telo na svoji 19. seji 12. 1. 2016 obravnaval Predlog zakona o poračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki Vlade, sodelovali so predstavniki Sklada obrtnikov in podjetnikov, prav tako pa tudi predstavniki Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije. Predlog zakona je bil obravnavan po rednem postopku. Zakon je predhodno obravnaval tudi Državni svet oziroma njegova Komisija za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, ki je predlagane rešitve podprla. V sami razpravi je bilo poudarjeno in predstavljeno, da gre za tri ključne rešitve. Prvič. Gre za področje urejanja poračunavanja finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja v skladu z določbami novega Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, sprejetega konec 2012, tako imenovani ZPIZ-2. Drugič. Poračunavanje finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja Skladu obrtnikov in podjetnikov Slovenije. Tretjič. Ureja se tehnična izvedba pravic iz 17. člena Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije. Novi ZPIZ-2 je prinesel spremembe na področju ureditve posebnih olajšav za samostojne podjetnike in za delodajalce, ki zaposlujejo starejše delavce, oziroma delodajalce, ki prvič zaposlujejo delavca, prav tako na področju prispevkov za zaposlene invalide in invalidskih podjetij in zaposlitvenih centrih, kar tudi vpliva na ureditev poračunavanja finančnih obveznosti države. S predlaganim zakonom se na novo ureja tudi višina obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja Skladu obrtnikov in podjetnikov, ki se nanaša na izplačevanje pokojnin do 26 % najnižje pokojninske osnove, določene po ZPIZ-2, za upokojence Sklada obrtnikov in podjetnikov, ki so vstopili v zavarovanje po 1. 1. 1993. K predlogu zakona je urejena tudi pravica do dela pokojnine v obliki dodatka za višino razlike med pokojnino, odmerjeno po veljavnih predpisih v Republiki Sloveniji, ob upoštevanju dobe, dopolnjene v organih SFRJ ,in seštevkom obeh starostnih pokojnin, priznanih po določbah sporazuma med Republiko Slovenijo in Srbijo o socialnem zavarovanju, ki je bil ratificiran z zakonom o ratifikaciji Sporazuma med Republiko Slovenijo in Republiko Srbijo o socialnem zavarovanju ter administrativnem dogovoru o izvajanju sporazuma med obema državama na področju socialnega zavarovanja. V okviru svojih pristojnosti se je izjasnila tudi Zakonodajno-pravna služba, in sicer je imela nekaj pripomb na določila posameznih členov, na katere so bili vloženi tudi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, ki so ta priporočila Zakonodajno-pravne službe v celoti upoštevala. V nadaljevanju razprave je bilo tudi poudarjeno, da vseh odprtih vprašanj med ministrstvom, torej med državo na eni in SOP, Skladom obrtnikov in podjetnikov, na drugi strani, na odboru ni mogoče reševati. Razpravljavci pa smo se strinjali, da je tudi v prihodnje potreben dialog, ki bo prinašal rešitve. Odbor je ob zaključku sprejel amandmaje koalicijskih skupin SMC, Desus in SD, ni pa sprejel amandmajev, ki so jih pripravile poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in Nove Slovenije - krščanskih demokratov. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona ter jih tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerem so vključeni sprejeti amandmaji, dopolnjen predlog zakona pa je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana državna sekretarka, lepo pozdravljeni! Vlada Republike Slovenije je v zakonodajni postopek vložila Predlog zakona o poračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja v mesecu novembru in to kljub dejstvu, da predlog ni bil usklajen s Skladom obrtnikov in podjetnikov. Zakon prinaša kar nekaj novosti. Terminološko se usklajuje s spremembami ZPIZ-2 iz leta 2012, prav tako ugodneje odmerja pokojnine osebam, ki so bile na predlog organov Republike Slovenije izvoljene na funkcije ali imenovane na delovno mesto v organe nekdanje SFRJ, ker je treba poudariti, da zakonodajalec pri sprejemu zakona ni poznal kroga upravičencev ugodneje odmerjenih pokojnin. V večji meri pa se predlog zakona nanaša na Sklad obrtnikov in podjetnikov, zato resnično obžalujemo dejstvo, da zakon z njimi ni bil usklajen. S predlaganim zakonom se namreč na novo ureja višina obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja Skladu obrtnikov in podjetnikov, ki se nanaša na izplačevanje pokojnine do 26 % najnižje pokojninske osnove za upokojence, ki so vstopili v zavarovanje do 1. januarja 1983. Obveznost države do člana Sklada obrtnikov po novem traja, dokler član ne izpolni pogojev za pridobite pravice do starostne, predčasne ali invalidske pokojnine iz zakona, ki ureja obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Pritrjujemo mnenju Sklada obrtnikov, ki se s predlaganimi spremembami glede višine kritja upravičenih stroškov izplačevanja pokojnin, ki se znižuje na 1 %, ne strinja. Prav tako se strinjamo s predlogom sklada, da obveznost države do sklada ne more trajati le, dokler član Sklada obrtnikov ne uveljavi pravice do starostne, predčasne ali invalidske pokojnine, saj gre za dve ločeni zavarovanji. Povsem neutemeljene se nam zdijo navedbe Vlade Republike Slovenije v predlogu zakona, da obveznosti države in sklada niso določene dovolj jasno. Sklad podjetnikov in obrtnikov je že dobil številne, lahko rečemo kar vse tožbe proti državi, kar pomeni, da so medsebojne obveznosti med državo in skladom določene dovolj jasno in so na podlagi teh določil sodišča konkretno odločala. Namen tega zakona tako ni določitev bolj jasnih obveznosti, temveč enostranski poseg v delovanje Sklada obrtnikov in podjetnikov, predvsem pa enostranski in retroaktivni poseg v pravice in pogoje, pod katerimi so podjetniki vplačevali v sklad. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo predlagali amandmaje, ki bi izpostavljene problematike ustrezno sanirali, vendar s strani koalicijskih strank niso bili potrjeni. Zakon z naše strani tako ostaja neustrezen, zato ga v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa in pozdravljeni še zadnjič danes! Na kratko, stališče Poslanske skupine Desus do Zakona o poračunavanju finančnih obveznosti države iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, je v bistvu predpis, ki omogoča izvrševanje poračunavanja finančnih obveznosti države iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Ta zakon je, če smem temu tako reči, neke vrste tehnični zakon, ki omogoča udejanjanje 161. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. S tem obvezuje državni proračun, da se izplačujejo pravice iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja za primer izpada prispevkov v pokojninsko blagajno iz primerov, ko pravice ne izvirajo iz plačanih prispevkov upravičencev. Tukaj gre za več kot 30 takih različnih primerov, za katere pa se je seveda zavezala država. Za kaj gre pri predpisu, ki je pred nami? Gre v bistvu za tri sklope oziroma tri segmente. Prvič, gre za poračunavanje obveznosti, ki mora biti usklajena z novo pokojninsko zakonodajo, tako imenovanim ZPIZ-2. Drugič, dodatno se omogoča na podlagi določil Ustavnega sodišča, pardon, Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije izvedba pravic osebam, ki so bile v času bivše države, torej SFRJ, na predlog organov Slovenije izvoljene ali imenovane v funkcije v zveznih organih, pri čemer se mora slediti načelu zagotavljanja pravne varnosti. In tretjič, tretji sklop, gre za urejanje več kot desetletje trajajočega spora med državo in Skladom obrtnikov in podjetnikov. Izhajajoč iz tega je primarni cilj države zagotavljanje socialne varnosti vsem državljanom Republike Slovenije, zato je prav in razumljivo, da je država prevzela skrb za finančno podporo obrtnikom in podjetnikom, saj se slednji niso mogli vključevati v splošni javni in obvezni sistem pokojninskega in invalidskega zavarovanje vse do leta 1965. To obveznost je sprejela že pred 15 leti, in sicer za vse tiste člane sklada, ki so vstopili v zavarovanje do konca leta 1982. Nesporno je, da obrtniki in podjetniki, ki so plačevali v sklad, dobivajo dve pokojnini; eno iz naslova tega, kar so si sami vplačevali v sklad, pri čemer pa je treba poudariti, da je sklad sam, brez vmešavanja države, določil višino premij, pogoje upokojitve po tem sistemu in iz tega izhajajoče pravice oziroma višino pokojnine, drugo pokojnino pa prejemajo iz obveznega pokojninskega sistema v skladu s pogoji in določenimi pravicami, ki so določeni tukaj in so evidentno višje kot v skladu, kamor se pač obrtniki in podjetniki vključujejo prostovoljno. Prav tako je treba tudi vedeti, in to tudi jasno povedati, da zato ker naš pokojninski sistem temelji na dokladnosti, predvsem pa na solidarnosti, vsi delavno aktivni zavarovanci pokrivamo ali – če hočete, če želite – doplačujemo za upokojene obrtnike in podjetnike okoli 150 evrov mesečno za njihove pokojnine že iz javnega sistema. Poglavitno pri tem zakonu je, in to moram na tem mestu nedvoumno izpostaviti, da se obrtnikom pravice iz tega naslova, kar jim krije država, nikakor ne bodo zmanjšale glede na zatečeno stanje. Težave, ki so vodile v dolgotrajne sodne spore med državo in skladom, naj bi bile v različnih interpretacijah o tem, kaj in koliko je dolžna prispevati tem zavarovancem država. Predlog tega zakona je po oceni naše poslanke skupine pripravljen tako, da ne bo več možnosti in priložnosti za različno interpretacijo in različno tolmačenje tega predpisa. Na tem mestu se ne bi dotikal stroškov delovanja sklada, ki so enormno visoki in ne bazirajo oziroma niso posledica direktnega izplačevanja svojim upokojencem, svojim bivšim obrtnikom, ampak gre predvsem ali v pretežni meri za stroške komercialnih zavarovanj, ki jih ta sklad ponuja. Ob zaključku. Poslanska skupina Desus se glede na seznanitev z zgodbo, situacijo sklada vsekakor strinja s predlaganimi rešitvami v tem zakonu, bi pa glede na to, da se pokojninska blagajna zaradi različnih dejstev, od demografske situacije, ki je pač takšna, kot je, pa do vseh tistih, ki so povezana s sivo ekonomijo in neplačevanja prispevkov, močno siromaši oziroma je že močno osiromašena in je zato potreben visok vložek, visok delež države. Ponovno bi želeli ob tej priložnosti opozoriti na potrebo po t. i. očiščenju pokojninske blagajne vsega tistega, ne bom rekel balasta, ampak tistega, kar vanjo ne spada. Ob tem pa seveda, kar je morda celo najpomembneje in je bistvenega pomena, zagotovi nemoteno izplačevanje pokojnin vsem tistim, ki so si jih zaslužili oziroma trdo prigarali. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Hvala, gospod predsednik. Še enkrat lepo pozdravljeni! Pred nami je Predlog zakona o poračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ki ga bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla. Predlog zakona ureja pravico do dela pokojnine v obliki dodatka nekdanjim zveznim uslužbencem. Ta se odmeri v višini razlike med slovensko pokojnino po predpisih v Republiki Sloveniji, ob upoštevanju dobe, dopolnjene v organu SFRJ, ter seštevkom obeh starostnih pokojnin, priznanih po določbah sporazuma med Republiko Slovenijo in Republiko Srbijo o socialnem zavarovanju. Prispevki za pokojninsko in invalidsko zavarovanje nekdanjih zveznih uslužbencev so se namreč v skladu s pravno ureditvijo, ki je veljala v SFRJ, pravilno vplačevali v srbski sklad pokojninskega zavarovanja. Z osamosvojitvijo in sprejetjem novega Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je naša država vzpostavila nov sistem, po katerem se zavarovancem pozna pravica do starostne pokojnine na podlagi prispevkov, ki so jih v času svoje aktivne delovne dobe vplačevali v slovenski sistem. Za tiste zavarovance, ki so del svoje delovne dobe plačevali prispevke v drugem sistemu, pa smo sklenili sporazume o socialnem zavarovanju, ki zagotovijo, da delavci pridobijo pokojninske pravice v vseh sistemih, v katere so plačevali prispevke, skladno z razmerjem do celotne zavarovalne dobe. Nadalje predlog Zakona o proračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja nadomešča veljaven zakon in na novo ureja področja preračunavanja finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja v skladu z določbami novega Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je bil s prejet v decembru 2012. S predlogom zakona se natančno ureja obveznost države do Sklada obrtnikov in podjetnikov, zaradi česar ne bodo mogoča različna tolmačenja teh določb. Nov zakon tako na novo določba način določitve osnovne obveznosti, ki je enak, kot je s sodbami odločilo sodišče na podlagi veljavnega zakona. Z zakonom se znižuje povračilo stroškov izplačevanja pokojnin na višino 1 % dejansko ugotovljene obveznosti države. Novost predstavlja tudi določbe, da se pri pogoju za obstoj obveznosti države do sklada ne upošteva dokup pokojninske dobe pri skladu za obdobje pred 1. januarjem 1983. Nova je tudi določba, da obveznost države do sklada traja, dokler član sklada ne uveljavi pravice do starostne, predčasne ali invalidske pokojnine po zakonu, ki ureja obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Sklad obrtnikov in podjetnikov je bil od leta 1956 pa do 1964 edini nosilec pokojninskega zavarovanja obrtnikov, od leta 1964 pa so se morali tudi obrtniki vključiti v obvezno pokojninsko zavarovanje pri ZPIZ. Zavarovanje pri skladu od leta 1964 tako lahko razumemo kot dodatno pokojninsko zavarovanje obrtnikov. Država se je leta 1999 ob sprejemu ZPIZ-1 odločila, da bo skladu zagotovila določena sredstva za izplačevanje pokojnine starih upokojencev sklada, ki so se v zavarovanje pri skladu vključili pred letom 1983. Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je posameznim kategorijam zavarovancem omogočal, da lahko v primerih in na način, določen v posebnem zakonu, izjemoma pridobijo in uveljavijo pravico do pokojnine pod ugodnejšimi pogoji, sredstva za povečanje obveznosti, ki nastajajo zaradi pridobivanja in uveljavlja pravice do starostne pokojnine pod ugodnejšimi pogoji, pa zagotavlja Republika Slovenija iz državnega proračuna. Tako kot ZPIZ-1 je tudi ZPIZ-2 na enak način predvidel zagotavljanje sredstev iz državnega proračuna za pokrivanje obveznosti za upokojene člane Sklada obrtnikov, ki so pridobili pravice do skladove pokojnine. Višina te obveznosti je natančneje urejena z Zakonom o poračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ki pa obveznosti države do Sklada obrtnikov in podjetnikov ni določil dovolj jasno. Posledica so sodni spori med Skladom obrtnikov in podjetnikov ter Republiko Slovenijo glede višine obveznosti države in čas je, da se ti spori končajo in nejasnosti uredijo enkrat za vselej. Ker verjamemo, da bodo določbe novega zakona omogočale tudi njegovo nemoteno izvajanje, bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! V Združeni levici podpiramo večino predlogov v tem zakonu, vključno z namero, da se zmanjšajo obveznosti proračuna do Sklada obrtnikov in podjetnikov. Vendar pa zakona ne moremo podpreti, ker ne moremo prevzeti odgovornosti za to, da bo ta zakona prestal sodno presojo, na kar smo opozarjali že na odboru. Spomnite se, da smo morali decembra iz proračuna plačati kar 42 milijonov evrov odškodnine Hrvaški in s tem zakonom smo zopet na spolzkih tleh. Na prvi pogled je stvar preprosta, število upravičencev do refundacije bi se zmanjšalo s slabih 5 tisoč 600 na tisoč, proračun pa bi letno prihranil 13,6 milijona evrov. Do tukaj vse prav, toda ključno vprašanje ostaja nerazrešeno. Po novem bo refundacija znašala 1 % vseh obratovalnih stroškov Sklada obrtnikov in podjetnikov, državni sekretar Pogačar pa je pojasnil, da so do te številke prišli po analogiji z obratovalnimi stroški ZPIZ, ki naj bi bili 0,8 %; ampak že v naslednjem stavku je povedal, da se zaveda, da ne gre za primerljiva subjekta, če drugega ne, ker tukaj deluje ekonomija obsega, ker ZPIZ letno obrne 5 milijard evrov. Zato preprosto ne moremo dati roke v ogenj, zato da bo ta rešitev zdržala pred sodišči. Naše stališče torej temelji na načelu previdnosti in preseneča me, s kakšno lahkotnostjo je koalicija sprejela ta zakon. Kolegica Sluga je, recimo, na odboru izjavila, da je, citiram: "Evidentno, da tukaj gre za določena razhajanja v stališčih, ki jih na tem odboru ne bomo razrešili, zato se mi zdi neumestno o njih razpravljati." Konec citata. Naše stališče tukaj je nasprotno. V tem primeru bi bilo bolje počakati na sodno prakso kot pa sprejeti neko nedodelano odločitev, ki bo lahko na koncu stala. Vsekakor pa bi bili zadovoljni, če bi koalicija tudi nasproti zagovornikom zavarovalniškega lobija na področju zdravstvenega zavarovanja pokazala približno tako odločnost, kot jo je pokazala nasproti Skladu obrtnikov in podjetnikov. Kot rečeno, nas to skrbi, ostale rešitve podpiramo. Ampak vseeno moram izpostaviti še refinanciranje stroškov, ki jih ima oziroma jih bo imel ZPIZ za izplačevanje pokojnin nekdanjim uslužbencev zveznega sekretariata za zunanje zadeve. Na srečo tukaj ni bil sprejet amandma SDS, ki bi črtal to določbo, saj je šlo za očiten primer revanšizma proti diplomantom bivše države. Torej proti diplomantom države, ki so vodili zunanjo politiko, ki je imela neskončno več hrbtenice od slovenske, ki se ni skrivala pod krilo nobenega od blokov, ki se ni šla materializma in ki je povezala več kot 100 svetovnih držav v zavezništvo za odpravo kolonializma in zmanjšanje svetovne neenakosti. Delo teh uslužbencev zato ocenjujemo kot častno in zaslužijo si popolnoma enako obravnavo kot slovenski funkcionarji. Ko obravnavamo vprašanje refundacije pokojnin upokojencev, za katere se prispevki niso vplačevali v slovensko blagajno, ne moremo mimo krivičnega izplačevanja nekaterih naših državljanov, nekdanjih častnikov JLA. Ti še vedno ne prejemajo pokojnin po vojaških predpisih ali pa sploh ne prejemajo slovenskih pokojnin. Tudi zato smatramo ta zakon za nepopoln in se bomo zato pri glasovanju vzdržali. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani predsednik, ministrica oziroma državna sekretarka, kolegice in kolegi! Predlagatelji zakona Vlada Republike Slovenije oziroma Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti trdijo, da gre pri noveli, ki jo obravnavamo, za tehnično spremembo zakona. Morda res, ampak v Novi Sloveniji trdimo, da novela kljub temu povzroča neenako obravnavo in nepravične rešitve, kar je lahko tudi ustavno sporno. Predlaganih je sicer več rešitev, za nas pa so najbolj sporne spremembe v zvezi s poračunavanjem finančnih obveznosti Republike Slovenije do Sklada obrtnikov in podjetnikov. Krščanski demokrati smo z amandmaji poslušali na sami seji odbora predlagateljem pomagati, da bi zakon popravili v smeri bolj pravičnih rešitev, pa žal ni bilo pripravljenosti s strani ministrstva. Obrtniki in podjetniki so bili v preteklem sistemu diskriminirani, saj niti niso imeli možnosti, da se pokojninsko zavarujejo. Kdor tega ni izkusil, si težko predstavlja, kaj to pomeni za posameznike in za njegove družine. Najmanj, kar je država dolžna danes storiti, je, da z rednim in pravičnim plačevanjem svojih finančnih obveznosti pomaga skladu sanirati ta del svojega poslovanja. Po našem mnenj naj bodo pogoji za Sklad obrtnikov in podjetnikov izenačeni s tistimi, ki veljajo za Zavod za pokojninsko, invalidsko zavarovanje. O spornih predlaganih rešitvah lahko preberemo tudi v obširnem mnenju Komisije za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide Državnega sveta. Sklad obrtnikov in podjetnikov in Obrtna zbornica Slovenije jasno opozarjata na nesprejemljive predlagane rešitve zakona. Krščanski demokrati pozivamo predlagatelje, naj prisluhnejo pozivom, da se predlog zakona ustrezno spremeni v smeri, da bo čim bolj upoštevala pripombe Sklada obrtnikov in podjetnikov ter Obrtne zbornice Slovenije. Poslanci Nove Slovenije predloga zakona v takšni obliki, kot je predlagan sedaj, ne bomo podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Irena Grošelj Košnik.
Hvala, predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Predlog zakona o poračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja uvaja spremembe, ki izhajajo iz določb nove pokojninske zakonodaje, sprejete leta 2012, pravic, določenih v 17. členu Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Slovenije, ter sprememb, ki izhajajo iz nekaterih določb veljavnega zakona, ki se nanašajo na poračunavanje finančnih obveznosti Skladu obrtnikov in podjetnikov. Novi zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je začel veljati januarja 2013, ne predvideva poračunavanja za del pokojnine v višini zmanjšanja zaradi upokojitve pred dopolnitvijo polne starosti, prav tako pa je uvedel nekatere spremembe na področju ureditve posebnih olajšav za samostojne podjetnike ter delodajalce, ki zaposlujejo starejše delavce. Zaradi navedenih in nekaterih drugih sprememb je potrebna uskladitev z novo pokojninsko zakonodajo. Popolnoma novo vsebino predloga zakona predstavlja določba 7. člena, ki izhaja iz pravic določenih v 17. členu Ustavnega zakona za izvedbo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije. S tem se osebam, ki so bile na predlog organov Republike Slovenije izvoljene na funkcije oziroma imenovane na delovna mesta v organih nekdanje Jugoslavije, zagotavlja pravice po predpisih, ki veljajo za funkcionarje oziroma delavce v državnih organih Republike Slovenije ali nekdanje Jugoslavije, če je slednje za njih ugodnejše. Upravičencem iz 7. člena predloga zakona bo tako po novem priznan del pokojnine v obliki dodatka v višini razlike med osebno pokojnino, odmerjeno po veljavnih predpisih v Sloveniji, ob upoštevanju dobe, dopolnjene pri organu nekdanje Jugoslavije, ter seštevkom obeh osebnih pokojnin, priznanih po določbah omenjenega socialnega sporazuma. Med nekoliko odmevnejše spremembe, ki jih uvaja predlog zakona, sodijo spremembe na področju poračunavanja finančnih obveznosti Skladu obrtnikov in podjetnikov. Pri tem se na novo ureja višina obveznosti Republike Slovenije na način, da je obveznost države za člane, ki so vstopili v zavarovanje pri skladu do 31. 12. 1982, celoten znesek skladove pokojnine, vendar največ do 26 % najnižje pokojninske osnove, ki je določena z veljavno pokojninsko zakonodajo. S predlogom zakona je prav tako določeno, kdaj preneha obveznost članov Sklada obrtnikov, in sicer dokler član ne izpolni pogojev za pridobitev starostne, predčasne ali invalidske pokojnine. Prav tako se določa nova formula za izračun stroškov izplačevanja pokojnin, pri čemer bo z uveljavitvijo predloga zakona Sklad obrtnikov upravičen do pavšalnega zneska v višini 1% dejansko ugotovljene obveznosti države. Na račun drugačnega obračunavanja stroškov se pričakuje za sklad za 13 milijonov manj stroškov letno. Po trenutno veljavni formuli, ki ni neposredno vezana na osnovno obveznost države, se namreč dogaja, da znesek za povračilo stroškov Skladu obrtnikov že nekaj let znatno presega znesek celotnih stroškov poslovanja sklada. Na podlagi navedenega bomo v Poslanski skupini SMC Predlog zakona o poračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja podprli. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 7. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VRAČANJU PROTIPRAVNO ODSTRANJENIH PREDMETOV KULTURNE DEDIŠČINE PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za kulturo mag. Julijani Bizjak Mlakar.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, poslanke, poslanci in ostali prisotni! Dne 15. marca 2014 je bila sprejeta prenovljena Direktiva 2014/60 Evropske unije o vračanju predmetov kulturne dediščine, ki so bili protipravno odstranjeni z ozemlja držav članic. Direktivo je bilo treba prenesti v pravni red Republike Slovenije. Direktiva 93/7, ki je urejala to področje pred prenovo, je bila v pravni red Republike Slovenije prenesena z Zakonom o vračanju protipravno odstavljenih predmetov kulturne dediščine v letu 2003 in Pravilnikom o zvrsteh protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine iz leta 2004. Pri spremljanju izvajanja doslej veljavne direktive je bilo ugotovljeno, da se postopki vračanja ne izvajajo dovolj uspešno in da je število uspešno izvedenih postopkov mogoče zvišati z ustreznimi spremembami. Direktiva 93/7 ne podpira postopkov vračanja vsega nacionalnega bogastva v posameznih državah članicah. Te ugotavljajo, da enotne zvrsti in finančni pragi niso sprejemljivo merilo za določanje nacionalnega bogastva, za katero se lahko vlagajo zahtevki za vračanje. Enoletni rok za vlaganje zahtevkov je bil občutno prekratek in je nekatere države prikrajšal za uspešno izvedbo postopka. Pogosto je bila uspešna izvedba postopka in denarnega nadomestila onemogočena tudi zaradi neopredeljene dolžne skrbnosti, zaradi česar so posestniki dokazovali, da so predmet pridobili v dobri veri. Komunikacija med Komisijo in državami članicami ni bila dovolj hitra in sprotna. V navedenih problemih so se slednje s Komisijo uskladile glede sprememb, ki so vodile k prenovi direktive, tako da je državam članicam omogočeno varovati lastno nacionalno bogastvo, skladno z notranjo zakonodajo, ter sprožati postopke in uveljavljati zahtevke v razumnih rokih in učinkovito. Prenovljena direktiva se s predlagano novelo zakona v celoti prenaša v pravni red Republike Slovenije. Zakon nima posledic za lokalne skupnosti ali civilno družbo. Uporablja se izključno za posamezne primere protipravnega pridobivanja predmetov kulturne dediščine fizičnih ali pravnih oseb. Gradivo je bilo objavljeno na spletnih straneh E-demokracija in na spletni strani Ministrstva za kulturo do določenega roka. Na predlog zakona ni bilo prejetih odzivov javnosti. Republika Slovenija s spremembo direktive uvaja v svoj pravni red spremembo veljavnega zakona v členih, ki se nanašajo na navedeno direktivo. Sprememba zakona sledi načelu varovanja kulturne dediščine in glede na vsebino direktive omogoča višjo stopnjo varovanja nacionalnega bogastva ob morebitnem protipravnem odstranjevanju z ozemlja Republike Slovenije in drugih držav članic. Tako novela zakona podrobneje ureja določila v zvezi z nacionalnim bogastvom. Rok za vlaganje zahtevka se podaljšuje z enega na tri leta od datuma, ko država izve za lokacijo predmeta. Rok za preverbo, ali je predmet vračanja predmet kulturne dediščine, pa se podaljšuje z dveh na šest mesecev. Navedeno podaljšanje omogoča učinkovito izvedbo postopka. Doslej veljavni roki so se pri preverbi in vlaganju zahtevkov namreč pokazali, kot sem že povedala, kot prekratki, saj zahtevnejši primeri potrebujejo daljše obdobje preverjanja in zbiranja dokazov. Novela tudi podrobneje opredeli dolžne skrbnosti. Posedovanje predmeta v dobri veri se razširi s podrobnejšo navedbo ravnanja z dolžno skrbnostjo. Takšna določba zavezuje lastnike oziroma posestnike predmetov k odgovornemu ravnanju pri preverjanju izvora, ki je bilo doslej zelo šibko opredeljeno in podprto. Osrednji organi držav članic po novem med seboj komunicirajo po modulu informacijskega sistem IMI za notranji trg, ki je posebej prilagojen predmetom kulturne dediščine. To omogoča hitrejšo in sprotnejšo komunikacijo v nasprotju z dosedanjim pisnim obveščanjem. Direktiva državam članicam nalaga, da njihovi pristojni organi uporabijo sistem IMI. Z novelo zakona se podaljšuje obdobje poročanja o uporabi direktive s treh na pet let. Komunikacija v sistemu IMI omogoča državam članicam sprotno spremljanje stanja in postopkov, zaradi česar je odboje poročanja smiselno podaljšati na pet let. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za kulturo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku dr. Draganu Matiću.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za kulturo je na 8. redni seji 13. januarja 2016 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Predloženi zakon je z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika proučila Zakonodajna-pravne služba. Njihova predstavnica je ob predstavitvi slednjega povedala, da amandmaji koalicijskih poslanskih skupin sledijo njihovemu mnenju. Svoje mnenje je podala tudi Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport, ki je v svojem mnenju predlog zakona podprla. V poslovniškem roku so amandmaje vložile poslanske skupine SMC, Desus in SD. Ministrica za kulturo mag. Julijana Bizjak Mlakar je povedala, da je cilj sprejemanja zakona zagotovitev popolne skladnosti Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine z Direktivo 2014/60EU. Pojasnila je, da sprememba zakona sledi načelu varovanja kulturne dediščine in glede na vsebino direktive omogoča višjo stopnjo varovanja nacionalnega bogastva ob morebitnem protipravnem odstranjevanju z ozemlja Republike Slovenije in drugih držav članic. Odbor je brez razprave sprejel amandmaje koalicijskih polanskih skupin. V skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora je glasoval še o členih predloga zakona in jih prav tako sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana ministrica, poslanke, poslanci, lep dober dan vam želim! Prenovljena Direktiva o vračanju predmetov kulturne dediščine, ki so bili protipravno odstranjeni z ozemlja držav članic, prinaša kar nekaj sprememb. Glede na to, da dosedanji postopki vračanj niso bili dovolj uspešni, je bilo direktivo treba spremeniti. Eden izmed razlogov neuspešnosti izvedenih postopkov je bil na primer prekratek rok za vlaganje predloga za vračilo predmeta kulturne dediščine. Zato bo sedanj namesto enoletnega veljal triletni rok za vložitev tega predloga, štel pa se bo od dneva, ko država izve za lokacijo predmeta. Prav tako v prej veljavni direktivi ni bil dovolj podrobno opredeljen standard dolžne skrbnosti, s katero so posestniki dokazovali, da so predmet pridobili v dobri veri. Sedaj bo standard podrobneje opredeljen in bodo posestniki zavezani k odgovornemu ravnanju pri preverjanju izvora predmetov kulturne dediščine. V praksi pa se je pokazala tudi potreba po izboljšavah na področju komunikacije med Komisijo in državami članicami, zato direktiva državam članicam nalaga, da njihovi pristojni organi med seboj komunicirajo po modulu informacijskega sistema za notranji trg, ki je posebej prilagojen predmetom kulturne dediščine. S predlogom zakona se prenovljena direktiva prenaša v naš pravni red. S sprejetjem novele zakona bo tako omogočena višja stopnja varovanja nacionalnega bogastva ob morebitnem protipravnem odtujevanju z našega ozemlja. Zato bomo v Poslanski skupini Desus predlog zakona podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Hvala za besedo še enkrat, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Eden temeljih načel Evropske unije je prost pretok blaga. To se v določenih primerih lahko omeji, med drugim tudi zaradi varstva nacionalnih bogastev z umetniško, zgodovinsko in ali arheološko vrednostjo, kot je navedeno v 30. členu Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. Država članica torej lahko določi, da nekaterih predmetov z umetniško, zgodovinsko ali arheološko vrednostjo ni dovoljeno odstraniti iz države nenadzorovano oziroma brez dovoljenj. Odprte meje Unije dopuščajo možnost zlorab nacionalnih predpisov o kontroli iznosa in izvoza predmetov kulturne dediščine, zato je Evropska unija z direktivo leta 1993 poskrbela za sistem vračanja predmetov, ki so bili v nasprotju z nacionalnimi normativnimi predpisi odstranjeni z ozemlja držav članic in preneseni na ozemlje drugih držav članic. Skladnost slovenske zakonodaje z navedeno direktivno je bila zagotovljena šele s sprejetjem Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine leta 2003. Tedaj je bilo urejanje sistema vračanje predmetov kulturne dediščine, ki so bili z ozemlja ene države članice protipravno prineseni na ozemlje druge države članice, tudi v celoti izvzeto iz Zakona o varstvu kulturne dediščine. Namen predloga novele, ki je prvi po sprejemu zakona v letu 2003, je prilagoditev prenovljeni direktivi, sprejeti leta 2014. Ta med drugim državi članici dopušča, da lahko sama določi nacionalno bogastvo, povečuje odgovornost dobrovernih posestnikov ter podaljšuje rok za začetek postopka vračanja, in sicer z enega na tri leta od datuma, ko država izve za lokacijo predmeta. V razpravi na matičnem delovnem telesu je bilo izpostavljeno vprašanje v zvezi z restitucijo enot kulturne dediščine, ki sicer s samim predlogom zakona nima neposredne povezave. Kot vemo, ima Slovenija z nekaterimi državami odprta vprašanja glede enot kulturne dediščine, ki so bile z ozemlja Republike Slovenije odtujene, zlasti v času okoli in med 2. svetovno vojno. Tako je na primer Italija leta 1940 iz Kopra in Pirana zaradi vojnih razmer evakuirala, kot so se takrat izgovorili, odtujila 25 izvirnikov umetnin. Odnašale so se tudi celi arhivski fondi iz Kopra junija 1944. Nekaj manj, a kljub vsemu je ostalo odprtih vprašanj tudi z Madžarsko, z Avstrijo in nekaterimi republikami nekdanje SFRJ. Kot so v obdobju sprejemanja direktive, ki je podlaga za predlagane spremembe Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine, pojasnjevali takratni predstavniki Vlade, direktiva, tako tudi predlog zakona, sama po sebi ne bosta imela neposrednih učinkov na reševanje te, za slovensko kulturo izjemno pereče problematike. Prvotna direktiva je bila namreč sprejeta leta 1993 in ni obvezujoča za nazaj. Ne glede na to vzpostavlja določene mehanizme in načela, ki bi jih bilo mogoče uveljaviti tudi za odločanje po zgoraj omenjenih primerih. A brez bilateralnega sodelovanja, predvsem pa sporazuma, ne bo šlo. Zato ob tem izražamo zadovoljstvo nad pojasnili ministrice, da diplomatsko reševanje teh vprašanj ni zamrlo. Kot rečeno, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine temelji na sprejeti direktive Evropske unije in ga v Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Violeta Tomić.
Hvala za besedo. V Združeni levici bomo novelo Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine podprli. Gre za prenos prenovljene evropske direktive v slovenski pravni red. Ocenjujemo, da so predlagane rešitve pozitivne in da bodo izboljšale položaj na tem področju. Pri spremljanju izvajanja doslej veljavne direktive je bilo ugotovljeno, da se postopki vračanja ne izvedejo dovolj uspešno. Ugotovili so, da enotne zvrsti in finančni pragi niso sprejemljivo merilo za določanje nacionalnega bogastva, za katerega se lahko vlagajo zahtevki za vračanje. Enoletni rok za vlaganje zahtevkov je bil prekratek. Dolžna skrbnost je bila opredeljena. Komunikacija med Evropsko komisijo in državami članicami ni bila dovolj hitra in sprotna. Ker novela zadovoljivo popravlja stanje na vseh teh področjih, jo bomo v Združeni levici podprli. Ob tem je treba opozoriti na še eno zelo pomembno vprašanje, ki sicer zgolj posredno vsebinsko povezano z materijo zakona. Že pri obravnavi na odboru sem izpostavila vprašanje kulturne dediščine, ki so jo leta 1940 iz slovenske Istre izropali italijanski fašisti. Fašistična okupatorska oblast je odpeljala umetnine iz cerkva, muzejev in samostanov. Pred dobrega pol leta se je ministrica za kulturo mudila v Rimu in glede tega govorila tudi s predsednikom Papeškega sveta za kulturo kardinalom Gianfranco Ravasijem in italijanskim ministrom za kulturo Dariom Franceschinijem. Ministrica je na odboru odgovorila, da se stvari premikajo naprej predvsem po diplomatski poti in da ne gre za politično, temveč strokovno vprašanje. Po našem mnenju bi bilo treba vložiti več truda, seveda tudi skozi politične kanale, da se ta neprecenljiva dediščina vrne. Vsekakor je treba na tem področju narediti premike in Sloveniji vrniti s strani fašistov izropano kulturno dediščino. Hvala za pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Novela Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine v pravni red Republike Slovenije prenaša Direktivo 2014/60EU, sprejeto leta 2014. Omenjena direktiva po besedah predlagatelja pooblašča države članice Evropske unije, da same določijo svoje nacionalno bogastvo. V Republiki Slovenije se nacionalno bogastvo določa po Zakonu o varstvu kulturne dediščine. Novela podaljšuje roke za vlaganje zahtevkov zavrnitev protipravno odstranjenih predmetov z enega na tri leta od datuma, ko država izve za lokacijo predmeta. Prav tako se podaljšuje rok za preverbo, ali je predmet vračanja predmet kulturne dediščine, in sicer z dveh na šest mesecev. Pomembna nadgradnja dosedanjega sistema vračanja teh predmetov je uvedba dolžnosti držav članic, da komunicirajo znotraj informacijskega sistema za notranji trg, ki se imenuje IMI. Novela pa podrobneje opredeljuje dolžno skrbnost, ki lastnike predmetov zavezuje k odgovornemu ravnanju pri preverjanju izvora. Poslanci Nove Slovenije bomo predlog novele podprli, saj po našem mnenju omogoča višjo stopnjo varovanja nacionalnega bogastva, Vlado Republike Slovenije pa pozivamo, da je čim bolj aktivna na področju vračanja umetnin, ki so bile med 2. svetovno vojno protipravno odvzete na našem ozemlju in odpeljane v okupatorske države, saj nekatere izmed njih še vedno niso bile vrnjene pravim lastnikom.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Janja Sluga.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Veljavni Zakon o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine je bil sprejet v letu 2003. V slovenski pravni red je vnesel Direktivo 93/7 Evropske unije. Z omejeno direktivo je bila vzpostavljena ureditev, na podlagi katere lahko države članice Evropske unije zagotovijo vračilo predmetov kulturne dediščine, ki so uvrščeni v nacionalno bogastvo in spadajo v skupne kategorije predmetov kulturne dediščine ter so bili odstranjeni z njihovega ozemlja. Direktiva je zajemala tudi predmete kulturne dediščine, ki so uvrščeni v nacionalno bogastvo in so sestavni del javnih zbirk ali inventarja cerkvenih institucij. Direktiva je uvedla upravno sodelovanje med državami članicami glede njihovega nacionalnega bogastva, ki je tesno povezano z njihovim sodelovanjem z Interpolom in drugimi pristojnimi organi na področju ukradenih umetniških del in ki zajema zlasti evidentiranje izgubljenih, ukradenih ali protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine, ki so del njihovega nacionalnega bogastva in njihovih javnih zbirk. Veljavni Zakon o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine je tako omogočil, da se kulturna dediščina Slovenije, ki je bila odtujena z našega ozemlja, po let 1993 lahko vrne. V predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, se tako prenašajo določbe Direktive 2014/60, ki med drugim omogočajo, da si vsaka posamezna država članica sama določi svoje nacionalno bogastvo. Za uspešnejšo izvedbo postopka vračanja predmetov kulturne dediščine predlog zakona podaljšuje rok za vložitev predloga z enega na tri leta od dne, ko je država izvedela, kje se nahaja predmet kulturne dediščine, ter podaljšuje se rok za preverbo, ali je predmet res predmet kulturne dediščine. S sedanjih dveh mesecev se ta rok podaljšuje na šest mesecev, saj se predvideva, da bo daljše obdobje državam članicam omogočilo sprejetje vseh potrebnih ukrepov, da se predmet kulturne dediščine zaščiti in prepreči morebitno izogibanje postopku za vračilo. Za izboljšanje komunikacije med Komisijo in državami članicami pa predlog omogoča uporabo modula informacijskega sistema za notranji trg, ki je poseben prilagojen predmetom kulturne dediščine. Predlog novele Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine bomo poslanci v Poslanski skupini Stranke modernega centra podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Tomaž Lisec.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Kot že omenjeno, so pred nami nekatere spremembe Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine. Že obravnava na odboru, matičnem delovnem telesu, pred nekaj tedni je pokazala, da gre za manjše, sicer potrebne popravke, ki gredo predvsem v smeri usklajevanja z nedavno sprejeto evropsko direktivo iz leta 2014. Že predhodniki so povedali, katere so ključne rešitve na tem področju, zato jih ne bi ponavljal, dejstvo pa je, da je razprava na odboru pokazala, da so omenjene spremembe manjše in ne govorimo o sistemskih ukrepih, pri tem pa v času javne razprave ni bilo nobenih opozoril in pomislekov s strani katerih izmed partnerjev, ki se jih ta zakon dotika. V Poslanski skupini SDS bomo predlog zakona podprli.
Končali smo s predstavitvijo s tališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 7. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O MEDIJIH, V DRUGI OBRAVNAVI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade – ministrici za kulturo mag. Julijani Bizjak Mlakar.
Spoštovani predsednik, poslanke, poslanci in drugi prisotni, lepo pozdravljeni še enkrat! S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o medijih se urejajo nekatera najpomembnejša vprašanja, ki jih je bilo mogoče urediti brez podlage v celoviti analizi medijske krajine in strategiji razvoja medijev. S predlogom zakona se popravljajo le določene vsebinske pomanjkljivosti, zaradi katerih posameznih določb ni bilo možno dosledno izvajati, na kar so nas v zadnjih letih opozarjali Inšpektorat Republike Slovenije za kulturo in medije, Agencija za komunikacijska omrežja in storitve, Ustavno sodišče in tudi naslovniki določb. Celovite spremembe Zakona o medijih pa bodo skladno z Resolucijo o nacionalnem programu za kulturo 2014–2017 pripravljene na podlagi strategije na področju medijev, ki jo na Ministrstvu za kulturo že intenzivno pripravljamo in v ta namen s pomočjo zunanje strokovne komisije, medijskih strokovnjakov tudi vodimo javne razprave o ključnih problemih in vprašanjih v medijih. Poglavitne rešitve, ki jih določa predlog zakona, se nanašajo na obveznost oblikovanja pravil za komentiranje, s katero želimo zagotoviti učinkovitejšo samoregulacijo sovražnega oziroma žaljivega govora na spletu in posledično njegovo zmanjšanje. Nato določitev roka za vložitev zahteve za objavo popravka, s katero želimo odpraviti neskladje z Ustavo pri določitvi roka za vložitev zahteve za objavo popravka. Nadzor nad izvajanjem zakona, s katerim želimo zagotoviti večjo hitro in učinkovitost inšpekcijskega nadzora. Nato preračun višine glob iz tolarskih v evrske zneske, s katerim želimo vplivati na večjo jasnost, določnost ter pravno varnost predpisa; in obvezno predvajanje dela kvote slovenske glasbe podnevi, s katero želimo zagotoviti zaščito in promocijo slovenske glasbene ustvarjalnosti in slovenskega jezika ter spodbujati slovensko kulturno in nacionalno identiteto. Naj zaradi nekaterih netočnih razlag v javnosti pojasnim, da se 24-urna kvota slovenske glasbe ne spreminja oziroma enostavneje – število slovenskih skladb, ki jih morajo radii predvajati v 24 urah, ostaja enako kot doslej, saj ostane predpisana kvota enaka, kot je zdaj. To je 20 % za komercialne radie, 25 % za radie s programi posebnega pomena in 40 % za nacionalne radie. Pač pa bo treba slovensko glasbo predvajati tudi podnevi in ne predvsem ponoči, kot je to pri nekaterih radiih veljalo doslej; žal tudi pri nacionalnih. Po sprejetju koalicijskega amandmaja pa bo to pomenilo v približno navedenih odstotkih predvajati tudi podnevi od 6. do 19. ure. Predlog zakona je bil pripravljen na podlagi široke javne razprave, v kateri so sodelovale reprezentativne in strokovne organizacije s področja medijev, novinarstva, oglaševanja ter glasbenega, video- oziroma filmskega ustvarjanja, nevladne organizacije s področja kulture, medijev in človekovih pravic, izdajatelji medijev, politične stranke in vsi relevantni državni organi. Osnutek zakona je bil poslan v predhodno mnenje tudi italijanski in madžarski narodni skupnosti ter romski skupnosti v Republiki Sloveniji. Posebej velja poudariti, da je Ministrstvo za kulturo glede predlagane ureditve predvajanja deležev slovenske glasbe podnevi dobilo pisno podporo Društva pesnikov slovenske glasbe, Sindikata glasbenikov Slovenije, Slovenske unije glasbenih ustvarjalcev, Glasbenega foruma in drugih. V zadnji redakciji je bilo z Agencijo za komunikacijska omrežja in storitve v celoti usklajeno tudi področje nadzora. V okviru obravnave na Odboru za kulturo pa so se na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora upoštevali tudi vsi redakcijski in nomotehnični popravki. Bistveni predlogi in pripombe, podani v javni razpravi, so se nanašali na ureditev obveznosti oblikovanja pravil za komentiranje, predvajanje obveznega deleža slovenske glasbe in nadzora nad izvajanjem zakona. Ministrstvo za kulturo je predlagane rešitve v največji možni meri uskladilo s strokovno in zainteresirano javnostjo. Zlasti so bili upoštevani naslednji bistveni predlogi: da se z jasnejšim zapisom ureditve komentiranja in regulacijo sovražnega govora na spletnih medijih ne ustvarja cenzure in prekomernega posega v svobodo izražanja ter še nekateri drugi predlogi, ki pa jih bomo morda lahko tudi v okviru razprave o posameznih členih oziroma amandmajih tudi podrobneje predstavili. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za kulturo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora dr. Draganu Matiću.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Odbor za kulturo je na 8. redni seji 13. januarja 2016 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o medijih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odbor je na podlagi 46. člena Poslovnika Državnega zobra 26. novembra 2015 opravil javno predstavitev mnenj, katere namen je bil pridobiti mnenje in stališča strokovne in širše javnosti o predlogu zakona. Predloženi zakon je z vidika njegove skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika proučila Zakonodajno-pravna služba in k njemu podala nekatere pripombe. Njena predstavnica je med drugim pojasnila, da so k posameznim členom imeli pripombe predvsem glede jasnosti in izboljšav predlaganih rešitev ter nomotehnike. Deloma pa so se v 3. členu dotaknili tudi ustavnopravnih vidikov. Najobsežnejšo pripombo so podali k rešitvi, ki ureja obveznost predvajanja predpisane kvote slovenske glasbe v dnevnem času. Njihov pomislek je bil povezan s sorazmernostjo predlagane rešitve, ki da posega v avtonomijo medijev pri širjenju kroga vsebin, ustavno pravico do svobode izražanja, pa tudi glede svobodne gospodarske pobude. Svoje mnenje je podala tudi Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport, ki predloga zakona ni podprla. Njen predstavnik je med drugim opozoril na nejasnosti glede vloge Agencije za komunikacijska omrežja in storitve (AKOS) pri nadzoru nad izvajanjem zakona glede radijskih in televizijskih programov posebnega pomena, programskih zahtev ter radijske in televizijske dejavnosti. Izpostavil je tudi problematiko tako imenovanih slovenskih glasbenih kvot in namena predlagatelja, da s tem ukrepom zaščiti slovenski jezik in glasbeno produkcijo v slovenskem jeziku. V poslovniškem roku so amandmaje vložile poslanske skupine SMC, Desus in SD, Poslanska skupina SDS ter poslanec Jani Möderndorfer. Ministrica za kulturo mag. Julijana Bizjak Mlakar je povedla, da je cilj predloga zakona predvsem večja jasnost in določnost predpisa, ki jo dosega z odpravo nekaterih vsebinskih pomanjkljivosti in nejasnosti. Dalje, zagotovitev učinkovitejše samoregulacije sovražnega oziroma žaljivega govora na spletu in posledično njegovega zmanjšanja ter odpravo neskladij z Ustavo Republike Slovenije. Dalje, večja zaščita in promocija slovenskega jezika ter ohranjanje slovenske kulturne in nacionalne identitete pri predvajanju obveznega deleža slovenske glasbe ter večja hitrost in učinkovitost inšpekcijskega nadzora. Razprava je potekala predvsem o umestitvi deleža slovenske glasbe v dnevni čas predvajanja in o nadzoru nad izvajanjem programskih zahtev in omejitev. Glede umestitve deleža slovenske glasbe v dnevni čas predvajanja je bilo s strani nekaterih razpravljavcev predlagano, da se dnevni oddajni čas, v katerem mora biti predvajana najmanj polovica deleža slovenske glasbe, ki je v noveli določen med 6. in 22. uro, razdeli na dva dela, in sicer v intervale med 6. in 22. ter 22. in 6. uro. Nekateri so menili, da najmanj 90 % glasbe, predvajane v teh intervalih, mora predstavljati slovenska glasba; vsaj polovica deleža predvajane glasbe pa naj bi predstavljala glasbena produkcija slovenskih ustvarjalcev in poustvarjalcev, ki je mlajša od petih let. Drugi so menili, da mora biti dnevni čas predvajanja deleža slovenske glasbe bolj zamejen. Namen umestitve deleža slovenske glasbe v dnevni čas predvajanja je zagotavljanje večje dostopnosti slovenske glasbe v času, ko je dosegljivost potencialnemu poslušalstvu največja. Zato so ti menili, da je radio medij, ki se posluša predvsem v času vsakodnevnih opravil, in bo zato predlagani ukrep lahko učinkovit le v primeru, da se časovni pas dodatno omeji na čas med 6. in 18. uro. Ob koncu razprave je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD; amandma poslanca Janija Möderndorferja pa ni bil sprejet. Brezpredmeten je postal amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Marija Bačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane in spoštovani! Od sprejetja zadnjih obsežnejših sprememb Zakona o medijih letos mineva okroglih deset let. Pričakovali bi, da bi obletnico zaznamovala poglobljena razprava o temeljnih izzivih, s katerimi se soočajo mediji danes. A temu ni tako. Zaradi umanjkanja strategije na tem področju, ki bi morala biti v skladu z Resolucijo o nacionalnem programu za kulturo sprejeta v minulem letu, se lahko zatekamo zgolj k površnim ugotovitvam o položaju medijev, ki je nezavidljiv. Vprašanja prekarnosti novinarskega dela in siceršnjega socialnega statusa novinarjev, životarjenja medijev s statusom posebnega pomena, transparentnosti lastništva, lastniškega pluralizma in preprečevanja zlorab prevladujočega položaja na medijskem trgu so le nekatera, ki ostajajo neodgovorjena. Zato smo vsake toliko časa priča parcialnim poskusom, da znotraj kompleksnega sistema odpravimo kakšno kronično anomalijo. Potiskanje slovenske glasbene ustvarjalnosti na margino je ena izmed takšnih anomalij, ki vnovič naslavlja tokraten poskus sprememb medijskega zakona. V tendencah stapljanja kulturnih raznolikosti je jezik en izmed poslednjih pričevalcev narodne identitete, ki je najbolj izrazen prav ob péti besedi. Zato kot tak ni predmet regulacije pravnega reda Evropske unije, temelječega na odprtosti trga. Jezik je v evropski integraciji ena izmed najbolj čislanih izvedb deklariranega koncepta multikulturalizma. Tudi zato je posamezni državi članici prepuščena ali bolje dopuščena odločitev o obsegu zahtev po glasbenih vsebinah domače produkcije v medijih. Skrb za slovensko glasbeno ustvarjalnost je izpričana v različnih dokumentih, ki so tako ali drugače izpeljani iz ustavne umestitve slovenskega jezika. Tako je našla svoje mesto tudi v krovnem strateškem dokumentu s področja kulture – v Resoluciji o nacionalnem programu za kulturo 2014–2017. Kot takšna je umeščena med vrednote, ki terja posebno skrb in je ni moč prepustiti načelom svobodnega tržnega gospodarstva oziroma njenim zakonitostim. Na podlagi omenjenih izhodišč je v Zakonu o medijih določilo o obveznem obsegu predvajanja slovenske glasbe na radijskih in televizijskih postajah, in sicer vse od prvega sprejema leta 2001. Iz različnih razlogov so postaje zahtevani delež slovenske glasbe zapolnjevale pretežno v nočnem času, ko je delu dneva primerna tudi slabša poslušanost oziroma gledanost. Takšna praksa se je odrazila v zmanjšani prisotnosti slovenske glasbe, padalo je zanimanje zanjo, zmanjševalo se je povpraševanje po nastopih slovenskih glasbenikov. Krog je bil sklenjen. Domneva o neposlušnosti slovenske glasbe, ki so jo vseskozi ponujali nasprotniki kvotnega sistema, je počasi postajala konstruirana realnost. Jasnejša opredelitev časovnih intervalov, v katerih se mora zahtevani obseg predvajati, je učinkovit način, kako odpraviti anomalijo dozdajšnje ureditve. Zato podpiramo predlog, ki določa, da se pretežni deli zahtevanega obsega slovenske glasbe predvaja v času med 6. in 19. uro. Pozitivni doprinos je tudi določitev zahteve o predvajanju glasbe, mlajše od dveh let. Za učinkovit prenos zakona v prakso se krepijo tudi pristojnosti nadzornega organa, hkrati pa se za spremljanje uvajajo določene evidence. Ob tem na pristojno ministrstvo naslavljamo pričakovanje, da zagotavlja stalno evalvacijo izvajanja novih zakonskih rešitev, da se dobri nameni ne izrodijo v administrativne težave. Kot opozarjajo glasbeniki, določilo o glasbenih kvotah ne pomeni zgolj zaščite in promocije slovenske kulturne identitete ter jezika; je hkrati poslovna priložnost potentnih umetnikov, piscev besedil in izvajalcev, pri tem pa ni moč spregledati niti vloge, ki jo ima spodbudno ustvarjalno okolje za celotno glasbeno produkcijo, saj vključuje številna zelo različna delovna mesta. Spoštovani in spoštovane! Slovenska glasba je ena izmed najbolj razširjenih atributov slovenske kulture; a v nadaljevanju jo bo treba podpreti tudi s posegi na druga področja, med njimi delovanje kolektivnih organizacij. Želimo si, da bi v urejanju problematike prevladal interes kulture, zato pričakujemo, da bo v tem postopku bistveno večjo vlogo kot v preteklosti prevzelo tudi Ministrstvo za kulturo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo prestavila stališče Poslanske skupine Združena levica. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spremembe Zakona o medijih prinašajo tri pomembne novosti – ureditev, komentiranje na spletnih straneh z namenom omejevanja sovražnega govora, uskladitev pravice do popravka z odločbo Ustavnega sodišča in ključno točko, preureditev delovanja kvotnega sistema. V Združeni levici zakonu ne bomo nasprotovali oziroma ga bomo podprli, če bodo sprejeti naši popravki. Spletni komentarji so pogosto zbirka šovinizma, seksizma, ksenofobije in vseh mogočih stereotipov, ki prehajajo v sovražni govor. Vsekakor je pravica do svobode govora pomembna, še posebej ob zaostrovanju avtoritarnih ukrepov nadzora s strani države, ki smo jim priča v zadnjih letih. Tega vprašanja torej ni enostavno urediti, čas pa bo pokazal, ali je neke vrste samoregulacija, ki jo predpisuje zakon, sploh učinkovita. Seveda pa so pri tokratni noveli Zakona o medijih ključna vprašanja kvote, ki so precej kontroverzna tema. Problematično je, da so vzgibi zanje pogosto nacionalistični, namesto da bi služili kot ukrep za razvoj povečanja kakovosti in raznovrstnosti glasbene produkcije ter izboljšanja socialnega položaja ustvarjalcev. Vprašanje, ki si ga moramo postaviti, je, kaj sploh je tako imenovana slovenska glasba. Koliko sorodstvenih kolen navzdol in koliko kilometrov čez mejo še smemo iti, da dobimo ta žig? Zato moramo namesto tega govoriti o kakovostni glasbi, ki sproža kulturno kreativnost, se dotakne človeških občutij in jo ljudje vzamejo za svojo. Glasba je univerzalna govorica, glasba postaja slovenska skozi proces obdelave, potrošnje in reprodukcije. Izvajalec ima lahko spričevalo iz tako imenovane slovenskosti, pa je njegova glasba lahko povsem prazna in je v najboljšem primeru zvočna kulisa, v najslabšem primeru pa zvočna motnja. Vendar je država nosilka javnega kulturnega interesa, zato je odgovorna za glasbeno kulturo – in to v celoti, ne le v javnih medijih. Ob tem moramo spomniti na privatizacijo nacionalnih radiotelevizijskih frekvenc sredi 90. let, ko se je dogajala ena prvih tako imenovanih divjih privatizacij pod močnim vplivom zasebnih lobijev okoli tedaj vladajoče stranke. Kvote so administrativni ukrep; njihov problem je, da se ne osredotočajo na raven produkcije, kjer glasba nastaja. Kljub temu so lahko, še posebej ob trenutnem izjemno slabem stanju na področju radiodifuzije in popularne glasbe, korak v smeri izboljšanja situacije. Glede časovne omejitve je koalicija zdaj že s tretjim popravkom zamejila čas predvajanja, hkrati pa del kvot namenja novi glasbi. To po našem mnenju ni zadosten oziroma učinkovit ukrep, saj ni nobenega garanta za predvajanje kakovostne in raznovrstne glasbe. Predvsem pa ni garanta za promocijo mladih in manj uveljavljenih glasbenikov. Obstaja strah, da bo etre zapolnila glasba le nekaterih, tistih najbolj izpostavljenih, predvsem pa najbolj komercialno zanimivih izvajalcev in avtorjev; vključno z glasbo, ki jo producirajo lastniki medijev in je oblikovana v skladu z rezultati telefonskega anketiranja. Kvotni sistem je smiseln le, če bo dejansko produktiven za spodbudo in za razvoj domače glasbene produkcije, torej bo spodbujal mlajše in neuveljavljene izvajalce, izboljšal ekonomsko-socialni položaj glasbenikov ter omogočil kakovostno in raznovrstno rast celotne scene – od ustvarjanja do koncertov in ostalih aktivnosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic bo prestavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Izvolite.
Spoštovana ministrica, predsedujoči, kolegice in kolegi! Slovenci smo številčno majhen narod, zato je logično, da moramo zaščititi svoj jezik in kulturo. Krščanski demokrati smo za čim bolj svobodno gospodarsko pobudo, kljub temu pa je medijski prostor neke vrste izjema. 20 %, kolikor trenutno znaša kvota, je majhen delež predpisane slovenske glasbe. V prvi vrsti pa je žalostno, da si moramo to sploh predpisovati. Moralo bi biti samoumevno, da v Sloveniji želimo poslušati in predvajati najprej slovensko glasbo, podpirati domače glasbenike in jim pomagati k izboljšanju kvalitete njihove glasbe ter povečanju možnosti za uveljavitev v javnosti. Krščanski demokrati menimo, da je trenutna ureditev področja preveč komplicirana in nepregledna, zato preveč denarja, s katerim bi bil omogočen razvoj domače produkcije, odteče v tujino. Zakon je po našem mnenju zastarel in sodi v neko drugo analogno dobo. Druga težava te novele pa je v tem, da ni usklajena z zainteresirano javnostjo. V Novi Sloveniji smo imeli nekaj pogovorov s predstavniki različnih organizacij, prav tako smo zelo pozorno poslušali govornike na javni predstavitvi mnenj. Skupni imenovalec skoraj vseh je bil, da je novela slaba, da ne odgovarja na sodobne potrebe in razmere na medijskem področju ter da vpleteni niso zadovoljni s takim predlogom. Nekateri izpostavljajo, da je predlagani delež slovenske glasbe celo prenizek. Drugi dodajajo, da premalo ščiti slovensko glasbo in glasbenike ter daje premalo finančnih spodbud slovenski produkciji. Nekateri izpostavljajo, da novela prinaša še manjši odstotek slovenske glasbe in da bi morale biti kvote opredeljene na uro natančno. AKOS je protestiral, ker niso sodelovali pri pripravi zakona, ki v enem delu ureja njihove pristojnosti, in ker njihovi predlogi niso bili upoštevani. Izpostavljeno je bilo, da predpisovanje kvot lahko posega v uredniško avtonomijo, v ustavno kategorijo svobode izražanja ter v svobodno gospodarsko pobudo. V Novi Sloveniji smo že na seji odbora predlagali, in to ponovno izpostavljamo, da ministrstvo razmisli o drugačnih načinih uveljavljanja večjih deležev slovenske glasbe v radijskih in televizijskih programih. Logiko kvot obrnimo. Ministrstvo naj z javnimi razpisi za medijske vsebine ali podelitev frekvenc določi, da so tisti mediji, ki predvajajo več ali veliko slovenske glasbe, zaradi tega bolj točkovani in imajo pri dodeljevanju sredstev zaradi tega tudi prednost. Tisti, ki se odločijo za čisto komercialni program, pa s tem tudi niso odškodovani. Menimo, da bi tako lahko bolj spodbujali medije k predvajanju slovenske glasbe. Predlagani noveli zakona poslanci Nove Slovenije ne bomo nasprotovali. Pristojno ministrstvo pa pozivamo, da čim prej v Državni zbor vloži nov zakon, ki bo predhodno usklajen z vsemi deležniki in bo na primerni ravni reševal izzive digitalne medijske dobe.
Hvala lepa. Mag. Mirjam Bon Klanjšček bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Pred nami je drugi poizkus ministrice za kulturo, da spremeni sistem kvot predvajanja slovenske glasbe. Sodeč po dosedanjih razpravah v Državnem zboru bo tokrat uspelo, vendar pa nismo niti pričakovali, da bi dosegli konsenz in podporo pri ustvarjalcih, producentih in tistih, ki slovensko glasbo predvajajo. Iz nove različice novele je razvidno, da je ministrstvo upoštevalo nekatere pripombe javnosti glede definicije slovenske glasbe, saj je opredelitev slovenske glasbe širša. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev podpiramo tudi omejitev predvajanja slovenske glasbe na dnevni čas; hkrati pa pogrešamo rešitve, ki bi spodbujale produkcijo kakovostne slovenske glasbe. Prepričani smo, da je naša glasbena produkcija izjemno pomembna za ohranjanje kulturne in jezikovne identitete; hkrati pa v okvirjih, ki jih določa vladna novela, kvote ne predstavljajo nesorazmernega posega v uredniško avtonomijo. Čeprav bi si želeli toliko kakovostne slovenske glasbe in takšno kulturno okolje, da kvote ne bi bile potrebne, podatki jasno kažejo, da je določena mera prisile še vedno nujna, če si seveda želimo na slovenskih radijskih in televizijskih postajah poslušati slovensko glasbo. V okviru obravnave na pristojnem odboru smo med drugim slišali, da slovenski poslušalci že sedaj lahko poslušajo slovensko glasbo na določenih programih, vendar po našem mnenju to ne zadošča. Te programe, ki vrtijo izključno slovensko glasbo, lahko večinoma poslušamo le na regionalno omejenih področjih. Zakaj pa ne bi predvajali slovenske glasbe na vseh programih, tudi tistih najbolj poslušanih?! In če zasledujemo cilj ohranjanja kulturne in jezikovne identitete, je to nujno potrebno. Poleg tega pa bi bilo nujno potrebno tudi, da bi zagotovili boljše pogoje za ustvarjanje kakovostne slovenske glasbe, ki bi se nato predvajala na televizijskih in radijskih programih. Ocene o tem, koliko skladb letno ustvarijo slovenski glasbeniki, se razlikujejo in marsikdo je prepričan, da jih je premalo, da bi lahko vsak dan zagotavljali kakovostno slovensko glasbo. Zato po našem mnenju rešitev za več slovenske glasbe ne more biti samo v kvotah. Nujno potrebujemo tudi spodbude za glasbene ustvarjalce, ki bodo te kvote zapolnjevali. Od Ministrstva za kulturo zato pričakujemo celovite rešitve za spodbujanje produkcije kakovostne slovenske glasbe. Možne rešitve se raztezajo od spodbud tistim programom, ki nudijo podporo kakovostnemu ustvarjanju glasbe, do podpore koncertom, glasbenemu založništvu, mednarodnemu sodelovanju in podobnim ukrepom. Brez teh rešitev se namreč res lahko zgodi, da kakovostne slovenske glasbe ne bo dovolj, da bi zapolnili vse še tako dobronamerne kvote. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Dragan Matić bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani kolegice in kolegi. Ministrstvo za kulturo je že večkrat, nazadnje na 8. seji Odbora za kulturo, napovedalo namero o celoviti prenovi medijske zakonodaje. Tudi v Poslanski skupini Stranke modernega centra si želimo, da se čim prej resnično pristopi k pripravi nacionalne strategije razvoja medijev, ki bo temelj za pripravo celovite posodobitve medijske zakonodaje. S predlaganim zakonom se rešuje zgolj majhen segment problemov na medijskem področju. Največ časa na seji odbora je bilo namenjeno razpravi o primernosti ureditve 86.a člena, ki določa delež slovenske glasbe v predvajanem času celega dneva. Predlog, ki ga je predlagala Vlada, onemogoča obvod zakona na ta način, da se predpisane kvote, ki – kot je že bilo rečeno – z novelo zakona ostajajo iste, da se te predpisane kvote ne bi izpolnjevale le ponoči. Novela je sprva določala, da mora biti polovica od predpisane kvote slovenske glasbe predvajana v času od 6. do 22. ure. Dopolnjen predlog zakona, ki vsebuje sprejet amandma koalicije na matičnem odboru, je upošteval pričakovanja slovenskih glasbenih ustvarjalcev na ta način, da je predpisani čas zamejil med 6. in 18. uro, v katerem naj bi bilo predvajanih 70 % dnevne kvote slovenske glasbe. Ker pa ne smemo zanemariti tudi ponudnikov radijskih programov oziroma položaja glasbenih urednikov, smo poslanci koalicije naknadno vložili amandma, ki določa, da mora delež skupno predvajane slovenske glasbe v času od 6. do 19. ure obsegati 60 % obvezne kvote. Ali je to izdelano razmerje, bo pokazala šele praksa. Vsekakor je ustreznost ureditve, ki je predlagana, odvisna od zadostne količine kvalitetne slovenske glasbene produkcije, na kar pa zakonodajalec nima neposrednega vpliva. V vsakem primeru pa menimo, da se približujemo pravemu namenu, ki ga v zakonu predpisane kvote slovenske glasbe imajo. To pa je pričakovanje, ki je utemeljeno, in sicer da je prisotnost slovenske glasbe na radijskih valovih ves čas, torej tudi v dnevnem času. Ponovno se določa tudi minimalni delež predvajanja slovenske glasbe, ki je bila prvič predvajana pred največ dvema letoma. Dosledno izvajanje tega ukrepa bo omogočila vzpostavljena javna evidenca na Ministrstvu za kulturo. Predlog zakona spreminja rok za objavo popravka na tri mesece od dneva, ko je zainteresirana oseba izvedela za objavo; in ta sprememba sledi dikciji, ki jo je določilo Ustavno sodišče. Dalje se z zakonom določa obveznosti izdajatelja medija, da oblikuje pravila komentiranja, obveznost umika komentarja, ki ni v skladu z objavljenimi pravili, v najkrajšem možnem času oziroma v 24 urah po prijavi, s čimer se želi vzpostaviti učinkovitejša samoregulacija sovražnega govora na spletu. Po novem inšpekcijski in prekrškovni nadzor nad določbami o radijskih in televizijskih programih posebnega pomena izvaja Agencija za komunikacijska omrežja in storitve Republike Slovenije, ki zakonu nalaga izvajanje pooblastil in ukrepov v primerih kršitev zakona. Ker so vsi nameni novele upravičeni, v Poslanski skupini Stranki modernega centra vsekakor izjavljamo, da bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za dano besedo. Spoštovana ministrica, lep pozdrav! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo že v začetku leta 2015 predlagali dokaj podobno novelo Zakona o medijih, s katero smo predlagali večji delež slovenske glasbe v slovenskih medijih; in to slovenska glasba predvsem podnevi in v večjem deležu na nacionalni RTV. Za to smo se odločili, ker deleži slovenske glasbe na radijskih postajah komaj dosegajo sedanje zakonske obveze. Pa ne govorimo o prevladujočem deležu slovenske glasbe, ampak o preživetju slovenske besede tudi v glasbi. Že dejstvo, da govorimo o deležu slovenske glasbe v naši državi in ne o deležu tuje glasbe, kaže na naš podcenjen odnos do slovenskih ustvarjalcev. Še bolj sporno je, da gre v veliki meri za zlorabo trenutno uzakonjenih glasbenih kvot, saj se slovenska glasba v več kot 90 % predvaja v nočnem času. Ob tem pa je treba opozoriti, da marsikje kvote sploh niso dosežene, a je inšpekcijski nadzor zelo slab. Na žalost takrat nismo istočasno predlagali tudi spremembe Zakona o avtorski in sorodnih pravicah, da bi uredili tisto področje, kjer bi dali še večji poudarek nadzoru nad slovensko glasbo, nad kolektivnimi organizacijami ter posebej večjo vlogo slovenskim avtorjem in ustvarjalcem ter tudi večjo podporo mladim oziroma novim avtorjem in ustvarjalcem. Dejstvo je, da velikokrat govorimo, kako si slovenska kultura zasluži večjo podporo, a tega ne bomo dosegli z večjimi subvencijami, ampak z večjo in boljšo produkcijo. Mednarodne primerjave pa kažejo, da je Slovenija s predpisanimi odstotki v primerjavi z ostalimi evropskimi državami relativno slabo poskrbela za lastno glasbeno ustvarjalnost. Danes pa je pred nami vladni predlog zakona. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo predlagali amandma k zakonu, ki je govoril o deležih slovenske glasbe v radijskih in televizijskih programih, posebej v intervalih med 6. in 22. uro, da se ne bi slovenska glasba vrtela samo ponoči. Po našem mnenju je tudi prav, da bi vsaj polovico deleža morala predstavljati slovenska glasba, prvič, predvajana pred največ petimi leti; torej priložnost novim avtorjem, ustvarjalcem in izvajalcem. Po našem mnenju imamo v Sloveniji dobre ustvarjalce in izvajalce glasbe vseh žanrov. Pa ne bom našteval, ker vsak verjetno najde v svojem žanru toliko in toliko izvajalcev ter avtorjev, da bi jih lahko poslušal cel dan. Žalostno pa je, da te avtorji in izvajalci niso slišani. Mnogi zaradi dejstva, ker se ne gredo te politike v medijski krajini, da morajo skoraj podkupiti urednike glasbenih postaj, če želijo biti slišani. Naš amandma sicer ni bil sprejet, pozdravljamo pa intence ministrstva in tudi posameznih koalicijskih strank, da je treba slovenski glasbi dati ustrezen pečat. Obžalujemo pa dejstvo, da se ministrstvo v predhodni obravnavi ni bolj temeljito pogovorilo s slovenskimi avtorji, ustvarjalci in izvajalci. Tudi to, da se bo pripravila strategija in na podlagi le-te nova medijska zakonodaja, nam vzbuja skrb. Glede na neodzivnost te vlade verjetno ne pričakujemo zakona v tem mandatu. Kar se pa tiče še nekaterih drugih novosti, ki prihajajo iz tega zakona, prva, glede obveznosti oblikovanja pravil komentiranja. V SDS smo za samoregulacijo sovražnega govora, smo pa proti cenzuri, in to nekateri že opozarjajo. Predvsem na nacionalnih medijih lahko zasledimo spodaj podnapise, kako komentiranje ni omogočeno. Namesto da bi šlo za samoregulacijo sovražnega govora, gre že v predhodnih postopkih za začetek cenzure. Kar se tiče zahteve za objavo popravka, podpiramo namen ministrstva, da uredi te določbe v skladu z odločbo Ustavnega sodišča, in pričakujemo tudi od ostalih ministrstev, da upoštevajo odločbe Ustavnega sodišča. Kar se tiče nadzora nad izvajanjem zakona, pa vsi vemo – eno so zakonske dikcije, drugo pa je praksa v realnem življenju. Skratka, zakon le prinaša nekatere pozitivne spremembe, zato mu v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Marija Antonija Kovačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Še enkrat pozdrav vsem! Bistvene novosti, ki jih prinaša novela Zakona o medijih, so učinkovitejša samoregulacija sovražnega oziroma žaljivega govora na spletu, odprava neskladja z Ustavo, večja zaščita slovenskega jezika ter večja hitrost in učinkovitost inšpekcijskega nadzora. Prvi osnutek predloga zakona so na ministrstvu pripravili že spomladi lani, vse od takrat pa je potekala široka javna razprava. Prvotni osnutek je naletel na zelo buren odziv javnosti. Tudi v Poslanski skupini Desus smo takrat opozarjali na določbo o odgovornosti urednikov in veseli nas, da je v predlogu, ki ga zdaj obravnavamo, to drugače urejeno. Predstavniki ministrstva so prisluhnili pripombam strokovne javnosti in drugih zainteresiranih deležnikov ter predlog zakona spremenili. V okviru Odbora za kulturo je bila opravljena tudi javna predstavitev mnenj in zdaj imamo v obravnavi predlog zakona, ki vsebuje kompromisne rešitve. Največ pozornosti je bila deležna določba novega 86.a člena, ki govori o deležu slovenske glasbe, ki mora biti predvajana v dnevnem oddajnem času. Z novelo se ne uvaja kvot, kot nekateri napačno navajajo. Delež slovenske glasbe v radijskih in televizijskih programih je že določen v veljavnem 86. členu Zakona o medijih, ki se z novelo ne spreminja. Težava pa se je pojavila pri uporabi oziroma, bolje rečeno, zlorabi te določbe. Po veljavni ureditvi mora biti na dnevnem redu predvajanja najmanj 20 % slovenske glasbe oziroma 40 % v primeru RTV Slovenija. Vendar je prihajalo do zlorab, da so mnogi večino tega deleža predvajali ponoči, ko je poslušanost in gledanost medijev seveda bistveno manjša. Zato so nujne spremembe na tem področju. Predlog zakona zagotavlja umestitve deležev slovenske glasbe v dnevni čas predvajanja. S tem bo slovenska glasba poslušalcem dostopna tudi v času, ko ljudje te postaje dejansko poslušajo. Radio namreč najpogosteje poslušamo čez dan, med opravljanjem različnih opravil oziroma ko se vozimo v službo in iz nje. Zato je bil na odboru sprejet amandma, ki bo časovni pas za predvajanje obveznega deleža slovenske glasbe umestil v obdobje med 6. in 18. uro. S predlogom amandmaja, ki smo ga vložile poslanske skupine koalicije, še dodatno izboljšujemo ta del, in sicer tako, da se zagotovi predstavljanje slovenske glasbe podnevi med 6. in 19. uro, in sicer v deležih slovenske glasbe, ki so blizu celodnevnim kvotam, kot jih določa že veljavni zakon. V Poslanski skupini Desus menimo, da je glede ureditve deleža predvajanja slovenske glasbe dosežen dober kompromis, da bo v najbolj poslušanem terminu možno slišati več slovenske glasbe, ki bo enakomerno razporejena skozi ves dan. Menimo, da je storjen pomemben korak za zaščito slovenske glasbe in s tem tudi slovenskega jezika. Hkrati pa takšno razmerje upošteva tudi strukturo obstoječih glasbenih in govornih shem, medijskih programov ter še vedno omogoča izdajateljem radijskih in televizijskih programov, da bodo lahko prosto oblikovali svoje programe. V Poslanski skupini Desus bomo podprli predlog zakona, veseli pa nas tudi, da je ministrstvo že pristopilo k pripravi nacionalne medijske strategije, ki bo podlaga za temeljito prenovo medijske zakonodaje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 25. januarja 2016. V razpravo dajem 3. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Kdo želi razpravljati? Prosim za prijavo. Beseda ima gospa Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Res je, kot je že bilo v uvodnih stališčih povedano, vsi si želimo nov Zakon o medijih, kajti kar desetletje je že od tega, ko smo imeli eno obsežno spremembo. Ampak danes govorimo o dveh amandmajih – amandmaju poslanskih skupin Socialnih demokratov, SMC in Desus k 86.a členu ter amandmaju Poslanske skupine Združena levica. Vsi si želimo, da bi bila večja dostopnost slovenske glasbe v času, ko je poslušanje največje; to se pravi, takrat ko odhajamo v službo, ko prihajamo v službo, ko odhajamo v službo, ko gremo po nakupih. Vendar ko trenutno poslušamo to glasbo, ugotavljamo, da temu le ni tako. V tem času ste vrti večina tuje glasbe, seveda je to tudi pogojeno s finančnimi sredstvi. Glede te dostopnosti, po podatkih Zavoda IPF kažejo naslednji obseg predvajanja slovenske glasbe v intervalu med 6. in 20. Uro: Val 202, ki zaseda vlogo najpomembnejšega generatorja razvoja in predstavlja slovensko popularno glasbo v medijih, ima le 28 % slovenske glasbe. Radio S in Radio Veseljak – 100 %. Velikokrat na poti med Rušami in Ljubljano poslušam Veseljaka, kajti slovenska glasba je tam res stoodstotno predvajana. Potem Sraka – 94 %, Slovenske Gorice – 98 %, Ognjišče – 96 %, Brezje – 56 %, Radio Slovenija 1 – 54 %; Celje, Ptuj, Prlek, vse ostale, moram reči, da predvajajo zelo malo te glasbe. Mislim, da je ta amandma, da se ustvarijo kvote med 6. in 19. uro, povsem na mestu; kajti le tako bomo dvignili in krepili nacionalno entiteto, ohranjali ter omogočali nastajanje novih delovnih mest, nastajali pa bodo tudi javnofinančni učinki, saj bo ostajal denar v Sloveniji in ne v tujini. Verjamem pa, da je zadaj veliko interesov, da se tega ne poslužujemo; vendar prav je, da to kvoto ustvarimo, da imamo med 6. in 19. uro slovensko glasbo. Velikokrat je dobra glasba; vendar se v nočnem času ta glasba zelo malo posluša. Hvala lepa.
Mag. Bojana Muršič, hvala lepa. Besedo ima gospod Saša Tabaković.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani kolegice in kolegi! Novela, o kateri je bilo danes govora, predvsem ta 86. člen, je enostavno gesta, ki bo spodbudila ustvarjalnost slovenskega glasbenega prostora. Sami zelo dobro veste, da gre pri tej gesti za vzpostavitev nekega produkcijskega krogotoka, ki mora delovati nemoteno na vseh poljih in spodbudno, če si seveda želimo to ustvarjalnost, o kateri je bilo danes veliko govora, in jo kot tako tudi podpiramo. Ne morem reči, da se bo z uveljavitvijo novele sedaj popolnoma spremenila slovenska glasbena krajina, ker se v resnici ne bo. Dejstvo je, da delež, ki je trenutno "problematičen", dosegajo skoraj vse radijske postaje; izjema je samo ta, da bo ta delež moral biti izpolnjen v dnevnem času. Na tem mestu morajo svoj del izpolniti predvsem glasbeni uredniki, ki so ne samo branik neke glasbene kakovosti, ampak bi bilo prav, da se vse bolj zavedajo tudi svojega edukativnega poslanstva, ki ga njihovo uredništvo prinaša. Uredniki so tisti, ki bi morali razvijati poslušalčev okus; in ne obratno. To še posebej velja za javne radijske postaje, kar pa po mojem mnenju ne pomeni, da ga lahko zasebne ali komercialne radijske postaje vržejo čez ramo. Na tem mestu bi apeliral, morda kot razmislek za prihodnost, da bi bilo dobro, da bi tudi uredništva imela bolj strokovno izobražen kader, ki se neposredno dotika tega vprašanja. Tu mislim predvsem na muzikologe z diplomo Filozofske fakultete, katerih zaposlitev, kako bi temu rekel, nima neke prosperitete, pa bi jim nek razmislek v tej smeri morda to zaposlitveno prosperiteto omogočil. Kot rečeno, ni stvar v tem, da morajo radijske postaje predvajati slovensko glasbo v kvotah, ker jo morajo že danes; stvar je samo v tem, da bo glasba sedaj slišana veliko bolje. To je bil tudi namen, ko se je to glasbo ustvarjalo, in to je tudi namen tega člena zakona. Kar se tiče amandmaja Združene levice, seveda razumem dobronamernost tega amandmaja, ampak ga žal problematiziram predvsem v luči, da amandma zahteva zbiranje in obdelovanje podatkov, kar je pa z vidika informacijske pooblaščenke enostavno nekako neprimerno. Zato ga v tem smislu tudi ne morem podpreti. Toliko zaenkrat. Hvala.
Hvala lepa. Vidim, da je še želja po razpravi, zato prosim za prijave. Besedo ima gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani kolegice in kolegi! Sam bom govoril v smislu konceptualnosti celotne zamisli, ko nekako delamo velik korak nazaj; predvsem v smislu razmišljanja. Pa bi spomnil na obdobje 70., 80. let, ko je bila tudi v Jugoslaviji določena zvrst glasbe, recimo, nezaželena, celo prepovedana ali pa so predvajanje te glasbe – spomnite se pank skupine, oportunistične skupine – celo preganjali. Želim poudariti to, da v svobodnem svetu, ko ima posameznik svobodo, ne moremo z nekimi kvotami omejevati izbire posameznika, kaj bo poslušal. Osebno si tudi želim več slovenske glasbe. Po srcu sem domoljub in si želim, da bi bilo res na radijskih postajah več slovenske glasbe, naše avtohtone glasbe, naših izvajalcev; ampak če mislimo, da jo bomo uzakonili, se krepko motimo. Mi v parlamentu oziroma Državnem zboru nismo tisti, ki bomo s tem, ko bomo uvedli določene kvote, naredili slovensko glasbo boljšo, kvalitetnejšo ali pa da bo to posledica, da se bo več predvajala. Kvote po mojem osebnem mnenju niso primarna rešitev. Namreč, kdo smo mi, poslanci Državnega zbora, da ljudem prepovedujemo, uzakonjamo, kaj bo nekdo poslušal. Jaz sem še vedno za prosto izbiro; če kdo želi slovensko glasbo, ima Radio Veseljak, ima Radio Ognjišče, ima vrsto drugih stvari. Na trgu so vsi radii, prosto živijo na trgu. In tisti, ki ne bo poslušan, ki ne bo vrtel dobre glasbe, bo izločen iz trga, ne bo preživel na trgu. Če nekdo noče poslušati tuje glasbe, bo pač preklopil na drugo radijsko postajo. Sam sem tak in poslušam slovensko glasbo, ker mi je slovenska glasba všeč in na ta način podpiram slovenske izvajalce. Torej ne moremo prisiljevati ljudi, ljudem vsiljevati na takšen način, kaj bodo poslušali. Človek naj posluša to, kar mu je všeč; ne moremo pa se z nekimi zakonodajnimi, takšnimi in drugačnimi, pobudami vrniti v čas pred letom 1991, ko so bili preganjani, kot sem že dejal, recimo pank zvrst glasba. To niso tiste dobre rešitve, vsaj po mojem osebnem mnenju. Se pa strinjam, sprejmimo druge pobude za slovenske glasbene izvajalce, jim omogočimo razvoj, da bodo imeli priložnost, spodbude. Strinjam se s tistimi, tudi naša identiteta; ampak kvote niso rešitev. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Mladi kolega Vrtovec je po sistemu Strici so mi povedali – to je slovenski film, ki se dogaja v Prekmurju – dvakrat navedel popolno laž, da je bil pank kot zvrst v 90. letih prepovedan. Lepo vas prosim, jaz sem takrat veselo plesala na pank skladbe, vrtele so se vsepovsod in bile so, bi rekla, del mainstreama, del kulture, ki je rušila takratni sistem skupaj z mogoče kakšnimi ideologi, ampak pustimo to sedaj. Ne govorimo o preteklosti in ne načenjajmo ideoloških tem, kot smo rekli. Ključni cilj kotnega sistema bi moralo biti odprtje prostora za populariziranje nove, sveže in mlade, manj uveljavljene glasbene produkcije, za mlade ustvarjalce. In hkrati je cilj, naj bi bil cilj, izboljšanje socialno-ekonomskega položaja teh mladih glasbenikov in avtorjev, posebno tistih, ki so komercialno manj uveljavljeni. Po podatkih Zavoda IPF je predvajanje fonogramov, ki so bili v letu 2014 prvič predvajani, zasedalo le 3,49 % celotnega predvajalnega časa. Številne radijske postaje kvoto izpolnjujejo predvsem z vrtenjem starejših in že uveljavljenih skladb. Seveda je predvajanje zimzelenih skladb do določene mere dobrodošlo, vendar pa je zaskrbljujoče nizek odstotek predvajanja nove produkcije. Mladi ustvarjalci dejansko nimajo nobene možnosti, da predstavijo svojo produkcijo. Ključno je torej, da se dosedanja ureditev dopolni z varovalko za predvajanje del mladih in manj uveljavljenih glasbenikov ter avtorjev, saj ob uveljavitvi zdajšnjega predloga grozi nevarnost, da se bo še bolj povečal prepad med peščico tistih najbolj izpostavljenih in komercialno uspešnih izvajalcev ter tistih novih, mladih, še neuveljavljenih. Hkrati lahko obstoječi predlog negativno vpliva na kvaliteto in raznovrstnost glasbe, poveča generacijski prepad, poslabša razvoj ter splošno raven glasbenega ustvarjanja pri nas. Zakonodajno-pravna služba je opozorila, da v tej ureditvi ni nobenega garanta za predvajanje kakovostne in raznovrstne glasbe; predvsem pa, kar je najhujše, ni garanta za promocijo mladih in –spet ponavljam – manj uveljavljenih glasbenih ustvarjalcev. Obveznost za predvajanje četrtine glasbe, ki je bila prvič predvajana pred dvema letoma, ne bi imela vpliva na uredniški izbor predvajane glasbe. Naš amandma smo vložili samo zato, da ne bi etre zapolnila glasba samo nekaterih, tistih najbolj izpostavljenih, komercialno najbolj zanimivih izvajalcev in avtorjev; vključno z glasbo, ki jo producirajo lastniki medijev in je oblikovana v skladu z anketami. Naj znova ponovim, da se omogoči predstavljanje in promocija mladim ustvarjalcem, ki, kot vemo, zelo težko živijo, zelo težko pridejo na dan z novimi izdelki in imajo zelo redko priložnost, da se jih sliši. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Dragan Matić, izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica, dragi kolegice in kolegi! Novela, o kateri danes govorimo, vsebuje rešitve, ki so pozitivne in potrebne ter jih je seveda tudi umestno podpreti. Je pa res, da ne prinaša celovitega odgovora o tem, o čemer je največ govora tudi na današnji seji, to pa je prisotnost slovenske glasbe na radijskih frekvencah. Nemogoče je z zakonodajo urediti posamezne razmere in razmerja, ki jih lahko slovenski glasbeniki vendarle primarno uredijo sami med seboj. Tukaj imam v mislih Sindikat glasbenikov Slovenije in razne kolektivne organizacije, ki zastopajo tudi avtorske pravice. Možno je opozoriti na to, da bi poleg tega mehanizma, ki spodbuja produkcijo slovenske glasbe, in to so te obvezne kvote, razmišljali tudi o promocijskih skladih; vendar so ti skladi tudi del neke druge zakonodaje, ne te, o kateri danes govorimo. Je pa na mestu vprašanje, zakaj tovrstni skladi, ki bi spodbujali promocijo mladih, neuveljavljenih glasbenikov, ne obstajajo; ker to je vendarle neka sistemska rešitev, ki jo poznajo tudi drugje v tujini, in ni nobenega razloga, da je ne bi uveljavili tudi pri nas. Vsekakor bo o tej problematiki treba razmisliti in ob primernem času ter na primernem mestu tudi vnesti prave rešitve. Ko sem pri besedi, bi lahko samo poudaril tisto, kar sem že prej, ko sem predstavljal stališče poslanske skupine, da se sicer danes s to novelo rešujejo prava vprašanja; vendarle pa je treba izpostaviti, da gre za majhen del problematike, ki sodi na področje medijev. Rad bi opozoril, da smo približno pred enim letom imeli podobno razpravo v državnem zboru. Takrat je bilo izpostavljeno, da je treba medijsko zakonodajo, v prvi vrsti Zakon o medijih, celovito prenoviti, ker je dejstvo, da je aktualni zakon iz neke druge analogne dobe; mi pa živimo v nekih povsem drugih razmerah in v nekem drugem okolju. Ob tem priliki bi še enkrat spomnil, da solidna analiza stanja že obstaja, in sicer je Ministrstvo za kulturo leta 2014 pripravilo pregled medijske krajine v Sloveniji. Naj samo naštejem, kaj je bilo tukaj zapisano: "Zakon o medijih je zagotovo potreben temeljite prenove in posodobitve. Glavna vprašanja in področja se nanašajo zlasti na: posodobitev definicije medija, ki mora skladno z razvojem zajeti tudi nove medijske storitve in kot bistvene elemente opredeliti množičnost komuniciranja; posodobitev definicije javnega interesa v medijih; prenovo podeljevanja državnih pomoči medijem zaradi doseganja ciljev, ki bodo ustrezali novi definiciji javnega interesa na področju medijev; odpravo obstoječih nezdružljivih dejavnosti v medijih, ki medijem onemogočajo izrabo pozitivnih sinergijskih učinkov; ustrezno regulacija programskih mrež in redefinicijo statusov programov posebnega pomena; ponovno določitev obveznosti programskih kvot (lastna produkcija slovenska glasba, slovensko avdiovizualna dela)", kar se deloma rešuje z novelo, o kateri danes govorimo. Potem, "ureditev tematskih radijskih in televizijskih programov; ponovna določitev vpisa v razvid samostojnih novinarjev ter ponovna določitev vpisa v razvid medijev." Kar se tiče Zakona o medijih, je potreben temeljite prenove. Če povem samo konkreten primer, kjer je Zakon o medijih neusklajen z Zakonom o elektronskih komunikacijah. Imamo žalostno dejstvo, da imamo blokado pri podeljevanju radijskih frekvenc za radio lokalnega pomena, kjer že skoraj dve leti obstaja neka patpozicija med AKOS in Svetom za radiodifuzijo. To je samo eden od konkretnih primerov, kako neusklajena, nedorečena in deloma tudi zastarela zakonodaja konkretno vpliva na vsakdanje življenje ter tudi povzroča na nek način tudi konkretno škodo, ki je merljiva, pa ne samo v denarju. V tem smislu bi morda bilo zanimivo, če bi gospa ministrica predstavila, kako si Ministrstvo za kulturo predstavlja oziroma kako si je zastavilo časovnico, kdaj so tisti roki, ko bo nacionalna strategija za medije sprejeta; in v kolikšnem času si lahko nadejamo tudi prepotrebnega Zakona o medijih. To je nekaj, kar je vsekakor velik izziv, vendar tudi velika nuja. Mislim, da vsi z nestrpnostjo pričakujemo spremembe na tem področju. Kot rečeno, je pa novela, o kateri danes govorimo, vredna, da se jo podpre. Hvala lepa za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Julijana Bizjak Mlakar, ministrica za kulturo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dovolite mi, da najprej zaprosim, da bi se tretja obravnava novele tega zakona opravila na isti seji, in sicer v skladu s prvim odstavkom 138. člena Poslovnika Državnega zbora. Hkrati bi se vam želela zahvaliti za današnje razprave, ki sem jih zelo pozorno poslušala in jih bom še naprej. Tukaj so bile tudi različne ideje. Če odgovorim na to zadnjo, kar se tiče medijske strategije in tudi ostalih načrtov, so torej zakonodaje tudi na področju medijev, so ti načrti natančno določeni tudi v normativnem delu Vlade, so bili tudi sprejeti na Vladi za leto 2016 in tudi za leto 2017. Vse poteka v skladu s temi načrti. Sama sem zelo zadovoljna tega pozitivnega odziva naše javne razprave, ki ga imajo na terenu, po različnih krajih Slovenije, kjer smo imeli do sedaj že tri javne razprave. Ker je bilo danes tukaj kar precej govora o kvotah, bi želela povedati, čeprav zakon kvot ne spreminja. Želela bi opozoriti, da se je pri kvotah ministrstvo, ki je to uveljavilo – mislim, da je bil v letu 2005 ta zakon sprejet, sedanje kvote –, zgledovalo po francoski ureditvi, kjer je francoska glasba definirana kot glasba v francoskem izrazu in je delež francoske glasbe predpisan v višini 40 %. Gre za velik narod, ki je ugotovil, da mora zaščititi svoj nacionalni interes, torej svoj jezik. V primeru Slovenije pa gre za majhno državo in le-ta je, razumljivo, na več kulturnih področjih ogrožena s strani tujih vplivov; zaradi česa je še toliko bolj upravičeno, da na ustrezen način zaščiti svojo kulturno ustvarjalnost in tudi raznolikost. Po drugi strani je tudi Evropska unija določila, da je treba ščititi kulturno raznolikost v posameznih državah. Tudi sama je priznala, da je to pomemben element. Ali lahko to prepustimo kar trgu? Še celo te uzakonjene kvote, ki so, so se zlorabljale, to se pravi, da se je delež slovenske glasbe dejansko prenašal na nočni čas, ko je postal nedostopen širokemu krogu prebivalstva. In to pomeni, da je že tukaj trg na nek način odpovedal oziroma lahko rečemo, da je morda deloval še celo zelo dobro za tudi kakšne zasebne interese, morda tudi finančne interese. Pri frekvencah pa je treba povedati, da so frekvence javno dobro, da so omejene in zaradi tega je država, predvsem pa Ministrstvo za kulturo, ki je dolžno poseči tudi z zakonskimi predlogi tedaj, ko pride do zanemarjanja materinščine, tudi v medijih, tudi na radiu ali kje drugje, dolžna tudi z zakonom to uravnavati. Tukaj gre za sorazmerne ukrepe in so skladni z javnim dobrim in tudi z določbo Ustave, ki določa – ko gre za posebno pravico uporabe javnega dobra, kar frekvence nedvomno so, ker se preko teh radijskih frekvenc razširjajo določeni programi –, da je dolžno materinščino tudi zaščititi na ta način, da se te frekvence podeli pod posebnimi pogoji oziroma da se z zakonom zaščiti javno dobro oziroma tudi dostopnost slovenske glasbe, da pride do tistih ljudi, ki želijo to glasbo poslušati. Gre za zaščito slovenskega jezika, domače glasbe, kar poznajo tudi druge evropske oziroma svetovne države, če naštejem: Portugalska, Belgija, Hrvaška, Irska, Madžarska, Estonija, Katalonija, Kanada, Avstralija; ki so se vsaka na svoj način lotile zaščite lastne kulture. Gre pa tudi za to, da so to nekatere države uspele doseči, kar bi si tudi jaz želela, če bi bilo to možno, tudi brez zakonskega uravnavanja, da so pač interni dogovori, da se enostavno spoštuje tudi odnos do lastnega jezika in do zaščite lastnega jezika. Kar zadeva amandmaje, Vlada oziroma Ministrstvo za kulturo podpira amandma poslanskih skupin koalicije, to se pravi strank SMC, SD in Desus. Žal pa ni možno podpreti amandmaja Poslanske skupine Združena levica iz razlogov, ki jih je poslanec že tudi naštel, to se pravi, da ni določeno, na kakšen način naj bi se ti podatki sploh zbirali; in ko gre za glasbe izvajalcev, ki ne bi presegali starosti 32 let, to pomeni, da je treba zbirati osebne podatke. To je bil tudi razlog, da smo morali na ministrstvu odreči tudi lastni želji po tem, da bi poskušali na ta način spodbujati mlade ustvarjalce. Gre pa za dobronamerne predloge tudi s strani Združene levice. Verjamem, da so vsi ti predlogi, torej vsi težimo k istemu, k temu, da bomo naredili naš medijski prostor boljši. Seveda so tudi vaši predlogi, ko gre za strategijo, tudi dobrodošli. Vključitev v javne razprave ali na kakšen drug način, da pridejo do nas, bomo samo veseli vaših predlogov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Saša Tabaković.
Hvala za besedo. Enostavno se moram odzvati na izvajanje gospoda Vrtovca iz Poslanske skupine Nova Slovenija, ki je problematiziral kvote kot take v svoji razpravi, češ da živimo v svobodnem svetu, kjer morajo nasploh vladati zakonitosti trga. Popolnoma jasno je, da so kvote enostavno del pozitivne diskriminacije, ki ima namen, da zaščiti javni interes. V tem primeru gre za kulturni interes javnosti, to pomeni, da lahko javnost prepozna in pripozna glasbeno krajino domačih ustvarjalcev. To je vse. Kar se pa kvot tiče, bi pa lahko gospod Vrtovec zelo dobro vedel, da imamo tudi že pri volitvah v Državni zbor, pod narekovaji, tako imenovane ženske kvote. In ker je predsednica Nove Slovenije gospa in ne predsednik ter je tudi spoštovana poslanka, upam, da bo glede razumevanja in namena kvot v svojih razpravah gospod Vrtovec veliko bolj pazljiv in bo o njih naslednjič dvakrat premislil. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Ljudmila Novak.
Kar se tiče kvot, sem tudi jaz zadržana, ker menim, da bi to problematiko lahko reševali na drugačen način; in tudi nekatere druge države jih drugače rešujejo. Že v svoji razpravi na seji odbora sem poudarila, da bi morda morali to obrniti – tisti, ki predvajajo več slovenske glasbe, bi imeli tudi prednost pri pridobivanju projektov na razpisih, pri frekvencah in tako naprej. In potem bi bila stvar tudi bolj enostavna, ker bi oni morali dokazovati, ali upoštevajo in predvajajo slovensko glasbo, ali ne. Tako smo pa s temi kvotami sistem precej zakomplicirali. Najprej imamo kvote, pa imamo ure, pa imamo ob tem času, pa onem času, pa takšen procent mladih in tako naprej. Skratka, sistem je precej zakompliciran, veliko administracije in me prav zanima, kako se bo to kontroliralo in kako se bo stvar zlorabljala. Zdi se mi žalostno, in to je tudi gospod Vrtovec poudaril, da moramo te kvote za slovensko glasbo sploh predpisovati, ker to bi moralo biti v nas samih, da živimo v Sloveniji, da želimo podpirati svoje ustvarjalce, svojo kulturo, svoj jezik, svojo glasbo. Bojim pa se, da te kvote lahko koga privedejo tudi do misli – Aha, ta procent slovenske glasbe bom predvajal, več pa ni treba, potem pa tujo. Morda bi prej predvajal več slovenske glasbe, ker pa misli, da je pač to nekaj normalnega, bo pa tako naredil. Torej je lahko proces tudi obraten, kot mi želimo. Jaz želim, da bi se slovenska glasba v slovenskem jeziku, s slovenskimi ustvarjalci čim bolj razvijala, da bi bila kvalitetna, da bi jo lahko izbrali za predvajanje in da bi v nas samih bila ta zavest. Kdor pa je samo komercialno naravnan, tisti pač ne bi mogel pridobivati sredstev od Ministrstva za kulturo ali na razpisih, če pač prodaja svojo glasbo na trgu ali kako drugače. Kot sem rekla, želim si, da bi v nas samih bilo več spodbudnega, več pozitivnega do naše kulture, do naše glasbe in do naših ustvarjalcev. Potrebujemo nov zakon, ker pri soočenju mnenj prav nihče ni bil s tem zakonom prav zadovoljen. In smo ugotavljali, so ugotavljali, da živimo v drugačnih časih, v časih interneta, v drugačnih pogojih, in to ne odgovarja potrebam časa; zato bo treba pristopiti k pripravi novega zakona.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Podkrajšek.
Hvala, spoštovani podpredsednik, za besedo. Cenjena ministrica, kolegice in kolegi! Danes govorimo o Zakonu o medijih, ki je prav gotovo pomemben del kulture slovenskega naroda; to je bil v preteklosti, v sedanjosti in bo tudi v prihodnosti. Tudi sam imam velikokrat pomisleke, ko slišim na tem segmentu o nekih kvotah. Te kvote, moram priznati, me večkrat motijo, tudi na kakšnih volitvah. Seveda sem vesel, da se o tem zakonu sploh pogovarjamo; sem pa trdno prepričan, da bi se tega zakona morali lotiti malo bolj korajžno, po domače rečeno, predvsem za dobrobit slovenske kulture. O tem zakonu govorimo že kar nekaj časa; tudi sam sem poslušal javno razpravo v tej dvorani, kjer je bilo veliko tistih, ki se trudijo za slovensko besedo, slovensko glasbo. Pa imam velikokrat pomisleke, da se tudi do te slovenske glasbe oziroma prispevka ali deleža, ki bi ga naj poslušali po radiih in televizijah, velikokrat obnašamo tako, kot se obnašamo do slovenske zastave, do slovenske himne, do slovenske besede. Velikokrat znamo odpirati kakšne lokale, pa so na teh lokalih angleške besede. Skratka, Slovencem tukaj manjka veliko, zato se mi zdi ta zakon še toliko bolj pomemben, da bi na tem segmentu lahko gradili mnogo več. Naj se sam dotaknem slovenske glasbe. Če bi bili Slovenci velikokrat bolj pokončni, bi se verjetno pogovarjali o kvoti, koliko tuje glasbe bomo poslušali. Velikokrat se mi zdi žalostno, ko govorimo o kvoti, koliko slovenske glasbe na naših frekvencah, tukaj velikokrat zaskrbi. V preteklosti smo znali, da smo – tisti, ki so kolikor toliko upoštevali zakonodajo, da je niso obšli, to glasbo predvajali ponoči. To je še toliko bolj zaskrbljujoče. To se mi zdi pomembno, ko govorimo o tem zakonu in ko se takšen zakon pripravlja, ko je zakon pomemben del slovenske kulture, da smo bolj korajžni in da se ne bojimo tistih, ki gledajo na slovensko državo samo komercialno. Zdi se mi pomembno, da se slovenska glasba, ki jo imamo mnogo, posluša, da damo priložnost tistim mladim, ki se za to slovensko glasbo trudijo, da jo približajo našim ušesom. Velikokrat se zgodi, da se katerega glasbenika s spoštljivim odnosom spominjamo ali pa spomnimo, ko odide, ko ga ni več med nami. Takrat, ko pa ta glasbenik vrsto desetletij ustvarja slovensko glasbo, ki bi jo naj poslušali in jo poslušamo v naši Sloveniji, širom po Evropi in po svetu, pa mi govorimo o nekem zakonu in to glasbo velikokrat želimo skrivati ponoči, ko večina ne posluša radia. Na drugi strani pa nismo enotni, koliko te glasbe poslušati čez dan. V Sloveniji imamo veliko zakonov; zakonov, ki so dobri, ampak se ne upoštevajo. Zato se mi zdi v tem zakonu pomembno dvoje, da je ta delež, ko o tem govorimo, premajhen; predvsem tisto, kar sem na začetku povedal, ko govorimo o kvoti, da je premajhna. Na drugi strani se pa bojim, da se tisto, kar bo določeno, ne bo upoštevalo. To ne gre v prid slovenski glasbi, to ne gre v prid slovenski kulturi in to ne gre v prid Republiki Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jani Möderndorfer. Izvolite.
Hvala lepa. Moram reči, da me ta razprava malo žalosti, ker ni prinesla nekih resnih odgovorov na problem, in je tako na trenutke celo dolgočasna. Zakaj? Res je, da tisti trenutek, ko se začnemo pogovarjati o kvotah, nastane problem oziroma nekje zvoni alarm. Mi se lahko danes pogovarjamo, kakšne kvote hočemo imeti, koliko hočemo spoštovati Slovence oziroma produkcijo slovenske glasbe in imeti nek odnos do nekoga, bla, bla, bla, ter tukaj razglabljamo, kako je to dobro, kako bo to rešilo svet. Ampak poslušalci imajo eno stvar, ki se ji reče gumb off-on, in če on tega noče poslušati, bo ugasnil; pa imamo lahko 100 kvot in ne vem, kaj še vse lahko predpišemo. Je pa še en drug problem, ki ga vidim. To je približno tako. Jaz hočem, da pripeljem vodo od mene do predsednika, in naredim en rov oziroma cev pripeljem, ki je približno premera 10. Ker rečem, da mu hočem dati veliko vode – in to slovenske vode, ki je čista, zdrava in ne vem kakšna še vse –, bom predpisal, da mora biti ta cev široka namesto 10 centimetrov kar 50 centimetrov, da bo ja veliko vode dobil predsednik. Samo problem je, ker jaz nimam izvira vode! Meni je čisto vseeno, koliko volumna teh cevi predpišem, če pa jaz nimam. Razen če smo rekli, da bomo poslušali tisto, kar smo že slišali. In zato sem predlagal v svojem amandmaju zelo preprosto, da dajmo kvote, ampak dajmo tudi stimulirati produkcijo. Če ni produkcije, potem na drugi strani ne bo tistega, kar bi mi radi poslušali; pa še rečemo, da dajmo novo glasbo, od mladih in tako naprej. Včasih, v prejšnjem sistemu so bili mladi do 27 let, jaz sem predlagal 29 let, Združena levica je že dvignila na 32 let. To je neverjetno, kaj počnemo. Izmišljujemo si nove formule, kako bi rešili ta svet, slovenski jezik, slovensko besedo in slovensko glasbo ter s tem tudi glasbene ustvarjalce. Veliko sreče! Ampak včeraj je moral programski svet ugotoviti, da je ministrstvo predlagalo nekaj, kar niti ni resno testiralo. In zato, hvala bogu, je razum koalicije, da je hitro popravil svoj amandma in so zmanjšali s 70 na 60 % ter še podaljšali čas, da bodo kaj te produkcije spravili noter, ali me razumete, ker te produkcije ni dovolj. In na koncu bo nastal problem. Jaz sem lahko prijazen do vseh slovenskih izvajalcev, ampak na koncu bodo imeli korist samo stari, ne mladi, kot nekateri mislijo; ti bodo imeli lepe denarce, lepe žepe pa si jih bodo fino napolnili. Slovenski mediji, ki so predpisani in morajo zakonito delati svoje po črki zakona, bodo pa manj poslušani. Upam, da se tega zavedate, ker na koncu ljudje izberejo tisto, kar želijo; in bodo poslušali komercialne. Danes imamo že na internetu programske sheme, sploh ne rabim več radia poslušati, enostavno prižgem tisto, kar meni paše. Ministrica, danes bo to sprejeto; upam, da boste naredili ob enem letu osorej resno analizo in da boste ugotovili učinke tega ter jih tudi predstavili, kaj ste dosegli s tem; ker bo potrebna. Pa ne zato, ker bi bilo to narobe s strani ministrstva, ali pa da bi razumeli, da vas zdaj obsojam, daleč od tega; ampak da boste predlagali korektiv mogoče napačno danes sprejetega. Priznajte kdaj pa kdaj tudi, da se je na napakah treba učiti; in ne brezglavo samo zato, da bomo nacionalnemu egu zadostili, drveti v stvari, ki na koncu ne rodijo dobrih rezultatov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marija Antonija Kovačič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Rada bi povedala, da so deležniki na javni razpravi ugotavljali, da je produkcije dovolj. Rada bi spregovorila o tem, da branik slovenske kulture, tako jaz imenujem Zakon o medijih, prav gotovo spodbuja zavest o kulturi. Kaj se bo dogajalo s kvotami, bo sigurno pokazala praksa. Moram pa reči, da kulturno zavest ne spodbujajo samo kvote, ampak tudi poslušalci. Jaz bi tukaj dala težo poslušalstvu. In ravno ta naš predlog, koalicijski amandma omogoča, da poslušamo slovensko glasbo v tistem delu dneva, ki jo lahko poslušamo. Torej daje možnost in ne samo pravico, da obrnemo gumb, če nam ni všeč; ampak tudi to možnost, da pokličemo in se opredelimo, kaj nam je všeč, kaj je kvalitetno, kaj je dobro, kaj želimo poslušati. Menim, da bi s tem tudi omogočili vsem našim mladim glasbenikom priti večkrat v eter. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijave. Gospa Jelka Godec, izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoči. Mislim, da je takšna razprava danes v Državnem zboru zelo žalostna. Kot je rekel kolega Jani, da razpravljamo o tem, koliko slovenske glasbe bomo kdaj vrteli in na kakšen način ter kakšna je produkcija in tako naprej, je samo žalostno dejstvo, da sicer Slovenci imamo svojo domovino; ampak vprašanje, če imamo toliko slovenske zavesti, da bi lahko slovensko glasbo in slovensko produkcijo izvajali tudi brez takšnega zakona. Če pogledate druge države, sosednje države okoli nas, boste videli, da imajo podobne zakone, vendar je v njih zavest dovolj velika, da ne vrtijo toliko tuje glasbe, kot jo vrtimo mi. Če greste samo na slovenska smučišča, razen na Pohorju, boste vsepovsod slišali hrvaško glasbo. Če greste na avstrijsko smučišče, boste slišali samo avstrijsko glasbo. Edino na Pohorju. Na Rogli, jim bom reklamo naredila, je pa strašno fino smučati, ker slišiš večinoma slovensko glasbo. Žalostno je, da moramo s takšnim zakonom radijskim postajam določati, ali poslušalcem, če želite, kakšno glasbo naj poslušajo. V bistvu pa ni samo tukaj, kot je rekla kolegica iz Desusa, v bistvu je že v sami zavesti slovenskega naroda, že od malih nog, že na proslavah, ko se ne vrti slovenska glasba, ampak se vrti tuja. Že ko otroci pripravljajo zadeve, ko izberejo tujo glasbo. Če imate za novo leto v Ljubljani hrvaške izvajalce namesto slovenskih, potem vam nič ne pomagajo kvote. In lahko se vprašamo, zakaj je takšen zakon potreben, zakaj je potrebno, kot danes poslušamo, vsiljevati poslušalcem, da poslušajo slovensko glasbo. Produkcije je dovolj, tako kot ste dejali. Na javni razpravi je bilo rečeno s strani tistih, ki so skladatelji, ustvarjalci slovenske glasbe, da je produkcije dovolj; in to ni razlog, da tista pitna voda ne bi mogla priti od gospoda Janija do predsednika, ker je dovolj vira. Vprašanje je edino, če mi ta vir znamo izkoristiti, če ga znamo sproducirati v medije, če ga znamo prodati; to je vprašanje. Vira je dovolj. Vendar očitno v Sloveniji ne cenimo dovolj slovenskih glasbenikov, pa tudi drugih ustvarjalcev. Če govorimo sedaj o glasbi, govorimo o glasbenikih; mislim, da tudi drugih ustvarjalcev ne cenimo dovolj – ne filmskih, gledaliških in tako naprej, zato potrebujemo toliko več zakonske spodbude, da te zadeve damo v medije. In to je najbolj žalostno, da mi virov ne znamo izkoristiti. Potem se tudi lahko vprašamo, zakaj naši glasbeniki vedno več ustvarjajo v angleškem jeziku, zakaj ne v slovenskem. Tudi to je eno izmed vprašanj, kje smo tukaj zamočili zadeve. Pred leti, kolikor se spomnim, je bil tudi zakon ali neka zadeva, da podjetja ne smejo imeti angleških nazivov. Danes je vse v angleščini. In slovenski jezik je ogrožen z nemcizmom, anglizmom in tako naprej; hkrati pa tudi na področju glasbe ne delamo tega, kar bi morali v osnovi. Ne sedaj s temi kvotami. Kvote so pač tiste, za katere ministrica misli, da bodo nekako zaščitile in to slovensko produkcijo spravile mogoče na večjo odmevnost in večjo prepoznavnost. Tisti, ki ste bili na javni razpravi, ste slišali, kaj je bistvo, torej to, da je produkcije dovolj, vendar ni dovolj slovenske zavesti, z zakonom oziroma brez zakona, da bi to zadevo sproducirali. Hkrati se je na javni razpravi in tudi na nekaterih drugih sestankih videlo, da so vsi za to, da se slovenska glasba predvaja. Od tistih, ki imajo radijske postaje, do izvajalcev in producentov, vsi. Ampak zakaj pa potem tega ni? Nekaj je ekonomski vzrok, vsekakor. To smo potem tudi slišali na javni razpravi. Da nas nekdo prepričuje, da Slovenci več ne bomo poslušali radia, če bomo vrteli slovensko glasbo, mislim, da je to čisto ekonomski izgovor. In da prideš v vaško trgovino, kjer vrtijo tistih deset minut, ko si v trgovini, samo tujo glasbo, sredi lepe Štajerske, in sicer slovenski radio, ki vrti samo hrvaško glasbo, je pa tudi nedopustno, da se nam to dogaja. In če bomo s takšnimi radijskimi postajami oziroma s takšnim vrtenjem tuje glasbe učili naše otroke, kaj je slovenski jezik, slovenska zavest; mislim, da ne bomo daleč prišli. Najprej je treba urediti zadeve pri mladih, jih naučiti slovenske zavesti, spoštovati slovenski jezik, kulturo; potem bodo te kvote, ki si jih je ministrica dala v zakon, ki ga danes sprejemamo, nepotrebne oziroma ne bo nobenega problema sprejeti tudi višji procent kvote. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima ministrica za kulturo mag. Julijana Bizjak Mlakar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Res je, Slovenci se ne cenimo dovolj. Problem je v narodni zavesti, problem je v tem, da nismo samozavestni, da smo dobri tudi mi, da so naši ustvarjalci, kulturni ustvarjalci dobri na vseh področjih; in to je treba tudi priznati. Ko sem bila pred tem, kaj s tem zakonom narediti, ker bila sem tudi na tisti javni razpravi, ko je bil vložen ta zakon, sprememba novele zakona s strani SDS nedavno nazaj, tam je bilo videti, da gre za soglasje, da smo vsi za to, da je treba poslušati slovensko glasbo tudi v dnevnem času. Iz same previdnosti, kaj je s kvotami, ker tukaj je zelo veliko različnih interesov, za nekaterimi stojijo povsem komercialni interesi, ne pa kaj drugega, morda tudi okus posameznega urednika. nisem odpirala tistega člena, ki bi lahko sedanjo kvoto, ki jo imamo, še znižal. Smo pred tem, da se lahko bojimo, če bi bil ta člen odprt, da bi bil ta interes okoli tega zakona še toliko hujši, in da bi se nam lahko zgodilo, da bi šle spremembe v eno ali drugo smer. Pogovarjala sem se z drugimi ministri, recimo z italijanskim ministrom in sem ga vprašala, na kakšen način pa vi ščitite vaš jezik pa vašo glasbo. Pa pravi on: pri nas pa ni problema, zaradi tega ne rabimo kvot, naši ljudje so dovolj narodno osveščeni in ne bodo nikoli opustili svojega jezika na račun angleškega jezika. Tudi to, da se danes ponekod pogovarjamo samo o 20-odstotni kvoti, in ta kvota se krepko izkorišča, to ni najmanjši obseg slovenske, pač pa postaja to največji obseg slovenske glasbe; kar pomeni, da je 80 % te glasbe namenjeno drugim tujim jezikom. Pa kljub temu je tak odpor, da bi se ta kvota enakomerno porazdelila čez cel dan. To pomeni, da imamo težave, težave z lastno samozavestjo, z lastnim samoocenjevanjem. Kolikor časa sem ministrica, lahko ugotovim, da sem samo navdušena nad lastno ustvarjalnostjo, ki jo doživljamo; tudi ustvarjalnost naših manjšin na tem področju, ki jih tudi varujemo, katerih materinščino tudi varujemo na Ministrstvu za kulturo. Poskušamo narediti vse, da bi se obdržala ta kulturna raznolikost, ki je cenjena tudi na ravni Evropske unije. Tudi meni se zdi žalostno, da mora včasih naš Inšpektorat za kulturo in medije posegati na določena področja, kjer se uporablja tuj jezik, moral bi se pa slovenski jezik. In da moramo tudi tja posegati z raznimi ukrepi in s kaznimi. Upam, da bo to prispevalo k temu, da bodo otroci in mladina peli tudi v slovenskem jeziku; ker namreč 10 let potiskanja slovenske glasbe v nočni čas zagotovo nosi del krivde, da med mladimi slišite v glavnem prepevati samo tuje popevke, ne pa domačih. Če je prej poslanec Möderndorfer rekel, naj čez eno leto naredimo evalvacijo, kaj bo ta zakon pomenil za področje slovenske krajine, lahko z gotovostjo trdim, da vemo, kaj je desetletje potiskanja slovenske glasbe v nočni čas naredilo med sedanjo mladino in kaj poslušajo. Nedavno sem poslušala po Valu 202, da je novomeški ansambel po vseh teh letih napisal prvo skladbo v slovenskem jeziku, imenuje se Lokomotiva. Upam, da se bo ta skladba dostikrat vrtela na naših radijih, tudi s pomočjo našega zakona, in da bo prispevala k temu, da bo ta novomeški ansambel začel še več pisati tudi v slovenskem jeziku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam 7. točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 15. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 12.50.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o štipendiranju po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev. Za je glasovalo 70, nihče proti. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o poračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti pa 17. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vračanju protipravno odstranjenih predmetov kulturne dediščine, po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog, zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 58, proti pa je bil 1. [[Za jih je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o medijih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 25. 1. 2016. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 3. členu pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 58, proti pa je bil 1. [[Za jih je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 3. členu pod številko 2. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Naš amandma dodaja, da naj bi četrtino deleža glasbe predstavljala glasba izvajalcev, ki niso izdali več kot dveh nosilcev zvoka v fizični ali elektronski obliki; ali izvajalcev, ki v povprečju niso presegli starosti 32 let. Zakaj se nam zdi to pomembno? Po našem mnenju naj bi bil ključni cilj tega kvotnega sistema odprtje prostora za predstavljanje in populariziranje nove, še manj uveljavljene glasbene produkcije in hkrati tudi izboljšanje ekonomsko-socialnega položaja mladih ustvarjalcev; tistih, ki so komercialno manj zanimivi in manj uveljavljeni. Ključno je torej, da bi se dosedanjo ureditev dopolnilo z varovalko, da predvajanje del mladih in manj uveljavljenih glasbenikov ter avtorjev, saj ob uveljavitvi zdajšnjega predloga grozi nevarnost, da se bo še bolj povečal prepad med peščico najbolj uveljavljenih ustvarjalcev, tistih, ki jih kar naprej vrtijo, ki jih vsi poznamo; in večino mlajših, komercialno manj privlačnih in predvsem manj znanih ustvarjalcev, ki nikakor ne dobijo priložnosti, da bi svoje prvence kadarkoli slišali po radiju; in tako tudi ne izvemo za njih. Zakonodajno-pravna služba je opozorila, da v tej ureditvi ni nobenega garanta za predvajanje kakovostne in raznovrstne glasbe. Bi pa tudi rekla, da ni nobenega garanta za predvajanje mladih in neuveljavljenih glasbenikov, zato vas pozivam, da podprete ta naš amandma. Mislim, da je to ena redkih priložnosti, ko se lahko ljudje, ki se ukvarjajo z glasbo in niso tisti en procent, ki jih poznamo vsi in ki jih vrtijo vse radijske postaje kot uspešnice, predstavijo slovenski javnosti. S tem tudi spodbujamo ustvarjanje nove glasbene produkcije in tudi izboljšujemo socialno-ekonomski položaj teh mladih ustvarjalcev, glasbenikov. Še enkrat vas pozivam, da podprete naš amandma. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 5, proti pa 49. [[Za jih je glasovalo 5.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predstavnica predlagatelja predloga zakona že v okviru razprave o vloženih amandmajih predlagala, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 66, proti pa ni bil nihče. [[Za jih je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v četrtek, 28. 1. 2016, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI METRSKE KONVENCIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Alešu Cantaruttiju.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, dovolite mi še nekaj besed, kratko obrazložitev Predloga zakona o ratifikaciji Metrske konvencije. Metrsko konvencijo so leta 1875 podpisali v Parizu predstavniki 17 takrat najbolj razvitih, naprednih gospodarstev sveta. Metrska konvencija je še danes eden ključnih mednarodnih sporazumov, na katerem temelji vsa tehnična harmonizacija in mednarodna trgovina. Trenutno ima konvencija 57 polnopravnih in 40 pridruženih članic. Republika Slovenija je od junija 2003 leta pridružena članica. Mednarodni urad za mere in uteži je Republiki Sloveniji že leta 2010 posredoval vabilo za vstop v metrsko konvencijo, saj je do takrat Republika Slovenija že sodelovala v 25 ključnih mednarodnih meroslovnih primerjavah in imela veliko število objavljenih kalibracijskih in merilnih zmogljivosti v podatkovni bazi Mednarodnega urada za merjenje uteži. Kljub aktivnemu sodelovanju Republike Slovenije v metrski konvenciji kot pridružene članice ima ta status številne pomanjkljivosti. Z ratifikacijo Metrske konvencije bi Republika Slovenija lahko izkoristila v celoti vse možnosti, ki jih imajo polnopravne članice, ki jih to članstvo ponuja, in s tem omogoča državi odločanje o ključnih meroslovnih aktivnostih na mednarodni ravni. Seveda je tukaj tudi vprašanje stroškov. Predvidena sredstva, ki jih že sedaj Slovenija plačuje, zadostujejo za vse izhajajoče obveznosti Republike Slovenije kot polnopravne članice v metrski konvenciji. Še več. S polnopravnim članstvom v metrski konvenciji se predvideva prihranek sredstev iz državnega proračuna na letni ravni po ratifikaciji v višini okoli 4 tisoč evrov. Vsekakor bo imela Slovenija kot polnopravna članica tudi možnost, da zasede katero od mest znotraj Mednarodnega urada za uteži in mere. Ob tem bo imela Slovenija tudi možnost brezplačnih kalibracij nacionalnih etalonov na mednarodnem uradu za uteži in mere ter pravico do nakupa primarnega etalona za maso in prenosnega tako imenovanega Josephsonovega etalona za električno napetost, ki je cenovno zanimiv za Slovenijo, ki takšnega etalona še nima. Spoštovani poslanci in poslanke, predlagam, da Metrsko konvencijo potrdite. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejel nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONZORCIJSKEGA SPORAZUMA ELIXIR O USTANOVITVI EVROPSKE INFRASTRUKTURE ZA VEDE O ŽIVLJENJU IN BIOLOŠKE INFORMACIJE. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zdaj ne bom dal besede nikomur, Vlada se je potrudila vsaj pri treh od štirih. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O SKUPNEM ZRAČNEM PROSTORU MED EVROPSKO UNIJO IN NJENIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI TER REPUBLIKO MOLDAVIJO. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo mag. Klemnu Grebenšku.
Najlepša hvala. Državni zbor Republike Slovenije, Odbor za zadeve Evropske unije, je 10. junija 2011 sprejel stališče, da Republika Slovenija podpira razvijanje skupnega zračnega prostora z Republiko Moldavijo. Prav tako je Državni zbor sprejel stališče, da Republika Slovenija podpira podelitev pooblastila Evropski komisiji za začetek pogajanj za sklenitev celovitega letalskega sporazuma z Republiko Moldavijo. Po zaključenih pogajanjih Evropske komisije oktobra 2011 so pooblaščeni predstavniki vseh držav članic Evropske unije in Republike Moldavije 26. junija 2012 v Bruslju podpisali Sporazum o skupnem zračnem prostoru med Evropsko unijo in njenimi državami članicami ter Republiko Moldavijo. Sporazum zagotavlja postopno vzpostavitev skupnega zračnega prostora med Evropsko unijo in Moldavijo ter omogoča opravljanje zračnega prevoza vsem letalskim prevoznikom Evropske unije iz kateregakoli kraja Evropske unije v katerikoli kraj v Moldaviji, s krajem vmesnega pristanka na ozemlju partneric evropske politike sosedstva v balkanskih državah ter v Švici, Islandiji, Norveški in Kneževini Liechtenstein. Sporazum tako določa postopek izdaje zavrnitve dovoljenj letalskim prevoznikom, letalskim prevoznikom Evropske unije omogoča večinsko lastništvo in učinkovit nadzor nad letalskimi prevozniki Republike Moldavije. Sporazum nadalje vsebuje določbe o zagotavljanju konkurenčnega okolja, poslovnih priložnostih, prostem oblikovanju cen, carinah in obdavčevanju ter pristojbinah za uporabnike letališč. Nadalje sporazum določa tudi obveznost Republike Moldavije, da z vzpostavitvijo skupnega zračnega prostora zagotovi uveljavitev standardov, ki jih določa zakonodaja Evropske unije na področju letalstva, in sicer mora Republika Moldavija zagotoviti spoštovanje standardov Evropske unije za področja, kot so varnost in varovanje civilnega letalstva, pri upravljanju zračnega prometa, varstvo okolja in varstvo potrošnikov. Določbe navedenega sporazuma bodo nadomestile obstoječe dvostranske sporazume o zračnem prometu med posameznimi državami članicami Evropske unije in Republiko Moldavijo. Glede na to, da Republika Slovenija z Republiko Moldavijo nima sklenjenega bilateralnega sporazuma o zračnem prometu, bo predlagani sporazum omogočil opravljanje zračnega prevoza v skupnem prostoru brez diskriminacije tudi letalskim prevoznikom Republike Slovenije. Prav tako imajo mednarodna letališča v Republiki Sloveniji več možnosti za vzpostavitev letalske povezave tudi kot dela posamezne proge za opravljanje letalskega prometa med državami, za katere bodo veljale določbe tega sporazuma. Glede na navedeno predlagamo, da Državni zbor Republike Slovenije Predlog zakona o ratifikaciji Sporazuma o skupnem zračnem prostoru med Evropsko unijo in njenimi državami članicami ter Republiko Moldavijo sprejme. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA TO JE PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O DELU V POMORSTVU 2006, KONVENCIJE MEDNARODNE ORGANIZACIJE DELA ŠTEVILKA 186. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade državni sekretarki na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospe Martini Vuk.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Namen ratifikacije Konvencije o delu v pomorstvu je zagotoviti pravičnejše pogoje konkurence za ladjarje. Konvencija združuje različne konvencije in priporočila glede delovnih standardov v pomorstvu, ki jih je mednarodna organizacija dela sprejela od leta 1919 dalje, in vključuje minimalne pravice iz dela kot tudi določbe o zdravstvenih pogojih za delo pomorščakov, ki so zaposleni ali delajo na ladji. Konvencijo je doslej ratificiralo že 68 članic Mednarodne organizacije dela, ki skupaj tvorijo prek 80 % svetovne bruto tonaže ladij in od tega 21 članic Evropske unije, med temi vse obmorske države članice EU, z izjemo Portugalske, in do danes tudi Slovenije. Socialni partnerji na ravni Evropske unije so leta 2008 podpisali sporazum glede izvajanja omenjene konvencije. Leta 2009 je bila sprejeta direktiva o izvajanju sporazuma, ki je začela veljati 20. avgusta leta 2013. Njen namen pa je uskladiti zakonodajo EU s konvencijo ter zagotoviti sočasno veljavnost in enoten prenos standardov konvencije v zakonodajo vseh držav članic Evropske unije. Čimprejšnja ratifikacija konvencije je nujna zaradi prenosa omenjene direktive, ki bo v slovenski pravni red prenesena s spremembami in dopolnitvami Pomorskega zakonika, pred tem pa mora biti Konvencija o delu v pomorstvu ratificirana. Predlog za ratifikacijo konvencije je obravnaval in podprl tudi Ekonomsko-socialni svet. Konvencija o delu v pomorstvu je enoten, skladen in sodoben instrument, ki združuje vrsto drugih mednarodnih konvencij o pomorstvu, ki jih je Republika Slovenija nasledila oziroma že ratificirala in jih tudi ustrezno izvaja. Konvencija ureja temeljne pravice pomorščakov in države zavezuje k sprejetju predpisov oziroma ukrepov, s katerimi bodo zagotovile njeno izvajanje. Sestavljena je iz treh različnih, vendar povezanih delov, iz členov, pravil in kodeksa. Členi in pravila določajo temeljne pravice in obveznosti držav, podrobna navodila za izvajanje členov in pravil pa so v kodeksu. Kodeks jasno ločuje med za državo zavezujočimi standardi in nezavezujočimi smernicami. Pravila in kodeks v petih poglavjih obravnavajo naslednje: minimalne zahteve za pomorščake za delo na ladji, pogoje zaposlitve, nastanitev, prostore za prosti čas, prehrano in oskrbo s hrano, varovanje zdravja, zdravstveno oskrbo, dobro počutje in zagotavljanje socialne varnosti ter izpolnjevanje in uveljavljanje določb konvencije. Z ratifikacijo Konvencije o delu v pomorstvu in sprejemom načrtovanih sprememb in dopolnitev Pomorskega zakonika, bo tako tudi v Sloveniji uveljavljena nova sistemska ureditev v skladu z relevantnim mednarodnim in evropskim pomorskim pravom.
Postopkovno, gospod Jani Möderndorfer.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Ne vem, če ste opazili, ampak to je neka novost. To je neka novotarija. Mi nikoli nismo imeli prakse v Državnem zboru, da imamo takšne bralne kotičke pred tovrstnimi konvencijami. Tega poslovnik ne določa. Lepo bi prosil, da se dogovorimo, ali je to zdaj praksa. Ker vse to, kar so zdaj prebrali, z vsem spoštovanjem, ne me narobe razumeti, saj jaz vem, da vi niste krivi, vam je bilo naročeno, da pridete sem in da to preberete, ampak to gradivo smo mi vsi dobili na UDIS, vsi smo to lahko prebrali in matični odbor je to obravnaval, sprejel določene sklepe, in res ne vidim nobene potrebe, da se tukaj mučimo z branjem teksta, ker nekateri še slabo berete in vas nič ne razumem. In raje sam preberem. Zato vas lepo prosim, predsednik, da v skladu s poslovnikom, preskočimo to mučenje, ker to res ni podobno ničemur. Če sem jaz edini, ki tako razmišljam, ostali ste tiho in se s tem strinjate, se vdam, v redu, imejmo bralne kotičke. Jaz pač ne morem pristajati na to, da se gremo nekaj, kar ni niti dobro, niti ni užitno za potem, ko bomo šli domov. Se opravičujem.
Najprej. Prvi odstavek 66. člena pravi, da na začetku obravnave vsake točke dnevnega reda lahko poda predlagatelj oziroma njihov predstavnik dopolnilno obrazložitev. To je bila dopolnilna obrazložitev. Za začetek. Ta dopolnilna obrazložitev ni namenjena poslancem, za katere se predpostavlja, da so zadevo prebrali in točno vedo, o čem glasujejo, ampak je namenjena javnosti, da vedo, katere mednarodne konvencije so to in kaj te mednarodne konvencije vsebujejo. Čisto preprosto načelo transparentnosti, ki ga je možno zagotoviti s tem, da vsaj nekaj besed nameniš temu, kaj naj bi bilo v tej obrazložitvi. Obrazložitev je lahko kratka, imamo 5-minutno omejitev in najverjetneje bomo skozi prakso prišli do nečesa, kar bo zadoščalo enemu in drugemu. Tako da to ni izven poslovnika, to je znotraj poslovnika. Glede na to da je bila Vlada zaprošena, da to naredi, je sedaj to naredila. Realizacija je bila tri od štirih, ker je razprava tekla krajši čas, kot je bilo najverjetneje predvideno, ampak tudi pri tem bo Vlada v skladu s tistim, kar Državni zbor od nje zahteva, naredila tisto, kar mora. Je pa prav, po mojem je prav, da ljudje zvedo, kateri so tisti dokumenti, ki so nad našo zakonodajo po slovenskem pravnem redu. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Lahko delim z vami potrebo po tem, da se včasih tudi o ratifikacijah reče kakšna beseda, ker ne nazadnje niso nepomembne stvari. Tako kot ni nepomembna ratifikacija te konvencije Mednarodne organizacije dela. Ta konvencija je v interesu slovenskih in tujih pomorščakov. To, kar prinaša in kar je pomembno ne nazadnje tudi za slovenske delavce, ki delajo seveda pri ladjarjih, je to, da prinaša ta konvencija dvig nekih delavskih pravic. Mislim, da je to nekaj, kar je ključno. Tukaj govorimo o minimalnih zahtevah za pomorščake za delo na ladji, med temi so minimalna starost, zdravstvena sposobnost za delo, usposobljenost oziroma kvalificiranost pomorščakov za delo na ladji, sklenitev pravične pogodbe o zaposlitvi na ladji, zagotovitev, da so pomorščaki plačani za svoje delo. Jasno je določen delovni čas in čas počitka, določena je pravica do dopusta, pravica do repatriacije itn. Skratka, obsežen del teksta te konvencije zasedejo standardi tudi nastanitve, rekreacijskih zmogljivosti, prehrane in oskrbe na ladjah. Poleg tega bi izpostavil tudi novosti, ki jih prinaša. Za ratifikacijo se bo pravzaprav vsaka država zavezala k temu, da sprejme ukrepe za postopno celovito socialno zavarovanje pomorščakov, da bodo pomorščaki imeli pravico do socialnega zavarovanja, ki ni manj ugodno od tistega, ki ga imajo delavci na kopnem. Vsaka država mora tudi zahtevati, da so na ladjah, ki plujejo pod njihovo zastavo, predvideni pritožbeni postopki v primeru domnevne kršitve določil te konvencije. Zelo pomembno je tudi to, da imajo v skladu s to konvencijo pomorske inšpekcije večja pooblastila kot do sedaj pri inšpekcijskih pregledih, ki se nanašajo na življenjske in delovne pogoje na ladji. V Združeni levici bomo ratifikacijo te konvencije z veseljem podprli, ker gre za dvig delavskih pravic in tudi ne nazadnje posledično standarda delavcev, ki delajo v pomorstvu. Si pa seveda želimo, da bi sprejeli več podobnih konvencij, ki dvigujejo take standarde. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA POTRDITEV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O PREVOZIH V CESTNEM PROMETU IN POPRAVKOV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA KAZENSKEGA ZAKONIKA. Uradno prečiščeno besedilo in popravek uradnega prečiščenega besedila je pripravila Zakonodajno-pravna služba zbora in jo zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se Uradno prečiščeno besedilo Zakona o prevozu v cestnem prometu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se Popravek Uradnega prečiščenega besedila Kazenskega zakonika. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor popravek uradnega prečiščenega besedila navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniško mesto višje sodnice na Upravnem sodišču Republike Slovenije na zunanjem oddelku v Novi Gorici. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev Valentine Rustja v sodniško funkcijo na sodniško mesto višje sodnice na Upravnem sodišču Republike Slovenije na zunanjem oddelku v Novi Gorici. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo sekretarki Sodnega sveta gospe Joniki Marflak Trontelj.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! Na Upravnem sodišču Republike Slovenije se je število sodnikov od konca leta 2013 zmanjšalo z 32 na 26 konec leta 2015. Vendar pa sodniška mesta razen pri zunanjem oddelku v Novi Gorici, kjer je to nujno zaradi pripada zadev na to organizacijsko enoto in zaradi sestave senata, niso bila ponovno razpisana. V letu 2014 sta se na zunanjem oddelku Upravnega sodišča v Novi Gorici, na katerem so sistematizirana tri sodniška mesta, upokojila dva sodnika. Zato je Vrhovno sodišče Republike Slovenije na predlog predsednice Upravnega sodišča razpisalo dve prosti mesti; en razpisni postopek je že končan, in sicer je bila jeseni 2015 na sodniško mesto višje sodnice na tem zunanjem oddelku imenovana okrajna sodnica, drugi pa je predmetni postopek. Treba je poudariti, da je Upravno sodišče specializirano prvostopenjsko sodišče, ki pa ima status višjega sodišča, zato so tudi sodniki tega sodišča višji sodniki. Posebno je tudi ta, da je za sodnika Upravnega sodišča po izrecni določbi 10. člena Zakona o upravnem sporu lahko izvoljen, kdor izpolnjuje pogoje za višjega sodnika po Zakonu o sodniški službi pa tudi kdor ima poleg splošnih pogojev za izvolitev v sodniško funkcijo najmanj 10 let izkušenj pri odločanju v upravnih stvareh ali na podobnih pravniških delih. Ta določba omogoča ustrezno sorazmerje med sodniki, ki prihajajo na Upravno sodišče z drugih sodišč, in pravniki z delovnimi izkušnjami iz upravnih in podobnih resorjev. Na obravnavani razpis se je prijavilo devet kandidatov, pri čemer nobeden od kandidatov še ni sodnik. Konkreten postopek izbire je potekal v več fazah, s postopnim izločanjem kandidatov ter ob uporabi več metod za ugotavljanje znanja in sposobnosti kandidatov, in sicer z vpogledom v listinsko dokumentacijo, tokrat tudi s pisnim preizkusom strokovne usposobljenosti. Kandidati so morali na podlagi predložene dokumentacije izdelati sodno odločbo prve stopnje v upravnem sporu ter z ustnimi razgovori. Sodni svet je med prijavljenimi kandidati na podlagi celotnega gradiva in ob upoštevanju opravljenega pisnega preizkusa, ustnega razgovora in mnenja predsednice Upravnega sodišča ocenil, da je Valentina Rustja najprimernejša kandidatka za razpisano sodniško mesto. Valentina Rustja, ki je rojena leta 1978, je svojo poklicno pot začela v odvetniški pisarni. Nato je leta 2004 začela opravljati delo strokovne sodelavke na Gospodarskem oddelku Okrožnega sodišča v Ljubljani. Zadnjih 10 let pa je zaposlena na Upravnem sodišču. Gre za kandidatko, ki ima edina med kandidati izkušnje z reševanjem upravnih sporov. V času zaposlitve na Upravnem sodišču je postopoma širila področja strokovnega delovanje tudi na lastno iniciativo. Tako se je seznanila z več upravnimi področji, poleg splošnih upravnih sporov še s področjem davkov, varstva človekovih pravic, dostopom do informacij javnega značaja, tujci, šolstvom. Njeno delo je na visoki strokovni ravni, kar izhaja tudi iz mnenj obeh vodij oddelkov, v katerih sodeluje. Izstopa njena samostojnost, natančnost in temeljitost pri študiju posamezne zadeve. Osnutki sodnih odločb, ki jih izdela, so kvalitetni v vsebinskem in jezikovnem pogledu, o čemer se je prepričal tudi Sodni svet pri pisnem preizkusu strokovne usposobljenosti. Sodni svet je tako ocenil, da Valentina Rustja izmed vseh kandidatov izkazuje celostno najboljšo kombinacijo strokovnega znanja in delovnih izkušenj ter delovnih sposobnosti za upravljanje sodniške službe na sodniškem mestu višje sodnice na Upravnem sodišču, zunanjem oddelku v Novi Gorici. Zato jo predlaga Državnemu zboru v imenovanje na navedeno sodniško mesto. Najlepša hvala.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Sledi predstavitev stališ poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Bojan Dobovšek.
Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo. Točka, ki jo obravnavamo sedaj, je bila že večkrat obravnavana. Na Mandatno-volilni komisiji smo že izpostavili to problematiko. Dogovor je bil, da se bo sistem spremenil, da bo na Mandatno-volilno komisijo prihajala tematika urejeno, tako kot je predpisano, in sicer da bodo merila podrobno razdeljena, merila je Sodni svet sprejel, in da bomo na podlagi tega lahko izvolili primerno sodniško funkcijo. Gre za to, da si sodniki sami ustvarijo ugled, ustvarili pa si ga bodo s svojim delom in pa s tem, da bo sodnikov manj, ker jih imamo preveč. Problem, ki je danes izpostavljen, je večplasten, in sicer v prvi fazi gre za to, da imamo preveč sodnikov, ki ne sodijo, ampak so razporejeni na druga dela. Prav to je problem sodišča v Gorici, ker so razporedili sodnike na druga dela, ne upravljajo sodniške funkcije in potem ne morejo sestaviti senata in zato so morali razpisati sodniško mesto. V obrazložitvi je večji del obrazložitve namenjen delitvi oblasti med sodno, zakonodajno in izvršilno, ne pa temu, kako kandidat izpolnjuje merila. In se podučuje zakonodajna veja oblasti, kako ne sme posegati v sodno vejo. Gre za to, da sodna veja izbira, mi pa samo izvolimo. Tistega, ki ga izberejo, če že imajo merila in so postopki transparentni, potem samo še priložijo ta merila, da se prepričamo, da so res dobro izbrali, kajti če je dober kandidat, se samo še podpre ta njegova funkcija. Tako se zavzemamo za to, da se število sodnikov zmanjša, da so strokovni in da napredujejo tisti, ki imajo boljše rezultate. Sedaj se večkrat dogaja, da ne moremo primerjati med seboj sodnikov, ki so sodili, ki se jim meri, koliko so naredili, koliko imajo razveljavljenih ali delajo v roku in podobno. To je transparentno, in to je delo vsakega sodnika. Že prejšnji predsednik Sodnega senata je izpostavil, da je tisto žlahtno delo sodnika sojenje. Ne vem, zakaj vsi sodniki bežijo od tega sojenja, če je to tako žlahtno delo in hočejo biti razporejeni na druga delovna mesta, kot so izobraževanje, statistični urad in podobno. In tudi na Ministrstvu za pravosodjih jih je cel kup, ki ne sodijo. Prav zaščita sodna funkcija je, da sodi, ne pa da dela nekaj drugega in je kot funkcionar zaščiten. Pričakujem, da v bodoče po dogovoru na Mandatni-volilni komisiji dobimo takšne vloge, kot smo se dogovorili, se pravi, da so ta merila prezentirana tako, da podprejo to, kar je v obrazložitvi navedeno samo opisno, ne pa s številkami. Poleg tega pa me zanima, če je bil izveden pisni test, kdo od tistih, ki so preverjali, je kvalificiran in ima licenco, da to preverja in oceni ter primerja med seboj. Ker se to ni spoštovalo, v Poslanski skupini nepovezanih poslancev ne moremo podpreti tega, čeprav so sodniki, ki so predlagani, lahko zelo dobri. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Jaz bom nekako nadaljeval tam, kjer je kolega dr. Dobovšek zaključil. Primer predloga kandidatke, ki jo bomo danes potrdili na mesto višje sodnice na zunanjem oddelku tako imenovanega Upravnega sodišča Republike Slovenije v Novi Gorici, je imel neko posebnost. Na več sejah Mandatno-volilne komisije smo poslanci, vsaj del poslancev, nekako imeli eno prošnjo do Sodnega sveta, da so te obrazložitve ljudi, ki bodo sodili v imenu ljudstva, in da nam, tistim predstavnikom v imenu ljudstva, obrazložijo, kateri je tisti kandidat, ki je bil najboljši. Te obrazložitve so bile zelo suhoparne in zelo skope. Lahko rečem, da se nadaljuje neka praksa nekega samozadostništva, ne samo Sodnega sveta, ampak sodnega sistema v Republiki Sloveniji, kjer ne izvemo, zakaj je bil eden izmed kandidatov nekako izbran. Ali so to resnično neka meritokratska načela? Želimo si, da je za vsakega izmed kandidatov, ki prihajajo na Mandatno-volilno komisijo, nekaj teh kriterijev obrazloženih. Ti kriteriji so največkrat obrazloženi, kot sem že prejšnjič povedal, na eni strani lista A4 ali pa na pol strani lista A4. Obrazložitev Sodnega sveta na tej seji je bila nekako tako, kot je kolega Dobovšek povedal, da je bilo več kot en list neko poučevanje zakonodajne veje oblasti, kakšne so naše pristojnosti. Obrazložena sta bila 130. in 131. člen Ustave, ki govorita o tem, da so sodniki potrjeni na predlog Sodnega sveta v Državnem zboru. Naj povem, zaradi česa problematiziramo. Želimo si, da ljudje, ki prihajajo, ki bodo funkcionarji in ki bodo imeli mandat, lahko rečemo trajni, do konca svojega delovanja nekako resnično najboljši kandidati, da bodo izbrani po kriterijih, ki veljajo vsaj za del javnih uslužbencev. Torej kriteriji po elementih, rezultatih dela, strokovnosti, obsegu dela, pravočasnosti, kriteriji po elementu samostojnosti, ustvarjalnosti in natančnosti pripravljanja dela, kriteriji po elementu zanesljivosti pripravljanja dela, torej kvaliteta sodelovanja organizacije dela, druge sposobnosti v zvezi z opravljanjem dela. Sedaj tega ne dobimo. Dobimo vedno in povsod samo nekaj odstavkov, zakaj je ta kandidat prešel nek test na Sodnem svetu. Poglejte, to ne vodi predvsem v neka načela transparentnosti v tej državi. Problematika, ki nastopi ravno v tem postopku, pa je zelo zanimiva. Niti en sodnik ni bil kandidat, bili so predvsem kandidati strokovni sodelavci na Upravnem sodišču, večinoma na Upravnem sodišču. Torej niti en sodnik se ni prijavil na to funkcijo. In ravno v tem letu dobimo informacijo, da je večina sodnikov bila zelo dobro ocenjenih. Samo dva sodnika, mislim, da sta bila negativno ocenjena, in to od 900 sodnikov. Poglejte, ravno to kaže spet na neko zaprtost tega sistema, neko samozadostnost, neke relativne kvalitativne kriterije. In ti kvalitativni kriteriji se kažejo v tem obdobju, ko dobivamo iz tujine, predvsem iz Evropske unije, z obeh sodišč, tako s Sodišča za človekove pravice kot Sodišča Evropske skupnosti celo vrsto odločb, ki nam niso ravno v ponos. Predvsem najbolj pereča je ena izmed sodb, kjer je veliki senat sodišča v Strasbourgu napisal v eni pilotni sodbi, da vsak posameznik, ki bo prišel pred slovensko sodišče, ima veliko možnost, da se mu bodo kršile človekove pravice in temeljne svoboščine. Ravno zaradi tega želimo in tudi moram reči, da je bil tukaj tudi nek konsenz poslancev koalicije, ki želijo, da so te obrazložitve Sodnega sveta bolj podrobne, predvsem po takšnih kriterijih, kot sem jih omenil. Sodni svet vztraja pri svojem, nas poučuje in tukaj poglejte, se ne morem z vami strinjati. Ne gre za metanje polen pod noge, gre pa za to, da ljudje, ki bodo imeli trajni mandat, ki bodo sodili v imenu tega ljudstva, da bodo transparentno izbrani. In ti postopki ali pa vsaj te obrazložitve so, lahko rečemo, zelo netransparentne in zelo skope. In še nekaj, zanimivost kot takšna, da ravno Upravno sodišče ima, lahko rečem, nek temelj, da večina zadev na Upravnem sodišču, t. i. sodnih sporov na Upravnem sodišču pade, ravno zaradi tega, tudi sodniki, ko se pritožujejo, da niso izbrani, ravno zaradi tega, ker so bili podatki za enega kandidata izredno skopi in netransparentni. In cela vrsta sodb pade. In to je tudi sodna praksa na Upravnem sodišču. Mnenje Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke v tem primeru je, da mi ne bomo nasprotovali temu imenovanju, potrditvi, ampak se bomo pri tem glasovanju vzdržali. Najlepša hvala.
Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi gospe Valentine Rustja v sodniško funkcijo na sodniškem mestu višje sodnice na Upravnem sodišču Republike Slovenije na zunanjem oddelku v Novi Gorici. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo dveh predlogov za imenovanje viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije Predsednik Republike Slovenije gospod Borut Pahor je z dopisom z dne 15. januarja 2016 predlagal Državnemu zboru, da za prosto mesto viceguvernerja Banke Slovenije, člana Sveta Banke Slovenije, na katerem sedanjemu viceguvernerju Banke Slovenije, članu Sveta Banke Slovenije mandat poteče 5. aprila 2016, imenuje dr. Primoža Dolenca. Za prosto mesto viceguvernerja Banke Slovenije, člana Sveta Banke Slovenije, na katerem sedanjemu viceguvernerju Banke Slovenije, članu Sveta Banke Slovenije mandat poteče 4. marca 2016, pa naj imenuje mag. Marka Bošnjaka. Besedo dajem predstavnici Urada predsednika Republike gospe Nataši Kovač za dopolnilno obrazložitev predlogov.
Pozdravljeni! Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Predsednik republike je na podlagi obvestila guvernerja Banke Slovenije o tem, da v marcu in aprilu potečeta mandata dvema viceguvernerjema Banke Slovenije, oktobra lanskega objavil poziv za zbiranje predlogov možnih kandidatov. V Urad predsednika smo prejeli 16 predlogov možnih kandidatov za obe funkciji, kar štejemo kot pozitivno dejstvo. Z vsemi kandidaturami smo seznanili tudi vse poslanske skupine Državnega zbora. Predsednik republike je z vso skrbnostjo vodil celoten postopek izbire kandidatov. V Uradu predsednika smo opravili razgovore z vsemi 16 kandidati. Tudi tokrat je predsednik republike opravil posvetovanje z vodji vseh poslanskih skupin Državnega zbora in poslancema narodnih skupnosti. Tako se nadaljuje praksa, če mi dovolite to oceno, odličnega sodelovanja med obema institucijama, saj ne gre zgolj za formalno, ampak tudi za vsebinska posvetovanja. Po opravljeni temeljiti presoji strokovne ustreznosti kandidatur je predsednik republike svoj predlog oblikoval tudi na podlagi posredovanih stališč poslanskih skupin, in sicer tako na podlagi podpor kot tudi izraženih izrazitih nasprotovanj posameznim kandidaturam. Dovolite mi, da ob tem omenim razmislek, ki se je oblikoval ob dosedanjih kandidacijskih postopkih v Uradu predsednika republike in ga na podlagi zadnje razprave na Mandatno-volilni komisiji Državnega zbora očitno delimo tudi z nekaterimi poslankami in poslanci, kar nas zelo veseli. Gre za razpravo o umestnosti izvedbe neke vrste neformalnega hearinga ali zaslišanja izbranih kandidatov za posamezne visoke državne funkcije, s katerimi bi omogočili, da se v času do izvolitve s kandidati seznani tudi morebitna širša javnost. Veseli bomo tako morebitne nadaljnje razprave o tej možnosti. Zdaj pa, če mi dovolite, nekaj kratkih besed o obeh kandidatih. Za prosto mesto viceguvernerja Banke Slovenije, na katerem sedanjemu viceguvernerju poteče mandat 4. Marca, predsednik republike predlaga mag. Marka Bošnjaka, magistra ekonomskih znanosti, ki je od januarja 2012 do oktobra 2015 opravljal funkcijo člana uprave na Hypo Alpe-Adria Banki, kamor ga je povabila uprava skupine Hypo Banke iz Celovca z namenom sanacije banke po ugotovljenih nepravilnostih v preteklosti. Mag. Bošnjak je takoj prevzel celotno področje upravljanja s tveganji. Predsedoval je odboru banke za operativna tveganja, skrbel za uvedbo sistema notranjih kontrol. V letu 2012 je prevzel ključno finančno funkcijo v banki. Njegova naloga je bilo bistveno znižati delež slabega portfelja banke in v letu 2015 je bil ta cilj v celoti dosežen. Uspešnost sanacije je bila v celoti potrjena z uspešno prodajo banke novemu lastniku sredi leta 2015. Pred tem je mag. Bošnjak opravljal funkcijo člana uprave banke Sparkasse, ki se je v tem času razvila iz nepoznane banke v srednjo veliko bančno skupino na slovenskem trgu, med drugim je bil tudi direktor službe notranje revizije na Volksbank, ljudski banki. Mag. Bošnjak je preizkušen notranji revizor, državni notranji revizor, zaključil je program splošnega menedžmenta na poslovni šoli Bled in v letu 2013 in 2014 trikrat z odliko opravil Feet&Proper Test za člana uprave banke ter usposabljanja za člana nadzornih svetov in članov upravnih odborov delniških družb. Med drugim je član ameriškega združenja notranjih revizorjev, v celotni svoji bančni karieri je intenzivno sodeloval z Banko Slovenijo in ostalimi regulatorji. Ima konkretne in poglobljene izkušnje z delom v bankah na vodilnih mestih. Združuje strokovne in praktične izkušnje iz komercialnega bančništva s poglobljenim znanjem o delovanju bančnega sistema na sploh. Ocenjujemo, da s svojim poznavanjem tega področja lahko pripomore k učinkovitemu ukrepanju nadzornika ter uvedbi primernega regulatornega okvira bančnega sistema v Republiki Sloveniji v prid stabilnosti in razvoja slovenskega gospodarstva. Iz izjave Banke Slovenije sledi, da nad njim ni bil in ni voden noben nadzorniški postopek na podlagi zakona o bančništvu. Iz posvetovanj z vodji poslanskih skupin je bilo mogoče nedvoumno zaključiti, da ima prav mag. Bošnjak med vsemi kandidati najbolj prepričljivo podporo. Predsednik republike za prosto mesto viceguvernerja Banke Slovenije, na katerem sedanjemu viceguvernerju poteče mandat 5. aprila 2016, predlaga Državnemu zboru v imenovanje dr. Primoža Dolenca, doktorja ekonomskih znanosti, ki je od leta 2013 zaposlen na Deželni banki Slovenije kot direktor Službe za uravnavanje tveganj. Zadolžen je predvsem za implementacijo predpisov in metodologij s področja uravnavanja tveganj z banko. Izjemno dobro pozna normativno ureditev s področja bančništva, vlogo Banke Slovenije v okviru evropskega sistema ter težave, izzive in priložnosti iz slovenskega bančništva. Od leta 2003 do leta 2013 je bil raziskovalec in svetovalec za področje financ na Univerzi na Primorskem, leta 2013 tudi izvoljen v naziv redni profesor in predsednik upravnega odbora Fakultete za menedžment univerze ter svetovalec rektorja univerze za gospodarske in finančne zadeve. Pred tem je bil zaposlen na Abanki Vipa in pa pred tem kratek čas na Intereuropi ter na Ministrstvu za finance. Bibliografija dr. Primoža Dolenca obsega preko 400 bibliografskih enot, od tega okvirno 50 izvirnih znanstvenih člankov, 4 znanstvene monografije, dva univerzitetna učbenika in skoraj 300 strokovnih člankov, vse s področja finance, bančništva in ekonomije. Gostoval je na nekaterih uglednih tujih univerzah, med drugim v Španiji, na Škotskem in Finskem. Ocenjujemo, da bo dr. Dolenc s svojim znanjem in izkušnjami pri raziskovalnem delu, pogledi na razreševanje najkompleksnejših ekonomskih problemov, poznavanjem delovanja gospodarstva na mikro in makro nivoju ter praktičnimi izkušnjami uspešno opravljal predlagano funkcijo. Njegove strokovne, vodstvene in akademske izkušnje zagotavljajo primerno kombinacijo znanja in izkušenj, ki lahko pripomore k učinkovitemu vodenju tako pomembne institucije, kot je Banka Slovenije. Iz izjave Banke Slovenije sledi, da nad njim ni bil in ni voden noben nadzorniški postopek na podlagi zakona o bančništvu. Izražena stališča poslanskih skupin omogoča utemeljeno pričakovanje, da bo kandidat zbral potrebno večinsko podporo poslank in poslancev. Oba omenjena kandidata sta vas poslanke in poslance tudi podrobneje pisno seznanila s svojim preteklim delom. Na podlagi vsega navedenega je predsednik republike presodil, da bosta oba predlagana kandidata v primeru imenovanja strokovno in vestno opravljala zaupano funkcijo. Predsednik republike tako Državnemu zboru predlaga, da mag. Marka Bošnjaka imenuje za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije, z nastopom mandata 4. marca 2016, in da dr. Primoža Dolenca imenuje za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije, z nastopom mandata 5. aprila 2016. Hvala lepa.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Vsem prav lep pozdrav! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke nismo podprli ponovnih kandidatur dosedanjih članov Sveta Banke Slovenije, ker po našem mnenju niso korektno opravili dela pri reševanju bančne luknje, prav tako pa tudi niso podprli naših predlogov za spremembo zakonodaje, s katero bi povečali preglednost, transparentnost in tudi zaostrili odgovornost v bančnem sistemu. Prav tako menimo, da ni bilo pravočasnega in učinkovitega ukrepanja ne proti vodilnim kadrom v bankah, ki so odločali v bančnih projektih, niti ne pri poskusu sanacije bančnega sistema. Ukrepi so bili čudni, favorizirali so privilegije tistih, ki so zavozili. Če omenim samo programiranje likvidacij namesto stečaja pri obeh malih tajkunskih bankah, pri Factor banki in Probanki. Nedavno se je odločitev glede teh dveh bank ponovno spremenila in sedaj sta ti dve bančici pripojeni Družbi za upravljanje terjatev bank oziroma tako imenovani slabi banki. Obakrat je bila odločitev oblikovanja v sodelovanju med Banko Slovenije in aktualno vlado, ta zadnja sprememba prav z vlado Mira Cerarja, pri čemer je nemogoče obiti, da je bil vladni agent pri obeh odločitvah vlad Metod Dragonja, ki je bil državni sekretar v prejšnji vladi, se pravi vladi Alenke Bratušek, in je državni sekretar tudi v sedanji Vladi Mira Cerarja. In gospod Dragonja je ozko sorodstveno povezan z enim od nekdanjih vodilnih v eni od teh dveh bank. Prav tako v SDS menimo, da je gospod Dragonja vpleten tudi v zadnje preiskave, ki so se zgodile v Slovenski demokratski stranki, v Državnemu zboru, pa tudi v stanovanju gospoda Širclja, kajti prav ta neutemeljena namigovanja, ki so prišla v javnost, so bila očitno povod za ta dejanja. Prav tako menimo, da Banka Slovenije v zadnjem času sicer sodeluje s preiskovalno komisijo v Državnem zboru, ki preiskuje bančno luknjo, vendar pa Banka Slovenije ni storila nič, ko sta Nacionalni preiskovalni urad in Specializirano državno tožilstvo obvestila javnost, da vodstvo Nove Ljubljanske banke preprečuje preiskovalcem in tožilcem dostop do dosjejev Nove Ljubljanske banke, čeprav je isto vodstvo Nove Ljubljanske banke te preglede za veliko denarja omogočilo zasebni družbi Draga Kosa. Za dostavo dokumentacijo Nove Ljubljanske banke na preiskovalno komisijo ni nič storila niti SDH, še manj vlada Mira Cerarja, kar pomeni, da razčiščenje bančne luknje in najbrž tudi bančnega kriminala ni v interesu ne Vlade ne Slovenskega državnega holdinga in ne Banke Slovenije. Koalicija je v zadnjem času z za lase privlečenimi razlogi ali celo brez razlogov po hitrem postopku spremenila tudi vodstvi slabe banke in Slovenskega državnega holdinga, pri čemer so vsaj nekatere na novo imenovane osebe neposredno povezane z nastankom bančne luknje. Zato je malo upanja, da bodo probleme reševali, ampak je veliko bolj realno, da jih bodo samo poglabljali. Odločitvi o prodaji Adrie Airways in Palome že kažeta na to, da pri prodajah, upravljanju, sanacijah in potrebnih ukrepanjih ni realno pričakovati pravih potez oziroma maksimalnih učinkov ter iskanja odgovornosti za nastale težave. Ob tem vlada in vladna koalicija molčita in kadrujeta po svojih preferencah naprej. Tudi pri razgovorih pri predsedniku republike je koalicija izoblikovala zelo ozek nabor primernih kandidatov, med katerimi sta izstopala predlagana kandidata, mag. Marko Bošnjak in dr. Primož Dolenc, torej kandidata, za katera je bilo javno znano, da nosita s sabo določene dvome o neoporečnem predhodnem delu. Tokrat, ker je bilo prijav veliko in predsednik republike ima tudi možnost dodatnega predlaganja, je bilo veliko možnosti za drugačen izbor, toda koalicija gre po svoji agendi naprej, predsednik republike pa ji pri tem samo sledi. Sedaj sta tako mag. Bošnjak kot dr. Dolenc formalna kandidata predsednika republike. V poslanski skupini menimo, da naloga predsednika republike ni samo ta, da poišče kandidata z največjo politično podporo, ampak da predlaga kandidate z ustrezno integriteto in referencami. Sicer se že kmalu pokažejo problemi, kot so se na primer pri delovanju Komisije za preprečevanje korupcije, lahko pa tudi zapleti na mednarodni ravni, kot se v zadnjem času to dogaja s predlaganimi kandidati za Evropsko sodišče za človekove pravice. V poslanski skupini tudi menimo, da ni najbolje, da se nadziranci spremenijo v nadzornike, kot je to ta primer, kajti ob takih primerih je težko oziroma pravzaprav nerealno pričakovati najboljše in najbolj potrebne rešitve in odločitve. Take rotacije ne prinašajo, ne vnašajo potrebnega predhodnega zaupanja v kadrovski zbor. V Poslanski skupini SDS predlaganih kandidatov ne bomo podprli, pravzaprav bomo glasovali proti. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Franc Jurša.
Predsednik, hvala za besedo. Kolegice in kolegi! Danes odločamo o predlogu predsednika Republike Slovenije gospoda Boruta Pahorja, da se na dve mesti viceguvernerjev Banke Slovenije imenujeta dr. Primož Dolenc in mag. Marko Bošnjak. Odločitev o imenovanje viceguvernerja je v tem trenutku na naših klopeh že tretjič, s tem da tokrat imenujemo dva kandidata. Naj na tem mestu spomnim, da v prejšnjih postopkih je imel predsednik republike zelo ozek izbor, saj se je na javni razpis odzvalo malo število kandidatov za opravljanje te tako odgovorne in pomembne funkcije. Ali je predsednik republike tokrat imel lažje delo, ko je izmed kar 16 kandidatov bil primoran izdati dva najprimernejša, najbolj strokovna in zaupanja vredna kandidata? To ve povedati le predsednik sam. Prepričan pa sem, da je svojo odločitev o tem, katera dva kandidata naj pošlje v imenovanje Državnemu zboru, skrbno pretehtal ne samo s strokovnega, temveč tudi s političnega vidika. Kar nekaj kandidatov se nam je predstavilo v naši poslanski skupini, pravzaprav moram reči, da so se predstavili lahko vsi tisti, ki so izrazili interes, da se predstavijo. Moram povedati tudi to, da je naša poslanska skupina povedala, da razen dveh kandidatov, ki sta do zdaj bila na tej funkciji, nima pomislekov za ostale. Je pa tudi povedala, da ima ožji izbor kandidatov, ki bi jim dala nekako prednost pri izbiri predsednika. In zadovoljni smo s predlogom. Vsak od njih nam je predstavil dejansko svoj vidik in pogled na trenutno bančno situacijo, na vprašanje bančne problematike ter posebej na sodelovanje Banke Slovenije, na eni strani, ter ministrstvi, kakor tudi Državnega zbora, na drugi strani. Le to sodelovanje v preteklosti in tudi še danes po oceni poslank in poslancev naše poslanske skupine ni bilo zadovoljivo. Kazalo bi, da bi sam vrh Banke Slovenije sprostil svojo togost v kakšni fazi. Vsi živimo v isti državi, vsi živimo in čutimo posledice ukrepov gospodarske in finančne krize. Bančna sanacija pa je terjala vrtoglave zneske davkoplačevalskega denarja na račun naših ljudi. Pa naj zaključim. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev zaupamo izboru predsednika Republike Slovenije in z naše strani sta oba kandidata primerna, zato ju bomo tudi v celoti podprli. Pričakujem pa, da bo bosta dano zaupanje upravičila s tem, da bosta svoje naloge upravljala odgovorno, transparentno, predvsem pa v korist državljank in državljanov in ne zgolj v korist kapitala. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Matjaž Han.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovana Kovačeva, kolegice in kolegi! Smo pred glasovanjem o predlogu predsednika republike gospoda Boruta Pahorja, da Državni zbor na dve mesti viceguvernerjev Banke Slovenije imenuje magistra Marka Bošnjak in dr. Primoža Dolenca. Treba je poudariti, da se je v tokratnem kandidacijskem postopku prijavile precejšnjo število kvalitetnih kandidatk in kandidatov za omenjeni mesti. Tako kot moj predhodnik smo tudi mi izrazili samo dvom o sedanjih dveh viceguvernerjih, o njihovi kompetentnosti, če želite. Seveda izbira gospoda predsednika republike ni bila lahko zaradi vseh teh kandidatov, verjamem pa, da je svojo odločitev skrbno pretehtal tako s strokovne kot tudi politične plati, predvsem pa tudi v skladu s pogovori z vodji poslanskih skupin. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo opravili razgovor s predlaganima kandidatoma, ki nedvomno sta strokovnjaka na bančnem področju, oba tudi z zadostnimi vodstvenimi izkušnjami v različnih bankah. Predstavila sta videnje stanja slovenskega bančnega sistema danes in v prihodnje ter svojo vlogo oziroma vizijo delovanja v Svetu Banke Slovenije, seveda če bosta izvoljena na to pomembno funkcijo, funkcijo viceguvernerja. Mag. Bošnjak je v svoji predstavitvi med drugim poudaril potrebo po krepitvi nadzora nad bančnim in finančnim sistemom ter opozoril na nujnost pravočasnega odzivanja na makroekonomske izzive. Ocenil je tudi, da bi Banka Slovenije morala igrati bolj prepoznavno vlogo v evropskem in bančnem sistemu ter si postopoma povrniti večji ogled in zaupanje javnosti. Podobno je v svoji predstavitvi razmišljal tudi dr. Dolenc, ki je poudaril tudi nujnost vzpostavitve boljšega dialoga med Banko Slovenije, med bankami in v nadaljevanju tudi z gospodarstvom. Menil je, da je na tej relaciji preveč enostranskega dajanja navodil in usmeritev Banke Slovenije, tudi takšnih, ki so včasih pretirano stroga, premalo pa se prisluhne potrebam in zmožnostim posameznih bank, posledično potem tudi do gospodarstva. Praktično se je z veliko večino stališč in argumentov, ki sta jih poudarila kandidata, mogoče strinjati. Zato je na podlagi njunih predstavitev naša ocena o primernosti kandidatov za mesti viceguvernerjev pozitivna. Bi pa kljub temu želel poudariti, da današnje podpore Poslanske skupine Socialnih demokratov ne gre razumeti kot bianko podporo vsem njunim prihodnjim ravnanjem na tej funkciji, temveč jo je treba predvsem razumeti kot pričakovanje in izpolnitve predstavljenih vizij svojega delovanja ter danih zavez nam poslankam in poslancem. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli predlog predsednika republike za izvolitev dveh kandidatov za viceguvernerja Banke Slovenije. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem skupaj. V Združeni levici, kot smo že večkrat povedali, smo iskali kandidata, ki bi ustrezal trem kriterijem: prvič, da ne bi bil vpleten v zgodbe s preteklo neslavno sanacijo bank, drugič, da bi šlo za kandidata ali kandidatko z izrazito osebno integriteto in tretjič, da bi šlo za kandidata ali kandidatko, ki bi s svojim ekonomskim znanjem in s svojimi osebnimi stališči konec koncev tudi političnimi prepričanji bil sposoben in voljan se zoperstaviti neoliberalni ortodoksiji, ki trenutno vlada v Svetu Banke Slovenije. Tukaj ne govorim o nekih osebnih preferencah guvernerja in viceguvernerjev, ampak o stališčih, ki se odražajo v ključnih dokumentih in pa ključnih politikah Banke Slovenije. Konec koncev lahko v vseh njihovih dokumentih preberemo zagovore tako imenovanih strukturnih reform privatizacije in nadaljnjega zmanjševanja delavskih pravic, ki se potem prevajajo v ukrepe, kot so odločbe o dokapitalizaciji bank, ki so bile v preteklosti, kot so že moji predhodniki povedali, sporne, v ukrepe izbrisov malih delničarjev, ki ga razrešujemo še danes, in konec koncev postavljanje kreditnih zahtev bankam, ki je eno od ključnih generatorjev kreditnega krča pri nas od leta 2010. Med šestnajstimi kandidati, ki so se javili za to funkcijo, na žalost človeka, ki bi ustrezal temu, nismo našli. Kljub temu pa je imel predsednik republike vsaj nekaj manevrskega prostora, da bi znotraj teh izluščil najboljše a mu je ta naloga spodletela. Treba mu je sicer priznati, da je s seznama izločil dva kandidata, ki sta odgovorna tudi osebno za preveliko dokapitalizacijo bank in s tem za povečanje javnega dolga, torej kandidata, ki sta odigrala precejšnjo vlogo pri opravičevanju ukrepov, ki so jih diktirali evropski uradniki. Kot smo že večkrat videli, pa ti ukrepi niso imeli podlage v veljavnih evropskih direktivah. Kar se našega reda tiče, pa so sporni, in to je najbrž tudi razlog, zakaj si trenutni finančni minister ne upa dovoliti Računskemu sodišču, da bi preiskalo to zgodbo. Kandidata, ki ju je predsednik republike izbral, pa sta kljub vsemu neprepričljiva. In tukaj merim na to, da ni izkoristil manevrskega prostora, ki ga je imel na voljo. Če ju primerjamo recimo z imeni, ki so zasedala ta položaj v 90. letih, opazimo bistveno spremembo na slabše. V 90. letih so namreč funkcije guvernerjev in viceguvernerjev v Banki Slovenije zasedali takratni vodilno makro in monetarni ekonomisti, ekonomisti prvega ranga. In to je bil eden od faktorjev, zakaj je Slovenija do vstopa v EU tudi zaradi dobre denarne politike, zaradi smiselne denarne politike, ki jo je ta inštitucija vodila, dohitevala najrazvitejše članice Evropske unije, in to brez zadolževanja v tujini in brez bistvenih makroekonomskih neravnotežij. Od takrat naprej se je to bistveno spremenilo in od takrat naprej se je bistveno spremenil tudi nabor kandidatov oziroma profil ljudi, ki te funkcije opravljajo. Res je sicer, da Slovenija kot članica evro območja nima avtonomne denarne politike, ampak to nikakor ne pomeni, da so viceguvernerji neki nepomembni aparatčiki. Banka Slovenije je, kot smo videli in kot sem že poudaril, odigrala bistveno vlogo pri dokapitalizaciji in privatizaciji bank, ki se še nadaljujeta. Banka Slovenije je že od sredine leta 2010 z zaostrovanjem kreditnih zahtev do bank ena ključnih krivcev za nadaljevanje in poglabljanje kreditnega krča v Sloveniji. Banka Slovenije je ovira, zaradi katere se ekspanzivna denarna politika Evropske centralne banke ne pozna na gospodarski aktivnosti naših podjetij. Banka Slovenije je ovira razvoju te države in ljudje, ki trenutno vodijo Banko Slovenije, so odgovorni za tako politiko. Kandidata, ki sta danes na seznamu, pa ne prinašata nobene obljube, da se bo to spremenilo, zato ju v Združeni levici ne bomo podprli. Hvala.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanja o obeh predlogih za imenovanje viceguvernerjev, članov Sveta Banke Slovenije. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije Državni zbor o imenovanju viceguvernerjev in članov Sveta Banke Slovenije odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: dr. Mitja Horvat, Poslanska skupina Stranke modernega centra, gospod Matjaž Nemec, Poslanska skupina Socialnih demokratov, dr. Matej T. Vatovec, Poslanska skupina Združene levice, in gospod Zvonko Lah, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Član te komisije sem tudi sam kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke gospa Jerneja Bergoč. Ali kdo temu predlogu za sestavo komisije nasprotuje? Ne. Če ne, prehajamo na odločanje o sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bosta poslankam in poslancem dve glasovnici vročeni tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime i priimek. Glasuje se tako, da se na vsaki glasovnici obkroži beseda za ali proti. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, s katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije bosta predlagana kandidata za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije imenovana, če bo zanj oziroma zanju glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo ob 14.20 in bo trajalo do 14.35. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo. Prehajamo na obravnavno prekinjene 15. točke, to je dveh predlogov za imenovanje viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. Prebral bom oba zapisnika. Najprej zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju dr. Primoža Dolenca za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije: Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 26. januarja 2016. Razdeljenih je bilo 78 glasovnic, oddanih je bilo 78 glasovnic, neveljavnih je bilo 5 glasovnic, veljavnih je bilo 73 glasovnic, za je glasovalo 56 poslancev, proti je glasovalo 17 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil dr. Primož Dolenc z večino glasov vseh poslancev imenovan za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. Izvoljeni kandidat je bil imenovan na mesto viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije, na katerem sedanjemu viceguvernerju mandat poteče 5. aprila 2016. Še zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju mag. Marka Bošnjaka za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije: Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 26. januarja 2016. Razdeljenih je bilo 78 glasovnic, oddanih je bilo 78 glasovnic, neveljavne so bile 4 glasovnice, veljavnih je bilo 74 glasovnic, za je glasovalo 55 poslancev, proti je glasovalo 19 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil mag. Marko Bošnjak z večino glasov vseh poslancev imenovan za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. Izvoljeni kandidat je bil imenovan na mesto viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije, na katerem sedanjemu viceguvernerju mandat poteče 4. marca 2016. Viceguvernerjema, članoma Sveta Banke Slovenije dr. Primožu Dolencu in mag. Marku Bošnjaku čestitam in jima želim uspešno delo. Prehajamo na obravnavo Predloga za razrešitev namestnika varuhinje človekovih pravic. Gospod Jernej Rovšek je na podlagi prvega odstavka 21. člena ter 22. člena Zakona o varuhu človekovih pravic z dopisom z dne 8. 12. 2015 Državnemu zboru predlagal, da ga z dne 29. 2. 2016 predčasno razreši s funkcije namestnika varuhinje človekovih pravic zaradi upokojitve. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Sledi predstavitev poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, predsednik za besedo. Slovenski pravni red, delovanje instituta varuha človekovih pravic opredeljuje na dokaj določen način, vzpostavljena praksa pa kaže na njegov pravi pomen. Varuh človekovih pravic skozi vsa leta uživa stabilno, visoko zaupanje javnosti. Vsakoletna obsežna poročila o njegovem delu pa nakazujejo, da ga ljudje prepoznavajo kot nepogrešljivo, pogosto tudi edino, poslednje orodje v boju zoper krivico, ki se jim je zgodila [[..]]Ugled institucije in zaupanje vanjo pa ni nekaj, kar je možno doseči zgolj z njeno umestitvijo v pravni okvir. Ugled in zaupanje institucije se izgrajujeta izključno z odnosom, ki ga do ljudi izražajo zaposleni v njej. V primeru varuha človekovih pravic in gospoda Jerneja Rovška imamo najboljši dokaz tega. Gospod Jernej Rovšek kot namestnik deluje v Uradu varuha človekovih pravic že od vsega začetka delovanje instituta, torej od leta 1994. Poprej pa je deloval tudi v Svetu za varovanje človekovih pravic. Vmes do ponovne izvolitve je kratek čas opravljal funkcijo direktorja strokovne službe in namestnika generalne sekretarke varuha. In zato mu je upravičeno zaupanje izkazala tudi varuhinja Vlasta Nussdorfer, ko ga je ob predlogu za ponovno imenovanje septembra 2014 poimenovala za očeta institucije in zakona o varuhu človekovih pravic. Svoje bogate izkušnje je delil tudi z zunanjim okoljem. Aktiven je bil v mednarodni dejavnosti, kjer ga cenijo kot visokega strokovnjaka. Gospod Rovšek je med drugim sodeloval pri vzpostavljanju in usposabljanju institucij varuha v številnih državah na prehodu in v jugovzhodni Evropi. Gospod Jernej Rovšek je bil reden sogovornik v razpravah delovnih teles, kadar so le-ta obravnavala različne teme, ki so segale na področje človekovih pravic, četudi so bile med njimi večkrat takšne, ki so polarizirale politično javnost, se jih kot namestnik ni izognil. Čeprav ni bilo vedno oportuno, je sodeloval v razpravah o položaju marginalnih skupin, izbrisanih, stanovalcev v denacionaliziranih stanovanjih, mednarodni zaščiti, dostopu do informacij javnega značaja, medijih in sovražnem govoru. V njih se je vselej argumentirano in odločno postavil na stališča varovanja človekovih pravic. In očitno je bilo, da to ne počne zgolj v vlogi funkcije, ki jo zastopa, ampak predvsem v skladu s svojim nadzorom. Zaradi tega je bil večkrat deležen neprimernih opazk s strani dela politične javnosti. Ne glede na to, se ni nikoli prepustil političnemu kalkuliranju in je vedno ostajal neomajen zagovornik vseh, ki jih je mogočni pravni, politični in gospodarski aparat države pregnal na rob družbe. Spoštovani gospod Jernej Rovšek! Za vaš prispevek pri vzpostavitvi instituta varuha človekovih pravic in utrjevanju zavedanja o pomenu varstva človekovih pravic in temeljnih svoboščin nasploh, za vaš nenadomestljiv prispevek k ugledu institucije, ki ste ji posvetili pomemben del svojega življenja, ter za tvorno sodelovanje pri delu Državnega zbora za dobrobit vseh prebivalk in prebivalcev Slovenije, vam v Poslanski skupini Socialnih demokratov izrekamo iskreno hvaležnost. Hvala vam in želimo vam vse dobro.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Eva Irgl.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon o varuhu človekovih pravic v 15 . členu določa, da ima varuh človekovih pravic najmanj dva in največ štiri namestnike. Namestnika imenuje na predlog varuha oziroma varuhinje Državni zbor. Skladno s 16 . členom zakona traja mandatna doba namestnikov 6 let. Po poteku mandatne dobe pa so lahko ponovno imenovani. Gospa varuhinja človekovih pravic Vlasta Nussdorfer se je odločila, da bo v svojem 6-letnem mandatu imela štiri namestnike. Pred letom dni in dvema mesecema je na to mesto ponovno predlagala, poslanci Državni zbora brez SDS pa so njen predlog potrdili, gospoda Jerneja Rovška, kljub jasnemu zavedanju, da ne bo izpolnil 6-letnega mandata. Kot kaže, je bil namestnik varuhinje imenovan na to izjemno odgovorno funkcijo zgolj za eno leto, zato da je izpolnil pogoje za upokojitev. V Slovenski demokratski stranki, to se boste spomnili, že pred letom dni, ko smo odločali o njegovem ponovnem imenovanju, nismo podprli Jerneja Rovška za namestnika tudi zato, ker se ni odzival na povabila Komisije za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti, da poda mnenja v zvezi s kršitvami človekovih pravic za področja, ki jih sicer kot namestnik varuhinje tudi pokriva. Že na Mandatno-volilni komisiji prejšnji teden, ko smo odločali o tej razrešitvi, sem povedala, in zdaj ponovno opozarjam, da bi morali k odločitvam, kdo bo namestnik varuha človekovih pravic, pristopati bolj odgovorno, zlasti z zavedanjem, da je oseba na takšen položaj imenovana zato, da opravlja svoje poslanstvo, in ne zgolj zato, da na primer izpolni pogoje za upokojitev. Hvala.
Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se gospod Jernej Rovšek razreši s funkcije namestnika varuhinje človekovih pravic z dne 29. 2. 2016. Obveščam vas, da bo v skladu s tretjim odstavkom 21. člena Zakona o Varuhu človekovih pravic navedeni predlog sklepa sprejet, če bosta zanj glasovali vsaj dve tretjini navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti pa 1. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Ugotovitve prenehanja mandata članici Programskega sveta Radiotelevizije Slovenija, imenovani na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Dr. Vesna Laban je 18. 12. 2015 Državnemu zboru posredovala odstopno izjavo z mesta članice Programskega sveta Radiotelevizije Slovenija. Na podlagi navedenega Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da se na podlagi četrtega odstavka 18. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija in 112. člena Poslovnika Državnega zbora seznani z naslednjim sklepom: Ugotovi se, da je dr. Vesna Laban odstopila z mesta članice Programskega sveta Radiotelevizije Slovenija na katero je bila imenovana na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija, zato ji na podlagi četrtega odstavka 18. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija preneha mandat članice Programskega sveta Radiotelevizije Slovenija. Ugotavljam da se je Državni zbor s sklepom seznanil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Pregled predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric in ministrov je objavljen na e-klopi. V skladu s predlogom poslanca Mihe Kordiša bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje Mihe Kordiša v zvezi s kadrovsko politiko vlade. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav. V Združeni levici predlagamo, da se o premierjevem odgovoru našemu poslancu Mihi Kordišu včeraj glede nedopustnih dodatkov, ki so jih prejemali nekateri njegovi ministri, opravi splošna razprava. Za to imamo več razlogov. Prvi razlog je postopkovni. Namreč popolnoma nedopustno in nedostojno funkcije predsednika Vlade je, da se na vprašanje poslanca odzove z grožnjo po tožbah in da zastrašuje s tem tudi vse ostale poslance. Če citiram njegovo izjavo: "Gospod Kordiš, širite neresnico, za katero bi bili lahko v normalni situaciji toženi pred sodiščem, zlorabljate pa svoj privilegij poslanske imunitete." Konec citata. Kot nekdanji svetovalec Državnega zbora dr. Cerar najbrž ve, da ima poslanec imuniteto pred kazenskim pregonom, ne pa pred civilnimi tožbami, tako da tega ne moremo razumeti drugače kot zastraševanje. Kolega Kordiš je namreč govoril o izjavi dr. Cerarja, citiram: "Delo SMC je vznemirilo ljudi, ki so prej bogateli na račun državljanov." In zanimalo ga je, kdo so ti ljudje, na kakšen način so bogateli in zakaj ne ukrepa. Dobi pa takšen odgovor. Torej to je prvi razlog, zakaj se moramo o teh stvareh pogovoriti. Drugi razlog, zakaj se je treba o tem pogovoriti, zadeva celotno stranko, bivšo Stranko Mira Cerarja, zdajšnjo Stranko modernega centra. Miro Cerar je pred volitvami obljubljal, da bo v Slovenijo, v Državni zbor, v Vlado, v politiko pripeljal novo etiko in moralo. Zdaj je pokazal že na več primerih, da ni pripravljen niti toliko počistiti pred svojim pragom, da bi sprejel odstop ministra, ki je sam zase povedal, da je izgubil zaupanje javnosti, ki je sam zase povedal, da zaradi afer, ki so se nakopičile okoli njega, ne more več verodostojno opravljati te funkcije. To je očitno nova etika in morala. Tretje pa, tukaj ne gre v bistvu samo za primer Dušana Mramorja ali pa za primer Maje Makovec Brenčič, ampak gre v bistvu za afero, ki kaže na sistemsko neurejenost našega akademskega sveta, kjer smo očitno prišli do stanja, ko akademska elita z raznoraznimi dodatki napihuje svoje plače, po drugi strani imamo pa – govorim iz osebne izkušnje in v imenu svoje generacije – cele generacije mladih raziskovalcev, asistentov, študentov in tako naprej, ki ostajajo pred vrati te institucije. Se pravi, Miro Cerar kot predsednik Vlade ni zmožen niti obsoditi tega stanja, kaj šele, da bi ukrepal. To so trije ključni razlogi, zakaj se moramo o njegovem včerajšnjem odgovoru pogovoriti, zato predlagam, da naš predlog podprete. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 46. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Ljudmile Novak bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje gospe Ljudmile Novak v zvezi z reševanjem migrantske krize. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 52. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Bojana Dobovška bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje dr. Bojana Dobovška v zvezi z namenom obiska v Združenih državah Amerike ter oceno uspešnosti le-tega. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev ima dr. Bojan Dobovšek.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Menim, da je prav, da posvetimo posebno pozornost tej tematiki, kajti popotovanje po Združenih državah Amerike in informacijska tehnologija sta pomembni vprašanji, ki nas čakata v prihodnosti, in je treba razčistiti vsaj štiri vidike. Najprej politični vidik. Kakšen je bil politični namen tega obiska in zakaj pada ugled Slovenije od takrat, kar je bilo potem v zadnjem tednu še pospešeno s tistim telefonskim razgovorom? Se pravi, politični vidik, ugled Slovenije v svetu in kaj smo na političnem področju pridobili. Drugi vidik je vidik gospodarstva. Katere slovenske firme so šle tja? Tega odgovora nismo dobili. Katere slovenske firme so sklenile posle v Ameriki in katere ameriške firme bodo sklenile posle v Sloveniji – ali pa gre samo za vprašanje privatizacije javne uprave, kajti edino še država ima denar, da bo financirala te projekte, in tu se iščejo potem produkti? Informacijska tehnologija je tretji vidik. Tu je pomembno to, da imamo v Sloveniji cel kup podjetij, ki se ukvarjajo z informacijsko tehnologijo, pa pogodbe, predpogodbe, pisma o nameri in podobno spravljajo v privilegiran položaj tiste, ki so te pogodbe sklenili. Kje so tu potem javna naročila, kje je transparentnost? Kje imamo sedaj serverje? Ali bodo ti serverji pri nas ali bodo v tujini, kdo bo dostopal do teh podatkov, če vemo, da bodo v oblaku, kot se temu reče, podatki lahko dostopni tako tujim agencijam, tujim službam? Kako bomo to zaščitili? Ali bodo ti serverji pri nas, da jih bomo lahko ščitili, da bomo imeli dostop, tako imenovani 7/24, kajti takšne serverje že imamo? Ali bomo izkoristili naše kapacitete? To ima Pošta, to imamo v Novem mestu, to imamo v Novi Gorici, kajti razpršenost teh je ključna za varnost. In potem še zadnji segment, to je pa segment varnosti, o katerem pa nismo slišali ničesar. Vemo pa, da so ključni podatki danes za industrijsko špijonažo in zaščito našega gospodarstva. Če ugotavljamo, da smo v preteklosti naredili finančno luknjo, ki je ne znamo razčistiti in odkriti, se bojim, da je prihodnost obrnjena navzgor in v oblak, in se bojim, da bo sedaj denar izpršel v oblaku. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 47. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Violete Tomić bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi s postavitvijo tehničnih ovir na kmetijskih zemljiščih ob meji. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Za razvoj podeželja bomo na področju kmetijstva v letu 2016 namenili več kot 157 milijonov evrov. Sanjamo tudi o krepitvi podeželja in o večji samooskrbi, po drugi strani pa z bodečo žico zaviramo razvoj podeželja. Ne samo na področju kmetijstva, ampak tudi na področju turizma, kajti ob Kolpi je turizem odvisen od reke in samo Hrvatje imajo sedaj dostop do reke, kar bo posledično tudi vzrok tega, da bodo tudi dobički iz naslova turizma šli na hrvaško stran. Na Lovski zvezi Slovenije so do sedaj zabeležili sedem poginulih živali zaradi žice, enega jelena in 6 košut. Veliko živali se je ob žici verjetno samo poškodovalo in bodo umrle kje drugje v hudih mukah. Najbolj zaskrbljujoče pa je predvsem to, kako se bodo skozi žico prebili medvedje, volkovi in tudi risi, saj je žica prekinila njihove običajne migracijske poti. Gre za ogrožene vrste, na kar so opozorili že na začetku postavljanja ograje tako slovenski kot hrvaški biologi. Minister mi je v svojem odgovoru rekel, da so predvideni nekakšni prehodi za divje živali, naj bi jih bilo okoli 40. Ne morem si predstavljati, kako bi usmerile te živali skozi bodečo žico na nekih odprtih prehodih, tako da me res zanima, kako bo to v praksi izgledalo, da risa prepričaš, da gre čez določeno predvideno luknjo. Zaradi poškodovanja živali je tudi Umanotera v imenu mreže plan B za Slovenijo podala prijavo inšpekcijskim službam. Grozijo nam tožbe in odškodnine. Skratka, vse, kar je povezano z žico, je zavito v nekakšno skrivnostnost, vse je pod oznako tajnosti. Ampak ljudje, predvsem tisti, ki so eksistenčno ogroženi, ljudje ob žici pa si želijo in zaslužijo odgovore na mnogotera vprašanja, ki se jim postavljajo, zato prosim, da podprete moj predlog, da se o tem opravi splošna razprava. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 62. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 62.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Jožefa Horvata bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo dr. Petra Gašperšiča na poslansko vprašanje Jožefa Horvata v zvezi z zlorabo kupcev rabljenih avtomobilov z lažnimi podatki o prevoženih kilometrih. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Poslanca Nove Slovenije bova seveda glasovala za ta predlog. Z mojim poslanskim vprašanjem sem ministra dr. Petra Gašperšiča želel spodbuditi k boju te vlade proti poslovnim goljufijam, ki se dogajajo državljankam in državljanom naše države pri nakupu rabljenih avtomobilov, ker veliko prodajalcev, tako slovenskih kot tudi drugih, prodaja rabljene avtomobile in prilagodi števec prevoženih kilometrov. Da gre za izjemno resno vprašanje, ker so naši državljani, torej kupci rabljenih avtomobilov povsem nezaščiteni, o tem govori tudi evropska direktiva, ki jo je Evropski parlament sprejel februarja lansko leto in ko je v Evropskem parlamentu naša komisarka gospa Violeta Bulc med drugim povedala, citiram, "konec družb, ki rabljenim vozilo prevrtijo kilometre". Poročilo, ki je bilo predstavljeno s strani mednarodnega avtomobilskega združenja FIA za leto sicer 2010 pravi, da če ovrednotimo te goljufije, da gre za obseg od 5,6 do 9,6 milijard na letni ravni v Evropi. Mi vsi poznamo, da je kdo kdaj že kupil rabljen avtomobil in da se je kasneje pokazalo, da je števec prevoženih kilometrov goljufal. In to isto mednarodno avtomobilsko združenje FIA tudi pravi, da naprava za vrtenje števcev, ki se priključi na OBD, to je On board diagnostics, vmesnik stane le 150 evrov. Celoten strošek za 30-sekundni poseg pa manj kot en evro na avto. Minister meni postreže s pravilnikom, ki da velja že leto in pol, Pravilnik o tehničnih pregledih motornih in priklopnih vozil, ki v 15. členu pravi, da se mora ugotavljati na tehničnem pregledu tudi število prevoženih kilometrov po stanju na števcu. Minister povsem ne razume, ne, saj razume, noče razumeti, za kaj pravzaprav gre. In mi, Nova Slovenija, smo blizu ljudem, zato želimo naše ljudi zaščititi pred poslovnimi goljufijami. Če bi ta vlada želela popraviti svoj rating, bi to naredila takoj, ne šele takrat, ko evropska direktiva pravi, da najkasneje do leta 2018 je treba te zadeve zakonsko urediti. In minister pravi, "ja, te zadeve bomo poskušali urediti v letošnjem letu". Ni res. Če greste pogledat normativni delovni program Vlade, boste ugotovili, da Vlada šele za julij 2017 planira sprejetje zakona o motornih vozilih. Kot rečeno, midva s kolegom Toninom bova podprla ta predlog.
Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 49. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da je sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Mateja Tonina bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za obrambo gospe Andreje Katič na poslansko vprašanje mag. Mateja Tonina v zvezi z izpolnjevanjem zavez zvezi Nato. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Nova Slovenija – krščanskih demokratov ima mag. Matej Tonin.
Živimo v težki situaciji. Varnost je vse bolj pomembna. Če se je še pred meseci, leti zdelo, da je škoda vsakega centa za obrambno-varnostni sektor, se danes te stvari spreminjajo in se temeljito spreminjajo. Ampak v zadnjih letih se je v slovenskem obrambno-varnostnem sektorju izrazito varčevalo in obrambni proračun se je praktično razpolovil. Da ne bo pomote, jaz za to ne krivim sedanje ministrice, ampak ministrico pa sem spraševal, kaj pa bo storila za to, da se bo ta obrambni proračun vendarle poveča. Danes z glasovanjem za ta sklep, da se opravi javna razprava, imamo priložnost, da ministrici dejansko pomagamo, da vsem nam razloži, zakaj je pomembno, da se obrambni proračun dvigne. Morda je imela znotraj vlade nekoliko smole, ker ni morala ali pa ni zmogla prepričati vseh vladnih predstavnikov, da bi se obrambni proračun dvigoval tako, kot je to na primer dosegla notranja ministrica. In neka razprava v parlamentu bi lahko še dodatno podkrepila argumente, zakaj je treba povečevati sredstva za obrambni resor. Celo vrhovni poveljnik ugotavlja, da tako nizko, kot smo sedaj, še nismo bili, in da bo težko celo z dodatnimi sredstvi vzpostaviti nivo, ki smo ga imeli pred leti. Ministrica je sicer v odgovoru povedala, da se bo obrambni proračun povečal, ko se bo zagotovil dodaten denar za delovanje ladje Triglav. Dobro, vse super. In povedala je tudi, da se pripravlja srednjeročni program na obrambnem področju. Saj veste, koliko programov je bilo narejenih na Ministrstvu za obrambo, ampak srž problema je bilo vedno to, da tisto, kar so zapisali na papirju, kar je bilo napisano kot program, temu niso sledila finančna sredstva. Z razpravo se nam ponuja enkratna prilika, da morda ministrica prepriča še koga več, zakaj je to pomembno. Pa še ena pomembna stvar bi se pri tej stvari obelodanila. Ob vseh težavah, ki jih Ministrstvo za obrambo ima, pa ministrica še vedno dovolj časa, da se ukvarja s HSE in z energetiko, kar je zelo nenavadno. Namesto da bi se posvečala svojemu resorju. In tudi na takšni razpravi bi imela priliko, da pove, zakaj so se v njeni pisarni sestali konec decembra vidni predstavniki državnih gospodarskih družb, kjer so se pogovarjali o HSE. Jaz mislim, da je pametno, da ministrici to možnost, da pojasni, damo.
Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti pa 47. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Franca Breznika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo dr. Petra Gašperšiča na poslansko vprašanje gospoda Franca Breznika v zvezi z nadzorom nad izvajanjem Pravilnika o ultralahkih letalnih napravah. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Pred kratkim je bila v vseh medijih zgodbo o bobu leta, ki ga je dobil gospod Boscarol, to je, lahko rečem, eden izmed pionirjev ultralahkega letalstva v svetu. Zanimivost, ki pa v tem trenutku prihaja ravno iz agencije, torej z Ministrstva za infrastrukturo, pa je, da v tej agenciji delajo ljudje, birokrati, ki ne razumejo ultralahkih letal, ne razumejo varnosti letenja in nekako prejudicirajo svoje odločitve. Dogaja se to, da v razvoju ultralahkih letal so si tudi lastniki teh avionov vgradili v ta ultralahka letala dodatno varnostno opremo in zaradi tega se je teža teh letal morda povečala za 10 do 20 kilogramov. Sedaj so ti nadzorniki tako birokratski, da ne pustijo niti letov ali pa izpitnih letov in problematizirajo težo samega pilota. Naj povem, da v svetu letalstva veljajo neki standard 70 kilogramov, mislim pa, da nihče od vas ni nikoli prišel na letališče, kjer bi vas stehtali in kjer bi vam rekli, da vi imate več kot 70 kilogramov in ne morete na avion. Zaradi česa to govorim? Govorim o varnostnih faktorjih v aviaciji in pred seboj imam tudi dokumente o številnih ultralahkih letalih, kjer je ta varnostni faktor standard 1,85 plus G obremenitve minus in plus, kjer je nekaj ton varnostni faktor za en takšen avion. Zaradi dveh birokratov pa imamo mi celo vrsto ultralahkih avionov, ki so prizemljeni, nimajo dovoljenja za letenje. In vsi lastniki teh avionov sedaj registrirajo v sosednjih državah, kjer tega problema ni, največkrat v Avstriji, na Češkem, v Nemčiji. Še nobena letalska nesreča z ultralahkim letalom se ni zgodila ali vsaj ni identificirana, ki bila posledica nekaj kilogramov večje teže. Drug problem, ki bo nastopil, bo po vsej verjetnosti nastopil tudi v prihodnje, ko bo naš nekdanji ali pa sedanji aktualni svetovni prvak v letenju z ultralahkimi letali gospod Lenarčič po vsej verjetnosti moral svoj avion ponovno registrirati v tujini in od tam avion potuje z registrsko oznako za naslednji let, ki ga bo postavljal, to je nek let okoli sveta, bo ta avion moral biti zaradi naše birokratske miselnosti nekako postavljen. Mislim, da je poslansko vprašanje na mestu. Verjamem, da je ta razprava pomembna v Državnem zboru, ne gre samo za razvoj ultralahkega letala, ampak za primat, ali bo Slovenija tudi neka država ultralahkih letal, ali bo to vplivalo tudi na gospodarsko rast, na turizem in tako naprej. Torej gre za, lahko rečemo, zelo pomembno vprašanje, gre pa tudi za vprašanje birokratske miselnosti, torej predvsem debirokratizacije te države. Primer agencije in delovanja agencije ravno kaže na eno takšno neizbrisano birokratsko miselnost. Hvala za podporo pri tem poslanskem vprašanju.
Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 18, proti pa 48. [[Za jih je glasovalo 18.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Franca Breznika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje gospoda Franca Breznika v zvezi s politiko cen najema kmetijskih zemljišč iz Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala. Spoštovani kolegi! Mislim, da besedne zveze, kot so samooskrba, zaraščanje Slovenije in vse ostalo so teme, ki se največkrat odpirajo tako v koaliciji kot v poziciji. Poslansko vprašanje, ki ga že drugič postavljam ministru za kmetijstvo, ministru, ki je tri mandate minister za kmetijstvo, je, kakšna je sploh politika cen Sklada kmetijskih zemljišč. Postavil sem primer enega zemljišča v občini Jurovski dol, kjer je lastnik leta 2008 za 5 hektarjev zemljišča plačeval najemnino 800 evrov, danes je ta najemnina tisoč 270 evrov. Kakšna je ta politika cen? Ali se zaradi te politike cen Slovenija zarašča? Številne slovenske kmetije so manjše, povprečna velikost slovenske kmetije je manj kot 7 hektarjev, v Slovenskih goricah še nekoliko manj. Dosti je tudi kmetijskega zemljišča, ki ni ravninsko, ampak hribovito. In danes je tukaj vprašanje, kakšna bo prihodnost slovenskega kmetijstva. Ali bodo živeli, dobesedno lahko rečemo, od umetne hrane, od subvencij, ali bodo te v določenem času postale samozadostne, bodo neke zaokrožene celote in ali bomo od tistih malih kmetij dobili neke srednje kmetije, ki bodo tudi ekonomsko neodvisne. Na žalost se v Sloveniji loteva kmetijske politike nekdo, naslednik neke stranke, ki je v bistvu vse te ekonomsko neodvisne kmete po vojni izgnala, pobila, uničila in naredila iz kmetov ekonomsko odvisne, manjše dninarje. Danes bo ta proces v kmetijstvu moral iz te smeri nazaj v tisto smer, ki je bila nekoč. Želimo, da postanejo kmetije ekonomsko neodvisne. Politika cen Sklada kmetijskih zemljišč je neka lahko rečemo rak rana slovenskega kmetijstva. Slovensko kmetijstvo ne bo napredovalo, ne bo napredovalo, zato ker te kmetije niso zaključene, ker imajo premalo obdelovalne zemlje in ker se velika večina kmetov profesionalno ne more ukvarjati samo prvenstveno s kmetijstvom. Mislim, da je tudi tema za vse vas, da je tema, zakaj se lahko v nekaj letih vrednost najema poviša za 40, 50 %, da je to tema, ki vas bo po vsej verjetnosti zanimala. In tudi javna razprava, ki sem vam jo priporočil, je, da me pri tem podprete, zato se zahvaljujem tudi za glasove pri tem glasovanju. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 18, proti pa 49. [[Za jih je glasovalo 18.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 15. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.