Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 19. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Renata Brunskole, Bogdan Barovič, Vili Rezman, dr. Peter Verlič, mag. Branko Grims, Janez Janša, mag. Andrej Vizjak do 12. ure in Jože Tanko od 16.30 dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA DEKLARACIJE O ZAHODNEM BALKANU. Predlog deklaracije je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga deklaracije dajem besedo predstavnici Vlade, Dragoljubi Benčina, državni sekretarki Ministrstva za zunanje zadeve.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni, spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog deklaracije o Zahodnem Balkanu, ki potrjuje našo zunanjo politiko do Zahodnega Balkana. Deklaracija daje okvir smernicam za delovanje Republike Slovenije do Zahodnega Balkana, ki jih je Vlada sprejela 8. julija letos in s katerimi se je 14. aprila seznanil Odbor za zunanjo politiko. Smernice predstavljajo orodje za ministrstva in vladne službe, Državnemu zboru pa predlagamo, naj sprejme deklaracijo, ki bo na simbolični ravni potrdila zavezanost Republike Slovenije k sodelovanju, pomoči in razvoju regije Zahodnega Balkana. Predlog deklaracije ugotavlja, da je Zahodni Balkan glede na strateške zunanjepolitične dokumente in usmeritve slovenskega gospodarstva prioritetna regija za Republiko Slovenijo. Republika Slovenija podpira približevanje in vključevanje držav Zahodnega Balkana v evroatlantske povezave, s ciljem ustvarjanja območja trajne varnosti in razvoja v celotni regiji. Zato si bo Republika Slovenija prizadevala za krepitev sodelovanja in povezovanja z in med državami v regiji na vseh področjih delovanja. V Predlogu deklaracije o Zahodnem Balkanu se Slovenija zavzema za krepitev odnosov z vsemi državami Zahodnega Balkana in za poglobitev regionalnega sodelovanja med njimi, z namenom, da med seboj ustvarijo takšne oblike tvornega sodelovanja in vzajemne pomoči. Slovenija si bo prizadevala za čimprejšnje in čim bolj učinkovito povezovanje vseh držav zahodnega Balkana na vseh področjih, političnem, varnostnem, prometnem, gospodarskem, energetskem, telekomunikacijskem, kmetijskem, na področju zdravstva, socialne kohezije, okolja ter vseh drugih, s ciljem, da se omogoči čim bolj svoboden pretok ljudi, blaga, storitev, kapitala in posebej tudi znanja v celotni regiji. Predlog deklaracije smo oblikovali z mislijo, da bi bila čim dlje aktualna in da bi tudi omogočala kontinuirano aktivno politiko Republike Slovenije do tega območja. Zato je deklaracija splošne narave oziroma takšna, kot jo predvideva Poslovnik Državnega zbora. Vsebina obeh dokumentov, smernic in deklaracije, pa je tudi prilagojena dejstvu in naši želji, da sta oba dokumenta javne narave. Menimo, da mora Republika Slovenija s sprejetjem obeh dokumentov tudi na formalni ravni utrditi svoje dejavnosti in prizadevanja v odnosih do Zahodnega Balkana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog deklaracije je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsednici Janji Klasinc za predstavitev poročila odbora.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana državna sekretarka s sodelavko! Odbor za zunanjo politiko je na 40. seji dne 1. julija 2010 obravnaval Predlog deklaracije o Zahodnem Balkanu. Na seji odbora so poleg poslancev sodelovali še predstavniki predlagatelja, torej Ministrstva za zunanje zadeve in Državnega sveta. Člani odbora smo pri obravnavi upoštevali mnenje in pripombe Zakonodajno-pravne službe, seznanili smo se z mnenjem Komisije Državnega sveta za mednarodne odnose in evropske zadeve, mnenjem Državnega sveta in stališčem Vlade do mnenja Državnega sveta. V dopolnilni obrazložitvi je predstavnik predlagatelja, minister za zunanje zadeve Samuel Žbogar, podrobneje predstavil predlog deklaracije, predstavnik Državnega sveta gospod Vincenc Otoničar, predsednik Komisije za mednarodne odnose in evropske zadeve, pa pozitivno mnenje Državnega sveta. Sledila je razprava, v kateri so poslanci pozdravili predlog deklaracije, ji izrekli podporo ter se zavzeli za nadaljevanje okrepljene vloge Slovenije v politiki do Zahodnega Balkana. Izpostavili smo vprašanje pomena izraza "Zahodni Balkan". Izraženo je bilo namreč različno razumevanje izraza v geografskem in političnem smislu, predvsem v smislu, ali zajema Zahodni Balkan tudi Republiko Hrvaško. Postavljeno je bilo vprašanje opredelitve določnejšega odnosa do Kosova, strinjali pa smo se, da je Slovenija zaradi nove politike v zadnjih mesecih ponovno pridobila ugled aktivne države na Zahodnem Balkanu. Menili smo, da je dogajanje v regiji treba spremljati in se odzivati na posamezne dogodke ter jim ustrezno prilagajati deklaracijo. Izpostavili smo tudi vprašanje varnosti in obvladovanja nesreč ter poenotenja standardov. Zavzeli smo se za nadaljevanje procesa Brdo in se strinjali, da si je treba posebej prizadevati in okrepiti sodelovanje na gospodarskem področju, ter Vlado pozvali k obravnavi vprašanja o močnejši gospodarski vlogi Slovenije in odprtju možnosti za vlaganja. Razpravljavci so izrazili podporo prizadevanjem za sodelovanje na vseh področjih ter za celovit pristop k pripravi dokumentov s sodelovanjem vseh pristojnih resorjev. Zavzeli pa smo se tudi za aktivnejšo vlogo Slovenije na vodstvenih položajih v različnih mednarodnih struktura v regiji. Odbor je sprejel svoje amandmaje za preambulo k naslovu, k prvemu odstavku uvoda, k četrtemu odstavku uvoda, k 3. točki, k 7. točki ter za novi 9. in 10. točko. Na koncu je odbor še glasoval o vseh delih predloga deklaracije skupaj in jih sprejel ter predlagal, da se to točko uvrsti na dnevni red 19. seje Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Miro Petek.
Dobro jutro! Hvala za besedo. Predlog deklaracije o zahodnem Balkanu bi morali v Državnem zboru obravnavati že pred tremi meseci, vendar so same koalicijske stranke predlagale umik seje Odbora za zunanjo politiko in posledično seveda tudi seje plenarnega zasedanja. Zakonodajno-pravna služba je namreč v besedilu deklaracije ugotavljala vrsto nedoslednosti z ustavnega in zakonodajno-tehničnega vidika, zato so bili potrebni popravki in amandmaji, ki jih je že omenila predsednica Odbora za zunanjo politiko. To seveda kaže na nekonsistentnost Vlade in Ministrstva za zunanje zadeve, ki ne zmore pripraviti niti kratkega besedila deklaracije, ne da bi bilo treba skoraj v vsak drug odstavek posegati z amandmaji in popravki. Kako lahko torej pričakujemo od te vlade, kaj bolj zahtevnega na področju zunanje politike in gospodarstva, ko pa je že pri deklaracijah, ki imajo zelo kratko besedilo in so splošne narave, toliko problemov in težav? In kako naj po teh krčih in težavah pri pripravi deklaracije verjamemo v to, da bo Slovenija resnično igrala aktivno vlogo na Zahodnem Balkanu? Preden je Vlada poslala v parlament besedilo deklaracije, je sprejela smernice za delovanje Slovenije do Zahodnega Balkana. Velikih razprav okoli teh smernic v javnosti ni bilo, vendarle pa dovolj, da se je slišal tudi glas strokovne javnosti. Za te smernice je strokovna javnost dejala, da so polne fraz, posplošene, nekonsistentne in nepremišljene. Smernice in sama deklaracija zamuja za kakšno desetletje ali več. Minister Žbogar je na seji Odbora za zunanjo politiko dejal, da je deklaracija nadgradnja smernic. Vprašajmo se torej, kakšna nadgradnja je lahko deklaracija, če pa temelji na trhlih smernicah, ki jih je strokovna javnost raztrgala. Opravičeno se lahko bojimo, da bo tudi ta deklaracija doživela usodo deklaracije o severnem Jadranu in še kakšne druge deklaracije, ki smo jo sprejemali v Državnem zboru, torej prah in pozaba. Žal v tej deklaraciji niso niti z besedo omenjeni Slovenci, ki so po razpadu Jugoslavije ostali v nekaterih državah Zahodnega Balkana in na katere se tudi nanaša ta deklaracija. Slovenska diaspora v državah Zahodnega Balkana pa bi lahko bila most ali vez med državo, kjer bivajo, in Slovenijo. Glede na to, kako so bili pospremljene smernice in kako se je Vlada mučila s to deklaracijo, imamo v SDS občutek, da so za to vlado smernice in deklaracija o Zahodnem Balkanu nujno zlo, da je pač treba nekaj napisati, da pač semafor po nekaj mesecih ponovno zasveti zeleno. Samovšečno vladno deklariranje kot poznavalca oziroma specialista za Zahodni Balkan se je že zdavnaj razblinila tudi s procesom Brdo ali bolje z Brdskim polomom. Slovenija je za razliko od držav na Zahodnem Balkanu že nekaj let na zahodnem balkonu, to je v EU. Morebiti je ravno to bivanje na zahodnem balkonu, prispevalo k temu, da v smernicah in deklaracijah ni zaslediti inovativnosti, nujnega žara, da bi Slovenija postala na tem področju omembe vredna in relevantna sila. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Franco Juri. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovana državna sekretarka, spoštovani kolegi in kolegice! Poslanska skupina Zares podpira deklaracijo o Zahodnem Balkanu in se strinja s tistimi opombami, češ da zamujamo. Seveda zamujamo, kar 20 let smo potrebovali, da smo preboleli in presegli protibalkanski sindrom, ki smo ga doživljali v času, ko smo od Balkana in iz Balkana bežali in smo se ga bali, smo mislili, da bo geopolitika vnovič prevladala v evropskih odnosih. Želeli smo se umestiti v prostor, ki ga pravzaprav zaznamuje geografska, zgodovinska, kulturna in gospodarska povezanost prav z Zahodnim Balkanom, in tega se danes dobro zavedamo. Zavedamo se kot članica EU, ki je kar nekaj let zamudila priložnost, da bi svoj vpliv in svoje interese plasirala prav na tem prostoru, medtem ko so nas druge države, ki niso del tega prostora, prehitevale in lastne gospodarske in geopolitične interese. Mi menimo, da je Vlada, ta vlada v zadnjem poldrugem letu postorila nekaj pomembnih korakov. Srečanje na Brdu je bilo samo vrhunec neke politike, ki razume Balkan drugače, kot so ga razumele prejšnje vlade, da se tega prostora več ne bojimo, ampak mu v določeni meri tudi pripadamo, aktivno kot članica Evropske unije. Končno smo opazili in razumeli, kje lahko svoje gospodarske, politične in če želimo tudi geostrateške interese uveljavimo. Slovenija ni velika država, ampak je pomembna država. Je pomembna država, zlasti z ekonomskega vidika in ta deklaracija je vsekakor politična, je politični okvir, ki nam končno dokazuje, da smo presegli vse travme, vse nekdanje komplekse in da se zdaj kot aktivni član Evropske unije opredeljujemo do nekaterih ključnih vprašanj. Navsezadnje tudi dogovor in sporazum s sosednjo Hrvaško gre v tej smeri, saj ponujamo Zahodnemu Balkanu zanimiv zgled sodelovanja in tudi reševanja tistih sporov, ki so jih balkanske oziroma zahodno balkanske države podedovale od razpada bivše SFRJ. Poslanska skupina Zares nima nikakršnih težav, nikoli jih ni imela z opredeljevanjem do Zahodnega Balkana in podpira to deklaracijo in vse smernice ter tudi vse konkretne korake naše diplomacije v smeri utrjevanja naših vezi in naših interesov na tem prostoru.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Jakob Presečnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka s sodelavko, kolegice in kolegi! Poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke podpiramo sprejem deklaracije, ki dopolnjuje predlog smernic za delovanje Republike Slovenije na Zahodnem Balkanu, kot podlago in vzvod za okrepljeno in bolj koordinirano delovanje Republike Slovenije na tem območju. Predlog deklaracije potrjuje zavezanost Republike Slovenije k sodelovanju, pomoči in razvoju regije. Zahodni Balkan glede na strateške zunanje politične dokumente, predvsem pa zaradi usmeritve slovenskega gospodarstva, spada med prioritetne regije za našo državo, čeprav država po našem mnenju temu sodelovanju ni namenjala dovolj pozornosti. Pritrjujemo tudi mnenju Državnega sveta, ki meni, da lahko z gospodarskega vidika naše države s tvornim bilateralnim sodelovanjem veliko pridobi. Namen deklaracije mora vsekakor biti v sodelovanju in ustvarjanju ugodnega okolja na Zahodnem Balkanu za zastopanje slovenskih nacionalnih interesov. Stabilnost, mir in sodelovanje v regiji so nujni, še posebej v času gospodarske in finančne krize. Podpora krepitvi odnosa in poglobitvi sodelovanje Slovenije z državami Zahodnega Balkana pa po mnenju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ne sme pomeniti popuščanja ali zniževanje demokratičnih standardov in načel. Vprašanje varnosti in obvladovanje nesreč, spoštovanje človekovih pravic, poenotenje standardov, tesno sodelovanje pravosodnih in notranjih ministrov, kot nadaljevanje procesa Brdo, prizadevanje in krepitev sodelovanje na gospodarskem področju, krepitev znanstveno-tehnološkega sodelovanja, ter bolj dejavno vključevanje slovenskih predstavnikov v organih regije so inštrumenti, ki lahko ugodno vplivajo na stabilnost v regiji pa tudi na ugodnejši položaj Slovenije v regiji in s tem na možnosti za večje vlaganje in za oživitev gospodarstva, ki je končni cilj sprejema deklaracije. Deklaracija je seveda pogoj za neke boljše odnose in možnost vpliva in sodelovanja. Drugo vprašanje pa je, kaj bomo od tega izkoristili tudi v dobro odnosov na Balkanu, tudi v dobro Slovencev, ki živijo na območju bivše države. Deklaracijo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Matjaž Zanoškar.
Dobro jutro spoštovani predsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga deklaracije o Zahodnem Balkanu. V Poslanski skupini DeSUS bomo podprli Predlog deklaracije o Zahodnem Balkanu. Deklaracija izraža splošno stališče Republike Slovenije do Zahodnega Balkana in na simbolni ravni potrjuje njeno zavezanost h krepitvi odnosov, sodelovanju, pomoči in razvoju regije. Deklaracija je splošne narave, tako da se bo lahko prilagajala vsem aktualnem dogodkom. Izvedba deklaracije predstavljajo smernice za delovanje Republike Slovenije do Zahodnega Balkana, ki smo jih obravnavali na matičnem delovnem telesu že v mesecu aprilu. V teh smernicah je določeno, da bo Vlada ustanovila koordinacijski odbor za Zahodni Balkan, katerega pristojnost bo skrb za okrepljeno in koordinirano delovanje Republike Slovenije na Zahodnem Balkanu. Vodil ga bo nacionalni koordinator za Zahodni Balkan. Koordinacijski odbor bo pripravljal akcijski načrt. Polet tega pa bo pripravljal letna poročila, ki bodo posredovana Državnem zboru v obravnavo. Seveda na tej točki ne moremo mimo konference o Zahodnem Balkanu, ki jo je naša država gostila na Brdu v mesecu marcu. Namen konference je bil krepitev, sodelovanje in reševanje dvostranskih vprašanj v evropskem duhu, v luči skupnih prizadevanj za članstvo v EU. Srečanje na Brdu, ki ga imenujemo tudi Brdo proces, je komplementarno s cilji procesa sodelovanja na jugovzhodni Evropi, v katerega je bila Slovenija sprejeta konec februarja tega leta. Republika Slovenija podpira prizadevanje držav regije pri približevanje evroatlantskim integracijam, nudi pomoč pri reformnih procesih ter poglobljeno regionalno sodelovanje z in med državami regije. Pri tem moramo še posebej izpostaviti prizadevanja Slovenije za okrepitev sodelovanja na različnih področjih. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je Slovenija zaradi nove politike v zadnjih mesecih ponovno pridobila ugled aktivne države na Zahodnem Balkanu. Po naši oceni moramo v Republiki Sloveniji spremljati dogajanje v regiji Zahodnega Balkana in se odzivati na posamezne dogodke, pri tem ustrezno prilagajati deklaracijo. Menimo tudi, da se mora tako imenovan Brdo proces nadaljevati, še posebej pa si je treba prizadevati in okrepiti sodelovanje na gospodarskem področju, Republiko Slovenijo peljati v smeri močnejše gospodarske vloge ter odprtja možnosti za vlaganje. Prav tako pa moramo po naši oceni v Sloveniji prevzeti aktivnejšo vlogo na vodstvenih položajih v različnih mednarodnih strukturah. Kot že rečeno, deklaracijo v Poslanski skupini DeSUS v celoti podpiramo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Zmago Jelinčič Plemeniti.
Pozdravljeni vsi skupaj! Deklaracija prihaja na mizo vsaj 15 let prepozno. V tem času so vsi tisti, ki so hoteli vlagati in kaj narediti v lastno korist, to že naredili. Danes ni na Zahodnem Balkanu ostalo pravzaprav nič, zato da bi se lahko vpletali v kakšne poslovne zadeve, o katerih tudi ta deklaracija na dolgo in na široko razpreda. Zanimivo je, da v terminu in v okviru termina Zahodnega Balkana ni Hrvaške. Ali to pomeni, da se je gospod Pahor že zmenil za kakšno konfederacijo s Hrvati? Njegovo dubrovniško srečanje kaže na to, kot smo opazili, je bilo na uradnih posnetkih videti zgolj zastavo sosednje Hrvaške in Evropske unije, slovenske zastave ni bilo. Glede na to, da je premier Pahor govoril hrvaško, tudi to kaže na neko približevanje temu delu. Zelo zanimivo in, ne vem, kako ljudje gledajo na to. Koalicija se je izgleda že odločila in je pripravljena narediti vse, da se bodo približali Hrvaški. Brdo je bil totalen fiasko. To ve vsa Evropa in je bil zgolj predmet posmeha v evropskih diplomatskih krogih. Nič ne pomeni Brdo, manj kot nič. Vse skupaj je prepozno in vse skupaj je nedodelano. Konec koncev, edino, kar bo iz vsega skupaj prišlo, bo to, da bo Vlada ustanovila nek koordinacijski odbor, v katerem bo cela vrsta raznih političnih strokovnjakov, tako imenovanih, ki bodo lepo služili, sedeli in delali – nič. Dejstvo je, da je nepoznavanje Balkana prva zadeva, ki je v Sloveniji. Imamo celo vrsto nekih kvazi strokovnjakov, ki govorijo o Balkanu to in ono, vendar vse skupaj, če lahko damo na najnižji skupni imenovalec, pomeni le, koliko mi bo padlo v žep. Pri takih ljudeh, pri takih diplomatih nimamo kaj in ne moremo zahtevati, da bo Slovenija od njih kaj dobila. In tudi ne bo dobila. Govori se o okrepitvi in razvoju prometnih in energetskih povezav. Pa vendar v Sloveniji ne vemo, kaj je pomembna prometna povezava. Kaj smo pa naredili s prometnimi povezavami v Sloveniji? Nič! Ne bodo se izvajale. Železniškega prometa se ne bo peljalo čez Slovenijo. Italijani gradijo hitro progo, Avstrijci so skoraj že dokončali tisto hitro progo in vse bo šlo okoli Slovenije. Hrvatje delajo plovno pot vse do Zagreba, medtem ko mi ne razmišljamo o tem, ker ne vemo, kaj to pomeni. Ker imamo ministre, ki jih zanima vse kaj drugega, samo razvoj Slovenije in razvoj prometne infrastrukture ne. Kadarkoli je kakšna zadeva malo bolj potrebna razmisleka, tega ne najdemo, kajti nekaterim pač ne gre v glavo drugo kot tisto, kar so jih naučili na kumrovških tečajih. Žal je to tako. In tudi glede Balkana. Evropa se počasi zaveda, da bo treba urediti vse skupaj na mirovni konferenci. Tega se še vedno ne zavedajo Slovenci. Verjetno tudi zaradi tega ne, ker so potihoma načrti o konfederaciji s Hrvaško vedno bolj živi in počasi prihajajo na plan; resda se jih še skriva, pa vendar prihajajo informacije iz logov koalicijskih strank. Zagotovo poslanci koalicijskih strank vedo bistveno manj o tem kot kdo drug, pa vendar, če ima človek prave vire in zna poslušati, lahko izve marsikaj. Dejstvo je, da je ta tako imenovana deklaracija zmazek, ki nima ne repa ne glave. Zbrana je cela vrsta nekih želja, nekih namigov in vse skupaj brez kakršnegakoli soka. Blebetanje brez osnove. In zato mi niti sodelovali ne bomo pri glasovanju, kaj šele, da bi jo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Anton Anderlič.
Spoštovani! Čas za sprejemanje kakršnihkoli odločitev je vedno pravi ali pa ni nikoli pravi čas; vse je odvisno, s katerega zornega kota gledaš in kaj želiš s tem povedati. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije menimo, da je treba vedno in na vsakem koraku govoriti o odprtih vprašanjih, prispevati svoj delež k rešitvam tam, kjer problemi obstajajo. Zato se ne sprašujemo, kakšen domet ima deklaracija, ki sama po sebi, če bo samo na papirju, tako ali tako ne bo imela nobene vrednosti. Če se bomo pa vsi skupaj zavedali, da kot zakonodajalci lahko prispevamo k procesu sprejemanja svojih odločitev tudi pri vsakodnevnih dejavnostih, potem bo lahko imela velik pomen in veliko težo. Očitno je, da je dozorelo spoznanje in potreba, da je treba narediti še kaj več. Tudi svetovna politika se spreminja po zadnjih usmeritvah zunanjepolitične orientacije Združenih držav Amerike. Ni treba biti zelo pameten, da lahko ugotovimo, da je ravno ta velesila na območju Zahodnega Balkana imela odločilen vpliv takrat, ko smo šli narazen, leta 1999, ko se je vzpostavljal mir, še prej, da ne rečem Dajton in Bosna in Hercegovina in konec koncev do leta 2006 oziroma spomladi 2007, ko je prišlo do priznanja Kosova. Tudi mi smo imeli tam neko vlogo, ampak vendarle preveč sramežljivo zadržano ali pa po drugi strani nedorečeno, kakorkoli že. Pri teh stvareh gre vedno za vprašanje, kakšen je interes, kakšne so želje sodelovati pri teh stvareh. Gre pa tudi za odgovornost, za odgovornost do reševanja problemov v soseščini in mi smo trdno prepričani, da Slovenija mora imeti na raznoraznih področjih, tako političnega kot gospodarskega urejanja, in urejanja drugih vprašanj na Zahodnem Balkanu bistveno večjo vlogo, kot jo ima in bi jo lahko imela. Na primer, samo zadnji primer, ko se želi s strani mednarodne skupnosti, da bi povečali svojo prisotnost na varnostnem področju s povečanjem števila vojakov v Bosni in Hercegovini, niti uradnega odgovora nismo dali na to prošnjo. Ampak, ne, mi raje rinemo v Afganistan in za mnoge sploh ne vemo, kaj tam počnemo, tudi slej ko prej bodo rezultati zelo jasni, ampak to je praktičen primer in primer, na kakšen način je lahko prispevati k urejanju razmer. Konferenca Brdo proces je lep začetek, vendar se je malce ponesrečil glede na to, da ni bilo popolne udeležbe, ampak ne glede na to, torej vsi vedo, da imamo voljo, da imamo znanje, spoznanje o teh problemih na Zahodnem Balkanu in da lahko imamo vodilno vlogo pri marsikakšnem procesu. Meni nikoli ne bo jasno, zakaj prejšnja zunanja politika ni hotela, da bi mi prvi priznali Črno goro kot samostojno državo, kar je bil tudi resen prispevek k stabilizaciji razmer na Zahodnem Balkanu, ker se je nek antagonizem med Srbijo in Črno goro razpletel in tisto, kar bi moralo biti že 1991 urejeno, se je uredilo toliko kasneje. Ne, ampak prejšnji zunanji minister je rekel, "ne moramo mi to skupaj" in tako naprej. Prehiteli so nas vsi, od Islandije naprej, ki je bila prva, mi smo pa capljali od zadaj, res pa je, da smo pohiteli potem pa smo odprli veleposlaništvo prvi tam dol, kar je druga zgodba. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije tako menimo, da Slovenija mora izkoristiti vsako priložnost, ki je na eni strani, da pove iz svojih izkušenj, kako bi te stvari lahko urejali skupaj z drugimi, tako z Evropsko unijo kot z drugimi državami širom sveta, prevzame svoj del odgovornosti za to in predvsem, da na konkretnih stvareh, ko gre za vprašanje urejanja dokončnih razmer v zvezi z vizno liberalizacijo, sprejemanjem sporazumov o socialnih razmerjih in tako naprej. Podprli bomo deklaracijo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Dejan Levanič. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Ideja, ki jo promovira predlagana deklaracija o Zahodnem Balkanu, stremi predvsem k stabilnosti in razvoju držav ter njenih državljanov v regiji s pomočjo medsebojnega sodelovanja na gospodarskem, upravnem, kulturnem in drugih predvsem za socialni razvoj ter stabilnost pomembnih področjih. Vloga Slovenije kot države, ki deluje v tej regiji in je z večino držav tako ali drugače zgodovinsko, kulturno in socialno povezana, je pri tem izjemnega pomena. Ravno ta položaj Sloveniji nalaga tudi določeno mero odgovornosti, da svoje sposobnosti, znanja in možnosti uporabi na čim bolj primeren ter učinkovit način, predvsem za pomoč pri nadaljnjem razvoju te regije. Nedvomno pa največji delež odgovornosti leži na samih državah regije, ki so opredelile svojo politično voljo ter interes za sodelovanje v evroatlantskih procesih. Načela, na katerih temelji Predlog deklaracije v Zahodnem Balkanu, so vsekakor prava: premagovanje političnih zadržkov in predsodkov z razvojem bolj aktivnega sodelovanja in povezovanja med državami regije na vseh področjih človekovega življenja od gospodarskega do političnega. To je v bistvu model, na katerem je nastala evropska gospodarska skupnost oziroma sedanja Evropska unija. V Predlogu deklaracije o Zahodnem Balkanu se Slovenija zavzema predvsem za okrepitev odnosov z vsemi sosednjimi državami in državami ožje regije, še posebej z državami Zahodnega Balkana, torej Bosno in Hercegovino, Srbijo, Črno Goro, Makedonijo, Albanijo in Kosovim, za poglobitev regionalnega sodelovanja med njimi, predvsem z namenom, da se med seboj ustvarijo oblike tvornega sodelovanja in vzajemne pomoči. Republika Slovenija si v bilateralnih odnosih z delovanjem v mednarodnih organizacijah predvsem v okviru Evropske unije in Nata prizadeva za čim hitrejše približevanje regij evtroatlantskim integracijam, predvsem za sodelovanje med državami na podlagi dobrososedskih odnosov, za učinkovito reševanje odprtih, bilateralnih vprašanj, ter za socialni, gospodarski in trajnosti razvoj regije. V ta namen Slovenija krepi odnose z državami v regiji, ne zgolj na vladni ravni, temveč se vedno bolj utrjuje tudi parlamentarno sodelovanje. Vitalni interes Slovenije je, da bi vse država Zahodnega Balkana čim hitreje postale članice evroatlantskih integracij na podlagi dosedanja kriterijev. Kot sem že povedal, ima Slovenije pri tem zelo pomembno vlogo. Vedno večjo. Res je, da je ni imela v preteklosti ali je pač ni želela imeti. Je pa sedanja vlada naredila nekaj pomembnih korakov v tej smeri. Ampak tipično za slovensko politiko je to, da nič ni dovolj dobro, tudi če je, je treba zadevo skritizirati. Ker smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov prepričani v nasprotno in zaradi prej navedena, torej zaradi splošnih argumentov, podpiramo Predlog deklaracije o Zahodnem Balkanu, saj s sprejetjem tega akta dokazujemo svojo zavezanost k ustvarjanju območja trajne varnosti in seveda vsesplošnega razvoja regije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu deklaraciji niso bili vloženi. O predlogu deklaracije bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni zadnji točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA – TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O UPRAVNEM SPORU V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Besedo ima Boštjan Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje. Prosim, gospod Škrlec.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o upravnem sporu. Predlog novele ima dva cilja. Prvi cilj je odpraviti ugotovljeno neskladje z Ustavo, ki ga je ugotovilo Ustavno sodišče novembra leta 2009, ko je presojalo določbo, ki ureja način povračila stroškov, tistim, ki vložijo obtožbo v upravni spor, v primerih, kadar umaknejo tožbo zaradi tega, ker so na podlagi tožbe, nekako prisilili upravni organ, da izda odločbo. Takratna ureditev, da v tem primeru stranke same krijejo stroške postopka, je bila s strani Ustavnega sodišča ugotovljena oziroma spoznana za neustrezno in tudi deloma v nasprotju z Ustavo, zato to neustavnost odpravljamo in uvajamo ureditev, po kateri bo tudi v teh primerih možno strankam, ki so na tak način dejansko uspele, kljub umiku tožbe, s tožbo, določeno povračilo pavšalnega zneska njihovih stroškov postopka. Drugi cilj dopolnjenega predloga zakona pa je zagotovitev učinkovitega izvajanja uzakonjenega instituta zastopnika javnega interesa v praksi. Kot je bilo to v javnosti in tudi sicer večkrat poudarjeno v preteklem letu, se je pri izvajanju tega instituta v praksi ugotavljajo, da ureditev ni ustrezna, saj ne omogoča učinkovitega varstva javnega interesa, zaradi precej zapletene procedure podeljevanja mandata Državnemu pravobranilstvu za vlaganje tožb v tovrstnih postopkih. S predlagano novelo je ta nejasnost odpravljena, uveden je princip, da je z zakonsko dikcijo jasno določeno, da je zastopnik javnega interesa v upravnem sporu Državno pravobranilstvo. Pridržana je jurisdikcija Vlade, da lahko od Državnega pravobranilstva zahteva, da vloži tako tožbo, če Vlada oceni, da je kršena zakon v škodo javnega interesa v konkretnem aktu. Predlagana ureditev pa odpravlja tudi dileme v zvezi z vprašanjem pravica vlaganja izrednih pravnih sredstev s strani Državnega pravobranilstva z istim namenom varovanja javnega interesa, tudi ta možnost je sedaj dovoljenja oziroma omogočena z novelo, ki je pred vami. Preda časom je bil s podobnim ciljem učinkovitejšega varovanja javnega interesa vložen tudi predlog s strani Poslanske skupine SLS, ki je imel enak cilje, torej, zagotoviti bolj učinkovito varovanje javnega interesa, vendar pa tistega predloga Vlada takrat ni potrdila, ker je ocenila, da je način, na katerega je bila ta rešitev predlagana, manj primeren in bi dejansko v praksi povzročil več težav. Predlog, ki je pred vami se od tistega razlikuje v treh sklopih. Prvi je ta, da pooblastilo pravobranilstvo več ne temelji na nekem generalnem pooblastilu Vlade, ampak temelji na samem zakonu, kar je pravno ustreznejše in tudi jasnejše in bo v praksi povzročalo manj težav. Druga razlika je, da predlog, ki je pred vami, ureja tudi vprašanje vlaganja izrednih pravnih sredstev, česar se je takratni predlagatelj že zavedal, da tudi v tem smislu obstaja določen problem, vendar takrat rešitve tega problema ni uspel ponuditi. Končno pa ta novela, ki je danes pred vami oziroma predlog te novele, odpravlja tudi ugotovljeno protiustavnost, ki jo je ugotovilo Ustavno sodišče. Rešitve v tem zakonu, čeprav je novela kratka, niso preproste oziroma so plod dolgotrajnega iskanja ustrezne rešitve, saj institut zastopnika javnega interesa odpira temeljna vprašanja Zakona o upravnem sporu, predvsem v povezavi z tako imenovanem subjektivnem konceptom upravnega postopka. Zaradi tega je Vlada tudi potrebovala nekoliko več časa za predložitev tega predloga, ki je pred vami, za katerega pa ocenjujemo, da bo v praksi omogočil učinkovito varovanje javnega interesa in hkrati odpravil ugotovljene neustavnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku dr. Vinku Gorenaku. Prosim.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je ta zakon obravnaval na 20. seji 1. julija 2010 kot matično delovno telo. Predlog zakona je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku posredovala Vlada, Kolegij predsednika Državnega zbora pa je 22. junija 2010 odločil, da se bo zakon obravnaval po nujnem postopku. Odbor je poleg zakona razpolagal še z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in pa z mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev. V imenu predlagatelja je zakon predstavil državni sekretar gospod Škrlec. Njegovo obrazložitev smo slišali, zato mislim, da jo lahko preskočim, ker jo je tudi pravkar temeljito predstavil. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe, gospa Špela Maček Guštin pa je predstavila pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe in povedala, da se s predlaganim zakonom posega v ustavno določen koncept sistemske ureditve upravnega spora z uvedbo posebnega varuha zakonitosti oziroma javnega interesa, ker bo lahko prihajalo do prelaganja odgovornosti na Državno pravobranilstvo s strani Vlade Republike Slovenije oziroma celo do kolizije njunih interesov. Odbor je prejel tudi pisno mnenje Državnega sveta odnosno njegove pristojne komisije, ki zakon podpira. Odbor je v nadaljevanju soglasno sprejel amandma poslanskih skupin koalicije k 3. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval tako o tem amandmaju kot o vseh ostalih členih skupaj in jih sprejel ter določil, da je integralno besedilo po obravnavi na delovnem telesu sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Vito Rožej. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Novelo zakona, ki je pred nami, ima dva cilja, in sicer gre pri prvem za uresničitev določbe Ustavnega sodišča z dne 11. novembra 2009. Drugi razlog pa je zagotoviti učinkovito izvajanje uzakonjenega zastopnika javnega interesa v praksi. Kot je bilo ob predstavitvi zakona že omenjeno, je Ustavno sodišče v svoji odločbi ugotovilo, da je delno neustavna ureditev četrtega odstavka 25. člena, in sicer v primeru, kadar je za vse primere ustavitev oziroma zavrnitev ali zavržb tožb določeno, da vsaka stranka trpi svoje stroške postopka. Torej, v primerih kadar je stranka, ki toži, s svojo tožbo dosegla to, da je upravni organ, ki je molčal, kasneje izdal določen akt in je stranka nato umaknila tožbo, je s tožbo dosegla to, kar je ves čas želela, ta stranka ne trpi svojih stroškov postopka, saj bi lahko rekli, da je na nek način v tem postopku zmagala. Novela nadalje ureja vprašanje ureditve zastopnika javnega interesa o upravnem sporu, kadar je z upravnim aktom kršen javni interes. Zastopnik javnega interesa in pooblaščenec za vlaganje takih tožb je Državno pravobranilstvo po samem zakonu. Tako predlagani novi 18. člen spreminja veljavno ureditev zastopnika javnega interesa. Bistvena novost je odprava postopka podelitve posebnega pooblastila Vlade, in sicer bi Državno pravobranilstvo ocenilo obstoj kršitve zakona v škodo javnega interesa v konkretnem primeru in nato kot stranka vložila tožbo zoper upravni akt, na katerega se obstoj kršitve nanaša. Seveda Vlada lahko vedno, ne glede na oceno Državnega pravobranilstva le-temu tudi odredi, da v posamezni zadevi vloži tožbo, kadar pač oceni, da je to potrebno za zaščito javnega interesa. Državno pravobranilstvo je v takem primeru vezano na odredbo Vlade in tožbo mora vložiti. V Poslanski skupini Zares – nova politika želimo opozoriti na težave, do katerih je prihajalo v praksi zaradi prekratkega 30-dnevnega roka od vročitve upravnega akta za vložitev tožbe, kajti za strokovno pripravo predloga za izdajo pooblastila je potrebno kar nekaj časa in rok 30 dni se je pokazal kot prekratek. Spremembe zakona to problematiko ustrezno urejajo, zato jih bomo v Poslanski skupini Zares – nova politika podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Jakob Presečnik.
Hvala lepa še enkrat za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlagatelji poudarjajo, da predlagane rešitve izvršujejo odločbo Ustavnega sodišča, ki je odločilo, da je določba četrtega odstavka 25. člena Zakona o upravnem sporu v nekaterih primerih ustavitve postopka v neskladju z Ustavo. Ustavno sodišče je spodbijalo ureditev o stroških postopka presojalo z vidika načela enakosti pred zakonom ter ugotovilo, da ni razumnega razloga za enako ureditev stroškov postopka v različnih primerih ustavitve postopka. Rešitev v zvezi s stroški seveda podpiramo. Gre torej za to, da je v primerih, kadar je stranka, ki toži, s to svojo tožbo dejansko dosegla to, da je upravni organ, ki je prej molčal, izdal določen akt in zaradi tega kasneje seveda umaknil tožbo, saj je s tožbo dosegla to, kar je ves čas želela. Torej, izdajo akta. Da taka stranka ne trpi svojih stroškov postopka, saj je na nek način v tem postopku zmagala. Ureditev, ki je predlagana v noveli 25. člena, tako sedaj daje možnost, da sodišče v teh primerih taki stranki v pavšalnem znesku določi povračilo tudi njenih stroškov. S predlogom zakona so predlagane tudi spremembe in dopolnitve določb, ki urejajo inštitut zastopnika javnega interesa. Predlog zakona določa, da je Državno pravobranilstvo zastopnik javnega interesa. Z določitvijo zastopnika javnega interesa v zakonu predložitev pooblastila za vložitev tožbe ne bo več potrebna. Vlada pa bo lahko odredila, da mora Državno pravobranilstvo v posameznem primeru zaradi kršitve javnega interesa vložiti tožbo. Predlagana rešitev zelo spominja na tisto, ki jo je naša poslanska skupina, Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke, vložila v zakonodajni postopek in s katero smo želeli rešiti isti problem. Državni sekretar je pri predstavitvi sicer rekel, da je bil naš način manj primeren, reševal je isto zadevo, bil sicer manj primeren in bi povzročal več težav, vendar Vlada bi takrat lahko ta naš predlog amandmirala in bi bila ta problematika že rešena. Ker pa je očitno bolj pomembno, kdo se podpiše pod predlagateljstvo, to je bilo že tudi večkrat videno, pa seveda tistega našega predloga niso podprli, ampak so ga raje malo prepisali, malo dopolnili in danes ga bomo seveda podprli tudi mi, ker se nam zdi bolj pomembno to, da se problematika reši, kot pa kdo je predlagatelj zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Anton Urh.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini DeSUS podpiramo predlog zakona, ne samo, da ga podpiramo, še več, menimo, da je nujno pristopiti k spremembam posameznih določb zakonov, za katere je Ustavno sodišče ocenilo, da so neskladni z Ustavo naše države. To je naša dolžnost in predlog zakona v enem delu sledi odločbi Ustavnega sodišča. Gre za del, ki se nanaša na stroške postopka in pristopiti k spremembam teh določb je praktično naša dolžnost, zato podpiramo to rešitev. Prav tako pa podpiramo tudi drugi del spremembe, ki sicer ni vezana na katero izmed ustavnih odločb in je vsebinske narave. Gre za spremembe instituta zastopnika javnega interesa, to je Državno pravobranilstvo Republike Slovenije. Sprememba gre v smeri nepotrebnosti predložitve pooblastila za vložitev tožbe, Vlada pa bo lahko odredila, da mora Državno pravobranilstvu v posameznem primeru zaradi kršitve javnega interesa vložiti tožbo. Tovrstno rešitev smo v tej dvorani že obravnavali, vendar takratni predlog ni vključeval sprejemljivih rešitev v smeri ustreznosti glede na naš sistem ureditve tega inštituta pravobranilstva. Sedaj obravnavana novela Zakona o upravnem sporu pa je iz pravnosistemskega vidika takšne narave, da ne posega v ustavno materijo in je zato sprejemljivejši. Vsled tega bomo poslanci DeSUS-a prispevali svoje glasove k sprejemu tega predloga. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod državni sekretar! V obravnavi imamo prvo novelo Zakona o upravnem sporu, ki je bil sprejet leta 2006. S predlagano novelo se primarno izvršuje odločba Ustavnega sodišča Republike Slovenije z dne 11. novembra 2009. Ustavno sodišče je namreč v postopku za oceno Ustavnosti in v postopku odločanja o ustavni pritožbi odločilo, da je Zakon o upravnem sporu v delu, ki se nanaša na stroške postopka, če sodišče postopek ustavi, v neskladju z Ustavo ter da se mora ugotovljeno neskladje odpraviti v roku šestih mesecev po objavi odločbe v Uradnem listu Republike Slovenije. Glede na to, da so tudi v primerih ustavitve postopka mogoči različni položaji, je treba temu primerno urediti tudi različne možnosti plačila stroškov ustavljenega upravnega spora. Sekundarno se dograjuje inštitut zastopnika javnega interesa. To funkcijo v upravnem sporu opravlja Državno pravobranilstvo, ki oceni obstoj kršitve zakona v škodo javnega interesa v konkretnem primeru in kot stranka lahko vloži tožbo zoper upravni akt, na katerega se obstoj zatrjevane kršitve nanaša. Predlog zakona odpravlja postopek podelitve posebnega pooblastila Vlade z namenom krepitve samostojnosti Državnega pravobranilstva kot državnega organa. Na zahtevo Vlade v posamezni zadevi pa Državno pravobranilstvo mora vložiti tožbo zaradi kršitve zakona v škodo javnega interesa. Vlada Republike Slovenije lahko ne glede na oceno Državnega pravobranilstva Državnemu pravobranilstvu tudi odredi, da v posamezni zadevi vloži tožbo, če oceni, da je to potrebno zaradi zaščite javnega interesa. Državno pravobranilstvo je v tem primeru vezano na odredbo Vlade in mora vložiti tožbo zoper domnevne kršitve zakona v škodo javnega interesa. Revizija bo po novem dovoljena, tudi če Državno pravobranilstvo izkaže, da revizijo vlaga zaradi tega, ker je bil kršen zakon v škodo javnega interesa. Ker lahko v skladu z veljavnimi odločbami revizijo vložijo samo osebe, ki so sodelovale kot stranke v upravnem sporu na prvi stopnji, v skladu z veljavnim zakonom revizije ne more vložiti zastopnik javnega interesa, ki ni sodeloval kot stranka v upravnem sporu pred Upravnim sodiščem Republike Slovenije, zato se ta pomanjkljivost z novelo odpravlja. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke menimo, da so predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o upravnem sporu smiselne in potrebne, zato bomo novelo tudi podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Lepo pozdravljeni, sekretar z Ministrstva za pravosodje, kolegice in kolegi! Cilj Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o upravnem sporu je odpraviti neskladnosti med delom določbe četrtega odstavka 25. člena veljavnega Zakona o upravnem sporu in drugim odstavkom 14. člena Ustave Republike Slovenije, ki jo je ugotovilo Ustavno sodišče Republike Slovenije z odločbo iz leta 2009. Z uresničitvijo navedene odločbe Ustavnega sodišča Republike Slovenije bo uresničen cilj predloga zakona, ki je v odpravi neskladja veljavne zakonske določbe z drugim odstavkom 14. člena Ustave Republike Slovenije oziroma v ureditvi stroškov postopka v upravnem sporu na način, ki je v skladu z načelom enakosti pred zakonom. Cilj predloga zakona je tudi dograditev inštituta zastopnika javnega interesa v upravnem sporu, s ciljem učinkovitega delovanja v praksi. Poglavitne rešitve, ki jih predlog zakona prinaša, so: Ustavno sodišče je v postopku za oceno ustavnosti in v postopku odločanja o ustavni pritožbi odločilo, da do odprave ugotovljenega neskladja sodišče odloči o stroških postopka v upravnem sporu v prvem odstavku 25. člena Zakona o upravnem sporu, če sodišče postopek ustavi, ker je organ izdal upravni akt, s katerim je bilo dokončno odločeno o tožnikovi pravici obveznosti ali pravni koristi, tožnik pa pri tožbi ne vztraja. Po tretjem odstavku istega člena pa sodišče postopek ustavi, ker je organ izdal akt, a z njim še ni bilo dokončno odločeno o pravici obveznosti ali pravni koristi tožnika. Predlagane spremembe oziroma dopolnitve 25. člena Zakona o upravnem sporu v predlogu zakona sledijo zgoraj navedeni odločbi Ustavnega sodišča Republike Slovenije. S predlogom zakona se odpravlja ugotovljeno neskladje dela določbe četrtega odstavka 25. člena veljavnega Zakona o upravnem sporu z drugim odstavkom 14. člena Ustave Republike Slovenije. S predlogom zakona pa so predlagane tudi manjše spremembe in dopolnitve zakona, ki bodo omogočile učinkovito izvajanje tega inštituta v praksi. Za zastopanje javnega interesa se predlaga Državno pravobranilstvo. Vlada Republike Slovenije lahko v posameznem primeru zahteva vložitev tožbe, če meni, da gre za kršitev zakona v škodo javnega interesa. Vrhovno sodišče je zavzelo stališče, da mora vsakdo, ki v upravnem sporu zahteva varstvo svojih pravic in pravnih koristi, ves čas postopka izkazovati pravni interes oziroma pravovarstveno potrebo, kar pomeni, da mora kot veljavno izkazati, da bo ugoditev njegovi zahtevi pomenilo zanj določeno pravno korist, ki je brez tega ne bi mogel doseči. Pravovarstvena potreba je podana le, če gre za odločitev, ki je stranki v škodo oziroma če je mogoče s pravnimi sredstvi doseči zanjo ugodnejšo odločitev. S predlogom zakona se zato odpravlja tudi pomanjkanje pravovarstvenega interesa za vložitev revizije zoper ugodilne sodbe Upravnega sodišča Republike Slovenije, če je v posameznem primeru ugotovljena kršitev zakona v škodo javnega interesa. Predlog zakona uvaja rešitev, ki določa Državno pravobranilstvo kot zastopnika javnega interesa, ki že sedaj v praksi praviloma na podlagi pooblastila Vlade zastopa javni interes. Ker predlog zakona prinaša dobre rešitve in obenem uresničuje odločbo Ustavnega sodišča Republike Slovenije, bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Anton Colarič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Naj kar takoj povem, da bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlagano novelo Zakona o upravnem sporu podprli. Predlagana rešitev izvršuje odločbo Ustavnega sodišča iz novembra 2009. Ustavno sodišče je izpodbijano ureditev o stroških postopka presojalo z vidika načela enakosti pred zakonom in odločilo, da je določba četrtega odstavka 25. člena Zakona o upravnem sporu v neskladju z ustavo, če sodišče postopek ustavi po tretjem oziroma četrtem odstavku 39. člena, ki pravita, če tožnik izjavi, da vztraja pri tožbi, sodišče postopek nadaljuje, sicer pa postopek s sklepom ustavi ter če je bil v primeru, ko prvostopenjski organ ni izdal in vročil stranki upravnega akta v predpisanem roku, tak akt izdan po vložitvi tožbe, sodišče s sklepom ustavi postopek, če je zoper izdani upravni akt dovoljena pritožba. Če pritožba ni dovoljena, postopa sodišče po drugem odstavku tega člena. S predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona se ureja tudi institut zastopnika javnega interesa oziroma, kot je na matičnem delovnem telesu v imenu predlagatelja pojasnil državni sekretar, gre za dograditev instituta zastopnika javnega interesa v upravnem sporu s ciljem učinkovitega delovanja v praksi. V noveli zakona je tudi določeno, da je državno pravobranilstvu zastopnik javnega interesa z upoštevanjem dejstva, da je ureditev zastopnika javnega interesa izjema od subjektivnega koncepta ureditve upravnega spora. Ureja pa se tudi vprašanje dovoljenosti vložitve izrednega pravnega sredstva revizije in določa pravovarstveni interes, če gre za kršitev javnega interesa. Še enkrat, Poslanska skupina Socialnih demokratov bo novelo zakona podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Podobno stališče poslanske skupine, ki ga bom povedal zdajle, smo pravzaprav že nekaj mesecev nazaj povedali in smo podoben zakon, ki ga je vložila Poslanska skupina SLS, obravnavali. Ta zakon je bil praktično enake rešitve in takrat sem rekel, "predlog poslanske skupine SLS bomo v SDS podprli". Zakaj pa? Zato, ker skušamo podpreti vse tisto, kar je dobro; ali pride tu s sredine, ali pride z leve, za nas je pravzaprav vseeno: kriterij je eden – kaj koristi ljudem. In ta zakon koristi ljudem, zato ga bomo tudi danes podprli. S tem nimamo nobenih težav. Težav ni zato, ker je predlagatelj Vlada, ker ga podpira koalicija – mi s tem nimamo težav; kriterij je eden, kot sem rekel: kaj koristi ljudem. Žal pa je politika te koalicije taka, da tisto, česar ne napišejo koalicijski poslanci ali Vlada, velja ruska ustava. Tista, veste, iz ljudskega pregovora: prvi člen – če ima šef prav, drugi člen pa, da pride v poštev prvi, če šef nima prav. Taka je pač logika te koalicije. In povsem normalno je – ne gospod Kontič, v policiji je drugače. Ne se vznemirjati. V koaliciji je huje. Vi tam niste bili, jaz sem pa bil. Hvala lepa. Poglejte, zakon torej prinaša rešitev, ki je dobra. Pravobranilstvu daje neko generalno pooblastilo, da bo v primerih ščitenja javnega interesa nastopilo. Zakaj je Ljudska stranka predlagala tisti predlog svojega zakona? Zaradi tega, ker smo v aferi Baričević ugotovili – kaj? Da je seveda gospod pravobranilec prosil za pooblastilo – gre za primer vračanja psov – in ga seveda ni dobil, ker pravosodno ministrstvo takega predloga Vladi ni podalo. To je zdaj čisto druga zgodba, kaj se je potem naprej dogajalo, ampak očitno smo v opoziciji takrat prepoznali in rekli, da pravobranilec tako pooblastilo potrebuje. Zato je bil tak zakon vložen s strani Ljudske stranke in seveda je dobil našo podporo. Koalicija je takrat rekla "ne, ne, saj tega mi ne rabimo, saj to ni tako, pa ne more biti tako, pa bi lahko bilo protiustavno". Zdaj je tisti člen Ljudske stranke preplonkala, zraven dodala še nekaj in pred nami je zakon, ki bo splošno sprejet, tako vsaj kaže, s strani vseh poslanskih skupin. Toda, gospe in gospodje, merilo našega dela bi morale biti koristi ljudi. Koristi ljudi in ne medstrankarsko bojevanje in dokazovanje, da ima koalicija vedno prav. Tudi v primeru mnogih drugih zakonov je tako. V primeru gospodarskih zakonov, finančnih zakonov iz lanskega leta. Ko smo jih vložili, pa ste rekli: ne, ker imate vedno prav. Leto zatem pa ste jih preplonkali, ker vas je situacija v to prisilila. Gospe in gospodje, torej zakon bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni zadnji točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZA SPREJEM AVTENTIČNE RAZLAGE 178. ČLENA KAZENSKEGA ZAKONIKA (URADNI LIST REPUBLIKE SLOVENIJE, ŠT. 55/08, 66/08 – POPR. 39/09, 55/09). Predlog za sprejem avtentične razlage je v obravnavo zboru predložil poslanec France Cukjati. V zvezi s tem predlogom za sprejem avtentične razlage Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru, da Predloga za sprejem avtentične razlage 178. člena Kazenskega zakonika ne sprejme. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku dr. Vinku Gorenaku.
Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je obravnaval tudi Predlog za sprejem avtentične razlage 178. člena Kazenskega zakonika, in sicer na prvem nadaljevanju 20. seje 1. julija 2010 kot matično delovno telo, predlagatelj je bil poslanec dr. France Cukjati. Imeli smo besedilo predloga, mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev, mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Vlade ter še dopis prof. dr. Aleksandra Manohina. Predlagatelj gospod Cukjati je v dopolnilni obrazložitvi predloga avtentične razlage povedal, da je pobuda za sprejem prišla iz zdravniških in sodniških krogov. Predvsem zdravniki, ki se pri svojem delu srečujejo s strokovno dilemo in celo osebno stisko, kako ukrepati v primeru neposredne življenjske ogroženosti oziroma, recimo, pri nezavestnem bolniku, ki je poprej jasno izrazil svojo voljo, da ne sprejema transfuzije krvi in krvnih pripravkov. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe gospa Guštinova je predstavila pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe in povedala, da avtentična razlaga pomeni razlago nejasne zakonske norme, ki postane sestavni del zakona in velja od dneva uveljavitve zakona, zato mora biti njena vsebina enaka vsebini norme, ki jo je ta imela že ob uveljavitvi. Predstavnik Vlade državni sekretar gospod Škrlec je predstavil pisno mnenje Vlade in poudaril, da Vlada Republike Slovenije sprejetju predlagane avtentične razlage nasprotuje, ker ni potrebna, saj je 178. člen Kazenskega zakonika pač norma, ki jo dopolnjujejo drugi predpisi. Odbor je prejel tudi pisno mnenje Komisije Državnega sveta, ki avtentično razlago podpira. Prof. Aleksander Manohin je povedal, da je 9. aprila 2010 v sklopu evropskega podiplomskega izobraževanja iz anesteziologije potekala okrogla miza o sodnomedicinskih in etičnih dilemah pri anesteziji in intenzivnem zdravljenju, kjer je razprava potekala tudi o dilemah v zvezi z zavračanjem zdravljenja s krvjo in krvnimi pripravki. S predlagano avtentično razlago bi se odpravila negotovost, v kateri se znajde zdravnik pri svojem delu zaradi neskladnosti s 178. členom Kazenskega zakonika ter Zakona o pacientovih pravicah, ki pacientu, po njegovem mnenju, daje preveliko vlogo pri sprejemanju strokovnih odločitev glede njegovega zdravljenja. Odbor je po uvodnem delu prešel na obravnavo vprašanja, ali je treba sprejeti predloženo avtentično razlago zakona. Večina razpravljavcev je pritrdila mnenju Vlade in mnenju Zakonodajno-pravne službe, da sprejetje predloga avtentične razlage ni potrebno, saj problemov ne razrešuje, hkrati pa ustvarja neenotnost med Kazenskim zakonikom in Zakonom o pacientovih pravicah. Ostali razpravljavci pa smo predlagano avtentično razlago potrdili oziroma jo podprli, saj bi odpravila zdravnikovo dilemo pri odločanju o načinu zdravljenja pacienta. Odbor je nato na podlagi drugega odstavka 150. člena Poslovnika Državnega zbora odločil o naslednjem predlogu sklepa: Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje meni, da je avtentično razlago 178. člena Kazenskega zakonika treba sprejeti. Odbor predlaganega sklepa ni sprejel, 6 glasov je bilo "za", 8 "proti". Glede na to Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje Državnemu zboru predlaga, da na podlagi 151. člena Poslovnika Državnega zbora Predloga za sprejem avtentične razlage 178. člena Kazenskega zakonika ne sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predlagatelju Francetu Cukjatiju za dopolnilno obrazložitev predloga za sprejem avtentične razlage.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Povod za vložitev predloga avtentične razlage so bili, kot je bilo že rečeno, zaključki okrogle mize o etičnih in sodnomedicinskih dilemah v anesteziji in pri intenzivnem zdravljenju. Ta okrogla miza je potekala 9. aprila letos. Na njej so sodelovali eminentni strokovnjaki, ki se spoznajo na te probleme, od prof. dr. Jožeta Trontlja, predsednika SAZU in medicinske etične komisije, do znanih profesorjev in strokovnjakov kazenskega prava. Vsebinski razlog je pripravila komisija, ki jo je vodil prof. dr. Aleksander Manohin, predsednik strokovne delovne skupine za izdelavo smernic in kadrovskih standardov na področju anesteziologije ter predsednik razširjenega strokovnega kolegija za anesteziologijo, reanimatologijo in operativno intenzivno medicino. Razlog za to je dilema, ki se je pojavila z Zakonom o pacientovih pravicah. Namreč, Kazenski zakonik v 178. členu že dolgo pravi, da zdravnik, ki v nasprotju s svojo poklicno dolžnostjo ne pomaga bolniku ali komu drugemu, ki je v nevarnosti za življenje, se kaznuje z zaporom do enega leta, Zakon o pacientovih pravicah pa je pravico do zavrnitve medicinskega posega eksplicitno določil, in sicer v 30. členu: "Pacient, ki je sposoben odločanja o sebi, ima pravico zavrniti predlagani medicinski poseg." Ker v primerih, ko se pacient odloči konkretno za neko operacijo, in takih primerov je že kar nekaj bilo, obenem pa zavrne možnost eventualnega nujnega zdravljenja s krvjo, se pravi, s transfuzijo krvi, se v času operacije ne more ponovno odločati, ker je v anesteziji. O tem odloča anesteziolog, ki vodi pacientovo anestezijo. In takrat so anesteziologi pogosto v hudi dilemi, ko prihaja potreba po transfuziji. Seveda to ni črno-bela situacija, anesteziolog ne more oceniti črno-belo: če ne dobi transfuzije, bo pacient umrl, ali če jo dobi, bo preživel. Tu so hude dileme, dati ali zavrniti transfuzijo. Do kje naj pacienta pusti pravzaprav krvaveti brez transfuzije oziroma ali naj mu jo sploh da, ali bi se morda v tistem trenutku pacient premislil, ko bi bil seznanjen s situacijo, saj če se je odločil za operacijo, je nekje v ozadju tudi domnevna želja pacienta po preživetju. Anesteziologi navajajote dileme kot nepotrebno obremenitev v tistih ključnih trenutkih, ki so usodni za pacienta. In ker strokovnjaki kazenskega prava govorijo drugače kot naša Zakonodajno-pravna služba in navajajo, da se tako tožilstvo kot sodstvo tudi po teoretični strani v marsikaterem primeru ali pogosto bo odločalo drugače, kot pa je navedla Zakonodajno-pravna služba in Vlada v svoji obrazložitvi, se resnično pojavi potreba po avtentični razlagi, da se na neki ravni, avtoritarni ravni, to se pravi v Državnem zboru, določi, kaj to pomeni, in razreši to dilemo. Menim, da je to v korist pacientom, predvsem pa v korist tistim, ki želijo pomagati, pa so včasih po nepotrebnem v hudi dilemi, kaj storiti. Zaradi tega predlagam, da se sprejme ta začetek postopka, ki pa se lahko tudi dopolni po navodilih in priporočilih Zakonodajno-pravne službe.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo ima Boštjan Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Kot je bilo že poudarjeno s strani poročevalca matičnega delovnega telesa, Vlada meni, da sprejem avtentične razlage k 178. členu, ki se nanaša na kaznivo dejanje opustitve zdravstvene pomoči, ni potrebna, celo menimo, da bi bil sprejem takšne avtentične razlage škodljiv in bi vnesel v pravni red več nejasnosti kot odgovorov. Zakaj je stališče Vlade takšno? Kot smo že slišali, je trenutna veljavna dikcija 178. člena in ta člen pravzaprav v nespremenjeni obliki velja že od sprejema prvega Kazenskega zakonika v Republiki Sloveniji, pa tudi od prej, določa, da je kazensko odgovoren tisti zdravnik, ki ne pomaga v nasprotju s svojo poklicno dolžnostjo. Ključno je, da je pravni standard v nasprotju s poklicno dolžnostjo. Kaj je poklicna dolžnost, v Kazenskem zakoniku ne more biti definirano. Gre za tako obsežen in zahteven skupek strokovnih, etičnih in drugih kriterijev, ki morajo biti izpolnjeni, da je zakonodajalec v tem primeru, kot je to v takšnih primerih običajno, posegal po definiranju s pravnim standardom, vsebino tega pravnega standarda pa določa in zapolni področna zakonodaja; v tem primeru cela vrsta predpisov s področja varovanja zdravja, med njimi tudi Zakon o pacientovih pravicah. In Zakon o pacientovih pravicah pred zdravnika postavlja pomemben izziv, namreč, dolžnost upoštevanja volje pacienta do poteka oziroma do možnosti odvračanja oziroma zavračanja nekaterih oblik zdravljenja, v tem primeru s krvjo oziroma s krvnimi pripravki. Zakon o pacientovih pravicah daje možnost pacientu, da takšno zdravljenje zavrne, po drugi strani pa nalaga zdravniku dolžnost, da takšno željo pacienta upošteva, če je izdana oziroma podana kot cela vrsta kriterijev, ki jih zakon tudi natančno določa. Vprašanje avtentične razlage teh dilem, ki so jih zdravniki povsem upravičeno izpostavili, ne more rešiti. Zakaj ne? Zaradi tega, ker se zdravniki pri svojem delu srečujejo z vprašanji, ali je podana ta dolžnost oziroma ali so podani pogoji za to, da morajo upoštevati voljo pacienta. To so dejanska vprašanja, ki so zahtevna, predstavljajo popolnoma razumljivo hudo stisko za tistega zdravnika, ki se v takšni situaciji, da sprejema tovrstno odločitev, znajde, in zahtevajo odgovore na zelo zahtevna strokovna in moralna vprašanja. Predvsem pa je treba vedeti nekaj; vprašanja, na katera zdravnik v tistem trenutku odgovarja, so vprašanja, ali so izpolnjeni kriteriji po Zakonu o pacientovih pravicah. Namreč tisti zakon je tisti, ki določa vsebino zdravnikove dolžnosti. In če zdravnik ravna v skladu z dolžnostjo, ki mu jo predpisuje zakon, v tem primeru Zakon o pacientovih pravicah, potem ni kazenske odgovornosti. Kazenska pravna norma je v tem primeru zelo jasna: zdravnik, ki ravna v skladu z zakonodajo, ki ureja varovanje zdravja, tudi v skladu z Zakonom o pacientovih pravicah, pač ne more biti odgovoren za kaznivo dejanje, saj ni ravnal v nasprotju s svojo strokovno dolžnostjo. Torej, zahtevna vprašanja, ki se pred zdravnikom pojavljajo, seveda morajo biti odgovorjena, ampak na njih mora odgovarjati zdravnik v konkretnem primeru. Obvezna razlaga oziroma avtentična razlaga zakona, kazenskega zakona teh vprašanj ne more razrešiti. Namreč tudi, če mi sprejmemo avtentično razlago, v kateri ponovimo tiste pogoje, ki jih Zakon o pacientovih pravicah nalaga, da morajo biti podani za izključitev tovrstne odgovornosti oziroma za upoštevanje volje pacienta, tudi v tem primeru se bodo v praksi pojavljala vprašanja, ali so bili vsi ti pogoji iz avtentične razlage resnično podani in ali so bili ugotovljeni na ustrezen način. Vsemu temu se seveda z avtentično razlago ne bo mogoče izogniti. In tudi če bi bila avtentična razlaga sprejeta, bi to ne pomenilo, da v prihodnje ne bi bilo sodnih postopkov, v katerih bi se preverjalo, ali so pogoji in zahteve iz avtentične razlage resnično podane. Bi pa po drugi strani sprejem avtentične razlage samo za eno določeno vprašanje, v tem primeru zdravljenja s krvnimi pripravki oziroma krvjo, odprlo upravičena vprašanja, kaj v številnih drugih primerih, ko so pravna vprašanja urejena s pravnimi standardi, v kateri pa avtentična razlaga ni bila sprejeta. To pomeni, da bi s sprejem avtentične razlage dejansko odprli več vprašanj, kot bi ponudili odgovorov. Zato Vlada meni, da sprejem tovrstne avtentične razlage ni potreben in bi bil lahko celo škodljiv. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Jakob Presečnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat, lep pozdrav vsem prisotnim! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se zavedamo, da je zadeva zelo kompleksna in zahtevna tako z vidika pacientovih pravic in prav tako z vidika zdravnikov. Na eni strani imamo zakonsko razlago in poglede pravnikov, na drugi strani zdrav človeški razum in na tretji strani, zdravnike, ki stojijo pred težko odločitvijo, ali ravnati po Hipokratovi zaprisegi ali po želji pacienta. Dejstvo je, da Kazenski zakonik določa, da je kazensko odgovoren tisti zdravnik, ki v nasprotju s svojo poklicno dolžnostjo ne pomaga pacientu, vendar pa je po Zakonu o pacientovih pravicah zdravnik dolžan spoštovati tudi želje pacienta. Če vse te zadeve pogledamo skupaj, je po našem mnenju treba sprejeti to avtentično razlago, seveda če želimo preprečiti primere, ko se pacient odloči po svoji volji, zdravnik jo upošteva, posledično nastopi smrt, potem pa pridejo sorodniki, eventualne tožbe in lahko se uniči še življenje in kariera nekega zdravnika. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo glasovali proti predlogu odbora predvsem zaradi nedorečenih določil zakonika, ki puščajo zdravnika ne samo pred vsakodnevnimi etičnimi dilemami, ki že same po sebi niso lahke, ampak bi se ob vsem moral ukvarjati še z zakonskimi zadevami in premisleki, ali bo ob upoštevanju pacientovi želji kršil zakon ali ne. Avtentično razlago bi po našem mnenju bilo treba sprejeti tudi zato, ker zavezuje sodnike, ki so danes ob sojenju v precejšnih dilemah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskih skupin Demokratične stranke upokojencev bo predstavil mag. Vasja Klavora. Prosim.
Spoštovani, gospod predsednik, spoštovani državni sekretar, spoštovane poslanke in poslanci! Predlagatelj avtentične razlage je kot enega od razlogov za njo navedel ugotovitev, da slovenska zakonodaja premalo upošteva avtonomijo pacienta, saj si glede ukrepanja zdravnika pri nezavestnem bolniku, ki je poprej jasno izrazil svojo voljo, da ne sprejema transfuzije krvi in krvnih pripravkov, v primeru njegove neposredne življenjske ogroženosti stališče Komisije Republike Slovenije za medicinsko etiko in navedbe Kazenskega zakonika medsebojno nasprotuje. Ta stališča in navedbe se ne skladajo prav v tistem nujnem primeru, ko bolnik lahko umre, če med anestezijo nastane hujša krvavitev, med operacijo, kjer bi transfuzija edina lahko morda rešila bolnikov življenje. Po mnenju predlagatelja je nejasno, kako ravnati v takem primeru pri bolniku, ki je neposredno pred operacijo po ustreznem pojasnilu in opozorilu o možnih zapletih zavrnitve transfuzije ter po poskusu zdravnika, da bi bolnik svojo odločitev spremenil, še vedno vztrajal, da ne dovoli transfuzije krvi oziroma krvnih pripravkov. Dilema, ki jo navaja predlagatelj, je torej v tem, da smo po Kazenskem zakoniku dolžni nuditi nujno zdravstveno oskrbo, po mnenju Komisije za medicinsko etiko pa spoštovati bolnikovo voljo tudi v tem primeru. V naši poslanski skupini se strinjamo z mnenjem Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Mislim, da je to mnenje zelo korektno, zelo lepo napisano, in tudi z mnenjem Vlade, da je avtentična razlaga nepotrebna, saj predlog izhaja iz preozkega, če ne celo neprimernega gledanja na splošna pravila in možnosti pravnega normiranja. Po naši oceni gre za preozko tolmačenje z zgolj enega vidika, torej zgolj z vidika odklanjanja zdravljenja s krvjo oziroma krvnimi pripravki. Vemo pa, da je teh dilem še dovolj drugih. Menimo, da je treba 178. člen Kazenskega zakonika razumeti tako, da je s sklicevanjem na poklicno dolžnost že zajeto tudi spoštovanje pacientove avtonomije, ki jo ta izvršuje prek svoje pravice do samoodločbe glede zdravljenja. Jasnost obravnavane določbe je odvisna od vsebine pojma poklicna dolžnost zdravnika ali drugega zdravstvenega delavca kot pravnega standarda, ki ga urejajo drugi predpisi in ne samo Kazenski zakonik. Ker je po naši oceni tudi v primeru, kot ga je navedel predlagatelj avtentične razlage, zdravnik dolžan upoštevati jasno izraženo voljo bolnika, bomo poslanci podprli sklep matičnega delovnega telesa, da se avtentična razlaga 178. člena Kazenskega zakonika ne sprejme. Vendar pa bi na koncu želel le izpostaviti dilemo, ki obstaja. Dilemo, pred katero so tako medicinski strokovnjaki, in dilemo, pred katero je tudi tožilstvo in sodstvo. Prav je, da danes razpravljamo o tem, prav je, da se je to vprašanje o avtentični razlagi pojavilo v Državnem zboru, kajti s tem smo pravzaprav potrdili dilemo, ki obstaja za medicinske strokovnjake in je bila izražena na okrogli mizi pred meseci v naši državi. tudi dilemo, ki jo imajo nekateri sodni strokovnjaki o tem problemu. Če hočemo reči samo to, kaj je poklicna dolžnost, potem poklicna dolžnost zdravnika ali zdravstvenega delavca obvezuje, je določena s posebnimi predpisi, tako z zakonom o zdravniški službi, z zakonom o zdravstveni dejavnosti, zakonom o pacientovih pravicah in seveda tudi na koncu s kodeksom medicinske deontologije. O tem, kako je treba zdraviti, se kazenski zakonik ne opredeljuje. Vendar pa moramo povedati tudi to, da še vedno za mene obstoja dilema, kljub temu da podpiram mnenje Zakonodajno-pravne komisije, in tudi naša skupina, posebno zato, ker vem, da tudi del tožilstva in del sodstva morda tega, kar je bilo napisano in kar je napisano, ne bo sprejel [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] , in da avtentične razlage o konkretni zadevi ni naklonjen. Zato je prav, da smo o tem spregovorili. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič. Prosim.
Spoštovani1 Avtentična razlaga zakona je instrument, ki omogoča zakonodajalcu, da pravno doreče vsebino zakonske določbe, ki jo je že prej sprejel, in sicer v okviru njenega prvotnega pomena, tako da je za izvajanje v praksi nesporno jasno, kaj ta zahteva. Avtentična razlaga ne more biti namenjena spreminjanju ali dopolnjevanju zakona, temveč se lahko nanaša le na tolmačenje zakonskih določb, ki so se v okviru dane vsebine v praksi izkazale za nejasne. 178. člen Kazenskega zakonika določa, da se zdravnik ali drug zdravstveni delavec, ki v nasprotju s svojo poklicno dolžnostjo ne pomaga bolniku ali komu drugemu, ki je v nevarnosti za življenje, kaznuje z zaporom do enega leta. Po mnenju predlagatelja je nejasno, kako ravnati pri bolniku v primeru, ki je neposredno pred operacijo po ustreznem pojasnilu in opozorilu o možnih zapletih zavrnitve transfuzije ter po poskusu zdravnika, da bi bolnik svojo odločitev spremenil, še vedno vztrajal, da ne dovoli transfuzije krvi oziroma krvnih pripravkov. Dilema, ki se poraja, je torej v tem, da smo po Kazenskem zakoniku dolžni nuditi nujno zdravstveno oskrbo, po mnenju Komisije Republike Slovenije za medicinsko etiko pa spoštovati bolnikov voljo in ali lahko takšno spoštovanje volje pacienta šteje za kaznivo dejanje opustitve zdravstvene pomoči. V primerjavi z zakonskim besedilom določbe 178. člena Kazenskega zakonika bi lahko izhajalo, da se le-ta s predlagano avtentično razlago pravzaprav dopolnjuje, zato ostaja dvom o njeni primernosti, vendar kljub temu ne gre spregledati tehtnih argumentov predlagatelja, predvsem s stališča spoštovanja pacientove avtonomije, ki jo ta izvršuje prek svoje pravice do samoodločanja glede zdravljena. Dilema, pred katero so postavljeni zdravniki, je nedvomno izjemno zahtevna. V razmislek je treba vzeti 51. člen Ustave, po katerem nikogar ni mogoče prisiliti k zdravljenju, razen v primerih, kot jih določa zakon, kakor tudi z zakon o pacientovih pravicah, ki od zdravnika zahteva, da spoštuje pacientovo voljo glede vseh posegov v njegovo zdravje, tudi takrat, ko je očitno, da če ne bo določenega posega, bo pacient umrl. Morda bi narekovalo sprejeti avtentično razlago kot premostitev do trajnega urejanja na nivoju sistemskih rešitev, zato ji v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke ne bomo nasprotovali, saj menimo, da mora zdravnik opraviti poklicno dolžnost, ki mu jo narekuje zdravniška etika, ne glede na odločitev pacientove volje. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla predlog matičnega delovnega telesa, to je Odbora za pravosodje, notranjo politiko in javno upravo, da se predlog obvezne razlage 178. člena Kazenskega zakonika ne sprejme. Za poslansko skupino je po predlogu obvezne razlage vedno temeljno vprašanje, ki ga najavlja Vlada in ki ga posebej poudarja tudi naša Zakonodajno-pravna služba, da obvezna razlaga ne more spreminjati določb veljavnega zakona, niti ga ne more razširjati, praviloma pa je potrebna samo takrat, če res nesporno nejasne določbe pojasni, saj v nasprotnem primeru prihaja preko obvezne razlage do sprememb zakona. Vedno, kadar se o obvezni razlagi odloča, zato ocenjujemo predvsem ta vprašanja. V konkretnem primeru je ocena teh vprašanj bila še toliko težja kot običajno, ker gre za zdravljene in ker gre za pravice, ki jih imajo bolniki, da odločajo ali soodločajo o tem, na kakšen način naj se jim zagotavlja najboljša medicinska oskrba, in na drugi strani o pravicah zdravnikov, da upoštevajo zahteve, ki jih ob tem imajo bolniki. Ugotovili smo, da vsi, Zakonodajno-pravna služba, Vlada in konec koncev tudi predlagatelji obvezne razlage, nesporno upoštevajo besedilo 178. člena Kazenskega zakonika, ki pravi: "Zdravnik ali drug zdravstveni delavec, ki v nasprotju s svojo poklicno dolžnostjo ne pomaga bolniku ali komu drugemu, ki je v nevarnosti za življenje, se kaznuje z zaporom do enega leta." Kazenski zakonik torej predpostavlja obveznost zdravljenja in v tem pogledu je zdravnik, glede na Zakon o pacientovih pravicah gotovo v izjemno zahtevnem položaju, ko mora upoštevati tudi Zakon o pacientovih pravicah, po kateri ima pacient pravico do samostojnega odločanja o zdravljenju pod pogoji, ki jih določa ta zakon, in po katerem pacient, ki je sposoben odločanja o sebi, ima pravico zavrniti predlagani medicinski poseg oziroma zdravstveno oskrbo, razen, kadar bi to ogrozilo življenje ali huje ogrozilo zdravje drugih. V razmislek o tem, ali bi predlagana obvezna razlaga pomenila razširitev določb, ki bi jih morala tolmačiti, smo v naši poslanski skupini upoštevali še dejstvo, da drugi odstavek 30. člena Zakona o pacientovih pravicah, ki ga tudi moramo upoštevati, pravi, "če zdravnik, ki pacienta zdravi, oceni, da je pacientova odločitev v nasprotju z njegovo najboljšo zdravstveno koristjo in bi zavrnitev lahko ogrozila njegovo življenje ali povzročila nepopravljivo ali hudo poslabšanje njegovega zdravstvenega stanja, mora poskusiti pacienta o tem prepričati, po potrebni pa za pomoč zaprositi pacientove ožje družinske člane oziroma predlagati pacientu pridobitev drugega mnenja". In to dejstvo, da mora poskušati po potrebni pridobiti pomoč tudi ožjih družinskih članov in predlagati pacientu pridobitev drugega mnenja v predlogu obvezne razlage sploh ni upoštevano. Mislimo, da bi s tem, če bi sprejeli tako obvezno razlago, šli preko vsebine, ki jo določa Kazenski zakonik in njegova uporaba v povezavi z Zakonom o pacientovih pravicah in to je tudi eden od razlogov, zaradi katerih bomo podprli predlog matičnega delovnega telesa, da se obvezna razlaga ne sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil France Cukjati. Prosim. In prosim za pozornost v dvorani!
Hvala za besedo. Spoštovani! Slovenska demokratska stranka se strinja z razlago Zakonodajno-pravne službe o Kazenskem zakoniku in o vsebini tega spornega člena Kazenskega zakonika. Tudi mi menimo, da ima pacientova pravica do odklonitve posameznega posega vsekakor absolutno prednost in je pravico pacienta in njegovo odločitev treba spoštovati v vsakem primeru, če je seveda dovolj seznanjen s posledicami svoje odločitve. Zakonodajno-pravna služba celo pravi, da je možno oziroma da mora zdravnik celo odkloniti poseg, v katerem bi eventualno lahko prišlo do potrebe takšnega posega, ki ga zavrača pacient. Recimo, če obstaja možnost, da pri operaciji, samo možnost, da bo potrebna transfuzija, potem lahko zdravnik celo odkloni samo operacijo. Zelo zanimivo! Prvič slišim tako razlago tega člena Kazenskega zakonika. Pa vendar, strinjamo se s tako razlago, ne strinjamo se pa z mnenjem, da je ta stvar povsem jasna. Ni. Poglejte, bom prebral mnenje prof. Damjana Korošča, strokovnjaka za kazansko pravo. Takole pravi o mnenju Zakonodajno-pravne službe. Citiram: "Njeno mnenje je vsebinsko po mojem korektno in se z njim glede pomena poklicnih in strokovnih dolžnosti zdravnika v kazenskem pravu z veseljem strinjam, vendar sodišča v kazenskih zadevah nanj niso vezana. Kot je znano iz kazenskopravne teorije in kot je politično pričakovati, se pomemben del tožilstva in zlasti sodstva kot tudi del teoretikov kazenskega prava do sedaj s takšno razlago ne bo strinjalo. Med temi, ki se s tako razlago ne strinjajo, so tudi vrhovni sodniki". Spoštovani, za to gre, da imamo tu dve mnenji. Eno je mnenje politike, s katerim se strinjam, vendar to ni obvezujoče mnenje. In čemu naj služi avtentična razlaga – ravno temu, da se ta dilema razreši. Z avtentično razlago naj se ne spreminja zakona, ampak naj se da tista razlaga, da bo povsem jasno, da ne bo dilem, nepotrebnih dilem. Zaradi tega predlagamo, da se ta predlog spusti v proceduro. Predstavnik Vlade sicer pravi, da bi to vneslo še več dilem. Praksa kaže, da ravno te dileme želimo odpraviti. Predstavnik Vlade pravi, da bi bilo nesmiselno samo en problem reševati, in sicer transfuzijo krvi. Na tem področju se je pač ta problem odprl. Spoštovani, dajmo mnenje Zakonodajno-pravne službe, celotno mnenje, ki obravnava vse probleme urgentnih posegov, ne samo transfuzije, pa tako mnenje ovekovečimo, uzakonimo! Tisto mnenje, s katerim se vsi strinjamo, tudi zdravniki se strinjajo. Ali je to takšen greh sprejeti avtentično razlago? Vsebinsko jo lahko dopolnimo. Mislim, da ne bo nobenega problema, da vsi iščemo pravo rešitev. Torej, samo to predlagamo, da spustimo postopek naprej, zavrnemo to mnenje odbora in dopolnimo potem vsebinsko, pač tako kot bo tudi predlagala Vlada, Zakonodajno-pravna služba, in ta problem celostno rešimo. Pred nami so dopusti, bodo primeri, ko bo zopet precej nesreč, tako v gorah kot prometnih nesreč, in nepotrebno je dopuščati, da se take dileme pojavljajo na operacijskih mizah.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Vito Rožej.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Najprej naj rečem hvala za veliko pozornost, ki jo posvečate mnenju Poslanske skupine Zares glede predloga za sprejem avtentične razlage tega člena Kazenskega zakonika, ki ga je predlagal kolega Cukjati. Člen, na katerega se nanaša, ureja kaznivo dejanje opustitve zdravstvene pomoči, ki ga lahko stori le zdravnik ali drug zdravstveni delavec, ko v nasprotju s poklicno dolžnostjo ne pomaga bolniku ali komu drugemu, ki je v nevarnosti za življenje. V Poslanski skupini Zares – nova politika priznavamo, da je to vprašanje, ki odpira mnoge dileme, in področje, na katerega se ta država še ni odločila poseči. Odpira nekatera etična vprašanja, na katera bomo v prihodnosti prav gotovo morali odgovoriti. Kar pa se tiče tega predloga avtentične razlage, pa se z njim v poslanski skupini, žal, ne moremo strinjati. Problematizira namreč le tisti del odločbe, ki pomeni izvršitveno dejanje, torej ravnanje, s katerim lahko storilec stori kaznivo dejanje. To pomeni, izvršitveno dejanje, da se, skratka, kaznuje storilec, če bolniku ali komu drugemu, ki je v nevarnosti za življenje, ne pomaga v skladu s svojo poklicno dolžnostjo. Medtem ko kaznivo dejanje ni podano, če zdravnik tako pomoč nudi v skladu s svojo poklicno dolžnostjo. Prav tako je predlog usmerjen k enemu vprašanju, in samo enemu, to je vprašanju odklanjanja zdravljenja s krvjo in krvnimi pripravki, kar zagotovo ni edini primer, ki bi se v praksi lahko pojavil v zvezi z navedenim kaznivim dejanjem opustitve zdravstvene pomoči. Reševanje samo enega primera z avtentično razlago je morda tudi s pravno-strokovnega vidika napačno, predvsem kar se tiče načela enakosti. V Poslanski skupini Zares – nova politika menimo, da je omenjeno problematiko treba urediti na ustrezen način, ker se, kot je bilo rečeno, v praksi pojavljajo primeri, ko so zdravniki v dilemi. Nismo pa prepričani, da bi ta avtentična razlaga prinesla želene rezultate, ker je ozko usmerjena in bi bila lahko tudi škodljiva z vidika sedanje veljavne ureditve in zato tega predloga v poslanski skupini ne moremo podpreti. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu za sprejem avtentične razlage bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, pol ure po prekinjeni zadnji točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ZDRAVSTVENI DEJAVNOSTI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Gospod Kontič želite proceduralno? Imate postopkovni predlog? Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! V imenu poslanske skupine imam proceduralni predlog. Naj za začetek povem, da zakon, ki naj bi ga danes obravnavali, torej zakon o zdravstveni dejavnosti v prvi obravnavi, je bil vložen v parlamentarno proceduro na predlog Vlade v času, ko je ministrsko funkcijo na področju zdravja opravljal gospod Borut Miklavčič. V tem času je minister odstopil, dobili smo novega ministra, ostal pa je v proceduri zakon, ki je bil predlagan pred tem. V Poslanski skupini Socialnih demokratov, po posvetu tudi z ostalimi poslanskimi skupinami, ocenjujemo, da je treba za kvalitetno pripravo tega zakona omogočiti še nekaj časa, tudi ministru in njegovi ekipi, da se do tega zakona opredeli, da ugotovi, ali je ta zakon mogoče amandmajsko še spreminjati, da ugotovimo, ali se strinjamo s tem konceptom zakona, in pripravimo rešitve, ki bodo temu konceptu dejansko tudi sledile oziroma ustrezale. Zato predlagam v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, da skladno s 74. členom preložimo obravnavo in odločanje o tem zakonu na eno izmed prihodnjih sej. Ta čas pa izkoristimo za kvalitetno dodelavo tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali ste predlog v skladu s 74. členom, prvim odstavkom. Gospod Kontič v imenu poslanske skupine predlaga, da se razprava in odločanje o Predlogu zakona o zdravstveni dejavnosti prestavi na eno od naslednjih sej. Želi besedo predlagatelj, to je predstavnik Vlade, minister? Želite besedo?
Spoštovane poslanke in poslanci! Zdravstvo je pred velikimi izzivi. Kriza, ki je zapopadla ves razviti svet, se preneša na zdravstvo z nekoliko večjim zamikom. Seveda ob prevzemu odgovorne funkcije je treba stremeti tako za finančno kot dolgoročno vzdržnost. Usmeritve zakona so bile pripravljene v drugih časih in usmerjene v veliko centralizacijo in regulacijo z normativi. Po pripravi prvih analiz in po oceni usmeritev v prihodnje se bi želel, seveda, skupaj s cenjenimi predstavniki koalicije in vsemi parlamentarci, prepričati, da je prava usmeritev zdravstvenega sistema v večjo avtonomnost izvajalcev, kajti to bo odgovorilo na izzive, s katerimi smo soočeni danes. Pridružil bi se temu predlogu oziroma apeliram na to, da se dobi še določen čas. V tem času pa, seveda, v teh finančnih razmerah je treba pripraviti tudi teze za zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju in nekako vsaj v izhodiščih predstaviti oba temeljna zakona. Hvala.
Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke France Cukjati.
Hvala za besedo. Spoštovani, spoštovana koalicija! Pahorjeva vlada je že v začetku leta 2009 obljubljala in dala v program, da bosta do konca leta 2009 sprejeta zakon o zdravstveni dejavnosti in zakon o zdravstvenem zavarovanju. Seveda, jeseni lani so bile potem široke razprave o pripravah zakona o zdravstveni dejavnosti. Letos januarja nas je obiskal minister za zdravje, da naj pripravimo predloge k zakonu o zdravstveni dejavnosti. Mi smo ga pripravili, smo pripravili obsežne predloge, do konca januarja – niti eden kasneje ni bil upoštevan. Služba Vlade za zakonodajo je februarja dala katastrofalno mnenje o predlaganem zakonu o zdravstveni dejavnosti. Celotno zdravništvo in celotna stroka, ki naj bi izvajala zakon o zdravstveni dejavnosti, se je držala za glavo, kakšen zakon je to, in maja ste prišli prav s takim predlogom, da naj se prestavi obravnava zakona o zdravstveni dejavnosti. Mi smo takrat predlagali, da vendarle nemogoče je po poslovniku umakniti ta zakon, ta zakon je stekel v svojo proceduro in splošno razpravo moramo opraviti. Vi ste rekli, "ne, bomo še enkrat premislili, bomo razpravljali na naslednji seji". Prišel je junij, prišel je julij in še vedno ni te razprave. Edino pravilno bi bilo, da bi ugotovili, da je ta osnutek, ta predlog neprimeren za nadaljnjo obravnavo in bi sprostili možnost temeljite priprave in bolj usklajenega pristopa. Imamo tudi drugega ministra, za katerega bi človek upal, saj je kot nepopisan list, še nikoli ni bil minister, da lahko pričakujemo, da bo vendar bolj pametno pristopil k reševanju teh vprašanj. Vendar dovolimo, da začne brez obremenitve z nemogočim tekstom, ki je pred nami, opravimo splošno razpravo in ga zavrnimo. S tem bomo prihranili veliko težav pri amandmiranju tega zakona in jeseni verjetno bomo pa sploh ugotovili, da je neprimeren za nadaljnjo obravnavo in bomo zopet zamaknili za 3 mesece ves nadaljnji postopek. In namesto da bi do konca leta 2009 sprejeli ta zakon, ga bomo morda do konca 2011 ali pa še takrat ne. S takim postopkom zagotovo ne.
Hvala lepa. Najprej, proceduralno opozorilo. Predstavnike poslanskih skupin naprošam, da stališča v zvezi z dnevnim redom po 64. členu, 10. odstavek sporočajo iz poslanskih klopi. Želi še katera poslanska skupina predstaviti svoje stališče? Ne želi. Želi dodatno utemeljiti to stališče predlagatelj? Ne želi. Prehajamo na odločanje o predlogu, da se razprava in odločanje o Predlogu zakona o zdravstveni dejavnosti preloži na eno od naslednjih sej. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45. Proti 13. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani predlog sprejel, zato je točka preložena na eno od naslednjih sej. Pred obravnavo 3. točke dnevnega reda – Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o letalstvu, vas obveščam, da ste ob 10.30 dobili poročilo k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o letalstvu. Sprašujem poslanske skupine, ali potrebujejo kaj časa, da to poročilo proučijo in potem vložijo kakšne amandmaje. Če je ta potreba, bi predlagal določeno pol ure odmora, če pa ni, potem gremo pa lahko naprej. Ugotavljam, da ni. Ugotavljam, da take potrebe ni. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LETALSTVU V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona bi želel dati besedo predstavniku Vlade. Predstavnika Vlade ni, ali je tu? Predstavnika Vlade ni, zato se obrazložitve ne bo mogel udeležiti, prihaja. Besedo ima dr. Igor Jakomin, državni sekretar na Ministrstvu za promet.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Evropska komisija je po opravljenih nadzorih letalske varnosti v Republiki Sloveniji ugotovila pomembna neskladja s predpisi Skupnosti glede proizvodnje, stalne plovnosti in vzdrževanja zrakoplovov, kar se nanaša tako na varnost kot pravilno delovanje skupnega trga. Brez sprememb Zakona o letalstvu ni mogoče odpraviti ugotovljenih nepravilnosti in zagotoviti zahtevane varnosti civilnega letalstva. Proučili smo več možnih načinov organizacije zagotavljanja letalske varnosti, na koncu se je izpostavilo, da je najprimernejša oblika javna agencija, za katero se s tem zakonom posebej določijo pristojnosti in pooblastila ter pristojnosti in pooblastila uradnih oseb. S tem v zvezi so določbe zakona o nadzoru prilagojene tudi zahtevam, ki izhajajo iz predpisov Evropske unije. Poglavitne rešitve so: ustanovi se javna agencija, ki je pristojna za odločanje v upravnih zadevah, stalni nadzor, nadzor nad izvajanjem letalskih predpisov in prekrškovne postopke na področju letalske varnosti in varovanja. Urejeni so viri financiranja delovanja agencije, ki se za splošne varnostne naloge zagotavljajo v proračunu Republike Slovenije, naloge certificiranja in stalnega nadzora pa se financirajo z zaračunavanjem storitev po tarifi. Nadalje, ustrezno so urejena pooblastila agencije in uradnih oseb agencije. Nadzor nad zakonitostjo, učinkovitostjo in uspešnostjo dela agencije, ki ga izvaja Ministrstvo za promet, se izvaja na enak način, kot je določen za nadzor nad pristojnimi letalstvi držav članic EU, ki ga izvajata Komisija in Evropske agencije za varnost v letalstvu. Nadalje, določbe zakona o nadzoru so prilagojene zahtevam, ki izhajajo iz predpisov Evropske unije. To pomeni, da je zagotovljeno usklajeno vodenje najmanj štirih vrst procesov, to je odločanje o pravnih zadevah, stalni nadzor, nadzor nad izvajanjem letalskih predpisov in vodenje prekrškovnih postopkov. In na koncu, s tem v zvezi je urejenih tudi nekaj vprašanj, kot je sistem upravljanja varnosti in državni program varnosti, skupna pravila za določanje pristojbin in podobna vprašanja, da bi lahko agencija lahko učinkovito opravljala naloge in zagotavljala letalsko varnost. Spremembe zakona vplivajo na proračun Republike Slovenije tako, da se odhodki proračuna kljub potrebnemu povečanemu številu zaposlenih v agenciji ne bodo povečali, po določenem začetnem obdobju pa se bodo lahko postopno celo zmanjševali. Povečani stroški zagotavljanja letalske varnosti se bodo podobno kot v drugih državah članicah Evropske unije krili s prihodki iz tarif, pristojbin in stroškov, ki jih bodo plačevali zavezanci. Osnutek predlaganih rešitev je bil v okviru odprave ugotovljenih nepravilnosti pri zagotavljanju letalske varnosti predstavljen tudi predstavnikom Evropske komisije in Evropske agencije za varnost v letalstvu in na njih ni bilo pripomb. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za promet kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Janku Vebru. Prosim.
Hvala za besedo. Odbor za promet je na svoji 11. nujni seji, ki je potekala 7. julija, 12. julija in ne nazadnje tudi danes, 15. julija, opravil obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o letalstvu, ki ga je Državnemu zboru v zakonodajni postopek posredovala Vlada 21. junija 2010. Vlada je tudi predlagala, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku, in kolegij predsednika Državnega zbora je na 67. seji 22. junija sklenil, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o letalstvu obravnavamo po nujnem postopku. Na sejo odbora smo poleg predstavnikov predlagatelja povabili še predstavnike Adria Airways, Aerodroma Ljubljana, Aerodroma Maribor, Aerodroma Portorož in Kontrolo zračnega prometa Slovenije ter Zakonodajno-pravno službo Državnega zbora. V uvodni predstavitvi je državni sekretar dr. Igor Jakomin predstavil razloge za spremembo in dopolnitev predloga zakona, ki se nanašajo na vzpostavitev in ohranitev visoke stopnje varnosti civilnega letalstva v Republiki Sloveniji. Dodatni cilj na področjih, ki jih ureja ta zakon, je tudi spodbuditi stroškovno in časovno učinkovitost stratifikacijskih postopkov, slovenski letalski industriji pa zagotoviti pogoje za prost pretok blaga, oseb in storitev z drugimi članicami Evropske unije ter zagotoviti enotne pogoje delovanja za vse akterje na slovenskem trgu letalskega prometa in njihovo primerljivost v okviru Evropske unije. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju opozorila predvsem na poglavitne rešitve, ki se nanašajo na ustanovitev javne agencije in spremembe določb glede odločanja v upravnih postopkih, nadzora in vodenja postopkov o prekrških na področju letalske varnosti. Ob tem je ugotovila, da je način obravnave navedenih rešitev v predlaganih določbah vsebinsko razmeroma nejasen, zlasti v delu, kjer se predlagana ureditev nanaša na postopkovne vidike in določanje pristojnosti posameznih organov. Na podlagi takšnega mnenja Zakonodajno-pravne službe so poslanske skupine SD, Zares, LDS in DeSUS oblikovale amandmaje, ki sledijo opozorilom Zakonodajno-pravne službe. Odbor je sprejel vse vložene amandmaje poslanskih skupin, ob tem pa je sprejel tudi svoj amandma k 40. členu. V razpravi so člani odbora opozorili oziroma največ razpravljali o določbah predloga zakona, ki se nanašajo na ustanovitev javne agencije. V zvezi s tem so opozorili na ustanovitev agencije, glede na dejstvo, da bo ustanovitev zahtevala povečanje sredstev proračuna Republike Slovenije za leto 2011. Zaradi že zaostrenih gospodarskih razmer je bilo to zelo izpostavljeno. Ravno tako so problematizirali dejstvo, da predlagatelji zakona niso kot prioriteto navedli pridobivanje sredstev agencije iz naslova zaračunavanja storitev za listine, ki jih bo agencija izdajala. Ob razpravi so predstavniki predlagatelja zakona pojasnili razloge za ustanovitev agencije, ki zagotavlja ne nazadnje tudi ureditev plačnih razmerij med piloti in nadzorniki, saj je nesorazmerje, ki je sedaj v razmerju 1:3, v korist pilotov, s tem pa bi agencija seveda imela možnost pridobiti ustrezno število potrebnih novih kadrov za opravljanje nadzornih funkcij. Obremenitev proračunskih sredstev v letu 2011 je sicer predvidena, vendar se predvideva, da se bodo lastni prihodki agencije v bodoče večali, s tem pa se bo razbremenil pritisk na sredstva državnega proračuna. Odbor za promet je po končani razpravi o členih predloga zakona in po glasovanju o vloženih amandmajih in o amandmaju odbora v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je tako pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, o katerem ta hip tudi razpravljamo. Naj se ob tej priložnosti tudi še enkrat zahvalim članici in članom odbora za konstruktivno razpravo. S tem so nekako tudi omogočili, da bo ta zakon pravočasno obravnavan na tej seji Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Miran Jerič v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik Državnega zbora. Predstavniki Vlade, kolegice poslanke, kolegi poslanci! Ko smo aprila leta 2009 sprejemali zadnjo novelo zakona o letalstvu, s katero smo zgolj uskladili določbe 128. člena veljavnega zakona z odločbo Ustavnega sodišča, smo v stališču Poslanske skupine LDS na seji Državnega zbora opozorili, da veljavni zakon v celoti ne odgovarja več zadovoljivo izzivom časa, saj je bil sprejet že daljnega leta 2001, torej še pred pristopom Slovenije v Evropsko unijo. Poleg tega pa se naši predpisi na tem področju kljub sprejetim novelam zakona o letalstvu v določeni meri razlikujejo od pravnega reda Evropske unije. Minister za promet je sicer takrat napovedal večje vsebinske spremembe na področju urejanja letalstva do konca lanskega leta, do katerih pa žal ni prišlo. Prišlo pa je do ultimativne zahteve Evropske komisije, da do oktobra leta 2010 Slovenija odpravi neskladja, ugotovljena s predpisi skupnosti glede proizvodnje, stalne plovnosti in vzdrževanja zrakoplovov, kar se nanaša tako na varnost kot na pravilno delovanje skupnega trga. Na sestanku z Evropsko komisijo je naša vlada sprejela zavezo, da bo Republika Slovenija do omenjenega datuma odpravila ugotovljena neskladja, zlasti glede organizacije nadzornega organa civilnega letalstva, v času do oktobra pa izboljšala nadzor z obstoječim osebjem in dodatno zaposlenimi na kritičnih področjih ter nadaljevala z odpravo drugih ugotovljenih neskladnosti. Odprava nepravilnosti predvsem pomeni, da mora do letošnjega oktobra v Sloveniji delovati nov, ustrezno usposobljen, nadzorni organ, ki bo imel zadostno število usposobljenih uradnih oseb, to je letalskih nadzornikov in drugih nadzornikov. V nasprotnem primeru bodo, poenostavljeno povedano, vsi zrakoplovi vpisani v slovenski register zrakoplovov, katerih plovnost je urejena s predpisi Evropske unije, ostali prizemljeni. V Liberalni demokraciji Slovenije seveda obžalujemo, da smo se znašli v situaciji, ko moramo z obravnavano novelo zakona v časovni stiski ustanavljati javno agencijo, ki bo pristojna za odločanje v upravnih zadevah, stalni nadzor in nadzor nad izvajanjem predpisov ter postopke na področju letalske varnosti in pa varovanja. Vladi se je v predlogu zakona zapisalo, da je osnovni cilj sprememb in dopolnitev zakona o letalstvu vzpostavitev in ohranitev visoke stopnje varnosti civilnega letalstva v Republiki Sloveniji. Trditev seveda ni najbolj logična, saj visoke stopnje varnosti ne moremo istočasno vzpostavljati in ohranjati. Zato je zapisano treba razumeti v smeri implicitnega priznanja, da z nadzorom v civilnem letalstvu ni vse v najlepšem redu. To, za Slovenijo neprijetno dejstvo, lepo ilustrira tudi preprost podatek. Sedaj je nadzorni organ Ministrstvo za promet, nalogo pa izvaja Direktorat za civilno letalstvo s šestnajstimi zaposlenimi. Nova javna agencija pa naj bi že v začetni fazi imela 69 zaposlenih. Zelo izstopa tudi dejstvo, da je poleg organizacijskega razloga glavni razlog za ustanovitev javne agencije nezmožnost rešitve vprašanja plač letalskih nadzornikov znotraj plačnega sistema v javnem sektorju, kar kaže na njegovo togost, rigidnost, nefunkcionalnost, in ki zaradi uravnilovke ni zmožen zagotoviti učinkovitega nastopa države na trgu specifične delovne sile v pogojih prostega pretoka delovne sile znotraj Evropske unije. Treba je pač pritrditi ključni ugotovitvi obrazložitve novele zakona, da so kadri, to so letalski nadzorniki, bistveni element zagotavljanja letalske varnosti, saj z letalom lahko opravlja le pilot, nadzoruje pa ga lahko le enako ali višje usposobljeni pilot, ki ima tudi v Sloveniji v pogojih prostega pretoka delovne sile takšno ceno, da je država znotraj plačnega sistema enostavno ne more plačati. V Poslanskem klubu LDS bomo novelo zakona podprli v prepričanju, da je tudi v tem vmesnem obdobju do letošnjega oktobra, ko Direktorat za civilno letalstvo izboljšuje nadzor z obstoječim osebjem in dodatno zaposlenimi na kritičnih področjih ter nadaljuje z odpravo ugotovljenih drugih neskladnosti, zagotovljena visoka stopnja varnosti civilnega letalstva v Republiki Sloveniji.
Hvala. Besedo ima Janko Veber v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo. Lep pozdrav v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Zakon, ki ga obravnavamo, odpravlja neskladnosti z evropskimi predpisi na področju varnosti civilnega letalstva, ki so bile ugotovljene v inšpekcijskem nadzoru, ki je potekal nekje od leta 2006 do leta 2009. V poslanski skupini se zavedamo nujnosti sprejetja Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o letalstvu, saj bi v primeru nesprejetja prišlo do izredne gospodarske škode, saj bi se občutno zmanjšali preleti nad slovenskem ozemljem in tudi uporaba slovenskih letališč, s tem pa bi nastajala velika gospodarska škoda. Pomemben cilj zakona pa je tudi spodbuditi stroškovno in časovno učinkovitost certifikacijskih postopkov in predvsem slovenski letalski industriji zagotoviti pogoje za prost pretok blaga, oseb in storitev z drugimi članicami EU. Seveda pa zakon zagotavlja tudi enotne pogoje delovanja za vse akterje na slovenskem trgu letalskega prometa. Poleg omogočanja širitve trga za slovensko letalsko industrijo in s tem tudi posledično večanja gospodarske rasti v Sloveniji pa ima zakon za gospodarstvo tudi dodatne finančne obveznosti, saj so do sedaj uporabniki plačevali le upravne takse in stroške postopkov, vsi drugi stroški pa so bili kriti iz proračuna Republike Slovenije. Hkrati pa to pomeni, da bo možno delovanje Javne agencije za civilno letalstvo, ki je tudi ključna rešitev za zagotovitev visoke stopnje varnosti civilnega letalstva v Sloveniji, financirati pretežno s pristojbinami in tarifami, ki bodo upoštevale težo zrakoplova, vrsto zrakoplova, število motorjev, vrsto motorjev itd. Z ustanovitvijo agencije se namreč zagotovi ustrezna kadrovska sestava varnostnega organa, to je bil tudi eden od poglavitnih očitkov inšpekcijskega nadzora in Evropske komisije, in ustrezna plačila nadzornikov, ki bodo primerljiva, denimo, s plačami pilotov, bodo zagotavljala tudi večji interes za zapolnitev kadrovske vrzeli na področju letalske varnosti. V Poslanski skupini Socialnih demokratov se zavedamo in tudi pričakujemo, da bodo stroški delovanja agencije skrbno načrtovani in utemeljeni in kljub povečanemu številu zaposlenih v agenciji in njihovim večjim plačam ne bodo povečevali odhodkov proračuna Republike Slovenije in hkrati seveda ne smejo nesorazmerno obremenjevati gospodarstva. Kot sem že v uvodu povedal, bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predloženi zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Marinič v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o letalstvu, ki ga je Vlada posredovala Državnemu zboru po nujnem postopku, bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli po lastni vesti. Skoraj deset let star zakon, na katerega nujne spremembe je Evropska komisija začela opozarjati že v letu 2006, ki pa so se vlekle kot jara kača. Poslanke in poslanci smo dobili vsebino predloga na klopi in tukaj je treba izpostaviti same zaplete, ki so se pravzaprav začeli dogajati ob samem začetku obravnave predloga sprememb tega zakona, kajti prvi sklic nujne seje odbora je bil preložen zaradi seje DZ, nato je bil prekinjen, ker niso bili dostavljeni amandmaji, čeprav je bilo dovolj časa, vedelo se je, katere nujne stvari je treba urediti, in nato smo poslanke in poslanci v dveh delih pravzaprav prišli do zaključka obravnave kar 37 ali 38 amandmajev, kjer je treba izpostaviti, da predlog sprememb vsebuje pravzaprav tiste vsebine, o katerih se v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pa tudi v drugih poslanskih skupinah, vsaj po javno izrečenih besedah, ne strinjamo v tistem delu, ko govorimo,da na nek način širimo državno oziroma javno upravo. Prav tukaj imamo težave, kajti z navedeno spremembo, z dopolnitvami se uvaja ustanovitev agencije, ki bo dobila pristojnosti in urejala tista področja, ki so nujno potrebna za to, da lahko letala letijo v mednarodnem zračnem prostoru. Če je kdo drugačnega mnenja, potem moramo vsaj v Slovenski demokratski stranki jasno izraziti nezadovoljstvo, predvsem takrat, ko Vlada pošilja v obravnavo pomembne spremembe vsebine zakonov, kot je ta, in ne zagotovi vsega potrebnega, da bi poslanke in poslanci lahko sledili temu nujnemu postopku. Tako pa se zapletamo pri samih procedurah. Najbolj žalostno je pa to, da je ob predlogu vsebine treba skoraj k večini predlaganih sprememb k členom vlagati amandmaje. Na to je opozorila Zakonodajno-pravna služba, ki je predlagatelje napotila na bistvene nejasnosti, kaj pravzaprav s spremembami želi. Mi lahko ugotovimo, da gre za ustanovitev javne agencije, ki zahteva toliko in toliko uradnikov, da je treba uskladiti plačna razmerja, ki so sedaj neurejena, da je treba na osnovi tega zakona spremeniti, dopolniti nekatere zastarele modele, ki so nujno potrebni za posodobitev skoraj deset let starega zakona. Nam je zelo žal, ker nismo dobili predloga nove vsebine zakona. Tako bi se izognili ponovnemu odločanju, kajti pričakovati je, da bo pristojno ministrstvo moralo vsebinsko pristopiti k celoviti obnovi oziroma celoviti prenovi vsebin, ki niso v skladu s časom, prostorom. Prav na področju letalskega prometa so se namreč razmere toliko spremenile, da zahtevajo nujno celovito ureditev zakona na področju letalstva. Kot rečeno, se bomo kljub pomislekom, in da se izognemo nastajanju gospodarske škode, odločali po lastni vesti. Zavedamo se namreč, da bi nesprejetje in neureditev tega področja imela za posledico, da bi letala ostala prizemljena. Vemo pa, kaj to pomeni v gospodarskem smislu. Poslanke in poslanci v Slovenski demokratski stranki se bomo zato o predlogu vsebine zakona o letalstvu odločali vsak po svoji vesti. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Alojz Potočnik v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala. Spoštovani! Vsebina predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o letalstvu je pravzaprav posledica evropske zakonodaje, ki jo mora v svoj pravni red vnesti tudi Slovenija. Osnovni cilj je vzpostaviti in ohraniti visoko stopnjo varnosti civilnega letalstva v naši državi, spodbuditi stroškovno in časovno učinkovitost certificiranja postopkov, slovenski letalski industriji zagotoviti pogoje za prost pretok storitev, oseb in blaga z drugimi članicami Evropske unije ter zagotoviti enotne pogoje delovanja na slovenskem trgu letalskega prometa. Sinhronizacija slovenske zakonodaje z evropsko, ki bo zagotovila ustrezno izvajanje na omenjenih področjih, je zajeta predvsem v naslednjih sklopih: pristojnosti in poimenovanje agencije, pristojnosti posameznih organov, vodenje postopkov agencije, kader in kvalifikacija zaposlenih v novonastajajoči agenciji, nadzor nad zakonitostjo, učinkovitostjo in uspešnostjo dela agencije. Že v času usklajevanja je Poslanska skupina Zares podala nekaj pripomb in izboljšav, ki so bile v nadaljnji fazi ustrezno implementirane v vsebino zakona. Naša pripomba, ki ji je v končni fazi sledilo tudi pristojno ministrstvo, se je nanašala na poimenovanje agencije, ki je pristojna za odločanje v upravnih zadevah, nadzor in prekrškovne postopke na področju letalske varnosti in varovanja, ter za zagotovitev ustreznih virov in odločitev postopkov, ki omogočajo izpolnjevanje predpisanih nalog. Nekaj pomislekov smo izrazili tudi glede pristojnosti, saj smo opozorili na omejenost njenega razvoja in neodvisnega opravljanja dejavnosti, saj naj bi popolnoma vse postopke opravljala s soglasjem ministrstva. Na tem mestu smo izpostavili omejevanje strokovnega organa, torej agencije, na področju certificiranja in pridobivanja soglasja, saj naj bi šlo za strogo strokovno agencijo, zato bi bilo po naši oceni politično oziroma uradniško vmešavanje v njeno delovanje neprimerno, kar je ministrstvo v določeni meri sprejelo in ustrezno dopolnilo predmet sprememb zakona. Glede na izredno pomembnost ustanovitve nove agencije, bi morala biti razmejitev med pristojnostmi ministrstva in agencije smiselna in strogo dorečena, s čimer se je tudi predlagatelj kasneje v veliki meri strinjal. Specifika letalstva zahteva ustrezno kvalifikacijo in strokovno usposobljenost zaposlenih. Znano je, da trenutna podhranjenost na področju letalstva močno vpliva na izvajanje pregledov in s tem zagotavljanje varnosti v civilnem letalstvu. V Poslanski skupini Zares zato upamo, da bodo ne glede na tako imenovano plačno omejenost zaposleni z izredno veliko odgovornostjo ustrezno izvajali predpisane naloge in na ta način zagotavljali varnost na področju slovenskega civilnega letalstva. V poslanski skupini se zavedamo, da je pristojno ministrstvo k spremembam in dopolnitvam pristopilo predvsem zaradi usklajevanja slovenske zakonodaje s pravnim redom Evropske unije. Vsebina, ki v veliki meri narekuje izvajanje nadzora, certificiranja in ne nazadnje zagotavlja višjo varnost civilnega letalstva, je zahtevna in po naši oceni primerna rešitev. Zato bomo vsebino novele zakona o letalstvu podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar s sodelavcem! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da se je pokazalo, da niso bili izpolnjeni pogoji za sprejemanje zakona po nujnem postopku. Zakon je pripravljen, je obširen, je pripravljen zelo na hitro, kar kažejo tudi številne pripombe Zakonodajno-pravne službe praktično na vse člene predloga zakona. Poglavitna rešitev predloga je ustanovitev zopet ene javne agencije in spremembe določb glede odločanja o upravnih postopkih nadzora in vodenja postopkov o prekrških na področju letalske varnosti. Zato bi pričakovali, da bodo določbe jasne, pregledne in pravočasne, predlagane rešitve pa so vsebinsko nejasne, nejasno so opredeljeni tudi roki za uveljavitev sprememb ter ustanovitev agencije, ki so bile sicer z amandmaji izboljšane. Po našem mnenju bi morali istočasno sprejeti tudi novelo zakona o zagotavljanju navigacijskih služb. Predvsem nas ni prepričala obrazložitev, saj ne verjamemo, da bo zgolj z ustanovitvijo nove agencije in z zvišanjem plač nenadoma dovolj nadzornikov in bo varnost v letalskem prometu na ta način zagotovljena. Sploh pa ni pojasnjeno, katera neskladja in razhajanja na področju varnosti letenja je dejansko ugotovila komisija Evropske unije. Ali do sedaj ni bila zagotovljena varnost zračnega prometa v Sloveniji? Nadalje, do katerega obsega namerava ta vlada povečevati javno in državno upravo. S pred meseci sprejeto resolucijo o strategiji nacionalne varnosti je Vlada namreč predvidela ustanovitev treh novih uradov, sedaj spet ustanavlja novo agencijo. Tretjič, ali Vlada meni, da sedanji inšpektorji ne opravljajo zadovoljivo svojega poslanstva. In četrtič, ali je smiselno v času krize, tudi krize letalskega prometa, letalstvo dodatno finančno obremenjevati s 100 % podražitvami tarif, s katerimi naj bi se financirala agencija. Ali se ta obremenitev nanaša tudi na letalska športna društva in športne pilote, saj je predvideno financiranje agencije na račun opravljanja storitev, torej na račun letalskega osebja, lastnikov letal, letalskih in proizvodnih organizacij. Posebej bi želeli pojasnitev k členom, nesmiseln je na primer dodatek k 39. členu predloga, kako bo letalski nadzornik – civilni ali vojaški – vzdrževal nujno strokovno usposobljenost in izurjenost, če imamo določene tipe plovil samo v dveh enotah, Adrie in enoti Slovenske vojske, kjer pa nadzora praviloma ne bo smel opravljati. Kdo pa jih bo nadzoroval? Na primer, k 41. členu, tako napisan člen namreč omogoča, da se izjema pridobi vsa pooblastila za svoje delo na račun proračuna in nato agencijo lahko zapusti. Treba bi bilo točno določiti izpolnjevanje pogojev za izjeme. Komu je 179. člen predlaganega zakona pisan na kožo? V tem in v naslednjih členih je kup predlogov po izjemah, tako glede plač kot izobrazbenih pogojev. Zaradi nujnosti nemotenega funkcioniranja letalskega sektorja in letalskega prometa ter letalske industrije, kljub pomislekom in pripombam spremembam in dopolnitvam zakona o letalstvu ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! V Sloveniji se že od leta 2005 srečujemo s težnjo, da bi izboljšali sistem na področju letalskega prometa in odpravili nekatere nepravilnosti, in s tem, kako pridobiti ustrezno število usposobljenih nadzornikov. V ta namen je Ministrstvo za promet pripravilo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o letalstvu, ki ga obravnavo po nujnem postopku. Razlog za tako obravnavo so zahteve Evropske komisije, ki jih mora Slovenija izpolniti do jeseni. Če teh nepravilnosti ne odpravimo, bo to pomenilo, da bodo prenehala veljati izdana dovoljenja vseh proizvodnih organizacij, spričevala o plovnosti zrakoplovov, dovoljenja organizacije za upravljanje stalne plovnosti, dovoljenja vzdrževalnih organizacij, dovoljenja organizacij za usposabljanje in licence za vzdrževanje zrakoplovov. To bi tudi pomenilo, da Letalska uprava Republike Slovenije ne deluje na predpisani način oziroma Republika Slovenija ni vzpostavila predpisane oblasti za ta letalska področja. Tako torej zakonska novela, ki je pred nami, odpravlja nekatere nepravilnosti, na katere že nekaj časa opozarja Evropska komisija in njeni organi. Obenem pa je osnovni cilj sprememb in dopolnitev zakona o letalstvu vzpostaviti in ohraniti visoko stopnjo varnosti civilnega letalstva v Republiki Sloveniji. Predlog novele zakona o letalstvu prinaša novoustanovljeno javno agencijo, v kateri bi bili zaposleni nadzorniki. Ta agencija se bo ukvarjala z letalsko varnostjo, odločala o upravnih zadevah, izvajala stalen nadzor nad izvajanjem predpisov in prekrškovne postopke na področju letalske varnosti in varovanja. Z zakonsko novelo bodo zagotovljeni tudi ustrezni viri za delovanje in financiranje omenjene agencije. Deloma bo agencija financirana iz državnega proračuna, deloma pa iz drugih virov, kot so takse letalskih prevoznikov in viri iz podjetja Slovenia Control. S tem predlogom zakona se želi tudi spodbuditi stroškovna in časovna učinkovitost certifikacijskih postopkov, slovenski letalski industriji zagotoviti pogoje za prost pretok blaga, oseb in storitev z drugimi državami članicami Evropske unije ter zagotoviti enotne pogoje delovanja za vse akterje na slovenskem trgu letalskega prometa in njihovo primerljivost v okviru Evropske unije. Kot že rečeno, pa je poglavitna rešitev ustanovitev javne agencije, ki je pristojna za odločanje v upravnih zadevah, stalni nadzor in nadzor nad izvajanjem predpisov ter prekrškovne postopke na področju letalske varnosti in varovanja ter zagotovitev ustreznih virov in določitev postopkov, ki agenciji omogočajo izpolnjevanje predpisanih nalog in obveznosti nadzornega organa države, članice Evropske unije. Praviloma gre za odločanje v upravnih zadevah in nadzorne naloge, ki jih v skladu s predpisi lahko izvajajo le za to posebej izobražene in strokovno usposobljene, izkušene in pooblaščene osebe. V Poslanski skupini DeSUS bomo predlog zakona sicer podprli, kajti ne želimo biti soodgovorni, če bi zaradi neizpolnjevanja zahtev Evropske komisije trpel naš letalski prostor. Vseeno pa nam ob vsaki na novo ustanovljeni javni agenciji, uradu in vsemu, kar je povšeči predsedniku Vlade, ostane grenak priokus, saj slovenski starostniki še vedno ostajajo brez urada za starejše, katerega ustanovitev je zapisana tudi v koalicijskem sporazumu in bo očitno tako ostala tudi črka na papirju. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 19. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 12.uri.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda – obravnava Predloga deklaracije o Zahodnem Balkanu. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu deklaracije niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu deklaracije. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima Miro Petek.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Naša poslanska skupina ne bo glasovala ne "za" ne "proti", ker menimo, da je ta deklaracija preveč luknjičava in pomanjkljiva. Pred tremi meseci bi morali na Odboru za zunanjo politiko obravnavati to deklaracijo, vendar je prav na pobudo koalicijskih strank prišlo do zamika, saj je Zakonodajno-pravna služba v besedilu deklaracije ugotovila vrsto nedoslednosti z ustavnega in zakonodajno-tehničnega vidika. In, hvala bogu, naredili so se nekateri popravki, vendar glede na kratko besedilo te deklaracije je bilo amandmajev veliko preveč, kar kaže na to, da je bilo besedilo pripravljeno zelo nedosledno in slabo. Žal v deklaraciji niso niti z besedo omenjeni Slovenci, ki so po razpadu Jugoslavije ostali zunaj Republike Slovenije in živijo v nekaterih državah zahodnega Balkana. Ti Slovenci, nekaj tisoč jih je, tako v Srbiji kot v Bosni in Hercegovini ter drugod, bi lahko bili vez z Republiko Slovenijo, vendar, žal, niso omenjeni niti z besedo. Zato naša poslanska skupina ne bo glasovala niti za niti proti. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke ima Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa. Že prej sem povedal, da naša poslanska skupina tudi ne bo glasovala ne za ne proti, kajti gre za neko skrpucalo brez repa in glave. Človek pomisli, da so jo pisali Hrvati, ne pa slovenska vlada, čeprav, kot kaže, smo vedno bližje skupaj in me pravzaprav moti ali pa me preseneča, da ni pisana v hrvaškem jeziku navsezadnje, z vsemi variantami novoreka ,sedanjega in tistega iz časa druge svetovne vojne. Skratka, ne bomo ne za, ne proti, kajti mi si nočemo mazati rok s takšnimi izdelki in s takimi zadevami na škodo Slovenije. Ko je bil čas, naša vlada, nobena vlada do zdaj, ni naredila ničesar. Zdaj, ko je že vse prepozno, bi pa se kazali, kako hočejo nekaj narediti. Naj naredijo že nekaj dobrega za državo in najbolje, da odstopijo.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima Janja Klasinc. Prosim.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Naša poslanska skupina bo seveda to deklaracijo podprla. Podprla jo bo iz preprostega razloga, ker se je Republika Slovenija v zadnjih 20-ih letih prej oddaljevala in bežala s področja zahodnega Balkana. Predvsem se je dosedanja politika ukvarjala predvsem s tem, kako bo celotni Evropi in svetu pokazala, kako mi s tem območjem nimamo nič. Zdaj so se stvari spremenile. Deklaracija ne more biti konkretna. Deklaracija je deklaracija, to ni akcijski program. In zato so v njem samo glavne usmeritve, te mislimo, da so prave, zato mislimo, da je sodelovanje in pomoč državam na območju zahodnega Balkana pri njihovem vključevanju v evropske integracije in v druge mednarodne organizacije samo v korist Sloveniji, ne pa v škodo, zato bomo to deklaracijo, kot že rečeno, podprli.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 1. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je deklaracija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda – to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o upravnem sporu, nujni postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 25. točko dnevnega reda – to je Predlog za sprejem avtentične razlage 178. člena Kazenskega zakonika, Uradni list Republike Slovenije št. 55/08, 66/08, popravek, 39/09 in 55/09. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa, ki se glasi: Predlog za sprejem avtentične razlage 178. člena Kazenskega zakonika se ne sprejme. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima France Cukjati. Prosim.
Hvala za besedo. Gre za kolizijo razlag, in sicer v praksi se pojavlja nesinhroniziran odnos do zdravnikove dolžnosti, kako v primeru, ko pacient odkloni življenjsko pomemben poseg, obenem pa je recimo v nezavesti na operacijski mizi in podobno, kako ravnati. Kazenski zakonik pravi, da zdravnik, ki v nasprotju s svojo poklicno dolžnostjo ne pomaga bolniku ali komu drugemu, ki je v nevarnosti za življenje, se kaznuje z zaporom. Zakon o pacientovih pravicah pa govori, da mora v vsakem primeru spoštovati pacientovo voljo, ki je bila jasno izražena. Ker se ne samo med sodniki, ampak tudi vrhovnimi sodniki in tudi med profesorji kazenskega prava pojavlja stališče, da bo sodstvo ravnalo tako, da bo v takem primeru, če je pacient umrl zaradi tega, ker mu zdravnik ni nudil nujne pomoči, čeprav jo je pacient odklonil, ko je še lahko to storil, da bo kaznovan po kazenskem zakoniku. Zaradi tega smo vložili predlog za avtentično razlago, pri kateri se strinjamo z mnenjem Zakonodajno-pravne službe o njeni razlagi Kazenskega zakonika. Menimo, da je tisto mnenje zelo dobro, vendar tisto mnenje ni obvezujoče za sodstvo. In prav zaradi tega, ker prihaja do diskrepance razlage določenega člena, politika razlaga eno o pomenu kazenskega zakonika, stroka in praksa pa drugače, je treba kratko malo sprejeti avtentično razlago. Avtentična razlaga je temu namenjena. Zaradi tega bomo mi proti takemu sklepu, ker želimo, da gre vprašanje v proceduro, se dopolni v skladu z Zakonodajno-pravno službo in se ta dilema kratko malo razreši, da se izognemo težavam, s katerimi se srečujejo tako pacienti kot zdravniki v ključnih urgentnih primerih.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 27. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Zato je postopek za sprejem avtentične razlage končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o letalstvu v okviru nujnega postopka. Ker k drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas,da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo zakona o letalstvu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o malem delu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o malem delu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 7. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnih razmerjih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnih razmerjih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev. Za ni glasoval noben poslanec, proti je glasovalo 71 poslancev. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 71.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o trgu dela. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o urejanju trga dela je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev. Za je glasovalo 76, proti ni glasoval nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. točko dnevnega reda to je na obravnavo Predloga zakona o ratifikaciji Konvencije o centru jugovzhodne Evrope za odkrivanje in pregon kaznivih dejanj Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 76, proti ni glasoval nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga zakona o ratifikaciji Pogodbe med Republiko Slovenijo in Bosno in Hercegovino o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 77, proti ni glasoval nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 27. točko dnevnega reda, to je na Mandatno-volilne zadeve. Državni zbor je mandatno-volilne zadeve obravnaval v petek, 9. 7. 2010, in točko prekinil. Ker do začetka nadaljevanja točke nisem prejel dodatnih zahtev, to točko dnevnega reda zaključujem. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev v okviru rednega postopka. Državni zbor je v torek, 13. 7. 2010, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog Vlade kot predlagateljice zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Ker pa je bil k drugi obravnavi predloga zakona na seji matičnega delovnega telesa sprejet amandma k 7. členu, je postal predlog zakona neusklajen, zato je Vlada pripravila uskladitveni amandma k 36. členu, ki ste ga prejeli na klop. O uskladitvenem amandmaju dajem besedo predstavnici Vlade. Besedo ima državna sekretarka. Prosim.
Dober dan! Hvala za besedo, gospod predsednik. Dragi poslanci in poslanke! Gre torej za uskladitveni amandma, ki se nanaša na 36. člen, in sicer pravi zgolj to, da se črta šesti odstavek in da sedmi odstavek postane šesti, kar je povezano z amandmajem, ki je bil sprejet k 7. členu. Hvala.
Hvala lepa. Želijo besedo poslanke in poslanci? Prosim [[...]]To je razprava o amandmaju. Želi kdo razpravljati o uskladitvenem amandmaju? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51. Proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima Jakob Presečnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana, gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi! Mi smo že pri sami drugi obravnavi glasovali proti temu zakonu. Razlog pa je v glavnem samo eden, in to je ukinitev državne pokojnine. Mi smo že in jaz osebno na odboru in na seji Državnega zbora večkrat poudarjali napako, ki jo delamo pri ukinitvi državne pokojnine, in ponovno opozarjamo na resne posledice take odločitve. Državna pokojnina je bila uvedena, mislim da pred dobrimi 10 leti, kot velik prispevek k izboljšanju socialnega položaja mnogih ljudi v Sloveniji. Ta državna pokojnina se ukinja za okoli 16 tisoč upravičencev, in to tistih, ki v preteklosti niso mogli ali celo niso smeli ali kakorkoli niso bili na primeren način zavarovani po kakšnem določilu in kakšni zadevi v okviru pokojninskega zavarovanja. Nikjer ni zagotovila, da bodo vsi, ki izgubljajo državno pokojnino, upravičeni do kakršnekoli socialnega prejemka po zakonu o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Tudi podatek, da od sedanjih 16 tisoč državnih pokojnin bo predvidoma prejemalo socialni dodatek okoli 500 ljudi, je seveda skrb vzbujajoč. Ker nimamo nobenega zagotovila, da zakon ne bo povzročal novih krivic, ga kot poslanska skupina in kot posamezniki v poslanski skupini ne smemo in ne moremo podpreti. V poslanski skupini bomo glasovali proti temu zakonu.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima gospod Dejan Levačič. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Rad bi samo povedal, da pri tem zakonu, ki ureja tudi ostala področja, je pomembno poudariti, da Državni zbor ta trenutek sprejema s tem zakonom sigurno več kot 10 tisoč novih štipendij, velikokrat smo v tej debati o zakonu o malem delu in položaju študentov bili priča nekaterih očitkov, da ja zakon o malem delu, vendar je treba zagotoviti pogoje, da bodo lahko študentje študirali. Ti pogoji pa so seveda zagotoviti štipendije. Ta zakon to prinaša. Ne samo to, Državni zbor, če bi izglasoval danes ta zakon, dviguje cenzus za pridobitev štipendije s 300 evrov na družinskega člana na 600 evrov na družinskega člana, kar je 100 % povišanje . Kljub kriznim časom smo uspeli v Državni zbor pripeljati tak zakon, ki bo dal našim študentom več štipendij, da bodo lahko študirali, da bodo lahko več časa posvečali študiju in ne delu ob študiju. Da spomnim, če bo ta zakon sprejet, bo začel veljati leta 2011, torej pred zakonom o malem delu, kar je zelo pomembno. Naprej torej štipendije in šele potem zakon o malem delu. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo zato ta zakon podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49. Proti 3. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 19. sejo zbora. Želim vam prijetne počitnice, če jih bo kaj. Hkrati vas obveščam, da se četrt ure po seji zbora začenja Odbor za gospodarstvo v veliki dvorani na Tomšičevi. Vidimo se jutri, v petek, ob 9. uri. Hvala lepa.