Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 22. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Jerca Korče do 10.30, Matjaž Han, Franc Kramar in Soniboj Knežak do 12. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Spoštovani, dovolite mi, da ob mednarodnem dnevu spomina na žrtve holokavsta pred nadaljevanjem seje spregovorim nekaj besed. 1. novembra 2005, 60 let po padcu nacističnega režima in koncu druge svetovne vojne, je Generalna skupščina Združenih narodov sprejela resolucijo, s katero je 27. januar razglasila za mednarodni dan spomina na žrtve holokavsta. Gre za datum z veliko simboliko. Na ta dan leta 1945 so namreč pripadniki štirih pehotnih divizij Rdeče armade osvobodili Auschwitz, zloglasno in največje nacistično koncentracijsko taborišče, ki še danes velja za simbol zla in nacističnih grozot, saj je bilo v njem umorjenih milijon in pol ljudi, med njimi preko 230 tisoč otrok. Druga svetovna vojna, ki je za seboj pustila popolno opustošenje in na milijone okrutno izbrisanih človeških življenj, bo v zgodovini ostala zapisana tudi in predvsem zaradi izkušnje holokavsta, enega najmračnejših zločinov v zgodovini sodobne civilizacije. Nacistični režim je pravico do življenja odrekel vsem, ki jih je zaznamoval za manjvredne. V prvi vrsti so bili to Judi pa Romi in Slovani, med njimi tudi Slovenci, duševno in telesno prizadeti, pripadniki različnih verskih ločin, politični zaporniki, homoseksualci in vsi drugi, ki niso ustrezali nacistični predstavi o čisti arijski rasi. Skrb vzbujajoče vprašanje je, kako je možno, da je prišlo do takšne tragedije. Hannah Arendt, nemško-judovska filozofinja, je dejala: »Največjega zla v zgodovini in še posebej holokavsta niso povzročili fanatiki in sociopati, pač pa navadni ljudje, ki so sprejeli premiso svoje države in so delovali s predpostavko, da so njihova dejanja nekaj normalnega.« Zavedati se moramo, da kljub strahotni izkušnji druge svetovne vojne vzroki, ki so privedli do te tragedije, še vedno niso zgolj stvar preteklosti. Nacionalizmi, nacionalni miti, rasna in verska diskriminacija, deljenje na nas in njih, še niso končali na smetišču zgodovine. Še danes nekateri obujajo zlovešče simbole tega mračnega časa in režima. Ob krizah zadnjega desetletja so na površje splavale nove oblike nestrpnosti, rasizma, ksenofobije, sovražnosti. V primežu pričujoče epidemije pa je zlasti zaskrbljujoče tudi večanje nezadovoljstva, nestrpnosti, negotovosti, ki smo jim priče iz dneva v dan in ki le še podpihujejo in krepijo nevarna negativna čustva. Ohranjanje spomina na žrtve in grozote druge svetovne vojne, na nepredstavljivo trpljenje, bolečino in žalost ni lahko. A naša odgovornost je, da ta spomin zaradi vse večje časovne oddaljenosti in poslavljanja generacij ne zbledi, da ga ohranimo kot opozorilo in opomin. Kljub danim obljubam in zavezam človeštvo namreč vedno znova dokazuje, da nauk zgodovine ni dovolj prepričljiv. Za holokavst sicer velja prepričanje, da je šlo za enkraten ekstremen in neponovljiv dogodek, a ruandska in srebreniška izkušnja genocida, ki sta se zgodila na očeh mednarodne skupnosti in celo na pragu Evrope, govorita drugače. Življenje gre naprej. Z optimizmom nas navdaja dejstvo, da mlade generacije niso zastrupljene s travmami in sovraštvi predhodnih generacij. Prav je, da živijo polno, normalno življenje, brez opisanih senc preteklosti, saj to pomeni, da je zmagalo upanje. Spoštovani Simon Wiesenthal, največji lovec na nacistične zločince je nekoč dejal: »Vsako upanje živi, dokler se ljudje spominjamo.« Danes se spominjamo. V spomin na vse žrtve tega temnega obdobja naše zgodovine, prosim poslanke in poslance za minuto molka. / minuta molka/ Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA – PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU NA TONAŽO. Državni svet je na 19. izredni seji 23. decembra 2020 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na tonažo. Za obrazložitev zahteve dajem besedo predstavniku Državnega sveta gospodu Branku Tomažiču.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, dame in gospodje! Državni svet Republike Slovenije je na izredni seji 23. decembra 2020, sprejet veto na Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na tonažo in sprejet zahtevo, da Državni zbor Republike Slovenije ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na tonažo. Pri predlogu zakona gre za minimalne spremembe predloga zakona, ki ga Državni zbor po odložilnem vetu Državnega sveta v začetku leta 2020 ni sprejel. Resolucije o pomorski usmeritvi Republike Slovenije se ne izvaja samo na podlagi določb zakona o tonaži, temveč predvsem s pomorsko dejavnostjo, ki jo predstavljajo dejavnosti pristanišča, ladjarji ter šolske dejavnosti. Zakon v sedanji obliki, s katerim se upravljalcu ladij daje državno pomoč in hkrati izdanje odpravlja pogoj glede zaposlovanja pomorščakov pripravnikov ter ladjarjev, z argumentom o slabih gospodarskih razmerah dovoljuje neizpolnjevanje zahtev glede obnove flote, ni v skladu z Resolucijo o pomorski usmeritvi Republike Slovenije iz leta 1991. Že leta 20007 je tuji kupec slovenskim ladjarjem obljubil vrnitev ladij pod slovensko zastavo in nakup pogojeval s sprejemom Zakona o tonaži, nato pa si je v 14 dneh po prevzemu Splošne plovbe s prodajo svojih dveh deset let starih in zastarelih ladij slovenskemu ladjarju povrnil vso plačano kupnino. Kasneje je odpeljal še ostalo floto 25 ladij. Ob obrazložitvi predloga zakona manjka podatek, koliko bo izpada davka iz dobička od dohodka pravnih oseb v naslednjih desetih letih. Zakon nima vgrajenih ustreznih varoval, ustvarjajo se pogoji, na podlagi katerih bodo po novi shemi državno pomoč sprejemale družbe, ki niso lastnice niti ene ladje. Dva zavezanca, ki sta v preteklem desetletnem obdobju prejela več kot 23 milijonov evrov državnih pomoči, sta še vedno davčna dolžnika. Tem istim osebam sedaj predlagani zakon omogoča, da bodo prejele še dodatnih 35 milijonov državnih pomoči v desetih letih in se hkrati izognile plačilu obveznosti davka. Zakon v predlagani obliki tudi nima vgrajenih ustreznih varovalk na način, kot je to na primeru Zakona o javnem naročanju. V skladu s slednjim morajo namreč objekti, ki želijo sodelovati pri naročilih, priložiti izjavo o poravnanih davčnih obveznostih, kar bi morala biti za prejemnike državnih pomoči in vse z njimi povezane osebe ustrezno urejeno tudi v tem zakonu, a žal ni. V šesti točki poročila Komisije, ki se nanaša na usposabljanje pomorščakov, je namreč določeno, da so upravljavci ladij upravičeni do državne pomoči, če imajo pomorščaki na upravljalnih ladjah možnost izobraževanja in usposabljanja. Predlagana drugačna ureditev pomeni, da je predlog zakona v nasprotju s poročilom Komisije. Navedeno bi lahko pomenilo, da bo državna pomoč lahko ocenjena za nedovoljeno. S sprejemom zakona bo tako Republika Slovenija dokončno izgubila svojega ladjarja, kar bo imelo nepopravljive posledice za slovensko ladjarstvo in pomorstvo, za pomorsko šolo, pomorsko upravo, pristanišče, mornarico, pomorsko policijo in celotno primorsko regijo. Ravnatelj pomorske šole Piran Borut Butina nam je vsem poslal dopis, citiram zadnji odstavek: »S sprejetim zakonom slovenski poslanci sistemsko ukinjajo zaključek formalnega izobraževanja mladim pomorcem in se na ta način posledično odrekajo statusu pomorske države v bližnjih prihodnosti, v zameno pa omogočijo skritim lastnikom družb v davčni oazah reševanje finančnih in drugih težav na račun slovenskih davkoplačevalcev. Zakon je po našem mnenju škodljiv.« Tako pravi Borut Butina. Naj dodam kot informacijo. Državni svet Republike Slovenije je v januarju 2014 postavil vprašanje glede revizije poslov Splošne plovbe v zadnjih desetih letih – do danes ni dobil odgovora. Če ponovim, identičen zakon, ki je po enem letu ponovno vložen, je norčevanje iz zakonodajne veje oblasti. Predlagani zakon, ki za večmilijonsko državno pomoč Sloveniji ne prinaša prav nobene koristi oziroma omogoča državno pomoč subjektom, ki nimajo poravnanih obveznosti do države, je edinstven primer v slovenski finančni zakonodaji. Ukinja izobraževanje mladim pomorcem, omogoča davčnemu neplačniku prenos dejavnosti na nove družbe, dovoljuje neizpolnjevanje zahtev glede obnove flote, pomoč namenja subjektom, ki nimajo v lasti niti ne ladje, zakon ne sledi Resoluciji o pomorski usmeritvi, sprejeti leta 1991. S sprejemom zakona bo tako Republika Slovenija dokončno izgubila svojega ladjarja. V Državnem svetu smo se spraševali, ali gre za sistemsko korupcijo ali gre za klientelizem. Ali je možno, da lobiji obvladujejo finančni resor? Spoštovane poslanke in poslanci, pozivamo vas, da ne sprejmete Zakona o tonaži in zaustavite korupcijo, le tako bomo ohranili šolanje kadetov in rekli, da smo pomorska država. Hvala.
Hvala lepa. Zahtevo je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo predsedniku Robertu Polnarju.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 53. nujni seji 13. januarja 2021 kot matično delovno telo obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na tonažo, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije in ga je Državni zbor sprejel na 53. izredni seji 17. decembra preteklega leta. Odboru je bilo posredovano naslednje gradivo: zahteva Državnega sveta za ponovno odločanje, mnenje Zakonodajno-pravne službe in dopis društva Sirob. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Državnega sveta, minister za finance in Zakonodajno-pravne služba. Uvodoma je poročevalec Državnega sveta v imenu predlagatelja obrazložil zahtevo Državnega sveta za ponovno odločanje o zakonu ter predstavil ključne argumente iz pisnega mnenja. Odbor je z večino glasov vseh članov z desetimi glasovi za in s tremi glasovi proti sprejel naslednje mnenje: Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na tonažo je ustrezen. Hvala lepa.
Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Prvi ima besedo Marko Bandelli, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine SAB.
Spoštovani predsednik, kolegice poslanke, cenjeni poslanci! O zakonu, ki ureja posebno shemo plačevanja davka na dobiček za ladjarje, odločamo ponovno zaradi vloženega veta Državnega sveta. Evropska unija je že leta nazaj prepoznala pomen pomorskega prometa za članice. Pomorsko gospodarstvo je panoga, ki je sposobna v hitrem času prestaviti sedež podjetja v davčno ugodnejše okolje. Zaradi ohranitve evropskega pomorskega prometa in njegove konkurenčnosti je zato že leta 2004 sprejela smernice o državnih pomočeh, ki omogočajo ugodnejšo obdavčitev ladjarjev. Članice, ki davek na tonažo prenašajo v nacionalno zakonodajo, morajo spoštovati smernice, ki jih je določila Evropska komisija. V nasprotnem obračunan davek predstavlja nedovoljeno državno pomoč. Kot bistveno spremembo novele štejemo davčno osnovo, ki se nanaša na opredelitev števila dni poslovanja. Po novem se za dneve poslovanja šteje obdobje 12 mesecev in ne več število dni dejanskega poslovanja ladje. Zakon po novem loči dohodke in glavne in pomožne dejavnosti. Vstop v sistem davka na tonažo omogoča tudi upravljavcem ladje, če ti zagotavljajo tehnično upravljanje in upravljanje posadke. Novela, o kateri odločamo danes, je skoraj identična tisti, ki jo je pripravila prejšnja vlada in na podlagi katere je Evropska komisija Sloveniji odobrila sistem davka na tonažo za naslednjih 10 let. Dejstvo je, da je bila dolžna Slovenija svoje zaveze izpolniti najkasneje do 1. januarja 2019, a tega do današnjega dne ni storila. Razlog za skoraj dveletno zamudo je nasprotovanje s strani takratnih opozicijskih strank SDS in Nove Slovenije, ki bosta sedaj ta isti zakon potrdili. Takšno delovanje parlamentarnih strank v SAB ocenjujemo kot nedržavotvorno, neodgovorno in škodljivo. V SAB smo že decembra 2019 opozarjali, da brez sprejema novele Slovenija ne bo imela enakega davčnega okolja, kot ga imajo druge pomorske države. S tem tvega izgubo pomorskega gospodarstva. Zavedamo se, da kljub ugodni geostrateški legi naša država ne izkorišča svojih potencialov in da našega pomorskega gospodarstva ne bo rešila zgolj shema davka na tonažo. Pomorstvo potrebuje tudi sodobno infrastrukturo, ravno zato se v SAB odločno zavzemamo za čimprejšnjo izvedbo ključnih infrastrukturnih projektov, kot sta drugi tir Divača–Koper in tretja razvojna os. A zgodovina se ponavlja, aktualna vlada nas zoper sooča s kombinacijo škodljivih potez za slovensko gospodarstvo, saj nadaljuje z ustvarjanjem novih preprek, ki onemogočajo izvajanje projekta drugi tir. Cilj čim hitreje in čim ceneje, ki si ga je kot nekdanja ministrica za infrastrukturo zastavila Alenka Bratušek, se vedno bolj oddaljuje. Državni svet je vloženi veto utemeljil na enakih argumentih kot pri vetu, ki ga je zoper zakona vložil v preteklem letu. Kot bistveno izpostavlja problematiko, da so upravljavci radi davčni dolžniki in jim kot takim zakon ne bi smel dopuščati koriščenja ugodnosti iz naslova davka na tonažo. Problematike se v SAB zavedamo, a menimo, da je izterjava neplačanih davčnih obveznosti pristojnost in obveznost davčne uprave, od katere takšno izterjavo tudi pričakujemo. V SAB si prizadevamo za obstoj in razvoj slovenskega pomorstva, zato bomo zakon podprli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na tonažo je potrebno zavoljo potrditve podaljšanja državne pomoči za novo desetletno obdobje. Tako podaljšanje je v prid ohranjanju statusa Slovenije kot pomorske države. Davek na tonažo je pravzaprav alternativna oblika določanja davčne osnove za plačilo davka od dohodkov pravnih oseb. Pravne osebe, ki poslujejo z ladjami v mednarodni plovbi, lahko izbirajo, ali bodo plačale davek pavšalno po shemi državne pomoči davka na tonažo glede na neto tonažo ladje in število dni poslovanja te ladje ali pa bodo plačevale davek od dohodkov pravnih oseb, ki temelji na določanju davčno priznanih prihodkov in odhodkov ob upoštevanju računovodskih standardov. Državne pomoči v obliki davka na tonažo uporabljajo tudi druge države Evropske unije. V proračunih je zato manj davčnih prihodkov v primerjavi z obdavčitvijo na podlagi davka od dohodkov pravnih oseb, pri čemer te države zasledujejo cilj spodbujanja in razvijanja pomorskega prometa. Zavrnitev zakona bi pomenila, da bo ostala v veljavi zakonska ureditev, ki ne bo v skladu s pravnim redom Evropske unije oziroma smernicami o državnih pomočeh. Državne pomoči, ki niso v skladu s takim pravnim redom, pa je potrebno vrniti. Zaradi tega bi zavrnitev zakona pomenila izgubo davčnih zavezancev oziroma ladjarjev v Sloveniji, kar bi imelo negativne posledice za Luko Koper in manjšo možnost za zaposlitve naših pomorščakov ter dodatne težave pri organizaciji njihovega izobraževanja v Sloveniji. Ena od prioritet Zakona o davku na tonažo je omogočanje zaposlovanja pomorščakov iz Slovenije, kjer v preteklem obdobju načrtovani in zastavljeni cilji niso bili uresničeni. Zato so dopolnjeni pogoji za vstop v sistem davka na tonažo za zavezance, ki upravljajo ladjo za ladjarja z določbo, da se dejavnost upravljanja ladij izvaja iz Republike Slovenije in je za potrebe opravljanja dejavnosti na kopnem ali ladjah zaposlenih 51 odstotkov državljanov Republike Slovenije ali državljanov druge države članice EU. Države spodbujajo tovrstno zaposlovanje tudi z drugimi elementi davčne politike, denimo preko zniževanja plačila prispevkov in dohodnine. Ob tem je potrebno poudariti, da je davčna politika samo del v celoti politik, ki urejajo to področje. V Sloveniji, denimo, velja ureditev v 42. členu Zakona o dohodnini, ki določa, da se v davčno osnovo od dohodka, ki ga zavezanec doseže v zvezi z opravljanjem dela na trgovski ladji dolge plovbe, ki pluje po odprtem morju, če je po pogodbi o zaposlitvi določeno, da je na ladjo vkrcan najmanj za dobo šest mesecev ali pa je zaradi take zaposlitve odsoten iz Slovenije vsaj šest mesecev v davčnem letu, v takem primeru se torej v davčno osnovo všteva samo 50 odstotkov dohodka. Neporavnane davčne obveznosti dolžnikov, ki so zavezanci za davek na tonažo, so v pristojnosti in v odgovornosti Finančne uprave Republike Slovenije. Ta jih mora brez izjem izterjati. S sprejetjem zakona bo omogočen pravnoformalni okvir, ki lahko omogoči ohranitev poslovanja obstoječih ladjarjev v Sloveniji ter tudi morebitno novo privabljanje poslovnih subjektov iz te dejavnosti. V Poslanski skupini Desus bomo, tako kot vedno doslej, tudi tokrat podprli Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na tonažo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep dober dan vsem prisotnim v dvorani! Pred seboj imamo ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na tonažo. Evropska komisija je v letu 2004 sprejela določene smernice za pomorski pomet, da naj bi z njimi zagotovila konkurenčnost v evropskem pomorstvu. Poleg konkurenčnosti naj bi seveda s temi ukrepi pripomogli tudi k izboljšanju standardov na področju pomorskega prometa, ustvarili nova delovna mesta in pa seveda povrhu tega še pripomogli k izboljšanju okolja. S smernicami naj bi obdržali enotnost notranjega evropskega trga in celo preprečili tekmovanje med članicami Evropske unije. Skratka, same lepe besede iz Evropske unije, ki pa, kot se je to velikokrat že pokazalo, gre bolj za prazne besede, še posebej ne v interesu Slovencev. Vsa ta konkurenčnost in razvoj evropskega pomorstva se bo, kot po navadi, nanašalo na večje evropske države, ki imajo ogromne flote v pristaniščih Severnega morja. V Zakonu o davku na tonažo so navedeni različni dohodki iz poslovanja z ladjami v mednarodni plovbi, ki pa dejansko pride v tej alternativni obliki obdavčitve do izraza veliko bolj pri velikih tujih ladjarjih. Slovenija, tako kot vedno, ni bila v mislih Evropske unije, četudi naj bi vse te lepe besede se nanašale tudi nanjo. Na papirju seveda se sliši popolno: znižali bomo davke, povečala se bo konkurenčnost, povečal se bo izvoz in gospodarska rast in tako naprej. Res, ampak komu? Velikanskim privatnim korporacijam iz tujine! Slovenski delavec, ki se preživlja s težkim delom v Luki Koper, tega zagotovo ne bo občutil. Največji evropski ladjarji imajo samo prihodkov več od celotnega slovenskega gospodarstva, zato je zmotno pričakovati, da so davčni odpustki namenjeni komurkoli drugemu kot pa bančni računom tujih megakorporacij. Tudi naša družba Lucija Shipping ima na žalost že nekaj časa tujega lastnika njen sedež pa seveda ni v Portorožu, ampak v davčni oazi na Marshallovih otokih in takim bomo mi Slovenci seveda še dodatno pomagali. To evropsko smernico bodo tako občutili lastniki tujih korporacij, ki jim bodo davčni odpustki še bolj napolnili žepe, medtem ko se na slovenski pomorski konkurenčnosti predvsem na dobrobiti slovenskih delavcev to prav gotovo bo poznalo. Slovenija ima s svojo točko v Luki Koper odlično geostrateško lokacijo. Je popolnoma logistično okno v svet za izvoz iz centralne Evrope, ki zagotavlja izhodišče za pot preko Sueškega kanala na azijske trge. Za Slovenijo kot pomorsko državo je ladjarstvo izjemnega pomena, vendar pa te evropske smernice temu zagotovo ne bodo pripomogle. Če bi zakon dejansko pripomogel k izboljšanju konkurenčnosti firm v slovenski lasti in posledično tudi slovenskim zaposlenim, bi mi to podprli, ker pa gre tukaj za interese privatnih žepov, še posebej tistih iz tujine, pa v Slovenski nacionalni stranki takim predlogom absolutno nasprotujemo. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Danes na zahtevo Državnega sveta ponovno odločamo o predlogu Zakona o davku na tonažo. Gre za posebno obliko obdavčevanja pomorskih prevoznikov, ki v tej panogi nadomešča davek na dohodek pravnih oseb. Ureditev, ki smo jo poznali dotlej, je prevoznikom namenila poenostavljeno obliko obdavčevanja v zameno za ohranjanje dejavnosti števila oziroma tonaže ladij in šolanje novih pomorščakov. Takšna oblika obdavčevanja, ki ima za cilj spodbujanje in ohranjanje pomorskih dejavnosti predstavlja obliko državne pomoči, zato mora biti skladna z evropskimi pravili, prav tako pa je potrebna priglasitev in odobritev sheme pomoči pri Evropski komisiji. Prav zaradi državnih pomoči je treba Zakon o davku obnavljati in rok za to se je iztekel že pred dvema letoma. Že takrat se je bilo potrebno soočiti z dejstvom, da je bilo slovensko ladjarsko podjetje v času prve Janševe vlade leta 2007 prodano tujemu zasebniku, ki je kasnejšo gospodarsko krizo izkoristil predvsem za razprodajo flote ladij in zmanjšanje števila pomorcev. To bi po veljavnih pravilih pomenilo plačilo dodatnega davka, saj niso izpolnili svojega dela javne koristi, zaradi katere bi bili upravičeni do državne pomoči. Poskusi, da bi zakon spremenili za nazaj in s tem omogočali ladjarjem nižjo obdavčitev brez javne koristi, segajo že v prejšnji mandat Državnega zbora. Takrat je danes vladajoča stranka zahtevala kazenski pregon tistih, ki so si drznili pripraviti le osnutek takega zakona, a danes, ko so se razmerja moči spremenila, še zadnjič odločamo o besedilu zakona, ki bi zasebniku znova podaril nekaj 10 milijonov evrov državne pomoči, ne da bi za to zahtevali ohranjanje dejavnosti, števila ladij ali zaposlenih pomorščakov. Konsistentna opozorila Državnega sveta, da bo država s takim zakonom oškodovana za javno korist, zasebno podjetje pa bo dobilo neupravičeno prednost in nagrado za neodgovorno ravnanje, danes vladajočih več ne zanima. Njihova današnja podpora zakonu bo torej dokaz, da so pripravljeni postaviti interese neodgovornih kapitalistov pred interese ljudi in države. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zaradi vsega navedenega ne moremo podpreti uveljavitve tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Monika Gregorčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci, predstavniki Vlade! Državni svet je že drugič izglasoval odložilni veto za tovrstno novelo Zakona o tonaži in jo parlamentu vrnil v ponovno odločanje. Tokratna različica se sicer v nekaj pomembnih podrobnostih razlikuje od tiste v lanskem letu, a cilji, namen in ključne rešitve ostajajo enaki. Bistvo te novele je uskladitev ureditve davka na tonažo z odločbo Evropske komisije, s katero je bila podaljšana shema državne pomoči za pomorski promet za novo desetletje od 1. januarja 2019 do 31. decembra 2028. Spremembe pa se bodo, če bo ta zakon sprejet, uporabljale za obračun davka za davčno obdobje, ki se začne s 1. januarjem 2021, torej letos. Če pa ta zakon ne bo sprejet, bo Slovenija edina pomorska država v Evropski uniji, ki takšne sheme oziroma davka na tonažo ne bo uporabljala. To bi pomenilo izgubo pomembnih konkurenčnih sposobnosti naše pomorske panoge. Zdajšnji ladjarji ne bodo več zainteresirani za upravljanje ladij v Sloveniji in za registracijo teh ladij pod domačo zastavo, tuji ladjarji pa se bodo vpisu pod slovensko zastavo sploh izogibali. Poleg tega ta zakon spodbuja tudi zaposlovanje slovenskih pomorščakov na teh ladjah. Posledično to pomeni ohranjanje delovnih mest ter pomorskega znanja. V SMC smo resda imeli pri obravnavi prejšnje novele kar nekaj pomislekov, a po pridobitvi dodatnih pojasnil smo zakon pri ponovnem odločanju tudi lani podprli, a žal tedaj potrebne večine ni prejel. So pa nekatera naša tedanja opozorila aktualna še danes. Predvsem gre za zamudo pri pravočasni implementaciji odobrene sheme, saj zakon oziroma davek na tonažo brez odobrene evropske sheme ni smiseln. Celo več, brez te zakonske implementacije zaradi morebitne nezakonite državne pomoči državi grozijo celo možne finančne sankcije Evropske unije. V SMC smo že lani opozorili tudi na potrebo po ohranjanju pomorske stroke, da zakon ne sme poslabšati položaja in pogojev za praktično usposabljanje dijakov in študentov ter možnosti kasnejše zaposlitve bodočih pomorščakov. In 14. člen te novele prinaša zadovoljivo kompromisno rešitev, 15. člen pa predvideva veljavnost in uporabo zakona za davčne obračune od 1. januarja letos, kar pomeni, da sporne večletne retroaktivnosti ni več. Prav pa je, da na tem mestu ponovno opozorimo na problem davčnega nadzora nad izvajanjem zakona in na dejstvo, da shemo davka na tonažo uporabljata dva davčna zavezanca, davčna dolžnika. Te problematike se zavedamo, a opozarjamo, da gre za dve ločeni zadevi. S tem zakonom namreč zgolj urejamo specifični davek na tonažo in z njim povezano shemo, odobreno s strani EU. Obračun, odmera in izterjava davka pa je predmet vsakega posameznega davčnega postopka. Seveda od Finančne uprave Republike Slovenije pričakujemo, da bo te davčne obveznosti uspela učinkovito izterjati; ta novela zakona na to nima prav nobenega vpliva. Zato smo v Poslanski skupini Stranke modernega centra naklonjeni ponovni potrditvi tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa za besedo. Dober dan! Pred nami je zopet vladna novela Zakona o davku na tonažo, ki naj bi omogočila nadaljnji razvoj slovenskih ladjarjev. Naj bi. Dejansko pa gre za novelo, ki bo omogočila dodatne davčne odpustke za tuje korporacije, ki so registrirane v davčnih oazah in so že leta tudi na Fursovem seznamu davčnih neplačnikov. Slovenija je že leta 2008 sprejela Zakon o davku na tonažo, ki je uvedel davčne odpustke za izvajalce pomorskega prometa. Ladjarji tako lahko uveljavljajo alternativen način obračuna davka na dobiček, davek plačujejo v pavšalu, ki je precej nižji od uradne stopnje davka na dobiček, ki je takrat znašala 25 odstotkov, danes pa 19. Šlo naj bi za subvencijo za širitev in razvoj ladjarstva v Sloveniji, dejansko pa gre za davčna darila portoroški Splošni plovbi. Odkar jo je Janševa druga vlada privatizirala, gre za nemško privatno podjetje, v shemo davka na tonažo sta tako vključeni dve hčerinski družbi Splošne plovbe Genshipping Corporation in Lucija Shipping; prva je registrirana v Liberiji, druga pa na Marshallovih otokih. Predvsem gre v praksi za subvencioniranje tujega zasebnega kapitala, ki se steka v davčne oaze. Zaradi sheme davka na tonažo je Slovenija tako v letih od 2008 do 2018 izgubila 24 milijonov evrov proračunskih prihodkov. Že leta 2017 je Cerarjeva vlada poskušala nemškemu ladjarju, ki je bil vreden okoli osem milijard evrov, odpisati davčne obveznosti v višini 6,4 milijona evrov in to za nazaj. Takrat je novela Zakona o davku na tonažo zaradi nasprotovanja Levice nazadnje padla. Proti je bil tudi SDS. Novo novelo, ki bi v Splošni plovbi v lasti ladjarja Petra Döhla omogočila nadaljnjo koriščenje davčnih pomoči do leta 2028, je decembra 2019 poskušala sprejeti tudi Šarčeva vlada. Državni zbor je decembra 2019 novelo sprejel, nato pa je po vetu Državnega sveta januarja 2020 na ponovnem glasovanju novela padla. Proti noveli sta glasovali tudi takratni opozicijski stranki NSi in SDS, ki pa danes, leto dni kasneje v vlogi vladnih strank, to identično besedilo podpirata in zagovarjata. Koalicijski stranki SDS in NSi tudi v tej parlamentarni etapi najbolj poosebljata prav tisti del politike, ki se je za zaščito interesov tujega kapitala pripravljen brezsramno obračati po vetru, četudi to pomeni požiranje lastnih obljub, četudi to pomeni izneverjanje lastnih načel, izneverjanje lastnih volivcev. V Levici smo o tovrstnem politično motiviranem uničevanju slovenskega ladjarstva in politične higiene nasprotovali takrat in mu nasprotujemo danes. Dodaten razlog za nasprotovanje: novela Splošni plovbi, ki ne plačuje davkov, na Fursovem seznamu davčnih neplačnikov sta tako Genshipping Corporation kot Lucija Shipping, omogoča dodatno koriščenje davčnih pomoči iz sistema davka na tonažo s poslovanjem preko povezanih družb. In naprej, po novem bodo državno pomoč prejemale tudi družbe, ki niso lastnice nobene ladje. In še, poleg tega novela omogoča davčnemu neplačniku prenos dejavnosti na nove družbe, brez da bi predhodno poravnal zapadle davčne obveznosti. Torej, ena velika davčna nagrada tistim, ki davkov sploh ne plačujejo. Kot je opozorilo tudi Društvo za ohranitev slovenskega ladjarstva in razvoj slovenskega pomorstva, vlada tujega zasebnega lastnika, ki je razprodal slovensko ladjevje in spravil slovenskega ladjarja med davčne neplačnike, s to novelo nagrajuje za uničenje slovenskega ladjarstva. V Levici bomo zato noveli vnovič nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana predstavnica Vlade, spoštovani državni svetni, spoštovane kolegice in kolegi! Tisti, ki nas Novo Slovenijo zasramujejo na družbenih omrežjih in tukaj za to govornico, so naše stališče že povedali. Problem je, da se ti v več kot 90 procentih motijo. Mi ostajamo na svojem stališču, kot smo ga imeli v preteklosti. Izjemno cenimo korektno poročilo in argumentacijo, ki ga je pripravil Državni svet. Sami smo zadevo še enkrat proučili, pridobili dodatne informacije in tukaj zaradi ferpleja, predvsem do slovenske javnosti sporočam, da tokrat pri ponovnem odločanju ne moremo Zakona o tonaži podpreti. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ponovno odločanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH POMORSKEGA ZAKONIKA V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade – predstavniku Vlade, se opravičujem – Gospodu Alešu Miheliču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika so potrebne zaradi popolnega prenosa Direktive 2017-2109/EU o registraciji oseb, ki potujejo s potniškimi ladjami, ki plujejo v pristanišča držav članic Skupnosti ali iz njih, v pravni red Republike Slovenije. Večina določb direktive je že prenesena s Pravilnikom o registraciji oseb na potniških ladjah in Uredbo o spremembah in dopolnitvah uredbe o formalnosti poročanja v pomorskem prometu. S to novelo se prenašajo določbe direktive, ki so zakonska materija in se nanašajo na zbiranje, sporočanje in hrambo osebnih podatkov. Tako se s spremembo 65. člena Pomorskega zakonika določi, kateri osebni podatki se sporočajo in zbirajo ter da se ne hranijo dlje, kot je potrebno za namene iskanja reševanja ter odprave posledic pomorske nesreče. V nobenem primeru pa ne dlje od končanega potovanja in ne dlje od 60 dni po izplutju ladje. V nekaterih primerih se podatki lahko hranijo, dokler ni končan preiskovani ali sodni postopek. Sistem hrambe podatkov mora biti zasnovan tako, da se podatki izbrišejo samodejno in brez nepotrebnega odlašanja. Uprava Republike Slovenije za pomorstvo in drugi pristojni organi za iskanje in reševanje na morju imajo neposreden dostop do osebnih podatkov in jih lahko obdelujejo samo za namen iskanja in reševanja. Razlogi za zamudo pri prenosu direktive so nastali, ker so bile te določbe prvotno načrtovane kot del sprememb in dopolnitev Pomorskega zakonika, ki je vseboval tudi druge spremembe in dopolnitve, ki pa zaradi vsebinske narave terjajo širše medresorsko usklajevanje. Poleg tega pri teh drugih spremembah ne gre za vse vsebine, ki bi bile lahko sprejete po skrajšanem postopku. Po prejetju uradnega opomina Evropske komisije o nepopolnem prenosu direktive je bila sprejeta odločitev, da se nujne spremembe uredijo v zakonu v ožjem obsegu, ki se sprejme po skrajšanem postopku. Zakon vsebuje še določbo o izvajanju Uredbe 2017-352/EU o vzpostavitvi okvira za izvajanje pristaniških storitev in skupnih pravil o finančnih preglednostih pristanišč, tako da se določi organe, pristojne za izvajanje in sankcioniranje kršitve. Zakon vsebuje še nekaj manjših sprememb in uskladitev zakona z drugimi zakoni ter redakcijskih popravkov. Izpostavil bi uskladitev določb o oprostitvi plačevanja pristojbin za plovila, ki se v pristanišče zatečejo zaradi višje sile. Računsko sodišče namreč ugotavljam, da Pomorski zakonik v 53. in 54. členu ne določa oprostitev plačila tako široko, kot to določa koncesijski akt, ki velja za koprsko tovorno pristanišče. Omenjena neskladnost se odpravi tako, da se s Pomorskim zakonikom zajamejo tudi plovila, ki se v pristanišče zatečejo zaradi neurja in drugih okoliščin višje sile, vendar samo za čas višje sile. Spoštovani poslanci in poslanke! Zahvaljujem se za podporo sprejetju zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Bojanu Podkrajšku.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Cenjene kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 24. seji 13. 1. 2021 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo Aleš Mihelič poudaril, da so spremembe in dopolnitev Pomorskega zakona potrebne zaradi popolnega prenosa direktive EU o registraciji oseb, ki potujejo s potniškimi ladjami, v slovenski pravni red. S spremembo 65. člena se tako določa, kateri osebni podatki se sporočajo in zbirajo ter da se ne hranijo dlje, kot je potrebno za namene iskanja in reševanja ter odprave posledic pomorske nesreče, v nobenem primeru pa se ti podatki ne hranijo dlje od končanega potovanja in ne dlje od 60 dni po izplutju ladje. V nekaterih primerih se podatki lahko hranijo, dokler ni končan preiskovalni ali sodni postopek. Sistem hrambe podatkov mora biti zasnovan tako, da se podatki izbrišejo samodejno in brez nepotrebnega odlašanja. Uprava Republike Slovenije za pomorstvo in drugi pristojni organi za iskanje in reševanje na morju imajo neposredno dostop do osebnih podatkov in jih lahko obdeluje samo za namen iskanja in reševanja. Izmed ključnih rešitev je še izpostavil spremembe določb o opustitvi plačevanja pristojbin, s katerimi se odpirajo tudi nekatere neskladnosti, ugotovljene v zimskem poročilu Računskega sodišča. Računsko sodišče namreč ugotavlja, da Pomorski zakonik v 53. in 54. členu ne določa opustitev plačila iz pristaniških pristojbin tako široko kot koncesijski akti za koprsko tovorno pristanišče. Omenjena neskladnost se odpravlja tako, da se s Pomorskim zakonikom zajamejo tudi plovila, ki se v pristanišče zatečejo zaradi neurja ali drugih okoliščin, višje sile, a vendar, za čas višje sile. Zakonodajno-pravna služba v svojem pisnem mnenju o predlogu zakona ni imela pripomb. Predlog zakona pa je obravnavala tudi Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in ga podpira. V vsebinski razpravi je odbor sprejel amandma Poslanskih skupin SDS, SMC, Nove Slovenije k 3. in 9. členu ter nato v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Po obravnavi na matičnem delovnem telesu danes še na tem mestu po skrajšanem postopku obravnavamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika. Gre za spremembe, katerih ključni cilj je popoln prenos Direktive 2017-2019/EU v zvezi z zbiranjem, sporočanjem in hrambo osebnih podatkov vseh, ki potujejo s potniškimi ladjami. Rok za prenos navedene direktive v slovenski pravni red je že potekel, zato je razumljivo, da je čimprejšnji sprejem zakona nujen. S spremembo 65. člena zakona se določa, kateri osebni podatki se sporočajo in zbirajo. Podatki se ne smejo hraniti dlje, kot je to potrebno za namene iskanja in reševanja ter odprave posledic v primeru pomorske nesreče, v nobenem primeru pa se ti podatki ne hranijo dlje od končanega potovanja in ne dlje od 60 dni po izplutju ladje. V nekaterih primerih se podatki lahko hranijo, dokler ni končan preiskovalni ali sodni postopek. Kasneje se podatki izbrišejo samodejno in brez nepotrebnega odlašanja. Razumljivo je, da ima Uprava Republike Slovenije za pomorstvo in drugi pristojni organi za iskanje in reševanje na morju neposreden dostop do osebnih podatkov. Obdelujejo jih samo za namen iskanja in reševanja. Ker vemo, da je v sodobnem svetu ravnanje z osebnimi podatki občutljiva materija, zato pozdravljamo večjo urejenost na tem področju. Predlog zakona poleg uskladitve z evropskim pravnim redom vsebuje tudi manjše spremembe in dopolnitve določb o oprostitvi plačevanja pristojbin in opredelitvi pristaniške infrastrukture zaradi odprave neskladnosti, ki jih je ugotovilo Računsko sodišče v revizijskem poročilu meseca oktobra 2018 o učinkovitosti upravljanja pristaniške infrastrukture na območju koprskega tovornega prometa. Računsko sodišče je ugotovilo, da Pomorski zakonik v 53. in 54. členu ne določa oprostitev plačila pristaniških pristojbin tako široko kot koncesijski akt za koprsko tovorno pristanišče. Tu je potrebno uskladitev zakona s koncesijskim aktom. Neskladnost se odpravlja na način, da se s Pomorskim zakonikom zajamejo tudi plovila, ki se v pristanišče zatečejo zaradi neurja in drugih okoliščin višje sile. V Poslanski skupini Desus navedene uskladitve z evropskim pravnim redom in odpravo neskladnosti, ki jih je ugotovilo Računsko sodišče, pozdravljamo in bomo predlog zakona soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lepo pozdravljeni vsi prisotni! V Slovenski nacionalni stranki bi želeli poudariti, da je naša država, Republika Slovenija, bila že od nekdaj pomorska država, ker so pod Avstro-Ogrsko monarhijo bila na takratnem slovenskem ozemlju največja pristanišča, tako gospodarskega kot tudi vojaškega pomena. Admirali slovenskega rodu so opravljali svojo dolžnost v največjih pomorskih silah, od vojne mornarice Združenih držav Amerika, Kraljeve vojne mornarice do Jugoslovanske vojne mornarice. Slovenski državljani in državljanke se dandanes premalo zavedajo, da smo pomorska država, narod. Navsezadnje je naša Luka Koper pristanišče Švice, Avstrije, Madžarske in ostale srednje Evrope. Ministrstvu tudi predlagamo, da ko bo načrtovalo več sprememb in dopolnitev Pomorskega zakonika v okviru dolgotrajnejšega procesa, naj vanj vključi tudi tako imenovano pomorsko zastavo, ki je modro-rumene-modre barve. Slovenija je tudi takrat prejela uradni opomin Evropske komisije zaradi nepravočasnega prenosa EU uredbe v slovenski pravni red. Pred očmi imejmo, da mora pravna ureditev pomorskega prometa eksplicitno slediti razvoju tehnologije v pomorstvu, prav tako pa tudi informatizaciji procesov. Tako se do sedaj s skrajšanim postopkom prvenstveno ureja popoln prenos evropske direktive. Sledi se bistvenemu cilju, kjer se zbirajo, sporočajo in hranijo osebni podatki oseb, ki potujejo s potniškimi ladjami. V celotnem besedilu je veliko redakcijskih popravkov, ki pa nimajo neke vsebinske teže. Glede varnosti je pomembno tudi izobraževanje pomorščakov, ki naj bi zajemalo oziroma obsegalo določeno minimalno ravne izobraževanja. Na mestu je tudi, da se v okviru izbruha covid-19 upravnemu ali pristojnemu organu pristanišča dovoli manevrski prostor pri zagotavljanju prožnosti pri pobiranju pristojbin za pristaniško infrastrukturo. Pojem, o katerem bi se dalo diskutirati, je tudi potnik, ki je vsaka oseba na ladji ali čolnu, razen otrok, ki so stari manj kot eno leto, oseb, zaposlenih na ladji v katerikoli lastnosti. Ni nam všeč, da se otrok, ki je star manj kot eno leto, ne šteje kot potnik, kajti slednji je še kako pomemben, čeravno je najšibkejši člen, ko gre za zaščito, reševanje, pomoč v raznih nesrečah, neurjih ter drugih okoliščinah višje sile. Karta za trajektno vožnjo za tako majhne otroke se, logično, ne plačuje. Relevantno bi tudi bilo, kot v Slovenski nacionalni stranki že večkrat poudarjamo, da se poleg ostalih podatkov zberejo tudi podatki o nacionalnosti, kajti narodnost je v današnjem času še kako pomembna, čeprav je nekaterim za ta podatek figo mar. Rok, da se zbrani podatki hranijo v nacionalnem enotnem oknu do varnega konca potovanja ladje oziroma najpozneje 60 dni po izplutju ladje iz pristanišča, se nam zdi malce predolg. Menimo, da bi bil 30-dnevni rok dovolj dolg. Drugo je, ko gre za primer nesreče, da se zbrani podatki hranijo do konca preiskovalnega ali sodnega postopka. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Leon Merjasec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani državni sekretar, poslanke in poslanci! Predlagatelji predlagajo spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika zaradi popolnega prenosa določb Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive o registraciji oseb, ki potujejo s potniškimi ladjami, ki priplujejo v pristanišča držav članic Skupnosti ali iz njih, in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o formalnostih poročanja za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic ali izplujejo iz njih, katere rok pa je potekel že 21. decembra 2019. S spremembo 65. člena se tako določa, kateri osebni podatki se sporočajo in zbirajo ter da se ne hranijo dlje, kot je potrebno za namen iskanja in reševanja ter odprave posledic pomorske nesreče. V nobenem primeru pa se ti podatki ne hranijo dlje od končnega potovanja in ne dlje od 60 dni po izplutju ladje. Uprava Republike Slovenije za pomorstvo in drugi pristojni organi za iskanje in reševanje na morju imajo neposreden dostop do osebnih podatkov in jih lahko obdelujejo samo za namen iskanja in reševanja. Ob spremembi določb o oprostitvi plačevanja pristojbin se odpravlja tudi nekaj neskladnosti, ki jih je v revizijskem poročilu ugotovilo Računsko sodišče, in sicer da Pomorski zakonik v 53. in 54. členu ne določa oprostitve plačila pristaniških pristojbin tako široko kot koncesijski akt za koprsko tovorno pristanišče. Omenjena neskladnost se odpravlja tako, da se s Pomorskim zakonikom zajamejo tudi plovila, ki se v pristanišče zatečejo zaradi neurja in drugih okoliščin višje sile, vendar samo za ta čas. Poleg tega se z namenom uskladitve z Zakonom o urejanju prostora določi, da sta pristaniška infrastruktura, namenjena za javni promet, kot pristaniška infrastruktura, ki ni namenjena za javni promet, gospodarska javna infrastruktura, kot jo opredeljuje Zakon o urejanju prostora. V samem Pomorskem zakoniku se opravljajo tudi manjši redakcijski popravki. Ker je predlog Pomorskega zakonika usklajen s pravnim redom Republike Slovenije in s pravnim redom Evropske unije in ker predlagatelji ocenjujejo, da sprejetje zakona nima finančnih posledic za proračun Republike Slovenije in druga javnofinančna sredstva, prav tako tak predlog podpira tudi Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, bomo v Slovenski demokratski stranki spremembe zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Rudi Medved bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane, spoštovani! 20 let bo minilo, odkar je Slovenija s Pomorskim zakonikom uredila vprašanja pomorskega prava, vključno s suverenostjo Republike Slovenije na morju. Večina dosedanjih sprememb in dopolnitev Pomorskega zakonika je bilo potrebnih zaradi prilagajanja zakonodaji Evropske unije in mednarodni zakonodaji. Pravna ureditev pomorskega prometa mora slediti razvoju tehnologije v pomorstvu in informatizaciji procesov. V mednarodnem pravu in pravu Evropske unije se nenehno sprejemajo novi pravni akti, ki spreminjajo oziroma dopolnjujejo obstoječe pravne akte, s katerimi je treba Pomorski zakonik uskladiti. Takšna je tudi tokratna novela zakona z uveljavitvijo direktive, ki obravnava načine zbiranja, shranjevanja, poročanja osebnih podatkov o osebah, potnikih potniških ladij, ki se posredujejo poveljniku ladje in nacionalnemu enotnemu oknu za pomorski promet, in sicer za potrebe iskanja in reševanja na morju v primeru pomorskih nesreč. Glede na to, da pri iskanju in reševanju potnikov v primeru pomorskih nesreč sodeluje več različnih organov oziroma institucij, lahko slednje dostopajo in obdelujejo osebne podatke, a zgolj za namen iskanja in reševanja. Vsebina veljavnega Pomorskega zakonika tudi doslej ni bila v skladu z vsebino koncesijske pogodbe za koprsko tovorno pristanišče, in sicer v tistem delu, kjer so določene izjeme plačevanja pristaniških pristojbin. V skladu z veljavno zakonodajo pristaniških pristojbin ne plačujejo plovila, ki v pristanišče pljujejo z namenom reševanja brodolomcev, v primeru smrti ali bolezni oziroma nudenja zdravniške pomoči osebam na ladji in novela zakona med izjeme vključuje tudi primere višje sile, neurja za čas trajanja navedenih dogodkov. V Poslanski skupini Lista Marjana Šarca bomo seveda te spremembe zakona, ki so bolj ali manj tehnične narave, podprli, bomo pa z zanimanjem pričakovali korenitejši poseg v Pomorski zakonik, kot ga napoveduje Vlada. Čas, ki prihaja, bo namreč pomembno vplival na pomorski značaj Slovenije. Hrvaška in Italija bosta predvidoma 1. februarja letos razglasili izključni ekonomski coni v Jadranskem morju. Kaj to pomeni za Slovenijo? Odpira se vrsta zelo zahtevnih vprašanj. Na primer, ali bi se morala Hrvaška s Slovenijo najprej dogovoriti o načinu uresničitve arbitražne odločbe in šele nato širiti svoje suverene pravice na morju? Ali bo Sloveniji odvzeta pravica do dostopa do odprtega morja? Ali bo slovenskim ribičem odvzeta možnost loviti v odprtem morju in ne nazadnje ali odprtega morja morda ne bo več? To so ta strateške vprašanja in velika odgovornost na vseh nas, predvsem na odločevalcih izvršne veje oblasti, je, da v pogajanjih s sosednjima državama pač dosežeta najboljše rezultate tudi za Slovenijo kot še vedno seveda pomorsko državo.
Hvala lepa. Gregor Perič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, državni sekretar! Spremembe Pomorskega zakonika, ki jih obravnavamo danes, so potrebne zaradi popolnega prenosa evropske direktive, s sprejetjem katere so se novembra 2017 uveljavile določene spremembe na področju registracije oseb, ki potujejo s potniškimi ladjami, ter na področju poročanja za ladje, ki priplujejo ali pa izplujejo iz pristanišč držav članic Evropske unije. Spremembe zakona se nanašajo na zbiranje, posredovanje in hrambo osebnih podatkov. Večji del direktive je v slovenski pravni red sicer že prenesen s Pravilnikom o registraciji oseb na potniških ladjah ter z Uredbo o formalnostih določanja v pomorskem prometu. Sprememba zakona pa je potrebna, zato ker določbe direktive, ki se prenašajo v slovenski pravni red, predstavljajo zakonsko materijo. Poleg določb, s katerimi se prenaša direktiva, pa se s predlogom zakona odpravljajo neskladnosti, ki jih je oktobra 2018 ugotovilo Računsko sodišče. Po mnenju Računskega sodišča obstaja neskladje med področnim zakonom ter koncesijskim aktom za koprsko tovorno pristanišče, namreč koncesijski akt plačilo pristaniških pristojbin določa širše, kot je določeno s Pomorskim zakonikom. S predlaganimi spremembami se jasneje določa, katera plovila ne plačujejo pristaniških pristojbin, prav tako pa se natančneje določa tudi delitev pristaniške infrastrukture na tisto, ki je namenjena za javni promet, in na tisto, ki ni. Z amandmaji, ki smo jih vložile koalicijske poslanske skupine, pa se s predlogom zakona dodatno ureja izvajanje evropske Uredbe o vzpostavitvi okvira za izvajanje pristaniških storitev in skupnih pravil o finančni preglednosti pristanišč. V Poslanski skupini SMC bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Mihael Prevc bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani državni sekretark, kolegice in kolegi! Ključni cilj Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika je popoln prenos evropske direktive iz leta 2017 v zvezi z zbiranjem, sporočanjem in hrambo osebnih podatkov oseb, ki potujejo s potniški ladjami. Rok za prenos navedene uredbe v slovenski pravni red je potekel že 21. 12. 2019 in zato je Slovenija tudi že prejela uradni opomin s strani Evropske komisije. S tega vidika je zato čimprejšnji sprejem zakona nujen. V skladu z revizijskim poročilom Računskega sodišča Republike Slovenije in z namenom odprave neskladnosti s koncesijskim aktom pa se v tem predlogu zakona tudi določi, da pristaniških pristojbin ne plačujejo tudi plovila, ki se v pristanišče zatečejo zaradi neurja ali pa drugih okoliščin višje sile. Predlog zakona tudi vnaša določbe v zvezi z ravnanjem osebnih podatkov potnikov, ki jih mora sporočiti potniška ladja, ki izpluje iz pristanišča Republike Slovenije ali pa je namenjena v slovensko pristanišče. V zvezi s tem predlog zakona tudi določa, kateri osebni podatki se posredujejo, sporočajo, zbirajo in da se ne hranijo dlje, kot je potrebno za namene iskanja in reševanja ter odprave posledic pomorske nesreče. Zaradi vsega navedenega bomo poslanci Nove Slovenije - krščanski demokrati predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani predsednik, državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlagane spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika so v prvi vrsti potrebne zaradi prilagoditve nacionalne zakonodaje evropskemu pravu. Gre za popoln prenos direktive v zvezi z zbiranjem, sproščanjem in hrambo osebnih podatkov oseb, ki potujejo s potniški ladjami. S tem se sledi tudi načelu varstva osebnih podatkov. Določa se namreč, katere podatke je potrebno sporočati in zbirati ter rok hramb. Sistem hrambe mora biti v skladu z direktivo zasnovan tako, da se podatki avtomatsko izbrišejo brez nepotrebnega odlašanja. Pri tem se s predlogom določajo tudi organi, ki imajo dostop do osebnih podatkov, obdelovati pa jih smejo samo za namene iskanja in reševanja v primeru pomorskih nesreč. Predlog naslavlja tudi neskladnosti, ki jih je ugotovilo Računsko sodišče v revizijskem poročilu. Po ugotovitvah Računskega sodišča Pomorski zakonik ne določa oprostitev plačila pristaniških pristojbin dovolj široko, kot je to že določeno v koncesijskem aktu pristaniške dejavnosti v Luki Koper. Zakon se tako usklajuje tako, da se s tem zakonikom zajamejo tudi plovila, ki se v pristanišča zatečejo zaradi neurja ali drugih okoliščin višje sile. Računsko sodišče je tudi nadalje v revizijskem poročilu ugotovilo, da Pomorski zakonik ni usklajen s koncesijskim aktom pristanišča Luke Koper v točki, ki opredeljuje pristaniško infrastrukturo na tisto, ki je namenjena za javni promet, in tisto, ki ni namenjena za javni promet. S 3. členom predloga se ugotovljena neskladnost odpravlja. Pomorski zakonik ureja temeljna mednarodna pravna razmerja v slovenskem morju in zato predstavljajo pomemben del slovenskega nacionalnega pravnega reda. V Poslanski skupini SAB bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenju predlogu zakonu niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VRTCIH, v okviru skrajšanega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Novela Zakona o vrtcih prinaša tri sklope rešitev, dodelav ter pa novosti. Dovolite mi, da jih samo na kratko povzamem. Prvi sklop se nanaša na razmejitev med dejavnostjo predšolske vzgoje in dejavnostjo varstva otrok ter drugimi storitvami, ki so namenjene predšolskim otrokom, vendar njihov osnovni namen ni varstvo predšolskih otrok, ampak govorimo, recimo, o animaciji, organiziranju rojstnodnevnih zabav in tako dalje. To do sedaj ni bilo jasno razmejeno in jasno definirano. In ravno v tej povezavi zato tudi na novo aktiviramo ukrepe prepovedi opravljanja dejavnosti predšolske vzgoje in varstva otrok na način, da se prepoveduje fizičnim in pravnim osebam, ki niso vpisane v razvid izvajalcev javno veljavnih programov ali pa v register varuhov predšolskih otrok, da opravljajo dejavnosti predšolskih vzgoje in varstva otrok. Zato so predvidene tudi sedaj zelo stroge sankcije v primeru kršitev in prepovedi, ki se odražajo v takojšnjih prepovedih opravljanja dejavnosti. Globa teh kršitev pa se giblje od 5 tisoč do 10 tisoč evrov. To je ena rešitev. Druga pomembna rešitev v povezavi tudi z aktualno problematiko, ki smo jo imeli pred dobrim letom, je dograditev instituta varuha predšolskih otrok na domu. Ta novela zakona dograjuje bistveno institut varuha predšolskih otrok na domu z rešitvami, ki določajo pravila za nadomeščanje odsotnega varuha tako za krajšo kot tudi za daljšo odsotnost. Varuh mora imeti na vidnem mestu objavljeno odločbo o vpisu v register. Zakon tudi določa obveznosti varuha, da imajo starši otrok sklenjene pisne pogodbe ter da vodijo evidenco otrok, ki jih varujejo na domu. Drugi sklop rešitev oziroma dodelav in je tudi na nek način povezan z že predstavljenimi, so ukrepi za učinkovitejše delovanje Inšpektorata Republike Slovenije za šolstvo in šport, ki natančno definirajo ključne pogoje za opravljanje dejavnosti predšolske vzgoje in varstvo otrok in pa kršitve v tej povezavi. Potem sledi še tretji sklop. Tisti je najbolj priljubljen, najbolj pozitiven sklop teh rešitev. Gre za novost, ki pa hkrati na nek način tudi ni novost. Namreč, ponovna uvedba brezplačnega vrtca za drugega otroka iz iste družine, ki je hkrati v vrtcu s starejšim otrokom, ter pa uvedba brezplačnega vrtca tudi za tretjega in nadaljnjega otroka iz iste družine, in to brezpogojno. Prvi del takšnega ukrepa nam je že poznan. Veljal je do leta 2012, ko je bilo potem zaradi gospodarske krize sprejeto Zujfovo določilo in na ta način pravzaprav so do takrat starši za drugega otroka plačevali 30-odstotno in z odločbo Centra za socialno delo je preostali delež 70 odstotkov kril državni proračun. Tretji otrok iz iste družine, ki je bil hkrati v vrtcu s starejšim, pa je bil že brezplačen. Na novo pa bo sedaj zakon pravico do brezplačnega vrtca širil še na družine, ki imajo tudi tri ali več otrok tako, da je tretji in vsak nadaljnji otrok upravičen do brezplačnega vrtca, ne glede na to, ali je še kateri otrok v vrtcu ali ne. Torej, to so te ključne bistvene rešitve, hkrati tudi novosti v tej spremembi Zakona o vrtcih, za katere smo zelo hvaležni, da ste jih tudi že poslanci tekom predhodne obravnave zelo enotno in pa soglasno podprli. Hkrati pa želim tudi izpostaviti, da ste pomembno odprli še eno zadevo, to pa je potreba po razpravi in potem tudi dodelavi aktualnega sistema financiranja zasebnih vrtcev. Zelo smo slišali, tudi na strani Vlade, ta vaš poziv in že napovedujem, da smo pristopili k oblikovanju posebne delovne skupine, ki bo pripravila en usklajen predlog rešitev vseh vključenih, in lahko nadaljujemo potem tudi z novo novelo in razpravo tudi o tej vsebini. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici Ivi Dimic.
Spoštovani predsednik, spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 14. redni seji 13. januarja in na njenem nadaljevanjem 14. januarja 2021 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednika je na 84. redni seji 6. novembra 2020 sprejel sklep, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon preučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in k njemu podala nekatere pripombe. Njena predstavnica pa je povedala, da so v svojem mnenju k 12. členu novele podali pripombo ustavnopravne narave, in sicer v zvezi z inšpektorjevim vstopom v prostore varuha predšolskih otrok. Menila je, da je treba jasno zapisati vsebino pooblastil inšpektorju, da ne bi vstop prerasel v poseg v ustavno varovano prostorsko zasebnost varuha. Pripomba je bila, tako kot večina drugih, upoštevana v amandmajih koalicije, za ostalo pa so bile podana pojasnila ministrstva, svoje mnenje pa je podal tudi Državni svet, ki je predlog zakona podprl. Uvodoma je predlog zakona predstavil predstavnik predlagatelja, državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport. Sledila je razprava, v kateri so članice in člani odbora pozdravili predlog zakona. Menili so, da so predšolski otroci najbolj ranljiva skupina v naši družbi ter pomembna družbena vrednota, ki jo je potrebno primerno regulirati. Zaradi navedenega so pozdravili spremembo, ki obvezuje varuha predšolskih otrok na domu, da pri svojem delu ravna v skladu z Zakonom o vrtcih. Zaradi določenih pomanjkljivosti pri ureditvi statusa varuha, v praksi se z novelo dajejo dodatna pooblastila inšpektorjem, pristojnim za šolstvo, da opravljajo nadzor nad izvajanjem zakona pri varuhih predšolskih otrok na domu. Članice in člani odbora so pozdravili tudi ponovno uvedbo brezplačnega vrtca za drugega otroka iz iste družine, ki sta istočasno vključena v vrtec, dodatno pa se bo ta pravica razširila tudi na družine, ki imajo tri ali štiri otroke, tako da je zanje vrtec brezplačen ne glede na to, ali so v vrtcu otroci istočasno ali so starejši otroci že v šoli. Menili so, da je v Sloveniji trend upadanja rojstev, tako da se morajo sprejeti različni ukrepi na področju družinske politike. Svoje mnenje in stališča so podali tudi številni vabljeni na sejo. Veliko razprave je bilo tudi o pristojnosti občin pri ustanavljanju in financiranju zasebnih vrtcev. Nekateri razpravljavci so menili, da bi se pri slednjem pravica zasebnega vrtca do sofinanciranja morala vezati na predhodno soglasje občine za njegovo ustanovitev, in sicer tako, da se lahko lokalna skupnost samostojno odloči ali potrebuje dodatni vrtec glede na javno mrežo in potrebe staršev. Glede na to, da 34. člen Zakona o vrtcih, ki ureja pogoje za financiranje zasebnih vrtec, ni bil predmet urejanja novele, k njemu ni bilo mogoče vlagati amandmajev, na kar je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. Odbor je sprejel amandmaje Poslanskih skupin SDS, SMC in NSi za novi 2.a člen in k 6., 7., 10., 12., 13., 14., 15., 16. in k 17. členu. Odbor je v skladu z 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS.
Spoštovani predsedujoči, spoštovana ministrica. Lep pozdrav še enkrat vsem skupaj! Novelo zakona, ki jo danes obravnavamo, prinaša pomembne novosti in rešitve, ki bodo odpravile pomanjkljivosti sedanje ureditve. Predšolsko obdobje je namreč zelo zelo pomembno za otrokov razvoj, predvsem kar se tiče čustvenega razvoja in socializacije. Socialne kompetence, ki jih uspe razviti do vstopa v šolo, imajo velik vpliv tudi za kasnejšo otrokovo šolsko uspešnost. Vrtec pozitivno vpliva tudi na otroke, ki prihajajo iz kulturno in družbeno oziroma socialno deprivilegiranega okolja. V Poslanski skupini SNS zato podpiramo uvedbo brezplačnega vrtca za drugega otroka, ki obiskuje vrtec hkrati s starejšim sorojencem, in za vsakega nadaljnjega otroka iz iste družine ne glede na to, ali je še kateri od sorojencev v vrtcu ali ne. S tem se zasleduje cilj povečanja deleža vključenosti otrok v vrtce, saj bi se močno zmanjšala finančna obremenitev staršev. Dvomimo pa, da bo rešitev brezplačnega vrtca vplivala na višje število rojstev pri nas v Sloveniji. Da bi dosegli to, so potrebni številni ukrepi na različnih področjih. V naši poslanski skupini pozdravljamo tudi ureditev statusa varuha predšolskih otrok na domu. Ureditev institucije varuha je nujna, saj si nihče ne želi, da bi se ponovili primeri, ki jih poznamo iz prakse. Tukaj ne gre samo za primer Kengurujček. Gre za vrsto podobnih kršitev in ravnanj, ki lahko na otrocih, ki so v najbolj ranljivem obdobju, pustijo hude posledice. Po drugi strani pa v SNS dvomimo o primernosti rešitve, ki ureja nadomeščanje odsotnosti varuha. Oseba, ki varuha nadomešča, mora izpolnjevati le pogoj, da ni bila kaznovana za kazniva dejanja zoper spolno nedotakljivost oziroma naklepna kazniva dejanja, ki se preganjajo po uradni dolžnosti. Gre le za delo z najobčutljivejšo oziroma najranljivejšo skupino otrok, zato menimo, da bi bilo potrebno pogoje vsaj malo zaostriti. Pomembna novost, ki jo pri nas v SNS pozdravljamo, pa je dopolnitev 24.a člena, ki določa, da se prostori, ki jih varuh nameni za varstvo otrok v času, ko v njih poteka varovanje, ne štejejo kot stanovanja. Zdaj so se lahko namreč varuhi predšolskih otrok sklicevali na ustavno pravico do nedotakljivosti stanovanja in s tem preprečili inšpekcijski nadzor. Z novelo se daje tudi dodatna pooblastila inšpektorjem, tako da lahko brez predhodnega obvestila v času, ko poteka varstvo otrok, stopi v prostore varuha in izvede nadzor v skladu s pooblastili, ki jih ima. Spremembe zakona so torej nujne, saj je treba čim prej odpraviti anomalije sedanje ureditve in s tem preprečiti kakršnekoli zlorabe v škodo otrok. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Mojca Škrinjar bo predstavila stališče Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo. Pozdravljeni vsi! Z novelo Zakona o vrtcih se ponovno uvaja brezplačen vrtec za drugega otroka, ki je hkrati s starejšim vključen v vrtec, in tudi za tretjega, ne glede na ta pogoj. Starši, ki imajo v vrtec vključena dva ali več otrok, so torej plačila za mlajše otroke oproščeni. Svetovna finančna kriza leta 2009 je vplivala tudi na Slovenijo, ki je morala tako kot druge države krčiti javna sredstva in tako v letu 2012 začasno umaknila določilo o brezplačnosti vrtca za drugega in naslednje otroke, vključene v vrtec hkrati s starejšim, ki je bila uveljavljena leta 2008 v Vladi, ki jo je vodil sedanji premier gospod Janez Janša. Ne glede na to, da se je Slovenija 2014 izkopala iz recesije in beležila najprej 0,8-odstotno, nato pa vsako leto večjo rast, ni bilo ob napovedi višine javnega dolga 80,4 odstotkov politične volje za vrnitev ukrepa vse do danes. Ukrep je v letih od 2008 dalje prinesel veliko vključenost otrok v vrtce, hkrati pa se je zaradi tega povečala tudi rodnost v Sloveniji, kar je močno izboljšalo demografsko sliko. Ukrep je zahteval od občin, da striktno izpolnjujejo že desetletje staro zakonsko določilo, ki v 10. členu določa, če na območju občine stalnega prebivališča staršev ni vrtca, ki izvaja javno službo oziroma vrtec nima prostih mest, starši pa izrazijo interes za vključitev vrtec tolikšnega števila otrok, da bi se v skladu s standardi in normativi oblikoval en oddelek, je lokalna skupnost dolžna najkasneje v 30 dneh začeti postopek za zagotovitev dodatnih prosih mest v javnem vrtcu ali razpisati koncesijo. Žal vse občine niso izpolnjevale tega določila zaradi različnih razlogov. Zaradi tveganja, na katerega je opozorilo tudi Računsko sodišče, da država prepušča sivemu trgu preveliko število otrok, za katerega ne veljajo prav nobeni pogoji, je novela Zakona o vrtcih 2008 prinesla tudi tako imenovani institut varuha predšolskih otrok na domu, ki je omogočil fizičnim osebam, da so se vpisale v register varuhov predšolskih otrok pri Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport. Kljub pestrim možnostim, ki jih daje zakonodaja, s tem omogoča zasebnikom, da ustanovijo zasebni vrtec ali opravljajo predšolsko vzgojo kot zasebni vzgojitelji ali varstvo otrok, kot varuhi predšolskih otrok pa so se na tem področju pojavili številni ponudniki varstva otrok, ki se izogibajo registrskim postopkom, v katerih bi morali izkazati izpolnjevanje predpisanih pogojev pri varuhu predšolskih otrok na domu. S tem prestavljajo nelojalno konkurenco tistim izvajalcem, ki so zagotovili vse pogoje. In vzpostavljajo se tvegane situacije za otroke, zato novela, ki je pred nami, za preprečitev tovrstnih ravnanj vsebuje ustrezne ukrepe, ki bodo inšpektorjem omogočali takojšnje ukrepanje ob kršitvah predpisov. Novela opredeljuje prepoved opravljanja dejavnosti predšolske vzgoje in varstva vsem pravnim in fizičnim osebam, ki niso vpisane v razvid izvajalcev javno veljavnih programov ali v register varuhov predšolskih otrok pri ministrstvu, pristojnem za predšolsko vzgojo. Izvzema pa fizične in pravne osebe, ki izvajajo le storitve. namenjene predšolskim otrokom, če se izvajajo tako, da njihov namen ni varstvo predšolskih otrok. Zakon torej zagotavlja varno okolje za najmlajše ter opazno izboljšuje finančni položaj mladih družin in posredno vzpostavlja pogoje za večjo rodnost, zato ga bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli.
Hvala lepa. Aljaž Kovačič bo predstavil stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovan gospa ministrica! Kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Lista Marjana Šarca podpiramo novosti, ki jih novela Zakona o vrtcih prinaša, saj so se v praksi pokazale določene pomanjkljivosti glede nedorečenosti oziroma nejasnosti novega instituta, ki ga je v omenjeni zakon leta 2017 prinesla zadnja dopolnitev. Gre za tako imenovan institut varuha predšolskih otrok, ki je nekoliko zamejil varstvo otrok na sivem trgu. Težko se za omenjeno novelo dograjuje omenjeni institut varuha na način, da se opredeljuje višje in nove globe za prekrške, v pogojih glede izobrazbe, prostora, dodatne pomoči, nadomeščanje varuha, predpisane so boljše evidence in hramba podatkov ter najpomembnejše, vzpostavlja se učinkovitejši nadzor nad varstvom otrok. Poleg tega pa se z novelo vnovično uvaja brezplačen vrtec za drugega otroka iz družine ter širi pravico do brezplačnega vrtca še na druge družine, vsaj s tremi otroki. Iz tega razloga seveda novelo v Listi Marjana Šarca podpiramo. Kljub temu pa želimo opozoriti, da se je pri obravnavi predloga novele, in se s tem tudi ne moremo strinjati, z dejstvom, da so iz predloga zakona bile izvzete določbe, ki bi po novem urejale večjo avtonomijo občin pri ustanavljanju in financiranju zasebnih vrtcev. Naj spomnim, da je bil prvotni predlog Zakona o vrtcih pripravljen že lansko leto pod vlado Marjana Šarca, ki je po dolgih letih prizadevanj občin k večji avtonomiji in bolj racionalni rabi javnih sredstev vseboval tudi to spremembo. Občine so namreč tiste, ki so ustanoviteljice vrtcev in pretežne financerke dejavnosti predšolske vzgoje. Zakon občino zavezuje, da zagotavlja zadostno število prostih mest v javnih vrtcih, hkrati pa jo zavezuje tudi k financiranju zasebnih vrtcev. Ker zadnja leta prihaja do umirjanja problema pomanjkanja prostih mest z izjemo posameznih okolij, se je začelo že dogajati, da ima občina v javnem vrtcu dovolj prostih mest, hkrati pa mora financirati tudi vključitev otroka v zasebnih vrtcih. V Poslanski skupini Liste Marjana Šarca se zavzemamo, da obstaja ločnica med zasebnim in javnim vrtcem, zato smo tudi na trenutni predlog Zakona o vrtcih sopodpisali amandma na seji Odbora za izobraževanje, znanost in šport, ki bo omogočil večjo avtonomijo občin pri financiranju zasebnih vrtcev. Pravico do sofinanciranja zasebnih vrtcev smo želeli vezati na predhodno soglasje za njegovo ustanovitev s strani občine. Ker je na omenjeni seji predsednica odbora zavrnila glasovanje o našem predlogu amandmaja, smo z delom opozicije glasovanje o predlogu novele obstruirali. Z dejanjem predsednice se ne strinjamo in bomo, takoj ko bo mogoče, zopet predlagali spremembo Zakona o vrtcih.
Mag. Marko Koprivc bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, spoštovani vsi ostali navzoči na seji! Novela Zakona o vrtcih, ki jo danes obravnavamo, je bila v pretežnem delu pripravljena že pod ministrom SD dr. Jernejem Pikalom. Vsi se najverjetneje strinjamo, da je v interesu vseh nas, še posebej pa staršev, da so naši otroci vsak dan v varnem, zdravem in spodbudnem učnem okolju, zato se grozljivi prizori, kot so bili na primer Kengurujčki, ne smejo nikoli več zgoditi. V zadnjem času se je žal namreč pojavilo veliko število ponudnikov varstva otrok, ki se izogibajo registrskim postopkom, v katerem bi morali izkazati izpolnjevanje predpisanih kadrovskih pogojev in pogojev za prostor in opremo. V predlog novele se tako vnašajo določbe, ki eksplicitno prepovedujejo opravljanje dejavnosti predšolske vzgoje in varstva otrok tistim pravnim in fizičnim osebam, ki niso vpisane v razvit izvajalcev javno veljavnih programov ali v register varuhov predšolskih otrok. Za te kršitve so določene tudi stroge sankcije takojšnja prepoved opravljanja dejavnosti in globa med 5 in 10 tisoč evri. Vse več raziskav kaže, da imamo vključenost otrok v vrtce velike prednosti. Visoka kakovost vzgoje in varstva najmanjših otrok je tako temelj za uspešno vseživljenjsko učenje, socialno vključevanje in osebni razvoj. Dostop do vrtcev je zato ključnega pomena in brezplačni vrtec je tudi ena izmed točk Socialnih demokratov, zato seveda podpiramo brezplačni vrtec za drugega otroka, saj bomo s tem finančno razbremenili starše. Predlog novele zakona prinaša tudi rešitve, s katerimi se omogoča učinkovitejše delovanje inšpektorjev v praksi, določa se najvišji normativ števila otrok v kombiniranem oddelku, dopolnjujejo se določbe varuha predšolskih otrok na domu. Gre za spremembe, ki so jih predlagali izvajalci tega zakona, zato jih bomo v Poslansko skupini Socialnih demokratov tudi podprli. Bi pa želel, spoštovane in spoštovani, ob tem opozoriti, da kot rečeno, večina rešitev je bilo povzetih po predlogu, ki ga je spisala že prejšnja vlada oziroma minister dr. Jernej Pikalo, izpuščena pa je bila ena ključna stvar iz neznanih razlogov, in sicer avtonomija občin pri financiranju zasebnih vrtcev v primeru, da je v javnih vrtcih mest dovolj. Na to so opozorile številne občinske oziroma vse občinske organizacije Združenja občin, Skupnost občin in Združenje mestni občin Slovenije. Na to je opozarjala stroka, da je to nerazumljivo in nelogično. Tudi mi kot opozicija smo vložili amandma na odboru, ki je bil žal iz neznanih razlogov umaknjen oziroma do glasovanja sploh ni prišlo. To seveda v opoziciji ostro obsojamo in podpiramo občine, da če imajo pristojnosti financiranje vrtcev, je prav, da lahko tudi odločajo o tem, ali bodo financirale zasebne vrtce v primeru, da je dovolj mest v javnih vrtcih oziroma pri koncesionarjih. Tako bomo Socialno demokrati skupaj s celotno demokratično opozicijo, Koalicijo ustavnega loka, v najkrajšem možnem času, najverjetneje že danes, vložili novo novelo Zakona o vrtcih, s katero bomo to zadevo rešili. Namreč, podpiramo javno mrežo vrtcev v Sloveniji in imamo zelo kvalitetno javno mrežo vrtcev in ne vidimo razlogov, da bi določeni zasebniki to javno mrežo spodkopavali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mateja Udovč bo predstavila Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani! Danes obravnavamo novelo Zakona o vrtcih, ki prinaša pravico do brezplačnega vrtca. Ponovno bo pravica o brezplačnem vrtcu namenjana drugemu otroku, ob pogoju, da sta istočasno vključena v vrtec oba otroka. Hkrati pravica velja tudi za tretjega ter vse nadaljnje otroke iz iste družine. Novela zakona vsebuje tudi določila, ki so pomembna za učinkovitejše delovanje inšpektorjev, pristojnih za šolstvo. S tem pooblastilom lahko inšpektorji opravljajo nadzor nad izvajanjem zakona pri varuhih predšolskih otrok na domu. To je nedvomno pravi ukrep za zagotovitev kakovostnega varstva. V bistvu gre za nadgradnjo obstoječega pooblastila, tako da bo lahko inšpektor opravil inšpekcijski nadzor v prostorih, ki se uporabljajo za varstvo otrok brez posebne odredbe sodišča. Na podlagi nove zakonske določbe bodo inšpektorji lahko preverjali dejanske razmere v prostih, kjer se izvaja ta dejavnost. Preverjali bodo lahko izpolnjevanje pogodbenih obveznosti, strokovnosti, higienskih minimumov, ustreznosti prostora, število varovanih otrok in metod. Predlagana nova kazenska določba, ki določa sankcije za kršitev prepovedi opravljanja dejavnosti predšolske vzgoje in varstva otrok, je tudi povsem smiselna za ureditev stanja na tem področju. Novela nadgrajuje tudi institut varuha z rešitvami, ki določajo pravila za nadomeščanje odsotnega varuha, obveznost sklenitve pogodbe s starši in vodenje evidence varovanih otrok. Poleg omenjenih sprememb se z novelo določa še najvišji normativ število otrok v kombiniranem oddelku. S spremembami, ki jih predmetna novela uvaja, izstopata dva pomembna vidika. Prvi se nanaša na pomen vključenosti otroka v vrtec za njihov nadaljnji razvoj. Drugi pomemben vidik pa je zagotavljanje kakovostnega in izjemno varnega okolja, v katerega starši oddajajo v začasno varstvo svoje otroke. Predšolska vzgoja je izjemno pomemben segment vzgoje in izobraževanje v celotni vertikali. V dosedanjih razpravah, ob nekaterih poskusih sprememb Zakona o vrtcih v zadnjih štirih letih, smo v Poslanski skupini Stranke modernega centra vedno poudarjali, da je slovenski sistem predšolske vzgoje in varstva med najbolj kakovostnim v evropskem in svetovnem merilu. Vključenost naših malčkov v vrtčevsko varstvo od najzgodnejših faz naprej je zelo pomembna. Ta pozitiven vpliv pa se stopnjuje pred vstopom v osnovno šolo. Prednost vzgoje in varstva v predšolskem obdobju so zelo daljnosežne. Kažejo se vse od gospodarskih koristi za vso družbo pa do boljših dosežkov v šoli. Nekatere mednarodne raziskave znanja celo kažejo, da otroci in mladostniki, ki so bili vključeni v vzgojo in varstvo v predšolskem obdobju, dosegajo boljše rezultate tudi v šoli. Kakovostna predšolska vzgoja predstavlja trdne temelje vseživljenjskega učenja, kar koristi predvsem otrokom iz socialno ogroženih okolij. S tega vidika se nam zdi pomembno, da se tudi z uvedbo brezplačnega vrtca za drugega in nadaljnje otroke še naprej spodbuja čim večjo vključenost otrok v vrtec. Zadnji podatki kažejo, da smo se v Sloveniji zelo približali evropskemu strateškemu cilju o vsaj 95-odstotni vključenosti štiri- in petletnih otrok v predšolsko izobraževanje. V šolskem letu 2019/2020 je vrtec obiskovalo 94,1 odstotek otrok te starosti, kar je šest odstotnih točk več kot pred desetimi leti. Tudi vključenost najmlajših, tako imenovanih otrok, starih eno in dve leti, v vrtec se povečuje. V šolskem letu 2019/2020 je vrtce obiskovalo 67,5 odstotka otrok te starosti. Z uvajanjem strožjega nadzora in učinkovitega sankcioniranja kršiteljev pa lahko vzpostavimo pogoje za zagotovitev varnega okolja za najmlajše člane naše družbe. S tem bomo preprečili odkrite in prikrite primere, ki so se nam dogajali v preteklosti, zato pozdravljamo napore Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport za uveljavitev učinkovitega nadzora in strožjih sankcij nad delom vzgojiteljic, vzgojiteljev ter varuhov, katerih poslanstvo je ena pomembnejših v naši družbi. Na podlagi vseh navedenih argumentov bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlog zakona z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Željko Cigler bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Predsedujoči, hvala za besedo. Ministrica, kolegice in kolegi! V Levici se zavzemamo za vsem dostopno in brezplačno predšolsko vzgojo znotraj sistema javnih vrtcev. V predšolsko vzgojo v Sloveniji je vključenih 90 tisoč otrok, ki večino dneva preživijo v vrtcih, zato je nujno, da se zagotovijo kakovostni, strokovni in tehnični pogoji izvajanja programov v javnih vrtcih. O kakovosti strokovnih vzgojnih standardov se javni vrtci v Sloveniji uvrščajo v sam vrh med primerljivimi državami in mednarodne raziskave potrjujejo, da slovenski vrtci opravljajo zelo pomembno nalogo. Z vključevanjem otrok iz vseh socialnih in kulturnih okolij otrokom omogočajo enako temeljno izhodišče za nadaljevanje izobraževanja. Pomembnost vključevanja čim večjega števila otrok v vrtce ter stik otrok z vrstniki je pomembna tudi z vidika njihovega kognitivnega in socialnega razvoja. Predlagane spremembe Zakona o vrtcih v prvi vrsti ureja – ta sprememba – dodatno varstvo, ki pa ni javni vrtec. Institut varuha predšolskih otrok je zasebna gospodarska pobuda, ki je lahko izhod le v sili, dokler ni v javnih vrtcih dovolj prostora za vse otroke v državi. Tako je nujno, da se vse sile usmerijo v to, da bo čim več otrok vključeno v javne vrtce in da se za to zagotovi dovolj razpoložljivih mest v javni mreži vrtcev. Tu mora država stopiti na stran občin z ustreznim sofinanciranjem izgradnje novih vrtčevskih kapacitet. Še posebej, ker je s 1. 9. 2023 otroku v vrtcu potrebno zagotoviti večjo notranjo igralno površino in zato ker je s stališča enakopravnega položaja vseh otrok v državi tudi vsem predšolskim otrokom potrebno zagotoviti vpisno mesto v javnem vrtcu. In kakršnakoli širitev javnega financiranja gospodarske dejavnosti zasebnim varuhom in zasebnim vrtcem pomeni nevarnost, da država ne bo več videla potrebe, da je nujno povečati kapacitete vrtcev. Če kapacitete vrtcev ne bodo dovolj velike, se bo vedno več staršev prisiljeno posluževati nepopolnih zasebnih rešitev, ki bi pomenile izredno škodljivo privatizacijo varstva predšolskih otrok. Zato pozdravljamo večjo regulacijo instituta varuha predšolskih otrok. Varuh predšolskih otrok, ki opravlja profitno gospodarsko dejavnost, ne more pričakovati, da država ne bo nadzirala njegovega poslovanja in delovanja. In ponovna uveljavitev brezplačnega vrtca za drugega otroka, pa tudi tretjega in nadaljnje, je po našem mnenju preveč selektivna, da bi jo lahko šteli za ukrep povečanja vključevanja otrok v vrtce. Velike družine v Sloveniji že sedaj plačujejo ustrezno nižje prispevke za otroke, ki obiskujejo vrtce, in v primerjavi z družinami z enim otrokom so privilegiranem položaju praktično. Tako je obremenjenost plačila vrtcev že razporejena, s čimer je omogočeno odločanje za vključitev otrok v vrtec iz vseh družin. Torej, težko rečemo, da gre za socialni ukrep, namenjen večjemu vključevanju otrok v vrtce. Če bi že hoteli doseči to, bi morali finančno razbremeniti tudi socialno šibkejše družine z enim otrokom, ki so v zadnjih letih obremenjene s podražitvijo vrtcev. V tem primeru so bolj favorizirani starši z več otroki in z visokimi osebnimi dohodki. Stroške za dodatne otroke v vrtcu jim bo namreč kril državni proračun. Očitno gre še za eno od daril konservativne vlade, ki želi tako nagraditi svoje in potencialno nove volivce, ki imajo veliko otrok. Hkrati pa to, kar se prodaja kot socialna in družinska politika, ni nič drugega kot natalitetna politika. V Levici smo kritični do tega, da družinska politika, ki jo vodi vlada Janeza Janše, ni več vezana na socialne kriterije in s tem potrebe družin, ampak je vezana izključno na rojstvo. Ugodnosti tako prejemajo tisti, ki več rojevajo, ne pa tisti, ki se soočajo s pomanjkanjem in ki bi resnično potrebovali pomoč. Pravilen odgovor na problem natalitete nikakor ni spreminjanje družinske politike v natalitetno, pač pa sprememba socialne politike in drugačen odnos do migracij. In kaj lahko storimo, da ob povečanju deleža starostnikov ublažimo krčenje srednje generacije? Delovno aktivno populacijo lahko na Slovenskem številčno okrepimo le na dva načina regulacij migracij. Prvič. V precej bolj odprti politiki do migrantov in beguncev, ne pa s protibegunsko ksenofobijo in sovraštvom, ki ju širi ta vlada. Drugi način pa je zaviranje emigracije z izboljševanjem življenjskih razmer zlasti mlade generacije v Sloveniji. To pa je možno preprečiti le z ukrepi, kot so višje plače, dostopna stanovanja in dostopne univerzalne javne storitve do zdravstva, šolstva in predšolske vzgoje. Zato naj še enkrat ponovim, kar bo treba ponavljati tudi v prihodnje, ko se iz družinske politike izločijo socialni kriteriji, se družinska politika spremeni v natalitetno. S tem bo družina, ena od najpomembnejših osnovnih družbenih skupin, razvrednotena, saj bo pod neposrednim državnim vplivom družina zreducirana zgolj na razmnoževalno inštitucijo. In še to bi rekel, gospa ministrica Simona Kustec, 34. člen res ni bil odprt v sedanjih spremembah Zakona o vrtcih. Občine in stroka pa so utemeljeno predlagale njegovo spremembo, da se [[…]]
Kolega Cigler, čas je potekel. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavila Iva Dimic.
Spoštovani predsednik, spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Z današnjim Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih se uresničuje še ena od skupnih zavez iz koalicijske pogodbe. V Novi Sloveniji smo si v zadnjih letih med drugim tudi z vlaganjem zakona o brezplačnih vrtcih prizadevali, da bi vsakokratne vlade ter ministri vendarle uspeli razumeti, da so dostopni, kvalitetni in tudi cenovno dostopni, to lahko rečem, brezplačni vrtci pomembni pri načrtovanju družine ter zagotavljanju socialnega varstva in statusa družin ter otrok. Že na začetku pa želim poudariti, da morajo biti ukrepi, ki so vezani na družine, dolgoročni, vsaj 10 let, ker družine potrebujejo stabilno okolje. Le na takšen način bomo lahko v pozitivno smer obrnili trenutno zaskrbljujočo demografsko sliko v Sloveniji. In še nekaj, ukrepi ne smejo biti odvisni od aktualnih vlad. V Novi Sloveniji se zavedamo, da na oblikovanje družine in kakovostnega življenja družin ne vplivajo samo družinske politike v ožjem smislu, temveč družinska politika, ki zaobjema različne resorje, od davčnega sistema do stanovanjske politike, politike izobraževanja, zaposlovanja servisnih služb in drugih podpornih politik. Zato smo pri našem delu identificirali tri področja, ki odločilno vplivajo na odločitev staršev za otroke, in sicer: vrednote, služba in stanovanja. Družine zagotavljajo prihodnost naroda in družbe, zato jih je država dolžna podpirati. Država se mora nenehno spraševati, ali dovolj podpira družine. To mora postati konstantno delo vlade, ki pa zahteva najprej željo in posluh, kaj lahko izboljšamo, poenostavimo in na kakšen način lahko pomagamo drug drugemu ter bližnjemu. Predlog zakona prinaša s 1. septembrom 2021, se pravi letos septembra, brezplačni vrtec za drugega otroka iz iste družine, ko sta otroka istočasno vključena v vrtec. Pravica pa se širi tudi na družine, ki imajo 3 ali 4 otroke, tako da je zanje vrtec brezplačen, ne glede na to, ali so otroci v vrtcu istočasno ali so starejši otroci že v šoli. Predšolski otroci so najbolj ranljiva skupina v naši družbi in pomembna družbena vrednota, ki jo je treba primerno zaščititi. Temu načelu sledi tudi sprememba, ki obvezuje varuha predšolskih otrok na domu, da pri svojem delu ravna v skladu z Zakonom o vrtcih. Zaradi določenih pomanjkljivosti pri ureditvi statusa varuha v praksi se z novelo dajejo dodatna pooblastila inšpektorjem, pristojnim za šolstvo, da opravljajo nadzor nad izvajanjem zakona pri varuhih predšolskih otrok tudi na domu. S tem naj bi se preprečile zlorabe otrok, kot smo jim bili priče v preteklosti. Naj spomnim na primer Kengurujčka. Ker se s tem zakonom udejanjajo večletna prizadevanja poslancev Nove Slovenije po brezplačnih vrtcih, bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Področje predšolske vzgoje je pomemben del izobraževalne politike v Sloveniji in vključuje vse vrste storitev, ki zagotavljajo varstvo in vzgojo otrok pred vstopom v obvezno osnovno šolo, ne glede na obliko, financiranje, poslovni čas in vsebino programov. Na oblikovanje politike vzgoje in varstva predšolskih otrok pa v posameznih državah nedvomno vplivajo pogledi na vprašanje, ali država prepozna področje predšolske vzgoje in varstva kot javni ali kot zasebni problem. V državah, kjer področje predšolske vzgoje zaznavajo kot zasebni problem zaposlenih staršev, so politike vzgoje in varstva predšolskih otrok manj razvite in usmerjene pretežno na posamezne skupine otrok. Nasprotno pa so države, ki so predšolsko vzgojo prepoznale kot področje javnega interesa, razvile politiko, ki razume pravico do kakovostnih programov predšolske vzgoje kot temeljno pravico. Slovenija brez dvoma spada v slednjo skupino, kajti stopnja kakovosti slovenskih vrtcev je izjemna in se lahko meri z nekaterimi najboljšimi vrtci v Evropi. Predlog novele Zakona o vrtcih, ki je danes pred nami, primarno naslavlja inštitut varuha predšolskih otrok na domu in ga dograjuje z rešitvami, ki v praksi pomenijo strožje pogoje za opravljanje dejavnosti varstva otrok, kar vsekakor pozdravljamo. Drugi temelj vladnega predloga je ponovna uvedba brezplačnega vrtca za drugega otroka, ki je hkrati s starejšim sorojencem v vrtcu, prav tako je vrtec za tretjega otroka iz iste družine, ki je hkrati v vrtcu s starejšima, za starše brezplačen. Na novo pa zakon pravico do brezplačnega vrtca širi na družine, ki imajo tri ali več otrok, tako da je vsak tretji oziroma nadaljnji otrok upravičen do brezplačnega vrtca, ne glede na to, ali je še kateri otrok v vrtcu ali ne. Ob tej priložnosti opozarjam na vprašanje prostorske stiske, upoštevajoč pravilnik, ki določa normative in minimalne tehnične pogoje za prostor in opremo vrtca. Na to vprašanje opozarja tudi Državni svet. Kar pa v predlogu zakona pogrešamo – in na to smo opozorili ter z dopolnili skušali urediti že na seji matičnega odbora – je vprašanje ustanavljanja zasebnih vrtcev v primeru prostih kapacitet v javnih. Kot sem omenil že v uvodu, imamo v Sloveniji izjemno kakovostne vrtčevske programe, za katere smo se odločili, da bodo prevladujoča oblika predšolske vzgoje v naši državi. Kljub temu da država dopušča možnost ustanavljanja zasebnih vrtcev, ki jih tudi 85-odstotno % financira, pa v SAB menimo, da je prav, da damo občinam, ki sofinancirajo programe v zasebnih vrtcih v primeru prostih javnih kapacitet, možnost podati soglasje k financiranju zasebnih vrtcev. Če so v javnih vrtcih prosta mesta, bi bilo namreč za ustanavljanje novih zasebnih vrtcev neracionalno porabljati občinska sredstva. Ta določba je bila praktično v tej vsebini že vključena v prejšnjo novelo Zakona o vrtcih in je zdaj, glej ga, zlomka, izpadla. Resnično smo razočarani, da s strani vladajoče koalicije kljub pozivom celotne stroke, občin in poslancev opozicije, ni bilo dovolj posluha za ureditev te pomembne problematike. Zato smo v koaliciji KUL predlog zakona, ki bo ustanavljanje zasebnih vrtcev uredil na način, kot smo ga predlagali, pripravili sami in kot sem seznanjen, je novela danes vložena v zakonodajni postopek. V Poslanski skupini SAB sicer ocenjujemo, da je Predlog sprememb Zakona o vrtcih, ki je bil usklajen že v času prejšnje vlade, dober in sledi pravim vrednotam. Verjamemo pa, da se bodo namere predlagatelja po učinkovitejšem in varnejšem sistemu predšolske vzgoje uresničile tudi v praksi. Poslanci SAB predlogu novele ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi, predvsem lep pozdrav! Ključna novost, ki jo ponuja predlog zakona, je ponovna uvedba brezplačnega vrtca za drugega otroka iz iste družine, ki sta istočasno vključena v vrtec. Pravica do brezplačnega vrtca se je razširila tudi na družine, ki imajo tri ali več otrok, tako da je zanje vrtec brezpogojno brezplačen, ne glede na to, ali so v vrtcu otroci istočasno ali so starejši otroci že v šoli. S takimi rešitvami se želi velike družine čim bolj razbremeniti stroškov zanje. Rešitev predstavlja spodbudo za večjo vključenost vseh otrok v vrtce, bo pa oprostitev veljala z novim šolskim letom. V Poslanski skupini Desus to potezo ocenjujemo kot dobrodošlo v luči pozitivnega odzivanja na demografsko stanje pri nas in kot ukrep za spodbujanje rodnosti, zato slednje podpiramo tudi zaradi tega. Nadalje se novela odziva še na dve ključni problematični vsebini, in sicer na posamične sporne prakse in hude nepravilnosti izvajanja varstva otrok izven javnega varstva in vzgoje predšolskih otrok ter na pomanjkljivo ureditev instituta varuha predšolskih otrok. Zakonski predlog tako prepoveduje opravljanje dejavnosti predšolske vzgoje in varstva otrok tistim fizičnim in pravnim osebam, ki niso vpisane v razvid izvajalcev javno veljavnih programov ali v register varuhov predšolskih otrok. Nadalje tudi prepoveduje opravljanje dejavnosti predšolske vzgoje in varstva otrok in določa stroge sankcije za kršitev te prepovedi. Omogoča se razmejitev med dejavnostjo predšolske vzgoje in dejavnostjo varstva otrok ter drugimi storitvami, ki so namenjene predšolskih otrokom, kot so animacije, organiziranje rojstnodnevnih zabav in podobno, torej da njihov osnovi namen ni vzgoja in varstvo otrok. Zakon dograjuje institut varuha predšolskih otrok na domu z rešitvami, ki določajo pravila za nadomeščanje odsotnega varuha tako za krajšo kot tudi za daljšo odsotnost. Varuh mora imeti na vidnem mestu objavljeno odločbo o vpisu v register. Predlog zakona določa obveznost varuha, da ima s starši otrok sklenjene pisne pogodbe, da vodi evidenco otrok, ki jih varuje na domu ter pristojni inšpekcijski službi omogoči vstop v prostore, kjer se ta dejavnost opravlja, z natančno razmejitvijo, kaj smer preverjati in posledično ob kršitvi tudi sankcionirati. Razprava na matičnem odboru je tekla tudi o vprašanju ustanavljanja in financiranja zasebnih vrtcev, pri čemer pa žal zaradi jasnih nomotehničnih pravil te problematike, ki rešuje in poudarja pomen občinskega reguliranja financiranja teh programov in načela varovanje javne mreže predšolske vzgoje, ki ga zagovarjamo tudi v Desusu, tokrat nismo mogli uspešno rešiti. Z vsemi ponujenimi rešitvami se v Poslanski skupini Desus strinjamo, zato bomo predlog novele Zakona o vrtcih tudi podprli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O SLOVENSKI TISKOVNI AGENCIJI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 38 poslank in poslancev s prvo podpisanim Lukom Mescem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja Luki Mescu.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Skupina 38 poslank in poslancev, ki smo podpisani pod novelo Zakona o STA, predlagamo zelo enostavno spremembo, in to je, da bi se v Zakon o STA vpisalo, da se v angleškem jeziku poroča na tem osrednjem slovenskem mediju, osrednji slovenski tiskovni agenciji tudi o delovanju prostovoljskih in nevladnih organizacij. Če boste pogledali Zakon o STA, boste videli, da je STA trenutno zadolžena poročati tako v slovenščini kot v angleščini, se pravi za tujo javnost, o številnih temah: od politike, gospodarstva, izobraževanja in tako dalje. Ena od dveh izjem, prva izjema so razvedrilne dejavnosti, druga izjema pa so prostovoljske in nevladne organizacije, o tem se pa poroča samo domači javnosti ne pa tudi tuji. Predlagatelji ne vidimo razloga, da je temu tako, namreč nevladne in prostovoljske organizacije so izjemno pomemben segment slovenske družbe in številke tukaj govorijo sama za sebe. V Sloveniji je kar 244 tisoč prostovoljcev, ki na leto opravijo približno 10 milijonov ur prostovoljnega dela. Od teh prostovoljcev je kar 155 tisoč prostovoljnih gasilcev. Mislim, da smo se vsi z njimi že srečali in vsi vemo, kakšno pomembno funkcijo tako pri varovanju glede nesreč in požarov kot glede zagotavljanja nekega družabnega življenja v Sloveniji predvsem po podeželju te gasilska društva imajo. Ob tem je treba omeniti športna društva. V Sloveniji je kar 3 tisoč športnih društev, v vsaki regiji najmanj 100, se pravi, da praktično v vsaki slovenski vasi deluje kakšno športno društvo, in vanje je aktivno vključenih kar 233 tisoč ljudi. Za športna društva lahko, mislim da, brez kakršnekoli dileme rečemo, da so hrbtenica športa tega naroda, da skrbijo za rekreacijo in konec koncev tudi za zdravje in za neko družabno dobrobit v vseh slovenskih krajih. Potem je pa treba omeniti še nevladne organizacije. 28 tisoč jih deluje po Sloveniji, od tega 24 tisoč društev in približno 3 tisoč 600 zavodov. Te nevladne organizacije opravljajo zelo pomembno funkcijo varovanja okolja, zagotavljanja kulturnega delovanja in konec koncev zagotavljanje nekih izobraževalnih, razvedrilnih in podobnih vsebin po Sloveniji. Ni prav, da se tuji javnosti ne poroča o delovanju tako velikega števila ljudi v Sloveniji, o mogoče celo najbolj dinamičnih slovenskih prostočasnih dejavnostih in konec koncev neštetih urah in trudu, ki ga vlagajo ti ljudje v delovanje kulturnih, športnih, okolijskih, prostovoljskih, gasilskih in podobnih društev. Če omenim samo eno akcijo, ki mislim, da si absolutno zasluži, da se Slovenija ali pa slovenska javnost z njo tudi v tujini pohvali, to je Očistimo Slovenijo, ki je bila ena od najuspešnejših akcij v Evropi in na svetu. Kar 14 % odstotkov prebivalstva Slovenije se je aktivno vključilo vanjo in vsako leto prispevalo k temu, da so se očistile slovenske reke, gozdovi, travniki odpadkov, ki so se tam med letom znašli. Predlagatelji predlagamo, da se enostavno doda v Zakon o STA določba, da se na STA poroča tuji javnosti tudi o delovanju prostovoljskih in nevladnih organizacij. Mislim, da sem razloge tukaj precej jasno ilustriral in upamo, da bo ta sprememba tokrat potrjena.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za kulturo, zato za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora gospe Violeti Tomić. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Odbor za kulturo je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o Slovenski tiskovni agenciji, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Lukom Mescem. Državni zbor je na podlagi 122. člena Poslovnika Državnega zbora na 48. izredni seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona in sprejel sklep, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Na seji odbora so sodelovali predstavnik predlagateljev, predstavnici Ministrstva za kulturo, predstavnica Zakonodajno-pravne službe, predstavnik Državnega sveta in direktor STA. Predstavnik predlagateljev je v kratki dopolnilni obrazložitvi pojasnil, da gre za manjšo, a v času, v katerem živimo, zelo pomembno spremembo zakona, ki ima podporo različnih deležnikov. Predlog predvideva, da o prostovoljskem delu in delu nevladnih organizacij, kot so gasilci, Karitas, Rdeči križ, Zveza prijateljev mladine, humanitarna društva in tako naprej, ki so bistven segment slovenske družbe, poroča Slovenska tiskovna agencija v okviru svoje javne službe tudi v angleškem jeziku. Pomembno je, da v času, polnem dezinformacij in širjenja tako imenovanih lažnih novic o delu nevladnih organizacij, na verodostojen način poroča kredibilna institucija, s čimer je obveščena tudi mednarodna javnost. Slovenska tiskovna agencija o predlogu zakona za razširitve dejavnosti poročanja o prostovoljstvu in nevladnih organizacijah v sklopu njenega angleškega servisa ne vidi težav oziroma bi s tem dodatno oplemenitila svoje delo. Pojasnil je, da so predlagatelji pripravili dva amandmaja, ki sledita mnenju Zakonodajno-pravne službe. Predstavnica Vlade je povedala, da Vlada predloga zakona ne podpira, saj sama pripravlja predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenski tiskovni agenciji, ki ga bo po uskladitvi z vladnimi resorji potrdila in poslala v sprejetje Državnemu zboru Republike Slovenije. Predstavnik Državnega sveta je povedal, da Državni svet podpira predlog zakona, saj je participativna demokracija, katere sestavni del so tudi nevladne organizacije, eden od temeljev delovanja Evropske unije. Direktor STA je izpostavil, da ekipa STA pri predlogu novih nalog, ki bi jih s predlagano spremembo zapisali v zakon, ne vidi ovir, še posebej zato, ker so nevladne organizacije, ko gre za slovenski servis, naštete pri angleškem servisu, ko gre za javno službo, pa ne. V kratki razpravi so poslanci Levice, SD, SAB, LMŠ in SMC napovedali podporo predlaganemu predlogu zakona, saj so izpolnjeni vsi pogoji za tovrstno razširitev javne službe. Ob tem je bil podan predlog, da bi bile lahko določene vsebine v prihodnosti predstavljene tudi v madžarskem in italijanskem jeziku. Poročanje v angleškem jeziku je pomembno tudi z vidika slovenske zunanje politike, saj smo na področju delovanja nevladnih in prostovoljskih organizacij lahko zgled za mnoge druge države. Odbor je sprejel amandma opozicijskih strank Levica, LMŠ, SAB in SD k naslovu predloga zakona. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o obeh členih predloga zakona skupaj in ju je sprejel. Pripravljen je dopolnjen predlog zakona. Hvala.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade, gospodu ministru. Dr. Vasko Simoniti, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa predsedujoča. Spoštovani poslanci, poslanke! Nekajkrat sva že jaz in državna sekretarka na isto temo v tem državnem zboru povedala, da vlada te spremembe zakona ne podpira iz preprostega razloga, ker je sprememba nepotrebna in že veljavni zakon omogoča STA, da v angleškem servisu obvešča javnost tudi o dogajanjih na ravni prostovoljskega dela in nevladnih organizacij. STA naj bi poročala na uredniško neodvisne način, glede na odločitve urednikov, glede na uredniško percepcijo pomembnosti dogodka in, kot rečeno, to obstoječa zakonodaja omogoča. Tudi o tem smo si bili v raznih razpravah v tej hiši precej enotni. Nenazadnje je tudi direktor STA v teh prostorih zagotavljal, da o prostovoljstvu in nevladnikih poročajo tudi v angleškem servisu, ne da bi zakon decidirano in dodatno to določal. V drugem odstavku četrtega člena obstoječega zakona so namreč v okviru javne službe v angleškem jeziku navedena vsa v medijih običajna področja poročanja, in sicer politika, gospodarstvo, šport, zdravstvo, kultura, izobraževanje, znanost, kronika in druge vsebine, s čimer je zajeto vso pomembnejše in relevantno dogajanje v Republiki Sloveniji. Moramo pa se zavedati, da STA kot nacionalna agencija ni globalni igralec in angleški prevodi dogajanja nevladnih organizacij bodo le stežka prišla v kategorijo globalnih novic. Pretok svetovnih informacij poteka od centra proti obrobju in glavno besedo imajo seveda velike agencije. Pa vendar nas lahko samo veseli ali pa nas veseli, kadar s svojimi dogodki, predvsem seveda uspehi, dosežemo globalno odmevnost. STA kot vse ostale novinarske agencije opravlja vlogo vratarja, gatekeeperja, ki določa, katere napovedi dogodkov in katere dogodke bodo objavljali. Objektivnosti ni, je mit, lahko pa je profesionalnost in novinarska poštenost in nepristranskost v uredniških odločitvah, kateremu dogodku v slovenskem in angleškem jeziku bodo dali pozornost. Z zakonom je zagotovljena uredniška in novinarska avtonomija STA. Ministrstvo za kulturo je tisto, ki za vlado in Državni zbor pripravlja medijsko zakonodajo, torej tudi Zakon o STA, poleg tega sodelujemo z STA na način, da od te agencije še posebej odkupujemo na primer fotografije – pogodbo sem podpisal, recimo, včeraj. Vlada predloga zakona torej ne podpira, kajti tudi sama pripravlja predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenski tiskovni agenciji, ki je bila 9. julija 2020 in 5. septembra 2020 že v javni obravnavi in ga bo po uskladitvi z vladnimi resorji in koalicijskimi partnerji poslala v sprejetje Državnemu zboru. Spremembe in dopolnitve, ki jih predlaga vlada se nanašajo na vsa ključna področja v Zakonu o STA. Kaj se hoče s stalnim ponavljanjem enega in istega člena zakona doseči, so povedali vlagatelji zakona. Kakšna komunikacijsko-politična os je nastala ali nastaja na tej eni sami spremembi, kateri namenjamo toliko časa in energije, pa je seveda lahko vprašanje za današnjo razpravo spoštovanih poslank in poslancev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je zbor na 48. izredni seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin danes ni možna. Prehajamo tako na razpravo o členu in o vloženem amandmaju. V razpravo dajem torej 2. člen ter amandma poslanskih skupin Levica, LMŠ, SAB in SD. Želi kdo razpravljati? Vidim, da je samo ena prijavljena razpravljavka. Gospa Lidija Divjak Mirnik, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Amandma, ki smo ga v združeni opoziciji vložili, bomo v LMŠ podprli. Je pa kljub temu ob tem treba nekatere stvari povedati. Angleški servis je okno v svet. In močan angleški servis, prepoznavnost Slovenije je pravzaprav nekaj, kar nas dela v tujini Slovence, zato je pomembno da se zavedamo tega. To je namreč odraz naše družbe. Civilna družba je seveda tista, ki mora bdeti in opozarjati na to, kaj se dogaja v naši družbi. Zadnje čase se čudne stvari dogajajo v naši družbi. Zato je še toliko bolj pomembno, da se o tem osvešča in ozavešča. Pri spremembi tega zakona o STA gre za majhno spremembo, vendar ima ta majhna sprememba ogromen pomen. V LMŠ si ne želimo, da se nam zgodi madžarizacija, v navednicah, seveda. V LMŠ si ne želimo, da bi se nam zgodilo to, kar se je na Madžarskem zgodilo z njihovim STA. Tam se je zgodilo, da je oblast Viktorja Orbána madžarsko tiskovno agencijo najprej prevzela kadrovsko in potem so seveda tisti ta pravi vsebino prilagodili. Ostalo je seveda samo tisto, kar je vladi naklonjeno, in ostalo je tisto, kar je prikrojeno po merah nekoga. Potem so začeli novice ponujati tako rekoč brezplačno oziroma za zelo majhen denar. In kaj se je s tem zgodilo? Ja, enoumje se je začelo po celi državi širiti, ker so pač informacije bile precejene, prilagojene in samo ene. V LMŠ si ne želimo, da bi se isto zgodilo s STA. Predlog, o katerem je pravkar govoril minister in ki v tem trenutku čaka, da se očitno še uskladi s koalicijo in da pride v Državni zbor, namreč predlog novele Zakona o STA, ki ga pripravlja vlada, se je med drugim lotil tudi nadzornega sveta. Ta vlada si želi, da bi štiri od petih nadzornikov neposredno imenovala vlada in da jim da tudi novo, da rečem možnost oziroma pristojnost, in sicer ta bi naj bila, da se predčasno razreši direktorja, da se mu izreče nezaupnica. To je predlog vlade. In kaj je potem to drugega kot uvajanje enoumja oziroma diktature? Nič. Zato je zelo povedno tudi to, kar je tvitnil predsednik vlade ta teden v ponedeljek, ko je programski svet RTV imenoval novega generalnega direktorja. Namreč začel je govoriti o novi metli, ki bo pometla. A mislite, da nas tam čaka kaj drugega? Samo ugibamo lahko, ali se scenarij, ki se je zgodil sosednji državi, uresničuje pri nas. Verjetno ne tvegam dosti, če povem, da gre za težnje po discipliniranju, pokoritvi, da gre za pritisk na medijsko svobodo, na novinarsko neodvisnost in uredniško avtonomijo. Da se bo s tem novim modelom, s to novo normalnostjo, v navednicah, zahtevala vdanost, lakajstvo in podrejenost medijev in da se bo želelo, da bi bila zamolčana kritična misel. Naslednja stopnja tega je, da imamo trobila, ki bodo trobila samo eno resnico. In tega si v LMŠ ne želimo. Jaz bi samo za zaključek povedala še enkrat to, kar sem povedala že večkrat pri teh razpravah, in sicer da STA ni nikakršna nacionalna sramota, kakor je tvitnil predsednik vlade, da STA svoje delo opravlja korektno, objektivno in profesionalno. In tako naj tudi ostane. Hvala lepa.
Hvala lepa. Je še interes za razpravo? Vidim, da se je prijavila samo gospa Violeta Tomić. Izvolite.
Hvala lepa. O Slovenski tiskovni agenciji smo v zadnjem času res veliko govorili in vedno govorimo veliko, kadar je treba kakšno inštitucijo ubraniti. Predvsem mi v opoziciji se trudimo braniti. STA je doživel velike napade. Kot vemo, je direktor Ukoma gospod Urbanija z izsiljevanjem do nekih podatkov, do katerih ni bil upravičen, ustavil v financiranje in je cca 100 zaposlenih ostalo brez plačila v zadnjih treh mesecih. Opažamo, da kadarkoli hoče vlada nekoga disciplinirati, mu ukine osnovni vir preživetja. Pa drugi strani pa ta denar odhaja v neke čudne posle članov in podpornikov vlade. Imeli smo možnost celo brati, kako je poslanec Zmago Jelinčič zelo Plemeniti dobil 3 milijone evrov za svojo volilno enoto za podporo tej vladi. Popolnoma me nič ne čudi, da tako sovražite nevladnike, kajti njihov denar je treba pobrati in dati drugam. Ampak poudariti je treba, da so nevladne organizacije tiste, ki počnejo zadeve, ki jih država ne, in da poskrbijo za tiste, na katere država pozablja. Tukaj pač lahko naštejemo od kulturnih organizacij, ki so zelo pomembne predvsem za podeželsko mladino, zato me resnično čudi, da desnica tako vneto podpira ukinjanje in napade na nevladnike, na gasilske organizacije, na humanitarne organizacije, tudi Karitas konec koncev, športna društva, iz katerih se rodi toliko naših vrhunskih športnikov, ki po svetu ponesejo dobro ime naše male dežele. Vse skupaj gre v bistvu samo za ideologijo in denar. Vedno pravijo: sledi denarju in videl boš, kaj se dogaja. Napadi na STA so konstantni in, kot je kolegica pred menoj omenila, ravno tako na neodvisni javni servis RTV, ki ga je sedaj v ponedeljek končno uspela pozicija oziroma koalicija prevzeti z bivšim predsednikom nadzornega sveta, ki si je tako zelo trudil postati generalni direktor RTV. Mene veseli, da bo gospod imel končno možnost pokazati, kako je treba delati, ker je tako kritiziral. Kajti, veste, nekdo, ki ni nikoli živel na RTV, ki ni delal programov, seveda lahko pljuva po drugih, vendar bomo budno spremljali in bo zelo zanimivo, kako se bo zelo dobro znašel zdaj. STA mora, želi in je tudi prav, da obvešča javnost – tudi v angleškem jeziku predvsem o nevladnih organizacijah. Zakaj ta vlada ne želi, da bi mednarodna javnost izvedela, kaj so v Sloveniji dejansko dogaja, je pa seveda vprašanje za psihologe. Nevladne organizacije so temelj Evropske unije in ne vem, kako nekdo želi biti član Evropske unije, vendar kot v trgovini s čokolado pobrati samo tisto, kar mu je všeč, tisto, kar mu ni, pa ne. Nevladnike ne bi, ne bi spoštovanje vladavine prava, ne bi človekovih pravic, ne bi neodvisnih medijev. Bi pa vsakokratno pošiljko denarja. V Svetu Evrope smo se pred kratkim pogovarjali ravno o tej temi. Žal tja zaradi znane epidemiološke situacije več ne potujemo, ampak smo pa toliko bolj pogosto v stiku online, se pravi preko medijev oziroma interneta, in tam Svet Evrope poudarja, da so nevladne organizacije temelj delovanja Evropske unije. Ravno to je tudi poudaril v svojem stališču na zadnji seji predstavnik Državnega sveta. Nevladniki so temelj delovanja Evropske unije. Zato mi v Sloveniji, ki imamo veliko tradicijo civilnih družbenih gibanj in nevladnih organizacij, bi bili lahko na to zelo ponosni in bi bili vzor. Vsaj v nečem. Ampak ne, mi to skrivamo kot kača noge, ker tej oblasti nekateri nevladniki niso všeč. Zaradi nekaterih, ker jim ni všeč eno drevo, bodo posekali cel gozd. Kakšno škodo bodo povzročili dolgoročno, bomo ugotavljali, kajti vsaka vlada Janeza Janše potunka Slovenijo za deset let. Kako se bomo kobacali iz tega, je veliko vprašanje. STA, Slovenska tiskovna agencija mora ostati neodvisna, profesionalna, stabilno financirana, in to, da se politika vtika v njeno delovanje, je nedopustno. Mi bomo skušali zagotavljati njeno neodvisnost in se boriti zanjo do konca. Niso dobre samo tiste novice, ki govorijo lepo o meni osebno, dobre so vse novice, ki so objektivne, mediji so ogledalo družbe in kažejo na demokratičnost neke države. Neodvisni mediji so močno ogroženi v Sloveniji. Ni dovolj, da imajo nekatere stranke svoja, kot se jim reče medijska trobila, ampak želijo si podrediti še vse tisto, kar je naše, kar je javno, kar je skupno. In 20 %, tudi če vas je, si ne more prilastiti tistega, kar je v lasti tudi vseh drugih, če govorimo o demokratični družbi, če ne pa zelo hitro drsimo v diktatorski režim, nedemokratičen režim. In to je velika žalost. Naj zaključim svojo razpravo. Neodvisna STA je pomemben člen v demokratičnosti naše države in tudi pomemben člen za vse tudi tuje diplomate, ki jemljejo preko neodvisne Slovenske tiskovne agencije mnoge podatke. Tudi diplomatom v Sloveniji bi bilo delo močno olajšano, če bi lahko novice dobivali tudi v angleškem jeziku. V Levici bomo vse te amandmaje podprli in upamo na zdravo pamet tudi na drugi strani in da končno naredimo nekaj dobrega za neodvisne medije pri nas. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je javil predlagatelj. Gospod Mesec, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi v bistvu želel predvsem pokomentirati stališče Ministrstva za kulturo, ki ga je izrazil sam minister za kulturo Vasko Simoniti. V svojem uvodu sem povedal, kakšen pomemben del slovenske družbe, slovenskega javnega življenja predstavljajo nevladne, prostovoljske in druge organizacije. Imamo 244 tisoč prostovoljcev, ki opravijo 10 milijonov ur prostovoljnega dela, imamo 3 tisoč športnih društev, v katere je vključeno 233 tisoč ljudi, imamo 28 tisoč nevladnih organizacij, ki skrbijo za okolje, za kulturo, za družabne dogodke po Sloveniji in tako dalje. Skratka, nešteto prostovoljskih ur, nešteti ljudje in ogromno vloženega truda in energije se steka v te organizacije. Kar je minister za kulturo rekel, zakaj naj ne bi o tem poročali tudi v angleščini, je bilo pa naslednje. Naprej je rekel, da je v Zakonu o STA že določeno, da se o vseh relevantnih stvareh, se pravi politiki, gospodarstvu, znanosti in tako naprej poroča v angleščini, pri čemer je dal jasno vedeti, da delo nevladnih in prostovoljskih organizacij ni relevantno. In drugič, rekel je, da je pretok informacij itak od svetovnega centra proti periferiji, torej je čisto vseeno, kaj mi govorimo ali delamo, itak smo samo pasivni prejemniki informacij, ne pa nekdo, ki bi lahko nekako navzven nekaj svetu pridodal. Tega komentarja ne morem sprejeti iz več razlogov. Prvič. Zato ker to, da ni relevantno, kaže v bistvu odnos ministra za kulturo do prostovoljskega dela ali do nevladnih organizacij in do vseh neinstitucionaliziranih stvari v Sloveniji. Se pravi, bistveno je samo tisto, kar se v nekem institucionaliziranem svetu dogaja, vse, kar se dogaja na neki prostovoljski ravni, na ravni neke civilne družbe, je pa zanj ničvredno. Mislim, da tukaj, kot je prej Lidija povedala, pa tudi Violeta, lahko zavohamo nekaj takšnega, kar se dogaja v naši vzhodni sosedi. Najprej se začne s takim zanikanjem kakršnekoli vloge civilne družbe, preden jo poskušaš popolnoma utišati. Drugič. Njegovega komentarja ne morem sprejeti zato, ker zanika v bistvu kakršnokoli vlogo STA. On je rekel: »To je pač nek slovenski portal, kdo pa to bere.« To ni nek slovenski portal, to je osrednja slovenska tiskovna agencija. Tako kot je tiskovna agencija Reuters. In bere jo svetovna javnost na čelu s svetovnimi mediji, ki, ko poročajo v Sloveniji, se najprej verjetno referirajo na to,kaj poroča naša tiskovna agencija. Ne govorimo o kar nekem mediju, ampak o uradni Slovenski tiskovni agenciji. Tudi tu se spet vidi neka nevarna poteza, da slovenska vlada najprej prek zmanjševanja vloge te agencije potem opravičuje, zakaj ji lahko odreže sredstva, češ, saj je samo en portal, ki mu lahko vzamemo sredstva, pa zato ne bo nobene škode. Tretjič. Ne morem se strinjati s tem mnenjem ministra, ker v njem vidim tudi neko popolnoma razvodenelo razumevanje vloge Slovenije v svetu. Lahko bi rekel, da je to zelo nedomoljubno stališče. Se pravi, mi tu nismo nič več kot nek pasivni prejemnik svetovnih tokov, kaj več od tega pa, ne samo da ne moremo biti, tudi ne gojiti kakršnihkoli pretenzij, da bi to lahko kdaj bili. Kot rečeno, jaz tu vidim stvar diametralno nasprotno. Mislim, da se moramo truditi biti relevanten akter v naši soseščini, v Evropi in v svetu. Moramo gojiti naše nacionalne medije in kultivirati našo javno sfero, predvsem pa moramo dati priznanje ljudem, ki to družbo soustvarjajo. Tu govorimo o nekaj sto tisoč nevladnikih in prostovoljcih, ki se na dnevni ali tedenski bazi odrekajo svojemu prostemu času, da tej družbi nekaj pridodajo. In najmanj, kar lahko mi naredimo, je, da se jim to tudi prizna.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Samo Bevk, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Vlada ima prazne argumente, s katerimi nasprotuje noveli Zakona o Slovenski tiskovni agenciji, rekoč, da veljavni zakon to že omogoča oziroma da bo Vlada sama predlagala temeljito nadgradnjo obstoječega zakona. Prvi argument izključuje drugega ali obratno, če hočete. Dejstvo je, da veljavni zakon tega ne omogoča. Da bo zadevo vlada sama bolj celovito uredila, pa spada v klasični žargon vsakokratne koalicije, ki po principu nasprotuje vsakršnim še tako dobronamernim predlogom opozicije. Predlog novele Zakona o Slovenski tiskovni agenciji podpira tudi pristojna Komisija Državnega sveta Republike Slovenije, se pravi, da Državni svet to tudi podpira, amandmaji pa sledijo priporočilom Zakonodajno-pravne službe. Tako so po mojem mnenju izpolnjeni vsi pogoji za sprejetje tega zakona. Gre za poročanje o prostovoljskem delu in delu nevladnih organizacij tudi v angleškem jeziku in s tem seznanjanje o tem pomembnem segmentu naše družbe tudi tujo javnost. Naj povem iz obrazložitve zakona, da je bilo 31. maja 2020 v Sloveniji registriranih 27 tisoč 988 nevladnih organizacij, od tega 24 tisoč 114 društev, 3 tisoč 615 zasebnih zavodov in 259 ustanov. Prostovoljsko delo, ki je prav tako ali še bolj razširjeno v Sloveniji, tako je bilo po poročanju Ministrstva za javno upravo v letu 2017 registriranih kar 244 tisoč 304 prostovoljcev, ki so opravili 9 milijonov 3 tisoč 798 ur prostovoljnega dela. To so impozantni podatki. Novela zakona sledi temu, zato bo Poslanska skupina Socialnih demokratov, tako kot smo povedali že ob obravnavi na plenarnem zasedanju v prvem branju, to novelo tudi podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati. Ker vidim, da ni interesa, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, in sicer pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DRUGA OBRAVANVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada, zato za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Simonu Zajcu, državnemu sekretarju na ministrstvu. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, dober dan! S tokratnim Predlogom novele Zakona o gospodarskih družbah-1K, se v slovenki pravni red prenaša direktiva EU 2017/828, o spremembi direktive 2007/36 ES glede spodbujanja dolgoročnega sodelovanja delničarjev, s katero se nadaljuje proces poglabljanja evropskega prava družb in korporativnega upravljanja. V predlogu zakona predlagamo tudi nekatere druge vsebinske spremembe in popravke, s katerimi izboljšujemo veljavni zakon ter odpravljamo neskladnosti in nekatere pomanjkljivosti. S predlogom zakona zasledujemo pet ciljev, in sicer: usklajujemo slovenski pravni red z evropskim pravnim redom; dopolnjujemo omejitve ustanavljanja družb subjektom z nepoštenimi poslovnimi nameni in omejitve ustanavljanja širimo tudi na tuje fizične in pravne osebe; izboljšujemo korporativno upravljanje v družbah; nadzornim organom omogočamo lažji in učinkovitejši nadzor nad poslovanjem gospodarskih družb in, na koncu, odpravljamo nekatere nedoslednosti in pomanjkljivosti zdaj veljavnega zakona. Dovolite, da izpostavim najpomembnejše rešitve predloga zakona. Na podlagi direktive se krepi pravica družbe, da izve, kdo so njeni delničarji, in določajo se ukrepi za spodbujanje bolj aktivne vloge delničarjev pri upravljanju. Z zahtevami za večjo preglednost institucionalnih vlagateljev, upravljavcev premoženja in svetovalcev za glasovanje se želi doseči, da bi institucionalni vlagatelji in upravljavci premoženja tesneje sodelovali z družbami, v katere vlagajo, končni vlagatelji pa bolje optimizirali odločitve glede svojih naložb. Za člane organov vodenja in nadzora ter izvršne direktorje javnih delniških družb določa zakon obvezno oblikovanje politike prejemkov ter poročila o prejemkih. Na novo se celovito ureja tudi področje poslovanja s povezanimi strankami. Za sklenitev bistvenega posla s povezano stranko bo v javnih delniških družbah treba obvezno pridobiti soglasje nadzornega sveta ali upravnega odbora. Za posle s člani organov vodenja in nadzora, izvršnimi direktorji, poslovodji in prokuristi v nekaterih družbah z omejeno odgovornostjo, njihovimi družinskimi člani ter za posle z družbami ali drugimi pravnimi osebami, ki jih navedene osebe obvladujejo ali v njih opravljajo funkcijo, se določa še strožji režim. Predlog zakona vsebuje tudi druge spremembe, s katerimi izboljšujemo poslovno kolje, odpravljamo administrativne ovire in krepimo korporativno upravljanje. V prihodnje bodo tuje pravne in fizične osebe podvržene enakemu preverjanju obstoja omejitev ustanavljanja in prenosu poslovnih deležev kot domače pravne in fizične osebe. Z opredelitvijo poslovnega naslova družbe ter obveznosti vpisa poslovnega in elektronskega naslova družbe v register se želi izboljšati nadzor nad poslovanjem družb in delovanjem odgovornih oseb. Določajo se ukrepi za večjo profesionalizacijo, strokovnost in neodvisnost notranje revizije. Z dodatnimi razkritji v zvezi z razmerjema spolov v organih vodenja in nadzora, se želi prispevati k napredku Slovenije v prizadevanjih za zmanjšanje razkoraka manj zastopanega spola v organih vodenja in nadzora najpomembnejših družb. Omogoča se tudi lažje sporazumevanje poslovodstva s tujimi delavci in ukinja obveznost podjetnika, da objavi namero o prenehanju poslovanja ali namero o prenosu podjetja. Spoštovani! Predlagamo, da zakon danes podprete in hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za gospodarstvo. Za predstavitev poročila odbora, zato dajem besedo predsedniku mag. Branislavu Rajiću. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Dober dan vsem! Odbor za gospodarstvo je na 12. seji 12. januarja kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po rednem postopku predložila Vlada. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji s strani opozicije in koalicije. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Simon Zajc pojasnil, kaj so cilji zakona, in podrobneje predstavil predlagane rešitve kot uskladitev z direktivo Evropske unije in z uredbo Evropske unije. Poudaril je, da je predlog zakona prinesel tudi uvedbo določb za večjo neodvisnost, strokovnost in profesionalnost notranje revizije v delniških družbah in dopolnitev določb v zvezi s pristojnostmi nadzornega sveta, določitev novih obveznosti, povezanih z vpisom podatkov v sodni in poslovni register, uvedbo preverjanja, izpolnjevanja pogojev za ustanovitev ali pridobitev statusa družbenika za fizične in pravne osebe iz druge države članice ali iz tretje države, določitev dodatnih obveznosti za družbe, ki so postale subjekt javnega interesa po Zakonu o revidiranju, dopolnitev določb o vpisu politike raznolikosti, ki velikim in srednjim družbam, ki revidirajo letna poročila, nalagajo, da v opisu politike raznolikosti razkrijejo razmerje obeh spolov v organih vodenja in nadzora. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je ugotovila, da je bila večina njihovih pripomb upoštevana z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. V razpravi so članice in člani odbora na splošno izrazili podporo predlaganim spremembam. Razpravljavci so poudarili, da gre zgolj za nujno implementacijo evropske zakonodaje na področju dolgoročnega sodelovanja delničarjev, preprečevanja nepoštenih poslovnih praks in politike prejemkov direktorjev, ter opozorili na morebitne izzive glede izvajanja predlaganih rešitev v praksi. Opozorjeno je bilo, da je obstoječi ekonomski sistem zašel v krizo, iz katere je možen izhod le s spremembo njegovega jedra. Pri tem sta bili kot problematični omenjeni navidezna avtoriteta lastnikov podjetij in koncentracija moči v rokah menedžmenta ter izražena potreba po spremembi sistema v smeri zagotavljanja primernega plačila in kakovosti zaposlitve ter zasledovanja pravnih, poslovnih, socialnih in moralnih norm. Glede omejitve ustanavljanja družb in podjetnikov ter pridobitve statusa družbenika so posamezni razpravljavci nasprotovali dopolnjevanju omejitev v tretjem členu, kjer je kot razlog dodano kaznivo dejanje zoper človekovo zdravje ter splošno varnost ljudi in premoženja. Omenjena omejitev bi pomenila tudi diskriminacijo med tistimi, ki v času kaznivega dejanja že imajo status podjetnika, in tistimi, ki bi v času po storitvi kaznivega dejanja želeli status podjetnika pridobiti. Pred tem je bilo izraženo tudi mnenje, da gre za povračilni ukrep tistim, ki ne spoštujejo vladnih ukrepov. Posamezni razpravljavci so opozorili tudi na spornost 6. člena, ki določa obveznost hrambe poslovne dokumentacije družbe na poslovnem naslovu družbe, h kateremu pa so koalicijske in opozicijske poslanske skupine vložile amandma. V razpravi je bila izpostavljena problematičnost nove dikcije 11. člena, ki posega v definicijo subjektov javnega interesa. Določa se namreč, da bodo vsa javna podjetja, ki so podvržena obveznim revizijam, dolžna obvezno imenovati revizijsko komisijo, slednje pa bi pomenilo dodatno obremenitev, dodatne obveznosti in višje stroške poslovanja javnih podjetij. Poudarjeno je bilo tudi, da se s predlogom zakona zaostrujejo le osnovni higienski regulatorni mehanizmi in da je predlog zakona premalo ambiciozen z vidika pomanjkanja regulacije koordinirane ekonomske politike ali ekonomske demokracije oziroma vključevanje zaposlenih v odločanje in lastništvo v podjetjih. Po razpravi je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, SMC in NSi k 3., 6., 14., 15., in tako naprej, do 71. člena in sprejel amandmaje poslanskih skupin SAB, LMŠ in SD k 6. in 62. členu. Odbor ni sprejel amandmaje Poslanskih skupin SAB, LMŠ in SD k 8. členu, predlog za amandma odbora Poslanske skupine SD k 35. členu ni bil sprejet. Odbor je glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi dobi besedo gospod Franc Rosec, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav vsem prisotnim! S predlogom zakona o gospodarskih družbah se v slovenski pravni red prenaša direktiva EU 217/828, ki določa spremembo oziroma na novo ureja štiri sklope vprašanj glede pravic delničarjev in spodbujanja dolgoročnega sodelovanja delničarjev. Sklopi, ki terjajo ustrezne spremembe in dopolnitve ZGD-1, so: identifikacija delničarjev, posredovanje informacij in olajšanje uveljavljanja pravic delničarjev; politika prejemkov direktorjev, pravice delničarjev in informacije; preglednost in odobritev poslov družb s povezanimi strankami in, kot zadnje, inštituti preglednosti institucionalnih vlagateljev, upravljavcev premoženja in svetovalcev za glasovanje. Hkrati pa se s tem predlogom zakona odpravljajo tudi ugotovljene nepravilnosti in druge nedoslednosti veljavnega Zakona o gospodarskih družbah-1. V Slovenski demokratski stranki bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Edvard Paulič, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, kolegice in kolegi! Implementacija tako imenovane delničarske direktive bo v Zakonu o gospodarskih družbah sicer prinesla nekatere parcialne dobre rešitve, ne pa tudi sistemskih sprememb, ki bi jih ureditev delniških družb potrebovala. Glavni cilj direktive je spodbujanje aktivnejšega in bolj neposrednega sodelovanja delničarjev pri zadevah družbe, to pa naj bi zagotavljalo tudi dolgoročno stabilnost teh družb. Druga bistvena sprememba, ki jo prinaša direktiva, je pravica družbe do identifikacije svojih delničarjev. Namen pa je, da se bo preglednost lastniške sestave javnih delniških družb povečala. Obe našteti spremembi sta seveda dobrodošli tako z vidika transparentnosti kot z vidika gospodarnosti, je pa vprašanje, ali so te spremembe zadostne. Zavedati se moramo, da se v visoko konkurenčnem okolju in boju za prevlado gospodarske družbe poslužujejo tudi raznih obvodov od poštenih poslovnih praks. Zato je prav, da predlog zakona predvideva tudi omejitve ustanavljanja gospodarskih družb tistim gospodarskim subjektom, ki izvajajo nepoštene poslovne prakse, in jim poskuša onemogočiti veriženje družb za dosego ciljev, ki niso podjetniško usmerjeni. V Poslanski skupini LMŠ podpiramo uvedbo strožjih pravil, ki poslovnemu subjektu ali lastniku družbe, ki je v preteklosti deloval nezakonito, preprečujejo ustanavljanje novih družb. Strinjamo se tudi s tem, da je treba nepoštene poslovne prakse zamejiti, se pa sprašujemo o primernosti prepovedi ustanavljanja podjetja za posameznika, ki v času epidemije ne bo spoštoval vladnih odredb. Novela namreč na novo določa, da bo lahko nekomu, ki bo recimo storil kaznivo dejanje prenašanja nalezljive bolezni, v času razglašene epidemije je to lahko posledica tudi zbiranja ljudi na javnem kraju, prepovedano sodelovanje v slovenskem gospodarskem prostoru. Takšno širjenje nabora kaznivih dejanj je po našem mnenju nesorazmerno in glede na naravo dejanja, ki ne spada v domeno kaznivih dejanj s področja gospodarske dejavnosti, tudi neprimerno. Na matičnem delovnem telesu smo predlagali amandma, da se črta določilo, da se mora vsa poslovna dokumentacija družbe hraniti na poslovnem naslovu družbe. Določba je bila neživljenjska in je onemogočala hrambo dokumentacije tako v pogodbenih arhivih kot pri računovodskih službah, ki so vsaj v večini manjših gospodarskih družb zunanji izvajalci. Nenazadnje živimo v času, ko se z napredkom digitalizacije vse pomika k brezpapirnemu poslovanju in popolnoma elektronski hrambi dokumentov, kar pomeni, da bo elektronsko upravljanje dokumentacije nedvomno postalo bolj učinkovito, s tem pa se bo omogočila tudi poenostavitev inšpekcijskega nadzora. Glede na vse povedano, kljub nekaterim dobrim spremembam v Poslanski skupini LMŠ menimo, da novela zakona vsebuje tudi nesprejemljive spremembe, zato je ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Mag. Meira Hot bo predstavila stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o gospodarskih družbah je krovni zakon, ki ureja ustanavljanje, delovanje in poslovanje podjetij. Gre za izjemno kompleksno in široko zakonsko področje, ki pa mora biti tudi usklajeno s pravili notranjega trga Evropske unije. To je praviloma tudi razlog za spreminjanje zakona, ko ga je namreč potrebno uskladiti z novimi predpisi. In tudi tokrat je razlog za noveliranje zakona uskladitev z veljavnimi predpisi Evropske unije predvsem na področju manjšinskih delničarjev in upnikov. Vlada pa je kot predlagatelj pripravila tudi druge spremembe, ki naj bi olajšale nadzor. Tako je predlagala, da bi morala podjetja obvezno hraniti celotno poslovno dokumentacijo na sedežu podjetja, kar je v praksi popolnoma neizvedljivo in pomeni velik odstop od deklarativne antibirokratske drže trenutno vladajočih. V zakon so pod vplivom epidemije in večkrat izkazani želji po kaznovanju vključili tudi prepoved ustanavljanja podjetij za tiste, ki so bili kaznovani zaradi dejanj zoper človekovo zdravje. V zakonu pa se je znašla tudi rešitev, ki vsem javnim podjetjem nalaga obveznost oblikovanja revizijskih komisij, kar bo predvsem lokalnim podjetjem povišalo stroške poslovanja. Taki ukrepi se na žalost praviloma prelevijo v višjo ceno storitve, ki jo na koncu plačajo uporabniki, torej prebivalke in prebivalci Slovenije. V obravnavi smo poslanke in poslanci Socialnih demokratov skupaj s predstavniki opozicije opozorili na nekatere sporne rešitve in predlagali amandmaje. Veseli nas, da se je vladajoča koalicija odrekla vsaj nerazumni zahtevi po obveznem hranjenju poslovne dokumentacije na sedežu podjetja. Žal pa ni upoštevala naših opozoril glede revizijskih komisij v javnih podjetjih. Predlog za amandma odbora, ki smo ga podali, je bil zavrnjen. Zato Slovenija postaja država z eno najširših definicij tako imenovanih subjektov javnega interesa, ki morajo vzpostaviti kompleksne in drage strukture za zadostitev zahtevam zakona. Menimo, da bo taka ureditev imela negativne posledice predvsem na denarnice prebivalk in prebivalcev, medtem ko to ne bo rešilo problema morebitnih zlorab javnih sredstev v javnih podjetjih. Gre le še za en birokratski ukrep, od katerega bodo imeli korist le lobistični interesi revizorskih hiš. Zakonu s tako vsebino zato ne moremo gladko prikimati in ga potrditi. V poslanski skupini Socialnih demokratov zato ne bomo glasovali za predlog novele Zakona o gospodarskih družbah.
Hvala lepa. Mag. Branislav Rajić bo predstavil stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Še enkrat hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani prisotni. Današnji vladni predlog novele Zakona o gospodarskih družbah v slovenski pravni red prenaša določbe evropske direktive glede spodbujanja dolgoročnega sodelovanja delničarjev ter ureja izvajanje uredbe Evropske komisije o določitvi minimalnih zahtev za izvajanje določb evropske direktive glede identifikacije delničarjev, posredovanja informacij in olajšanja uveljavljanja pravic. Ta novela odpravlja tudi ugotovljene pomanjkljivosti in nedoslednosti do sedaj veljavnega zakona. Kot posledica prenosa evropske direktive se s predlogom zakona določa nekaj novih obveznosti za gospodarske družbe, kot je na primer dolžnost družbe, da delničarju posreduje informacije za uresničevanje pravic delničarjev prek posrednikov v verigi, dolžnost javne objave bistvenih poslov s povezanimi strankami, oblikovanje politike prejemkov in obveznost publicitete politike prejemkov ter obveznost institucionalnih vlagateljev in upravljavcev premoženja, da pripravijo politiko sodelovanja ter objavijo poročilo o izvajanju politike sodelovanja. Menimo, da so navedene spremembe koristne, saj bodo pomembno vplivale na izboljšanje obveščenosti delničarjev in tako pripomogle k boljšemu korporativnemu upravljanju družb. Prepričani smo, da bo večja preglednost pri določanju prejemkov poslovnih oseb podprla boljše delovne odnose in prispevala k zmanjšanju tveganja in stroškov v zvezi s spori na delu. Poleg tega novela zakona onemogoča veriženje družb za dosego nepodjetniških in nezakonitih ciljev, izboljšuje zaščito manjšinskih delničarjev in upnikov ter zmanjšuje administrativne stroške za podjetnike. Ravno zato v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlog sprememb Zakona o gospodarskih družbah podpiramo. Dodaten razlog pa je tudi ta, da se bo z novelo bolj učinkovito omejevalo in nadzorovalo ustanavljanje gospodarskih družb ter pridobivanje statusa družbenika s strani poslovno nepoštenih tujih in domačih fizičnih in pravnih oseb z nesprejemljivimi in nezakonitimi poslovnimi praksami. Tako bodo iz poslovnega okolja za določeno obdobje oziroma do izpolnitve z zakonom določenih okoliščin izločeni posamezniki, ki so s svojim preteklim ravnanjem pokazali, da niso vredni, da sodelujejo v slovenskem poslovnem okolju. Posledično se bo povečala stopnja zaupanja v poslovna razmerja in pravni promet v naši državi. Med drugimi vsebinskimi dopolnitvami v Poslanski skupini SMC pozdravljamo predvsem določbo, ki srednjim in velikim družbam nalaga, da v opisu politike raznolikosti razkrijejo razmerje obeh spolov v organih vodenja in nadzora. V skladu s to določbo se konkretizirajo obveznosti zavezancev glede poročanja o vzpostavljanju politik in zasledovanju ciljev na področju zagotavljanja bolj uravnoteženosti zastopanosti spolov v organih vodenja in nadzora gospodarskih družb. Verjamemo, da bo le-to spodbudilo vodstva gospodarskih družb, da v svojih poslovnih strategijah bolj upoštevajo družbene zadeve ter da bo več preglednosti glede spolne, starostne, izobrazbene strukture na višji ravni odločanja družbe spodbudilo k bolj udejanjeni raznolikosti na vseh organizacijskih ravneh. Nenazadnje bo bolj raznolik odbor veliko bolje odražal in zasledoval raznolikost zainteresiranih strani. Pri tem pa se strinjamo tudi s stališčem zagovornika načela enakosti, ki predlaga, da se v Zakonu o gospodarskih družbah vključi zavezujoč mehanizem za zagotavljanje večje uravnoteženosti spolov v nadzornih in poslovodnih organih gospodarskih družb. V SMC se zavedamo in zavzemamo za uvedbo načela uravnotežene zastopanosti spolov pri imenovanju v javnih podjetjih in drugih osebah javnega prava ter samoupravnih lokalnih skupnostih. Prizadevamo si, da bi bila zastopanost manj zastopanega spola vsaj 40-odstotna. To je naznanitev našega naslednjega koraka, da bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra do konca mandata v zakonodajni postopek vložili novelo tega zakona, ki bo zagotovila večjo uravnoteženost spolov v organih gospodarskih družb. Današnji predlog zakona SMC enotno podpira. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Primož Siter. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanke in poslanci, pozdravljeni! Pred nami je vladna novela Zakona o gospodarskih družbah, ki ji v Levici ne bomo nasprotovali. Prinaša namreč nekatere pozitivne spremembe. Delniške družbe bodo po novem lahko identificirale svoje delničarje. Delničarji pa bodo lahko sami glasovali na skupščini. Poleg tega bodo morale delniške družbe obvezno oblikovati politiko prejemkov za vse člane organov vodenja in nadzora ter izvršnih direktorjev. Določajo se tudi nove zahteve pri identifikaciji delničarjev in nove obveznosti za zavarovalnice, sklade ter druge upravljavce premoženja, kar bo vsaj minimalno povečalo transparentnost njihovega poslovanja. Z vzpostavitvijo poslovnega naslova, na katerem se podjetje nahaja in ki je pogoj vpisa podjetja v poslovni register, pa se vsaj deloma povečuje tudi inšpekcijski nadzor ter otežuje ustanavljanje slamnatih podjetij. Na zadnjem pa so postavljeni tudi nekoliko strožji kriteriji glede nekaznovanosti in preverjanja nekaznovanosti posameznikov pri ustanavljanju družb. Sprva je bila v novelo vključena tudi obveznost hrambe in arhiviranja poslovne dokumentacije na poslovnem naslovu družbe. S tem bi olajšali inšpekcijski nadzor, saj bi bilo inšpektorju v vsakem trenutku znano, kje se dokumentacija nahaja. Toda vladna koalicija je na Odboru za gospodarstvo z amandmajem to določbo enostavno črtala, češ, da je neživljenjska, ker podjetjem nalaga prekomerne stroške povezane s hranjenjem dokumentov in omejuje delovanje virtualnih pisarn. S tem je pokazala, da s poostritvijo inšpekcijskega nadzora ne misli resno. Inšpekcijski nadzor dopušča le toliko, kolikor ta ne posega v zasebne dobičke podjetij. S tem pa zasebnim interesom kapitala zopet daje prednost pred javnim interesom. Čeprav obveznost fizične hrambe dokumentacije na poslovnem naslovu družbe res ni optimalna rešitev, pa črtanje te obveznosti brez uvedbe alternativne rešitve prav tako ne more biti prava rešitev. Vlada bi lahko namesto tega uvedla ustreznejšo, boljšo alternativno rešitev, ki bi upoštevala virtualnih pisarn in omejenih prostorskih kapacitet majhnih podjetij, vendar tega ni storila. Že opozorilo Obrtno-podjetniške zbornice je bilo dovolj, da se je iskanju ustreznejše rešitve za okrepitev inšpekcijskega nadzora enostavno odpovedala. Novela Zakona o gospodarskih družbah je, žal, le še en dokaz o degradaciji Ministrstva za gospodarstvo, ki ga vodi Zdravko Počivalšek. Ministrstvo za gospodarstvo je bilo pred desetletji eno od ključnih institucij, ki so načrtno usmerjale domačo gospodarsko politiko ter poslovanje javnih podjetij skladno z nacionalnimi razvojnimi prioritetami. Danes pa je reducirano na točko za lobistične stike s privatniki in za prepisovanje evropskih pravnih aktov, predvsem pa za deljenje subvencij zasebnemu kapitalu. Odbor za gospodarstvo je bil v lanskem letu v povprečju sklican enkrat na mesec. Na Ministrstvu za gospodarstvo namreč novo novelo ali zakon napišejo le takrat, ko je treba v slovensko zakonodajo prenesti kako evropsko direktivo ali pa domačo zakonodajo prilagoditi kaki novi evropski uredbi. Ministru Počivalšku namreč bolj kot mukotrpni demokratični zakonodajni postopki ustreza sklepanje sumljivih poslov pod mizo, daleč stran od parlamenta in širše javnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Mihael Prevc, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine NSi.
Hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah v prvi vrsti določa nekatere obveznosti, ki so posledica uskladitve z direktivo Evropske unije s tega področja. Tako se v skladu z direktivo zagotavlja možnost, da bodo lahko vse delniške družbe identificirale svoje delničarje. Bolj podrobno pa se ureja pravica delničarjev, da sami, torej brez posrednikov, glasujejo na skupščini in uveljavljajo svoja upravičenja ali pa za to pooblastijo posrednike. Direktiva prav tako zavezuje javne delniške družbe, da morajo obvezno oblikovati politiko prejemkov za vse člane organov vodenja in nadzora, tudi izvršnih direktorjev. V predlogu zakona se določi tudi možnost, da delničarji izrazijo svoja stališča v zvezi s politiko prejemkov. Predlog zakona tako določa, da je to stališče posvetovalne in nezavezujoče narave. Predlog zakona z namenom obvladovanja tveganj določa obvezno soglasje nadzornega sveta družbe za veljavno sklenitev poslov družbe s povezanimi strankami. Pridobitev soglasja pa ni potrebna, če gre za posle, ki so opravljeni v okviru rednega poslovanja. Zavarovalnice in investicijska podjetja ter skladi pa bodo morali pripraviti in objaviti politiko sodelovanja ter poročilo o izvajanju politike sodelovanja in glasovanja. S predlogom zakona se širi tudi nabor kaznivih dejanj, ki posamezniku onemogočajo, da postane ustanovitelj, družbenik in podjetnik, in sicer s kaznivimi dejanji zoper človekovo zdravje ter zoper splošno varnost ljudi in premoženja. Določa se tudi dodatna omejitev ustanavljanja in pridobivanja poslovnih deležev za osebe, ki jim je bila s pravnomočno odločbo tržnega inšpektorata izrečena globa zaradi prekrška v zvezi z nedovoljenim posegom v osnovni kapital družbe. Predlog zakona še določa, da morajo velike in srednje družbe, ki revidirajo letna poročila, v opisu politike raznolikosti predstaviti razmerje obeh spolov v organih vodenja in nadzora. Poslanci Nove Slovenije – krščanskih demokratov bomo zakon soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine SAB.
Spoštovana predsedujoča, kolegice poslanke, cenjeni poslanci! Pred nami je obsežna novela zakona, ki ureja gospodarske družbe. Ta je v veliki meri posledica prenosa in uskladitve z evropskimi predpisi glede spodbujanja dolgoročnega sodelovanja delničarjev in njihove identifikacije. Na podlagi predlaganih sprememb bodo družbe imele pravico zahtevati informacijo o tem, kdo so njeni delničarji, kar bo omogočilo razkritje delničarja tudi v primerih, kadar so kot imetniki delnic zavedeni posredniki. Uvaja se dodaten nadzor nad politiko prejemkov za vse člane organov vodenja in nadzora. Novela prinaša večjo preglednost poslov, ki se sklepajo s povezanimi osebami, saj bodo po novem posli, katerih vrednost presega 2,5 % vrednosti aktive, javno objavljeni. Za veljavnost poslov, ki se sklepajo s povezanimi osebami, je zahtevano soglasje nadzornega sveta. Določbe novele so usmerjene v realizacijo boljše obveščenosti delničarjev in vlagatelje, in sicer zlasti z določanjem dodatnih obveznosti za institucionalne vlagatelje, upravičence premoženja in svetovalce za glasovanje. Novela zaostruje obstoječe omejitve pri ustanavljanju družb. Med nove omejitve sodijo obsodbe za kazniva dejanja zoper človekovo zdravje in kazniva dejanja zoper splošno varnost ljudi in premoženja. Novega poslovnega subjekta ne bo mogel ustanoviti tisti, ki mu je bila z odločbo tržnega inšpektorata izrečena globa v zvezi z nedovoljenim posegom v osnovni kapital, kakor tudi tisti, ki jim je davčni organ zaradi suma zlorabe odvzel identifikacijo za namene DDV. Pristojni organi bodo po novem preverili obstoj okoliščin, ki prepovedujejo ustanavljanje družb tudi za fizične in pravne osebe drugih držav članic ali tretjih držav, ki družbe ustanavljajo v Sloveniji. Po novem bo morala vsaka prijava v sodni register vsebovati tudi poslovni naslov in elektronsko pošto poslovnega subjekta. V SAB smo vpisu elektronskega naslova nasprotovali, ker menimo, da je kakršnokoli vročanje na nezaščiten elektronski naslov nevarno za poslovanje in v nasprotju z veljavno zakonodajo, ki ureja vročanje. Že danes je v veljavi posebna ureditev elektronskega vročanja v varen elektronski predal, ki ga poslovni subjekti v večini primerov imajo zaradi uporabe portala e-davki. Vročanje preko elektronskega naslova naj bo tako urejeno enotno in sistemsko, z varnim elektronskim predalom, za kar so se zavzeli tudi na Ministrstvu za javno upravo v okviru medresorskega usklajevanja. Na neustreznost vročanja na navadno elektronsko pošto opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. V SAB nismo pristali na povsem nesmiselno določilo, v skladu s katerim je bilo treba vso poslovno dokumentacijo hraniti izključno na poslovnem naslovu družbe. Takšna ureditev bi bila v nasprotju s sedanjo zakonodajo, ki določa možnost elektronske hrambe, hrambe pri pooblaščenem računovodstvu, pogodbenih arhivih in možnost poslovanja v virtualni pisarnah. Zato smo v SAB, skupaj z LMŠ in SD vložili dopolnilo, ki je ta nepremišljeni vladni predlog iz zakona črtal. S tem pa smo številnim manjšim pravnim osebam in podjetnikom prihranili nesorazmerne stroške, ki bi jih imeli z najemom dodatnih prostorov izključno zaradi hrambe dokumentacije. V Poslanski skupini SAB bomo zakon podprli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Robert Polnar. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Gospe poslanke, gospodje poslanci. Zakon o gospodarskih družbah še vedno temelji na logiki svobodnega trga, omejevanja države in slepe vladavine prava. To pa je očitno jedro tržnih odstopanj od pravil, zato novele zakona popravljajo, kar se popraviti da. Toda meja zakona je prav preseganje neoliberalne perspektive in opredelitev, kje se začne dobro in pošteno ravnanje podjetnikov. Brez slehernega dvoumja je mogoče potrditi, da v spremembah zakona ni ambicije po spremembi prevladujoče logike lastništva z deležništvom. Podjetje ne služi zgolj lastniku, temveč širokemu krogu udeležencev, zaposlenim, poslovnim partnerjem, kupcem. Friedmanovo krilatico, da je podjetje profitni stroj za lastnike, vedno bolj nadomeščajo teze o tržni ekonomiji kot deležniški družbi. Novela Zakona o gospodarskih družbah prinaša v slovenski pravni red evropsko direktivo o spodbujanju dolgoročnega sodelovanja delničarjev, hkrati pa poskuša še dodatno preprečiti anomalije pri ustanavljanju novih družb, mehanizme veriženja podjetij. Podjetniki so se izogibali, in to kajpada še vedno počnejo, pravnim, poslovnim, socialnim in moralnim normam in zahtevam socialno tržnega gospodarstva. Z ustanavljanjem novih družb so se izogibali stečajem in zahtevam upnikov, niso plačevali zaposlenim tako plač kot socialnih dajatev, izogibali so se plačilu davkov državi, zavajali so poslovne partnerje in podobno. Toda ključno pri tem je dvoje. Prvič, ali imamo informacijske platforme, denimo Ajpes, Furs ali pa inšpektorat za delo, ki bodo samodejno omogočile ustanavljanje družb vsem tistim, ki so zlorabili načela in pravila tržne družbe. In drugič, ali imamo dovolj jasen sistem, celo določen organ, ki bi arbitriral pri izjemah in posebnih razmerah, ki jih ni mogoče v celoti zajeti v izjemno kompleksni insolventni zakonodaji in poslovni praksi. Žal tudi novi pristop ne omogoča enoznačnih odgovorov, predvsem pa temeljni problemi niso toliko pravne, temveč predvsem ekonomske in v veliki meri tudi moralne narave. V evropski direktivi, ki jo prenašamo v naš pravni red, je zaobsežena še preglednost in odobritev poslov družbe s povezanimi strankami ter politika prejemkov direktorjev in iz nje izhajajoče pravice delničarjev in informacije. Iluzija korporacijskega menedžmenta je najbolj sofisticirana in danes ena izmed najočitnejših oblik ekonomike nedolžne prevare. Lastništvo, delničarstvo je sicer rutinsko priznano in cenjeno, toda v menedžmentu je še preveč očitno brez vsake vloge. Potreba po ekonomskem in političnem razumevanju včasih zahteva neposreden odkrito nasproten komentar, domneva, da menedžerske plače v gospodarskih družbah določajo delničarji ali člani nadzornega sveta, je izraz prazne vere. Naj ne bo nihče v dvomih, delničarji, lastniki in njihovi domnevni predstavniki so v vsakem večjem podjetju popolnoma podrejeni menedžmentu. Čeprav se ponuja vtis o avtoriteti lastnikov, ta v resnici ne obstaja. Očitno ostaja edini pravi prispevek sedanjih sprememb določena okrepitev vloge delničarjev in nekoliko večja transparentnost poslovanja. Zato je, gospe in gospodje, sklep na dlani. Novela zakona o gospodarskih družbah je dobrodošel popravek nepopravljivega. Nove omejitve ustanavljanja podjetij ne bodo nadomestile slabega kapitalizma z dobrim, spremeniti se mora njegovo jedro, javna odgovornost za zasebni interes. Toda to je bila že dilema Adama Smitha. Nevidna roka trga je skrita roka tatov, vidna roka države pa pot do ekonomske demokracije. Brez nje, brez ekonomske demokracije pa v tržni družbi pade tudi politična. Poslanci Poslanske skupine Desus bomo podprli spremembe in dopolnitve Zakona o gospodarskih družbah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zadnji bo stališče Poslanske skupine SNS predstavil gospod Jani Ivanuša. Izvolite.
Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim v dvorani! V Slovenski nacionalni stranki pozdravljamo spremembe in dopolnitve Zakona o gospodarskih družbah, saj bodo na nek način vsaj malo omilile nekontrolirani kapitalizem, še posebej tisti, ki prihaja k nam iz tujine. Za dobrobit slovenskih državljanov zagotovo ni glavno merilo profit lastnikov korporacij, še posebej pa ne tujih. Korporacije v Sloveniji ne smejo biti samo način pridobivanja profita za lastnike, ampak morajo koristiti glavnim deležnikom. Se ve, komu. Slovencem. Najbolj pozdravljamo izenačevanje položaja slovenskih pravnih oseb s tujimi pravnimi osebami, ki so bile prej dejansko na boljšem položaju, saj se podatki o nekaznovanosti pred tem niso preverjali. S tem se bomo vsaj malo ognili prihodu pokvarjenih firm iz tujine, katerim je dobrobit slovenstva na zadnjem mestu. Ta predlog bi lahko še poostrili, saj se ne moremo vedno s sigurnostjo zanašati na uradne evidence tujih držav. Tukaj bi lahko uvedli še dodaten korak pri ugotavljanju nekaznovanosti ali njihove sumljive preteklosti. Pripraviti bi morali seznam tako imenovanih kritičnih držav, za katere obstaja nevarnost nenatančnih informacij iz njihovih evidenc. Firme iz teh držav bi tako dvojno preverili, saj mora biti dobrobit slovenstva absolutno pred finančnimi interesi tujih firm. Tukaj bi morali biti pozorni na tiste korporacije iz tujine, ki svojih deležev nimajo niti v svojih matičnih državah, ampak uporabljajo poštne nabiralnike v tako imenovanih davčnih oazah. Želja ustanoviteljev korporacij, ki so firme ustanavljali že prej ali pa so lastniki drugih firm, je bila vedno ustvarjanje profita, ki pa se je žal velikokrat dosegala z izogibanjem davkom in zahtevam upnikov. Omejitve ustanavljanja firm za tiste, ki imajo kakršnokoli sumljivo preteklost, je absolutno korak naprej v smer kontroliranega kapitalizma. Zelo dobro je tudi to, da bodo morale družbe posredovati informacije o prejemkih in nagradah direktorjev, saj se jih ti velikokrat nekontrolirano izplačujejo, včasih že na mejah zakonitosti. Te nagrade po navadi niso sorazmerne njihovemu doprinosu k dobrobiti vseh deležnikov, zato je prav, da smo Slovenci o tem informirani. Zelo podpiramo tudi, da bo moralo poslovodstvo po novem zagotoviti, da sporazumevanje z delavci v družbi v zvezi z dajanjem navodil za njihovo delo poteka v slovenskem jeziku. Veliko podjetij danes z zaposlenimi komunicira kar v angleške jeziku, in to ne samo s tujimi zaposlenimi, ampak celo s Slovenci. Slovenski narod in znanje slovenskega jezika je nekaj, kar nas kot narod združuje, in prav je, da se to aplicira tudi na delovnih mestih. Četudi se morda zdi korak majhen, pa vendar je velik premik v smer pokončne drže, saj zagotovo ne rabimo prilagajati tujcem še delovnih mest. V Slovenski nacionalni stranki bomo zakon podprli. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu z časovnim potekom sejo zbora opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O ZAPOSLITVENI REHABILITACIJI IN ZAPOSLOVANJU INVALIDOV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 38 poslank in poslancev s prvopodpisanim mag. Dejanom Židanom. Za dopolnilno obrazložitev dajem besedo predstavniku predlagatelja mag. Dejanu Židanu. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, dragi poslanke in poslanci, gospod državni sekretar tudi ostali prisotni lepo pozdravljeni! Septembra je bilo v Sloveniji med brezposelnimi 12 tisoč 500 invalidov, od tega 10 tisoč invalidov, ki že dolgotrajno so brezposelni. Že pred 17 leti je slovenska država naredila pomemben korak naprej s sprejetjem Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlitvi invalidov, ki je stanje na tem področju izboljševal in izboljšuje tudi naprej. Je pa sedaj čas, da tudi s tem zakonom naredimo izboljšavo. Sam predlog spremembe prihaja zaradi ugotovitve, da so nekatere pomanjkljivosti. Naj vam na praktičnem primeru opišem primer pomanjkljivosti. Delavka, ki je invalidka tretje stopnje, ki dobiva invalidnino 220 evrov mesečno, se prijavi v sistem zaposlitvene rehabilitacije in opravlja delo tudi 8 ur na dan. Delavka ni dobila nobenega prejemka za vključevanje, čeprav je opravljala delo skoraj da polni delovni čas. Prav tako po sedanjem sistemu invalidke in invalidi, ki ne dosežejo 100 delovnih ur mesečno, niso upravičeni do dodatnega prejemka. Z današnjim predlogom zakona bomo začeli zaposlitveno rehabilitacijo na nek način primerjati s socialno aktivacijo. Kaj to v praksi pomeni? Če v tem trenutku invalidi, ki so na zaposlitveni rehabilitaciji, potrebujejo vsaj 100 delovnih ur mesečno do dodatnega prejemka pa če dobivajo invalidnino, potem se to izključi, in ne dobivajo malice. Po novem predlogu zakona bodo invalidi, ki lahko opravijo 60 do 128 ur mesečno, dobili 54 % minimalne plače. To pomeni po trenutnem izračunu 508 oziroma po novem izračunu minimalne plače 553 evrov. Mimogrede, do sedaj je prejemek 40 % minimalne plače za invalide, ki dosežejo vsaj 100 delovnih ur mesečno, to je 376 evrov. Invalidke in invalidi, ki bodo lahko opravili več kot 128 ur delovnih ur mesečno, pa bodo dobili 65 % minimalne plače, to pomeni 611 oziroma po novem izračunu 666 evrov mesečno. Med samim sprejemanjem v prvem branju so nastale spremembe. Ena od sprememb je nastala tudi na sam predlog koalicijske poslanke, da se bolj jasno zapiše, da so prejemka lahko deležni vsi. Poleg tega je odbor tudi upošteval mnenje vlade, da so do malice upravičeni samo tisti, ki delajo znotraj poklicne rehabilitacije in, kar je mogoče najpomembneje, ko smo zakon vložili zaradi proceduralnih in poslovniških določil, ni bilo možno napisati, da začne veljati po objavi, ampak je bil datum uveljavitve 1. 1. 2022. Na pobudo in soglasen predlog vseh poslanskih skupin in ob nenasprotovanju Vlade Republike Slovenije je ta dikcija spremenjena in zakon bo začel veljati, ko se objavi v Uradnem listu plus 15 dni. V roku 30 dni pa bodo morali centri za socialno delo izračunati novi prejemek za vključevanje v zaposlitveno rehabilitacijo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, nekdo govori, da vsak korak šteje. S tem korakom bomo naredili pomemben korak naprej pri zaposlitveni rehabilitaciji in zahvaljujem se vsem za dosedanjo podporo in veseli me, da je dosedanja podpora pri zakonu, ki bo pomagal invalidkam in invalidom, soglasna. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnavo Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide, zato za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Evi Irgl. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov. Na seji odbora so sodelovali predstavniki predlagateljev, predstavnik Ministrstva za delo, varuh človekovih pravic, predstavnik Državnega sveta, ter predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Najprej je v dopolnilni obrazložitvi v imenu predlagateljev na kratko predstavil predlog zakona gospod Židan, predstavnica Zakonodajno-pravne službe je predstavila njihovo mnenje, nato pa še predstavnik Komisije Državnega sveta. Ta je povedal, da komisija ocenjuje, da zaposlitvena rehabilitacija, če je učinkovita in hitro dostopna, lahko v bistveni meri pripomore k temu, da se invalid, ki je za določeno obdobje po poškodbi ali pa iz drugih razlogov iztrgan iz normalnega življenja in delovnega procesa, lahko hitreje vrne v delovno okolje, kar lahko pomembno pripomore k njegovemu hitrejšemu okrevanju ter k občutku koristnosti. Predstavnik Vlade je predstavil mnenje Vlade in poudaril, da Vlada predlogu zakona ne nasprotuje. Varuh človekovih pravic je povedal, da je na neustrezno urejenost denarnih prejemkov za čas vključitve invalidov storitve zaposlitvene rehabilitacije že dlje časa opozarjal, predvsem glede vključitve v storitev usposabljanja invalida pri konkretnem delodajalcu. Varuh je tudi v svojih priporočilih opozarjal, da te osebe nimajo pravice do povrnitve stroškov za malico v času usposabljanja pri konkretnem delodajalcu, zadovoljen je, da bo s sprejetjem novele njihovo priporočilo upoštevano. V razpravi so poslanke in poslanci poudarili, da je pomembno, da se invalidom, ki so vključeni v storitve zaposlitvene rehabilitacije, zagotovi poštena in pravična nagrada. Na različne možne načine je invalidom treba zagotoviti dostojne prejemke bodisi v okviru zaposlitvene rehabilitacije bodisi v okviru sistema pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter s slednjim povezanih dodatkov. V preteklosti je bilo že večkrat predlagano, da bi se najnižje invalidske pokojnine zvišale vsaj na raven denarne socialne pomoči, a za sprejetje predloga ni bilo dovolj posluha. Invalidi spadajo med najbolj ranljive družbene skupine, ki se jih pogosto postavlja na rob družbe, namesto da bi se jim omogočilo, da se v prilagojenih pogojih za delo aktivno vključujejo v družbo. Nekatere storitve zaposlitvene rehabilitacije se izvajajo v bistveno krajšem obsegu, zato je bil sprejet amandma, da osebi v takem primeru ni treba priznati stroškov nadomestila za prehrano. To so bile torej razprave poslank in poslancev na matičnem odbor, ki je obravnaval ta predlog zakona. Na podlagi predloga predstavnika predlagateljeva, da bi odbor sprejel amandma, s katerim bi zakon začel veljati 15 dan po objavi v Uradnem listu, so tak predlog soglasno podprle vse poslanske skupine. To je tudi gospod Židan prej povedal in jaz sem tudi vesela, da smo soglasno sprejeli takšno odločitev. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona ter jih sprejel. Pripravljen je dopolnjeni predlog. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade, mag. Cvetu Uršiču, državnemu sekretarju na ministrstvu. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica! Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon o zaposlitveni rehabilitaciji je bil sprejet 2004 in je v teh 15, 16 letih pomembno prispeval k boljšemu položaju invalidov na trgu dela. To je uresničeno, to se je izvajalo tako zaradi storitev zaposlitvene rehabilitacije kot zaradi različnih drugih ukrepov oziroma pravic, finančnih podpor, kvotnega sistema in tudi posebnih oblik za zaposlovanje invalidov, kot so to invalidska podjetja ali zaposlitveni centri. Da je to res, poleg tega, kar je v imenu predlagateljev povedal poslanec Židan, velja dodati še to, da se je recimo lani precej povečalo število vseh brezposelnih oseb, pri invalidih pa imamo upad za 6 %. To pomeni, da ti ukrepi delujejo. Da pa bi še dodatno izboljšali položaj invalidov, da se še bolj stimulira invalide, da se vključujejo v programe zaposlitvene rehabilitacije, pa so potrebne spremembe. Ta sprememba, ki se danes obravnava, bo prav gotovo prispevala k temu. Invalid mora v času usposabljanja dobiti tudi primeren dohodek, ki je bil, takrat ko je bil zakon sprejet, primeren, danes pa ni več najbolj. Zato Vlada podpira predlog zakona, ki ga je vložila poslanska skupina. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi dobi besedo gospod Aljaž Kovačič, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Hvala, podpredsednica, za besedo. Državni sekretar, kolegice in kolegi! V Listi Marjana Šarca že od začetka našega delovanja stremimo k iskanju pravičnih rešitev za izboljšanje položaja najranljivejših skupin v naši družbi. Kot sopredlagatelji novele zakona o zaposlitvenih rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov želimo invalidom, vključenim v zaposlitveno rehabilitacijo, omogočiti pošteno in tudi pravično nagrado za opravljeno delo. Vemo, da invalidnost ne izbira, z njo se lahko sooči vsak izmed nas. Ljudem, ki se znajdejo v tako težkih okoliščinah, je zato treba omogočiti socialno vključenost in čim večjo samostojnost ter jih na tej poti spodbujati. Cilj novele, ki je danes pred nami, je spodbujanje socialne vključenosti in zaposlovanja invalidov, kar jim omogoča, da lahko stopijo na samostojno pot in sami poskrbijo za svojo socialno in materialno varnost. Zato pa je ključna tudi motivacija. In, ja, tudi pravičnejše plačilo, vključno s povračilom stroškov za prehrano. S sprejetjem predloga zakona bomo tako poslanke in poslanci Državnega zbora invalidom, vključenim v zaposlitveno rehabilitacijo, omogočili povračilo stroškov za prehrano v času trajanja zaposlitvene rehabilitacije. Nadalje bomo omogočili pravico do denarnega prejemka tudi tistim invalidom, ki na mesečni ravni ne morejo opraviti več kot sto ur, na drugi strani pa bodo tisti, ki želijo in zmorejo delati več, upravičeni do ustrezne nagrade v obliki višjega prejemka. Polega tega bodo do prejemka upravičeni tudi invalidi,ki prejemajo denarno nadomestilo ali denarno pomoč po predpisih iz naslova pravic brezposelnih oseb ali denarno nadomestilo po predpisih iz naslova invalidskega zavarovanja. Izpostaviti velja tudi, da je bil na odboru sprejet tudi amandma vseh poslanskih skupin, s katerim se bo zakon začel uporabljati že v letošnjem letu, 15. dan po objavi v Uradnem listu Republike Slovenije, in ne šele leta 2022, kot je bilo sprva predvideno. Izjemno nas veseli, da je bila opozicijska novela o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov na pristojnem odboru sprejeta soglasno, da je tudi koalicija uvidela dobronamernost predlaganih rešitev in premagala v Državnem zboru prevečkrat videne delitve na koalicijo in opozicijo. Želimo si, da bi bilo tako večkrat in tudi v bodoče. V Listi Marjana Šarca bomo predlog zakona seveda tudi danes podprli.
Hvala lepa. Mag. Marko Koprivc bo predstavil stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica, za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci! Dolgotrajna brezposelnost je eden izmed ključnih problemov slovenskega trga dela. V skupino dolgotrajno brezposelnih oseb se med drugim uvrščajo tudi številni invalidi, ki se soočajo z različnimi osebnimi okoliščinami, na katere žal nimajo vpliva, predstavljajo pa pomemben dejavnik pri njihovih možnostih za zaposlitev. Z invalidnostjo se lahko sooči prav vsak posameznik, saj je pogosto posledica nesreč pri delu ali izven delovnega okolja ali pa posledica hude dolgotrajne bolezni. Zakon o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov, ki je bil sprejet leta 2004, predstavlja osrednji ukrep države za spodbujanje zaposlovanja invalidov in njihovo socialno vključenost. Namen zakona je omogočiti pogoje za enakovredno participacijo invalidov na trgu dela s spodbujanjem njihovega zaposlovanja na prilagojenih delovnih mestih v običajnem delovnem okolju. V okviru zaposlitvene rehabilitacije se invalida motivira in spodbuja k aktivni vlogi na trgu dela, pripravi se mnenja o njegovih delovnih sposobnostih in znanjih, ponujena pa je tudi pomoč pri izbiri ustreznega poklica in iskanju primerne zaposlitve. Glede na trenutno ureditev, ki jo določa zakon, invalid, ki je vključen v zaposlitveno rehabilitacijo, prejme denarni prejemek samo, če se zaposlitvena rehabilitacija izvaja več kot 100 ur mesečno in če invalid ni prejemnik kakršnegakoli drugega nadomestila za brezposelnost ali invalidnost. To pomeni, da invalid, ki nima drugih prejemkov za vključenost v zaposlitveno rehabilitacijo, prejme 40 % minimalne plače, kar danes znese dobrih 376 evrov na mesec, kar pa je bistveno manj, kot znaša socialna pomoč. Meja 100 ur, ki jo mora invalid opraviti, da je upravičen do denarnega prejemka, je za nekatere invalide nedosegljiva, saj imajo mnogi invalidi določene delovne omejitve, ki omejujejo njihovo delovno sposobnost na polovični delovni čas. Po drugi strani pa trenutna ureditev za količino opravljenega dela nad 100 ur v zaposlitveni rehabilitaciji ne predvideva dodatne nagrade in s tem tudi ne motivacije za tiste invalide, ki so zmožni in pripravljeni delati tudi več kot 100 ur mesečno. Na problematiko denarnih prejemkov invalidov, ki so vključeni v zaposlitveno rehabilitacijo, je med drugim opozoril tudi varuh človekovih pravic, ki je v svojih priporočilih pozval k ustrezni ureditvi tega vprašanja. Spoštovane in spoštovani! Socialni demokrati predlagane spremembe zakona podpiramo, saj menimo, da je nujno potrebno urediti vprašanje dostojnega in poštenega plačila za invalide, ki so vključeni v zaposlitveno rehabilitacijo. Po novem bodo invalidi, ki so vključeni v rehabilitacijo, prejeli denarni prejemek v podobni višini kot osebe, ki so vključeni v program socialne aktivacije. Če bo zaposlitvena rehabilitacija obsegala od 60 do 128 ur mesečno, bodo invalidi prejeli 54 % minimalne plače mesečno, če pa bodo delali več kot 129 ur mesečno, pa bodo upravičeni do 65 % minimalne plače mesečno. Poleg tega bodo invalidi po novem upravičeni tudi do nadomestila za malico v času, ko se bodo usposabljali na delovnem mestu. Takšen denarni prejemek bo zagotovo prispeval k večji motivaciji invalidov za njihovo aktivno sodelovanje v zaposlitveni rehabilitaciji ter prevzemanje odgovornosti za uspešen zaključek rehabilitacije, povečal bo tudi njihov občutek koristnosti in invalidom omogočil, da se zaposlijo ter sami poskrbijo za svojo lastno socialno varnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Mojca Žnidarič. Predstavila bo stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Zakon o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov je bil sprejet z namenom izboljšanja zaposljivosti invalidov in vzpostavitve pogojev za njihovo enakovredno udeležbo na trgu dela z odstranjevanjem ovir in ustvarjanjem enakih možnosti. Če bi že ob sprejetju zakona 100 % sledili temu cilju, danes najverjetneje ne bi bila potrebna novelacija tega zakona v delu, ki se nanaša na pošteno plačilo za opravljeno delo. Glede na trenutno ureditev, ki jo določa Zakon o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov, invalid, ki je vključen v storitve zaposlitvene rehabilitacije, ni upravičen do denarnega prejemka, če se storitve zaposlitvene rehabilitacije izvajajo v obsegu manj kot 100 ur mesečno in če je invalid prejemnik denarnega nadomestila, po predpisih pravic iz brezposelnih oseb ali po predpisih iz naslova invalidskega zavarovanja. Tako se lahko nekateri, najtežji invalidi tudi do dve leti usposabljajo brezplačno, preden dobijo morebitno zaposlitev ali odločbo o nezaposljivosti. Takšna ureditev je diskriminatorna in krivična. Na pomanjkljivost veljavne ureditve nas že več let opozarja tudi varuh človekovih pravic, ki meni, da bi invalidu moral pripadati denarni prejemek v sorazmernem deležu, glede na število opravljenih ur. Verjamemo, da bo obravnavana novela zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov soglasno sprejeta in bomo tako invalidom, vključenih v storitve zaposlitvene rehabilitacije, omogočili pravično plačilo oziroma nagrado. Z novelo se namreč invalidom v zaposlitveni rehabilitaciji omogoča povračilo stroškov za prehrano med delom, kot ga prejemajo zaposleni v javnem sektorju, in sicer v primeru usposabljanja na konkretnem delovnem mestu oziroma storitev J in plačilo prejemkov, ki bodo sorazmerni z obsegom števila ur zaposlitvene rehabilitacije. S tem bodo do denarnega prejemka upravičeni tudi tisti invalidi, ki ne zmorejo opravljati dela, ki obsega več kot 100 ur mesečno, obenem pa bodo tisti, ki zmorejo delati več, imeli možnost višjega denarnega prejemka. Invalid, ki mu je priznana pravica do zaposlitvene rehabilitacije, bo po novem tako imel pravico do denarnega prejemka v višini 54 % minimalne plače mesečno, če se storitve zaposlitvene rehabilitacije izvajajo v obsegu od 60 do vključno 128 ur mesečno, oziroma v višini 65 % minimalne plače mesečno, če se storitve zaposlitvene rehabilitacije izvajajo v obsegu najmanj 129 ur mesečno. Do omenjenega denarnega prejemka za čas trajanja zaposlitvene rehabilitacije, bo upravičen tudi invalid, ki prejema denarno nadomestilo po predpisih iz naslova pravic brezposelnih oseb ali denarno nadomestilo po predpisih iz naslova invalidskega zavarovanja, torej delovni invalidi. Invalidi spadajo med najbolj ranljive družbene skupine, pogosto odrinjene na rob družbe. Z današnjo novelo bomo naredili korak več v smeri večje motivacije za delo v okviru zaposlitvene rehabilitacije in upajmo, da tudi hitrejšega vključevanja invalidov v družbo, ter predvsem v primerno zaposlitev, kar je tudi cilj zaposlitvene rehabilitacije. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo prestavil gospod Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Pozdravljeni še enkrat. Področje delovne rehabilitacije invalidov ima v slovenskem pravnem sistemu vrsto odprtih ran in priložnosti za izboljšavo na sistemski in detajlni ravni. Rešitve, ki jih prinaša aktualni predlog, delno rešujejo problem delovne rehabilitacije invalidov. Trenutno denarni prejemek, o katerem govori predlog, invalidi, vključeni v zaposlitveno rehabilitacijo, prejmejo le, če invalid ni upravičen do kakega drugega socialnega transferja. Posledično večina invalidov, vključenih v zaposlitveno rehabilitacijo, ne prejme te, v navednicah, nagrade. Invalid, ki je vključen v storitve zaposlitvene rehabilitacije, ima po 17. členu tega zakona med drugim pravico do denarnega prejemka za čas trajanja zaposlitvene rehabilitacije v višini 40 % minimalne plače mesečno, če se ta izvaja v obsegu najmanj 100 ur in če invalid ni prejemnik denarnega nadomestila ali denarne pomoči iz naslova pravic brezposelnih oseb ali iz naslova invalidskega zavarovanja. Ključna nepravičnost je torej naslednja. Invalid, vključen v rehabilitacijo, ni upravičen do nikakršnega denarnega prejemka, če dela manj kot 100 ur mesečno in če je prejemnik denarnega nadomestila ali denarne pomoči iz naslova brezposelnih oseb ali invalidskega zavarovanja. Meja 100 ur, ki jo mora invalid opraviti, da je upravičen do denarnega prejemka, je za nekatere invalide celo tehnično nedosegljiva zaradi odločbe ZPIZ, da lahko zaradi invalidnosti delajo le po štiri ure dnevno, torej v seštevku 80 ur mesečno. Na problematiko denarnih prejemkov delavskih pravic invalidov je na odboru, pristojnem za delo, že večkrat opozorila Delavska svetovalnica. Na ta konkreten primer pa je opozoril tudi varuh človekovih pravic, ki je v letnem poročilu za leto 2019 zapisal, da je zakon nujno potrebno spremeniti, tako da bo invalidu pripadal denarni prejemek v sorazmernem deležu, če je opravljenih več ali manj kot 100 ur ter da se invalidom, ki se v okviru zaposlitvene rehabilitacije usposabljajo na delovnem mestu, povrnejo stroški za malico. Predlagane zakonske spremembe sledijo priporočilom varuha človekovih pravic in predstavnikom delavcev invalidov, ključne nepravilnosti torej odpravljajo, čeprav sistemski izzivi ostajajo odprti. Delavec invalid je delavec in delo terja plačilo. Ampak za delo, ki ga opravljajo, so upravičeni do nagrade oziroma do denarnega prejemka. Torej delavec opravi delo, pa zanj ne dobi plačila, ampak socialni transfer, podjetje pa uživa v delavcu brez obveznosti, ki jih sicer nalaga delovnopravna zakonodaja. To predstavlja sistemski problem, ki ga ta novela ne odpravlja. Čeprav to poglavitno vprašanje sistemske narave ostaja odprto, novela vseeno izboljšuje položaj invalidov, ki so vključeni v zaposlitveno rehabilitacijo, kar v Levici podpiramo. V zaključku. Problem zaposlitvene rehabilitacije ostaja tam, kjer v bistvu ne gre za rehabilitacijo, ampak dejansko za zaposlitev. Če je invalid vključen v proizvodni proces, ki se izvaja na prostem trgu, bi moral biti upravičen do plačila za delo in uživati delavske pravice, ki jih zagotavlja delovnopravna zakonodaja. Zato mogoče kot popotnica, v prihodnje bo treba jasno razločiti med na eni strani individualnimi pomočmi in rehabilitacijo delovnih zmožnosti in na drugi strani dejanskim izkoriščanjem dela invalidov v proizvodnih procesih konkretnih podjetij, na trgu, z dobički, kjer se invalidi, v navednicah, usposabljajo na delovnem mestu. A kjer v resnici ni invalid tisti, ki izkoristi priložnost za delovno rehabilitacijo, ampak je podjetje na trgu tisto, ki za svoj dobiček izkorišča delavčevo invalidnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine NSi bo predstavila gospa Tadeja Šuštar. Izvolite.
Hvala za besedo. Invalidne osebe so pomemben del naše družbe in sodijo vanjo. Imeti morajo možnost, da svoj vsakdan oblikujejo same. Vključevanje mora biti prisotno celotni družbi. Invalidnost ne sme predstavljati tveganja za revščino za invalidne osebe in njihove najbližje ali za socialno izključenost. Zanje je zelo pomembno, da lahko z delom vsaj delno pokrijejo svoje stroške, zato zagovarjamo njihovo vključevanje v delo in v družbo ter neodvisno življenje. Potrebujemo več odprtosti pri zaposlovanju sodelavcev z invalidnostjo. V Novi Sloveniji bomo podprli predlog zakona o zaposlitveni rehabilitaciji, saj predlog ureja sedanjo neustrezno uredite denarnih prejemkov, po kateri tisti invalidi, ki lahko delajo le štiri ure dnevno, ne morejo prejeti denarnega prejemka v času zaposlitvene rehabilitacije. Obenem predlog z uvedbo dveh kategorij spodbuja k dodatnemu delu tiste, ki zmorejo opraviti več ur. Invalide, ki so zmožni za delo, je treba spodbujati, da se vključijo v delovno razmerje, saj se na ta način lažje vključujejo v družbo, dodatno si osmislijo življenje, z vključitvijo v pokojninsko zavarovanje pa poskrbijo tudi za svojo pokojnino v starosti. Po sedanji ureditvi so do denarnega prejemka v času zaposlitvene rehabilitacije upravičeni samo tisti invalidi, ki opravijo več kot 100 ur mesečno. Za to prejmejo 40 % minimalne plače, kar znaša 367,23 evra mesečno. Z novelo pa se predlagata dve novi kategoriji za denarni prejemek, in sicer bi invalidi za 60 do 128 ur opravljenega dela v okviru zaposlitvene rehabilitacije mesečno prejeli 69 % minimalne neto plače, kar znaša 506,75 evra. Za 129 ur mesečno in več pa 83 % minimalne neto plače, kar pa je 607,29 evra. Na področju zaposlovanja invalidov sicer ostajajo nekateri izzivi, saj postopki za pridobitev odločbe o invalidnosti trajajo mnogo predolgo, neznanka pa ostaja, zakaj se nekateri delodajalci še vedno bojijo zaposlovati invalide kljub podporam za prilagoditve delovnih mest in subvencijam za zaposlitve. Naša naloga je, da te probleme ustrezno naslovimo in skušamo najti čim boljše rešitve, ki bodo spodbujale delo in vključenost invalidov. Vesela sem, da je Nova Slovenija že leta 2004, ko je vodila ministrstvo za delo, napisala ta zakon, ki ga sedaj nadgrajujemo in s svojimi dejanji kažemo, da nam je mar za najranljivejše v naši družbi. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vojko Starović bo predstavil stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Spoštovani! Smisel in cilj zaposlitvene rehabilitacije, ki se izvaja kot javna služba, je usposobiti invalide za ustrezno samostojno delo, ki omogoča lastno socialno in materialno varnost. Trenutna ureditev, ki jo opredeljuje Zakon o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov, pa postavlja mejo za upravičenost do denarnega prejemka na 100 ur mesečno. To pomeni, da mora posameznik za to, da bi bil upravičen do plačila storitve zaposlitvene rehabilitacije, to izvesti v obsegu najmanj 100 ur mesečno, hkrati pa ne sme biti prejemnik denarnega nadomestila ali denarne pomoči. Meja 100 ur, kar pomeni več kakor polovično zaposlitev, ki jo mora invalid opraviti za to, da je upravičen do denarnega prejemka, je za nekatere invalide nedosegljiva. Stroka in odločba namreč odloča, koliko lahko dela. Drugi pa lahko opravijo tudi brez nekih večjih težav več kot 100 ur. In ravno tukaj je težava, ki jo s predlagano novelo naslavljamo. Obstoječa ureditev za količino opravljenega dela nad 100 ur ne predvideva dodatne nagrade in s tem tudi ne motivacije za tiste invalide, ki so zmožni in pripravljeni delati v okviru rehabilitacije več kot 100 ur mesečno, saj se denarni prejemek ne izračuna na podlagi dejanskega opravljenega števila ur. Takšen način nagrajevanja invalidov, ki so vključeni v zaposlitveno rehabilitacijo, je nepravičen, na kar je bilo v zadnjih letih večkrat opozorjeno. Tudi varuh človekovih pravic je na to opozarjal. Zato pozdravljamo skupen predlog opozicije k pozitivni spremembi na način, da bodo do denarnega prejemka upravičeni vsi, tisti, ki ne zmorejo opravljati dela nad 100 ur, in tudi tisti, ki opravljajo delo nad 100 ur. Na eni strani tako zagotavljamo socialno varnost posameznikov, ki do prejemka trenutno niso upravičeni, na drugi strani pa nagrajujemo tiste, ki zmorejo več, kar ima nedvomno pozitiven vpliv na motivacijo in polnopravno vključenost teh invalidov v družbo. V Poslanski skupini SAB bomo predlog zakona vsekakor podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Državni sekretar, kolegice in kolegi, vsem lep pozdrav! Invalidi imajo tako kot vsi drugi pravico do dostojanstva, neodvisnosti in polne udeležbe v družbi. Ne biti socialno izključen, ampak sodelovati v družbi in biti vključen vanjo kot kdorkoli drug, je namreč temeljna pravica vsakega državljana sveta. Sodoben pogled na invalidnost namreč temelji na človekovih pravicah, torej na prepovedi diskriminacije ter zagotavljanju enakih možnosti in enake obravnave za vse. Razumevanje invalidnosti in odnos družbe do invalidov sta se v zadnjih desetletjih v Republiki Sloveniji opazno spremenila. Družbeni položaj in vloga invalidov se oblikujeta v odnosu med invalidom in celotnim družbenim okoljem skozi vsakodnevno prakso, kar zahteva precej aktivno vlogo tudi samega invalida. Naša družba je naredila velik korak od zaščitniškega odnosa do invalidov do prizadevanja za to, da bi invalidom omogočili, da sami vodijo svoje življenje in prevzamejo odgovornost za svoje odločitve. Vsekakor pa tega ni mogoče doseči brez pravnih norm in ukrepov države za izenačevanje možnosti te skupine prebivalstva. S konkretnim ustvarjanjem enakih možnosti invalidov ali celo pozitivno diskriminacijo na vseh področjih življenja neka družba oziroma država ne sledi samo zavezam, ki jih sprejme v okviru bodisi neke mednarodne zakonodaje ali nacionalnih deklarativnih zavez, ampak dejansko naredi tisto, kar kot družba moramo storiti. Danes bomo to, kot z zadovoljstvom ugotavljam, složno storili. Pred nami je predlog spremembe in dopolnitve Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov. Zanj lahko rečemo, da je eden krovnih predpisov, ki prispevajo k boljši možnosti invalidov, da si prilagodijo in izboljšajo svoje karierne oziroma zaposlitvene kompetence in da ostanejo ali postanejo socialno vključeni ter ekonomsko neodvisni. Danes bomo zakon nadgradili tako, da bo vsem invalidom, ki so vključeni v sistem zaposlitvene rehabilitacije, zagotovljena pravična in poštena nagrada za njihovo delo in v tej povezavi tudi strošek prehrane. Odslej bodo vključeni v zaposlitveno rehabilitacijo nagrajeni tako, da bodo tisti invalidi, ki nimajo drugih prejemkov in ki bodo opravili 60 do 128 ur dela v okviru zaposlitvene rehabilitacije, prejeli mesečno nagrado v višini 54 % minimalne plače. Tisti, katerih obseg ur dela bo presegal 129 ur, pa maksimalno možno nagrado za opravljeno delo, to je 65 % minimalne plače. Pomembna sprememba je tudi ta, da bodo do denarnega prejemka za čas zaposlitvene rehabilitacije upravičeni tudi invalidi, ki prejemajo denarno nadomestilo ali denarno pomoč iz naslova pravic brezposelnih ali denarno nadomestilo po predpisih iz naslova invalidskega zavarovanja, pri čemer vsota prejemkov iz vseh prej navedenih virov ne sme presegati višine odstotka minimalne plače, določene za posamezen pripadajoč obseg storitev zaposlitvene rehabilitacije. Desus in vsi njegovi poslanci te rešitve podpiramo. Prepričani smo, da je nujno, da se invalidom na različne možne načine zagotovijo dostojni prejemki in da se njihovi statusi ter iz njih izhajajoče pravice uredijo na primerljiv način ob sicer prilagojenih pogojih, tako da se lahko enakovredno postavijo ob bok vsem ostalim državljankam in državljanom tako po zaposlitveni priložnosti kot po vrednotenju plačil za delo. Na tem mestu bi se zahvalil predlagatelju gospodu Dejanu Židanu, da je sploh to stvar dal v obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Najprej naj povem, da delovni invalidi, ki so zaposleni za 4 ure, 4 ure pa so po pokojninskem zavarovanju, do sedaj pomoči po vseh paketih PKP niso prav nič. Upam, da se bo vlada spomnila tudi na to skupino državljanov. 52. člen Ustave Republike Slovenije določa, da je invalidom v skladu z zakonom zagotovljeno varstvo ter usposabljanje za delo. Invalidi so ena izmed najbolj ranljivih družbenih skupin. Pogosto se jih odrinja na rob družbe in obrača hrbet, ko bi pomoč najbolj potrebovali. Pri tem je ogroženo tudi njihovo človeško dostojanstvo. Dejstvo je, da invalidnost ne izbira in lahko prizadene slehernega med nami. Naproti jim lahko gremo s tem, da jim omogočimo, da se ob prilagojenih pogojih za delo aktivno vključijo v našo družbo, kolektiv ter se s tem počutijo enakovredne ostalim državljanom in državljankam Republike Slovenije. Vsak, ki dela, si za svoje delo zasluži pošteno plačilo. In nič drugačni niso invalidi, ki si tudi želijo pošteno in socialno pravično nagrado, ko so vključeni v zaposlitveno rehabilitacijo. Zato je na mestu, da bi bili invalidi v zaposlitveni rehabilitaciji po noveli zakona upravičeni do povračila stroškov za prehrano med delom, kot ga prejemajo zaposleni v javnem sektorju. Dandanes se premalo delodajalcev zaveda, kako pomembna je motivacija pri delu, bodisi notranja bodisi zunanja. Motivacijo lahko recimo spodbudimo tudi z višjo nagrado za opravljeno delo. Rešitev, na podlagi katere bi skupina invalidov prejemala prejemke, ki bodo sorazmerni z obsegom števila ur socialne aktivacije oziroma vključenosti, predstavlja pomemben korak v pravo smer. Stremi se k cilju, da bi invalidi pridobili dodatno znanje, veščine, da bi bili kompetentni in usposobljeni za samostojno delo. S tem bi poskrbeli za lastno socialo, materialno varnost in bi lahko živeli od lastnega dela, ne pa na pleč drugih. Perečo problematiko, ki se je dotika predlog zakona, je kot eno od pomanjkljivosti Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov prepoznalo več deležnikov. Čas je že, da se po več kot 15 letih reši to odprto vprašanje, ki se je pojavilo kmalu po uvedbi zakona. V praksi postaja vse bolj in bolj polemično, aktualno, kajti delež delovnih invalidov, ki se vključujejo v zaposlitveno rehabilitacijo, se skozi leta viša. Ne smemo pozabiti, da ravno učinkovita in hitro dostopna zaposlitvena rehabilitacija ključno pripomore, da se invalidi lahko hitreje vrnejo v delovno okolje, kar nedvoumno pripomore k njihovemu hitrejšemu okrevanju in občutku koristnosti. Pri sosednji državi Avstriji lahko vidimo tudi primer dobre prakse, kjer so z reformo sistema invalidske pokojnine zmanjšali število oseb, ki so upravičene do invalidske pokojnine, in povečali število oseb z zdravstvenimi težavami, ki so vključeni na trg dela. Kljub temu da okvirne finančne posledice novele za državni proračun znašajo okoli 5 milijonov evrov na letni ravni, ni to takšen velik zalogaj za državo napram drugim izdatkom, invalidom pa veliko pomeni vsak dodaten evro za opravljeno delo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Še zadnji bo stališče Poslanske skupine SDS predstavil gospod Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki ministrstva! Uvodoma naj povem, da bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke glasovali za Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke kot seveda tudi v stranki Slovenske demokratske stranke se vseskozi zavzemamo za to, da se invalidom pomaga, saj so ena od najbolj ranljivih skupin v naši družbi. Res je, da je še veliko odprtih vprašanj in problematik na tem področju, zato je vsaka predlagana rešitev, ne glede na to, kdo jo predlaga, dobrodošla in bo s strani Slovenske demokratske stranke vedno tudi podprta. Pomembno se mi zdi poudariti, da je prav vlada Janeza Janše v letu 2004 pripravila osnovni zakon o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov, ki je potem začel veljati leta 2005. Na podlagi sprejetega zakona se je pomagalo marsikateremu invalidu, da se je lažje in hitreje zaposlil in ostal tudi na trgu dela. S spremembo tega zakona želimo zagotoviti pošteno in socialno pravično nagrado za invalide, vključene v storitev zaposlitvene rehabilitacije, posledično povečati usposobljenost invalidov za samostojno delo, zaposljivost in skrb za lastno socialno in materialno varnost. Poglavitne rešitve v predlogu zakona so: predlaga se dopolnitev 17. člena, tako da bo invalid, ki je vključen v zaposlitveno rehabilitacijo, upravičen do povračila stroškov za prehrano v času trajanja zaposlitvene rehabilitacije v višini regresa za prehrano med delom za zaposlene v javnem sektorju. Trenutna ureditev, ki ureja nagrajevanje za invalide, ki so v zaposlitveno rehabilitacijo vključeni na podlagi ZZRZI, ni socialno pravična. S predlagano rešitvijo bodo do denarnega prejemka upravičeni tudi tisti invalidi, ki ne zmorejo opravljati dela, ki obsega več kot 100 ur mesečno. Na drugi strani pa bodo imeli možnost višjega denarnega prejemka tisti invalidi, ki so zmožni in pripravljeni delo opravljati več kot 100 ur mesečno. Prav tako je bil na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide sprejet amandma odbora za spremembo Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji, ki začne veljati 15. dan po objavi v Uradnem listu Republike Slovenije in ne šele leta 2022, kot je bilo predlagano v predlogu sprememb in dopolnitev zakona. Moram še povedati, da smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zelo veseli, da predlog zakona podpirajo vse poslanske skupine in da se zavedamo, da ne glede na strankarsko pripadnost, kako nujno je, da stopimo skupaj, ko gre za odprta vprašanja najbolj ranljivih skupin v naši družbi, med katere seveda v prvi vrsti sodijo tudi invalidi. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se še posebej zavedamo, da nas na tem področju čaka še veliko dela, smo pa zelo ponosni, da smo v tem letu vodenja Vlade Republike Slovenije dokazali, da smo socialno čuteča koalicija in vlada, saj smo skozi sedem protikoronskih zakonov poskušali pomagati vsem ranljivim skupinam v naši družbi. Za konec še enkrat poudarjam, da bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlog sprememb zakona soglasno in z veseljem podprli. Gre nam od ljudi za ljudi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj. Prekinjam to točko dnevnega reda in 22. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 13. 35. (Seja je bila prekinjena ob 13.04 in se je nadaljevala ob 13.35.)
Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Državni zbor bo glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu, 9., 2., 3., 4., 5., 6., 7., 8., 10., 11. in 1. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda – Ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na tonažo. Prehajamo na ponovno odločanje o navedenem zakonu. Želim vas opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije, za sprejetje navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, kolega Primož Siter.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav, spoštovane kolegice in kolegi! Spremembe zakona, ki jih imamo na klopeh, so daleč od pomoči slovenskemu ladjarju in slovenskemu pomorstvu oziroma gre za en tak zelo koncizen komplet uničevanja slovenskega ladjarstva in brezkompromisnega dajanja davčnih nagrad davčnim neplačnikom. Ponuja koriščenje davčnih pomoči podjetjem, ki ne plačujejo davkov, še posebej podjetju, ki posluje preko davčnih oaz, eno hčerinsko podjetje ima parkirano na Marchallovih otokih, drugega v Liberiji. Razlogov, zakaj je ta predlog slab, je še nekaj. V skladu s temi predlogi bi državno pomoč prejemale tudi družbe, ki niso lastnice nobene ladje, poleg tega pa predlagana novela omogoča davčnemu neplačniku prenos dejavnosti na nove družbe, ne da bi predhodno sploh poravnal zapadle davčne obveznosti. Torej ena velika davčna nagrada tistim, ki v državni proračun ne prispevajo ničesar, ki davkov ne plačujejo in se plačevanju davkov izogibajo v velikem loku. Na to je opozorilo še posebej in zelo glasno tudi društvo za ohranitev slovenskega ladjarstva in razvoj slovenskega pomorstva, ki pravi, da vlada tujega zasebnega lastnika, ki razprodal slovensko ladjevje in spravil slovenskega ladjarja med davčne neplačnike, s to novelo nagrajuje za uničenje slovenskega ladjarstva. V Levici seveda takšnih potez ne podpiramo. Izpostavim pa tudi politično nehigieno. Tokratni največji partner v vladi, ki je ta predlog predlagala, je še v prejšnji rundi, ko je bil ta zakon na mizi, torej s predlogom vlade Marijana Šarca, tem predlogom ostro nasprotoval, danes jih ostro zagovarja, kar pokaže samo na eno tako nesramno servilnost kapitalu, daleč od zasledovanja javnega interesa ohranjanja gospodarstva, v katerem ladjarstvo tudi je, kakopak zelo pomembna panoga. V Levici takšnih političnih in uničevalnih potez ne podpiramo.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 41. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da zakon ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika v okviru skrajšanega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih v okviru skrajšanega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Maša Kociper.
Hvala lepa, predsednik. Rada bi povedala, da se bo Poslanska skupina SAB pri glasovanju o tem zakonu vzdržala. To pa ne zato, ker ne bi podpirali rešitev. Zakon odgovarja na nekatere pereče probleme. Spomnimo se primera vrtca Kengurujček, ureja te zadeve, tako da so bolj transparentne, bolj dorečene. Prav tako uvaja dodatne bonitete za starše, ki imajo več otrok. Vse to v stranki SAB podpiramo. Ne podpiramo pa tega, da je iz zakona, ki je bil pripravljen v večji meri že v prejšnji vladi, vladi Marjana Šarca, izpadlo pomembno določilo, ki ga podpirajo vse občine, Državni svet in praktično vsi, ki jih to področje zadeva. Gre za to, da bi naj zakon omogočil tistim lokalnim skupnostim, pri katerih je v javnih vrtcih dovolj prostih mest, da dajo soglasje k financiranju novih oddelkov oziroma novih zasebnih vrtcih. Gre za določbo, ki je po mnenju občin in Državnega sveta in celotne opozicije popolnoma logična. Mi smo se v tej državi odločili za socialno državo, za javne vrtce, in če javni vrtci, ki vlagajo v infrastrukturo, v kader, imajo razpoložljiva prosta mesta, je nove oddelke in vrtce nesmiselno financirati. Tukaj bi morala imeti lokalna skupnost neko možnost soodločanja. Mi smo se v opoziciji poenotili takoj že na odboru, amandma ki smo ga pripravili v SAB in so ga podpisali tudi drugi opozicijski partnerji, ni bil sprejet, niti ni bil dan na glasovanje. Je pa zdaj, kolikor sem seznanjena, že danes vložen zakon, ki bo to situacijo popravil. Samo iz tega razloga v stranki SAB ne bomo podprli tega zakona. Skratka, ne bomo glasovali proti, ampak se bomo vzdržali. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o Slovenski tiskovni agenciji v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 26. januarja 2021. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin Levica, LMŠ, SAB in SD k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 13. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavopredloga zakona opravil na naslednji seji. Besedilo predloga zakona za tretjo obravnavo bodo pripravile službe Državnega zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-prana služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Kolega Dejan Židan, v imenu poslanske skupine.
Hvala, predsednik za besedo. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo zakon o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov podprla. Ko smo začeli pripravljati spremembo zakona, moram takoj povedati, da nadgrajujemo dober zakon, ki je prinesel v zadnjih, mislim da 17 letih korist. Ko smo ga vložili skupaj kot štiri opozicijske stranke, je bil prisoten strah, da zato ker smo opozicija, bomo dobili napačen odgovor koalicije in vlade, zato cenimo, da ni vlada nasprotovala, da ni pristojni minister nasprotoval in da je koalicija aktivno sodelovala tudi pri izboljšavah na odboru. To cenimo in se zahvaljujemo, si pa želimo, da bi podobno soglasje v letošnjem letu dosegli, ko popravljamo, kar je nujno potrebno, sistem poklicnih bolezni, ki nam je v 30 letih v Sloveniji razpadel. Želim si, da bi tako soglasje imeli tudi, ko bomo določevali minimalno invalidnino, podobno kot že imamo minimalno pokojnino, in želimo si podobno soglasje tudi, ko bomo v ustavo vpisovali pravico do jezika, ki se imenuje znakovni jezik. Hvala za besedo, predsednik.
Hvala lepa. Kolega Siter bo obrazložil glas Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa. Tudi poslanke in poslanci Levice pozdravljamo te rešitve in jih bomo podprli, ker odgovarjajo na nekaj ključnih nepravilnosti s področja delovne rehabilitacije invalidov v Sloveniji, ki ima v slovenskem pravnem sistemu vrsto odprtih ran, ampak kot rečeno, ponuja pa eno rešitev. Ključna nepravičnost, ki se pojavlja v tem trenutku, je naslednja. Invalid, ki je vključen v zaposlitveno rehabilitacijo, ni upravičen do nikakršnega denarnega prejemka, če v zaposlitveni rehabilitaciji dela manj kot 100 ur mesečno in če je iz drugega naslova upravičen, torej bodisi iz naslova pravic brezposelnih oseb ali pa invalidskega zavarovanja. Torej v tem primeru ne dobi nikakršnega denarnega prejemka za delo. Sprememba je ključna rešitev, ki jo v Levici podpiramo. Področje delovne rehabilitacije invalidov pa ima veliko odprtih ran, sistemskih izzivov, ki jih ta rešitev ne odpravlja, je pa vredno, da se o njih začnemo v končni fazi pogovarjati. Problem zaposlitvene rehabilitacije ostaja v glavnem tam, kjer v bistvu ne gre za rehabilitacijo, ampak gre dejansko za zaposlitev. Če je invalid vključen v nek proizvodni proces, v nek delovni proces, ki se izvaja na prostem trgu, bi zato moral biti upravičen do plačila za delo in uživati vse pravice, ki jih zagotavlja delovnopravna zakonodaja. Pika. Zato kot morebiti popotnica v prihodnje in pozdrav tovrstnim iniciativam bo treba jasno razločiti na eni strani med individualnimi pomočmi in priložnostmi za rehabilitacijo pa delovnimi zmožnostmi in na drugi strani dejanskim izkoriščanjem dela invalidov v proizvodnih procesih, torej konkretnih podjetij na trgu z dobički, kjer se invalidi, v navednicah, usposabljajo na delovnem mestu. V resnici, roko na srce, ni invalid tisti, ki izkorišča priložnost za delovno rehabilitacijo, ampak je podjetje na trgu tisto, ki za svoj dobiček izkorišča delavčevo invalidnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 85, proti nihče. [[Za je glasovalo 85.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih je primeren za nadaljnjo obravnavo.« Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, kolegica Violeta Tomić.
Hvala za besedo. V Levici bomo seveda glasovali proti temu predlogu, ker je škodljiv za ljudi, tudi sovražen in v nasprotju z ustavo in mednarodnimi konvencijami. Treba je poudariti, da tujci nikakor niso naši sovražniki, ki bi nam skušali prevzeti domovino, ampak so samo ljudje, ki pač nimajo državljanstva Republike Slovenije, ampak živijo in delajo v naši državi ali pa želijo živeti in delati v naši državi. Predlagani zakon žal tujce obravnava predvsem kot ne bodi ga treba in išče razloge, kako bi z njimi čim grše ravnal. Prvi razlog, da bomo glasovali proti, je tako imenovana kompleksna kriza, ki jo ta zakon vpeljuje, ki pa je protiustavna kategorija, kajti imamo znano vojno ali pa izredno stanje, to kompleksno krizo pa naj bi kar vlada razglasila po svojih lastnih kriterijih. Drugi razlog je podaljšanje z enega leta na dve leti združitev družin. Tujci naj bi samo delali. Čimbolj jih segregirati v delavske gete, družina bi jim bila samo breme, ko bi jih pa izrabili, pa naj gredo nazaj. Tukaj so tudi otroci, ki so prisiljeni živeti brez svojih staršev, ki so sezonski delavci brez kakršnihkoli pravic v Sloveniji. Tretja stvar pa je, da se legalizira brutalne pushbacke, ki so v bistvu zelo nasilni in tudi vsebujejo elemente mučenja, kar je v nasprotju z Evropskim sodiščem za človekove pravice in mednarodnimi konvencijami. To prisilno vračanje, prišla je pred enim mesecem knjiga The Black Book of Pushbackes, ki opisuje na več kot 1000 straneh brutalno ravnanje z begunci, migranti, ki jih tako nečloveško obravnavajo organi. Nenavadno je, da ravno tisti, ki najbolj nasprotujejo migracijam, so največji podporniki Nata. Ravno ti, ki zahtevajo neprodušno zaprtje meja, se zavzemajo za nižanje davkov in prispevkov v korist kapitala. Nasprotujejo dvigu minimalne plače, zagotavljanju in zaščiti delavskih pravic in visokih okoljskih standardov. Vemo, da ljudje bežijo pred vojnami, vemo, da bežijo pred okoljskimi spremembami, vemo, da je to glavni krivec za migracijo v druge države. Naša politika pa ščiti kapital in »zaščituje« privilegije najbogatejših, za slab položaj pa krivijo tiste, ki so jih te iste politike prisilile v beg. Napačne rešitve. Lotili ste se jih na napačnem koncu, zato bomo proti.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 13. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o mednarodni zaščiti. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o mednarodni zaščiti je primeren za nadaljnjo obravnavo. Kolegica Nataša Sukič, obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine napovedujem, da bomo glasovali proti. Zakaj? Zakon o mednarodni zaščiti je še eden tistih zakonov z nekim »novoreškim« naslovom, ki bolj kot o mednarodni zaščiti beguncev pravzaprav govori o tem, kako preprečiti, da bi begunci do te mednarodne zaščite prišli. Sicer to slovenski državi dobro uspeva že 25 let. V vseh teh letih smo mednarodno zaščito priznali zgolj 989 osebam. Ker se te številke očitno zdijo odločevalcem še vedno previsoke, predlagate še zaostritev pogojev za pridobitev in ohranitev statusa mednarodne zaščite. Pri tem je torej glavni motiv, da je čim manj podeljenih statusov, ne pa to, ali ga prosilci zares potrebujejo. Pod prejšnjimi vladami je bilo to zavito malo bolj v celofan, pod to vlado postaja vse to bolj odkrito. Konec koncev mediji v solasti vladajoče stranke odkrito propagirajo rasizem in širijo strah pred tujci. Pa naj vam navedem samo še dokaz. O izrazito slabem odnosu Slovenije do beguncev priča tudi nedavna sodba italijanskega sodišča, ki je zavrnila deportacijo pakistanskega begunca v Slovenijo kljub Dublinski uredbi, navajam, »zaradi nevarnosti, da bi bil tam obravnavan v nasprotju s temeljnimi humanitarnimi načeli in v nasprotju z določili 4. člena Listine EU o temeljnih človekovih pravicah.« Konec navedka. Sodišče celo v sodbi napiše, navajam, »v tem primeru se zdi tveganje, da bi bil vložnik v Sloveniji podvržen nečloveškemu in ponižujočemu ravnanju, utemeljeno.« Konec navedka. Tako Italijani percipirajo naš odnos do mednarodne zaščite že do sedaj, kaj šele bo. Seveda bomo glasovali proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 13. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O DELU NA DOMU 1996, KONVENCIJA MOD ŠTEVILKA 177. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo dr. Matej Tašner Vatovec.
Najlepša hvala, predsednik. Lep pozdrav vsem! V Levici podpiramo, da se v Sloveniji sprejmejo in predvsem upoštevajo konvencije Mednarodne organizacije dela, ki odgovarjajo na različne težave in nepravičnosti različnih skupin delavcev po vsem svetu ter jim skušajo zagotoviti določene pravice v razmerju do kapitala. Zato bomo seveda glasovali tudi za to, da se Slovenija pridruži kot enajsta država k ratifikaciji te konvencije. A moramo hkrati izraziti svoje razočaranje nad retoriko, ki spremlja ratifikacijo te konvencije iz leta 1996. Predstavniki Vlade so namreč pri predstavitvi konvencije dobesedno zavajali, ko so to konvencijo, ki nima nič opraviti z epidemijo bolezni covid-19, predstavljali kot nekaj, kar odgovarja trenutnim epidemiološkim razmeram in povečanem obsegu dela na domu. Vlada se je za ratifikacijo te konvencije očitno odločila samo zaradi njenega naslova, da bi ustvarjala vtis, da počne nekaj v tej smeri. V resnici pa gre zgolj za zelo poceni piarovski trik. Ta konvencija nima nič opraviti z delom od doma, ki je posledica epidemije. Nič nima opraviti z zaposlenimi, ki začasno delajo od doma, niti s samozaposlenimi, ki delajo od doma. To je zelo jasno določeno v prvem odstavku konvencije, ki ga je marsikdo tako v Vladi kot v Državnem zboru očitno namerno ali nenamerno izpustil. Delo na domu ali domače delo, kot ga opredeljuje konvencija, po angleško homework, je delo, ki se opravlja izključno na domu in je povečini neformalne narave. Subjekt te konvencije je torej posebna kategorija slabo plačanih neformalnih ali deloma formalnih delavcev, ki delo doma opravljajo za druge posameznike ali podjetja pogosto preko posrednikov. Običajno so plačani na kos izdelanega produkta, za svoje delo prejmejo surovino, večji del proizvodnih stroškov pa krijejo sami. Delavci torej ne prodajajo svojih produktov potrošnikom, niti ne vedo, kje bo njihov produkt prodan. Ti delavci so pogosto prva faza v lokalnih, pa tudi v velikih proizvodnih verigah globalnega kapitalizma, denimo, v tekstilni, oblačilni ali obutveni industriji, ki te delavce brutalno izkoriščajo. Danes takšno delo najdemo tudi v sodobnih industrijah, vključno s proizvodnjo letalskih in avtomobilskih delov, montažo elektronike in embalažo farmacevtskih izdelkov. Po nekaterih ocenah je takšnih delavcev na svetu več kot 300 milijonov. A ker ti delavci običajno delujejo v neformalnem gospodarstvu, so redko registrirani in pogosto tudi nimajo pogodb, se natančni podatki zelo težko dobijo. Ti delavci so med najbolj nevidnimi in slabo plačanimi delavci in so verjetno doma sešili tudi nekatere vaše kravate. Večina je žensk. Delež takšnih delavcev je visok predvsem v perifernih državah, kjer kapital izkorišča poceni delovno silo, zato je škoda, da je to konvencijo ratificirala samo ena azijska država. Konvencija je tudi prvi primer, da je Mednarodna organizacija dela v konvencijo zajela veliko skupino delavk, ki so v glavnem ženske v neformalnem gospodarstvu. Leta 1996 jo je sprejela zaradi uspešnega pritiska sindikata, ki v Indiji združuje več kot ena in pol milijona žensk, ki v 16 zveznih državah Indije opravljajo ravno takšno neformalno delo od doma. Ta konvencija se torej v nikakršnem smislu ne nanaša na trenutni povečan obseg dela zaradi epidemije, na glede na to, kolikokrat to skušajo predstaviti vladni predstavniki. Je pa kljub temu pomembna konvencija, ki jo bomo podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališča poslanske skupine. Prijavljenih k razpravi ni. Matično delovno telo v okviru druge obravnave k predlogu zakona ni sprejelo nobenega amandmaja. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 85, proti nihče. [[Za je glasovalo 85.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA – MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje namestnika varuha človekovih pravic. Varuh človekovih pravic je 16. decembra 2020 Državnemu zboru predlagal, da za namestnika Varuha človekovih pravic za dobo šestih let imenuje Ivana Šeliha. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo varuhu človekovih pravic Petru Svetini. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Kot varuh človekovih pravic imam štiri namestnike, od katerih vsak od njih organizacijsko in pa strokovno vodi delo več področij varuha. Enemu od namestnikov se izteka mandat in zato sem v Državni zbor poslal predlog za novo imenovanje. V ponovno imenovanje za namestnika varuha človekovih pravic predlagam gospoda Ivana Šeliha. Namestnik Šelih, ki se mu zaključuje drugi mandat, je nepogrešljiv član vodstva inštitucije Varuha človekovih pravic Republike Slovenije ter izkušen in predan sodelavec. Področja, ki jih trenutno vodi, so področja omejitve osebne svobode, pravosodje, policijski postopki, zasebno varovanje, detektivi in redarji, obenem pa je vodja državnega preventivnega mehanizma. Vsa ta zahtevna in odgovorna področja obravnava z veliko mero strokovnosti in zanesljivosti. Prav državni preventivni mehanizem pod vodstvom gospoda Šeliha, ki tudi osebno sodeluje pri opravljanju preventivnih obiskov, med drugim pripravlja tudi predloge in pripombe k veljavnim ali predlaganim predpisom. Tako je v letu 2019 osebno sodeloval v delovni skupini Ministrstva za zdravje za pripravo spremembe zakona o duševnem zdravju, podal pripombe in predloge na osnutek zakona o obravnavanju mladoletnih storilcev kaznivih dejanj, pri pripravi pravilnikov o izvrševanju kazni zapora in mnogih drugih predpisov. Poleg vodenja področij, za katera je pristojen, se gospod Šelih udeležuje tudi domačih in mednarodnih konferenc in na njih aktivno sodeluje. Je tudi avtor več člankov s področja človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Prav zaradi njegove kompetentnosti, zavzetosti, predanosti ter osebnostnih potez, predvsem pa osebne integritete ga predlagam za svojega namestnika.
Hvala lepa. Predlog je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem predlog sklepa, s katerim se za namestnika varuha človekovih pravic za dobo šestih let imenuje Ivan Šelih, pri čemer mu mandat začne teči z 18. 6. 2021. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 25. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prosim imenovanega namestnika varuha človekovih pravic, da se nam pridruži.
Prisegam, da bom opravljal svojo nalogo na podlagi ustave in zakona, da bom varoval človekove pravice in temeljne svoboščine, da bom opravljal svoje delo vestno in nepristransko ter pri tem spoštoval načela pravičnosti in dobrega upravljanja.
Gospodu Ivanu Šelihu čestitam in mu želim uspešno delo. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev kandidatke za sodnico na Splošnem sodišču Evropske unije v Luksemburgu. Predsednik Republike Slovenije gospod Borut Pahor je 15. decembra 2020 za eno prosto mesto sodnika na Splošnem sodišču Evropske unije v Luksemburgu Državnemu zboru predlagal kandidatko dr. Majo Brkan. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem gospe Nataši Kovač, generalni sekretarki Urada predsednika Republike Slovenije.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci. Po objavi ponovnega razpisa Ministrstva za pravosodje lanskega junija je predsednik republike prejel v presojo osem kandidatur za eno mesto sodnika ali sodnice na Splošnem sodišču Evropske unije v Luksemburgu. Svoje mnenje o kandidatih sta mu sporočila tako Vlada kot Sodni svet. Vlada Republike Slovenije meni, da je vseh osem kandidatk in kandidatov primernih. Sodni svet je predsedniku republike sporočil, da je po njihovi presoji, ki temelji na strokovnih referencah kandidatov, predvsem v skladu z usmeritvami Odbora 255, še zlasti glede poznavanja prava Evropske unije in konkretnih izkušenj s postopki pred sodišči Evropske unije ter upoštevanju potrebe po uravnoteženem zastopanju obeh spolov, dr. Maja Brkan najboljša kandidatka. Do primernosti drugih prijavljenih na razpis se Sodni svet ni opredelil. Predsednik republike se je na podlagi presoje kandidatur in mnenj ter po opravljenih posvetovanjih z vodji poslanskih skupin Državnega zbora odločil, da za kandidatko za omenjeno mesto Državnemu zbor predlaga dr. Majo Brkan, izredno profesorico za pravo Evropske unije na pravni fakulteti univerze v Maastrichtu. Dr. Maja Brkan je dosedanjih 15 let strokovnega, raziskovalnega in praktičnega dela skoraj v celoti namenila preučevanju prava Evropske unije. Podiplomski študij je opravila na New York University School of Law, naziv doktorice znanosti s področja prava pa pridobila na Pravni fakulteti Univerze v Ljubljani. Na dosedanji bogati strokovni poti je pridobila neposredne izkušnje delovanja sodišč Evropske unije v Luksemburgu, saj je bila med drugim 4 leta pravna svetovalka v kabinetu generalne pravobranilke prof. dr. Verice Trstenjak na Sodišču Evropske unije in dve leti pravna svetovalka v kabinetu sodnika dr. Marka Ilešiča na Sodišču Evropske unije. Na Pravni fakulteti Univerze v Maastrichtu na Nizozemskem je bila najprej namestnica direktorja Centra za evropsko pravo, nato docentka, sedaj pa je na tej univerzi izredna profesorica za pravo Evropske unije. V okviru njenega akademskega in pedagoškega dela ima pravo konkurence Evropske unije, ki je sicer prevladujoče področje Splošnega sodišča Evropske unije, osrednje mesto, kar je poleg neposrednih izkušenj na sodišču naslednji izjemno pomemben kriterij za izvolitev na predlagano sodniško mesto. Dr. Brkanova je bila gostujoča raziskovalka na vrsti uglednih strokovnih institucij, objavila je številne članke v vodilnih mednarodnih pravnih revijah v slovenskem, angleškem, francoskem in nemškem jeziku. Sodelovala je na gostujočih predavanjih na nekaterih prestižnih univerzah, kot sta univerza Oxford in Yale. Njena bibliografija obsega blizu 50 člankov in knjig, od tega dve znanstveni monografiji. Na javni predstavitvi v predsedniški palači je dr. Brkanova, poleg ostalega posebej poudarila svojo veliko željo in zavzetost, da poleg strokovnega dela na sodišču z izkušnjami in delovanjem tega sodišča še posebej seznanja tudi slovensko pravno in siceršnje okolje, hkrati pa je izpostavila svoj pogled na strokovne izzive, pred katerimi je Splošno sodišče Evropske unije. Iz prikazanega je mogoče upravičeno pričakovati, da bo dr. Brkanova v primeru izvolitve pomembno prispevala k strokovnim presojam tega sodišča. Predsednik republike meni, da je dr. Maja Brkan zaradi svojega izjemnega strokovnega akademskega znanja tako v domačem kot širšem mednarodnem okolju in zaradi izkazanega poznavanja prava EU ter konkretnih izkušenj z delom pred sodiščem Evropske unije primerna kandidatka, ki v celoti izpolnjuje zahtevne kriterije za predlagano funkcijo. V primeru njene izvolitve bo zaupano nalogo lahko začela opravljati hitro, učinkovito, z največjo mero strokovnosti in skrbnosti. Na posvetovanju z vodji poslanskih skupin je bila kandidatki izrečena več kot prepričljiva podpora za izvolitev. Predsednik republike Državnemu zboru predlaga, da dr. Majo Brkan izvoli za kandidatko za sodnico Splošnega sodišča Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanja o predlogu za izvolitev kandidatke za sodnico na Splošnem sodišču Evropske unije v Luksemburgu. V skladu s prvim odstavkom 7. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč o izvolitvi kandidata za sodnika na splošnem sodišču Evropske unije v Luksemburgu Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Predstavniki poslanskih skupin so mi že posredovali predloge za člane komisije, ki vodi glasovanja. To so Franc Breznik SDS, Andreja Zabret LMŠ, Boštjan Koražija Levica, Blaž Pavlin NSi. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke, gospa Jerneja Bergoč. Ali kdo takemu predlogu za sestavo komisije nasprotuje? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje o sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti 1. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Poslanke in poslance prosim, da pri čakanju na vročitev glasovnic v skladu s preventivnimi ukrepi držite priporočeno medsebojno razdaljo. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda ZA ali beseda PROTI. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna, neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s prvim odstavkom 7. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč bo predlagana kandidatka izvoljena, če bo ZA glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Preden preidemo na izvedbo tajnega glasovanja, opozarjam na določbo drugega odstavka 92. člena Poslovnika Državnega zbora, ki določa, da med tajnim glasovanjem v dvorano nimajo dostopa osebe, ki niso udeležene pri glasovanju. Zato pozivam vse predstavnike vlade in strokovne sodelavce poslanskih skupin, da dvorano v tem času zapustijo. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanko in poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo ob 14.25 uri in bo trajalo do 14.40 ure. Prekinjam to točko dnevnega reda in 22. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 14.55 uri. (Seja je bila prekinjena ob 14.14 in se je nadaljevala ob 14.56.)
Spoštovani kolegice, kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno sejo in 11.b točko, to je z obravnavo Predloga za izvolitev kandidatke za sodnico na Splošnem sodišču Evropske unije v Luksemburgu. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora opravljeno dne 27. januarja 2021. Razdeljenih je bilo 87 glasovnic, oddanih je bilo 87 glasovnic, neveljavne so bile 3 glasovnice, veljavnih je bilo 84 glasovnic, za je glasovalo 78 poslancev, proti je glasovalo 6 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je dr. Maja Brkan z večino glasov vseh poslancev izvoljena za kandidatko za sodnico na Splošnem sodišču Evropske unije v Luksemburgu. Dr. Maji Brkan čestitam k izvolitvi. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev Mateje Dežman v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu. Predlog je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa s katerim se v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu izvoli Mateja Dežman. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti 2. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na mesto višje sodnice na Upravnem sodišču Republike Slovenije. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev mag. Jožice Češnovar v sodniško funkcijo na mesto višje sodnice na Upravnem sodišču Republike Slovenije. Predlog je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v sodniško funkcijo na mesto višje sodnice na Upravnem sodišču Republike Slovenije izvoli mag. Jožica Češnovar. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti 1. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na mesto višjega sodnika na Upravnem sodišču Republike Slovenije. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev Boruta Smrdela v sodniško funkcijo na mesto višjega sodnika na Upravnem sodišču Republike Slovenije. Predlog je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v sodniško funkcijo na mesto višjega sodnika na Upravnem sodišču Republike Slovenije izvoli Borut Smrdelj. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožnega sodnika na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev mag. Davida Špernjaka v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožnega sodnika na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Predlog je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožnega sodnika na Okrožnem sodišču v Ljubljani izvoli mag. David Špernjak. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je 79 glasovalo, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predlogu sklepa o imenovanju člana Programskega sveta RTV Slovenija – na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prehajamo na predstavitev stališča Poslanske skupine Levica. Besedo ima Violeta Tomić.
Se odrekam.
Hvala lepa. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člana Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija za čas do izteka mandata članov, imenovanih s Sklepom o imenovanju petih članov programskega sveta RTV Slovenija – na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija imenuje Borut Bajželj. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je 53 glasovalo, proti 22. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o razrešitvi predsednika Nadzornega odbora sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in za odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se Nadzornemu odboru sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in za odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško razreši mag. Damjan Konovšek. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je 86 glasovalo, proti nihče. [[Za je glasovalo 86.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Zahteve Okrožnega državnega tožilstva v Celju za odločitev o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnika Zvjezdana Radonjića. Zahtevo je v obravnavo zboru posredovalo Okrožno državno tožilstvo v Celju. Zahtevo je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prehajamo na odločanj. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Državni zbor je na podlagi drugega odstavka 134. člena Ustave Republike Slovenije ter 212. in 214. člena Poslovnika Državnega zbora v zvezi z zahtevo Okrožnega državnega tožilstva v Celju številka KT8896 2019 TRIRI z dne 9. 11. 2020 za odločitev o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper okrožnega sodnika na Okrožnem sodišču v Ljubljani Zvjezdana Radonjića zaradi utemeljenega suma storitve kaznivih dejanj obrekovanja po 159. členu Kazenskega zakonika v zvezi z drugim odstavkom 168. člena Kazenskega zakonika ter kaznivega dejanja razžalitve po 158. členu Kazenskega zakonika ne prizna imunitete sodniku Zvjezdanu Radonjiću in dovoli vodenje kazenskega postopka. Na podlagi prvega odstavka 207. člena Poslovnika zbora Državni zbor o predlogu sklepa odloči brez razprave in obrazložitve glasu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je 79 glasovalo, proti 1. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembi Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije o zagotavljanju zaščitne opreme ter ukrepih institucij in nosilcev javnih funkcij za zajezitev širjenja bolezni COVID-19 od 1. 2. 2020 do odreditve predmetne parlamentarne preiskave. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o spremembami sklepa in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda – Vprašanja poslank in poslancev. Glasovanje bomo opravili na podlagi pregleda predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministri in ministrov z dne 26. januarja 2021, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o predlogih sklepov. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Janeza (Ivana) Janše na poslansko vprašanje Maše Kociper v zvezi s pogledi Vlade in njenega predsednika na dolgotrajne posledice šolanja na daljavo. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 47. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa na poslansko vprašanje Vojka Starovića v zvezi z nasilnimi protesti in policijo. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 48. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa na poslansko vprašanje Zmaga Jelinčiča Plemenitega v zvezi z delovanjem policije. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 65. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 65.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Simone Kustec na poslansko vprašanje Aljaža Kovačiča v zvezi s pogoji za varno vrnitev učencev, dijakov in študentov v izobraževalne inštitucije. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 47. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje mag. Bojane Muršič v zvezi s solidarnostnim dodatkom za starejše brezposelne osebe. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 48. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa na poslansko vprašanje Nataše Sukič v zvezi z brutalnim nasiljem policije in prekomerno uporabo sile nad uporabnicami in uporabniki avtonomne cone Rog ob evikciji le-te. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 48. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Simone Kustec na poslansko vprašanje Lidije Divjak Mirnik v zvezi z zajezitvijo posledic, ki jih na otrocih in mladostnikih tudi zaradi šolanja na daljavo pušča epidemija. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 46. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje Luke Mesca v zvezi z izvajanjem drugega sklepa nujne skupne seje Odbora za zdravstvo ter Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor z dne 20. 2. 2020. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 48. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje Vojka Starovića v zvezi s tako imenovanim prisilnim upokojevanjem, sprejetim v sedmem protikoronskem paketu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 46. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo Jerneja Vrtovca in ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje Dušana Šiška v zvezi z gradnjo odlagališča nizko in srednje radioaktivnih odpadkov in delovanjem Agencije za radioaktivne odpadke. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 46. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka in ministra za infrastrukturo Jerneja Vrtovca na poslansko vprašanje Primoža Siterja v zvezi z nerealiziranimi določbami Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije ter vlogi pristojnih ministrstev v nadaljnjem postopku likvidacije družbe, sanacije degradiranih rudniških površin in njihovega monitoringa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 46. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje mag. Andreja Rajh v zvezi z pokojninsko dobo brez dokupa. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 48. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za pravosodje mag. Lilijane Kozlovič na poslansko vprašanje mag. Dejana Kaloha v zvezi s smrtnimi grožnjami izpostavljenim nosilcem političnih funkcij in pasivnostjo državnih tožilstev pri njihovem pregonu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 42. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za pravosodje mag. Lilijane Kozlovič na poslansko vprašanje Tine Heferle v zvezi s političnimi pritiski na sodno vejo oblasti. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 47. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice brez resorja za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu dr. Heleni Jaklitsch na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi s položajem slovenske narodne manjšine v Republiki Avstriji. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 46. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožeta Podgorška na poslansko vprašanje Boštjana Koražije v zvezi s skrbjo za zapuščene in zavržene živali. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 48. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr.Jožeta Podgorška na poslansko vprašanje Jožeta Lenarta v zvezi z aktivnostmi in sodelovanjem Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano na področju razvoja lesnopredelovalne industrije v Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 48. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor magistra Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje Željka Ciglerja v zvezi s poplavno varnostjo Medloga v Celju, Celja in Laškega. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 47. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 22. redno sejo Državnega zbora. Člane Kolegija obveščam, da se bo čez 10 minut, torej ob 15.25 v velikem salonu začela 92. seja Kolegija.