V dvorani nas ni ravno veliko; domnevam, da poslanske skupine še niso zaključile priprav na začetek seje. Prav zaradi tega bi vse prav prijazno obvestil, da je ura 14.01 in da se začenja delo v državnem zboru, v osrednji veliki dvorani. Začeli bomo 27. sejo, to je junijsko sejo državnega zbora. Najprej vas bom obvestil o tem, kateri od kolegov oziroma kolegic se zaradi drugih obveznosti seje ne morejo udeležiti, potem pa bomo prešli na sprejemanje dnevnega reda, za kar pa bomo potrebovali navzočnost kolegic in kolegov. Zato jih prosim, da pridejo v dvorano. Pred začetkom bom torej počakal minuto. Prosim tudi sekretarje poslanskih skupin, da kolege opozorijo na to, da je ura 14.00 in da bomo začeli sejo. Še enkrat prosim kolegice in kolege, da pridejo iz preddverja in svojih pisarn v dvorano. Ura je 14.03, državni zbor bo začel delo, sprejemali bomo dnevni red, ob 15.00 uri pa prešli na 1. točko, na vprašanja poslank in poslancev; na prva štiri bo odgovarjal predsednik vlade, potem pa njegove ministrice in ministri. Prosim vse, ki ste v dvorani, da pogledate, ali so glasovalne kartice vstavljene tako, da lahko glasujete, da potem pri odločitvah ne bi bilo pritožbe, da glasovalna naprava ne deluje. Prosim za mir v dvorani! Obvestil vas bom o tem, katere kolegice in kolegi zaradi drugih obveznosti danes ne morejo sodelovati na seji. To so kolegi: Battelli, Horvat, Juri, Kangler, Partljič, Petan, Peterle, mag. Potrata, kolega Zamernik in za pričetek seje kolega Kopušar. Začenjam torej 27. sejo državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika. Na sejo sem, tako kot sicer, po vabil predsednika vlade oziroma pristojne ministrice in ministre, predstavnika urada predsednika republike in predstavnika sodnega sveta k 17. točki dnevnega reda [[ta bo na vrsti v četrtek]] . Vse prisotne že danes lepo pozdravljam, tudi tiste, ki se nam bodo pridružili v nadaljevanju! Zdaj bomo prešli na določitev dnevnega reda 27. seje državnega zbora. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika, prejeli ste ga s sklicem dne 6.junija letos. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika. Obveščam pa vas, da v poslovniškem roku predlogov za umik ali širitev dnevnega reda nisem prejel. Tako da zboru predlagam, da za današnjo sejo določimo dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje o dnevnem redu. Glasujemo o dnevnem redu junijske, 27. redne seje državnega zbora Republike Slovenije. Smo sredi glasovanja. 50 navzočih, 45 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je dnevni red 27. seje zbora določen. Imate tudi časovni potek seje, od današnjega do četrtkovega dne. Usklajen je na kolegiju med vodji poslanskih skupin, tako da ne pričakujem, da bi bilo glede tega kakšno vprašanje. Ob 15. uri bomo prešli, kot ponavadi, na 1. točko dnevnega reda, to je na vprašanja poslank in poslancev. Predsednik vlade bo odgovoril na prva štiri, ministrice in ministri pa na ostala vprašanja. Prosim za točnost. Ob 15. uri bomo nadaljevali delo. Do takrat sejo prekinjam.
Spoštovane ministrice in ministri, spoštovane gospe in gospodje, poslanke in poslanci! Prosim, da zavzamete svoja mesta, tudi vsi gostje v veliki razpravni dvorani državnega zbora. Prešli bomo na 1. točko dnevnega reda, to je na vprašanja poslank in poslancev. Pozdravljam tudi predsednika vlade mag. Ropa. Prosim za pozornost v dvorani. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. Najprej, če mi je dovoljeno, po nekajkratnih kritikah na račun vlade, da ne odgovarja na pisna in ustna poslanska vprašanja, naj tokrat rečem, da je vlada odpravila nekatere zamude, da ima dolžnost odgovoriti še na šest pisnih poslanskih vprašanj, na katera ni odgovorila v poslovniškem roku, in na štiri ustna poslanska vprašanja. No, ta zamuda je manjša, kot je bila doslej, upam, da jo bomo v celoti odpravili. Danes bomo slišali ustna vprašanja poslank in poslancev. Na prva štiri bo, kot rečeno, odgovarjal predsednik vlade mag. Rop. Najprej bo ustno vprašanje mag. Ropu, predsedniku vlade, zastavil kolega Janez Janša. Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade, članice in člani vlade, kolegice in kolegi! Direktor vladnega urada za preprečevanje korupcije je pred dnevi največjo vladno stranko označil za glavnega spodbujevalca korupcije. Med drugim je direktor vladnega urada dejal: "Po naših ocenah je dolgotrajna politična vladavina ene stranke, v povezavi z gospodarstvom in nekaterimi lobiji" in tako naprej, "pripeljala do stanja, ki ga je izjemno težko urediti. Zadeve, ki se dogajajo zdaj, so na meji legalnega. Policija in tožilstvo se spopadata povsem neučinkovito oziroma se sploh ne začenjata spopadati, če jih k temu ne prisili javnost." Mi kot opozicija smo na ta problem dolgoletne vladavine ene politične stranke opozarjali že dalj časa. Zdaj je podobno opozorilo prišlo tudi neposredno iz samih vladnih krogov, kar pomeni, da se vsaj nekateri v vladni administraciji očitno začenjajo zavedati tega problema. Tudi reakcijo predsednika vlade pred dnevi, ko je govoril o rekonstrukciji vlade, bi morda lahko šteli oziroma razumeli v tej smeri. Zaradi tega bi tu najprej opozoril, da je vlada odgovorna za stanje v celotni državi, da je to vlada Republike Slovenije in ne vlada štirih koalicijskih strank. Potem pa bi predsednika vlade vprašal: Kakšna bo rekonstrukcija vlade, ki jo je vsaj posredno napovedal? Ali je vlada obravnavala oceno dela posamičnih ministrstev in sprejela ocene uspešnosti ali pa gre tu zgolj za neko politično podlago na osnovi dogovorov v koaliciji? Kdaj mislite predlagati državnemu zboru to rekonstrukcijo vlade?
Hvala lepa, kolega Janša. Prosim, predsednik vlade mag. Rop.
Najlepša hvala za vprašanje. Kar se tiče rekonstrukcije vlade, sem jaz govoril o preverbi vseh programov vlade, in to tudi počnemo. Kot predsednik vlade sem odgovoren za učinkovito delo vlade, za učinkovito delo vseh ministrstev, in to seveda nameravam tudi zagotoviti. V tem kontekstu v teh dnevih tudi tečejo razgovori z vsemi ministri, ministrstvi. Bistvo pregleda in ocena dela posameznih ministrstev je izvršeno delo. Vlada Republike Slovenije si je postavila program, program si je postavila tudi koalicija in mi smo trdno odločeni, da ta program tudi izpeljemo. Ta program je sestavljen iz dveh delov. V prvem delu gre za programska izhodišče, gre za nekatere zelo pomembne programske vsebine, ki jih bomo dosegli in segajo na različna področja, od reforme državne uprave, če hočete, reforme zdravstva do učinkovite ekonomske politike, povezane s plačno politiko, stabilnostjo javnih financ in pa tisto, kar je izjemno pomembno in za kar sem že sam posebej poudaril, gre za zakonodajo in predpise, ki so povezani z Evropsko unijo. V tem kontekstu bodo vsi ministri, vsa ministrstva dobila natančne naloge in zaveze, na osnovi katerih bo ta program izveden tako, kot smo ga nameravali izvesti. V kolikor se bo na osnovi ocene pregleda dela in na osnovi razgovorov ocenilo, da na posameznem ministrstvu ni možno opraviti zastavljenih nalogih, bom v skladu s pristojnostmi, ki jih imam, v skladu z ustavo in zakonom predlagal tudi ustrezne kadrovske rešitve. In to je bilo bistvo tistega, kar sem sam govoril in kar bomo tudi izvedli. Ti razgovori bodo dokončani do konca meseca junija in potem bodo seveda tudi narejeni, pripravljeni ustrezni ukrepi. Kar se tiče prvega dela vaše diskusije, bi seveda lahko bila ta ocena, o kateri govorimo, narejena in napravljena na osnovi konkretnih projektov, na osnovi konkretnih pozicij in konkretnih spornih zadev. V zvezi s tem so bili opravljeni seveda tudi razgovori in jaz upam, da bomo tudi dobili te konkretne projekte, o katerih je govora. Vsekakor pa nekateri kazalci, ki govorijo o pojavnih korupcije, pa če hočete tudi kriminala, ki jih predstavljajo nekatere institucije, ne govorijo v prid temu, kar je bilo povedano. Tako si lahko, na primer, pogledate posebno poročilo Evropske banke za obnovo in razvoj, v katerem je Slovenija posebej omenjena in v katerem je med drugim navedena tudi korupcija, v katerem je posebej omenjen tudi kriminal. To je ocena Evropske banke za obnovo in razvoj napredka Slovenije na tem področju. Če pogledate to oceno, potem boste videli, da je Slovenija na mnogih od teh področij, tudi pri financah, infrastrukturi, davkih, regulaciji, pa tudi kvaliteti pravosodnega sistema, naredila korak naprej in je po mnogih od teh kazalcev bistveno pred ostalimi kandidatkami za vstop. Seveda pa to ne pomeni, da to ni problem. V tem kontekstu so bili pripravljeni nekateri programi, tudi protikorupcijski zakon, o katerem smo posebej diskutirali na zadnji seji vlade in sprejeli tudi zavezo, da bo v štirinajstih dneh, ne glede na to, kar sedaj, danes lahko preberete v medijih, poslan v državni zbor, pri čemer bomo opravili dodatne diskusije in prišli pred državni zbor s konkretnim programom. Ministrstvo za notranje zadeve je tudi, kot ste verjetno zasledili, skupaj z ministrstvom za pravosodje, mislim, da ravno teden nazaj, predstavilo poseben program oziroma strategijo boja proti gospodarskemu kriminalu, z natančnim načrtom ukrepov tega, kar je potrebno storiti. In kasneje lahko tudi oba ministra posebej na to temo spregovorita.
Hvala, predsednik vlade. Dopolnilno vprašanje, kolega Janša.
No, glede tega zadnjega in glede na izraženo strinjanje nekako pričakujemo, da bo v tem zakonu predlagano tudi kaj od tega, kar bi pač šlo v odpravo ključnega vzroka za to stanje, ki ga je predstavil direktor vladnega urada, ko je dejal: "Po naših ocenah je dolgotrajna politična vladavina ene stranke, v povezavi z gospodarstvom in nekaterimi lobiji" in tako naprej, "pripeljala do stanja, ki ga je izjemno težko urediti." Dvomim pa, seveda, da bodo tisti, ki so generator takšnega stanja, sami predlagali ukrepe za izboljšanje; običajno se pač to ne dogaja. Pričakovali bi tudi, da ko gre za tako pomembne stvari, nekako vlada govori z enim jezikom, ne pa da se diametralno različno ocenjuje stanje, ko gre za izjavo dveh predstavnikov vlade. Glede rekonstrukcije pa bi spomnil na to, da je bila ta vlada formalno izvoljena pred nekaj meseci oziroma pred pol leta, potem ko je večina teh ministrov že prej delala polovico mandata, da je bila najbrž takrat narejena neka ocena; da je bilo takrat tudi najbolj ustrezno, da se takšna rekonstrukcija izvede. Nič od tega se praktično ni zgodilo, samo nekaj menjav je bilo v vladi. In, ne vem, če so se članice in člani vlade v prvi polovici mandata zelo izkazali, potem ne vidim razloga za oceno, da so pa zdaj v nekaj mesecih vse pokvarili; to se mi zdi nekako nelogično v vašem odgovoru, razen če ta napovedana rekonstrukcija ne leti na tistih nekaj posameznikov, ki so v to vlado prišli pred nekaj meseci. Vendar iz teh spremljajočih informacij, ki so prihajale iz vladnih kuloarjev, česa takega ni bilo možno zaključiti. Zato ponavljam vprašanje: Ali se ta napovedana rekonstrukcija nanaša na stari del vlade ali na tistih nekaj posameznikov, ki so v vlado prišli decembra lani?
Hvala lepa, kolega Janša. Prosim, gospod predsednik vlade.
Najprej seveda je razlika v oceni stanja. Popolnoma razumljivo je, da stanje ocenjujete tako, kot ga, negativno, in da seveda pri tem uporabljate izjave, ki so bile v tem primeru dane. Jaz seveda pričakujem, da bodo te izjave, ki so bile dane, podkrepljene s konkretnimi primeri. O konkretnih primerih lahko govorimo v nadaljevanju, zlasti v tistem delu, kjer vlada, če je vlada bila za to odgovorna, česa ni storila ali bi kaj morala storiti, pa ni, ali je bila morda direktno vpletena v kakšnega od teh primerov. Lahko naštejemo cel kup primerov, kjer smo se nedvomno aktivno angažirali, in tudi primerov, kjer je urad za preprečevaje korupcije dobil direktne, eksplicitne naloge, na osnovi katerih je bil dolžan dati ustrezna poročila, pripraviti poročila in o tem seznaniti ustrezne organe. To je tudi storil v nekaterih primerih in upam, da bo tudi še v tistih, za katere to še ni storil. Tako da bomo vsekakor pogledali, kaj konkretno je v tem primeru na stvari. Kot sem pa povedal, kar se tiče vlade je za mene kot predsednika vlade, ključno, da so vsi projekti izpeljani. In izključno in samo v tej luči spremljam učinkovitost dela posameznih ministrstev. Projekti so nastavljeni in projekti bodo izpeljani in seveda to in v tem primeru bo seveda moja odgovornost, če ti projekti ne bodo na koncu izpeljani, in temu je namenjena celotna preveritev vseh programov in pa dela posameznih ministrstev.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Naslednje vprašanje vam bo zastavil kolega Diaci. Imate besedo, kolega Diaci.
Ja, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Spoštovani predsednik vlade, ministrice in ministri, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! 23. oktobra 2001 je moj poslanski kolega prvič in prvi izrazil dvom o upravičenosti nakupa kakršnegakoli novega letala v danih javnofinančnih razmerah. Tega vprašanja nihče ni ravno pretirano resno vzel, sedaj bo pa počasi že dve leti, kar se ukvarjamo stem in močno je že načeta kredibilnost vlade. Letalo postaja že merska enota, ekonomska teorija pa bo verjetno ta primer uporabila kot "case study", šolski primer neracionalnega ravnanja. Zadnja varianta, da se izognem naštevanju vseh dogodkov v zvezi z nakupom letala, je, če prav razumem, zakup oziroma posojanje le-tega. Iz tega naslova bodo oziroma bi naj nastali proračunski prihodki, narejena pa naj bi bila tudi analiza finančnega ministrstva v zvezi s tem. Zato me zanima: Kakšne rezultate je dala ta analiza? Kakšni so bili dosedanji stroški nabave tega letala, vključno s hangarjem? Kdo je odgovoren? Kakšni so predvideni prihodki morebitnega zakupa za državni proračun? In pa seveda - pravna podlaga za potenciali zakup? Drugo podvprašanje pa se nanaša na tako imenovano uvedbo davka na nepremičnine, ki v javnosti povzroča ogromno ugibanj. Poudarjam, da se sam zavedam kompleksnosti tega vprašanja, in verjamem, da se pri tem zaradi zgodovinskih razlogov ne moremo enačiti in kopirati modelov držav Evropske unije. V Sloveniji po mojem mnenju namreč ne moremo govoriti o povezavi med življenjskim standardom in velikostjo nepremičnine, saj so le te večinoma gradili tisti, ki svojih stanovanjskihproblemov niso mogli rešiti s kapacitetami družbenih stanovanj, ampak s pridnostjo in odrekanjem. Pri tem velja spomniti še na situacijo, ki velja danes, na težave mladih družin, ki rešujejo svoje prve stanovanjske probleme. In bi morali preko zakona o dohodnini pomagati bolj kot sedaj, ko je v veljavi 3% dohodninska olajšava. V SMS se zavzemamo za večletno dohodninsko olajšavo pri reševanju prvega stanovanjskega problema po nemškem vzoru. Zasledili smo lahko informacijo, da bo davek na nepremičnine oziroma davčna osnova le tega temeljila na zakonu o množičnem vrednotenju nepremičnin, ki naj bi se trenutno poskusno izvajal [[...]]v Kopru, Ljubljani in Krškem. Zato me zanima: Kakšen koncept bo ubrala vlada, da bo zagotovila socialno pravičnost, da to ne bo postal davek na pridnost in odrekanje posameznikov? In katerih proračunov prihodek bo to? Namreč, naj bi bil prihodek proračuna lokalnih skupnosti, in če je tako, ali to pomeni tudi začetek, prehod na sistem financiranje lokalne samouprave. Hvala.
Hvala lepa, kolega Diaci. Prosim, gospod predsednik vlade.
Najlepša hvala za vprašanje. O tej prvi temi je bilo že kar nekaj govora v javnosti. Torej, kar se tiče aviona, letala, smo povedali, da se je vlada odločila za to, da bo letalo dala v zakup. Na ministrstvu za finance je bila opravljena analiza, katera od možnih variant uporabe letala je z vidika varčevanja najbolj optimalna, z vidika tega, kaj od tega imajo javne finance. Tako je bila analizirana prodaja, zakup in seveda tudi najem. Analiza je pokazala, da je zakup najbolj racionalna varianta. Po tej varianti naj bi v letnem znesku bil prihodek proračuna nekaj več kot, se mi zdi, dva milijona dolarjev. Vendar bo na koncu konkreten zakup pokazal, kolikšna je ta končna vsota. Vlada se je zato odločila, da bo še naprej uporabljala 17 let star lear jet, 17 let staro letalo. Če naredite zelo poenostavljen izračun, če bi toliko let oddajali v zakup ta avion falcon, potem bi videli, koliko bi bil iztržek od tega aviona. Bil bi večjikot je nabavna vrednost. Vendar ne verjamem, da bo možno toliko časa avion dajati v zakup. Odločitev je ta: avion bo dan v zakup in bomo uporabljali star avion. In prihranek iz tega naslova in prihodki bodo dani v tej obliki. Vidim, da se tukaj postavljajo še podvprašanja, vendar vam bom odgovoril prej na vprašanje v zvezi s hangarjem. Vlada se je odpovedala soinvestitorstvu v primeru hangarja in soinvestitorstvo je prevzel Aerodrom. Tako, da vlada sama kot investitor v tem primeru ne bo nastopala. In to je povezano tudi z varčevanjem. In to se vidi tudi v rebalansu proračuna, ki ga boste obravnavali, mislim da še ta teden, v državnem zboru. Kar se tiče obdavčitve nepremičnin, je zakon v medresorskem usklajevanju, je pripravljen. V zvezi z njim je bilo potrebno opraviti nekaj pilotskih projektov in raziskav, kaj to pravzaprav pomeni z vidika prihodkov, in izhaja, da v osnovi naj bi zakon o nepremičninah izhajal iz stopnje obremenitve, kot izhaja iz nadomestila za uporabo stavbnih zemljišč in obstoječega davka od premoženja. Da pa bi imel in bo imel določene izjeme oziroma možnosti povečanjaobremenitve v tistih primerih, kadar gre za zazidljiva stavbna zemljišča in neizkoriščene površine. Kolikšne bodo te dodatne obdavčitve in obremenitve, bo še določeno v sami razpravi, nedvomno pa se bo v tem delu opravila dodatna diskusija. Pripravljene rešitve predpostavljajo tudi prehodno obdobje in pa tisto, kar je seveda pomembno, same stopnje teh davščin bodo od spodnje meje navzgor določene na nivoju lokalnih skupnosti in bo njim prepuščeno, da bodo v določenih mejah, ki bodo predpostavljene, potem določale svojo politiko, koliko in v kakšni meri bodo šli z obremenjevanjem. Vsekakor pa bodo te obremenitve postopne in se bodo postopno uveljavljale, verjetno od začetka 2005 naprej.
Kolega Diaci, ste zadovoljni z odgovorom in nimate dopolnilnega vprašanja? Prosim.
Z odgovorom sicer nisem zadovoljen, ampak ne bom postavil dopolnilnega vprašanja.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, na vrsti ste za vprašanje.
Hvala lepa, gospod predsednik. Moje vprašanje, gospod predsednik vlade, je tudi povezano z izjavami, ki sta jih podala prejšnji teden dva zelo pomembna funkcionarja, in sicer direktor urada vlade za preprečevanje korupcije gospod Penko, in direktor agencije za trg vrednostnih papirjev dr. Borak. Kaj sta izjavila, je deloma že omenil kolega Janša in ste vi tudi deloma na to odgovorili. Ne bom vas vprašal ponovno, da nam podaste zopet neke mednarodne primerjave, na katere se vlada že tradicionalno opira, ko mora na kakšno tako stvar odgovoriti. Bolj konkretno bi vam rad omenil, da to, kar se sedaj dogaja, ni samo izjava, ki jo je podal gospod Penko, o vladavini ene in iste politične stranke, marvečje tudi opozoril na predpise, ki se namenoma spreminjajo za dosego določenih ciljev, da nelegitimno delovanje izgleda legalno. Na to sem opozoril tudi na prejšnji seji državnega zbora, kako smo sprejeli zakon o bančništvu, ki ima med pomembnimi cilji ravno to, omogočiti še močnejše nezdrave, gospodarsko škodljive povezave med bankami in podjetji, kot so bile leta 2001. Dr. Borak pa je v svoji izjavi tudi omenil, da navezave med upravami in nadzornimi sveti ustvarjajo iz gospodarskih družb skrivalnice, v katerih vsak drug direktor dela, kar hoče, se povezuje s sebi podobnimi in dobesedno uničuje premoženje, ki ga ima na voljo, ter dodal, "žalostno, da pri tem taka podjetja podpirajo banke". Torej, ne sprašujem vas, kakšne so primerjave z drugimi državami v tranziciji, pač pa: Kaj bo vlada naredila? Deloma ste že odgovorili, da pripravlja neko strategijo ali nek dokument. Spoštovani gospod predsednik, tak dokument je vlada v prejšnji sestavi leta 1997 že sprejela, in to je bila strategija boja proti gospodarskemu kriminalu. Ravno prejšnji teden sta v oddaji Radia Slovenije Studio ob 17.00 nastopala dva bivša direktorja kriminalistične službe, gospod Demšar in gospod Mohorko, ter sedanja sodelavca Kramberger in Žagar, in so jasno povedali vsej Sloveniji, vsakomur, ki je hotel to poslušati, da ta strategija boja proti gospodarskemu kriminalu ni bila realizirana v nobenem svojem delu. Vprašanje: Ali ni to pomanjkanje bistvene politične volje, da se enkrat za vselej tega problema lotimo, ne pa, da iščemo uteho v mednarodnih primerjavah? Da tukaj, pri nas, na Slovenskem, rešimo te probleme - gospod predsednik, kdaj?
Prosim, gospod predsednik vlade.
Najlepša hvala za vaše vprašanje. Torej, še enkrat. Nikakor nisem povedal, da gospodarski kriminal in korupcija nista problem v Sloveniji. Tisto, kar sem povedal, je, da, lahko pogledamo primerljive analize, primerjave in ugotovimo, da kljub temu, da je problem relativno manjši kot v številnih drugih državah, in tega ne govorim zaradi tega, da bi vam samo odgovoril, zaradi odgovora, ampak zato, ker vam želim povedati, da je na tem področju bilo marsikaj storjenega v Sloveniji in da so, in verjamem tudi, da še bodo uspehi na tem področju, mi pa s tem nismo zadovoljni in zato bomo storili naslednje korake in jaz vam zagotavljam, da bosta pri kreiranju te zakonodaje še kako vključena oba omenjena tako gospod Penko kot tudi gospod Borak. V teh dnevih se pripravlja in vlada bo vložila na osnovi izkušenj, ki jih imamo, na osnovi nepravilnosti, na katere tudi onadva opozarjata, novelo zakona o prevzemih, zakon o trgu vrednostnih papirjev in tudi tisti del zakona, o katerem velikokrat sprašujete in se nanaša na investicijske sklade. Vložen bo tudi protikorupcijski zakon, verjetno v zelo podobni obliki, in tako, kot je bil pripravljen na uradu za boj proti korupciji, pri čemer bodo sodelovala vsa ustrezna ministrstva, ministrstvo za pravosodje in ministrstvo za notranje zadeve, in prav je, da se preveri stara strategija in pripravi nova.Točno v okviru te strategije je taka zakonodaja, tako izboljšanje sodelovanja med institucijami, tako preventivno delo, kot tudi ustrezna strokovna usposobljenost kadrov, če hočete, in tudi ustrezna finančna sredstva. Torej, gre za zelo konkretne projekte, ki bodo predstavljeni slovenski javnosti in za katere jaz verjamem, da lahko dajo še dodatne rezultate, da lahko še izboljšamo svojo opozicijo. Če pogledate še enkrat, mi je zelo žal, da to primerjavo dam, to poročilo Evropske banke za obnovo in razvoj na področju korupcije, kjer se ocenjuje problem od 3 do 0, potem vidite, da je v letu 2002, lahko vam pošljem to poročilo, bila korupcija ocenjena s problemom 1.1, v letu 2002 pa z rangom velikosti 0.2. Torej, zelo težko je reči, da na tem področju ni storjeno nič, da na tem področju velja anarhija. Ne, problem je še vedno, to je evidentno in potrebno ga je razreševati na tistih področjih, kjer nastaja. In tudi dejstvo je, da gospodarski kriminal postaja vedno bolj sofisticiran in zahteva seveda nove prijeme in nove zakonske in sistemske rešitve. Zato imamo institucije, zato sta tudi ta dva gospoda zaposlena v okviru vlade in imata vso možnost, vse prilike, da prideta s predlogi, da soustvarjata te sistemske pogoje in da skupaj rešujemo probleme gospodarskega kriminala in korupcije. Naj ne nazadnje povem še, da je vlada sprejela nekatere pomembne uredbe na področju reforme državne uprave in na tem področju smo tudi enega od teh predpisov namenili točno temu boju proti korupciji in urejanju teh zadev, kar se tiče javnih uslužbencev, in v roku 14-ih dneh gremo še s protikorupcijskim zakonom. Torej, prepoznavamo problem in ga bomo tudi reševali zelo konkretno in tudi v tem državnem zboru.
Hvala lepa. Prosim za mir v dvorani. Naslednje vprašanje bo zastavil kolega Pucko, ali želite dopolnilno? sem pogledal proti vam, pa niste dvignili roke. Prosim dr. Bajuk, dopolnilno vprašanje.
Hvala lepa gospod predsednik. Omenil sem tudi, gospod predsednik, besede dr. Boraka, ko je govoril, ali gospoda Penka, ko je govoril, "predpisi, ki se namenoma spreminjajo za dosego določenih ciljev, da nelegitimno delovanje zgleda kot legalno". Omenil sem vam zakon o bančništvu, ki ga je vlada predlagala in velika koalicija tukaj sprejela. Prav s takim namenom pa imamo sedaj v zakonu o izvrševanju proračuna tudi vladni predlog po hitrem postopku. Brez jasne sistemske ureditve se hoče poseči tudi v privatizacijo oziroma urejanja privatnega soinvestitorstva v javno infrastrukturo javnih gospodarskih služb in zavodov, kar z enim členom zakona o izvrševanju proračuna. Zakaj ne bi pripravili o tem sistemskega zakona po vzoru drugih držav? To se danes še naprej dela in se še ustvarja, ravno to se še ustvarja. In gospod predsednik, omenili ste strategijo in vaše napore v zadnjih tednih na tem področju vlade. Naj vam povem, da je že leta 2000 kriminalistična služba slovenske policije ugotovila, da se ponavljajo nove oblike gospodarskega kriminala, ki jih strategija niti nepredvideva. Naj vam povem, da tudi v tistem programu radijskem, prejšnji teden smo slišali, da je fluktuacija kadrov v kriminalistični policiji že leta 1998 dosegla zgornjo kritično mejo in se nadaljuje in sedaj dosega stopnjo skoraj 19%, čeprav za škodljivo velja že fluktuacija, ki doseže 10% kadra. Med 130 kriminalisti v Sloveniji jih tako ima le slaba polovica do 5 let delovnih izkušenj. V Ljubljanskem območju kriminalisti za gospodarski kriminal v svojih vrstah nimajo zaposlenega niti enega visoko izobraženega sodelavca. Ko je ta podatek bil razkrit v TV oddaji Tarča, se je gospod minister Bohinc v naslednjih dneh odzval v medijih s sporočilom, da bodo ljubljanskim kriminalistom organizirali dvodnevne tečaje. Gospod predsednik, ali so to resni odgovori na to vprašanje in vam ponavljam: Če ne vlada, kdo? Če ne sedaj, kdaj? Hvala lepa.
Prosim, gospod predsednik vlade.
Jaz želim ponovno poudariti, da bo vlada prišla s temi predpisi in zakoni, o katerih sem govoril. Jaz se strinjam z vami, da je na nekaterih področjih, v nekaterih oblikah, in to sem tudi prej že povedal, gospodarski kriminal dobil nove poti in drugačne načine izvajanja svojih dejavnosti in zato moramo seveda ustrezno zakonodajo prilagajati. Seveda, se mi pa zdi precej neprimerno, da omenjate nek primer v ZIPR-u. Mislim, da boste lahko o tem diskutirali, tako jutri kot tudi pojutrišnjem. In v kolikor se bo v tem konkretnem primeru ugotovilo, da bi to lahko omogočalo, kakršnokoli korupcijo, potem sem prepričan, da bo minister za finance pristal na to, da se takšna rešitev umakne iz predlagane rešitve. Vendar pa, kot sem bil seznanjen, gre za sofinanciranje nekaterih zelo pomembnih projektov na področju zdravstva, zato da nekatere investicije hitreje izvedemo. In sam ocenjujem, da to nima nobene zveze s korupcijo. Če pa ima, potem bomo pa seveda takšno rešitev, in če boste to ustrezno argumentirali, umaknili iz ZIPR-a in seveda tudi pojasnili, kakšne posledice to ima na drugih področjih, kar se tiče javnih financ. Kar se tiče teh dveh gospodov, sem povedal. Vso priliko imata, da sodelujeta pri predpisih in seveda, boste lahko na odbore, na katerih boste obravnavali posamezne konkretne predpise, ki jih bo predlagala vlada, tudi ta dva gospoda povabili in bosta lahko glede konkretnih rešitev povedala, kako in na kakšen način in kdo se izmika konkretnim rešitvam. Tam bodo konkretne rešitve na mizi, protikorupcijski zakon, in bo tekla zelo konkretna diskusija, kje in na kakšen način. Prav tako pri zakonu o trgu vrednostnih papirjev, pri prevzemih, pa tudi tisti zakon o investicijskih skladih, ki so se preoblikovali. Pri vseh teh področjih jih lahko povabite in bosta sodelovala. In jaz sem jih tudi sam povabil k temu, da sodelujeta pri predpisih, in upam, da bosta prispevala s svojim razmišljanjem k boljši končni verziji obeh zakonov. Kar se tiče izobraževanja kriminalistov. Na ta problem se opozarja tudi v tej strategiji. In v tej strategiji je posvečena posebna pozornost izobraževanju kriminalistov in seveda njihovim dokvalifikacijam in so za to predvidena tudi dodatna sredstva.
Hvala lepa. Prosim, postopkovni predlog, dr. Bajuk, postopkovni predlog.
Hvala, gospod predsednik. Z odgovori gospoda predsednika vlade se ne strinjam in se ne morem strinjati. Zato tudi predlagam, da v sklopu našega poslovnika daste na glasovanje, kadar bo pač to ustrezno, možnost, da bo ta državni zbor razpravljal o teh odgovorih,razpravljal v celovitosti, v nekem celovitem pristopu - kaj se je že naredilo, kje smo in kam resnično lahko gremo. Ta državni zbor mora odigrati svojo odgovornost. Upam, da bo velika koalicija tudi to možnost ustvarila, da bo ta državni zbor lahko sodeloval pri tem, da bo Slovenija enkrat vstopila na pot preprečevanja kriminalističnih pojavov, ne pa za njihovo stalno pospeševanje. Hvala lepa.
Drugi odstavek 266. člena določa, da ima poslanec postopkovno možnost, da državnemu zboru predlaga, da se opravi razprava o odgovoru predsednika vlade. Predlagam, da, tako kot smo storili to doslej, jutri pri 1. točki dnevnega reda, pri odločanju, popoldne odločimo tudi o tem predlogu kolega dr. Bajuka, in to v skladu s poslovnikom brez razprave. Sedaj pa ima besedo kolega Ciril Pucko, za zadnje vprašanje predsedniku vlade.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade, ministrica, ministri, kolegice in kolegi! V postopkih za pridobitev sredstev na osnovi ukrepov kmetijske politike za leto 2002, tako imenovana neposredna plačila, so vlagatelji vlog po prejemu odločb vložili okrog 8000 pritožb. Po meni dostopnih podatkih še nobena izmed teh pritožb ni bila rešena. Zanima me: Zakaj po več kot šestih mesecih pritožniki še vedno niso dobili odgovorov? Hkrati me zanima: Ali bo le - tem zadoščeno na ta način, da jim bodo izdane odločbe za letošnje leto in da bodo kratko malo morali pozabiti na lanskoletne pritožbe in upravičenja za neposredna plačila v lanskem letu? Hkrati se mi postavlja vprašanje: Ali ni takšno število nepravilno in pomanjkljivo izpolnjenih vlog posledica slabega dela svetovalne službe v okviru kmetijsko - gozdarske zbornice? Hvala lepa.
Prosim, gospod predsednik vlade.
Najlepša hvala za vprašanje. Torej, po podatkih, ki smo jih pridobili od ministrstva za kmetijstvo in agencije za kmetijske trge, je stanje takšno, da je bilo manj teh pritožb, kot je bilo omenjeno. V letu 2001 je bilo takšnih pritožb 1057 in skupaj stanje rešenih pritožb je 1025 za to leto. Nerešenih oziroma v postopku reševanja na drugi stopnji pa je 32 pritožb. V letu 2002 ni bilo 8000 pritožb, po teh podatkih, ki so mi dostopni, ampak 1176. Od tega je na področju kmetijskega okoljskega programa še 530 pritožb. 23 pritožb je bilo že danih na drugo stopnjo ministrstva za kmetijstvo, ostala pa bodo v naslednjih mesecih reševana. Zaradi tega, kar so na ministrstvu pripravili, se pripravlja reševanje in so imeli probleme z računalniškim programom oziroma pripravljajo novo informatiko, na osnovi katere naj bi v nadaljevanju pospešeno reševali vsa ta vprašanja.
Hvala lepa. Tako smo izčrpali tisti del 1. točke dnevnega reda, ko so zastavljena vprašanja predsedniku vlade. Sedaj bo 26 kolegic in kolegov zastavilo po moji evidenci 37 vprašanj ministrom in ministrici. Začela bo kolegica Maria Pozsonec z vprašanjema ministru za okolje. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslansko vprašanje naslavljam na ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter ministra za okolje, prostor in energijo. In sicer, že bežen pogled na njive nam pove, da smo tik pred prezgodnjo žetvijo, ki bo zaradi suše katastrofalna za kmete. Zanima me: Kako je poskrbljeno za to, da bo škoda realno ocenjena in poplačana? Kako je z odkupom? Po kolikšni ceni bodo odkupili, če bo sploh kaj odkupiti? Ali bo pri popisu škode upoštevano mnenje občinske komisije, ali se bo morda ponovila farsa iz leta 2001, ko kmetom ni bila priznana realna škoda? Ponovno pa bom postavila svoje že zimzeleno vprašanje: Zakaj stroka ne stoji za kmetom in ga ne podpira ter ne išče alternativnih kultur za sušno obdobje ali ne išče druge trajne rešitve? Naslednje poslansko vprašanje pa naslavljam ministru za okolje, prostor in energijo. V ugledni reviji Zdravje sem prebrala, da je voda iz vodovoda glede genotoksičnosti najslabše kvalitete v mestu Lendava [[23,80%]] ter v Murski Soboti [[22%]] . Za primerjavo naj povem, da je ta vrednost v naselju Križ 8%, v Slovenski Bistrici pa 9 celih in še nekaj. Posledice slabe kvalitete vode se zrcalijo tudi v pogostosti rakastih obolenj, ki je večja v naših krajih. Kljub tem zaskrbljujočim dejstvom pa sem obveščena, da v proračunu do leta 2006 ni predvidenih sredstev za gradnjo vodovodnega omrežja v Pomurju. Prosim za komentar teh podatkov in kaj ti pomenijo za naše zdravje? Hvala.
Hvala lepa, kolegica Pozsončeva. Minister za kmetijstvo mag. But, prosim.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje. Sicer lahko odgovorim samo na del tega vprašanja - namreč, pristojno ministrstvo za naravne nesreče oziroma za sušo je ministrstvo za okolje, prostor in energijo; le-to je tudi tisto, ki ima za to predvidena sredstva, ki ima odgovornost do komisij. Skratka, ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano lahko samo opozarja, podobno kot kolegica Pozsončeva, na velik problem suše v Prekmurju in še marsikje drugje v Sloveniji. Po prvih podatkih žetve, kjer so pred dnevi začeli žeti ječmen, je pridelek samo 800 do 1.200 kilogramov, lansko leto je bil pa ta v povprečju 3,9 tone na hektar, letos 0,8 do 1,2 tone na hektar. Skratka, dogovor že poteka, da se ustrezno in korektno popiše škoda in da se potem predlaga ustrezen interventni zakon. Vendar na to lahko odgovori in pove več kolega minister Kopač, ki je pristojen resorni minister za to in ki ima tudi finančna sredstva oziroma naj bi jih dobil iz naslova integralnega proračuna. Glede vprašanja alternativnih kultur. Glejte, v primeru suše izpred dveh let, če se ne motim, je bilo rečeno, da je treba tam pač sejati pšenico, ki "uide" ustrezni suši, in da naj ne sejejo ljudje tam koruze. Ljudje so letos sejali tam pšenico in je prišla spomladanska oziroma zimska suša. Tako da v tem primeru kakšne druge alternative, razen morda namakanja, seveda ni. Namakanje pa ekonomsko za koruzo in pšenico pod nobenim pogojem ne pride v poštev; namakanje pride v poštev samo za tiste kulture, ki ekonomsko to zdržijo. Tako da v tem kontekstu lahko odgovorim samo to. Ostalo pa, mislim, da bo moral dodati kolega minister Kopač. V vsakem primeru je pa - za zaključek - problem suše ne samo v Prekmurju, pač pa v velikem delu Slovenije letos tako velik, predvsem na teh zimskih kulturah oziroma jesensko-spomladanskih kulturah, da bo tu ukrepanje nesporno potrebno.
Vidim, kolegica Pozsončeva, da želite dopolnilno vprašanje.
Hvala. Ničesar nisem slišala o tem: Če bo sploh kaj možno odkupiti, po čem boste odkupili? Drugo pa. Menim, da vseeno boste vi morali predlagati neke rešitve na kmetijskem področju.
Prosim, minister But.
Hvala lepa. Kar se tiče tržnega reda za pšenico, seveda za to je naše ministrstvo globoko pristojno. Tržni red je sprejet, je veljaven in je usklajen z Evropsko unijo. Torej, kakšna bo odkupna cena pšenice, o tem se bodo dogovorili prodajalci s kupci, to pomeni, določili bodo ceno skupaj predstavniki zadrug in kupcev, to so mlinsko-predelovalni obrati. Država seveda cene ne določa in s ceno nima opraviti nič. Imamo tržni red, ki velja do leta 2007 in je jasno, da nihče v Evropski uniji, ker govorimo o skupni kmetijski politiki, ne more ravnati drugače. Govorimo o skupnem tržnem redu, določena je intervencijska cena 22 in še nekaj tolarjev. Odkupno ceno težko predvidevam, ampak zagotovo bo vsaj kakšnih 8 tolarjev višja, po moji ceni, ampak to ceno določi trg, mi določamo intervencijo na trgu. Hkrati si pa želimo, da intervencije ni, ker če je intervencija, pomeni, da je ekonomsko na trgu izjemno slabo stanje. Intervencija bo pa seveda potrebna z drugega vidika, to se globoko strinjam, zaradi naravne nesreče, ob tem pa je država oziroma naše ministrstvo odgovorno še za plačilo. Pšenica spada v okvir tako imenovanih poljščin, ki prejemajo enotno plačilo na hektar, to je 57 tisoč tolarjev. Prejemajo ga tako za vsak hektar koruze, za zrnje, za silažo, za vsako žito, torej tudi za pšenico, kot za vsako stročico in za vsako oljnico. Vsak v Sloveniji prejme to plačilo na hektar v tej višini. To je tudi tisto, kar bo zagotovljeno in kar bo seveda plačano.
Ministra za okolje ni, na seznamu štirih ministric oziroma ministrov, ki so se opravičili, ga ni. Opravičili so se: ministrica Rihterjeva, dr. Gantar, dr. Rupel in minister Presečnik, tako da, bomo vprašanje posredovali v pisni obliki, kolegica Pozsončeva ministru za okolje. Kolega Rupar bo zastavil vprašanja najprej ministru za kmetijstvo, potem pa ministru za delo. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz čakam od gospoda ministra Buta samo odgovor, ker sem poslansko vprašanje postavil, mislim da, dva meseca nazaj, to je v zvezi z živalskim vrtom v Ljubljani in bi prosil za odgovor.
Magister But, prosim.
Hvala lepa. Jaz sem tudi zadnjič poslal pisno opravičilo za svojo odsotnost, ker smo sodelovali oziroma ker sem sodeloval na svetu ministrov v Bruslju. Svet ministrov se za to področje odvija najmanj enkrat mesečno, v mesecu juniju pa, izgleda, da bo trikrat, tako da šele sedaj podajam ta odgovor. Veterinarska uprava v okviru našega ministrstva je v zvezi z dogajanjem v živalskem vrtu glede na vaše poslansko vprašanje izvedla številne aktivnosti, konkretno njen pristojni območni urad Ljubljana. 11.3.2003 je podala poročilo. Na osnovi tega poročila je razvidno, da so bile ugotovljene številne nepravilnosti oziroma kršenje zakona o zaščiti živali in zakona o veterinarstvu. Konkretno, ugotovljena je bila nedovoljena uporaba strelnega orožja in pokončanje medveda, divje svinje in bizona. Ugotovljene so kršitve predpisov o prometu z mesom ustreljenih živali. Ugotovljene so kršitve predpisov v zvezi s prometom živih živali iz živalskega vrta, v smislu nabave novih vrst živali brez ustrezne dokumentacije in predpisane obvezne karantene. Vsi navedeni prekrški so se odvijali skrivoma, tako da celo večina zaposlenih v živalskem vrtu, po njihovih trditvah, zanje ni vedela. Zaradi ugotovljenih nepravilnosti je veterinarska uprava že ukrepala v skladu s svojimi pristojnostmi. V zvezi z [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]preiskav pričakujemo kazenske ovadbe, podan je bil predlog sodniku za prekrške zaradi uporabe strelnega orožja, podani bodo še trije predlogi za prekrške, preiskava o zbiranju dokazov še poteka. Na osnovi vsega torej pričakujemo tudi kazenske ovadbe. Hvala.
Prosim, kolega Rupar, dobili ste odgovor na vprašanje, ki je bilo na [[...]]25 seji.
Moram reči, da sem totalno zgrožen zaradi teh podatkov, ampak se vam tudi zahvaljujem in seveda prosim tudi za pomoč, da se stanje v živalskem vrtu uredi. Jaz bi postavil še dodatno vprašanje: Ali morda vlada oziroma ministrstvo za kmetijstvo razmišlja, da bi ljubljanski upravi oziroma mestni občini Ljubljana nekako sporazumno odvzelo status mestnega, živalskega vrta in ga dalo pod okrilje države oziroma vlade, da bi bil to živalski vrt, ne vem, v lasti države, torej vseh Slovencev. Sem prepričan, če bi to bilo, da bi bilo potem stanje povsem drugačno, da bi bile kompetence ministrstva za kmetijstvo povsem drugačne, ne zgolj, da ugotavlja take strahote. In bi seveda predlagal, če to še ni, da vendar razmislite o tem in predlagate to čim prej. Mnogo bolj zaupam namreč kmetijstvu kot pa, bom rekel, ne bom rekel zdaj županjam ali kakorkoli, ampak mestni občini Ljubljana pa ingerence nad živalskim vrtom prav gotovo ne.
Hvala lepa. Ali smo s tem, kolega Rupar, izčrpali vprašanja, ki ste jih zastavili? Imate še vprašanje ministru za delo? Želite postaviti vprašanje? Prosim.
Naslednje vprašanje, ki ga pa postavljam, ni zgolj vprašanje za gospoda ministra Dimovskega, bolj za gospo Rihterjevo, ki je žal danes ni. Jaz sem to vedel, pa vendar mi dovolite, da opozorim na neke nepravilnosti v zvezi z edinim taboriščem internirancev podružnice Mauthausen-Ljubelj. Namreč, vsako leto se tam zgodi komemorativna slovesnost, tudi letos je to bilo, in vsako leto se tedendni pred to slovesnostjo oziroma to komemoracijo srečujemo z istim problemom. Namreč, nihče noče prevzeti stroškov za vzdrževanje tega taborišča, kar je po moji oceni torej strašanska sramota glede na to, da je to edino taborišče druge svetovne vojne na slovenskih tleh, pa kljub vsemu. V letih od leta 1999 do sem vsako leto pošiljamo iz občine na ministrstvo za delo in socialne zadeve ter na ministrstvo za kulturo apele, naj vendar že nekaj stori zaradi sramote, ki se lahko dogodi, vendar nenehno dobivamo negativne odgovore, češ, nismo pristojni, nimamo pravne podlage, nimamo finančne podlage. Celo bi svetoval gospodu Dimovskemu, da recimo svetovalca republike vlade, ki podpiše neko zadevo, in pa Francija Žnidaršiča opozori, da vendarle ne gre za stavek, citiram: "Upamo, da boste našli ustrezno rešitev, saj bi prireditev na neurejenem prostoru ne bila v ponos ne občini in ne borcem." Vendarle pa vemo, da je od leta 1999 spomenik razglašen za spomenik državnega pomena. Jaz sem še celo rekel prve kategorije, ker je edino tovrstno taborišče oziroma edino taborišče, vendarle je pomen temu treba dati povesem drugačen. Za primer Avstrija, ki je bila v 2. svetovni vojni zaveznica Hitlerja, je letos postavila objekt v vrednosti 9 milijonov evrov, to se pravi 2 milijardi tolarjev so vložili v ohranitev tega spomenika. Slovenija, ki je pa bila na strani, bom rekel, proti okupatorju, na strani zaveznikov, pa ne vloži leta in leta niti enega tolarja v ta objekt, ki mora ostati. Mora ostati zavoljo tistih, ki še prihajamo za temi borci in interniranci. Jaz seveda ostro protestiram, da se to od leta 1999 ne uredi. In prosim, zahtevam naslednje, oziroma sprašujem: Kdaj bo izveden odlok o razglasitvi kompleksa Ljubelj za državni spomenik? Naprej: Kdaj bo določeno medsebojno razmerje med Republiko Slovenijo, ki je lastnica in seveda tudi z odlokom upravljalka oziroma skrbnica tega spomenika, kdaj bo to podpisano s katerimkoli upravljalcem? Občina Tržič se tu ne forsira kot prva. In še nadalje: Kdaj bo izdelan projekt za ureditev celotnega kompleksa spominskega parka Ljubelj - Mauthausen, ki bo zajel vsa vprašanja ureditve tega edinega taborišča na slovenskih tleh? Hvala lepa za odgovore.
Hvala lepa, kolega Rupar. To vprašanje ste namenjali ministrici za kulturo, ki je ni. Vztrajate, da dobite odgovor na ustno vprašanje, [[...]]
Vztrajam pri ustnem odgovoru. Mislim, da bi tudi gospod Dimovski delno lahko odgovoril.
Če tako želi. Prosim. Želite, prosim. Minister.
Mi smo že spoštovanemu poslancu odgovorili na to vprašanje tako ustno kot tudi, deloma, pismeno. Povedali smo, da pravzaprav, ne glede na to, da je to pristojnost ministrstva za kulturo, da smo pravzaprav pripravljeni sodelovati pri rekonstrukciji bi lahko rekel, tega taborišča, ki seveda je imelo velik pomen znotraj 2. svetovne vojne in seveda bi lahko rekli, da tudi tako, kot je v pristojnosti ministrstva zadelo, tudi sodelujemo. Vsekakor je pa razglašen to kot spomenik in spada pod pristojnost ministrstva za kulturo, zato bomo, jaz upam, skupaj z njimi poskušali poiskati rešitev, ki bo taka, da bo seveda omogočila, da bo to taborišče zgled pravzaprav tudi ostalim spomenikom.
Hvala lepa. Naslednje vprašanje bo postavil kolega Drobnič. Je kolega Drobnič v dvorani? Odsoten. Potem kolegu Drobniču ne morem dati besede. In kličem kolega Horvata. Tudi kolega Horvata ni, se je opravičil. Kolega Jelinčič želi postaviti vprašanje ministru za notranje zadeve. Prosim ministra za notranje zadeve in tudi vse ostale ministre, ki se zelo zanašajo na vrstni red odgovorov, da pridejo v dvorano, kajti če katerega od kolegov ni ali pa ne želi zastaviti vprašanja, kot je navedel, potem bodo na vrsti morda kakšno minuto prej, kot so nameravali. Prosim, da ministri pridejo v dvorano; to je njihova poslovniška obveznost. Kolega Jelinčič, prosim, imate možnost zastaviti vprašanje. Ministra pa kličem v dvorano.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ministra za notranje zadeve sprašujem: Ali bo proti bivšemu ustavnemu sodniku brez pravosodnega izpita, gospodu Krivicu, vložil ovadbo zaradi zastopanja tako imenovanih izbrisanih v slovenski javnosti in verjetno tudi pred sodiščem? Zakon o pravdnem postopku v tretjem odstavku 87. člena pravi: "V postopku pred okrožnim, višjim in vrhovnim sodiščem je pooblaščenec lahko samo odvetnik ali druga oseba, ki je opravila pravniški državni izpit." Tega izpita gospod Krivic ni opravil in tako ne more zastopati teh ljudi in zaradi tega je pravzaprav gospod v prekršku oziroma še več, v kaznivem dejanju, kajti vrednost posameznega zahtevka teh tako imenovanih izbrisanih je okrog 300.000 evrov, kar je bistveno več kot 2 milijona, o čemer govori zadnji odstavek 95. člena, ko pravi, da "lahko odvetnika nadomešča odvetniški kandidat ali pa odvetniški pripravnik, vendar samo do vrednosti 2 milijonov tolarjev". Sprašujem: Kaj bodo naredili s tem, kaj bo naredil gospod minister? Ali bo tiho pristal na protipravno in protiustavno odločbo tako imenovanega slovenskega ustavnega sodišča, kar seveda v veliki meri podpira Združena lista socialnih demokratov. Gospod Krivic ni ne odvetnik, ni ne odvetniški kandidat, ni ne odvetniški pripravnik oziroma je navaden pravnik, brez pravosodnega izpita. Mislim, da je malo prehudo, da dovoljujemo ljudem, ki so v Sloveniji bili proti samostojnosti Republike Slovenije, ki so bili proti temu, da se osamosvojimo, in so se nekateri celo borili tako proti Republiki Sloveniji oziroma so se borili tudi v drugih delih bivše Jugoslavije, da bodo ti ljudje dobili več kot vsi tisti pošteni ljudje, ki so zahtevali slovensko državljanstvo in ga tudi dobili. Izgleda, da bo v Sloveniji prišlo do tega, da bodo tisti, ki so bili pošteni, kaznovani zaradi svoje redoljubnosti, resnicoljubnosti in spoštovanja zakonov. Kaj podobnega ni poznano v pravni praksi nikjer po svetu. V italijanskem sodnem sistemu so nekaj podobnega poskusili kmalu po drugi vojni, vendar je bila zadeva odpravljena. Zdaj bi v prvem delu prosil gospoda ministra, da mi odgovori na to vprašanje. Hvala.
Gospod minister za notranje zadeve, prosim.
Hvala lepa. Kar zadeva razmerje gospoda Krivica z naročniki njegovih storitev, so to civilnopravna razmerja in jih ureja z njimi znotraj predpisov ali kakorkoli so se pogodbeno dogovorili. S tem ministrstvo za notranje zadeve nima popolnoma ničesar. Če pa se pri takšnem ravnanju zgodi, da so podani razlogi za kazenski pregon, potem sem pa prepričan, da organi, pristojni za pregon, to je policija, ustrezno ukrepajo.
Dopolnilno vprašanje, kolega Jelinčič.
Gospod minister, če sem vas pravilno razumel, potem boste sprožili kazenski pregon proti gospodu Krivicu, kajti gre za enormno škodo, ki jo bo utrpela Republika Slovenija. Če govorimo samo o materialni škodi, bo ta škoda okrog 2 milijardi evrov! Če govorimo o moralni škodi, ki jo bo utrpela Republika Slovenija v svetu, se tega ne da izmeriti. In če gledamo, kakšno škodo in kakšno moralno klofuto bodo dobili pošteni državljani Republike Slovenije, ne vem, kaj bomo naredili. Ali naj potem ostali Slovenci, ki smo dvanajst let plačevali davke, ki smo dvanajst let hodili v službe, ki smo vse naredili za to državo, bomo za to kaznovani? Ali potem lahko pričakujemo, gospod minister, da se začnejo zbirati podpisi o vrnitvi slovenskega državljanstva? Kajti če bo 18.000 in nekaj ljudi, ilegalcev, ki so špekulativno zavrnili slovensko državljanstvo in ga zdaj poskušajo dobiti nazaj zaradi vstopanja Slovenije v Evropsko unijo, če bodo ti ljudje dobili državljanstva, potem ti ljudje niso enakovredni z menoj in z večino poštenih Slovencev. Potem se bomo mi, ki smo na slabšem, odločili in bomo vrnili državljanstva. Potem pa ne vem, kaj boste naredili - ali boste kraljevali tem 18.000, vzemite zraven še kolege iz Združene liste, ki to potrjujejo in podpirajo te ljudi, in potem ne vem, kaj bo. Zelo nepravno ravnanje, in upam, da se boste lahko izvlekli iz tega. Iz tega se ni težko izvleči, ni težko, prvo pa je, da postavimo ustavno sodišče tja, kamor sodi, in da se mu postavijo tiste ograde, ki bi jih ustavno sodišče že davno moralo spoštovati, ne pa da gospodje razmišljajo edino o širitvi v centru mesta, si gradijo nove kopalnice [[...]]
Kolega Jelinčič!
[[...]]si gradijo ne vem kakšne sobe za počivanje in cela nadstropja, medtem ko bo ministrstvo za kulturo moralo "odleteti" iz tiste stavbe. Hvala lepa.
Tudi ko omenjamo institucije, smo lahko spoštljivi, tako kot to terjamo do naše. Prosim, gospod notranji minister.
Rad bi svoj odgovor dopolnil samo s tem, da to vaše pripovedovanje o problemu nima nič, ampak prav nič opraviti z Združeno listo. Drugič, pravilno ste me razumeli, če ste me glede sprožitve kazenskega postopka razumeli tako, da bo o tem presojala policija kot organ pregona. Sam nisem tisti, ki presoja, ali so storjeni znaki kaznivega dejanja ali ne. Prepričan sem, če bo takšna ocena, da bo, tako kot to velja za vse druge državljane, policija postopala korektno. V tej zvezi minister policiji ne daje usmeritev, ker bi to pomenilo politično vtikanje v delo policije. Kar pa zadeva sam problem, bi pa rekel le to: dolžnost ministrstva za notranje zadeve na podlagi ustavne odločbe je, da pripravi zakon - to je znano. Dodatna dolžnost pa je, da se izdajo dopolnilne odločbe. Ministrstvo ta zakon pripravlja. Ko bo zakon zrel za usklajevanja, za procedure, ga bomo tudi javno predstavili.
Hvala lepa. Kolega Vnučec ima dve vprašanji. Gospod minister za promet je upravičeno odsoten, pričakujem, da boste zastavili vprašanje ministru za okolje. Prosim kolega Vnučec.
Hvala za besedo. Jaz sem zelo podrobno že pisno v najavi opisal problematiko, ki jo naslavljam tako na ministra za promet kot ministra za okolje. In jo bom ponovil, in upam, da razlog za odsotnost ministra Presečnika ni v nekaterih kadrovskih menjavah vlade. Na žalost mi državni sekretar ne more odgovoriti, ampak bi vseeno ponovil problem. Glavno vprašanje je bilo namenjeno ministru Presečniku, posredno se pa nanaša tudi na ministra Kopača. Gre za problem kamnoloma Varčica v občini Radovljica. Z deli na gorenjski avtocesti se je dinamika oziroma izkoriščanje virov iz tega kamnoloma se je bistveno povečalo. Problem je star že 30 let. Vem, da so do sedaj državljani tega območja to znosno prenašali. Z izgradnjo gorenjskega kraka avtoceste se je pa ta problem bistveno povečal. Zato državljani na tem področju opozarjajo na to, da se je ta obnova oziroma izkoriščanje tega kamnoloma se je začelo, ne da bise prej rekonstruirala nam vsem znana bivša stara cesta od Kraja do Radovljice. Ta cesta ima nekatere ozke prehode, bankine niso pravilno utrjene, ni rešen problem odvodnjavanja, asfaltna prevleka je uničena, pojavljajo se nekateri vsadi in tako naprej. Ko dnevno tukaj po podatkih cestnega podjetja prepelje čez to cesto 200 težkih tovornjakov, težkih tudi 50 ton, po podatkih domačinov pa tudi do 300, in to ne glede na večerne oziroma jutranje ure, tudi ob sobotah in nedeljah, se ljudje upravičeno bojijo, da jim bo po zaključku izgradnje avtoceste ostala uničena magistralna cesta. Glede na izkušnje v gorenjskem koncu, kjer se avtoceste delajo na osiromašen način, brez odstavnih pasov in tako naprej, na nekaterih drugih predelih pa vidimo, da se gradijo spomeniki, po domače povedano, ampak državljani tega predela nočejo biti drugorazredni državljani, kajti ne morejo prevzeti odgovornosti zgrešenega načrtovanja gradnje avtoceste. Zato menim, da je nujno, da se rekonstruira obstoječa cesta za potrebe takega prevoza, kot se sedaj nahaja. Ministru za promet bi postavil vprašanje: Kdaj bo ta rekonstrukcija takšna, da se bodo krajani teh predelov lahko mirno tudi sami prevažali po teh cestah in ne bodo v strahu za lastno varnost in za varnost svojih otrok, kajti v neposredni bližini je tudi osnovna šola. Ministru za okolje bi pa naslovil posredno vprašanje: Kaj bo s tem kamnolom [[...]]
[[...]]žal [[...]]
[[...]]kdaj bo terminski plan izkoriščenja oziroma zaprtja tega kamnoloma? Hvala.
Prosim minister za okolje.
Hvala lepa za besedo. Ta kamnolom ima dovoljenje za obratovanje od leta 1982. Ko je bil sprejet zakon o rudarstvu, je v prehodnih določbah pisalo, da vsi tedaj legalno obratujoči kamnolomi lahko nadaljujejo s svojim oziroma lahko pridobijo novo koncesijo na podlagi zakona o rudarstvu. V fazi priprave uredbe, s katero je potem bila koncesija podeljena, je bila občina Radovljica pozvana, da da svoje mnenje. Pozvali smo jo 28. marca leta 2000. Svojega mnenja ni posredovala, niti ga ni posredovala naknadno, ko je bila ponovno pozvana, naj se opredeli. Poslala ga ni vse do 14. novembra leta 2000, ko smo to uredbo sprejeli in z njo tudi omogočili nadaljevanje s sprejemanjem koncesijskega akta. Potem je bila podpisana tudi 11. januarja 2002 koncesijska pogodba in ta koncesijska pogodba je sklenjena za obdobje 20 let. Zaloge mineralne surovine v kamnolomu po naših podatkih zadoščajo najmanj še za dobo trajanja rudarske pravice, to se pravi do leta 2021. Morda pa tudi za kasneje. Ker pa ste pravzaprav spraševali o tem, kdaj se bo nehal ta prekomeren hrup oziroma prekomerna obremenitev zaradi gradnje avtoceste na odseku Naklo - Podtabor, naj povem, da bo ta odsek predvidoma dokončan v septembru letos in da vsi skupaj upamo, da po tem datumu nekega pretiranega hrupa več ne bo, ampak bo pač to potekalo tako kot je to dolga leta, z običajno dinamiko. Hvala lepa.
Prosim, kolega Vnučec.
Hvala za odgovor gospodu ministru Kopaču. Sicer mi je odgovoril na koncu tisto, kar sem sicer želel izvedeti od gospoda Presečnika, vendar ta zadnji odgovor, mislim, da je netočen, glede na to, da se bo gradnja gorenjskega dela avtoceste nadaljevala in se bo problem samo prenesel. Sedaj je problem iz kamnoloma do Podtabora oziroma do Podbrezij, potem se bo pa prenesel čez Radovljico kot mesto. Prihodnje leto se bo nadaljevala gradnja avtoceste po zagotovilu Darsa, najmanj do konca viadukta Peračice. Zato seveda razumem, da ne poznate zadeve, ker niste pristojni za te zadeve. Kar se kamnoloma tiče, ta kamnolom je že sedaj viden z lune, če se tako izrazim. Če bi naše kolege Američane, sedaj ko smo skupaj v Natu, vprašali, če nam lahko pošljejo sliko z Marsa, ko sta šli dve sondi gor, bi ga najbrž tudi z Marsa že videli. To je degradacija bivanjskega okolja prebivalcev tamkajšnjega kraja in tudi cele regije kot take. Zato apeliram na ministra za okolje, da se tukaj s cestnim podjetjem, ki izkorišča ta naravna bogastva, doseže dogovor, da se ta eksploatacija prekine, predvsem pa, da se neha degradirati bivanjsko okolje. Kar se pa tiče samega prometnega problema moram še enkrat omeniti, da tukaj ni nič rešenega in upam na pisni odgovor, glede na to, da je minister odsoten. Krajani upravičeno grozijo z blokadami, kar pomeni, da bo ne samo blokirano gradbišče, tudi promet na sami gorenjski avtocesti, ki pa vemo, da je najbolj obremenjena ob vikendih in zdaj v poletni sezoni. Mislim, da si kot država tega ne moremo privoščiti na višku sezone. Kar se pa tiče ignorance občine Radovljica, pa povsem verjamem, da je to res, da niso nič odgovorili, ker poznam občinske strukture. Na žalost je tudi župan član vladajoče stranke, tako kot je tudi vladajoča večina v tem parlamentu. Upam, da boste kot njen član tudi lahko apelirali na župana, da vam tudi [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]]
Hvala.
[[...]]kot podrejeni znotraj stranke odgovori oziroma pošlje določene odgovore, ker krajani pač ne morejo biti talci neke politike. Hvala.
Želite dati dopolnilni odgovor, minister? Prosim.
Hvala lepa. Kar se tiče dinamike izgradnje gorenjske avtoceste, morda res nisem najbolj pristojen, temveč je to kolega Presečnik. Kar pa se tiče izkoriščanja mineralne surovine v tem ali v kateremkoli drugem legalnem kamnolomu, moram reči, da kamnolomi niso odprti za zabavo cestnih podjetij ali kogarkoli drugega, ki bi si želel to izkoriščati, pač pa zaradi nekih širših družbenih potreb. Pri vsaki umestitvi kamnoloma v prostor je potrebna predhodna presoja, ali ni moč pridobivati mineralne surovine na primernejši način in ali se v resnici ta mineralna surovina v tistem okolju sploh potrebuje. Tak je bil režim še v bivši Jugoslaviji in tak je režim tudi danes. Zato moram zavrniti namigovanja, da je nekdo želel s svojo ignoranco omogočitidelovanje nekega kamnoloma, ki ga v resnici nihče ne rabi. Ni res, ta kamnolom je potreben. Naš standard, navsezadnje tudi gradnja avtocest in vseh drugih infrastrukturnih objektov zahteva določene posege v okolje. Mednje sodi tudi včasih kakšen kamnolom.S tem se moramo v današnji civilizaciji soočiti. Zato menim, da ni nič narobe, da kamnolom obratuje, zagotovo pa je naloga upravljavca in mora biti njegov interes, da se z lokalnim okoljem dogovori o tem, kako funkcioniranje takega objekta čim bolj nemoteno spraviti v prostor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Podobnik bo zastavil vprašanje ministrici dr. Tei Petrin.
Hvala, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani ministri! Poslansko vprašanje prof. dr. Tei Petrinovi, ki vodi resor za gospodarstvo: Kdaj bo vlada v proceduro vložila zakon o udeležbi zaposlenih na dobičku podjetij? Pred slabim letom sem v razpravi v državnem zboru, ko smo obravnavali vprašanje, če se spomnite, nagrad v Elanu, predlagal, da Slovenija nujno potrebuje zakon, ki bi omogočal udeležbo zaposlenih pri dobičku. Takrat mi je gospa Petrinova pozitivno odgovorila na ta predlog. Kaj se v tem času na tem področju zgodilo? Kaj me je spodbudilo, da danes postavim to vprašanje. Kot opazovalec v evropskem parlamentu sem bil pred desetimi dnevi na seji evropskega parlamenta, ki je sprejel resolucijo evropskega parlamenta o spodbujanju udeležbe zaposlenih pri dobičku družb. Ta dokument ni v celoti zavezujoč, ima pa napotilno moč. In ker ta dokument še posebej poudarja, da je treba posebno pozornost nameniti državam kandidatkam, kjer udeležba zaposlenih pri dobičku še ni dovolj razvita in kjer je za uresničitev slednje zakonodaja še vedno pomanjkljiva oziroma kjer se v tem dokumentu opozarja,da je participacija zaposlenih v državah vzhodne in centralne Evrope omejena, menim, da je lahko tudi ta dokument pozitivna spodbuda za vlado, da sledi evropskemu konceptu, ki se mu reče evropski socialni model. V tem dokumentu piše, da je večja razpršenost lastništva, da dodatno pripomore k stabilizaciji socialne strukture, kajti distribuira bogastvo na pravičnejši način. Udeležba zaposlenih pri dobičku pripomore k ohranitvi starih in ustvarjanju novih delovnih mest, kajti omogoča, da se stroški bolje prilagodijo ekonomski situaciji. To tudi stabilizira zaposlenost in izboljšana struktura pripomore k lažjemu dostopu in pridobitvi zunanjega kapitala, to pa tudi poveča možnost in pripravljenost investiranja. Gospa ministrica, ali boste to priporočilo in to resolucijo upoštevali, ko boste in če boste pripravili zakon?
Gospa ministrica, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanki. Spoštovani, gospod poslanec Podobnik, hvala za vprašanje. Mi smo to zavezo vzeli zelo resno. Oblikovali smo delovno skupino, ki že pripravlja osnutke zakona in začrtali smo si v našem planu dela, da bi ta zakon vložili v vladno proceduro v zadnjem trimesečju, to se pravi v jeseni. Tako, tudi spremljamo, kaj se dogaja na tem področju na podlagi materialov, ki jih imamo na razpolago z evropskega združenja. Mislim, da delo poteka normalno in da bo tudi končano v skladu z načrtovanim rokom.
Prosim, kolega Podobnik, dopolnilno vprašanje.
Hvala predsednik. Hvala za odgovor gospe ministrici. V zadnjem trimesečju tega leta lahko pričakujemo zakon, bi pa ob tem bil zelo aktualen, ker v tej resoluciji je tudi nekaj drugih misli, ki so zelo, jaz bi rekel, aktualne za tukaj in zdaj. Poudarja, da se je potrebno zavedati potencialnih nevarnosti, ki jih izpostavljajo delavci in sindikati predvsem glede neprimernosti istočasnih pogajanj o plačni politiki in udeležbi zaposlenih pri dobičku. Odprava istočlanskega pogajanja bo pripomogla k zmanjšanju skrbi sindikatov, da je udeležba zaposlenih pri dobičku le nadomestilo za višje plače. Udeležba zaposlenih pri dobičku je stvar tudi kolektivnega pogajanja in tukaj je lahko nekaj nevarnosti, o katerih prav sedaj v teh dneh in mesecih potekajo pogajanja. Prva je dvojni riziko zaposlenih v primeru stečaja podjetja, izguba zaposlitve ter padec vrednosti delnic, če jih imajo v svojem podjetju. Drugi riziko so organizacijski problemi glede davčne in socialne zakonodaje v primeru mednarodnih prevzemov. To je zelo aktualno v primeru Slovenije. Tretji riziko pa je vzpostavitev sistema udeležbe zaposlenih v majhnih in srednje velikih podjetjih. Ko smo toliko politične energije v zadnjem času usmerili v pogajanje s sindikati, ali nismo morda pozabili še na eno pot, da bi šli poleg poti, ki jo je vlada obrala, da bi šli tudi preko poti, ki se ji reče, vspodbujanje udeležbe zaposlenih pri dobičku družb. Gospa ministrica, če je mogoče, pridite s tem zakonom v proceduro prej kot v zadnjem trimesečju.
Hvala lepa. Gospa ministrica, želite dodati vašemu odgovoru.
Hvala lepa. Se bomo potrudili in bomo dali do konca septembra.
Kolega Tanko ima dve vprašanji. Kolega Tanko, dve vprašanji za ministra za kmetijstvo.
Hvala lepa, za besedo. Vsem prav lep pozdrav. Najprej moram povedati, da sem vesel, ker se minister But ni pridružil tej selektivni obstrukciji vlade točke poslanskih vprašanj. Prvo vprašanje se nanaša na črpanje sredstev predpristopne pomoči. Letos je bil pri nas na obisku evropski komisar za kmetijstvo Franc Fischler. V svoji izjavi za medije je opozoril, da Slovenija črpa izredno malo sredstev predpristopne pomoči iz programa Sapard. Ta je namenjen bodočim članicam pri prestruktuiranju podeželja in pa tudi predelovalne industrije. Očitno je, da se ta sredstva iz programa Sapard ne porabljajo za odobrene namene v planiranih in odobrenih kvotah. Po informacijah, ki jih imam, se niso v celoti izčrpala niti sredstva za leto 2001, za leti 2002 in 2003 pa še ni bilo razpisov. Ker je potrebno za črpanje sredstev Sapard zagotoviti sredstva tudi v proračunu Republike Slovenije, je ta izpad razpisov verjetno nastal tudi zaradi tega, ker vlada oziroma ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano v proračunu ni zagotovilo potrebnih partnerskih sredstev. Prihodnje leto bomo postali članica Evropske unije, kar verjetno pomeni, da se bo ta program zaprl. Zanima me naslednje: Zakaj je nastal dveletni zamik pri črpanju sredstev iz programa Sapard in ali bo zaradi zakasnitve sploh možno ta sredstva še črpati? Kakšni ukrepi se predvidevjo, da bomo ta sredstva vendar pridobili in porabili za tiste štiri načrtovane namene? Zanima me tudi, ali imamo dovolj pripravljenih programov za črpanje teh sredstev. Še drugo vprašanje, če dovolite.
Prosim.
Nanaša se na izvajanje pravilnika o veterinarskih pogojih za proizvodnjo in oddajo v promet živil živalskega izvora. Ta pravilnik je stopil v veljavo 30.11.2002. Del tega pravilnika se nanaša na uporabo pitne vode v kmetijskih obratih. Predvsem obrati za pridelavo mleka so veliki potrošniki vode in njena uporaba je vsaj v dveh primerih zelo problematična. Ko zdravstvena inšpekcija prepove uporabo neprekuhane vode za prehrano praviloma zaradi fekalnega onesnaženja, v tem primeru obstaja možnost, da se v obratih kljub odločbi zdravstvene inšpekcije o obveznem prekuhavanju vode ne prekuha vsa potrebna voda, ki se uporablja v proizvodnem procesu. To je na primer voda za čiščenje, pranje bazenov in tako naprej. V drugem primeru pa tudi v primerih, ko zaradi majhnosti zajetij, majhnega števila priključkov ni zagotovljenega sistematičnega nadzora nad zajetji in nad uporabo pitne vode. V prehodnih določbah tega pravilnika pa je določeno, da obstoječi obrati, ki kljub neizpolnjevanju pogojev iz tega pravilnika lahko nadaljujejo z delom, vendar so morali nosilci dejavnosti do 16.12. oddati vloge na VURS, če so se želeli registrirati kot obrat, ki izpolnjuje vse pogoje tega pravilnika ali če so želeli registrirati obrat kot obrat manjše kapacitete. Prav tako so morali do tega datuma oddati vlogo za podaljšanje roka, če obrat pogojev iz tega pravilnika ni izpolnjeval, VURS je lahko določil nov datum, vendar ne daljši od 31.3.2003. Od tega roka pa je poteklo skoraj tri mesece. Zanima me naslednje: Na kakšen način in kako pogosto se v obratih kontrolira uporaba pitne vode v primerih, ko je uporabnikom naložen ukrep prekuhavanja? Kako pogosto poteka postopek nadzora v obratih, ki imajo lastna zajetja? Ali je raven zaščite potrošnikov, uporabnikov živil iz teh obratov zadostna? Zanima me, kakšno je stanje v obratih glede izpolnjevanja pogojev iz tega pravilnika oziroma ali so že bile izdane kakšne odločbe o začasnem oziroma trajnem zaprtju obratov, zaradi neizpolnjevanja pogojev oziroma neureditve zadev po prehodnih določbah. Hvala lepa.
Kolega Tanko, preden vam odgovori minister, sami veste, da za razliko od poslancev, vlada ne more in niti ne sme obstruirati dela v državnem zboru in ga tudi ne. Ko so pristojni ministri in ministrice na vrsti, tudi redno odgovarjajo. Če pa ne, pa opozorim ministra, če ni opravičen, da bi to moral storiti. Prosim, gospod minister za kmetijstvo imate besed.
Hvala lepa gospodu poslancu Jožetu Tanku za vprašanji. Kar se prvega tiče, res je gospod komisar Fischler, ki je bil tukaj na obisku, in z njim se tako ali tako tudi tedensko srečujemo na svetih ministrov, govoril tudi o črpanju programa Sapard. Zelo pozitivno se je izrazil o napredku, ki ga je Slovenija naredila med vsemi kandidatkami na področju kmetijstva. Kar se tiče vprašanja Saparda, smo mi do sedaj naredili dva razpisa, razpis za leto 2000, razpis za leto 2001. Kar se tiče črpanja smo vodilni med desetimi državami pristopnicami. Žal, je denar, namenjen Sloveniji, sorazmerno majhen oziroma je približno štirikrat manjši od tistega, kar je napačno povedal gospod komisar. Kar se tiče razpisov, je zadeva naslednja. Veste, da imamo pet ukrepov, da smo doslej razpisali štiri, da od letos naprej razpisujemo še majhnega z enim odstotkom - tehnično pomoč. Osnovni ukrep oziroma dva velika ukrepa, eden je investicija na kmetijsko gospodarstvo. Tam je delež koriščenih sredstev najnižji in je še na razpolago dve tretjini sredstev. Pri ukrepih - investicije v živilsko industrijo smo izplačali doslej 19 investicij in denarja ne bo več na razpolago. Pri ekonomski diverzifikaciji je nekaj podobnega, in pri investicijah v lokalno infrastrukturi je ves denar potrošen v celoti. Ker smo uvedli evropske ukrepe oziroma evropske pogoje za investicijo na kmetijo, smo spremenili dogovor z Evropsko unijo, nekatere kriterije, in jih olajšali oziroma naredili bistveno bolj slovenskim deželam primerne. Znižali smo starostno mejo kmetov, dodali smo nove investicijske ukrepe o mleku in mesu. Nismo več upoštevali oziroma ne bomo več upoštevali vezanih investicij. In še kar nekaj drugih predlaganih sprememb je. Te spremembe so seveda z Evropsko unijo usklajene. 25. junija tega meseca bo v Bruslju "star comity" oziroma odbor za podeželje, ki bo po predvidevanjih te spremembe programa razvoja podeželja sprejel. Na osnovi tega bo vlada sprejela novo uredbo, spremenjeno uredbo z novimi pogoji, in po naših ocenah prvi ali drugi teden v juliju objavila razpis za leti 2002 in 2003, ko še lahko trošimo sredstva Sapard. K temu razpisu bo priključen tudi neizkoriščen del denarja za leto 2001. Celoten razpis bo možno razdeliti do vstopa v Evropsko unijo, to je da 1. maja 2003. Uporabiti sredstva pa je mogoče potem tri leta od prejetja pogodbe. Pričakujemo, da za investicijske ukrepe živilska - industrija, predvsem zaradi mlekarn in mesnih obratov, investicijske ukrepe - ekonomska diverzifikacija, to so ukrepi obrti na podeželju in dopolnilni dejavnosti turizmu, in investicijske ukrepe - lokalna infrastruktura, to so vaški vodovodi, tematske poti in podobno, tukaj ne pričakujemo absolutno nobenih težav in menimo, da bo denarja prej premalo kot preveč. Ljudje so pripravljeni s projekti in ocenjujemo, da bo tudi za investicije na kmetijo z novimi, bistveno olajšanimi, pogoji vlog bistveno več. Naredili bomo potem oceno konec leta 2003 in če bomo ugotovili, da tam še ostaja nekaj denarja, v tem primeru bomo v dogovoru z Evropsko unijo neizkoriščeni denar namenili ukrepom, kjer je povpraševanje bistveno višje. Tako se bomo potrudili maksimalno in storili vse, da bodo sredstva Saparda v celoti izkoriščena, to pomeni razdeljena do dneva vstopa v Evropsko unijo, uporabljena pa mogoče potem še do obdobja treh let od podpisa pogodb. Povedal bi še to, da sredstva za sofinanciranje s strani države Slovenije niso problem, ker država Slovenija mora zagotoviti eno tretjino teh sredstev. Ta sredstva so zagotovljena v proračunu. Problem pri investicijah na kmetijo je bil predvsem, da slovenske kmetije niso bile sposobne zadostiti vsem evropskim kriterijem. Te smo sedaj nekoliko znižali, vendar ne v higienskih kriterijih, ti so popolnoma enaki, ampak v smislu velikosti kmetij in podobno. To je seveda podatek, ki govori o tem, da bo v Sloveniji na prestrukturiranju potrebno še kar precej postoriti, da se bodo kmetije povečevale. In mogoče samo še zaprosilo, če smem na drugo poslansko vprašanje odgovoriti v pisni obliki, ali če želite na prihodnji seji ustno, ker jaz poslanskega vprašanja na to temo v pisni obliki prej nisem prejel, zato se nisem mogel nanj pripraviti. Hvala.
Vaši prošnji, če prav razumem, bo kolega Tanko ustregel. Dopolnilno vprašanje. Prosim.
To vprašanje, kar zadeva predpristopne pomoči, je pomembno predvsem tudi zaradi tega, ker bo na nek, podoben način potekala tudi poraba kasnejših pomoči. V teh pogajanjih z Evropsko unijo je bila pogajalska skupina izredno uspešna in prav zaradi tega, ker že kasnimo pri koriščenju relativno majhnih predpristopnih sredstev, se zna zgoditi, da bomo imeli potem v kasnejših fazah tudi težave pri koriščenju veliko večjih sredstev v naslednjih letih. Problem je tudi v tem, po moji oceni, da mislim, da na nivoju vlade o tem vprašanju ni ustreznega soglasja. Že ta prvi ukrep, letošnji, ko so se nadomestila rezala za določene površine, kaže na to, da se bo vlada tudi na tem področju odločila za neke vrste varčevanje. Izpad letos za te pomoči, za okoljske programe, je bil okrog ene milijarde tolarjev. Predvsem zaradi tega se bojim, da slovensko podeželje in vsi tisti, ki tam delamo in živimo, verjetno nimamo pripravljenih dovolj ustreznih programov, da bi kvalitetno lahko črpali ta sredstva. Prav iz tega razloga se mi zdi to vprašanje črpanja teh predpristopnih pomoči tudi izjemno pomembno. Hvala.
Prosim, magister But, minister.
Hvala lepa. Skrb gospoda poslanca je seveda vsaj v tistem delu investicij na kmetijo kar upravičena. Zato se intenzivno pogovarjamo in usposabljamo svetovalce v okviru zbornice, da bodo usposobljeni kmetom ponuditi čim boljši suport pri pripravi programov [[programi so sorazmerno zahtevni]] . Kar se tiče živilske industrije, kar se tiče tistih, ki gredo v neke resne dopolnilne dejavnosti, in predvsem občinskih programov lokalne infrastrukture, tukaj, kot veste, nobenih problemov ni in so povpraševanja bistveno večja. Sam se pa tudi ne bojim za koriščenje sredstev v okviru redne pomoči paketa razvoja podeželja - govorim o ukrepih garancij oziroma jamstvenega sklada, za katerega je namenjenih 250 milijonov evrov za obdobje 2004-2006. Ti ukrepise večinoma nanašajo na ukrepe podpor območjem z omejenimi dejavnostmi, na ukrepe podpor kmetijsko-okoljskim programom in na ukrepe novih, tako imenovanih ukrepov zgodnjega upokojevanja. Tako imamo tu sistemski pristop, ki pomeni, da kmetje vložijo vlogo,in je do teh prvih plačil upravičenih 86%, vlagateljev do kmetijsko-okoljskega programa zaenkrat 20%, želimo pa dvigniti celotno število na približno 45 do 50% zaradi okoljske naravnanosti. Želja je, da v Sloveniji naredimo premik s klasičnega kmetijstva na okolju bolj prijazno, in tu so tudi naše tržne priložnosti, tako da se ne bomo kar naprej ukvarjali s tržnimi viški konvencionalnih proizvodov, temveč da bomo lahko v bodočih letih govorili tudi o nekih bolj spodobnih cenah okolju bolj prijazno proizvedenih proizvodov. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica Majda Zupan bo postavila vprašanje ministru za pravosodju. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospodje ministri, kolegice in kolegi! Gospod minister za pravosodje! Pred izvolitvijo ste nam, poslancem, obljubili, da boste sodne zaostanke rešili v štirih letih. Vaša obljuba je bil vaš program in s tem tudi program vlade. In kaj lahko ugotovimo leto dni pred iztekom mandata? Sodni zaostanki niso nič manjši, celo naraščajo. Zaradi tega je država na robu pravne varnosti, državljani pa zelo, zelo nezadovoljni. Po zadnjih raziskavah javnega mnenja je sodstvo institucija, ki ji državljani najmanj zaupamo. Gre za tiste vsakdanje zadeve, ko državljani nemorejo priti do svoje pravice. In če pravico že dosežejo, pa je ne morejo izvršiti ali pa se ne morejo vpisati v zemljiško knjigo. Tisto staro reklo "pravica odložena, je pravica odrečena" še vedno velja. Prav nedavni odstop predsednice ljubljanskega okrajnega sodišča kaže na veliko ignoranco vrha sodne in izvršilne oblasti, saj ji niste vi kot minister in niti predsednik vrhovnega sodišča odgovorili na njen program za odpravo zaostankov, dokler ni dejansko odstopila. Rešitev problema na tem sodišču je ključnega pomena za izboljšanje stanja pravne varnosti v državi. Podatek, da če danes vložiš na tem sodišču tožbo in nihče ne zna povedati, kdaj jo bodo začeli reševati, je dejansko grozljiv. Ko pa jo potem le nekdo vzame v roke, pa se čaka na sodnikovo odločitev v povprečju 33 mesecev. In to naj bo sojenje v razumnem roku, na kar nas opozarjajo tudi v Evropski uniji?! Zanimiva je izjava namestnika varuha človekovih pravic, da so pri zaostankih, ki so jih obravnavali - teh pa imajo čedalje več - kot vzrok odkrili tudi subjektiven faktor v delovanju sodnikov. Ali gre za neznanje, za nedelo, za korupcijo v sodstvu, bi se morali zaradi tega še prav posebej zamisliti. Stanje v sodstvu je torej kritično in se ga ne da več opravičevati s friziranjem podatkov. Zaupanje državljanov v sodstvo je padlo pod skrajno mejo. Res je, da je sodstvo samostojna in neodvisna veja oblasti, in če hočemo ohraniti pravno varnost in demokracijo, vanjo ne sme nihče posegati od zunaj. Vendar pa je potreben poostren nadzor družbe in zaostritev odgovornosti. Brez zaupanja državljanov v sodstvo, v njegov ugled in avtoriteto, ni pravne države. Vendar že predolgo čakamo na to. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Samo še vprašanje: Zakaj se stanje na področju sodnih zaostankov ne izboljšuje in kaj bo vaše ministrstvo storilo za izboljšanje trenutnih nevzdržnih razmer? Hvala lepa.
Hvala lepa kolegica Zupanova. Prosim minister za pravosodje.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Želel bi najprej poudariti, da se položaj v sodstvu vendarle izboljšuje. V ta namen želim najprej predstaviti vendarle nekaj podatkov, kasneje pa predstaviti tudi ukrepe, ki jih izvajamo že dalj časa po posameznih področjih in ki po moji oceni lahko prispevajo k pospešitvi tega pozitivnega trenda. Če pogledamo sodno statistiko za lansko leto. Pri podatkih je nekaj pozitivnih, nekaj slabših, navedel bom ene in druge, tukaj zavračam očitek friziranja. To navajamo tudi sicer za javnost, vendar se žal prevečkrat poudarjajo negativni podatki, tisti pozitivni, ki vendarle tudi so, se pa pogosto spregledajo. Pri vseh zadevah, se je v preteklem letu res povečalo število za 6,5%, in to predvsem na račun realnega prikazovanja izvršilnih zadev, od leta 2001 naprej z navodilom, ki sem ga pač izdal, po katerem se seveda izvršilne zadeve štejejo za rešene šele, ko je izvršba dejansko opravljena. Tukaj smo torej dobili bolj jasno sliko, zaradi tega je nekoliko slabša. Pri tem pa, če gledamo vse zadeve, so višja sodišča imela z 8,8% manj nerešenih zadev, okrožna za 10,8%, pri okrajnih se je zgodilo tisto povečanje, o katerem sem govoril, upravna za 9,7 manj, višje delovno in socialno za 22,5% manj in delovna in socialna prve stopnje za 17,4% manj vseh zadev. Tudi okrajna sodišča so pri pomembnejših zadevah zmanjšala število nerešenih zadev za 11,9%, torej več kot za eno desetino. Ostala sodišča pa tudi za več. Na vseh sodiščih skupaj pri pomembnejših zadevah velja, da se je zmanjšalo število nerešenih zadev v lanskem letu za 11,3%. Še dve vrsti podatkov na hitro. V daljšem časovnem obdobju se je pri pomembnejših zadevah, od leta 1998 do konca lanskega leta, število nerešenih zadev zmanjšalo od 210 tisoč na 143 tisoč, kar je znatno zmanjšanje. Na drugi strani, če gledamo zaostanke po sodnem redu, to veste, da je bila kategorija, uvedena leta 2000, se je, če gledamo, recimo, okrožna sodišča, se je v tem času zmanjšalo število zadev, ki jih štejejo kot sodni zaostanek, za 24% po dveh letih, v prvem letu, glede na stanje leta 2001, za oziroma v zadnjem letu za 15,33% in če gledamo dveletno stanje za četrtino torej. To so podatki, ki kažejo pozitivne trende. Tukaj gre zdaj predvsem za to, da se ti pozitivni trendi ohranjajo. Ne bo lahko, vendar mislim, da so za to vzpostavljeni dokaj dobri pogoji, opozoril bi na analizo vzrokov za sodne zaostanke in predvidene ukrepe, ki jih ta vsebuje. Večina teh ukrepov, ki gredo v različno smer, je uresničena. Gre zlasti za zakonodajne ukrepe. Tukaj navajam dva primera: zlasti izvršba, tega smo se lotili z novelo zakona o izvršbi in zavarovanju, sprejeti, uveljavljeni proti koncu lanskega leta, ki bo brez dvoma začela dajati rezultate. Hkrati analiziramo ustreznost mreže izvršiteljev,z dodatnimi izvršitelji, kjer je treba, želimo narediti tudi izvršbo tekočo. Na področju zemljiške knjige, ki še obstaja problem po številu nerešenih zadev, se je v lanskem letu prvič po daljšem času zmanjšalo število nerešenih zadev za slaba 2%, informatizacija zemljiške knjige, ki je končana 71%, pa bo bistveno prispevala k večji učinkovitosti in na ta način lahko tudi tukaj pričakujemo boljše trende. Seveda so tu še drugi zakonodajni in organizacijski ukrepi, ki jih zaradi izteka časa žal ta trenutek ne morem navajati.
Boste dali dopolnilno vprašanje? Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, hvala lepa za odgovor. Vsi skupaj si najbrž lahko želimo, da bi ti ukrepi začeli delovati in prinesli rezultate. Če dovolite bi pa vam postavila še eno vprašanje: Kaj lahko konkretno obljubite oziroma sporočite novemu predsedniku oziroma predsednici ljubljanskega okrajnega sodišča? Hvala lepa.
Prosim.
Hvala za to dopolnilno vprašanje. Prej se nisem mogel dotakniti tega problema. Seveda Ljubljansko sodišče kot dejansko največje okrajno sodišče v državi z velikimi zaostanki je potrebno posebnega programa razreševanja zaostankov. Po odločitvi predsednice da se odpove funkciji, je bil opravljen sestanek vseh odgovornih iz sodstva in tudi ministrstva, pa tudi sestanek pri predsedniku vlade. Iz teh sestankov izhaja, da sicer ni mogoče v celoti uresničiti vseh načrtovanih ukrepov iz programa predsednice, vendar pa pri ukrepih, ki gredo v različne smeri, je možno zagotoviti izvajanje praktično na vseh področjih v tistem obsegu, ki je pač možen. Tako je možno zagotoviti sredstva za nadaljevanje projekta Herkules, za vse druge potrebe, ki izhajajo iz, recimo temu dodatnega obsega dela, iz pomoči s strani drugih sodišč, vrhovno sodišče hkrati ocenjuje oziroma je že prej odobrilo nekaj dodatnih zaposlitev sodnega osebja. Na drugi strani ministrstvo vidi možnosti, da zagotovi opremo za tiste prostore, ki bijih bilo na ta način potrebno dodatno zagotoviti. Tukaj se seveda kažejo možnosti, da se ta program ustrezno prediskutira, nekoliko preoblikuje in da se v okviru tistega, kar je finančno zlasti možno deloma pa tudi glede na resurse, ki so na voljo, druge, kadrovske mislim, da se ta program dejansko tako preoblikovan izpelje. Seveda pa je prva naloga sedaj, da se določi začasnega predsednika tega sodišča, to je naloga predsednika višjega sodišča. Nato se imenuje predsednika, ki bi se s takim programov tudi poistovetil, s katerim bomo v najkrajšem času opravili nadaljnje pogovore. Takšno je tudi zagotovilo vseh drugih, ki v tem okviru sodelujejo, ministrstvo ima tukaj le en del pristojnosti, zlasti kar zadeva opremo. Tako, bi za to sodišče, ki ima posebne probleme, vendarle prišli do posebnega programa za reševanje teh nakopičenih zaostankov. Veliko bo odvisno tudi od predsednika, ki se bo moral spopasti z vsemi vidiki te problematike. Prepričan, pa sem, in za to obstajajo vsa zagotovila, da vsi tisti, ki morajo odigrati na tem področju svojo vlogo, da se tega zavedajo in so jo pripravljeni odigrati.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali odgovor na vprašanje kolegice Zupanove. Kolega Terčon bo zastavil vprašanje ministru za finance. Opozorim naj, da ta hip na displeju ni ure, tehnične službe že urejajo to vprašanje. Imate na voljo 3 minute približno, vas pa prosim, da kljub temu čas upoštevate, da zaradi težav s tehniko ne bi prekinili seje. Prosim, kolega Terčon.
Hvala gospod, predsednik. Vprašanje zastavljamo gospodu ministru Mramorju. Spoštovani gospod minister! Na januarskem zasedanju državnega zbora vam je bilo zastavljeno vprašaje glede reorganizacije davčnih uradov. Takrat ste v svojem odgovoru navedli, da se je preliminarno ugotovilo, da bodo potrebne določene notranje spremembe glede organizacije dela v postopkih do strank in verjetno celo spremembe zakonodaje. Prav tako ste omenili, da bo komisija, ki jo je imenoval vaš predhodnik, z nekaterimi spremembami nadaljevala svoje delo in ga bo zaključila februarja 2003. Na podlagi ugotovitev pa naj bi potem sledili ukrepi ustreznih sprememb. Zato sem vam podobno vprašanje zastavil tudi sam, in sicer na matičnem zasedanju državnega zbora, ko bi že morali pridobiti izsledke navedene komisije. Takrat niste podali ustnega odgovora, zato bi morali v skladu s poslovnikom v 30 dneh pisno odgovoriti. Ker tudi tega niste storili vam še enkrat zastavljam ustno poslanko vprašanje in zahtevam tudi pisni odgovor. Vprašanje se glasi: Kakšne so ugotovitve posebne komisije, ki je pregledovala delo davčnih uradov oziroma davčnih izpostav? Prav tako me zanima, ali ste na podlagi analize stanja že sprejeli določene ukrepe glede reorganizacije davčnih uradov in kakšni so ti ukrepi.
Hvala lepa. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za vprašanje. Se opravičujem, ker po naših informacijah smo posredovali pismeni odgovor v državni zbor, pa izgleda, da je bil napačno usmerjen. Ne glede na to, o poslovanju in učinkovitosti davčne uprave Republike Slovenije naj bi ob obravnavi revizijskega poročila računskega sodišča razpravljala tudi delovna telesa državnega zbora. V okviru celovitega gradiva, ki smo ga na zahtevo državnega zbora pripravili, je tudi to poročilo, o katerem sprašujete, o izvedbi strokovnega nadzora poslovanja davčne izpostave Tolmin, davčnih uradov Nova Gorica in Hrastnik. To je bilo nadaljevanje tiste komisije, o kateri sem govoril Ta je dejansko končala delo konec februarja, vendar smo potem takoj pristopili na podlagi rezultatov, ki so jih dale te analize, k proučevanju posameznih ukrepov, ki bi naredili to reorganizacijo bolj učinkovito. Če vam morda citiram del iz tega poročila ki je ključen: "Zaradi velike razdrobljenosti," ker gre za 60 izpostav, "je nadzor nad enotnim izvajanjem odmernih in kontrolnih postopkov zelo otežen. Na nivoju davčnega urada ni bilo pregleda nad davčnimi zavezanci. Velike težave so bile predvsem pri zagotavljanju ažurnosti knjigovodstva in reševanju pritožb." In to je bila osnova za reorganizacijo. Namen te reorganizacije je poenotiti postopke od prvega stika zavezanca z davčno službo prek glavne pisarne do centralnega izvajanja odmernih postopkov, centralnega knjigovodstva in centralnega izvajanja prisilne izterjave. Na nivoju davčnih uradov naj bi se enotno izvajalo tudi zajemanje podatkov za potrebe načrtovanja in analiziranja ter vzdrževanja celotnega informacijskega sistema. To je bil cilj. Vendar ko je šla komisija na teren in je pogledala, kakšno je stanje, je ugotovila: "V razgovorih na davčni izpostavi Tolmin in davčnem uradu Hrastnik je komisija ocenila, da je projekt reforme smiseln, ker bo poenotil postopke in omogočil enostavnejše delo zavezancev. Za to pa sta predvsem potrebna dva predpogoja: učinkovita informacija povezava med davčnimi uradi in davčnimi izpostavami, kot prvi, in drugi, sposobnost kontrolorjev in referentov v davčni izpostavi, da znajo analizirati in uporabljati informacije,ki jih posreduje informacijski sistem davčnega urada. Ob zadovoljitvi teh pogojev lahko davčni zavezanci, občani in samostojni podjetniki pridobijo vse informacije in dokumentacijo na nivoju davčnih izpostav. V praksi se je doslej dogajalo, predvsem davčnemu uradu Nova Gorica, da kontrolorji na davčni izpostavi Tolmin niso bili sposobni posredovati informacij z davčnega urada Nova Gorica, zato je prihajalo do velikega nezadovoljstva zavezancev, predvsem samostojnih podjetnikov. Poleg tega ni mogoče izključiti odporov proti reformi tudi zaradi tega, ker se bo z novim sistemom prekinila v praksi večkrat ugotovljena tesna povezava med referenti davčnih izpostav in posameznimi zavezanci lokalnega okolja, kar je lahko imelo škodljive posledice za objektivno izvajanje davčnega postopka. Če se bo novi sistem izvajal v praksi, kot je zamišljen, ne bo prihajalo do problema izdajanja potrdil o plačanih davkih, pri čemer pa je treba opozoriti, da je zahtevana potrdila treba izdati takoj, če so za to izpolnjeni pogoji. Zavezance je treba natančno informirati, kakšen je postopek izdaje potrdil, in dopustiti možnost predhodnega naročanja po telefonu ali faksu." To je samo en del te celovite analize Dursa. Na podlagi te celovite analize pa je bilo sprejetih teh 5 ukrepov, ki jih sedaj Durs izvaja in vam jih bom navedel. Prvi, Durs mora nadaljevati s pričeto reorganizacijo funkcij davčnih izpostav in davčnih uradov ter določiti točne datume zaključka v vseh davčnih uradih. Durs mora takoj pričeti z rešitvijo vprašanja knjigovodstva ter poenotenja knjigovodskih sistemov za vse davke ter rešitve ustrezno vgraditi v projekte elektronskega davčnega poslovanja. Tako je bil potem tudi v bistvu s tem uspehom tega razpisa za elektronsko davčno poslovanje ta postopek pričet. Durs mora skupaj z ministrstvom za finance proučiti potrebne zakonske spremembe na področju plačilnega prometa ter predlagati spremembe predpisov, če so potrebne. To še preučujemo, ker je relativno zapletena zadeva. Nov plačilni sistem, tako kot je postavljen, če biželel skrajšati tisto obdobje, bi bile potrebne res popolne spremembe plačilnega sistema, zato sedaj iščemo druge variante, ki pa se nakazujejo. Durs mora izdelati notranja navodila za poslovanje davčnih uradov in davčnih izpostav z davčnimi zavezanci, in to s točno določenimi roki, v katerih je potrebno reševati prošnje in zahteve zavezancev, vključno s problemi blokade transakcijskih računov. Durs mora za izgradnjo enotnega knjigovodskega sistema pripraviti vso potrebno dokumentacijo in pričeti z razpisom, kar je seveda že naredil. Hvala.
Hvala lepa. Želite dodatno vprašanje gospod Terčon? Izvolite.
Hvala. Gospod minister, vi ste, tako bi rekel, na načelni ravni poskušali opravičiti to reorganizacijo in reformo davčnih uradov. Najprej bi rekel, da se je očitno nekje zataknilo, kajti z računalniškega omrežja državnega zbora, iz magnetogramov dela državnega zbora je razvidno, da jaz vendarle nisem prejel tega pisnega odgovora, ki sem ga zahteval. Upam, da ga bomo prejel. Upam pa, da bom prejel tudi dopolnjen odgovor. Opozoril bi na nekatere tudi negativne posledice te reorganizacije davčnih uradov oziroma davčnih izpostav. Gospod minister, vi ste mi navajali dva primera in načelno, zakaj je potrebna reorganizacija. Jaz pričakujem v odgovoru predvsem, da mi boste pojasnili, kakšna je rezultanta na učinkovitosti dela davčne službe v državi na osnovi te reorganizacije. Kot sem rekel, bi rad opozoril tudi na nekatere negativne posledice. Prepričan sem, da je to eden od procesov koncentracije in centralizacije dela državne uprave in je, po mojem osebnem prepričanju, to zelo ponesrečen in celo nedopusten primer. Naj povem nekatere negativne posledice, ki so razvidne iz volilnega okraja oziroma davčne izpostave iz mojega volilnega okraja v Sežani. Podobni podatki pa veljajo tudi za nekatere druge izpostave. Za to reorganizacijo se je prvič zmanjšala oziroma se je oddaljila davčna uprava pri svojih uslugah do strank. To je evidentno. Nadalje. Zmanjšala se je možnost oziroma dostopnost državljanov do dela v določeni sferi državne uprave. Naj vam povem samo primer, ko je eno dekle skušalo opraviti pripravništvo na konkretnem davčnem uradu, ki sedaj ni več tam, kjer je bil, ste odgovorili, da bi ga rade volje vzeli, vendar da so potni stroški preveliki. Iz konkretne davčne izpostave se je dislociralo 12 delavcev, ne da bi se racionaliziralo ali zmanjšalo število delavcev v državni upravi. Evidentno se za te ljudi, glede na njihovo stalno bivališče, plačujejo bistveno večji potni stroški. Za nameček se je pa pred letom ali dvema konkretna davčna izpostava modernizirala, tudi investicijsko, in sedaj v velikem delu sameva. To so samo nekatere iz konkretnih zelo negativnih posledic te reorganizacije, ki je bila po mojem osebnem prepričanju škodljiva. Pričakujem dodaten, utemeljenejši pismeni odgovor, predvsem z obrazloženimi učinki ukrepov te reorganizacije.
Hvala. Gospod minister, boste odgovorili zdaj ali pismeno? Hvala. Lahko nadaljujemo. Gospa Sonja Areh Lavrič ima besedo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministri, poslanke in poslanci! Vprašanje imam za spoštovanega ministra za šolstvo, gospoda Gabra. V medijih smo lani v Financah z dne 22.9.2002 zasledili članek o tem, da v ljubljanskih študentskih domovih bivajo stanovalci po več mesecev, za kar namesto študentske plačujejo ekonomsko najemnino. Domovi tudi zanje od ministrstva iztržijo subvencijo. Ministrstvo naj bi sicer neupravičeno dobljene subvencije v študentske domove vračali takoj, kar pa ne drži. V mariborskih študentskih domovih namreč subvencij ne vračajo in jih nikoli niso, saj tega od njih nikoli ni nihče zahteval. Direktorica ljubljanskih domov v članku trdi, da se proračun neupravičeno prejetih subvencij dela enkrat letno. Vendar pa na vprašanje, ali so lansko leto vrnili neupravičeno dobljene subvencije, novinarka ni prejela odgovora. Ker je takih stanovalcev veliko, prosim za odgovor na vprašanje: Ali je ministrstvo prejelo od študentskih domov neupravičeno dobljene subvencije in na kakšen način se subvencije vračajo? Kakšne so sankcije, če se omenjene subvencije ne vrnejo? Naj vam navedem eno od zgodb študenta. 30. septembra 2002 je študentu potekla pogodba za bivanje v študentskem domu. Študent je dobil odločbo, da se mora izseliti iz študentskega doma v predpisanem času. Za razlog izselitve je bilo navedeno, da študent ne izpolnjuje pogojev, določenih v 12. členu pod 3. točko pravilnika o subvencioniranja bivanja študentov - oziroma da se študent izobražuje po študijskem programu, ki se izvaja kot izredni študij manj kot tri dni v tednu. To vedno ne drži. Izredni študenti imajo predavanja tudi trikrat na teden, tudi med delovnim tednom. Če se ministrstvo v tem primeru sklicuje na potek in količino predavanj: Na kakšni podlagi imajo potem absolventi pravico do bivanja v študentskih domovih? Študent se je dne 4.12.2002 s pritožbo na odločbo študentskih domov obrnilna ministrstvo za šolstvo in glede na navedbe dejanskega stanja upal na pozitivno rešitev pritožbe. Ministrstvo za šolstvo je pritožbo obravnavalo dlje, kot je to določeno v zakonu o upravnem postopku - odločbo o bivanju bi moral prejeti v 30 dneh. Odločba je bila datirana z dnem 3.2.2003. Pretekla sta torej dva meseca od vloge pritožbe študenta in zato so študentu naložili plačilo ekonomske cene za vse tiste dni, ko je čakal na odgovor oziroma ko naj bi neupravičeno stanoval v študentskem domu. Ali se v primeru ugodno rešene pritožbe neupravičeno zaračunana ekonomska najemnina študentu povrne? Kdo je odgovoren za zamudo pri reševanju pritožb? Ker je omenjena tematika zelo občutljive narave, bi prosila gospoda ministra za odgovor. Hvala.
Izvolite, gospod minister.
Hvala, gospod podpredsednik, spoštovana gospa poslanka, ker je primer zelo konkreten in povsem specifične narave, mi dovolite, da vam pripravimo podroben, pisen odgovor. Lahko pa vam, že sedaj rečem, da verjamem, da je vračanje subvencij, ki so bile neopravičeno izplačane, ko je do tega prišlo, nekaj, za kar bomo poskrbeli, in mislim, da je verjetno zelo smiselno tudi, da bi, v primeru upravičene pritožbe, sredstva, ki so bila višje plačana, povrnili. Ampak, kot pravim, boste dobili pisni odgovor na to vprašanje.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Gospod Peter Levič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Vprašanje gospodu Kebru, ministrstvu za zdravje, lep pozdrav. Problematika drog - urad za droge se ukinja, njegove pristojnosti se pa prenašajo na ministrstva za zdravje. Slovenija je po raziskavah EMCDDA, se pravi Evropska monitorska agencija za droge in odvisnike otrok, iz leta 1999, od 29 evropskih držav, ki so sodelovale v anketi, smo na 5. mestu. V raziskavi so spraševali o življenjskih izkušnjah, s katerimikoli prepovedanimi drogami fantov in deklet, starih 15 in 16 let. 28% fantov in 23% deklet je že imelo take izkušnje. Povprečje 26% nas je uvrstilo na 5. mesto, za Veliko Britanijo, Češko, Irsko in Italijo. To nam daje jasno vedeti, da so droge pri nas velik problem in da je problem drog potrebno reševati kompleksno. S prenosom delovnega področja v ministrstvu za zdravje bo boj proti prepovedanimi drogami manj učinkovit. Kot oddelek ministrstva bo verjetno podrejen sekretarju določenega ministrstva. Tako bo prišlo do degradacije pristojnosti. Politika do drog se bo počasi skoncentrirala na eno ministrstvo. Vodja oddelka bo imel majhno formalno moč, lahko bo skliceval koordinacijo le na nižjih administrativnih nivojih. Le - ti nimajo moči dogovarjanja, še manj odločanja. Verjetno tudi ne bo mogoč celostni pristop, saj bo pristop pristojnega ministrstva usmerjen bolj v medicinski ali bolj v represivni model. Izkušnje iz Evropske unije kažejo, da s tem prihaja do motenj pri koordinaciji na lokalni in tudi na nacionalni ravni. Politika, kjer ni permanente politične, organizacijske in operativne koordinacije dela policije, carine, resorjev, zadolženih za preventivo, zdravljenje in rehabilitacijo uporabnikov drog in tudi mednarodnega zastopanja, nikakor ni učinkovita in nikakor ne dosega standardov dela v Evropski uniji. Financiranje se bo izvajalo skozi proračun enega od ministrstev, prednost bodo imeli, nehote, programi ministrstva, v katerih je locirana politika do drog. Ostalih ne bodo mogli financirati, ker ni pogojev za to. Ostala ministrstva bodo dajala prednost svojim programom in ne skupnemu programu, saj bo odgovornost za vodenje politike prevzelo matično ministrstvo. Pri mednarodnem sodelovanju bodo imeli prednost strokovni pogledi in programi ministrstva, v katerem se bo nahajala enota za droge. S tem bo predstavitev v tujini neuravnotežena, določenim programom se bo dajalo več možnosti za povezovanje s tujino, drugi ne bodo imeli možnosti. Posledice bodo potovanja predstavnikov posameznih ministrstev, saj se bodo morali spoznatiz zadevami v tujini, da bodo lahko uspešni na svojem področju. Mednarodno sodelovanje bo kaotično, saj se ne bo vedelo: kdo, kje zastopa in koga zastopa. Delegacije bodo neuravnotežene, verjetno se bodo zastopala stališča pretežno zdravstvenega resorja. Skratka, problematika prepovedanih drog je resna in zahteva resen, celoviti pristop z različnih strani in ne sme biti omejena z ene strani. Samo še vprašanje bi postavil. Zanima me: Kako se bodo v prihodnje financirali programi, tudi tisti, ki se sedaj financirajo iz sredstev Evropske unije? Kakšna bo strategija države? Kdo in kako bo odločal prioritete dela? In nenazadnje - Kaj bo s kadri, ki so sedaj zaposleni na uradu za droge? Hvala lepa.
Hvala. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec. Bilo bi preveč tendenciozno, če bi hotel samo s pozitivnimi konotacijami opisati organizacijski ukrep vlade. Vlade spreminjajo organizacije, vse vlade po svetu to počnejo, in čisto možno je, da bodo nekoč v prihodnosti tudi drugačne organizacijske spremembe. Zato ni mogoče oceniti vsake spremembe z napovedjo, da je zanesljivo dobra, ampak seveda, s premislekom vlade, da ko je ocenila, kakšno okolje njeni uradi imajo sedaj v okolju vlade in kakšno okolje bi morda dobili v okviru čim bolj podobnih, recimo temu, resornih ministrstev. Presoja je obveljala, da velja zaradi te relativno manjše podpore - oziroma recimo temu nekakšnega vakuma -, da velja poskusiti z organizacijo na nivoju ministrstva za zdravje, to je primer urada za droge. Naj omenim, da ne gre za zelo naključno ministrstvo, da naš program javnega zdravja vključuje podobne programe, naj omenim samo naš program v zvezi z neko drugo drogo, alkoholom, ki dokazuje, da ministrstvo za zdravje zna poiskati partnerje v pogovorih o problemu, ki še zdaleč niso samo njegov problem, ampak v primeru alkohola še kar nekaj drugih resorjev. Konkretni odgovori na vaša vprašanja. S 1. januarjem leta 2004, ko k nam prihaja urad za droge, bo – razumljivo - dobil novo organizacijsko obliko, pri katerem bo zadržal vse svoje naloge in vse svoje zaposlene, kot jih je imel doslej. Mi bomo skušali podpirati njegove funkcije, pri čemer nam bo pomagal že pripravljen nacionalni program za borbo proti drogam, na čelu komisije sem jaz oziroma minister za zdravje po funkciji. In naj povem, da že ta program, ki ga boste kmalu dobili v parlament, ponovno razkriva potrebe po sodelovanju več resorjev na področju drog. Lahko razumem vašo zaskrbljenost, ali bo vpliv, moč urada, zaprtega v eno ministrstvo, podoben kot doslej. Vendar, mi bomo s svoje strani storili enako, da bomo koordinirali njegovo delo in podpirali njegova prizadevanja. Naj omenim, da ob morebitnih minusih, ki se pač imenujejo večja formalna vloga vlade pri podpori urada, pa nastopa mnogo večji interes resornega ministrstva, ki pokriva javno zdravje, in na tem področju seveda tudi problematiko drog. Seveda je res, da ne gre samo za zdravstveno temo, da se tega zavedamo; na področju javnega zdravja je večji del problemov, ki niso problemi zdravstvenega varstva, pa kljub vsemu, po smislu, ker gre za zdravje, se znajdejo na našem ministrstvu. Zato mislim, da se za usodo tega urada ni bati oziroma če bo njegova usoda slaba, bo bolj posledica subjektivnih vprašanj kot pa njegove premestitve od vlade na ministrstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Lahko nadaljujemo? Prosim, Levič - dodatno vprašanje.
Se opravičujem, gospod podpredsednik, nisem prijavil drugega vprašanja. Samo rad bi povedal, da sem v zvezi z včerajšnjim vaterpolom zelo negativno presenečen nad navijači, ki so prišli iz druge države, naše sosednje Hrvaške, in bi rad samo vprašal gospoda ministra - ne vem, če boste pustili: Kaj bodo naredili s takimi huligani in da se to ne bo več dogajalo? Kajti to, kar sem včeraj gledal po televiziji, je nezaslišano in nimam besed Slučajno, če imate kakšen komentar, bi bil zelo vesel. Hvala lepa.
Ni čisto po poslovniku, je pa aktualno. Mogoče gospoda ministra vseeno vprašamo, če želi odgovoriti na vprašanje.
Z vašo oceno se strinjam, to je res nezaslišano ravnanje. Policija je imela skrbno izdelane načrte za to, da obvaruje to, zavaruje to prireditev in s tem povezane nasilniške dejavnosti. Vzrokov za ta ravnanja je več pa tudi več odgovornih, mi bomo o tem pripravili posebno poročilo in ustrezno ukrepali in tudi predstavili odgovorne v javnosti.
Hvala lepa. Besedo ima, gospa Silva Črnugelj.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Lepo pozdravljeni kolegi in kolegice in predstavniki vlade. Današnje vprašanje sem namenila vam, minister za finance, gospod Mramor. Verjetno so vaše besede najbolj citirane v zadnjem času, saj me to ne čudi, glede na dejstvo, da ste do svojem prihodu napovedal kar nekaj zelo pomembnih sprememb. Najbolj so odmevne tiste, ki se nanašajo na spremembe na področju davčne zakonodaje. O spremembah in dopolnitvah zakona na dodano vrednost smo že veliko slišali in na vladi ste že oblikovali besedilo, pričakujemo še obravnavo v državnem zboru. Javnost je največ razburkala razprava o predvidenih reformah na področju davčne zakonodaje, ki se tičejo nepremičnin vendar; zelo malo oziroma skoraj nič se ne govori o zelenih davkih in njihovi uporabi in izrabi. Kot vam je verjetno znano, pred kratkem je bilo po dolgih letih objavljeno okoljsko poročilo o stanju okolja v Sloveniji. Če samo na kratko povem, da ocena ni najboljša, če uporabim oceno osnovnošolsko, je okoljsko poročilo tako, da je stanje okolja v Sloveniji nekako med dva in tri, bolje se nagiba k oceni dve. To pomeni, da je čas, da naredimo tudi na tem področju nekaj, in jaz mislim, da bi bilo dobro, da se ne obotavljamo. Slovenija bo enakopravna članica Evropske unije in znano je, da so države članice že od 90-ih opazno povečale uporabo ekoloških davkov. Uporaba ekoloških davkov se širi na vedno več davčnih osnov. Večina članic uvaja davke v okviru ekološke davčne reforme. Ekološki davki se vedno več uporabljajo za razvoj, za spodbujanje ali, še bolje, za maksimiranje spodbujevalnih učinkov za razvoj in za razvojne sheme za različne namene. Znano je, da ekološki davki niso prisotni na Evropski uniji na področju zakonodajnega nivoja, pričakuje pa se, da bo Svet Evrope mogoče dosegel soglasje, da bo davek na Co2 lahko postal kot izvirni vir prihodkov Evropske unije. 95% prihodkov od ekoloških davkov v Evropi prihaja od davkov na energijo in transport, manj kot 5% prihodkov od ekoloških davkov prihaja do ostalih ekoloških davkov in taks, kot so: davki na misije, kemične substance, proizvode, odpad in izkoriščanje naravnih virov. Vendar število teh ekoloških davkov raste in obdavčujejo se vse novejše in druge davčne osnove, recimo: gnojila, pesticidi, PVC, topila, različne snovi, celo nekatere turistične dejavnosti, površinske vode itd. Ne bom govorila, na kakšen način so se evropske države lotevale davčnih reform ekoloških zelenih davkov, vas pa sprašujem, glede na to, da ste načrtovali reformo: Ali tudi predvidevate na tem področju kakšne posege, ker o temu ni bilo govora? Hvala.
Hvala. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa za vprašanje. Jaz bi rekel, da v začetku tudi v svoji predstavitvi nisem predstavil, kot da bi se na tem področju zamišljal kakšno posebno reformo. Do sedaj je Slovenija, do konca leta 2002 uvedla naslednje dajatve, pač te zelene davke, kot jih imenujete vodna povračila, taksa za obremenjevanje voda, taksa za obremenjevanje zraka z emisijo toplogrednih plinov, taksa za obremenjevaje okolja zaradi odlaganja odpadkov in še taksa zaradi uporabe mazalnih olj in tekočin; v letu 2003 pa je bila uvedena še taksa za obremenjevaje okolja zaradi nastajanja izrabljenih motornih vozil. Zdaj, z vidika prihodka proračuna so se prihodki od teh davkov precej povečevali, v letu 2000 jih je bilo za 26,5 milijard, v letu 2001 za 27 milijard, v letu 2002 za 37 milijard, za leto 2003 pa je ena taka ocena 42,6 milijarde. Torej, s tega vidika se obremenitev s temi taksami povečuje v Sloveniji. Zdaj, če gledamo, kaj je namen teh taks okoljskih dajatev, kot se imenujejo, je verjetno dvojen; vsaj tako tudi vse te države Evropske unije zaradi teh dveh razlogov tudi davke uvajajo, takse uvajajo. Prvič, preko obremenite onesnaževalcev okolja se poskuša s temi dajatvami zagotoviti zmanjšanje onesnaževanje, zato ker pač povečujemo stroške vpliva na zmanjšano trošenje določene dobrine, in pa preko obremenitve uporabnikov določenega naravnega vira zagotoviti hkrati tudi sredstva za njegovo obnavljanje iz teh davkov oziroma čiščenja oziroma ohranjanja. Zdaj, v skladu s temi veljavnimi predpisi država ni neposreden investitor v okoljevarstvene projekte, ampak sofinancira te projekte, ki jih pripravljajo podjetja in lokalne skupnosti, in v skladu z zakonom o okolju je bilo v okoljevarstvene namene iz državnega proračuna v letu 2002 namenjenih okoli 17,2 milijarde tolarjev, torej od 37 je bilo17,2, ampak točni podatki še niso znani, ker bo agencija za okolje še izdala določene odmerne določbe, za nekatere šele oktobra letos. Sredstva se lahko namreč koristijo strogo namensko in če se z naknadnimi preverjanji ugotovi, da niso bile namensko koriščena, je potrebno tudi vračilo. Tako bi rekel, splošna slika tega področja je, da pač vedno bolj uporabljamo te okoljevarstvene davke v Sloveniji, povečujemo ta obseg obremenitve tudi s temi davki in na ta način poskušamo vplivati na izboljšanje stanja v okolju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Ja, dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa. Zahvaljujem se za te zelo izčrpne podatke, nekatere sem celo sama vedela in načine izrabe. Samo, vendar mislim, odnos med sredstvi, ki so zbrana za te namene, pa vlaganji in soinvestitorstvom za izboljšanje okolja oziroma izboljšanju bodisi čistilnih naprav, vaških vodovodov - ni sorazmerno. Glede na to, da okoljsko poročilo na nek način izkazuje določene segmente, ki bi jih bilo treba vendar izboljšati tudi na investicijskem programu, vas sprašujem: Ali načrtujete za naslednje proračunsko obdobje, da bi to v tem razmerju bilo več izkoristka v korist okoljskih investicij? Hvala lepa.
Hvala. Izvolite.
Hvala lepa. Zdaj, v zvezi s tem razmerjem, kolikor se pač z okoljskimi davki zbere sredstev in je prihodkov v proračunu in koliko se potem neposredno nameni skozi to soinvestitorstvo v projekte, je to razmerje stvar ocene prioritet in ocene tega, koliko poskušaš destimulirati s temi taksami in koliko poskušaš na drugi strani dejansko investirati v to področje izboljševanja ekologije. Jaz bi rekel, da za leto 2004, čeprav so razgovori med ministrstvom za okolje in prostor in med ministrstvom za finance vedno v tej smeri povečevanja teh investicij ali pa sofinanciranja teh projektov, jaz za leto 2004, kot bom potem tudi pojasnil ob rebalansu proračuna, ne pričakujem, da bi bili zmožni v tem letu, ko vstopamo v Evropsko unijo, zaradi prestrukturiranj, ki so potrebna, nameniti kakšen večji odstotek teh sredstev. Vendar seveda v naslednjih letih bomo poskušali se držati okoljevarstvenih standardov v Evropski uniji, hkrati bi pa vseeno poudaril, da ima Evropa seveda najvišje standarde na svetu v zvezi z okoljevarstveno problematiko in s tem v zvezi so tudi sedaj ob recesiji, ki se pojavlja v svetu, zelo jasne zahteve podjetij, ki so izjemno obremenjena s tem, da bi se morali v bistvu paziti, koliko se obremenjujejo podjetja s temi taksami, da bodo še konkurenčna. Tako je tukaj potrebno tehtati med enim in drugim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vizjak.
Hvala lepa. Predsedujoči, spoštovani ministri. Poslansko vprašanje bi zastavil ministru za okolje, gospodu Kopaču, predvsem kar se tiče suše. Problem v vzhodni Sloveniji je iz dneva v dan, če ne rečem iz tedna v teden čedalje bolj pereč. Namreč poljščine, ki so bile posejane, so praktično zastale v razvoju, škoda zaradi suše, kot kaže, bo velika. Ne samo suša, tudi v zadnjem času imamo opravka z določenimi bakterijskimi boleznimi, zlasti tudi na hruškah injabolkah. To so vse neke vrste naravne nesreče, ki prizadanejo naše državljane, sedaj v enem delu Slovenije, sedaj v drugem delu Slovenije. Mislim, da se vsako leto ponavlja v tem parlamentu diskusija na to temo, kako sistemsko urediti ta vprašanja in kako pomagati tistim, ki jih ta problem prizadane. Pomagati na tak način, da se pomaga tistim, ki imajo dejansko zaradi tega veliko škodo in katerih eksistenca je odvisna od tega. Že današnja razprava na odboru za finance je pokazala v bistvu, da se še v rebalansu proračuna zmanjšuje proračunska rezerva, ki je namenjena prav urgentnim posegom ob takih dogodkih, da bi ublažili, seveda, nastale posledice za družinske proračune kar marsikaterega kmeta oziroma tistega, ki živi od tega. Sprašujem torej: Zakaj do danes ni sistemskega zakona na tem področju? Zakaj ni denarja namenjenega za te namene oziroma se v rebalansu ta denar celo zmanjšuje? In: Zakaj so predvideni tako nemogoči postopki pri ugotavljanju škode in potem kasneje tudi pri povračilu te škode, da praktično nekateri sploh ne dobijo denarja ali pa čakajo na njega tudi pol leta in več. Skratka, mislim, da to področje terja ureditev, ki ni ustrezno opredeljena in urejena. In me prav zanima, kajti gre za perečo problematiko, kako jo bo slovenska vlada oziroma ustrezna ministrstva reševala - ali bo prepustila stihiji in neki nejasnosti te številne družine ali jim bo priskočila na pomoč.
Hvala lepa. Gospod Kopač.
Hvala lepa. Po najavi sem sicer videl, da poslanec, gospod Vizjak, sprašuje ministrico za kulturo, ampak kljub temu bom rade volje odgovoril, kolikor bo v moji moči. Sistemski zakon o sanaciji naravnih in drugih nesreč je bil napisan že nekje septembra lani in je bil, žal, zelo dolgo v medresorskem usklajevanju. Sedaj pa je medresorsko usklajevanje končano in slučajno - ne zato, ker smo pač v takih okoliščinah, ampak slučajno - ravno v četrtek ta teden na seji vlade je uvrščen na dnevni red in v petek bo že tu, pri vas. Sistemski zakon. Ta se bo sprejemal seveda po rednem postopku, kakor se boste odločili, ali bo še splošna obravnava, ali bosta potem samo druga in tretja skupaj, ali druga in tretja posebej, je odvisno od vas. Kar pa se tiče drugih trenutnih razmer, ko govorite o suši v Sloveniji, ki ta hip pesti tudi naše kmetijstvo, in o ognju oziroma hruševem ožigu, pa moram reči, da se vse take potencialne naravne nesreče - to še ni razglašeno za naravno nesrečo, ampak potencialne naravne nesreče - v Sloveniji vodijo po postopku, ki ga predvideva zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Postopek po tem zakonu vodi uprava za zaščito in reševanje pri ministrstvu za obrambo in ne ministrstvo za okolje, ker ste pač vprašali mene, kaj vlada predvideva v zvezi s to sušo. Kljub temu slučajno vem, ker je tudi v medresorskem usklajevanju: Prav ta četrtek uprava za zaščito in reševanje oziroma minister Grizold pripravlja informacijo za sejo vlade v zvezi s hruševim ožigom, ne vem pa, ali tudi v zvezi s sušo. In zagotovo bo vlada po postopku, ki gapredvideva zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, tudi ustrezno odgovorila oziroma ukrepala. Tako se ne bi mogel strinjati s tem - no, saj niste niti trdili, bolj ste rekli, ali bo vlada vse skupaj prepustila stihiji - nikakor ne. Za reagiranje imamo zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami in postopek, ki ga vodi uprava za zaščito in reševanje, to teče, sistemski zakon pa je slučajno ravno ta teden na poti v parlament.
Najprej pojasnilo. Ne dvomim, da je gospa ministrica za kulturo odsotna zaradi nujnih razlogov. Gospoda Vizjaka pa nisem želel prekiniti pri njegovem vprašanju zaradi tega, ker menim, da je tudi njegovo vprašanje v vsebinskem smislu silno aktualno. Tako kot tudi nisem prej gospodu Leviču vzel možnosti, da dodatno postavi vprašanje o neki zelo aktualni stvari. Mislim, da moramo biti toliko življenjski, da so poslanska vprašanja sicer skladna s poslovnikom, vendar pa je življenje pomembnejše od birokratske procedure - kljub vsemu. Dodatno vprašanje.
Hvala lepa. Rade volje bi vprašanje zastavil ministrici za kulturo, če bi bila tu, in se vam opravičujem za to, ker sem pač zastavil vam vprašanje; mislim pa, da je pomembno za naše državljane. Nekako sem pomirjen, ko vidim, da se nekaj premika na področju zakonodaje. Vendar je to tisti prvi korak, ki me pa še ne zadovoljuje v celoti. Zakaj? Mislim, da kmetje potrebujejo tisto, kar jim bo olajšalo pozicijo - to je pa predvsem denar in hitri, učinkoviti postopki, kako nadomestiti izgubo oziroma ta izpad dohodka. Od enega zakona, ki bo šel v parlamentarno proceduro in bo sprejet verjetno v drugi polovici ali pa že kar krepko v zimskem času, si težko kaj obetajo glede na trenutno perečo situacijo. Zato me zanima: Ali razpolaga tudi kdo s podatkom, koliko sredstev je predvidenih za najnujnejše ukrepe, ki so več kot potrebni glede na nastalo sušo, tako v Posavju kot v drugih delih Slovenije; in seveda ta hrušev ožig, ki se, kot slišim, kar hitro širi, tudi zaradi neustreznih ukrepov tistih, ki morajo sekati drevje in sanirati zadevo. Hvala lepa.
No, zdaj pa odpiramo točko dnevnega reda že skoraj. Tako prosim, ostanimo v okvirih, ki so predvideni. Ker pa je vsebina vezana na vsaj dve ministrstvi, je mogoče tu gospod minister But zainteresiran, da kaj pove v tej zvezi.
Lahko rečem samo glede hruševega ožiga. Mimogrede, ukrepi so absolutno pravi. Tudi danes smo imeli 40 ljudi iz cele Slovenije na pogovorih, predstavnikov sadjarjev. In edino vprašanje je še: ali kdaj in če kdaj uporabljati tudi antibiotike. Ko jih bomo, in če jih bomo, bodo vsi skočili v zrak, zakaj uporabljamo antibiotike, tako kot so zdaj vsi v zraku, zakaj jih ne uporabljamo. Ne uporabljamo jih zato, ker niso dovoljeni. Če bodo dovoljeni, bodo seveda vsi rekli: ogrožamo zdravje ljudi, ampak to je druga zgodba. Tam je jasno, da smo kot država dolžni na osnovi zakona, ki velja, pokriti strošek posekanega drevesa; za to postopek poteka. Na drugi strani pa je, kar se tiče statusa naravne nesreče v zvezi s hruševim ožigom, po mojem razumevanju ta postopek že stekel in je to dejstvo naravne nesreče že razglašeno - glede na postopek, ki smo ga izpeljali. In minister za obrambo bo poročal o tem v tem tednu na vladi glede prve ocene, ki smo jo pripravili skupaj z našim ministrstvom. Verjetno bo pa približno rok enega meseca do meseca in pol potreben, da bo mogoče narediti dokončno oceno in na osnovi tega tudi pripraviti nek določen interventni zakon.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Besedo ima gospod Alojz Sok.
Hvala za besedo. Spoštovani ministri in ministrica, spoštovani kolegi poslanci in poslanke! Pravzaprav sem najavil dve vprašanji, in sicer je nekako sedaj to moje drugo vprašanje v zvezi s sušo že bilo obravnavano, čeprav ni bilo v skladu s poslovnikom tako najavljeno; ampak vseeno, zadeva je res aktualna, tako kot je predsedujoči tudi ugotovil. Kar se tiče prvega vprašanja, bi želel postaviti vprašanje gospodu ministru za kmetijstvo, in sicer: Časopis Finance je pred časom domnevno objavil, po izjavi predsednika kmetijsko-gozdarske zbornice, da Ljubljanske mlekarne izvažajo surovo oziroma - da ne bo pomote - pasterizirano mleko na predelavo v sosednjo Avstrijo - za to seveda dobijo državno izvozno subvencijo - potem pa nazaj uvažajo mlečni prah, ki pa ga, kot vemo, tudi pridelujejo v mlekarni v Murski Soboti. Zanima me: Ali ta zadeva drži? Moram povedati, da sem sam poskušal preveriti podatke na carinski upravi Republike Slovenije, konkretno pri Branki Skrt, ki naj bi bila za to področje zadolžena, vendar mi do danes, se pravi, v desetih dneh tega podatka ni uspelo dobiti. Sploh nisem mogel dobiti odgovora, ali carinska uprava podatke o tem vodi, in če ne, zakaj ne – enostavno, carinska uprava na to vprašanje ne odgovarja. Zato postavljam, gospod minister, to vprašanje vam. Vprašanje sem zastavil nekoliko drugače torej: Ali to drži ali ne? In če drži: Koliko so Ljubljanske mlekarne izvozile v letu 2002 in do tega trenutka v letu 2003 surovega mleka in koliko je v tem času uvozila mlečnega praha? Kajti, tu je potem vprašanje legalnosti oziroma nelegalnosti takega početja. Vprašanje sem tudi nekoliko razširil: Ali se takšen promet morebiti odvija med sosednjo Italijo in Hrvaško? Se pravi, če gre za tovrstne trgovinske povezave. In če še lahko predstavim drugo vprašanje, ki sem ga prav tako naslovil na ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prav tako sem ga želel vprašati v zvezi s sušo, pa bom sedaj morebiti, ker je že na vprašanje bilo odgovorjeno, to vprašanje skušal spremeniti v predlog. Namreč, nelogično je, da se z vprašanjem suše pri nas ukvarja ministrstvo za okolje in prostor. Nisem zasledil, da bi enak postopek bil v sosednji ali pa v državah Evropske unije. Ta problematika povsod spada v področje ministrstva za kmetijstvo. Zato seveda predlagam, da bi tudi pri nas moralo o tem razmišljati predvsem ministrstvo za kmetijstvo, kaj lahko v tem obdobju, ko meteorologi napovedujejo oziroma dajejo v javnost podatek, da takšnega primanjkljaja padavin ni bilo zadnjih 150 let - kaj lahko storimo? Predvsem bi vas rad, gospod minister za kmetijstvo, vprašal: Ali na ministrstvu razmišljate - glede na to, da bo letošnja žetev vsaj 3 tedne prej kot prejšnja leta - kaj lahko naredimo v tej smeri, da bi te strniščne posevke morebiti s pomočjo svetovalne službe in pa seveda ob pomoči, delni pomoči države, obdelali, jih z ustreznimi rastlinami zasejali, da bi dobili manjkajočo voluminozno krmo? Kajti, najtežje bodo to sušno obdobje vsekakor preživeli živinorejci, v prvi vrsti govedorejci. Po tej plati bi se seveda dalo na nek način pomagati; sicer moram reči, da ne verjamem, da se te zadeve da reševati na nek sistemski način, tako kot je malo prej govoril minister za okolje in prostor, ki se pač verjetno bolje razume na neke druge zadeve. Sušna obdobja je treba enostavno, prepričan sem, reševati z interventnimi zakoni. Zato seveda sprašujem: Ali bo vlada pripravila tak predlog oziroma ali ga že pripravlja? Če ga ne bo, se bomo seveda tega lotili v opoziciji, tako kot smo se lansko leto oziroma leta 2001. Povsem jasno - dejstvo je, da za sušna obdobja velja, konec koncev o tem govori že sveto pismo, da bi vas spomnil na faraonove sanje o sedmih debelih kravah in pa sedmih suhih kravah se pravi, že takrat so poznali ta problem in razlaga tega je bila, da pač morajo vsi skupaj takrat, ko jim gre dobro, nekoliko varčevati, da bi takrat, ko se pojavijo takšne katastrofe, lahko na ustrezen način intervenirale. Torej sam mislim, gospod minister, da edini in pravi način razreševanja tega problema je takojšnja pomoč tistim, ki jih je ta katastrofa prizadela. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanja. Če moji podatki, bom zadaj začel, čeprav bo večino tega verjetno moral vseeno zaenkrat dodati še kolega minister Kopač, ker predvidevam, če moj podatek drži, da sva oba bila nekoč ministranta, pomeni, da oba poznava to priliko o tistih sedmih suhih pa debelih kravah in tako naprej, tako da se strinjam z vami. Kar se drugega tiče, nimam nič proti, če bo sprememba zakonodaje govorila tudi o tem, da se področje suše in drugih podobnih naravnih nesreč premakne v pristojnost ministrstva, ki ga pač trenutno vodim, morda bi to res bilo logično. Kar se tiče sodelovanja svetovalne službe pri delu in ob pomoči države pri svetovanju za na primer boljše oziroma za čimbolj učinkovito izrabo teh strniščnih posevkov, mislim, da je svetovalna služba to pravzaprav dolžna narediti. Vendarle je še vedno večinsko plačana s strani države. Mi, mislim, da jo bomo tudi spodbudili, da se tega lotijo. Oni so najboljši in najbolj pravi naslov, ker so dnevno pri proizvajalci in je to pravzaprav tudi njihova naloga. Kar se tiče prvega vprašanja. Prvo vprašanje, kratek odgovor je: ne drži. Nihče v tej državi, ki vozi mleko, surovo mleko na storitev sušenja oziroma prašenja v katerokoli državo, bodisi da je to Avstrija ali Italija, in pripelje nazaj mleko v prahu kot rezultat te storitve, ne more in ne uveljavlja subvencij pri izvozu, to je zelo jasno in preverljivo. To torej absolutno ne drži, pa je pisalo kjerkoli ali ni pisalo, to ne drži. Konkretni podatki pa sotakšni, da je po podatkih carinske uprave v letu 2002 48.300 ton mleka ali proizvodov mlečnih seveda, torej mleka, več izvoženih izven Republike Slovenije, od tega 10.000 ton na Hrvaško, 10.000 ton v Italijo, v Avstrijo zanemarljivo. V istem času je bilo uvoženih iz Avstrije 32 ton mleka v prahu in neko malenkost, pol tone, iz Hrvaške. Kar se tiče letošnjih podatkov, so približno enaki, s tem da se pač nanašajo na polovico leta in so torej polovica lanskih podatkov. Kar se tiče zneska izplačanih podpor priizvozu, tukaj jaz s podrobnejšimi podatki za vsako firmo ne bi želel komentirati, ker ne vem, če je to primerno. Lahko rečem samo to, da smo skladno z uredbo vlade Republike Slovenije v letu 2002 plačali pri podporah za izvoz slovenskega mleka izven trga Republike Slovenije ali izdelke iz mleka skupno 4,5 milijarde slovenskih tolarjev. Vemo pa, da imamo v bistvu samo štiri mlekarne in največjo mlekarno, ki se imenuje Ljubljanske mlekarne. To je podatek za leto 2002 - kot orientacija. Hvala.
Hvala. Dodatno vprašanje, gospod Sok.
Čisto na kratko. Gospod minister, mislim, da ne more biti neka skrivnost, koliko od teh sredstev je dobila Ljubljanska mlekarna. Konec koncev to so sredstva države, to so proračunska sredstva in bi vas seveda prosil in vam s tem dodatnim vprašanjem predlagal, da poveste: Koliko od teh 4,5 milijarde so dobile Ljubljanske mlekarne? Za mene kot poslanca, ki prihajam iz severovzhoda države, kjer je ta suša, o kateri smo danes že govorili, najbolj izrazita, je seveda ta podatek izredno pomemben. Kajti, trdim, da so največji proizvajalci mleka v Sloveniji pravzaprav kmetje v severovzhodni Sloveniji in ti bodo zaradi suše tudi imeli največ problemov. Zato me seveda zanima, kako država s subvencijami vpliva na trgovino tega, za Slovenijo zelo pomembnega kmetijskega proizvoda.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Mislim, da izjemno intenzivno sodeluje država pri tem, brez podpore države na tem področju - seveda, gre pa za evropsko popolnoma sprejemljiv in usklajen ukrep, ki bo velja tudi po vstopu v Evropsko unijo. Razlika je v tem, da bodo ta sredstva v celoti plačana s strani proračuna Evropske unije, 100% od 1. maja prihodnje leto naprej. To so sredstva posebnega statusa. Torej 4,5 milijarde slovenskih tolarjev smo lani plačali na legalen in javen način na osnovi uredbe vlade Republike Slovenije slovenskim mlekarnam. Če je izračun, ki drži, da je približno 55% do 60% mleka letno odkupljenega s strani Ljubljanskih mlekarn, pomeni, da je približno v teh razmerjih tudi izvoženega, pomeni, da je približno toliko odstotkov denarja namenjenega Ljubljanski mlekarni. Seveda, Ljubljanske mlekarne, veste, ne delujejo samo na območju ljubljanske regije, ampak pokrivajo vsaj še dobro polovico Štajerske, odkar Mlekarne v Mariboru ni več oziroma je del kapitalskega sistema, o katerem smo govorili - Ljubljanskih mlekarn. In nenazadnje, v kolikor bi tega ne bilo, bi ob dejstvu, dav Sloveniji proizvedemo približno 35% več mleka, kot ga potrošimo v Republiki Sloveniji, verjetno govora o tem, da bi bila odkupna cena mleka kakšnih 15, če ne še več, morda celo še kakšen odstotek več, nižja od tega, kar je danes. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Rokavec.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana ministrica in pa spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Poslansko vprašanje zastavljam ministru za finance dr. Mramorju. Predvsem je osnovno vprašanje: Kdaj bo vlada odpravila nered pri izplačevanju plač vladnim funkcionarjem? Namreč, glede na članek Tajne plače v Mladini 19. maja tega leta, kjer so podrobno bile navedene plače vladnih funkcionarjev na ministrstvih, kakor tudi v javnih zavodih, javnih podjetjih, je razvidno, da je rast plač v zadnjih dveh letih skokovito narasla in presega medsebojna razmerja, tako med vlado, državnim zborom in pa tudi sodno vejo oblasti.Predvsem pri direktorjih javnih podjetij, zavodov se v večjih primerih ne spoštuje sklep vlade po 90% plači resornega ministra. Zato sprašujem ministra za finance: Ali bo vlada ob napovedani avgustovski zamrznitvi plač v javnem sektorju hkrati odpravila nesorazmerja v tem sektorju? Hkrati, mimogrede, se strinjam, da mora država varčevati. In če hoče varčevati v javnem sektorju, mora najprej varčevati pri sebi. In vladni funkcionarji oziroma državni funkcionarji smo prvi izmed tistih. Hkrati pa menim, da vsistemu javnega sektorja ne more biti izjem. Kajti samo iz omenjenega članka lahko ugotovimo, da plače nekaterih direktorjev javnih podjetij, delniških družb v večinski državni lasti krepko presegajo že omenjeni sklep vlade. Zato pričakujem, da bo dejansko, če ne že avgusta, že celo prej tudi to nesorazmerje odpravljeno. Hkrati pa bi dejansko vprašal tudi gospoda ministra za odgovor na poslansko vprašanje, ki sem ga zastavil že 22. aprila, ki pa govori tudi o tem, kako bo država posredno oziroma neposredno pobrala davek od delitve dobička v tej firmi. Namreč, gre za finančna sredstva, varčevanje finančnih sredstev na račun države. Ta teden imamo v okviru te seje tudi rebalans proračuna in verjetno je predvsem tudi finančno ministrstvo eno tistih prvih ključnih resorjev, kjer je treba iskati rezerve, tako pri izplačilu plač vladnim funkcionarjem kot tudi pri pridobitvi prihodkov tam, kjer je potrebno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa za vprašanje. Ministrstvo za finance sicer ni pristojno za urejanje in nadzor vseh plač vladnih funkcionarjev ter plač direktorjev javnih zavodov in javnih podjetij, ki sicer tudi nimajo statusa vladnih funkcionarjev, tako da bi bil ustreznejši naslov za odgovor na to poslansko vprašanje urad za plače pri vladi oziroma služba za kadrovske in administrativne zadeve. Vendar ne glede na to je ministrstvo za finance vsekakor zainteresirano, da se čim prej pripravijo ustrezne analize stanja plač funkcionarjev in direktorjev ter da se morebitne nepravilnosti takoj odpravijo; v zvezi s tem je tudi vlada že sprejela sklep. Pri tem bi želel opozoriti, da je vlada sprejela tri različne sklepe, ki urejajo plače poslovodnih organov v javnih zavodih, javnih podjetjih in gospodarskih družbah v večinski lasti države. In sicer je en sklep za javna podjetja, agencije in sklade, drugi za javne zavode in tretji za gospodarske družbe v večinski lasti države, na katere se je predvsem, če sem pravilno razumel, nanašalo vaše vprašanje, kjer se uporablja sklep vlade o priporočilih predstavnikov Republike Slovenije v nadzornih svetih gospodarskih družb, katerih večinska lastnica je Republika Slovenija, pri sklepanju pogodb o zaposlitvi. S tem v zvezi imamo sistem, da če obstajajo napake pri izplačevanju plač direktorjem teh podjetij, kar velja tudi za javne zavode, in se to na podlagi revizijskih ugotovitev nedvomno ugotovi - notranje revizije pristojnih ministrstev morajo to ugotoviti -, je treba ugotoviti, kdo je za to odgovoren, in predlagati vladi, da sprejme ustrezne sankcije. S tem v zvezi lahko nastane problem, če ni obojestranskega interesa za uskladitev določil individualne pogodbe o zaposlitvi. Če obojestranskega interesa ni in ker so obstoječe pogodbe veljavne in jih ni možno brez finančnih posledic prekiniti, enostransko odpovedati, je treba ugotoviti, kaj je v interesu Slovenije. Plače vladnih funkcionarjev pa trenutno še ureja zakon o razmerjih plač v javnih zavodih, državnih organih in organih lokalnih skupnosti, razen funkcionarjev, za katere se smiselno uporabljajo določbe zakona o poslancih. Ob predvideni avgustovski zamrznitvi plač ni realno pričakovati in tudi ni možno, da bi se odpravila vsa dosedanja nesorazmerja plač v javnem sektorju. Dosedanja nesorazmerja se bodo odpravila postopno, od leta 2004 do leta 2008, razpon med najnižjo in najvišjo osnovno plačo bo lahko takrat največ 1:10, v skladu s 50. členom zakona o sistemu plač v javnem sektorju. Ta zakon sicer velja, vendar se bo pričel uporabljati šele s 1.1.2004. Seveda pa ministrstvo za finance podpira pospešeno odpravo, če pride do nekaterih plač, ki niso v sorazmerju s temi tremi sklepi vlade. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dodatno vprašanje, gospod Rokavec, prosim.
Hvala za besedo. Gospod minister, namreč na žalost me niste razveselili s svojim odgovorom, mislim, da je preohlapen. Dejstvo je, da nekateri podatki bistveno izstopajo. Namreč, če samo na kratko povem pri Novi kreditni banki Maribor izstopa ta podatek za več kot 50 procentov, prav tako tudi pri Poštni banki Slovenije. Že na prejšnji seji sem omenil tudi Pošto Slovenijo, prav tako Družbo za državne ceste, kakor tudi holding slovenskih elektrarn. Namreč te številke bistveno bodejo izven okvirja. Omenil sem samo nekatere. Namreč dejstvo je, da vlada svojim članom v nadzornih svetih ne more dajati samo priporočila, ampak jim lahko da jasne usmeritve, ki morajo biti za člane nadzornih svetov zavezujoče. Drugače ima vlada tudi inštrumente, kako svoje člane nadzornih svetov, če priporočila vlade ne spoštujejo, zamenjati z drugimi. In menim, da tukaj ni pravi pristop vlade k temu, da bi se uredile plače na področju vladnih funkcionarjev oziroma menedžerjev, ki poslujejo v firmah, javnih podjetjih, agencijah v večinski državni lasti. Zato izrecno pričakujem, da se bo vlada lotila tega vprašanja bolj odločno ter da ne bodo v prihodnje izstopale te številke. Vlada ima inštrumente, zato prosim, in ne samo prosim, zahtevam da se to tudi uredi. Namreč, če je to zavezujoče za nekatere firme v javnem sektorju, mora biti tudi za druge. Izjem ne more biti. Hvala.
Hvala. Lahko nadaljujemo z naslednjim vprašanjem? Želite, gospod minister, besedo? V redu. Besedo ima gospod Jerovšek, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovana ministrica, ministri, kolegice in kolegi. Prvo vprašanje namenjam finančnemu ministru. Slovenija je v zadnjem času soočena s pritiski Hrvaške, ki skuša inkriminirati ravnanje Ljubljanske banke v zadevah LHB banke Frankfurt in problem tako imenovanih varčevalcev Ljubljanske banke Zagreb. Hrvaška edina ni ratificirala sukcesijskega sporazuma z izgovorom, da ni jasna usoda depozitov deviznih rezerv nekdanje SFRJ. Ob tem ji je celo napovedala tožbo zoper Ljubljansko banko, kot lastnico frankfurtske LHB banke - gre za tako imenovani problem mešanih bank - češ da je sodelovala v organizacijah pri izginotju 589 milijonov dolarjev deviznih rezerv nekdanje SFRJ. Ker je predsednik vlade v zvezi s problemom varčevalcev Ljubljanske banke Zagreb napovedal spremenjeno strategijo oziroma pogajanja s hrvaškim predsednikom vlade, me zanima: Zakaj slovenska vlada spremeni in menja strategijo? Kaj ima v rokah hrvaška vlada, da se v zadnjem času v odnosu do Slovenije tako arogantno obnaša, slovenska politika pa se kljub znatno izboljšanem mednarodnem položaju [[sprejem v Nato in EU]] neprestano umika? Ali hrvaška politika slovensko politiko izsiljuje z obveščevalnimi podatki o koruptivnem ravnanju dela slovenske politike in pomembnih bankirjev o zadevah, ki sicer niso direktno povezane s to temo. Kaj bo vlada naredila v zaščito slovenskih interesov? Imam še več vprašanj, ki niso za odprto sejo, ampak tudi v zvezi s temi vprašanji, če zaradi interesov države Slovenije ni možen odgovor na odprti seji, sprejemam, da odgovor dobim na zaprtem delu seje. V zvezi s problematiko Ljubljanske banke, sprašujem nadalje: pred dobrima dvema mesecema je prišlo na sodišču v Trstu do poravnave med Novo Ljubljansko banko in tožniki v zvezi s stečajem Tržaške kreditne banke. Čeprav je Nova Ljubljanska banka ves čas zagotavljala, da je ravnala popolnoma v skladu s finančno zakonodajo in se ne boji tožb, je kljub temu prišlo do poravnave, kar pomeni finančne obveznosti za komitente in posredno davkoplačevalce iz Slovenije. Hkrati je bila ta poravnava medijsko skoraj v celoti zamolčana. Zanima me: Kakšne so finančne obveznosti, izhajajoče iz poravnave? Čigavo nezakonito ravnanje znotraj banke oziroma slovenske politike se je s tem skrilo in prikrilo? In: Ali bo vlada kot večinski lastnik Nove Ljubljanske banke raziskala finančne transakcije, individualno okoriščanje in zahtevala individualno odgovornost? Upam, da dobim odgovor, potem bom pa drugo poslansko vprašanje postavil ministru Dimovskemu.
Hvala. Prosim, gospod minister.
To vprašanje je drugo, kot je bilo najavljeno, zaradi tega vas prosim, če lahko predložim odgovor v pismeni obliki.
Hvala. Drugo vprašanje, gospod Jerovšek.
Če sem dobro razumel, bo kompleten odgovor v pismeni obliki. Ga ne morete dati [[...]]
Gospod minister je odgovoril, gospod Jerovšek, kajne?
Ja ne, ampak me zanima, ali je treba zapreti sejo državnega zbora, da bomo lahko dobili odgovor, ali le-tega namerava dati le v pismeni obliki.
Izvolite, gospod minister. Prosim, če lahko še enkrat pojasnite.
Na vaše vprašanje bomo dali pismeni odgovor.
Toda kako v tem primeru uveljaviti 246. člen poslovnika?
Najprej, to ni več vprašanje, ki zadeva vsebino, ampak je procedura. Tako prosim, drugo vprašanje.
Pred desetimi dnevni se je zaradi zapiranja podjetij, ukinjanja delovnih mest in neznosne socialne stiske zgodil tako imenovani protestni zbor žensk v Trbovljah. Protestniki so ugotavljali, da vlada podpira pohlep dela menedžerskih struktur, uničevanje podjetij zaradi osebnega okoriščanja in hkrati ne naredi ničesar za odpiranje novih delovnih mest. Poleg Zasavja in Posavja so v neznosno socialno stisko z visoko brezposelnostjo in zapiranjem podjetij soočena še nekatera območja v Sloveniji, Prekmurje, Podravje, Dravinjska dolina, Haloze, Baška grapa in tako dalje. Kljub temu da se za programe prestrukturiranja in odpiranja novih delovnih mest plasirajo relativno visoka finančna sredstva, pa se njihovih učinkov ne opaža. Lahko se strinjamo z navedbami protestnikov, da so sredstva v veliki meri uporabljena po strankarsko političnih merilih in klientelističnih povezavah znotraj nekaterih lobijev. Ker se na shod vabljeni predstavniki vlade vabilu seveda niso odzvali, sprašujem: Kdaj bo vlada resno pristopila k reševanju vse večje brezposelnosti in se soočila s propadanjem in brezperspektivnostjo številnih območij v Sloveniji? Kako bo poskrbela, da bo razvojni denar resnično šel tja, kjer je najbolj potreben, ne pa, da ga večina zaokroži in konča v finančno poslovnih institucijah v Ljubljani? S čim bo preprečila večanje ekonomskih razlik med ljudmi in širjenje revščine? Ali bo in kdaj bo izterjala denar, ki je poniknil skozi finančne malverzacije, kot so SIB, Rdeči križ, milijardne nagrade vodstvom Elana in Tovarne vozil Maribor in tako dalje, in ta denar usmerila v odpiranje novih delovnih mest v deprivilegirane regije? Sprašujem: Kako se bo vlada odzvala na upravičene zahteve žensk v Trbovljah? Te so opozorile na probleme in to asocira na podobne proteste trboveljskih žensk pred 50. leti. Takratna oblast je ukazala, da se nadženske pošljejo tanki. Kaj napoveduje popolna brezbrižnost in neodzivnost oblasti danes? Ali imamo res tako dobrohotno in milo vlado, da v zameno za tanke ponuja zgolj ignoranco? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Poskušal bom odgovoriti na tisto vprašanje, kar je v pristojnosti ministrstva, za katerega sem zadolžen in odgovoren. Vaša vprašanja so namreč zelo široka in zahtevajo zelo natančne odgovore, tako finančnega in verjetno gospodarskega ministrstva in službe za regionalni razvoj. Dovolite mi torej, da odgovorim najprej z nekaj številkami, makroekonomskih, ki bodo natančno pojasnile stanje, kar se tiče posameznih programov v posameznih regijah. Pozneje pa konkreten primer, ki ste ga navedli. Najprej naj povem, da je v programih aktivne politike zaposlovanja, ki je v pristojnosti ministrstva za delo, družino in socialne zadeve in v izvajanju zavoda za zaposlovanje, namenjenih v letošnjem letu približno 16 milijard sredstev. Da pa je temu treba dodati še Phareova sredstva, ki so v višini 1,6 milijarde. To so, bi rekel, tista sredstva, ki ne posegajo v te tako imenovane pasivne pomoči, ki so sicer namenjen za nadomestila za brezposelnost. Ti programi so potem sestavljeni tako, da so sredstva večinoma usmerjena v tiste regije, ki imajo višjo stopnjo brezposelnosti in tudi prikaz, ki vam ga bom tudi predložil, teh sredstev gre v smeri, da je pravzaprav, podravska, pomurska, posavska regija, Zasavje, torej tiste regije, ki imajo nadpovprečno stopnjo brezposelnosti, najbolj participirajo na teh sredstvih. Vendar pa je vsekakor pomembno, da je v Sloveniji ta, tako imenovana regionalna politika vezana na neka določeno koordinacijo, ki zahteva različna sredstva, ne samo sredstva, ki gredo za zmanjševanje brezposelnosti. Naj sicer tudi povem, da je Slovenija ena tistih držav v tem trenutku v Evropi, kjer se brezposelnost ne povečuje, kar je razlika z večino evropskih držav, da celo po registrirani brezposelnosti doživljamo rahel upad. Vendar pa menim, da same številke niso tiste, ki bi zadovoljile odgovor oziroma vprašanje, ki ste ga postavili. Namreč, moram reči, da pravzaprav se tudi mi na ministrstvu vedno sprašujemo tudi o posameznih članih posameznega kolektiva, tako da tudi številkene morejo rešiti stisk posameznikov in posameznic, ki ostanejo brez dela. Rekel bi, da je predvsem izvor socialnih stisk, tako kot ste že sami ugotovili, brezposelnost in pomanjkanje novih delovnih mest. Zato se trudimo, da tudi tista delovna mesta, ki nanek način ohranjajo zaposlenost, z različnimi programi tudi ohraniti. Konkreten primer, ki ste ga navedli, primer TET-a v Trbovljah je seveda, bil deležen posebne pozornosti ministrstva za delo. Imam tukaj zelo konkretno: kdaj smo, v katerem času, kakšno aktivnost peljali prek zavoda za zaposlovanje in je to del programa, ki smo ga novembra lanskega leta 2002 sprejeli kot program aktivnega razreševanja presežni delavcev v tekstilni in pa obutvenopredelovalni industriji. Gre za sredstva v višini približno 1,2 milijardi, ki so bila direktno namenjena preko zavoda za zaposlovanje za razreševanje problematike v „tekstilu“. Zavedamo se, da je to panoga, ki tudi sicer v Evropi doživlja izjemno velik pritisk, predvsem zaradi vzhodnoazijskih in drugih držav, ki imajo bistveno nižje stroške, po katerih lahko delajo. Zato je bilo potrebno takoj pristopiti, ko se je ta ciklus pokazal - konec lanskega leta - in vlada je poseben program prestrukturiranja in aktivnega razreševanja presežkov v „tekstilu” pripravila in ga tudi s 1.1.2003 izvaja. Seveda je, bi rekel, gostota teh podjetij največja predvsem v Zasavju, Prekmurju in pa Posavju in tam so pravzaprav stiske največje. V konkretnem primeru, kot sem že prej povedal, kjer je brez zaposlitve ostalo 123 delavk, pa smo pravzaprav že z 8.1. pristopili k vprašanjem razreševanja te problematike. Delavke so namreč dobile prvo nadomestilo za brezposelnost 14.2. na osnovi prijave evidence zavoda. Mi smo se trudili, da bi preko zavoda za zaposlovanje takoj pristopili k aktivnemuprogramu razreševanja in 65 delavk je bilo vključenih v dvodnevno delavnico. Pot do dela in zaposlitve, kjer naj bi se na način iskanja zaposlitve in tako naprej poskušalo najti delo za brezposelne delavke. In nekaj delavk se je potem v okviru tega programa že odločilo za tako imenovani program 5000, ki naj bi omogočil dvigovanje zaposlitvene in tudi sicer izobrazbene ravni. Ostale pa bi želeli vključiti tudi v ostale programe, tako da bi na koncu, kar to je naša želja, vseh 123 delavk imelo neko določeno zaposlitev.
Hvala lepa. To je zadnje vprašanje. Gospod Jerovšek.
Z odgovorom ne morem biti zadovoljen, kajti te protestnice so vprašanja postavljena širša in tudi vi ste priznali, da zahteva natančne odgovore. Gospod minister, moram poudariti, da ni prvič, da opažamo odtujenost oblasti in tudi vašega resornega ministrstva od problemov dejanskega stanja. Poglejte, jaz bom na primeru povedal, kakšen je bil odgovor vašega ministrstva, ko je mlada družina, ko so se rodili četvorčki, prosila za pomoč in so ji odgovorili, tako smo prebrali, da za to vaše ministrstvo ni pristojno, kljub katastrofalnemu demografskemu stanju v Sloveniji. V tej zadevi imam občutek, da dejansko tista relevantna vprašanja, ki sem jih postavil, ne skušate oziroma jih oblast ne rešuje. O tem pričakujem odgovor.
Izvolite, gospod minister, odgovor.
Hvala. Tukaj moram povedati naslednje. Kar se četverčkov tiče, me v bistvu zadeva čudi, saj imamo pravzaprav od letošnjega leta dodatek na veliko družino in da pravzaprav imamo letos prenovljen program za novorojenčke itd. Tako bi prosil, če je kaj takega, kar je morebiti bilo v teh birokratskih mlinih izgubljeno ali kaj podobnega, da mi dostavite osebno in jaz sem bom osebno potrudil, da do tega ne bi prišlo. Sicer pa prosim; naš predstavnik ministrstva je sodeloval natem shodu, ker je bil povabljen. Pravzaprav smo že pred shodom vodji oziroma koordinatorici tega shoda poslali pismo, v katerem smo ji obrazložili, na kakšen način naše ministrstvo prek zavoda za zaposlovanje sodeluje. Tudi sicer, spoštovani poslanec, smo - in tukaj sem že nekajkrat v parlamentu povedal, da se lahko katerokoli anonimno pismo kateregakoli prizadetega občana s področja zaposlovanja, sociale itd., usmeri na ministrstvo in mu bomo odgovorili oziroma se potrudili rešiti njegovo stisko. Zato - to lahko še enkrat povem - nekateri zaposleni, brezposelni se tega poslužujejo predvsem, recimo, pri pozivanju inšpektorata za delo, da inšpektorat na osnovi anonimnega klica, anonimnega pisma tudi seveda z imenom in priimkov, če to želi tisti, ki to pošilja, raziščemo konkreten primer. Težko bi tukaj govoril o odtujenosti, ker se poskušamo dejansko vsakemu takemu problemu posvetiti. Sam osebno v letošnjem letu bom obiskal v pol leta praktično vse zavode za zaposlovanje, večino centrov za socialno delo in varstvo in delovnih centrov in se na licu mesta pravzaprav posvetoval s posamezniki. Še nekaj. Direktorji območnih enot podravske, posavske, pomurske regije imajo od mene direktno navodilo, da se z vsakim brezposelnim v občini oziroma v regiji pogovorijo, zato da novelira ali zaposlitveni načrt in zato da se osebno seznanijo s posameznim problemom oziroma s stisko posameznika. O tem mi morajo poročati praktično do konca tega meseca v teh regijah, katere ste tudi vi omenili, da so najbolj prizadete, in pričakujem seveda njihov odgovor.
Hvala lepa. Besedo ima. Prosim.
Minister je sam na začetku povedal, da relevantna vprašanja zahtevajo natančne odgovore. Zahtevam, da se na podlagi 246. člena o tej neznosni socialni stiski, o brezposelnosti v določenih depreviligiranih regijah opravi razprava.
Hvala lepa. O tem bo odločal državni zbor v okviru svojih glasovanj. Besedo ima gospa Marija Ana Tisovic.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica, spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Ker se vse vrti okoli denarja, ima gospod minister dr. Mramor danes zelo veliko dela. Tudi meni bo mogel odgovoriti, če bo mogel. Ustavno sodišče je že pred več kot sedmimi leti ugotovilo, da je zakon o dohodnini neustaven, ker določa premajhne olajšave za otroke zavezancev za dohodnino. Vendar bodo zavezanci tudi letos dobili odločbe o odmeri dohodnine, kjer bodo znašale znižane osnove le za odmero dohodnine za enega otroka le 23.543 tolarjev na mesec, kar je žaljivo malo v primerjavi z resničnimi stroški, ki jih imajo starši z otroci. Obsojam tak omalovažujoče odnos vlade do odločitev ustavnega sodišča. Za vsako državo je sramotno, da obdavčujejo tudi tista sredstva, ki jih starši morajo nameniti za svoje otroke, če jih hočejo vzgojiti v dobre državljane. Očitno pa naša vlada varčuje tako, da ni pripravila že neštetokrat obljubljenih sprememb zakona o dohodnini, s katerimi bi ga uskladila z ustavo. Pri tem ima poleg neposrednega dobička v obliki večjega davka, ki ga plačujejo starši, tudi posredne prihranke, saj se zaradi takšne vladne politike rodi manj otrok in ima zato država manj stroškov z izplačevanjem porodniških nadomestil, otroških dokladov in z drugimi dejavnosti v zvezi z vzgojo in šolanjem nove generacije. Odločno protestiram proti takšni politiki in sprašujem: Koliko dohodnine bo letos država iztržila na račun prenizkih olajšav za vzdrževane otroka oziroma druge družinske člane in za kakšne namene misli porabiti to razliko? Pri izračunu upoštevajte minimum, ki izhaja iz odločbe, s katero je ustavno sodišče ugotovilo, da so dosedanje dohodninske olajšave za otroke prenizke. Tudi sicer je ministrstvo za finance nenaklonjeno družni, saj ne dopušča skupne obdavčitve družine, kot je v drugih evropskih državah, kjer se pri izračunu davka iz osebnih prejemkov lahko oba zakonca odločita za skupno prijavo dohodkov, kar v primeru, da ima eden od njiju dosti večje dohodke kot drugi, prinese nižje davčne stopnje iz progresivne lestvice davčnih stopenj, ki so odvisne od višine obdavčljivega dogodka. Na ta način davčni sistem spodbuja sklepanje zakonskih zvez, medtem ko naš sistem spodbuja samohranilstvo. Ali boste pri tej obljubljeni davčni reformi kaj storili tudi za spodbujanje družin? Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa za vprašanje. Ustavno sodišče je v zvezi z 10. členom zakona o dohodnini konec leta 1996 sprejelo odločbo, po kateri so določbe 10. člena zakona o dohodnini v neskladju z ustavo, v kolikor ne izvzemajo v celoti iz obdavčenja tistih zneskov, ki jih roditelj mora nameniti pri preživljanju svojega otoka, da bi bil le - temu zagotovljen življenjski minimum, tako kot ste ugotovili. Ob tem je v odločbi tudi navedeno, da bo zakonodajalec pri ugotavljanju eksistenčnega minimuma, ki ga morajo zagotoviti starši, upravičeno upošteval dopolnilne prejemke družine za delno pokrivanje stroškov pri vzdrževanju otroka, ki ga zagotavlja država in se uzakonjeni z zakonom o starševskem varstvu in družinskim prejemkih, saj po svoji namembnosti sodijo v okvir otrokovega eksistenčnega minimuma. V zvezi z navedeno odločbo ustavnega sodišča je vlada Republike Slovenije pripravila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini, ki ga je predložila državnemu zboru v obravnavo že decembra leta 1997. Glede na to, da sta bila pred navedenim predlogom zakona vložena še dva druga predloga zakona o dohodnini, vladni predlog zakona ni bil obravnavan. Ob tem je potrebno poudariti, da je za uresničitev navedene odločbe ustavnega sodišča potrebna kompleksna sprememba zakona o dohodnini, saj je potreben poseg v sistemu olajšav, ki nujno pomeni spremembo finančnih učinkov tako za davčne zavezance kot tudi za proračun. Poleg tega je rešitev pomembno povezana tudi s sistemom otroških dodatkov. Davčne olajšave za otrokeje potrebno tudi po odločbi ustavnega sodišča obravnavati v povezavi s sistemom direktnih transferjev na področju družinske politike, temeljna funkcija davčnega sistema je zbiranje prihodkov proračuna za financiranje izdatkov, med drugim v veliki meri tudi za financiranje programov za področje družinskega varstva. Davčne olajšave so lahko le dodatni inštrument pri vodenju določene družinske politike, ne pa temeljni. Temeljni inštrument družinske politike so določeni s sistemom družinskih prejemkov oziroma z zakonom o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Eden temeljnih instrumentov so gotovo otroški dodatki, ki so bili pomembno povečani leta 1999 z uveljavitvijo zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, s 1.1.2002 pa so se znatno povečalasredstva, namenjena za namene družinskih prejemkov, saj so se določeni družinski prejemki povečali, kot primeroma starševski dodatki in pomoč ob rojstvu otroka, določeni družinski prejemki pa so bili določeni na novo, kot na primer poseben dodatek za enoroditeljsko družino in dodatek za veliko družino, o čemer je že govoril minister za delo. Vlada je torej v roku pripravila predlog zakona, s katerim je bila realizirana odločba ustavnega sodišča, in ga predložila v sprejem državnemu zboru. Poleg tega so bili v tem času pomembno povečani direktni transferji na področju družinskih prejemkov, ki delno pokrivajo minimalne stroške vzdrževanja za otroka. Ministrstvo za finance pripravlja predlog novega zakona o dohodnini, s katerim bo uresničena tudi omenjena odločba ustavnega sodišča. V skladu s programom dela vlade je obravnava predloga zakona o dohodnini predvidena na vladi v drugi polovici julija letos. Z novim zakonom o dohodnini je ohranjen sedanji koncept obdavčitve dohodka posameznika [[to se nanaša na obdavčitev družine]] , kar je po naši oceni in tudi oceni tujih strokovnjakov, ki nam svetujejo, utemeljeno tako z vidika tradicije in razvoja družin in vloge ženske v Sloveniji kot tudi z vidika izkušenj drugih držav, ki so tradicionalno imele uveljavljeno kot možnost tudi družinsko obdavčitev, pa gredo v smer ukinjanja družinske obdavčitve in uvedbe individualne obdavčitve posameznika [[tak primer je Velika Britanija]] . Hvala lepa.
Hvala. Lahko nadaljujemo? Izvolite, dodatno vprašanje, gospa Tisovic.
Hvala lepa za odgovor. To je res kompleksno vprašanje, ki se ne dotika samo vašega ministrstva, temveč celotne vlade in vladne politike. Zato bi res rada, da bi se enkrat ne samo parcialno obravnavalo - enkrat eno ministrstvo, drugič drugo -, pač pa res vlada v celoti. Če se da, prosim, da se na tem res nekaj naredi, ker drugače bomo brez družin, brez otrok, brez vsega, in ostali bomo sami starci! Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Maršič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri! Svoje vprašanje naslavljam gospodu ministru Franciju Butu in ministru Radu Bohincu. Glede na nekatere primerov napadov tako imenovanih borilnih psov na človeka in zlorabe uporabe teh psov od strani ljudi, ki so se tudi znašli v navzkrižju z zakonom, ter poročanju nekaterih policistov, da se teh ras psov poslužujejo tudi kriminalci, predvsem pa preprodajalci drog, zlasti z namenom ustrahovanja, velikokrat pa tudi onemogočanja hišnih preiskav, me zanima: Ali je možno doseči omejitev ali celo prepoved vzreje takih psov z zakonodajo tudi v Republiki Sloveniji, ki bo primerljiva z nekaterimi evropskimi državami, ki so vzrejo te vrste psov celo prepovedale? Ali je torej vaše ministrstvo, minister Franci But, pripravljeno v nekem primernem času pripraviti predlog takega zakona, ki bo sistemsko uredil posedovanje in vzrejo teh psov, ali pa bo vzrejo celo prepovedal? In, gospod minister Rado Bohinc, zanima me: Ali obstaja v Republiki Sloveniji evidenca v zvezi z napadi psov na človeka? In: Koliko teh napadov se nanaša na tako imenovane borilne pse? Ter: Ali je možno izpeljati sankcioniranje tistih, ki ne zagotavljajo vsaj minimalnih zaščitnih ukrepov, in tistih, ki tako imenovane borilne pse uporabljajo v agresivne namene? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister But, prosim.
Hvala lepa, gospod poslanec, za vprašanje. Prvič, na osnovi zakona o zaščiti živali, v 15. členu je to zapisano, v Sloveniji ni dovoljeno organizirati borbe živali, oziroma uporabiti živali za borbe, oziroma spodbujati in šolati živali za borbo z drugo živaljo, če seveda ne govorimo o nekih izjemnih razmerah, kot na primer uporaba živali za neke posebne načine borb, kar pa seveda ni vezano na dnevni in vsakodnevni način življenja. To pomeni, da na osnovi zakona o zaščiti živali tega v Sloveniji ni mogoče imeti. Torej bi borilni psi se v Sloveniji lahko vzgajali samo za potrebe čisto nekega ljubiteljskega načina odnosa med človekom oziroma lastnikom živali in pa med živaljo. To pomeni, da to je tisto, kar v tem trenutku v Sloveniji velja. Ali bi pa lahko naredili še korak naprejin sploh prepovedali rejo teh vrst psov oziroma borilnih psov? Teoretično je to mogoče, v kolikor bi našli takšen dogovor v državi Sloveniji, in teoretični je seveda mogoče, če bi na osnovi oziroma za ta namen naredili in izvedli, pripravili poseben podzakonski akt. Mi smo se o tem že pogovarjali, tudi glede na to poslansko vprašanje, ki je bilo podano, diskutirali znotraj kolegov z veterinarske uprave in nekoliko širše. Mi bomo diskusije o tem nadaljevali in upam, da tudi ustrezno stališče in odločitev sprejeli. Lahko se pa o tem tudi še posebej v naslednjih dneh individualno pogovorimo. Torej, v Sloveniji teh problemov naj ne bi bilo, ker je tak način, kot sem že povedal, reje, razen miroljubnih namenov, prepovedan, seveda pa vemo, da se to vendarle kljub vsemu dogaja. Zato o tem razmišljajmo in bomo videli, kaj je mogoče in smiselno storiti, tudi glede na to, da na drugi strani je zaželeno ali celo pravilo, da naj bi ne omejevali reje posameznih vrst živali, če to res ni nujno potrebno. Ampak pripravljenost za to in razmislek v to smer bo šel. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Bohinc, prosim.
Se zahvaljujem za to vprašanje. Lahko vam postrežem z evidencami o storilcih prekrškov in kaznivih dejanj v tej zvezi. Predvsem gre za tri vrste prekrškov po že omenjenem zakonu o zaščiti živali iz leta 1999. Po tem zakonu je nevarna žival tista, ki ogroža okolico zaradi svoje neobvladljivosti oziroma kaže napadalno vedenje do človeka. V tej zvezi je dolžnost skrbnika in prevoznika takšne živali, da zagotovi fizično varstvo. Če ne zagotovi fizičnega varstva, če torej žival ni nadzorovana, stori prekršek, ki ga nadzorujejo tako inšpekcije, dolžna pa je nadzorovati in ukrepati in tudi sankcionirati policija. Za nespoštovanje določbe zapovedi o nadzorovanju, torej za ta prekršek, je določena kazen v višini 50 tisoč SIT. V letu 2002 je policija ugotovila 9 primerov takšnih kršitev. V obdobju od letošnjega januarja do junija pa je bilo ugotovljenih kar 42 takšnih kršitev in seveda tudi sankcioniranja. Druga vrsta kršitev se nanaša na dolžnost skrbnika živali, da z ustrezno vzgojo in šolanjem oziroma drugimi ukrepi zagotovi, da žival ni nevarna okolici. Za skrbnika živali, ki krši te dolžnosti, je predvidena denarna kazen od 100 tisoč do 150 tisoč SIT. V letu 2002 je policija ugotovila 354 primerov kršitev te določbe in seveda tudi ustrezno ukrepala s predlogi za uvedbo postopka pri sodniku za prekrške. Naj povem še podatek za letošnje leto - od januarja do junija je bilo 121 primerov takšnih kršitev. In kot že povedano, borba z živalmi, organiziranje te borbe in uporaba živali za borbo, tudi spodbujanje šolanja živali za borbo z drugo živaljo je pri nas prepovedana. Vendar obstajajo tudi kršitve te prepovedi, v letu 2002 je policija obravnavala 32 kršitev določbe o prepovedi, povezanih z organizacijo borbe z živaljo oziroma uporabe živali. Kar zadeva direktno vprašanje, kako je z evidencami. Policija ne evidentira posebej nevarne živali, niti jih ne razvršča po tem, ali gre za borilne ali ne, ampak evidentira kršitelje in pa glede na evidenco prekrška. Še to - v vašem vprašanju je bilo omenjeno tudi kot možnost, da bi se pes ali kakršnakoli druga žival uporabila za storitev kaznivega dejanja. V naših evidencah za do sedaj takega primera storitve kaznivega dejanja z uporabo živali še ni zabeležen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dodatno vprašanje, gospod Maršič.
Seveda se zahvaljujem za te odgovore, vendar se pojavljajo dodatna vprašanja. Kajti, gospod minister Bohinc, sam poznam primer, ko je bil pes uporabljen prav v te namene, in govorim prav o borilnem psu. Gre za policijsko upravo v Kopru, je zadeva v obravnavi na sodišču. Tako bo verjetno držalo, da ti primeri v Sloveniji so bili, morda kakšni tudi niso bili prijavljeni. Verjamem - tudi v razgovoru z zdravniki, ki so obravnavali predvsem na urgencah take primere, ampak govorim primere o napadih psov na splošno, da je teh primerov po Sloveniji veliko. Vendar velikokrat niso prijavljeni - niti veterinarski postaji niso prijavljeni niti policijskim postajam. Zato je bilo moje vprašanje, ali sploh obstaja taka evidenca, in ugotavljam, da generalno o vseh morebitnih takih primerih te evidence v Sloveniji ni. In gospodu Butu bi rekel tako: žal sem slišal, da problemov naj ne bi bilo. Iz vsega naštetega, tudi o tem, kar je prej minister Bohinc govoril - problem je. Jaz bi predvsem apeliral na vas, da ko boste razmišljali, da razmišljate hitro, predvsem pa, da ukrepate hitro. Kajti ne bi rad da tudi v slovenskih rumenih tiskih ali pa v točkah ali pa, bom rekel, v delih časopisov, ki se nanašajo na kroniko, bi obravnavali take primere, kot smo jih že v Evropi slišali ali pa širše, ko so ti psi, ki so zelo agresivni, ki so nevarni - niso sami krivi, so krivi lastniki, vsekakor - napadli tisto, kar je nam najdražje in najmilejše. To so pa otroci, ki so v takih primerih najmanj sposobni obrambe. Lepo vas prosim, apeliram na to, da pristopimo resno k temu problemu. Najdimo rešitev, s katero se bomo že vnaprej izognili kakršnemukoli problemu, ki nas bi lahko tepel in bi se šele potem spraševali, zakaj nas glava boli. Predvsem pa: Kako bomo staršem razlagali, da nismo znali, nismo imeli posluha, da bi sprejeli ustrezno zakonodajo, s katero bi se lahko takim žrtvam izognili? Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi kdo od ministrov še besedo? Izvolite, gospod Bohinc.
Samo to bi dodal, da ne bi bilo nesporazuma. Strinjam se z vami, da problem v precejšnji razsežnosti obstaja. Približno 500 kršitev določb zakona o zaščiti živali sem navedel, vseh treh kategorij. Povedal pa bi, da bo jasneje, da pa se v nobenem od teh primerov doslej ni kvalificirala ta kršitev kot kaznivo dejanje - po našem kazenskem zakoniku je namreč predvideno kaznivo dejanje uporaba živali kot sredstvo za storitev kaznivega dejanja. Tu gre za neko specialno kaznivo dejanje. Očitno tudi primeri, ki jih imate v mislih, niso bili takšne razsežnosti, da so bili na ta način kvalificirani, pač pa zagotovo kot eden prej navedenih 500 prekrškov.
Hvala. Še gospod minister But, prosim.
Zelo na kratko. Prvič bo seveda tudi, če se za to odločimo, mislim, da je o tem treba zelo intenzivno razmisliti, se tudi dogovoriti, kaj storiti z obstoječimi živalmi, ki jih je kar nekaj. In drugo, dvomim, da so vsi ti napadi vezani ravno na te borilne pse, da niso tu še kakšni drugi psi zajeti v to kategorijo in da se bo to v nekem smislu še vedno pojavljalo kot problem.
Hvala. Besedo ima gospod Franc Sušnik. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri! Svoje vprašanje bom naslovil na spoštovanega gospoda ministra Buta. V zadnjih desetih letih prejšnjega stoletja je v Sloveniji propadlo 30.000 kmetij, 30.000 kmetij je opustilo kmetovanje, kar je žalostna slika in podoba slovenskega kmetijstva. Da ni šlo za prestrukturiranje, kaže podatek, da se istočasno ni povečala obdelovalna in lastniška površina na kmetijo, ki je ostala. Da je ta trend opuščanja kmetovanja in propadanja kmetij dobil poseben zagon po letu 2000, je druga resnica, ki pa istočasno sovpada z uvajanjem nekaterih, milo rečeno, čudnih ukrepov kmetijske politike, ki jih danes niti ne bi našteval, so nam pa vsem znani. Istočasno pa beležimo visok porast zaposlovanja na ministrstvu za kmetijstvo, na uradih ministrstva, v javnih zavodih in vseh organih, ki jih je ministrstvo za kmetijstvo ustanovilo kot orodja za izvajanje kmetijske politike. Imam dve vprašanji za gospoda ministra. Rad bi točne podatke, koliko je bilo na ministrstvu za kmetijstvo zaposlenih do 30.5.2003, na ministrstvu, na vseh uradih, javnih agencijah in na vseh institucijah, ki se ukvarjajo s kmetijstvom. Koliko je bilo teh zaposlenih v teh institucijah z nastopom vašega mandata in koliko je bilo teh zaposlenih 1.1.1992? To je prvo vprašanje. Drugo vprašanje, ki se nanaša na to temo, se glasi: Glede na vaše projekcije, da se bo število kmetijskih subjektov zmanjšalo s 86 tisoč v letu 2000 na 30, 32 tisoč leta 2010, sprašujem: Kakšen plan širjenja in zaposlovanja na ministrstvu za kmetijstvo, uradih, javnih zavodih in ostalih institucijah s področje kmetijstva po analogiji predvidevate ob koncem leta 2010? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa, gospodu Sušniku za vprašanje. Vseeno bom moral nekoliko odgovoriti še delno tudi pisno, namreč, točnih podatkov za vse organe v sestavi do enega števila natančno v tem trenutku ne vem; lahko pa povem, da je bilo v samem ministrstvu zaposlenih okoli tega datuma, ki ste ga omenili, približno 180 ljudi, da jih je bilo zaposlenih na agenciji za kmetijske trge in razvoj podeželja, tistega dne med 100 in 105 in da je plačo s strani ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, skupaj z zavodom za gozdove, veterinarsko upravo, z vsemi organi, inšpektorati itd., prejemalo okoli 2000 in še nekaj ljudi, od katerih jihpribližno 750 odpade na zavod za gozdove. To so ti podatki. Koliko jih je bilo točno za časa mojega mandata, to vam pa lahko odgovorim pisno. Zagotovo vam lahko povem, da: na zavodu za gozdove, mislim, da nihče, na inšpektoratu okoli 5 do 6, na samem ministrstvu približno 20 do 25, na sami agenciji pa praktično večina, ker je agencija začela delati iz nič leta 2000 oziroma ko sem bil na agenciji, jih je bilo tam 40, to pomeni razlika 60 in še nekaj. Natančne podatke vam bomo podali še v pisni obliki, takoda se opravičujem za kakšen lapsus, kakšen gor ali dol. Kar se tiče: zakaj in čemu. Ministrstvo mora opraviti na nekaterih področjih, ki jih sam vodim, skoraj polovico vsega dela na področju Evropske unije. Mi moramo sprejeti polovico podzakonskih aktov, ki jih mora ta država sprejeti. Prepričan sem, da je relativno obremenitev ljudi, ki delajo v okviru ministrstva, zelo visoka. Kar se tiče agencije veste, da Evropska unija zahteva dodatne kadre, če hočemo izvesti akreditacijo plačilne agencije. Akreditacija plačilne agencije je edina akreditacija, ki jo mora Republika Slovenija zaradi vstopa v Evropsko unijo izvesti, ker ostali ukrepi, kot so regionalni in drugi kohezijski ukrepi oziroma strukturni in kohezijski se plačujejo preko institucij, ki ne zahtevajo plačilne agencije, akreditirane v Bruslju. Kmetijska politika in politika razvoja podeželja pa zaradi tega, ker je to skupna kmetijska politika zahteva akreditacijo. Pogoje postavlja pravni red, predvsem je bistvo pogojev sistem tako imenovanih štirihoči, nikoli nihče, ki deluje na nekem področju delitve denarja, na istem mestu ne sme biti dlje kot dve leti, potem mora priti do rotacije po vstopu v Evropsko unijo. Kar se tiče ostalega, ne verjamem, da je 86 tisoč aktivnih kmetij v Sloveniji. 65 tisoč je maksimalna zgornja meja, to je število kmetij, ki prejemajo letno subvencijo oziroma zaprosijo za subvencije. Morda jih je še 1000 takih, ki do subvencije niso upravičene, zato ker gre za kulture, ki niso deležne subvencij. To, da je v zadnjih 10 letih propadlo 30 tisoč kmetij, tukaj je beseda "propadlo" malce pretežka - je prenehalo kmetovati 30.000 kmetij. To je v vsakem primeru lahko tudi pozitiven trend, kajti v Sloveniji ne moremo povečati kmetij, če ne bodo nekatere prenehale kmetovati.Zagotovo jih bo še nekaj tisoč v naslednjih letih prenehalo, koliko, točno, je težko reči. Zagotovo, če bodo v tem času hkrati druge kmetije prevzele zemljišča v obdelavo, potem to ne bo negativen proces, ampak proces konsolidacije in povečanja kmetij. Čeje v območju opaziti intenzivno zaraščanje, potem seveda govorimo o negativnih procesih. Na nekaterih območjih Slovenije, predvsem na Notranjskem, Primorskem in nekaterih hribovitih delih, je ta proces očiten, na nekaterih delih, kjer se je pa najbolj intenzivno zmanjšalo število kmetij, pa ta proces ni tako očiten, ker so vsa zemljišča obdelana. Nasprotno, celo obstaja velik interes po zemljiščih. Res pa je, da je problem v tem, da podatek o velikosti kmetijskih zemljišč, 5 hektarjev, niti slučajno ne odgovarja realni sliki. Po naših podatkih iz agencije je povprečna kmetija velika vsaj 11 hektarjev, glede na vloge, ki prihajajo. Preprosta, stvar je v tem, da enostavno ljudje ne naredijo dolgoročnih zakupov, naredijo letne zakupe ali sploh ne naredijo zakupa. In to je osnovni problem, zakaj je zemlja hkrati obdelana, povprečna kmetija je pa še vedno tam nekje čez 5 hektarjev; ta podatek zagotovo ne drži več. In najti moramo ustrezen način, predvsem zdaj, ob vstopu v Evropsko unijo, da bodo lahko resnično tisti, ki zemlje ne obdelujejo, spodbujeni zemljo oddati v dolgoročen, 20-letni zakup, drugače seveda tudi ni mogoče teh zemljišč uporabljati kot osnovo za ekstenzifikacijske subvencije in za osnovo za investicijske ukrepe. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sušnik, dodatno vprašanje.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, zdajle ste med drugim omenili tudi agencijo za kmetijske trge. Omenili ste, da je ta agencija dobila akreditacijo s strani bruseljske komisije oziroma da je že akreditirana, točneje. Zdaj bom pa vprašal še eno stvar, povezano tudi z obsegom dela in zaposlovanjem, konkretno na tej agenciji za kmetijske trge. Javna skrivnost je, da se angažira občasno tudi po 300 študentov za razreševanje oziroma za primerjavo vlog za neposredna plačila in da je še nekaj dodatno pogodbeno zaposlenih za to. Sprašujem se: Kakšna je ta verifikacija? Ker verifikacija neke take agencije gre verjetno tudi v smislu potrebne delovne sile za izvajanje nekega obsega dela. Sprašujem: Ali to drži, kar sem povedal? Kakšen je obseg tega dodatnega angažiranja zaposlenih, tako študentov kot ostalih pogodbenih na agenciji za kmetijske trge? In potem se mi postavlja vprašanje: Kaj počne 100 in še nekaj redno zaposlenih na tej agenciji? To pa je povezano s tistim mojim predhodnim vprašanjem in splošno znanim dejstvom, da vse večji delež sredstev, ki jih naša država namenja za kmetijstvo, porabi kmetijska birokracija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, boste podali odgovor?
Hvala lepa. Agencija je akreditirana za ukrepe Sapard, hkrati pa izvaja ukrepe nacionalne politike. To pomeni, da izvaja približno 30 različnih neposrednih plačil in okrog 21 različnih investicijskih in drugih podpor ukrepom razvoja podeželja. Agencija mora biti do 1. maja prihodnjega leta akreditirana za vse ukrepe skupne kmetijske politike. To pomeni, za približno 30 subvencijskih ali neposrednih plačil in za vse ukrepe tako imenovanega okoljskega programa ter podporo območjem z omejenimi dejavniki. Za ukrepe investicijskih podpor akreditacija ni potrebna, je pa potrebno posebno spremljanje, podobno kot za druge strukturne in kohezijske ukrepe. Intenzivno se dela na pridobitvi akreditacije. Akreditacijo podel pristojen organ znotraj ministrstva za finance in jo kasneje evropska inšpekcija na svojih pregledih potrdi oziroma revizija poda mnenje, da je smiselno s strani sveta ministrov potrditi akreditacijo plačilne agencije. Na agenciji občasno - to pomeni konkretno, povprečno dva meseca v letu - dela število študentov, ki je bilo maksimalno najvišje 112. 112 študentov je v vsakem poletnem obdobju, to je meseca junija in julija, letos pa že prej, maja in junija, ker smo prej začeli z zahtevami oziroma z zbiranjem vlog, vnaša podatke iz zapisa na vlogi v računalniško obliko zapisa. To je naloga, ki jo povsod v evropskih državah izvajajo študentje ali delavci, ki jih začasno najameš, ker je to najbolj racionalno in najbolj smiselno, ker tukaj gre za seveda posebno veščino, ki pa ne zahteva drugega posebnega znanja. To bo ostalo tudi naprej. Se pa pogovarjamo s kmetijsko - gozdarsko zbornico, da bi njihovi svetovalci prevzeli del vnosa. Seveda najbolje bi bilo, če bi, podobno kot razmišljajo na primer na Nizozemskem in še nekaterih državah, da bo do 1.1.2007 kmetje morali sami na domu vpisati oziroma vnesti v računalniški program celotno vlogo. S tem bi ti študentje odpadli. Seveda jaz si težko zamišljam, da bi v Sloveniji to bilomogoče že leta 2007, je pa treba delati na tem, kajti seveda to potegne za sabo računalniško opismenjevanje in še ena stvar, ki je zelo pomembna. Vsak vnosno mesto mora biti na nek način pregledano, da ne bom rekel akreditirano na način, da lahko dokažemo da vsakdo od vnašalcev, v tem trenutku so to delavci agencije plus študentje, v drugi fazi naj bi bili to tudi svetovalna služba, v tretji fazi, v nekem obdobju - kdaj bo to, pač še ne vemo - pa tudi kmetje, da so usposobljeni, da to zmorejo in da to zanjo. Skratka, ti postopki so pač izjemno zapleteni in trudimo se za racionalizacijo na vseh območjih, vendarle evropska komisija, posebej gospod komisar Fischler, ki je bil tukaj pred tremi tedni, nas je posebej opozoril na izrecno pomanjkanje kadrov na agenciji, če hočemo pridobiti akreditacijo. To je tudi razlog, zakaj bo v naslednjih mesecih še zaposlenih nekaj dodatnih ljudi. [[…]] [[Znak za konec odgovarjanja]] [[…]]Če smem še en stavek? Agencija pa izdaja izvedbo nalog, ki se imenuje "on the spot" kontrole ali kontrola na licu mesta inšpektoratu v okviru ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Torej, moja odločitev je bila, da ne bo agencija zaposlovala ljudi, ki bi 5 odstotkov vlog za poljščine in 10 odstotkov za živali, obvezno, to je minimum letnih "on the spot" kontrol, ki sledijo različnim križnim preverjanjem podatkov z bazami podatkov, ki morajo biti seveda usposobljene. Te kontrole na licu mesta so pa tiste, ki se delajo pogodbeno, delajo se pa s strani že zaposlenih ljudi v okviru ministrstva, s strani inšpektorata Republike Slovenije za kmetijske trge - ne za kmetijstvo, gozdarstvo, lovstvo, ribištvo in prehrano.
Hvala lepa. Besedo ima oziroma vprašanje ima gospod doktor Bernik.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospa ministrica, gospodje ministri. Imel sem dve vprašanji, vendar enega ne morem postaviti, ker ni ministrice za kulturo tukaj. Vas pa vprašam, gospod predsedujoči: Kaj se zgodi z našimi vprašanji, ko ni ministrov?
Pisni odgovor.
Prosim?
Pisni odgovor.
Dobro, potem sem potolažen, hvala. Vendar sedaj imam vprašanje za ministra za pravosodje in vprašanje, ki je bilo poslano, je zelo kratko. Zakaj se kazenski postopki glede najtežjih kaznivih dejanj v Sloveniji večinoma končajo z oprostilno sodbo oziroma zastarajo, kot kaže razplet nekaterih aktualnih kazenskih primerov? To je zelo splošno vprašanje, ampak rad bi slišal vaše profesionalno mnenje: Kaj se da tukaj narediti? Kaj delate vi, kakšne načrte imate? In: Kaj ste v tej smeri že storili? Sprašujem vas pa tudi, ker za to, kar lahko naredite glede državnega tožilstva - vi ste človek, ki ima možnost nekaj narediti. Moj vtis je, da se gospa državna tožilka iz vseh nas norčuje. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod poslanec! Torej, ne glede na to, da smo bili prejšnji teden priča, da je sodišče v enem od res primerov enega najtežjih kaznivih dejanj na prvi stopnji izreklo oprostilno sodbo, se vendar ne morem strinjati s trditvijo, da se večina najtežjih kaznivih dejanj konča z oprostilno sodbo oziroma zastara. Najprej morda glede zastaranja. Do zastaranja pravzaprav pride najpogosteje na okrajnih sodiščih, ker okrajna sodišča delajo z manj hudimi, da tako rečem, kaznivimi dejanji, za katere je zagrožena nižja kazen in je zaradi tega tudi rok za zastaranje veliko krajši. Da ne bo nesporazuma, moram takoj reči, da je seveda tudi v takih primerih zastaranje kazenske zadeve, recimo, kar poraz pravne države, če za to res ni nekih objektivnih razlogov. Kolikor obiskujem okrajna sodišča se povsod zanimam za to, kakšno je stanje glede zastaranja, in če pustimo ob strani nekaj vedno posamičnih primerov - ko gre, recimo, za nedosegljivost obdolženca sodišču torej, ko nekoga ni na območju Republike Slovenije in ga tudi sicer ni mogoče izslediti, ko gre, recimo, tudi za primere, kjer so bili storilci tujci, pa prenos pregona v drugo državo ni bil opravljen -, gre za primere zastaranja samo na tistih sodiščih, kjer so še vedno zelo obremenjeni z delom. Prej sem že govoril o stanju na sodiščih, veliko je že okrajnih sodišč, ki razmeroma tekoče obvladujejo pripad in tam pravzaprav ni razlogov za zastaranje na račun tega, da sodišče preprosto ni dovolj intenzivno delalo na zadevi. Tudi v okviru vseh prizadevanj za modernizacijo slovenskega sodstva poudarjamo - in tudi strokovnjaki, tudi tuji eksperti poudarjajo - potrebo po koncentriranem obravnavanju zadev, je to tudi eden od razlogov, da včasih pride do zastaranja, kadar se, recimo, med posameznimi obravnavami, deloma tudi zaradi morda izogibanja sodišču, da pride potem do zastaranja. V vsakem primeru je eno od ukrepov, za to da bi v takšnih primerih - ne rečem ravno bagatelnih vendar vsekakor ne glede najtežjih kaznivih dejanj - redkeje prišlo do zastaranja, je tudi ena od sprememb v zakonu o kazenskem postopku, ki je bila pred kratkim sprejeta, namreč uvedba tako imenovanega kaznovalnega naloga.Ta kaznovalni nalog omogoča sodišču relativno hitro reševanje nekaterih preprostejših, manj nevarnih kazenskih zadev. Torej, to je lahko seveda dodaten prispevek k temu, da bodo sodišča tekoče obravnavala vse tisto, s čimer se soočajo. Drugo pa je vprašanje oprostilnih sodb. Ne morem se strinjati s tem, da gre pri večini za oprostilne sodbe, nikakor ne. Ne bi ponovno navajal kakšnih številk, vendar letno poročilo državnega tožilstva daje podrobno sliko o številu oziroma odstotku obsodilnih sodb v zadevah kjer je tožilstvo na strani pregona. Ta odstotek ponekod seže prek 90, kar je že kar zelo visok odstotek, saj vendar ne moremo v demokratični državi predpostaviti, da bo izplen tožilstva na sodišču stoodstoten. Zaradi tega takšno gledanje, češ da se pretežno konča to z oprostitvijo, nima podlage v realnosti. Je pa na drugi strani pri posameznih primerih, ki so odmevni in ki povzročajo tudi negodovanje, treba upoštevati, da gre za dolg postopek, predkazenski in kazenski, in tu predvsem želimo z novim zakonom o kazenskem postopku, za katerega se že pripravljajo tudi strokovna izhodišča s strani univerze, urediti, preurediti kazenski postopek tako, da bi bilo teh možnosti še bistveno manj. Hvala.
Hvala lepa. Gospod dr. Bernik, dodatno vprašanje.
Hvala lepa. Lahko bi še marsikaj vprašal v tej zvezi, ampak niste hoteli odgovoriti na moje vprašanje glede generalne državne tožilke. Ali lahko odgovorite, prosim?
Hvala.
No, prišel sem nekoliko v stisko s časom, nisem se izogibal temu delu vprašanja. Gre preprosto za to, da je tožilec kot državni organ, ki zastopa državo pri pregonu storilca kaznivega dejanja, dolžan storiti vse tisto, kar je potrebno, da bi bil ta pregon učinkovit. Seveda, ne v nasprotju s pravicami, ki jih vendar ima osumljenec oziroma obdolženec v kazenskem postopku. Sam nisem zaznal nekih znakov, da bi se tožilstva izogibala izvrševanju takšne vloge. Seveda, zunanjemu opazovalcu, zlasti če spremljamo določene kazenske postopke zgolj prek javnih glasil, se marsikdaj lahko zastavi vprašanje o tem, ali je bilo storjeno kar največ in na kar najbolj učinkovit način. Kot sem pa že prej omenil, vsak kazenski postopek se začne še v zelo zgodnji fazi, tudi z zavarovanjem dokazov, z vsemi aktivnostmi, ki so v pristojnosti različnih organov in ki so lahko bolj ali pa nekoliko manj kvalitetno izvedene. Pri nekaterih vrstah kaznivih dejanj je to povezano tudiz zelo specifičnimi strokovnimi znanji; v mislih imam, recimo, gospodarski kriminal. Na teh področjih so prisotne številne iniciative, da se usklajuje delo vseh državnih organov, ki tako ali drugače pokrivajo to področje. Da se na drugi strani tudi izkoriščajo strokovna znanja tam, kjer obstajajo, da bi bil ta pregon čim bolj učinkovit. Na koncu koncev je ustanovljen tudi nek center pri tožilstvu, ki naj bi bil jedro takšnih strokovnih znanj. Skratka, prizadevanja gredo v to smer, da bi se seveda s pomočjovsega tistega, kar je na voljo, usposobilo vse akterje kazenskega postopka za čim bolj učinkovito izvrševanje njihovih nalog. Toliko bi lahko rekel na to temo.
Besedo ima gospod Cimperman.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica, gospodje ministri, kolegice in kolegi! Še eno vprašanje na temo suša. Vprašanje pa postavljam gospodu ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Zaradi klimatskih sprememb, zadnja leta suša vse bolj ogroža kmetijstvo in s tem predelovanje hrane. Velikemu številu kmetov in drugim pridelovalcem je to edini vir dohodka. Kot kaže, bo letos ta izpad izredno velik. Če pa suši pridružijo še neurja, bo prava katastrofa. Sprašujem, gospod minister: Kako namerava ministrstvo pomagati kmetom in drugim pridelovalcem hrane, če se bodo tudi v prihodnje nadaljevala sušna obdobja?
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa za vprašanje. Sedaj generalno, izvorno odgovornost ima ministrstvu, ki ga sam vodim. Trenutno je urejanje možnosti za delovanje in za življenje v okviru nove kmetijske politike - v ta namen letno razdelimo približno za 30 milijard subvencij, drugih neposrednih plačil in investicijskih podpor v taki ali drugačni obliki; v tem letu seveda, kar je pravzaprav, kar en lep in spodoben znesek in tudi kar nek prispevek k razvoju podeželja in k ohranitvi obdelanih zemljišč in proizvodnji varne hrane. V tem konkretnem primeru se pa moram strinjati tudi z vašo ugotovitvijo, da očitno smo priča tudi klimatskim spremembam. Te klimatske spremembe zagotovo narekujejo tudi spremembo sortimenta, spremembo v iskanju novih odpornih sort kmetijskih rastlin, morda tudi kakšnih onih starejših, ki smo jih nekoč že opustili zaradi niže pridelave, tudi seveda dodatnih agrotehničnih ukrepov, s čimer bi zmanjšali odparevanje talne vlage, tudi takšni ukrepi so možni. V tej smeri je treba tudi iskati, razmišljati.V ta kontekst spada ključni del naših naporov. Ključno je vprašanje tudi izgradnje namakalnih sistemov, nekaj jih imamo, te je treba dobro vzdrževati. Novi namakalni sistemi, kot že rečeno, so po evropskem sistemu, skupnega evropskega prostora smiselni inekonomsko upravičeni za nekatere kulture - predvsem za vrtnarstvo, morda nekje sadjarstvo in druge oblike, ki ekonomsko prenesejo takšen vložek. Slovenija se je pred leti šla resen nacionalni projekt namakanja, potem je delno od tega projekta odstopila, delno ga še vedno izvaja. Za takšen resen projekt, če bi hoteli zadostiti potrebam po kulturah, ki prenesejo ekonomsko stroške namakanja, bi letno po našem izračunu potrebovali investicijsko približno okoli 6-7 milijard tolarjev, če bi hoteli nekaj minimalnega, ampak nekaj resnega narediti. Seveda, ta sredstva bo potrebno najti in zbrati. Bojim se, da bo to v vsej diskusiji in v vseh tistih, takih in drugačnih prioritetah, ki jih ta država ima predvsem na prehodu v Evropsko unijo, kar težko izvedljiv zalogaj. Trudili se bomo, kolikor bo mogoče, verjetno pa računati na to, da bi bilo v tistem obsegu, kot bi bilo dobro, izvajati projekt namakanja, skorajda nemogoče v tem obdobju. Morda v naslednjem obdobju, ko bomo nekoliko že prilagodili sistem evropskemu in ko bo Evropska unija prevzela večino plačil za skupno kmetijsko politiko, o tistem, kar sem prej govoril: subvencije, investicije, druga direktna plačila. Zavarovalnica. Ideja o vzajemni zavarovalnici je še vedno živa, tudi neka sredstva so namenjena v okviru ministrstva za izvedbo. Problem je dvojen. Prvič, da vzajemna zavarovalnica absolutno in nujno potrebuje tudi še eno, vsaj eno, od komercialnih zavarovalnic, ki bi v tem projektu sodelovali. Vsi izračuni kažejo, da bi izključno samo zavarovanje po sistemu vzajemnega zavarovanja, brez sodelovanja komercialne zavarovalnice in brez tako imenovanega rizičnega sklada kmetijstva, bil vnaprej izgubljen posel oziroma projekt, ki bi finančno bankrotiral takoj v svojem startu. Kaj hočem povedati? Za življenje takšne vzajemne zavarovalnice, v kateri ljudje plačujejo zavarovalno premijo, ki je pravzaprav zelo neprofitna, ta institucija zelo neprofitna in v bistvu gre večina za plačila rizikov, seveda kljub vsemu mora nekdo delo opraviti, je nemogoče brez rizičnega sklada kmetijstva. To pomeni, država bi v tem primeru morala določen del denarja, en del denarja, ki ga sicer redno pokriva za stroške naravnih nesreč - suše in podobno - nameniti a priori v ta rizični sklad in ta rizični sklad bi se trošil in koristil v primeru, če bi to bilo potrebno. Zadnja leta bi to, očitno, bilo skoraj - da vsako leto potrebno, za tista leta, ko pa tega ne bi bilo, pa bi ta denar ostal tam in bi bil pač namenjen naslednjim letom ali pa bi ga lahko ustanoviteljica tudi kako drugače porabila. Skratka, potrebujemo ustanovitev rizičnega sklada in verjetno vsaj tretjino rednih izplačil sredstev v te namene bi moralo iti v ta rizični sklad in pa neko komercialno zavarovalnico, ki bi pri vsem tem sodelovala. Hvala.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Besedo ima gospod Pukšič. Gospod Pukšič! Se lahko vklopite gospod Pukšič, prosim?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Dve vprašanji imam in bi ju postavil skupaj, zato bi tudi prosil, če mi čas skupaj odmerite. Prvo poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve. V mesecu maju, letos, je bil pripravljen predlog zakona o varnosti v cestnem prometu. V tem predlogu se predvideva, da bi sedanje upravne naloge, ki jih upravljajo upravne enote - registracije motornih vozil, izdajanje vozniških dovoljenj - v bodoče opravljale gospodarske družbe. Gre za prenos z državne na zasebno sfero. Iz primerjalnega pregleda o izdajanju vozniških in prometnih dovoljenj v državah Evropske skupnosti, ki ga je pripravil raziskovalni sektor državnega zbora, sledi, da države Evropske unije opravljanje teh upravnih nalog zagotavljajo večinoma v okviru svoje državne uprave preko policije, ali lokalne uprave. Izjema je le Avstrija. Nobena država pa tega ne prepušča pravnim ali fizičnim osebam. Vprašanje je: Iz kakšnih razlogov ministrstvo za notranje zadeve želi prenesti opravljanje državnih upravnih nalog v zasebni sektor, čeprav za takšne ureditve ni najti primerljive prakse v Evropski uniji? Ali ministrstvo za notranje zadeve sodeluje z ministrstvom za finance, ko se sprejemajo zakoni, katerih uveljavitev bi pomenila zmanjšanje proračunskih dohodkov? Takse. Ali je ministrstvo za notranje zadeve seznanilo ministra za finance, da je v državni proračun v lanskem letu prišlo za eno milijardo tolarjev manj dohodkov iz upravnih taks, kot je bilo pričakovano? Za koliko bo manjši dohodek državnega proračuna v letošnjem letu iz upravnih taks za registracijo motornih vozil? Ter: Zakaj je ministrstvo za notranje zadeve dovolilo, da si podjetja za tehnične preglede sama določijo pri registraciji vozil, koliko upravne takse bodo porabili in koliko zaračunajo za svoje storitve? Ministru za notranje zadeve pa še eno vprašanje. Zakaj ministrstvo za notranje zadeve ne podpiše z Zavodom za zdravstveno zavarovane Slovenije pogodbo, pri kateri bi Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije pridobival na enak način podatke v zvezi s prometnimi nesrečami, kot to pridobivajo komercialne zavarovalnice Če bi imeli takšen sporazum oziroma pogodbo podpisano, bi se zdravstveni primanjkljaj v blagajni zdravstvene zavarovalnice zmanjšal za nekaj milijard, seveda bi pa šel na škodo komercialnih zavarovalnic. Drugo vprašanje pa je namenjeno generalnemu sekretarju vlade. Glede na to, da v tej državi, v tem državnem zboru velikokrat opozarjamo na problematiko brezposelnih in tistih, ki so prizadeti. Dejstvo je, da nekaj odstotkov državljanov prejema - manjša številka, pod 10 - več kot 60% celotnega dohodka. In dejstvo je, da več kot 50% državljanov živi na robu revščine. Zaradi tega sem lansko leto kot član Kviaza predlagal in je bil tudi sprejet sklep, da mora vlada Republike Slovenije do 30. septembra 2002 posredovati pregled kriterijev za dodelitev posameznih pravic [[mobilni telefoni, službena vozila, sredstva za reprezentanco, stanovanje, zavarovanje, kreditne kartice in drugo]] za vladne in druge državne funkcionarje ter vodilne osebe v podjetjih, kjer je večinska lastnica država. 11.7.2002 je bil torej sprejet ta sklep komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve, istočasno poslan tudi vladi Republike Slovenije. Do 17. oktobra ni bilo odgovora. Zato je takratni predsednik Kviaza poslal dopis in od vlade prejel odgovor šele 19. novembra, v katerem ste Kviaz seznanili, da razpolagate samo s stanovanjskim pravilnikom, ki ste ga priložili, in seznanili člane Kviaza o uredbi o uporabi službenih avtomobilov. Na to ste dobili ponovno pismo 10. decembra, s katerim vas predsednik Kviaza opozarja, da se za posredovani odgovor sicer zahvaljuje, hkrati pa prosi, da upoštevate, da v celoti ne dajete odgovora na sprejeti sklep 28. seje komisije državnega zbora. Vaš odgovor je bil - sedaj pa težko, da ne bi tega rekel, vendar ne bom - zelo žaljiv, da ne rečem tistega, kar sem mislil. Odgovorili ste: "Žal vam natančnega odgovora na vaše obširno vprašanje ne moremo posredovati. Vendar pa naj poudarim, da so vam bile skupaj z dopisom 19.11. poslane vse priloge, s katerimi razpolagamo." Torej, razpolagate s pravilnikom o stanovanjih, in še ta stanovanja delite po svoje, ter s pravilnikom o uporabi službenih vozil. Dodatno vas sprašujem oziroma pozivam, da naj se ta odgovor nanaša tudi na direktorje agencij, direktorje skladov, direktorje javnih zavodov, saj to je bilo tudi mišljeno pod državnimi funkcionarji. Hkrati naj to odgovori tudi na vprašanje nagrad teh ljudi, ki so udeleženi pri dobičku od kapitala, nagrade za udeležbo ali vodenje nadzornih svetov ter nagrade za najete menedžerje s tajnimi pogodbami, to je recimo primer Elan. Hvala lepa vsem za odgovore.
Hvala lepa. Najprej bi prosili gospoda ministra Bohinca.
Zahvaljujem se za obe vprašanji, čeprav je bilo najavljeno eno samo, pa še to je bilo najavljeno v nekakšnem drugačnem kontekstu. Pa vendarle bom skušal odgovoriti najprej na drugo vprašanje. Nobenih zadržkov ni, da se sklene pogodba z zdravstveno zavarovalnico. Že nekaj časa teče v tej zvezi strokovno usklajevanje. Če bi to vprašanje najavili vnaprej, bi se pripravil in zbral zadnje informacije o tem, kako daleč smo s podpisom te pogodbe. Mislim - in to sem predstavnikom zavarovalnice tudi v osebnem razgovoru že zatrdil - da ne sme biti nikakršnih različnih pristopov v razmerju do komercialnih zavarovalnic oziroma zdravstvene zavarovalnice. Tako ne vidim nobenih resnih zadržkov in se bo stvar uredila. Kar pa zadeva prvo vprašanje, se je le-to pismeno glasilo, kaj bo s krajevnimi uradi in informacijskimi pisarnami, če se stvari prenesejo na zasebne koncesionarje. Zato sem pripravil odgovor bolj v tem smislu, kakšna je politika do krajevnih uradov in informacijskih pisarn ministrstva. V 43 upravnih enotah deluje 79 informacijskih pisarn in 114 krajevnih uradov različnih vrst. Poleg izdaje vozniških dovoljenj opravlja še celo vrsto drugih nalog, predvsem nalog, povezanih z osebnimi stanji, izpiski iz matičnih knjig, iz osebnih gospodinjstev, izpiske iz prijave prebivališča, da ne govorim o potnih listinah, osebnih izkaznicah, da negovorim celo, da na eni od upravnih enot sklepajo zakonske zveze itd. Govoriti o tem, da je koncept podpore krajevnim uradom informacijskih pisarn v čemerkoli ogrožen s tem, da bi se registracijski postopki prenesli na zasebne koncesionarje, ni odraz pravega razumevanja te zadeve. Skratka, ministrstvo podpira. Ko je vlada sprejela uredbo o organizaciji in sistemizaciji, v tej uredbi je predvidena izdaja posebnega pravilnika, kar zadeva krajevnih uradov informacijskih pisarn, kjer bomo določili pravila oziroma merila za oblikovanje le - teh in seveda krepili to obliko iskanja čim krajših poti do državljank in državljanov. Res pa je, da poskušamo v sedanji praksi in tudi s predvidenim novim zakonom o varnosti cestnega prometa registracijske postopke čimbolj poenostaviti in jih prenašati na čim večje število izvajalcev teh postopkov, vključno z gospodarskimi družbami, iz istega razloga. Prvič, da bi razbremenili državo s temi upravnimi postopki, pocenili njeno delovanje in da bi razširili krog tistih, ki opravljajo to, in približali to storitev državljankam in državljanom. V kolikšni meri bo ta koncept izpeljan, je odvisno od stališč, ki jih bo v predhodni razpravi zavzela razprava o zakonu o varnosti cestnega prometa. Mi smo se odločili prav iz tega razloga oziroma je to eden od treh razlogov, registracijski postopki, in v zvezi s tem predlog za oblikovanje neke posebne javne agencije, ki potem prenaša pooblastila na samostojne servisne organizacije in gospodarske družbe. To je eno od treh vprašanj, ki jih nameravamo podrobneje osvetliti v predhodni razpravi o tem zakonu. Odločili smo se zavestno za poprejšnjo razpravo, da vidimo, ali je tem konceptom dana podpora ali ne. Ne bom govoril še o drugem in tretjem vprašanju, ampak glede tega bomo vsekakor predhodno preverili in tedaj bo priložnost tudi za soočanje različnih izpeljav v različnih državah Evropske unije. Tedaj bomo dali na tehtnico, ali je ta koncept racionalnejši, učinkovitejši, prijaznejši za ljudi. Šele na podlagi tega bomo sprejeli končno odločitev. To pomeni, da odločitev o tem ni dokončna, gre v predhodno verifikacijo in na tej podlagi se bomo dokončno odločili, kaj bo prinesla predhodna razprav.
Hvala. Gospod generalni sekretar.
Hvala lepa. Najprej bi seveda povedal, da bi zelo težko ocenjeval neke dokumente, dopise, ki pač povzamejo dejstva kot žaljiva. Nadalje moram povedati, da med javne funkcionarje nikakor ne štejemo in ne moremo šteti direktorje javnih zavodov in javnih podjetij. To govorim zaradi tega, ker hočem natančno povedati, da preprosto nekega predpisa, ki bi enotno urejal vprašanje uporabe avtomobilov, telefonov in podobnih zadev tudi za javne zavode in javna podjetja preprosto tega v tej državi ni. Državnemu zboru pa niso bili dostavljeni le - ti dokumenti, ki so bili omenjeni. Državni zbor oziroma komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve je dobila tudi druge akte, ki urejajo plače. Če jih naštejem, konec koncev je večina teh objavljenih tudi v uradnih listih, to so sklep o kriterijih za sklepanje pogodb o zaposlitvi direktorjev javnih podjetij, agencij in skladov; sklep o merilih za določitev osnovne plače in merilih za izplačila nagrade za uspešnost vpodjetjih, agencijah in skladih, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija; sklep o priporočilih predstavnikom Republike Slovenije v nadzornih svetih gospodarskih družb, katerih večinska lastnica je Republika Slovenija, pri sklepanju pogodb o zaposlitvi; sklep o kriterijih za določitev sejnin in drugih prejemkov članov nadzornih svetov v javnih podjetjih, ki so tudi v večinski lasti, in pa sklep, ki spreminja sklep o kriterijih za sejnine. Vlada že od leta 1997 poskuša urediti vprašanje pogodb o zaposlitvi direktorjev javnih podjetij, agencij in skladov. To je tudi nekako enotno uredila v razponu, ki znaša med 50 in 90% plače resornega ministra. Merila za razvrščanje plač na osnovi tega razpona je določila komisija za kadrovske in administrativne zadeve. Glavni merili sta velikost in pomen pravne osebe, pri čemer velikost vpliva na višino plače s ponderjem 70 do 80, medtem ko pomen pravne osebe s ponderjem 20 do 30. Prav tako je določeno, da ima direktor pravico le še do dodatka za delovno dobo, v višini, ki jo za ostale zaposlene določa kolektivna pogodba. Z izjemo enkratne letne nagrade direktorju ne pripada po pogodbi nobena druga pravica. Podobno je to urejeno tudi za plače direktorjev v gospodarskih družbah v večinski lasti države. Tu pa je formula za določitev plače direktorja nekoliko bolj zapletena, tudi vezana na formule, ki veljajo za menedžerske pogodbe v gospodarstvu na sploh. Zato tudi tu delimo te družbe oziroma javna podjetja po velikosti, z neko aritmetično sredino povprečne plače v branži in podobno; ta plača se izračuna na podlagi različnih mnogokratnikov, pač odvisno od tega, koliko je podjetje veliko. Ta citirana priporočila se uporabljajo za določanje izplačevanja plač direktorjev vseh gospodarskih družb, ki so v večinski lasti države, ne velja pa za določanje izplačevanja plač direktorjev družb, ki so v večinski lasti družbe Holding Slovenske elektrarne. To omenjam danes zaradi tega, ker je prej poslanec Rokavec opozoril ravno na velikost plač v teh podjetjih. Ti namreč prejemajo plačo v višini 90% plače ministra za okolje, prostor in energijo. Potem kaže omeniti še to, da novi zakon o plačah v javnem sektorju, ki sicer v tem delu še ne velja, določa podobno kriterije za določanje plače in ostalih nagrad za naprej. Potem kaže omeniti tudi sklep vlade, kajti tako kot vi, smo tudi mi ugotovili, da nekateri kljub tem kriterijem, ki so relativno jasni, in kljub priporočilom, ki bi jih morali člani nadzornih svetov uveljavljati v teh javnih podjetjih, vendarle v nekaj primerih prihajado določitve plače, ki je višja od tako opredeljenih kriterijev. Ravno zaradi tega je vlada pravzaprav sprejela vsebinsko dva sklopa vprašanj. En sklep nalaga ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve ter ministrstvu za notranje zadeve in kadrovski službi vlade, da do konca junija tega leta pripravijo primerjalno analizo politike plač za javni in zasebni sektor, kjer naj bi bil poseben poudarek dan ravno analizi razlik med najvišjimi in najnižjimi plačami, ter višine nagrad, ki se izplačujejo članom uprave in nadzornih svetov. Drugi sklep, ki je bil sprejet prejšnji teden, pa vendarle terja tudi prevetritev teh kriterijev, kajti gospodarski razvoj, privatizacija na posameznih segmentih, zlasti bančništvo, pa še kaj bi lahko omenil, je v zadnjih letih vendarle povzročila nekatere spremembe, ki se morajo odraziti tudi skozi prevetritev kriterijev. Hvala lepa.
Dodatno vprašanje ima gospod Pukšič. Se lahko izklopite, gospod Bandelj?
Gospodu Bandlju dodatno vprašanje. Gospod Bandelj, jaz vas sprašujem, ali bom dobil na ta konkretno postavljena vprašanja tudi konkretne odgovore. To, kar ste sedaj povedali, istočasno ste seveda priznali, da nekateri direktorji ne spoštujejo in da so nekatere stvari izven okvirjev. Temu se seveda reče korupcija, to je kaznivo dejanje. Če komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve državnega zbora ni dobila odgovora, zahtevam kot poslanec državnega zbora, da na postavljeno vprašanje dobim konkretneodgovore. Nekaj teh se da prebrati iz časopisov, vendar samo ena kolona, ki govori o bruto osebnih dohodkih, ne govori pa o kreditnih karticah, o zavarovanju, o stanovanjih [[…]]Namreč, tudi stanovanja so v nekaterih privilegijih državnih funkcionarjev in tako dalje. Saj vemo, da imajo državna stanovanja tisti, ki niso državni funkcionarji, ampak so samo člani neke stranke. Gospoda ministra Bohinca sprašujem v zvezi s tistim drugim delom. Res je, da ni bilo vprašanje v zvezi s tisto pogodbo z zavodom za zdravstveno zavarovanje najavljeno, pa vendar v tistem 3. členu so pogoji bistveno drugače postavljeni za zavod za zdravstveno zavarovanje kot pa za komercialne zavarovalnice. In to seveda ni sprejemljivo. Upam, da bo do naslednjega meseca, ko bodo naslednja poslanska vprašanja, zadeva razrešena. Kar se pa tiče prvega dela, pa je seveda v smislu postavljenega vprašanja, najavljenega vprašanja bilo tudi postavljeno vprašanje. Dejstvo je, gospod minister, da s tem, da se prenese in s tem izpusti precejšnji denar iz taks in se bo prelil v privatno zasebno sfero, se bodo oddaljile določene ugodnosti za državljane in državljanke, ki so jih sedaj opravljale informacijske pisarne in krajevni uradi. Ti so porazdelili te družbe, privatne družbe, pa seveda te registracije opravljajo na večjem področju eden ali dva. To pomeni, da se zadeva skoncentrira. Dvakrat je to slabo. Prvič zato, ker državni proračun izgubi takse, drugič pa zato, ker državljani zaradi tega nič manj ne bodo plačali, ampak izgubijo seveda to možnost, da so to opravljali brez tega, da so ponovno stali v vrstah nekaj ur - osebno sem imel tudi takšno izkušnjo, da je pač potrebno tam sedaj čakati bistveno več, kot pa je bilo potrebno to prej. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bandelj, izvolite.
Hvala lepa. Moram še enkrat poudariti, da seveda ne morete dobiti aktov o uporabi avtomobilov, stanovanj in ne vem še česa za direktorje javnih zavodov in javnih podjetij, ker jih preprosto ni. Ne moremo vam jih dati, ker jih ni. To sem dovolj jasno povedal. Drugo. Glede funkcionarjev ste pa dobili vse akte, tudi stanovanjski pravilnik, iz katerega je jasno razvidno, kdo in komu in na kakšen način pripada stanovanje. Seveda moram takoj zanikati tezo, da lahko to dobi kdo, ki je pripadnik politične stranke. Res je, da ta stanovanja, ki so državna, zasedajo tudi ljudje, ki niso v državnih službah, res je pa tudi, da so ta stanovanja dobili v času pred uveljavitvijo stanovanjskega zakona iz leta 1991 oziroma v letu 1992, oktobra, ko so imeli stalno oziroma trajno najemno razmerje oziroma stanovanjsko pravico in iz tega izvirajo ta imena. In še to moram zanikati in seveda vam tudi ne morem nobenega pravilnika na to temo dati, ker ga ni. Preprosto, zavarovanja funkcionarjev ni, in takšnega akta vam pač ne moremo predložiti. Hvala lepa.
Hvala. Želite gospod Bohinc? Izvolite.
Kar zadeva drugega vprašanja v zvezi z razmerami zdravstvene zavarovalnice predlagam, ker ni bilo vnaprej zastavljeno, da vam s pisno informacijo podrobno predstavimo, kako tečejo pogajanja, kdaj je bila sklenjena, oziroma bo sklenjena pogodba in pod kakšnimi pogoji. Kar pa zadeva prvega vprašanja. Pri tem projektu ne sodeluje samo finančno ministrstvo, ampak tudi druga ministrstva. Tudi finančni izračuni so pri predlogu zakonskega projekta za predhodno obravnavo natančno razdelani in nikakor se ne sme zgoditi to, da bi ta pristop povzročalkakršnokoli odtekanje državnega denarja v, kot ste rekli, neke zasebne sfere. In prav tako se ne sem zgoditi to, da bi se mreža ponudnikov upravnih storitev te vrste zmanjšala, ampak se mora povečati. Če se to ne zgodi, takšen je namreč načrt pri tem konceptu, potem ta načrt ni uspel in ne bo takšna ureditev tudi potrjena. Gre za to, da se mreža poveča, da je več upravnih storitev in, da je to najmanj finančno nevtralno. Hvala lepa.
Hvala. Naslednje vprašanje bo zastavil gospod doktor Bajuk. Proceduralno? Prosim.
V skladu z 246. členom poslovnika zahtevam, da se naredi razpravo v državnem zboru v zvezi s postavljenimi vprašanji gospodu Bandlju.
O vašem predlogu bo odločal državni zbor jutri na glasovanju. Sedaj bo vprašanje zastavil gospod doktor Bajuk. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Prav lep pozdrav gospe ministrici, vsem ministrom, ki še vztrajajo, tudi gospodu ministru, ki se poslavlja. Moje poslansko vprašanje je naslovljeno spoštovanemu gospodu pravosodnemu ministru Ivu Bizjaku. Predvidevam, da ste prisluhnili problemom, ki so jih obravnavali slovenski sodniki na letošnjem svojem srečanju. Ocenjujem, da je med njimi, vsaj zainteresirani javnosti, prav posebno pozornost vzbudilo vprašanje urejanja disciplinske in moralne odgovornosti sodnikov pri nas, v primerjavi z nekaterimi drugimi državami. Eden od udeležencev tega srečanja, to je bi sodnik Janez Novak, je poudaril sledeče, citiram: "Sodna veja oblasti mora biti sposobna sama iz svojih vrst izločiti tiste sodnike, ki niso sposobni, vredni ali voljni v celoti delovati po načelih sodniške službe, če hoče doseči kar najvišjo stopnjo verodostojnosti v družbi." V nadaljevanju pa je ugotovil, da bi morali v Sloveniji, upoštevajoč nekatere primerjalne ureditve, sodniško odgovornost dograditi. V Sloveniji sodniki pri ugotavljanju disciplinske odgovornosti poznajo le pravno odgovornost, ne pa tudi moralne odgovornosti. Menil je, da je pri opredelitvi sodniške odgovornosti mogoče najti to, kar je on imenoval pet zadreg, in sicer, če jih na hitro povzamem. Sodniki nimajo jasno opredeljenih disciplinskih kršitev. Torej, vprašanje je, katere so. Drugič. Sodniki nimajo kodeksa sodniške etike. Ob tem pa tudi nimajo opredeljene moralne odgovornosti. Tretjič. Disciplinski postopek je zapleten in bi moral biti ob zagotavljanju vseh pravic sodnikov bolj enostaven, upoštevajoč, da so sodniki odgovorni po posebnih strožjih kriterijih. Četrtič. Sankcijam v sodniškem disciplinskem postopku se je mogoče izogniti z izkoriščanjem formalnih postopkov, zato ta potrebuje boljšo rešitev, torej dograditev. In petič. Pri pravnem varstvu sodnikov bi pravna sredstva morali bolj prilagoditi mednarodnim sodniškim dokumentom. Gospod minister, moje vprašanje se glasi: Ali menite, da ima vaše ministrstvo kakšno dolžnost ali nalogo pri čim hitrejšem urejanju teh petih zadreg sodniške odgovornosti? Če jo ima, kaj bi pri tem bil vaš prispevek in kdaj bo uresničen? Naj še pojasnim, da ko postavljam to vprašanje, se globoko zavedam, da je pravosodje samostojna veja oblasti, ki mora poskrbeti sama, ne le za sojenje po načelih in odvisnosti in zakonitosti, temveč tudi za kar najbolj učinkovito in uspešno izvajanje svojih nalog. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Če mi dovolite, samo en trenutek. Ob dejstvu, da sodstvu tudi pri nas, tako kot v vseh drugih državah, sredstva za delo vendarle vsaj formalno v proračunu dodeljuje zakonodajna oblast, pa lahko rečem, da tudi zakonodajna oblast pri davkoplačevalcih nosi vsaj delno soodgovornost za uspešno in učinkovito delovanje sodne veje oblasti. Z uspešnostjo delovanja sodišč pa je po mojem mnenju zelo povezano tudi urejanje disciplinske ter moralne odgovornosti sodnikov. Zato menim, da s svojim vprašanjem ne posegam v neodvisno sodstvo. Hvala lepa.
Gospod minister izvolite.
Gospod predsedujoči, gospod poslanec dr. Bajuk. Na dnevih slovenskega sodstva, žal, nisem mogel biti prisoten ravno ves čas, tako da navedenega referata, žal, nisem mogel poslušati. To je obdobje srečanj različnih pravosodnih funkcionarjev, tako da je to določena omejitev. Seveda pa je tudi tovrstno izvajanje zelo zanimivo za ministrstvo. V prvi vrsti absolutno podpišem tisti prvi citat, da je potrebno, da samo sodstvo znotraj sebe razčisti s tistimi, ki pravzaprav ravnajo neprimerno svojemu poklicu. Če se osredotočimo na ugotavljanje odgovornosti oziroma zagotavljanje odgovornosti, je disciplinski postopek le eden od postopkov, v katerih so sodniki. Omenil bi vsaj še dva ostala vidika. Treba je omeniti tudi oceno sodniške službe, ki ima kot eno od možnih posledic, če je negativna, tudi prenehanje sodniške funkcije. Enako je najstrožja sankcija te vrste tudi pri disciplinskem postopku. In še nekaj je, kar mislim, da je tudi pomembno in kar je znotraj samega sodstva, službeni nadzor, ki ga je uvedla zadnja novela zakona o sodniški službi v lanskem letu in ki tudi omogoča opravljanje vseh tistih dejanj, ki so usmerjena k ugotavljanju izpolnjevanja obveznosti sodnika in k ravnanju, ki je s temi obveznostmi skladen. To sta torej še dve drugi obliki, ki ju ne smemo povsem zanemariti, ko govorimo o uveljavljanju odgovornosti sodnikov. Seveda pa je tista najbolj radikalna oblika, sam disciplinski postopek. Tukaj moram najprej povedati, da smo v mojem mandatu zakon o sodniški službi, glede določb o disciplinskem postopku, že dopolnjevali. Ravno zaradi negodovanja nekaterih, da so bile prej te določbe premalo jasno opredeljene in da zaradi tega disciplinski postopki naj ne bi bili možni ali vsaj ne učinkoviti. Seveda bom z zanimanjem pogledal, s kakšnimi konkretnimi argumenti sodnik Novak, če sem pravilno slišal, argumentira teh pet zadreg. Kršitve so naštete, 27 hujših in lažjih kršitev je navedenih v, mislim, da 81. členu zakona o sodniški službi. Če so same opredelitve posameznih kršitev nejasne, je to treba pregledati. Na drugi strani je bil postopek ustrezno urejen na ta način, da ni mogoče izpodbijati potem samega izreka. To je nekoliko bolj zapleten postopek, vendar pri poenostavitvah pride do še večje nevarnosti, da bo v pritožbenem postopku pri varstvu pravic takšen postopek padel zaradi procesnih pomanjkljivosti. Da se zatekajo posamezniki, ki pridejo v takšen postopek, k izkoriščanju formalnih pomanjkljivosti, to ni nekaj presenetljivega. Gre za izkušene pravnike, ki jim ni zameriti, da bodo skušali v svojo korist izkoristiti vsakršno pomanjkljivost. Vprašanje pa se postavlja - in to nameravam preveriti - kakšni so ti argumenti. Preveriti torej, na čem temelji ugotovitev omenjenega sodnika, češ, da bi, recimo, zakon omogočal več takšnih formalnih pomanjkljivosti postopka. Sedanje določbe so narejene tudi v sodelovanju s sodno vejo oblasti, mislim, da z nekaterimi ključnimi strokovnjaki. Nikoli ne bom trdil, da je neko obstoječe stanje tisto največ, kar se da doseči. Zaradi tega štejem to vprašanje tudi kot pobudo, da pogledamo tudi z vidika mnenja tega strokovnjaka sedanjo ureditev. Če bo analiza dala takšen rezultat, da je treba nekatere stvari dopolniti, bi to naredili v najkrajšem možnem času.
Hvala lepa. Dodatno vprašanje, gospod dr. Bajuk.
Hvala lepa. Seveda razumem, da če niste bili prisotni, ne morete imeti določenega poznavanja ravno teh stvari, ki jih je ta sodnik takrat na tem srečanju predstavil. Rad bi pa le vztrajal pri tem, da je predvsem govoril o moralni odgovornosti in o nekem etičnem kodeksu, ki pa bi moral delovati na podlagi tega, kar poznajo druga sodstva v drugih državah, in upošteval neodvisnost sodstva v vsej svoji dimenziji. Rad bi tudi povedal, da se ne strinjam z vami, da je izkoriščanje, kako bi rekel, teh formalnih postopkov - to se mi pa zdi res vprašljivo. Prav gotovo razumem, da marsikdo hoče to izrabiti, vendar izrabljanje tega s strani nekega sodnika je pa po mojem mnenju popolnoma nesprejemljivo. In če se ne da drugače, bi moral zakon ali pa nek etični kodeks to odpraviti. To vprašanje je tudi pobuda, prav gotovo je pobuda. Upam, da boste državnemu zboru tudi poročali, kakšni bodo vaši zaključki na podlagi te pobude, ko boste te stvari pregledali. Marsikaj bi se dalo dograditi v našem sodnem sistemu, če bi se resno lotili odpravljanja teh petih zadreg. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Bizjak.
Samo na kratko, če dovolite. Da ne bo nesporazuma. Nisem mislil na izkoriščanje formalnosti v postopkih, na nek neetičen način, na način, ki ne bi pritikal sodniku; tisto je seveda lahko celo v nasprotju oziroma bi lahko pomenilo kakšno tistih omenjenih 27 kršitev. Gre pa preprosto za to, da če ima človek pravne možnosti, izkoristiti tiste, ki so mu dane, seveda samo po sebi ne more biti nekaj nesprejemljivega, če so v skladu s predpisi. Predlagal bi oziroma se zavežem, da bomo proučili omenjeni prispevek, da bi se opredelili do nekaterih predlogov in to tudi v pismeni obliki posredovali kot odgovor na vaše vprašanje v čim krajšem času. Potem bi pa eventualno sledilo, če bo tako ocenjeno, tudi še ukrepanje v smislu sprememb zakona. Hvala.
Hvala lepa. Še zadnje vprašanje, gospod Cukjati.
Hvala za besedo. Lepo pozdrav vsem, ki ste vztrajali do zadnjega vprašanja. Vprašanje je zanimivo in boleče, pereče za mnoge naše državljane. Da ne bom preveč suhoparen, bi vprašanje podkrepil z enim primerom. Leta 1999, torej pred štirimi leti, kmalu bo štiri leta, je na sodišču bil izveden oziroma oklican stečaj podjetja Avtomontaža Bus v Ljubljani. Takrat je bilo odpuščenih 550 delavcev. Že nekaj mesecev za tem je bil izračunan znesek oziroma terjatve teh delavcev do Avtomontaže v stečaju. Tukaj imam fotokopijo enega od teh 550 delavcev, in sicer mu je bilo izračunano takrat, da je Avtomontaža dolžna za del neizplačanih bruto plač v obdobju 1995-1998 3 milijone 700 tolarjev, iz naslova odpravnine, ki jo seveda ni dobil, ko je bil odpuščen, milijon 900 tisoč, neplačani regresi, v času od leta 1995-1998, mu Avtomontaža dolguje 423 tisoč in potem še v zadnjih 7 mesecih ni dobil svoje bruto plače, to pa znese še dodatnih milijon 100 tisoč. V celoti mu je bilo takrat izračunano skupaj z obrestmi, navadnimi obrestmi, 9 milijonov 200 tisoč. Toliko dolguje enemu od 550 odpuščenih delavcev Avtomontaža za obdobje od leta 1995-1999. Kaj sedaj? Problem je v tem, da štiri leta stečaj še vedno leži na mrtvi točki. Že zdavnej je bila prodana vsa oprema - stroji, naprave, orodja. Stečajna ekipa lepo sedi, morda 5 minut, 1 uro na dan in vleče težke denarce. Vprašanje se torej glasi: Ali lahko ta država pripomore k reševanju teh problemov?
Vprašanje je bilo usmerjeno na ministrico in na gospoda ministra. Sedaj prosim, gospo ministrico, če lahko s tem v zvezi odgovori.
Hvala lepa. Tudi v razgovoru z gospodom poslancem se je pokazalo, da to vprašanje pravzaprav ni, da ne bom mogla odgovoriti tako, kot gospod poslanec verjetno pričakuje. Lahko samo povem, da postopki prisilne poravnave, stečaja in pa likvidacij gospodarskih družb ne sodijo v naše ministrstvo, temveč sodijo v ministrstvo za pravosodje. Ker se vprašanje stečaja pojavlja tudi kot problem za majhna podjetja, smo mi že dali predlog, da bi prišlo do novele zakonskih določil, ki določajo v naših razmerah postopke stečaja in tudi prisilne poravnave. Vendar brez sodelovanja in pripravljenosti za ministrstva za pravosodje je nemogoče speljati, vendar mislim, da bomo dosegli tukaj pač dogovor in bomo v okviru tega spremenili te postopke, ki so resnično dolgotrajni, predolgotrajni. Nas opozarjajo tudi, ne samo v tem primeru, tudi upniki, to so predvsem srednja in mala podjetja, koliko izgubljajo v tem procesu in da tudi čiščenje podjetij traja predolgo. Toliko lahko z moje strani.
Hvala. Še gospod minister. Izvolite.
Hvala. Mislim, da je vprašanje zelo na mestu. Jasno pa je tudi to, kar je že ministrica povedala, da zajema več vprašanj, ki ste jih pač združili na nekem konkretnem primeru. Sigurno eno vprašanje zadeva zakonodajni del, to se pravi zakon o stečaju, prisilni poravnavi in likvidaciji. Menim, da je pravzaprav to, kar ste rekli, potrebno zakonsko reševati, da bi se ta vprašanja hitreje reševala. Vsekakor gre za gospodarske subjekte in praktične terjave, ki jih imajo zaposleni praviloma iz delovnega razmerja, zato je seveda vprašanje, kako te terjatve na nek način izterjati. Moram reči, da so taki in podobni primeri vodili državo, da je leta 1997 ustanovila jamstveni, ki ji je bil kasneje dodeljen tudi preživninski sklad. Jamstveni sklad naj bi vsaj deloma omilil taka vprašanja, ki so se pojavljala. Gre v bistvu za to, da jamstveni sklad sedajjamči za izplačilo neizplačanih, recimo regresov, potem plač in nekaterih drugih prejemkov zadnje tri mesece pred stečajem. Gre za vprašanje, ki je vezano na insolventnost gospodarskih subjektov in podobno. V tem konkretnem primeru je seveda del terjatev nastal pred letom 1997. Tako zakon, ki je uvajal jamstveni in potem preživninski sklad, verjetno dela teh terjatev ni na nek način obsegal. To je prvi del. Drugi del, če se spomnite razprav o zakonu o delovnem razmerju, smo imeli tudi z vašo poslansko skupino in je vaša poslanska skupina prek gospoda Vizjaka vložila en amandma okoli zastaranja terjatev. To se pravi, da terjatve, ki so starejše od pet let, šele zastarajo. Rešitev je bila najprej na tri leta, potem je bila sprejeta daljša tudi zato, da bi terjatve iz naslova delovnega razmerja ne zastarale. Konkretno smo imeli razgovor z gospodom Novakom oziroma vrhovnim sodnikom, kako interpretirati praktično, kdaj se vzpostavlja neka terjatev iz delovnega razmerja. Tukaj smo zdaj našli neko določeno interpretacijo z vrhovnim sodiščem. Konkretno, to se pravi, da je tukaj nekaj vprašanj, ki so se po mojem mnenju nekatera hitreje, nekatera pa počasneje reševala tudi kot del zakonodajnega postopka. V tem konkretnem primeru smo pogledali, kaj se s temi ljudmi dogaja. Po naši evidenci je šlo za 507 ljudi, ki so vložili določene zahtevke iz naslova terjatev, ki so jih imeli iz naslova neizplačanih plač, regresa, prevoznih stroškov. Odobreno je bilo vsaj iz naslova jamstvenega sklada nekje 497 zaposlenim. Vse skupaj so bila sredstva, ki jih je država sicer gospodarskemu subjektu namenila kot izplačilo terjatev, v znesku 140 milijonov. To je po naši evidenci. Konkretneje primera tega zaposlenega ne poznam. Če pa obstaja kakršnakoli, bi pa verjetno skupaj v povezavi s tremi ministrstvi tudi lahko odgovorili potem konkretneje na to vprašanje posamezne zaščite, posameznika oziroma posameznega zaposlenega iz delovnega razmerja.
Hvala lepa. Dodatno vprašanje. Prosim.
Zagotovo ni vprašanje, ki bi bilo naloženo na ramena samo ministrstvu za gospodarstvo. Gotovo gre tukaj tudi za socialne probleme teh ljudi in pa za vprašanje pravne države oziroma za vprašanja, ali je ta država res pravna in socialna. Zagotovo je pa treba povedati še naslednje, da ne gre za delniško družbo, da gre za d.o.o., da je stečajnega upravitelja postavila država, da je lastnik te firme še država in da bi že zdavnaj lahko speljali do konca to zadevo.To povedo poznavalci te situacije in obstaja upravičena bojazen, da bi bilo podjetje seveda na tak umeten način spravljeno v izredno slabo ekonomsko stanje in potem prodano za male denarje, kupci že nekaj let čakajo, v kuloarjih se celo ve, kdo naj bi bil kupec tako dragocenih parcel, ki so tam na tako dobri lokaciji ob avtocesti, in da seveda ob tako bagatelnih cenah in ob postopkih, kot smo jih navajeni v našem gospodarstvu, bi potem kupnina lahko pokrila samo hipotekarne terjatve, zaposleni pa bi se obrisali lepo pod nosom. Tako se govori v kuloarjih, pri ljudeh, ki te stvari nekoliko bolj poznajo kot jaz. Želel bi samo opozoriti, da je pravzaprav odgovornost vlade kot celote tukaj in da ministrstva morajo delati kot ekipa in da take stvari, ker ne gre samo za primer tega delavca, gre za večje število, gre za tudi primere drugod po Sloveniji. Mislim, da je to slabo spričevalo tudi za to vlado.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? [[Nihče]] . Potem smo to točko zaključili. Prekinjam sejo državnega zbora, nadaljujemo jutri ob deseti uri.