Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe in gospodje, dobro jutro! Začenjam nadaljevanje 13. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Jelka Godec, mag. Marko Koprivc, dr. Matej Tašner Vatovec, dr. Franc Trček od 12. ure dalje, Robert Polnar do 12. ure, Iva Dimic od 12. ure dalje in tudi sam bom odsoten od 13. ure dalje. Vse prisotne še enkrat lepo pozdravljam! Dovolite mi, spoštovane gospe in spoštovani gospodje, da ob današnji priložnosti, to je dan pred dnevom Rudolfa Maistra, nagovorim Državni zbor. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, dragi državljanke in državljani, dragi Slovenke in Slovenci, gospe in gospodje! Jutri bomo praznovali državni praznik dan Rudolfa Maistra. Na ta način se spominjamo slovenskega velikana, ki je pred 101 letom, 23. novembra 1918, s soborci dokončno razorožil nemško zeleno gardo v Mariboru in Maribor ponovno povrnil slovenskemu ozemlju. Ob razpadu avstro-ogrske monarhije je Maister s svojo narodno zavednostjo in drznostjo odločilno posegel v tedanje dogajanje ter s tem tudi v tok zgodovine v prid slovenskega naroda. Takoj po uradni razglasitvi priključitve Maribora k Avstriji je namreč skupaj z več kot 4 tisoč vojaki in 200 oficirji ustanovil slovensko vojsko in v povsem nemogočih razmerah, ob nasprotovanju oblasti v Mariboru, ob nasprotovanju oblasti v Ljubljani, s strateško akcijo Maribor in velik del Slovenije iztrgal iz nemških rok. Danes se dejstvo, da je Maribor z okolico slovenski, marsikomu zdi samo po sebi umevno, in ker je stoletje za nami, je to dejstvo tudi zelo oddaljeno. Zato je še toliko bolj pomembno, da na pogum, domoljubje in odločnost Rudolfa Maistra s soborci vestno opominjamo in se jim z vso hvaležnostjo tudi zahvaljujemo in se jih spominjamo. Še več, menim, da smo se ob tem dolžni vprašati, kaj vsak od nas vsakodnevno prispeva k boljši družbi in ali smo danes vredni velikih dejanj naših predhodnikov. Spoštovane in spoštovani! Današnji čas je spričo digitalizacije, rasti, staranja prebivalstva, podnebnih sprememb, zahtevnih gospodarskih okoliščin, migracij, kulturnih in drugih sprememb, takšen je vsaj občutek, bolj zapleten, kot je bil čas pred dobrim stoletjem, a kljub temu nekatere pomembne vrednote ostajajo nespremenjene. Ravno zato sem globoko prepričan, da v vsakem izmed nas lahko najdemo precejšnjo mero Maistrovega domoljubja, odločnosti in tudi drugih odlik, ki so ga naredile, tudi s pomočjo zvestih borcev, tako izjemnega za slovenski narod. Te vrednote smo kot narod izkazali tudi pozneje, v narodnoosvobodilnem boju sredi minulega stoletja, v prizadevanjih ob naši osamosvojitvi, ob vstopu v Evropsko unijo, in verjamem, da so za vedno vtkane v naš narodov spomin. Spoštovane in spoštovani! Želim si, da bi po zgledu Rudolfa Maistra in njegovih soborcev predvsem mi, aktualni politični odločevalci, zbrali pogum in stopili skupaj v naših vsakodnevnih prizadevanjih za boljši jutri. Drage državljanke in dragi državljani, spoštovani gospe in gospodje, iskrene čestitke ob državnem prazniku! / aplavz/ S tem, spoštovane gospe, spoštovani gospodje, prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K PROGRAMU DELA IN FINANČNEMU NAČRTU AGENCIJE ZA ENERGIJO ZA LETO 2020. Program dela in finančni načrt Agencije za energijo za leto 2020 je na podlagi petega odstavka 399. člena Energetskega zakona v soglasje Državnemu zboru predložila Agencija za energijo. Za dopolnilno obrazložitev programa dela in finančnega načrta dajem besedo predstavnici predlagatelja direktorici Agencije za energijo mag. Duški Godina. Gospoda direktorica, beseda je vaša, izvolite.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni! Evropski zakonodajni sveženj »Čista energija za vse Evropejce« opredeljuje poti za doseganje ciljev energetske unije, s tem pa nalaga tudi večje obveznosti državam članicam, njihovim energetskim regulatorjem, predvsem na področju obnovljivih virov, učinkovite rabe energije in razvoja skupnega, notranjega trga z energijo. Ena glavnih usmeritev Evropske unije je doseganje klimatske nevtralnosti do leta 2050. Dokumenti energetske politike Slovenije, med njimi tudi nacionalni energetski in podnebni načrt, bodo morali začrtati, kako s primerno, ambiciozno energetsko politiko in okoljsko politiko dosegati cilje čim prejšnjega razogljičenja. Zato bo potrebno tudi usklajeno delovanje in ukrepanje vseh udeležencev ob sodelovanju različnih resorjev. Energetski trg mora biti usmerjen v učinkovito izrabo novih tehnologij in digitalizacije, pri njegovi transformaciji pa ima Agencija za energijo kot nacionalni energetski regulator odgovorno vlogo. Prehod na obnovljivo energijo namreč ne pomeni le spodbujanja vlaganj v naprave za proizvodnjo elektrike iz obnovljivih virov, temveč tudi izvajanje ukrepov za učinkovito integracijo teh naprav v sistem. Ob zagotavljanju stroškovno učinkovitega razvoja varnih in zanesljivih sistemov za prenos in distribucijo energije moramo hkrati spodbujati tudi razvoj trga s prožnostjo. To pa zahteva vlaganja v nove tehnologije, nove inovativne pristope ter v razvoj in zagotavljanje novih energetskih storitev. Navedeno pred agencijo postavlja pomembne izzive, saj je regulacija dinamičen proces, ki se mora ne samo ustrezno odzivati na spremembe, temveč jih tudi predvideti in usmerjati delovanje reguliranih podjetij na trgu za energijo. Že v letu 2020 bomo zato poleg vseh stalnih izvedli nekaj obsežnih novih nalog, ki so povezane s pripravo naslednjega regulativnega okvira za regulirana podjetja. Ta bo začel veljati leta 2022 in mora elektrooperaterje še dalje usmerjati v spremembo miselnosti pri sprejemanju odločitev o načrtovanju in vlaganju v omrežja, da bi dosegali čim večjo izkoriščenost teh omrežij. Spodbujati moramo zato tako vlaganje v nove inovativne rešitve kot tudi izkoriščanje novih storitev na trgu in upoštevanje potenciala prožnosti. Tudi pri oblikovanju tarifnega sistema bo v prihodnje treba ustrezno upoštevati možnosti uporabe podrobnejših in časovno aktualnejših merilnih podatkov ter razvoj novih vlog na energetskih trgih, kot so energetske skupnosti, razpršeni viri proizvodnje, samooskrba in aktivni odjemalec. Vse naše redne naloge na različnih področjih so podrobno opisane v programu dela, morda pa velja posebej opozoriti še na naloge v okviru Evropske unije. Obseg nalog na tem področju se je za agencijo z zadnjo evropsko energetsko zakonodajo in hitrim razvojem trga, ki zahteva vključenost nacionalnih regulatorjev v vse prihajajoče izzive, dodatno poglobil in razširil. Pri tem bomo zastopali interese udeležencev trga in upoštevali nacionalne usmeritve. Zaradi novih nalog smo v kadrovskem načrtu predvideli dve dodatni zaposlitvi. Agencija se kot neodvisni energetski regulator ne financira iz proračuna, pretežni vir prihodkov je letno nadomestilo operaterja prenosnega sistema električne energije in operaterja prenosnega sistema zemeljskega plina. Nadomestilo predstavlja izjemno nizek delež stroškov v njunih celotnih upravičenih stroških, ki vplivajo na izračun omrežnine, zato bo vpliv dviga nadomestila za delo agencije izjemno majhen in se bo odrazil šele po letu 2021. S svojo aktivno in povezovalno vlogo, z doslej pridobljenimi izkušnjami in znanjem, nadaljnjim razvojem naših kompetenc in regulacije, predvsem pa s strokovnimi in celovito pretehtanimi odločitvami želimo pripomoči k učinkovitemu delovanju energetskega trga ter doseganju nacionalnih ciljev na področju energetike in varovanja okolja. Svoje naloge bomo tudi v prihodnje izvajali odgovorno, strokovno in v interesu vseh deležnikov energetskega trga, pri tem pa v ospredju našega delovanja ostaja odjemalec in doseganje širših družbenih koristi. Državnemu zboru zato predlagam, da Program dela in finančni načrt Agencije za energijo za leto 2020 sprejme v predloženi vsebini. Hvala.
Hvala, gospa direktorica, za dopolnilno obrazložitev programa. Pristojno delovno telo je Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor in besedo predajam gospodu predsedniku Edvardu Pauliču. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 13. seji dne 7. 11. 2019 kot matično delovno telo obravnaval Program dela in finančni načrt Agencije za energijo za leto 2020, ki ga je na podlagi petega odstavka 399. člena Energetskega zakona Državnemu zboru posredovala Agencija za energijo. Direktorica agencije je podala uvodno obrazložitev k programu dela in glavne poudarke delovanja oziroma nalog Agencije za energijo v letu 2020. Med drugim je poudarila, da evropski energetski zakonodajni sveženj »Čista energija za vse Evropejce« nalaga večje obveznosti državam članicam na področju obnovljivih virov učinkovite rabe in razvoja skupnega notranjega trga za električno energijo. Izpolnjevanje navedenih ciljev zahteva tudi temeljito prenovo energetskega sistema in s tem energetskega trga. Že v letu 2020 bo zato agencijo izvedla nekaj obsežnih nalog glede naslednjega regulatornega okvira, ki bo začel veljati leta 2022. Elektrooperaterje je potrebno usmeriti v spremembo miselnosti pri sprejemanju odločitev o načrtovanju in vlaganju v omrežja oziroma učinkovito spodbuditi tako vlaganje v nove inovativne rešitve kakor tudi v uvajanje novih storitev na trgu. Agencija v leto 2020 zato načrtuje poglobljeno analizo trenutno uveljavljenih pravil in metod reguliranja v EU kot tudi obsežno študijo na področju oblikovanja tarifnega sistema. Posledično bo v prihodnjem letu agencija izvedla primerjalne analize na področju učinkovitosti elektrooperaterjev pri naložbah v omrežje. Za pripravo novega regulativnega okvira bo izvedena študija, s katero se določi stopnja donosa za naslednje regulatorno obdobje. Zaradi navedenih novih nalog agencija v kadrovskem načrtu za leto 2020 predvideva dve novi dodatni zaposlitvi. V zvezi s finančnim načrtom pa je direktorica pojasnila, da pretežni vir prihodkov agencije predstavljata letno nadomestilo sistemskega operaterja družbe ELES in operaterja prenosnega sistema družbe Plinovodi. Zaradi dviga plač javnih uslužbencev v letu 2018 in povečanja obsega dela bo agencija potrebovala več sredstev za poslovanja. V letu 2020 se na podlagi oblikovanih letnih nadomestil tako načrtuje določen dvig nadomestil obeh operaterjev, ki pa se v omrežnimi v letih 2020 in 2021 ne bo odrazil, saj so tarifne postavke za to obdobje že določene. Skladno z metodologijo reguliranja se bo morebiten vpliv odstopanj zaradi dviga nadomestil odrazil šele pri določitvi tarifnih postavk omrežnine v obdobju od leta 2022 dalje, pri čemer pa bo ta vpliv izjemno majhen. Predstavnik Državnega sveta je poudaril, da Program dela in finančni načrt Agencije za energijo za leto 2020 podpirajo. Ocenjujejo, da je program dela ambiciozno zastavljen, z razvidnimi prioritetami, cilji, kazalniki učinkovitosti, roki in potrebnimi viri ter tveganje njihove izvedbe. Brez razprave je odbor glasoval o soglasju k Programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za leto 2020 in ga brez glasu proti potrdil.
Hvala, gospod predsednik, za predstavitev stališč. Sedaj, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. In kot prvi imate besedo gospod Vojko Starović, Poslanska skupina Stranke Alenke Bratušek. Gospod poslanec, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani! Danes bomo poslanci Državnega zbora odločali o soglasju k Programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo. Ta s svojimi pristojnostmi vpliva na razvoj varnih, zanesljivih in učinkovitih sistemov za prenos in distribucijo električne energije in zemeljskega plina. Na seji matičnega delovnega telesa je direktorica agencije Program dela in finančni načrt za leto 2020 podrobno predstavila. To je storila zelo dobro in lahko upravičeno pričakujemo, da bo agencija tako kot doslej odgovorno izvajala svoje naloge, med drugim so to nadziranje trga z električno energijo in zemeljskim plinom, preprečevanje dejavnikov, ki zmanjšujejo konkurenčnost trga dela ali posegajo v pravico odjemalcev, ter spremljanje morebitnih tržnih zlorab in manipulacij trga. Agencija je dokazala in pokazala, da dela dobro, rezultate pa lahko občutimo tudi uporabniki. Če izpostavim le nekatere: cena omrežnine za električno energijo se je znižala, urejena je preglednost cen, spodbujajo se različne oblike individualne in skupinske samooskrbe, prav tako se vzpostavljajo različni inovativno-razvojni projekti, ki omogočajo razvoj pametnih omrežij in s tem preboj razpršene proizvodnje. Prav letos je bil vpeljana plačljiva primarna regulacija, ki smo jo v SAB podprli. Spomnimo, plačljiva primarna regulacija pomeni, da bo ELES s sedežem v Ljubljani za storitve, ki jih trenutno izvaja, recimo mariborsko podjetje, začelo plačevati. Primarna regulacija bo omogočila razvoj novih storitev, ki bodo dodatno spodbudile razcvet razpršenih obnovljivih virov. Menimo, da je iz zasnove programa opazno, da agencija na prvem mesto postavlja aktivnega odjemalca, obenem pa se pri svojem delu osredotoča na prednosti in dobrobit vseh udeležencev na trgu za energijo. Agencija je v programu dela in finančnem načrtu na izjemno nadzorni in pregledani način predstavila svoje naloge, poslanstvo in dolgoročne cilje. Predstavitev agencije na matičnem delovnem telesu je bila temeljita, natančna in tudi laiku razumljiva. Program dela in finančni načrt v Poslanski skupini SAB ocenjujemo kot kakovostnega in preglednega, zato bomo sklep o soglasju podprli. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Branko Simonovič v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Gospod poslanec, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Poslanci Poslanske skupine Desus bomo tudi tokrat podprli Sklep o soglasju k Programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za prihodnje leto. Tako kot vsako leto je agencija tudi letos pripravila pregleden in jasen program dela in načrte za delo, ki prihaja. Po naši oceni je program zastavljen ambiciozno, iz njega pa so jasno razvidne prioritete ter zastavljeni cilji. Hkrati v programu najdemo kazalnike učinkovitosti, konkretizirane roke, potrebne vire za dosego zastavljenih ciljev in rokov ter tveganja za njihovo realizacijo. Kot je na matičnem delovnem telesu pojasnila direktorica Agencije za energijo bo zaradi Evropskega energetskega zakonodajnega svežnja »Čista energija za vse Evropejce«, ki opredeljuje obveznosti za doseganje ciljev energetske unije in posledično prinaša večje obveznosti, agencija v letu 2020 poleg stalnih nalog izvedla tudi nekaj novih, ki so povezane s pripravo naslednjega regulativnega okvira, ki bo začel veljati v letu 2022. Direktorica je še pojasnila, da pretežni vir prihodkov agencije predstavlja letno nadomestilo sistemskega operaterja, ki je družba ELES, d. o. o., in operaterja prenosnega sistema, ki je družba Plinovodi, d. o. o. Vsi načrtovani prihodki za leto 2020 pa se nanašajo na izvajanje javne službe agencije. Zaradi nenačrtovanega dviga plač javnih uslužbencev v letu 2018 in povečanega obsega dela bo agencija potrebovala več sredstev za poslovanje, zato v letu 2020 načrtuje določen dvig nadomestila obeh operaterjev, ki pa se v omrežnini v letih 2020 in 2021 ne bo odrazil, saj so tarifne postavke za to obdobje že določene. Morebitni vpliv se bo odrazil šele pri določitvi tarifnih postavk omrežnine v regulativnem obdobju od leta 2021 dalje. Delež letnega nadomestila, ki ga operaterji plačajo agenciji, je v njihovih skupnih stroških tako majhen, da je predlagani dvig zanemarljiv. Je pa dvig nujen, če hoče agencija učinkovito izpolniti vse naloge, ki jih nalaga nacionalna in evropska zakonodaja. Kot sem že omenil na začetku predstavitve stališča naše Poslanske skupine, bomo predlog sklepa podprli. Hvala lepa.
Hvala gospod poslanec. Gospod Dušan Šiško v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite, gospod poslanec.
Predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Program dela in finančni načrt agencije za naslednje leto je slab, ker je zelo široko zastavljen. Mogoče celo preveč ambiciozen glede na številčen obseg nalog, kjer naj bi se uveljavile vse EU zakonodajne podlage za prehod na čisto energijo, ki prinaša nove izzive, priložnosti za udeležence trga z električno energijo s konkretnimi, drastičnimi spremembami. Dvomimo, skrbi nas, koliko nalog s prioritetami, zastavljenimi cilji, kazalniki učinkovitosti, postavljenimi roki in potrebnimi viri ter tveganji se bo dejansko realiziralo v praksi do konca leta 2020. Agencija za energijo regulira oziroma uravnava naš majhen trg z električno energijo in zemeljskim plinom, poleg tega ima tudi pristojnosti na področju omrežja daljinske toplote OVE in URE. Nedvomno se bodo v naslednjem letu srečevali, soočali z najzahtevnejšimi nalogami, kajti če želimo priti na čistejšo energijo, moramo najprej spremeniti miselnost v glavi, kar pa ni lahek zalogaj za trdoglave. Zemeljski plin kot fosilni energent bo v bodoče moral nadomestiti plin obnovljenega izvora, na primer vodik. Treba je delati, raziskovati, opravljati študije, ki bi z drugačnim načinom politike spodbujala, motivirala operaterje k vlaganju v pametna omrežja, da bo sistem bolj prožen, kajti danes se govori o digitalizaciji na vsakem koraku. Zaradi obsega novih, razširjenih nalog ter mednarodnih obveznosti, bo agencija tudi na novo zaposlovala. Odhodki se bodo v veliki meri pokrili iz nadomestila družb ELES in Plinovodi, v manjši meri z drugimi viri poslovanja. Agencija ni uporabnica proračunskih sredstev. Ker za pokritje načrtovanih odhodkov nima svojih lastnih virov, predlaga zvišanje letnega nadomestila za družbi ELES in Plinovodi. Vse to pa bomo poplačali državljani in državljanke Republike Slovenije iz svojega žepa. Kot vidimo se v zadnjem času vse samo draži in draži. Plačujemo čedalje več za razne storitve, usluge, vprašanje pa je, kaj bomo za to dobili oziroma kdo si mane dobiček v globokih žepih. Tako sistemski operater družba ELES zvišuje omrežnino z 1,4 % na 1,5 %. Operater prenosnega sistema družba Plinovodi pa z 1,9 % na 2,2 %. Da ne bo neke bojazni, skrbi, gre za zanemarljiv delež, ker je omrežnina odvisna od skupnih upravičenih stroškov, elektrooperaterjev. Eden izmed razlogov pa je tudi povišanje plač. Gospodinjski odjemalec bo imel za cirka 0,06 evra višji mesečni strošek omrežnine, kar je zelo malo v primerjavi z dodatnim zdravstvenim zavarovanjem, ki se na vsakih nekaj let draži in veča, mesečno znese že kar lep denar. Na področju zemeljskega plina bi se strošek omrežnine povišal malce več, in sicer za 0,011 evra na mesec. Zopet smo na točki, ko je ta dvig nujen, nalagata in dirigirata ga nam naša in evropska zakonodaja, mi pa naj bi sledili. S pilotnim projektom se testirajo možnosti premika porabe energije, s ciljem spodbujanja aktivnega odjemalca, uvajanja dinamičnih omrežninskih tarif. Kako bo slednje zaživelo v praksi, je pa drugo vprašanje. Energetski sistem kot tak je preobremenjen, zato ga je potrebno reševati, spodbujati inovativnost, iskati širše družbene koristi novih tehnologij, hranilnikov, veriženja blokov, povezljivosti, hkrati pa ne smemo pozabiti tudi na velik pomen kibernetske varnosti. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo podprli predlog sklepa.
Hvala, gospod poslanec. Kot predzadnja predstavitev je predstavitev stališča Slovenske demokratske stranke, gospod Franc Rosec. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni! Agencija kot nacionalni regulator deluje na področju trga z energijo, pri čemer je njeno delo osredotočeno na usmerjanje in nadziranje izvajalcev energetske dejavnosti na področju oskrbe z električno energijo in zemeljskega plina ter na področju toplote. Pri tem velja omeniti njen doprinos pri izvajanju nalog z namenom zaščite odjemalcev, kot tudi izvajanje nalog na področju obnovljivih virov energije kot učinkovite rabe energije. V Slovenski demokratski stranki podpiramo Agencijo za energijo pri izvajanju njenih nalog, prav tako pa tudi njen plan dela za prihodnje leto.
Hvala, gospod poslanec. Kot zadnji gospod Soniboj Knežak v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala, predsednik. Spoštovani kolegice, kolegi! Agencija za energijo, ki je pomemben regulator na trgu električne energije, je svoje pristojnosti in naloge po našem mnenju na podlagi poročil, ki smo jih prejeli, opravljala zgledno in dosledno. Agencija ima veliko nalog in pristojnosti, ki pa so nam bile na Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor podrobneje predstavljene. Naloge, ki jih ta pomemben regulator opravlja, lahko razdelimo v več sklopov. Reguliranje in nadzor nad pravilnostjo obračunavanjem omrežnino operaterja pri dobavi električne energije je ključna, saj tako agencija skrbi, da se omrežnine ne zaračunavajo nad upravičenimi stroški, kar pa bi posledično pomenili, da bi, če ne bi bilo nadzora in regulacije, uporabnik plačal višjo ceno, kot jo plačuje sedaj. Ena izmed nalog Agencije za energijo je tudi nadzor in preverjanje operaterjev, da le ti v zadostni meri vlagajo v zmogljivost distribucijskih omrežij in tako omogočijo, da se električna energija in zemeljski plin varno in kakovostno distribuirata do končnih uporabnikov. Agencija lahko na podlagi pooblastila izda deklaracijo investitorju proizvodnje naprave za proizvajanje energije iz obnovljivega vira energije, hkrati pa spodbuja in odloča o podpori proizvajalcev tovrstnega pridobivanja električne energije. Po mnenju Poslanske skupine Socialnih demokratov je ključna naloga oziroma vloga agencije, da ima možnost odločanja o sporih med uporabniki in operaterji, kjer lahko nudi zaščito uporabniku, ki je največkrat šibkejša stranka v postopku. Po našem mnenju mora agencija imeti ključno vlogo pri zaščiti končnih potrošnikov, saj bo tako končnega potrošnika obvarovala oziroma mu zagotovila, da bo za plačilo dobil energent, ki bo najvišje kakovosti in dobavljen brez motenj. Energetika in energetske politike postaja vse tesnejši del socialnih politik. Socialni demokrati spremljamo in opozarjamo na probleme, s katerim se srečujejo najranljivejši v naši družbi. Ne bomo dovolili, da se energetska revščina povečuje, nasprotno, moramo jo zmanjšati, saj ima vsak državljan pravico dostopa do energenta, ki mu omogoča dostojno življenje. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo sklep o soglasju Programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za leto 2020 podprla. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec, za predstavitev stališča vaše poslanske skupine. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa o soglasju k Programu dela in finančnem načrtu Agencije za energijo za leto 2020 bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v torek, 26. novembra 2019, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA RESOLUCIJE O DIGITALNI PREOBRAZBI SLOVENIJE. Predlog resolucije je v obravnavo zboru predložila skupina 25 poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Danijelom Krivcem. V zvezi s tem predlogom resolucije je skupina 25 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga resolucije, dajem besedo najprej predstavniku predlagatelja, gospodu Francu Brezniku. Gospod poslanec, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi, nekateri vidno utrujeni, nekateri čili in zdravi, po kratkem spancu! Tisto, kar bomo danes govorili, je ambiciozna, inovativna, lahko bi rekel, bogata Slovenja 21. stoletja, kakšno vidimo v Slovenski demokratski stranki, kakšno jo vidijo vrhunski slovenski znanstveniki, številni slovenski podjetniki doma in v tujini in kakršno bi morala poenotit tudi slovenska politika, predvsem tiste stranke, ki ste danes zastopane tukaj v Državnem zboru Republike Slovenije. Govorimo o usodnih spremembah v slovenski politiki, o novem kurzu slovenske politike, ki mora bit usmerjen v 21. stoletju, v izdelke z visoko dodano vrednostjo in v tisto, za kar vsi delamo. V končnem cilju pomeni to večjo blaginjo državljanov in državljank. Dokument, ki smo ga pripravili v Slovenski demokratski stranki skupaj z Blockchain Think Tankom Slovenije, skupaj z Inženirsko akademijo Slovenije, kot lahko bi rekli creme de la creme slovenske tehnične inteligence, je relativno preprost dokument, ki na dveh straneh A4-formata kaže to novo pot Slovenije. Tisto, kar želim v teh prvih petih minutah, ki jih imam na razpolago, povedati, je, da razmah informacijsko-komunikacijske tehnologije, interneta, omogoča neslutene možnosti razvoja družbe kot celote, v tem primeru tudi Slovenije. Na žalost pa po analizi, ko smo pogledali, kam Slovenija nekako tangira v digitalnem indeksu, kakšna je pot Slovenije v zadnjih letih, kazalniki kažejo, da je Slovenija konstantno uvrščena nekoliko pod povprečje Evropske unije, torej nekje na približno 16. mesto. Naj povem, da tudi Evropska unija ni biser v času digitalne transformacije, v času četrte industrijske revolucije, ki je z skupnim imenom imenujemo digitalizacija, ker izredno močno zaostaja za Združenimi državami Amerike, izredno močno zaostaja za Kitajsko, izredno močno zaostaja tudi za tako imenovanimi azijskimi tigri, med katerimi seveda prednjači Singapur. Danes se bomo torej pogovarjali o prihodnosti. Danes se bomo pogovarjali o zadnji veliki priložnosti Slovenije, da izide iz tradicijske pubertete, da odide po poti blaginje, po poti razvoja, po poti upanja, za številne mlade ljudi in na pot upanja za številne ljudi, ki so v tretjem obdobju, ki iščejo svojo blaginjo tudi v tistih najbolj zrelih letih in ki si ne želijo, da bodo njihovi vnuki, sestre, morda tudi sinovi in hčere vozili taksi v kakšnem zakotnem delu Berlina, ampak da bodo v Sloveniji ustvarjali visoko dodano vrednost, ustvarjali bodo izdelke in storitve, na katere bomo ponosi vsi, na katerih bo postavljeno ime made in Slovenia. Mi so danes začeli že del razprave tudi na odboru Evropske unije, kjer sem predstavil oba satelita, ki bosta po vsej verjetnosti izstreljena v vesolje februarja naslednje leto, kar bo primer slovenske tehnične inteligence in tudi primer tega, da smo Slovenci tudi na tej poti četrte industrijske revolucije lahko veliki igralci. Preden zaključim v tem prvem delu v teh petih minutah, ki jih imam na razpolago, vas rotim, prosim, predlagam, da dokument z največjo resnostjo pregledate. V Slovenski demokratski stranki samo ga namenoma opredelili na eno tehnologijo zato, ker smo želeli, spoštovani kolegice in kolegi, vaš prispevek. Namenoma smo se zavedali, da mora biti tehnološka nevtralnost v dokumentu, ki ga imenujemo digitalna transformacija, nekaj, kar mora biti fundament te resolucije. Ampak želeli smo vaš prispevek. Mi imamo pripravljen drugi del tega dokumenta, popolnoma dopolnjen, žal smo ga dopolnili s slovenskimi tehničnimi strokovnjaki, želeli pa smo, da bi bil ta dokument naš skupen dokument, vseh politik, tako iz skrajne leve do desne opcije v tem parlamentu. Zato še enkrat želim, da danes teče en brainstorming, ena resna razprava, da se vrnemo morda v svoja dijaška in tudi študentska leta, ko smo imeli morda svoje ambicije nekoliko višje postavljene in da te ambicije ponovno obudimo. Upam si trditi, da je digitalna transformacija nadaljevanje Majniške deklaracije izpred 30 let v gospodarskem delu, da danes Slovenska demokratska stranka predstavlja morda mali korak za slovensko politiko in velik korak za slovenstvo, za svetlo prihodnost te države. Najlepša hvala.
Hvala za obrazložitev predloga. Ugotavljam, da je matično delovno telo Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo. In predlog resolucije je kot matično delovno telo obravnaval ta odbor. Ker po končani razpravi odbor ni sprejel delov predloga resolucije, je predsednik odbora ugotovil, da je obravnava predloga resolucije na seji delovnega telesa končana. Za predstavitev poročila pa predajam besedo gospodu Zvonku Černaču. Izvolite.
Lep dober dan vsem! Danes zjutraj smo se že videli tam nekje po eni uri, tako da lep dober dan še enkrat. Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 12. seji 6. novembra letos obravnaval Predlog resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. Predstavnik predlagatelja poslanec Franc Breznik iz Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke je predstavil pomen digitalne preobrazbe Slovenije, njene učinke in možnosti za izrazito učinkovito uporabo že obstoječih tehnologij. Predstavil je zgodovinski razvoj v Sloveniji v vseh industrijskih revolucijah, pri tem pa izpostavil, da gre v četrti revoluciji za popolno sinergijo vseh tehnologij. Dejal je, da ob tem nekateri že napovedujejo peto industrijsko revolucijo, ki bo šla iz digitalizacije v popolno personalizacijo podatkov in izdelkov, ter predstavil, kaj to pomeni v praksi in v proizvodnji. Izrazil je prepričanje, da bi Slovenija s predlaganim dokumentom postala resen igralec v bitki digitalne transformacije Evrope. Slovenija ima na nekaterih področjih izredno kvalitetne kadre, številna zagonska in ostala podjetja, ki so v zadnjih letih odšla v okolja, ki so se že digitalizirana. Slovenija lahko gradi le na svojih izdelkih in storitvah z visoko dodano vrednostjo, zgolj to je lahko resna garancija za blaginjo državljank in državljanov Republike Slovenije. Mlade generacije v teh izzivih najdejo izzive za svoje cilje. Izrazil je upanje, da se bo Slovenija poenotila v tej temi, ki je izrazito naravnana v prihodnost. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe predstavila stališče te službe. Stališče Vlade pa je predstavil minister za javno upravo. Predstavnik Državnega sveta je dejal, da Državni svet podpira predlog resolucije in državni svetniki so tudi podprli idejo, da bi bila digitalizacija ena od tem slovenskega predsedovanja Svetu Evropske unije. V nadaljevanju je predstavnik Društva ljubiteljev veriženja Blockchain Think Tank Slovenija predstavil stanje na tem področju v Sloveniji. Poudaril je, da je pričakovati, da se bo Evropska komisija pospešeno zavzemala za digitalizacijo. Izpostavil pa je tudi Estonijo kot primer dobre prakse pri e-rezidentstvu. V razpravi so svoja stališča predstavili predstavniki poslanskih skupin Liste Marjana Šarca, Stranke modernega centra, Levice, predstavniki Poslanske skupine Nove Slovenije in predstavnik Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Poslanska skupina Nove Slovenije in Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke sta tudi napovedali podporo resoluciji. Ob zaključku je predstavnik predlagatelja gospod Franc Breznik poudaril pomen modernizacije in digitalizacije javne uprave. Predstavil je uporabo blockchain tehnologije na primeru revizijskih postopkov javnih naročil, saj omogoča popolno transparentnost. Povedal je, da bi lahko s tem v javni upravi na več področjih uspešno bíli boj proti korupciji. Prav tako je z uporabo te tehnologije možno izjemno skrajšati nekatere postopke. Slovenija bi imela s tem zelo dobro in učinkovito državo in vitko javno upravo. Kot primer dobre prakse je tudi on izpostavil Estonijo. Popolna digitalna transformacija Slovenije bi lahko bila ena vodilnih, če ne vodilna tema predsedovanja Slovenije Svetu Evropske unije. Po razpravi je odbor glasoval o vseh delih predloga resolucije skupaj in jih ni sprejel. 7 članic in članov odbora je glasovalo »za«, 10 pa »proti«. Na podlagi razlage Komisije za poslovnik v zvezi z drugim odstavkom 61. člena Poslovnika Državnega zbora z dne 9. 12. 2009 je tako bilo treba ugotoviti, da je obravnava Predloga resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije na matičnem delovnem telesu, žal, končana. Hvala.
Hvala, gospod predsednik, za predstavitev dogajanja na odboru. Prehajamo na obrazložitev mnenja s strani Vlade. Ali želite spregovoriti, državna sekretarka? Izvolite.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predlog resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije po mnenju Vlade sicer prepoznava nujnost ustreznega in varnega okolja za inovacije in podjetništvo, vendar pa to omeji izključno na tehnologijo veriženja podatkovnih blokov, kar po mnenju Vlade ni skladno z načelom tehnološke nevtralnosti kot tudi ne z dobrimi praksami s posameznih področij. Tehnologija veriženja podatkovnih blokov, čeprav tehnološko zanimiva, namreč ni edina od možnih tehnologij, ki tvorijo moderno digitalizacijsko okolje. Če želimo pospešiti digitalno preobrazbo Slovenije, se je treba najprej vprašati, kako izboljšati dokaj neuravnoteženo digitalno sliko Slovenije, ki jo kaže tudi poročilo Index DESI za leto 2019. Smo napredni na področju digitalnih javnih storitev in tudi pri dostopu do odprtih javnih podatkov. Povprečni smo pri digitalizaciji poslovanja v podjetjih. Podpovprečni pa pri uporabi internetnih storitev. Izključna podpora tehnologiji veriženja podatkovnih blokov v kontekstu digitalne preobrazbe bi lahko še povečala razpršenost kohezijske politike na področju digitalizacije Slovenije in vnesla določeno mero nekonsistentnosti. Omenjena tehnologija sicer ima svoj potencial na določenih specifičnih področjih, pa vendar tehnologija veriženja podatkovnih blokov, ki v verziji decentraliziranega sistema temelji na razpršenih zbirkah podatkov, je v bistvu nastala na temelju nezaupanja do institucij. Vlada Republike Slovenije pa želi ravno obratno, torej, povečati zaupanje v državne institucije. Glede na navedeno Vlada Republike Slovenije ne vidi pravega, utemeljenega razloga za sprejetje predlagane Resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije. Razvoj digitalizacije Slovenije je projekt, ki je bistveno širši in bolj zapleten od implementacije določene konkretne tehnologije. Zato je treba predvsem uravnotežiti naložbe, ki bodo pripeljale do pospešene digitalne preobrazbe Slovenije. Vlada Republike Slovenije je sicer v preteklosti tehnologijo veriženja blokov prepoznala kot eno izmed potencialno obetavnih tehnologij ter junija 2018 sprejela Akcijski načrt za pripravo podlag za pospešeno implementacijo uporabe tehnologije veriženja blokov in oblikovanja ustreznega okolja za pospešeno regulacijo kriptovalut na relevantnih regulatornih področjih. Kot nosilno ministrstvo za razvoj blockchain tehnologije je Vlada določila Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo.
Hvala, gospa državna sekretarka. S tem, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi imate besedo gospod Jurij Lep, Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik za besedo. Državna sekretarka z ekipo, kolegice in kolegi! Nobene dileme ni, da je razvoj človeštva in posledično razvoj sleherne družbe že od nekdaj tesno povezan s tehnologijo. Zgodovina človeštva in njegovega napredka jasno kaže, da so bili največji družbeni premiki neločljivo prepleteni s tehnološkimi razvojnimi koraki. Vsekakor je eden od teh korakov tudi področje digitalizacije, ki pa danes ponuja, če hočete, praktično že tisoč in eno varianto možnosti elektronskega poslovanja v najširšem možnem smislu te besede. V Desusu se vsekakor strinjamo, da visoke konkurenčnosti družbe ni moč izgraditi in ohranjati brez ustreznih razvojnih dejavnikov za tehnološki napredek. Danes dejansko živimo v digitalnem okolju, v okolju, v katerega si še pred 100 ali 50 leti niti predstavljali nismo. Skoraj 90 % pokritost slovenskih gospodinjstev z internetom in več kot 70 % delež oseb, ki dnevno uporabljamo internet, so podatki, ki govorijo sami zase. Resolucija, ki jo je predlagala Poslanska skupina SDS, je po vsebini izpostavila eno od teh možnih tehnoloških možnosti za digitalni napredek Slovenije, in sicer tako imenovano blockchain tehnologijo ali drugače povedano tehnologijo veriženja podatkov. Ta naj bi bila prvenstveno tehnološka usmeritev Slovenije v prihodnosti. Razprava, ki se je predhodno odvijala že na matičnem delovnem telesu, je pokazala, da je proces nadaljnje digitalizacije oziroma iskanja najbolj optimalnih smeri njenega razvoja seveda nujen, če želimo slediti prihajajoči četrti industrijski in digitalni revoluciji. Na to, kaj pa je najbolj optimalna smer, pa danes pravzaprav ne moremo dati enoznačnega in pritrdilnega odgovora, da bi to bila ravno in izključno samo blockchain tehnologija. Razvoj digitalizacije Slovenije je namreč projekt, ki bi moral biti bistveno širši od implementacije določene konkretne tehnologije, v tem primeru torej blockchain tehnologije. Eno od splošnih načel, ki ga je namreč treba zasledovati, je načelo tehnološke nevtralnosti. Res je, Slovenija je tehnologijo že prepoznala kot eno izmed potencialno obetavnih tehnologij in na nekaterih področjih zelo uporabnih. Ima pa ta tehnologija poleg prednosti seveda tudi svoje slabosti, zlasti kar se tiče visokega ogljičnega odtisa, tveganja v samem varnostnem sistemu pred vdori in podobno. V naši poslanski skupini ne zanikamo, da te tehnologije ni moč takoj uporabiti v nekaterih segmentih, predvsem vidimo veliko prednost v tem trenutku, na primer, v kmetijstvu in pri ravnanju z odpadki, kar je izpostavljeno tudi s strani predlagatelja resolucije gospoda Franca Breznika. Generalno gledano pa se številni navedeni primeri uporabe te tehnologije šele izkazujejo v praksi, zato se v naši poslanski skupini strinjamo, da prednostno izpostavljanje tovrstne tehnologije v tem trenutku ni ravno na mestu. Hvala lepa.
Hvala za vašo predstavitev. Gospod Dušan Šiško v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite, gospod poslanec.
Lep pozdrav drugič vsem skupaj. Slovenci uporabljamo internet v prostem času, na delovnem mestu, kjer iščemo določene informacije, za namen ustvarjalnosti ali ustvarjanje dodatne vrednosti pa niti ne. Sodobna digitalizacija, kakršna naj bi sledila, je za mnoge od nas na nek način znanstvena fantastika, skoraj misija nemogoče. Naši starši, stari starši, niso odraščali ob računalnikih, laptopih, novih mobilnih tehnologij. Šestletnik danes skoraj bolje obvlada telefon, računalnik kot njegovi stari starši, saj so nekateri na tem področju popolnoma neuki, zato bi bilo pomembno na njihovo željo poučiti. Nekateri imajo tudi strah pred varnostjo storitev, kar nakazuje tudi porast incidentov v zadnjih desetih letih. Blockchain tehnologija naj bi naredila preobrat na tem področju, kjer bi bilo potrebno v proces vključiti vsa ministrstva. Na področju bančništva se hitro in z nizkimi stroški procesirajo transakcije, ker to prednost uporabljamo tisti, ki imamo naloženo mobilno banko na pametnem telefonu, preko katere lahko s kodo QR plačamo položnico v nekaj klikih. Pred nami se tako rekoč odpira širok spekter uporabe v kmetijstvu, recimo preko boljše sledljivosti živil, upravljanja blaga, ustvarjanja trga, skupne rabe podatkov, dostopa do kapitala. Na področju zdravstva se zagotavlja varno hranjenje podatkov na enem mestu. Vpeljejo se lahko tudi pametne zapestnice in kartice. V notranjih zadevah se nam obeta enotna digitalna identiteta in poenoten osebni dokument, kar je pametna zadeva za tiste, ki so ga že kdaj pozabili oziroma izgubili. Hkrati pa se nam poraja tudi bojazen glede varnosti tovrstnega dokumenta. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo tudi že naslovili več pisnih vprašanj v zvezi s svetlobnim onesnaženjem okolja. Neumno oziroma zelo moteče je, če imaš pred hišo en visok steber javne razsvetljave, ki ti ponoči sveti direktno v spalnico, da še zaspati ne moreš, kar je tudi slabo za naše okolje, živali in drugo. Zato se v naši stranki zavzemamo za pametno razsvetljavo mest, vasi, predorov, pločnikov. Čeprav je investicija mogoče dvakrat dražja kot navadna, se vanjo zagotovo splača investirati, ker nam bo zagotovo prinesla dolgoročne koristi. Predlagamo tudi, da Slovenija pridobi evropska sredstva za ureditev razsvetljave za celotno Slovenijo, kajti vsa razsvetljava bi morala biti digitalizirana, da bi jo človek prižigal in ugašal. Govorim torej o dinamični ali adaptivni razsvetljavi. Najmanj kar bi lahko naredili, pa je, da bi se morala osvetlitev prilagoditi, torej znižati, ko ni nikogar, in zvišati, ko je nekdo v bližini, seveda preko senzorjev. To idejo bi lahko Slovenija vključila tudi v svojo drugo predsedovanje sveta EU v drugi polovici leta 2021. Na nas je, kako bomo izkoristili številne prednosti, ki jih prinaša bodoča digitalna preobrazba Slovenije, čeprav se zavedamo, da nas bo obšla, ker nekateri ne znajo gledati v prihodnost. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Žan Mahnič v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala, predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Slovenija kot država, ki je izrazito naravnana v smislu izvoza, država, ki ne more pričakovati, da bo v 21. stoletju imela neko težko industrijo, je država, ki zagotovo mora iskati svoje priložnosti, svoje tržne niše tam, kjer zares lahko uspe. Tam, kjer lahko uspeš z znanjem, kjer lahko uspeš s tistim, kar v Sloveniji že imamo, in kjer lahko na nek način koristiš tisto, kar lahko ljudje sami brez ne vem kakšne industrije ustvarjajo in pa tudi sproducirajo. Da se orientiramo tja, kjer imamo priložnosti, kjer imamo velike zmožnosti in pa kjer lahko glede na vložek, ki ga bomo dali, relativno veliko dobimo. In zagotovo je digitalizacija tisto področje, kjer je lahko Slovenija uspešna. Digitalizacija mora postati paradni konj slovenskega gospodarstva. Veliko je bilo o tem govora, predvsem s strani Slovenske demokratske stranke v prejšnjem mandatu. Lahko rečemo, da se je po nekaterih obiskih v Združenih državah Amerike in pa v Združenih arabskih emiratih prejšnji minister gospod Koprivnikar trudil postavljati neke začetke v smislu pravnoformalnih okvirjev, ampak žal dlje od tistih okvirjev nismo prišli. Zaradi tega smo v Slovenski demokratski stranki čez parlamentarne počitnice sodelovali z najboljšimi strokovnjaki v Republiki Sloveniji na tem področju, z najboljšimi strokovnjaki na področju blockchain tehnologije, s tistimi, ki ne pišejo samo dokumentov, ki ne pišejo samo resolucij, ampak ki lahko resolucijo in pa kasneje tudi ostale pravne podlage napišejo na podlagi prakse, na podlagi lastnih izkušenj in na podlagi lastnega znanja. Digitalizacija, ki je nekako nadaljevanje četrte industrijske revolucije, digitalizacija, ki jo lahko poimenujemo tudi z angleškimi besedami internet of things, se pravi internet stvari, kjer postane vse skupaj povezano, ni vprašanje časa. Ta digitalizacija že pospešeno poteka, vendar pa je samo vprašanje kje. Žal ugotavljamo, da v Sloveniji kljub temu, da imamo številne možnosti, da bi to postal naš paradni konj, temu ni tako. Nekateri se sicer trudijo, ustvarjajo, vendar pa kdor se nekako želi resneje ukvarjati s tem, kdor želi prodati tudi potem svoje produkte, žal mora v tujino. In ko vsako leto govorimo, kako se nam dogaja beg možganov, med temi, ki odidejo, inženirji, so tudi takšni, ki bi lahko sodelovali pri digitalni preobrazbi Republike Slovenije. Blockchain tehnologija mora postati v primarnem zanimanju Slovenije. Pospeševati je treba vse inovacije na tem področju in jih potem tudi uvajati v vsakdanje življenje. Mi menimo, da lahko uvedba blockchain tehnologije prispeva tehnološke izboljšave ter posledično bistveno optimizacijo poslovanja ter javnega upravljanja, se pravi gre za večjo učinkovitost, gre za hitrejše procese, kajti gre za veriženje podatkov. Predstavljajte si, da so vse študije, da so vsi podatki, ki so potrebni za to, da mi pridemo do nekega občinskega prostorskega načrta ali do nekega OPN, številni procesi so zadaj, seveda birokratični procesi, birokratski procesi, birokracija je tista, ki tukaj to dela, vsa soglasja, ki so potrebna, vsak organ ti mora izdati svoje soglasje. Po tem, ko je OPN sprejet, ko gremo naprej v neke resne infrastrukturne projekte, so dolge čakalne dobe za to, da mi dobimo ustrezna soglasja, da se na koncu lahko začne izvedbo infrastrukturnega projekta. Če bi imeli mi veriženje podatkov, če bi imeli blockchain tehnologijo v javni upravi, bi lahko tako prišel ti do nekega gradbenega dovoljenja, ker bi na podlagi teh vseh podatkov, ki so zveriženi, enostavno računalnik sam izračunal, ali si upravičen do gradbenega dovoljenja ali ne. Kaj pa mi delamo? Tisti, ki – v konkretnem primeru govorim za neka gradbena dovoljenja – so med vso to množico teh, ki za to skrbijo, pa si vi predstavljate to digitalizacijo tako, da imamo danes 170 tisoč javnih uslužbencev, samo 15 tisoč v zadnjih treh letih, zdaj si pa preštejte, koliko stanejo in pa kaj bi lahko mi vse na področju digitalne preobrazbe naredili, če bi ta denar namenili za takšne tehnologije. Zakaj, recimo, ne bi imeli na podlagi vsega tega [[…]]enostavno nekateri dobro služijo z zdravniškimi pregledi, praktično za vsako neko takšno stvar, za vsako neko takšno dovoljenje potrebuješ ti zdravniško spričevalo. Nekoč bo zagotovo prišlo do tega, da bo to vse potekalo avtomatično, da bodo vsi sistemi prepleteni, tvoja osebna zdravstvena kartoteka. Verjetno tudi nekoč zapestnice, ki jih bomo imeli, čipe, ki bodo detektirali zdravstveno stanje, sproti se to obnavljajo. Recimo, v tvoji neki zdravstveni kartoteki in na podlagi tega boš ti avtomatsko dobil, kaj jaz vem, podaljšanje prometnega dovoljenja. Predstavljajte si ta čip, ki ga boš imel, da te bo lahko opozoril pred strdkom ali si predstavljate, da bi vedel nekaj ur prej, dan prej, dva dni prej, da te čaka infarkt. Infarkta ne bi bilo več, ker bi te enostavno ta čip opozoril in bi seveda ustrezno odreagiral z zdravstveno oskrbo. To enkrat bo. To zagotovo enkrat bo, samo vprašanje časa kdaj. Se pravi, ali bomo mi tisti, ki bomo na tem področju sodelovali, ali bomo mi tisti, ki bomo na tem področju ta napredek, ta razvoj kreirali, ali pa bomo capljali za drugimi in namesto, da bi sami proizvajali svoj know-how, namesto da bi sami ustvarjali to tehnologijo, jo bomo potem drago kupovali in plačevali drugim. Prepričani smo, da bi uvedba te blokchain tehnologije pomenila tudi krepitev vloge in pa moči državljanov, ki imajo ključni nadzor nad lastnimi podatki in tem, kdo do njih dostopa. Pri blockchain tehnologijah je zagotovo za nekatere problem, ker za nazaj podatkov pač ne moreš brisati. Ko je enkrat zapisano, je zapisano. Gospa Maurovič se lahko smeji, ampak dva tedna nazaj sem s strokovnjakom na področju blockchain tehnologije približno tri ure razpravljal na to temo in približno vem, kaj mi je povedal. Če pa imate vi drugačne podatke oziroma če vi poznate kakšno drugo tehnologijo, kako se to dela, pa seveda z veseljem temu tudi prisluhnem. Je pa verjetno za nekatere problem večja moč in pa dostop do tehnologije in pa predvsem vloge državljank in državljanov. Če daš ti državljankam in državljanom večjo moč, potem jih je težje, prvič, manipulirati, drugič, pa tudi po svoje delati. Da ne govorimo o vseh priložnostih, ki jih prinaša ta digitalna preobrazba na področju javnih naročil. Ampak če imaš ti enkrat postopek, ki je utečen, ki je na podlagi veriženja podatkov potem zapisan – je kaj problem? Težko je manipulirati pri javnih naročilih, težko je goljufati, ker imaš ti neki proces, ki vse to na podlagi, recimo, javnega naročila, na podlagi prijaviteljev avtomatsko generira podatke in avtomatsko izbere tistega, ki je najboljši za konkretno izvedbo oziroma za konkretno javno naročilo. Skratka pri digitalizaciji gre za vprašanje tega, ali bomo v Sloveniji vstopili na ta vlak v prednjih vagonih ali bomo v zadnjih vagonih ali pa se bomo potem z avtobusom peljali za tem vlakom. Imamo številne strokovnjake na tem področju. Sami pravite, da imamo dobro javno šolstvo, se strinjam s tem. Verjamem, da tudi na naših fakultetah tisti, ki so na bolj naravoslovno-tehničnih smereh, dobijo ustrezna znanja, da bi lahko pomembno sooblikovali dejanske procese, ki se v tem smislu digitalizacije odvijajo. Da ne govorimo o vseh priložnostih tudi v kmetijstvu, financah, zdravstvu, notranjih zadevah. Skratka, digitalizacije je tukaj. Je pa samo vprašanje, ali bomo mi to digitalizacijo vodili, ali bomo vzeli to znanje v svoje roke, ali bomo politiki omogočili in pa spodbujali tiste, ki so na tem področju strokovnjaki, ki se zanimajo za to, da bomo ustvarjali lastne produkte made in Slovenia, ali pa bomo seveda drago plačevali produkte in jih uvažali iz tujine. Zaradi tega smo mi v Slovenski demokratski stranki pripravili to resolucijo, ki jo seveda tudi podpiramo. Tudi naše nadaljnje delovanje bo šlo v smeri tega, da je potrebno Slovenijo digitalizirati in pripraviti na desetletja, ki nas čakajo. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Besedo ima gospod Nik Prebil, Poslanska skupina Liste Marjana Šarca.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovani vsi prisotni, prav lep pozdrav! Tematika, ki jo danes obravnavamo, je vsekakor resnično izredno aktualna. Uvodoma bi želel izpostaviti svoje strinjanje in se tu pridružujem podpori Vlade, ministrstvu, drugim ministrstvom, tudi Državnemu svetu pa navsezadnje tudi predlagatelju in drugim pomembnim deležnikom, pa ne toliko za predlog, ki je pred nami, kot za to, da so prepoznali področje digitalizacije kot izredno pomembno, ki mu je treba nameniti več pozornosti tako danes kot v prihodnje, saj je to eno izmed ključnih področij za razvoj in preboj Slovenije tako v EU kot v svetu. Moram povedati, da Slovenija po neki začetni zadržanosti danes nedvomno bolj pogumno stopa na pot digitalizacije, vendar na tem področju, žal, še vedno nekoliko zaostajamo za razvitejšimi državami, ki so pred nami spoznale prednosti in koristi, ki nam jih digitalizacija prinaša. Evropska komisija je v letošnjem indeksu digitalnega gospodarstva in družbe Slovenijo uvrstila na 16. mesto med državami članicami EU, kar ni ravno tako slabo, je pa zaskrbljujoč podatek, da naj bi vse države članice EU relativno hitreje napredovale od nas na tem področju, zato bo tu v prihodnje sigurno treba storiti več. Tudi glede na poročilo Vzpon digitalnih izvajalcev, ki ga je objavila Gospodarska zbornica Slovenije, je Slovenija uvrščena med izzivalce v regiji, ki pa ne izkoriščajo potenciala digitalizacije v zadostni meri. Po podatkih teh avtorjev bi digitalizacija lahko slovenskemu gospodarstvu do leta 2025 prinesla dodatnih – pozor! – 2,1 milijarde evrov BDP. V stranki LMŠ se zavedamo stanja na tem področju, zato podpiramo vsa prizadevanja, da se področje digitalizacije formalnopravno uredi in se odpravijo vrzeli, ki nam onemogočajo, da bi za pospešitev gospodarske rasti uporabili prav digitalizacijo. Naj izpostavim, nikoli v zgodovini človeštva, spoštovani, razvoj tehnologij ni tako bliskovito napredoval, kot se to dogaja danes. Zato je treba čim prej vzpostaviti in udejanjiti konkretne ukrepe na področjih, za katere je sploh smiselna uporaba novih tehnologij in kjer lahko te nove tehnologije, kot so, na primer, internet, umetna tehnologija, inteligenca, tehnologija veriženja blokov, nanotehnologija, robotika, biometrija, virtualna realnost, 3D-tisk in številne druge, ustvarjajo visoko produktivno gospodarstvo, ki pa ustvarja dodano vrednost za nas vse. In ob vseh prednostih, ki jih dosežen in hitri razvoj prinaša, pa se moramo zavedati ali bolje predvidevati tudi morebitna tveganja in slabosti. Na nacionalni EU in svetovni ravni se redno srečujejo tako strokovnjaki kot politika, da bi ta področja ustrezno prepoznali, uredili, predvsem pa raziskali skozi analize in debate ter ustrezno opredelili tveganja. Predlog resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije, ki ga je predlagala SDS, žal ne upošteva raznovrstnosti in prednosti vseh tehnologij, ki predstavljajo tehnološke rešitve sedanjosti in prihodnosti. Prvič, to ne more biti resolucija o digitalni preobrazbi, če govorimo zgolj o eni tehnologiji, saj predlagatelj kot edino tehnologijo za digitalno preobrazbo Slovenije izpostavi le tehnologijo veriženja blokov in ne tehnologij, ki sem jih omenjal prej. Drugič, tehnologija veriženja blokov je danes sicer res ena najodmevnejših novosti v svetu računalništva, vendar se moramo zavedati, da omenjena tehnologija ni primerna za vsa področja uporabe. Upoštevati je treba tudi njene morebitne pomanjkljivosti, na katere pa strokovnjaki že opozarjajo in v tem predlogu niso omenjene, na primer, velika poraba računalniške moči in večji prostori za strežnike, zloraba soglasja za spremembo podatkov o bloku, nemogoče zagotavljanje zasebnosti, nenehna potreba po nadgradnji sistema, razvoj kvantnih računalnikov in tako dalje. V predlogu pa so sicer dobrodošli raznoliki primeri uporabe te tehnologije veriženja blokov, vendar pa naj namen resolucije ne bo le navajanje ureditev v teh drugih državah. Predlagam, da naj se v resoluciji že nakažejo posamezna področja v Sloveniji z izbranimi konkretnimi ukrepi oziroma uporabo tehnologij z želenimi rezultati. Ob tem moramo nujno upoštevati, da na določenih področjih nekaterih tehnologij pač ni smiselno uvajati, saj imamo v Sloveniji že sedaj določena področja zadovoljivo urejena, ki pa jih moramo zgolj nadgraditi. V predlogu resolucije je predstavljena tudi dopolnitev Zakona o gospodarskih družbah, kjer predlagatelj poda idejo za ponovno uzakonitev tako imenovanih tihih družb za potrebe uvedbe tehnologije veriženja blokov. S to idejo se ne moremo strinjati, saj bi uvedba tihe družbe zopet pomenila velik korak nazaj glede transparentnosti, ki jo na določenih področjih imamo, povečala pa bi število zlorab zaradi prikritih razmerij med družbeniki. Kot problemi bi se med drugim pokazalo lahko tudi na področju črpanja evropskih sredstev, saj bi uvedba tihih družbenikov onemogočala dostop do realnih podatkov, s katerimi se določi velikost podjetja in s tem intenzivnost pomoči, kot to določa uredba komisije na tem področju. Digitalizacija kot taka pa se bo morala pri kreiranju naših prihodnih generacij močno in v prvi vrsti vključevati v izobraževalni proces. Navsezadnje se tam vse začne. Določeni potenciali se sicer že izkoriščajo, a ne v zadostni meri. Slovenija ima na področjih, kot so prej omenjeni, digitalizacije, umetne inteligence, tehnološkega in računalniškega razvoja, etične vsebine digitalizacije in drugih dobre strokovnjake, resnično dobre, ki so v Sloveniji odlično prepoznani. Imamo tudi številne raziskovalne in izobraževalne programe ter inštitute. Za konec pa bi želel samo spodbuditi vse deležnike, da najdejo način, da se bo Slovenija lahko še bolj prilagodila trendu razvoja tehnologij in s tem ostala v igri. Dejstvo je namreč, da nam lahko prednosti novih tehnologij, njihov razvoj in uporaba zagotovita vodilni položaj, ki si ga nedvomno še vedno lahko pridobimo; nekako pa menimo, da zadeve v tej predlagani resoluciji tega ne zadevajo v zadostni meri. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec, za predstavitev stališče vaše poslanske skupine. Besedo ima gospod Predrag Baković v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite, gospod poslanec.
Predsednik, najlepša hvala za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! V slovenskem političnem prostoru se zadnje čase veliko govori o digitalizaciji. Gre za tehnološko naivno politiko, politiko, ki podlega modnim trendom, tehnološkemu determinizmu in premisi četrte tehnološke revolucije. Predlog resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije, katero so pripravili v Slovenski demokratski stranki, govori predvsem o in samo o blockchain tehnologiji, tehnologiji veriženja podatkovnih blokov. Digitalna preobrazba pa je precej več kot le blockchain tehnologija in bi v neki resni resoluciji digitalne preobrazbe Slovenije blockchain tehnologija bila zapisana v enem poglavju ali podpoglavju take resolucije. V predlogu resolucije se ne govori o digitalni transformaciji, temveč o podporni tehnologiji veriženja blokov. Predlog resolucije prepoznava nujnost ustreznega in varnega okolja za inovacije in podjetništvo, vendar to omeji izključno na tehnologijo veriženja podatkovnih blokov. To pa ni v skladu z navedbo, ki zahteva načelo tehnološke nevtralnosti kot tudi z dobrimi praksami s posameznih področij. Tehnologija veriženja podatkovnih blokov, čeprav tehnološko zanimiva, namreč ni edina od možnih tehnologij, ki so podporno orodje za učinkovito digitalno preobrazbo. Slovenska demokratska stranka je v tej resoluciji v središče postavila tehnologijo veriženja podatkovnih blokov in se je pri snovanju predlogov naslonila na podjetniško skupino, ki to tehnologijo že dlje časa promovira, in na Inženirsko akademijo Slovenije, ki – z vsem dolžnim spoštovanjem do članov te akademije – ni specializirana za digitalno tehnologijo. Člani Inženirske akademije so o predlogu resolucije rekli, da je pohvale vredna in usmerjena v pravo smer, bi pa bilo treba tekst dopolniti in ga popraviti s stališča strokovnosti. To je navedeno tudi v mnenju Državnega sveta. Za laike je lahko Predlog resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije odličen predlog. Predlog, na podlagi katerega bomo spremenili družbeni sistem. Pa je to res? Ko poslušamo strokovnjake s področja informacijske tehnologije, ti opozarjajo, da je ta predlog resolucije lahko konceptualno sporen. Spoštovani! Če želimo doseči digitalno transformacijo, moramo zasledovati več korakov. Prvi je digitizacija – postopek pretvorbe informacij v digitalno oziroma računalniško berljivo obliko. Drugi del je digitalizacija, ker digitizirani podatki imajo ogromen potencial za aplikacije platforme, ki olajšajo standardne delovne prakse. In digitalna transformacija, kjer gre za pametno uporabo orodij, kot je umetna inteligenca na primer za analitiko, ki je podlaga za oblikovanje politik. Digitalna transformacija se začne z digitizacijo podatkov in digitalizacijo procesov. Digitalna transformacija pa digitalizira procese, podpira s tehnologijami, kot so umetna inteligenca, globoke mreže, strojno učenje, veriženje blokov, internet stvari in podobno. Kot sem že omenil, digitalne tehnologije same po sebi ne prinašajo družbenih sprememb. Morda pa se premalo zavedamo, da je njihova širitev prinesla še večje družbene in gospodarske razlike ter je ekonomsko moč bolj kot kadarkoli prej ali pa doslej skoncentrirala v rokah svetovne tehnološke elite. Če želimo resnične spremembe, se moramo osredotočiti na vključujoč razvoj, ki bo v ospredje postavil državljane, uporabnike in skupine, ki so na obrobju, izločeni iz digitalne družbe, in jih opolnomočiti. Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport se v sklopu znanosti ukvarja z disruptivnimi inovacijami in tehnologijami ter vsemi orodji, ki lahko pripomorejo k razvoju, inovacijam in omogočajo delo raziskovalcev, v sklopu izobraževanja pa seveda z digitalizacijo procesov v izobraževanju. Morda bi na tem mestu spomnil, da se Slovenija intenzivno premika v smeri ustanovitve prvega mednarodnega raziskovalnega centra za umetno inteligenco, ki bo deloval pod okriljem Unesca v Ljubljani. Center bo mednarodne narave in bo kot tak usmerjen v globalne projekte. Center bo poleg raziskav v tehnologiji in razprav na področju umetne inteligence različnim deležnikom po vsem svetu zagotavljal tudi javno politično podporo pri pripravi usmeritev in akcijskih načrtov na področju umetne inteligence. Svetoval bo o sistemskih in strateških rešitvah pri uvajanju umetne inteligence na različnih področjih, oblikoval programe usposabljanja ter omrežja za izmenjave raziskav in znanja. Vse več je tudi mednarodnih konferenc, kjer se nacionalni in mednarodni strokovnjaki pogovarjajo o področju digitalne transformacije. Ta teden, v torek, 19. 11., je v organizaciji Združenja za informatiko in telekomunikacije pri Gospodarski zbornici Slovenije in SRIP IKT horizontalne mreže v sodelovanju z ministrstvom za gospodarstvo na Brdu pri Kranju potekala poslovna Konferenca GoDigital 2019, z naslovom Podatki in umetna inteligenca, motor za rast konkurenčnosti gospodarstva. To je le ena od mnogih konferenc, kjer se krešejo strokovna mnenja. Tudi o tem, da je blockchain tehnologija lahko dvorezen meč, ki ima pozitivne in seveda negativne lastnosti. Pomembno je izpostaviti, da je Slovenija tudi v Svetu Evrope aktivna na področju razvoja umetne inteligence. Ta teden je Slovenija prevzela predsedovanje Odbora Sveta Evrope za umetno inteligenco. Potencial umetne inteligence je v življenju in delu ljudi pomemben in prispeva k razvoju človeške družbe na vseh področjih, sicer z vedenjem, da prinaša tudi tveganja za človekove pravice, kot je blockchain tehnologija z vidika varovanja osebnih podatkov tvegana. Umetna inteligenca in veriženje podatkovnih blokov sta torej del celotnega preoblikovanja digitalnega sveta. Naj zaključim, Slovenija sledi razvojnim trendom tudi na področju digitalizacije in je vključena v mednarodne organizacije, kjer skupaj z odličnimi slovenskimi strokovnjaki narekujemo ritem razvoja ne le umetne inteligence ali blockchain tehnologije, ki je predmet predlagane resolucije. S področjem digitalne preobrazbe se ukvarjajo strokovnjaki različnih znanj. Rešitve pa se nenehno prenašajo v vsakdanja življenja posameznikov. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da tega trenda ne bomo zaustavili, četudi je bil Predlog resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije na matičnem odboru zavrnjen. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Besedo imate gospod Gregor Perič iz Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Poslanska skupina SDS nam predlaga v sprejetje Predlog resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije. V SMC ga načeloma podpiramo, ker verjamemo, da dokument določa pravo smer v smislu nadaljnjega digitalnega razvoja Slovenije. Pa pojdimo po korakih. Najprej, prepričani smo, da lahko skozi digitalizacijo posamezniki, organizacije in družba mnogo bolje prepoznajo svoje priložnosti in hitreje zadovoljijo tudi svoje potrebe, zato si želimo, da bi naša država postala ena od najbolj digitaliziranih držav znotraj Evropske unije, za kar pa je treba državljane opolnomočiti z digitalnimi znanji in zagotoviti tudi varen dostop do zmogljive digitalne infrastrukture in storitev ter sprejeti ukrepe za vzpostavitev digitalizaciji prijaznega regulatornega in razvojnega okolja. Glede na raziskave Slovenija na področju transformacije digitalne družbe in gospodarstva trenutno sodi zgolj v skupino srednje uspešnih držav v Evropski uniji in zaseda 15. mesto. Kljub temu pa smo v SMC trdno prepričani, da obstajajo številne priložnosti za dodatno izboljšanje in razvoj na področju digitalizacije ter približanje najboljšim evropskim praksam, za to pa bi naša država morala v prihodnje nameniti okrepljeno pozornost na področju vsesplošne digitalizacije, ker verjamemo, da bi digitalni razvojni napredek spodbudil ustvarjalnost ljudi, da bi zmanjšal tudi korupcijo in odpravil številne birokratske ovire. Po drugi strani pa smo mnenja, da tako imenovano digitalno preobrazbo Slovenije ne moremo povezovati zgolj z eno posamezno tehnologijo, torej ne zgolj s tehnologijo blockchaina oziroma veriženja blokov, saj je teh tehnologij, kot smo danes slišali že večkrat, precej, torej več jih je. Obenem pa nastajajo nove in nove. Predlog resolucije poudarja in izpostavlja predvsem blockchain tehnologijo kot edino tehnološko rešitev prihodnosti in ob tem pušča ob strani ostale tehnologije, kot so nanotehnologija, biometrija, kvantno računalništvo, robotika, umetna inteligenca, internet of things ali internet for things ter še številne druge. Republika Slovenija ima že danes številne dokumente na področju digitalizacije. Naj samo nekatere naštejem, to so Digitalna Slovenija 2020, Načrt razvoja širokopasovnih omrežij naslednje generacije do leta 2020, Strategija kibernetske varnosti. Poleg tega je prejšnja vlada dr. Cerarja junija 2018 sprejela akcijski načrt ravno na področju tehnologije veriženja blokov in na to se nanaša konkretno tudi predlog resolucije Slovenske demokratske stranke. V SMC ne vidimo neke prav posebne potrebe po sprejetju nove resolucije, ki bi prav tako urejala področje blockchain tehnologije. Predlog te resolucije, ki jo imamo danes na mizi, predlaga razmislek o ustanovitvi ministrstva za digitalizacijo, ki bi bilo nosilec digitalne preobrazbe. Glede tega naj spomnim, da je prav letos Ministrstvo za javno upravo izvedlo obsežno organizacijsko prestrukturiranje, če tako rečem, in povezalo področje informacijske družbe z njeno tehnološko podstatjo ter tako ustanovilo Direktorat za informacijsko družbo in informatiko, ki je potem porazdeljen tudi na številne urade in sektorje, kot so na primer Urad za razvoj digitalnih rešitev, Urad za informacijsko družbo, Urad za infrastrukturo, Sektor za informacijsko varnost, Oddelek za lokalna omrežja in drugi. SDS v predlogu resolucije Vladi Republike Slovenije predlaga, naj digitalizacijo uvrsti med prioritete oziroma prednostne naloge slovenskega predsedovanja Svetu Evropske unije leta 2021, saj bi s tem dala tudi svoj prispevek k prihodnjemu razvoju Evropske unije. Če pa pogledamo dokument z naslovom Osnutki prednostnih nalog predsedovanja Republike Slovenije Svetu Evropske unije v drugi polovici leta 2021, ki smo ga sprejeli septembra letos in smo ga tudi obravnavali na seji Odbora za zadeve Evropske unije, je že navedena digitalizacija kot ena ključnih prednostnih nalog našega predsedovanja. Omenjena je na številnih področjih, pa jih bom samo nekaj izpostavil. Izpostavljena je pomembna vloga digitalizacije na področju infrastrukture, prometa, telekomunikacij, zdravstva in varstva okolja, omenjena je digitalna dimenzija notranjega trga in podjetništva, omenjen je razvoj digitalizacije kot izziv za znanost, izpostavljen je pomemben potencial, ki ga ponuja digitalizacija za razvoj mest in vasi, ter pomen digitalizacije za vsakega posameznika oziroma potrošnika. Čudi nas pa dejstvo, da na eni strani SDS poudarja, kako je treba nameniti večjo pozornost digitalnemu razvoju Slovenije, na drugi strani pa so kolegi v SDS pri predlogu proračuna Republike Slovenije za leti 2020 in 2021 vložili skupaj šest amandmajev, kjer predlagajo, da se Ministrstvu za javno upravo znižajo sredstva prav na tistih postavkah, ki so vezane na digitalizacijo, torej na področju e-upravljanja, informacijske tehnologije, in sicer v skupni vrednosti več kot 31 milijonov evrov. Na ta način v SMC ocenjujemo, da bomo javna uprava ter tudi država kot taka težko paradni konj na tem področju. Nenazadnje pa bi rad poudaril tudi, da gre pri digitalizaciji za neko temo, ki je neideološka, na kateri bi bilo treba graditi predvsem s sodelovanjem vseh političnih strank. Gre za izjemno pomembno področje, ki ne more biti last ene ali druge stranke, zato tudi v Poslanski skupini SMC podpiramo zamisel, da se o širši strategiji, o ciljih in ukrepih na področju digitalizacije Slovenije pogovorimo v nekem širšem formatu, torej na širšem posvetu pri predsedniku republike, ki ga namerava tudi organizirati najpozneje v začetku prihodnjega leta, torej leta 2020. Če zaključim, zaradi vseh prej navedenih razlogov v Poslanski skupini SMC Predloga resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije ne moremo podpreti. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala, gospod poslanec. Besedo imate gospod Blaž Pavlin v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite, gospod poslanec.
Predsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! V predlagani Resoluciji o digitalni preobrazbi Slovenije se izpostavlja vitalni pomen digitalizacije za razvoj Slovenije. Prav tako se predlaga ustanovitev specializiranega ministrstva za digitalizacijo, ki bi bilo nosilec blockchain strategije kot osrednjega koncepta inovativne digitalne Slovenije. V Novi Sloveniji pozdravljamo današnjo razpravo, saj menimo, da je digitalizacija za prihodnost Slovenije bistvenega pomena. V resoluciji je izključni poudarek na tehnologiji veriženja podatkovnih blokov, tako imenovani blockchain. Menimo, da je to preozek pogled na digitalizacijo Slovenije, saj država ne sme biti tista, ki izbere zmagovalno tehnologijo. Ustvariti mora dobre in konkurenčne pogoje za širok razvoj vseh digitalnih tehnologij, ne sme pa staviti na točno določeno. Strinjamo se s tem, da je tehnologija blockchain pomembna in da bi Slovenija v tem oziru morala prilagoditi zakonodajni okvir za izboljšanje poslovnega okolja, da uspešna zagonska podjetja ne bi odhajala v tujino. Resolucija Pametna Slovenija, ki smo jo pripravili v okviru Nove Slovenije, se nam zdi bolj celostna in zato primernejša na razpravo o digitalizaciji Slovenije. Predsedniku republike Borutu Pahorju smo zato predstavili naš načrt za digitalni razvoj Slovenije Pametna Slovenija. Predlagali smo mu, naj v enem od svojih posvetov izpostavi ravno to področje. V NSi menimo, da je ključna pospešena digitalizacija javne uprave. Vsak državljan mora dobiti ustrezno digitalno identiteto, ki jo lahko uporablja pri uveljavljanju vseh storitev v javnem sektorju in tudi na drugih področjih: bančništvo, enotna vozovnica, ustanavljanje in poslovanje podjetij, uvedba 5G omrežij, digitalizacija zdravstva. Nesprejemljivo je, da leta 2019 pacienti nosijo napotnice od specialista do specialista, da zdravniki ne morejo elektronsko dostopati do kartotek pacientov. Digitalizacija sektorja prometa, s čimer bomo omogočili uvedbo samovozečih vozil v Sloveniji. Prav tako digitalizacija pravosodja, avtomatično in naključno dodeljevanje zadev. V sodnih postopkih ne bi bilo več problemov z vročanjem pošte, z zalaganjem dosjejev in pomembne dokumentacije. Ustrezno poslovno in davčno okolje, ki bi v Slovenijo pritegnila inovativna zagonska podjetja, in ustrezen sistem davčnih olajšav za domača podjetja. Digitalizacija pomeni gospodarsko rast in manj korupcije. Pomeni, da je Slovenija v družbi najbolj razvitih držav. V Novi Sloveniji si želimo tako pametno Slovenijo. Podpiramo predlog, da digitalizacija postane ena nosilnih tem slovenskega predsedovanja Svetu Evropske unije. Manjši pomislek pa imamo pri tem, da Slovenija postane nosilka digitalne preobrazbe v Evropi. Pri uveljavljanju storitev digitalizacije državne uprave in digitalizacije Slovenije smo žal precej zaostali za vodilnimi državami Evropske unije. S tega vidika bi moral biti naš prvi cilj, da zmanjšamo razkorak do vodilnih evropskih držav na tem področju, šele potem lahko govorimo o tem, da bi Slovenija postala nosilka take digitalne preobrazbe. Vlada Republike Slovenije bi morala področje digitalizacije Slovenije opredeliti kot strateško prioriteto naše države ter predmet računalništva in informatike vključiti v slovenski izobraževalni sistem. Glede na izkušnje v svetu in predvsem v duhu nudenja izobrazbe, ki bo mladim omogočala enakopraven položaj glede na njihove vrstnike po svetu, smo ministrstvu za šolstvo predlagali obvezno spoznavanje vsebin računalništva in informatike v osnovnih šolah. Vlada je na pobudo Nove Slovenije že spodbudila nekatere deležnike, da aktivno razmislijo, kako učinkovito pripraviti terminski načrt, ki vsebuje vsebinski in postopkovni del predvidenega vključevanja novih predmetov oziroma nadgradnje obstoječih predmetov. Naša temeljna odgovornost je, da otrokom nudimo izobrazbo, ki jim bo omogočala uspešno udejstvovanje v družbi prihodnosti; znanje računalništva in informatike je pri tem ključno. V Novi Sloveniji želimo, da v Sloveniji postanemo oblikovalci digitalne prihodnosti in ne zgolj uporabniki tehnoloških rešitev. Hvala.
Hvala lepa. Kot zadnji bo gospod Vojko Starović predstavil stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani! Skupina poslank in poslancev je v odločanje vložila Predlog resolucije o digitalni preobrazbi Slovenije. Predlagatelj v predlogu izpostavlja prednosti blockchain tehnologije, ki bi jo Slovenija morala prepoznati in izkoristiti. S tem naj bi se uvrstila na vrh inovativnih držav in prispevala k razvoju celotne Evropske unije na tem področju. Da bi Slovenija to dosegla, mora po mnenju predlagateljev razviti strategijo, ki bo sledila pametni regulaciji, razvoju okolja za tovrstne inovacije in inovativnim projektom. Izpostavili so tudi ključne resorje, na katerih bi uporaba te tehnologije še posebej spodbudno vplivala na dolgoročni razvoj in optimizacijo javnega upravljanja. Dejstvo je, da internet in z njim povezane digitalne tehnologije bistveno vplivajo na smer globalnega razvoja. Informacijsko-komunikacijske tehnologije so se namreč v zadnjih nekaj letih s svetlobno hitrostjo razvile. Tudi v Poslanski skupini SAB se strinjamo, da tovrstna tehnologija predstavlja pozitiven vpliv na delovanje države in njenih organov. V veliki meri je uporabljena v gospodarstvu, kot eno svojih prioritet pa jo je izpostavila tudi Evropska komisija. Slovenija se že danes zaveda pomena tehnologije in veriženja podatkovnih blokov, saj je v zvezi s to vrsto tehnologije že podpisala evropsko deklaracijo. Podatki Evropske komisije kažejo, da Slovenija na področju digitalizacije napreduje in je nad povprečjem Evropske unije pri vključevanju digitalne tehnologije. Četudi naj bi tehnologija veriženje blokov predstavljala varen prenos podatkov, informacij in transakcij, pa je vseeno potrebna mera previdnosti, zlasti z vidika varovanja osebnih podatkov. To področje je treba v prvi vrsti dobro preučiti, da se izognemo tveganjem, ki jih tehnologija prinaša. Razvoj, ki smo mu danes priča na tem področju, se na žalost še prevečkrat uporablja kot orodje za zlorabe. Zato je najprej treba vzpostaviti dober okvir, ne smemo pozabiti tudi na izobraževanje ljudi. Če na področju digitalizacije želimo postati ena naprednejših držav, potrebujemo kader, ki tovrstne veščine obvlada. V mnenju Vlade o predlogu resolucije lahko zasledimo, da se zaveda težav, ki povzročajo odhod izobraženih kadrov in nekaterih gospodarskih panog v tujino. V prihodnje naj bi se spopadli z reševanjem tovrstnih izzivov. Vlada pri uveljavljanju digitalizacije sledi načelu tehnološke nevtralnosti, ki ga podpiramo tudi v naši poslanski skupini. To pomeni, da nobena od tehnologij ne more biti v prednosti; predlog resolucije pa izpostavlja eno tehnologijo, ki naj bi pripomogla k razvoju naše države. Ne pozabimo, da je Slovenija že sprejela strategijo Digitalna Slovenija 2020, s katero se zavezuje k hitrejšemu razvoju digitalne družbe in izrabe potencialov za informacijsko-komunikacijsko tehnologijo. Od Vlade tako pričakujemo, da bo zaveze iz te strategije izpolnila in udejanjila v praksi. V Poslanski skupini SAB zagovarjamo digitalni preboj in inovativnost, vendar je treba na ravni države ravnati preudarno. Na seji matičnega odbora predloga resolucije nismo podprli, kar pa ne pomeni, da se s predlagatelji v načelu ne strinjamo. Na državni ravni vidimo potencial predvsem na področju javnih naročil, e-volitev in zdravstva, saj bi z uporabo tovrstnih tehnologij optimizirali sredstva, delovne procese in tudi čas. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. S tem smo zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev. Kot prvi se je k besedi prijavil predlagatelj. Gospod Franc Breznik, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Kot bi rekli moji kolegi: Pa začnimo. Z veseljem, z zanimanjem sem poslušal vaša stališča, moram priznati, da veliko večino teh stališč poznam že iz odbora. Nekateri ste ponavljali krilatico – tehnološka nevtralnost. V Slovenski demokratski stranki in s strokovnjaki, s katerimi smo pripravljali dokument digitalno preobrazbo, smo se tega zavedali. Jaz še enkrat ponavljam, da smo mi to namenoma naredili, namenoma pa smo naredili zaradi tega, ker smo čakali vaš odziv, čakali smo, ali je neka vaša energija, neka ambicioznost, da ta dokument primete in, kot pravijo znanstveniki, v nekem brainstormingu, kjer vsaka kreativna družba razmišlja ali pa kreativna politika razmišlja, dodajate svoje doprinose k temu dokumentu. Ta relativno enostaven dokument – vse velike zadeve so bile relativno enostavne na svetu – je dokument Državnega zbora, je dokument parlamentarnih strank v tem trenutku, da se poenotimo pri naslednjem cilju slovenstva, pri naslednjem konsenzu slovenstva. To je bistveno v tem področju. Jaz bom še enkrat ponovil nekaj dilem in odgovoril na številne dileme, ki so se pojavile, in sem tudi hvaležen, da ste jih predstavili. Dilema tehnološke nevtralnosti je popolnoma odpravljena, ker je pripravljen nov dokument, ki so ga potrdili, popravili vrhunski slovenski znanstveniki, redni profesorji, akademiki. Imel sem čast kot prvi politik prisostvovati kolegiju Inženirske akademije Slovenije, kjer so prav tako začeli s kritiko; in te kritike sem bil vesel. Lahko rečem, da je bil moj občutek, kot da sem v študentskih letih, da sem na enem od izpitov ali pa na predstavitvi svoje diplomske naloge, kjer me spremlja celo vrsta strokovnjakov. Tega se veselim. Prva zadeva, ki je bila, je bila s strani SD, torej poučevanje, kaj sploh je digitalizacija, kaj je sploh digitalna pretvorba iz analognega v digitalno; tukaj moram odgovoriti na neke dileme. V Slovenski demokratski stranki kot največji stranki v Sloveniji, s širokim aparatom številnih strokovnjakov iz različnih področij iz Slovenije in tujine. Vsak poslanec tudi v slovenskem parlamentu z naše strani dela na področju, ki ga najboljše pozna, ki ga je spoznal v svojem predhodnem delovanju, zato je tudi na meni naloga, da predstavim digitalno preobrazbo. V svojem strokovnem odboru imamo kopico strokovnjakov, ki so sodelovali pri tem. Ampak preden sploh nadaljujem, če me nekako kolegi iz SD želijo izzvati, jaz sem po svoji profesiji elektroinženir, torej inženir elektronike. Deloval sem v tujini, kot sem večkrat že povedal, deloval sem ravno na področju digitalizacije, diplomiral sem ravno s področja projektiranja povratnega pasa za en kabelski sistem, kjer smo prvič izpustili v internet. Sodeloval sem kot učenec osnovne šole, zmagoval na številnih tekmovanjih mladih elektronikov, dobil za to nagrade. Začel sem pri tranzistorjih v TO3 ohišju, kot smo jim nekoč rekli, torej močnostnih tranzistorjih, kot je TA 2 in 3005. Šel sem v tranzistorje BC, šel sem v osnovna integrirana vezja, kot jih vidite, šel sem v prvi mikroprocesor, šel sem v CMOS tehnologijo. In na koncu sem kot eden od razvojnih inženirjev sopatentiral najmanjši del REP indikatorja. To je ta, ki ga lahko daste celo pod kožo človeka, živali, ker izpolnjuje vse osnovne identitete, vaše osebne podatke, vozniško dovoljenje in vse ostalo, to, kar bo postalo standard. Ne govorimo o nekem humanem delu, ampak govorimo o tehničnih podrobnostih. Če me nekdo hoče kot inženirja podučevati, kaj je to digitalna preobrazba, jaz sem se del svojega študija tudi ukvarjal s tako imenovanim najbolj pomembnim področjem tehnologije digitalne preobrazbe, to je tako imenovana sukcesivna aproksimacija. To je postopna pretvorba, tista tehnologija, ki je v vseh čipih, obstajajo seveda tudi ostale, dual ramp in tako naprej, da ne dolgovezim. Deluje vse v teoriji na področju Shannovega teorema, ki pravi, da mora biti frekvenca vzorčenja vsaj dva do trikrat večja, kot je frekvenca osnovnega vzorca. In tako pretvarjamo digitalne napetostne signale v nek informacijski del in jih potem nekako vzdržujemo v teh digitalnih omrežjih. Želim povedati, da me ni treba podučevati, da sem tukaj zaradi tega, ker to materijo razumem, ker sem jo živel, ker sem jo soustvarjal. In zaradi tega imam možnost v največji politični opciji v Sloveniji tudi razlagati digitalno transformacijo, torej razlagam iz svoje prakse. Ko sem se na to pripravljal, sem se še sam moral podučiti, lahko bi rekel mesece in mesece, in preučiti večino tehnologij, ki lahko peljejo v digitalno transformacijo neke družbe. V Slovenski demokratski stranki imamo strokovnjake za 3D tiskanje, imamo strokovnjake za nano tehnologije, imamo strokovnjake in analitike v big data, imamo strokovnjake na področju interneta stvari, imamo strokovnjake na področju nano tehnologij, imamo številne strokovnjake tudi v blockchain tehnologiji. Kot vidite, je bil glavni partner pri tem projektu tudi Blockchain Think Tank Slovenija; torej strokovnjaki, ki delujejo doma, večinoma pa na žalost v tujini. Preselili so se v Estonijo, na Malto. Pravniški del, ki je specializiran za blockchain tehnologijo, trenutno deluje na Dunaju in tako naprej. Toliko glede razumevanja, zakaj sam to predstavljam, zakaj mi je Slovenska demokratska stranka tudi dala to priložnost. Naslednja zadeva, ki je bila zelo zanimiva: SDS predstavlja digitalno preobrazbo, dokument, resolucijo; po drugi strani pa je želela vzeti s svojim amandmajem 30 milijonov evrov Ministrstvu za javno upravo. Jaz imam z gospodom ministrom za javno upravo zelo korekten odnos, včeraj sva bila na kosilu, lepo sva se pogovarjala. Mi smo prenesli velik del tega projekta na Ministrstvo za javno upravo. Kakšno je hotenje digitalne preobrazbe, si lahko pogledamo. Nosilec digitalne preobrazbe v Sloveniji je diplomiran novinar, njegov prvi državni sekretar je gozdar, druga državna sekretarka je pravnica. Povejte mi, ali bi vi tem ljudem zaupali 30 milijonov evrov ob informaciji, da imamo v Sloveniji 174 tisoč javnih uslužbencev in da pravijo, da peljemo digitalno transformacijo javne in državne uprave. V Sloveniji se je zaključila resna transformacija javne in državne uprave, modernizacija javne in državne uprave, kot bi rekel dr. Virant, v letu 2008; od takrat naprej nismo naredili niti enega koraka naprej, razen da smo širili javno in državno upravo do neprepoznavnosti. 15 tisoč! Kolega Mahnič je prej govoril o številkah, zadnji del Cerarjeve vlade in velik del te vlade je v Sloveniji zaposlil novih 15 tisoč javnih uslužbencev. Včeraj ste se pogovarjali, ali bi občinam dali povprečnino v višini približno 70 evrov po glavi, po občanki in občanu, to je približno znašalo 138 milijonov. To bi bil nov zagonski cikel za vse občine, majhne in velike, v Sloveniji. Poglejte, 15 tisoč ljudi v javnem sektorju, oprostite, pomeni nenormalno maso za plače. Če računamo, da je bruto plača v povprečju, ali pa bruto ena oziroma tudi bruto dva približno 2 tisoč 500 evrov, pa če pustimo regres, stroške delovnih mest in vsega ostalega, je to približno na letnem nivoju 380, 400 milijonov evrov, spoštovani kolegi. In to tudi rezultira v tem, da številni javni uslužbenci, ki morajo včasih delati dvojno delo, ki so pridni, delavni, ne morejo biti kvalitetno plačani. Številni strokovnjaki s tega dela tudi odhajajo, odhajajo v tujino ali pa v gospodarstvo. Digitalizacija v Sloveniji poteka tako, da imamo vedno več ljudi v javni in državni upravi, vedno več imamo dokumentov in nimamo nobene akcije, spoštovani kolegi in kolegice. In to povzroča nenormalne stroške, decentralizacijo, dolge postopke, da ne razlagam. Vsak dan vidite številne primere pri relativno enostavnih gradbenih dokumentih, recimo pri zemljiški knjigi, vpisu v zemljiško knjigo, v pravosodju, lahko gremo na vsa področja. Kasneje bom skušal predstaviti, kako si jih predstavljamo v Slovenski demokratski stranki. In tu, spoštovani kolegi, obstajajo velike rešitve. Slovenska demokratska stranka ima alergijo na širok del birokracije. Ampak če kaj potrebujemo v tem trenutku, potrebujemo enotno ministrstvo za digitalizacijo ali informacijsko družbo, kakorkoli ga bomo imenovali, ki mora imeti strokovnjake s tega področja, ki materijo razumejo. Tako kot jaz ne morem biti državni sekretar na Ministrstvu za zdravje, ker, oprostite, nisem podkovan, ne morem tega poznati, lahko sem dober na nekem področju. Pa s spoštovanjem do vseh, da ne boste mislili, tudi do Ministrstva za javno upravo, tako ti ne morejo voditi procesa digitalizacije v Sloveniji. Naslednja zadeva. Zakaj je bila tako poudarjena tehnologija veriženja blokov, blockchain tehnologija? Ker smo želeli poudariti, da je Cerarjeva vlada tudi naredila prvi korak v tem. Čeprav so njihove številke katastrofalne, smo želeli poudariti, da so naredili tudi nekaj dobrega. Gospod Miro Cerar je to v Davosu predstavljal, blockchain tehnologijo je z državnim sekretarjem predstavljal v Davosu. Vsa čast! Ampak na koncu je četrta industrijska revolucija, kot je razlagal Koprivnikar, digitalizacija, digitalna agenda, velika digitalna koalicija končala v BTC pri gospodu Mermalu z netransparentno podelitvijo pilotnih frekvenc za 5G omrežje. Vlada v digitalni zgodbi si je kupila, recimo edini produkt tega je bil BMW 740 twin turbo, ki je produkt četrte industrijske revolucije in proizvodnje 4.0 v Nemčiji. To je edina zadeva v praksi, ki se je kasneje izkazala. Dokument, ki ga predstavljamo, spoštovani, je dokument, ki bi ga poenotili vsi poslanci v Državnem zboru, vsi poslanci. Če želite Sloveniji dobro, če želite Sloveniji, da se debirokratizira, da dvignemo produktivnost, da dvignemo racionalnost, kar je osnova, mora biti delovanje vseh državnih aparatov. In kot so rekli veliki misleci nekoč – Če želimo spremembe, moramo začeti pri sebi. Zaradi tega mi v dopolnilnih dokumentih, poleg te resolucije, predstavljamo rešitve javne in državne uprave, kako bi to racionalizirali, kako bi naredili te postopke hitrejše v prvi fazi. V drugi fazi pa digitalna preobrazba predstavlja še nekaj drugega. Predstavlja začetek popolnoma drugačnega poslovnega okolja, ki bi lahko visoke tehnologije dobesedno postavil v podstat visokih tehnologij v Evropi in jih pripeljal v Slovenijo. Nisem preambiciozen, ampak upam si trditi, da so ljudje v Sloveniji lahko velik potencial. Slovenija nima velikih naravnih bogastev, ima lepo in čisto okolje in to spoštujemo. In tudi v tem delu proračuna ste vsi govorili o podnebnih spremembah, o slovenskem zdravem okolju, o zelenem preboju, številne stranke ste imele kongrese. Ampak povejte mi, na račun česa lahko ohranimo to okolje, če ne na račun high tech tehnologij na vseh področjih. Na račun česa? Kakšna bo rešitev? Pred dvema urama sem razlagal o obeh satelitih, zakaj je potrebno, da je Slovenija tudi v vesoljskem evropskem programu; o obeh satelitih, ki bosta plasirana v orbito v naslednjem letu, po vsej verjetnosti v mesecu februarju. Gre za en manjši satelit, približno 5 kilogramov težak, nano satelit, ki ima res vrhunsko spektralno kamero iz srednjega infrardečega področja; in srednji satelit teže približno 65 kilogramov, ki ima vrhunsko HD snemanje z višine približno 600 kilometrov nad orbito, kjer bo lahko deloval, posnel številne zadeve in bo lahko izredno kvalitetno vplival na razvoj prometa, na razvoj kmetijstva, na razvoj gozdarstva v okviru kmetijstva, na razvoj transporta in vsega ostalega. To je priložnost za Slovenijo, to so trenutki neke druge Slovenije 21. stoletja. In rešitve, ki jih kaže Slovenska demokratska stranka z zunanjimi strokovnjaki, so rešitve, kakšna bi lahko izgledala v prvi fazi javna in državna uprava v prihodnosti. Sedaj bom poskušal nanizati nekaj tistih rešitev, da jih bodo lahko tudi ljudje, ki nas spremljajo, ponotranjili. Kaj sedaj to pomeni? Kaj lahko naredi ta tęrmin digitalizacije, o katerem poslušamo, pa morda ne vemo vsega, v okviru te birokracije v Sloveniji. V prvi vrsti se moramo zavedati, da vsi trendi v svetu kažejo, da bodo številna delovna mesta ukinjena. Prva zadeva se bo sedaj dogajala v finančnem delu. Banke bodo začele na veliko odpuščati svoje ljudi. Banke ne potrebujejo klasičnih analitičnih služb tega srednjega nivoja, ker za to uporabljajo umetno inteligenco, za to uporabljajo storitve v oblaku, za to uporabljajo tako imenovan big data in vrhunske specialiste iz big data analize. Številni ljudje bodo izgubili službe. Lahko mi naredimo karkoli hočemo, to se bo zgodilo tudi v Sloveniji. Lahko čakamo na trenutek, ko nas bo to doletelo, lahko pa gremo proti temu trenutku in to ublažimo ter iščemo tudi reforme v vzgojno-izobraževalnem sistemu, v šolskem sistemu, v sistemu tretjega življenjskega obdobja, ko lahko te ljudi preobrazimo in jih spravimo v nek drug proces. To je ta občutek za čas in prostor, v katerem živimo. V Slovenski demokratski stranki smo poiskali v tem spremnem dokumentu glede resolucije tudi te rešitve. Prva zadeva so recimo javna naročila. Jaz sem govoril na odboru zadnjič glede drugega tira. Sedaj vidite, kako ta proces teče, revizijska komisija, številni pritožbeni postopki tečejo, zadeva se zavlačuje. Isto pri karavanškem predoru. Poglejte, kako bi to delovalo v prihodnosti. Javna naročila bi bila vezana na blockchain tehnologijo, bila bi vezana na umetno inteligenco, bila bi vezana na analitiko big data. Vse te ponudbe, ki bi prispele na komisijo, bi vse te tehnologije že analizirale. Lahko bi pregledale kompletne cene, stroškovni del vsakega betona, vsakega železa, vsako ceno delovne sile in vseh ostalih materialov, primerjali s cenami doma, v tujini, pregledali tudi lastnike teh podjetij, povezane osebe teh podjetij in pripravile že klasično analizo za tiste odločevalce v neki revizijski komisiji. Ali si vi predstavljate, kako hiter postopek javnega naročila bi bil, kako transparenten bi bil, kako nihče ne bi imel izgovora, da je nekdo politično nekorekten, da so ga izključili zaradi tega, ker je član neke stranke, in marsikateri del tega političnega govora bi izpadel s tega področja. Gremo naprej, govorili ste o stanovanjskih shemah, o stanovanjih. Številni birokratski problemi pri stanovanjih so tudi vpis v zemljiško knjigo, nekateri vpisi, izpisi iz zemljiške knjige, izbrisi plomb in vsega ostalega deluje zelo počasi. Z e-zemljiško knjigo v oblaku, s pristopom preko zavarovanja, preko blockchain tehnologije bi mi lahko ustvarili e-zemljiško knjigo, ki bi tekla izredno hitro, z izredno malo zaposlenimi ljudmi. Tehnologija bi to vodila in izredno kriptografsko bi bilo zaščiteno. Gremo na področje umetne inteligence v pravosodju, v pravniških poklicih. V Združenem kraljestvu so naredili lansko leto študijo, kjer so v nekaterih primerih civilnega prava na eni strani poklicali najboljše odvetnike vseh najboljših odvetniških družb v Londonu in okolici, na drugi so pa pripeljali računalnik s posebnim programom in z umetno inteligenco ter so analizirali nekatere civilne postopke in potem pogledali rezultate, ki so že bili na nekaterih sodiščih dokončani. In potem so primerjali rezultate in rešitve teh najboljših odvetnikov in na drugi strani umetne inteligence. Ugotovili so, da so odvetniki v prid tega, kako so se tudi postopki končali, pozitivno nakazali rešitev v približno 60 % primerov, manj kot 60, približno 58 %. Umetna inteligenca v približno 89 % primerov. V Ameriki na področju kazenskega prava; umetna inteligenca že deluje na področju pomočnika sodnika, ki se odloči, ko pripeljejo nekega osumljenca, kakšna bo varščina za njega, tudi ko ga obsodijo, kakšna je kazen v takem primeru; in mu pripravi že nek osnutek neke sodbe. Koliko bi to razbremenilo sodnike, odločevalce, koliko manj bi bilo servisnega osebja tudi na področju pravosodja in koliko bolj konsistentna bi po vsej verjetnosti bila tudi pravna praska ravno zaradi tega, ker sodniki ob vseh teh podatkih, bodimo realni, tudi če so vrhunski intelektualci, ne morejo včasih napisati tiste optimalne sodbe, ki bi bila. Na področju teh pomočnikov, ki bi delovali na podlagi teh tehnologij, bi mi to lahko izpeljali. Gremo na področje, ki ga vodi kolega Zvone Černač, to je na področje notranjih zadev in lokalne samouprave. Osnova digitalne transformacije je vedno to, kar sem jaz razvijal, torej digitalna identifikacija. Jaz govorim o tehnologiji digitalne transformacije, sem govoril na začetku o digitalni identiteti, torej identiteti, ki združuje, kot v Estoniji, vse podatke na enem mestu – vašo vozniško, vašo osebno izkaznico, vaš zdravstveni karton in tako naprej. Popolnoma vse na enem mestu, popolnoma vse v oblaku. S pomočjo kriptozaščite, s pomočjo blockchain lahko dostopa samo tisti v hierarhični skupini do številnih informacij, ki jih potrebuje. Ne more se zgoditi, da so te informacije o stanju nekega pacienta vsesplošno dostopne. Tudi to tehnologija omogoča in ima neverjetne učinke, da prihranimo številna delovna mesta in te ljudi, ki zdaj delajo banalne zadeve, preusmerimo v gospodarstvo. Gremo na področje kmetijstva, spoštovani kolegice in kolegi. Zdaj sem predsednik Odbora za kmetijstvo, tam sem tudi predstavil številne nove tehnologije, na začetku naslednjega mesca bom imel sejo glede varnosti živil. Kot veste, imamo celo vrsto afer v Sloveniji, takšnih in drugačnih, tudi izven Slovenije. Sledljivost živil, imamo izredne tehnologije na področju sledljivosti živil, celo na področju DNK-analize imamo računalniški podatek recimo nekega mesa in ga potem lahko spremljamo. In nekje vzamemo recimo iz ene mase za čevapčiče dobesedno del in se vidi, ali je v tem res bilo slovensko meso, ali je to res bil ta proizvajalec. Dobesedno ga lahko dobimo s prstom v marmeladi s pomočjo računalniške tehnologije. Da ne razlagam tudi glede procesa trženja kvalitetnih živil, vsak zapakiran zrezek, ki ga kupite, ima QR kodo, lahko stisnete recimo kamero, pogledate, se vam naenkrat odpre v oblaku kmetija, kjer je ta krava ali svinja bila vzrejena, v kakšnih okoliščinah, kdaj je bila zaklana, kdaj je bilo zapakirano to meso in kdaj je prišlo na vaše police. Popolna sledljivost, prav takšna, kot jo imate vsi, ki kupujete na eBayu. Ko kupite, naredite neko pogodbo v elektronski obliki, kdo vam bo to tudi dostavil, in potem spremljate vašo pošiljko od neke centrale v Ameriki preko evropske centrale, neke transportne ali logistične družbe do Pošte Slovenija ali še kakšnega drugega ponudnika Slovenije, ki vam ta paket pripelje na vaš dom, kjer se elektronsko podpišete. To je recimo samo del logistične izvedbe. Seveda lahko predstavljam v nedogled, časa bo premalo, številna področja, na katerih nakazujemo rešitve v Sloveniji in na področju katerih ljudje ne bi imeli problemov. Na koncu, preden končam ta del sklopa, upravni postopki v gradbenih dovoljenjih. Zdaj sem se obrnil h kolegu Černaču, nekdanjemu ministrstvu za infrastrukturo, ki tudi ima alergijo na birokracijo, je zelo velik praktik in tudi pravnik. Mi smo v času prve Janševe vlade proces enostavnega gradbenega dovoljenja spravili približno na rok 30 dni. Jaz mislim, da je danes s tehnologijo – in strokovnjaki me na to tudi opozarjajo – možen postopek enostavnega gradbenega dovoljenja dobiti tudi v tridesetih minutah. Še enkrat ponavljam, trideset minut, ne trideset dni. Torej vse skupaj pomeni, da pripravljamo tudi preko tega, preko digitalne preobrazbe javne državne uprave, okolje, ki bo prijazno IT-industriji, prijazno podjetnikom, prijazno do vstopa tujega kapitala v Slovenijo in postopoma do večjega bogastva in do boljšega življenja ljudi. To je en proces, en akcijski načrt, kaj mislimo in kaj nameravamo narediti, če uspe en tak relativno skromen dokument, kot je Digitalna preobrazba, da se po njemu poenotimo. Toliko v tem prvem delu obrazložitve in odgovorov na nekatere dileme kolegov in kolegic iz različnih poslanskih skupin. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Naslednji dobi besedo gospod Zvonko Černač. Pripravi pa se gospod Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem! Digitalna preobrazba bo verjetno ena ključnih, če ne ključna oziroma nosilna agenda Evropske unije v naslednji finančni perspektivi 2021–2027. Resolucija, ki je bila glede digitalne preobrazbe predlagana s Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, je bila, kot smo slišali, na odboru sicer zavrnjena in o njej danes ne bomo odločali na plenarni seji Državnega zbora, niti v torek ne. Ampak je bila ob tem sprožena neka zelo dobra in široka razprava. En del te razprave smo slišali tudi danes in jaz mislim, da je skupna ugotovitev te razprave predstavnikov različnih poslanskih skupin v tem državnem zboru v tem, da gre za eno najbolj pomembnih področij v prihodnje in da je ambicija vseh, da tudi Slovenija nadaljuje nadaljnje korake na tej poti. Ne glede na to, da formalno o tem ne bomo odločali, je to ena pomembna ugotovitev oziroma en pomemben korak naprej. Pri teh nadaljnjih korakih smo pač eni malo bolj ambiciozni in mislimo, da so omejitve, ki si jih človek postavlja, samo v njegovi glavi. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke mislimo, da se teh omejitev na področju digitalizacije, predvsem v tem obdobju in v luči tega, kar nam bo sledilo tudi na nivoju Evropske unije do leta 2027, ne bi smeli postavljati. Nekateri drugi pa so malo bolj previdni in bi pot nadaljevali s počasnejšimi koraki, recimo taka mnenja smo slišali iz Poslanske skupine Nove Slovenije, ki pa sicer tej agendi ne nasprotuje. Kot vidimo, so predlagali celo neke svoje poglede na to področje. Evropska unija si je za prihodnjo finančno perspektivo 2021–2027 postavila pet ključnih ciljev. Vseh pet ključnih ciljev, vsaj nekateri, se zelo neposredno, nekateri pa posredno dotikajo področja digitalizacije oziroma naslavljajo agendo digitalizacije. Štiri področja pa so tista, ki se te agende dotikajo neposredno, in od razvoja ter napredka na tem področju v prihodnjih sedmih letih bo odvisno, ali bo Slovenija na tem področju glede na strokovno znanje, ki ga imamo, glede na resurse, ki jih imamo, in vse ostalo ena od vodilnih pri tej preobrazbi ali pa bo ostala med zadnjimi v tej vrsti. Ali bomo tisti, ki bomo to pot nekako pomagali kreirati in soustvarjati, ali te priložnosti ne bomo izkoristili. In zaradi tega je bila tudi ambicija in predlog, ki ga je podprl tudi Državni svet, kot smo slišali, da si Slovenija, glede na to, da bo v drugi polovici leta 2021 predsedovala Svetu Evropske unije, kot temeljno agendo zastavi digitalizacijo na vseh petih ključnih ciljih, ki jih je Evropa predstavila. Moram reči, da doslej nisem slišal, kaj naj bi bila nosilna agenda slovenskega predsedovanja. Če to ni najbolj pomembna, najbolj bistvena in tudi v luči tistega, kar Evropska unija zagovarja in kjer bo tudi ključen poudarek; oprostite, tam, kjer bo ključen poudarek, bodo tudi sredstva. In če bodo sredstva, bo lahko tudi Slovenija pri teh sredstvih participirala na vseh področjih, kjer do sedaj participirala ni, ker ni imela ne ambicij, ne teh ciljev in ne teh projektov, da bi lahko uspešno sodelovala pri tem procesu. Med temi petimi cilji na ravni Evropske unije je recimo prvi, ki govori o pametnejši Evropi, spodbujanju inovacij, digitalizacije, gospodarske preobrazbe, podpore malim in srednje velikim podjetjem. Potem je naslednji cilj – bolj povezana Evropa, strateška, prometna in digitalna omrežja. Četrti – bolj socialna Evropa, enak dostop do zdravstvenega varstva. Vemo, kaj bi digitalizacija pomenila v tem sistemu. Če bi bila digitalizacija na področju zdravstva izpeljana v popolnosti, bi pomenila ogromen napredek, zdravniki so preobremenjeni pri vsej informacijski tehnologiji z nepotrebno birokracijo. In zadnji od teh štirih prednostnih ciljev – Evropa bliže državljanom, podpora lokalno vodenim strategijam in trajnostnemu razvoju mest v Evropski uniji. Recimo prestolnica Ljubljana, ki ima izjemno velike težave na področju urejanja prometa in vsega ostalega, bi s to ustrezno prometno politiko, ki bi bila podprta z digitalno preobrazbo, lahko bistveno olajšala življenje ljudem, ker bi lahko imeli preko pametnih prometnih sistemov posamezne odseke cest v konicah, ko gredo v eno smer, odprte v eno smer v več pasovih; in ko se konice spremenijo v drugih urah, odprte v drugo smer in tako naprej. Ampak brez pametnih sistemov, brez digitalizacije, brez urejanja prometa na tak način tega seveda ni mogoče storiti. Mi smo že daleč prešli tiste čase, pa jih vidimo še vedno na ulicah, ko so najhujše konice, da miličniki stojijo sredi križišč. V tretjem tisočletju pri nas miličniki stojijo sredi križišč! In to je Jankovićev pogled na razvoj. To je Jankovićev pogled na razvoj, on muči svoje ljudi, muči državljane, pa ne samo svojih ljudi, on muči tri četrt Slovenije s tem, ker ni kos težavam, s katerimi se glavno mesto že leta in leta spopada. Evropa ima, kot vidite, v vseh teh petih ciljih, ki si jih je zastavila za obdobje do leta 2027, nosilno agendo, nosilni poudarek na digitalizaciji. In veliko veliko več denarja bo namenjenega tem področjem v prihodnji finančni perspektivi. In če Slovenija ne bo pripravljena pravočasno na te izzive, potem bomo čez pet let govorili približno enako, kar smo govorili zadnjič pri poslanskih vprašanjih; da smo počrpali v petih letih 24 % tistega, kar imamo na razpolago, in še to smo počrpali večinoma za slabe projekte, za projekte, ki nimajo nobene dodane vrednosti za uporabnika oziroma za ljudi. Jaz sem ministrico gospo Bratušek, ki je zdaj v funkciji ministra, ki začasno opravlja posle na koheziji in evropskih sredstvih, v ponedeljek spraševal, katere so tiste prioritete, ki jih bo Slovenija v naslednji perspektivi zasledovala, kjer bomo pripravili svoje agende, da bomo tudi pravočasno lahko participirali na več kot 3 milijardah evropskih sredstev, ki nam bodo namenjena v obdobju do leta 2027. Nisem dobil nobenega odgovora, nobenega odgovora. Ko smo imeli pol leta nazaj Odbor za notranje zadeve, javno upravno in lokalno samoupravo in smo govorili o tej digitalni agendi, kjer je minister in tudi ljudje, ki delajo na ministrstvu, korektno predstavil, koliko denarja bo v prihodnje na voljo za ta področja, in smo lahko vsi videli, da bistveno več; ponovno ni bilo odgovora na vprašanje, na katerih področjih bomo mi participirali, kaj so naše prioritete. Ali bomo prioritete usmerili na področje pametnih omrežij, ali bomo usmerili na področje zdravstva, ali bomo usmerili na področje državne uprave in debirokratizacije? Verjetno bi jih bilo pametno usmeriti tja, kjer so naše težave največje; kjer so naše težave največje. In kar se tiče možnosti pametnega izkoristka, ki jih nudi digitalna družba in digitalizacija, so po mojem mnenju naše največje težave na področju zdravstvenega varstva in logistike v prometu, upravljanju s prometnimi režimi in z vsem tistim, kar temu delu pritiče. Se pravi en del bolj pametnemu gospodarjenju in upravljanju z infrastrukturo ter drugi del pametnemu urejanju javnega potniškega prometa na vseh segmentih, na segmentih države, segmentnih mest in občin. In žal mi odgovorov do danes nimamo. Zaradi tega malo skrbi tudi ta pomanjkljiva ambicioznost s strani vlade. Ko je bila ta resolucija dana v razpravo in v možnost, da se glede tega tudi vlada bolj vsebinsko opredeli, ni zaznala priložnosti, da bi nekako pokazala, kaj so njene prioritete, na katerih področjih vidi svoj izziv in kdaj bo ta državni zbor s temi prioritetami, projekti in programi, ki naj bi jih zasledovali v prihodnjem sedemletnem obdobju, tudi seznanila. Danes je bilo že povedano, da praktično ni področja, ki zadeva ljudi, prebivalstvo, gospodarstvo, kjer ne bi bile velike dodane vrednosti boljše uveljavitve digitalne agende. Ga ni. Tudi kmetijstvo, čeprav kdo meni, da je to malo oddaljeno od tega, to je eno od področij, kjer se da stvari koristno uporabiti. Ampak prej sem že omenil, eno od tistih področij, kjer smo mi izrazito podhranjeni, čeprav je bilo narejenih nekaj korakov v preteklih letih, je recimo področje zdravstva. Spomnite se samo, koliko časa smo potrebovali, da smo prišli do tako imenovanega elektronskega recepta, koliko časa smo potem po tistem potrebovali do tega, da bo zdaj nekdo, ki je odsoten, dobil elektronski bolniški list, koliko časa smo potrebovali, da smo prišli do neke elektronske napotnice za specialistične storitve, ki to ni, kot vidimo. In zdaj vas vprašam, koliko časa pa bomo potrebovali po tem razmišljanju, kot ga slišimo iz nekaterih ust danes, da bomo prišli do nadgradnje tega v tistem delu, kjer je za ljudi zelo pomembno. Najbolj enostavno si te zadeve predstavljamo tako, če izhajamo iz enega konkretnega primera. Mi imamo v zdravstvu, kot jaz slišim od zdravnikov, izredno velike težave s pretirano birokratizacijo. Zdravniki enormno časa, predvsem na primarni pa tudi na sekundarni ravni, morajo nameniti temu, da določene stvari formalno uredijo, imajo neke nepregledne sisteme tega, kaj lahko predpisujejo, česa ne smejo, v kateri predal spada kakšna plenica in te neumnosti, oprostite, ker so res neumnosti; do tega, da ko gre za bolnika, ki recimo potrebuje zelo hitro neko drugo mnenje, ko se nekaj zgodi in ko ga v eni bolnici recimo poslikajo, vidijo, kaj je, ne vedo pa, ali je pot, ki jo nameravajo ubrati, da bi mu najbolj prav pomagali, pravilna. Oprostite, mi zdaj še celo elektronske pošte v tem sistemu ne znamo uporabiti, ne znamo uporabiti, res ne. In ko je zahtevano drugo mnenje, kar bi moralo biti v neki digitalni dobi nekaj, kar bi se lahko zgodilo po elektronski poti v nekaj sekundah in bi bila tudi povratna informacija v nekaj minutah, je treba fizično na zapečenih CD-jih te fotografije odnesti v drugo inštitucijo, ki je recimo 150 kilometrov daleč od prve, tam počakati na dobro voljo zdravnika, ki se s tem ukvarja, in dobiti drugo mnenje, vas lepo prosim, kar bi se lahko zgodilo v nekaj minutah. In o tem je govoril kolega Breznik. Mi imamo digitalne možnosti že danes, ki niso v celoti izkoriščene, s to tehnologijo, ki se predlaga, bi jih lahko izkoristili brez meja. V zdravstvu bi imeli bolnika in njegove težave na enem mestu, v celoti – oprostite, da se tako izrazim – grobo poskeniranega, z vsemi težavami, z vsem tistim, kar ga že spremlja do sedaj, z vsemi medikamenti, ki jih uporablja. Ne tako, da mora nek sorodnik priti pa tam sestri ročno povedati, ta zdravila ta pacient uporablja ali pa celo prinesi škatlico z zdravili, ker je toliko star, da jih ne zna sam vzeti, pa ločeno v eni škatli čevljev, trije predalčki – zjutraj, opoldne, zvečer. Mi smo v tretjem tisočletju, lepo vas prosim, in po nepotrebnem se zaradi tega, ker nekdo ne opravi svojega posla, to osebje obremenjuje. In potem se čudimo, da nam odhajajo zdravniki, medicinske sestre in vsi, ki delajo v zdravstvu, v druga okolja, kjer seveda te stvari verjetno potekajo na drugačen način. Ljudje so preobremenjeni, ljudje so dejansko preobremenjeni, zato osnovnega poslanstva in osnovnega dela ne morejo tako kvalitetno opravljati, kot bi ga sicer. Imamo pa mi že danes posamezne bolnišnice, ki tudi v tem čudnem sistemu razumejo, kaj pomeni polje digitalizacije ter kaj pomeni polje drugačne obravnave pacienta in bolnika. Recimo danes imamo na našem koncu odlično bolnišnico v Sežani, ki skrbi za ljudi po tistem, ko pridejo z operacij, mi bi temu rekli negovalna bolnica, ki žal ni s strani sistema podprta tako, kot bi morala biti, kjer imajo v vsaki sobi digitalizirane podatke o pacientih. Ni nobenih listkov nikjer več in sestra vsakič vpiše na tem ekrančku, kaj se s tem pacientom dogaja. To je pač sistem, ki bi lahko funkcioniral povsod in ki bi bistveno razbremenil na eni strani osebje, na drugi strani bi omogočal hitrejšo diagnostiko, kajti v veliko primerih je problem, ki nastaja, prepočasna ali pa celo napačna diagnostika. In veliko ljudi po nepotrebnem, oprostite, tudi umre zaradi tega, ker niso bili deležni v pravem trenutku zdravstvene obravnave ali pa pravilne zdravstvene obravnave. Področje zdravstva se mi zdi eno od ključnih, kjer bi lahko s to tehnologijo naredili bistven korak naprej. Kot vidite, je to četrto področje med cilji Evropske unije za prihodnjo perspektivo od leta 2027, ki govori o enakem dostopu do zdravstvenega varstva. To je zelo širok pojem in v okviru tega pojma lahko Slovenija v naslednji perspektivi na eni strani zagotovi boljše kapacitete v zdravstvenih ustanovah, bolj sodobne prostore, bolj sodobne bolnišnice in na drugi strani v okviru istega cilja lahko zagotovi tudi drugačno obravnavo pacienta preko digitalne agende. In drugo področje, ki sem ga omenil, da ne omenjam vseh ostalih, je pa seveda promet in prometna infrastruktura, pametno upravljanje prometa, kjer pa, če se v relativno kratkem času ne bodo naredili koraki na tej poti in v tej smeri naprej, bomo mi priča kolapsu sistema. Vi vidite, kaj se dogaja na ljubljanskem obroču, vidite, kaj se dogaja v mestu Ljubljana; in skrajni čas je, da se teh stvari pametno lotimo. V enem delu imajo naši tovariši iz Levice prav, ko pravijo, da ni učinkovito samo širiti, iz dvopasovnic graditi tripasovnice oziroma iz štiripasovnic šestpasovnice, ampak da je treba tudi kaj drugega storiti. Vendar se temu seveda ne bomo mogli izogniti. Temu se ni izognil nihče v tem našem širšem okolju. Mi smo tukaj zaspali. Mi bi morali imeti te stvari že urejene in bi morali imeti šestpasovnico med Ljubljano in Obalo že zgrajeno in glede obroča tudi. Ampak istočasno bi morali pa imeti tudi na teh sodobnejših cestah tudi pametno upravljanje tega prometa. Tega pa nimamo. Imamo neke portale. Zanimivo, niti elektronske vinjete nismo bili sposobni uvesti v vseh teh letih, uvedli pa smo elektronsko cestninjenje tovornih vozil. Imamo vso infrastrukturo, vse portale že postavljene, vse, enostavno bi samo še ta portalček za vinjeto dali in bi imeli zadevo rešeno. Pa kaj rabimo še vedno te nalepke kupovati vsako leto?! Mislim, da tukaj je bila ambicija Slovenske demokratske stranke kot predlagateljice te agende glede digitalne resolucije predvsem v tem, kar smo tudi sprožili. Sprožili smo razmišljanje in sprožili smo debato. To je dobra popotnica za naprej, kajti Slovenija mora v prvi polovici naslednjega leta, po mojem mnenju, vlada in vsi mi ostali, zelo jasno začrtati agendo, ki ji bomo sledili, za naslednjo finančno perspektivo; ne zaradi Evrope, ampak predvsem zaradi nas samih. In na tej agendi začrtati pot, po kateri bomo na tej poti digitalne preobrazbe šli, in prioritete določiti tako, da bodo šle v smeri boljšega zagotavljanja storitev za ljudi – tam, kjer smo trenutno najbolj najbolj podhranjeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Tomaž lisec se je odpovedal razpravi, tako da dobi besedo gospod Vojko Starović. Pripravi pa se gospa Alenka Jeraj. Izvolite.
Hvala za besedo. Ko govorimo o digitalni tehnologiji in napredku tudi na informacijski, komunikacijski in ostali tehnologiji, moram povedati, da tu smo lahko kar ponosni, ampak je premalo. Bi se strinjal z razpravljavci, lahko gremo hitreje naprej. Imel sem priložnost, da sem bil predvčerajšnjim na Vrhu slovenskega gospodarstva; in vam povem, da tam niti v enem trenutku nisem slišal jamranja. Povedali so: verjamemo v Slovenijo, Slovenija gre naprej. Rekli so, da je Slovenija odličen prostor za podjetništvo in rast ter moramo izkoristiti tudi na informacijski tehnologiji vse, kar je mogoče, da gremo naprej. Na tem Vrhu sem se krasno počutil, resno, ker tam so sodelovali ljudje, ki vodijo firme, ki ustvarjajo, ki grejo naprej, ki bodo letos, ko smo že na 40 milijardah izvoza. To so fantje, ki delajo in te stvari razumejo. In tam ni tega, da razpravljamo, kaj bo, kdo je bolj pameten, da se pogovarjajo o podatkih, da smo 15 tisoč ljudi zaposlili v javnem sektorju. Kje smo jih zaposlili? Smo jih v zdravstvu, vojski, policiji? Če bi kdo to poslušal, bi si mislil, da smo uslužbence naredili, kar definitivno ne drži. In če pogledamo te podatke, s katerimi so napadali. Zakaj gremo naprej, pravijo gospodarstveniki. Poglejte podatke. 44 milijard pa koliko smo imeli povprečje, plače so se dvignile, boljše nam bo šlo, gremo naprej in bomo šli naprej. In na tem skupu je bila podpisana tudi izjava za Slovenijo 5.0. In kaj so rekli? Prihodnjo družbo, ki bo uporabila tehnološki napredek za razvoj kakovosti našega življenja, vidimo kot uresničitev naših sanj, da bomo postali ena najrazvitejših držav na svetu. Na tem skupu je bila podpisana tudi ta izjava, katero so podpisali Gospodarska zbornica, Kmetijski inštitut, Univerza v Ljubljani in tudi dva naša ministra, ki pokrivata področji, kar se tiče izobraževanja in na drugi strani razvoja, torej minister za gospodarstvo in minister za izobraževanje, znanost in tako naprej. To je podpisano in gre, mislim, da se ljudje zavedajo. Najbolj pomembno je, da to poganjajo tisti, ki ustvarjajo. Jaz njim neprimerno bolj verjamem kot katerim drugim, ki se hvalijo s poznavanji in da bodo zadevo pognali; ampak tudi njim dam prav, da gremo z zadevami naprej. Jaz se tu dejansko ne bojim, da bi šli ven; in da zopet namenjamo za te zadeve, da gremo spet na 2 %, da zopet zrastemo. Tudi Evropa gre v tej smeri, za naslednjo perspektivo je predvideno za vlaganje v znanost, tehnologijo in raziskave 100 milijard. Evropa temu namenja. Naši fantje so sposobni, da se priključimo in da tudi prevzamemo posamezne projekte. Ampak kaj pričakuje gospodarstvo od nas kot države? Da dejansko dajemo več denarja v fundamentalne raziskave. Na tem srečanju je bilo tudi nekaj rečeno, ko govorimo o izobraževanju in tako naprej, da ti, ki grejo danes v šolo, za 65 % njih sploh ne vemo, kaj bodo delali, ker teh poklicev še ni. In zadeve ljudje razumejo in pojdimo v tej smeri naprej. Hvala.
Hvala. Gospa Alenka Jeraj je naslednja na vrsti, pripravi pa se gospod Nik Prebil. Izvolite.
Hvala za besedo. V SDS smo se resno lotili priprave digitalne resolucije z namenom, da te stvari predstavimo in da skupaj najdemo nek konsenz o tem, da Slovenija malo pospeši delovanje na tem področju. Mi se sicer s tem ukvarjamo že kar nekaj časa. Tudi v Sloveniji veliko govorimo o digitalni preobrazbi, kakšnih korakov v tej smeri pa v resnici še nismo naredili. Ko je Vlada prišla k nam z vprašanjem, kaj naj vključi v predsedovanje, katero temo, je bila to ena od tem, ki smo jo ponudili. Ampak pravega odziva ni bilo. Ne vem, kaj se sedaj na tem področju dogaja. Vemo pa, da je bil sprejet program za digitalno Evropo v višini 9 milijard. V novi perspektivi 2021–2027 bo ogromno denarja, 9 milijard bo namenjenih temu. Koliko od tega bomo mi počrpali, koliko razpisov bo, kaj bomo na tem področju delali, ne vemo oziroma Vlada bi morala vedeti. Perspektiva je pred vrati, pa se ukvarjamo v resnici še s to perspektivo, ki se izteka, kjer smo počrpali do sedaj 26 % sredstev. Veste, koliko je še do sto procentov? Tri četrt krat več oziroma 75 %, 74 %. Mi smo pa na 26 %. Zadnjič je na Odboru za zadeve EU državna sekretarka dejala, da imajo sedaj pa trd tempo – od pomladi do jeseni so povečali za 1 %. S 25 % na 26 %. In to je trd tempo? S takim tempom ne bomo nič počrpali. Še eno leto imamo časa. Program za digitalno Evropo v višini 9 milijard sprejet, denar je na voljo in v novi perspektivi bomo morali, ne se začeti spet ukvarjati leta 2025, kaj bomo počeli, ampak moramo vedeti danes, da leta 2021, ko se perspektiva začne, bodo že razpisi, ne pa da se bodo na ministrstvih šele začeli ukvarjati, kaj hočemo sploh početi. Zakaj je pomembno, da se stvari digitalizirajo, optimizirajo? Mi imamo ogromno enih ovir, ogromno enih zaostankov na vseh možnih področjih. Javna uprava se nam samo povečuje. V resnici drugje stvari digitalizirajo, optimizirajo, avtomatizirajo in zato potrebujejo manj ljudi. Pri nas delamo pa ravno obratno. Čedalje več ljudi imamo po ministrstvih in po javni upravi, čedalje več osebja in administratorjev. Tam, kjer pa bi dejansko rabili ljudi, na primer v domovih za starejše, v zdravstveni negi, vojski in tako naprej, se pa število zmanjšuje. Tam, kjer ne moreš nekih stvari nadomestiti z roboti ali z digitalizacijo. Pri izdajanju dokumentov, dovoljenj in podobnih stvari se pa to vse da optimizirati in narediti z digitalizacijo. Imamo ogromne zaostanke na sodiščih. Varuh človekovih pravic je zadnjič opozoril, da naša sodišča izdajajo slabe sodbe, ker višja sodišča delajo samo copy-paste od nižjih sodišč. Sploh se nihče v resnici ne ukvarja s tem. Če bi stvari v pravosodju zastavili drugače, s pomočjo digitalizacije primerjali sodbe, se pravi izpostavljali sodno prakso, hitrejši dostop podatkov, bi se odpravilo kup ovir in bistveno lažje bi se delalo na sodiščih. Da ne govorim tudi o drugih stvareh na sodiščih, ki povzročajo zaostanke. In ne samo zaostanke, ampak tudi slabe sodbe, kot je rekel varuh človekovih pravic. Da to drži, nam dokazuje tudi, da smo po kršenju človekovih pravic na prvem mestu. Odkar smo člani EU, gredo tožbe državljanov tudi na Sodišče za človekov pravice, ki ugotavlja, da se dejansko ljudem kršijo človekove pravice. Pa ne vedno samo zaradi sojenja v predolgem roku, ampak tudi zaradi slabih vsebinskih sodb. V dobi digitalizacije bi si sodniki lahko marsikaj pogledali in primerjali sodbe tudi z drugimi evropskimi državami, z Evropskim sodiščem za človekove pravice. Ampak če je to na neki platformi, če se to da hitro dobiti, ne pa šele takrat, ko si v penziji, ko lahko brskaš po vseh teh portalih in iščeš. Digitalizacija omogoča, da se podobne sodbe, podobni primeri združujejo in jih lahko zelo hitro dobiš. Potem imamo težave pri gradbenih in drugih dovoljenjih. V teh dneh je moj kolega Zvone Černač povedal, da so uradniki potrebovali šest mesecev, da so odgovorili, da za neko stvar ne rabijo dovoljenja. Šest mesecev za stvar, ki bi jo lahko v prvem dnevu. Veste, kaj šest mesecev pomeni za eno gradnjo ali za nekoga, ki investira, ki bo nekaj naredil. Koliko je to škode, ko bi mogoče že stala hala, v kateri bi delali in bi teklo delo in bi se plačevali davki, bi tekla proizvodnja in tako naprej. Ljudje bi dobivali plače. Ne, pri nas to traja šest mesecev in se nimaš komu pritožiti. Lahko se pritožuješ, pa ti nič ne pomaga. Mogoče ti še v nižji predal dajo pa še kasneje dobiš odgovor. Podobno je zemljiška knjiga in še kje drugje. Veliko je dobrih podjetij, ki si že pomagajo na ta način, optimizirajo procese, so to sami razvili. Veste, vsak podjetnik bo razmišljal o tem, kako lahko pri procesih prihrani čas, denar, da potem več da svojim delavcev in da končno tudi več pridela, oddela in lahko tudi več proda. Veliko posameznikov, ki se s temi stvarmi ukvarjajo, je prineslo odlične rešitve. Ampak ti ljudje odhajajo v tujino, kjer s pridom koristijo njihovo znanje, pri nas tega ne znamo. Vlada zapiše v svojem stališču, da posebna pozornost je v predlogu resolucije namenjena odhodu v tujino uspešnih kriptopodjetij, ki so bila ustanovljena s slovenskim znanjem, in poziva k sodelovanju z reprezentativnimi organizacijami in blockchain industrije. Vlada se zaveda težav, ki jih ima Republika Slovenija z odhajanjem visoko izobraženih kadrov in zapuščanjem ozemlja nekaterih gospodarskih panog, zato namerava tudi v prihodnje posvečati tem temam pozornost, vendar ob tem poudarja, da bi omejitev reševanja teh težav in odhajanje kadra in podjetij izključno s področja kriptosveta bila sistemsko neustrezna. Se strinjam, ampak predstavniki Vlade, ki tukaj sedite, prosim, povejte mi, kaj delate, da ljudje ne bi odhajali. Povejte mi en ukrep, ki ste ga v tem času predlagali. Mi ga nismo videli, pa opozarjamo na to, ne samo strokovnjaki, mladi odhajajo, številke so že alarmantne. Vsaka normalna vlada bi se s tem zares ukvarjala. Izšolamo ljudi, ki nam potem odidejo in v tujini koristijo njihovo znanje, namesto da bi ga mi. Prosim, predstavnik Vlade, da mi poveste en ukrep, ki ste ga naredili, da strokovnjaki in mladi ne bi odhajali. V mnenju Vlada tudi zapiše: »Informatika v državni upravi je v zadnjih letih tudi predmet več sprememb, katerih namen je centralizacija upravljanja informatike v državni upravi.« Mogoče res, ampak v proračunih smo videli, da ima vsako ministrstvo svojo postavko za ITK oziroma za informatiko. Ves čas govorim o tem, da so programi nepovezani. V Kliničnem centru je šest informacijskih sistemov, pa saj ni čudno, da ne more funkcionirati. Ko prideš tja, imajo na A4 tvoje podatke na nalepkah in ti najprej na en izvid nalepijo to, potem greš v višje nadstropje pa ti na drug izvid, potem greš na tretjo kliniko, ti na tretjo napišejo nalepko s tvojimi podatki. Kot da smo sto let za časom. Potem se s tistimi papirji sprehajajo gor in dol. To bi vse bilo v današnji dobi lahko na računalnikih, ljudje bi imeli dostop do tega, torej tisti, ki to potrebujejo, zdravniki in tako naprej, in se ne bi s tem ukvarjali. Enako je pri splošnem zdravniku. Prideš, tam je karton, odkar si bil star ne vem koliko let, vsi podatki notri in polno listkov, kaj se je kdaj zgodilo. Vsakič, ko prideš, mora iti zdravnik nazaj pogledat, kaj se je vse s tabo dogajalo oziroma vpraša tebe, če si alergičen na kaj. In če vsega ne veš, ti lahko končno tudi kakšno napačno diagnozo postavi. Ker vsega tudi ti ne veš, ali pa si imel v družini raka ali ne vem kaj. Te podatke lahko imaš, lahko jih nimaš, ampak, če bi bilo to vse v nekem elektronskem kartonu, bi se to vse dalo pogledati. Vlada zapiše v svojem mnenju tudi: »Tehnologija veriženja podatkovnih blokov ni edina tehnološka rešitev, ki bo v prihodnosti zadovoljevala potrebe digitalizacije.« Gotovo ne, ampak potem pa povejte, katere so še in s katerimi se bomo ukvarjali v tej državi, za katere bomo namenili denar. Ali pa bo to spet stihijsko, kar se bo kdo spomnil pa kadar se bo komu kaj zazdelo, bo to financiral. Glejte, če bi pogledali vsa sredstva, ki smo jih v tej državi v zadnjih desetih letih namenili za informatiko. Koliko podvojenih stvari, koliko nekega denarja je šlo za sisteme, ki med seboj niso kompatibilni. Naredimo en sistem, na tem delamo pet let, potem gremo vse na novo. Tipičen primer je informacijski sistem za črpanje evropskih sredstev, e-MA, ki ga nismo nadgradili oziroma se ga ni dalo nadgraditi, šli smo potem v nov sistem, ogromno denarja zapravili, eno leto se ni nič delalo oziroma saj ne morejo, jaz verjamem, da se tega ne da tako hitro narediti nek dober sistem, ampak tudi ne vem, zakaj vedno odkrivamo toplo vodo in ne vzamemo česa, kar imajo drugje. Ko sem prej omenjala zdravstvo, jaz sem bila v kliničnem centru na Dunaju. Zelo enostavne stvari imajo, v bistvu je samo eno podjetje, ki se samo z optimizacijo procesov ukvarja, nobeni zdravniki in ne vem kdo, tako kot je pri nas, ko se vsi z vsem, na koncu pa ni nobenega pametnega rezultata. Tam se nekdo ukvarja samo s tem, kako bodo optimizirali, kako bodo stvari približali bolniku, kako bodo povezali sisteme oziroma tam je itak povezano, in to funkcionira. Mi pa odkrivamo toplo vodo, vsakič znova najemamo informatike, ki potem odkrivajo Ameriko in delajo sisteme. Ni problem, računalničar ti naredi marsikaj, vendar moraš ti dobro vsebino poznati, ker sicer ne boš naredil dobrega programa. Nekdanji minister gospod Peršak je rekel, da digitalizacijo v kulturi razume tako, da je poslal en mail. Ja, potem imamo pa res problem. To je višek digitalizacije, ki jo lahko uvedemo v kulturi. To je bilo njegovo stališče, prispevek k digitalizaciji v tej državi. Še eno stvar bi rada povedala. Mi smo povedali, zakaj digitalizacija in kaj se da narediti tudi v zdravstvu. Vlada v svojem mnenju pove – veste, kaj? »V zvezi z navedenimi alinejami Vlada RS ocenjuje, da so te funkcionalnosti izvedljive tudi s sedanjimi orodji in načinom hrambe podatkov.« Super! Zakaj ste pa potem dali v proračun 10 milijonov za kakovostno spremljanje čakalnih vrst. Torej vi pravite, da imamo vsa orodja in vse možnosti, da to zdaj že delamo učinkovito. Ne, mi bomo dali 10 milijonov. 10 milijonov za kakovostno spremljanje čakalnih vrst. Če bi mi povezali podatke v zdravstvu – podatki so na Zavodu za zdravstveno zavarovanje, ampak mi jih ne moremo ali pa vsaj mi poslanci dobimo tisto pač, kar vprašamo, ampak vsega ne moreš vedno dobiti. Jaz vedno opozarjam na primer, da v kliničnem centru v Ljubljani, če naredijo eno operacijo srca – zdaj bom malo posplošeno govorila, se opravičujem strokovnjakom, ki jim to ne bo všeč – Zavod za zdravstveno zavarovanje za to operacijo na srcu kliničnemu centru da recimo tisoč 500 evrov. Saj pravim, da številke niso točne, ampak zaradi primerjave to govorim. Medtem ko za enako operacijo kliničnemu centru v Mariboru da tisoč 200 evrov. Operacije na srcu pa opravlja tudi koncesionar Medicor v Izoli, ki mu da pa za enako operacijo 900 evrov. Dr. Noč, ki dela v Univerzitetnem kliničnem centru v Ljubljani in dela tudi v Medicorju – v kliničnem centru dela od ponedeljka do petka, v soboto in nedeljo dela v Medicorju – je zadnjič na okrogli mizi o zdravstvu povedal, da zaradi te razlike, ki jo Zavod za zdravstveno zavarovanje daje Medicorju oziroma Univerzitetnemu kliničnemu centru, je v vseh teh letih, mislim, da je to 15 let, kar tako dela, dobrih 10 let pa sigurno, prihranil državi, Zavodu za zdravstveno zavarovanje 22 milijonov. 22 milijonov bi stalo več, če bi to naredil v kliničnem centru. In mi imamo težave s koncesionarji, ob tem da je koncesionar Medicor na prvem mestu v Evropi po uspešnosti. Ker mi teh podatkov nimamo tako skupaj, da bi zelo jasno videli, kaj ljudje delajo, pa nič nimam jaz proti Univerzitetnemu kliničnemu centru, ampak z ministrom Šabedrom sva se večkrat pogovarjala, da delo ni organizirano tako, kot bi bilo lahko, da se dopoldan dela na opremi 90 %, popoldan pa oprema stoji, je uporabljena 40 %, ob tem da zelo veliko stane, vemo, ampak stoji. V katerem podjetju, povejte mi, dajo milijone za neko proizvodnjo in bi popoldan to stalo, se ne bi uporabljala mašina, na kateri se nekaj dela? Nikjer v nobenem privatnem podjetju. Jaz podpiram našo digitalizacijo in tudi predlagam, da se Vlada resno loti in resno razmisli, kako bo v novi perspektivi 2021–2027, ker je namenjenega ogromno denarja za to, ta denar pametno uporabila.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Nik Prebil, pripravi pa se mag. Matej Tonin. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Saj ne bom dolg. Najprej se bom pa vseeno odzval na eno zadevo. Kolegica Jeraj, rekli ste, da Slovenija ima vedno več neizvršenih sodb oziroma da tukaj nazaduje. To ni res. Imela je sicer obdobje, ko so sodbe stale in je bila res v samem vrhu teh kršitev, vendar se to že od leta 2014 zmanjšuje. Ti podatki so dostopni na spletu in si jih tudi lahko pogledate. Kar se tiče zdravstvenega sistema in digitalizacije v njem, tukaj se v določeni meri vsekakor strinjam z vami. Sigurno so stvari, ki bi se lahko izboljšale, in stvari, ki jih tudi moramo izboljšati. Veste pa, kje se po navadi zatakne. Začelo se bo pri varstvu osebnih podatkov, druga stvar bo denar ali pa bo prva denar, tretja stvar, da se bo začelo prerekanje, kdo bo delal nadgraditve sistema, kar seveda ni opravičilo. Vsekakor nas čakajo številni izzivi na teh področjih, ne samo na področju zdravstva, ampak praktično na vseh področjih tako javnega kot zasebnega sektorja. Če se morda splošno dotaknem te digitalizacije, ki sem jo omenjal tudi v našem stališču poslanske skupine. Mi vsekakor menimo, da mora družba napredovati tudi na področju digitalizacije in nekih novih tehnologij. Tako da na tem področju vam nihče ne more oporekati. Bilo je rečeno, da ste želeli sprožiti razpravo. Razprava je v vsakem segmentu vedno tukaj dobrodošla, sploh če govorimo o uvedbi nekih tehnologij in rešitev, ki nam morda niso v celoti povsem znane. Tako da je takšna razprava vsekakor dobrodošla. Bi pa v takšno razpravo morali vključiti predvsem več deležnikov, kot so strokovnjaki s teh področij, da bi prišli do nekih skupnih rešitev za naprej. Dotaknil se bom še umetne inteligence, ki se mi zdi eno res ključnih področij pri vsem tem procesu. Ne nazadnje se to kaže v večini svetovnih sil in tudi v manjših državah. Umetna inteligenca bo definitivno prispevala k preoblikovanju nekega splošnega poslovanja in pa industrije, kot jo poznamo danes. EU, ko sprejema sedaj novo finančno perspektivo, v enega ključnih ciljev te transformacije družbe vključuje ravno to umetno inteligenco v štirih programih, in sicer Digital Europe, Horizon Europe, Connecting Europe Facility in Creative Europe. Temu ustrezno so namenjena tudi sredstva, ki so na področju digitalizacije in umetne inteligence sedaj v tej novi finančni perspektivi kar visoka. Danes zjutraj smo se na Odboru za zadeve Evropske unije pogovarjali o enem takšnem zasedanju, kjer bo govora o konkurenčnosti in napredku tudi na področju digitalizacije. Teh sredstev bo 16 milijard evrov v naslednji finančni perspektivi. Ti evropski načrti so podprti tudi z ustreznimi strateškimi dokumenti, tako da Evropska unija na tem področju dela. Na tem področju pa dela tudi Slovenija, spoštovani, predvsem resnično na tem področju umetne inteligence. V Sloveniji imamo tudi izobraževalne programe na tem področju, tako na Univerzi v Mariboru kot Univerzi v Ljubljani, številne mednarodne skupine in pa Inštitut Jožefa Stefana, ki se na teh področjih resnično prebija v svetu v sam vrh stroke, ki se s tem ukvarja. Tudi raziskave na področju umetne inteligence v Sloveniji izvajamo že kar dolgo časa. Te so bile v svetu vedno prepoznane kot odlične na vseh področjih. Danes imamo okoli 250 raziskovalcev s tega področja in v akademski sferi in gospodarstvu še nekakšnih 30 skupin, ki pri samem procesu sodelujejo. Kot sem pa povedal že v stališču, pri vseh teh prednostih digitalizacije in umetne inteligence, kjer vsi želimo iti s tokom, pa se vedno postavljajo tudi vprašanja in pa dileme, kaj lahko to prinaša. Jaz sem bil pred kratkim, zdaj je že kakšen mesec in še malo, na OECD v Parizu na konferenci o umetni inteligenci, kjer se je odprla resnično zanimiva razprava. Tam so bili tako politiki iz držav članic OECD kot tudi strokovnjaki. Strokovnjaki sami opozarjajo, da prihaja do določenih tveganj, katerih se zavedajo, in da bo treba zadeve vseeno še malo bolje raziskati, preden bi jih lahko v celoti vpeljali kar v neke sisteme, kot so recimo zdravstvo, sodišče in tako dalje. Jaz si ne predstavljam, da bi računalnik z nekim algoritmom odločil o neki sodbi oziroma o tem, ali bo nekdo šel v zapor ali ne. Jaz mislim, da je človeški faktor potreben, bo pa tudi na ravni pravosodja verjetno treba neke določene stvari spremeniti in izboljšati. Ko govorim o tem srečanju na OECD,je po naključju tisti dan, to je bilo v petek, 11. oktobra, izšel New York Times, ki ga imam pred sabo. Notri je en zanimiv članek z naslovom Starting superhuman artificial intelligence, se pravi postavitev superčloveške umetne inteligence, ki v bistvu v prvi vrsti razloži, zakaj je to dobro, v naslednji vrsti vzpostavi neka vprašanja, na katera je moč odgovoriti. Bom prevedel enega, ki se meni zdi zelo zanimivo in bi se lahko o njem pogovarjali ure in ure. Govori pa o tem, da ustvarimo algoritem umetne inteligence in mu damo nalogo, da razreši in ugotovi, kaj in kako na področju okolja, in mu damo nalogo, da vrne stanje okolja in ogljikovih izpustov na predindustrijsko raven. Potem se tukaj avtor tega članka vpraša, kaj bi se zgodilo v primeru, da bi ta umetna inteligenca oziroma ta algoritem ugotovil, da je edina rešitev za vrnitev tega stanja in zmanjšanje dimenzij zmanjšanje človeške populacije. Kako bomo odgovarjali na takšna in drugačna vprašanja, je tisto, kar hočem povedati, da moramo zadeve vseeno preučiti in se o njih pogovarjati. Vsekakor ne nasprotujem takšni temi in jo podpiram ter se z vami vsekakor strinjam. Vseeno pa ne smemo pozabiti, da navsezadnje sam telefon danes premore bistveno več moči, kot jo je najboljši računalnik zmogel še ne nekaj let nazaj, in da nam to olajšuje življenje. Določene aspekte pa je treba vzeti v pogled in z njimi iti naprej, vsekakor pa moramo iskat ustrezne rešitve, da z družbo gremo naprej tudi na tem področju. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo mag. Matej Tonin, pripravi naj se gospod Jožef Lenart. Izvolite.
Dober dan oziroma dobro jutro, dragi poslanke in poslanci, upam, da noč ni bila preveč naporna. Danes imamo zagotovo eno izmed tem, ki so teme prihodnosti. Digitalizacija. Ko govorimo o digitalizaciji, marsikdo je skeptičen. Večina nas pa pomisli morda na pametne telefone, na računalnike, na različne stvari, ki so kakorkoli povezani z računalniki. Treba je priznati, da se digitalizacije marsikateri državljan boji. Boji se je zato, ker je stvar na prvi pogled komplicirana, zahtevna, ker se nekaterim zdi, da digitalizacija in moderne rešitve jemljejo tudi delovna mesta. To v zvezi z digitalizacijo ustvarja nek strah, ki pa je popolnoma nepotreben. Prava rešitev ni, da od teh tehnologij bežimo, ker nas je strah, ampak, da se na človeški način z njimi soočimo. Če ima kdo težave, mu pomagamo, če si kdo želi, mu damo kar se da možne in enostavne informacije. Če pa pogledamo v samo osnovo, v samo bistvo, kaj digitalizacija neki družbi prinaša, sem jaz prepričan, da lahko z njo na najbolj enostaven način odpravimo birokracijo in korupcijo. To je pa vendarle tisto ključno, k čemur stremi najprej naša družba pa verjamem, da tudi ta parlament: kako na učinkovit način odpraviti nepotrebno birokracijo in korupcijo. Tudi zato smo v Novi Sloveniji, ko smo gledali okrog sebe pa po svetu, kaj se vse dogaja, septembra prišli z iniciativo, ki smo jo poimenovali Pametna Slovenija. S to Pametno Slovenijo smo želeli predvsem nas vse skupaj v tem parlamentu spodbuditi, da se je treba o teh stvareh ne samo pogovarjati, ampak tudi narediti konkretne korake naprej. Vprašanje digitalizacije ne more biti vprašanje zgolj ene stranke. Te teme ne more privatizirati samo Nova Slovenija, niti SDS, niti katerakoli druga stranka. To je lahko samo stvar vseh nas skupaj, če želimo, da se bodo naredili neki resnični premiki naprej. Če bo katerakoli stranka to temo želela privatizirati, potem bomo obsojeni na neuspeh. Mi smo predlagali, da bi poskušali okrog digitalizacije vzpostaviti nek nov, tretji nacionalni konsenz. Če je bil prvi nacionalni konsenz to, da smo se skupaj odločili za samostojno Slovenijo, če je bil drugi nacionalni konsenz to, da smo se skupaj odločili za evroatlantske povezave, je po moje zdaj čas za nek tretji nacionalni interes – za tretji skupen cilj, h kateremu bi vsi skupaj stremeli in imeli vizijo, kako želimo premaknit stvari naprej. Zdi se nam, da je digitalizacija taka stvar, ki bi resnično nas lahko spravila vse na skupen imenovalec – leve, sredinske, desne, celotno politiko. Če smo pri številnih drugih temah izjemno razdeljeni, je to ena izmed stvari, kjer vsaj mi v Novi Sloveniji verjamemo, da je možno priti do nekega širšega soglasja in da je potreben dogovor celotne politike. Tukaj bom izpostavil primer Estonije, ki je morda primerljiva s Slovenijo tako po velikosti kot tudi po številu prebivalcev in po tem, da niso imeli nekaj zelo izrazitih naravnih bogastev. Bili so še v slabšem, živeli so pod okriljem Sovjetske zveze in na začetku 90. letih so bili res v težki situaciji. Ampak ker se je politika enotno odločila, da je sodobna tehnologija, digitalizacija tisto, kar lahko prinese tej državi neko prednost, poglejte, kje so danes. Če smo se jim še morda v 90. letih smejali, ker so bili daleč za nami, so nas danes ujeli in na nekaterih področjih celo prehiteli. Vi si lahko mislite o ministru Virantu karkoli si želite, nekateri imajo o njem pozitivno mnenje, drugi zelo negativno, ampak dejstvo je, ko je bil minister Virant, je bila Slovenija, kar se tiče digitalizacije, in zlasti naša javna uprava, vodilna sila v Evropski uniji. Da so celo naši predstavniki hodili predstavljat po Evropi primere naših dobrih praks. Vsa ta kriza, vso to dogajanje nas je potisnilo daleč nazaj. Danes smo, kot sem rekel, za tistimi, ki so bili še v 90. letih daleč za nami. Ker pa je prihodnost neizprosna, in če nas bo strah, če ne bomo šli v korak s časom, potem bodo naši razvojni zaostanki iz leta v leto večji, je nujno, da tudi Slovenija sledi tem razvojnim korakom. Učinki pa so vse povsod otipljivi in vidni. Kot sem rekel, marsikdo se digitalizacije boji, ampak učinki so vidni, otipljivi, zmanjšujejo birokratizacijo, zmanjšujejo korupcijo. O zdravstvu je danes bilo mnogo že povedanega. Moderna tehnologija ogromno prinaša tudi že preventivi, pa ne bom tukaj izgubljal časa. V javni upravi je danes neverjetno, da za podaljšanje naših osebnih dokumentov morate še vedno na upravnih enotah čakati ure in ure. To so ure izgubljenega dragocenega časa, ki bi ga lahko koristno uporabili v službi ali kjerkoli drugje. To so zelo preproste stvari, ki bi jih morali v tej državi spremeniti. V sodstvu – saj veste, da vedno prave primere dobivajo pravi sodniki. Če bi tudi tukaj uporabljali tehnologijo, potem ne bi mogli nekaj »švinglati«, da bi primerne primere dobili točno določeni sodniki. Elektronsko vročanje. Spomnite se, kakšne težave ima ta država, ko je nemogoče nekim posameznikom vročiti sodbe ali vabila na sodišče. Če bi to po elektronski poti uredili, bi bila zadeva popolnoma drugačna. Kmetijstvo, namakanje in podobne stvari – ker tehnologija meri vlažnost in vse ostale substance, se lahko poveča tudi proizvodnja hrane. Promet, pametni semaforji. Ko gre promet v eno smer, so odprti dolgi zeleni intervali, ko gre promet v drugo smer iz mesta v drugo smer. Jaz vam lahko še in še naštevam, kaj vse se lahko zgodi. Bistveno, in s tem zaključim, ni dovolj, da samo govorimo, ustvariti moramo primerno okolje, da se bodo ti tehnološki razvoji v Sloveniji tudi lahko zgodili. Tako davčno okolje kot tudi okolje, ki bo spodbujalo inovacije in razvoj. Ne bi bilo slabo, če bi Vlada v znak nekega dobrega sporočila, vsaj predsednik Vlade v svojem kabinetu imenoval vsaj enega državnega sekretarja, ki bi skrbel za koordinacijo digitalizacije na nivoju celotne države. Ko pa imamo državnega sekretarja za malo gospodarstvo, kjer nekih konkretnih oprijemljivih rezultatov ni, imamo državnega sekretarja oziroma svetovalca za nacionalno varnost, ki se ukvarja predvsem s kadrovanjem v državnih podjetjih, ne pa z nacionalno varnostjo. Ne bi bilo slabo, če bi pa končno enkrat dobili državnega sekretarja za digitalizacijo, ki bi se pa resnično s temi stvarmi ukvarjal. Skratka, dobra tema, več ko bomo o teh stvareh razpravljali, boljše bo šlo Sloveniji.
Hvala lepa. Ker imamo na seznamu samo še tri govorce, naj jih preberem po vrsti. Naslednji dobi besedo gospod Jožef Lenart, nato Jožef Horvat in kot zadnji še Gregor Perič. Izvolite, gospod Lenart.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Zakaj se je Slovenska demokratska stranka sploh odločila za predlog te resolucije? Živimo v informacijski dobi, torej v dobi, kjer je hitra in prava informacija vredna veliko denarja. Žal se tega zaveda premalo število naših državljanov, pa tudi mi sami pa tudi, če prav vem, vodstvo naše države se tega dejansko premalo zaveda. Vsako poslovanje pa tudi vodenje države in javne uprave temelji na informacijah, torej na podatkih ali pa, še boljše rečeno, na pretoku podatkov, in nekem toku informacije. Jaz se bom najprej dotaknil brezpapirne pisarne. Zakaj? Zaradi tega ker se mi zdi pomembno, da bi morda lažje naši poslušalci, naši državljani pozneje razumeli, ko se bom dotaknil te kompleksne materije, te digitalne preobrazbe, kaj vse so prednosti že samo digitalne pisarne oziroma brezpapirne pisarne. Morali bi slediti tej digitalni preobrazbi. Najprej naj torej pometemo pred svojim pragom. Poglejmo, kaj srečamo na našem hodniku med sprehodom do svoje pisarne. Pokažem nekaj zgovornih fotografij. Koši za papir, tri četrt metra veliki. Notri je mogoče 50 kilogramov papirja. To je ena slika. Potem je naslednja fotografija. To bi bilo boljše dati danes na monitor, da bi pokazali malo boljše svojo računalniško pismenost, ampak včasih te zadeve malo zatajijo, pa sem se odločil, da tako pokažem. Tretji koš. To se je dogajalo sinoči na našem hodniku v parlamentu. V celem dnevu smo nabrali v prvem nadstropju približno 200 kg papirja, potem pa še mogoče 200 kg v naših pisarnah. Potem pa je še danes, ko nas tu ni preveč, na mizah 50 do 100 kilogramov papirja. Kaj bi pomenila digitalna pisarna? To, da na mizi ne bi bilo nič papirja. Ko pride nek predpis, nek nov računovodski standard, potem naš računovodja reče, da zdaj pa je prišel tako zelo zahteven predpis, da bo moral imeti še eno pisalno mizo, še eno omaro, da bo spravil notri vse te fascikle in tako naprej. Najprej smo pogledali pri nas, ker slike včasih povedo več kot tisoč besed. To, kar sem pokazal na slikah, tudi vi vsi vsak dan vidite. Kaj bi torej lahko spremenili in kje so prednosti že samo digitalne pisarne? Prihranek časa, prihranek prostora in drugih stroškov, če samo štejemo stroške papirja, tiskanja, hranjenja ali uničenja in odlaganja, gre za tone papirja, večja varnost zagotavljanja varovanja zaupnih informacij in poslovne skrivnosti, ker lažje je ukrasti papir, dokument v papirni obliki, kot pa zakodirani dokument. To se pravi, da arhiviranje bi morali počasi prestavljati na digitalno arhiviranje. Potem gre še za delo na daljavo. Oddaljenost delovnega mesta ni več pomembna. Za tvoja podjetja lahko dela nekdo, bom rekel na pamet, iz Avstralije. Potem je tukaj tudi pozitiven vpliv na okolje. Vedno pa gre za to, ali smo se pripravljeni sami spreminjati in stremeti k nečemu bolj naprednemu, novostim, inovacijam, tudi, če se izrazim tako, k bolj čistemu okolju. Kje se torej sedaj nahaja naša Slovenija na lestvici oziroma stopnji informatike, informacijske, komunikacijske tehnologije in digitalizacije v primerjavi z ostalimi članicami Evropske unije? Kot smo slišali, stanje ni najslabše, ni pa tudi najbolj spodbudno. To pomeni, da moramo nujno slediti cilju brezpapirne družbe, če že sledimo brezogljični družbi. Če bi sledili visokotehnološkim podjetjem v Sloveniji in že do sedaj stremeli k digitalni preobrazbi ali pa vsaj napredku na digitalnem področju, je eno gotovo. Imeli bi več boljše plačanih delovnih mest, več delovnih mest z večjo dodano vrednostjo. Naša mladina, naši možgani, naši inženirji ne bi bežali na delo čez mejo. Mi torej ne smemo dovoliti, da vsaj ne bomo zaostajali za ostalim svetom, kajti ko drugi letijo po zraku, mi pa pešačimo, potem se ve, da ne bomo napredovali, ampak da nazadujemo in na področju digitalizacije danes pešačimo. Sedaj je na nas prisotnih poslancih tukaj pa na ministrstvu ter na vladi, ali želimo te spremembe. In imeti moramo korajžo, kot sem rekel, leteti, ker sem se izrazil v prispodobi visoko leteti, ker če si postavljamo visoke cilje, bomo morda dosegli vsaj srednje cilje. Moramo slediti najrazvitejšim članicam. Ker smo člani Evropske unije, moramo dejansko slediti tistim, ki so dosegli visok razvoj in visoko tehnološka podjetja. Kje so prednosti digitalizacije pa tudi sodobnih računalniških procesiranj podatkov, kot je veriženje blokov, ki je bilo omenjeno. Jaz tudi verjamem, da so še druge, ki so še varnejše, ampak pustimo to. Izdaja brezpapirnih dovoljenj, recimo gradbena dovoljenja. Gradbeno dovoljenje bi lahko bilo narejeno v roku enega dne. Naslednja zadeva. Dokumenti vseh vrst, to pomeni pogodbe, vse vrste obligacij, vse podpisano s papirji, zakodiranimi in potem je dejansko manjša možnost zlorab, kot je v papirni obliki. Arhivi oziroma hramba v elektronski obliki, tudi brez možnosti za zlorabo in ponarejanje. S sodobno digitalno in IKT tehnologijo lahko tudi preprečujemo goljufije, korupcijo. Javno upravo in državno upravo lahko naredimo bolj prožno, prilagodljivo, hitrejšo, vitkejšo in učinkovitejšo. Seveda le, če imamo v zavesti te cilje in če nekaj želimo narediti bolje, inovirati in če smo se pripravljeni izobraževati. In tukaj je osnova – pripravljeni se izobraževati in biti dovzeten za to, kaj se naučimo. Kar pomeni, da nehajmo printati vsak zakon po trikrat. To je za nas. Za ostalo, za digitalno preobrazbo pa bom pač rekel, če ne narediš nekih prvih korakov, če se bojiš, potem ne moreš biti uspešen. Podjetja poskušajo. Tako je na nas, na našem ministrstvu, na naši vladi, da poskuša biti dejansko med tistimi, ki bodo nosilci digitalne preobrazbe, kajti novost med sodobnimi informacijsko-komunikacijskimi tehnologijami ima tudi nek potreben čas, da ga sprejmemo, da izgubimo strah. Če se lotim recimo teh veriženj blokov, pa če dam samo za primerjavo, kako malo ljudi uporablja v javni upravi pri vlaganju dokumentov digitalni podpis. Še vedno jih je strah zlorabe. Kako malo ljudi zna uporabiti PC ali prenosnik, da ga uporabi z njegovimi 100-odstotnimi zmogljivostmi, ker se pač tega niso lotili. Vemo, da so vedno luknje, da je možnost, kako naj rečem, vdorov, različnih zlorab, ampak mi se moramo truditi, da vse te naše nove pridobitve izpopolnjujemo do 100-odstotne varnosti ves čas. Mogoče bi še omenil, da bi lahko med prvimi državami uvedli tudi elektronske volitve. Ko bomo v Sloveniji nosilci preobrazbe v Evropski uniji, bomo tudi lažje izvedli volitve v Evropski parlament. Slovenija bi morala biti v 21. stoletju visoko tehnološka država, država napredka in višje dodane vrednosti, privlačno poslovno okolje za računalniška podjetja vseh zvrsti. Sedaj to nekako ni, capljamo za razvitimi državami sveta. Naša podjetja z IKT tehnologijami, programerskimi, različnimi digitalnimi komunikacijskimi sistemi dejansko odhajajo v tujino. Ti ljudje tam kadrujejo, tam zapravljajo tudi zaslužen denar. Kaj torej pomeni visoka tehnologija in kaj pomeni biti tehnološki velikan na področju računalništva in kako ta tehnologija napreduje s svetlobno hitrostjo? Vzel sem v Manager, Finance, in sicer piše, »to je hrvaški tehnološki velikan, ki inženirje išče tudi v Sloveniji. Firma se imenuje Infobip. Leta 2006 so dobesedno začeli v garaži. Danes ima podjetje 55 pisarn po svetu, njegovi ustanovitelji pa se uvrščajo med najbogatejše Hrvate. Čez štiri leta načrtujejo zaposlovati že 4 tisoč inženirjev, ki jih iščejo tudi pri nas v Sloveniji. Letos načrtujejo 630 milijonov evrov prometa. 100 milijonov, mislim, da so imeli profita. Vredni so 900 milijonov. 2 milijardi prometa načrtujejo v letu 2022. Imajo tisoč 800 zaposlenih, 55 pisarn. Rekli smo, da so v Vodnjanu na Hrvaškem, od tam prihajajo. Njihova podjetja dejansko nudijo tudi sodoben pristop, sodobno delo v 55 pisarnah. Začeli pa so v garaži. Njihovi poslovni prostori imajo 24 sob za sestanke, potem dvorane za fitnes, skvoš, košarkarsko igrišče in tako naprej. Če želimo slediti tigrom in gazelam, potem moramo dejansko na področju hardvera in softvera narediti vse in slediti podjetniškim zmagovalcem in tako zagotavljati nam in našim državljanom boljšo prihodnost. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat, izvolite, beseda je vaša.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovana predstavnika Vlade, kolegice in kolegi! Petek popoldne, zadnja točka dnevnega reda redne seje Državnega zbora, prazna dvorana, točka brez glasovanja. To je slika digitalne preobrazbe naše ljube Slovenije. Ampak v redu, je pač tako. Jaz se bom najprej naslonil na Evropsko komisijo, ki je lani aprila predstavila evropski pristop k povečanju naložb in določitvi etičnih načel, kar zadeva umetno inteligenco. Ob tej priliki je komisar, odgovoren za enotni digitalni trg, gospod Andrus Ansip dejal: »Tako kot nekoč parni stroj ali elektrika umetna inteligenca danes daje našemu svetu novo podobo, predstavlja nove izzive, s katerimi se je v Evropi treba soočiti skupaj, da bo umetna inteligenca uspešno služila vsem. Do konca leta 2020 (se pravi do konca naslednjega leta) moramo vložiti najmanj 20 milijard evrov. Komisija opravlja svoj del naloge, današnja, to je bilo lani aprila, spodbuda je namenjena tako raziskovalcem, da bodo lahko razvijali naslednjo generacijo tehnologij in aplikacij na področju umetne inteligence, kot tudi podjetjem, da jih bodo lahko sprejela za svoje in uporabljala.« Konec citata. Pozdravljam to iniciativo kolegov iz Slovenske demokratske stranke. Tudi mi, kot je povedal naš predsednik, smo v domu slovenskega gospodarstva, to je na sedežu Gospodarske zbornice Slovenije, predstavili našo strategijo Pametna Slovenija. Ampak res je, tako kot je povedal predsednik Nove Slovenije Tonin, ne smemo privatizirati tega področja, zato res pričakujem, da bo uspelo predsedniku republike nekako poenotiti slovensko politiko, da poskušamo trasirati razvoj v smeri digitalizacije družbe in ekonomije na Slovenskem naprej. Gre torej za enotni digitalni trg na področju Evropske unije, na tem področju je tudi veliko znanja. Na temo digitalizacije je bilo veliko napisanega, še več povedanega, problem, ki ga mi vidimo, pa je, da na nivoju vlade ni zagotovljene koordinacije med ministrstvi. Vsak dela nekaj po svoje, poleg tega ni zadostnih kadrovskih kapacitet. Res je, to je tudi ne nazadnje sistem plač v javnem sektorju. Ali bo šel kakšen vrhunski računalničar delat za neko strategijo, da bo nek koordinator – za koliko? – za jurja tristo neto? Hvala, kolega Breznik. Koliko sredstev bo vlada – zdaj smo pa spet pri proračunu, saj nikoli ne moremo stran od njega – namenila za izvajanje strategije umetne inteligence, ki je trenutno v pripravi, koliko sredstev bo namenjenih digitalizaciji v naslednjih štirih letih na podlagi državnega programa razvojnih politik? Rad bi tudi, da razumemo, kaj je pravzaprav naša politika, kolegice in kolegi. Naloga politike po mojem mnenju, po mnenju Nove Slovenije je, da prepozna probleme in zagotovi sredstva za njihovo reševanje, izbiro in izvedbo rešitev pa naj prepusti strokovnjakom. Kolega Breznik se je tu fokusiral na tehnologijo blockchain, kot enega od primerov mnogih tehnologij. Mi mislimo, da je to stvar strokovnjakov. Sam sem bil kar dolga leta direktor informatike v eni veliki, takrat zelo uspešni slovenski korporaciji, in mi na kraj pameti nikoli ni prišlo, da bi se vprašal, kakšno tehnologijo pa predlaga politika. Sploh nisem o tem razmišljal. Ključno je, da se zavedamo, da informatizacija hkrati prinaša tudi optimizacijo poslovanja, pomeni znižanje stroškov, učinkovitost ter večjo transparentnost in sledljivost. Žal pa te za našo državo tako prepotrebne prednosti ne bodo všeč sindikatom, najbrž tudi ne kakšni politični opciji, saj posegajo v njihove vrtičke. Smiselno bi bilo narediti pravi slovenski nacionalni oblak, ki bi centraliziral javno informatiko. To bi bilo nujno. Ta informacijski sistem, če hočete, javne uprave, državne uprave bi moral bit nek integrator, in to bi močno prispevalo k večji učinkovitosti pa tudi znižanju stroškov. Ne pa dejansko da vsak v javni upravi gradi svojo javno informatiko, zapravlja denar za drago strojno in programsko opremo in poleg tega dodaja še druge sila drage rešitve. Žal me čas preganja, bom pa za konec res z iskrenostjo predstavnikoma Vlade, sem vesel da sta tukaj, izročil vsakemu eno darilce, QR kodo Pametna Slovenija. To je naš proizvod, ga ne privatiziramo, ampak vidi pa se, kako preprosta so darila v digitalni dobi pa še Fursu jih ni treba prijavljati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot zadnji prijavljeni razpravljavec ima besedo gospod Gregor Perič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Lep dober dan še enkrat. Najprej bom rekel, da sem tudi sam vesel in tudi v SMC smo veseli, da smo odprli to tematiko, neko razpravo, ki je pomembna s številnih vidikov razvoja naše države. Danes, jutri in tudi v bodoče, kadar koli se pogovarjamo z gospodarstveniki, znanstveniki in tako naprej, je digitalizacija ena tistih obveznih tem oziroma terminov, ki se pojavijo. Nič drugače ni bilo, mislim da v torek ali sredo na vrhu gospodarstva, ki ga je organizirala Gospodarska zbornica. Tudi tam je bil en gost, sicer ne fizično prisoten, ampak na daljavo, digitalno torej, iz Nemčije, ki je kot predstavnik gospodarstva izpostavil vse te prednosti in izzive, ki jih področje digitalizacije postavlja pred nas, pred naša gospodarstva, države, družine, posameznike. Tako z vidika koriščenja ali pa uveljavljanja pravic pa tudi obveznosti, ki jih imamo znotraj ustave in zakonodaje, tudi hitro potem začnemo govoriti o tveganjih in se zavedamo dejstva, da nas tehnologija z vidika regulatornih okvirov pa tudi družbenih praks ali pa norm marsikdaj prehiteva. Potem porabimo veliko časa, da se sploh pravilno odzovemo in da ugotovimo, kateri del tehnologije je koristen, katerega pa moramo omejevati in postavljati v neke okvire. Vse to in še marsikaj več je digitalizacija. Moramo se pa zavedati še enega drugega dejstva, zlasti ko govorimo o državah in velikih pogosto tudi okorelih sistemih, ki so zelo odporni na spremembe. Sistem upravljanja države z njenimi ustroji oziroma infrastrukturo je ena tistih reči, ki jo je zelo težko spremeniti, zelo dolgo časa nastaja, se nadgrajuje in kadar jo mislimo na novo, kadar jo ponovno postavljamo, tisti, ki se je kdaj ukvarjal s kakšnim takim projektom, ve, da mora pustiti starega, da obstaja, postaviti novega in potem poskrbeti za neko tranzicijo, nekaj časa imeti oba delujoča, če bi prišlo do kakšnih težav. To je izredno težko, zahtevno, naporno in v končni fazi tudi drago. Ravno zaradi tega imamo tudi po naših ministrstvih različne postavke, ki so marsikje tudi precej visoke za te namene. Vemo, kakšne izzive imamo pri črpanju evropskih sredstev. Vemo, kaj lahko neka sprememba na ravni Evropske unije, neka direktiva ali pa uredba na področju črpanja evropskih sredstev potem pomeni za nek informacijski sistem. Vemo, koliko podatkov preteče preko finančne uprave, kako so ti podatki dejansko pomembni za to, da država posluje in deluje, tako kot mora, da se v okviru tega tudi zaznavajo tista odklonska dogajanja, da se potem tudi uradniki na Fursu dosti bolj fokusirano ukvarjajo s tistimi področji, kjer utegnejo biti težave, ali pa s tistimi zavezanci za plačilo kakšne dajatve ali davka. Skratka izzivov na tem področju bo v prihodnje še zelo veliko. Morda pa največji izziv, ki ga imamo mi pred sabo kot družba, je v tem, da to pripoznamo kot nek pravi izziv. Kaj se zgodi? V trenutku, ko sredstev ni dovolj oziroma ko bi radi neko finančno konstrukcijo nekoliko premislili, so to po navadi tista prva sredstva, kjer začnemo varčevati oziroma vidimo neko rezervo, kako bi lahko kaj prihranili. Podobno je bilo tudi tekom včerajšnje seje, ko smo sprejemali proračuna za leti 2020 in 2021. Jaz ne bi zdaj rekel, da je to neko razhajanje, čeprav neke vrste razhajanja je, da so kolegi v SDS, kljub temu da nam predlagajo nek zelo dobrodošel spekter razmišljanja v prihodnje, tako kot marsikdo drug tudi naredi, poiskali te rezerve z vidika nekih amandmajev, ko bi zagotavljali sredstva še za kakšne druge izzive, ravno na tem področju. Tako na področju informacijske podpore ministrstev za delo, družino, socialne zadeve, za šolstvo, za finance pa še za koga drugega. Zato pravim, da naš največji izziv je v tem, da bomo vsi generalno prepoznali, da je to neko področje, ki prinaša dodatno vrednost, ki olajšuje poslovanje državne uprave ali pa javnega sektorja ali pa tudi podjetij. S tem bomo fleksibilnejši, se bomo lažje soočali s številnimi izzivi, predvsem pa bomo svojo moč misli in razuma usmerili tja, kjer lahko naredimo tisti preskok, kar lahko avtomatika sama naredi oziroma neka umetna inteligenca naj naredi, naj olajša ljudem delo in naj se jih aktivira predvsem tam, kjer lahko sami naredijo tisto kakovostno razliko. Tudi kolegi v NSi, kljub temu da jim ni ostalo več časa za razpravo, kolikor sem uspel pogledati pri glasovanju o teh amandmajih, so kljub temu, da načelno podpirajo to digitalizacijo oziroma zaznavajo potrebo po dodatni digitalizaciji državne uprave, pa upam, da se ne motim in da sem prav videl, da nisem zgrešil kakšnega amandmaja, ker je po številkah nekoliko nepregledno, se tudi znašli na strani tistih, ki so potem podprli to varčevanje ravno na tem področju. Zato pravim še enkrat, in to bo nek dolg proces, ko se bomo dejansko vsi znašli v tem, da bomo podpirali to maksimalno in ne bomo tega področja videli kot področja, kjer lahko privarčujemo. Ker tukaj ne moremo privarčevati, tukaj vsak evro, ki ga odvzamemo, ima zelo visoko ceno oziroma generira zelo visoke stroške. Še enkrat bom poudaril, to je nek proces, ki bo trajal še kar nekaj časa in bo zlasti velik izziv na področju javne uprave oziroma državne uprave, kjer je tega dela še zelo veliko. Kljub temu pa lahko rečem, da Slovenija razmišlja sveže, vidim in slišim zelo veliko ljudi, ki se trudijo na tem področju in tudi v preteklosti je bilo zelo veliko narejenega. Če potegnem neko vzporednico recimo z Italijo, ki mi je nekoliko bližje jezikovno in geografsko, lahko opazim, da tam državna uprava oziroma javni sektor še zelo močno deluje papirnato. Marsičesa se ne da urediti po spletu, kar se v Sloveniji da narediti. Zato je potrebna maksimalna podpora vsem tem prizadevanjem, ki bo omogočila, da lahko ljudje, državljani upravljajo neko upravno storitev od doma, kar pomeni manjše gneče na okencih. Zagotovo pa so možnosti, ki jih ponuja to področje tudi na področju gospodarstva, praktično neomejene. Tehnologija tukaj eksponentno raste. Mi jo moramo maksimalno podpreti. Verjamem, da se bodo vsa ta sporočila, ki smo jih tukaj dali, rezultirala ne samo v tem proračunu, ampak tudi vseh ostalih proračunih, ki bodo sledili v Sloveniji. Ne samo da bodo proračuni bili zeleni, ampak da bodo imeli tudi to digitalno noto. Glede na to da je bilo že veliko povedanega tudi z vidika raznoraznih tehnologij, se jaz tukaj ne bi ponavljal, ne bi podvajal in bi samo rekel, da pričakujem in tudi v SMC maksimalno podpiramo vsa prizadevanja po vseh ministrstvih, zlasti pa pri vodilnem, to je Ministrstvu za javno upravo, da s temi procesi nadaljuje. Ravno tako je moje pričakovanje do Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, da ponudi čim več platform, infrastrukture oziroma sredstev, razpisov, vse, kar je treba, da digitalizacija poslovanja naših podjetij, gospodarstva poteka kar se da gladko. Kot rečeno, če se vrnem nazaj na vrh slovenskega gospodarstva, tam je bila izpostavljena ta tema kot ena tistih vodilnih, ključnih tem, ki bo naredila razliko med gospodarstvi, ki so bolj okorela, in tistimi, ki se znajo hitreje obrniti in še toliko bolj pospešiti ne samo storitveni sektor, ampak tudi tisti čisto konkretni proizvodni, ker meje se dejansko tukaj močno brišejo in bo treba vse te razvojne proizvodne paradigme, ki jih poznamo danes, v prihodnje še toliko bolj intenzivno premisliti in spremeniti. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. S tem prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobi besedo še predstavnik predlagatelja gospod Franc Breznik. Izvolite.
Najlepša hvala. Ostalo mi je šest minut in moram kar pohiteti. Nekaj dilem je bilo spet o strahu. Zahvaljujem se kolegu iz Nove Slovenije, predvsem predsedniku, ki je govoril, da nas ne rabi biti strah digitalizacije. Podal je kar številne argumente. Strah nas je lahko stopicanja na mestu in nedelovanja v tej digitalni preobrazbi. Jaz sem večkrat, mogoče zato popolnoma razumem tudi proces, ko govorimo tudi v tem času o ohlajanju gospodarstva, torej o nekem ekonomskem ciklu, ki ima štiri faze, ki prihaja po vsej verjetnosti v tem času med drugo in tretjo fazo. Ampak govorim ne o strahu, ampak tistem večjem problemu, to je tako imenovani tehnološki ciklus, ki lahko traja 20, 30 let. V četrti industrijski revoluciji, kar je marsikdo že danes tudi povedal, so ti ciklusi vedno krajši. Če je bila prva več kot stoletje, v času prve govorimo o pojavu prvih strojev, parnem stroju, lokomotivah, javnemu prevozu preko železnic. Včeraj ste dosti govorili na to temo, da imamo železnice približno 170 let v tistem obdobju. Če smo govorili takrat o obdobju mehanizacije, potem je druga industrijska revolucija pripeljala elektrifikacijo, izum tekočega traka, govorimo o industrializaciji. Tretja, ki je pripeljala do izuma, kar sem danes govoril, mikroprocesorjev in uničila številne socialistične države samo s tem produktom, je pripeljala do avtomatizacije. V četrti industrijski revoluciji z vsemi tehnologijami, postopki, spremembami načina življenja, načina poslovanja pa govorimo o procesu digitalizacije. Tako bo peta industrijska revolucija, ki je na vidiku, pripeljala do personalizacije, izredno hitro bodo izdelovali izdelka z visoko dodano vrednostjo, izredno individualizirane, v industrijski proizvodnji z izredno natančnostjo in z izredno kvaliteto. Tisto, kar je pomembno poudariti, je, da v Slovenski demokratski stranki v tej digitalizaciji ločimo fizične skupine, ločimo digitalne skupine, s procesom četrte industrijske revolucije ločimo tudi biološke skupine. Torej poklice prihodnosti. Moji kolegi, ki so ostali kot inženirji v Siemensu, BMW imajo nazive, recimo, arhitekt industrije 4.0. Gre za vodilne inženirje, kjer iščejo najbolj šibke točke v tekoči proizvodnji, jih izboljšujejo, na vsakih nekaj let torej izboljšujejo robote, [[nerazumljivo]]robote, informacijske sisteme, tekoče trake, zunanjo, notranjo logistiko in tako naprej. Tako bodo potekali tudi poklici v prihodnosti – specialisti za 3D tiskanje, analitiki, big data analitiki v bančništvu. Cela vrsta bo recimo brezpilotnih letalnikov, dronov. Šli bomo tudi v varnostne agencije, v kmetijstvo, glejte, mi ustvarjamo precizno kmetijstvo, ki bo sledilo ekološkim spremembam, sledilo bo ekološkim trendom, povezavo satelitov, v okviru tako imenovanega interneta stvari z vašimi pametnimi stroji v kmetijstvu bo dalo čim manj pesticidov v zemljo, čim manj bo škodovalo okolju, manj bo fizične sile, manj bo poklicnih obolenj. Tudi o tem lahko govorimo v času digitalizacije. To je prinesla že prva industrijska revolucija, torej parni stroj, del stroja je prevzel tisto najbolj težko fizično delo. Digitalizacija odpravlja težka fizična dela, izboljšuje zdravje, tudi številne poklicne bolezni. Na koncu poglejmo, kam bo šla Evropa. Politične prioritete za novo komisijo 2019–2024, prioritete na področju Evropa pripravljena na digitalno dobo: uresničevanje priložnosti, ki jih nudi digitalna doba znotraj varnih in etičnih okvirov, zagotovitev tehnološke suverenosti, razvoj skupnih standardov na področju 5G omrežja in tehnologij nove generacije, investicije v nove tehnologije kot sotehnologije. Na prvem mestu, spoštovani kolegi, tudi sam nisem verjel, je prav tehnologija veriženja blokov. Sledijo visoko zmogljivi računalniki, algoritmi in orodja za izmenjavo podatkov in uporabo podatkov, nova zakonodaja v prvih 100 dneh. Potem je razvoj umetne inteligence, o kateri ste danes nekateri govorili. Spoštovani kolegi, največ riskira tisti, ki nič ne riskira. Največ riskira tisti, ki stopica na mestu in ne naredi ničesar. Naloga največje politične opcije v Sloveniji, ki jo predstavlja Slovenska demokratska stranka, je, da s svojim strokovnim odborom, svojimi notranjimi in zunanjimi strokovnjaki, tudi forumom za gospodarstvo, pelje te trende in vam daje podlago, na kateri lahko delamo v prihodnosti. Želimo si nacionalni konsenz, želimo si, da vsi participirate. Kot sem danes povedal, mi smo namenoma dali samo eno tehnologijo zato, da se sproži debata in da vsi participirate. Žal v tem prvem delu niste participirali. Šlo je za kritiko in nismo prejeli niti enega amandmaja. Seveda mi imamo plan B. Plan B je pripravljen in bo v naslednjih dnevih, tednih vložen v Državni zbor, kjer je pa participiral še drugi del kompletne slovenske tehnične inteligence. Vrh vsega, kar predstavlja Slovenija danes v svetu. Vrh največjih strokovnjakov s področja vseh tehnologij četrte industrijske revolucije. Spoštovani kolegi in kolegice, spoštovana državna sekretarja! Iz Nove Slovenije ste dobili QR kodo, kartico, to je tehnologija iz leta 1994, 25 let stara tehnologija. Vsaka čas inovacijam. V Slovenski demokratski stranki vam poklanjamo tako imenovani čip, ki je dolg 1 milimeter. To je tehnologija 21. stoletja. Sam sem sodeloval pri razvoju tega čipa v okviru Siemensove ekspertne skupine izpred nekaj let, in to vam podarjam kot nek dodatek, da bomo začeli razmišljat digitalno, začeli bomo razmišljati o Sloveniji 21. stoletja. To bo majhen korak za slovensko politiko in velik korak za slovenstvo. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste želeli, ste dobili besedo. Ker je čas, določen za razpravo, še ostal, sprašujem, ali želite na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še razpravljati. [[oglašanje iz dvorane]] Vidim, da je še interes za razpravo. Naj samo še opozorim, če želita razpravljati predlagatelj ali predstavnika Vlade, prosim, naj se prav tako prijavita k razpravi. Sedaj odpiram prijavo. Prijavil se je mag. Andrej Rajh in predstavnika Vlade, tako da dobi besedo najprej gospod poslanec. Na voljo imate 5 minut. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Digitalizacija, informatizacija družbe predstavljata v bistvu en zelo velik izziv, hkrati pa zelo veliko priložnost za razvoj slovenskega gospodarstva. Jaz se bom omejil na področje energetike, iz katerega izhajam. To predstavlja 10 do 20 milijard evrov vreden potencial in bistveno presega dimenzije odprave papirnatega poslovanja v družbi. Mi se moramo zavedati, da bo bodoča industrija temeljila na tem, da se bodo potrebe ljudi individualizirale in v bistvu tudi tako naslavljale. To pomeni, da bo potrošnik, uporabnik moral svoje osebne podatke nekomu pošiljati, to pomeni proizvajalcu ali pa trgovcu, zato bomo morali izpostaviti eno tako regulativo, ki bo te podatke ščitila, da ne bo prišlo do zlorab. Prišlo bo do dvosmerne oziroma trosmerne interakcije med potrošnikom, med proizvajalcem, med ponudnikom storitev. To je ena zelo zahtevna stvar, na katero še nimamo pravzaprav pravih odgovorov. Na področju energetike se bo to poznalo na način, da bo dobavitelj električne energije vedel, kdaj mi na primer sesamo, kdaj mi kurimo, kdaj mi grejemo vodo, po drugi strani bo te podatke posredoval prodajalcu, dobavitelju električne energije, ta pa bo poiskal najugodnejšega dobavitelja električne energije. To bo v bistvu en sistem, ki se bo odvijal v realnem času, in predstavlja številne izzive, na katere danes še nimamo odgovorov, bo pa te odgovore treba najti. Mi bomo potrebovali enega neodvisnega upravljavca s temi podatki.
Samo trenutek, gospod Rajh. Gospod Breznik, ko ste vi razpravljali, ste imeli mir in tišino, pa prosim tudi za enak odnos do kolega.
Hvala lepa. Gre za en zelo zahteven proces, za katerega bomo morali izpostaviti pravno regulativo. Jaz ob tej priliki pozivam tudi naše pravne strokovnjake, da se začnejo s temi izzivi ukvarjati. Mislim, da ni dovolj, da se ukvarjajo samo s političnimi zadevami, ampak tudi zadevami, ki jih bo gospodarstvo v prihodnosti potrebovalo, ker pravna osnova je tisti ključ, ki omogoča gospodarski razvoj. Če pravne fakultete na tem področju ne bodo sodelovale in ne bodo sledile tem izzivom družbe, potem tudi tega razvoja ne bo. Hkrati pa bi ob tej priliki ponovno pozval industrijo, univerze, da aktivno pristopijo k pridobivanju evropskih sredstev, da ustanovijo projektne pisarne, s katerimi bodo lahko kandidirali za ta sredstva in v bistvu tako tudi pomagali pri razvoju družbe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj ima besedo še predstavnica Vlade, gospa državna sekretarka. Izvolite.
Hvala lepa. Želela bi samo podati odziv oziroma nekaj podatkov na poziv, ki smo ga bili predstavniki Vlade deležni v okviru razprave poslanke Jerajeve. Prvi poziv se je nanašal na to, da naj Vlada pojasni, katere prioritete ima na področju digitalizacije družbe. Na področju digitalizacije obstaja temeljni strateški dokument, v okviru katerega tudi vlada izvaja svoje aktivnosti. To je dokument Digitalna Slovenija 2020 – Strategija razvoja informacijske družbe do leta 2020. Znotraj tega dokumenta, ki je bil v fazi priprave usklajen tudi z dokumentom Evropske komisije, to je strategije Evropa 2020, izhajajo tudi temeljne strateške usmeritve, ki so hkrati tudi vodilo zlasti Ministrstva za javno upravo in tudi vseh drugih ministrstev na področju digitalizacije. Če dovolite, naj navedem najpomembnejše: širokopasovna omrežja, podatkovno vodene storitve, digitalno podjetništvo, kibernetska varnost in vključujoča digitalna družba. Na podlagi teh strateških usmeritev je bil pripravljen tudi akcijski načrt s konkretnimi ukrepi tudi kazalci. Je pa dejstvo, da se ta strategija v letu 2020 izteka. Tako na ministrstvu poleg priprave strategije umetne inteligence izvajamo tudi aktivnosti za pripravo nove strategije, ki bo nadomestilo strategijo Digitalna Slovenija 2020 za naslednje petletno obdobje, ki bo dejansko pomenila nadaljevanje ukrepov in aktivnosti iz obstoječe strategije. Znotraj tega novega strateškega dokumenta na Ministrstvu za javno upravo ponovno nekako vrednotimo in proučujemo tudi ukrep centralizacije informatike. Dejstvo je, da je bil narejen prvi korak, kot ugotavljate tudi sami. Velik del informacijske podpore, zlasti priprave, vzdrževanje in razvoj informacijskih sistemov po posameznih področjih javnega sektorja še vedno ostaja tudi v okviru pristojnosti posameznih resornih ministrstev, zato imajo posamezna ministrstva zagotovljena v proračunu sredstva za področje informatike, kar je opaziti v okviru priprave in sprejetja veljavnega proračuna. Centralizacija informatike se bo ponovno vrednotila, kako v bistvu nadaljevati ta proces, do katere stopnje je sploh smiselno poenotiti, in centralizirati informatiko v okviru državne uprave. Se pa srečujemo tudi na Ministrstvu za javno upravo s problemov kadrov, ker je poklic informatik ali delovno mesto informatika in strokovnjakov na področju digitalizacije eden izmed tistih poklicev, ki je v okviru ne samo evropskega prostora, ampak tudi širšega prostora zelo hitro in lahko zaposljiv in tudi mobilen. Gre za področja znanja, ki so nekako splošna. Drugo vprašanje je bilo v bistvu izsek iz pisnega mnenja Vlade, kjer Vlada poudarja tisto, kar sem poudarjala tudi v ustni predstavitvi mnenja Vlade in tudi kar nekaj poslancev je v svojih izvajanjih izpostavilo, da tehnologija veriženja podatkovnih blokov ni edina tehnološka rešitev, ki bo v prihodnosti zadovoljevala potrebe digitalizacije. Postavilo se je vprašanje, katere so potem še te tehnologije. Verjamem, da gre za neke splošno znane tehnološke rešitve, kot so umetna inteligenca, kvantno računalništvo, nanotehnologija, 5G omrežja, robotki, biometrija, 3D tisk, virtualna realnost, oblačno računalništvo. Teh tehnologij je kar nekaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem zaključujem splošno razpravo o predlogu resolucije. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. 12. 2009 Državni zbor ugotavlja, da je je postopek obravnave predloga resolucije končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 13. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali v torek, 26. novembra, ob 9. uri. Obveščam vas, da se bo ob 14. uri v sobi 217 začela seja Kolegija predsednika Državnega zbora. 28. izredna seja zbora pa se bo začela petnajst minut po zaključeni seji Kolegija.