Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da se umirite, zasedete svoja mesta. Lep pozdrav. Pričenjam 28. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Anton Anderlič, Roberto Battelli, Stanislav Brenčič, mag. Branko Grims, Ivan Jelen, Jožef Jerovšek, Milan Petek, Vili Rezman, Janko Veber in Davorin Terčon. Na sejo sem vabil predsednika Vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo k 1. točki, predstavnike Vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta Republike Slovenije k 3. točki in varuhinjo človekovih pravic ter predstavnika Sodnega sveta k 20. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 28. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje, 18. maja 2007. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Prehajamo na predlog za umik točke z dnevnega reda. Poslanska skupina LDS predlaga, da se z dnevnega reda umakne predlog poslanskih skupin SDS, NSi in SLS za pridobitev mnenja predsednika države. Predlog za umik ste prejeli danes z dopisom. Želi besedo predstavnik predlagateljev umika? Izvolite, gospod Školč, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. V naši poslanski skupini predlagamo, da se ta točka umakne z dnevnega reda, tako iz vsebinskih kot iz proceduralnih razlogov. Če pogledamo predmet po vsebinski plati, potem je potrebno ugotoviti, da je predsednik republike svoje ustavne in zakonske obveznosti v zvezi z imenovanjem guvernerja opravil. Dvakrat je podal predlog, najprej za starega guvernerja, drugič za vice guvernerja Ranta in ob tem podal vsa potrebna pojasnila. Kasneje je njegov urad podal tudi pojasnila v zvezi z zapleti pri imenovanju. Tako da, po vsebinski plati tega absolutno ni potrebno uvrščati. Zadeva pa ima svojo procesno plat, ki je ravno tako pomembna, če ni pomembnejša. V vseh ozirih, gospod predsednik, in to vi dobro veste, gre za nedorečen in skrajno sporen postopek. V tem nedorečenem in skrajno spornem postopku boste Državni zbor podredili volji koalicije in Janše v tem, da hoče vsiliti Republiki Sloveniji svojega guvernerja. To pa je, bom rekel, nedopustno. O predlogu, tako kot je formuliran, namreč ne dovolite razprave. Pravite, da bo glasovanje proceduralno. Proceduralna glasovanja pa so ponavadi vezana z neko točko. Točke o kateri bi razpravljali ni, razprave o tem predlogu zavračate in zato je tak predlog tudi za Državni zbor nesprejemljiv in bi ga moral že kot predsednik, če bi ravnal v korist Državnega zbora, sam zavrniti. Hvala lepa.
Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Odpiram postopek prijave. Gospod Lahovnik v imenu nepovezanih poslancev, izvolite.
Spoštovani! V naši Poslanski skupini Zares menimo, da je predlog slabo pripravljen, da je problematičen tako z vsebinskega kot s formalnega vidika. Že na kolegiju Državnega zbora je vabljeni predstavnik pravne stroke dr. Cerar izpostavil, da je vprašanje oziroma predlog nejasno formuliran. Predsednik države tudi če bi želel, ne bi mogel odgovoriti na tako splošno postavljeno vprašanje. Druga stvar je, da so imeli predlagatelji teden dni časa, da bi spremenili vprašanje in ga vsebinsko prilagodili, pa tega niso storili. Prav tako je potrebno poudariti, da se lahko odgovor na vprašanje ko ga bo pripravil predsednik države uvrsti na dnevni red samo v zvezi s točko izvolitve guvernerja Banke Slovenije. Posebej sporen se nam zdi vsebinski vidik. Namreč, predsednik države je v Državni zbor že poslal predlog za imenovanje guvernerjev in je obakrat navedel kredibilnega kandidata. Oba sta bila na tajnem glasovanju zavrnjena. V javnosti se je pojavila možnost oziroma je bilo javno znano, da je ponudil to mesto tudi dr. Dušanu Mramorju. Takoj, ko se je pojavilo njegovo ime v javnosti, se je seveda tudi nanj usul plaz neutemeljenih kritik, češ, da ni politično neodvisen. Ti očitki so postali velika farsa. Najkasneje v četrtek prejšnji teden, ko je Vlada imenovala na čelo Slovenske tiskovne agencije nekdanjo piarovko Poslanske skupine SDS-a in kasneje zaposleno v kabinetu predsednika Vlade gospo Alenko Pavlin. Pa ne govorim tukaj o spornosti z vidika njenih osebnih ali strokovnih referenc, govorim o spornosti tega, da se celi vrsti kandidatov očita politična odvisnost. Po drugi strani pa se politično podobne kandidate z lahkoto imenuje na najbolj odgovorna mesta, tudi na mesta, kjer so zadolženi za komunikacijo z mediji. Skratka v zadnjem obdobju smo priča neki čudni praksi, ki je vrhunec doživela s tem pozivom predsedniku države, da naj razreši zaplet, ki je nastal v Državnem zboru s tem, ko je ta Državni zbor zavrnili kredibilne kandidate. Mislimo, da je takšen predlog absurden in v naši poslanski skupini bomo glasovali proti temu, ker se želimo od tovrstnih pobud, ki imajo očitno samo neko politično dimenzijo - o napadu na predsednika države, seveda se želimo od tega ograditi. Hvala.
Hvala. Gospod Žnidaršič, v imenu Demokratične stranke upokojencev. Izvolite.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Demokratična stranka upokojencev podpira predlog za umik te točke z dnevnega reda Državnega zbora, saj naša stranka, kljub temu, da je koalicijska ni mogla podpreti zahteve po uvrstitvi tega vprašanja na dnevni red Državnega zbora. Razlog pa je povsem preprost - naša stranka ocenjuje, da je predsednik države v obdobju, ko je iskal kandidata za guvernerja Banke Slovenije ves čas ravnal razumno in zakonito. Pripomba na to, da ni povabil predstavnikov poslanskih skupin na posvetovanja, ni utemeljena, kajti zakon tega ne predvideva, kot obvezno obliko; po drugi strani ima predsednik države slabe izkušnje s tovrstnimi posvetovanji, ki marsikdaj niso rodila nobenega uspeha, kljub poprejšnjim zagotovitvam, ki jih je dobil v teku posvetovanj. Po drugi strani pa sem prepričan, da bo predsednik države v nadaljnjih postopkih povabil predsednike poslanskih skupin na predhodno posvetovanje. Mi mislimo, da je to dobro in prav in se bomo takšnih posvetov udeležili. Zagotovo pa ne maramo sprožati polemike, ki ni naravnana v iskanje guvernerja Banke Slovenije, pač pa gre za prilivanje olja na ogenj spora med dvema predsednikoma, pri čemer mi v nobenem primeru in na noben način ne želimo sodelovati. Zaradi tega ta točka, tudi po vsebini sporno pripravljena, ne spada na sejo Državnega zbora. Mi, seveda, mislimo, da tako pripravljene točke ne moremo uvrstiti in zaradi tega podpiramo umika. Mislimo, da je to tudi prav in pošteno do institucije predsednika države, ki prav gotovo ne more biti poligon na katerem bi se prepirali o zadevah, ki so za to državo manj potrebne, kot pa marsikaj drugega.
Hvala. Gospod Potrč, v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa gospod predsednik. Kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo mnenja, da je zahteva za umik točke dnevnega reda, ki naj bi obravnavala mnenje oziroma stališče predsednika države v zvezi z imenovanjem guvernerja Banke Slovenije, utemeljena. Poslanske skupine Demokratske stranke, Nove Slovenije in Slovenske ljudske stranke so 18. maja predložile predsedniku Državnega zbora predlog, da naj Državni zbor zahteva od predsednika republike, da v roku petnajstih dni Državnemu zboru posreduje mnenje glede imenovanja guvernerja Banke Slovenije. Ko smo o tem razpravljali na kolegiju Državnega zbora, je dr. Cerar opozoril, da pripravljen predlog sklepa ni korekten, ni dovolj jasen, in da o njem Državni zbor ne more sklepati. Na tej podlagi, kolikor smo obveščeni, gospod predsednik, ste vi napisali trem poslanskim skupinam jasno zahtevo, v kateri ste jih opozorili, da so določila predloga sklepa premalo določna in jasna, in da pričakujete od poslanskih skupin, da vam bodo do danes teden, nazaj, do 21. podali predlog dopolnitve sklepa. Ugotavljamo, da nismo obveščeni o tem ali je dopolnitev sklepa pripravljena. Dokler tega ne vidimo, menimo, da formalnih pogojev za obravnavo te točke dnevnega reda ni. Prosimo vas, da glede na svoj dopis, ki je bil jasen in določen - če ne, dajmo ga skupaj pogledati in dajte nam ga na razpolago - ugotovite sami, da pogoji za to niso izpolnjeni. Drugi razlog, o izpolnjevanju pogojev, ki je bil danes že omenjen je, da nam ne omogočite, da ob zahtevi, da se ta točka obravnava, opravimo razpravo, ampak zahtevate, da se o tem razpravlja samo kot o proceduralnem predlogu, za kar po našem poslovniku ni nobene razlage. In treti razlog. Vsi vodje poslanskih skupin, poslanke in poslanci smo iz kabineta predsednika države že dobili obvestilo, kaj vse je bilo doslej storjeno, da bi ta Državni zbor lahko odločal o guvernerju banke Slovenije in vsi tudi vemo, da odločitve o predlogih niso bile sprejete, ker jih niso podprle tiste tri poslanske skupine, ki danes zahtevajo, da naj bi o tem opravili neko splošno razpravo. Predlagam torej, da sami ugotovite nezmožnost, da o tem [[...]] [[izklop mikrofona]] [[...]]
Hvala. Gospod Tanko v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini predloga za umik točke z dnevnega reda ne bomo podprli. Dejstvo je, da situacija na področju oziroma pri volitvah guvernerja ni dobra. Kandidati, ki jih je predlagal predsednik, niso dobili zadostnega števila glasov podpore in mislim, da tukaj ne gre celotna krivda samo na rovaš koalicije, ampak so manjkali tudi mnogi drugi glasovi. Kajti, če štejemo koliko glasov so dobili posamezni kandidati, potem je precejšen delež k neizvolitvi prispevala tudi parlamentarna opozicija in tudi njej gre pripisati določeno vlogo v tem postopku. Mislim, da je postopek izvolitve guvernerja zelo resno vprašanje za Republiko Slovenijo. Mislim, da so prisotne določene težave, kajti kandidati, ki jih predsednik republike predlaga v izvolitev, ne dobijo podpore. Prav tako se soočamo z dejstvom, da marsikateri od kandidatov - to smo izvedeli šele kasneje iz medijev, ki jih je predsednik povabil h kandidaturi le tej niso pritrdili oziroma mu niso prisluhnili in so kandidaturo tudi zavrnili. Mislim pa, da je Državni zbor tudi zato, ker odloča, tisto mesto na katerem je potrebno opraviti pogovor. Navsezadnje je na tem delu tudi vzpostavljena relacija, ustavna relacija med Državnim zborom in predsednikom republike pa tudi Poslovnik Državnega zbora zavezuje in določa postopek, na kakšen način se naj ta komunikacija opravi. Moram reči, da bi kar uporabil nekatere besede iz preteklih dni, ko je eden izmed eminentnih bivših politikov izjavil, da predsednik države ni izvoljen zato, da ne bi nič videl, nič slišal, da ne bi nič rekel. In jaz mislim, da je glede na nastalo situacijo ob volitvah guvernerja, pravzaprav zelo potrebno, da tudi predsednik republike nekaj vidi, nekaj reče in da tudi nekaj sliši. In mislim, da je zelo nekorektno, da bi mu prav Državni zbor to pravico, ki jo ima po Ustavi in ki je tudi naložena in postopek, ki je predviden s Poslovnikom, odrekel. Mislim, da bi moral biti Državni zbor prvi, ki bi tej pravici tudi prisluhnil in zato tudi te zahteve za umik točke z dnevnega reda v poslanski skupini ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Peče, v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! Navkljub temu, da v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke verjamemo v komunikacijo, verjamemo v vzpostavitev dialoga, torej, da se različne strani, na različnih bregovih soočijo z argumenti, pa seveda tovrstnemu predlogu, kot je zaenkrat na dnevnem redu in podan s strani poslanskih skupin SDS, SLS in Nove Slovenije, ne moremo pritrditi. Tudi, če bomo pogledali razpored predvidenega časa za obravnavo točke v četrtek, vidimo, da je način, kakršnega so izbrale vladajoče stranke v smislu in pod pretvezo pozitivne komunikacije, milo rečeno, banalen. Tri minute, tri minute določate oziroma predvidevate, da bi imela na voljo posamezna poslanska skupina. Torej, celotna poslanska skupina. Poleg tega ni predvideno, da bi na omenjeno poročilo predsednika države, torej gospoda Drnovška bil povabljen tudi on sam in na tem zboru spregovoril. Torej, o kakšni komunikaciji potemtakem lahko govorite? Po moji oceni in seveda po oceni Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke skuša Vlada Republike Slovenije preko svojih lastnih poslanskih skupin prenesti torej tako imenovano umetno vojno med predsednikom Vlade in predsednikom republike tudi v Državni zbor, zato da bi se seveda sama lahko izognila tej svoji lastni egoistični, predvsem pa zelo negativni igri. V Poslanski skupini nacionalne stranke smo že pred časom povedali, da pri tovrstnem početju, najsibo diskreditacija enega ali drugega, ne bomo sodelovali, predvsem v zasledovanju tistega cilja, da ne delamo škode, predvsem pa sramote temu Državnemu zboru. Dejstvo je, da sta Ustava Republike Slovenije in slovenska zakonodaja na omenjenem področju sila jasni. Vemo katere so pristojnosti predsednika republike in vemo katere so pristojnosti Državnega zbora. Ob tem je treba poudariti, resnično nastopajo problemi pri kadrovanju, najsi izhajajo osnovne pravice predlaganja iz naslova predsednika države Republike Slovenije ali iz naslova Vlade Republike Slovenije. In, ko je eden izmed govornikov pred menoj omenil politično kadrovanje, gospodje in gospe, saj smo priča temu političnemu kadrovanju tako v okviru Vlade Republike Slovenije od samega nastopa mandata naprej. In to takemu političnemu kadrovanju, ki ima za posledico posamezne priviligirane položaje v okviru razpisov - kar se dogaja v okviru Dravskih elektrarn, Maribor in podobne stvari - pa še nikoli nihče izmed vladajočih poslancev ni imel toliko zaupanja v sebe, ali pa v poštenje Vlade Republike Slovenije, da bi podprl tovrstno razpravo v okviru Državnega zbora. Torej, še enkrat poudarjam, Poslanska skupina Nacionalne stranke ne bo podprla te farse, ki jo skušajo vzpostaviti in jo prilastiti Državnemu zboru Republike Slovenije vladajoče stranke SDS, NSi in pa seveda Slovenska ljudska stranka. Hvala.
Hvala. S tem zaključuje seznam prijavljenih in prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Na desni strani mora goreti oranžna lučka. Odločali bomo o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 36. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da predlagani umik ni sprejet. Prehajamo na predlog za širitev dnevnega reda. Zboru predlagam, da razširi dnevni red z obravnavo Predloga zakona o preglednosti finančnih odnosov in ločenem evidentiranju različnih dejavnosti, nujni postopek. Predlog za širitev ste prejeli 25. maja 2007. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Potem prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda za obravnavo navedenega predloga zakona. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev dnevnega reda sprejet. Zbor bo predlog zakona kot 8.a točko dnevnega reda obravnaval v petek 1. junija 2007 po končani 8. točki dnevnega reda. Sedaj prehajamo na določitev dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red kot ste ga prejeli s sklicem ter sprejeto dopolnitvijo. Glasujemo. Glasovanje o dnevnem redu teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 47, proti 15. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je dnevni red 28. seje zbora določen. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri za obravnavo 1. točke dnevnega reda, to je za vprašanja poslank in poslancev.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci in ministri! Prosim, da zasedete svoja mesta in se umirite. Hvala. In obenem prosim, da izklopite mobitele. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 22-ih poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu s 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. člena Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. V nadaljevanju bosta minister za finance dr. Andrej Bajuk in minister za gospodarstvo mag. Andrej Vizjak odgovorila na poslanska vprašanja postavljena na 24., 25. in 27. seji zbora, na katera zaradi odsotnosti nista mogla odgovoriti. Poslanka mag. Majda Potrata, ki je prijavila dve vprašanji bo drugo vprašanje postavila ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik Vlade oziroma ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno večim ministrom imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Prosim poslanke in poslance da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec postavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri: minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel od 15.40 ure dalje in generalni sekretar Vlade mag. Božo Predalič. V primeru da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora mu morata predsednik Vlade ali minister v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katere v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. S tem v zvezi vas obveščam, da sta poslanka gospa Maria Pozsonec in poslanec gospod Miro Petek najavljeni vprašanji dopolnila, ker sta bili le-ti sprva po vsebini lokalnega pomena. Prav tako je najavljeno vprašanje spremenil poslanec, gospod Miran Potrč, saj prvotno vprašanje predsedniku Vlade ni bilo zastavljeno s področja delovanja in pristojnosti Vlade. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade, gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil gospod Jožef Školč. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik zbora. Gospod predsednik Vlade! Značilnost te Vlade in ministrov koalicije je, da se izogibajo vsaki razpravi o svoji odgovornosti v parlamentu in tudi v javnosti. Izogibajo se tudi medijem. Zato, da vam ni potrebno odgovarjati, ste si izmislili niz obvodov, namesto da bi govorili v parlamentu, ste ustanovili partnerstvo za razvoj in sedaj pakt o nenapadanju. Podpisali ste tudi etični kodeks, ki se ga praktično nihče ne drži in kako se ga izvaja, nihče ne ve. Zato vas gospod predsednik Vlade sprašujem, zakaj ste ta kodeks podpisali in kako ga izvajate? Zakaj ste, recimo, ministru Virantu preprečili, da bi se opredelil, kot avtorju tega kodeksa do spornega ravnanja ministra Božiča, ko je dal v Ljubljano pripeljati komisijo, pred katero je polagal izpit za čoln on, njegova družina in državni sekretar? Zakaj je za vas sporno financiranje prevoza zdravilca, ni pa sporno, da minister Rupel odstopi avto in šoferja za to, da pomaga gospe pri hišnih opravilih? Ker o teh stvareh ni mogoče govorit v parlamentu, sklepam, da govorite drugje. Ker ste v kodeksu obljubili, da boste javnosti vse poročali in transparentno ravnali me zanima, kaj ste v zvezi z izvajanjem kodeksa opravili v teh primerih?
Hvala. Gospod premier, izvolite.
Hvala za vprašanje. Res je, da si je ta vlada že na začetku mandata, poleg običajnih zavez, ki izhajajo iz prisege, da se bo spoštoval pravni red, in da se bo delalo za blaginjo Slovenije, postavila tudi višje standarde, ki so zapisani v tako imenovanem etičnem kodeksu. V to nas ni nihče prisiljeval. Tudi v prejšnjih vladah to ni bila običajna praksa, in moram reči, da se tega kodeksa v vladi resno zavedamo, da ga upoštevamo, in da so se v tem mandatu postavili bistveno višji etični standardi kot so veljali prej. Odgovor bi bil dolg, če bi našteval vse prihranke, ki smo jih davkoplačevalcem prihranili oziroma sredstva, ki smo jih prihranili na ta način, da se tudi v okviru nekih zakonitih možnosti izberejo cenejše variante, da so se ali pa smo se mnogi člani Vlade odpovedali tudi upravičenim dnevnicam, in da so bili izvršeni številni ukrepi, ki racionalizirajo delo mimo tega kar bi bilo nujno potrebno v skladu z zakonom. Sedaj, nekaterih konkretnih primerjav, ki ste jih navajali, ne bi podrobneje komentiral. Vlada se ni nikoli opredeljevala do kakršnegakoli zdravilca, niti ni določenih zadev potencirala v javnosti na ta način, kot so se kasneje v medijih. In zagotovim vam lahko, da se noben minister te Vlade niti njegova žena nikoli nista financirala s kakšnih črnih fondov, kar pa ne bi mogli reči za koga drugega.
Hvala. želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Školč.
Hvala lepa. Gospod premier, razočarali ste me. Na preprosta vprašanja niste odgovorili in namesto, da bi povedali kaj ste storili s svojimi kršitelji, spet kažete s prsti na druge. V kodeksu ste recimo zapisali, da boste vi in vaši ministri z javnimi sredstvi ravnali gospodarno, tako, da bo z njihovo porabo dosežen čim boljši učinek. Tudi sedaj ste o tem govorili. Sprašujem vas kako v tej luči gledate na ravnanje ministra Bručana, ki se je dogovoril mimo razpisa za financiranje helikopterskega reševanja, kako gledate na to cenejšo varianto nakupa miz, ki se kar naprej kvarijo in tako dalje, kako gledate, bom rekel, v skladu z etičnim kodeksom, na ravnanje ministra Podobnika v zvezi s sanacijo plazu? In prosil bi vas za konkretne odgovore. Veste z etiko je tako, da imamo ljudi, ki jo predavajo na fakulteti in imamo tiste, ki so pač pred vami podpisali ta kodeks in računamo, da bomo v vsakem primeru videli kako konkretno oni ravnajo in ali za vas to je ali ni sporno?
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Seveda se je do nekaterih zadev možno opredeljevati tudi na ta način, kot ste sedaj storili v tem poslanskem vprašanju. To je morda celo običajno za opozicijska poslanska vprašanja, ne pomeni pa, da je to, seveda, vse res. Kar se tiče plazu; verjetno mislite sanacijo plazu v Logu pod Mangartom; poteka revizija celotnih postopkov in to na zahtevo in odredbo ministra in ko bo revizija končana bomo lahko govorili o tem ali in kje je bilo kaj narobe. Ne dvomim, da se bo pokazalo, da samo tam ali izključno tam, o čemer se je pisalo. Glede helikopterskih prevozov sem, ne samo jaz ampak tudi pristojni minister, v tem Državnem zboru že odgovarjal. Gre za dvojno ureditev. Po Zakonu o javnem naročanju je bil razpis potreben, po Zakonu o zaščiti in reševanju ne in postopek je bil pač izveden po enem zakonu. Ko je Vlada ugotovila, da obstaja tudi drugačna ureditev in da sta v koliziji je odločitev spremenila. Prvi postopek je bil preklican in v zvezi s tem je Vlada absolutno ravnala v skladu, ne samo z zakonodajo, ampak tudi v skladu z etičnim kodeksom. Lahko bi mirno vztrajali na tem, da zakon to dovoljuje in šli naprej po poti kljub takšnim in drugačnim kritikam. Obstajala je tudi ta možnost. Pravniki si okrog tega niso bili edini, tako, da v tem primeru iskati kršitev etičnega kodeksa, mislim, da ni na mestu. S tem seveda ne trdim, da je vsako posamično ravnanje vedno in kadarkoli, pravilno, prav povsod kjer se dela, se delajo tudi napake. Razlika med tem mandatom in prejšnjimi mandati je, da ko se takšne napake ugotovijo, jih skušamo popraviti. Tudi ta citirani primer v zvezi z helikopterskimi prevozi sodi v to kategorijo. Vlada bi lahko mirno vztrajala, da je minister ravnal v skladu z Zakonom o zaščiti in reševanju, ki je tukaj primarni zakon in ne bi bilo nič narobe. Na nobenem sodišču s takšno zadevo ne bi padla, vendar smo presodili, da je bolj pošteno, da tudi v tem primeru ravnamo v skladu z Zakonom o javnem naročanju in prvi postopek je bil preklican.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. V skladu s poslovniškimi določili predlagam, da opravimo razpravo o tem odgovoru. Razpravo bi bilo potrebno opraviti iz dveh razlogov. Najprej, ker vidim, da je premier v veliki zadregi, ko se muči z odgovori na ta vprašanja, drugič pa tudi zaradi tega kar je rekel v uvodu, da on zagovarja višji standard ravnanja svoje ekipe. Tisto, gospod premier, za kar bi jaz plediral je, da omogočite enkrat v tem zboru vsaj tisti nižji standard, se pravi to, da lahko Državni zbor razpravlja o napakah ministrov, to do sedaj ni bilo mogoče, predvidevam, da je bilo tako dogovorjeno v koaliciji in če imate kaj besede, potem predlagam, da omogočite svojim poslancem, da jutri na glasovanju tak predlog podprejo. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospod Školča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo predsedniku Vlade postavil vprašanje gospod Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod predsednik Vlade! Imenovanje guvernerja Banke Slovenije je za nas pomembno vprašanje. Kot predsednik Vlade ste na vprašanje novinarjev o možni kandidaturi dr. Mramorja za guvernerja Banke Slovenije med drugim dejal: "Moram reči, da me čudi, da predsednik republike išče kandidate samo znotraj krogov nekdanjih ministrov Liberalne demokracije, kot da je to edina stroka, ki jo Slovenija premore." Smiselno sta to vašo izjavo povzela in še zaostrila tudi vodji poslanskih skupin SDS in Nove Slovenije. Dr. Dušan Mramor ni dal soglasja h kandidaturi. Na vprašanje novinarjev, kako ocenjuje izjave koalicijskih strank, je izjavil, da so mu te izjave olajšale odločitev, da se lahko zahvali za povabilo. Dejstva so nesporna. Ponovno je koalicija, in tudi vi gospod predsednik, pripomogla k temu, da se ustvarja negativna slika in politizacija kandidata, kar je otežkočilo njegovo sprejemanje kandidature in možnost, da bi o njem kot o kandidatu odločal tudi Državni zbor. Gospod predsednik Vlade, ne glede na formalne pristojnosti, vaše javne izjave v tem in podobnih primerih gotovo pomembno vplivajo na reševanje družbenih nalog oziroma še bolj na to ali se te naloge ne izvajajo. V tem konkretnem primeru gre za guvernerja Banke Slovenije in zato vas sprašujem: Prvič. Ali ocenjujete, da neizvolitev guvernerja Banke Slovenije že vpliva na delovanje Vlade, na njene priprave in na uspešnost priprav za predsedovanje Evropski uniji? Drugič. S kakšnimi argumenti bi zavrnili ocene, da je nezmožnost izvolitve guvernerja Banke Slovenije le še en dokaz in primer politike vaše Vlade, ki od nastopa dalje uveljavlja prakso, da na vse pomembnejše gospodarske in druge javne politično in ekonomsko pomembne funkcije imenuje le svoje, kot pravite, vaši politiki ali celo vam osebno kompatibilne kadre. O tem je govora pri vsaki pomembnejši odločitvi in prav bi bilo, da takšno politiko pojasnite. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Ne vem sicer dobro, kje bi začel ta odgovor, ker se mi zdi, da je poanta vprašanja nekoliko nenavadna. Tudi moja novela ni bila citirana v celoti. Jaz sem ponovil, tudi ob tem kandidatu, da pričakujemo oziroma, da si vsi želimo, da bi predsednik Republike pri predlaganju kandidata za guvernerja Banke Slovenije spoštoval dosedanjo prakso, ki je po manjših ali večjih težavah doslej vedno pripeljala do izvolitve kandidata. Da imamo tukaj več kot desetletne izkušnje, in da bi si končno res želeli, da se predsednik posvetuje s tistimi, ki odločajo o tej funkciji. To pa so poslanci tega Državnega zbora. Na vprašanje glede nevtralnosti kandidatov pa sem odgovoril tako, kot ste citirali in to bom še enkrat ponovil. Nesprejemljivo je, da se v tej državi uvajajo dvojni standardi za ugotavljanje politične neodvisnosti. To je nesprejemljivo. Dva kandidata, ki sta bila predlagana oziroma, ki sta se pojavljala v javnosti, sta bila ministra v kvoti Liberalne demokracije, na političnih funkcijah, javno-politično razpoznana. Eden od njiju je sedel tudi v poslanskih klopeh politične poslanske skupine. Za oba kandidata se je trdilo, vključno s predlagateljem, da sta politično neodvisna in velika strokovnjaka. Oba sta bila strokovnjaka, nobeden pa ni bil politično neodvisen. Hkrati pa se je za kandidata, ki se je tudi javi na razpis, trdilo, da sicer je strokovnjak, a politično odvisen. Ne vem od koga in po kakšnih kriterijih, ker ni bil nikoli član nobene stranke - vsaj jaz ne vem - niti ga ni nihče dal nikoli na volilno listo niti se politično nikoli ni opredeljeval. Se pravi, tisti, ki se ne opredeljuje politično in ki se nikoli ni opredelil politično za SD ali LDS je politično odvisen, tisti, ki pa kandidira na listah SD ali LDS je pa politično neodvisen. To so ti kriteriji politične neodvisnosti, ki so dejansko nevzdržni. Ravno takšno gledanje na stvar, takšno ustvarjanje virtualne realnosti, je pripeljalo zadevo tako daleč, da Banka Slovenije še vedno nima guvernerja. Ob tem, je treba poudariti, da tudi Računsko sodišče ni imelo predsednika oziroma je bil izvoljen šele v četrtem poskusu, pa takrat nihče ni govoril o tem, da je država v krizi ali, da je kakšna institucija v krizi. Mene veseli, da je končno tudi predlagatelj spoznal, da takšna pot ne vodi nikamor in da se je, kolikor vem, zdaj končno pripravljen posvetovati tudi s poslanskimi skupinami. Žal je trajalo predolgo časa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Če je mogoče, bi gospoda predsednika le poprosil, da mi odgovori na osnovno vprašanje ali naj izvolitev ima kakšno povezavo z uspešnostjo priprav Vlade na predsedovanje Evropski uniji, ker je najbrž to spregledal. Drugače pa bi rad poudaril, da so merila, ki jih potencira v javnosti Vlada, predvsem merila, ki vedno znova kažejo na to, da je potrebna tudi politična kompatibilnost. V Sloveniji, v kakršni smo, je najbrž zelo pogosto normalno, da so bili tudi strokovno usposobljeni ljudje v svoji preteklosti bolj ali manj izrazito politično angažirani in to jim ne sme, gospod predsednik, vzeti vsake možnosti in pravice, da bi bili tudi kdaj kasneje kandidati. Če pa vedno znova, vi kot predsednik Vlade in vladajoča koalicija, poudarjate, da je politična pripadnost strankam, ki niso blizu vaši sedanji koaliciji napačna in ne ustvarja podlage za kvalitetno opravljanje nekih nalog, potem to po mojem ni dobro. Kar pa zadeva dosedanjo prakso, bi vas rad opozoril, da so posvetovanja s poslanskimi skupinami za enega od kandidatov bila, pa niso ničemur koristila. Posvetovanja z vami osebno so bila glede kandidata dr. Gasparija preden je prišlo do sprejema Slovenije oziroma do uveljavitve evra in takrat je bil za vse, tudi za vas osebno, primeren in dober kandidat, ko je bil uradno predlagan, pa se je soglasje k njegovi kandidaturi naenkrat postavilo pod vprašaj. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Jaz se res ne spomnim, da bi se kdaj z gospodom Potrčem posvetoval o kandidatih za guvernerja Banke Slovenije. Sem se posvetoval z ljudmi, ampak vedno na štiri oči in me čudi, da sedaj tisti, ki niso bili zraven, to tako verodostojno razlagajo in to še napačno. In sem tudi vedno povedal mnenje, ki sem ga kasneje tudi javno zastopal. Kar se tiče vpliva tega, da Slovenija še nima guvernerja Banke Slovenije na predsedovanje EU, ne vem kakšen vpliv naj bi to imelo. Banka Slovenije v tem času ne bo predsedovala Evropski centralni banki. Tukaj nima nikakršne posebne vloge. Stvari kar dobro funkcionirajo. V času ko nimamo guvernerja Banke Slovenije je finančni sistem ravno tako stabilen, gospodarski rezultati so zelo dobri in to ni povzročilo nobene krize. Je pa neprijetno in to predvsem zaradi razlogov zaradi katerih je prišlo do te situacije. Res je, da so ljudje, ki so strokovno dobri in so tudi politično angažirani in da to ne sme biti hendikep. Vendar mora to veljati za obe strani. V tej dvorani se je, recimo, glasovalo za dr. Jambreka za sodnika za človekove pravice, za evropskega sodnika je bil mirno škartiran zaradi politične pripadnosti, za Barbaro Brezigar je bila škartirana. Oba sta vrhunska strokovnjaka, pa takrat teh besed s strani poslancev SD ni bilo slišati. Ti kriteriji morajo veljati za obe strani. Očitek, češ, da ta Vlada imenuje na odgovorna mesta samo kompatibilne, ne drži absolutno. Če bi sedaj prešteli strankarsko pripadnost v strukturah, ki odločajo v državni administraciji, bi bil zagotovo delež SD-ja bistveno višji glede na vaš volilni rezultat. Ta Vlada je obljubila tudi, da bo v nadzorne svete javnih podjetij, kjer ima država večinsko lastništvo in vpliv, imenovala predstavnike opozicije. In to besedo je držala. V vseh najpomembnejših javnih podjetjih, v nadzornih svetih, sedijo še vedno tudi predstavniki opozicije. Nekateri so sicer odstopili, ampak najpomembnejši še vedno so. Predstavniki opozicije so v obeh paradržavnih skladih, v Kadu in Sodu, Telekomu Slovenije, Holdingu slovenskih elektrarn, Novi KBM, v Pošti Slovenije in v še številnih manjših podjetjih. Tega mi, ko smo bili opozicija, niti sanjati nismo mogli. Hvala lepa.
Hvala. Imate proceduralni predlog, gospod Potrč? Izvolite.
Hvala lepa. Jaz predlagam, da se o odgovoru predsednika Vlade opravi glasovanje na podlagi drugega odstavek 246. člena Poslovnika. Jaz verjamem, da bo ob razpravi o odgovoru možno povedati in vas tudi vprašati gospod predsednik, kaj glede na dejstvo, da ocenjujete, da Banka Slovenije k sreči za nas kot državo, ne predstavlja posebenega problema, pomeni zahteva vaših treh poslanskih skupin, da se mora o tem posebej razpravljati in zahtevati odgovor predsednika Vlade. Jaz sem vam želel postaviti to kot poslansko vprašanje, pa nisem smel, nisem dobil dovoljenja, čeprav, po moje, gre za delovanje koalicije, predsednik je pač tako odločil in želel sem biti discipliniran. Odgovor na to temo bo lahko pokazal tudi vaše stališče. Mi smo namreč prepričani, da bi bilo dobro, da se koalicija zaveda svojega delovanja v celoti, ne samo kadar to ustreza, takrat je predsednik koalicije in imam vpliv na delovanje koalicijskih strank, kadar ji to ne ustreza, reče "to je stvar poslanskih skupin in delujejo kakor želijo". In drugič, mislim, da bi bilo zelo koristno, da se res opravi tudi razprava o kadrovski politiki, da ne boste mogli samo posameznih primerov navajati, da bomo tudi mi lahko navedli mnogo drugih primerov, ker praksa ni takšna. Predvsem pa, če je bila v preteklosti kdaj slaba praksa, gospod predsednik, ste vi obljubljali kako bo pod vašo vladavino vse boljše in drugače - pa ni. Slabše je in to bi radi v razpravi, v odgovoru na naše vprašanje povedali.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Potrča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih vprašanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavil dr. Gantar. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik Vlade, moje vprašanje je zelo preprosto: Zakaj to počenjate, vi, vaša Vlada in seveda predvsem vaš minister za visoko šolstvo in znanost? Ali je res treba priti na dan z na hitro "sklepánim" Zakonom o visokem šolstvu in znanstveno razvojni dejavnosti, ki so ga pripravili trije zainteresirani profesorji, z rešitvami, ki so zelo obsežne, radikalne in spreminjajo naravo univerz in raziskovanja, ne da bi pred tem opravili obsežno javno razpravo v akademskih krogih, med študenti, z gospodarstvom o ciljih in tudi poteh sprememb? Ne da bi pri tem razmislili o možnih hotenih in nehotenih posledic ali tako radikalnih in slabo premišljenih sprememb? Slovenija si ne more privoščiti izgube talentov zaradi še ene nedomišljene reforme; imeli smo jih pred letom 1990 več kot dovolj; ne moremo zapraviti talentov v majhni državi; velike mogoče lahko - mi ne. In kakšen smisel ima, gospod predsednik, sistematično poseganje v avtonomijo univerz in raziskovalne dejavnosti z ločevanjem direktorske in rektorske funkcije? Res je, da v avtonomijo raziskovalnih organizacij že posegate mimo zakona, toda k čemu to vodi? Zakaj ukinjamo to avtonomijo in kaj želimo s tem doseči? Ali je pametno, da prisegamo na odpravo pravne samostojnosti fakultet in možnost, da se posamezne fakultete odcepijo in to ravno v času, ko se, pravzaprav, s pomočjo Bolonjskega procesa poskuša dosegati integracijo različnih polj študija, interdisciplinarnost in povezovanje med fakultetami, programi in seveda tudi z učitelji. Na hitro skomponirane visoke šole in programi v privatnih rokah, ki jim je ta predlog zakona zelo naklonjen, bodo takšen Bolonjski proces prej ogrozile in ne bodo pospeševale razvoja znanja v Sloveniji. Vaš minister brez listnice dr. Žiga Turk vedno znova poudarja tri T-je: talent, tehnologijo in toleranco. Gospod predsednik Vlade, kje je toleranca? Nismo je videli v obračunih s študenti v zadnjih dneh, ko so protestirali in ne vidimo je v odgovorih pripravljavcev zakona na kritike in pomisleke ob zakonu. Zato, gospod predsednik Vlade vas enostavno sprašujem: Ali podpirate vsebino in način oblikovanja Zakona o visokem šolstvu in razvojno-raziskovalni dejavnosti kot ga je pripravilo Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo? Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Ampak, pri teh poslanskih vprašanjih je tako, da poslanec, ki sprašuje, glavno vprašanje prihrani za svoj tretji nastop, ko predlaga razpravo in nato jaz nimam možnosti odgovarjanja. Mislim, da gre za očitno zlorabo Poslovnika, ki v prejšnjem mandatu nikoli ni bila dopuščena. Zdaj je ta toleranca večja, zato bom tudi jaz odgovoril gospodu Školču, ki je rekel, da opozicija nima možnosti razpravljanja o ministrih. Opozicija je vložila dve interpelaciji, nekaj dni ste razpravljali o dveh ministrih. Ta možnost obstaja. Vsak, ki ima 10 poslancev, lahko kadarkoli vloži interpelacijo, vendar mora imeti nek tehten razlog za to. Gospodu Potrču bi dejal, da Ustava Republike Slovenije določa, da lahko predsednik republike sporoči svoje mnenje Državnemu zboru, hkrati pa lahko Državni zbor od predsednika republike zahteva njegovo mnenje o določenem vprašanju. To je določba Ustave Republike Sloveniji in katerikoli poslanec predlaga nekaj takšnega, ravna striktno v skladu z Ustavo. Kar se tiče Zakona o visokem šolstvu, gospod Gantar, tega zakona ni. Vlada ni obravnavala nobenega Zakona o visokem šolstvu, noben vladni odbor ni obravnaval nobenega Zakona o visokem šolstvu, nobenega koalicijskega usklajevanja ni bilo o kakšnem Zakonu o visokem šolstvu. Tisto kar je v tem trenutku v razpravi je resolucija o visokem šolstvu, ki je bila popolnoma usklajena tudi z univerzitetno sfero in ki jo bo Državni zbor najprej obravnaval, zatem bo določen nek koncept in ko bo zakon pripravljen, bo sledil temu konceptu. Minister je poslal strokovni javnosti teze za osnutek zakona, ker je želel pridobiti na času in ker je želel o gradivu, ki nima še nobenih zakonskih ingerenc, dobiti določena predhodna mnenja. To delovno gradivo je bilo označeno kot interno, ni bilo namenjeno širši razpravi, ker tudi ni takšne oblike in vsebine. Tisti, ki so to gradivo dobili so zlorabili dobro voljo ministra, ni bila njegova dolžnost, da to naredi v predhodnem postopku in začela se je razprava o zakonu, ki ga ni. Tega zakona ni. Jaz tudi delovnega gradiva nisem prebral, ker je surovo, nimam toliko časa, da bi prebral na desetine osnutkov, ki nastanejo preden Vlada pošlje zakon v obravnavo. Od nekega delovnega osnutka do tega, da gradivo postane predlog zakona, ki gre najprej v vladno proceduro, pa v koalicijsko usklajevanje, pa v usklajevanje znotraj Partnerstva za razvoj, je dolga pot. Tako da, govoriti v tej fazi o zakonu in se opredeljevati do zakona, je čista manipulacija, čista manipulacija. Zdaj je slovenska javnost prepričana, da je Vlada predlagala nek zakon, ki bo podržavil univerze. To je popolna neumnost. Spremembe v zakonu, ko bodo prišle v ta Državni zbor, bodo šle v smer ukrepov gospodarskih in socialnih reform. Ta smer je nakazana v resoluciji, ki je bila usklajena do praktično zadnje črke, ki jo boste najprej obravnavali in smer sprememb, ki bo začrtal zakon, bo šla v smer nujnega prilagajanja slovenskega visokega šolstva izzivom časa. Da tukaj nismo ravno na kakšnem visokem mestu, pa vas, najbrž, ni treba posebej prepričevati. Tako da, res, prihranimo vse te kritike in vse te ideje za razpravo o zakonu, za takrat, ko bo, zdaj se pa pogovarjate o delovnem gradivu za katerim ne stoji nobena institucija.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Moram reči, da sem zelo vesel, sem bil priča nenavadnemu začetku odgovora predsednika Vlade in bi vas vprašal, če lahko tudi jaz dopolnim poslansko vprašanje gospoda Školča in gospoda Potrča in bomo potem imeli neko splošno razpravo. Vsekakor sem seveda tudi počaščen, ker sem eden izmed tistih redkih poslancev v tem Državnem zboru, ki nekaj vpraša predsednika Vlade, še preden nekaj nastane, se pravi, da imam dejansko moč predvidevanja in ugotavljanja in imam dejansko moč, da lahko vprašam o nečem, česar še ni, kar je v politiki redka lastnost. Vendar, gospod predsednik, se ni zgodilo, verjetno tudi ni res, da niso en lastnik dveh zasebnih fakultet, en prodekan, en od zasebne fakultete, in en predavatelj na tej univerzi pripravili delovni osnutek zakona, ki bi po Zakonu o dostopu do informacij javnega značaja tako ali tako moral biti kot osnutek označen z obveznim navodilom, seveda, da ne gre še v zlorabe, dokument Vlade, da se bo lahko dokument spreminjal in tako naprej. Moral bi biti tako ali tako objavljen na spletni strani ministrstva ali Vlade in verjemite mi, ni, sem danes kar nekaj časa brskal po spletnih straneh Ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Kljub vsemu menim predvsem to, da se takšnih zakonov ne dela na ta način. Tudi takšnih, ki jih še ni, gospod predsednik Vlade. Treba je narediti nekaj več, treba je poskušati potegniti različne ideje skupaj in dejansko pogledati ali in kakšni so cilji teh sprememb. To ni bilo storjeno. Zato, gospod predsednik Vlade, ko bo, kar še ni, tudi tukaj, na spletni strani ali kje drugje, se bomo v to razpravo močno vključili. Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Res je, osnutek zakona se objavi na spletnih straneh Vlade, vendar takrat, ko je to osnutek zakona. To kar je minister poslal v mnenje delu strokovne javnosti, ni bil osnutek zakona, ni bil objavljen na spletnih straneh in tudi nobene normativne podlage za to ni bilo. Torej dejansko se sedaj razpravlja o tezah, kakršnih je v tem trenutku v nastajanju, v smislu zakonskih tez, kakšnih 50, 60 in tukaj se dejansko zlorablja pripravljenost ministrstva, da že v tisti zgodnji fazi, ko je gradivo še zelo surovo, ko ni bilo še nič preverjeno, tudi ne znotraj vladne procedure, to gradivo posreduje drugim. Mislim, da je bila to napaka, ker se je dobronamerno ravnanje obrnilo popolnoma drugače. Tako da, res predlagam, prihranimo vse te dobre ideje za čas, ko bo zakon dejansko v razpravi, bo dovolj prostora, dovolj možnost, absolutno smo odprti za to, da dobre rešitve upoštevamo. Ne bom povedal nič novega, če rečem, da obstaja visoko strinjanje v Sloveniji, v zvezi s tem, da je znanje naš edini strateški kapital, ki ga lahko investiramo v hitrejši razvoj, zato je to skupni interes in mislim, da dejansko sedaj izgubljati energijo in čas v razpravi o tem ali je nek delovni osnutek ali pa eno od verzij delovnega osnutka predvidevala nekaj, zaradi tega potem organizirati okrogle mize, proteste, groziti s stavkami, to je pa res tratenje časa. Bo prišel čas, ko bo potrebno te ideje dati skupaj, ko bo potrebno sprejeti dober zakon in predlagam, da to energijo prihranimo za takrat.
Hvala. Imate proceduralni predlog. Izvolite.
Predsednik, na osnovi drugega odstavka 246. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam, da se vendarle opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade. Mislim, da se moramo z gospodom predsednikom Vlade tukaj v Državnem zboru dogovoriti o tem kaj so dejstva in kaj niso dejstva. Za nazaj, potem ko je res ta zakon, ta osnutek, delovni osnutek zakona doživel precej močno kritiko, za nazaj poskušate relativizirati njegov pomeni in celo obžalujete, da ni bil objavljen na interenetu in res ni bil. Tako, da tukaj ni kaj za obžalovati. Jaz obžalujem, da ni bil objavljen na internetu, ker bi moral biti, kot delovni osnutek in to zahteva tudi Zakon o dostopu do informacij javnega značaja. Če ne, vprašajte ustreznega ministra, ki se s tem ukvarja. Kot delovni osnutek bi moral biti objavljen v tistem trenutku, ko je predmet za javno razpravo in to se ve vnaprej. Vendarle bi rekel še predvsem to, da je tema preveč pomembna, in da je prav, da se o njej pa tudi o ciljih, ki naj bi jih nova zakonodaja na tem področju prinesla, razpravlja tudi v Državnem zboru in računam in upam, da boste ta predlog, kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, podprli. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca dr. Gantarja, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločal v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavil gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, ministrski zbor, spoštovani gospod predsednik Vlade Republike Slovenije! 16. tega meseca je Slovenija v Parizu dobila povabilo na pogajanja k polnopravnemu članstvu v organizaciji za gospodarsko sodelovanje in razvoj OECD. V lanskem juniju je bila obnovljena prošnja za vstop v to organizacijo, v elitno skupino najrazvitejših držav na svetu. Slovenija je morda res zamudila prvo priložnost, ko je OECD pred leti sprejela štiri postsocialistične evropske države. Za Slovenijo dobra novica samo potrjuje dejstvo, da je bilo za povabilo potrebnih veliko osebnih prizadevanj, predvsem pa prepoznavnost v strokovnih in političnih krogih, ki prosilcem zaupajo. Sami ste se, gospod predsednik, osebno angažirali pri članicah OECD, kakor tudi pri samem generalnem sekretarju organizacije, ki ga je letos februarja v Parizu obiskal še minister za finance dr. Andrej Bajuk in mu izrazil interes slovenske vlade za čim prejšnjo včlanitev v OECD. Poleg nekaterih političnih elementov, ki zahtevajo posebno skrbno negovanje odnosov z najvplivnejšimi članicami OECD ima Slovenija dva argumenta, zaradi katerih je v prednosti pred drugimi kandidatkami. To sta vključitev v evropsko monetarno unijo in predsedovanje EU v letu 2008. Spoštovani gospod predsednik! Kako vi ocenjujete možnosti za uspešen zaključek pogajanj, ki bodo gotovo naporna? Kaj bi članstvo v OECD pomenilo za Slovenijo in vse, ki tukaj živimo? Za vaše odgovore se vam vnaprej najlepše zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik.
Hvala za vprašanje. S tem, ko je Slovenija dobila zeleno luč za članstvo v OECD-ju, je na nek način zaokrožila svoje včlanjevanje v pomembne mednarodne organizacije. To je bila zadnja zelo pomembna mednarodna organizacija, katere članica Slovenija še ni bila. O pomenu te organizacije govori dejstvo, da vključuje samo 30 držav, ki obsegajo približno petino svetovnega prebivalstva, vendar pa te države ustvarijo štiri petine oziroma skoraj celoten svetovni bruto domači proizvod. Zaradi tega dejstva ta organizacija pomembno kreira ekonomske in razvojne standarde in biti član takšne organizacije pomeni imeti možnost sodelovanja pri kreiranju teh standardov. Pot do članstva je bila oziroma bo dolga. Slovenija je vložila prošnjo marca leta 1996 in ves ta čas - do lanskega leta - so bili odgovori negativni. S tem ko je Slovenija postala članica evroskupine, ko je letos prevzela evro je postala tudi edina članica evroobmočja, ki hkrati ni tudi članica OECD-ja. Na delovnem sestanku, ki smo ga imeli v Sloveniji, na Bledu, ob slovenski proslavi, ob vstopu Slovenije v evroobmočje - V Slovenijo je takrat prišlo tudi večje število predsednikov Vlad drugih držav evroobmočja in tudi nekaterih držav, ki niso v evroobmočju so pa v OECD-ju, predstavniki Evropske komisije - no, na tistem sestanku smo nove kolege v tej organizaciji zaprosili za dodatno podporo slovenski kandidaturi, dana je bila brezrezervno in rezultat tega in seveda tudi ostalih prizadevanj nekatere ste našteli, je ta zelena luč. Biti član OECD-ja, poleg vsega kar sem omenil na začetku, pomeni tudi, biti vključen v neko realno primerjavo, realno razvojno primerjavo. Države, ki so članice Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj, namreč razpolagajo z najbrž najbolj natančnimi prognozami gospodarskih gibanj za naprej in tudi z najbolj realno medsebojno primerjavo različnih razvojnih kazalcev držav članic. Zelo zanimivo bo po slovenski včlanitvi oziroma po tem, ko bo ta zelena luč dejansko doživela tudi realizacijo v smislu polnopravnega članstva -postopek še ni zaključen je pa glavna faza za nami zelo zanimiv bo pogled na tisto prvo primerjalno lestvico. Bomo videli kam se bo uvrstila Slovenija in ko bomo videli to lestvico, bomo vedeli v kateri kategoriji odslej naprej tekmujemo. Bo to nova kategorija najbolj razvitih držav? In ta večja konkurenca naj bo oziroma bo morala biti samo dodatna vzpodbuda, da smo še hitrejši v razvoju in hitrejši pri zagotavljanju blaginje. Hvala.
Hvala. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev ministrom. Na 24., 25. in 27. seji Državnega zbora so poslanci: gospod Boštjan Zagorac, gospod Srečko Prijatelj, gospod Samo Bevk, gospod Sašo Peče in gospod Alojz Sok postavili poslanska vprašanja ministru za finance dr. Andreju Bajuku in ministru za gospodarstvo mag. Andreju Vizjaku. Ker ministra na sejah nista bila prisotna so poslanci zahtevali ustni odgovor na naslednji seji zbora, zato dajem besedo ministroma, da odgovorita na vprašanja. Minister za finance dr. Andrej Bajuk bo najprej odgovoril na vprašanje gospoda Boštjana Zagorca, glede dvojne obdavčitve dohodka zaposlenih v Avstriji. Izvolite gospod minister.
Hvala lepa gospod predsedujoči in hvala lepa za to vprašanje. Poslanec gospod Zagorac sprašuje zakaj so slovenski državljani zaposleni v Avstriji še vedno dvojno obdavčeni in zakaj še ni sprejet bilateralni dogovor o obdavčitvi slovenskih delavcev v Avstriji, glede na polnopravno članstvo obeh držav v Evropski uniji. Z Zakonom o dohodnini je dosledno uveljavljeno načelo obdavčitve rezidentov Slovenije na svetovnem dohodku in ne rezidentov Slovenije po viru dohodka v Sloveniji. Tak sistem, ki je uveljavljen praktično v vseh razvitih državah, temelji na predpostavki, da fizične osebe, ki so rezidenti določene države, tudi koristijo javne dobrine, ki jih zagotavlja država rezidenstva, zato je primerno, da v tej državi plačujejo davke. V določenih primerih, ko fizična oseba pridobiva dohodek v eni državi, je pa rezident druge, lahko prihaja do situacij, ko si pravico do obdavčevanja določenega dohodka lastita obe državi. Z namenom odprave take dvakratne obdavčitve istega dohodka, je v Zakon o dohodnini vgrajena metoda za odpravo dvojne obdavčitve tega dohodka. V konkretnem primeru, ko so rezidenti zaposleni v Avstriji, je z Zakonom o dohodnini omogočeno, da je dvojna obdavčitev dohodka in zaposlitev praviloma preprečena tako, da se davek, ki ga mora rezident Slovenije plačati v Sloveniji, zmanjša za davek, ki je plačan v Avstriji. V primeru, da je ta dohodek obdavčen v Avstriji po nižji stopnji kot v Sloveniji, mora rezident Slovenije, ki ta dohodek dosega, doplačati razliko do stopnje, ki se uporablja pri obdavčitvi njegovega dohodka, če bi bil obdavčen samo v Sloveniji. Na ta način je davek od dohodkov in zaposlitve rezidentov Slovenije praviloma enak, ne glede na to, ali rezidenti dobivajo dohodke v Sloveniji ali v tujini, kar zagotavlja enak položaj vseh fizičnih oseb, ki so davčni rezidenti Slovenije. Enakemu principu odprave dvojne obdavčitve dohodkov svojih rezidentov sledi Slovenija pri sklepanju bilateralnih konvencij o izogibanju dvojnega obdavčevanja. Enak princip je uveljavljen tudi v konvenciji z Republiko Avstrijo in teh konvencij je nekaj desetin. Slovenija ima trenutno sklenjenih več konvencij, kot sem rekel, v katerih je kot metoda za preprečevanje dvojne obdavčitve uporabljena opisana metoda. Ta metoda velja tudi v konvencijah sklenjenih z Nemčijo, Madžarko, Hrvaško, če omenimo le sosednje države. Le v konvenciji z Republiko Italijo, ki jo Slovenija še uporablja kot naslednico konvencije, sklenjene med SFRJ in Republiko Italijo, še velja metoda izvzema, po kateri so ti dohodki obdavčeni, v konkretnem primeru samo v Italiji. Tudi v tem primeru je Slovenija že ratificirala novo konvencijo, slovensko-italijansko, ki pa je Italija do sedaj še ni ratificirala. Iz navedenega izhaja, da slovenski državljani niso dvojno obdavčeni, ker so sprejeti vsi mehanizmi, ki omogočajo odpravo dvojne obdavčitve. Zaradi zagotavljanja približno enakih olajšav in oprostitev vsem rezidentom Slovenije, tako tistih, ki prejemajo dohodke zaposlitev iz tujine in tistih, ki jih prejemamo doma, je bila v Zakonu o dohodnini, v zadnji verziji tudi umeščena ureditev, po kateri lahko rezident uveljavlja zmanjšanje davčne osnove za stroške prehrane med delom in stroške prevoza na delo in iz dela - glede na dejansko prisotnost na delu, če mu teh stroškov ne povrne delodajalec. V skladu z uredbo vlade, s katero je določena višina davčno priznanih stroškov v zvezi z delom, je povračilo stroškov za prehrano med delom določeno v znesku 5,54 evrov na dan in priznani stroški prevoza v znesku 15 centinov evra na kilometer razdalje med prebivališčem in mestom opravljanja dela. Z vidika polnopravnega članstva Republike Slovenije v EU želimo poudariti, da članstvo v EU v ničemer ne omejuje pravic držav članic, da obdavčujejo dohodke fizičnih oseb v skladu s svojo notranjo zakonodajo. Predstavniki Ministrstva za finance in Davčne uprave so se konec decembra 2006 sestali s predstavniki civilne iniciative Apače, ki zagovarja stališče, da naj bi bili slovenski rezidenti, ki delajo v Avstriji obdavčeni samov Avstriji. Ti dogovori so se nadaljevali tudi v letošnjem letu. Vlada Republike Slovenije je na seji 12. aprila 2007 podprla zahtevo civilne iniciative Apače v zvezi s spremembo konvencije med Republiko Avstrijo in Republiko Slovenijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja. Glede na to, da Vlada ocenjuje, da je potrebno ohraniti dohodkovni položaj rezidenta v Sloveniji, ki dela v Avstriji, je Vlada že pristopila k spremembami veljavne konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja z Republiko Avstrijo. Tako da bo Republiki Avstriji predlagala, da so dohodki zaposlitve, ki jih prejemajo rezidenti Slovenije iz naslova zaposlitev v Avstriji, oproščeni plačila davka v Sloveniji in s tem obdavčeni samo v Avstriji, kjer te dohodke pridobivajo. Vlada bo tudi predlagala, da sprememba konvencije velja od 1.1.2006. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Zagorac, dopolnitev? Izvolite.
Hval za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! Spoštovani gostje na balkonu! Več razlogov za veselje imam danes. Prvi je sigurno ta, gospod minister, da vidim vas, štiri seje sem čakal na odgovor in v enem trenutku smo se v Poslanski skupini SNS že ustrašili, da je vlada odšla kam v izgnanstvo, zopet, ampak vidim, da ni. Druga stvar, ki me veseli je ta, da se je problem na pobudo Poslanske skupine SNS in pa civilne iniciative Apače začel reševati. Tudi to me veseli, kajti ne glede na vse skupaj, oba sva ugotovila, da do takrat, do spremembe te konvencije, bi lahko teoretično govorili o dvojem obdavčenju in država je bila tista, ki ni znala pobrati davkov, ki so jih ti ljudje že plačali v Avstriji. Tudi to bi lahko naredili. Ne nazadnje ne smemo pozabiti, da ti ljudje niso sami oziroma so sami, ampak so bili prisiljeni sami poiskati delo drugje. Večina izmed njih je delala tukaj, v slovenskih tovarnah, predvsem v severovzhodni Sloveniji, tudi zastonj, ker so jim obljubljali neke dodatne plače. Samo spomnite se na velike tovarne, ki so v Sloveniji bile in so žal zaradi interesov ali pa višjih ciljev odšle v stečaj in so potem ljudje morali nekje drugje poiskati delo in ni prav, da jih dodatno obdavčimo. In tretji razlog, zakaj sem lahko danes vesel, je to, minister, da ste se sami zavzeli za rešitev tega problema in niste dali, tako kot ostali predstavniki Vlade, reševati težave ljudi, bom rekel, vladnemu štajerskemu guruju, direktorju Dravskih elektrarn, nadzorniku Telekoma gospodu Damjanu Koletniku, ker verjetno ta problem še danes ne bi bil rešen. Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz se gospodu poslancu res zahvaljujem za izraženo zaskrbljenost v zvezi z mojim zdravjem. Sem zelo v redu, za enkrat še zelo zdrav. Dejstvo pa je, da nisem mogel biti prisoten na teh sejah Državnega zbora, kot ste omenili, zaradi dolžnosti, ki jih moram izpolniti, predvsem sedaj v sklopu z vstopom v evro, ker ravno evrogrupa, evroskupina se sestaja ob ponedeljkih in tukaj je bila ta žalostna zadeva, da je bilo vedno ob takšnih ponedeljkih, ko sem moral biti odsoten. Sicer ste pa dobili pisne odgovore in ste zahtevali, da vam to tudi ustno povem. Naj k temu dodam še sledeče. Pred nekaj dnevi, zadnji petek, je bil tukaj na obisku v Sloveniji kolega finančni minister iz sosednje Republike Avstrije. Z njim vsa na dolgo razpravljala o marsikateri zadevi, med drugim tudi o tem. Ob koncu, preden se je poslovil, sva se poglobila v to zadevo, oznanil sem mu, da bo v prihodnjih tednih, če ne dneh, ta predlog dejansko poslan. Kot veste je, 16. aprila Vlada sprejela to izhodišče. Trenutno je to še zelo zahtevno na tem še delamo na Ministrstvu za finance, bo pa poslano v ratifikacijo v Avstrijo in ne pričakujemo nikakršnih težav. Hvala.
Hvala. Sedaj bo minister za finance, gospod Bajuk, odgovoril na vprašanje gospoda Srečka Prijatelja glede predvidene odprodaje državnega deleža gospodarske družbe Splošna plovba, Portorož. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod poslanec! Srečko Prijatelj je zastavil kar nekaj vprašanj glede tega, tudi njemu smo poslali pisne odgovore in tudi zanj velja ta obrazložitev, ki sem jo njegovemu kolegu Zagorcu ravnokar dal. Na Ministrstvu za finance glede poslanskega vprašanja gospoda Prijatelja, o splošni plovbi, mislim da moramo najprej ugotoviti, da je Vlada Republike Slovenije 8.6.2006, to se pravi skoraj leto dni nazaj, prenesla svoj 43,2% poslovni delež v splošni plovbi na družbo, Slovensko odškodninsko družbo, d.d [[..]]Upravi družb Sod in Kad sta v skladu z Zakonom o gospodarskih družbah samostojni. Družbi vodita avtonomno in na lastno odgovornost. S svojimi kapitalskimi naložbami sta družbi dolžni ravnati v skladu s svojo naložbeno politiko, veljavno zakonodajo, notranjimi akti in načelom dobrega gospodarja. Vendar pa sta upravi za svoje poslovne odločitve odgovorni izključno upravnemu odboru oziroma nadzornemu svetu družb. Glede morebitne prodaje deleža v Splošni plovbi, d.o.o., Portorož, sta družbi Sod, d.d. in Kad dolžni ravnati v skladu z navedenimi načeli in nimam nikakršnega razloga, da ne bi verjel, da to tudi počenjata. Vlada je 27. julija 2006 sprejela sklep o načinu umika Slovenske odškodninske družbe in Kapitalske družbe iz lastništva gospodarskih družb. Po našem mnenju bi se lahko pri umiku iz lastništva Splošne plovbe, Portorož, s strani Soda in Kada ravnala na način, da se za nedoločen čas ohrani poslovni delež v obsegu 25% plus ena delnica, saj jima to zagotavlja položaj tako imenovane blokadne manjšine in za to smo se tudi zavzeli in tako se to izvaja. Tak model omogoča ohranitev kontrole nad statutarnimi odločitvami, med katere prištevamo tudi sedež družbe, dejavnosti družbe, odločitev o dokapitalizaciji ali prodaje družbi ali dela družbe itd. Glede na nameravan umik Soda in Kada iz gospodarskih družb, lahko dodamo še, da je družba Sod, d.d. predlagala ukinitev predkupne pravice, obstoječi družbeniki pa so ta predlog na zadnji skupščini družbe Splošna plovba izglasovali. Sklepamo, da Sod in Kad z ukinitvijo predkupne pravice in nameravano prodajo svojih poslovnih deležev, zaradi večje konkurence potencialnih kupcev, računata, da bosta iztržila večjo kupnino in lažje izpolnila dodatne pogoje, kot sem jih že omenil: prevzem poroštva, ohranitev sedeža v Republiki Sloveniji, ohranitev štipendiranja, pomorska šola itd. Po zadnjih dostopnih podatkih glede lastništva Pomorske družbe je lastništvo razdeljeno na Istrainvest, d.d. in druge zasebne lastnike. Družba Istrainvest je lastnica pretežnega poslovnega deleža Pomorske družbe. Uprava družbe Splošna plovba, Portorož, je v skladu z Zakonom o gospodarskih družbah za svoje poslovne odločitve odgovorna nadzornemu svetu družbe in ne Vladi Republike Slovenije. Družbi Sod in Kad morata z izvedbo postopkov za prodajo finančnih naložb zagotoviti transparentnost, konkurenčnost, čim večjo kupnino in izpolnitev dodatnih pogojev. Dne 16. februarja sta družbi objavili javni poziv za predložitev ponudb za nakup poslovnega deleža Splošne plovbe, Portorož. Javni poziv je bil objavljen v časopisih, in sicer domačih, in sicer v slovenskem ter angleškem jeziku. Potencialni kupci so zavezujoče ponudbe morali predložiti do 3. aprila 2007. Do navedenega roka so prispele tri ponudbe. Komisijo za prodajo, ki jo sestavljajo predstavniki družbe Sod in Kad, je opravila pogovor z vsemi ponudniki ter jim naknadno posredovala še poziv za izboljšanje cene. Dopolnitev ponudbe o izboljšanju cene so ponudniki dolžni posredovati komisiji do 28. maja, to je danes. Prepričani smo, da bo komisija po proučitvi prispelih ponudb izbrala takšnega ponudnika, ki bo ponudil najvišjo kupnino, družbi pa zagotovil ustrezen razvoj, ki bo izpolnjeval ostale pogoje objavljenega podpisa. Hvala.
Hvala. Gospod Prijatelj, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani minister, dobrodošel med nami! Prej ste omenjali dolžnosti. Prva dolžnost je ta Državni zbor, ki vas je imenoval in enkrat na mesec se spodobi, da pridete med nas in odgovorite na vprašanja. Šele kasneje lahko pride na vrsto Evropa. Spodobilo bi se tako. Vi ste odgovoril na vse, samo na to kar sem vas jaz vprašal ne. Jaz sem vas spraševal o tem, zakaj ste dovolili; kronologija dogodkov je pač takšna, v 1995 letu je Vlada Republike Slovenije sprejela poseben zakon s katerim smo sanirali Splošno plovbo, 75 milijonov smo dali iz proračuna, v dolarjih govorim, veste, in kasneje smo omogočili, celo na vpis hipotek smo pozabili, čeprav je takratna banka to zahtevala, hipoteke ni so bile vpisane, ladje pa prenesene v tuj register. Na tujem registru bremena proste so jemale dodatne kredite. To je svojevrsten kriminal. In vi se vlečete sedaj iz tega. Direktno vprašanje za vas je: Ali je Nova Slovenija prejela kakršnakoli finančna sredstva? Namreč, na obali se govori, da ste izdatno plačani za to, tudi vaši obiski so zelo pogosti v tej ustanovi, torej v Splošni plovbi, ki je v lasti države. To je prvo vprašanje. Drugo vprašanje pa je: Zakaj ste gospodu Petru Doehleju dovolili, da je odkupil družbo pooblaščenko, ki je bila ustanovljena izključno zaradi tega, da se zaščitijo interesi delavcev? Znano je namreč, da delavci dlje časa niso dobivali plače in so v bistvu takratni oblastniki dovolili, da se ustanovi družba pooblaščenka. To družbo pooblaščenko je vodil sindikalist, gospod Zevnik, ki je danes enormno bogat, kupuje tudi elektrarne v Bosni, kupil je eno elektrarno, to vi veste, in je v sklopu tega še vedno upravitelj Splošne plovbe. Zanima me zakaj gospod Doehle lahko tam, še vedno vodi to družbo pooblaščenko, Pomorsko družbo in seveda na ta način tudi [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]bistveno izpeljuje prihodke, kajti vse ladje so dali njemu v najem, od tega pobira procentno provizijo plus ekstra prihodke. In to vi dovoljujete. Podjetje je v lasti države, preko Soda in Kada nadzorne organe [[...]] [[izklop mikrofona]] [[...]]
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da je tukaj ena velika zmeda, v tej predstavitvi s strani gospoda poslanca, ker dejansko Ministrstvo za finance ne imenuje in ne odloča o teh stvareh. Kot sem vam rekel lastniki imajo pač svojo odgovornosti in na to odgovornost bomo tudi igrali. Na vsak način pa bi rad tudi povedal, da takšne, bi rekel, osebne ocene, če grem jaz s svojo ženo na slovensko obalo, vam zagotavljam gospod poslanec, da je to s sredstvi, ki sem jih nabral v svojem življenju s trdim delom, ne pa kakšno darilce od zasebnega sektorja - domačega ali pa tujega. Torej to odločno zavračam in vas prosim, da se pri teh stvareh nekoliko omejite. Na vsak način pa, če imate konkretne podatke glede nezakonitega delovanja, pa mislim, da imate vso možnost, kot poslanec in član tega Državnega zbora, da to tudi javno predstavite in seveda zahtevate razpravo.
Hvala. Želite proceduralni predlog, izvolite.
Hvala lepa spoštovani predsednik, spoštovani minister. Poglejte, vaše vprašanje je bilo identično mojemu. Jaz vam ga bom dal v kuverto in poslal. Takrat ste vi to vprašanje naslavljali gospodu Drnovšku, zdaj se izmikate z odgovorom - ne vem zakaj. Odgovor bo kmalu znan, ko bo ta paket prodan. Če ga bo kupil gospod Doehle, ki ima številne tožbe, potem veste, da ste zelo koruptivnemu podjetju prodali del nacionalnega interesa Republike Slovenije, edinega slovenskega ladjarja. Drugo, kar želim povedati je to, da Vlada - dobro veste, nisem mislim na vas osebno, da ste imenovali kogarkoli, vendar Vlada Republike Slovenije imenuje nadzorne svete, tako vodstvo Soda, kakor tudi Kada. S preglasovanjem imate to možnost tudi narediti in to ste tudi naredili. To, da se govori, da ste večkrat edino vi od Vlade obiskali Splošno plovbo - je tudi res in kaj ste se tam dogovarjali, veste vi. Verjetno se bo izvedelo tudi po tem, ko bo Splošna plovba prodana. Kaj želimo v Slovenski nacionalni stranki? Da omogočite slovenskemu gospodarstvu, da prioritetno odkupi večinski delež! Samo to! Ker je dosti in ogromno volje v slovenskem gospodarstvu da se to tudi zgodi. Skladno s tem, ker se dela velika škoda; poglejte - davkoplačevalci, kot sem vam že prej povedal, so 75 milijonov dolarjev namenili temu podjetju, direktno iz svojih žepov in so ga sanirali. Bivši direktor gospod Krejačič - enormno bogata oseba, je vodil podjetje takrat, ko je podjetju šlo najslabše, ima dve jahti in tri hiše, nobeden se ne sprašuje o tem. Kar se pa tiče mojih postopkov, obveščeno je tožilstvo, obveščeno je Računsko sodišče, obveščena je Kosova komisija, obveščena je Vlada in seveda še marsikdo drug. In tudi v tem Državnem zboru, skladno s tem poslovniškim določilom, zahtevam, da se opravi širša razprava. In če ste tako demokratični, spoštovani gospod minister, naročite svojim poslancem naj glasujejo za splošno razpravo o Splošni plovbi, edinem slovenskem ladjarju, ki ga še imamo, ga bomo prodali v roke tujcem, ki ga izkoriščajo in kujejo ekstra profite. In dobro veste kdo je tam sedaj nastavljen za direktorja in v tej stavbi, kot ste rekli v upravni stavbi je tudi sedež ene od vladnih strank. To vi dobro veste. Kako se pretaka ta denar, iz tega računa v privatne in strankarske žepe, to se bo izvedelo kasneje. Jaz vem, da je gospod Doehle tako močan, da lahko trikrat več ponudi, kot slovensko gospodarstvo, vendar če Slovenija ne zna zaščititi edinega slovenskega ladjarja na ta način, da ponudi prednostni odkup za ta delež, ki se prodaja preko Soda in Kada, potem je to žalostno. In v skladu s Poslovnikom, spoštovani predsednik zahtevam, da se o Splošni plovbi opravi širša razprava. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Prijatelja, naj Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za finance, na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospod minister dr. Andrej Bajuk bo sedaj odgovoril na poslansko vprašanje gospoda Sama Bevka, v zvezi s pripravo sporazuma o izogibanju dvojnega obdavčevanja z Avstralijo. Prosim.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Na to vprašanje sem že pisno odgovoril gospodu Bevku, gospod poslanec je zahteval, da to napravim tudi ustno in z veseljem to tudi tukaj napravim. Dejstvo je, da obstajajo, kot sem že obrazložil, kar se tiče našega odnosa z Avstrijo, obstajajo različni mehanizmi, med njimi tudi takšen sporazum, bilateralni sporazum med državami, ki naj bi odpravil to dvojno obdavčitev. Republika Slovenija je že v dveh primerih ponudila in prosila Avstralijo, da bi prišlo do takšnega Do sedaj je bil negativen odgovor, da jih ne zanima. Ravno na podlagi vašega pisma pa smo ponovno prosili ministra za zunanje zadeve naj še enkrat preveri, če bi do tega lahko prišlo, ker bilateralni sporazum seveda zahteva dve strani. Slovenija je bila na to pripravljena, tudi v preteklosti, da to napravi, vendar ni bilo zanimanja s strani avstralskih organov. To zadevo smo ponovno odprli, v kolikor bo kakšna novost na tem področju, pa bom tudi z veseljem sporočil. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bevk, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Lepa hvala za odgovor gospod minister. Žal, pisno vašega odgovora nisem dobil, morda se je pošta kje zgubila, v kakšni sobi Državnega zbora. Bom to preveril, vseeno pa hvala za odgovor. Dejstvo je, da v Avstraliji živi, po avstralskih podatkih, nekaj več kot 20.000 naših rojakov. Po naših slovenskih podatkih, tako piše tudi v enciklopediji, 30.000 slovenskih rojakov različnih starosti, od tistih, ki so prišli po vojni do novejših izseljeniških tokov. Zelo veliko je tudi upokojencev in prav ti trpijo zaradi dvojnega obdavčevanja tako v Avstraliji kot tudi v Republiki Sloveniji. In to pobudo smo povzeli, ko je bila Komisija za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu Državnega zbora Republike Slovenije konec februarja na obisku v Avstraliji. Mislim, da bi morala biti naša država bolj vztrajna v iskanju kontaktov z avstralskimi oblastmi. Upam, da bo sedaj Ministrstvo za zunanje zadeve uspelo s to pobudo. Ne gre pa samo za vprašanje dvojnega obdavčevanja pri pokojninah naših, slovenskih izseljencev, ampak tudi za priložnosti, ki bi jih s takim, bilateralnim sporazumom imelo naše gospodarstvo. Namreč gospodarska izmenjava med Republiko Slovenijo in Avstralijo je praktično na začetni [[...]] [[Znak za konec razprave]] [[...]]stopnji, ni veliko tega sodelovanja in prav tak sporazum bi lahko spodbudil sodelovanje na gospodarskem področju. Zato bi apeliral na vas, gospod minister [[...]] [[izkop mikrofona]] [[...]]
Hvala. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Resnično nimam kaj dodati. Ko smo vam 3. marca oziroma 2. marca, se opravičujem, odgovarjali pisno na to vprašanje, smo vam rekli, da bomo ponovno predlagali začetek pogajanj za sklenitev te konvencije. Od takrat do danes smo to že napravili in minister za zunanje zadeve je ponovno naslovilo diplomatsko noto Avstraliji in upam, da bomo to pot nekoliko bolj uspešni kot pa v preteklosti. Hvala lepa.
Hvala. Sedaj bo minister za gospodarstvo, mag. Andrej Vizjak, odgovoril na vprašanje gospoda Saša Pečeta v zvezi z Dravskimi elektrarnami. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani poslanci, spoštovani predsednik Državnega zbora! Poslanec Sašo Peče je vprašal, zakaj je prišlo do neopravičene podražitve električne energije in kakšno je poslovanje ter revizija Dravskih elektrarn Maribor in kdo je pravzaprav Damijan Koletnik? Na to vprašanje ogovarjamo s sledečimi podatki. Električna energija se je v letu 2007 podražila za manj kot 5%. Razlog za to podražitev je v dejstvu, da se cena drobno prodajne cene električne energije sestoji iz omrežnine - približno 60% ter iz električne energije, ki se kupuje po pravilih trga. Omrežnina pokriva stroške omrežja in delovanja energetskega sistema. Ima tudi dodatke, kot je dodatek za spodbujanje obnovljivih virov. Omrežnina se je v letošnjem letu celo nekoliko znižala. Res pa je, da se energija na trgu izredno draži. Naj samo navedem podatek, da je bila v letu 2002 cena na trgu približno 25 evrov za megavatno uro, med tem ko je bila konec lanskega leta, to je v obdobju ko so distribucijska podjetja sklepala pogodbe z dobavitelji, okoli 65 evrov za megavatno uro. To se pravi nekajkrat se je ta energija podražila. Razlog za to dražitev je rast energentov na splošno, in to so globalni trendi. Torej, cena energije za gospodinjstvo v Sloveniji zadnja leta ni sledila tem podražitvam, za to smo se trudili v okviru Ministrstva za gospodarstvo in tudi v okviru podjetij smo se trudili kako te skoke cen energije na debelo na trgih ne v celoti preliti v ceno energije za gospodinjstva, temveč z obvladovanjem stroškov, z znižanjem nekaterih neracionalnih potez, kako obvladovati in kako samo delno odraziti to v ceni končnega produkta, to je v ceni za gospodinjstvo. In vsled tega je prišlo do bistveno, bistveno manjše podražite kot bi sledila samo iz nekega ekonomskega gledanja. Kajti zavedamo se, da so gospodinjstva razmeroma ranljiv, občutljiv odjemalec energije in vsled tega so tudi rešitve povezane s tem zelo, zelo občutljive. Moram povedati še to, da kljub temu, da je energija evropski ali globalni produkt in da je tudi oskrba z energijo storitev, imamo v Sloveniji približno za 25% nižje cene za gospodinjstva, kot v drugih državah članicah Evropske skupnosti, posebej v primerjavi z obmejnimi državami. Naj še povem, da imajo Dravske elektrarne v skupini Holding Slovenskih elektrarn zelo ambiciozne razvojne načrte. Načrtujejo črpalno hidroelektrarno Kozjak, ki bo zelo pomembno nadgradila proizvodnjo, proizvodne zmogljivosti Dravskih elektrarn. Prenavlja se hidroelektrarna Zlatoličje, pomemben projekt. Izvajajo študijo možnosti energetskega izkoriščanja Mure. Sodelujejo kot 30% soinvestitor v projektni izgradnji hidroelektrarn na spodnji Savi. Skratka, ambiciozen razvojni projekt, usklajen v okviru skupine Holding Slovenskih elektrarn [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in vsled tega tudi zelo pomembno poslanstvo na hidro delu Holdinga Slovenske elektrarne. Direktor Dravskih elektrarn Damijan Koletnik, 34-letni diplomirani univerzitetni ekonomist, je bil pred imenovanjem za direktorja Dravskih elektrarn, član poslovodstva Pošte Slovenije. Kot član poslovodstva pošte, ki zaposluje približno 6.500 ljudi, je izpeljalo tudi več večjih investicijskih projektov, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], na pošti je bil zadolžen tudi za investicije in trženje, pred tem pa vodja več projektov in podjetij. Hvala.
Hvala. Gospod Peče, želite dopolnitev? Izvolite.
Gospod minister, samo pomagajte mi. Zgolj hipotetično. Če bi davčna inšpekcija ugotovila, da se v okviru te institucije, ki ima take močne projekte, kot ste jih vi omenili, dogajajo nepravilnosti na najvišji ravni in če ta oseba, za katero pravite, da je izvedla nekaj čudovitih investicij v okviru Pošte Slovenije - pri tem ste seveda pozabili povedati, da je bila na Pošti Slovenije vsega skupaj tri mesece, pred tem pa v eni popolnoma drugi industriji, ki se imenuje servis avtomobilov, ki ne zaposluje niti 15 ljudi, kaj šele 600 - kako bi potem Vlada odreagirala, če bi se pokazali utemeljeni indici na to, da se pa odvijajo razpisi in ostali posli v okviru Dravskih elektrarn? Kakšna bi bila potem reakcija? Jaz zaupam vam, absolutno, in ravno iz tega naslova me zanima, kaj bi storila Vlada Republike Slovenije? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Vlada kot skupščina imenuje nadzornike in seveda tudi ostale, ima tudi ostale pravice kot skupščina Holdinga Slovenske elektrarne, ki je družba, katere odvisna družba so Dravske elektrarne. In prav gotovo je ključna naloga nadzornega sveta Dravskih elektrarn, da v kolikor obstajajo indici, nepravilnosti ali celo nezakonitosti, da ukrepa v skladu s pooblastili. To ni le neka dobrodošla naloga nadzornemu svetu, to je nujnost, to je obveznost, kajti člani nadzornega sveta so tudi odgovorni za opravljanje svojega poslanstva, v skladu z Zakonom o gospodarskih družbah. Zato je dolžnost nadzornega sveta, da razišče oziroma se podrobno opredeli do potencialnih nepravilnosti in pri tem seveda ne želim kot minister, pa tudi ne Vlada, kakorkoli posegati v pristojnosti nadzornega sveta, ker ima v skladu z Zakonom o gospodarskih družbah povsem jasne naloge in je samostojen pri tem delu. Določena vprašanja na to temo se lahko vzpostavijo, ko se obravnavajo določena poročila o nadzornem svetu Holdinga kot nadrejene družbe oziroma kot družbe matere v tem primeru. In to so prava mesta za diskusijo o konkretnih očitkih, bodisi indicih, kot pravite. Zato verjamem, da se bodo z vašimi, nakazanimi indici tudi odgovorno ukvarjali in sprejeli tudi določene zaključke. Seveda ne smemo mešati tukaj nalog in pristojnosti skupščine, nalog in pristojnosti Ministrstva za gospodarstvo in naloge in pristojnosti posamičnih organov družbe. Tukaj je le potrebno zadeve obravnavati v skladu s pristojnostmi, ki jih določa Zakon o gospodarskih družbah.
Hvala. Sedaj bo gospod minister Vizjak odgovoril na vprašanje gospoda Srečka Prijatelja v zvezi z uporabo frekvenc na območju ob italijanski meji. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec Srečko Prijatelj je opozoril na zadevo, ki je dejansko izpostavljena kot problematična in je bila že predmet številnih diskusij na ravni organov, ki so za to pristojni, zlasti s strani Slovenije. Torej se strinjamo, da je zadeva dejansko problematična, tako za obmejno kot tudi za širše območje Primorske, zato si močno prizadevamo, da bi ta problem tudi razrešili. V skladu z Zakonom o elektronskih komunikacijah upravlja Agencija za pošto in elektronske komunikacije na podlagi pooblastila. V vseh primerih slovenske radiodifuzije postaje delujejo v skladu z mednarodno zakonodajo, italijanske postaje pa za svoje delovanje nimajo potrebnega soglasja Republike Slovenije. Ukrepanje slovenske administracije oziroma agencije je bilo ustrezno, vendar je italijanska stran v celoti neodzivna, tako na pozive agencije kakor tudi na pozive Odbora za radijsko regulativo v okviru Mednarodne telekomunikacijske zveze. Na zasedanju Odbora za radijsko regulativo, februarja letos, je bilo tudi odločeno, da je situacija med Republiko Italijo in Slovenijo tako resna, da bo zadeva vključena v poročilo, ki bo vhodni dokument za prihodnjo svetovno radijsko konferenco, ki bo v Ženevi, letošnjo jesen, med 22. oktobrom in 16. novembrom. Vsekakor si bo Ministrstvo za gospodarstvo še naprej na vse načine prizadevalo za reševanje nastale situacije tudi v sodelovanju z Ministrstvom za zunanje zadeve. V skupnem sodelovanju se pripravlja tudi strategija radijskih in televizijskih frekvenc na meji z Italijo. Naslednji uskladitveni sestanek bo v kratkem, tudi to upam, da bo korak v tej smeri. Torej, v skladu s slovensko in nenazadnje tudi evropsko zakonodajo želimo ta problem rešiti. Zahvaljujem se poslancu, da je opozoril, še enkrat, na to reč. Skupni napori lahko, na nek način, privedejo italijansko stran k spoštovanju mednarodnim zavezam.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora, gospod Prijatelj? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani minister, jaz moram na začetku tega dopolnilnega odgovora povedati to, da v naši poslanski skupini cenimo vaše delo in lahko brez pretiravanja rečem, da ste dober minister, čeprav ji na tem področju neka luknja, ki jo je treba pokriti. Zakaj? Zaradi tega, ker po naši oceni APEK ne dela dobro in dejstvo je, da si Italijani prisvajajo frekvence, ki so z odločbo dodeljene našim televizijskim postajam, pa mi ne reagiramo in da v Benečiji že več let sameva oddajnik za katerega smo mi dobili vsa soglasja s strani Republike Slovenije, vendar Italija ne izda obratovalnega dovoljenja. Tako tam ni slovenske besede in tudi ne slike. Če to preslikamo v naše področje gledanosti, lahko ugotovimo, da Italijani pa lahko, v bistvu, preko nacionalne televizije, regionalnega programa TV Koper oddajajo, 70% svojega programa in to celo na stroške nas vseh, ki imamo električni priključek; vemo, da se televizija plačuje preko tega priključka; in seveda še brez podnapisov. Večkrat sem že opozoril, da bi se to moralo zgoditi. Če govorimo o tem področju, je vaša obljuba tudi odprta na segmentu povračila stroškov za ukradene televizijske impulze. To smo rekli, da bomo ljudem vrnili, ker so neupravičeno plačali račune. Skratka, tu je neko nesoglasje v delu, v strokovnih pristopih in jaz bi vas prosil, če lahko, resnično, še enkrat poveste kaj kanite storiti na tem področju, ker vem, da je za vas prioriteta gospodarstvo. Vendar tudi to spada pod vaš resor, na žalost po ukinitvi pristojnega ministrstva. Kot že rečeno, vaše delo v naši poslanski skupini ocenjujemo pozitivno in kot tako zelo dobro. Prosim, če mi lahko odgovorite kdaj bodo ta nesoglasja odpravljena. Vsa, ki sem jih navedel.
Hvala. Gospod minister.
Seveda, slovenska stran si je tudi preko internacionalizacije tega problema zadala, da, seveda, ta vprašanja uredi čim prej. Kar zadeva podvprašanje, odzivnost tudi iz italijanske strani - z enostranskimi ukrepi, žal, brez dogovora in iskanja rešitev in odzivanja na naše pozive ni moč pričakovati rešitve. Zato smo to internacionalizirali in v okviru teh organov, ki sem jih naštel poteka reševanja teh vprašanj. Jaz sem prepričan, da bomo uspeli, da bomo ta vprašanja razrešili čim prej skozi ta internacionalni vidik. Naj pa poudarim, da je v letošnjem letu tudi agencija izdala večino dodatnih oddajnih frekvenc prizadetim postajam, ter da na tak način tudi bistveno izboljšuje razmere na meji z Italijo. To je zelo pomembno. Tudi 21. seja Odbora za gospodarstvo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila lani, ko je agencija podala poročilo o delu za leto 2005. se je še posebej dotaknila teh problemov. Torej, problemov radijskega spektra na meji z Republiko Italijo in v poročilu je bilo izpostavljeno dejstvo, da gre za uspešno reševanje težav vseh slovenskih radiotelevizijskih postaj z dodeljevanjem dodatnih frekvenc po uradni dolžnosti. Tudi to je pravzaprav neke vrste reakcija, ki je seveda v kompetenci Agencije za pošto in elektronske komunikacije, ob takih problemih, kot so na meji. Torej, reševanje poteka po dveh poteh, na internacionalnem parketu bilateralnih težav in hkrati tudi z dodatnim pokrivanjem z naše strani. To je pravzaprav taktika tudi reševanja tega vprašanja Agencije za pošto in elektronsko komunikacijo.
Hvala. Gospod Prijatelj, imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala, spoštovani predsednik. Jaz verjamem, da je ta čas, ki nam je odmerjen, prekratek, da bi razčistili vsa odprta vprašanja. In glejte, preprosto, z domačimi besedami, gre za to, da se v bistvu italijanski signali vsiljujejo v naš prostor gledanosti in motijo komercialne televizije, ki so privatne, ki so odvisne samo od tega, kar pač objavljajo v svojem programu kot reklamo. To je na nek način, seveda, vsiljeno dejstvo. Tukaj je zelo, zelo prodoren gospod Berlusconi in dejstvo je, da bi moral ta Državni zbor od Vlade Republike Slovenije zahtevati neko protestno noto, ki bo naslovljena na ustrezen naslov v Rimu. To je, milo rečeno, nujno. Poleg tega morajo slediti povračilni ukrepi. Jaz se vam zahvaljujem, gospod minister, da ste povedali, sam sem hotel oznaniti to, da so dodeljene nove frekvence na tem območju in prav je, še premalo jih je, še bolj pogosto bi morale biti "nasajene", če lahko temu tako rečem, da bi dejansko dobili nek filter neprodornosti v naše omrežje oddajanja. In ravno zaradi tega, ker je naša ustrezna služba zelo neaktivna na tem področju, predlagam, skladno s Poslovnikom, da se o tem razpravlja in da rešimo vsa odprta vprašanja, tudi tista, ki so v bistvu vezana na nacionalni program RTV Slovenije, to je oddajanje manjšinskega programa v italijanskem jeziku, ki ni niti podnaslovljen s slovenskimi podnapisi. Mi ne želimo krniti te pravice manjšine, ampak, če se oddaja v italijanščini in to na račun vseh nas, ki plačujemo naročnino, potem naj bodo dodani podnapisi v slovenščini in obratno. To želimo. Tudi pri telefoniji so odprta vprašanja, zato dejansko predlagam, da se opravi iskrena razprava v tem Državnem zboru in da se naredijo spremembe na tem področju. Kajti vidimo, da opozarjanje v bistvu ne zaleže nič. Jaz sem v tej hiši večkrat izpostavil to problematiko, odkrito govoril o tem. Obrnil sem se tudi na ministra pristojnega za to, torej ministra za kulturo, pa se ni nič spremenilo. Naslovil sem odprta vprašanja na uredniški svet RTV Slovenija, nič se ni spremenilo. Sedaj nazadnje bombardiramo tu ministra za gospodarstvo, kateremu je to področje podtaknjeno, če lahko tako rečemo, ker se je to pristojno ministrstvo ukinilo. Verjamem, da se zopet nič ne bo spremenilo, ker enostavno dokler ne bomo menjali določenih oseb na določenih mestih, ki hodijo samo po plače, sprememb ne bo. In to je nacionalni interes, ki ga moramo zaščititi. Slovenska beseda, videna in slišana na slovenskem področju in v okviru slovenskih meja, mora biti pač zaščitena. To je normalno. Ali ne? In našo manjšino, na ustrezen način, skladno z recipročnim delovanjem Slovenije znotraj italijanske manjšine, je tudi potrebno uveljavljati. Teh pravic slovenska manjšina nima. Kot sem že povedal prej, signal v Benečiji, niti slika ni vidna, čeprav smo dali milijone in milijone za ta pretvornik, ki smo ga tam instalirali. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Prijatelja, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Minister za gospodarstvo, gospod Vizjak, bo sedaj odgovoril na poslansko vprašanje gospoda Sama Bevka glede zapiralnih del v, oprostite, na vrsti je odgovor na poslansko vprašanje gospoda Alojza Soka v zvezi s pridobivanje bio etanola v opuščeni tovarni sladkorja Ormož. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. V zvezi s procesom prestrukturiranja Tovarne sladkorja Ormož, delniške družbe Ormož, je Ministrstvo za gospodarstvo zelo zainteresirano, da se na lokaciji, na območju opremljene infrastrukture, po opustitvi dejavnosti pridelave sladkorja, postavi kakršnakoli nova oblika proizvodnje, podjetniške aktivnosti, še posebej takšne gospodarske podjetniške aktivnosti, ki je dolgoročno perspektivna in je tudi ekonomsko upravičena. Zato je ideja, da bi proizvajali bioetanol na lokaciji, naletela tudi na Ministrstvu za gospodarstvo pozitivne odzive, tudi na pripravljenost pomoči in podobno. Vendar pa le moram poudariti, da Vlada oziroma Republika Slovenija nima lastniškega deleža in seveda iz lastniškega deleža izhajajočih upravljavskih pravic. Vsled tega je poteza, je predlog, je pobuda na strani tistih, ki so nosilci te gospodarske pobude, tudi na tej konkretni lokaciji. Pričakujemo torej, da bodo na podlagi podjetniške strategije družbe predstavljene tudi našemu ministrstvu in Ministrstvu za okolje in prostor, kamor tudi sodi ta problematika in nenazadnje Ministrstvu za kmetijstvo, ki je v okviru dosedanje vloge in funkcije te tovarne odigralo pomembno vlogo in potem lahko pričakujemo tudi konkretne odzive, predlog in nenazadnje pomoč države. Želim poudariti, da ima Ministrstvo za gospodarstvo na voljo vrsto inštrumentov podpore konkretnim podjetniškim projektom, vendar se zelo težko izrekamo o tej podpori dokler ta konkretni projekt tudi ni predstavljen, to se pravi, lahko odgovorim s konkretnim odgovorom le na konkretno vprašanje. In prizadevam si, da bi, tudi skupaj z gospodom Sokom, ki je zelo aktiven pri iskanju nekih rešitev, za to tovarno našli čim prej pravo podjetniško pobudo, ki bo tudi nudila neko alternativo in tudi delovna mesta za te ljudi, ki so jih v sami tovarni izgubili po opustitvi pridelave sladkorja. Menim, da je to odgovornost vseh, tudi lastnikov tovarne in lahko to poimenujemo kot skupen projekt vseh, da pridemo do učinkovite rešitve.
Hvala. Sedaj bo minister za gospodarstvo odgovoril na poslansko vprašanje gospoda Sama Bevka glede zapiralnih del v rudniku živega srebra Idrija. Prosim.
Gospod poslanec je bil zelo konkreten. Vprašal je, kdaj bo Vlada sprejela operativni program za leto 2007 in kdaj bo sprejela program po zaprtju rudnika za obdobje 2008-2012. Vlada Republike Slovenije je dne, 26. aprila 2007, na svoji 119. seji s sklepom tudi sprejela program vzdrževanja nezalitega dela jame in monitoringa po končanih zapiralnih delih v rudniku za obdobje 2008-2012. Vlada je tudi s sklepom sprejela operativni program preprečevanja posledic rudarjenja v rudniku živega srebra v zapiranju za leto 2007. To se pravi oba dokumenta na isti seji 26.4.2007. Toliko.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Hvala tudi za odgovor gospodu ministru mag. Vizjaku. Jaz sem moje poslansko vprašanje tukaj v tem Državnem zboru postavil v ponedeljek, 23. aprila. Se pravi, tri dni za tem je Vlada ta dva dokumenta sprejela. S tega vidika vas moram pohvaliti in tudi ugotoviti, da tudi poslanska vprašanja prispevajo k boljšemu delu Vlade, ampak eno drugo vprašanje se tukaj povezuje. Namreč, mi smo za ta dva dokumenta pozvali ministrstvo in Vlado že na razpravi januarja na državnozborskem odboru za gospodarstvo. Se pravi že pred petimi meseci. Vlada je potem rabila še dobre tri mesece, da je ta dva dokumenta sprejela. Ampak v praksi gre pa predvsem za operativni program za leto 2007, ne toliko za program monitoringa za obdobje od 2008 do 2012. Dejstvo pa je, da rudnik živega srebra - v zapiranju v Idriji še do konca prejšnjega tedna ni dobil denarja s strani države. Zato se je moral za financiranje zapiralnih del v teh petih mesecih zadolžiti pri komercialnih bankah. Mi pa vemo, da krediti niso poceni, da se s tem avtomatično tudi podražijo zapiralna dela in da so se sofinancirala dela tudi iz nekaterih lastnih prihodkov. Ob tem pa vemo, da je bil državni proračun za leto 2007 sprejet že konec lanskega leta. Se pravi, da kljub temu Vlada zelo počasi sprejema svoje sklepe, [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]rekel bi počasi uresničuje državni proračun. Posledično pa to pomeni, da bodo zapiralna dela v idrijskem rudniku dražja. Zato apeliram na čimprejšnje [[...]] [[izklop mikrofona]] [[...]]
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Ne morem pritrditi temu, da bodo zaradi tega zapiralna dela kaj dražja. Sem pa prepričan, da bistveno učinkovitejša. Namreč oba programa oziroma oba dokumenta sta bila zelo, zelo vsebinsko in finančno usklajevana s tako strokovnimi, kakor tudi finančnimi institucijami. Prepričan sem, da je lahko rezultat tega tudi neke vrste učinkovitejša rešitev, ki je v korist vseh davkoplačevalcev. Res je zato prišlo do te situacije, ki sem jo omenil, da je bilo potrebno za kritje določenih stroškov najeti kratkoročno likvidnostno posojilo, vendar sem prepričan, da ob cenah teh posojil - to se pravi - tudi ob že sprejetem programu, da to prav gotovo ne bo nikakor finančno vplivalo na situacijo. Kajti, tudi res je, da je sprejeti program šele podlaga za sklenitev pogodbe in šele sklenjena pogodba podlaga za izplačilo, da je tudi zaradi tega prišlo do nekaj recimo razlogov za najetje takega posojila. Prepričan sem, da je sedaj zadeva urejena za kar eno precejšnje obdobje za naprej. Vesel sem, da tudi preko poslanskih klopi opozorite na te probleme, vendar ste že na odmoru, kot ste sam povedal in to je zadostni impulz že siceršnjim nalogam Vlade, da čim prej pride do takšnih dokumentov.
Hvala. S tem smo zaključili stare dolgove, ki ste jih imeli nekateri ministri do naših poslank in poslancev. Prehajamo na prvi krog vprašanj poslank in poslancev, torej prvi današnji krog. Najprej bo mag. Majda Potrata postavila poslansko vprašanje ministrici za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani ministri, poslanke in poslanci! Eden temeljnih ciljev Lizbonske strategije je večja zaposlenost in zato je podatek o nizki stopnji brezposelnosti skupaj s kazalniki o gospodarski rasti verjetno dovolj za vladno oceno, da nam gre dobro, kot nam ni šlo še nikoli. Seveda pa za tiste, ki vidijo poleg gospodarske uspešnosti še kaj drugega, recimo, socialno pravičnost, podatki niso tako enoznačni. Ker je pri zaposlovanju sedaj že 80% novih zaposlitev za določen čas, se občutek varnosti pri zaposlenih in iskalcih zaposlitve občutno zmanjšuje. Zato zadovoljstvo z razmerami ni za vse enako. Zagotovo pa drži tudi ocena, da ukrepov, ki bi zagotavljali hitrejše vračanje na trg dela, pri nas ni toliko kot v državah EU, s katerimi se želimo primerjati in s katerimi želimo tekmovati. Prav zato smo Socialni demokrati v okviru zakonodajnega postopka predlagali dopolnila, ki spodbujajo delodajalce za zaposlovanje najbolj izpostavljenih skupin, predvsem prvih iskalcev zaposlitve in dolgotrajno brezposelnih. Poleg tega smo Socialni demokrati v proračunski razpravi opozarjali na zmanjšani obseg sredstev, namenjenih za ukrepe aktivne politike zaposlovanja. Naša dopolnila ob sprejemanju proračuna niso bila sprejeta. Sedaj pa smo zasledili predlog Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve za spremembe načrta razvojnih programov 2007 do 2013, ki predvidevajo zmanjšanje sredstev, kar na socialni položaj posameznikov naj ne bi imelo učinka. Gre za zmanjšanje sredstev v postavkah trg dela in delovni pogoji, povečanje zaposljivosti za skupno 17 milijonov 117.000 in še nekaj evrov. Samo v dveh postavkah se sredstva zvišujejo. Zato vas spoštovana gospa ministrica, sprašujem: Zakaj je ministrstvo predlagalo tako obsežno zmanjšanje sredstev za programe aktivne politike zaposlovanja? Kakšne učinke pričakuje ministrstvo na podlagi tega ukrepa? V katere programe bodo sredstva preusmerjena? Za odgovor se vam zahvaljujem.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa poslanka, spoštovani poslanci! Glede odgovora, ki je bil postavljen, moram povedati, da je letos prvič program aktivne politike zaposlovanja bil sprejet za sedemletno obdobje. V okviru programa aktivne politike zaposlovanja pa je sam načrt APZ-ja, kot imenujemo aktivno politiko zaposlovanja, bil sprejet za leto 2007 in 2008. V letu 2006 je bilo planiranih sredstev v skupni višini 20 milijard 586 milijonov 923 tisoč SIT oziroma 85 milijonov evrov, 907 tisoč 707. In v letu 2007 17 milijard 731 milijonov 253 tisoč 234 SIT oziroma 73 milijonov evrov 921 tisoč 211. Res je razlika med letoma 2006 in 2007. V letu 2006 niso bila porabljena vsa sredstva v proračunu, ampak samo 81% realiziranega plana. To je en razlog. Drugi razlog pa je, da v proračunskem letu 2007 ni več planiranih sredstev za programe Phare in zmanjšujejo se tudi sredstva za Equal. Kajti ta dva programa sta bila načrtovana v obdobju 2004/2006 finančnem in to obdobje se sedaj izteka. V letošnjem letu so predvideni v jeseni 2007 novi razpisi za nove programe, kjer pričakujemo celo večja, dosti večja sredstva, kot so bila predvidena za leti 2004 in 2006 za ta dva programa Equal in Phare. Potem glede na ta 7-letni program - kot sem ga prej omenila - ki se sedaj izvaja, je bil 7-letni program uveden predvsem zaradi stabilnosti, preglednosti in tudi vzporednosti našega financiranja s financiranjem evropskih sredstev. Poudarek v tem 7-letnem obdobju je dan predvsem na dva programa. Kot ste vi že tudi poudarili, na program usposabljanja in izobraževanja. Tukaj želimo v letih 2007 in 2008 in potem naprej do 2013 dati poseben poudarek predvsem izobraževanju deficitarnih poklicev. Kajti znano je, da nam primanjkuje gradbenikov, kovinarjev, keramičarjev in voznikov. Ravno v teh dneh se srečujemo s prekoračitvijo kvote delovnih dovoljenj in večinoma pri teh delovnih dovoljenjih gre za področje gradbeništva. Zato bi ob tej priliki rada tudi poudarila, da se bo ta program usposabljanja in izobraževanja, ki se izvaja za to finančno perspektivo, izvajal preko zavoda za zaposlovanje, da bo vključil tudi naše brezposelne osebe, predvsem mlade, da se izobražujejo za - to je program usposabljanja na delovnem mestu oziroma za novo delovno mesto - predvsem gradbince in deficitarne poklice, katerih nam primanjkuje. Seveda vzporedno bomo morali dvigniti tudi kvoto za delovna dovoljenja. Vendar v prvi vrsti želimo, da so ta sredstva namenjena predvsem zaposlovanju brezposelnih oseb, kajti do sedaj se je financiralo oziroma izobraževalo programe, ki niso vodili v zaposlitev. Naš cilj v tej novi finančni perspektivi, predvsem pa za leti 2007 in 2008 je, da programi usposabljanja, predvsem program izobraževanja, kjer je namenjenih za leto 2007 33,6%, da se nameni, da brezposelne osebe preidejo v zaposlovanje. Drugi program pa je za povečanje socialne vključenosti. To so pa te ciljne skupine, ki so najbolj rizične, predvsem dolgotrajno brezposelno starejši nad 50 let, ženske, Romi in prejemniki denarnega nadomestila oziroma denarne pomoči. Kot novost za to finančno perspektivo je tudi v sedanjem programu notranje politike zaposlovanja regijski pristop, kjer je možnost, da minister izda sklep - in to sem že izdala - za tiste regije, kjer imajo največjo brezposelnost, da imajo prednost pri črpanju teh [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala, gospa ministrica. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala, gospa ministrica. No, v gradivu, ki mi je bilo osnova za to poslansko vprašanje, je pravzaprav zapisno nekaj silno vznemirljivega, vsaj zame vznemirljivega. Tam piše, da te spremembe ne bodo imele vplivov na socialni položaj posameznikov. Vsekakor bi človek pričakoval, da se neki ukrepi izvajajo zato, da bi imeli pozitivne učinke na socialni položaj posameznikov. Piše tudi, da bo zagotovljenih vsaj za eno leto 490 zaposlitev za starejše osebe. Starejše osebe štejejo po 55. letu. Vi pa ste mi govorili zdaj še o drugih kategorijah iskalcev zaposlitve. Jaz bi rada opozorila na to, da je, recimo, čakalna doba za visokošolsko izobražene najboljše maturante, to so tisti, ki so zdaj že diplomirali na mednarodnih odnosih 35 mesecev, da je, recimo, res hkrati mogoče brati, da zdaj primanjkuje nekvalificiranih delavcev v celi vrsti poklicev in da hkrati ni bilo mogoče prezreti zapisa o tem, kako so se čistili seznami brezposelnih oseb ne za vašega ministrovanja, ampak malo prej. Vse to so znamenja, ki vzbujajo zaskrbljenost, v katero smer gredo ukrepi aktivne politike zaposlovanja. Če dobivamo iz evropskih strukturnih skladov več sredstev za aktivno politiko zaposlovanja, jih ne kaže zmanjševati doma zato, ker moramo mi zagotavljati tudi lastno udeležbo. V to smer gre moje vprašanje. Zato vas vprašujem potem: Na katere programe konkretno bodo sredstva preusmerjena in ali ni škoda zmanjševati? [[...]] [[izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala. Dobro, da imam še toliko časa, da lahko to pojasnim. Ravno v letošnji pomladi, to je bilo v mesecu marcu, smo dali nov program oziroma javni razpis prav za starejše delavce in s tem zagotovili subvencioniranje od 200 do 250 delovnih mest. Drugi javni razpis pa je bil za projekt zaposlovanja programov pri neprofitnih delodajalcih. Oba sta bila meseca marca razpisana. In tudi tukaj gre za okoli 337 subvencioniranih delovnih mest. Kot sem že omenila, v jeseni bodo razpisi objavljeni za evropska sredstva in takrat pričakujemo še dodatne programe, kjer bomo lahko zaposlovali. Štirje so poglavitni programi: to je svetovanje in pomoč pri iskanju zaposlitve, usposabljanje in izobraževanje, spodbujanje zaposlovanja in samozaposlovanja in programi za povečanje socialne vključenosti, katere sem že prej omenila. Največji je socialna vključenost te ciljne skupine in usposabljanje in izobraževanje. Primanjkuje nam ne samo brezposelnih oseb z osnovnošolsko izobrazbo. Zelo nam primanjkuje tudi visoko izobraženega kadra, predvsem strojnikov, potem strojnih inženirjev, potem elektro inženirjev in inženirjev gradbeništva. In ravno s temi novimi ukrepi na zavodu za zaposlovanje se želimo prilagajati potrebam delodajalcev, kajti v zadnjem času opažamo, da so potrebe delodajalcev večajo in da je povpraševanje po deficitarnih poklicih vedno večje. Zato smo tudi letos z Ministrstvom za visoko šolstvo uvedli akcijo po srednjih šolah, da mlade seznanjamo, kateri poklici so deficitarni, da se lažje odločajo tudi za študij oziroma da jih seznanjamo, da po končanem študiju lahko dobijo tudi zaposlitev. Ravno zaradi tega so ti novi programi v letošnjem letu namenjeni usposabljanju deficitarnih poklicev in spodbujanju za deficitarne poklice. Tako da sredstev nikakor ne bo manj, dosti več jih bo kot v lanskem letu, kjer ni bilo porabljenih - pravim - realizirano je bilo samo 81%. In tega si letos ne smemo dovoliti. Predvsem je naš rezultat, pa morebiti ne samo sredstva, temveč da tisti, ki se izobražujejo preko tega programa aktivne politike zaposlovanja, dobijo zaposlitev. In to je naš cilj v letu 2007 in tako v letu 2008, kajti s tem lahko tudi opravičimo tako domača sredstva, kot tudi tuja sredstva.
Hvala. Sedaj bo mag. Borut Sajovic postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana ministrica in ministrski zbor! Gospod minister Podobnik, moje poslansko vprašanje se nanaša na podnebne spremembe. Seveda, če bi o tem vprašanju govorili mogoče leto, dve, tri nazaj, bi rekli, to je nekaj, kar se dogaja po svetu, z nami pa nima velike zveze. Vendar s podnebnimi spremembami to ni nekaj, kar se bo zgodilo. To je nekaj, kar se nam že dogaja in kar se je že zgodilo. Če naredimo analizo, kakšna je bila lanska zima, kakšne so bile zime v preteklosti, potem vidimo, da tako imenovane zelene zime niso slučaj. Tudi če pogledamo, kakšna je bila količina padavin, recimo, od lanske jeseni pa do sedaj, potem vidimo, da morda imamo opravka z resnimi vprašanji iz občine, ki leži v osrčju Karavank. In kjer je v bistvu pitne vode dovolj skoraj v vsaki dolini, opažamo, da se nam je dotok pitne vode zmanjšal na nekaterih zajetjih tudi za 30, ponekod celo za več odstotkov. Naslednje pomembno vprašanje. Zakaj do tega prihaja, so toplogredni plini. Slovenija se je zavezala s podpisom Kjotskega sporazuma. Kaj in katere so naše naloge? Kaj bomo storili? Vendar mislim, da so v Sloveniji kljub zavezam emisije toplogrednih plinov še vedno nadpovprečne. Za primer lahko vzamemo tudi emisije iz prometa. Slovenija žal sodi v skupino držav, ki so v obdobju po letu 1990 najbolj povečale emisije iz prometa. V okviru Kjotskega sporazuma smo se zavezali za 8% zmanjšanje emisij toplogrednih plinov do leta 2012 glede na leto 1996. Vendar pa so se emisije po zmanjšanju v letu 2003 zopet povečale. V letu 2004 - 1,6%, v letu 2005 za 2% itn. In zdi se mi, da smo danes mogoče daleč od zastavljenega cilja. Je pa res, da se Ministrstvo za prostor in okolje in Vlada tudi trudita v določenih smereh, opozarjata. Recimo, letos je bila odmevna akcija za 22. april, Dan zemlje, in sicer s sloganom "Čas je za akcijo". Jaz se strinjam, čas je za akcijo, vsi skupaj. Ni politično vprašanje, pač pa vprašanje, ki bistveno posega domet slovenske in pa širše svetovne politike. Gre verjetno za vprašanje preživetja naslednjih generacij in pa rodov, kako lahko sami Slovenci, Vlada, ministrstvo potegnemo konkretne ukrepe, da bomo ljudi bolje osvestili in pa vplive teh toplogrednih vplivov v bodoče zmanjšali. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanec gospod Sajovic, poslanke in poslanci! Hvala za to vprašanje, ki je povezano z enim zelo resnih globalnih problemov ogrevanja ozračja. Gre za kritično medresorsko vprašanje. Minister za okolje in prostor sam tukaj ne zmore. Vedno v sodelovanju s kolegi ali z energetike, prometa, financ, kmetijstva, pa še katerega resorja. Dovolite mi, da pri odgovoru na vaše vprašanje grem tokrat nekoliko z zadnje strani, pa se najprej dotaknem - da mi ne bo zmanjkalo časa - na kakšen način se lahko spremeni življenjski slog, ki ima tudi globalni vpliv na te trende. Nekatere konkretne rešitve bom navedel, s slovenskega vidika. Omenil bi rad program Eko šole kot načina življenja, ki v Sloveniji poteka v 310-tih šolah. Prav šole, vzgoja in izobraževanje so tisti prostor, kjer se pravzaprav najprej in najbolj konkretno spreminja življenjski slog in je pomembno, da so klimatske spremembe prišle tudi v nekatere kurikulume posameznih predmetov. Z vzgojnim načrtom pa potem lahko postanejo sestavni del vsake vzgojno izobraževalne institucije. Naj tukaj končam, kajti tukaj naprej se pričenja konkretna pristojnost kolege dr. Zvera. Drugo področje je izdelava posebne strategije komuniciranja o podnebnih spremembah. Zelo dobro smo se v zadnjih dveh letih ujeli z britanskim veleposlaništvom, pa tudi z njihovim ministrstvom DEFRA. Prav pred kratkim so bili v Londonu poslanci iz slovenskega Globe, ki so se prav tako dogovorili za nekatere nadaljnje stike. In jaz, kot minister zelo podpiram. Ena od posebnih oblik, ki vpliva na spremembo življenjskega sloga, pa je tudi tako imenovana zelena davčna reforma. To je usmeritev EU in ključni element nove zelene davčne reforme je v tem, da se bodo okoljske dajatve na celotnem območju EU poenotile. S tem pa se bo njihov fiskalni učinek povečal. To pa pomeni, da bodo okoljske dajatve spodbujale vedenjske vzorce posameznikov, pravnih oseb k manjšemu obremenjevanju okolja, istočasno pa so tudi vir za financiranje tistih okoljskih ukrepov, ki morda v tem trenutku nimajo še v celoti prave ekonomske podlage. Tudi ukrepi večjega ozaveščanja javnosti so zelo pomembni. Radi bi v Sloveniji resno proučili, da bi bili morda prva naslednja država, ki bi sledili pogumni odločitvi Veliki Bitanije. Ta se je odločila, da bo sprejela poseben zakon na tem področju. Namreč, okoljski cilj zmanjševanja emisij toplogrednih plinov do leta 2020 v Veliki Britaniji, pa do leta 2050, se predlaga, da se ga sprejme z zakonom in da ima potem Vlada obveznost poročanja Državnemu zboru po učinkih ukrepov za doseganje tega cilja. Mi bomo preučili, ali ni tudi v Sloveniji sedaj čas, da gremo po tej poti. Naštel bom še nekatere druge ukrepe, ki so vezani na prilagajanje že prisotnim pa tudi neizbežnim podnebnim spremembam. Ena od teh so izdelave podpornih študij za pripravo celovite strategije prilaganja podnebnim spremembam. EU pripravlja zeleno knjigo na to temo. Aktivni bomo na področju gospodarjenja z vodami, pri zadrževanju visokih voda, pri bogatenju nizkih pretokov, pri zagotavljanju več vode za namakanje v kmetijstvu. Prav tako je kmetijstvo tista panoga, kjer bo poleg namakanja potrebno poiskati nove prilagoditve pri izborih posevkov in uvajati nove na sušo odpornejše kulture. Prav tako pa tukaj prihaja tudi do izziva turizem, zimsko-športni turizem, energetika ali pa če omenim hlajenje termoelektrarn. Od konkretnih ukrepov, ki so vezani na operativni program zmanjševanja emisij toplogrednih plinov - lanskega decembra je Vlada sprejela drugo revidirano spremembo le-tega. Mislim, da je to dobro gradivo. Upam, da ste ga tudi pogledali. Omenjam nekatere: na energetskem sektorju tehnološke posodobitve termoelektrarn pri izboljšanju izkoristka. Ena zelo pomembnih je podpora soproizvodnji in daljinskemu ogrevanju in pa podpora proizvodnji energije. Na področju industrije omenjam povečanje energetske učinkovitosti in pa povečanje rabe obnovljivih virov, zlasti lesne biomase, operativni program bo Vlada v kratkem obravnavala. Na področju stavb pa bi rad omenil, da smo tik pred tem, da sprejmemo nov pravilnik o učinkoviti rabe energije v stavbah, ki bo na podlagi pragmatične uporabe dosedanjih standardov uvedel novo metodologijo na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še dopolnilni odgovor? Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod minister, za izčrpne in konkretne odgovore. Na tem vprašanju, če storimo še več, nikoli ne bo storjenega dovolj. Zanima me: Kako namerava Vlada pristopiti k nujnim spremembam življenjskega sloga ljudi in vrednostnega sistema državljank in pa državljanom, ki po mojem mnenju predstavljajo nujen pogoj za uspeh vseh teh ukrepov zmanjšanja emisij toplogrednih plinov? Kajti dokler bo - recimo - v določenih delih nacionalni slovenski šport, da čez vikende hrumimo z motorji in štiricikli po neokrnjeni naravi, da čez gorske prelaze, kot je - recimo - Vršič prirejamo tekmovanja določenih Ferrarijevih vozil, o tem se bo treba vprašati brez dvoma. Tudi način ogrevanja. Slovenci smo v svetovnem vrhu kar se tiče porabe energije za javno razsvetljavo, to smo druga, tretja država v Evropi. Potem pa tudi - recimo - da rečemo, kako bomo lahko hitreje, učinkoviteje, brez manj dovoljenj, brez formalizma prišli do novih dodatnih virov. Mislim, da je to, eden prvenstvenih interesov državljank, državljanov in pa nujna potreba. In če nekdo ima voden vir, za katerega vemo, da ni v zasebni lasti, pač pa v lasti države in da v kolikor se izkaže potreba po zajetju, potem moramo vse te postopke sprovesti v tej meri, da je to mogoče realizirati v nekaj mesecih. Potem zanimivo vprašanje, da se enkrat odločimo tudi recimo -vprašanje za gospodarskega ministra: Ali bomo v nadmorski višini med - recimo - 1100 in 1500 metri tam zasneževali, gradili smučišča ali mogoče raje toplice? In pa še eno zanimivo vprašanje: Kaj mislite, je vpliv živinoreje, kar se tiče emisij toplogrednih vplivov po študijah, ki jih predstavljajo danes v svetu, realen ali pretiran? Sam mislim, da zadeva sicer ni tako [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Gospod minister, prosim.
Spoštovani gospod poslanec, glede zadnjega se strinjam z vami. Znane so vam nekatere študije in ocene, kakšen vpliv ima na primer živinoreja v Avstraliji ali pa Argentini. Sicer je to tema naših kolegov iz kmetijstva, ampak vi ste kot strokovnjak za veterino vsekakor tudi poklican in delim vaše mnenje, da to ni eden ključnih virov CO2. Dovolite mi, da dodatno odgovorim na nekatera vprašanja, vprašanja, ki ste mi jih postavili k dodatnemu vprašanju. Bom kar povzemal iz operativnega programa zmanjševanja emisij toplogrednih plinov do leta 2012. Ponovno trdim, da je to dober dokument, zelo konkreten je in predstavlja zelo dobro vodilo ne samo našemu resorju, ampak tudi drugim. Omenili ste vprašanje energetskega certificiranja stavb ali pa s tem povezane tudi redne preglede klimatskih sistemov in tako naprej. Kot rečeno, v novem pravilniku o učinkoviti rabi energije v stavbah bomo upoštevali novo metodologijo za oceno celovite energetske učinkovitosti stavb. Prav tako bomo tu upoštevali potrebno energijo za ogrevanje, pripravo tople vode, ozračevanje, klimatizacijo in razsvetljavo. Določili bomo tudi strožje minimalne zahteve glede energetske učinkovitosti. Tu sledi glavni zaključek - ki bodo prinesle po naši oceni, oceni strokovnjakov, prihranek pri končni energiji za delovanje stavbe za okoli 30%. Na pravilnik iz ne tako davnega leta 2002. To mislim, da je ena zelo pomembnih usmeritev. V kratkem jo bomo izvedli. Prej sem že nekaj povedal glede spremembe življenjskih vzorcev. V tem operativnem programu v njem smo sodelovali s kolegi iz šolstva - je posebno poglavje izobraževanje, ki govori o šolski kurikularni prenovi, ki v skladu z njenimi izhodišči v nacionalni kurikulum na vseh stopnjah izobraževanja vpeljuje tudi na različne načine okoljsko vzgojo oziroma študij okolja. To zelo podpiramo. Okoljska vzgoja je vključena v program osnovne šole, kot medpredmetno področje, ki se izvaja v okviru pouka splošno-izobraževalnih predmetov. V gimnazijah je okoljska vzgoja v kurikulumu vključena zlasti pri naravoslovnih predmetih: geografiji, sociologiji in tako naprej. Omenil bi tudi ustanovitev konzorcija biotehniških šol. 11 srednjih kmetijskih šol v Sloveniji se je povezalo z Biotehnično fakulteto v Mariboru, ki pripravlja učne programe z močno okoljsko komponento. To je pomembna novost. Gre za vzgojo bodočih strokovnjakov, ki bodo delali na kmetijah, v gozdarstvu, vrtnarstvu, sadjarstvu, vinogradništvu. Projekt "EKO šola, kot način življenja", ki sem ga že omenil, pa je del evropskega projekta EKO šole, v katerega je vključenih 21 držav. Ta projekt načrtno in celostno uvaja okoljsko vzgojo v vrtce in osnovne ter srednje šole. V Sloveniji pa je vanj vključenih več kot 200 izobraževalnih ustanov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite.
Ne zato, ker bi odgovor ministra ne bil zadovoljiv, ravno nasprotno. Minister je odprl številna nova, široka področja in ravno zato, da tej temi posvetimo še več pozornosti, še več skrbi, da osvetlimo, opozorimo javnost, bi v skladu z 246. členom Poslovnika prosil, če se opravi širša razprava tudi na zasedanju Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Po predlogu poslanca mag. Boruta Sajovica, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospodu ministru za promet bo postavila poslansko vprašanje gospa Eva Irgl.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovani ministri, poslanske in poslanci! Moje vprašanje, namenjeno vam, spoštovani minister Božič, bo kratko in tudi že večkrat slišano, predvsem v prejšnjih mandatih, kar seveda pomeni, da gre za kar pomemben problem. Govorim o gradnji hitre ceste Razdrto-Vipava oziroma bolj natančno o odseku Rebrnice. Že leta in leta se ljudje v Vipavski dolini namreč upravičeno sprašujejo, kdaj jim bo omogočena boljša povezava z Ljubljano, Postojno, z ostalimi kraji glede na to, da se tja vozijo tudi na delo. Vsi vemo, ki se večkrat vozimo po teh cestah, lahko ugotovimo, da danes v Ljubljano iz tistega konca lahko pridemo samo čez Rebrnice. Tam pa je seveda promet zelo preobremenjen s kamioni, z vlačilci in z ostalimi prevoznimi sredstvi. Tudi pod prejšnjo oblastjo se je veliko obljubljalo glede gradnje te hitre ceste. Prej sva se tudi s kolegom Zamernikom pogovarjala o tej cesti. Dejal mi je, da je v mandatu 1996-2000 takratni poslanec, gospod Ivo Hvalica že postavil takratnemu ministru za promet vprašanje v zvezi s to cesto in dejal približno takole: Gospod minister, kaj pravzaprav želite od mene, da storim, da bo ta cesta končno zgrajena? Želite, da grem na kolena? Za Rebrnice grem tudi na kolena, sem pripravljen iti tudi na kolena, je takrat dejal gospod Ivo Hvalica. In zdaj, leta 2007 še vedno ni te ceste. In jaz se seveda upravičeno sprašujem, gospod minister, ali morda od mene pričakujete, da grem na kolena, da bo ta cesta končno zgrajena? Ne bom od vas pričakovala tega odgovora, ker že sama vam povem, da ne grem na kolena, ker smatram, da je ta Vlada odgovorna do tega vprašanja in da bo to cesto končno zgradila. Me pa seveda jasno zanima vprašanje oziroma odgovor na moje vprašanje: Kako poteka sama gradnja avtoceste? Kakšen je pravzaprav ta terminski plan in kdaj bo končno ta cesta zgrajena? Najlepša hvala.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani poslanki hvala za vprašanje. Gospa poslanka, ne bo treba na kolena. To poje Saša Lendero, vendar kljub temu bom podal zadnje ugotovitve, zadnje podatke, ki jih imam glede gradnje hitre ceste v Vipavsko dolino. Res je, že Resolucija o nacionalnem programu izgradnje avtocest določa izgradnjo vipavskega kraka hitre ceste Razdrto-Vipava, Selo-Šempeter. Gre za štiripasovno hitro cesto z odstavnimi nišami, namesto odstavnih pasov. Del hitre ceste preko Rebrnic je v dolžini 10,7 kilometra, ki je v gradnji, bo predvidoma predan prometu v prvi polovici prihodnjega leta. To tudi piše, sicer nekaj kasneje v letnem planu razvoja in obnov za leto 2007, ki ga je sprejel Državni zbor. Pogoj za predajo prometu v načrtovanem roku pa je dejansko pravočasno še zaključen postopek oddaje del za izvedbo elektrostrojne opreme. Zahteva za revizijo je namreč trenutno v odločanju na Državni revizijski komisiji, ker je bil prav danes s strani ponudnikov oddan zahtevek za nadaljevanje postopka na Državni revizijski komisiji. V letu 2007 se bodo nadaljevala dela, gradbena dela na trasi hitre ceste od kilometra 6,2 do kilometra 10 in deviacijah na premostitvenih objektih, viaduktu na Polancah ter predorih Tabor in Barnica. Predvidena sredstva v letnem planu razvoja in obnov za leto 2007 znašajo 36,57 milijona evrov, gradnja pa se financira iz lastnih sredstev investitorja, kredita Italijanske zakladnice ter finančnega kredita bank. Če mi na kratko dovolite še kratek opis konkretnih del na samem odseku, kaj se dogaja. Najprej bi želel reči, da ta odsek Rebrnice predstavlja zaradi zelo zahtevne geologije najtežji odsek hitre ceste na kraku proti Novi Gorici. Pravzaprav je to tretji trd oreh v Sloveniji, ki ga v okviru avtocestnega križa gradi Republika Slovenija. Sam odsek se začne pri kilometru 1,075 na koncu že zgrajenega razcepa Razdrto in se spušča proti Vipavi, v največjem pasu 6%. Konča se v priključku Vipava v kilometru 12,055. Cesta je projektirana kot štiripasovna hitra cesta brez odstavnih pasov, skupne širine 19,8 metra, z odstavnimi nišami na vsakih 800 metrov, v okopih pa zaradi dodatne Koritnice in Barnice skupne širine 21 metrov. Najprej bi na kratko povedal o stanju na zgornjem delu trase čez Rebrnice. In sicer, vse gradbene pogodbe so bile podpisane v preteklih letih in večina del je tudi izvedenih. Viadukt Mlačevo je prvi: Dela na objektu so zaključena. Viadukt Boršt 1: izvedeno je vse razen hidroizolacije na asfaltu vozišča. Viadukt Boršt 2 in pilotna scena. Pilotna scena je zaključena, izvaja se temeljenje viadukta na Vodnjakih. Viadukta Rebrnice in Šumnjak izvedeno je vse razen hidroizolacij na asfaltu vozišča. Pokrita vkopa Rebrnice 1 in Rebrnice 2: vse je izvedeno razen vozišča v pokritih vkopih. Pilotna stena nad stranskim odvzemom, konstrukcija pilotne stene in brane je zaključena, izvaja se monitoring. Viadukt na Polancah: temeljenje je zaključeno, gradijo se stebri in del zgornje konstrukcije. Izkop v trasi hitre ceste, od P 285 do P 295: v zaključni fazi je projekt za tri vodnjake do globine 35 metrov za stabilizacijo vkopa. Viadukt Polance: temeljenje na vodnjakih je zaključeno, poteka gradnja stebrov. Trasa hitre ceste v zgornjem delu: izvedeno je 90% zgornjega ustroja. In še nekaj podatkov. Na ustreznem delu trase čez Rebrnice je naslednje: Vlada Republike Slovenije je sprejela Uredbo o spremembah in dopolnitvah državnega lokacijskega načrta v letu 2006. Vse gradbene pogodbe so že bile podpisane. Za izvedbo rekonstrualne opreme predorov in vkopov z ocenjeno vrednostjo 8,6 milijona evrov brez DDV je bil sklep o začetku postopka potrjen 30.1.2006. Dne 20.2., torej pred odpiranjem ponudb, pa je bil že zahtevek za revizijo, ki se, kot že rečeno, nadaljuje na Državni revizijski komisiji. Viadukt Barnica, zaključeno temeljenje na vodnjakih in konstrukcija desnega objekta. V teku je gradnja stebrov in pa dela zgornje konstrukcije. Viadukt Tabor: zaključeno je temeljenje, zgrajeni so stebri viadukta ter dve tretjini zgornje konstrukcije. Potem pa še predora Barnice in Tabor: izvajalec je bil uveden v delo 24.10.2006, rok pa je 24.2.2008. Trasa, zemeljska dela se intenzivno izvajajo oporne konstrukcije, propusti in objekti so v zaključevanju. Torej, če zaključim, ta hitra cesta, če bo šlo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]kaj pod roki, bo odprta v prvi polovici prihodnjega leta. Borimo se seveda za to, da bi mogoče prvi del, torej v eno smer, odprli celo nekaj mesecev prej, drugi del pa potem takoj za tistim, ko bomo preusmerili promet in ko bodo dela [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Želite še dopolnilno? Hvala. Gospodu ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo bo postavil poslansko vprašanje gospod Samo Bevk. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Botanični vrt, ustanovljen kot vrt domovinske flore, bo čez tri leta praznoval častitljivo 200-letnico svojega obstoja in delovanja. Ljubljana je kot glavno mesto takratnih ilirskih provinc leta 1810 dobila ustanovo, v kateri so lahko študentje medicine spoznavali rastline, ki so jih uporabljali za zdravljenje. Naravoslovec Franc Hladnik, rojen v Idriji, prvi ravnatelj in ustanovitelj vrta, je s ponovnim prihodom avstrijske oblasti uspel ta vrt ohraniti. Vrt je po njegovi zaslugi nadaljeval svoje delo, ki nepretrgoma traja vse do današnjih dni. Poleg NUK-a je to najstarejša neprekinjeno delujoča ustanova pri nas. Kljub temu pa botanični vrst v Ljubljani v primerjavi z drugimi v naši okolici, ki so bistveno mlajši, nima s strani države urejenega statusa ustanove nacionalnega pomena. Na moje poslansko vprašanje pred natančno dvema letoma ste mi odgovorili, da se Ministrstvo za visoko šolstvo zaveda pomena te zelo zelo pomembne ustanove in tudi pripravljamo vse, da se bo čez pet let, ko bo 200-letnica, to primerno proslavilo. Zaradi tega imamo sklicano koordinacijo. Problem je v tem, da je to nekako otrok štirih staršev. Poleg tega ste mi zagotovili, da naj bi botanični vrt postal spomenik državnega pomena ter da boste v proračunih za leti 2006 in 2007 zagotovili ustrezna finančna sredstva. V dveh letih se koordinacija s strani ministrstva formalno sploh ni ustanovila. Res pa so se predstavniki na pobudo tedanjega dekana Biotehniške fakultete prof. dr. Jožeta Ostrca v tem času nekajkrat sestali, vendar je bila prisotnost s strani ministrstev dokaj skromna ali zanemarljiva. Enkrat ali dvakrat pa celo brez njihove udeležbe. V tem času se status vrta ni spremenil. Finančno stanje se je celo še poslabšalo, kadrovsko pa je že vrsto let podhranjen. Od štirih krušnih staršev se je svojih obveznosti doslej zavedala zgolj Mestna občina Ljubljana. Žal pa je v letošnjem mestnem proračunu črtala investicijo za rastlinjak. Sprašujem vas, spoštovani gospod minister dr. Zupan: Zakaj smo izgubili dve dragoceni leti? In kaj boste do konca vašega mandata dejansko naredili za izboljšanje situacije v Univerzitetnem botaničnem vrtu v Ljubljani? Tukaj mislim na statusni, finančni in kadrovski položaj Univerzitetnega botaničnega vrta. Za vaš odgovor se vam že v naprej zahvaljujem.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec. Znana mi je vaša skrb za botanični vrt, ki bo čez nekaj let praznoval častitljivo 200-letnico. Mislim, da delimo z vami to skrb. Glede na to vam lahko odgovorim, da je bilo kar nekaj narejenega, da pa seveda morajo temu ustrezno ukrepati vsi. Takoj po tem vašem vprašanju, kot ste pravilno povedali, je bil ustanovljen ta koordinacijski odbor. Jaz sem večkrat povprašal, da so se tam sestali. Dejstvo pa je, da mora nekdo te zadeve urediti oziroma primerno izpeljati načrte. S tem, da je - formalno gledano - Botanični vrt notranja organizacijska enota Univerze v Ljubljani, Biotehnične fakultete z našega stališča, kar pomeni, da ima ingerenco nad delom, torej nad tem, da pripravi načrt, da pripravi ustrezno dokumentacijo, da pripravi vse to, ima Univerza v Ljubljani, konkretno Biotehnična fakulteta. S tega stališča, ker se je v tem času sedaj tudi financiranje univerze spremenilo, kar pomeni, da ima univerza financiranje v kosu, morajo to v svojem delu to tudi prikazati. Z našega stališča pa je kljub temu v letu 2006 dobil Botanični vrt skupaj 77.325 evrov. To se pravi, je bilo to narejeno. Narejen je bil steklenjak, dokument investicijskega projekta in na podlagi katerega pa bo nadalje izdelana projektna dokumentacija. Tudi zato je treba v finančnem proračunu Univerze to pripraviti. Mi smo jih na to opozorili. Jaz upam, da bodo sedaj v nadaljnjem delu to pripravili. Mi smo zato pripravljeni. Se pravi, postopek za sam, preko tipa je pripravljen in je utemeljeno pričakovati, da bo v steklenjak v primerni velikosti in tehnični opremljenosti zgrajen v letu 2008. Se pravi, to je bilo narejeno. Vendar pa to ni dovolj. Namreč ta, vsi vemo, Botanični vrt je na nek način majhen in je na neprimerni lokaciji. Zaradi tega je na lokaciji Brdo predviden nov botanični vrt oziroma kot temu rečemo botanični vrt 2. Prav zaradi tega, ker je to nacionalnega pomena, smo mi ta botanični vrt na lokaciji Brdo posebej specifično naglasili in poimensko navedli v enem od teh 35 nacionalnih programov resolucije. Tukaj imam resolucijo pred seboj. To je program 3.2 Politehnika Ljubljana, v kateri je v sklopu tega severno-zahodnega dela Politehnike pri Biotehnični fakulteti eksplicitno naveden nov botanični vrt. Če vam to preberem, se pravi: "Center nove tehnologije in dizajn, na drugi strani bo Naravoslovno-tehnični kompleks Fakultete za kemijo in kemijsko tehnologijo, Biotehniška fakulteta, Nacionalni inštitut za biologijo z botaničnim vrtom." In to je tu notri. To je celotni projekt, ki zaenkrat v teh detajlih še ni izdelan. Je pa naša skupina imenovana in bo to absolutno projekt Politehnike. Bo pa seveda morala Biotehnična fakulteta tisti svoj delež načrtovanja in pa vsega tega prevzeti, pri čemer bo pa naše ministrstvo vodilo celoten projekt, ki bo sestavljen iz več podprojektov. In to je eden od podprojektov. V tem smo tudi na našem ministrstvu zagotovili. To je projekt, ki je vreden 50 milijonov evrov in iz tega, iz proračunskih sredstev 16 milijonov evrov. Torej, mi menimo, da bo to narejeno. To je v programu in projektih in upam, da bomo skupaj tudi malo pospešili. Jaz sem vam hvaležen za to vprašanje. In bomo skupaj tudi pri Biotehnični fakulteti malo podrezali, da bodo malo bolj aktivni. Treba pa je vedeti, začeta iniciativa in pa vsi strokovni načrti za to pa sodijo na biotehniško fakulteto, kar ministrstvo za tako specifičen objekt kot je, nima takšnih strokovnjakov, da bi pripravili tisto osnovno dokumentacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Res je v Resoluciji o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007 do 2023 v okviru Politehnike Ljubljana vključen nov botanični vrt - vendar po mojem mnenju bi bilo potrebno že sedaj tudi konkretno na kadrovskem in finančnem področju stvari urediti, če se želi ta stvar resno izpeljati, kajti to ni tako zanemarljiv projekt, da bi nastal kar čez noč. Obstaja pa tudi en dvom, namreč pred enim tednom smo na nacionalni televiziji slišali s strani predstavnika vašega ministrstva, da bo ta projekt mogoče začeti. Mogoče je bilo posebej poudarjeno že pred letom 2013, vse pa naj bi bilo odvisno od prioritet na vašem ministrstvu. Se pravi, da naj bi ta projekt nekako začel živeti po letu 2013, z manj verjetnosti pa pred tem obdobjem, čeprav vemo, da naj bi resolucija začela veljati že v letošnjem letu oziroma v prihodnjem letu. Zato mislim, da bi bilo potrebno že sedaj narediti kakšne poteze na kadrovskem in predvsem finančnem področju. Zato me nekako navdaja občutek, da je ta botanični vrt v nacionalni resoluciji zgolj črka na papirju. Zato vas sprašujem, gospod minister: Ali lahko v vašem mandatu pričakujemo tudi kakšna bolj konkretna dejanja, saj zadnji sestanek 6. julija 2005 govori predvsem o tem, da bi morali to komisijo tudi formalno ustanoviti? Hvala lepa.
Gospod minister.
Hvala lepa. V tej točki se z vami strinjam. Glejte, če neka fakulteta, neka univerza, ki je za nekaj zadolžena, ki je pod njeno ingerenco za to zaprošena, mislim, da je to nujno, da to resno prime in s posebnim dopisom bomo to opozorili, da bi to skupino oživela, jo bomo, kot se temu reče, spodbujali in pa se z njo pogovarjali. Dejstvo pa je, da morajo oni pripraviti to osnovo - kot sem že rekel - za steklenjak je poskrbljeno in bo verjetno v letu 2008, po sedanjem tempu bo to narejeno. Bolj pomembno je, da preidemo na ta drugi del, torej na novo lokacijo. Tu pa je eksplicitno napisano, da bo to do leta 2013. Ta projekt je do 2013. To se pravi, da je v celoti, torej v celoti je politehnika planirana v tem krajšem obdobju, torej v prvem obdobju. Treba se bo izboriti za prioritete. To pa je povsem jasno. V tem delu je v največji meri odgovorna Univerza v Ljubljani, da bo postavila svoje prioritete tako, kot meni, da je najbolj pravilno. Mi lahko na to vplivamo, mi lahko dajemo sugestije, vendar pa je univerza tista, ki daje svoje prioritete. In tudi če bi se mi v to mešali, bi potem seveda takoj nekdo rekel: "Tu pa se mešate v našo avtonomijo" in tako naprej. Torej, jaz se vam zahvaljujem za to pobudo, mi bomo rekli, da poslanci v Državnem zboru sprašujejo zato, ker menijo, da bi se denar davkoplačevalcev moral namenjati za to, da je to prioritetno. Recimo v tem smislu enako, kot recimo biotehniška fakulteta ali pa v tem sklopu tega dela in bomo to pač paralelno vozili. Jasno pa je, da to potrebujemo. Zato potrebujemo sklep tako senata, kot celotne Univerze v Ljubljani, da potem to izpeljemo, ker mi, torej ministrstvo dela investicije na podlagi sklepa senata Univerze v Ljubljani in pa upravnega odbora.
Hvala lepa. Gospodu ministru za promet ter gospodu ministru za notranje zadeve bo postavil poslansko vprašanje gospod dr. Mitja Slavinec.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor! Na problematiko prekomernega prometa skozi Pomurje sem že večkrat opozarjal, tudi vaju, spoštovana gospoda ministra in nazadnje tudi v pisnem vprašanju predsedniku Vlade gospodu Janezu Janši, ki mi je med drugim odgovoril, da bo Vlada poskušala uskladiti pretočnost prometa, torej obseg prometa s pretočnostjo ceste z ukrepi policije in pa preusmeritvijo tovornega prometa na železnice. Promet kamionov še zmeraj narašča in žal se je moja napoved v poslanskem vprašanju gospodu mag. Božiču 14. decembra 2005 izkazala za realno. Takrat sem napovedal, da se bo v tem trendu do konca leta obseg kamionskega prometa povečal na 100.000 vozil mesečno, za kar ste takrat optimistično rekli, spoštovani gospod minister, da ni pričakovati tako drastičnega povečanja v prihodnjem letu. Žal je teh 100.000 že prešlo tudi na skoraj 120.000 in obseg prometa se še zmeraj povečuje. Zanima me: Zakaj kljub temu, da je bila napovedana zapora ceste v primeru, ko bo trikrat zapored obseg kamionov preko 100.000 na mesec, Vlada ni ukrenila nobenih preventivnih ukrepov in preprečila takšnega zares nevzdržnega stanja? Zato, spoštovana gospoda ministra, me zanima: Kateri ukrepi so predvideni pri izvajanju policije in na kakšen način nameravate tovor iz cest preusmeriti na železnice? In predvsem me zanima: Kakšna je predvidena dinamika izvajanja teh ukrepov, kajti ne moremo se sprijazniti s tem, da je še leto in pol ali celo manj do izgradnje avtoceste, do takrat pa bodo Pomurci že potrpeli? In druga stvar, torej: Zakaj kljub napovedi zapore ceste skozi Pomurje v primeru, da bo obseg prometa tri mesece preko 100 tisoč kamionov na mesec, ministrstvo ni preventivno ukrepalo in ustrezno uskladilo s pretočnostjo ceste G-1/3 in zakaj tudi ob možnih zakonskih ukrepih, kot je, recimo, sodna prepoved prometa skozi Mursko Soboto, ki še zmeraj velja ponoči vsaj začasno do izgradnje avtoceste, ne poskrbi za to, da bo ta cesta po eni strani varna za prebivalce ob njej in po drugi strani znosna za Pomurje? Hvala.
Gospod mag. Božič, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Hvala lepa za vprašanje gospodu poslancu dr. Slavincu. Pravzaprav bom poskušal odgovoriti načeloma v prvem delu, v drugem pa konkretno. Glede prometne problematike v Pomurju. Politika preusmeritve dela tovornega prometa s ceste na železnico je dolgoročna prometna politika Evropske unije in Republike Slovenije. Preusmeritev dela tovornega prometa na železnico na določenih odsekih, kot na primer med Hodošem in Pragerskim, je možna le z uvedbo posebnega oprtnega vlaka s specialnimi nizkopodnimi vagoni. Dejstvo pa je, da s preusmeritvijo tovornega prometa na železnico ne bi zajeli in rešili več kot 5% dnevnega prometa. Drugi mnogo večji problem pa predstavlja preusmeritev tovornega prometa na železniško postajo Hodoš. Ta preusmeritev bi prav tako potekala skozi strnjene vasi in naselja po lokalnih in regionalnih cestah R-3, ki so za sprejem težkega prometa popolnoma neprimerne. Zato je ena ključnih aktivnosti za reševanje nastalega problema izgradnja avtocestnega križa. Dinamika izgradnje cestne infrastrukture na najbolj občutljivih območjih je naslednja, in sicer, cesta na relaciji Maribor-Lenart v dolžini 7,8 kilometrov, ki bo predvidoma predana prometu najkasneje do decembra letošnjega leta, potem cesta na relaciji Lenart-Beltinci v dolžini 43,4 kilometre, ki bo predvidoma predana najkasneje konec leta 2008. Upam pa, da prej. Cesta na relaciji Beltinci-Pince v dolžini 40,9 kilometra, ki je tudi predvidena za predajo prometu kot Lenart-Beltinci. Ne moremo pa se strinjati s trditvijo, da je kljub naraščajočemu tovornemu prometu, ki je v zadnjih treh mesecih resnično presegel 100 tisoč vozil na mesec, glavna cesta G-1/3 nepretočna. Ne glede na težko prometno situacijo zaradi velikega deleža tovornega prometa v skupni prometni infrastrukturi, ki dosega že 3.500 kamionov na dan, je država v zadnjih treh letih za izvedbo kratkoročnih ukrepov, ki izboljšujejo pretočnost same ceste ter prometno varnost na njej, vložila 13,2 milijona evrov, do predaje avtoceste prometu pa bo vložila še 3,84 milijona evrov. Torej skupno 17 milijonov evrov v modernizacijo te državne ceste. Dejstvo je, da se prometni tokovi predvsem na račun naraščanja težkega tovornega prometa povečujejo v celotnem petem koridorju, od Ukrajine do Španije, tako da se s podobnimi težavami kot pri nas srečujejo tudi drugod. Na primer na Madžarskem, in sicer na tistih delih avtocest M3, Budimpešta - državna meja za Ukrajino ter M7 in M70, to je Budimpešta - državna meja s Slovenijo, kjer avtocesta še prav tako ni zgrajena. Ministrstvo za promet se je že leta 2004, ko je prišlo do skokovitega porasta težkega tovornega prometa ob izvajanju kratkoročnih ukrepov, intenzivno ukvarjalo z možnostjo uvedbe administrativnih ukrepov, ki bi omilili rast tovornega prometa, ki poteka na relaciji vzhod - zahod. Republika Slovenija na podlagi sprejetih obveznosti v zvezi z zagotavljanjem mobilnosti v evropskih prometnih koridorjih, ki jih določa Pristopna pogodba k Evropski uniji, nima možnosti, da bi z administrativnimi ukrepi omejila tovorni promet. V tem smislu je država dolžna omogočati prost promet in ga ne kakorkoli stalno ali začasno sodno prepovedovati. Na Ministrstvu za promet zato ponovno poudarjamo, da je izgradnja ustrezne cestne infrastrukture pravilno postavljena kot glavna prioriteta ukrepov za reševanje opisane problematike. V tem umestnem 20 mesečnem času do predaje avtoceste prometu bomo potrebni promet nad tehničnimi ukrepi skupaj s policijo zmanjševali negativne vplive povečanega cestnega tovornega prometa v samem Pomurju. Pa bi dal še možnost ministru Mateju, da me dopolni v tem delu odgovora. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Mate.
Hvala lepa, gospod podpredsednik! Hvala za vprašanje. Jaz bi k temu dodal, da je policija v letošnjem letu poostrila nadzor v cestnem prometu po prometnici G1-V6. Tako da smo meseca marca začeli intenzivno pripravljati določen poostreni nadzor. Tako Policijska uprava Murska Sobota izvaja mesečno najmanj 12 dodatnih poostrenih nadzorov nad tovornimi vozili in najmanj 4-krat mesečno vključijo v to delo tudi podjetja, ki razpolagajo z opremo za tehtanje vozil. Prav tako vsak mesec, najmanj 4-krat pride na to območje posebna specializirana enota za nadzor prometa, ki je postavljena na republiškem nivoju in ima vso opremo za izvajanje tehničnih pregledov vozil, ki prehajajo državno mejo v Dolgi vasi, ter izvaja takšne preglede ter s temi ukrepi nekako zagotavljamo dodaten pregled vozil in njihove tehnične izpravnosti za vožnjo na tem prostoru. Hkrati pa z ukrepi, ki smo jih v tem obdobju izrekli.
Hvala lepa. Želite še dodaten odgovor?
Hvala lepa. Iz tega odgovora sem dobil občutek, da Vlada in ministrstvo, predvsem vaše, spoštovani minister Božič, ne misli resno. Ne misli resno, ampak želi počakati oziroma ljudi prepričati, dajte še počakati leto in pol in bo vse v redu. Ampak jaz vas opozarjam, da ni vse v redu, kajti obseg prometa je tolikšen, da je to nevarno in da je to nevzdržno in da ta cesta tolikšne pretočnosti nima. Poglejte, tudi imamo primere, da se da promet preusmeriti kam drugam. Prejšnjo soboto sem se popoldne peljal iz Ljubljane proti Murski Soboti in sem bil od Maribora naprej začuden, zakaj ni toliko kamionov. In potem sem se spomnil, da je v Radencih Maraton treh src in da je tam zapora ceste. Pred tem so mi povedali, da so se kamioni preusmerili na Ormož in pač po tisti cesti. Lep primer, da če se hoče, se da. Jaz vas res opozarjam, spoštovani gospod minister, da bolje, da vi kot Vlada poskrbite za to, kot pa da se bodo zgodili napovedani ukrepi s strani odbora, ki to spremlja. In prav včeraj se je zgodila prometna nesreča zato, ker je bil kamion nepravilno parkiran. Torej, ker je bil takšen obseg prometa in ker v nedeljo sploh nimajo kje parkirati. Jaz vam samo to pravim, če bi Slovenija namesto Jadranskega morja imela Panonsko morje, sem prepričan, da skozi Pomurje takšna cesta ne bi peljala. In jaz vas res prosim, da mi odgovorite: Kateri so kratkoročni ukrepi, da boste situacijo izboljšali? Hvala.
Hvala. Gospod mag. Božič, prosim.
Hvala lepa na dodatnem vprašanju oziroma razlagi. Jaz bi gospoda poslanca dr. Slavinca le spomnil na to, da Vlada in ministrstvo zelo resno jemlje promet, ki poteka skozi ta del Slovenije. Namreč odgovor, ki je tukaj na dlani, je, da je Vlada pohitela z izgradnjo pomurskega avtocestnega kraka, kar je seveda bila nuja zaradi težkega prometa, zaradi preusmeritve prometnih tokov po vstopu, še posebej Bolgarije in Romunije, v Evropsko unijo. Namreč v nacionalnem programu so bili ti roki pomaknjeni, ki jih je ta Državni zbor sprejel leta 2004, pomaknjeni precej nazaj. To je eno. Drugo. Še enkrat bi ponovil, da smo izvedli niz ukrepov in jih še vedno izvajamo na področju G13, torej obstoječe ceste, s katero želimo omiliti na nek način težave, ki so na potezi. Pravzaprav s tega mesta prosim prebivalce in pa predvsem tiste, ki so prizadeti v tej veliki količini prometa, ki se vali po tej cesti G13, da res poskušajo potrpeti, mi pa bomo še pogledali in postorili vse tisto, kar lahko dejansko v okviru možnosti, ki jih imamo, to storimo. Tako Ministrstvo za notranje zadeve, kot Ministrstvo za promet. Seveda pa to, kar je bilo rečeno, da bi z zaporami poskušali blokirati, mislim, da bi nastal lahko velik kaos in bi naredili še večje težave in večje probleme. Poskušajmo si pomagati, tako država, kot lokalne skupnosti. Predvsem pa tudi vsi tisti, ki na nek način lahko storijo v smislu prometne varnosti veliko. To je tako šole, kot vsi tisti, ki se ukvarjajo z varnostjo v cestnem prometu, še nekaj več. Torej večja prisotnost vseh udeležencev, vseh tistih, ki so v tem procesu zraven. Z moje strani bomo še pogledali, kaj bi lahko storili. Mislim pa, da vložki, ki smo jih dali, poleg tistih dogovorjenih 6 milijonov evrov, skupaj torej 17 milijonov evrov, pomenijo, da bo vse to ostalo vsem prebivalcem. In dejansko čas odpiranja se bliža. Prvi del, kot sem povedal, že v letošnjem letu, konec leta. Preostala dva odseka pa prihodnje leto. Jaz upam, da bomo glede na to, da izvajalci zelo hitijo z deli, da se resnično trudijo, kar se tudi vidi na celotni trasi, da bomo te roke, če bo še vreme služilo letošnjo zimo in nam šlo na roke, da bomo resnično odpirali pred pogodbenimi roki. Toliko z moje strani. Hvala.
Hvala lepa. Gospodu ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo postavila poslansko vprašanje gospa Maria Pozsonec. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Ministru za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano Iztoku Jarcu postavljam naslednje vprašanje: Zanima me, kaj namerava ministrstvo narediti v zvezi s problemom slovenske živinoreje? Slovenija predvsem pa Prekmurje je bilo od nekdaj področje, kjer je kot kmetijska panoga prevladovala živinoreja. Danes se dogaja, da so naši hlevi prazni, pašnike zarašča grmovje. Živinoreja je tako rekoč v Prekmurju izumrla, zato je potrebno meso uvažati. Slovenski potrošniki si zaslužijo, da uživajo kvalitetno slovensko meso in ne tujega uvoženega mesa sumljivega izvora. Prav tako živinoreja, če je dobro organizirana, bi lahko dala dostojno preživetje za kmečki živelj, prav tako bi pomagal pri ohranjanju poseljenosti podeželja. Menim, da bo minister uspešen takrat, ko bodo slovenski hlevi oziroma prekmurski hlevi, ker posebno tam je praznina velika, ponovno, zopet polni živine. Zato gospoda ministra sprašujem: Kakšna bo strategija reševanja živinorejske panoge v Sloveniji, predvsem v Prekmurju? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa tudi za to pomembno vprašanje. Torej, najprej, kar se mogoče tiče ekonomske situacije v sami živinoreji. Na podlagi podatkov Kmetijskega inštituta Slovenije po posameznih panogah v zadnjih dveh letih ugotavljamo porast razpoložljivega dohodka v celoti v kmetijstvu. Pravzaprav največ gre na račun ravno živinoreje, če gledamo celoto v Sloveniji. V zadnjih dveh letih je bil po oceni kmetijskega inštituta dosežen pravzaprav največji realni dohodek v opazovanem obdobju. To je od leta 1992 dalje. Opažamo, da je pri prireji govejega mesa ta dohodek porasel že drugo leto zapored predvsem zaradi višjih cen, ki jih panoga dosega tudi na izvoznih trgih. Ugodna so nekatera tudi cenovno stroškovna gibanja, predvsem pa tudi dohodek ima neko določeno vsebino zaradi subvencij. Rad bi opozoril, da je bilo področje mleka in področje krav dojilj oziroma prireje mesa v času, ko smo vstopili v Evropsko unijo, tudi urejeno s kvotami. Mi imamo kvote za mleko in kvote za tako imenovane krave dojile, kar na nek način stabilizira oziroma zamejuje skupno proizvodnjo, vendar se na ta način tudi ohranja neka določena relativno ugodna cenovna raven. Kar se tiče podatkov o staležu bi povedal, da stalež goveda na kmetijskih gospodarstvih v zadnjih letih ostaja stabilen. Konec leta 2006 je bilo na kmetijah v Sloveniji 454.000 glav govedi, kar je približno pol procenta več kot v letu 2005. Opažamo pa, da je struktura govedi zelo različna oziroma nastajajo spremembe zaradi različnih cenovnih razmerij. Povedal bi še to, da smo pri izbiri sistema neposrednih plačil, ki se letos uvaja, posebej pa zdaj ne živinorejo, tako da je Slovenija ena od tistih članic Evropske unije, ki bo poleg tega enotnega plačila na hektar, pazila na to, da bodo upoštevana tudi tako imenovana zgodovinska plačila. Posebej gre tukaj za posebne premije za govedi ter za dodatna plačila za ovce in koze. Povedal bi še to, da smo v programu razvoja podeželja opredelili posebej nekatere ukrepe, ki spodbujajo nekatere posebne oblike reje živali, kot je sonaravna reja domačih živali, ekološko kmetovanje, reja avtohtonih in tradicionalnih pasem domačih živali, reja domačih živali v srednjem področju pojavljanja velikih zveri, planinska paša in tako naprej. Na drugi strani se seveda osebno tudi jaz zavedam, da je v Pomurju situacija na tem področju malo drugačna, kot mogoče generalno v Sloveniji. Pomurje je tudi rastlinsko bolj usmerjeno. Tako, da smo se mi že pogovarjali s Kmetijsko-gozdarskim zavodom Murske Sobote, da preverimo situacijo na tem področju in mogoče vidimo, če bi lahko z določenimi investicijami v strokovno delo, v selekcijo mogoče tudi na tem področju naredili nekatere korake naprej. Toliko, hvala.
Hvala. Izvolite, gospa Pozsonec.
Hvala lepa, gospod minister za odgovor. Bi bila jaz srečna, če bi ti podatki veljali tudi za Prekmurje, ampak ne. Verjemite meni, da osebno poznam vasi. Ni več krav, ki jih bi pokazali otrokom, absolutno. In ne morejo zbirati mleka. Torej, nič. Jaz vas prosim, da potem prisluhnite govedorejcem, ki jih iz obupa, da vedo, kaj naredijo, organizirajo razstave lisaste pasme, govedi lisaste pasme. Pprisluhnite jim, priskočite jim na pomoč. 16. bo v Gornji Radgoni in verjetno, da druge prijeme boste morali, če hočete tisto pokrajino tudi aktivizirati. Hvala lepa za vaš trud.
Besedo? Izvolite.
Hvala lepa. Kot sem že povedal. To lahko zagotovim, da bomo imeli dodatne sestanke s Kmetijsko-gozdarskim zavodom Murska Sobota, s strokovnjaki in videli, katere investicije so potrebne in kaj lahko tudi ministrstvo naredi, da bi se okrepilo mogoče strokovno delo, tako pri selekciji in na drugih strokovnih opravilih in tudi, da bi videli, kakšne so možnosti za pomoč pri investicijah na tem področju v vaši enoti. Hvala.
Hvala lepa. Gospodu ministru za finance bo postavil poslansko vprašanje gospod Sašo Peče. Prosim.
Spoštovani prisotni! Dovolite, da moje poslansko vprašanje začnem, po moji oceni, z nastopom dveh dejstev. In sicer, prvič, da uprava, obstoječa uprava Nove kreditne banke Maribor ne zasleduje politike dobrega gospodarja, kaj šele, da bi bil to eden strateških generatorjev razvoja mariborske širše Podravske regije, ne nazadnje tudi slovenske. Dejstvo je, da, vsaj po moji oceni, uprava ne obvladuje finančnih poslov. To je slabo za državo, za državo kot lastnico. Dejstvo je, da so posli omenjene uprave oziroma banke vezani izključno na primarne bančne posle, kar pa dolgoročno ne pomeni tiste energije, ki je nekako osnova za nacionalni bit in ki bi jo morala monetarna inštitucija, kot je Nova kreditna banka Maribor, uveljavljati v svojem prostoru. In pa nastop drugega dejstva, da ima žal naša država, torej Republika Slovenija, zelo slabe izkušnje s preteklo prodajo Nove Ljubljanske banke. Iz tega naslova vas sprašujem: Gospod minister, glede na to, da ste se ogradili od Državnega zbora pri odločanju o sistemu privatizacije, dejstvo je, da je Vlada Republike Slovenije dosegla, da bo privatizacijo izpeljala sama ob pomoči tujih, ki ste jih najeli kot strokovnjake. Iz tega naslova izpostavljam nov nastop obstoječe zadeve, in sicer, da obstaja neverjetno slaba kemija med Vlado in Novo kreditno banko Maribor. Prosim popravite me, če temu ni tako. Izhajam iz tega, da poskuša uprava Nove kreditne banke Maribor celotno svojo energijo, ki jo ima, usmeriti v zasledovanje nekih individualnih interesov, ki se v prvi stopnji odražajo v, po moji oceni, spornih poslih v zaledju Zadra in ne nazadnje v branjenju izključno svojih položajev. Vlada Republike Slovenije, vem, je skušala preko nadzornega odbora, žal pa ji seveda to ni uspelo, doseči drugačno politiko. Ampak dovolite, da se s tega mesta dotaknem navkljub sporom med finančno inštitucijo in pa Vlado Republike Slovenije sistema privatizacije, kot ga predlagate v okviru vašega ministrstva oziroma Vlade Republike Slovenije. Dejstvo je, gospod minister, da ste tako vi kot prejšnji finančni minister izpustili iz vedenja, namenoma izpustili obvezo Državnega zbora ob sprejemanju temeljne ustavne listine. Osebno sem vas v tem letu trikrat pozval oziroma na vas naslovil tri poslanska vprašanja in eno na Vlado Republiko Slovenije, na katero nisem dobil še niti enega odgovora. Dejstvo je, da je omenjen sistem privatizacije, kot ga predlagate, po moji oceni uperjen v neko nerealno sliko. Posebej ob upoštevanju, da se ne najde skupnega jezika z določenimi člani uprave. Zato bi vas v prvem delu prosil, če lahko tokrat besedno v času, ki vam je na razpolago, podate sistem privatizacije. Temu pa bo sledilo moje vsebinsko vprašanje.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi se rad osredotočil, kar se tiče pravnega okvira glede privatizacije državnega premoženja. Pravni okvir ureja Zakon o javnih financah, ki je bil sprejet leta 2000, potem popravljen 2002 in tudi 2006, v svojem šestem poglavju Prodaja državnega oziroma občinskega finančnega in stvarnega premoženja. Podrobnejši postopki in pa metode prodaje pa so urejeni z uredbo o prodaji in drugih oblikah razpolaganja s finančnim premoženjem države in občin, ki ga je sprejela Vlada Republike Slovenije na podlagi izrecnega zakonskega pooblastila in dolžnosti, ki ga je zakon naložil. Zakon o javnih financah pa določa, da se prodaja premoženja lahko izvede, če so izpolnjeni naslednji formalni pogoji. Prvič, predmet prodaje mora biti vključen v letni program prodaje finančnega premoženja države. Le-ta se kot priloga k predlogu letnega proračuna predloži v sprejem Državnemu zboru Republike Slovenije do 1. oktobra tekočega leta za naslednje leto. Imenovana mora biti komisija za izvedbo in nadzor postopka prodaje premoženja, ki jo imenuje predstojnik pristojnega neposrednega uporabnika. Sprejet mora biti posamezen program prodaje z vsemi zakonsko predpisanimi elementi. Prodaja premoženja, ki ga predstavljajo delnice Nove kreditne banke Maribor, je predvidena z Odlokom o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2006 in 2007 ter z Odlokom o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008. Oba navedena dokumenta pa je sprejel ta spoštovani Državni zbor Republike Slovenije. Dne, 23. oktobra 2006, je Ministrstvo za finance skladno z določbami Zakona o javnih financah in Uredbo imenovalo Komisijo za vodenje in nadzor postopka prodaje kapitalske naložbe Republike Slovenije, ki jo predstavljajo delnice NKBM. Dne, 11. maja, je Vlada Republike Slovenije na predlog Ministrstva za finance skladno z 80.d členom Zakona o javnih financah sprejela posamezni program prodaje kapitalske naložbe, ki jo predstavlja delnica NKBM. S sprejetim programom želi Vlada Republike Slovenije doseči naslednje cilje: vzpostavitev lastniške strukture, ki bi dolgoročno zagotavljala učinkovito upravljanje, konkurenčnost ter uspešen razvoj Nove kreditne banke Maribor v prihodnje, transparentnost vseh postopkov prodaje, pozitiven vpliv na trg kapitala in doseganje v tem okviru čim večje kupnine. Po izvedeni prodaji NKBM bo Vlada Republike Slovenije v realizaciji programa skladno z 80.č členom Zakona o javnih financah poročala Državnemu zboru Republike Slovenije. Kot izhaja iz vsega navedenega, postopek prodaje NKBM poteka v skladu z navedenimi določbami zakona, ki ga je sprejel Državni zbor Republike Slovenije. Vlada Republike Slovenije pri tem ni kršila nikakršnih pooblastil, katere ji daje Zakon o javnih financah v postopkih prodaje premoženja Republike Slovenije. Glede sklepa Državnega zbora izredne seje z dne, 27. julija 1994, ki se nanaša na privatizacijo bank, pa menimo naslednje: Sklep govori o pripravi predloga privatizacijskega zakona bank, ki pa nikoli ni bil vložen in sprejet. Posledično pa prodaja premoženja Republike Slovenije ni bila zakonsko urejena. Šele s sprejetjem dopolnitev in sprememb Zakona o javnih financah iz leta 2002, s katerim se je v obstoječi zakon umestilo poglavje o prodaji državnega oziroma občinskega finančnega in stvarnega premoženja, se je tudi to področje pravno uredilo. Zato sta Zakon o javnih financah in uredba edini pravni podlagi za prodajo premoženja Republike Slovenije, kar seveda zajema tudi prodajo bank v državni lasti. Skladno z določbami navedenih pravnih aktov je bila tako izvedena tudi prodaja Nove Ljubljanske banke leta 2002. Dodatno pa je treba opozoriti tudi na dejstvo, da je zakon v razmerju do sklepa pravna norma z višjo veljavo in tako tista, ki jo je potrebno tudi upoštevati. Hvala lepa.
Želite še dodatni odgovori? Izvolite, prosim.
Spoštovani, gospod minister! Tokrat pa moram reči, da ste me resnično razočarali. Pa ne zaradi tega, ker vem, da ne bi vedeli, ampak zaradi tega, ker vem, da veste in vem, da namenoma izpuščate tiste najpomembnejše elemente zgodovine sanacije in nenazadnje priprave na privatizacijo. Dejstvo je, da je pravni akt za privatizacijo v okviru naše države samo en in gledano na podlagi hierarhije pravnih aktov najpomembnejši in ki ga žal izpuščate. Zakaj? Na to se vrnemo kasneje. To je dopolnitev Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije, ki je bil sprejet na zaprti seji Državnega zbora. Ta akt, sem tako pozval predsednika Državnega zbora kot predsednika Vlade, da z njega umakne stopnjo zaupnosti dokumenta, da se bo lahko slovenska javnost, strokovna in laična, poučila, kaj je slovenska politika, kaj je slovenska izvršna oblast govorila in delala pred obdobjem sanacije bančnega sistema. V svojem celotnem odgovoru niste omenili besede sanacija. Gospod minister, v zameno za sanacijo za to, da so državljanke in državljani popravili staro stanje obeh bank, torej Ljubljanske banke in Kreditne banke Maribor, sta bila sprejeta dva zakona, Zakon o jamstvu Republike Slovenije za obveznice, izdane zaradi sanacije bank in hranilnic ter zakon, ki je spreminjal te obveznice v obveznice agencije. Ampak seveda, naenkrat se je po temu višina 2200 milijonov tedanjih nemških mark izgubila. In pa tisto, kar se mi pa res ne zdi vredno, gospod minister, in upam vsaj, da boste rekli, da ste pozabili, je to, da upate ta Državni zbor in pa tiste, ki nas gledajo, zavajati tudi okoli sklepa, sprejetega 1994, kjer iz vsebine sklepa izpostavljate izključno prvi del, to je potrebo po privatizacijskem zakonu, ki ga ni. Saj to je eden izmed razlogov, zakaj naslavljam na vas vprašanje, ampak za sklepa, se ne konča, ampak je vejica. Zakon pa bo določal soudeležbo državljanov v postopkih privatizacije. In to zanemarjate. Gospod minister, in če govorimo o procentih načinu prodaje, potem se morate zavedati, ja kdo pa bo [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Gospod minister, izvolite, prosim.
Hvala lepa. Očitno je to tema, ki bo zahtevala daljši čas, kot nam ga Poslovnik nudi v tej seansi vprašanj in odgovorov. Dejstvo pa je in to je naša ocena, da je pravni akt, ki je dejansko to stvar rešil, bil ravno Zakon o javnih financah z vsem svojim tistim šestim poglavjem, ki je dopolnil, čemu in kaj se lahko naredi s prodajo teh delnic v lasti države. Mislim, da je jasno, vsakomur je jasno, da so slovenski državljani in državljanke preko zadolževanja in servisiranja tega dolga, dejansko na svojih plečih nosili težo sanacije teh ustanov. Nobenega dvoma. Zato tudi zakon zahteva, da ko se to proda, da se to uporablja samo za zniževanje dolga in morda za kakšno izredno drugačno stvar, ki pa jo mora Državni zbor na vsak način tudi odobriti. In tako je tudi to držalo. In tako se je tudi to izvajalo do sedaj. Dejstvo je, da je Slovenija ena od držav Evropske unije, ki ima najnižjo zadolženost. Med drugim tudi zato, ker ne glede katera je bila vlada, so se ta sredstva prodaje, sredstva, ki so prišla zaradi prodaje deleža v Novi Ljubljanski banki, v celoti, sicer ne takoj, res, da je potem še par let minilo, preden se je dokončno uporabilo, ampak ta sredstva so uporabili tako, kot Zakon o javnih financah veleva. Torej ne da se skrivam v tej razpravi. Prav gotovo bova o tem imela še večjo priložnost o teh stvareh govoriti. Zaenkrat pa na podlagi pravnega okvira, takšnega, kakršen je in ga tudi Vlada tolmači, je ta predlog, ki ga je Vlada sprejela na podlagi dela te komisije, ki je bila v skladu z uredbo tudi imenovana, da je ta predlog prodaje popolnoma v skladu s pravnim redom Republike Slovenije. Mislim, da je dober predlog in da v kolikor bo še bolj slovenska javnost s tem seznanjena, se bo tudi to izkazalo, da gre za dolgoročno pameten pristop, kako to zadevo rešiti. Po eni strani zagotoviti umik države, po drugi strani pa končno le priti do tega, da bi ta ustanova z vsemi svojimi hčerinskimi družbami in povezanimi ustanovami dejansko služila kot neka vseslovenska banka, ki bo delovala predvsem na področju servisiranja prebivalstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peče, prosim.
Gospod minister, z vami se strinjam seveda samo v tistem delu, da bi bilo prav, da se o tem opravi širša razprava ampak potem, za božjo voljo, dovolite vendar, da tudi vaši vladajoči poslanci jutri podprejo moj proceduralni predlog, na katerem boste imeli tudi vi popolnoma enako možnost kot vsak sleherni izmed poslancev, da v Državnem zboru spregovorimo, po moji oceni, o eni večjih "lumparij", ki so se odvijale v samostojni Republiki Sloveniji, po vaši oceni pa po eni najbolj poštenih stvari, ki se odvijajo v dani situaciji. Gospod minister, tekom vašega odgovora na moje poslansko vprašanje - prvi del, se niste z besedo dotaknili odgovora v odnosih z upravo. In jaz in vi, verjamem, še marsikdo drug izmed poslancev ve, da Vlada Republike Slovenije ne zmore kontrole nad upravo navkljub temu, da je Vlada Republike Slovenije dejanski upravljavec premoženja Republike Slovenije in da smo državljanke in državljani lastniki. Iz tega naslova, gospod Bajuk, bi si želel razpravo, ampak do razprave ne bo prišlo, v kolikor ne boste vašim poslancem rekli, da jutri v okviru glasovanj podprejo omenjeni proceduralni predlog oziroma zdajšnji proceduralni predlog z moje strani. Zato vas prosim, enako boste vi imeli možnost, da potrdite besede, ki jih navajate. Dovolite pa ob tem, da izpostavim to, kar se mi zdi mogoče najbolj banalno pri celotni zadevi, da vi govorite o vsebini temeljne ustavne listine z drugačno oziroma mu pripisujte drugačno vsebino kot jaz. Vi pa ne dovolite, da se umakne stopnja zaupnosti s tega dokumenta, da bi lahko ta dokument imeli poslanke in poslanci ter vsi ostali v rokah. Vlada Republike Slovenije, finančni minister in guverner narodne banke oziroma centralne banke so govorili o prihodnji privatizaciji. Ne o privatizaciji, ki poteka v dani situaciji na podlagi predloga, ki ste ga ponudili vi, ampak v tistem kontekstu, da morajo državljanke in državljani dobiti povrnjen denar iz naslova izdanih obveznic. Teh pa je bilo kar nekaj v obdobju do leta 1997, ko je centralna banka tudi izdala potrdilo o uspešno opravljeni sanaciji bančnega sistema. Jaz imam pred sabo seznam vseh obveznic. To je tematika, o kateri bi se morali pogovarjati, vi pa pridete pred Republiko Slovenijo, pred tujo in domačo javnostjo s predlogom, kjer ponujate 25% lastniškega deleža kupljenega na borzi. Gospod Bajuk, kateri institucionalni vlagatelj pa bo kupil tovrstni dežel 7%, 8%, 10%, ne da bo imel vpliv na upravo? Potem takem bo lahko zasledoval samo prejete dividende, na katere pa ne bo mogel vplivati. In zato je način privatizacije, kot ga predlagate, enako neuspešen, kot je bil sistem privatizacije Nove ljubljanske banke, do katere se tudi niste opredelili, da je bil negativen, pa vsi vemo [[...]] [[izklop mikrofona.]] [[...]]
Gospod Peče, formuliral bom vaše proceduralno vprašanje. O predlogu poslanca gospoda Saša Pečeta, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Hvala. Gospodu ministru za finance pa bo postavil poslansko vprašanje gospod mag. Cvikl. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Državljanke in državljani, poslanke in poslanci, gospod minister! Kot minister za finance ste odgovoren za zaupanje finančnega sistema in odgovoren za delovanje trga kapitala. Prav zaradi neenakosti dostopa do informacij o trgu kapitala in zaradi neodgovornega ravnanja posameznih institucij in pravnih oseb se v Sloveniji povečuje prepad med peščico vse bogatejših posameznikov in ostalim prebivalstvom. Temu bi težko rekli družba pravičnosti, družba skladnega razvoja. Zavedam se, da je obdobje gospodarske tranzicije pustilo kakšno vprašanje nerešeno in dopušča možnost, da vse predlagane rešitve niso bile zadostne. Na to ste v času predvolilne kampanje opozarjali tudi vi, gospod minister. Prav ta populistična gesta o večji pravičnosti, o kateri ste govorili, da jo boste zagotovili, vam je zagotovila oblast. Oblast pravi zato, ker namesto, da bi nadaljevali gradnjo dosedanje zgodbe o uspehu, ščitite zgolj posamezne interese predstavnikov elite in si oblastno podrejate vse: gospodarstvo, javne uslužbence, medije, represivne organe. Poznano je, da se je v tranziciji izvedla prerazporeditev družbenega premoženja. Vsi smo prejeli certifikate, da bi jih vložili v slovenska podjetja ali v posebne pooblaščene investicijske družbe, ki naj bi v našem imenu za nekaj odstotno letno provizijo te certifikate oplodile, če le mogoče vsaj v povprečju tako učinkovito, kot je učinkovito slovensko gospodarstvo. Vendar je rezultat danes ta, da je večina teh ljudi oškodovanih, da oplajanje certifikatov s strani pidov ni bilo najbolj uspešno za vse, temveč predvsem za nekaj skupin posameznikov, med katerimi so tudi pooblaščeni upravljavci. Ne morem se strinjati s takšno politiko, s tem, da pidi delujejo neodgovorno. Zato sem že pred letom in pol Državnemu zboru v sprejem predlagal Zakon o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb. Zakon je bil vsebinsko korekten, vendar je takrat naletel na očitke s strani Vlade, češ, Vlada ima podobne ideje, zakona ne more podpreti in garantirali ste, da boste pripravili boljšo rešitev. 500 dni po vložitvi tega zakona ste pred nekaj dnevi v Državni zbor poslali amandmaje. Sprašujem vas gospod minister: Zakaj tako dolga priprava amandmaja k Zakonu o pidih? Za koliko so bili v tem času oškodovani delničarji posebnih pooblaščenih investicijskih družb? Hvala za odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Hotel sem vas seznaniti z dejstvom, da je Vlada že poslala v obravnavo ta zakon. Vi sami ste sedaj že to omenili. Je pa del treh ključnih zakonov, ki so tudi sedaj v obravnavi v tem Državnem zboru. In to je Zakon o trgu finančnih instrumentov in pa tako imenovani ZISDU, Zakon o družbah za upravljanje. Vlada se seveda zaveda pereče problematike malih delničarjev, pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb ter zato podpira temeljni namen predloga zakona. To je varstvo interesov tisoč malih vlagateljev iz certifikatne privatizacije. Vendar obenem dopolnjuje, nadgrajuje nekatere rešitve predloga Zakona o pravnih naslednicah, ki ste ga vložili v letu 2006 v obravnavo skupine poslancev s prvo podpisanim mag. Cviklom. Moram ponovno ugotoviti, da je identično besedilo predloga, ki ga je poslala v proceduro Vlada Republike Slovenije že leta 2004. Tudi vsi podatki o utemeljitvi zakona se nanašajo na leto 2004 in ne odražajo sprememb dejanskega stanja. Prav tako omenjeni predlog zakona ne upošteva dejstva, da se s tem časom spreminja tako Zakon o gospodarskih družbah, kot tudi Zakon o prevzemih, ki sta dodatno uredila področje pravic malih delničarjev. V kratkem pričakujemo, tudi kot sem že omenil, sprejem Zakona o trgu finančnih instrumentov, ki bo nadomestil dosedanji Zakon o trgu vrednostnih papirjev in bo prinesel zaostrene norme glede poročanja javnih družb. Zato je Vlada Republike Slovenije pripravila ustrezne amandmaje k predlogu zakona, predloga zakona od leta 2006, ki je enak onemu od 2004, da je Državnemu zboru predlagal v drugi obravnavi sprejem teh amandmajev. S predlaganimi amandmaji Vlada Republike Slovenije uvaja stroga določila za družbe naslednice. Zanje je med drugim določena obveznost statusa javne družbe. Se pravi, obveza, da so njihove delnice uvrščene v trgovanje na organiziranem trgu vrednostnih papirjev. Enaka zahteva velja tudi družbe, ki so se umaknile iz organiziranega trga in morajo ponovno uvrstiti delnice v organizirano trgovanje ter poročati Agenciji za trg vrednostnih papirjev. Za pravne naslednice pooblaščenih investicijskih družb je uvedena tudi obveznost plačila primerne denarne odpravnine za delnico skladno z določbami Zakona o gospodarskih družbah, spremenjena verzija, ki je bila že sprejeta v tem Državnem zboru, ki jo bodo družbe naslednice dolžne izplačati malim delničarjem v primeru izstopa oziroma izključitve z organiziranega trga, pa tudi ob morebitnih statusnih preoblikovanjih. Za družbe naslednice je uvedena tudi obvezna javna objava informacij o izstopu oziroma izključitvi za organizirane trge ter tudi javna objava ponujene primerne denarne odpravnine. Za vse pravne naslednice pidov je določen nadzor s strani Agencije za trg vrednostnih papirjev in mesečno poročajo na podlagi zakonov, ki urejata trg vrednostnih papirjev ter investicijske sklade. Na primer, mesečno poročilo o naložbeni politiki. Predvidene so tudi kazni za kršitelje, kar manjšinskim delničarjem zagotavlja, da bodo primerne odpravnine za delnice tudi dejansko dobili. Naj tudi omenim, da je Vlada podprla predlog zakon v segmentu, ki se nanaša na možnost delničarjev, da podajo predlog za revizijo in imajo s tem pravico izpodbijanja višine primerne denarne odpravnine, ki je bila ponujena s strani družbe naslednice, če menijo, da je ta odpravnina prenizka. Vlada Republike Slovenije je torej z amandmaji pristopila k reševanju problematike malih delničarjev na celovit in dolgoročen učinkovit način brez poudarka na iskanju krivcev ter z usmerjenostjo na dejansko zaščito pravic manjšinskih delničarjev. Če pa želite, da jih iščemo, smo pa pripravljeni jih iskati. Verjamemo, da bodo stroga določila, ki jih predlog amandmajev predpisuje za družbe naslednice, pripomogla k večji zaščiti malih delničarjev teh družb. Prav tako verjamemo, spoštovane poslanke in poslanci, da boste predlagane amandmaje ob njihovi obravnavi tudi podprli. Ker pa imam še nekaj sekund, bi pa rad še povedal, če se kaj čudim, je ne, da je to vprašanje bilo postavljeno sedaj, čudim se, da to vprašanje ni bilo postavljeno prejšnji vladi, ki je dolga leta obdržala takšen sistem nepreglednosti na načrtni način. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnilni odgovor, gospod Cvikl? Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. To, kar ste povedali z izjemo tega zadnjega dodatka obrazložitev amandmaja in to smo prečitali v Državnem zboru že 12. maja, ko smo prejeli. Moje vprašanje je bilo, zakaj je Vlada za pripravo amandmaja potrebovala eno leto? [[Bom takoj.]] Hvala. Seveda, tudi za odgovor in s tem zadnjim delom se strinjam z vami. Res je, zelo težko je bilo v prejšnji vladi pripraviti Zakon o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb zaradi znanih interesov. In zaradi teh znanih interesov je potem tudi v tem Državnem zboru zelo zanimiva koalicija poslancev, gospod Vizjak, gospodje iz LDS-a, tudi nekateri seveda iz drugih strank, podpisala predlog, da se obravnava, da se najprej izvede splošna obravnava. In zato ni bilo mogoče v prejšnjem mandatu izvesti in sprejeti tega zakona. Ampak sedaj že tri leta, že tretje leto potekajo skupščine. Gospod minister, sprašujem vas, v povezavi tudi s sprejetim Zakonom o prevzemih, ki ste ga pa vi v vašem mandatu dali. Kako in v kakšni meri ocenjujete višino škode, ki jo trpijo mali delničarji? Naj dam samo nekaj zelo zadnjih zanimivih primerov. Istra Benzov primer iztiskanja malih delničarjev v podjetju Droge Kolinska. Primer podjetja Lip Bled, kjer je jasno, da so banke vzele za garancijo delnice, ki jih lastniki še nimajo. To je bilo še do nedavno tega prepovedano, vendar z Zakonom o prevzemih to ni eksplicitno prepovedano. In zato vas sprašujem, minister: Kakšna je vaša ocena, koliko so v času vaše vlade bili mali delničarji v primerih Istra Benza, Droge Kolinske, Lipa Bleda itn., oškodovani? In ali boste kaj naredili za mandat vaše Vlade? Prosim, če nam podaste okvirno vrednost. Kaj boste naredili, da bi odpravili te anomalije? Hvala lepa.
Gospod minister.
Hvala lepa. Res obžalujem. Zgleda, da niste poslušali mojega odgovora. Jasno sem tudi obrazložil, zakaj ta zamuda. Zamuda je, ker je predlog, ki je bil prijavljen ali predstavljen v Državnem zboru leta 2006, imel velike pomanjkljivosti. Takrat je bil že v pripravi novi Zakon o gospodarskih družbah, potem Zakon o prevzemih, ki je glede na dejstvo, da je to šlo preko normalnega postopka in je to ključna zakonodaja na področju gospodarstva, vzelo več časa. Potem ni bilo tudi ne v skladu z direktivami, ki smo vedeli, da so že bile sprejete. Zato tudi zamujamo z Zakonom o trgu financiranja ZTFI, to se pravi finančnih instrumentov in celoten paket, ki je pa danes pred vami, je pa zakonodaja, ki bo dejansko preuredila in zagotovila pregledni in pa trdni razvoj našega kapitalskega trga s tem, da bo omogočila tistim, ki lahko največ danes lahko vlagajo. In to v naši Republiki Sloveniji je še vedno mali delničar, ne pa te velike ustanove, da bo to omogočilo in prišlo tudi na najbolj pregleden način. A vendar, tega si pa ne moremo privoščiti, da bi mi pričakovali, potem bi pa zahtevali spremembe na tem področju, če ne bomo zagotovili pravnega varstva malih delničarjev. Kakšna je bila izguba? Ne vem. Jaz tega nisem izračunal. Morda imate vi to izgubo. Prav gotovo, ko boste prišli na dan s takšnim podatkom, koliko so bili mali delničarji morda pritisnjeni ali pa "ofrnaženi" v tem obdobju. Prav gotovo pa bi bilo zelo zanimivo primerjati, koliko so bili pa Slovenci "ofrnaženi" pod prejšnjo vladavino, ko se celotna najbolj žalostna zgodba naše tranzicije, certifikatov, kako se je z njimi upravljalo in delalo, koliko je bilo pa takrat izgube. Tu se zdaj popravlja. Razumem, da bi radi iz opozicijskih vrst naprtili na ramena te Vlade celotno krivdo tranzicijskih nepravilnosti, da uporabim najbolj nežno besedo, ki mi je prišla v tem trenutku na misel. Dejstvo pa je, da je ta zakonodaja pred vami, da dejansko bo uredila in to na popolnoma drugačen način, kot ste pa vi predlagali, gospod mag. Cvikl. Hvala.
Gospod mag. Cvikl, želite proceduralno?
Hvala lepa. Ja, predlagam, da opravimo v skladu z drugim odstavkom 246. člena razpravo o mojem vprašanju in odgovoru ministra. Gospod minister je na koncu postavil zelo zanimivo tezo, koliko je bil kdo oškodovan in kaj je kdo naredil glede tega oškodovanja. Naj seveda spomnim, spoštovani zbor, da je prejšnja vlada na čelu z ministrom za finance gospodom Mramorjem, predlagala, da bi to premoženje bilo ob njegovi realizaciji obdavčeno s 50% mejno stopnjo. Da bi, v kolikor je ocenjeno, da je nekdo res pridobil neupravičeno in bi to realiziral, bi takrat bil obdavčen s 50% mejno stopnjo. Naj spomnim, spoštovani zbor, da je gospod minister Bajuk bil tisti, ki je predlagal, da se ta 50% obdavčitev zmanjša s cedularno obdavčitvijo na 20%. To je bil predlog in tu v tem Državnem zboru sprejet. Tako da razprava o oškodovanju in o tem, kaj in kdo, kako vpliva in je podrejen kapitalu, bi bila zelo pomembna razprava. Prav tako velja ob tem razpravljati o vsebini Zakona o prevzemih. Zakaj se ob Zakonu o prevzemih, to kar se danes dogaja, dovoljuje legalno, mediji o tem poročajo, da seveda menedžerji, ker to eksplicitno ni prepovedano, jemljejo oziroma dajejo bankam za garancijo delnice, ki jih še nimajo. Naj spomnim, da je prejšnja vlada z ustavnim sporom v primeru Zavarovalnice Triglav uspela to preprečiti. Ta vlada pa je, potem ko je v opoziciji nedavno tega trdila, da je treba te delnice dati vsem Slovenkam in Slovencem, predlagala, da bodo upravičeni do teh delnic samo ljudje iz kapitalskega sklada. Ko imamo sedanjo vladavino, se tako imenovano - minister je bil zelo ogorčen - oškodovanje državnega premoženja nadaljuje. In mene seveda zanima razprava o tem. Zanima me: Zakaj je treba ob delovanju oziroma nedelovanju Soda in Kada malim delničarjem v primeru delničarja Droge Kolinske gospoda Košaka, da pravzaprav išče svojo pravico na sodišču? Zakaj Sod in Kad ne delujeta v zaščito malih delničarjev? Zakaj v primeru LIP Bleda pravzaprav sta SOD in KAD, zavedajoč se, da menedžerji dajejo za kredit delnice podjetja, ki ga šele kupujejo, pravzaprav vstopata v ta posel? Je to zaradi tega, ker so direktorji teh podjetij blizu vladajoče elite ali zato, ker financirajo kampanje katere od koalicijskih strank? Predlagam, da jutri odločimo o tem. Verjamem, da bo minister predlagal svojim poslancem, da takšno razpravo podprejo. Hvala lepa.
Hvala. Po predlogu poslanca mag. Cvikla, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospodu ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo bo postavil poslansko vprašanje gospod Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister, ostali ministri, kolegice in kolegi. Zakon o visokem šolstvu in raziskovalno razvojni dejavnosti, ki je bil posredovan v javno razpravo, je doživel vrsto kritik, vrsto pripomb, predvsem s strani tistih, ki jih ta zakon najbolj tangira. Torej govorim o združenem nastopu univerze, raziskovalnih inštitutov, inženirske akademije, študentske organizacije, sindikata vzgoje in izobraževanja. Torej vseh tistih, ki tudi zelo natančno prebirajo osnutek oziroma teze, kakorkoli je temu že moč reči, kajti danes smo slišali že veliko, tudi s strani predsednika Vlade, čeprav je zelo težko govoriti o tezah predloga zakona, ki ima natančno definirano število členov, ki ima v členih natančno zapisano besedilo in o katerem ministrstvo samo pove, da podaljša javno razpravo glede na vrsto pripomb, ki so bile na vsebino, zapisano v okviru predloga združenega Zakona o visokem šolstvu in raziskovalno razvojni dejavnosti, ki so prihajale iz različnih strani, dokler ne bo sprejeta resolucija. Torej, kako je mogoče govoriti na eni strani, da seveda predloga zakona ni, hkrati pa predlagatelj, torej ministrstvo podaljšuje javno razpravo o predlogu zakona do sprejetja same resolucije? Seveda pri tem je potrebno tudi odgovoriti. Če govorimo o slabem osnutku, je potrebno odgovoriti tudi na vprašanje: Zakaj je bilo potem potrebno izplačati slabih 50 tisoč evrov trem eminentnim pravnim strokovnjakom, da so zapisali zakon oziroma teze? Jaz mislim, da boste, gospod minister, natančno opredelili, o čem in o kateri vsebini je moč govoriti, čeprav je bilo s strani teh eminentnih pravnikov moč zaslediti, da so pravzaprav v pravni jezik zapisali izhodišča, katerih predlagatelj ste bil vi. Gospod minister, glede na to, da je v javnosti veliko nasprotovanj temu zakonu, me seveda zanima: Na kakšen način boste razrešili spor, ki je nastal med vami oziroma nestrinjanja in razlike v predlogih kot predlagatelju predloga Zakona o visokem šolstvu in raziskovalno-razvojne dejavnosti ter univerzami, študenti, raziskovalnimi inštituti, sindikatom vzgoje in izobraževanja in drugimi, ki so izrazili vrsto nestrinjanja s predlogom? Že vnaprej se vam zahvaljujem za odgovor.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa, gospod poslanec za vprašanje. Najprej bi vas na začetku popravil. Mislim, da se v naravoslovju in znanosti navadno pogovarjamo o stvareh, da se vsi menimo, za iste besede gre, za osnutek predloga za zakon. Torej, ki ni bil v javni obravnavi in smo to večkrat poudarili. Imel je celo oznako interno in je bil poslan vsem tistim, ki so partnerji v tem, da o njih interno razpravljajo in nam potem pošljejo predloge, se usedemo skupaj in o njih razpravljamo. V zvezi s tem je treba posebej povedati, da je bilo to paralelno delo, vzporedno delo med Resolucijo nacionalnega programa o visokem šolstvu, ki je bila že z Vlade poslana in bila medtem usklajevana ves čas. Najmanj eno leto je bila usklajevana z vsemi partnerji. Pri čemer pa smo seveda pripravljali osnutek. In potem, ko je bil ta del dan na vlado, torej Resolucija nacionalnega programa za visoko šolstvo, ko je bila dana na Vlado, smo mi imeli sestanke z vsemi od teh partnerjev glede na to interno gradivo. In teh sestankov je bilo devet in jih lahko po datumih povem: 18.4. z Univerzo v Novi Gorici, 19.4. z Univerzo na Primorskem, 19.4. z Univerzo v Mariboru, 20.4. s sindikati, 24.4. s Korisom, 24.4. s šolstvom, 25.4. z Univerzo v Ljubljani in 3.5. še enkrat s šolstvom. Se pravi, v vseh diskusijah in razlaganih pojasnjevanjih izhodišč smo se lepo pogovarjali, ni bilo nobenega ugovarjanja, razen potem, ko pa smo na Univerzo v Ljubljani, in so nam rekli, sedaj pa se mi o tem ne pogovarjamo. Niso rekli, da bodo dali predloge ali kaj jim ni všeč. Rekli so mi, prosim, mi se o tem ne pogovarjamo. In potem so vsi nenadoma obrnili ploščo. Vsi naenkrat, kar se nam seveda zdi nekoliko nenavadno. Ko so vsi obrnili to ploščo in ker smo zopet v naravoslovju navajeni in jaz sem dobil, ko sem bil še naravoslovec prej, recimo, v mojem prejšnjem življenju, ko sem se ukvarjal z raziskavami, smo dobili ogromno vsake teze, dobi človek recenzijo, v kateri je rečeno to in to in to je narobe. Seveda, ali s tem in tem se ne strinjamo. Nato se usedemo, pogledamo in stvar popravimo. Lahko bom imel prav jaz, lahko imajo prav oni. Torej, v diskusiji na vaša konkretna vprašanja, kako bomo to opravili, s potrpežljivostjo in z diskusijo na osnovi Resolucije o nacionalnem programu visokega šolstva, na podlagi deklaracije, ki so jo poslali potem rektorji in vsi skupaj. In ta deklaracija - če jo natanko preberete - boste videli, da se izjemno dobro ujema z vsem, kar so napisali. Se pravi, deklaracija je za nas zelo, zelo dobro izhodišče in bo skupaj z Resolucijo o nacionalnem programu visokega šolstva, skupaj s tem osnutkom, iz tega bo po pogovorih in z vsem tem nastal osnutek. Ta osnutek bomo pa potem poslali v javno razpravo. In tu mislim, da je v nekem smislu le treba spoštovati določene procedure, če se pogovarjamo o osnutku, ki še ni dan v razvoj in da potem gre nekdo v javno razpravo in potem povsod trdi, da gre za javno razpravo, se človek počuti morda, da se v naši deželi pač nekako ne znamo pogovarjati. To, mislim, da je pomembno. Glejte, vedno pri vsaki pripravi imamo, če gledate tudi v sistemsko teorijo, imate akcijo in imate reakcijo. Najprej morate nekaj narediti, da je potem na to reakcija. In iz akcije na reakcijo sledi sinteza. In iz tega potem sledi neko boljše sporočilo. Normalno, nihče ni nikoli trdil, da so ti kakršnikoli osnutki idealni ali popolni. Vedno smo bili pripravljeni na pogovor. Zato smo tudi dali, preden bi šli v javno razpravo, torej, preden bi šli v javno razpravo, smo se pogovarjali z vsemi prizadetimi partnerji, kakor smo se pogovarjali tudi o Resoluciji o nacionalnem programu visokega šolstva. Tako da ponovno povem na to vaše vprašanje. Odgovor je, s potrpežljivostjo in na osnovi vseh teh dokumentov. Hvala lepa.
Gospod Germič, prosim.
Hvala lepa, gospod minister, za odgovor. Seveda upam, da bo vaša potrpežljivost uslišana tudi v smeri tistih, ki so do zdaj dali predloge, kajti vrsto obsežnih pripomb, ki so bile dane od Študentske organizacije, do zdaj pravzaprav ni možno slediti v besedilu, ne v resoluciji in ne v zakonu, vsaj tako po njihovih izjavah, ki vam jih lahko tu citiram. Druga zadeva, ki je, oba sva naravoslovca, gospod minister. Bi bilo zelo dobro, da smo zelo natančni potem v terminologiji. Kajti zelo težko je razumeti interpretacijo predsednika Vlade danes in vas, ko govorimo, da zakona ni. Torej, zakona ni. Vi govorite o tem, da je osnutek zapisan, ki je interen, torej interen osnutek, potem bi bilo dobro definirati, kaj je to interen osnutek in osnutek, ki bo v javni razpravi, za katerega pa vi poveste, da podaljšujete javno razpravo. Seveda potem bi bilo zelo dobro slovenski javnosti natančno pojasniti, v kateri fazi je to besedilo, da ne bi predsednik Vlade in vi govorili pravzaprav v različnih pojmovanjih posameznih pojmov. Gospod minister, zelo težko je razumeti dosedanji postopek, da je pravzaprav ves čas bila zainteresirana javnost, ključna zainteresirana javnost tako odmaknjena od priložnosti za sodelovanje in da so se pravzaprav morali organizirati v posebno skupino, iz katere je nastala deklaracija, ki govori o tem, da želijo - torej, deklaracija je izraz volje podpisnikov, da sodelujejo pri oblikovanju izhodišč in sprejemanju nove visokošolske raziskovalne zakonodaje. Torej, kakšna je manira te Vlade, da pravzaprav najbolj zainteresirano javnost [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] postavi v položaj, da morajo sprejeti takšno deklaracijo, da lahko postanejo partnerji v pogovorih? In, gospod minister, želim vam, da bo uslišanost in potrpežljivost na vaši strani večja, kot je bila [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Želite besedo, gospod minister? Izvolite.
Hvala lepa. Kar se tiče študentov, moram reči, da me prav zanimajo tista vaša navodila. Mi smo se s študenti veliko reči pogovarjali. Recimo, prav slišal sem jih, pa so demonstrirali, da so proti šolninam. Prav šolnine, za šolnine je eksplicitno v tem osnutku dogovorjeno, da bodo stopile v veljavo in da bo država plačala prvo in drugo bolonjsko stopnjo. Torej, tukaj je bil že primer, ko so študentje protestirali proti nečemu, česar sploh ni bilo tam. Torej, popolnoma jasno, tudi, ko so bili na teh sestankih, kot sem že povedal, s študenti smo imeli dva triurna sestanka, kjer smo se o teh izhodiščih pogovarjali, so oni povedali svoja mnenja. Mi smo ta mnenja zabeležili in jih bomo potem v nadaljevanju usklajevali. Torej, moram reči, da s študenti nismo imeli pri pogovorih nobenih, kakršnihkoli razhajanj ali podobno. Pojasnili smo si svoja mnenja. Vsak je svoje mnenje sprejel in na podlagi tega bomo naredili boljše rešitve. Kar se pa tiče ostalega, mislim, da smo to povedali. Še nekaj pa je treba povedati. Vsaka zadeva se začne s prvim korakom. In če nekdo lahko, recimo, govori, kdaj nekdo vstopi v nek postopek, se je seveda tukaj tudi - kot se je temu reklo - treba to dogovoriti. Nekdo, ki želi kupiti stanovanje, bo rekel, da želi biti pri urejanju notranjosti. Nekdo drugi bo pa rekel, ne želim pri načrtovanju tega stanovanja. Drugi pa bo rekel, jaz želim biti že prej pri gradnji hiše. Nekdo bo pa rekel, jaz ne želim, jaz hočem že graditi opeko. Nekdo bo pa rekel, ne, jaz ne bom gradil opeko, ampak hočem glino skopati tam in tako naprej. Skratka, treba se je dogovoriti, kje naj kdo vstopi in običajno je in to je običajno povsod po svetu, da Vladi pripravi neko stvar in potem se o tem pogovarjajo. Zdaj pa seveda lahko nekdo reče, mi pa bi radi bili tam že prej. Mislim, to je pač stvar dogovora. Mislim, da se lahko, da smo zadovoljni, da smo našli skupni jezik, se pogovarjamo. Jaz sem se pogovarjal z vsemi rektorji. Z vsemi, mislim, da ni bilo prav nobenih težav, da ne bi tega dialoga naprej nadaljevali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospodu ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo postavil poslansko vprašanje gospod Miro Petek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Vsem prisotnim lep pozdrav! V Sloveniji so območja, ki so poseljena z visokogorskimi kmetijami. Seveda ne bom povedal kaj novega, če omenim, da so pogoji za kmetovanje na teh področjih zelo težki, bistveno težji kot pa v dolini. Kot primer bi navedel Koroško in znotraj Koroške Zgornje Mežiško dolino, kjer imamo na nadmorski višini okoli 1300 metrov tudi dve najvišje ležeči kmetiji na slovenskem in kjer se gorski kmetje srečujejo z velikanskimi težavami. Poleg težkih razmer za kmetovanje so nekatere kmetije skorajda brez gozdnih površin. V mnogih primerih je to posledica zgodovinskih dejstev, ko so zaradi takšnih ali drugačnih razlogov grofje dobili v last velika gozdna posestva, ki so danes v lasti države. V Mežiški dolini je precej gorskih kmetij brez enega samega hektarja gozda in kmetje, ki bi radi gospodarili na teh kmetijah, so zaradi tega dejstva na meji preživetja, za državo pa so ti kmetje na slovenskem robu pomembni tudi zaradi poseljenosti podeželja in ohranjanja kulturne krajine. V občini Črna, ki predstavlja polovico ozemlja nekdanje občine Ravne na Koroškem, je takih kmetij 30, za te kmete pa bi gozd pomenil dolgoročno rešitev. Izdelani so sanacijski programi za nekatere kmetije, ki nazorno kažejo, da bi s 40 hektarji gozdnih površin tudi te gorske kmetije lahko preživele. Ministra sprašujem: Kakšne so možnosti, da bi takim in tem kmetom država oziroma Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije stopila nasproti? Sami ogroženi kmetje v tem koncu vidijo nekaj rešitev. Prvič, da bi od sklada dobili v najem ali zakup del gozdnih površin, ki so sedaj s koncesijo oddane gozdnemu gospodarstvu, in tudi kmetje so za izkoriščanje gozda pripravljeni državi odmeriti odškodnino, tako kot s koncesijsko dajatvijo to počnejo gozdna gospodarstva. Ali druga rešitev: da bi država tem gorskim kmetom omogočila ugoden nakup državnih gozdov oziroma jih brezplačno prenesla na ogrožene gorske kmete. Gospod minister, za odgovor se vam zahvaljujem.
Gospo minister, izvolite prosim.
Hvala lepa, predsedujoči, hvala lepa za to vprašanje. Torej, na osnovi strateških dokumentov, ki nastajajo na pobudo Zavoda za gozdove Slovenije in Direktorata za gozdarstvo v okviru našega ministrstva in kjer bo določena nacionalna politika za sonaravno gospodarjenje z gozdovi, usmeritve za ohranitev ter razvoj ter pogoji za njihovo izkoriščanje oziroma večnamensko rabo, bo to poglavje posebej opredeljeno in na način, da naj država, citiram, "kmetijam s težkimi razmerami pridelovanja v hribovitem in gorskem svetu na podlagi celovitega programa razvoja podeželja omogoči bodisi opravljanje del v državnih gozdovih, zamenjavo gozdov zaradi zaokroževanja posesti, bodisi nakup gozda pod ugodnejšimi pogoji do površine, ki bi jo kmetija lahko obvladovala z delom njenih članov." Po podatkih, ki jih imam, naj bi tako naš direktorat kot Zavod za gozdove za približno čez 30 kmetij na Koroškem že letos poskusila, seveda ob upoštevanju lastninsko pravnih razmerij, začeti tako imenovano sanacijo kmetij na način, kot so že pokazali ti izdelani sanacijski načrti. Po mnenju stroke je najrealnejša rešitev oddaja določene površine gozda v koncesijo oziroma v zakup in čas in spremljanje razvoja kmetije pa bosta pokazala, ali je končna rešitev tudi odkup. Problem je tudi v tem, da so gozdovi na tem področju v koncesijo dani gozdnemu gospodarstvu do leta 2016, vendar po informacijah, ki jih imam, stroka računa, da bodo v razgovoru z GG-ji lahko določili površine gozdov, ki bi prispevale, da bi se to področje uredilo in s tem bi se naredili prvi primeri utrjevanja gospodarskih razmer na konkretnih kmetijah na Koroškem. Za tem je po informacijah predvidena tudi akcija, da bi se to območje ozirom tak pregled napravil tudi za celotno Slovenijo in da bi se na ta način poskušalo rešiti primeri. Po informacijah, ki jih imam tudi iz Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, naj bi bil v pripravi tudi primeren notranji pravilnik na tem področju. Toliko, hvala.
Hvala lepa. Gospodu ministru za okolje in prostor ter gospodu ministru za finance bo postavil vprašanje gospod Matjaž Han. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovani ministri, spoštovani zbor! Moje poslansko vprašanje zadeva tematiko, o kateri se bo najverjetneje v prihodnosti še veliko razpravljalo. Govorimo o problematiki oskrbe s pitno vodo. Pa s tem ne mislim na vse večjo ogroženost naše podtalnice, ki zagotovo, da na nekaterih delih Slovenije predstavlja zelo resen problem. V mislih imam problematiko oskrbe s pitno vodo, ki je posledica tega, da še na mnogih, zlasti podeželskih območjih, ni zgrajene komunalne infrastrukture, ki bi to omogočala. Tako smo soočeni z žalostnim dejstvom, da v času visoko razvite tehnologije in logistike kar nekaj družin v Sloveniji v tem pogledu živi na zelo srednjeveški način. Na tem mestu je prav povedati, da tukaj ne gre le za odgovornost občin, ampak tudi države. Zato je nujno potrebno pri razreševanju te problematike sodelovanje obeh. V mislih imam tako sofinanciranje izgradnje komunalne infrastrukture kot tudi iskanje potencialnih investitorjev, ki bi bili pripravljeni pristopiti k takim projektom. Ko sem pregledoval proračunsko postavko Ministrstva za okolje in prostor 1366 - Sofinanciranje okoljske komunalne infrastrukture, sem opazil, da je v ta namen v letošnjem letu namenjenih 2,88 milijona evrov, v prihodnjem letu pa 2 milijona in 600 milijonov evrov. Ugotovil sem, da so ti zneski v primerjavi z letom 2004 in 2005 več kot za polovico manjši. Takrat je bila namreč vrednost te postavke okoli 6 milijonov evrov. Glede na to, da gre za proračunsko postavko, iz katere se preko javnih razpisov črpajo sredstva za sofinanciranje izgradnje komunalne infrastrukture, torej tudi izgradnje vodovodne infrastrukture, vaju spoštovana ministra sprašujem: Ali so med ministrstvoma, ki ju vodita, ali v Vladi potekali kakšni pogovori o tem, da se za leto 2007 za proračunsko postavko 1.3.6.6. - Sofinancirajo okoljske komunalne infrastrukture prerazporedijo oziroma dodajo kakšna dodatna finančna sredstva; in to v kakšni višini? Drugo, kar me zanima: Ali se obeta pri spremembah proračuna za leto 2008 povečanje sredstev na omenjeni proračunski postavki? Ali namerava Ministrstvo za okolje in prostor v letu 2007 objaviti še kakšen javni razpis za sofinanciranje projektov izgradnje komunalne infrastrukture? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, dr. Bajuk, izvolite.
Zelo na kratko, ker bo gotovo moj kolega minister Podobnik šel v širšo obrazložitev. Samo nekaj podatkov. Kar se tiče leta 2007, vam lahko zagotovim, da Ministrstvo za finance ni dobilo vloge za povečanje prerazporeditev sredstev na to proračunsko postavko. To je postavka 1366. Minister za okolje in prostor je pri pripravi proračuna za leto 2007 v okviru limitov, ki so bili sprejeti na Vladi, samostojno načrtovalo sredstva za posamezne namene. Prav tako v parlamentu ni bil sprejet niti predlagan kakšen amandma, ki bi povečeval sredstva na tej proračunski postavki oziroma za te namene. Priprava sprememb proračuna za leto 2008 in proračuna za leto 2009 se je na Ministrstvu za finance že začela. Vedeti je potrebno, da je tudi proračun za 2008 že sprejet in da se bo pri pripravi sprememb proračuna treba držati začrtanih makroekonomskih ciljev. Tako bi danes zelo težko in predvsem zelo neodgovorno zatrjeval, da se bodo sredstva na tej proračunski postavki povečala. Kar se tiče pa konkretnih podatkov. Veljavni proračun za leto 2007 na tej postavki ima 2,677.991 evrov, predzadolžitve so 241.000 evrov. Iz navedenega pa sledi, da je razpoložljivih prostih pravic porabe še 2,436.227 evrov. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Podobnik.
Hvala lepa. Dovolite, da še sam odgovorim na vprašanje gospoda poslanca. Najprej se strinjam z vami, da je problematika s pitno vodo ena od tistih, pri kateri ima tako Vlada kot tudi lokalna skupnost posebno skrb. Tudi klimatske spremembe, napovedi nekaterih strokovnjakov, meteorologov, agrometeorologov, hidrologov so take, da govorijo o tem, da je ena od prvih dolžnosti slovenske politike tudi, da je tukaj aktivna. Da ne bo nesporazuma; prav v tem mandatu ali pa tudi kot nadaljevanje iz prejšnjega mandata so v projektu nekateri največji vodovodni sistemi v Sloveniji, izgradnja vodovodnega sistema Pomurja, varovanje pitnih virov, vodovodni sitem Bele krajine, zadrževalnik Padež, ki bo rešil Kras in slovensko Istro, ali pa morda nekateri manjši sistemi v Halozah. To so veliki sistemi, ki so vsi možni ne iz postavke 1366, ki pa je zelo pomembna postavka, manjša postavka za manjše projekte številnih slovenskih občin, ampak ob pomoči evropskih kohezijski sredstev. In vsi ti projekti, ki sem jih prej omenil, so delno sofinancirani tudi iz te virov, tako da gospod poslanec, ko ste šli skozi proračunske postavke niste upoštevali evropskih kohezijskih sredstev in deleža države pri tem. Ampak ne glede na to bi rad povedal, da ta zelo pomembna postavka 1.3.6.6., o kateri je zelo jasno povedal kolega minister dr. Bajuk, kakšno je stanje v letošnjem letu, moram opozoriti še na eno breme in dolžnost, ki sem ga nasledil in bi ga rad v celoti korektno razrešil. Namreč, v letošnjem letu je ta postavka vezana na projekte, ki so sestavni del načrta razvojnih programov in so večina posledica še nerealiziranih odločb po izvedenem javnem razpisu iz leta 2003 za proračunsko obdobje 2004-2006. V letošnjem letu torej bomo sklenili pogodbe z upravičenci, to so lokalne skupnosti, in potem bomo v nadaljnjem postopku njim tudi izdajali upravne odločbe kot posledica odločitve upravnega sodišča. 29 slovenskih občin pač čaka na to relativno majhno vsoto iz te postavke 1.3.6.6. Na vaše vprašanje glede vloge za prerazporeditve - razumljivo je, da kot minister za okolje in prostor preprosto ne vidim vira, da bi iz lastnih sredstev, lastnega ministrstva našel nek dodatni vir, ki bi ga prerazporedil na to postavko 1.3.6.6. Prihodnje leto, pa gospod minister, dr. Bajuk, že ve, ko bomo pripravljali predloge morda za dopolnitev proračuna, predvsem pa za leto 2009, pa vsekakor načrtujem, da bom predlagal, da bi se ta postavka nekoliko okrepila. Kolegi, ki se ukvarjajo s tem področjem, ocenjujejo, da bi na letni ravni do leta 2014 potrebovali vsaj 2,5 milijona evrov denarja na tej postavki 1.3.6.6., preko katere bi državni proračun, seveda na podlagi javnega razpisa, vstopal kot partner predvsem slovenskim občinam, če odmislimo, kako bo za funkcioniranje nove pokrajine, da bi lahko le-te šle in bi izvedle vse programe, ki so vezani na operativni program oskrbe prebivalstva s pitno vodo. Sam tudi podpiram, da bi vsaka slovenska družina čim prej dobila kvalitetno pitno vodo.
Hvala lepa. Gospod Han, izvolite.
Hvala lepa. Lahko sem sicer zadovoljen z odgovori. Namenoma sem postavil to vprašanje obema ministroma, ker največkrat se naredi tako, da se ministri iz drugih resorjev potem izgovarjajo na Ministrstvo za finance, da pač ne da dodatnih finančnih sredstev; vendar pri vseh teh vprašanjih, ki so se danes zastavljali, ki so mogoče bolj pomembni za državljanke in državljane, bi jaz vendarle rekel, da gre tukaj za oskrbo s pitno vodo in da gre tukaj za relativno mala sredstva. In s temi malimi sredstvi bi reševali, bom rekel, majhne občine, z majhnimi projekti vodovoda. 210 občin je, od tega je večina malih občin, in verjemite mi, da se župani, tam, kjer smo v majhnih občinah ukvarjamo predvsem s to komunalno infrastrukturo, vodovodno infrastrukturo, s cestami in tako naprej. To enostavno ljudi zanima. In da bi prišli do te oskrbe s pitno vodo, neke normalne, za to potrebujemo predvsem lastna sredstva in tudi dobro voljo s strani države. Če bi tukaj dali kakšna dva milijona evrov zraven denarja, mislim, da bi se lahko tudi nekateri projekti končali v majhnih občinah. Ne bi rad v demagoške vode, vendar ena patria manj ali več, za te zadeve, ali pa organizacija nekih "ovsev" in tako naprej, se mi zdi, da je manj pomembno, kakor pa oskrba s pitno vodo v Republiki Sloveniji. Tudi s tem se strinjam, da je treba za nazaj poravnavati zadeve, vendar mislim, da so to tako majhna sredstva, da če bi dali še 2 milijona zraven, tudi te majhne občine ne bi imele problemov. Zaenkrat se vama pa zahvaljujem za odgovore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospodu ministru za okolje in prostor bo postavil poslansko vprašanje gospod Srečko Prijatelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister! Na Primorskem imamo ekološko ogroženost s strani tovarne Kemiplas in z bencinskimi terminali v Bertokih in ravno za prvo podjetje je bilo že napovedano, da ga bomo zaradi tehnološke neustreznosti zaprli, pa ga do danes še nismo. In kar nas Primorce najbolj vznemirja sedaj, je pa to, da želite dejansko podpreti namero Vlade, da bi se gradili plinski terminali in panevropski naftovod. Spoštovani minister, sprašujem vas in s tem tudi slovensko vlado: Kje je odgovornost, nacionalni interes in volja, da enkrat rečemo Evropi ne? Zakaj to govorim? Gospod Romano Prodi je na evropskem zboru povedal, da je skrajni čas, da se Evropa opredeli do energetske strategije Italije. Seveda, če poslušamo gospoda Illyja, ki govori, da je to nujno, ta projekt, za tržaško okolico in za celotno Furlanijo-Julijsko krajino, hkrati pa daje pripombo, da ga bo motila vidnost viadukta ob izgradnji železniške proge, je nesmiselno, da slovenska vlada molči. Moči, ker ne zna reči odločnega "ne", in prikimava tudi želji Hrvaške, da bi se zgradila tako imenovana vseevropska naftovodna povezava, ki bi znatno okrnila tudi slovensko okolje. Sprašujem vas, spoštovani minister: Kje je skrb za splošno varnost državljank in državljanov? Kajti vemo, če bo ta plinski terminal v tem okraju tudi dejansko zaživel, je možnost terorističnega napada, in na to moramo računati; da je slovensko morje ogroženo s tem, ker se bo segrevala voda, ki je potrebna za hlajenje plina; da je turizem dejansko na ničelni točki že danes, vemo, ker smo večinoma tranzitna država in bo s tem še slabše, ko bomo imeli to nesnago nakopičeno na tem kraju kar dvokratno. In: Kje je interes, ki bi ga morala Vlada zagovarjati - večinski interes, ki je izkazan z odločnim "ne" na take projekte? Mene seveda moti tudi to, da imate vi eno mnenje, govorim za panevropski naftovod, gospod minister za gospodarstvo drugo mnenje. Ali je Vlada sploh usklajena? Ali upoštevajo vaše strokovno stališče, kajti znano mi je stališče, da ste vi negativno odreagirali oziroma vaše ministrstvo, medtem ko je gospodarsko ministrstvo zahtevalo, da se to realizira. Seveda, če bo to res, potem morate tu pred slovensko javnostjo povedati, da nam ostane edino še upravnopravni postopek, na katerega imamo [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Hvala lepa za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Najprej bi rad glede zadnjega, ponovil stališče, ki je vezano na poslansko vprašanje, ki mi je bilo posredovano na prejšnjem srečanju, na prejšnjih poslanskih vprašanjih enega od naših poslanskih kolegov. Namreč, gre za vprašanje tako imenovanega panevropskega naftovoda, ki bi "pasiral" v delu tudi slovensko ozemlje. Tam sem jasno povedal in ponavljam stališče, ki ga je tudi Vlada zavzela, ko je podprla politično deklaracijo o tem projektu. Namreč, vztrajamo na stališču, da noben tovrstni dokument ne more zavezovati vlad oziroma realizacij takšnega projekta, če se od vsega začetka pri tem ne upošteva zelo striktno okoljsko zakonodajo, ki je sedaj slovenska in evropska okoljska zakonodaja. Torej tukaj, na tem segmentu je Vlada usklajena in govori z enim glasom. Če bi prišlo do realizacije tega projekta, bo v tistem delu, in če bo "pasiral", če bo predlagano, da "pasira" slovensko ozemlje - šel skozi zelo zapleteno in trdo slovensko zakonodajo na področju varovanja okolja in prostora. To vam zagotavljam. Kar se pa tiče drugega dela vašega vprašanja, pa vam moram povedati, da ne poznam kot minister za okolje in prostor, kot ste rekli, da ima Vlada namero, da bi se v slovenskem delu oziroma slovenskem morju, v Koprskem zalivu ali v bližini Koprskega zaliva gradil plinski terminal. Takega stališča ne poznam. Lahko vam samo povem, da se v našem ministrstvu vodi postopek priprave državnega lokacijskega načrta za koprsko pristanišče. To pa je res. Plinskega terminala za predelavo oziroma uplinjanje ali utekočinjenje plina se v koprskem pristanišču ne načrtuje. Plinski terminal za predelavo plina ni določen niti v programu priprave tega državnega lokacijskega načrta niti ni načrtovan v idejnih rešitvah, ki so še v izdelavi in ki je bila tudi sprejeta v okviru mednarodnega javnega natečaja za pridobitev celovite urbanistične zaščite koprskega pristanišča. Od samega začetka priprave tega državnega lokacijskega načrta, in to je tak prvi celostni državni lokacijski načrt, v zvezi z načrtovanjem plinskega terminala za predelavo plina na območju koprskega pristanišča ni bilo izraženo niti v sami pobudi za pripravo takega načrta, ki ga je dalo Ministrstvo za promet, pa tudi ne v smernicah za pripravo državnega lokacijskega načrta, ki so jih v tej zvezi pripravili kolegi na Ministrstvu za gospodarstvo. To je glede samega postopka. Kar je pa vezano na dogajanje v zvezi s postavitvijo plinskih terminalov v Tržaškem zalivu, pa vam lahko zagotavljam, da kot minister v celoti sledim stališčem in sklepom Vlade, ki jih je v tej zvezi sprejela na podlagi evropskih direktiv in drugih mednarodnih, jaz bi rekel, pravnih okoljskih postopkov, kjer se je Slovenija zelo aktivno vključila v ta proces. Jaz sem sam tudi v stiku z italijanskim ministrom za okolje in prostor. Naše strokovne službe so tudi v kontaktu s strokovnimi službami ministrstva za okolje in prostor Republike Italije. V zadnjem obdobju je bilo kar nekaj delovnih sestankov na to temo. Znano je, da je Vlada sprejela nedvoumno stališče, v katerem je ugotovila, da imata oba terminala škodljive posledice na ozemlje Republike Slovenije in to smo tudi posredovali Republiki Italiji in tudi pristojnim službam Evropske unije. Posebna medresorska delovna skupina, ki koordinira to vprašanje, je bila tudi aktivna pri pripravi memoranduma, ki je bil podpisan 14. maja letos v Bruslju, podpisala pa sta ga oba zunanja ministra Republike Slovenije in Republike Italije. Ta delovna skupina je imela, mislim, da več kot 10 srečanj in pripravila je že peto delovno poročilo za Vlado, ki ga bomo tudi v kratkem obravnavali. Pa še to, da je prihodnji teden že sklicana izredna seja za okolje in prostor, na kateri bomo zelo detajlno šli skozi vse postopke, ki so vezani na ta vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Prijatelj, izvolite.
Hvala lepa. Z vsem dolžnim spoštovanjem spoštovani gospod minister, jaz verjamem, da se vi trudite skrbeti za okoljsko politiko in da skrbite za okoljsko politiko v Republiki Sloveniji. To vam verjamem, da iskreno delate na tem. Vendar vas sprašujem zelo odločno: Zakaj Republika Slovenija ni zahtevala čezmejne okoljske študije? Vemo, da je v takih primerih nujno to zahtevati in zakaj Republika Slovenija, torej zakaj ministrstvo, zakaj predsednik Vlade ni reagiral na tako ostro trditev, grobo trditev in zahtevo gospoda Prodija do Evrope po ureditvi tega vprašanja? Torej, ni samo koprsko pristanišče slovensko morje, od Kopra do Trsta se da preplavati. In tista voda, ki bi se segrevala v Tržaškem zalivu, bi bila topla tudi v koprskem pristanišču. In to bi pomenilo uničenje vse občutljive morske flore, ki je danes tam edinstvena. To vi dobro veste, na to so vas opozorili že ekologi. In dejstvo je, da Slovenija ni odreagirala niti s protestno noto, niti ni hotela ugovarjati sosedi Italiji, ki vsiljuje - tako kot Hrvati nam školjčišče in vsiljujejo mejno točko, tudi Italijani vsiljujejo ta plinski terminal. Torej: Zakaj niste reagirali na to? Zakaj nimamo odločnega stališča Vlade Republike Slovenije, ki bi bilo usklajeno z okoljem, s stroko in z zahtevo ljudi, ki tam bivamo. Tega do zdaj, spoštovani minister, niste naredili. Kdaj boste to naredili?
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Ponovno bi rad pojasnil, da je Republika Slovenija, v tem primeru Vlada Republike Slovenije in v njenem imenu Ministrstvo za okolje in prostor, v celoti izkoristila veljavne določbe evropskih direktiv, ki govorijo o presoji čezmejnih vplivov na okolje, tako pri planih kot pri posameznih projektih, ki so vezani na energetski objekt. In Republika Slovenija, v njenem imenu Vlada Republike Slovenije, je sprejela nedvoumno in jasno stališče, da imata dva terminala škodljive posledice, imata torej dokazane čezmejne vplive. S to dokumentacijo je seznanila pristojne italijanske organe o tem - govorim, seveda, ministrstvo za okolje in prostor Republike Italije - in s tem tudi seznanila Evropsko komisijo. S tem je "de facto" vstopila tudi v sam postopek ugotavljanja čezmejnih presoj vplivov na okolje. Istočasno pa je tudi bila aktivna pri pripravi posebnega memoranduma, ki sem ga prej omenil, in ena od vsebin tega memoranduma je tudi, kako bomo na okoljskih segmentih med seboj sodelovali. Rad bi še nekaj dodal, da Republika Slovenija želi delovati v prepričanju, da bo Republika Italija v celoti spoštovala evropsko okoljsko pravo in da bo tudi v duhu prijateljskega sodelovanja v celoti upoštevalo naše postopke in pri svojem delu in odločitvah upoštevalo v tem primeru tudi sklepe slovenske vlade, operativni sestanki in srečanja pa potekajo na različnih ravneh: na ravneh generalnih direktorjev okoljskih direktoratov, na ravneh državnih sekretarjev, posebej bi rad omenil tudi, da smo predsedujoči barcelonske konvencije - eden od elementov barcelonske konvencije je tudi poseben dogovor, da se severni Jadran razglasi kot območje, posebej občutljivo za okolje -, o argumentih, ki govorijo v prid proti izgradnji takšnih terminalov, ste že sami govorili. In tudi ta dogovor, ki je bil podpisan med temi državami: Republiko Slovenijo, Republiko Italijo in Republiko Hrvaško, nam daje dodatno argumentacijo, da preprosto gremo po začrtani poti, da v okviru postopkov, ki jih v tem primeru vodi ministrstvo za okolje italijanske vlade, preprosto dosežemo, da se s študijami, s konkretnimi izračuni in postopki dokaže, da so negativni čezmejni vplivi na okolje, ki so dodaten argument, da se v izgradnjo teh plinskih terminalov v Tržaškem zalivu ne gre. To je stališče, ki ga je sprejela tudi Slovenija in v njenem imenu vlada in ga posredovala italijanski strani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Prijatelj, proceduralno?
Proceduralno imam. Hvala lepa za besedo. Rad bi verjel vsem tem besedam, vendar dvomi ostajajo. Predlagam, če je tako, da se verjetno tudi sami ne boste branili, da pride v ta državni zbor razširjena razprava o tem, da tudi Državni zbor sprejme neko deklaracijo o tem, ki bo govorila, kaj slovenska vlada hoče, kaj Slovenija hoče, in jasno povedala tudi odločni "ne" Italiji in tudi Hrvaški glede panevropskega naftovoda. Zato predlagam v skladu s poslovnikom, da se o tej zelo pereči, zelo pereči tematiki, ki je ekološko in varstveno sporna za Republiko Slovenijo, razpravlja na razširjeni razpravi v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca gospoda Srečka Prijatelja, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospodu ministru za šolstvo in šport bo postavil vprašanje gospod Aleš Gulič. Prosim.
Spoštovani gospod predsedujoči! Cenjeni prisotni, gospodje ministri, pa tudi odsotni gospodje ministri, med njimi še posebej gospod Andrej, poslušalec Vala 202, ki mu je tako očitno nerodno, da je minister in da ima lep slovenski priimek, da bo s svojimi zatajitvami prav gotovo šel v zgodovino - ali pa ga bodo zgodovinarji izbrisali. No, in to je pravzaprav srž vprašanja, ki ga postavljam gospodu ministru dr. Zveru o tem, kaj se dogaja z zgodovino oziroma z njenim poukom. Recimo, poglejmo vprašanja na nacionalnih preizkusih znanja v letošnjem letu. Zanima me, gospod minister: Kako ocenjujete napovedni stavek pri 18. nalogi iz zgodovine, ki pravi takole: "Že leta 1941 je propaganda OF med Slovenci opazila belo gardo, čeprav enot prostovoljne protikomunistične milice še ni bili nikjer." Ali menite, gospod minister, da prebrano zadosti standardom nepristranega navajanja učenca k odgovoru, ali se vam zdi, da je navajanje sugestivno, tendenciozno? Isto vprašanje je bilo opremljeno z ilustracijo, ki prikazuje, predvidevamo seveda, Slovenca, partizana s klobukom na glavi in sekiro v roki, s katero maha proti nacistu in fašistu, v hrbet pa mu rine nož belogardist. Vprašanje B potem učence napoti na ogled navedene ilustracije, zahteva o njih, da razmislijo, s kom bi se lahko povezali nasprotniki OF. Torej, kako vi kot zgodovinar, poznavalec, strokovnjak, pa tudi pasionirani ljubitelj zgodovine odgovarjate ne to vprašanje. Zanima me vaš odgovor, pa tudi: Kako ocenjujete tako zastavljena vprašanja? In nasploh; kako ocenjujete ta vprašanja na nacionalnih preizkusih? Hvala lepa.
Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani gospod poslanec, manjkajoči poslanci! Hvala lepa za postavljeno vprašanje. Vprašanje je bilo zelo kratko, kako ocenjujem vprašanja pri letošnjih NPZ-jih. Nisem vedel točno, na katerega mislite, tudi vprašanj nisem poznal, zato sem si danes pridobil ta vprašanja. In res, 18. naloga pri nacionalnem preizkusu znanja je bila takšna, kot ste jo tudi predstavili. Rad bi se izognil neki oceni, ker niti ni moja neposredna naloga, da ocenjujem ali pa vrednotim postavljena vprašanja, ki so jih postavile za to postavljene komisije. Morda bi na isto vprašanje lahko gledal tudi drugače kot vi. Že samo izraz BG, bela garda, je sporen in ideološko nabit in morda bi lahko našli tudi na skici, o kateri govorite, res sugestivnost pri tem vprašanju. Je pač obdobje, na katerega se nanaša to vprašanje, zelo kontraverzno in verjetno se ne bo nikoli mogoče popolnoma izogniti takšnim ali drugačnim interpretacijam. To, kar bi si želel jaz, je, da so vprašanja jasna, da niso sugestivna, da so takšna, ki dejansko sprašujejo ali pa poskušajo učence usmeriti na tisto, kar je pomembno v slovenski nacionalni zgodovini. Pa seveda ne gre samo za nacionalno zgodovino pri tem preizkusu znanja, ki je eksteren, ki smo mu, kot veste, pred dvema letoma spremenili značaj in smo mu dali neko veljavo, ki mu gre. Če se spomnite, takrat je veljal zakon, ki je postavil nacionalne preizkuse znanja izjemno visoko. Kdor ni napravil tega preizkusa, ni napravil osnovne šole. Celo tako daleč je bil pripeljan ta zakon. Kasneje smo mu omejili vlogo; pa vendarle, nacionalni preizkusi, ki jih opravljamo danes, igrajo pomembno vlogo zlasti pri tem, ali vidimo standarde znanj ne samo po različnih regijah in šolah, ampak tudi razlike pri posameznih predmetih. Skratka, kaj naj rečem, rad bi se izognil konkretni oceni, politični oceni, recimo, tega vprašanja, ekspertom pa želel v prihodnje veliko bolj srečno roko pri oblikovanju vprašanj iz zgodovine.
Hvala lepa. Gospod Gulič. Izvolite.
Jaz se gospodu ministru za ta del odgovora zahvaljujem. Seveda pa bom še vseeno malo "povrtal". Verjamem, da se je težko opredeljevati, vendar, politik se o političnih vprašanjih, tudi kadar se tičejo nacionalne zgodovine, vendar mora odločiti. Namreč, pravilen odgovor na to 18.b vprašanje bi moral biti "povezali bi se lahko z okupatorji, fašisti, nacisti, Nemci, Italijani, Hitlerjem, Mussolinijem". Ampak, problem je v tem pogojniku "bi lahko", kot da je ta zgodovina virtualna, mislim, kot da se še ni zgodila. Ta zgodovina se je zgodila! Torej, odgovor ni možen na "bi lahko", ker potem vendar implicira misel, da se niso, pa bi se lahko; ampak so se. Zato vas sprašujem o tem vprašanju: Zakaj so tako ohlapno postavljena? Zakaj na nek način vsiljujejo misel, da se nekaj ni zgodilo, če se je zgodilo? Namreč, zgodovine, veste, so se mnogi narodi po II. svetovni vojni na nek način izognili. Nemci so naredili to s tem, da so molčali o svoji zgodovini, tudi Italijani so jo potem na nek način prenarejali. Kaj se dogaja v tem trenutku v Sloveniji? Očitno se dogaja to, da se pušča nek odprt prostor. Zgodovinarji v osnovnih šolah, v srednjih šolah ne pridejo dlje kot do druge svetovne vojne v Evropi. In puščajo ves prostor od leta 1945 do sedaj prazen. Ta prazen prostor se seveda lahko potem zapolnjuje s čim drugim. Ali je to načrt, ali je to slučaj, gospod minister?
Gospod minister, izvolite.
Ne glede na to, da lahko imava na dogajanje v drugi svetovni vojni različne zorne kote in različne ocene, pa imate popolnoma prav, ko govorite, da učni načrti, zlasti v srednji šoli, ne sežejo dovolj dolgo in se dejansko končajo v 50-ih letih; maturitetni katalog gre nekoliko dlje, pa vendarle maturanti še vedno nimajo po 15-ih, 16-ih letih samostojne Slovenije možnost odgovarjati, recimo, na neki vrhunec, ki se je zgodil v narodni zgodovini. Enostavno, zgodovinske komisije niso našle toliko poguma in volje, da bi zaključile slovensko zgodovino, proučevanje slovenske zgodovine, recimo, z njenim vrhuncem. Seveda, jaz upam, da se bo to zgodilo, sedaj se pripravljajo, se spreminjajo maturitetni katalogi, pišejo se gradiva za maturo. Zgodovina zdaj sega tudi do sprejetja v članstvo v Evropsko unijo in podobno, vendar zgodovinarji so bili dolgo na stališču, da je premajhna zgodovinska distanca, da bi se lahko že poučevalo ta zgodovina, kar je "nonsens". Dejstvo pa je, da vsak narod in vsaka generacija res spreminja tudi vrednotenje preteklosti, ne radikalno, seveda, ampak nova zgodovinska dejstva prihajajo, novi arhivi se odpirajo. Več je vedenja o preteklem in enostavno ni mogoče biti popolnoma statičen - nobeni znanosti, tudi zgodovine ne. Če pride kakšno novo spoznanje, je lahko to kar tudi svojevrsten političen in ideološki problem in nekateri niso pač pripravljeni sprejeti nekaterih na novo ugotovljenih zgodovinskih dejstev. Tukaj jaz vidim razlog, da se zgodovina ni poučevala dovolj odprto in da učni načrti in maturitetni katalogi niso segli dlje, kot segajo.
Hvala lepa. Gospodu ministru brez listnice, zadolženemu za lokalno samoupravo in regionalno politiko, bo postavil poslansko vprašanje gospod Rudolf Moge. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovana kolegica in kolegi, spoštovani minister dr. Žagar, lep pozdrav. Od sprejema Zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja smo posebej poslanci, ki prihajamo iz manj razvitih delov Slovenije, pričakovali ogromno. Pričakovali smo čudež, tri leta od imenovanja nove vlade je prešlo in nimam občutka, da bi se določbe, ki smo jih imeli v zakonu, v polni meri uresničevale. Vsa stvar sloni na preprostem dejstvu, da naj bi poleg teritorialnih delitev tudi sveti raznih regij, bodisi da gre za razvojne ali kohezijske regije, bili tisti, ki sooblikujejo politiko na ravni skladnega regionalnega razvoja. Tako imate že davno v sprejetem zakonu tudi natančno v 7. členu določilo o tem, kaj je to kohezijska regija, kaj je razvojni svet kohezijske regije, da ta razvojni svet kohezijske regije sprejema odločitve o pripravi in izvajanju programa EU na ravni kohezijske regije in da vlada določi način delovanja sveta kohezijske regije. Treba je povedati tudi, da smo bili kar uspešni pri črpanju sredstev. Recimo, če vzamemo leto 2005, so prejeta sredstva iz proračuna EU za strukturne politike znašala 35 milijonov 901 tisoč evrov; prejeta sredstva iz proračuna EU, iz Evropskega sklada za regionalni razvoj 28 milijonov 903 tisoč evrov; prejeta sredstva iz proračuna EU za kohezijsko politiko 7 milijonov 699 tisoč evrov in tako dalje bi lahko našteval. Sredstva v letu 2006 so bila še višja, kar je treba pozdraviti. Spoštovani gospod minister, ker v Državnem zboru nismo nikoli govorili in tudi v javnosti nisem zasledil dosti informacij o svetu kohezijske regije in njegovem delovanju, vas sprašujem: Katere so teme, ki jih razvojni svet kohezijske regije obravnava, in katere odločitve pri izvajanju programa Evropske unije je ta kohezijski svet sprejel? Hvala lepa že vnaprej za odgovor.
Gospod minister, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav spoštovani poslanki in poslancem, ki so še prisotni! Kar zadeva novi zakon o skladnem regionalnem razvoju in administrativnih struktur, ki jih ima Slovenija na nivoju statističnih regij, imamo dva nivoja, kot ste že povedali, na nivoju Plus 2 kohezijske regije, na nivoju Plus 3 v tem trenutku statistične razvojne regije, teh je 12. Kar zadeva učinke Zakona o skladnem regionalnem razvoju, smo na nivoju statističnih razvojnih regij naredili v tem mandatu precejšen korak naprej, ker smo bistveno povečali obseg neposrednih spodbud, ki gredo skozi strukture na tem nivoju. Namreč, na tem nivoju v vsej tej regiji obstajajo razvojni sveti, v regiji ostajajo vse te strukture. In, recimo, obseg sredstev na tem nivoju se je povečal v prihodnjem obdobju v primerjavi z letom 2004 približno za desetkrat. Velik del teh sredstev na tem nivoju v naslednji finančni perspektivi gre ravno iz strukturnih skladov, torej iz teh evropskih sredstev, čeprav so seveda to tudi naša sredstva. Kar pa zadeva kohezijskih regij, je v tem trenutku, v naslednji finančni perspektivi Slovenija še vedno kot ena kohezijska regija, je pa seveda res, da je že sicer Slovenija razdeljena na dve kohezijski regiji, in sicer približno prva, torej vzhodna obsega 60% slovenskega prebivalstva, druga, zahodna približno 40% slovenskega ozemlja. In če bi pogledali z razvojnega vidika, potem lahko ugotavljamo, da so razvojni problemi v vzhodni regiji bistveno večji. Če pogledamo statistične podatke za leto 2004 o bruto produktu na prebivalca po kupni moči, dosega vzhodna regija 69,1% povprečje razvitosti regij EU, 27, vzahodni pa je v tem letu ta obseg sredstev 99,9%. Torej, statistika govori o tem, da so razvojni problemi v vzhodnem delu bistveno večji. Vendar v tem mandatnem obdobju, se pravi v tej finančni perspektivi, je še vedno oziroma izid pogajanj celotna Slovenija tretirana, kar zadeva finančnih sredstev, kot ena kohezijska regija. Teritorialna členitev na NUS 2, torej na nivo kohezijskih regij, bo stopila v veljavo s 1.1.2008, po prehodnem obdobju, ki je potrebno zaradi ureditve statističnih evidenc. Torej v tem trenutku - to je sprejeto, vendar še ni stopilo v veljavo, ker vemo, da je enoletni zamik od časa sprejema. V tem času se izvaja politika tudi, kar zadeva konvergence, konkurenčnost v okviru kohezijskih regij na državnem nivoju, torej preko države, kasneje pa preko kohezijske regije, torej po letu 2013. Torej bo teritorialna členitev Slovenije na dve kohezijski regiji, ki je bila v Uradnem listu EU objavljena februarja letos, vplivala na izvajanje kohezijske politike v Slovenije šele po letu 2013. Kar zadeva upravne strukture, torej o tem, o čemer vi govorite, pomeni, da upravne strukture na ravni kohezijskih regij v tem trenutku še ne obstajajo. Torej, teh kohezijskih svetov še nimamo, zato ker smo celotna Slovenija kot ena kohezijska regija, in je predvideno njihovo postopno oblikovanje v sedanjem programskem obdobju, da bi lahko po letu 2013 prevzele upravljanje strukturnih skladov Evropske zveze, takrat pa to bo pomembno. Ker namreč, odvisno od morebitne reforme kohezijske politike Evropske zveze in takratne ravni gospodarske razvitosti, bosta obe kohezijski regiji tudi po letu 2014 še upravičeni, vendar do različnih stopenj oblike razvojnih pomoči. Predivoma vzhodna Slovenija po naših predvidevanjih še lahko računa na dostop do strukturnih skladov pod najugodnejšimi pogoji, medtem ko zahodna Slovenija pa eno od oblik prehodnega aranžmaja. Torej, kohezijske regije z vsemi strukturami bodo praktični v uporabo vstopile šele po letu 2013, do takrat pa je v skladu z že sprejetimi dokumenti Slovenija še vedno na tem segmentu oziroma vodi politiko na tem segmentu kot ena kohezijska regija. Hvala lepa.
Hvala. Izvolite, gospod Moge.
Hvala lepa, gospod minister dr. Žagar. Moram reči, da ste me strašno razočarali, ker mi na moje vprašanje sploh niste odgovorili, kaj je bilo s kohezijskim svetom, razen, če prav razumem, ker niste o tem govorili, da kohezijskega sveta sploh ni, da sploh ne deluje in da sploh ne obstaja. S tega mesta moram reči, da to stvar sila, sila obžalujem. Če je zakonska osnovan za to, da se ustanovi, da ste dolžni te stvari ustanoviti, in če se vam zdi, da je kohezija stvar, ki jo lahko Vlada sama opravi, ne da bi imela sistem, ki smo ga določili v Zakonu o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, pomeni, da se igramo kot mačke z mišjo. S tem se nič ni naredilo. Stvari, ki ste nam jih pripovedovali, jih imam jaz tu, o teh sva se že večkrat pogovarjala. 26. oktobra 2005 - ena kohezijska regija, potem 10.2.2007 dve kohezijski regiji. Mi po teh dokumentih Evrope sploh z uredbo o standardnih klasifikacij teritorialnih enot, ki naj bi prinašale podporo razvoju, strokovnemu načrtovanju in merjenju učinkov politike, socialno-ekonomske analize, izboljševanje, informiranje - Vlada tega sploh nima in tudi ne misli napraviti, čeprav bomo imeli dve kohezijski regiji. Tu lepo piše, kdo ustanavlja in kaj bi te regije počele! Če tega, minister, ne mislite storiti in mi ne mislite v pisni obliki kmalu odgovoriti, kaj misli Vlada s tem napraviti, potem bom jaz začel kot poslanec opozicije določene aktivnosti proti Vladi. Kajti, zdi se mi, da neizpolnjevanje tega, kar je v zakonu, pelje v to, da si Vlada še kako centralizira Republiko Slovenijo. Pričakujem od vas kot enega izmed mlajših ministrov, vsaj po stažu, da boste to, kar je v zakonu napisano, uredili.
Gospod minister, prosim.
Hvala za besedo še enkrat. Mogoče bi še enkrat rad pojasnil te stvari. Kar zadeva obstoječo finančno perspektivo, je Slovenija izpogajala ta sredstva kot enotna, ena kohezijska regija. V tem smislu so se pripravljali tudi vsi razvojni dokumenti, tako nacionalni strateški referenčni okvir in tudi operativni programi, trije glavni, in te stvari so bile, ne samo da jih Vlada sprejema, ampak so bile predstavljene tudi v Državnem zboru na ustreznem Odboru za evropske zadeve. Kar zadeva pa priprav na naslednje finančno obdobje, torej tudi uveljavljanje kohezijskih regij, ki bodo pravzaprav šele stopile v veljavo s 1.1.2008, se pa ne bodo v tem mandatnem obdobju uporabljale, ampak šele po letu 2013, bodo pa seveda ustrezne upravne strukture v skladu z zakonom, pripravljene v tem času. Tako se bodo za naslednjo finančno perspektivo tudi te upravne strukture uporabljale, kar zadeva pripravo ustreznih dokumentov. Verjetno ne moremo prehitevati časa oziroma ne moremo prehitevati redosleda dogodkov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Moge, proceduralno.
Gospod podpredsednik, dajem proceduralni predlog, da se o tem opravi splošna razprava v Državnem zboru zaradi tega, ker je to ena izmed osnovnih stvari, ki bi jih morali imeti rešene, če hočemo zares pripomoči k temu, da se zmanjša ta razlika v regionalnem razvoju Republike Slovenije. Meni se zdi, da je svet kohezijske regije tisti organ, ki bi še kako moral bedeti nad tem, da bi se ta sredstva racionalno uporabila in da bi se te razlike zmanjševale. Ne morem pa pristajati na to, minister bo zdaj, v kolikor mu bo uspela ta zakonodaja o pokrajinah, če bo imel razvojne regije, spraviti te stvari v funkcijo in bodo na podlagi tega te razvojne regije res opravljale to funkcijo, ki je opisana v tem zakonu, o katerem zdaj govorimo. Meni se pa zdi popolnoma nesprejemljivo, saj nam ta obstoječa finančna perspektiva nič ne prepoveduje in nič ne govori o tem, da mi ne bi mogli ustanoviti dveh kohezijskih regij. Dve imamo, statistično ju imamo. Imamo torej teritorij, "prazne škatle", za katere pobiramo podatke, to ogromno državo stane, nimamo pa organov oziroma organa, ki bi na tem teritoriju in nad sredstvi bedel in prinašal določene strateške odločitve. Meni se zdi to, spoštovane kolegice in kolegi, za Vlado popolnoma nesprejemljivo in jaz bi vas prosil v dobro Republike Slovenije, za kar ste ministri tu prisegli, da opravite to, kar je v zakonu napisano, in poskušate tudi z obujanjem v življenje kohezije in sveta narediti to, da bomo le prišli do tega, da se bodo te razlike med nekim Prekmurjem ali mogoče med Gorico, obalno kraško ali osrednjo Slovenijo le začela zmanjševati. Lepo bi vas prosil, dovolj je bilo nekaj let, da smo imeli "prazne škatle", to je statistične regije, iz katerih smo pošiljali podatke v Bruselj na statistični urad, da so bili to pokazalci naše razvitosti, da jo sedaj osmišljamo, je dobra stvar. Dajmo osmisliti tudi kohezijske regije in dajmo tej koheziji dati tisto mesto, ki gre tudi v drugih državah EU. Kajti tam, če imajo kohezijsko regijo, imajo tudi organ, ki nad tem skrbi, mi pa ne moremo v zakonu imeti zapisano kohezijsko regijo in bo naša kohezijska regija samo "prazna škatla", za katero se bo samo s statistiko pobiralo določene podatke, jih pošiljalo v EU in na podlagi teh podatkov bomo lahko tudi "srečali" evropska sredstva. Hvala lepa.
Predlagate, da zbor obravnava to?
Tako.
To je bil vaš predlog?
Ja.
O predlogu poslanca gospoda Mogeta, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Prehajamo na drugi krog poslanskih vprašanj. Besedo ima gospa mag. Majda Potrata, ki bo postavila poslansko vprašanje gospodu ministru za šolstvo in šport.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, spoštovani poslanci! V svojih javnih nastopih in na srečanjih s strokovno javnostjo, gospod minister, pogosto poudarjate deregulacijo in avtonomnost, ki vstopata v šolski prostor. Da bi ju zagotovili, napovedujete tudi potrebne zakonske spremembe. Vse več pristojnosti in odločanja prenašate na ustanovitelje, torej na lokalne skupnosti, ko gre za osnovne šole in vrtce, in na regionalno raven pa bo prišlo tudi dobršen del obveznosti, povezanih srednjimi in visokimi ali višjimi strokovnimi šolami. Vendar nekateri dogodki v letošnjem letu opozarjajo, da javnost, zlasti pa starši pričakujejo dejavno vlogo Ministrstva za šolstvo in šport, denimo o ugotovitvah o oporečnosti mivke v peskovnikih ali ob neustreznem odstranjevanju azbestne strehe z domžalske osnovne šole, ob pomanjkljivem zavarovanju šolskega okolja in šolskih poti. V prvem primeru je Ministrstvo za šolstvo in šport obvestilo javnost, da bo zagotovilo sredstva za zamenjavo mivke, ob drugih dveh pa se vendarle zastavlja vprašanje, kako odstraniti neškodljivo še druge strehe in prepričati lokalne skupnosti, da se za te posege odločijo. Kljub temu da mora posamezne nadzorne naloge v resnici opraviti pristojna inšpekcija, pa je verjetno za celostno sliko razmer odgovorno Ministrstvo za šolstvo in šport. Še posebej takrat, kadar se lokalna skupnost odloči, da bo prioritetno sofinancirala novo vzgojno-izobraževalno ustanovo, čeprav obstoječe ne izpolnjujejo sanitarnih standardov. Zato vas, spoštovani gospod minister sprašujem: Kakšne možnosti vplivanja na odločitve lokalnih skupnosti o investicijskih vlaganjih v vzgojno-izobraževalne zavode ima v okviru veljavne zakonodaje Ministrstvo za šolstvo in šport? Kako lahko ministrstvo prepreči odločitve, neskladne z načeli dobrega gospodarjenja in kako lahko zaustavi investicije v nove vzgojno-izobraževalne zavode, čeprav bi zaradi zagotavljanja varnega in zdravega delovnega in učnega okolja morali poskrbeti najprej za nujne investicije oziroma investicijska vzdrževanja v obstoječih javnih vzgojno-izobraževalnih zavodih? Za odgovor se vam že v naprej lepo zahvaljujem.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana gospa poslanka, hvala za vprašanje, ki je bilo nekoliko širše zastavljeno, kot je bilo najavljeno, pa vendarle bom poskušal ne brati, ampak ga vam kar takole odgovoriti. Verjetno ne pričakujete, da bo MŠŠ odgovorno tudi za pravilno tehnično odstranite ekološko spornih azbestnih, cementnih kritin s streh nekaterih osnovnih šol. Za to so odgovorni drugi, dejstvo pa je, da smo jih samo v lanskem letu zamenjali 30 tisoč 500 kvadratnih metrov tovrstnih streh azbestnih kritin. In se mi zdi, da je to kar dober rezultat, in to z neko interventno investicijsko akcijo. Zavedamo se nevarnosti azbesta in s tovrstnimi aktivnostmi bomo tudi nadaljevali v prihodnje. To pomeni, da je zlasti s področja investicijskega vzdrževanja in opreme država nekaj resursov vendarle prihranila, kljub temu da si prizadeva, kot ste sami ugotovili, za decentralizacijo in deregulacijo tudi na tem področju. S svežnjem pokrajinske zakonodaje bo ta decentralizacija še večja, zlasti na področju srednjega šolstva, kjer bodo pokrajine dobile nekatere izredne pristojnosti. Vendar si bo tudi na tem področju, tako kot na osnovnem šolstvu, država prihranila nekaj možnosti vpliva na investicijsko politiko ustanoviteljev. Kot veste, Zakon o financiranju občin zelo jasno opredeljuje različne vloge, ki jih v celotnem investicijskem ciklusu imajo različni akterji. Gre za ustanovitelje, to so občine za vrtci in osnovne šole, za srednje šole pa zaenkrat še država; investitor je pa vezan na ustanoviteljsko funkcijo, tako da je glavni investitor običajno lokalna skupnost, država pa igra vlogo soinvestitorice. Kakšen vpliv lahko ima država? Vsaj dva mehanizma obstajata: prvi je zagotovo ta finančni vpliv, za katerega se država na podlagi pravilnikov odloča ter seveda na podlagi zakona, ki to zahteva od nje; drugi pa preko normativov. Tu je pravilnik o normativih in minimalnih tehničnih pogojih za graditev osnovnih šol pomemben in naša investicijska služba se striktno drži nekaterih pravil in jih več ali manj občine tudi kot investitorice upoštevajo. Včasih pa moramo prisluhniti tudi željam lokalnih skupnosti, ko želijo z nadstandardi, recimo, povečati telovadnico, šolo ali kakšen prostor. V tem primeru država sofinancira samo tisti nujni delež, ki je izračunan po naših normativih, vse nadstandardne stvari pa sofinancira občina. Res pa je, da jih zadnja leta pridno opozarjamo, ustanovitelje, da je problem kasneje tudi z vzdrževanjem, tako da imajo nekatere lokalne skupnosti zaradi prevelikih želja in interesov na začetku gradnje probleme z vzdrževanjem. Kar se tiče ekološke dimenzije, lahko rečem, da bomo v prihodnje, v naslednjih razpisih dali velik poudarek zlasti energetsko varčnim in ekološko prijaznim gradnjam. Tu že sedaj delamo na tem področju in tudi želimo tiste objekte, ki bodo adaptirani, urejevati v tej smeri. Torej, ne gre samo za to, da bi gradili na novo, želimo zlasti tam, kjer je to mogoče, kjer so stare in statične stavbe, obnavljati, predvsem obnavljati. Tiste šole, ki pa so bile grajene poceni, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]na hitro, to je zlasti iz obdobja hitre gradnje v 70-ih letih iz tako imenovanih samoprispevkov, ki so pa dejansko nekoliko bolj šibko grajene, tiste pa več ali manj moramo zamenjati z novogradnjami. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, prosim.
Spoštovani gospod minister. Vsekakor mi verjetno ne pripisujete tega, da bi zmanjševala vlogo lokalnih skupnosti pri odločanju o tem, v kakšne šole pa vrtce želijo pošiljati starši svoje otroke. Tudi to, da morajo različne inšpekcije prevzeti svoj del odgovornosti, mi je popolnoma jasno. Hkrati sva se tudi pogovarjala o mivki v peskovnikih. Samo, od takrat, od tiste prve odločitve, da boste v razvpitih primerih zamenjali mivko, pa do zadnjih opozoril o tem, da otroci živijo pač v različno kontaminiranem okolju in da v nekaterih okoljih, zaradi razmer, kakršne so - mislim na Koroško -, niti ni pričakovati, da bi se mogli izogniti kvarnim vplivom iz okolja, pa do tega, po čemer sem vas spraševala, je kar nekaj korakov. Gre namreč za to, da se sploh nismo dotaknili o tem, da je navsezadnje Ministrstvo za šolstvo in šport verjetno odgovorno tudi za celotno področje športa, pa se o mivki v športnih objektih, ki so pogosto blizu tistih ob otroških vrtcih, nismo pogovarjali. To je en del problema zame - tudi drugi. Ampak tisto, kar me posebej zanima, je pa to, kako preprečiti, če lokalna skupnost izglasuje odlok o proračunu z grožnjo, da ne bodo nekateri svetniki, konkretno svetniki SDS-a podprli sprejema proračuna, če ne bo v proračunu zastopanih sredstev za gradnjo novega vrtca iz [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zasebnih sredstev plus tega. To je vprašanje, ki je pa odprlo čisto novo perspektivo na to, kakšno vlogo ima Ministrstvo za šolstvo in šport. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister.
Ta dodatek je bil malo specifičen. Poglejte, občine, lokalne skupnosti so se doslej izkazale kot zelo dobri gospodarji z osnovnošolskimi in predšolskim prostorom. Več ali manj so gospodarili veliko boljše, kot je država prej, in težko že vnaprej krivimo lokalne oblasti, da vlečejo nesmotrne in nespametne poteze in ukrepe, ki ne gredo v smeri skupnega dobrega. Ne vem, o katerem primeru govorite, vendar pa mislim, da doslej ni bilo nekih velikih težav pri upravljanju s predšolskim prostorom, razen v eni občini, kjer pa se sedaj zadeve sanirajo. Tudi popolnoma ni pošteno, da bi sedaj izpostavljali svetnike ene stranke in na podlagi njih vlekli neke sistemske težave v upravljanju tega prostora v prihodnje. Mislim, da država ni boljši gospodar od lokalnih skupnosti, in sem celo prepričan, da bodo pokrajine precej bolje gospodarile z zasebnim šolskim prostorom, kot to zmore država. Kar se pa tiče mivke. Mi smo takrat, ko je zadeva izbruhnila, sprejeli vse ukrepe. Mivko so množično zamenjevali, jo pregledovali prej; konkretnih številk pa nimam, ker jih niste zahtevali v vprašanju, ki ste ga postavili. Lahko pa vam naknadno dam natančne podatke in točno s številkami podkrepimo zadevo še v pisni obliki. Ne morete pa nam očitati, da ne skrbimo, recimo, za tovrstno preventivo ali celo kurativo. Imeli smo - veliko pozornosti dajemo recimo, kot sem že prej omenil, odstranjevanju azbestnih kritin. Tudi pri mivki smo relativno hitro reagirali. Upam, da so tudi druge pristojne službe, ki niso v okviru Ministrstva za šolstvo in šport, storile enako.
Hvala lepa. Proceduralno vprašanje? Prosim.
Prvič bom izrabila možnost predlagati Državnemu zboru, da v skladu z drugim odstavkom 246. člena Poslovnika Državnega zbora opravi razpravo o odgovoru ministra Zvera na moje poslansko vprašanje. Razlogov za to je nekaj. Mislim, da bi Ministrstvu za šolstvo in šport moralo opravljati vsaj svojo obvestilno funkcijo, ko gre za nekatere stvari, povezane z zagotavljanjem zdravega okolja, takrat, kadar nastopijo ekscesne situacije. Toliko glede mivke in res nisem zahtevala podatkov, tudi nisem nameravala kaj takega narediti. Drugo vprašanje, povezano z odstranjevanjem azbestnih kritin, je to, da ne zanikam prizadevanj in spodbud gre pa za tisto, kar je starše in okolje, v katerem se je to zgodilo, posebej vznemirilo. Gre za vprašanje obveščenosti in koordinacije ob kriznih situacijah. In zdaj prihajam k glavni stvari, zaradi česar predlagam razpravo. Napovedujejo se velike spremembe v šolski zakonodaji. V zvezi z razmerjem med javnim in zasebnim ste, minister Zver, napovedali, da ne bo več kot 10% zasebnega šolstva oziroma zasebnega šolstva s koncesijo. Jaz pa trdim, da za to svojo trditev nimate nobenih trdnih dokazov, da bo res to. Zanima me, da bi v tej razpravi prišli do odgovora na to vprašanje in nobena posebna hudobija me ni gnala zastaviti vam to vprašanje. Jaz sem, še preden zakon velja ali bodo spremembe sprejete, pokazala samo na en primer. Gre za občino Medvode, v Medvodah so sprejeli odlok o tem, da bodo namenili prioritetno sredstva iz javnega proračuna za gradnjo zasebnega vrtca, hkrati pa imajo odloke inšpekcijskih služb o neustreznih sanitarijah v javnih vrtcih. In to je tisto, kar me vznemirja, kar me skrbi: Ali obstajajo kakšni mehanizmi za to, da se v takšnih primerih, ko je javni interes, zavaruje ta javni interes? Kajti, vaša zagotovila so bila, da investicije in investicijsko vzdrževanje v zasebno sfero ne bo namenjeno, da bo šlo samo za 100% financiranje programa, ne pa tudi za investicije. Jaz pa vas želim opozoriti na to, da se take odločitve že spreminjajo in da nobenih zagotovil za to, kakšen obseg naj bi te stvari imele, ni. Tudi si ne znam predstavljati, do kot bo to šlo. Če pa bomo glasu ljudstva sledili, potem lahko računamo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], da bo ta odstotek bistveno višji [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Predsedniku vlade in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Pred tem pa, oprostite, moram povedati še to: o predlogu poslanke mag. Potrata, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o njenem poslanskem vprašanju, bo Državni zbor odločal v okviru jutrišnjih glasovanj. Prekinjam 28. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Hvala.