Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, prosim, da se umirite in zasedete svoja mesta! Prosim poslance, ki stojijo v gručah in se pogovarjajo, da zasedejo svoja mesta. Hvala lepa. Pričenjam 15. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi drugega odstavka 58. člena, ter drugega odstavka 60. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Milan M. Cvikl, Ivan Jelen, Franc Kangler, Breda Pečan, Milan Petek, mag. Majda Potrata, Maria Pozsonec, Jožef Školč za pričetek seje, Matjaž Švagan do 12. ure, Ciril Testen, Vili Trofenik, mag. Franc Žnidaršič. Na sejo sem povabil predstavnik vlade Republike Slovenije. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajam na določitev dnevnega reda 15. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 58. členom poslovnika in sta ga prejeli s sklicem seje dne 18. januarja 2006. Predlogov v zvezi z dnevnim redom nisem prejel. Prehajamo na odločanje o določitvi dnevnega reda. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. V tem primeru se glasovanje lahko opravi. Glasujemo o dnevnem redu. Glasovanje teče. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 63, proti 4. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je dnevni red 15. izredne seje zbora določen. Preden preidemo na 1. točko, dovolite kratko informacijo. Na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe z dne 19.1.2006 ugotavljam, da je bila pobuda za vložitev zahteve za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, EPA 677 , ki jo je vložila Slovenska nacionalna stranka, vložena v skladu z zakonom, pri čemer je bilo tudi referendumsko vprašanje oblikovano korektno. Zaradi sprememb določb zadevnega predloga zakona, do katerih je prišlo v času po vložitvi referendumske pobude, pa je sedaj referendumsko vprašanje v dveh bistvenih elementih v neskladju s spremenjenim besedilom predloga zakona. Glede na to, sem danes že pozval pobudnika, da referendumska vprašanja ustrezno preoblikuje ter ga zaradi vsebinskih sprememb v okviru nove pobude s podporo podpisov najmanj tisoč volivk in volivcev vloži v državni zbor do ponedeljka, 23. januarja 2006, do 12. ure. Do takrat državni zbor zaradi varstva pobudnikove ustavne pravice do referenduma ne sme začeti tretje obravnave navedenega predloga zakona. Če bo torej takšno novo pobudo podprlo zahtevano število volivcev ter bo pobuda ustrezala tudi vsem drugim zakonskim pogojem, bom na njeni podlagi določil rok za zbiranje podpisov v podporo referendumski zahtevi. Če do navedenega roka nova pobuda ne bo vložena, pa bo državni zbor lahko začel tretjo obravnavo predloga zakona oziroma nadaljeval in zaključil zakonodajni postopek. Zato bom v skladu s 73. členom, prvim odstavkom, poslovnika po zaključku druge obravnave sejo prekinil in bomo s tretjo obravnavo nadaljevali v ponedeljek ob 16. uri, če ne bo vložena pobuda za referendum, kot sem ravnokar navedel. Toliko v vednost. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVSTVENEM VARSTVU IN ZDRAVSTVENEM ZAVAROVANJU. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Mag. Bručan, izvolite, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani vsi prisotni! Novela zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki je začela veljati s 1.9.2005, je bila sprejeta z namenom ureditve področja dopolnilnega prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja, uvedbe izravnalne sheme v tem zavarovanju in povečanja nadzora nad izvajanjem dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Predlog je bil pripravljen izključno v javnem interesu zaradi varstva in širjenja pravic zavarovancev. Zasnovan je bil na številnih gradivih iz preteklih petih let in izkušenj iz tujine. Ministrstvo za zdravje je prejelo preko 50 zahtevnih strokovnih pripomb predvsem s strani zavarovalnic, agencije za zavarovalni nadzor, sindikatov itn., ki so bile v usklajevanju in pogajanjih s socialnimi partnerji skladno s cilji v veliki meri upoštevane. Soglasni sprejem tega zakona s strani poslancev v državnem zboru Republike Slovenije potrjuje, da je bila materija dalj časa neurejena, na ministrstvu za zdravje pa je bilo opravljeno veliko dela in naporov v usklajevanju predlogov in določb, da bi bila novela zakona čim boljša in predvsem v korist zavarovancem. S tako vsebino zakona so bili odpravljeni razlogi za različne nejasnosti in nedorečenosti pri dopolnilnem zavarovanju v Republiki Sloveniji, zagotovljeni pa so bili varstvo oziroma zaščita interesov zavarovancev in enaki pogoji ter obveznosti iz tega zavarovanja. Taka varnost je še posebej potrebna zaradi velikega števila zavarovancev, ki so vključeni v to zavarovanje in zaradi pomembne vloge tega zasebnega zavarovanja pri financiranju zdravstvenega varstva v državi. Dopolnilno zavarovanje je namreč dopolnitev financiranja programa zdravstvenih storitev iz obveznega zdravstvenega zavarovanja ter se nanaša na iste pravice in zavarovance in izvajalce kot program obveznega zdravstvenega zavarovanja. S sprejetjem zakona je bilo pričakovati, da se bo stanje na področju dopolnilnih zdravstvenih zavarovanj ustalilo in uredilo, da se bo onemogočilo izsiljevanje s podražitvami ter da se bo v praksi uveljavila medgeneracijska solidarnost v korist predvsem starejših zavarovancem, ki v prejšnjem sistemu niso imeli možnosti za sklepanje prostovoljnih zavarovanj. Pričakovati je bilo tudi, da bodo zavarovalnice, ki so se v skladu z zakonom prijavile za izvajanje dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja in morajo svoje poslovanje prilagoditi v šestih mesecih po uveljavitvi novele, sprejete zakonske določbe uresničevale skladno z običajnimi pravnimi pravili, strokovnimi podlagami oziroma obveznostmi v skladu z zakonom. V prehodnem šestmesečnem obdobju, ki ga določa zakon, so imeli zavarovanci možnost, da brez dodatnih stroškov izberejo zavarovalnico, pri kateri bodo imeli sklenjeno dopolnilno zdravstveno zavarovanje po novem. V tem obdobju je Vzajemna zdravstvena zavarovalnica, ki je bila ustanovljena z zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju leta 1998, pričela svoje zavarovance obveščati, da so upravičeni do tako imenovanih certifikatov, s čimer je skušala vplivati na njihovo odločitev o izbiri zavarovalnice. Izdajanje certifikatov Vzajemne je pomenilo le napoved preoblikovanja v delniško družbo. Sklic skupščine Vzajemne naj bi 1.2.2006 zgolj potrdil predloge nadzornega sveta in uprave družbe o preoblikovanju v delniško družbo. Preoblikovanje, katerega temelji so se očitno pripravljali daljše obdobje, poteka ob upoštevanju vseh teh postopkov, ki jih predpisuje zakon o zavarovalništvu, ki je [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]2000. Obstaja pa kar nekaj razlogov, zaradi katerih bi moral preoblikovanje po mnenju vlade Republike Slovenije urediti poseben zakon, ki bi upošteval tudi okoliščine in dejstva, ki jih procedura iz zakona o zavarovalništvu ne upošteva. V nasprotnem primeru bi prišlo do oškodovanja dela zavarovancev Vzajemne, razlogi za morebitno preoblikovanje Vzajemne v delniško družbo v posebnem zakonu pa so itak navedeni v nadaljevanju. Skupščina Vzajemne, kot je bila oblikovana sedaj, ne vključuje vseh zavarovancev dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Možnosti voliti zastopnike niso imeli zavarovanci, ki niso bili hkrati tudi zavarovalci. V takšnem razmerju so zavarovalci praviloma dejanski plačniki, ki pa kljub temu, da so dejansko edini plačniki premij in nosilci pravic, niso imeli pravice do volitev v sedanjo skupščino Vzajemne. Recimo, na primer, delavci Krke. Čeprav so plačevali premije od svojih plač, niso imeli možnosti predlagati ali voliti zastopnike sedanje skupščine. Dejansko pa imajo interes za ustrezno poslovanja Vzajemne le osebe, ki nastopajo kot zavarovanci, saj so le zavarovanci osebe, katerih zaščita se poskuša doseči z določbami o njihovi pravici do volitev. Zakon, ki je že začel veljati 1.9., to posebej določa. Vzajemne zavarovalnice so ustanovljene z namenom nudenja zaščite zavarovancem pred tveganji, predvsem pa stroškovno cenejšega poslovanja, ker ni v premiji stroška dividende za delničarje. Vzajemna družba je lahko stabilen korektiv pri določanju premij delniških družb. Z izravnalnimi shemami smo zagotovili še dodatno varstvo zavarovancev in uveljavili vzajemnostno načelo izravnave stroškov zdravstvenih storitev, glede na starost. S tem je preprečeno neopravičeno dvigovanje premij za starostnike, kar so že bili poizkusi predvsem Vzajemne v letu 2004 in 2005. Položaj zavarovancev je lahko ustrezna zaščita le v primeru, če imajo zavarovanci pravico voliti v skupščino in ustrezen vpliv na najpomembnejše odločitve skupščine. Zagotoviti je potrebno tudi ustrezen položaj države in položaj oseb po vojnih zakonih, saj gre za veliko skupino oseb, 80 tisoč, ki so praviloma starejše osebe, za katere je potrebno še posebej zagotoviti ustrezno varstvo in zaščito. Vzajemna je bila ustanovljena 1999 s kapitalom javnega zavoda. Na Vzajemno je bil prenesen kapital, zavarovalne pogodbe, prostori, oprema, kadri, računalniški programi za namene poslovalne Vzajemne zavarovalnice in ne delniške družbe. Določba o statutu o nepovratnih sredstvih je bila za namene stroškovno cenejšega poslovanja Vzajemne. Opisan prenos je predstavljal brezplačen prenos sredstev na Vzajemno. Ob spremembi Vzajemne v delniško družbo je odpadel temelj za brezplačen prenos sredstev, saj delniška družba se usmerja le v pridobivanje dobička za svoje delničarje, Vzajemna pa je bila usmerjena predvsem za zagotavljanje pravic svojih članov, ki so bili tudi upravičenci do plačil obveznega zdravstvenega zavarovanja s strani Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Glede na opisan položaj je pri preoblikovanju potrebno upoštevati tudi sredstva ustanovitelja. Predvideno in napovedano preoblikovanje ne zagotavlja ustreznega položaja zavarovancev. Postopek pretvorbe, kot ga načrtuje Vzajemna, ne bo zagotovil vsem zavarovancem, članom, deleža v skladu s premijami, kot so jih plačevali od ustanovitve leta 1999 dalje. Glede na veliko število zavarovancev in relativno nizek osnovni kapital, bo veliko število oseb v primeru, da deleža ne bodo želeli doplačati, izgubilo obstoječi delež ter bodo prejeli nižje število delnic ali pa sploh ne bodo prejeli nobene. Certifikatov že ni prejelo več kot 100 tisoč zavarovancev. Tudi vložek kapitala in drugih sredstev se pri predlogu preoblikovanja Vzajemne sploh ni upošteval, čeprav ima skupščina glede tega vso pravico in tudi možnost, da o tem odloča. Ministrstvo za zdravje se je glede na opisane razmere in dano situacijo odločilo, da predlaga parlamentu v sprejem dopolnitev zakona, ki bi omenjene možnosti preprečile in uredile prehod v delniško družbo v okvirih, ki bodo zagotovili vsem zavarovancem, prvič, enake možnosti in tudi v nadaljevanju njihovo varnost pri dopolnilnem zdravstvenem zavarovanju. Cilj spremembe zakona je v tem, da zavarovance zaščitimo. S spremembami zakona smo želeli samo preprečiti prehod v delniško družbo Vzajemni na tak način, kakršen je bil s strani Vzajemne zavarovalnice sedaj predviden in ki bi pomenil oškodovanjem zavarovancev v vsaj eni petini, več kot 20% vseh zavarovancev. To je bil tudi jasno edini namen. S tem dopolnilom zakona samo predvideli istočasno tudi poseben zakon, s katerim bi se Vzajemna zavarovalnica v prihodnje preoblikovala lahko tudi v delniško družbo, vendar samo s privolitvijo zavarovancev, tistih, za katerih zaščito nam v tej situaciji najbolj gre. Prehod v delniško družbo mora torej biti po mnenju vlade in tudi s strani ministrstva za zdravje v rokah zavarovancev. Oni odločajo o teh spremembah in zato je tudi zakon tako pripravljen. Na včerajšnji seji odbora za zdravstvo, o čemer bo več govora kasneje s strani parlamenta, s strani odbora pa so bili sprejeti še nekateri amandmaji. Nekateri bolj redakcijske narave, medtem ko, bom prebral 62.j člen, ki pa govori naslednje: "Pogoji za morebitno preoblikovanje družbe za vzajemno zavarovanje, ki je bila ustanovljena po določbah zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju v delniško družbo, se uredijo z zakonom. Z zakonom iz prejšnjega odstavka se določijo kriteriji, pogoji in postopek morebitnega preoblikovanja družbe za vzajemno zavarovanje iz prejšnjega odstavka v delniško družbo, opredelijo pravice zavarovancev, ki so bili člani družbe na zadnji dan pred začetkom veljavnosti zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem, zavarovanju zagotovijo enake pravice zavarovancem, ki na isti dan niso imeli članskih pravic ter določijo pravice do ustanovitelja družbe za vzajemno zavarovanje. Zaradi varovanja javnega interesa in interesa zavarovancev zakon iz prvega odstavka tega člena določa tudi pravice zavarovancev, ki želijo nadaljevati dopolnilno zdravstveno zavarovanje v vzajemni družbi." Mislim, da je s temi spremembami zakon primeren za obravnavo v državnem zboru. Istočasno pa sem prepričan, da je tak zakon, kakršen je danes tu pred vami in vam predložen v sprejem, da so s tem naši cilji zagotovljeni, predvsem pa so naši cilji zagotovljeni v tisti smeri, ki govori o zaščiti zavarovancev. Zato vas prosim na koncu, da zakon sprejmete. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Ljuba Germiča, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Gospod minister! Odbor za zdravstvo je na svoji 8. nujni seji 19. januarja 2006 obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo po nujnem postopku predložila vlada Republike Slovenije. Kolegij predsednika državnega zbora je na svoji 50. redni seji 18. januarja 2006 odločil, da se predloženi zakon obravnava po nujnem postopku. Pred obravnavo predlaganega zakona je odbor zavrnil predlog, da se v okviru iste točke opravi tudi obravnava predloga zakona o dopolnitvi zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju z oznako J, v skladu s tretjim odstavkom 117. in 127. člena poslovnika državnega zbora dnevnega reda, ter se seznanil s pobudo Slovenske nacionalne stranke za vložitev zahteve za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma k obravnavanemu predlogu zakona. Predsednik predlagatelja je v dopolnilni obrazložitvi členov povedal, da je namen predlaganega zakona in njegove obravnave po nujnem postopku preprečiti težko popravljive posledice delovanja države in zaščita javnega interesa, da se preoblikovanje vzajemne zdravstvene zavarovalnice, ki je bilo začeto v nasprotju z interesi več kot milijona zavarovancev, članov družbe, uredi s posebnim zakonom. V nadaljevanju je povedal, da je bila Vzajemna ustanovljena leta 1998 neposredno in pod posebnimi pogoji zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Vlada ne nasprotuje njenemu preoblikovanju, toda o njem bi morali na podlagi kriterijev in določb posebnega zakona odločati njeni zavarovanci. Predstavnik zakonodajno-pravne službe je povedal, da se pripombe iz pisnega mnenja zakonodajno-pravne službe upoštevane v predlaganih amandmajih odbora. Predstavnik Vzajemne-zdravstvene zavarovalnice je izrazil pomisleke nad predlaganim nujnim postopkom za obravnavo predlaganega zakona in povedal, da postopek preoblikovanja Vzajemne v delniško družbo določa že zakon o zavarovalništvu ter da statusna oblika zavarovalnice ne vpliva na varnost njenih zavarovancev. Poudaril je, da bi bila Vzajemna kot delniška družba na trgu enakovredna ostalim zavarovalnicam. Predstavnica Zveze potrošnikov Slovenije je izrazila podporo predlaganemu zakonu in menila, naj o preoblikovanju Vzajemne odločijo zavarovanci, saj bo tako upoštevan namen, za katerega je bila ustanovljena, to je stabilnost davčnega zavarovanja. Predstavnik agencije za zavarovalni nadzor je povedal, da je agencija večkrat postopala zoper skupščino Vzajemne predvsem zaradi kršitev medgeneracijske vzajemnosti in delovanja zoper koristi svojih zavarovancev. V Evropski uniji obstajajo večinoma vzajemne zavarovalnice, zato je izrazil podporo predlaganemu zakonu in menil, da se z zakonsko ureditvijo tega zdravstvenega zavarovanja že zelo zamuja. Članice in člani odbora so v razpravi podprli predlagani zakon, ki bo preprečil nenadzorovano preoblikovanje Vzajemne, zaradi katere bi bilo oškodovanih več kot milijon slovenskih državljanov, ki so ostali njeni zavarovanci prav zato, ker jo je ustanovila država in ker verjamejo, da jih bo država zaščitila. Menili so, da prihaja do soočenja javnega interesa, to je dostopa do zdravstvenih storitev, ter zasebnega interesa, torej želje po dobičku, zato je za preoblikovanje Vzajemne nujno visoko soglasje njenih zavarovancev, saj bo le tako zaščiten javni interes ter zadoščeno elementom solidarnosti med mladimi in starimi ter zdravimi in bolnimi, ki naj ostanejo temelj Vzajemne. V razpravi je bilo izraženo tudi pričakovanje, da bo agencija za zavarovalni nadzor preprečila preoblikovanje Vzajemne v nasprotju z interesi njenih zavarovancev. Opozorjeno je bilo tudi na odprto pismo sindikata, zdravstvenega in socialnega varstva, ki nasprotuje vsakršnemu preoblikovanju Vzajemne. Odbor je na podlagi pripomb iz pisnega mnenja zakonodajno-pravne službe sprejel svoje amandmaje k 1. členu, k 2. členu, k naslovu poglavja v prehodni določbi, k 3. členu in k naslovu zakona. V nadaljevanju je odbor glasoval o vseh členih zakonskega predloga skupaj in jih sprejel. Z vključitvijo sprejetih amandmajev v zakonski predlog je odbor določil besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila in je predmet današnje obravnave. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Germiču. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni. Državni zbor kot zakonodajna veja oblasti je 1998 leta s področja zavarovalništva napisal v okvir zakona, da je družba Vzajemna last članov. Vlada Republike Slovenije in vsi vi, ki podpirate predlog vlade, anulirate to. Državni zbor je leta 2005, torej lanskega leta v tej isti sestavi, zapisal, da so zavarovanci tudi člani. Danes tudi to anulirate. Leta 2000 je prejšnji državni zbor sprejel preoblikovanje Vzajemne v delniško družbo. Kdor pozna vsebino predloga zakona, ki ga v proceduro pošilja vlada Republike Slovenije, se zaveda oziroma se mora zavedati, da seveda vlada otežuje preoblikovanje v delniško družbo. Danes imamo s predmetnega zavarovalnega življenja v Republiki Sloveniji 3 zavarovalnice. Dve od teh sta lahko delniški družbi, lahko uporabljata določbe zakona o gospodarskih družbah, se prilagajata razmeram na trgu, razmeram na domačem in tujem trgu, tretji, Vzajemni, pa tega preoblikovanja ne dovolite. Ne dovolite s tovrstnim sprejemom oziroma s sprejemom, kot mu bomo priča danes oziroma v ponedeljek ali v prihodnjih dneh. Da se je v tem obdobju dogajalo marsikaj, kar ni v skladu s slovensko zakonodajo, vemo vsi. Da je bilo v tem obdobju izrečenih mnogo neresnic, naj izhajajo iz vaše vladne nevednosti ali pa zaradi drugega interesa, vemo tudi vsi. Začel pa je veliko napako delati tudi ta državni zbor oziroma vodstvo državnega zbora. Podleglo je vladi Republike Slovenije v tistem delu, kjer državni zbor izgublja svojo suverenost in s tem izgublja možnost izkoriščanja tretje veje oblasti. Vlada Republike Slovenije je zakon, ki ga danes obravnavamo, poslala državnemu zboru v nujnem postopku in utemeljevala, da gre za javni interes. Vlada Republike Slovenije je svojo utemeljitev po nujnem postopku podala z javnim interesom. Gospodje in gospe, poslanke, poslanci, ali to pomeni, da vsi tisti zakoni, ki jih sprejemamo po rednem zakonodajnem postopku, pa niso več v javnem interesu? In dokler bo državni zbor sprejemal tovrstno obrazložitev, toliko časa se pač moramo zavedati, da smo odločitev oziroma možnost odločanja o zakonih, sprejemanju ali potrditvi, dali v roke vladi Republike Slovenije. Tega državni zbor, vodstvo državnega zbora ne bi smelo dovoliti. Ko sem ravno pri besedi, dovolite, da v teh petih minutah oziroma kolikor jih še imam, poudarim tiste največje zmote, o katerih nam govori predlagatelj zakona. V 2. členu oziroma v 1. členu, glede na to, da ste jih preoblikovali, da ste lahko zavrgli referendumsko pobudo Slovenske nacionalne stranke, ste zapisali, da je potrebno v okviru nekega drugega zakona določiti pravico ustanovitelja družbe za Vzajemno zavarovanje. S tem težite k tako imenovani ponovni uveljavitvi oziroma oživitvi pojma nacionalizacije. Dejstvo je, da kdorkoli je hotel biti seznanjen, očitno niste hoteli, se ve oziroma bi moral vedeti, da je Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije leto 1997 končal z izgubo v višini 2 tisoč 556 milijonov slovenskih tolarjev. V letu 1998 je začel povečevati premije, in sicer v letu 1998 so bile premije povečane za trikrat ali v procentih rečeno za 92,7% so več plačevale zavarovanke in zavarovanci. Podražitev se je odvila tudi v prihodnjem letu, 1999 - leta. In iz tega denarja, gospodje in gospe, tudi seveda predlagatelj zakona, to je bil ustanovitveni kapital Vzajemne. Vzajemna ni nastala iz drugega denarja. In če so zavarovanke in zavarovanci ustanovili tudi kapitalsko Vzajemno, potem je prav, da imajo danes pravico pri preoblikovanju do deleža te družbe, torej do delnic. In k temu težimo v Nacionalni stranki. Vlada Republike Slovenije zasleduje drugi cilj, cilj, še enkrat ga bom prebral: [[...]]"ter določi pravico ustanovitelja družbe za vzajemno zavarovanje." Teh pravic, gospodje in gospe, ni. V vladnem primeru gre za tipičen primer nacionalizacije tistega, kar so ali pa smo zavarovanke in zavarovanci plačevali preko previsokih premij. V okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, predloga zakona seveda ne bomo podprli. Hvala.
Hvala, gospodu Pečetu. Gospod Vasja Klavora bo predstavil stališče poslanske Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! V naši poslanski skupini bomo podprli predlog zakona, s katerim se skuša preprečiti nenačrtovane privatizacije do sedaj Vzajemne družbe. Prepričani smo, da je potrebno Vzajemno-zavarovalno družbo, ki ponuja dopolnilno zdravstveno zavarovanje, ohraniti razvijati, ter jo napraviti njenim članom kar najbolj prijazno. Prepričani smo, da oblika vzajemnosti vsebuje element socialnosti oziroma socialne ekonomije, ki ga označuje v neprofit usmerjeno delovanje v skupno dobro vseh članov. V tej organizacijski obliki smo člani Vzajemne tako v vlogi zavarovanca kot zavarovalca. Tudi samo število zavarovancev, ki so ostali pri Vzajemni, dokazuje, da so se ljudje odločali za načelo vzajemne solidarnosti, načelo neprofitnosti in medsebojne pomoči oziroma da se niso opredelili za profitni vidik, ki ga izkazujejo obstoječe delniške družbe. Po našem mnenju je šlo za opredeljevanje za Vzajemno za nek referendum, s katerim so se ljudje opredelili za načelo vzajemnosti proti načelu profitnosti. Menimo, da s podaljševanjem roka za preoblikovanje Vzajemne družbe ne bomo rešili celotnega problema, bomo pa z določitvijo roka določili čas, da realiziramo tisti del koalicijske pogodbe, ki nas zavezuje, da moramo čim prej določiti košarico osnovnih zdravstvenih pravic, ki bodo dostopne vsem zavarovancem za plačilo po sistemu popolne solidarnosti, in da vse, kar ne pride v to košarico, ni del obveznega zavarovanja, ampak je le-to lahko prepuščeno delniškim družbam. Namreč, sedanja organizacija zdravstvenih pravic dopušča iztrganje dopolnilnega zavarovanja, ki je del obveznega zavarovanja, iz sistema, ter postavitev le-tega v denarno obliko, ki je po svoji vsebini povsem nasprotna načelom vzajemnosti. Znano nam je, da so vzajemne zavarovalnice cenejše in prijaznejše zlasti do starejših občanov. Poskus, da bi ukinili Vzajemno, izraža globoko nezaupanje v ljudi, da bi bili le-ti sami sposobni poskrbeti za svoje zdravstveno in socialno varnost. Takšne rešitve izkazujejo nezaupnico do ljudi tudi v smislu, da državljani niso zmožni oziroma samostojni v ekonomskem življenju družbe in da lahko le delniški lastniki zavarovalnic poskrbijo za navadnega državljana. V poslanski skupini smo prepričani, da preoblikovanje Vzajemne v delniško družbo ni javni interes, še manj pa interes zavarovancev in da so vsi zapleti posledica nedelovanja inštitucij, ki bi morale nadzirati navedeno področje zavarovanja oziroma da so bile bolj naklonjene tistim, ki so skušali zadeve privatizirati, kot pa interesu zavarovancev. V poslanski skupini zato odločno zavračamo vse poskuse privatizacije Vzajemne, ker zagovarjamo vzajemnost, saj menimo, da bi lahko na ta način zagotovili cenejšo mrežo zdravstvenega zavarovanja. Prepričani smo, da v zdravstveni sferi zdravstveno področje, kjer bi se ustvarjali dobički na podlagi osnovnih zdravstvenih zavarovanj, ne more biti del zdravstvenega zavarovalnega področja. Na osnovi vsega povedanega bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala, gospodu Klavori. Gospod Franc Jazbec bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo novelo zakona o zdravstvenem zavarovanju in zdravstvenem varstvu seveda podprli. Podprli jo bomo v interesu vseh tistih 100.000 zavarovancev, ki jim niso bili izdani certifikati v lanskem decembru, podprli jo bomo v interesu tistih 80.000 zavarovancev, katerim že od leta 1998 plačuje ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve zavarovanje, pa jih je Vzajemna zavarovalnica konec lanskega leta samovoljno izključila iz sistema zavarovanja pri Vzajemni zavarovalnici. Podprli bomo novelo zakona tudi zato, ker želimo zaščiti javni interes in pa seveda interes vseh zavarovancev. Ne nazadnje je novelo zakona, ki jo je včeraj obravnaval odbor za zdravstvo, podprla vseh 6 poslanskih skupin, ki so sodelovale pri obravnavi tega zakona na odboru, kar daje temu zakonu bistveno večjo legitimnost. Vzajemna zdravstvena zavarovalnica je bila v bistvu ustanovljena s sredstvi Zavoda za zdravstveno varstvo Slovenije. Tu je bil podan oziroma prenesen ves osnovni kapital, ki ga je za zagon imela Vzajemna zavarovalnica. Bila so prenesena osnovna sredstva in bili so preneseni vsi posli, vsi spiski takratnih zavarovancev. Zaradi vsega navedenega bo poslanska skupina kompletno novelo zakona skupaj z vsemi amandmaji, ki so bili obravnavani na odboru za zdravstvo, podprla. Poslanska skupina pa ne bo podprla amandmaja, ki je danes prišel že v medmrežje in želi ponovno razvrednotiti že obravnavano in na odboru sprejeto novelo zakona. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Jazbecu. Dr. Marko Pavliha bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Gospod minister s sodelavko, cenjene kolegice in kolegi! Verjetno se še spomnite, da smo v poslanskem klubu Liberalne demokracije sredi meseca decembra na 12. redni seji postavili poslansko vprašanje predsedniku vlade glede Vzajemne in glede njegovega odgovora tudi zahtevali razpravo v državnem zboru. Žal je tedaj naša pobuda naletela na gluha ušesa, danes pa lahko ugotovimo, da so prizadevanja Liberalne demokracije pohvalno naletela na odziv in bomo zato tudi podprli predlog zakonskih sprememb, vendar pa menimo, da so se zgodile mnogo prepozno. Še vedno je namreč aktualno vprašanje, zakaj je vlada tako pozno ukrepala in kot kaže ne bo preprečila divje privatizacije Vzajemne-zdravstvene zavarovalnice, ki vodi v katastrofalno oškodovanje države oziroma državljank ter državljanov predvsem pa v omajanje njihovega zaupanja v celotni finančni sistem naše države. Opozicija je že pred časom poskušala preprečiti vsaj del manevrov Vzajemne, saj je ob sprejemanju novele zakona o zdravstvenem zavarovanju predlagala, da bi Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije lahko ponovno izvajal tudi dopolnilna zavarovanja. Žal ta pobuda ni bila sprejeta. Kaj je v tem primeru počela vlada? Odgovor ministra za zdravje je pričujoči zakonski poseg, zaman pa čakamo na državotvoren odziv ministra za finance, gospoda dr. Bajuka, ki je odgovoren za področje zavarovalništva in tudi za agencijo za zavarovalni nadzor, ki je po ustaljeni navadi tudi tokrat daleč prepozno odreagirala. Drži, da je končno začela postopek za odpravo protipravnega ravnanja Vzajemne, vendar obstaja velika bojazen, da bodo nadzorni mlini mleli prepočasi in da se bo medtem zgodilo najhujše, kar ne bo mogoče več popraviti. Danes na zatožni klopi ni Vzajemna ali njena uprava, danes govorimo o dopolnilnih zdravstvenih zavarovanjih, o usodi več kot milijona zavarovalcev v javnem interesu, za katerega je odgovorna vlada gospoda Janše. In kaj je naredila vlada? Zanimivo je, da se je Vzajemna v zadnjem času celo začela obnašati kooperativno. Od agencije za zavarovalni nadzor je prosila za odgovore, kako naj preoblikuje svojo skupščino, da bo bolj relevantno odražala interes vseh zavarovancev, potem pa je dobila odgovor, in tukaj imam dopis 4.1. od agencije, da za to ni pristojna, naj povpraša ministra za zdravje. Minister za zdravje pa 5.1. odgovori, citiram samo del tega dopisa: "...zato vam svetujemo, da si v konkretnem, v kolikor odgovora na vprašanja, zastavljena v vašem dopisu ne boste našli sami oziroma s pomočjo vaših pravnih strokovnjakov, najamete ustrezne svetovalce." Tako odgovorno se obnaša ministrstvo za zdravje, ki je odgovorno za to področje. Namero Vzajemne in tudi delovanje države kritizira več strokovnjakov. Nam omenim samo prof. Ivanka, vodilnega zavarovalnega strokovnjaka v Sloveniji in tudi dekana mariborske pravne fakultete, ki opozarja na katastrofalne posledice demutualizacije. In naj omenim tudi bivšega predsednika strokovnega sveta agencije za zavarovalni nadzor, gospoda Dušana Kidriča, ki pravi, da se bo zgodilo naslednje, citiram: "Razdelitev certifikatov, nizko vrednotenje družbe, še nižja odkupna cena certifikatov in pozneje delnic, koncentracija pri redkih posameznikih ali mogoče celo menedžerski odkup, prodaja tujemu kupcu pod firmo strateškega partnerstva." In zaključi, da ni popolnoma nobenih ekonomskih razlogov, da se Vzajemna preoblikuje. Seveda obstajajo pa druge možnosti, ampak žal za to nimamo ta trenutek časa. Predlog zakonskih sprememb je boljše kot nič, vendar sedaj pričakujemo od vlade, da nam ponudi koncept, da nam ponudi strategijo za zaščito javnega interesa na področju dopolnilnih zdravstvenih zavarovanj. V poslanskem klubu Liberalne demokracije se strinjamo, da člani Vzajemne dobijo delnice, če jih želijo dobiti, ampak naj o tem ne odloča le 33 ljudi, ki sedaj sestavljajo skupščino in naj se to zgodi na pravičen način, na podlagi preciznih določb posebnega zakona. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Pavlihi. Gospod Bojan Kontič bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! V poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlagani predlog zakona podprli oziroma ga podpiramo kljub temu, da danes o njem ne bomo odločali. Socialni demokrati podpirajo ukrepe, ki naj bi zaščitili socialno varnost posameznikov in skupin in ocenjujemo, da je namen tega zakona dober. Poseg zamuja in bi vlada lahko oziroma bi morala rešitve predlagati prej, a kljub vsemu bolje pozno kot nikoli. Vsi ti zapleti, ki smo jim priča, vodijo vsekakor k temu, da bi z onemogočanjem sprejema tega zakona dali zavarovalnici dovolj časa, da izpelje proces preoblikovanja, preden ji to ta zakon onemogoči. Zakon oziroma predlog zakona, ki ga je sprejela vlada in ga posredovala v parlamentarno proceduro, je odbor za zdravstvo vsebinsko nadgradil. Pridružujemo se oceni, da je bilo potrebno v zakon zapisati, da je preoblikovanje Vzajemne v delniško družbo le možnost, ki bo natančno opredeljena z zakonom. To naj bi bil način, ki bo omogočil, da se zavarovanci odločijo sami, kakšno zavarovalnico želijo. Mnogo zavarovancev je ostalo v Vzajemni tudi ali predvsem zaradi vzajemnosti oziroma solidarnosti, ki ji v zavarovalnici Vzajemna pravijo "jaz zate, ti zame". Predlog zakona torej ne napoveduje neizogibnega lastninskega preoblikovanja, ampak napoveduje zgolj zakonsko opredelitev in določitev pogojev ter postopkov, odločitev pa bodo sprejeli predstavniki zavarovancev. Pri tem bo treba vsekakor doseči najširše soglasje vseh zavarovancev, tudi tistih, ki danes niso upoštevani, in temu bo treba nameniti posebno pozornost. Mnogi že danes nasprotujejo oziroma nasprotujemo lastninskemu preoblikovanju in bodo temu nasprotovali tudi, ko bo predlagana zakonska ureditev uveljavljena. To je mogoče sklepati tudi iz odprtega pisma sindikata zdravstva in socialnega varstva. Pomembna je tudi ocena, da je upravičeno pričakovanje, da se bodo premije dopolnilnega zavarovanja bistveno povišale. Torej, najprej smo zavarovanke in zavarovanci prejeli certifikate z obljubo, da s tem postajamo lastniki zavarovalnice. Temu nato sledi dvig premije, ki je v interesu zavarovanca lastnika, in hkrati nezaželena poslovna poteza v očeh zavarovanca plačnika zavarovalne premije. Pri preoblikovanju vzajemne zavarovalnice v delniško družbo se soočita javni interes na eni strani, kar vsekakor je dostop do zavarovanj ter tako posledično dostopnost do zdravstvenih storitev vsem socialnoekonomskim skupinam, in na drugi strani zasebni interes. Delniške družbe so kapitalske družbe in že sam njihov naziv pove, da jim na prvem mestu ni solidarnost, ampak to, kar lastniki kapitala pričakujejo - dobiček torej. In če citiram gospo Mlakar, ki vsekakor je strokovnjakinja na področju zavarovalništva: "Delniške družbe sledijo interesu kapitala delničarjev." Premije v delniških družbah vsebujejo tudi dodatek za dobiček delničarjev in se v večji meri porabljajo tudi za druge namene, za razvoj drugih zavarovanj, za visoke plače uprav, za propagando, za pokrivanje izgub drugih zavarovanj in podobno. V primeru nastanka delniške družbe lahko pričakujemo, da bodo obratovalni stroški in s tem premije dopolnilnega zavarovanja bistveno višje od sedanjih, organi novonastale delniške družbe pa bodo uveljavljali interese delničarjev. Pri tem ni odveč tudi opozorilo, da tudi sedaj veljavni zakon ne ureja ustrezne zastopanosti zavarovancev v skupščini Vzajemne. Če bi bili zavarovanci ustrezno zastopani, tega strahu pred sejo skupščine Vzajemne vsekakor ne bi bilo. Glede na zaplete pri sprejemanju tega zakona v poslanski skupini Socialnih demokratov pričakujemo, seveda upravičeno, ustrezno ukrepanje agencije za zavarovalni nadzor.
Hvala, gospodu Kontiču. Gospa Mojca Kucler Dolinar bo predstavila stališče poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, predsednik. Lep pozdrav, minister, kolegice in kolegi poslanci! V poslanski skupini Nove Slovenije-Krščanske ljudske stranke podpiramo predlog zakona. Predvsem podpiramo namen zakona, to je, da se uredi trenutna situacija. Da se razjasnijo in uredijo pravila za morebitno preoblikovanje zavarovalnice z zakonom, ki mora prvenstveno izražati javni interes. Tisti javni interes, ki smo ga tudi zapisali v okviru sprememb in dopolnitev zakona v lanskem letu. To je tisti javni interes, ki ga mora poosebljati tudi zavarovalnica Vzajemna. Poleg tega načela je osnova za funkcioniranje sistema tudi medgeneracijska vzajemnost, zato je tudi to potrebno ohraniti. Vprašljiva se nam zdi trenutna sestava skupščine Vzajemne. Ali res zastopa vse njene člane? Sprašujemo se, zakaj predstavniki Vzajemne nikjer še niso podrobneje predstavili prednosti, pa tudi morebitnih slabosti, ki bi jih napovedano preoblikovanje prineslo njenim članom. Zakon podpiramo, da se odvrne vsak dvom v morebitno oškodovanje njenih članov, prepreči odločitve zavarovalnice v tem času, ko je bilo veliko razgretih, ne samo različnih mnenj, temveč tudi čustev, in predvsem zaradi tega, ker pravijo, da dokler v srcu gori, je v glavi dim in v tem trenutku ni mogoče sprejemati pametnih odločitev, zato je potrebno, da to prekinemo z današnjim predlogom zakona. Predvsem pa v naši poslanski skupini pričakujemo, da se bodo tudi predstavniki zavarovalnice vključili v nadaljnje sodelovanje, predvsem v prid njenih članov.
Hvala, gospe Kuclerjevi. Gospod Mihael Prevc bo predstavil stališče poslanke skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Danes po nujnem postopku obravnavamo zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Zakaj po nujnem postopku? Zopet se je pokazalo, da je zakonodaja, ki ureja Vzajemno zdravstveno zavarovalnico, pomanjkljiva, celo zelo pomanjkljiva in nedorečena. Ravno pomanjkljiva zakonodaja je tista, ki je v Sloveniji že v preteklosti mnogim omogočala neupravičeno bogatenje pri privatizaciji slovenskega gospodarstva. Po našem mnenju se v primeru Vzajemne ponavlja prav podobna zgodba. Je pa tokrat zadeva še bolj problematična, saj gre za zavarovalnico, pri katerih je zavarovanih kar polovica naših državljank in državljanov. Kakršnakoli privatizacija bi bila sprejemljiva le v primeru, da bi bila v interesu vseh zavarovancev. Verjetno bo marsikdo dejal, da politika posega na področje privatizacije Vzajemne, kar naj ne bi bila naša naloga. Ob tem moramo poudariti, da privatizaciji ne nasprotujemo, smo pa odločno proti takšnemu preoblikovanju Vzajemne, ki bi kakorkoli oškodovala svoje zavarovance. Zato podpiramo predlog vlade Republike Slovenije, da morebitno preoblikovanje Vzajemne uredi zakon. Posebej bi radi opozorili na postopek Agencije za zavarovalni nadzor po zakonu o zavarovalništvu, ki ugotavlja številne kršitve zakonov pri postopkih preoblikovanja Vzajemne. Kot je znano, zaradi pritožbenih postopkov agencija še ni izdala pravnomočnih odločitev. Vzajemna se seveda ves čas, sklicuje ravno na interese svojih zavarovancev, češ da je preoblikovanje potrebno prav zaradi zavarovancev oziroma v njihovo korist. Če bi bilo predstavnikom Vzajemne res kaj do interesa članstva oziroma zavarovancev, bi mirno počakali in sodelovali pri oblikovanju zakonodaje, ne pa hiteli s postopki in skupščino, na kateri posameznik nima popolnoma nobene moči. Vse hitenje v smeri hitre privatizacije pa daje občutek, da gre tudi pri tej privatizaciji za že preizkušeno metodo, o čemer je v časniku Delo pisal gospod Dušan Kidrič, nekdanji predsednik strokovnega sveta agencije za zavarovalni nadzor. Čeprav je bil danes že omenjen, ga omenjam tudi sam, in sicer takole pravi: "Začeti postopek privatizacije napoveduje prvič, razdelitev certifikatov, drugič, nizko ovrednotenje družbe, tretjič, še nižja odkupna cena certifikatov in pozneje delnic, četrtič, koncentracija pri redkih posameznikih in petič, prodaja tujemu kupcu pod firmo strateškega partnerstva. Rezultat tega pa bi bil, da bi zavarovanci izgubili upravljavske pravice. Dolgoročno pa bi lastniki in uprava po prodaji tujemu strateškemu "partnerju", zaradi prevzemne premije še dodatno obogatela." V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pričakujemo, da bo zlasti agencija za zavarovalni nadzor opravila svoje delo in čim prej pravnomočno zaključila začete postopke ugotavljanja kršitev zakonodaje na privatizaciji Vzajemne, čeprav se bojimo, da bo za to zmanjkalo časa. Še posebej pa bi apelirali na novinarje in medije, da raziščejo tista ozadja te privatizacije, ki jih mi ne moremo. Za enkrat se novinarji s primerom Vzajemne po našem mnenju premalo ukvarjajo, še posebej, če spremljamo opozorila raznih strokovnjakov in poznavalcev, da gre v primeru Vzajemne za "rop stoletja". Vodstvo Vzajemne se je privatizacije nedvomno "dobro lotilo". Postopke so začeli hitro in s kratkimi koraki, ki bodo, vsaj tako kaže, onemogočili ustavitev postopkov ter s tem tudi zaščito interesov naših državljank in državljanov. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo storili vse, da se prepreči kakršnokoli oškodovanje zavarovancev Vzajemne. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Prevcu. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Izvolite gospod Grims, proceduralni predlog.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Poglejte, zelo pozorno sem poslušal današnjo razpravo in izjemno visoka stopnja soglasja je bila tukaj dosežena. Predstavniki poslanskih skupin, ki skupaj zajemajo več kot 80 članov tega spoštovanega zbora oziroma več kot 90% celotnega državnega zbora, so podprli temeljne rešitve, ki so zajete v tem zakonu. Skupni imenovalec poleg te podpore v vsej razpravi pa je bil hkrati izražen strah, da so predlagane spremembe prepozne in da bi lahko prišlo do izigranja prava v tistem smislu, ko temelji na besedi "pravičnost". Seveda sem prepričan, da je zaradi tega soglasja, če to želimo in če je bilo dano soglasje, ki je bilo tukaj predstavljeno, res iskreno, odveč. Moj predlog je, da prekinemo s svojim delom na način, ki je bil do tega trenutka prisoten, in da nadaljujemo na osnovi členov 172 do 183 Poslovnika Državnega zbora, kar seveda v praksi pomeni, da prekinemo svoje delo kot zakonodajalec in ga nadaljujemo kot ustavodajalec. Predlagam, glede na doseženo stopnjo soglasja, ki je bila tukaj izražena, da skličete kolegij, na katerem se prouči možnost, da če je bilo to predstavljeno soglasje res iskreno, se te temeljne rešitve prilijejo v obliko ustavnega zakona, ki je lahko ob ustrezno pospešenem postopku sprejet do konca prihodnjega tedna, v torek je recimo prva seja ustavne komisije, v sredo izredna seja državnega zbora, v četrtek druga seja ustavne komisije, v petek dokončen sprejem in s tem, ko bi bil sprejet ustavni zakon, postanejo vsi ti pomisleki odveč. Brezpredmeten je predlog zakona, brezpredmetna je referendumska pobuda, brezpredmeten, če bi bil ustavni zakon ustrezno definiran, je celo sklic tiste seje skupščine Vzajemne, o kateri se vsi danes tukaj pogovarjamo. To je pravna pot, ki je brezhibna, ki je še kako možna, ki je bila že uporabljena v tem državnem zboru, ne samo enkrat, večkrat. In tudi, ko gre za gospodarske rešitve, je bil precedenčni primer na ustavnopravni ravni že dan. Spomnil bi vas na zgodbo o ustanovitvi Nove Ljubljanske banke. Tudi takrat smo skupaj branili javni interes, interes vseh občank in občanov, predlagam, da tudi danes storimo tako. Hvala.
Hvala za proceduralni predlog. Po posvetu s strokovno službo prekinjam sejo in sklicujem posvet z vodji poslanskih skupin. Sejo bomo nadaljevali ob 12. uri. Čez eno uro. To nisem dal na glasovanje. Lahko sam po 73. členu prekinem sejo. Prosim vse vodje poslanskih skupin, da se dobimo v sobi 217.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo državnega zbora. Obveščam vas, da smo opravili posvet z vodji poslanskih skupin in ugotovili, da je najboljša možnost, da nadaljujemo sejo, tako kot je bilo rečeno, do zaključka druge obravnave. V ponedeljek pa bo v vsakem primeru nadaljevanje seje ob 16.00 uri. V tem času ste na klopi dobili predlog amandmaja k 3. členu zakona, ki ga je vložila Liberalna demokracija Slovenije. Predlagani amandma dajem v razpravo. Kdo želi razpravljati? Gospod Pavliha, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ponovno lep pozdrav vsem skupaj! Glede na to, da sem imel prej pri uvodni predstavitvi omejen čas, bi zdaj povedal nekaj več besed, zakaj naš amandma. Zakaj menimo, da bi bilo treba v vmesnem obdobju, če se slučajno vzajemna družba odloči za demutualizacijo, zakaj bi bilo treba v tem vmesnem obdobju prekiniti vse postopke, ki očitno že zelo intenzivno tečejo, in pridobiti vse tiste akte, ki zaenkrat še manjkajo. Ti pa so zlasti na eni strani soglasje oziroma pozitivno mnenje določenega številka zavarovancev in na drugi strani dovoljenje agencije za zavarovalni nadzor. Verjetno se boste spomnili, da je po slovenski ustavi in tudi po evropskem pravu ter mednarodnem pravu pravica do zdravstvenega varstva ena od ključnih pravic. To pravico zagotavljamo na več načinov, zlasti z obveznimi zavarovanji. V 90. letih pa smo ugotovili, da doplačila za dopolnilna zavarovanja nujno zahtevajo reorganizacijo sistema. Ideja, ki je pri nas prevladala, je bila v obliki ustanovitve vzajemne zavarovalnice. Tu se je treba vprašati, kdo je bil ustanovitelj vzajemne zavarovalnice. Ustanovitelj je bil Zavod za zdravstveno zavarovanje, v katerem smo praktično vsi, vseh 2 milijona državljank in državljanov, kar pomeni, da smo posredno vsi udeleženi tudi v vzajemni zavarovalnici. In je poenostavljeno reči, da lahko skupščina, ki trenutno šteje 33 članov, odloča, ne samo o dobrem milijonu vseh zavarovancev, ampak o vseh 2 milijonih državljank in državljanov. Predpis, ki je pred nami, je korak naprej, je reakcija ministra za zdravje, ki žal ni pospremljena tudi z ustrezno reakcijo ministra za finance oziroma tudi s hitrejšim postopanjem Agencije za zavarovalni nadzor, ampak kot je bilo rečeno, je definitivno boljše, kot nič. V spremenjeni obliki, ki jo je po moji oceni in po oceni Liberalne demokracije Slovenije soglasno sprejel matični odbor, je dobro. Namreč, zakonodajalec pa ne sme in tudi nima pravice, da v demutualizacijo, da v preoblikovanje sili Vzajemno zavarovalnico oziroma njene člane. To možnost ima, ta možnost obstaja že po zakonu o zavarovalništvu, ki je sploh edini predpis pri nas, ki omogoča ustanovitev vzajemne zavarovalnice. Naj povem mimogrede, da zakon o gospodarskih družbah te pravnostatusne oblike ne pozna, zakon o zavarovalništvu jo je pa pač uvedel, ker je to, lahko rečemo, stoletja star način reševanja vzajemne zavarovalniške problematik. In trend v Evropi je, kolegice in kolegi, da se vzajemne zavarovalnice ohranjajo, ne pa, da se ukinjajo oziroma da se preoblikujejo v delniške družbe. Na nevarnost, če se ta demutualizacija zgodi kar tako povprek, lahko rečemo čez noč, opozarjata najmanj dva strokovnjaka, če seveda ne upoštevam nekaterih nas tu v parlamentu, ki smo se tudi v preteklosti ukvarjali z zavarovalništvom ali pa se ukvarjamo z njim še sedaj. Prof. dr. Šime Ivanjko, ki sem ga omenil že prej, pravi takole in ga citiram: "Tisti, ki so si zamislili preoblikovanje Vzajemne zdravstvene zavarovalnice v delniško družbo, se lotevajo projekta, ki bo imel, če bo izpeljan, kot so si zamislili, za več kot milijon ljudi občutne posledice. Ocenjujem, da je to nevarna igra. Izvesti nameravajo ponovno privatizacijo ogromnega premoženja z namenom, da postane last peščice borznikov, bank, verjetno tudi zavarovalnic. Pri tem bodo zavarovanci ogromno izgubili." Ko sem prej govoril o 33-članski skupščini, ki naj bi 1. februarja odločala o usodi Vzajemne zavarovalnice, naj povem, da teh 33 članov predstavlja 0,003% vseh članov Vzajemne zavarovalnice. Torej, ali je res lahko 0,003% ljudi odloča o tako pomembne zalogaju? In morda še gospoda Kidriča, ki je bil njega dni predsednik strokovnega sveta Agencije za zavarovalni nadzor, gospod Kidrič, v članku, ki smo ga danes kar nekateri že citirali, pove takole: "Na koncu te preobrazbe," torej preobrazbe v delniško družbo, "Vzajemne ni več, saj delniška družba ne more nositi imena, ki bi zavajalo, zavarovanci bi izgubili upravljalske pravice, lastniki bi s prodajo certifikatov ali delnic obogateli, koncentrirani lastniki bi enormno obogateli za razliko med stvarno ceno in tisto pri prenizkem vrednotenju in zaradi nizkih odkupnin cen certifikatov ali delnic, lastniki in uprava pa bi pri prodaji še dodatno obogatela." Konec citata. Kaj zdaj? Kot rečeno, ima naš amandma namen, da se vsi postopki zamrznejo, čeravno upam, da je danes direktor agencije za zavarovalni nadzor, gospod Gorišek, v čigar rokah so zdaj škarje in platno, dobro poslušal, kakšno je tako rekoč soglasno politično sporočilo našega parlamenta in da bo zaradi tega sporočila najmanj, kar je dolžan storiti, ne izdal dovoljena po 62. členu zavarovalništva do 1. februarja. Namreč, ker gre za dovoljenje, je to predhodni akt, na podlagi katerega lahko šele skupščina sprejme sklep o preoblikovanju. Torej z drugimi besedami "conditio sine qua non", brez dovoljenja skupščina ne more 1. februarja nič narediti. In če dobro razumem tudi predsednika oziroma posvet vodij poslanskih skupin bo tudi to naše stališče oziroma bomo pozvali agencijo, da pove, kaj namerava narediti. Ampak, za vsak slučaj, če že razpravljamo o zakonu, naš amandma ne bi bil odveč. In naj povem - in s tem bom tudi zaključil - še nekaj. Seveda v Liberalni demokraciji nismo proti delnicam, seveda nismo proti gospodarski pobudi, ki je z ustavo zagotovljena. Seveda nismo proti volji zavarovancev, če je to res njihova volja, da delujejo v delniški družbi, da s svojimi delnicami nastopajo na borzi in da pač sodelujejo tudi pri dividendah oziroma pri delitvi dobička. Ampak položaj Vzajemne zavarovalnice je specifičen ravno zaradi njenega ustanovitvenega kapitala oziroma ravno zaradi ustanovitelja javnega zavoda o zdravstvenem zavarovanju. Zato naj na primer pomislijo in premislijo o drugih možnostih. Stroka na primer navaja dokaj pogost primer, ko vzajemna zavarovalnica s svojim večinskim deležem, na primer z 51%, ustanovi delniško družbo, za 51% deleža seveda ustvarja dividende, profit in ta denar kanalizira nazaj v vzajemno zavarovalnico, kar omogoča boljše pogoje za zavarovance oziroma omogoča nižjo premijo za zavarovance, ki so pri tej vzajemni zavarovalnici. Za ostalih 49% lahko angažira investitorje, domače, tuje, fizične osebe, pravne osebe, lahko s tem delom kapitala nastopa na borzi, na kapitalskih trgih in seveda uresničuje vse to, kar, če prav razumem, je tudi namen zdajšnje uprave. S tem je, bi lahko rekli, volk sit in koza cela, nobenemu se ne bi nič krivičnega dogodilo. In takšna delniška družba bi se lahko ukvarjala ne samo z zdravstvenimi zavarovanji, ampak tudi z drugimi zavarovalnimi vrstami, kar bi bilo še bolj zanimivo in še bolj aktualno in posledično tudi boljše za vzajemne člane oziroma za člane vzajemne zavarovalnice. Zato, drage kolegice in kolegi, upam, da boste naš amandma podprl. Mislim, da je bilo danes dovolj jasno pokazano, da smo vseeno državotvorna oziroma konstruktivna opozicija, kar nam je bilo v zadnjem času večkrat očitno, in da bo naš amandma kvečjemu še pripomogel k rešitvi tega problema, ki se nanaša na več kot polovico vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala gospodu Pavlihi. Gospod Peče, imate besedo.
Spoštovane poslanke in poslanci! Leta 2000 ste sprejeli zakon o zavarovalništvu. Zakon o zavarovalništvu je na predlog tedanje vlade predvideval, da se Vzajemna preoblikuje v delniško družbo. Vsak izmed vas lahko pogleda v računalniški mreži dogajanje v letu 2000. Nekateri danes tu trdite, da je delniška družba kot kapitalska oblika gospodarske družbe smrt za zavarovalnico. Oprostite, zakaj pa potem ostali dve zavarovalnici, Adriatic in Triglav, poslujeta v obliki delniške družbe? Danes bi si nek nepoučen poslušalec lahko ustvaril vtis, da je delniška družba nekaj najbolj negativnega v naši državi - seveda, če se pri tem ne pove, da smo vsaj v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke pripravili zakon, ki ste ga zavrnili, meni nič tebi nič, ga opredelili kot nepopolnega, kljub temu da smo pridobili mnenja ustavnih pravnikov, ki so povedali, da ste naredili narobe. Ne, ampak z levo roko ste zavrgli vse stvari, in posledica tega je, da smo danes v situaciji, kot smo. Osebno verjamem, da ustanovitveni kapital - in mislim, da je glede tega osnovna dilema Vzajemne - ni prišel s strani paradržavne institucije ali pa, recimo, celo državne institucije, temveč je prišel skozi povišane premije, ki so jih plačevale zavarovanke in zavarovanci. Na začetku obrazložitve sem povedal, da se je za prek 90% povišala premija v letu 1998 in nova podražitev je prišla v letu 1999. In zakaj bi si nekdo, najsi bo paradržavni organ, državni organ, ministrstvo, kdorkoli, zdaj prisvojil ta sredstva? Zakaj do teh sredstev v obliki delnic, če je delniška družba, niso upravičeni zavarovanci in zavarovanke? Kaj bodo potem ljudje s temi vrednostnimi papirji, torej delnicami, storili, je njihova stvar; ali jih bodo prodali, po kakšni ceni, kako, je njihova odločitev. Ali jih bodo prenesli na svoje sinove in hčere, je tudi njihova odločitev. Ali pa bodo skozi delnico vztrajali in uveljavljali svojo pravico iz naslova zakona o gospodarskih družbah, je tudi njihova stvar. Toda to odločitev vendar prepustimo bodočim delničarjem. In bodoči delničarji, po predlogu Slovenske nacionalne stranke, so zavarovanke in zavarovanci - vsi tisti, ki bi jih po našem predlogu zakona, ki je v nasprotju z vladnim zakonom, seveda pridobili. Zaradi tega, ker so oni plačevali. Še enkrat bom s tega mesta poudaril obe pomembni razliki. Torej v okviru vladnega zakona težite k temu, da sredstva, recimo ustanovitveni kapital, pridobi nazaj tako imenovani ustanovitelj. V Nacionalni stranki trdimo drugače, da so sredstva prišla v Vzajemno, ustanovitvena sredstva, iz naslova povišanih premij. In ob vsem tem - ja vidim, da nekateri zavijate z očmi, preberite si letna poročila zavoda za zdravstveno zavarovanje in boste videli. In še nekaj, ob vsem tem se nam odpira tista debata, ki postavlja tehtnico. Prvič je vprašaje, ali naj gremo v preoblikovanje, ne privatizacijo, preoblikovanje, in drugič, ali naj gremo v nacionalizacijo postopka. Ti dve poti imamo danes na razpolago. Hvala.
Hvala gospodu Pečetu. Besedo ima gospod Žnidaršič. Izvolite.
Hvala lepa. Mi bomo kot poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev ta amandma podprli, ker mislimo, da je naravnan v namen zakona kot takega, da bi zaščitil javni interes prizadetih zavarovancev pri Vzajemni. Podprli ga bomo tudi zaradi tega, ker je napovedana sprememba statusa Vzajemne bila nekaj drugega kot tisto, v čemer so ostali zavarovanci, njih 900 tisoč, do 31. decembra. Namreč, zavarovanci so podaljšali zavarovanje pri Vzajemni ali ga z Vzajemno na novo sklenili kot vzajemno zavarovalnico, ne kot delniško družbo, v kateri bo njihov vložek postal plen ali kapital, ki je na razpolago manedžerski politiki oziroma menedžerski sestavi skupščine vzajemne zavarovalnice, kjer zavarovanci kot taki nimajo v resnici svojega zastopstva, pač pa gre za skupino ljudi, ki jih je pravzaprav Vzajemna nabrala kot take in jih skoncentrirala po takrat veljavnih, sicer zakonitih elekcijah, tudi v to skupščino. Zato mislimo, da je sprememba zakona v smeri, da v skupščini interes zavarovancev zastopajo njihovi predstavniki, pravilna in da je usmeritev zakona v tej smeri zaščita javnega interesa, s tem da mi mislimo tudi nekaj drugega, da bi dolgoročno rešili vprašanje zdravstvenega zavarovanja samo tako, da bi tak način prostovoljnega zavarovanja, ki je postal obvezen in brez katerega lahko vsi zavarovanci utrpijo nepopravljive posledice za svoje zdravje ali pa celo umrejo, če ne bodo pokrite vse njihove storitve, da bi tako zavarovanje dolgoročno ne smelo vzdržati in bi morali tisti del pravic, ki jih sedaj obvezno pokrivamo s prostovoljnim zavarovanjem, vrniti v obvezni del zavarovanja po principu popolne solidarnosti iz neto prejemkov, iz katerih se financirajo tudi sedanje premije. Kot rečeno, to so razlogi, zaradi katerih bomo podprli ta amandma, ki naj bi onemogočil kakršnokoli preoblikovanje vzajemne zavarovalnice do uveljavitve zakona, posebnega zakona, ki pa bi to dopuščal. V tem času bi kazalo pa tudi razmisliti o določbi koalicijske pogodbe, kjer smo govorili o novi košarici obveznih pravic, ki naj se financira po principu popolne solidarnosti. Na ta način bi v jadrih zavarovalnice ostal samo tisti del vetra, ki se nanaša na pravice, ki niso nujne in za katere ni življenjskega pomena, da jih zavarovanci plačujejo, in potem bi po principu avtomobilskega zavarovanja tudi tisti del lahko ostal v katerikoli zavarovalnici, ki se obnaša kot delniška družba in pri svojem poslovanju načrtuje ustrezne dobičke, ki pa v zdravstveni zavarovalnici v pravem pomenu besede niso mišljeni. Hvala lepa.
Hvala gospodu Žnidaršiču. Besedo ima gospod Potrč.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Marsikdo od vas se bo lahko spomnil, da smo v poslanski skupini Socialnih demokratov že v letu 1989, ko smo govorili o spremembi in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju opozarjali glede na predloge, ki so takrat bili, da je treba biti tudi v zvezi z dopolnilnim zdravstvenim zavarovanjem skrajno občutljiv, da je treba zagotavljati tudi v njegovem okviru največji možni doseg vzajemnosti in solidarnosti, da se je treba spomniti, kako je pri nas do dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja prišlo po letu 1990. Mislim, da smo se v letu 1992, da smo se takrat zavestno odločili, da želimo ohraniti doseženo raven pravic iz zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja, da pa se nam je zdela manj smotrna rešitev, da se ohranijo nekatera konkretna doplačila za nekatere zdravstvene storitve. In ker smo skupaj ocenili, da dosežene ravni v celoti samo iz javnih sredstev ni mogoče pokrivati, smo uvedli določen del dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja in plačilo prispevkov, skupno smo se pa takrat vse poslanske skupine in stranke, posebej tudi sindikati, politično angažirali za to, da smo prepričali državljanke in državljane, da so se masovno vključevali v to obliko zdravstvenega zavarovanja in si s tem zagotovili ohranitev že takrat dosežene ravni zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja. Mislim, da je prav na to se spomniti, da vemo, kako in na kakšen način smo do te oblike prišli. Drugo. Rad bi vas spomnil, da smo ob teh spremembah v letu 1999 imeli s strani naše poslanske skupine resne pomisleke na nekatere predloge, ki so takrat prihajali iz vlade in tudi s strani nekaterih poslanskih kolegov, da je treba tudi v del, ki je bil vključen v dopolnilno zdravstveno zavarovanje, v čim večji meri vključiti ekonomsko računico. Vi veste, da so takrat bile ideje, da naj bo cena zavarovanja odvisna od tega, koliko tudi uslug koristiš. Da smo opozarjali, da če se bomo spustili v to, da bodo na slabšem samo starejši, da bodo na slabšem samo otroci in njihove družine, ker imajo v mladih letih nekaj več bolezni, da bodo na slabšem samo kronični bolniki in podobno. Uspeli smo ob pomoči večine izboriti, da do takšnih resnih sprememb sistema dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja ni prišlo. Ne bom govoril, da ne bi odpiral polemik, kdo je bil nosilec tega koncepta in kako smo se morali ob tem boriti. Zato mislim, da moramo danes s tem zakonom uveljaviti vse, karkoli je potrebno, da se preprečijo možnosti, da bi kdorkoli si lastniško prisvojil lastniški interes, pa tudi pravico odločanja o vprašanjih, ki so povezana z milijonom, ali pa sedaj 900.000 zavarovancev v okviru Vzajemne. Jaz sem eden od zavarovancev. Če mene vprašate, kaj mi je cilj zavarovanja, cilj zavarovanja mi prav gotovo ni donos delnic. Cilj zavarovanja mi je zagotoviti, da bo imel za dogovorjene pravice, takšne ali drugačne, moja želja kot zavarovanca je, da so te pravice čim večje, gotovo, ali pa so in do kod so realno mogoče, je pa potem stvar nekega, bi rekel, tehtanja in iskanja možnosti, ampak to je moj temeljni cilj v zdravstvenem zavarovanju. In zato reči, da bo prav oblikovati rešitve, ki bodo imele konkurenčno dva cilja, pa da bom vsak dan sproti razmišljal, ko bo konec leta se delala bilanca, bom imel interes za visoke dividende, ko bom pa 5. januarja bolan, bom pa rekel, ne, tiste dividende pozabite, jaz hočem veliko pravic. Enostavno ne verjamem, da je to res in da na ta način je mogoče objektivno, pametno združevati dva različna interesa. Jaz ne trdim, da to ne pomeni, da je nemogoče imeti tudi na tem področju delniško družbo, ker smo jo ob zakonu uveljavili, in tisti, ki smo jo ali pa ste jo forsirali, ste najbrž vedeli, zakaj. Res je, da dve delniški družbi že imamo, nastali na drug način, nastali na drug način, ne ta nastali iz obstoječih pravic in obstoječih sredstev, ampak sta nastali res z začetnim zbiranjem svojih zavarovancev, najbrž z nekaj težavami na začetku, zdaj, ko so se zavarovanci selili z nekaj lažjim položajem, ampak ne trdim, da je to "a priori" slabo, ampak, če so kakršnikoli dvomi, da bi lahko prišlo do zlorabe teh pravic, jih moramo onemogočiti. In v zvezi s tem amandmajem, najbrž je zakon delan zaradi vsebine, ki ga vključuje ta amandma. Jaz tako razumem. Če bo naša skupna ocena, da ta amandma k utrjevanju te vsebine pripomore, ne vem, zakaj ga ne bi podprli. Jaz ga tudi v tem smislu razumem in mi smo ga v naši poslanski skupini pripravljeni podpreti. Bi pa ob razpravah, ki so doslej bile, res želel, da pred končnim odločanjem v tem državnem zboru vemo, kaj bodo naše odločitve pomenile, da vemo tudi, kaj lahko ali ne morejo določene nadzorne in druge institucije storiti za to, da se preprečijo tisti postopki, o katerih ta amandma piše. Namreč, da se do uveljavitve posebnega zakona začeti postopki zaustavijo, o torej, da nimajo pravnega učinka - to ne pomeni, da ga morda čez pol leta ne bodo imeli, ko bomo skupaj neke kriterije ugotovili, ampak dokler so kakršnekoli nejasnosti, da bi pravni, predvsem pa materialni, glede pravic, učinki lahko bili negativni za zavarovance, po mojem tega ne moremo dovoliti. Hvala lepa.
Hvala gospodu Potrču. Gospod Grims. Izvolite.
Hvala za besedo. Na koncu tega, kar bom povedal, bom postavil vprašanje, in sicer, predvsem vprašanje, namenjeno pravni službi državnega zbora, v povezavi s predlaganim amandmajev. Vendar bi ga želel najprej nekoliko obširneje obrazložiti. Ko govorimo o naši vlogi, je treba ločiti dva načina, kako državni zbor deluje: deluje kot zakonodajalec in lahko deluje tudi kot ustavodajalec. Kadar delujemo kot ustavodajalec, nas zavezujejo samo neke temeljne vrednote, ki jih sprejemamo vsi in med katerimi, sem prepričan, je pravičnost med najpomembnejšimi. S tega vidika smo tudi na tisti seji, ki je potekala prej, govorili v tej smeri, da pravzaprav opustitev nekega pravnega dejanja na način, da potem pride do zlorabe prava, je lahko sama po sebi že tudi neustavna. In smo zato dolžni vsi storiti vse, da do takih posledic, kadar jih zaznamo, seveda ne pride. V tej smeri, torej v smeri zaščite pravičnosti kot vrednote, je šel tudi predlog, ki sem ga dal. To je sedaj odprto. Vendar sedaj še vedno delujemo kot zakonodajalci. Ko pa delujemo kot zakonodajalci, pa smo v tem primeru popolnoma zavezani veljavni ustavi, veljavnemu ustavnemu redu. In s tega vidika moram reči, da sem nekoliko v dvomu, kajti prej, ko sem se s kolegi iz različnih poslanskih skupin pogovarjal na hodniku v času odmora, mi je bilo rečeno, da je enako rešitev, kot je sedaj predlagana s tem amandmajem LDS, že imela na mizi tudi skupina na odboru, ki je obravnaval predlog zakona, in da so bili pravzaprav tam s strani pravne službe opozorjeni, da pa je lahko tak predlog, taka vsebina vendarle sporna z vidika veljavne ustave, in da zato potem v tej smeri niso nadaljevali. Sam osebno nimam posebnega pomisleka proti temu, da bi se tako rešitev sprejelo, vendar če dobim zagotovilo, glede na to, da je bilo menda neko opozorilo že dano, da je taka vsebina popolnoma v skladu z veljavnim ustavnim redom, kajti ustavni red pa zavezuje vse in vsakogar. In tu bi nadaljeval s tem, o čemer je prej govoril gospod Potrč. Resnično si moramo biti na jasnem o tem, da vlada kot taka v tem primeru direktno ukrepati ne more in ne sme. Po drugi strani pa ima to možnost agencija, ki pa je doslej iz meni neznanega razloga molčala. Opozoril bi, da se mi pa to zdi sporno. Kajti celo, če ima namen kasneje ukrepati, in zdaj moči zato, da dviguje, ne vem, napetost med nami, to povzroča, če nič drugega, tudi dodatne stroške tej državi; konec koncev, tudi ta seja državnega zbora ima to dimenzijo. To se pravi, bi bilo, po mojem trdnem prepričanju, potrebno, da se pravočasno seznani javnost z ukrepi, da se potem tudi mi mnogo lažje in brez kakršnegakoli časovnega in drugačnega pritiska odločamo tako, kot smo prepričani, da bo pravično in za ljudi tudi najbolje. Hvala.
Hvala gospodu Grimsu. Želi še kdo razpravljati o členu in amandmaju? Gospod Germič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Seveda, ko smo včeraj na seji odbora razpravljali o vsebini predlaganega besedila in ko smo potem sprejemali amandmaje odbora, smo si dejansko bili enotni v stališču, da preden ne bo vseh odgovorov, kakšne bodo posledice na vse, ki smo vključeni v vzajemno zavarovalnico, torej v koncept dopolnilnega zdravstvene zavarovanja, da je potrebno seveda narediti, da do preoblikovanja ne pride. Če pa bi lahko danes komentiral to, zakaj je državni zbor pa v situaciji, v kateri smo danes torej, kjer tudi s predlogi, da naj z ustavnim zakonom rešujemo to materijo, bi nekako bilo možno napovedati že skozi ravnanja te vlade na tem področju v obdobju tega mandata. Zakaj o tem govorim? Vi veste, da je z belo knjigo prejšnjega mandata bilo veliko pozornosti namenjeno temu vprašanju; torej, kakšen naj bo odnos do dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja, ki seveda pomeni različne oblike urejanja tudi skozi različne oblike zavarovalnic. Takrat je seveda bil sistem, kot je bil predlagan, zelo kritiziran z današnje vladajoče strukture, brez da bi ponudila jasen drugačen koncept. Nadaljevanje opozoril, da na dopolnilnem zdravstvenem zavarovanju je potrebno biti do tega vprašanja zelo pozoren, je bil tudi amandma, ki ga je naša poslanska skupina vložila v času, ko smo prav tako po nujnem postopku spreminjali zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju v poletnih mesecih, kjer prav tako ni bilo posluha za ureditev tega področja. [[Jaz se vam zahvaljujem, gospod predsednik.]] Torej, za ureditev tega področja - ne govorim to zato, ker ni bil sprejet amandma, ampak govorim zato, ker se tudi takrat ni vsebinsko ta vlada soočila s tem problemom. Če pa to sedaj povežem še s sporočili, ki so bile s strani ministra in ministrstva za zdravje, je pa bil, bi rekel, osnovni koncept te vlade, da se v zdravstvu naj uvede zasebništvo v čim večji meri, in sam sem postavljal vprašanja - ne vam, gospod minister, ampak predsedniku vlade - ravno na temo privatizacije ne samo v okviru primarnega zdravstva, ampak tudi v področju sekundarnega zdravstva, in veste, da je takrat tudi gospod Mrkajić zapisal to imenovan proces kot "bručanizacijo". Mi smo takrat opozarjali, da to lahko dobi vzorčne oblike ravnanja tudi na drugih področjih; in to se je zgodilo. Ko smo mi opozarjali, da seveda vsak koncept privatizacije na tako pomembnem in občutljivem področju seveda zahteva razmislek, pomeni ukrepanje in jasno strategijo, seveda je bilo to zavrto, ali da ne razumemo, kaj je zasebništvo in kaj je privatizacija, in seveda da ministrstvo in vlada ve, kaj počne na tem področju. Seveda, če pogledamo ambicije, potem je nemogoče očitati, recimo, samo s tega vidika upravi Vzajemne, da je pač sledila mogoče nekim vzorcem, da se na nekih področjih dopušča privatizacija, ki nima odgovorov na vprašanja, ki so neki vedenjsko vzorci. Seveda, ali bodo posledice plačali nekateri tretji, to pa je bilo v tem kontekstu manj pomembno. Danes je v vlogi državni zbor, kot tista zadnja, ali ena izmed zadnjih inštanc sooča s tem, da naj v tem nujnem postopku sprejme takšen zakon, ki bo zapiral to področje. Zato obstaja tukaj meni še vedno temeljno vprašanje. Mi bomo danes glede na podporo temu zakonu to izglasovali, ampak obstaja pa odprto temeljno vprašanje, na kakšen način bomo obravnavali obseg zdravstvenih pravic tako iz obveznega kot iz obsega dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja za zagotavljanje jasnega stališča tako nas v opoziciji kot ministra, da se obseg pravic obveznega zavarovanja ne bo zmanjševal. Imamo kar vrsto zakonov, kjer, bi rekel, na določenih segmentih posegamo v to vprašanje. Mi smo imeli v zakonu o zdravilih zelo pomembne vsebinske razprave o tem, kaj pomeni zamenljivost in primerljivost zdravil, zato da ne posežemo v zagotavljanje zdravstvenega varstva posameznih pacientov. Prav tako smo imeli zelo pomembno vprašanje o tem, na kakšen način podpreti ali ne podpreti prodajo zdravil v specializiranih trgovinah, ne da se bo zmanjšala zdravstvena kondicija ali zdravstveno varstvo nas državljanov in državljank. Dokler nismo vlagali amandmajev, in vlagali smo jih s strani opozicije, vlada ni prisluhnila tem problemom, ki so prihajali s strani opozicije. Mene veseli danes in tudi včeraj na odboru, da smo tukaj našli konsenz, konsenz samo za to, da si dobimo čas, da nam tudi Vzajemna in tudi, recimo, s strani Slovenske nacionalne stranke jasno pojasnijo, kaj so pa koncepti, ki bi pa lahko bili sprejemljivi tudi v, recimo, načinu preoblikovanja Vzajemne v tako imenovano delniško družbo. In ti odgovori morajo biti dani polovici slovenskih državljank in državljanov. Strinjam se s tistimi, da ko smo razmišljali, ali prestopimo v drugo ali ostanemo v Vzajemni, smo razmišljali, da sta pač dve drugi zavarovalnici oblika drugega koncepta. Sta delniški družbi, ki imata neko logiko delovanja in Vzajemna, ki ima neko drugo logiko delovanja. In ni slučajno, da imamo zahteve za ustavno presojo ravno teh dveh delniških zavarovalniških družb o izravnalnih shemah. Kajti, če pogledamo strukturo zavarovancev v Adriaticu ali v Triglavu in v Vzajemni, opažamo bistvene razlike. In tukaj se meni pojavlja tudi ta osnovni koncept pristopa do zdravstva v Sloveniji: v kolikšni meri bomo sposobni zagotavljati solidarnost tako mlajših, starejših, bolnih, zdravih, socialno šibkejših, socialno močnejših. In seveda ta opozorila, ki so bila naslovljena skozi vprašanje o privatizaciji v zdravstvu, o vprašanju, kaj se dogaja na področju Vzajemne, tudi mislimo, da so bila ravno v smeri tega, kar danes tukaj počnemo. Torej, nekako v tako imenovani besedi državotvornosti pravzaprav vseh predstavnikov ljudi, torej volivk in volivcev, pravzaprav vseh državljanov in državljank, ki jih danes tukaj zastopamo. In seveda to, da s tem zakonom zamikamo - in torej preoblikovanje - da poskušamo z zakonom, ki ga bomo za to preoblikovanje naredili, predpisati, kakšni bodo načini, kakšni bodo kriteriji za to preoblikovanje, da si bomo nalili čistega vina oziroma vode zato, da bomo dobili odgovore, kakšna je vloga tega začetnega, ustanovitvenega, kakšna je vloga tistih, ki niso dobili certifikatov. Teh jasnih odgovorov v tem trenutku ni. In zato se meni zdi opravičljivo, da naredimo to, da ne pride do preoblikovanja prej, preden ne odgovorimo na vsa temeljna vprašanja. In seveda tukaj gospod minister in vlada nosita veliko odgovornost, da smo v situaciji, ko moramo danes v časovni stiski z nujnim postopkom ravnati tako, kot pač moramo danes ravnati. Kajti, tudi danes nimamo vseh odgovorov na ta vprašanja in tudi ne moremo vehementno trditi, da, recimo, drugi nimajo prav, ko zagovarjajo, da bo z oblikovanjem delniške družbe, z vključevanjem dodatnih storitev v okviru Vzajemne to pripomoglo k večji finančni stabilnosti, da se bo lahko s temi sredstvi zagotavljalo, recimo, nižje premije ob enakem obsegu storitev ali ob enaki premiji višji obseg storitev. Torej, to so vprašanja, na katera moramo dobiti odgovore, in zato bom sam, tako kot do sedaj, tudi podpiral sprejetje tega zakona. Seveda pa tudi nisem naiven, da glede na možnosti, ki jih procedura v sprejemanju zakona daje, ni mogoče narediti vse za to, da do 1.2. tega zakona ne bo in da bo seveda Vzajemna na skupščini sprejela odločitve, ki jih je že zapisala kot vsebino odločitev. Zato pa ima še vedno država Slovenija inštitucije, ki bodo lahko ugotavljale, ali bodo postopki, ki se peljejo, in ali so postopki korektni in ali bo potrebno tem inštitucijam - ne tako, kot so mogoče bile v dremežu do sedaj - "narediti malo vetra". Torej, da bodo naredili to, kar je potrebno narediti. Zato bom sam podprl zakon, ki je tukaj, seveda bom pa vesel in hvaležen vsem, ki ste opozarjali na določene aspekte o vsebini amandmaja naše poslanske skupine. Moram pa reči, da ga ni bilo v obliki teksta, ki smo ga mi na odboru obravnavali, gospoda Grimsa ni bilo, zato besedilo zakona ni, torej prvega, ki je prišel na odbor, ni vključevalo tega besedila in tudi sam ga nisem zasledil v mnenju zakonodajno- pravne službe in bi seveda želel, če je tu kakšen nesporazum, da tisti, ki o tem ste govorili, to korektno pojasnite, predvsem za vse tiste poslance, ki včeraj na odboru za zdravstvo niste bili prisotni. Hvala lepa.
Hvala gospodu Germiču. Gospod Lahkovnik, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani gospod minister! Sam bom podprl zakon, ki ga danes obravnavamo, enako velja tudi za amandma, ki ga je vložila naša poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije. Verjamem, da je oboje dobro in nujno potrebno. Treba je poudariti, seveda smo mi poleti sprejeli zakon, ki ureja dopolnilna zdravstvena zavarovanja. Drži, po tem zakonu imajo možnost poslovati tako zavarovalnice delniške družbe kot zavarovalnice, ki imajo obliko vzajemnih zavarovalnic in so neprofitne ustanove. Drži pa tudi, da sem že sam kar nekaj mesecev nazaj pisal odprto pismo predsedniku vlade in ga opozarjal na, po mojem, škodljive transakcije, ki so bile izvedene na škodo zavarovancev Vzajemne. Takrat je šlo za preoblikovanje doživljenjskih zavarovalnih pogodbo v dvanajstletne. Takrat sem trdil, da bo prišlo do oškodovanja zavarovancev in kasneje smo to z zakonom poslušali rešiti. Zakon, ki smo ga tukaj v državnem zboru sprejeli, je marsikaj uredil in povečal preglednost tudi na tem področju, zato je doživel tudi podporo v vseh - oziroma ne v vseh, pač pa v večini poslanskih skupin. Še danes mi je izjemno žal, da ni bil sprejet amandma Liberalne demokracije Slovenije, ki je želela dati možnost tudi Zavodu za zdravstveno zavarovanje Slovenije, možnost, da sodeluje na področju dopolnilnih zdravstvenih zavarovanj. S tem bi omogočili tudi ne samo večjo konkurenco na tem področju, pač pa tudi povečali preglednost in zaščitili interes zavarovancev, ki bi imeli možnost izbire. Namreč, če nekje se opravlja že obvezno zdravstveno zavarovanje, zakaj ne bi imel tisti možnost izvajati tudi dopolnilno zdravstveno zavarovanje. Ampak kakorkoli, kakorkoli sedaj obračamo, prišli smo do neke točke, ko je očitno, da je potrebno zaščititi interes zavarovancev. Ne gre za to, da bi, kot mogoče želijo nekateri prikazati, da so na eni strani eni, ki želijo podariti delnice vsem državljanom in državljankam, na drugi strani pa drugi, ki ščitijo nek imaginaren, abstrakten interes države, pač pa gre enostavno za vprašanje, ali bomo zaščitili interes zavarovancev v tej državi. Ali smo sposobni v tej državi zagotoviti preglednost poslovanja vseh institucij? Ali dejansko vemo, za kaj gre v tej zadevi? Preprosto gre za to, da se želi čez noč, v zelo kratkem času, neka vzajemna zavarovalnica, ki je neprofitna institucija, ki je bila ustanovljena tudi za ta namen, da se interes zavarovancev zaščiti oziroma da se denar, ki se na ta način pridobiva, v čim večji meri vlaga nazaj v zdravstveni sistem, da se takšne institucija čez noč preoblikuje v delniško družbo, ki pa ima drug interes - interes kapitala in interes dobička. Seveda je legalno in legitimno, da se to zgodi, če se za to odloči večina vseh zavarovancev, ampak treba jim je zelo jasno povedati, o čem odločajo. 900 tisoč državljank in državljanov je vključenih v vzajemno zdravstveno zavarovalnico. Mislim, da ko spremljajo to razpravo, ne vedo natančno, za kaj gre, zato ker je materija kompleksna in jo je težko v zelo kratkem času naštudirati. Seveda se postavlja vprašanje, ali se bodo lahko potem relevantno odločili v zelo kratkem času, kaj storiti. V vsakem primeru morajo imeti možnost. Ampak tisto, kar je pa zagotovo zelo dobro in zelo jasno, pa je, da v tej državi obstaja agencija za zavarovalni nadzor. Spominjam se izjave predsednika te agencije, direktorja, ki je takrat, ko sem pisal odprto pismo gospodu predsedniku vlade, molčal, ni se odzval. Še pred tem je dejal, da imajo enostavno premalo znanja, da ni dovolj znanja, da bi učinkovito nadzirali zdravstvene zavarovalnice, kot je Vzajemna. Vprašal sem, kdo bo potem zaščitil interes zavarovank in zavarovancev. Kdo? Tudi na to še danes nisem dobil odgovora. In v tej naši zadevi se to na najlepši način kaže. Reči tukaj, da vlada s tem nima nič, kar je eden od poslancev prej rekel, je zelo licemersko. Ja, v čigavem okviru pa deluje ta agencija za zavarovalni nadzor? Danes bi bil zelo vesel, če bi bil z nami, recimo, tu minister za finance, pa ga ni. Agencija za zavarovalni nadzor deluje v okviru tega ministrstva, in če vlada pravi, da ne more tu ukrepati, se pa res sprašujem, kakšne pristojnosti pa ta vlada ima potem v tej državi. Najbolj učinkovito, najbolj transparentno in pregledno bi bilo, da če prihaja do netransparentnosti, do nepreglednosti, do škodljivega delovanja, ki ni v skladu z interesi zavarovalcev in zavarovancev, v skladu z interesi 900 tisoč državljank in državljanov, da agencija za zavarovalni nadzor uvede izredno upravo v Vzajemni. Za to ima vso zakonsko podlago. V tem primeru seveda takoj preneha mandat tako skupščini, kot nadzornemu svetu, kot upravi. Druga možnost je, da tudi če se preoblikovanje izvede, ni nujno, da agencija za zavarovalni nadzor da soglasje. Kako bo ukrepala, ne vem. Ne vem, če sploh predsednik agencije za zavarovalni nadzor dobro ve, kaj se dogaja, ker enostavno molči - molči ob tako pomembni zadeve, ki zadeva 900 tisoč državljank in državljanov v tej državi. Tudi ne vem, kaj pravi njegov resorni minister za finance, minister leta, ali kot so ga že razglasili, pa ga ni tukaj - pri vprašanju, ki zadeva 900 tisoč državljank in državljanov! Danes bi bilo na nek način povsem nepotrebno ukvarjati se s tem zakonom, s tem amandmajem, ki smo ga vložili, če bi agencija za zavarovalni nadzor opravila svoje delo. Pa ga ni. Ta vlada je zamenjala na stotine članov uprav in direktorjev v podjetjih nekrivdno in jim izplačala več stomilijonske odpravnine, ni pa sposobna, ni pa sposobna urediti zadeve v Vzajemni, čeprav prihaja očitno do velikih nepravilnosti in zavajanj. Očitno je upravno povsem nesposobna, če predsednik agencije za zavarovalni nadzor ne zna potegniti potez, ki so nujne, jih seveda mora potegniti državni zbor in to danes počnemo. Ampak to je žalostno za to državo. To je žalostno za to državo, da moramo sprejeti poseben zakon o neki zdravstveni zavarovalnici, ki je seveda izjemnega pomena za 900 tisoč državljank in državljanov, zato ker vlada Republike Slovenije, kar neka agencija, ki deluje v okviru vlade Republike Slovenije, ni sposobna izpeljati nekih normalnih upravnih postopkov. To je zgodba, ki jo je treba dovolj jasno povedati. Seveda kot sem dejal, bom osebno podprl zakon. Mislim, da pač državni zbor kot zakonodajno telo tukaj mora poseči, če ostale inštitucije nič ne naredijo, to je naša dolžnost. In seveda, bom podprl tudi ta amandma, ki smo ga v Liberalni demokraciji Slovenije vložili, ker na ta način želimo dejansko zaščititi interes 900 tisoč državljank in državljanov. In še enkrat bi poudaril, 900 tisoč državljank in državljanov je v Vzajemno vstopilo zato, ker želijo na ta način uresničevati svoje pravice na področju zdravstvenega varstva, ne zato, da bodo iz tega kovali dobiček. Seveda imajo možnost, da se v končni fazi odločijo tudi za preoblikovanje v delniško družbo, ampak je takrat ljudem treba pošteno povedati, da zato, da bodo dobili v en žep nekaj tolarjev v obliki ene delnice, se jim bo v prihodnjih letih in desetletjih iz drugega žepa vzelo na desetine tisoče, na stotine tisoče tolarjev v obliki višjih premij, ki jih bodo morali plačati za dopolnilno zdravstveno zavarovanje. Samo pošteno je treba jim povedati in opraviti izračune, tako da bodo vedeli tudi na skupščini, o čem bodo odločali. In da bi bilo to mogoče, je seveda treba v ustreznem času opraviti tudi ustrezne diskusije in ljudi informirati. To pa je edino na takšen način mogoče, da se podpre tudi amandma, ki smo ga v Liberalni demokraciji Slovenije vložili. Niso pomagala niti odprta pisma predsedniku vlade niti očitno poslanska vprašanja, ki jih je kolega postavil, da bi se pravočasno vlada zasukala, da bi agencija za zavarovalni nadzor opravila svoje. Upam, da bomo lahko vsaj s tem amandmajem preprečili, da bi se zgodila škoda zavarovancev. Hvala.
Hvala gospodu Lahovniku. Gospod Gulič, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi, cenjeni gospod minister. To vprašanje, s katerim se ukvarjamo danes, ni smo vprašanje zakonitosti, ampak je tudi vprašanje neke morale, socialnega čuta, pa seveda mogoče tudi zgodovinskega spomina. Kapitalizem seveda ni izum Republike Slovenije od leta 1991 naprej, ampak smo ga že kdaj prej imeli na tem ozemlju. Jaz moram zgodbo iz svojih krajev povedati, tam je delovala, vsaj dve močni družbi sta delovali TPD, Trboveljska premogovna, in pa Dukićeva. Obedve, ki sta zaposlovali ogromno ljudi, nista bili sposobni zavarovati rudarjev. Nista hoteli, pač pa sta gradili v Ljubljani, recimo, Dukićeve bloke, kupovali slike, ki danes visijo po vladni palači, in še kaj. Tako so morali ljudje ustanoviti sami Bratovsko skladnico. Ta Bratovska skladnica je zgradila bolnišnico, Bolnišnico Trbovlje, ki jo še danes poznano in bi jo tudi radi tako napol sprivatizirali. V glavnem, vse, kar je šlo skozi delniške družbe, nikoli ni strmelo v kakršnokoli solidarnost, ampak vedno in zgolj samo v dobiček. V dobiček tistih nekaj lastnikov in pa seveda mogoče malo večje kose ostankov za upravljalce. Na nek način zadeva, ki lahko seveda zelo zadiši po korupciji, kadar se začno deliti javna sredstva, in pa takrat, kadar se začne zavajati ljudi in jim obljubljati ne vem kakšne deleže, po drugi strani pa seveda z različnimi mehanizmi nižati ceno in jih na nek način oropati. To je seveda tudi končni cilj, kot se vidi. Vsi tisti, ki tukaj sodelujejo, so po mojem vezani seveda tudi na to, da bi jih ne obravnavala samo komisija za zavarovalniški nadzor, ampak tudi komisija za korupcijo. Ampak to se ukinja, najprej se ukinja en del možnosti nadzora in preprečevanja in seveda potem se začne pa šariti v tem blatu, v tej močvari, ki se ji reče Vzajemna. Jaz bom podprl in amandma in sam zakon, čeprav imam seveda občutek, da tudi tukaj so zadeve tako na hitro zmetane skupaj, da bodo morda za nekaj časa rešile zadevo, ampak res jih bo treba globoko preučiti in jasno določiti in se ne obnašati ignoratsko. Predvsem bom pa za to, za zakon in za amandma, da Vzajemna ne bo postala samo "zajemna".
Besedo ima gospod Vili Rezman. Prosim.
Hvala lepa. Mene so razprave doslej prepričevale o tem, da imamo nek skupen in enoten namen. Zdaj bi bil zelo razočaran, če bi z nadaljevanjem razprave, kakor se je pričela v zadnjem delu, zabijali klin v to enotnost. Jaz mislim, da to ni bil naš namen. Naš namen je bil podpreti zakon, podpreti tudi amandma in preprečiti, kolikor je pač le mogoče, oškodovanje zavarovank in zavarovancev. Vse mogoče eskapaže, ki smo jih do sedaj slišali, naskakovanje od premiera do ministra, do koalicije, do različnih strank in tako naprej, to je zdaj samo lepotni okrasek in jaz bi rekel, da nam zdaj lepotenje ni potrebno več. Zdaj bi morali odločati, se odločiti za podporo zakonu, za podporo amandmaju in s tem napraviti kar se da dobro zavarovankam in zavarovancem. Zato vas tudi prosim, da bi tako ravnali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Pukšič.
Hvala lepa. Gospod minister, kolegice in kolegi! Rekel bi, da se je tokrat vlada zelo primerno in odločno odzvala na način divje privatizacije, ki bi se zgodilo tudi s to Vzajemno. Hvala bogu, ni več leto 1991. Drage državljanke in državljani, spomnite se, kje in koliko imate od tistih certifikatov, katere ste dobili po pošti od samega predsednika vlade takrat. Velika večina seveda nima od tega nič. Nekaj posameznikov je danes tako bogatih, da lahko kupijo pol Slovenije, kadarkoli želijo. Pri Vzajemni, ki je nastala iz nekih drugih interesov, ki je nastala iz Zavoda za zdarvstveno zavarovanje, ki je nastala resnično tudi zato, da bo funkcionirala kot vzajemna zavarovalnica, v kateri bomo zavarovani tudi tisti nekoliko mlajši, ki danes takšne police ne potrebujejo in ne koristijo iz te police tega zavarovanja, in da bodo v takšni, pod istimi pogoji, zavarovani tudi tisti, ki so danes nekoliko starejši in rabijo iz te policije nekaj več. Tisti mljaši pridemo jutri za onimi starejšimi in bomo na istem. Takrat bi želeli, da bi za nami bila tudi kakšna mlajša generacija, ki bo v tako imenovanim v tem vzajemnim sklopu pomagala razreševati te zdravstvene probleme, s katerimi se bomo takrat srečevali, ne pa imeli dovolj sredstev in svojega privatnega kapitala, da bi si lahko ta standard privoščili. Sam sem tudi, tako kot velika večina državljank in državljanov, član te Vzajemne zavarovalnice. Tudi v Evropi je trend - po podatkih, ki jih imam, pa verjetno so približno točni - vsaj okoli 30% zavarovalnic deluje v tako imenovani vzajemni zavarovalnici. Pri nas imamo, to smo navsezadnje podedovali in bo še kar nekaj časa, verjamem, veljala tako imenovan medgeneracijsko pogodbo in seveda popolnoma nesprejemljivo bi bilo, če bi Vzajemno preoblikovali v delniško družbo po sistemu Adriatica ali Triglava. Kar se tiče bolnikov bi, sem globoko prepričan, pomenilo samo dvig premij, ker bi se te tri delniške družbe med seboj že dogovorile, kako bi si malo manj konkurile, pa vendarle pritisnile na tiste, ki bi zavarovanje plačevali, in kako bi se obvezna košarica zmanjševala. Prepričan sem, da bi to v prvi vrsti škodilo državljankam in državljanom, zato bom takšen predlog zakona podprl oziroma naredil vse tisto, da bomo interese državljank in državljanov tudi preko te vzajemne zavarovalnice, zavarovali.
Hvala. Besedo ima gospod Sok. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi poslanci! Mislim da, tako kot je prej tudi kolega Vili Rezman ugotavljal, se je ta razprava začela zelo dobro. Vse poslanske skupine, razen ene, ki je v bistvu nekako prehitela in dejansko poskuša na nek način, pač tako ocenjujemo v Novi Sloveniji, pomagati pri tej nameravani akciji, so povedale, da podpirajo ta predlog zakona, in vsi smo nekako bili enotni v tem, da državni zbor mora storiti in preprečiti to namero Vzajemne. Potem pa se k besedi prijavijo določeni naši poslanski kolegi, in tukaj bi rad na nek način repliciral kolegu Lahovniki, ki uporabijo ta državni zbor ob vsaki priložnosti in ob vsaki priliki, in če se le da, napadajo finančnega ministra, ki ga v tem trenutku niti ni med nami; toda, ne da bi ga branil, vendar finančni minister je tudi predsednik Nove Slovenije in tukaj jo poslanska skupina, zato moram kot vodja poslanske skupine izraziti, da obžalujem in sem zaskrbljen nad takšnimi razpravami. Tudi nad tem, da, recimo, naš poslanski kolega v času, ko razpravljamo o nekem etičnem kodeksu, se tukaj znebi besed kot "nek minister leta" in podobno. Spoštovani poslanci! To ni način, na katerega bi resni kolegi govorili in tako se ne govori. Torej, če je nekdo zaslužil neko priznanje, potem mu to priznajmo ali pa ne omenjamo, vendar ne na tak način, kolega Lahovnik. S tem ne delate usluge niti vaši stranki, niti samemu sebi, niti temu parlamentu, niti državi, v kateri živimo. Oprostite, da vam to povem, ampak to me zelo moti. To je zelo moti. Sicer vi lahko to nadaljujete in mislim, da tudi boste, vendar to ni primer odgovornega obnašanja poslanca. Oprostite, da sem vam to povedal. Kar se tiče ukrepov agencije. Agencija še ni rekla zadnje besede, ni dala soglasja in ni treba vnaprej prejudicirati nečesa, kaj se bo zgodilo. Torej, naš skupni projekt je, da to, kar se je Vzajemna namenila, preprečimo. In če smo vsi za to, in pozicija in opozicija, potem verjamem, da to tudi preprečili bomo, tako ali pa drugače. Danes se je tukaj v nekem trenutku nakazala tudi možnost nekega ustavnega zakona, bomo videli. Če ne bo šlo po tej poti, kar delamo sedaj, in da se bo to nadaljevalo, pa verjamem, da bo ob takem soglasju parlament našel tudi možnost, da v končni fazi poseže po tistem, kar se danes na posvetu pri predsedniku parlamenta sicer ni zdelo kot najboljša rešitev, ampak v končni fazi, če bo potrebno, bo potem, če bo volja, treba storiti tudi to. Gre za to, da zavarujemo vse tiste, ki so se vključili v to zavarovalnico, pred tem, kar se pripravlja. In če smo razumeli - in slovenska javnost dejansko razume -, kaj je v tem trenutku srž problema, potem je treba to tudi z vsemi sredstvi, ki jih kot državni zbor, kot zakonodajno telo imamo, zaustaviti. In jaz verjamem, da smo na dobri poti in da bomo to tudi storili. Seveda predlagam, da ne uporabljate oziroma ne gremo po takšni poti naprej, še zlasti pa, da se ne spotikamo ob tiste, ki jih ni tu in se ne morejo braniti. Dajte, uporabite to zadevo, ko bodo tu med nami in bodo tudi imeli možnost, da vam lahko odgovorijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden bi dal besedo naprej, bi vas nekaj lepo prosil. Obravnavamo predlog zakona in obravnavamo amandma. Lepo vas prosim, prav se, da se držimo te teme. Hvala lepa. Izvolite, želite repliko? Izvolite.
Spoštovanemu poslancu sem dolžan [[...]]
Samo še to naj obrazložim. Gospod Sok, vi ste razpravljali. V razpravi je bilo omenjeno to, kar je bilo omenjeno, zato dajem repliko gospodu Lahovniku.
Spoštovani gospod poslanec, v svoji razpravi sem zelo jasno povedal, da je treba zaščititi interes 900 tisoč državljank in državljanov, 900 tisoč zavarovancev in zavarovalcev Vzajemne. Zelo jasno sem povedal, da bi se mi zdelo potrebno in nujno, da bi agencija za zavarovalni nadzor ukrepala drugače, kot je. Trenutno ni naredila še ničesar. Agencija za zavarovalni nadzor spada v resor ministra za finance Andreja Bajuka. Zelo jasno sem povedal, da bi se mi zdelo potrebno in nujno, da bi bil danes tukaj. Žal mi je, da ga danes tukaj ni, ob tako pomembnem vprašanju za državljanke in državljane. To, da je gospod minister za finance slučajno tudi predsednik Nove Slovenije - oprostite, gospod Sok, to je pa vaš problem, ne moj. Vi ste ga izvolili in ne jaz, tako da tu vam pa res ne morem pomagati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Brenčič. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. No, lahko samo ugotovim, da se je slovenska politika že dolgo nazaj, tam leta 1992, zavedala dejstva, da iz mnogih vzrokov, tako zaradi staranja družbe, tako zaradi cele vrste novih, boljših in dražjih zdravil, ki jih ponuja trg, tako zaradi mnogih tehnoloških izboljšav samega zdravljenja, odločila, da ne bo mogoče vzdržati pričakovanega obsega pravic samo na javnih sredstvih. In se je tako rekoč takrat zavestno odločila, da poleg velike solidarnosti, ki jo zmoremo skozi osnovno zdravstveno zavarovanje ali obvezno zdravstveno zavarovanje, uvedemo še na načelu vzajemnosti dodatno možnost zbiranja privatnih sredstev. In mislim, da je bila ta odločitev dobra. In kaj dosti drugače se ne bo mogla obnašati tudi zdajšnja politika, tudi zdajšnja vlada, če temu tako rečem, če mislimo dosti resno z ekonomsko socialnimi reformami. In zato je enostavno nujno, da ostanemo pri dodatnem zbiranju denarja za zdravstveno varstvo in seveda skrbi za zdravstveno zavarovanje. Temeljno poslanstvo ali cilj bi moral biti vseh nas, da dosežemo s čim nižjo premijo tega prostovoljnega dodatnega zavarovanja čim večji obseg pravic in storitev, zato mora biti temu vprašanju posvečena v prvi vrsti taktnost in veliko, veliko prizadevanje vlade, da to dosegamo. V to mora biti vgrajeno, da ne more tako zbiranje temeljiti na prevelikih dobičkih in da je treba zato vzpostaviti ali odpravit monopol. Zato sem jaz pozdravil, da se je vlada tam v poletnem času odločila, da je naredila več prepiha, neke tržnosti na trgu prostovoljnih dodatnih zavarovanj. In to je dobro. Jaz sem bil že takrat nekoliko razočaran, ker se je zgodil ene vrste precedens v tretji obravnavi takratnega zakona v 62.h členu, ko je že takrat enak akter, ki danes hoče na vsak način preprečiti vladi to razumno postopanje, vnesel v ta zakon neke vrste prej slabost, kot je bil osnovni predlagatelj namenjen. Zato je vsaj zame to, kar počenja zadnje čase uprava Vzajemne, jaz težko rečem vsa Vzajemna, tam je veliko kadra, ki takemu postopanju nasprotujejo. To, kar počenja ta uprava, je po moji vrsti čisti hazard, ki je družbeno škodljiv. In jaz mislim, da je že skrajni čas, da je v to posegla vlada, morda celo prepozno. Vsekakor pa je moja dolžnost kot poslanca, da jo tukaj podpiram, ne da seciram vse te slabosti za družbo, ki jo tako početje prinaša, ampak da enostavno to preprečimo. Zato sem prepričan, da navsezadnje se mora to doseči, ker ta hazard je že tolikšen, da se jaz sprašujem, na čigavi pravici neka uprava porablja tolikšna sredstva iz te premije, ki jo zavarovanci plačujejo za tolikšno reklamiranje, za takšne stroške pravnega suporta, ki si ga dovolijo. Nazadnje mora, če želimo doseči to, kar mora biti naš skupni cilj, čim več storitev in uslug za čim nižjo premijo, ki jo lahko naši državljani še zmorejo, je treba to preprečiti. Mislim, če ta amandma ne bi bil zadosten, da sem prepričan, da bo z odgovornostjo, ki jo ima agencija za zavarovalni nadzor, tukaj šla navsezadnje tudi preko tega, kar bi vlada želela storiti. In če to ni izvedljivo, mora agencija sama kot varuh tega področja v dobro vseh državljank in državljanov to preprečiti in prepričan sem, da tudi bo. Jaz bom z velikim veseljem podprl ta amandma, ne glede na to, kdo ga predlaga, samo da se dodatno pripomore k temu, da bo zakon vzdržal svoj namen in če sem na kaj ponosen, sem ponosen na to, da se je vlada končno v tem trenutku, čeprav pozno, odločila, da gre v to reševanje tega ali preprečevanje tega hazarda. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bom amandma poslanskega kluba LDS podprl. K temu bi rad dodal to, da v zadnjih letih in predvsem v zadnjem letu slišimo številne neoliberalne ideologe, ki z liberalno politiko nimajo nič skupnega, da se razumemo. Po pomoti je samo del imena. Neoliberalni ideologi, ki nas preprečujejo, da je bistvo vsega kapitalizma samo trg, konkurenčnost in sposobnost, da najbolj prebrisani preživijo na račun drugih. Takšno poenostavljeno gledanje na to, kako so organizirane sodobne družbe, ne vzdrži kritike. Zgodovina kapitalizma nas uči o zgodovini altruizma, tudi o zgodovini altruizma in solidarnosti. In ena izmed oblik institucionaliziranega altruizma in solidarnosti je približno to, kar imamo recimo danes v Vzajemni. In če smo se čemu posvetili in se danes v veliki meri strinjamo, je predvsem to, da nasprotujemo temu, da bi na divji način spremenili to podobo te solidarnosti-vzajemnosti, predvsem pa ne mimo velike večine, saj ima 900.000 članov, Vzajemne. Mimogrede, tudi jaz sem ponosen lastnik certifikata, na katerem piše približno takšna številka, da sem lastnik 0,00342 - nekaj podobnega - deleža Vzajemne. In prav zanima me, predlagatelje zakona, ki danes ni v obravnavi, koliko to pomeni, koliko je denarja, da bom videl, za koliko me je Vzajemna želela pridobiti na svojo stran. Predvsem bi rad povedal to, da imamo, kot so nekateri opozarjali, danes spravljivo z vladajoče koalicijske skupine, da imamo skupni cilj. Imamo ga samo v točki, da na ta način ne želimo brez nadzora in brez vpliva članov Vzajemne preoblikovati Vzajemno v delniško družbo. Za naprej pa nisem prepričan, da ga imamo. Ne vem, kakšen cilj ima vlada na tem področju. Ni ga razkrila in čisto možno je, da mogoče bo za kakšno preoblikovanje, ki bi bilo njej bolj po volji. Če pogledamo, kaj se dogaja v gospodarstvu, potem vidimo kako se repolitizira slovensko gospodarstvo. In ne mene preprečevati, ne bom nobenemu nič očital, ali domneval, da ni kaj takšnega možno tudi v tem primeru. Skratka, predvsem me moti tudi ta gasilska narava teh akcij. Vendarle je ta zadeva tekla že vsaj 2 meseca in danes o tem razpravljamo. Vsekakor bom podprl in amandma in zakon, ampak ob tem naj si vlada in vladajoča koalicija ne misli, da imajo mojo podporo za vse bodoče zadeve, ki jih s tem mislijo narediti. Vsako njihovo akcijo, potezo bomo zelo, vsaj jaz in tudi ostali v moji poslanski skupini, pozorno spremljali, ocenjevali in jo tudi javno objavili. Hvala.
Hvala. Za besedo je zaprosil gospod minister, mag. Bručan.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci! Ne bi na široko razpravljal o današnjih temah, ki so se tu pojavile, ki so dosti širšega značaja in pomena, kot je sprejem tega dopolnilnega zakona oziroma amandmaja. Bi pa seveda lahko rekel nekaj, predvsem to, da preoblikovanje Vzajemne v delniško družbo pravzaprav nima nič konkretno skupnega z uvajanjem zasebništva v osnovnem zdravstvu ali pa na sekundarnem zdravstvu. To sta dve vsaj kolikor toliko ločeni zadevi. Vzajemna je pač bila ustanovljena, tako kot je bila ustanovljena, na takšen način, kakor je bila ustanovljena, in na tak način se bo eventualno tudi preoblikovala, če bodo za to zavarovanci, tudi v delniško družbo. Kar se pa samega amandmaja tiče, jaz bi rad podprl vsak amandma, ki bo preprečil divje lastninjene katerekoli ustanove, tako tudi seveda ta amandma. Moram reči, da amandma, ki je tukaj pripravljen s strani poslanske skupine LDS, bi lahko pripeljal do dodatnih možnosti za preprečitev take spremembe v delniško družbo Vzajemne. Mislim pa, da že z samim sprejetjem zakona lahko dosežemo isti namen v taki obliki, v kakršni je zdaj napisan. Ta dodatni tekst, če zakon ne bo sprejet v celoti, pravočasno v pravilnem roku, ne bo imel potem nobenega dodatnega pomena. Mi smo z zakonom predlagali poseben zakon, ki bo to uredil, istočasno bi skupščina že brez tega amandmaja ne mogla sprejeti, ob sprejetju našega predloga, preoblikovanja v delniško družbo na svoji seji 1. februarja. Tako jaz mislim, da če to pomaga kakorkoli k preprečitvi tega prehoda na delniško družbo pod takšnimi pogoji, kot Vzajemna zavarovalnica sedaj to želi urediti, bi tak amandma podprl. Nisem pa prepričan, da ta amandma sploh pomaga dejansko k realizaciji naših namenov. Moram ob tem povedati, da smo tak predlog že v enem od svojih predlogov v fazi nastajanja zakona imeli. Tisto, kar je prej govoril kolega Grims, se ni tikalo parlamenta. Tikalo se je vlade. Takrat smo že v enem od členov, 10. člen je imel takšen predlog, ki pa je bil potem na pobudo nekaterih pravnikov umaknjen. Če vam ga samo preberem, ta člen je pisal takole: "Do uveljavitve posebnega zakona iz prejšnjega odstavka se postopek za preoblikovanje družbe za vzajemno zavarovanje, ki je bila ustanovljena po določbah zakona o spremembah" [[...]]in tako naprej, "v delniško družbo ustavi". Vendar smo ga potem na željo, na zahtevo pravnikov umaknili iz predloga. Toliko samo v obrazložitev. Hvala lepa.
Hvala, gospod minister. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 3. členu dopolnjenega predloga zakona o spremembah. Izvolite prosim. Je to proceduralno? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V imenu poslanske skupine predlagam 10 minut odmora pred glasovanjem.
Kako prosim, nisem dobro [[...]]
10 minut.
10 minut. V redu. Mi nadaljujemo. En moment, prosim. Po poslovniku moramo nadaljevati našo sejo s tem, da vas vprašam, želi pred odločanjem kdo že obrazložiti svoj glas. Obrazložitev glasu? Hvala lepa. Se vam zahvaljujem. Odrejam 10-minutno pavzo. Nadaljevanje seje ob 13.36 uri. Poslanke in poslanci, ker so potrebna še dodatna posvetovanja, podaljšujem pavzo še za 10 minut.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo. Smo v fazi glasovanja o amandmaju k 3. členu, ki ga je vložila poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije. Želi predlagatelj odmora obrazložiti? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 32. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Končali smo z drugo obravnavo predloga zakona. Ker je predsedniku državnega zbora predložena pobuda volivk in volivcev za vložitev zahteve za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma o tem predlogu zakona, državni zbor v tem trenutku ne sme začeti s tretjo obravnavo predloga zakona. Zato prekinjam obravnavo te točke. Preden pa zaključimo današnji del seje, samo informacija in predlog sklepa. Na posvetu z vodji poslanskih skupin je bilo ugotovljeno, da je za nadaljnje delo glede tega zakona nujno treba pridobiti mnenje agencije za zavarovalni nadzor, glede njenega ravnanja v primeru, ki naj bi se zgodil 1. februarja. Glede na izjemno situacijo, ki utegne v ponedeljek, 23. januarja 2006, nastati v primeru, če bo vložena dopolnjena referendumska pobuda, predlagam, da državni zbor glede na povezanost materije sprejme naslednji sklep: Državni zbor poziva agencijo za zavarovalni nadzor, da mu do ponedeljka, 23. januarja 2006, do 12.00 ure posreduje svoje stališče do potrebnega dovoljenja za preoblikovanje Vzajemne družbe v delniško družbo, v luči možnosti, da bo preoblikovanje ogrozilo interese članov oziroma zavarovancev. Želi kdo o tem proceduralnem predlogu razpravljati? [[Ne.]] Potem dajem ta proceduralni predlog na glasovanje. Torej pozivamo agencijo za zavarovalni nadzor, da nam do ponedeljka pošlje stališče do potrebnega preoblikovanja. Ali je kakšno vprašanje? [[Ne.]] Gospod Potrč.
Hvala lepa. Jaz bi samo rad, da bi meni bilo jasno, kaj pravzaprav od agencije pričakujem. Jaz od agencije pričakujem obvestilo, ali in kako lahko ravna in ali in kakšne so v primeru njenega ravnanja posledice. In to bi si želel, da je vsebina tega sklepa, ki je napisan grozno na "kunšten" način in ga jaz ne zastopim.
Hvala lepa. Še kdo? Gospod Lahovnik.
Jaz bi enako pričakoval, da to stori ministrstvo za finance, da pozove agencijo za zavarovalni nadzor oziroma vlada nam to posreduje, ne da državni zbor zdaj neko vladno agencijo poziva, kot da v tej državi nimamo vlade Republike Slovenije. Saj ob današnji razpravi pa vendarle pričakujem, da se je zbudil tudi ustrezni resorni minister, ki ga danes ni tukaj. Zakaj ga ni, je druga stvar. V to se ne želim več spuščati. Ampak kot rečeno, kot poslanec pričakujem, da agencija za zavarovalni nadzor ukrepa, da so ti ukrepi jasni, učinkoviti, od vlade Republike Slovenije pa, da če šef agencije ne zmore ukrepa, da ga zamenja. To je to. Tukaj so razmerja zelo jasno določena.
Še enkrat poudarjam, da je naše ravnanje tudi v bodoče, torej naslednji teden, zelo odvisno od tega, kaj bo agencija za zavarovalni nadzor storila. In tudi poslovnik v 73. členu predvideva, da če je nujno potrebno pridobiti nekatera mnenja za nadaljnje ravnanje oziroma obravnavo, lahko državni zbor takšno mnenje tudi zahteva. Gospod Gantar, izvolite.
Gospod predsednik, jaz imam težavo s tem sklepom. Kaj lahko agencija naredi, je razvidno iz zakonodaje, kakšne instrumente ima v rokah, je razvidno iz zakonodaje in drugih dokumentov, ki to urejajo. To ni problem, to vemo, kaj lahko naredi. Vendar pa dvomim, da sme agencija najprej nam sporočiti, kaj bo naredila, potem pa narediti. Celo to bi lahko bilo v določenih primerih slabo. Torej agencija, če bo, bo verjetno ukrepala z odločbo. In prav gotovo te odločbe ne more naprej nekomu razložiti in jo potem šele izdati. Mislim, da je ta sklep na trhlih nogah. Razumem vašo dobro namero, da je to zelo pomembno, se strinjam, vendar se bojim, da agencija nam ne more in ne sme sporočiti, kaj bo naredila, preden tega ne naredi. Dela pa lahko seveda samo z odločbami. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Potrč.
Jaz sem povedal svoje pričakovanje, ki je lahko skladno s tem, kar govori gospod Gantar, glede enega dela, kaj se da od agencije zahtevati. Tu so bila moja pojasnila, mislim, da dovolj precizna. Kakšna so njena pooblastila in kakšni so učinki teh pooblastil, ne pa, kaj bo storila. Glede tega, kar je rekel gospod Gantar, da mi to vemo, bi bil pa jaz grozno hvaležen, če bi kdorkoli meni, pa vem, kaj se je dogajalo na matičnem delovnem telesu, vem, kaj se je dogajalo danes na državnem zboru, in vem, kaj se je dogajalo na posvetu kolegija, povedal, kakšna so pooblastila. Nihče tega jasno ni znal povedati. Na žalost. Pričakoval sem, da bo to znala povedati vlada. Mi smo se pa pogovarjali o ustavnopravnih vprašanjih, da bi najprej ugotovili, kakšna so res ta pojasnila. Ne zameriti, jaz jih ne vem.
Hvala lepa. Želi še kdo? Izvolite, gospod Slavinec.
Hvala lepa za besedo. Tudi sam sem zelo začuden nad predlogom sklepa, saj kot zakonodajno telo tukaj nikakor ne moremo biti dirigirani in naše odločitve biti odvisne od nekega sklepa ene agencije. Mi tukaj sprejemamo politične odločitve in za strokovno podlago imamo na razpolago službe, torej zakonodajno-pravno službo državnega zbora. In zaradi tega nikakor nočem, da so naše odločitve tako dirigirane. Če pa nekdo drug rabi opravičilo za svoja dejanja in se na ta način odgovornost prenaša na agencijo, potem pa se jaz tukaj zraven ne rabim in ne mislim sodelovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede na predloge predlagam, da takšen poziv preusmerimo oziroma naslovimo na vlado. Vlada bo pozvana takoj, ko bomo to sprejeli. Gospod Grims.
Hvala za besedo. Poglejte, cela ta zgodba, mislim, da se sedaj vrti v začaranem krogu. Pa pojdimo še enkrat po vrsti. Prvič, ko govorimo o Agenciji, gre po zakonu za neodvisno agencijo, ki tako tudi ravna, to se pravi ni podrejena neposredno nobeni veji oblasti, ampak ravna skladno z zakonom, skladno s pooblastili, ki jih je dobila od zakonodajalca. Drugo, če se postavlja tako vprašanje, potem se naj v tem smislu pove, kaj določajo posamezna pravila, potem bi bil najbrž naslov kar naša pravna služba, kar sem hotel že prej pravzaprav sprožiti s svojim vprašanjem, morda ni bilo najboljše formulirano. Ampak da pa zdaj sprašujemo vlado, kakšne so pristojnosti ene agencije, to piše v zakonodaji, to ni potrebno spraševati vlade. Verjamem pa, tukaj se pa strinjam s temi pomisleki, da če ne bodo že prej kakorkoli ukrepali in nas potem obvestili o tem ukrepu, kar je seveda možno, potem nam ne morejo oni v naprej sporočiti svoje odločitve, ki jo bodo izdali iz odločbo šele post festum. To se pravi bomo spet na isti točki, kot smo bili danes. Zato sem tudi prej predlagal, da storimo nadaljnje korake in da ne čakamo do ponedeljka. Katera je pa edina smer, ki je pravno neizpodbojna, sem pa, mislim, bil dovolj jasen že v dopoldanskem delu. Hvala.
Hvala lepa. Glede na razpravo opažam da ni primernega soglasja. Gospod Anderlič, izvolite.
Nekako se mi zdi da se ukvarjamo s stvarjo, ki ni tista, s katero bi se ukvarjal državni zbor. Za Državni zbor je povsem jasno določeno, s čim se lahko ukvarja in katere inštitucije lahko oziroma ne more pozivati. Državni zbor celo vlade ne more pozivati, da nekaj naredi, nekaj predloži ali ji naloži, da karkoli počne. Lahko predlaga, lahko, ne vem, kaj. Mi smo tako kot pri mnogih drugih situacijah zdaj v situaciji, ko imamo na mizi predlog zakona in imamo še nekaj odprtih vprašanj. Pričakuje se oziroma sam jaz pričakujem, da bo vlada, ki je predlagatelj zakona, pridobila vse ustrezne argumente, papirje in tako naprej do nadaljevanja seje in nam bo tukaj postregla s temi zaključki, ugotovitvami in tako naprej. Če bomo mi ravnali v primeru, ko je nekdo predlagatelj zakona, pa tudi če bi bil poslanski, in ta ni poskrbel za vse ustrezno, kar je potrebno pri zakonu, da bi zares imeli vpogled v materijo in tudi vse okoliščine, da bi bile ustrezno osvetljene, potem mora predlagatelj poskrbeti za to, da se to naredi. In mislim, da ima vlada vse mehanizme, vse inštrumente, da to pridobi, kar se želi skozi ta sklep narediti in da nam v nadaljevanju seje to tudi predstavi. To se mi zdi najbolj korektna in logična pot.
Hvala lepa. Glede na razpravo, umikam ta predlog in bom v skladu z dogovorom na posvetu poslanskih skupin sam pridobil tista mnenja, ki so bila predlagana, tako zakonodajno-pravne kot agencije za zavarovalni nadzor. Umikam torej ta predlog in s tem je tudi razprava o predlogu zaključena. Prekinjamo to točko. Tretjo obravnavo predloga zakona bo državni zbor opravil, ko bodo izpolnjeni zakonski in poslovniški pogoji. Prekinjam 15. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek, 23.1.2006, ob 16.00 uri. Lep dan.