Spoštovane poslance, spoštovani poslanci! Prosim, da se umirite in zasedete svoja mesta. Hvala. Lep pozdrav! Pričenjam 28. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi drugega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne moreta udeležiti naslednja poslanca: gospod Roberto Battelli in dr. Mitja Slavinec. Na sejo sem vabil predsednik Vlade Republike Slovenije, gospoda Janez Janšo, k 1. in 2. točki dnevnega reda, predstavnike Vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, kandidata za ministra za promet, mag. Radovana Žerjava, k 1. točki in kandidatko za ministrico za zdravje, gospo Zofijo Mazej Kukovič, k 2. točki ter predstavnika Državnega sveta Republike Slovenije k 4. točki dnevnega reda. Ob tem vas opozarjam, da Zakon o poroštvu, to je 3. točka, na matičnem delovnem telesu ni doživel nobenih sprememb, zato amandmajev k členom ni možno vlagati in se dnevni red oziroma časovni potek seje skrajša za 75 minut, tako da bo glasovanje danes najkasneje ob 19.40 oziroma pol ure po končani 4. točki dnevnega reda. Prehajamo na določitev dnevnega reda 28. izredne seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 7. septembra 2007. Predlogov za umik točk z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na določitev dnevnega reda. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Hvala. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 28. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA KANDIDATA ZA MINISTRA ZA PROMET. Predsednik Vlade Republike Slovenije, gospod Janez Janša, je 5. septembra 2007 Državnemu zboru predlagal, da za ministra za promet imenuje mag. Radovana Žerjava. Besedo dajem predsedniku Vlade, gospodu Janezu Janši, za dopolnilno obrazložitev predloga. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da na kratko dodatno obrazložim svoj predlog za ministra za promet. Kot veste, sem za to mesto po odstopu mag. Janeza Božiča predlagal mag. Radovana Žerjava. Gospod Žerjav je univerzitetni diplomirani inženir, pa tudi magister znanosti. Po končanem študiju se je zaposlil v podjetju Nafta Lendava, kjer je kmalu na začetku svoje kariere postal vodja oddelka tehnološke operative, priprave proizvodnje, nato pa tudi vodja razvoja za celotno podjetje. Leta 2002 je prevzel dela in naloge tehničnega direktorja Nafte Petrochem, ki je največja družba v skupini Nafte Lendava. Marca letos pa je bil imenovan za direktorja družbe Nafta Biodizel. Od leta 2004 opravlja tudi funkcijo pomočnika direktorja, odgovornega za tehnično področje celotne skupine Nafta Lendava. Mag. Žerjav je tudi predsednik regijskega razvojnega sveta za Pomurje, predsednik razvojnega sveta regije, ki se sooča z najresnejšimi razvojnimi izzivi v državi, in to funkcijo opravlja dobro. Ima bogate izkušnje na področju vodenja razvojnih projektov, priprav strategij, alternativnih razvojnih programov, predvsem pa ima številne vodstvene in organizacijske sposobnosti. Kot je dejal tudi v predstavitvi pred pristojnim matičnim odborom, ki ga je z velikansko večino podprl, je v tem pogledu na preostanek mandata, na naloge, ki ga čakajo, izpostavil sprejeto resolucijo o prometni politiki Republike Slovenije, ki se je v zadnjem času sicer začela intenzivno uresničevati, izhaja iz tega, da je določene točke te resolucije možno uresničevati še bolje kot doslej, in v tej resoluciji, kar je zelo pomembno, tudi sam osebno vidi dober kompromisi med potrebami gospodarstva, mobilnostjo, ekološkimi zahtevami, varnostjo in učinkovito rabo energije. Strinja se s poudarki, izoblikovanimi v tem mandatu, in sicer da je potrebno na dveh sektorjih prometa nadomestiti zamudo iz preteklosti. Gre predvsem za obnovo, rekonstrukcijo pa tudi izgradnjo novih državnih cest, predvsem na razvojnih oseh v državi, in gre seveda za modernizacijo železniškega prometa, še posebej na 5. in 10. evropskem koridorju oziroma slovenskem delu obeh koridorjev. V pogovoru je kandidat izrazil tudi veliko pripravljenost, da prevetri nekatere postopke javnega naročanja in da v prihodnje išče še bolj optimalne rešitve, ko gre za racionalno porabo sredstev pri izgradnji prometne infrastrukture. Za kandidata bo zagotovo največji izziv prehod iz nekega pasivnega spremljanja dogajanj na področju železniškega prometa, kjer tudi Slovenijo kot celot v prihodnjih letih čaka en od največjih izzivov, in glede na osebno dinamičnost, izkušnje pri vodenju projektov je to zanj tudi osebni izziv. Dejstvo je, da po vstopu Slovenije v Evropsko unijo, po spremembi geostrateškega položaja, ki je nastal s širitvijo Evropske unije, ko politične ovire, ki so prej ovirale tudi infrastrukturno sodelovanje, ne obstajajo več. Geostrateška prednost Slovenije prihaja do izraza; skozi Slovenijo, kot že rečeno, potekata [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]dva panevropska koridorja in koprsko pristanišče leži na najkrajši prevozni poti med srednjo in vzhodno Evropo ter državami Sredozemlja in to priložnost moramo v prihodnje v celoti izkoristiti, in kandidat se tega zaveda. Ob koncu naj dodam, povedanemu in napisanemu še to, da se mi zdi zelo pomembno, da kandidat sam prihaja iz severovzhodne Slovenije, da je sam dolga leta čutil prometne [[...]] [[opozorilni znak za konec]] , in se bo zagotovo v zvezi s tem zelo tankočutno odzival tudi na konkretne probleme, ki izhajajo iz tega dejstva. Hvala lepa.
Hvala gospodu predsedniku Vlade. V skladu z 230. členom poslovnika zbora se je kandidat predstavil na Odboru za promet ter odgovarjal na vprašanja članov odbora. Mnenje odbora ste prejeli na klopi. Besedo dajem predsedniku odbora, gospodu Josipu Bajcu. Prosim.
Na podlagi 230. in 231. člena Poslovnika Državnega zbora daje Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za promet mnenje o predstavitvi kandidata za ministra za promet. Mag. Radovan Žerjav, ki je bil predlagan s strani predsednika Vlade za ministra za promet, se je skladno z določbami Ustave Republike Slovenije kot tudi določbami Poslovnika Državnega zbora dne 10.9.2007 predstavil Odboru Državnega zbora Republike Slovenije za promet in odgovarjal na postavljena vprašanja s strani članov odbora. Predlagani kandidat za ministra je v uvodni predstavitvi članom odbora na prvo mesto postavil prometno politiko. Na področju razvoja državni cest je bila do sedaj po mnenju kandidata prednost dana predvsem dograditvi avtocestnega križa in hitrih cest na vseevropskem cestnem omrežju. Pozornost ministrstva bo pri svojem delu usmerjal na čim hitrejše dokončanje še manjkajočih avtocestnih odsekov, opredeljenih z nacionalnim programom, ter realizacijo dodatnega avtocestnega programa. Za obstoječe državno cestno omrežje še vedno velja, da je kljub povečanemu vlaganju v nezadovoljivem stanju. Za realizacijo pretočnosti v cestnem prometu je po mnenju kandidata nujna uvedba elektronskega cestninskega sistema v prostem toku, s pogoji za interoperabilnost. Na področju železniškega prometa bo na prvem mestu pozornost namenjena predvsem varnosti. Nadaljevali se bodo že začeti projekti, ki jih bo treba v velikem deležu financirati tudi s sredstvi evropskega sklada in zasebnega sektorja; izgradnja železniškega infrastrukturnega sistema, posodobitev obstoječih prog kot tudi dograditev 2. tira proge Koper-Divača. Po mnenju kandidata je treba doseči razvoj pristaniške dejavnosti in vključitev Luke Koper kot pomembnega sredozemskega pristanišča, saj postaja ta vedno bolj pomembna. Priložnosti ne kaže zamuditi, zato bo treba urediti medsebojna razmerja med Luko Koper in Republiko Slovenijo. Zagotovitev varnosti pomorskega prometa zahteva nujne posodobitve tudi na tem področju. Resolucija o nacionalnem programu razvoja pomorstva je dokument, s katerim bodo podane usmeritve za razvoj pomorstva kot gospodarske panoge tudi v naši državi. Na področju letalskega prometa bo priprava nacionalnega programa razvoja civilnega letalstva in z njim povezanih programov ključnega pomena za nadaljnji razvoj vseh treh letališč, kot je poudaril kandidat za ministra. Kot je kandidat za ministra za promet še uvodoma poudaril, je segment varnosti v vseh oblikah prometa izredno velikega pomena. Člani odbora so predlaganemu kandidatu za ministra postavili veliko vprašanj, ki so se nanašala predvsem na izgradnjo 2. železniškega tira Divača-Koper in s tem v zvezi alternativnimi viri za financiranje tega projekta; zagotovitev finančnih sredstev za zavarovanje železniških prehodov; lastninjenje Holdinga Slovenskih železnic, Luke Koper in Intereurope; preusmeritev tovornega cestnega prometa z regionalnih na avtoceste, še zlasti pa na železnice; vloga in pomen letališč v Sloveniji; sistem elektronskega cestninjenja v prostem prometnem toku; navezava posameznih območij Slovenije na avtocestni sistem v okviru tretjega in četrtega cestnega koridorja; reševanje problematike javnega prevoza potnikov in spodbujanje linijskih primestnih prevozov potnikov ter urejanja enotne vozovnice; organizacijske in kadrovske spremembe na Ministrstvu za promet. Predlagani kandidat za ministra je na zastavljena vprašanja podal po mnenju članov odbora ustrezne odgovore in pojasnila. Po končani predstaviti kandidata mag. Žerjava je Odbor za promet z večino glasov sprejel naslednji sklep: Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za promet meni, da je bila predstavitev pogledov in stališč mag. Radovana Žerjava, kandidata za ministra za promet, z delovnega področja ministrstva ustrezna. Hvala.
Hvala gospodu Bajcu, predsedniku odbora. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin, dr. Matej Lahovnik bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslanec. Prosim. Jerovšek, imate proceduralni predlog?
Gospod predsednik, ko sledim tej predstavitvi kandidature in današnji razpravi o novih ministrih, me nekako moti, jaz vem, da ni več v skladu s Poslovnikom, ki ga je prejšnja koalicija sprejela v prejšnjem mandatu, možnosti, da kandidati sodelujejo pri naši razpravi. Mislim, da je to svojevrsten anahronizem, kajti osnovna tendenca tega je, da se ministri potrjujejo v parlamentu, da kandidat [[....]]
Gospod Jerovšek, proceduralni predlog.
Ja, bom predlagal, da kandidat sodeluje s poslanci, da je živa komunikacija. Jaz nekako predlagam, če je kakršnakoli možnost poslovniška, da sprejmemo sklep, da se kandidate povabi v dvorano, da bi lahko v živi komunikaciji z njimi vodili to razpravo in potem tudi glasovali. Mislim, da bi s tem tudi nekako kandidate boljše predstavili javnosti. Hvala lepa.
Gospod Jerovšek, dobro veste, kandidati so lahko prisotni, vendar zaslišanje je bilo opravljeno na matičnem delovnem telesu, ki je odprto za javnost. Gospod Lahovnik, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod predsednik Vlade, ministri, spoštovane poslanke in poslanci! Zares smo skrbno prisluhnili predstaviti kandidata za prometnega ministra gospoda Žerjava, prav tako smo tudi skrbno vrednotili odgovore, ki jih je podal na zastavljena vprašanja. Moram reči, da smo tudi poslušali še enkrat predstavitev predsednika Vlade, ki je bila koncizna, ampak tudi sam je že v začetku poudarjal, kar se referenc tiče - in jaz se z njim strinjam. Kandidat ima reference z vseh področij, pravzaprav jih nima samo s prometnega področja, ki ga bo pokrival v Vladi Republike Slovenije. Temu primerno so bili tudi njegovi odgovori na hearingu, kjer je, to je treba priznati, bil pošten in je največkrat odgovarjal z: ne vem, se bom potrudil to dodatno izvedeti, morate razumeti, da sem šele v sredo izvedel, da sem kandidat za ministra. Kot sem dejal, gre za pošten pristop, ampak seveda večinoma nismo dobili odgovorov na zastavljena vprašanja, seveda pa tega tudi, resnici na ljubo, nismo pričakovali. Kandidat je bil tudi pošten, ko smo mu postavili vprašanja, kako namerava sanirati stanje na Slovenskih železnicah, kjer je bil vseskozi predsednik nadzornega sveta, državni sekretar v Vladi Republike Slovenije, državni sekretar na Ministrstvu za promet, gospod Verlič, kjer je bila članica nadzornega sveta tudi ena, zdaj že bivša, državna sekretarka in dejstvo je, da se že Slovenske železnice kljub temu ali pa prav zato utapljajo v velikih milijardnih izgubah - če bi govorili še v tolarjih ali pa o več stomilijonskih, če govorimo o evrih. Na vprašanje, na kakšen način bo to saniral in ali je mogoče preusmeriti vsaj del prometa s cest, ki so zatrpane s tujimi prevozniki, na železnico, je tudi pošteno povedal, da področje, ki ga pozna, to pa je predvsem Prekmurje, da že tam nekje v Murski Soboti naj bi bil nek prehod in da to ni mogoče, ker bi se menda potem pa, ker to z vidika prepustnosti železniškega omrežja naj ne bi bilo mogoče. Skratka, na tej ravni je bil pošten, ampak kot sem dejal, pošteno je tudi povedal, da področja, ki ga pokriva, ne pozna. Na izrecno vprašanje, kako bo glede na to, da s tega področja nima niti teoretičnih niti praktičnih izkušenj in da področja ne pozna, predsedoval Evropski uniji kot minister za promet, kako bo zastopal evropsko prometno politiko in kakšna bo njegova avtoriteta nasproti ostalim ministrom za promet, pravzaprav nismo dobili konkretnega odgovora. Povedal je: "Če bi mislil, da tega ne zmorem, tega ne bi vzel." Seveda, kot sem dejal, to se nam zdi zares zelo delikatno vprašanje, da kandidati - in tudi to je treba pošteno povedati, da ni edini izmed teh treh, ki bodo to sprejeli - nimajo seveda ustreznih praktičnih ali pa teoretičnih izkušenj prav s tega področja, ki ga bodo pokrivali. Na vprašanje glede tretje razvojne osi, ki je eno izmed ključnih vprašanj, je kandidat korektno povedal, da bo nadaljeval vse postopke, ni znal pojasniti natančno, zakaj prihaja do evidentnih zamud na tej razvojni osi, ne glede na to, da je bila dana tudi, ko je bila Vlada na tem območju, jasna obljuba, da se bo v letu 2008 začela gradnja te tretje razvojne osi, se to ni zgodilo. Na opozorilo, da je treba zagotoviti tudi sredstva za tretjo razvojno os, da jo bomo lahko zgradili, ni znal pojasniti, na kakšen način bodo ti viri zagotovljeni; ampak, kot sem dejal, tega tudi nismo pričakovali, glede na to, da ne pozna zelo natančno področje, ki ga bo pokrival. Kandidat tudi je bil soočen z zelo jasnimi vprašanji, kako se bo lotil problematike gradbenega lobija, ki obvladuje izgradnjo slovenskega avtocestnega omrežja. Predor Šentvid-Koseze je ena izmed najbolj črnih točk v izgradnji slovenskega avtocestnega omrežja; prvič zato, ker očitno zamuja izgradnja tega predora, po drugi strani pa se je očitno vrednost oziroma stroški za davkoplačevalce, izgradnje povečali za šestkrat. Na vprašanje, kako je to mogoče, da gradimo predore najdražje v celotni EU in da je vrednost samo tega 5-kilometrskega odseka pravzaprav primerljiva z vrednostjo celotne avtoceste od južne Koroške do Dunaja, na kateri je cela vrsta viaduktov in predorov, kandidat seveda ni imel odgovora. Ta odgovor bi moral podati njegov predhodnik, ki pa ga očitno ne bo nikoli pojasnjeval. Nekako tudi nismo bili zadovoljni z odgovorom, kako se bo lotil problematike gradbenih lobijev. Kandidat je, in to pozdravljamo, zatrdil, da ni član oziroma da nima nikakršnih zvez s predstavniki teh lobijev v gradbeništvu. In to je pravzaprav edina dobra točka tega, da nisi niti teoretično niti praktično s področja gradbeništva oziroma prometa kot takega. Dejstvo je, da končno pa vendarle mogoče dobivamo kandidata, ki v tem trenutku res ni vprežen v noben lobij, čeprav se bojimo, da se bo, tako kot se je to zgodilo njegovemu predhodniku, ki ga je Vlada na to mesto imenovala neposredno kot direktorja Darsa, da se mu bo zgodilo, seveda, da bo postal ujetnik teh lobijev in se bodo te črne točke, ki jih nazadnje plačajo vsi davkoplačevalci, nadaljevale. Zadovoljni smo bili s tistim delom predstavitve kandidata, ko je pojasnjeval svoje stališče v zvezi s potencialnim vstopom Deutschebahna v izgradnjo slovenske infrastrukture. Kandidat se je strinjal z mnenjem, ki smo ga že večkrat javno izpostavili, da je potrebno tovrstne partnerje iskati z javnimi mednarodnimi razpisi in je bil očitno tudi presenečen nad tem, ko je bil soočen z dejstvom, da očitno že potekajo neka pogajanja s posameznim investitorjem, ne da bi bil pred tem korektno izveden javni razpis. Najbolj ga je očitno presenetilo to, da so nekateri člani odbora ga opozorili, da pravzaprav Deutscebahn pregleduje stanje na Slovenskih železnicah oziroma izvaja neke vrste "new dueilligence" oziroma analizo potrebne skrbnosti z namenom vstopa v lastniško strukturo slovenskih infrastrukturnih podjetij. S tem delom smo bili zadovoljni. Upamo, da bo na tem vztrajal, in da bo vsaj od tega trenutka dalje, kar se iskanja morebitnih strateških partnerjev tiče, zagotovljena večja preglednost, morebiti celo z javnimi mednarodnimi razpisi. Kot sem že omenil, na nek način smo zares vendarle najbolj skeptični do tega, kako bo kandidat lahko korektno predsedoval ostalim prometnim ministrom, ko bo prišel čas za to. Predvsem zato, ker če upoštevamo, da je do časa predsedovanja Evropski uniji nekaj več kot tri mesece, potem lahko ugotovimo, da bo pravzaprav celotno uvajalno obdobje porabil za čas na priprave predsedovanju Evropski uniji in da bo časa za konkretne operativne ukrepe, s katerimi bo soočen, zelo malo. Na koncu bi želel izpostaviti naše mnenje v Zares, da ima predsednik Vlade kot mandatar pravico, da menja minister tudi med mandatom, če seveda dobi podporo koalicije za to. Slovenska parlamentarna procedura je na nek način vendarle posebnost in mora vsakič znova priti po potrditev v Državni zbor oziroma vsakič znova po potrditev, predvsem s strani svoje koalicije. Kot sem dejal, mandatar je selektor, in če bi, recimo, slovenski košarkarski selektor gospod Pipan želel na evropskem košarkarskem prvenstvu v prvo peterko uvrstiti tri hokejiste, pač mu tega ne bi mogel preprečiti, ampak bi pričakoval, da bi potem za poraz prevzel vso odgovornost. Tako tudi jaz oziroma v Poslanski skupini Zares ne nameravamo preprečiti predsedniku Vlade, mu tudi ne moremo, da zamenja svojo ekipo sredi mandata. Smo zelo skeptični nad tem, da prvič v vsej zgodovini bomo očitno soočeni z ministri, ki nimajo niti teoretičnih niti praktičnih izkušenj na področjih, ki jih pokrivajo, in je pravzaprav edina njihova ključna referenca ta, kot je nekdo dejal, da so uporabniki storitev resorjev, ki jih bodo sedaj vodili. Ampak, kot smo dejali, pravica predsednika Vlade je, da te zamenjave izvede. Pravica nas je, da se pri tem vzdržimo kakršnegakoli glasovanja, in odgovornost na Vladi in predsedniku Vlade pa je zelo jasna, ne samo objektivna, tudi subjektivna, za delo teh resorjev. Tako smo glede na vse skupaj v naši poslanski skupini se odločili, da kandidata seveda ne podpremo, ne bomo pa mu tudi nasprotovali, ker pravimo, odgovornost je na koaliciji, da izvedete to, kar ste začeli na začetku mandata. Pričakovanja ob izvolitvi te vlade so bila izjemno velika. Javnost je imela upravičeno zelo visoka pričakovanja. Sami ocenjujemo, da se velik del teh pričakovanj ni izpolnil. Časa za to, da se ta pričakovanja izpolnijo, je zelo malo. Mi vas pri tem ne želimo ovirati, vas pa tudi ne moremo podpirati, ker menimo, da tudi v primeru teh novih zamenjav greste po napačni poti. Zato se bomo v naši poslanski skupini pri glasovanju vzdržali.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! Kolega pred menoj je govoril o odgovornosti, odgovornosti, da je sami nočejo prevzeti in da so odgovorni člani Vlade in pa predsednik Vlade. Ampak, s tega mesta sprašujem, o kakšni odgovornosti pa je kolega govoril? Vsi vemo, kakšne so posledice slabega dela za političnega funkcionarja - odstopi in s tem se njegova odgovornost konča. Predsednika Vlade glede na volitve zamenjajo in s tem se njegova odgovornost konča. Jaz mislim, da to ne bi smel biti cilj nobenega in slehrnega tu v dvorani, da bi rekel: "Jaz pač nisem odgovoren, odgovorni so drugi," in to odgovornost bo plačal s tem, da bo odstopil. In ko sem pri odstopih: verjamem, da je vse nas bolj ali manj presenetila izjemno hitra akcija predsednika Vlade, ko je pozval k odstopu nekaj svojih najožjih sodelavcev. Ampak, seveda to je njegova pravica; ampak, ima pa tudi obveze, obveze ne samo do Državnega zbora, predvsem do svojih državljank in državljanov. In s tega mesta nam je v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke žal, da so se ti momenti odvijali tako hitro, da nismo mogli ne mi, ne strokovna in ne laična javnost sodelovati pri pregledu, inventuri do sedaj opravljenega dela na omenjenem resornem ministrstvu. Najlažje je odstopiti in z danes na jutri reči: "Jaz nisem odgovoren za svoje početje zadnjih treh let. Mene zadeve več ne zanimajo najsi bodo na področju Slovenskih železnic, najsi bo na področju izgradnje avtoceste, azbesta, česarkoli." In da človek na ta način konča svojo triletno vladavino na omenjenem področju, kasneje se pa čez noč odloči in to podpre in podpira predsednik Vlade, potem nekaj ni prav. Po naši oceni je ravno gospod Janez Janša v preteklosti, torej sedanji predsednik Vlade, zahteval v preteklem mandatu inventuro opravljenega dela. Ravno on je bil tisti, ki je v tem parlamentu izražal stališča in voljo, težnjo po tem, da se srečamo z vsebino. Kje pa imamo danes to vsebino? Torej, vsebino, ki jo nosi posamezni resorni minister. Po naši oceni je ni. Predsednik Vlade se je seveda poigral s stanjem duha v tem parlamentu in na splošno v slovenski politiki, kajti dejstvo je, da tudi njegov današnji nastop, ki je izpostavil, da je bil kandidat podprt z veliko večino, ne pomeni neke kredibilnosti - ne kandidatu, ne predsedniku Vlade in ne nazadnje niti matičnemu delovnemu telesu. In ko sem omenil stanje duha, stanje političnega duha v naši državi, vsi vemo, da zaslepljenost v tem parlamentu oziroma slepa vodljivost vladajočih poslancev bo omogočila, tudi ob dokazani krivdi, ali ob dokazanem neznanju, da se bo kandidat, ki ga predlaga predsednik Vlade na podlagi posveta s svojimi koalicijski partnerji, vedno podprl. In to je slabo. Kar se tiče dogajanja v povezavi z matičnim delovnim telesom, ki ga je predsednik odbora kakor tudi predsednik Vlade označil kot pozitivnega, kot konstruktivnega, moram povedati, da se v Nacionalni stranki ne strinjamo. Naš poslanec Srečko Prijatelj, ki je sodeloval v strokovni razpravi, vsaj z njegove strani ni bil deležen takšnih odgovorov, kot bi jih človek pričakoval. Pa naj s tega mesta izpostavim naš vtis omenjenega hearinga in dosedanje predstavitve. Pred tem pa dovolite, da izpostavim samo tisto, kar smo v preteklih oziroma zadnjih dneh prejšnjega tedna v Nacionalni stranki tako javno povedali in, odkrito rečeno, verjetno tudi naivno pričakovali, da bomo lahko opravili vsebinski razgovor s kandidatom tudi izven matičnega delovnega telesa, in ni nam bila ovira - sploh ne, daleč od tega - ne petek, ne sobota, nedelja. Ne, predsednik Vlade se je odločil, da bo ravnal strogo v skladu s svojimi pravicami, ne pa v skladu s težnjo po zasledovanju dobrobiti informiranosti, predvsem pa prihodnosti omenjenega sektorja danes pred nami oziroma resornega ministrstva. Ko smo v okviru Poslanske skupine tako prebirali magnetogramske zapisa omenjene seje, torej matičnega delovnega telesa, različne predstavitve preko medijev, smo prišli do tistega spoznanja, da je kandidatov najsibo zagovor ali predstavitev bila vse bolj podobna zagovoru neke splošne naloge srednješolskega izobraževanja. Torej, splošne naloge srednješolskega izobraževanja, v katerem je bilo izpostavljeno: torej, to bi bilo potrebno, to bi bilo potrebno, to bilo "fajn", to bi bilo smiselno, ampak nič kaj več. Ampak, gospodje in gospe, kandidat za ministra, ali pa bolje rečeno - prihodnji minister, mora seveda poznati področje mnogo bolj kot dijak na stopnji srednješolskega izobraževanja. Pričakovali smo: prvič - odgovore. V končni fazi pogovarjamo se o ministru, človeku številka ena na omenjenem področju, torej na področju prometa. Odgovore kako, kdaj, vir financiranja in ne le: "Ja, smiselno bi bilo". Po naši oceni se je s tem kandidat izjemno približal vladajočemu politiku oziroma vladajoči sestavi aktualne vlade. Pogrešali smo in še vedno pogrešamo, najsibo strategijo Slovenskih železnic, ki zaposlujejo preko 9 tisoč ljudi in niso zgolj in le eni izmed logističnih izvajalcev v okviru naše države. Pogrešali smo konkretnost, kdaj, kako, vir in pa zadolževanje financiranja v povezavi z letališči v okviru naše države, vedno bolj in vedno znova zapostavljenim mariborskim letališčem in vedno bolj in vedno znova pritlehanje oziroma približevanje letališčem izven naše države. Pogrešali smo strategijo varnosti, ne zgolj in pa le dvignile se bodo kazni. Tudi do tega bi se minister, bodoči, moral opredeliti. Vprašanje preusmeritve vozil je ostajalo odprto oziroma v vsebini nekega idiličnega odgovora. Ja, strinjam se z vami, da so slovenske ceste preobremenjene. Ampak, če je matično delovno telo ali pa državni zbor zasledoval ministra v tisti obliki, ki bo rekel, da se strinjam, ampak ne ve, kako, potem to ni vloga ministra. Minister je tisti, ki mora znati, ki mora reči, to bo takrat, s tem denarjem in na ta način. To so odgovori, ki se jih pričakuje od prvega človeka posameznega ministrstva. Vprašanje tovornega prometa - ničkoliko je bilo podanih poslanskih vprašanj, ne samo s strani poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, tudi s strani mnogih drugih poslancev v tem Državnem zboru, a je tudi tokrat ostalo odprto. Vprašanje azbestoze - kolega Srečko Prijatelj je nekajkrat v okviru svojih poslanskih vprašanj v preteklem letu, dveh, izpostavlja in podajal statistiko vsebnosti azbestoze, pa naj si bo za primer le v lokomotivi z oznako 362, kjer je za eno tono azbesta. Ampak seveda omenjeni minister o tem področju nič ne ve. Nič ne ve! Pred seboj ima 100 dni, kolikor bo seveda zahteval od državljank in državljanov, da ga seveda pustijo, da se uvaja, po 100-ih dneh bo prišel na čelo države oziroma resorja, prometa v okviru Evropske unije. To seveda pomeni dvoje: ali da kandidat ni samokritičen ali da ne ve, v kaj se spušča. Po naši oceni v obeh primerih gre za dokaj žalostno zgodbo. Vprašanje cestninjenja in postavitve ABC cestninjenja na levi ali desni strani so mu čista neznanka, kakor seveda tudi tisto, kar bi dolgoročno v okviru naše države minister moral izpostaviti v izhodišče svoje predstavitve, to je povračilo financiranja, ceno financiranja in seveda proračunsko postavko za svoj delokrog. Tudi o tem področju je bilo ničkolikokrat in vedno znova izpostavljeno. To so problemi države. Ampak minister ni zato na svojem položaju, da bi nas izključno seznanjal le s problemi, pač pa je minister na svojem položaju zato, da te probleme rešuje. In znanje in vedenje o reševanju problemov bi minister moral imeti. Iz tega in še mnogo drugih naslovov, žal pa smo časovno omejeni v okviru svojih razprav, v Nacionalni stranki ne moremo dati svojih glasov kandidatu za ministra. Hvala.
Hvala. Mag. Franc Žnidaršič bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije misli, da je minister Božič odstopil iz objektivnih razlogov, zaradi nesreč, ki so se zgodile, čeprav je ministrstvo razmeroma dobro vodil in je vse kazalo, da ga bo tudi vodil do konca. Novi kandidat je brez dvoma sposoben človek, ki je pošteno povedal, da manj pozna to področje, vendar menimo, da to ni temeljno. Temeljno je, da bo upošteval stroko in da bo delal v skladu z zakoni. Še posebej pa je pomembno za nas to, da je izjavil, da bo pogledal "pod prste" izvajalskemu lobiju in družbam, ki gradijo avtoceste za drag denar, kajti avtoceste razpadajo prej kot v desetih letih, most, ki ga je moč narediti v nekaj mesecih, se popravlja več let, končni zneski za posamezne odseke so ob izvedbi nekajkrat večji, avtoceste se odpirajo s pompom, potem pa pol leta vozimo samo po eni strani, ker je treba še v resnici dela končati, čeprav so izvajalci že "pokasirali" nagrado za predčasno dokončanje. Menimo, da je temeljno, da bo pošten do stvari, ki jih prevzema. Nihče od ministrov praviloma ne pozna resorja, dokler ga ne zasede, tudi če je strokovnjak s posameznega področja. Zagotovo pa to samo dejstvo, da pozna stvari, ni nujno tudi dobro v tem smislu, da bodo stvari tekle dobro. Tudi nekdo, ki pozna stvari, lahko pelje v napačno smer, lahko sprejema slabe odločitve. In seveda to, da pozna področje, lahko celo pomaga pri oblikovanju slabih rešitev, in taki primeri so poznani. Skratka, v naši poslanski skupini smo se odločili, da bomo kandidata dobronamerno podprli. Čas, ki ga ima na razpolago, je razmeroma kratek, zagotovo ne smemo pričakovati, da bo rešil nakopičeno problematiko s tega področja, ki je drago, in zlasti, kar zadeva Slovenske železnice, ne more nadoknaditi v tem kratkem času dolgoletnega podcenjevanja problema železniške infrastrukture in prizadevanj za njeno sanacijo. Tako mislimo, da je ob dejstvu, da ima brez dvoma dober namen, upravičen sprejeti našo podporo in mu bomo dali priložnost, da naredi, kar je v tem času, ki mu še ostane, sploh mogoče narediti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jože Tanko bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Vsem lep pozdrav! Pred seboj imamo predlog za novega ministra za promet, ki nam ga je predsednik Vlade predložil po odstopu dosedanjega ministra mag. Janeza Božiča. Ta je bil v zadnjem času, še posebej v nekaj zadnjih tednih, predvsem zaradi dveh tragičnih nesreč izpostavljen zelo velikim pritiskom, ko se mu je za obe nesreči pripisovalo objektivno odgovornost in se ga pozivalo tudi k odstopu. In verjetno je minister presodil, da se verjetno nima smisla braniti pred obtoževanji in dokazovanji in insciniranimi obtožbami. Pred zadnjimi volitvami je bil sprejet nacionalni program izgradnje avtocest, ki je postavil zelo zahtevne roke, končne roke za dokončanje omrežja. Dinamika gradnje pred sprejemom tega avtocestnega programa ni bila ravno dobra osnova za tako smelo načrtovanje, kajti pri izvajanju programa so se pojavljale vedno velike zamude. Ta vlada je obvezo iz nacionalnega programa vzela resno in ministrstvo je delo zastavilo tako, da bodo preostali odseki, predvsem pomurski krak, izgrajeni v zahtevanih rokih. To pa po drugi plati pomeni tudi,da je bilo potrebno zagotoviti bistveno več sredstev kot v letih pred tem, pa tudi operativa, izvajalci so se morali prilagoditi temu načrtu. Ugotovimo lahko, da se v največji možni meri tudi sledi načrtu gradnje, kar pomeni, da bodo v dveh, treh naslednjih letih odpravljeni ključni prometni zamaški, da se bodo tranzitni, predvsem tovorni tokovi preselili na avtoceste, da se bo bistveno izboljšalo življenje in pa tudi varnost na preobremenjenih odsekih in tudi na neustreznih odsekih državnih cest. Že ob tem, ko razglabljamo, kako je primerno zaključiti avtocestni program, se kažejo dileme, in to velike dileme, ali program zaključiti z lastnimi sredstvi v okviru proračunskih možnosti in temu prilagoditi tudi ustrezno dinamiko gradnje, ker pomeni nekaj kilometrov avtocest na leto in podaljšati ustrezne roke. Dilema je, ali zadržati tudi sedanji tempo gradnje avtocest in se odpovedati tudi investicijam na drugih področjih, ali pa enostavno najeti kredite in prednostno zaključiti gradnjo. Odločili smo se za to slednjo oziroma zadnjo pot, predvsem na osnovi tega, ker je izrazit porast prometa. S tem se daje tudi dobra možnost za finančno vzdržnost zagotavljanja oziroma pokrivanja bremen avtocestnega programa, ki je medgeneracijski projekt. Tudi dodaten vklop avtocestnih odsekov bo prinesel tudi dodatne vire. Logična posledica je tudi odločitev glede cestninskega sistema. Kot najbolj sprejemljiv način se ta trenutek kaže satelitski sistem, ki omogoča cestninjenje v prostem cestninskem toku, v prostem prometnem toku in vsakega uporabnika bremeni po prevoženih kilometrih. Ta prehod bi najverjetneje precej racionaliziral uporabo osebnih vozil v prometu, odpadli bi mnogi nenujni prevozi, znižala ali vsaj zaustavila bi se hitra rast osebnega prometa, zmanjšale bi se ekološke obremenitve, zmanjšali bi se zastoji predvsem v mestih in morda bi se kaj privarčevalo tudi pri energetski bilanci. Vsekakor pa podpiramo tudi povečano pozornost, ki se jo namenja državnim cestam, saj so bile do tega mandata in posodobitve in investicije v to omrežje v celoti podrejene avtocestnemu programu. Šele v mandatu te vlade so se bistveno povečala sredstva za obnovo državnih cest, kar omogoča predvsem področjem, ki jih je avtocestni program obšel, da se bolje povežejo z regionalnimi središči in tudi z Ljubljano. Izredno veliko pozornost je potrebno posvetiti izgradnji razvojnih osi. Tega se tudi kandidat zelo zaveda, kajti izgradnja teh osi je pomembna predvsem za tiste predele, ki ne bodo dobili avtocestnega omrežja. S tem se odpirajo nekateri regionalni centri, z njim se odpirajo tudi pogoji za enakomernejši razvoj države. Vendar postopki umeščanja teh koridorjev zaradi različnih razlogov potekajo prepočasi in prav pri teh primerih naletimo večkrat na zelo trda stališča raznih soglasodajalcev, ki včasih tudi zaradi drobnih, vendar rešljivih detajlov, za leto ali več zaustavljajo projekte in postopke. In vsekakor sem prepričan, da bi morali ustrezni resorji na tem področju reagirati mnogo hitrejše in tudi odločnejše, kajti med temi ukrepi, ki jih je možno izvesti, so tudi takšni ukrepi, ki jih država sofinancira ali pa tudi v celiti financira in se jih v teh rešitvah ne upošteva in ne uporablja. Sprejeta resolucija o prometni politiki daje poudarek interoperabilnosti in intermodalnosti, to se pravi povezavam luk, letališč, cestnega in železniškega omrežja in daje velik poudarek ekološko sprejemljivejšim oblikam prometa. Velik poudarek je dan preusmerjanju cestnega, tovornega prometa na železnice, izboljšavam v potniškem prometu, vzpostavitvam 5. in 10. koridorja. V nekaj naslednjih letih se bo zaključil avtocestni program, vendar to pomeni približno le tretjino tistih sredstev, ki so potrebna za dokončno vzpostavitev koridorjev. V celoti je ostal odprt železniški del, železniško omrežje, ki je bistveno dražje in zahtevnejše od cestnega. Glede na potencial države, vrednost projekta in možnost zagotavljanja sredstev oziroma na možnost poplačila obveznosti je jasno, da je ta projekt možno dokončati samo v povezavi z drugimi partnerji; lahko zasebnimi, lahko tujimi, vendar verjetno samo v tej kombinaciji. Če pri tem ne bomo razvili partnerstva in se prednostno lotili urejanja obeh železniških koridorjev, potem nas bodo najverjetneje obšli pomembni prometni tokovi in s tem ni ogroženo samo delovanje Luke Koper, ampak tudi njen obstoj. Mislim, da je potrebno izkoristiti priložnost prometnih koridorjev in prednost Kopra med temi pristanišči in dejansko pristopiti tudi k iskanju najustreznejših virov za prednostno izgradnjo teh koridorjev. Do sedaj se je o železnicah vedno le veliko govorilo, storilo malo, ob kritičnih trenutkih se je vedno sprejel kakšen slab kompromis, ki pa se še ta praviloma ni v celoti izpeljal, in z železnicami, s tem sistemom se je šele v tem mandatu začelo resno ukvarjati. Velike spremembe prinaša poroštveni zakon, ki prinaša približno 400 milijonov evrov v železniški sistem, v dveh, treh naslednjih letih, pomembno spremembo prinaša tudi sprejem krovnega zakona, ki prinaša mnogo jasnejšo razdelitev pristojnosti in odgovornosti in s tem se pričakuje tudi bistveno povečane učinkovitosti sistema na vseh področjih, tudi na področju varnosti. Še posebej je razveseljivo, da je kandidat tudi poudaril veliko potrebo po prednostnem zaključku in ureditvi nivojskih križanj. Nekaj podobnega kot z železnicami je bilo do sedaj tudi z letališči, obema. Ljubljansko se kaj dosti ni razvijalo, mariborsko je stagniralo, propadalo. V tem mandatu se je pristopilo k bistveni razširitvi in posodobitvi ljubljanskega letališča, ki bo lahko sprejemalo bistveno več potnikov in tudi blaga, istočasno pa bo izpolnjevalo zahtevne kriterije varnosti in tudi nadzora. In končno lahko rečemo, da je zaživelo tudi mariborsko letališče, za katerega se dolgo ni našlo ustreznega programa in rešitev, sedaj pa že predstavlja pomembno dodatno razvojno priložnost. Seveda bo potrebno na razvoju obeh tudi še zelo intenzivno delati. Kandidat za ministra mag. Radovan Žerjav bo kot dober menedžer znal nadaljevati z vsemi dobrimi pristopi, bo znal povezati vse tiste konce resorja, ki so se pokazali za šibke. Verjetno celotnega prometnega resorja v tem času, ki ga ima na razpolago, ne bo postavil na glavo, vendar z drugačnimi pristopi je možno odpraviti tiste pomanjkljivosti, ki jih bo ugotovil v tem času. Ocenjujem, da se bo v tem mandatu, do konca tega mandata še posebej ukvarjal z racionalno porabo sredstev na prometnem resorju, gre za sistem, ki ima verjetno najvišji delež investicijskih sredstev med vsemi resorji in tu že majhni prihranki lahko prinašajo velike zneske, ki jih je možno uporabiti tudi za razširitev projektov ali za druge projekte. V naši poslanski skupini ocenjujemo, da je primeren kandidat in mu na njegovi poti želimo uspešno vodenje prometnega resorja. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Predlog za ministra za promet mag. Radovana Žerjava je predlog predsednika Vlade in če analiziramo razloge za odstop dosedanjega ministra mag. Božiča, ugotovimo, da gre za zelo skope izjave o odstopih in hkrati tudi za zelo skope predstavitve novih kandidatov. Menimo, da je to vse premalo za ministre, ki vstopajo v vlado, ki se srečuje z vse večjo rastjo inflacije in z vse večjim dvigom cen. Torej, ta resor je zagotovo eden tistih, ki imajo izjemno pomemben vpliv na gospodarsko rast, demografski razvoj in predvsem tudi stabilnost razvoja v državi. Namreč, prometna infrastruktura je zelo pomembna za gospodarski in demografski razvoj, kar ne nazadnje v zadnjem obdobju še kako dokazuje predvsem izgradnja avtocest. Dejstvo pa je tudi, da je Slovenija postala članica Evropske unije in da se na njenem ozemlju pravzaprav križata 5. in 10. evropski koridor, kar pomeni, da imamo tudi na tem področju v Evropski uniji zelo pomembno vlogo. Ta hip lahko celo ocenjujemo, da nas je vstop v Evropsko unijo prehitel, kajti izgradnja avtocest ni bila dovolj hitra, da bi lahko prevzela ves promet, ki se je sprostil z vstopom Slovenije v Evropsko unijo. Predvsem gre tu za promet, ki ga predstavlja tovorni promet. Za 70% se je povečal namreč tovorni cestni promet, kar pomeni, da ceste, ki smo jih zgradili in jih gradimo z lastnim denarjem, najbolj koristijo pravzaprav tovornjakom iz drugih držav. In ne samo to, tudi vzdrževanje zaradi tega postaja vse večji problem, saj je znano, da eno tovorno vozilo povzroči 33.000-krat večje poškodbe na vozišču kot, denimo, osebni avtomobil. Torej, izjemno pomembno je, kako organiziramo cestni promet. Seveda je tudi zelo pomembno, ali pri tem sledi vsem tem potrebam železniški promet. Če temu ni tako, lahko govorimo o tem, da se z gospodarskim razvojem sosednjih držav in predvsem držav članic Evropske unije uničuje ne nazadnje tudi zdravje naših ljudi, obremenjuje okolje in seveda tudi infrastrukturo. To so zelo resna vprašanja, na katera bi moral kandidat za ministra za promet zelo jasno odgovoriti, ko vstopa v to funkcijo. Na vprašanje, kako ocenjuje dosedanje delo in kaj želi spremeniti, je bil odgovor kandidata, da je delo dosedanjega ministra bilo sicer dobro, se je pa preveč ukvarjal s cestami in premalo z železnicami. Zelo pomenljiva izjava oziroma odgovor, kajti spomnimo se razprav v tem parlamentu, ko smo vse prepogosto poslušali, da je ta vlada končno zelo veliko naredila prav za železnice. Tako očitno odgovor na to vprašanje in na stanje tiči nekje drugje. Dejstvo je, da morata oba sistema delovati usklajeno. Za to pa potrebujemo denar, ki ga je treba tudi usklajeno vlagati v oba sistema. Toda nekatere pomembne odločitve Vlade so se v tem obdobju že zgodile, kar kaže na to, da bo zelo težko doseči usklajen razvoj obeh sistemov. Danes smo že slišali in tudi pri predstavitvi kandidata, da se je Vlada odločila za satelitski sistem pobiranja cestnin in ne nazadnje se je odločila tudi že pred tem za enovito organiziranost Slovenskih železnic. Obe dejstvi kažeta in potrjujeta to, da se izgradnja cest in učinkovit sistem železnic s tem oddaljujeta. Poglejmo tudi sicer, kaj se dogaja pri sredstvih na tem področju. Plačevanje cestnine ob registraciji vozila se ne vrača v cestno omrežje. Namenska sredstva, ki jih predstavlja bencinski tolar, se ne vračajo v izgradnjo avtocest. Na drugi strani lahko ugotavljamo, da se uporabnina za železniško infrastrukturo praktično ne plačuje. Vsakoletno pokrivanje izgub Slovenskih železnic iz ministrstva oziroma iz proračuna Ministrstva za promet dodatno otežuje učinkovito sodelovanja cest in železnic. Velika stopnja subvencioniranja potniškega prometa kaže na to, da je zapostavljen cestni linijski javni promet, avtobusni promet, kajti ta prejema bistveno manj subvencij in tudi tukaj se kaže ta razlika med tem, kako pravzaprav ne gre za usklajen razvoj obeh področij. In kar je najpomembnejše, ko se dotaknemo novih virov zadolževanja, najpomembnejši vir za gradnjo avtocest in železnic v tem obdobju je zadolževanje. Pri Socialnih demokratih smo opozarjali, da se seveda zavedamo nujnosti in potrebe čim prejšnje izgradnje avtocestnega križa. Če pa se že to pospešuje z najemom kreditov, potem je potrebno seveda temu slediti tudi z viri, ki bodo omogočali odplačevanje teh kreditov, sicer bo to postalo obveznost proračuna Republike Slovenije. Vendar dejstvo je, kot sem že povedal, da se bencinski tolar ne namenja v ta namen in dejstvo je, da se je vlada odločila za satelitski sistem cestninjenja, za katerega sploh še nimamo zgrajene infrastrukture in vseh potrebnih naprav, s katerim bi lahko pravzaprav ta sistem uvedli. Zato menimo, da je nujno pred uvedbo satelitskega sistema zgraditi oziroma nadgraditi mikrovalovni cestninski sistem, ki ga danes srečujemo, ko uporabljamo tako imenovani ABC sistem cestninjenja. Ta sistem že imamo in ga je potrebno nadgraditi, zato da lahko zagotovimo stabilen priliv cestnin, s katerimi bomo lahko načrtovali tako odplačevanje kreditov, kot tudi sicer nadaljnjo izgradnjo in posodobitev in predvsem vzdrževanje avtocest. Pri železnicah je padla odločitev, da se najame kredit, vendar je ta kredit vključen v obremenitev proračuna Republike Slovenije. Tudi to je bila ena odločitev, ki kaže na to, da bomo pravzaprav težko izpolnili ta pričakovanja pri čim krajši posodobitvi in izgradnji Slovenskih železnic. Kajti naš proračun je že zelo močno zadolžen. Naš predlog, da bi pravzaprav bilo smotrneje organizirati dve ločeni družbi, in sicer holding z dvema odvisnima družbama v železnicah, gre za družbo za vzdrževanje in gospodarjenje javne železniške infrastrukture ter za vodenje prometa ter za drugo družbo, ki se bi ukvarjala s prevozom blaga in dejavnosti gospodarske javne službe in prevoza potnikov, je bil odgovor Vlade seveda drugačen. Gremo v enovit sistem. Danes, ko se pogovarjamo o tem in tudi pri tem zakonu smo se pogovarjali, da je možno dobiti dodaten denar skozi zasebno partnerstvo. Takrat smo trdili, da noben zasebni partner ne bo vlagal sredstva v enovit železniški sistem, kajti gre za nepregledno poslovanje in gre za pravzaprav nepotrebno prevzemanje odgovornosti za, denimo, javni potniški promet, ki je očitno največji porabnik javnih sredstev. Če bomo želeli pridobiti zasebni kapital in s tem zmanjšati obremenitev pri zadolževanju, bo potrebno ponovno izpeljati reorganizacijo te družbe. Tukaj pa se postavlja zelo veliko vprašanje, ali je Vlada sposobna vzpostaviti dialog s sindikati na Slovenskih železnicah, ki zagovarjajo enovit sistem in pelje v povsem drugo smer, kot pa je ta, da bi ta sistem postal racionalen, učinkovit in zanimiv tudi za vlaganje zasebnega kapitala. Do sedaj Vlada tega ni omogočala. In če ponovno poudarim to odločitev, da se uvede satelitski sistem, lahko govorimo o tem, da ima predlagani kandidat za ministra za promet že zaprta vrata, da uskladi tako cestni program kot tudi železniški program v enovit, celovit sistem prometa v Republiki Sloveniji. In kar je najhuje, s tem si tudi zapira vrata, da bo realno lahko zastavil izgradnjo tretjega razvojne osi, tretje A-razvojne osi, tretje B razvojne osi in četrte razvojne osi. Namreč sredstva za dopolnilni avtocestni program ne bodo zagotovljena s tem cestninskim sistemom, ker je prevelika neznanka. To je eden od razlogov, da poslanska skupina socialnih demokratov kandidata ne bo podprla. Sicer pa menimo, da je najpomembnejši razlog, da kandidata ne podpiramo, ta, da mora odgovornost za delovanje ministrstva in s tem tudi Vlade nositi Vlada. In odločitev za imenovanje je njena. V poslanski skupini pa kot sem povedal, kandidata zaradi teh razlogov ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Milan Petek bo predstavil stališča Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Lep pozdrav predsednik parlamenta, preostanek ministrov, kolegice, kolegi! Naj kar na začetku te naše predstavitve stališča Poslanske kluba LDS jasno povem, da kandidata za prometnega ministra mag. Radovana Žerjava ne bomo podprli. Argumentacija bo razvidna v nadaljevanju. Prometni sistem v sodobnih družbah z zagotavljanjem optimalne mobilnosti ljudi in blaga omogoča optimalno delovanje tudi drugih družbenih sistemov. Žal v naši državi prometni sistem še ne zagotavlja te optimalne mobilnosti, ne z vidika hitrosti, varnosti, udobnosti, niti ne z vidika varovanja našega okolja. Ravno tako prometni sistem ne omogoča, da bi izkoristili naš geografski položaj in promet izrabili kot eno redkih strateških prednosti Slovenije. Še več. Stanje prometnega sistema grozi, da Slovenija svojega geografskega položaja sploh ne bo uspela izrabiti, saj jo bodo sodobni prometni koridorji enostavno zaobšli. Kje so vzroki za takšno stanje? Razlog je nesporno tudi v desetletja odsotni ustrezni prometni politiki, ki se je najbolj odražala v zanemarjenosti železniškega podsistema. Vendar to ne more biti alibi za slabo in celo neopravljeno delo sedaj že bivšega ministra za promet mag. Janeza Božiča. Bivši minister nalogi pospešene modernizacije prometnega sistema enostavno ni bil kos. Bil je brez jasne vizije nadaljnjega pospešenega razvoja prometnega sistema, kar se lepo odraža tudi v sprejeti prometni politiki, ki v obliki resolucije brez konkretnih ukrepov in rokov za njihovo izvedbo ostaja mrtva črka na papirju. Bil je ujetnik koalicijskega dogovora, v katerem mora sekretarsko mesto zavzeti član neke druge stranke, ki pravzaprav je glavni razlog in tisti, ki je onemogočal tudi razvoj na celem prometnem sistemu. Predsednika Vlade Janeza Janše očitno stanje prometnega sistema ne zanima. Če bi ga, bi prisluhnil opozorilom prometne stroke, izvajalcev prometne dejavnosti in ne nazadnje tudi opozorilom in zahtevam LDS ter mag. Janeza Božiča že veliko prej zamenjal s kompetentnejšim, predvsem pa strokovno širšim človekom. To isto bi moral narediti tudi z državnim sekretarjem gospodom Verličem. V LDS smo razočarani nad dejstvom, da predsednik Vlade Janez Janša sedaj že bivšega ministra ni zamenjal zaradi stanja prometnega sistema, ampak je to storil zaradi uravnoteženja odstopov ministrov po strankarski pripadnosti in tudi zaradi takojšnje nevtralizacije negativnega vpliva razprave o resnih težavah na področju prometnega sistema na svojo javnomnenjsko podobo ter zaradi želje, da tudi na ta način leto dni pred parlamentarnimi volitvami poskuša obrniti trend padanja javnomnenjske podpore sebi in svoji stranki. O primernosti kandidata za ministra mag. Radovana Žerjava težko rečemo kaj pozitivnega, razen da je mlad, da je ambiciozen in da ima očitno nekatera menedžerskega znanja in lastnosti. Na zaslišanju pred matičnim delovnim telesom, torej Odborom za promet, kandidat ni znal konkretno odgovoriti skoraj na nobeno izmed zastavljenih vprašanj. Ali je to bilo vprašanje tako pomembno, kot je vrednost vlaganj v železniško infrastrukturo, torej to, kar vedo že osnovnošolci, da je v prometni sistem oziroma železniški sistem potrebno vlagati v višini 9 milijard evrov, ni znal odgovoriti niti kandidat za prometnega ministra. Ali o tem kdaj bo rok za uvedbo elektronskega sistema cestninjenja, niti o tem, kakšna je pravzaprav številka prehodov tovornjakov preko mejnega prehoda Dolga vas, torej njegova neposredna soseščina, ni znal odgovoriti prave številke. To kaže, da je nekompetentnost in nepoznavanje tega področja dejstvo. Ob tem želimo v LDS poudariti, da mag. Radovanu Žerjavu a priori ne nasprotujemo, da pa ne moremo mimo dejstva, da se s prometom doslej, razen kot direktor družbe, ki bo očitno proizvajala biodizel in da je sam tudi voznik, ni ukvarjal. Njegova izbira kaže na dejstvo, da nihče od prometnih strokovnjakov z odličnimi referencami ni bil leto dni pred parlamentarnimi volitvami pripravljen na sodelovanje v Vladi, ker je prometni minister ujetnik neke druge koalicijske stranke ter sindikatov, ki jih le ta obvladuje. Mag. Radovana Žerjava bomo ocenjevali po njegovem delu. V LDS ne pristajamo na tezo, da je leto dni prekratek čas za kakršnekoli resne spremembe v prometni politiki. Ravno nasprotno - leto dni je dovolj dolgo za ureditev potrebnih pozitivnih sprememb in te so na tem prometnem sistemu potrebne in nujne. Od kateregakoli prometnega ministra, tako seveda tudi od kandidata gospoda Radovana Žerjava, pričakujemo predvsem sledeče. Prvič - konkretizacijo resolucije o prometni politiki in njeno dopolnitev z ukrepi in roki za njegovo oziroma njihovo izvedbo. Drugič - zagotovitev enakovredne obravnave vseh prometnih podsistemov, tako cestnega, železniškega, pomorskega in letalskega, znotraj prometne politike ter pri njenih nosilci. Tretjič - resno analizo sistema financiranja prometne infrastrukture, predvsem cestne, ki ga je uvedla sedanja Vlada ter izpeljavo odprte strokovne razprave o že izraženih pomislekih glede dolgoročne finančne vzdržnosti avtocestnega programa. Četrtič - takojšnjo pospešitev obnove in gradnje železniške infrastrukture, predvsem 5. koridorja, saj obstaja realna nevarnost, da železniški koridor Lion - Budimpešta, ki je eden izmed prednostnih projektov Evropske unije zaobide Slovenijo. Petič - pospešitev priprav na gradnjo, za našo državo strateško pomembne nove dvotirne železniške proge med Koprom in Divačo. Šestič - takojšnjo uveljavitev kratkoročnih ukrepov ter pripravo dolgoročnih ukrepov za obvladovanje in razreševanje prometno-okoljskih problemov, ki jih povzroča skokovita rast cestnega, predvsem tranzitnega tovornega cestnega prometa. Sedmič - sprejetje ukrepov za oživitev javnega potniškega prometa ter takojšnjo opredelitev do pobude Sekcije za javni prevoz potnikov v linijskem in prostem cestnem prometu, ki deluje v okviru Združenja za promet Gospodarske zbornice Slovenije, ki že tri mesece od ministra oziroma ministrstva ni prejelo nikakršnega odgovora, pa čeprav je predlog koristen, dobronameren in primeren. Osmič - ponovna preučitev možnosti ustanovitve javne agencije za javni potniški promet, ki bi povezovala vse prometne panoge, združevala finančne vire in zagotavljala enoten in moderen javni potniški prometni sistem. Devetič - učinkovite ukrepe za izboljšane prometne varnosti na cestah in železnici. Desetič - takojšnje razjasnevanje kršitev rokov gradenj ter izsiljevanj izvajalcev pri cenah, predvsem pa pri dodatnih stroških gradnje ob dokončevanju osnovnega avtocestnega programa ter polno pomoč Darsu pri spopadanju s kartelnim dogovarjanjem izvajalcev del pri izvajanju cestnega programa. Enajstič - zagotavljanje javnih in popolnoma preglednih postopkov izbiranja najugodnejšega tujega ponudnika za oblikovanje načrtovanega logističnega holdinga ter s tem povezanih postopkov za posodobitev zastarele železniške infrastrukture. Kot rečeno, v LDS ne soglašamo z mnenjem, da novi minister kaj velikega ne bo mogel narediti. Naštete naloge novega ministra so predvsem naloge, ki se jih prejšnji minister ni lotil ali jih je izpolnjeval slabo in je njihova uspešna izpolnitev predvsem odvisna od vizije, kompetentnosti in volje ministra ter manj od dolžine njegovega mandat. Žal nas tudi kandidat s svojo kompetentnostjo, znanjem in drugimi odgovori oziroma stališči ni prepričal. V poslanskem klubu LDS tudi obžalujemo, da mag. Radovan Žerjav kot kandidat ministra ni posnemal redko oziroma hvalevredno potezo sedaj že ministra Iztoka Jarca, ki nas je četudi opozicijsko poslansko skupino kot kandidat za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano obiskal in se nam dodatno predstavil in tudi na ta način ustvaril vtis o svojem bodočem delu. Kakorkoli že, naj na koncu še enkrat povem, da bomo poslanci LDS enotno glasovali proti kandidaturi mag. Radovana Žerjava za ministra za promet.
Hvala. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana ministrica, spoštovana ministra, predstavniki Vlade, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! V Poslanski skupini Nove Slovenije smo preučili predlog predsednika Vlade, ki za ministra za promet predlaga gospoda mag. Radovana Žerjava. Mi smo tudi ocenili, da je včerajšnja predstavitev kandidata na matičnem delovnem telesu bila objektivna. Mi nismo ena od tistih poslanskih skupin, ki pričakujejo ali zahtevajo od ministrskih kandidatov ministrske izkušnje. Zaupamo v najboljše namere kandidata, ki bo dosledno izvajal v Državnem zboru sprejete zakone oziroma usmeritve na prometnem področju. Našo pozitivno odločitev oziroma podporo kandidatu mag. Žerjavu gradimo na zaupanju na menedžerskih referencah kandidata, na izkušnjah pri vodenju zahtevnih projektov, resda gospodarskih, nismo pa tudi spregledali njegovega ugleda, ki ga tudi kot predsednik razvojnega sveta pomurske regije kandidat uživa. Prometni resor je resor, kjer se na primer pri izgradnji prometne infrastrukture pogovarjamo o milijonih evrov. Mi pa od kandidata oziroma od novega ministra za promet pričakujemo tenkočuten odnos do vsakega državljanskega davkoplačevalskega centa, s katerim razpolaga prometni ministrski resor. Slovenija je v "finišu" izgradnje avtocestnega križa. Mi pričakujemo čimprejšnje dokončanje avtocestnega sistema, v avgustu naslednjega leta, tako kot je sam kandidat tudi prognoziral, dokončanje tudi pomurskega kraka avtoceste, ki bo dokončno razbremenil nadčloveške obremenitve ljudi, ki živijo ob cesti G1-3 ali po domače ob cesti Lendava-Maribor. Končno smo naredili v Republiki Sloveniji tudi prve korake v smeri modernizacije železniške infrastrukture. Pričakujemo, da bo novi minister v tej smeri nadaljeval in aktivnosti še intenziviral, s pravim občutkom, kaj pomenijo za Republiko Slovenijo ključni subjekti v celotnem slovenskem logističnem sistemu, ki je seveda tudi del evropskega logističnega sistema. Cestnine - Slovenija ima velike rezerve pri pobiranju cestnin. Po podatkih Darsa poberemo le ⅔ cestnine. Če imamo cestninski sistem, potem moramo spoštovati tudi načelo pravičnosti. S cestninami odplačujemo kredite, najete za izgradnjo avtocestnega sistema. Te bi bile lahko tudi nižje, vsak uporabnik avtoceste pa mora seveda plačati vsak prevožen kilometer po avtocesti. Kot že rečeno, v poslanski skupini Nove Slovenije ocenjujemo, da je mag. Radovan Žerjav primeren kandidat za ministra za promet v Vladi Republike Slovenije. Ne bojimo se odgovornosti, zato ga bomo podprli in pri njegovem delu ga tudi podpirali. Pri njegovem delu pa mu seveda želimo veliko uspehov. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Josip Bajc, bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Gospod predsednik, spoštovana gospa ministrica, oba ministra, kolegice in kolegi! Lep jesenski pozdrav na prvem jesenskem zasedanju tega našega Državnega zbora. Po odstopu ministra za promet gospoda mag. Janeza Božiča je predsednik Vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša državnemu zboru predlagal kandidata za ministra mag. Radovana Žerjava. Naj uvodoma poudarim, da smo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke trdno prepričani, da je dosedanji minister za promet mag. Janez Božič svoje delo dobro in kvalitetno opravljal, ni pa verjetno več prenesel, lahko bi rekel, v prosti besedi linča v zvezi z odmevnima prometnima nesrečama, ki sta se zgodili v zadnjem času in se odločil za odstop, kar v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sprejemamo. Njegova odločitev je to bila. V poslanski skupini sicer obžalujemo vsako nesrečo, še posebej nesrečo, ki ima za posledico človeška življenja in tako tudi ti dve nesreči, ki sta se zgodili pred kratkim. Kandidat za ministra, mag. Radovan Žerjav, je po našem trdnem prepričanju prava oseba, ki bo s svojim znanjem in ambicioznostjo uspešno izpeljal že zastavljene projekte in našel rešitve tudi na marsikaterem področju, ki je že dolgo časa kritično in ga dosedanji ministri niso uspeli zaključiti. Mag. Radovan Žerjav prihaja iz Nafte Lendava, kjer je svoje delo več kot uspešno opravljal, zato v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke mislimo, da bo uspešen tudi kot minister na Ministrstvu za promet. Ni za pozabiti tudi dejstva, da kandidat prihaja iz Prekmurja, to je iz tistega dela Slovenije, ki je urejanja prometne infrastrukture najbolj potreben in ki tudi vedno bolj zaostaja za ostalimi deli Republike Slovenije. Nenazadnje je bila izbira kandidata iz Pomurja tudi za Slovensko ljudsko stranko in gospoda mag. Žerjava predlog izjemnega pomena. V Slovenski ljudski stranki namreč stalno poudarjamo, kako pomembno je zagotoviti enakomeren razvoj v Sloveniji in ne zapostavljati obrobja na račun centrov države. Verjamemo, in to smo prepričani, da bo kandidat za ministra, ki ima gotovo občutek za nujnost enakomernega razvoja Slovenije, pripomogel tudi k hitri realizaciji projektov na najbolj zapostavljenem območju naše države. Kandidat je že na včerajšnjem odboru za promet jasno povedal, da bo sledil uresničevanju resolucije prometne politike, ki smo jo sprejeli in ki zagotavlja kontinuiteto na področju urejanja in razvoja prometne infrastrukture na vseh področjih. Predstavitev kandidatovega programa je bila široka in je enakomerno pokrila vsa ključna področja prometne politike v naši državi. Naj posebej izpostavim tista, ki so po našem mnenju in po mnenju kandidata najpomembnejša. Kandidat je posebej poudaril nezadovoljivo stanje na državnem cestnem omrežju. Gre za področju, na katerega stalno opozarjamo in bomo tudi v prihodnje. Gradnja avtocestnega križa ne sme in ne more biti razlog za zanemarjanje državnih cest, ki so za marsikatero regijo v naši državi edini dostop do osrednje Slovenije kot tudi drugih mest in nikoli ne bodo deležni izgradnje bodisi avtoceste bodisi hitre ceste. Drugo, kar bi posebej rad izpostavil, so kandidatove besede iz včerajšnje predstavitve na Odboru za promet, ko je govoril o železnicah oziroma o železniški infrastrukturi. V zvezi s projektom povezovanja Slovenskih železnic z nemškim partnerjem je jasno povedal, citiram: "Po moji oceni gre za izredno velik projekt, največji projekt, najbrž v naši državi, zato bom tukaj zagovarjal skrajno previdnost, saj ne bi želel, da bi biser našega gospodarstva kar tako nekomu podarili." V Slovenski ljudski stranki imamo glede obvladovanja ključnih gospodarskih družb zelo jasno stališče. Prepričani smo, da je ohranitev ključnih, pomembnih gospodarskih družb v slovenski rasti za nadaljnji razvoj Slovenije izrednega pomena. Ne nasprotujemo prihodu tujega kapitala, vendar predvsem takrat, kot gre za "greenfield" investicije. Za Slovenijo kot malo državo je ohranitev lastništva predvsem zaradi posledične ohranitve upravljanja gospodarskih družb v Sloveniji pomembna tudi z vidika dolgoročnega obstoja naroda samega. Seveda pa je sodelovanje s tujimi partnerji dobrodošlo vselej, ko ti zagotavljajo nove investicije, znanje in razvoj. Pri tem pa moramo biti pozorni na to, da ohranimo čim večjo kontrolo in da zagotovimo pravično ceno za sodelovanje z drugimi partnerji na tako pomembnih področjih oziroma na tako pomembnih projektih. Kandidat je na mnogih področjih poudaril možnost za javno-zasebno partnerstvo. Menimo, da je to prava usmeritev, saj je mogoča na eni strani ohranitev oziroma izvajanje javnega interesa, na drugi strani pa gospodarski razvoj, ki ga lahko zagotovijo partnerji iz zasebnega sektorja. Je pa potrebno ob tem spregovoriti tudi o transparentnosti, in to je kandidat včeraj v predstavitvi na odboru večkrat poudaril. Prepričani smo, da bo bodoči minister znal poskrbeti za transparentne odprte postavke, ki bodo omogočile izbiro najboljših partnerjev iz zasebnega sektorja in tako zagotovil tudi izvajanje javnega interesa. V to ne dvomimo, saj je kandidat tudi pri Darsu in njegovih obveznostih poudaril, da bo pozornost ministrstva bo osredotočena na nadzor Darsa in predvsem na transparentnost javnih naročil pri izgradnji avtocestnega križa. Kot posebno prednost kandidata za ministra moramo poudariti njegove menedžerske izkušnje in svežino, ki jo prinaša na ministrstvo za promet. Gre namreč za mladega človeka, ki ni obremenjen s takšnimi ali drugačnimi dogodki na področju prometne politike, ali s takšnimi ali drugačnimi akterji, ki imajo tud vsak svoj interes. Izkušnje z varčevalno in [[...]] [[Nerazumljivo.]] poslovno politiko v podjetju pa bodo imele prav gotovo svoje mesto tudi pri delu kandidata za ministra gospoda Žerjava. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke o mag. Radovanu Žerjavu prav gotovo glede na to, da smo tudi predlagatelji za njegovo kandidaturo predsedniku Vlade, menimo, da gre za odličnega kandidata, ki bo kos svojim nalogam in bo dosegel cilje, ki si jih je zastavil sedaj na začetku mandata ministrovanja na Ministrstvu za promet. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Besedo dajem poslankam in poslancem. Gospod Branko Marinič, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, ministra in ostali prisotni! Ko govorimo o rekonstrukciji Vlade, je moje osebno mnenje, da gre za nekaj povsem običajnega med trajanjem mandata, kar se lahko zgodi nenadoma, lahko se pa nekaj časa meri uspešnost ali pa neuspešnost posameznega ministrskega resorja. In v neki situaciji pač predsednik Vlade oceni, da je treba na ministrstvu nekaj ukreniti, in seveda je treba zamenjati katerega od ministrov. Če seveda minister sam oceni, da ni zadovoljil realizacije, sam ponudi odstop. Gre za povsem običajen proces, ki se je, se in se bo tudi v prihodnje dogajal. No, seveda pa je treba danes spregovoriti o posameznih kandidatih, z ozirom na to, da sedaj govorimo o kandidatu za pomemben resor; vsi resorji so pomembni, nekateri bolj zahtevni, drugi manj, a vendar tvorijo celoto, ki ji pravimo vlada. Mag. Radovan Žerjav se je včeraj predstavil matičnemu odboru, Odboru za promet. V skoraj triurni obravnavi smo poslušali njegova stališča in poglede na resor, ki ga bo vodil. Zato se mi zdi zelo pomembno poudariti, da ocenjujemo predvsem njegove poglede in njegova stališča, torej kandidatove poglede in stališča na resor, ki ga želi voditi. In danes dajati ocene, da kandidat odgovarja z "ne vem", je povsem običajno, če ga nekdo vpraša, za kakšno število kamionov gre, ko vstopajo v Dolgi vasi in podobno. Zdi se mi, da to ni korektno. Ocenjevati kasneje kandidata po teh številkah, ki se skorajda tedensko spreminjajo, seveda ni pošteno. Prav to smo ugotovili včeraj na matičnem odboru, da se iz meseca v mesec število kamionov na slovenskih cestah na posameznih vstopnih točkah spreminja navzgor. Bili so pa izredno pozitivni kandidatovi pogledi in stališča do državnih cest. Pri vseh vrstah prometa je kandidat dal velik poudarek varnosti. Še kako pomembna in potrebna kategorija, ko govorimo o varnosti, vendar varnost zahteva veliko komponent, ki potem pripomorejo k večji varnosti. Žal pa na tistega, pri katerem ugotavljamo, da so prav posledica najhujših tragedij, ko je odgovornost za tragedije na strani človeškega faktorja, prav gotovo ne kandidat oziroma minister ne more vplivati. To je na nas samih, spoštovane in spoštovani, da postanemo malo bolj kulturni udeleženci v prometu. Zavedati se bo treba prej, preden sedemo za volan, da v tistem trenutku, ko poženemo motor in avtomobil, postanemo tudi potencialni morilci. Morda nas bo vendarle ta groba beseda pripeljala do tega, da se bomo zavedali in opazovali vse prometne oznake in znake, napise in označbe na voziščih, da je treba prilagajati hitrost razmeram v prometu. Kandidat je zelo na široko predstavil tudi pomembna vlaganja v javno železniško infrastrukturo. Železnice v preteklih 60-ih letih niso bile deležne vlaganja denarja države v javno železniško infrastrukturo, zato so stagnirale. Tisto, za kar pa se je treba zahvaliti vsem železničarjem, pa je to, da s svojim vestnim delom pripomorejo kljub zastarelim napravam, da zagotavljajo dokaj veliko varnost na tirih slovenskih železnic. Seveda pa niso železničarji odgovorni, čeprav ob tragedijah na cestno-železniških nivojih doživljajo tragedije za to morijo, kajti to se enostavno pri tej tehniki in tehnologiji ne da preprečiti. Je pa kandidat mag. Radovan Žerjav včeraj jasno napovedal, da se bo lotil stanja na nivojskih križanjih ceste čez železnico. Omenil je tudi 28 ali 29 nivojskih prehodov, ki so opremljeni z napravami, ki jih je v preteklosti, pred skoraj desetimi leti, že nekdo tja postavil in katere še danes ne delujejo. In če je temu tako, se je potrebno vprašati, ali nimamo v Sloveniji dovolj tistih, ki so sposobni narediti takšne naprave. Morda ni potrebe, da nam nekdo, ki je vendarle v Evropski uniji, a izven meja Republike Slovenije, vgrajuje te naprave, kajti premoremo jih v lastnih krogih. V Republiki Sloveniji je nekaj takšnih podjetij, ki imajo reference, ki imajo znanja in sposobnost, da lahko tudi naprave za zavarovanje cestno železniškega prometa vgradijo v nekaj dneh. Mi se pa ukvarjamo, in to je kandidat včeraj tudi izpostavil, z napravami, ki desetletja ne delujejo in so tam spomenik nekomu, ki je v preteklosti naredil veliko, veliko napako in nepopravljivo škodo, ko gre za človeška življenja. Kar zadeva gradbeni lobi, tudi tega se je kandidat za prometnega ministra včeraj na predstavitvi zelo resno lotil. Seveda pa noben lobij in tudi gradbeni lobi ne nastane v treh letih. Kolegice in kolegi, nihče verjetno nikoli ne bo dejal, da Vlada v preteklih 12-ih letih ni naredila ničesar. Vsi tisti, ki pač v opoziciji to ponavljate, je seveda jasno treba povedati, da so vse vlade nekako delale po svojih močeh, da so se pa vendarle v preteklosti našli nekateri paraziti, ki so seveda za lastni interes in za lastne žepe ustvarjali posamezne lobije, med katerimi je izrazit gradbeni lobi, o katerem je kandidat za ministra za promet včeraj tudi spregovoril. Kar zadeva strateškega partnerja Slovenskih železnic, kljub temu, da so nekateri kolegi kandidatu večkrat postavili konkretna vprašanja, se seveda ni mogel lotiti konkretnega odgovora, kajti če gledamo s strateškega vidika, neke dogovore, ki vendarle narekujejo nek premik v javno-zasebnem partnerstvu ali tudi širše, vendarle ne gre za obveščanje javnosti, ko tečejo ti pogovori. Ko seveda pridemo do nekih sklepov, tisti, ki se pogovarjajo, dogovarjajo in pogovarjajo, in preden bo sprejeta kakršnakoli odločitev, mora biti to na transparenten način. O tem transparentnem načinu in pa o tem partnerstvu je kandidat včeraj v svojih pogledih in stališčih dal tudi jasne odgovore. Zdi se mi morda potrebno povedati še to, da bi žalili mladega strokovnjaka s tem, ko bi danes javno napovedovali, da se je izmikal odgovorom z "ne vem", da pa vsi vemo, da je resnično bil pošten v tistih odgovorih, kjer pač ni imel konkretnega odgovora in nam je pošteno povedal: "Žal, tega ne poznam, ne vem", kar je povsem korektno in logično. Dovolite mi, da se vrnem na tisto, kar bo kandidata, če bo dobil potrebno podporo, prav gotovo vezalo velikih odgovornosti in zaposlitve. Tukaj v tem parlamentu smo sprejeli paket železniške zakonodaje, ki je seveda največji zalogaj in predstavlja tudi največje gradbišče v prihodnosti. Prepričan pa sem, da bo prav na področju železnice in vlaganja v javno železniško infrastrukturo, ne le v letu dni, tudi naprej, katerikoli že bo minister tega pomembnega resorja, je treba vedeti, da se bo ukvarjal z vlaganji v javno železniško infrastrukturo. Kandidatu, če bo danes dobil potrebno podporo, želim uspešno vodenje in vso pomoč, kajti poslanke in poslanci smo tisti, ki lahko posameznemu resorju ministrstva tudi kaj pomagamo. In seveda smo tako pred ljudmi, pred volivci in volivkami obvezani, da bomo delali po svojih najboljših močeh za dobro in blaginjo Slovenije, Slovenk in Slovencev. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima dr. Marko Pavliha. Prosim. [[Predgovornik ni izklopil mikrofon.]] Gospod Marinič prosim, če izklopite mikrofon. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo in za opozorilo. Lep pozdrav vsem skupaj, tudi kandidatu, ki nas gotovo posluša v sosednji sobi. Če bi si želel medijske pozornosti, potem bi si moral nabrusiti jezik in kandidata popljuvati, ga kritizirati in diskreditirati, pa tega ne mislim storiti. Razpravljal bom "ad rem" in "ad personam", kar sem storil tudi včeraj na Odboru za promet. Zato bi rad kandidatu zlasti svetoval, kako naj se loti preostalega enoletnega mandata, ki ga še čaka, da bo promet v največji možni meri prijazen uporabnikom. Prvo, kar mu svetujem, je, da temeljito analizira kadrovsko sestavo na ministrstvu, tako v svojem kabinetu, kakor tudi v šestih direktoratih in štirih organih v sestavi, ki mu mora slediti reorganizacija oziroma zamenjava vseh tistih ljudi, ki svojim nalogam niso kos. Razveselila me je izjava kandidata na včerajšnjem zaslišanju, da ima proste roke tudi pri imenovanju državnega sekretarja, zato res upam, da bo ostal imun pred vsemi strankarskimi in koalicijskimi vsiljevanji raznovrstnega kadra, razen, če se ne bi izkazalo, da ima ta kader tako politično kot seveda zlasti strokovno primernost. Ministru sem tudi izrazil svojo željo, ne samo mojo željo, željo vseh, da naj ne bo samo uradnik za avtoceste, ampak predvsem služabnik, ker minister je služabnik celotnega ljudstva in njenih infrastruktur, torej železnic, cest, pomorstva in pa letalstva. Prav tako naj se izogiba in otepa gradbenega lobija in ga naj drži pošteno na vajetih, kajti če bo podlegel monopolističnim zidarjem, Darsu, direkciji za ceste, potem se bo njegova kariera hitro in klavrno končala. In glede na njegovo dosedanjo nevpetost v prometni sektor, seveda ima možnosti in hkrati tudi prednost, da se temu izogne. Prenovljena ekipa bi se morala v začetku še enkrat lotiti prometne politike in jo nadgraditi oziroma konkretizirati s konkretnimi ukrepi in roki, ki jih zdaj pogrešamo. Na to je opozorila tudi stroka v fazi sprejemanja te prometne politike. Zlasti je treba prevetriti nacionalni program o prometni varnosti v cestnem prometu, kajti nedavni tragični dogodki so prometno varnost spremenili v farso, ob kateri lahko samo obnemimo; ampak hkrati ne smemo priznati našega poraza. Zato je treba izdelati celovito prometno strategijo o prometni varnosti v vseh prometnih panogah in na vseh nivojih, tako rekoč od vrtca pa do doma za starejše občane, in se posvetiti zlasti preventivi, pri čemer ne gre prezreti tudi kurative in represije. Zanimivo je, da nas inflacija človeških žrtev v teh nesmiselnih nesrečah bistveno manj potare kot gospodarska, ob kateri se trese cela domovina. Takšna izguba življenj je za tako majhen narod, kot je naš, slovenski, ne samo katastrofa, ampak nekaj nepopisno tragičnega, "par exellance". Zato moramo izkoristiti sleherni del družbenih mehanizmov in tej problematiki posvetiti več pozornosti. Sam sem celo ob priliki, če se spominjate, predlagal, da je to tako pomembna problematika, da bi si zaslužila mesto v ustavi. Po ustavi ima vsak človek pravico do zdravega življenjskega okolja in ima država dolžnost, da za to okolje skrbi. Zakaj ne bi nekaj podobnega predpisali na področju prometa; to je pač kuga tega stoletja. Jutrišnji minister bi moral prav tako premisliti o primernosti kreditnega načina financiranja prometne infrastrukture, ki se nam lahko že v bližnji prihodnosti vrne kot brezglavo zalučani bumerang in nas potolče do ohromelosti. Najboljšo ekipo mora poslati po evropska sredstva, pri čemer je pomembno, da ta sredstva ne samo, da jih znamo pridobiti, ampak da znamo tako tudi omogočiti svojo lastno udeležbo. In skrajni čas je za koncesije in vrsto drugih finančnih produktov, o katerih bodo verjetno govorili kolegi, ki se na finance in ekonomijo bolj spoznajo kot jaz. Naslednje področje je izjemna priložnost Slovenije, ki zaenkrat še ni izkoriščena, namreč dejstvo, da se v naši državi križata 5. in 10. vseevropski prometni koridor. Zato ministru svetujem, da pospeši gradnjo 2. tira in ne dovoli našim sosedom, da nas zaobidejo z obnovo pontebske železnice ali tudi na drug način. Včeraj smo lahko poslušali idejo o tako imenovanem skupnem severnojadranskem pristanišču. Krasno, jaz se s tem strinjam, samo naj se ne ponovi zgodba o tem, da nas bodo "prijazni" sosedje poprosili, da prinesemo brašno, jajca in druge sestavine, ko se bo pa spekla okusna pogača, bo pa za Slovenijo ostalo samo nekaj drobtinic in mrvic. To isto velja tudi pri oblikovanju morebitnega logističnega holdinga. Nobenega problema, da k sodelovanju povabimo Bavarce oziroma tudi druge tuje investitorje, ampak na enakopraven, na pošten način, kjer bomo pri zlati kuri, kot na primer pri Luki Koper, vsi na enakopraven način udeleženi pri delitvi jajc. Minister naj do začetka predsedovanja postori še nekaj nujnih zakonodajnih potez, kot na primer uskladitev Pomorskega zakonika in drugih predpisov s spremembami evropske zakonodaje in tudi s sprejemom novih mednarodnih konvencij, pri čemer opozarjam na sklep Evropskega parlamenta izpred nekaj dnevi, na prvem dnevu zasedanja v Strasbourgu, namreč da je treba vso energijo usmeriti v prihodnosti v poenostavitev evropske zakonodaje. Evropska zakonodaja ne postaja samo količinsko nepregledna, ampak tudi vedno bolj nerazumljiva uporabnikom. Zakonodaja ni namenjena pravnikom, ampak tistim, ki se morajo po njej zgledovati. In naj povem še za konec. Po moji skromni oceni morajo biti vsi ministrovi instrumenti uglašeni v duru trajnostnega razvoja. Zato upam, da bo sledil moji pobudi, ki sem ji dal tako slovenski Vladi kot parlamentarnemu Odboru za promet, da na eni od prihodnjih sej temeljito obravnavamo problematiko in tudi potencialne možnosti biogoriv s poudarkov na biodizlu, ki ga kandidat za ministra dobro pozna. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Martin Mikolič, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Prav gotovo je prometni resor eden od najpomembnejših in tudi dokaj občutljivih resorjev. S tem se strinjamo poslanci, kajti podobnega mnenja so naše državljanke in državljani, predvsem če gledamo z vidika, kako zagotoviti vsakemu državljanu in državljanki čim ugodnejšo tako imenovano prometno logistiko. Jaz moram povedati, da sem zelo zadovoljen s tem, kar je ta Vlada naredila v tem mandatu, pa ta resor, predvsem z vidika, da se je ogromno več sredstev namenilo za urejanje državnih cest, predvsem z vidika zagotavljanja večje prometne varnosti. Mislim, da je bil to eden od ključnih momentov, ključnih strategij tudi te Vlade, pa tega resorja, da je potrebno na tem področju narediti precej več kot v preteklem obdobju. Zraven zelo dobrega vodenja projekta izgradnje avtocest smo dali velik poudarek tudi temu področju. Ko gledam mnenje o predstavitvi kandidata za ministra za promet, v katerem je, vsaj tako upam, povzetek celotne razprave oziroma predstavitve kandidata, bi predvsem tudi rad opozoril na to, da zraven tega, kar je omenjeno v enem od odstavkov, za obstoječe državno cestno omrežje še vedno velja, da je kljub povečanemu vlaganju še v nezadovoljivem stanju. Potrebna bodo velika investicijska vzdrževalna dela na obstoječem omrežju, ravno tako pa tudi realizacija prometnih osi 3A in četrti koridor. Jaz bi rad poudaril, da ne bomo pozabili na 3B razvojno os. To ni tu omenjeno, ampak 3B razvojna os je vključena v načrt razvojnih programov državnega proračuna in tudi v državni proračun. Prav gotovo je to eden od pomembnih projektov za območje, s katerega prihajam, območje Obsotelja in Kozjanskega. Za ta projekt si bom prav gotovo prizadeval tudi v prihodnje oziroma nanj opozarjal. Mislim, da je zelo pomembno, kar je najbrž tudi kandidat za ministra omenjal na hearingu, kar je danes povedal tudi v govoru predsednik Vlade, da bo kandidat tudi prevetril nekatere postopke javnega naročanja. Za mene to ni najbolj pomembno vprašanje, vsekakor je to potrebno narediti, ampak na osnovi tega bo treba v prihodnje določene postopke nekako bolj plansko peljati. Rad bi opozoril na naslednje. Prav gotovo je zelo pomembno, da mi v Državnem zboru sprejemamo dvoletni državni proračun. Prav gotovo je to zelo pomembno za tiste resorje, ki pravzaprav izvajajo določene investicije. Te investicije so dejansko opredeljene tudi z načrtom razvojnih programom, se pravi s štiriletnim obdobjem. In nekako sam opažam, da na resorju Ministrstva za promet, kjer je ravno v zadnjih letih veliko več finančnih sredstev namenjenih za investicije, med ostalim tudi za investicije, ki sem jih prej omenjal, se pravi za določene posege na državnih cestah, je treba tudi te projekte izpeljati. In sedaj pridemo do tistega segmenta - gradbenega lobija. Jaz smatram, če je dveletni proračun, potem je treba ta dveletni proračun ali dveletni plan razdeliti, torej izvedbo tega, tako, da bo naša gradbena operativa tudi to sposobna narediti. To pa pravzaprav pomeni, da bodo enakovredno na teh razpisih konkurirala vsa podjetja oziroma vsi tisti, ki imajo reference, se pravi, da je treba to izvedbo razdeliti v časovna obdobja, ko je gradbena dela možno izvajati. Pri nas pa se na žalost zgodi, pa ne bi sedaj obsojal tistih, ki so do sedaj to izvajali oziroma bodo tudi v prihodnje, ampak samo opozarjam, da pride čas, pride poletje, ko ministrstvo za promet oziroma direkcija razpiše 100 projektov, 100 izvedbenih del in takrat se pojavi gradbeni lobi. In ravno tej problematiki bo potrebno v prihodnje dati večji poudarek. Jaz ne vem, zakaj se gradbena dela ne izvajajo od spomladanskega do poznojesenskega obdobja, ker je to možno, ker tudi vremenski pogoji to omogočajo. In mi ne moremo v enem letu za določen projekt, kjer nimamo še odkupljenih zemljišč in bi radi v tistem letu naredili vse, ali pa nimamo niti projektov. Ampak jaz razumem, da so lobiji drugih, na eni strani bom tudi rekel županov, čeravno sem tudi sam župan, in vseh drugih, da hočemo določen projekt v enem letu končati, potem pa se zgodi, da imamo pravzaprav veliko večje povpraševanje po izvajalcih, kot imamo izvajalcev. In potem se lahko zgodi, namesto, da bi se na razpis javili najmanj trije ali pet ali še več izvajalcev, da na koncu ostanemo pri eni ponudbi ali kvečjemu dveh. Jaz ne mislim več razpravljati glede predloga za novega kandidata za ministra. Jaz smatram, da je to področje, kot sem že omenil, dokaj pomembno. Sprejeli smo tudi tako imenovano resolucijo o politiki razvoja ali o cestni politiki, kar je tudi zelo pomembno. Smatram, da bo novi minister pravzaprav delal v skladu z usmeritvami Vlade, usmeritvami tega ministrstva in da bo tudi čim več naredil na tem področju, da bodo tudi naše državljanke in državljani zadovoljni.
Hvala. Gospod Alojz Posedel. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani vsi prisotni! Vodja naše poslanske skupine Matej Lahovnik je na začetku predstavil našo odločitev, da predlaganega kandidata ne bomo potrdili, ne bomo pa tudi nasprotovali njegovemu imenovanju. Kot član Odbora za promet, ko sem včeraj poslušal njegovo predstavitev in pa predvsem njegove odgovore na zastavljena vprašanja, bi na včerajšnji seji Odbora za promet raje postavil vprašanje predsedniku Vlade, ali je res prepričan, da v tem trenutku predlaga pravega kandidata. V tem trenutku pravim, ker vemo, da gre ta mandat proti koncu in da je predsedovanje Evropski uniji tik pred vrati in da predlagati kandidata, ki nima niti teoretičnih, niti praktičnih izkušenj s področja prometa, je verjetno težko razumljivo. Težko razumljivo, če upoštevamo njegovo pošteno priznanje, da se do sedaj s tem področjem ni niti teoretično, niti praktično srečal, razen kot uporabnik. Če upoštevamo 100 dni miru, pol leta predsedovanja Evropski uniji, mu bo verjetno ostalo le nekaj delovnih dni, da se posveti prometni problematiki naše države. Da je zelo razumljivo, in tudi sam je priznal, da se je pustil poučiti o problematiki v teh nekaj dneh, od kar je izvedel, da bo postal kandidat. Da je zato tudi velikokrat oziroma največkrat odgovoril na zastavljena malce bolj konkretna vprašanja z besedico "ne vem" ali pa "nisem prepričan" oziroma "se bom pustil podučiti" ali pa "bom najprej napravil analizo". O tem je bilo včeraj veliko govora, zato me tudi čudi, kako lahko predsednik Odbora za promet na koncu zapisnika zapiše: "Predlagani kandidat za ministra je na vsa zastavljena vprašanja podal ustrezne odgovore in pojasnila". Res je, podal je vsa, na vsako vprašanje odgovor in pojasnilo, ali pa je bilo to ustrezno ali ne, pa verjetno z odgovorom "ne vem" ni primerna beseda "ustrezno". Če samo pogledamo zapisnik za drugo kandidatko, pa je dikcija takšna, da predlagana kandidatka za ministrico je na zastavljena vprašanja podala odgovore in dodatne obrazložitve. Vsi, ki smo bili včeraj na seji, smo videli, kakšna je situacija, zato tudi verjetno čudi izjava predsednika v uvodu, da je bil kandidat potrjen z velikansko večino; 9, jih je bilo za, eden je bil proti, trije vzdržani, ena pa opravičeno odsotna. Velikanski so verjetno res problemi na področju prometa tako železniškega, cestnega, pomorskega in letalskega in zato smo verjetno pričakovali v tem trenutku primernejšega kandidata, ki ga z vsem spoštovanjem, če bi ga predsednik predlagal na začetku mandata, bi verjetno iz njega postal zelo dober minister, saj so vsi ocenjevali, kako dobro je, da za prometnega ministra ni niti cestar, niti železničar, niti kaj drugega, še najmanj gradbinec in da bi s takšnim dosedanjimi izkušnjami in znanjem, z zavzetostjo verjetno postal dober minister, če bi bilo to na začetku mandata, ne pa tik pred koncem. Zato naša odločitev, da ne bomo nasprotovali, ker vso odgovornost za potrditev nosi koalicija tako včeraj na odboru in danes v parlamentu in da pomisleki, ki jih je potrebno na glas povedati, so pa tudi takšni, da je kandidat svojo predstavitev včeraj na odboru zaključil z zelo zanimivo izjavo: "Brez sprememb ni sprememb". To je zagotovo lep stavek, dobra misel, pa vendar za vsako spremembo je zelo primerno in dobrodošlo, če tisti, ki spreminja, ima veliko znanja tako teoretičnega kot praktičnega, veliko izkušenj in predvsem tudi časa. Vsega tega navedenega pa v tem trenutku predlagani kandidat nima, zato tudi takšna naša odločitev, da ga ne bomo podprli.
Hvala. Besedo ima gospod Janc.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Dovolite mi, da se s tega mesta najprej zahvalim dosedanjemu ministru za promet, gospodu mag. Božiču, za dobro opravljeno delo v tem delu Vlade, v parlamentu, tudi Odboru za promet, ker smo, po moji oceni, uspešno sodelovali in opravili korenite spremembe v pozitivno smer, tako na področju zakonodaje kot na področju avtocestnega programa, Slovenskih železnic in še veliko je premikov v pozitivno smer. Uspeli smo premakniti tretjo razvojno os v pravo smer, spodbujali smo in zagotavljali dodatne vire skozi regionalno mrežo državnih cest v Sloveniji, pa tudi na področju varnosti. Ampak življenje v politiki je pač takšno, da tudi ti uspehi včasih niso dovolj. Zato rekonstrukcije vlade, ki so bile, so in bodo, so instrument, ki se bo dogajal na tem področju. V tem kratkem času, ki je bil na voljo, smo tudi v stranki in nasploh iskali najbolj uspešnega možnega novega kandidata za ta resor in prepričan sem, da smo ga v tem zelo kratkem času, ki je bil na voljo, tudi našli. Cenim njegovo odločitev, da se je odločil za sprejem kandidature za ministra za promet v zadnjem četrtletju tega mandata Vlade in parlamenta. To je zagotovo pogumna odločitev za mladega menedžerja, za mladega strokovnjaka, hkrati pa je verjetno velik izziv, ki lahko v tem delu še do konca mandata te Vlade naredi tisto, kar se od njega pričakuje v okviru ministrstva, v okviru Vlade in tudi v okviru državljanov Republike Slovenije. Prepričan sem, da bo ta mladi strokovnjak ta izziv dobro unovčil, da bo nadaljeval uspešno delo, ki ga je doslej dokazal v podjetju v Prekmurju, kjer je Prekmurcem znan ne samo kot uspešen strokovnjak v podjetju, menedžer, temveč tudi kot človek, kot Prekmurec. To so vrline človeka, ki jih zagotovo kot minister potrebuješ za vodenje tako zahtevnega resorja, kot je specifičnost prometa, na katerega se politiki, pa tudi državljani ponavadi kar dobro spoznamo, saj smo dnevni uporabniki te infrastrukture. Mislim, da je bil včerajšnji nastop ministra ob predstavitvi izjemno pozitiven. Pozitiven predvsem v tem duhu, ko je pokazal smer poti, po kateri bo šel naprej, tako po poti prejšnjega ministra in seveda s svojim pogledom, s svojo neobremenjenostjo kot politika, bi rekel, kot človeka, ki stopa v ta zahteven političen prostor. Mislim, da je bil v svoji predstavitvi, če smo dovolj objektivni, izjemno korekten, strpen in tudi odkrit. On ne more poznati vprašanj, ki jih mi kot poslanci ali župani poznamo že nekaj let. On šele vstopa v to zgodbo in v nekaj dneh zagotovo ne more spoznati vseh detajlov, po katerih ste ga nekateri spraševali. Mislim, da to ni objektivno in korektno, saj vendarle potrebuje nekaj časa, verjetno mesec dni ali več, da se spozna z ministrstvom, s službami, zaposlenimi, s posameznimi področji tega prometa, ki so zelo zahtevna. Rad bi pa izpostavil nekaj misli iz njegovega nastopa, saj so se mi zdele zelo primerne in zelo v redu za ministra, kot je, na primer, načelo skrajne previdnosti - previdnost pri vseh pomembnih zadevah, ki se bodo dogajale na področju Slovenskih železnic, Luke Koper in še kje drugje. In to za enega ministra zagotovo daje dobro popotnico, en dober up, da bo ta zadeva tako tudi tekla. Partnerstvo - brez partnerstva ni zgodbe uspeha, ne na lokalnem področju, regionalnem, še manj pa na državnem. In to misel, jaz mislim, da bo znal vključiti v to stvar. Posebno pozornost je namenil varnosti, področju varnosti. Smrtnih žrtev je mnogo, mnogo preveč na naših cestah. Tu je verjetno še en nov izziv za novega kandidata oziroma novega ministra, da to področje še poglobi, kajti varnost mora biti ena prioriteta tega ministra, tega ministrstva, da bo bolj uspešen, kar se tiče varnosti v cestnem, železniškem, pa tudi zračnem in morskem prometu. Jaz sem prepričan, da bo iskal, in to je tudi nakazal, širši konsenz v politiki pri pomembnih odločitvah, da bo iskal tako v parlamentu, kot na odborih in na Vladi neke podpore, ki bi nekako šle skozi samo delo ministra. Jaz mislim, kot kandidat ima določene prednosti. Kot prvo se mi zdi, da te menedžerske organizacijske sposobnosti prenese iz Lendave na Ministrstvo za promet na Langusovo 4. To je ena velika prioriteta. Drugo, se mi zdi, kot sem včeraj povedal na predstavitvi, da ne prihaja iz krogov lobistov prometa, ne iz železnic. To je pomembno izhodišče, da je s tega področja popolnoma neobremenjen človek. Prihaja iz gospodarstva, iz enega kroga in bo vse štiri pomembne resorje, kot so ceste, železnice, promet in letalstvo enakovredno zastopal in ne bil z neko popotnico, kot je mogoče bil predhodnik gospod mag. Božič. In nenazadnje verjamem v te gospodarske izkušnje, ki upam, da jih vsak uspešen podjetnik, ta pa nesporno je, lahko dobro prenese v to državno upravo, v ta sistem, ki je včasih malce kompliciran, pa predvsem malce drugačen, kot je gospodarski sistem. Tu so seveda precejšnje razlike, ampak jaz verjamem v te njegove pozitivne izkušnje, da jih bo v dobro vseh nas, upam, dokazal, kot njegovo mladost, znanje, ki [[...]] [[nerazumljivo]] [[...]]uspešno prenesel v to novo ekipo, s katero se bo po mojem jutri prvič srečal na Ministrstvu za promet. Pri tem mu seveda želim veliko uspeha. Kot sem včeraj rekel, če zaključim s to mislijo, da v tem trenutku naši košarkaši več kot odlično zastopajo barve Slovenije in dosegajo nenavadno velike rezultate s svojo igro, kolektivizmom, svojim znanjem in svojo borbenostjo, v zadnji četrtini se predvsem tekme dobivajo, običajno v zadnjih minutah, zadnjih sekundah. In če to prenesem na kandidata za ministra v tem delu Vlade, ko vstopa v zadnje četrtletje tega mandata slovenske Vlade, sem prepričan, da lahko dokaže s svojim znanjem, neobremenjenostjo, da lahko v tem letu dni naredi veliko za Vlado, veliko za ministrstvo, predvsem pa za vse državljane Republike Slovenije in da je pred njim lahko velika, bogata politična kariera, ne samo v tem mandatu, morda še kakšnega prihodnjega ali celo več. Jaz mu želim tukaj srečno pot, veliko uspeha. Jutri bo nov dan za nas in tudi za njega. In verjamem, da bo že prvi dan uspešen, tako uspešen kot so naši košarkaši v Španiji in mu želim predvsem srečno, gospod minister, na tem vašem novem izzivu, novi življenjski poti, ki je pred vami, po mojem še svetlo prihodnost. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kandidat za ministra gospod Žerjav je takšen, kot je. In bistveno je to, da bo minister. Je strpen, korekten in odkrit in srčno upam, da bo teh vrlin zadosti, da bo promet dobro tekel, v narekovaju seveda. Obljubil nam je nekaj in obljuba dela dolg, zato ga bomo tudi držali. Glede tega, kako nekateri mislijo, ali je bilo zadostno njegovo prepričevanje ali ne na odboru, pa prepuščam oceno vsakemu posamezniku. Obljubil je, da bo nudil socialno varnost 9 tisoč zaposlenim na Slovenskih železnicah in da Slovenske železnice ne bo prodal v roke tujcu Deutschebahnu, čeprav vemo, da so ravno včeraj bili v Sežani na obisku in so že nekaj časa v skrbnem nadzoru na Holdingu Slovenskih železnic, kjer pregledujejo listine o poslovnih uspehih. Zanimivo. Nemčija pregleduje Sloveniji listine, ki so zelo velikega pomena za gospodarstvo in seveda kuje prevzem podjetja. Ampak ko ste govorili o tem, da se bo prevzelo to podjetje, to seveda ni čisto točno. Jaz sem gospodu kandidatu predal listine, v katerih je jasno, da se vršijo tajni dogovori, ta projekt nosi ime Saturn, in v katerem je zapisano, v tem projektu namreč, da se bo prodala tudi Luka Koper 75%, Intereuropa in seveda 49% delež železnic. Če bo to res, potem naj vas spomnim na zgodbo o Splošni plovbi, ki smo jo sanirali s 70-imi milijoni dolarjev, s posebnim zakonom in danes prodali tujcu. Zanimivo je, da preden je gospod Dohle postal lastnik v prvem četrtmesečju letošnjega leta, Splošna plovba ni imela dobrega rezultata. V drugem četrtmesečju letošnjega leta je poslovni rezultat narasel za 300% in gospod Dohle si je verjetno že izplačal 50 milijonov kupnine za Splošno plovbo. Tako mi pač iščemo strateške partnerje. Pri tem bo pa še prodal svoje stare ladje, kot smo videli v dnevnem časopisju, ki bodo dražje kot nove. Splošni plovbi seveda. To je zelo dobro in tak bo tudi verjetno nov strateški partner, ki bo prišel na Slovenske železnice, ki bo kupil Luko Koper, Intereuropo in seveda s tem obvladoval celotno transportno pot do Bližnjega vzhoda. Če to ni izdaja slovenskih nacionalnih interesov, kaj pa potem je? Prodajamo državno srebrnino, pa še sram nas ni, ker to tako na odprt in odkrit način delamo. Veste, govoriti o tem, da je kandidat dober in tako naprej in tako naprej, da oni je bil še boljši, ampak smo našli še boljšo varianto. Sami eksperimenti so nas na tem področju. Slovenska ljudska stranka je imela vseskozi kandidate za ministra, razen za majhno pavzo, ko je vstopil LDS s svojim kandidatom. Vendar tu je bila 70 milijard velika luknja, govorim o tolarjih, ko smo prevzemali ta mandat. In tudi danes ni kaj boljše. Da bi pa pokrpali še to, kar je na videz za pobrati, se izgovarjamo na iskanje strateški partnerjev, bomo predčasno tudi skrbno napolnili te državne resorje, kot je recimo slovenska železniška infrastruktura, z državnim denarjem, preden jih damo v roke tujcem. To se dogaja. Mi smo odobrili enormne količine denarja s poroštvenim zakonom, jutri pa bo lastnik te infrastrukture [[...]]Kdo? Tujec. Ravno tako z Luko Koper, ki je uspešna. Kdo jo bo kupil? Tujec. Če se to zgodi, potem ne vem, kje je še naša čast, naš ponos in ali imamo še toliko obraza, da bi sploh govorili o poštenosti. Vsaj nekateri. Mislim, da o resnosti govori današnja udeležba v Državnem zboru. Polovica jih manjka, tričetrt, nekateri pač ne bomo dali te podpore temu ministru, ker je resnost taka, kot pač je, in nameni so nepošteni. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Najprej se moram v svojem imenu zahvaliti dosedanjemu ministru mag. Janezu Božiču za korektno opravljeno delo v minulih skoraj treh letih. Ker so bile eden od razlogov za njegov odstop tudi hude prometne nesreče, ki so se zgodile v zadnjem obdobju na slovenskih cestah in na železniških prehodih, moram poudariti, da v Slovenski ljudski stranki in v poslanski skupini obžalujemo vsako nesrečo, ki se zgodi na naših cestah ali na katerikoli drugi prometnici, kar je že naš kolega v mnenju poslanske skupine tudi poudaril. Pri tem bi rad poudaril to, da imamo v državi sprejet nacionalni program varnosti cestnega prometa. Tudi na ostalih področjih programe na področju prometne varnosti, vendar tu nam letos žal stvari uhajajo iz rok. Ne samo zaradi infrastrukture, ne samo zaradi zadev, ki so neurejene na področju prometnic. Predvsem smo mnogokrat krivi tudi sami vozniki, sami udeleženci. Mislim, da je potrebno predvsem temu programu posvetiti bistveno večjo pozornost v vseh resorjih, ki so zadolženi za to, da bi bila prometna varnost boljša. Sam osebno mislim oziroma sem prepričan, da so tudi dovoljene hitrosti na naših cestah zaradi obnašanja nas voznikov previsoke. Jaz bi bil predlagatelj oziroma bi predlagal in z lahkoto podprl, da se te najvišje dovoljene hitrosti zmanjšajo tako na avtocestnem omrežju kot na področju ostalih cest. Mogoče imamo edino primerno hitrost znotraj naselij, za kar mislim, da lahko tudi ostane. Mislim, da zmanjševanje hitrosti in pa stroga kontrola te hitrosti bi bistveno zmanjšala število predvsem najtežjih prometnih nesreč. Večkrat diskutiramo o tem, pa sem mnogokrat, priznam, kar osamljen, češ, saj imamo čedalje boljše prometnice, pa čedalje boljše avtomobile, ampak mislim, da sta ravno to dva razloga, zaradi katerih je potrebno hitrost zmanjšati. Večkrat so omenjeni tudi danes v razpravi tako imenovani gradbeni lobiji. Da, povsod so. Tudi na ostalih področjih. Tudi na področju zdravstva, kjer imamo vedno strahovite probleme pri investicijskih posegih oziroma pri investicijah. In še na drugih področjih. Vendar jaz vedno pravim, da odgovornost za korektna naročila in za korektno izvajanje, za korektno oddajo posameznih del je v naročniku. V tem primeru na ministrstvih, na občinah, pri naročnikih. Sposobnost naročnikov je tista, ki daje tudi na koncu korektno oceno, korektne roke in korektnega izvajalca. Gradbinci, tudi jaz sem po poklicu iz te stroke, ampak gradbinci se borijo za svoj posel, za vsakdanji kruh, za to, da dajo kruh tako zaposlenim in državi odrežejo svoj kos pogače. Naročniki, ekipe pri naročnikih so pa tiste, ki so odgovorne za to, da je vsako delo oddano korektnemu izvajalcu in na korekten način. Jaz sem prepričan, da bo kandidat za ministra mag. Radovan Žerjav danes izvoljen in da bo tudi čas, ki mu je še preostal, dobro leto dni do konca mandata, koristno uporabil za razvoj resorja. Predvsem to mu želim, in da bi si okrog sebe nabral ekipo, s katero bo ta resor napredoval še naprej po začrtani poti in včasih v kakšnem detajlu tudi po kakšni spremenjeni poti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Pečanova.
Hvala lepa za besedo gospod predsednik. Jaz bi rada posvetila svoj nastop samo dvema zelo pomembnima temama znotraj prometne politike, za katere je gospod Božič obljubil, da se ju bo intenzivno lotil v svojem mandatu. To je urejanje oziroma prehod z osebnega potniškega prometa, z individualnega na javni, tako železniškega kot avtobusni prevoz. Zlasti gre tukaj za mobilnost v zvezi s prihodom na delo in z dela, in temo, ki je vsem tistim, ki se veliko vozimo z avtomobilom po Sloveniji, tu smo tudi mi poslanci vpleteni v prejšnjo temo, to je osebni promet, ki smo ga prisiljeni izvajati z avtomobilom, namesto da bi se hitro, udobno in po sprejemljivi ceni vozili med Ljubljano in svojim krajem bivanja z vlakom ali z avtobusom. In tovorni promet, ki smo mu priča v tranzitu, podatki so znani in mislim, da iz dneva v dan višji, lahko rečem, da kličejo k urgentnemu ukrepanju, to je, da prečka Slovenijo dnevno 50.000 tovornjakov, prej smo slišali, da vsak tovornjak naredi 33-krat več škode na vozišču kot osebni avto, kar pomeni, da dnevno, teoretično, matematično izračunano, Slovenijo prečka milijardo 650 milijonov avtomobilov. Ali Slovenija pobere od teh tovornjakov toliko denarja, kolikor ga pobere od teoretične milijarde 650 milijonov osebnih avtomobilov, ki naj bi šli po avtocestah? Zagotovo ne. Poleg tega pa je tudi znan podatek, da železniški prevoz povzroči osemkrat manjšo obremenitev okolja kot tovorni prevoz po cestah, kar pomeni, da bi teh 50.000 tovornjakov predstavljalo, če bi tranzitirali Slovenijo z železnico, samo 6.250 tovornjakov. Da si ne predstavljamo še, kakšno olajšanje bi bilo to za cestni promet v celotni Sloveniji, ne samo v Dolgi vasi, ne samo na Obrežju, ne samo v Sežani in Novi Gorici, ampak tudi preko cele Slovenije za vse prebivalce, ki jih obkrožajo vsi ti tovornjaki. In zato menim, da novi minister za promet naj v tem letu dni uresniči vsaj prve korake, ki so potrebni za to, da se strategija razvoja prometa v Sloveniji usmeri v vzdržen in okoljsko prijazen, zlasti pa seveda tudi prebivalcem Slovenije prijazen način prevozov da obljube, dane leta 2004, natančneje 30. novembra 2004, uresniči naslednik ministra, ki se je preveč posvečal gradnji avtocest in mnogo premalo uresničevanju dolgoročne vizije prometne politike v naši državi. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Štebe.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bom podprl kandidata za ministra gospoda mag. Radovana Žerjava. Bom pa zdajle kratek, ker bi rad prepustil še nekaj časa svojim poslanskim kolegom. Predvsem bi poudaril to, da je gospod Žerjav mlad, ambiciozen strokovnjak z dovolj izkušnjami v gospodarstvu, z akademsko izobrazbo in pravzaprav tudi izobrazbo tehnologa, s svojim uravnoteženim pa tudi že uveljavljenim skupinskim delom bo zagotovo lahko, mislim, da uspešno deloval v tako pomembnem resorju, ki pravzaprav še vedno nosi težo in pezo večletnih in večdesetletnih neurejenih ali pa slabo urejenih razmer. Upam, da se ne bo ukvarjal z vsakodnevnimi operativnimi zadevami in tudi težavami in problemi, da bo sestavil ustrezno ekipo, ki ga bo zavarovala pred takimi stvarmi. Mislim, da je kandidat v svoji predstavitvi jasno nakazal, da misli resno prevetriti področje, za katerega naj bi odgovarjal, predvsem v tistem smislu, ki je bilo danes že večkrat omenjeno - da bo zagotovil transparentnost in v resnici delovanje konkurence na trgu pri izvajalcih, pa tudi pri projektantih, da bo na nek način sposoben kritično poslušati strokovnjake in tudi kritično ter ustrezno odreagirati na vplive, ki so v Sloveniji, v tako majhni državi, pravzaprav zelo pomembni in žal tudi odločujoči, ne samo s strani gradbenih lobijev, ampak tudi s strani strokovnih lobijev, ki so pod vplivom le-teh. Pričakujem, da bo nadaljeval tisto, kar je v nekih manjših korakih bilo uveljavljeno za časa te Vlade, da bo razmišljal in ocenil, analiziral prednosti in koristi tudi drugačnih mehanizmov izgradnje in financiranja infrastrukture. Predvsem mislim tu na javno-zasebno partnerstvo ter instrumente in mehanizme sekuritizacije, kjer je možno z aktiviranjem drugih virov, pa tudi z upravljanjem te infrastrukture biti bolj uspešen, manj obremeniti proračun in pravzaprav rešiti državo pred poroštvi, ki jih zagotavlja. Pa ne samo pri izvedbi cestne infrastrukture, temveč tudi pri sistemih, kot je, recimo, sistem cestninjenja, pa tudi obvladovanje te prometne infrastrukture v procesnem in tehničnem smislu, da bodo tudi za ta področja pretehtane možnosti izvajanja le-tega. Morda bi se zdajle odzval samo še na razpravo kolega poslanca iz stranke SD, ki je po mojem mnenju v predstavitvi stališč poslanske skupine dokaj nekritično in nepoznavalsko izjavil, da je sistem cestninjenja, ki je sedaj primeren za nadgradnjo, in da bi Slovenija zaradi tega, ker nima druge primerne infrastrukture, morala uvesti mikrovalovno tehnologijo za cestninjenje v prostem prometnem toku. To je pravzaprav skregano z realnostjo. Dejstvo je, da sedanji sistem cestninjenja ni primeren, da je pravzaprav sklop več različnih nedoumljenih in na koncu nekonsistentnih rešitev in da ravno v nasprotju s povedanim satelitsko lociranje in uvedba satelitskega cestninjenja, ki ga sedaj uveljavlja tudi ta Vlada, ne potrebuje nobene posebne infrastrukture, ki je zaenkrat ne bi bilo. Močno upam, in to sem tudi položil na srce kandidatu za ministra, da bo s svojim angažmajem pravzaprav uveljavil vse tisto, kar je že zapisano v aktih te Vlade s svojim verjetno res močnimi izkušnjami v gospodarstvu, kjer pravzaprav izvedba je najbolj pomemben del, ko je stvar koncipirana. Jaz mu želim uspešno ministrovanje. Na koncu pa ga še s tega mesta opozarjam, da Ljubljana in somestje Ljubljane je pomembno prometno področje tako v infrastrukturi kot v smislu prometne politike in da je tukaj država soodgovorna za to, da se čim prej ta javni potniški transport uveljavi in da se ne investira samo v ceste, ampak tudi v železnice in v potniški promet znotraj prestolnice. Najboljše želje, gospod kandidat pri vašem ministrovanju v prihodnosti. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Lavtižar Bebler.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Sama se strinjam z mnogimi pripombami in predlogi, ki so jih že podali moji kolegi, zato se bom lotila samo enega segmenta tega vprašanja. Načeloma bi pa še to dodala. Vse bolj moderno postaja govoriti o ministrih kot o menedžerjih, bi vendarle dodala, da ni vseeno, ali je nekdo, ki je kandidat za ministra, menedžer s kateregakoli drugega področja, o tem konkretnem področju, resorju, ki ga bo vodil, pa ne ve ničesar. Še več - mi zdaj govorimo tudi o tem, da so kandidati za ministre neobremenjeni z nobenim segmentom resorja v katerega prihajajo, kar po mojem ne pomeni nič drugega, kot da gre za opravičevanje tega dejstva, da kandidati o tem resorju ne vedo tako rekoč nič. To pomeni, da je za kandidata za ministra dovolj, če je relativno dobrega zdravja, če ima kandidat za ministra za promet vsaj vozniški izpit in pa če ima kandidat oziroma kandidatka za ministrico na področju visokega šolstva vsaj visokošolsko izobrazbo, ne glede na to, če je morda takšno izobrazbo pridobila ob delu, kar je seveda vse pohvale vredno, ampak vendarle tistega občutka, kako visokošolske inštitucije dihajo in kakšni so problemi študentarije, o tem pa nemara ne ve nič. Doslej je bila na področju prometa, če tako rečem, bistveno večja pozornost namenjenega avtocestam, pa bi si upala trditi tudi na račun državnih regionalnih cest, pa čeprav vemo, da je ravno varnost prometa na teh regionalnih cestah bistveno manjša. Seveda je prav, da se je Slovenija odločila za tako prodorne projekte na področju avtocest, ker jih potrebujemo. Gre pa seveda to tudi za objekte, s katerimi se potem na koncu mandata tako ministra kot vlade oba zelo rada pohvalita, torej avtoceste so neke vrste paradni konj. In bi si upala reči, da so bile privilegirane do sedaj in da so bile regionalne ceste v veliki meri zanemarjene in bi predlagala ministru, novemu ministru za promet, ki ga sama sicer ne bom podprla, da bi, to pa je mogoče storiti v enem letu, vendarle več pozornosti namenil vsaj nekaterim regionalnim cestam v Sloveniji. Ko že pred predsedovanjem Slovenije v Evropski uniji gradimo številne Potemkinove vasi in objekte v teh Potemkinovih vaseh opremljamo z najudobnejšimi in najdražjimi stoli, bi verjetno z racionalnejšo rabo sredstev že recimo pri gradnji avtocest in predorov lahko nekaj malega prihranili in postorili in pa zakrpali kakšno od regionalnih cest. Denimo, ker se bo veliko teh stvari odvijalo na Gorenjskem, ko bi si minister vsaj ogledal, kakšne so ceste tja proti Bledu in Bohinju in pa cesta od Jesenic do Kranjske gore, Rateč in Korenskega sedla in bi tam tudi malo uprizoril te Potemkinove vasi. Jaz osebno bi mu bila zelo hvaležna, ker prihajam s tistega konca, se pa malo tudi zgledujem po predlogu ministra za pravosodje dr. Šturma, ki je zaprosil kranskogorsko občino, da mu potegne deset kilometrov asfalta od glavne regionalne ceste do njegovega zasebnega vikenda v Kranjski Gori, ker bojda bo v času predsedovanja v Evropski uniji gostil številne ugledneže iz Evropske unije. Torej ti ugledneži se bodo verjetno morali pripeljati do teh novih deset metrov asfaltirane ceste po regionalni cesti in bi zato tudi sama pristavila, kakor se reče, svoj piskrček in nagovorila bodočega ministra za promet, da postori to in tudi na ta način omogoči, da bo tudi tistih deset metrov asfaltirane ceste gospoda Šturma zaživelo v polnem sijaju. Hvala.
Hvala. Gospod Prevc.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Moram priznati, da sem bil presenečen, ko sem izvedel za novico, da minister Božič odstopa s svoje funkcije. Glede na številne pritiske, na katerih se je znašel v zadnjem času, verjamem da je bilo njegovo delo otežkočeno, da bi bilo zelo težko normalno peljati vse zastavljene projekte, zato se je tako odločil, kot se je. Vemo, da v času ministra Božiča, v teh treh letih pravzaprav, da so se v Sloveniji zgodili veliki premiki tako na cestnem področju, to se pravi na področju državnega cestnega križa, na področju železnic, če ne drugače vsaj na zakonodajnem področju, in nenazadnje tudi na vseh ostalih resorjih, ki jih pravzaprav to ministrstvo pokriva. Moja predhodnica je omenjala problematiko cest na Gorenjskem. Moram reči, da se je na Gorenjskem v zadnjih letih ta zadeva bistveno izboljšala. Dejstvo je, da smo na Gorenjskem vendarle v teh letih začeli s projekti, ki so regionalnega pomena za Gorenjsko. To sta recimo blejska obvoznica, pa škofjeloška obvoznica, pospešeno se gradi avtocestna povezava in ne nazadnje tudi v tem mandatu se je rodila poleg tretje razvojne osi, tretjega razvojnega koridorja tudi četrta razvojna os, ki povezuje Gorenjsko preko Poljanske doline s Primorsko. Ne nazadnje tudi verjamem in strinjam se z gospo Lavtižarjevo, da so določeni odseki na Gorenjskem še kako problematični. Nekaj jih je v načrtu razvojnih programov za naslednja leta, se pa sigurno oba strinjava, da bo treba na tem področju še ogromno postoriti. Ob tej priložnosti bi se v svojem imenu, pa ne nazadnje tudi v imenu mojih volivcev na Gorenjskem, gospodu Božiču iskreno zahvalil za veliko delo, ki ga je opravil na tem področju. Novega kandidata za ministra za promet bom podprl. Podprl ga bom predvsem zaradi tega, ker gre za nek nepopisan list in sem prepričan, da bo v svoji zagnanosti, v svojem pogumu, kajti ne samo kandidata za ministra za promet, tudi ostali dve kandidatki za ministrici, občudujem njihov pogum, da so se v tej fazi odločili za prevzem teh ministrstev. Prepričan sem, da jih bo prav ta pogum vodil v tej smeri in pripomogel, da bodo uspešni ministri. Prepričan sem, da bo tudi minister za promet gospod Žerjav uspešen minister. Nikakršnih revolucionarnih sprememb ni napovedoval, seveda te v enem letu tudi niso možne. Govoril je o nadgradnji tistega, kar je bilo že do sedaj postorjenega in seveda o hitrejšemu reševanju določenih problemov, ki jih mogoče v teh treh letih ni bilo moč rešiti. Prepričan sem tudi, da bo tako kot minister Božič skrbel za enakomeren razvoj cestnega omrežja na Slovenskem, da bo tako nadaljeval svoje delo tudi gospod Žerjav in jaz mu seveda ob tej priložnosti želim uspešno delo pri tem tako odgovornem in državotvornem delu. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Bevk.
Hvala za besedo gospod predsednik, spoštovani zbor! Vlada je v svojevrstni krizi. S prostovoljnim odhodom treh ministrov: za zdravje, promet in znanost, se skuša sanirati le nekaj nevralgičnih točk v izvršilni veji oblasti. Potrebna pa bi bila širša rekonstrukcija Vlade, vendar se leto dni pred koncem mandata sprašujem, ali je to sploh še smiselno, posebej v luči dejstva, da bo Vlada v prvi polovici leta 2008 zaposlena predvsem s problemi Evropske unije, probleme doma pa bo pometla pod preprogo. Mislim, da bi moral predsednik Vlade to storiti že dosti prej. Nenapisano pravilo, da ima Vlada ob svojem nastopu s strani opozicije 100 dni miru, ne moremo avtomatično prevzeti tudi ob tej manjši rekonstrukciji Vlade. Glede na to, da naj bi opozicija med predsedovanjem Evropski uniji zavzela konstruktivno držo do vlade in naj ne bi predlagala interpelacij zoper ministre, ali predlagala nezaupnico predsedniku Vlade, bi to pomenilo, da bi imeli bodoči trije ministri popoln mir skoraj do konca svojega mandata. Ob kandidatih, ki jih je predlagal predsednik Vlade Janez Janša, posebej izstopa dejstvo, da ne mag. Radovan Žerjav, kot kandidat za ministra za promet, ne Zofija Mazej Kukovič, kot kandidatka za ministrico za zdravje, o vsebinskih problemih v resorjih, ki jih bosta vodila, nista dovolj poučena, kaj šele, da bi bila strokovnjaka s teh področij. Oba prihajata iz gospodarstva, oba sta menedžerja, vendar bo čas pokazal, ali to zadostuje tudi za vodenje ministrstev. Ministru mag. Janezu Božiču sem v njegovem mandatu, za časa njegovega vodenja prometnega resorja, zastavil 15 poslanskih vprašanj, vsaj polovico, ki so se nanašala na tako imenovano četrto razvojno os in na dejstvo, da je Vlada iz tega projekta neupravičeno izločila Keltiko, cestno povezavo iz Posočja, ki je preko Idrijsko-Cerkljanske regije povezana na avtocestni križ v Logatcu. Potrebni sta bili dve leti in neskončno veliko aktivnosti, da je Vlada prisluhnila našim argumentom in končno obljubila, da bo v Resolucijo o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007 - 2023 vključila tudi idrijsko-logaški del četrte razvojne osi, cesto Keltiko, ki se po dolini reke Idrijce, preko Spodnje Idrije in Idrije končuje na avtocesti pri Logatcu. Vlada Republike Slovenije je julija torej obljubila, ne samo, da bo ob prvi ponovni obravnavi državne razvojne resolucije 2007-2023 v projekt modernizacije državnega cestnega omrežja na prioritetnih razvojnih oseh vključila tudi modernizacijo idrijsko-logaškega kraka četrte razvojne osi, temveč da bo zagotovila tudi sofinanciranje te trase iz kohezijskih skladov Evropske unije za Slovenijo. Tako bo potrebno dopolniti tudi nacionalni strateški referenčni okvir za obdobje 2007-2013 in operativni program razvoja okoljske in prometne infrastrukture, ki pa ga je Vlada že poslala v Bruselj. Upam, da bo bodoči minister mag. Radovan Žerjav to tudi uresničil in tako izpolnil določila, zapisana v strategiji prostorskega razvoja Slovenije in v resolucijo o prometni politiki Republike Slovenije. Kot opozicijski poslanec ministru ne morem dati bianco menice. Rekonstrukcije Vlade v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo podprli. Konec koncev smo proti Vladi glasovali že decembra leta 2004. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Hvauc.
Hvala lepa, gospod predsednik. Eden izmed naših kolegov je v obrazložitvi svojega stališča navedel, da so bila ob nastopu te Vlade upravičeno visoka pričakovanja državljanov in državljank na vseh področjih. To velja tudi za področje prometa. Strinjam se s tem stališčem. Res, tudi na področju prometa je bilo marsikaj, kar ni bilo dobro, kar je potrebno popraviti, kar je bilo daleč od idealnega. Prometni sistem v Sloveniji se je razvijal po nekih svojih zakonitostih. Nismo vedeli kako, nismo imeli nobene strategije, nobenega dokumenta, ki bi to urejal. Vstop v Evropsko unijo smo na cestnem področju pričakali popolnoma nepripravljeni. Začel se je pravi kaos na cestah, spomnimo se samo na težave domačinov in vseh ostalih, ki živijo na področju Prekmurja, mejnih prehodov z Madžarsko. Spomnimo se na to, da je po 20-ih letih na začetku mandata te Vlade bila izgradnja phyrnske avtoceste še komaj v nekih meglenih dokumentih in v nedoločenih časovnih okvirih. Železniška infrastruktura popolnoma zastarela. Sistem cestninjenja, da ne govorim, sistem, ki sploh ni sistem. Nedograjen drugi tir železniške proge Divača-Koper, ki bi po nacionalnem programu razvoja železniške infrastrukture moral biti zgrajen že leta 2000. Državne ceste popolnoma zanemarjene. Še en primer, letališče Maribor, po več letih truda je letališče bilo praktično zaprto, ker z državo nikakor niso mogli doseči dogovora glede ureditve statusa in lastništva. Danes imamo v Sloveniji prvič v samostojni Sloveniji sprejeto resolucijo o prometni politiki, ki na nek način ureja to področje, avtoceste se gradijo tako kot še nikoli v Sloveniji, zagotovljeno je financiranje izgradnje avtocest po celotni Sloveniji, da ne govorim o prekmurskem področju, kjer je dejansko eno samo gradbišče, tudi phyrnska avtocesta se je končno tudi fizično začela graditi od Slivnice do Dražencev. Tudi na slovenskih železnicah so se začela prva večja obnovitvena dela. Konec lanskega leta sta bili podpisani dve večji pogodbi, vsaka skoraj po 10 milijard z obilno udeležbo evropskih sredstev. Vlada je končno sprejela tudi odločitev o cestninskem sistemu, da se bo na tem področju v doglednem času naredil tudi nek red. Seveda se zavedamo, da se vseh napak iz 10 in še več let nazaj ne da popraviti v dveh, treh letih, ampak bo za to potrebno še nekaj časa. Res je, da je bilo včeraj na predstavitvi večkrat omenjeno, da gre za zelo zahteven resor, finančno, kadrovsko, organizacijsko. Sam vidim te spremembe za to, da na tem področju ohranimo nek tempo, nek zagon, ki je potreben za to, da nadoknadimo to, kar je bilo v preteklosti zamujeno. Kar se tiče samega kandidata za ministra, mag. Žerjava, glavni očitek je, da je premlad, da nima izkušenj na teh področjih. Sam mislim, da to ni tako kritično. Če se vprašamo, kaj pa bo pravzaprav delal? Vodil bo ministrstvo, organiziral delo, koordiniral delo, nadziral, koordiniral delo z ostalimi ministrstvi. In to je menedžersko delo, tudi menedžersko delo, ki pa ga kandidat, ki ga danes tukaj obravnavamo, prav gotov obvlada. To, da ni nek ekspert na prometnem področju, mislim, da ni tak manjko. V končni fazi tudi vrhunski kirurg ni nujno,da je dober direktor bolnišnice. Predvsem pa me je prepričal zato, ker je poudarjal, da bo zagovarjal transparentnost poslovanja in da bo dal velik poudarek tudi sami varnosti. Življenja so nekaj, kar je najbolj dragocenega, in to tudi potem podpiram. Zato je moje stališče, da je ta kandidat primeren za ministra in ga bom tudi podprl. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Školč, namesto Anderliča. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Ta hitra rekonstrukcija Vlade, kateri smo priča, zagotovo zelo zamegljuje težave, v katerih se je znašla koalicija in v kateri se je znašel predsednik Vlade s svojo ekipo. Kolega Marinič je na začetku te razprave rekel, da mora biti dopustno,da predsednik Vlade kadarkoli oceni, da je to potrebno in poseže po tem instrumentu rekonstrukcije. S tem se strinjam. Način, kako pa je ta rekonstrukcija izvedena, pa na nek način onemogoča razpravo o tem, zakaj je do tega prišlo. Tu gre za, bom rekel, precej nespretno potezo predsednika Vlade, ki je svoje ministre prepričal, da naj odstopijo. Kaj so dobili v zameno? V zameno so dobili predsednikovo pojasnilo javnosti, da so delali zelo dobro, da problemov na njihovih področjih ni bilo, da pa morajo oditi zaradi nagajanja opozicije in zaradi tega, da se bodo lažje posvetili nekim ključnim ciljem. Kdo lahko verjame taki razlagi? Lahko bi rekli, niti otroci v vrtcu, če bi jih to zares zanimalo. Zakaj menim, da je narobe, da ni mogoče razpravljati o težavah koalicije, kot je bilo mogoče v primeru, ko se je razreševalo ministra Drobniča? Tudi on je imel sugestijo, da naj poda odstop. Tega ni storil. Ali je bilo to pametno ali ne, je v tem trenutku irelevantno. S tem je pa vsaj omogočil to, da je parlament lahko razpravljal o tistih problemih, ki so na njegovem področju bili. Ministri, ki so odšli, si ne zaslužijo kakšnih posebnih pohval, tudi zaradi tega ne, ker ni mogoča razprava ne o težavah v prometu, ne o težavah na drugih dveh področjih. To že velja povedati, ko se jim zahvaljujemo za opravljeno delo. Ko govorimo o rekonstrukciji, je seveda vprašanje, če ni s tem kompletom pravzaprav predsednik Vlade želel zapreti razprave o težavah na drugih področjih. Ministrstvo za kulturo je v popolnem razsulu. Problemi urejanja odnosov s Hrvaško so na točki nič in nižje. Ampak mi ne moremo, ker ne razpravljamo o rekonstrukciji Vlade, govoriti o tem. In predsednik Janša je svoja dva prijatelja izdatno zaščitil s tem, ko je naredil te hitropotezne menjave. Tudi to velja povedati ob te vrste manevrih, da uporabljam jezik, ki ga predsednik Vlade in njegovi sodelavci razumejo in izvajajo v Državnem zboru. O samem kandidatu Žerjavu vsaj sam vem premalo, da bi kakorkoli šel na raven, da bi ga bodisi hvalil bodisi ne vem kaj od njega pričakoval. Tisto, kar pa je razvidno iz magnetograma zaslišanja, pa ni pretirano spodbudno. In to me zaskrbljuje. Seveda se predsednik Vlade in koalicija ne moreta rešiti s to odrešilno tezo, da resorje prevzemajo menedžerji. Kakšen menedžerski prevzem je to? Poglejte, za menedžerje je značilno, če se podajo na neko področje, poznajo to področje. Za menedžerje je značilno, če prevzamejo neko podjetje, da tako rečemo, poznajo težave in načrte tega podjetja. In za menedžerje je značilno, da tistim, ki jih zaposlujejo, predstavijo rešitve za ta področja. Če govorite o tem, da prihajajo menedžerji, potem je treba povedati, da poskušate slovensko javnost vleči za nos. Nobena od teh treh predpostavk ni izpolnjena. Kandidat za ministra je prostodušno priznal, da pravzaprav ne ve vsega potrebnega o tem področju, da ne ve niti, kaj vse se tam dogaja in niti ni podal kakšnih rešitev za težave, ki so na tem področju. Mogoče je res nepomembno ali ve natančno število, bom rekel, tovornjakov, ki gredo skozi ta največji cestni in mejni zamašek v Sloveniji, čeravno je po svoje nenavadno, ker je cela Slovenija spremljala cestne zapore na tem področju, ker je vse Prekmurje stalo na nogah in zahtevalo določene rešitve, ker se je to praktično dogajalo na dvorišču tovarne, kjer je uspešno deloval ta menedžer. Jaz ne verjamem, da lahko menedžer zelo dobro dela, ne da bi vedel, kaj se dogaja za ograjo njegovega dvorišča. Toliko o tej veliki formuli menedžerjev. Nič menedžerskega ni v tem prevzemu. Če pa že to govorite, potem implicirate tudi to, da ob takih predpostavkah pravzaprav tudi tisti, ki najema, se pravi Vlada in njegov predsednik, ne ravna kot skrben gospodar. Noben lastnik ne bi najel menedžerja, ki ne pozna področja in problemov, ki jih mora urediti. Janez Janša to z veseljem naredi, zato se sprašujem, če ni to naredil zato, da prikrije druge probleme. Obstaja še ena raven, ki je pa najnižja raven, kar jo razumem in kar jo vidim v vseh teh 15-ih letih razumevanja položaja ministrov in Vlade. Ni se še zgodilo, da bi bila ena od glavnih kvalitet, ki jo pač priznamo kandidatom za ministre, to, da cenimo, da prostodušno govorijo, da ne poznajo področja, na katerega se podajajo. To je očitno ena od teh stvari, s katero moramo biti zadovoljni, da vemo, da imamo opravka z nevedneži, ki pa so se pripravljeni učiti. Kaj to pomeni? Poglejte, v Ustavi je le opredeljen položaj Vlade in ministrov v najmanj treh členih, kjer je zaskrbljujoče tako ravnanje. 110. člen pravi, da so Vlada in posamezni ministri so v okviru svojih pristojnosti samostojni in odgovorni Državnemu zboru. Kako bo nekdo samostojen na področju, ki ga ne pozna. On bo ja odvisen od nekoga. Kako bo samostojen in kako bo dosegel to predpostavko koalicijskih partnerjev, da mora biti odlepljen od nekih lobijev, če področja ne pozna. Neznanje in nepoznavanje ne omogočata samostojnosti. Tega še ni bilo. 114. člen pravi, da so ministri skupno odgovorni za delo vlade, vsak minister pa za delo svojega ministrstva. Velja zelo podobno vprašanje. Kako je lahko odgovoren za - kako lahko prevzame odgovornost za delo ministrstva, ki ga ne pozna? Kako mu bomo lahko verjeli, ko bo danes zvečer sedel za ta stol in rekel: "Prisegam, da bom ravnal v skladu z ustavo," itn? To vas sprašujem. Kako jim to verjamete, če vam povedo, da ne vedo v kaj se podajajo. In ne nazadnje imamo nek instrument predstavitve oziroma hearinga pred delovnim telesom, ki je opredeljen v 112. členu, ki pravi, da se mora predlagani minister pred imenovanjem predstaviti pristojni komisiji Državnega zbora in odgovarjati na njena vprašanja. Smisel te določbe je v tem, da se vidi, ali je človek doma na področju, za katerega prevzema odgovornost. Nobenega drugega smisla nima ta določba. To si že upam govoriti, ker sem bil tudi v tistem državnem zboru, ki je to ustavo sprejemala. Kako lahko, bom rekel, tako v nič dajemo tri ustavna določila glede imenovanj ministrov in ali je čisto vseeno, kaj se dogaja z ustavnim položajem vlade in njenih članov. Zakaj se gremo ta cirkus, če ne spoštujemo zelo jasno zapisanih določil v ustavi? Skratka, menim, da je čas za resno razpravo o rekonstrukciji vlade in tudi odgovornosti prvega moža te vlade in da ga ne more, bom rekel, tega odrešiti blišč prihajajočega predsedovanja Uniji. Če se bo koalicija rešila za to predsedovanje, vse to pa prepustila taki inerciji, ki smo ji priče sedaj, potem se Sloveniji zelo slabo piše.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marjetka Uhan. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Moje vprašanje oziroma pričakovanja ob podpori kandidatu za ministra za promet gredo v smeri predvsem izgradnje avtoceste zlasti na kritičnem delu na Dolenjskem, to je skozi občino Trebnje, česar so se vse prejšnje vlade otepale kot "hudič križa". Ta Vlada pa je zagrizla v to "kislo jabolko" in dokaj hitro rešila tako potek same ceste kot tudi obljubljala - oziroma minister Božič mi je vsakokrat v tem prostoru obljubljal, da bo tudi ta odsek predan prometu v naslednjem letu. Tudi letos sem že večkrat iz medijev izvedela, da so bili razpisi, da so izbrani izvajalci, pa vendar se dela še niso začela. Sprašujem se, zakaj se je to ustavilo, kajti pred vrati je zima, naslednje leto pa naj bi se to že predalo prometu. Od bodočega ministra pričakujem, da bo pregledal, kaj je na tem področju, kaj je z razpisi, kaj je z deli. Predvsem pa ne pristajam več na to večno jamranje Darsa že leto, dve pred pričetkom gradnje, da zmanjkuje denarja, kajti vemo, da je izgradnja avtocest v Sloveniji najdražja. Sicer pa, ko poslušam poslance, mislim, da boste imeli eno leto bistveno premalo, da bi izpeljali vse projekte, in da bi potrebovali vsaj še en mandat. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Milan Cvikl. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Potem, ko je padel gospod Bručan, potem, ko je padel gospod Zupan, je zaradi strankarske sorazmernosti moral oditi tudi gospod Božič. Korektno je prevzel objektivno odgovornost; sam sicer mislim, da je med temi tremi ministri še najmanj kriv. Vendar pa je moral oditi predvsem zato, ker skupaj z ministrom Bajukom in predsednikom Vlade nista uspela v Ministrstvu za promet uveljaviti tega, kar naj bi Ministrstvo za promet bilo: to je, ministrstvo za celoten promet, ne pa ministrstvo, ki gradi avtoceste. Kaj smo dobili? Dobili smo predlog neizkušenega, strokovno na drugih področjih usposobljenega magistra Žerjava, ki pa o tematiki, kot je bilo včeraj vidno, pravzaprav ne ve veliko. Sam obžalujem, da nas je danes predsednik Vlade obvestil, da se odpoveduje pravici predlagati druga kandidata za ministra za zdravje oziroma promet. Gospodu Žerjavu svetujem, da zelo natančno pogleda, kako bo predvsem s kolegi ministri, ministrom Bajukom prvim in še nekaterimi, naredil kaj, kar bo pomembno spremenilo prometno politiko v zadnjem letu mandata te Vlade. Upam, da bo gospod Žerjav uspel kakšen žerjav prestaviti z gradnje avtocestnih viaduktov na gradnjo železniške infrastrukture. Upam, da bo zagotovil, da bo sedež Galilea v Sloveniji, na Brdu, v tehnološkem parku. Upam, da bo v financiranje državnega proračuna, tako kot pravijo študije, vrnil sofinanciranje avtocestnega programa, da ne bomo naših vnukov in pravnukov obremenjevali z vračili kreditov. Upam, da bo križišče 5. in 10. koridorja ohranil v slovenskih rokah in ne bo zaradi zavez Janeza Janše ali kakršnihkoli obljub to prodal prvemu, ki pride mimo, četudi iz države, ki je pred nami predsedovala. Upam, da bo zaustavil predrago, veliko predrago gradnjo cest v času, ko gradbena infrastruktura pri velikem povpraševanju jasno dviguje cene, in upam, da bo izpolnil obljubo Janeza Janše, ki je pred dvema letoma v Savinjsko-šaleški regiji rekel: "Leta 2008 bomo začeli graditi tretjo razvojno os." Te obljube Janez Janša ne bo izpolnil. Žrtev za neizpolnitev te obljube bo gospod Žerjav. Zato se bojim, da ne ve, v kaj se spušča. In na koncu še cestninjenje v prostem teku; cestninjenje v prostem teku je grob poseg v človekove pravice in rad bi videl tistega, ki bo pred Grosupljem postavil cestninsko postajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Cveta Zalokar Oražem. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! Jaz pričakujem, da to naše razpravljanje nekje poslušajo tudi kandidati oziroma kandidat za ministra za promet in v tem smislu ne bom govorila o tem, kaj je dobrega ali slabega naredil prejšnji minister ali kakšen je ta zdaj, ampak bi novemu ministru predvsem želela položiti na srce vprašanje cestninjenja. In želela bi mu povedati, da glede na to, da je neka kontinuiteta med prejšnjim in tem ministrom, vsaj po strankarski liniji, bomo tudi od njega zahtevali in pričakovali tisto, kar je obljubil minister Božič, to pa je razrešitev vprašanja cestninjenja, pošteno cestninjenje in uvedba, poskusna uvedba elektronskega cestninjenja v začetku leta 2008. To je minister Božič večkrat obljubil, javno zagotavljal takrat, ko smo to vprašanje postavljali zelo resno ob eventualni dilemi ali ne bi tudi Slovenija začela na drug način urejati to področje z vinjetami. Narejena je bila študija in samo ob predpostavki, da se uvede elektronsko cestninjenje v letu 2008, je bilo to z vsemi izračuni in dolžnim spoštovanjem na nek način rahlo bolj v prednosti. Seveda, vsi dobro vemo, kakšno je to cestninjenje v Sloveniji, da je to skrajno neurejena, skrajno sramotna zgodba. Jaz mislim, da je to unicum slovenske neumnosti, zdaj ko ljudje več potujejo, to lahko vidijo, da je seveda ta zadeva tudi potratna in nepoštena. Mi imamo in stojimo v celi vrsti čelnih cestninskih postaj, onesnažujejo vozila okolje, imamo nepošten sistem, ki določene regije popolnoma izpušča iz tega sistema, na drugi strani imamo regije, ki so v celoti ocestninjene in [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]seveda imamo tudi bistveno nižjo prometno varnost zaradi odliva mnogih tovornih vozil, ki se izmikajo plačevanju cestnin. Skratka, od novega ministra pričakujem, da bo te stvari izpolnil: ne glede na vse, kar se dogaja, ne glede na kratek čas, kajti v nasprotnem primeru je bila celotna slovenska javnost zavedena, ko pred dvema letoma, ko je bila še možnost, da vendarle začasno uvedeno vinjete, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]je bila na nek način strokovna prepričana, da bo boljše, da ostane tako, kot je, kajti elektronsko cestninjenje je tik pred zdajci. Jaz si tega tudi želim in upam, da bo temu res tako. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milenko Ziherl. Prosim.
Hvala za besedo. Najprej bi se rad zahvalil ministru Božiču, ki zapušča ta položaj pod nekaterimi pritiski, kajti resor, ki ga je vodil, je zelo zahteven. Če pogledamo v preteklost smo, iz bivše države odšli z nezavidljivim prometnim sistemom, bodisi na cestni bodisi na železniški infrastrukturi. In ravno v času ministrovanja ministra Božiča so bili narejeni nekateri bistveni veliki premiki. Poleg ponovne intenzivne gradnje avtocest je minister Božič dal velik poudarek tudi navezovalnim cestam, torej cestam, ki nadaljujejo promet, ko izstopiš z avtoceste. Na ta način, v tem smislu je dobila četrta razvojna os nekatere obrise in bo, kot kaže, postala realnost, saj se nekatere etape na četrti razvojni osi že pričele graditi. Poleg tega je po dolgem času železniški transport deležen večje pozornosti oziroma bo deležen večjih posegov in bo s tem pridobil na pomenu. Seveda je treba omeniti tudi v tem času izvedeno modernizacijo letališča Jožeta Pučnika - poleg priprav na schengenski prometni režim je tudi doživelo samo letališče veliko prepotrebno obnovo in se že uspešno vključuje v mednarodni transport. Kaj pričakujem od novega ministra? Predvsem pričakujem intenzivno delo na železniškem področju, kajti čez Slovenijo potekata 5. in 10. koridor, in predvsem pomembno je dejstvo, da se v Sloveniji tudi križata. Torej, pomembna točka prehoda s 5. na 10. železniški koridor, ki daje Sloveniji velike priložnosti za večji kos kruha na logističnem področju. Slovenija vsekakor mora to prednost izkoristiti. Seveda k železniški infrastrukturi sodi tudi podporna logistika, da bomo lahko storitve ponujali v paketu in s tem je dana tudi priložnost Letališču Jožeta Pučnika in predvsem Luki Koper. Pri delu Odbora za zunanjo politiko, pri srečevanju z različnimi delegacijami opažamo velik interes za Luko Koper, kajti [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]Luka Koper je lahko izhodišče za številne države, saj leži ob močnem železniškem koridorju, ko v okolici Ljubljane poteka križišče obeh koridorjev, in to je enkratna priložnost in takšno priložnost hočejo izkoristiti oziroma kažejo interes številne države, to so recimo: Brazilija, Turčija, predvsem tudi [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]ostale sredozemske države. Zaradi vsega navedenega vsekakor podpiram ministrskega kandidata in mu želim čimbolj uspešno delo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Drofenik. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke, poslanci. Zamenjava ministra gospoda Božiča me je do neke mere presenetila. Obdobje ministrovanja ministra Božiča bi označil kot zelo uspešnega, predvsem z vidika pospešenega realizirana avtocestnega programa na eni strani in, kar je še posebej pomembno, tudi v tem obdobju oziroma v tem obdobju se je namenilo občutno več sredstev za odpravo ozkih grl in črnih točk na državnem cestnem omrežju. Prepričan sem, da je v Republiki Sloveniji ob bolj represivni kaznovalni politiki možno zmanjšati število žrtev v prometu le z izboljšanjem državnega cestnega omrežja. Omenil bi še, da je v času ministrovanja ministra Božiča bila sprejeta oziroma usklajena potrebna železniška zakonodaja, sprejela se je tudi ustrezna strategija razvoja železniškega prometa, ki tudi vsebuje oceno potrebnih vlaganj v prihodnjih letih. To pomeni tudi primerno strategijo bodoče modernizacije železniškega transporta. Upam in prepričan sem, da bo ministrskemu kandidatu v tem obdobju možno štartati z modernizacijo Slovenskih železnic. Menim, da je izbor premiera Janeza Janše, ko je predlagal mag. Radovana Žerjava, dober. Želel bi poudariti, da gre za mladega, sodobno izobraženega menedžerja - pa mislim, da ne smemo to jemati v negativnem -, ki zaenkrat ni povezan s takšnimi ali drugačnimi prometnimi, gradbenimi in še katerimi lobiji. Prepričan sem, da bo vztrajal na objektivnosti in poštenosti ter nadaljeval v Vladi in v tem parlamentu sprejeto razvojno politiko na vseh področjih prometnega resorja. Naj na koncu povem, da bom z veseljem dvignil roko za imenovanje gospoda Žerjava za ministra za promet. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Moram reči, ko poslušam tole današnjo razpravo, da sem kar v zadregi: na eni strani številne pohvale in priznanja gospodu ministru Božiču za dosedanje delo. S tem bi se vsekakor tudi sam strinjal, vendar je iz te razprave očitno, da se je potem predsednik Vlade odločil napak, ko je nekoga, ki je dobro opravljal svoje delo, na tak preprost način zamenjal. To je tisto vprašanje. Druga dilema pa, kakšna je ta zamenjava. Gospoda novega kandidata ne poznam. Prebral sem dvakrat "hearing" in me to močno preseneča, ko je tam večkrat zapisano, da kandidat ni strokovnjak s tega področja, da tega področja ne pozna. Nekje v nekih drugih časih, ki jih je večina v tem državnem zboru vseskozi obstojala, so očitali predvsem tisto: pa saj ni važno, ali je pismen ali ni, važno, da je naš. In sedaj očitno minister ni samo politična, minister bi moral biti visoko strokovna oseba, smo tu postavili na vrh prioritet ravno tisto politično všečnost in pa pripadnost. S tem se nikakor ne strinjam in tudi ni naloga opozicijskih poslancev, da take ministre potrjujejo. Želim pa gospodu, tako kot gospodu, ki je opravljal delo v preteklosti, vso srečo pri tem delu. Potreboval bo tudi znanje, če bo hotel rešiti številne probleme, ki so se v tej državi nakopičili na področju cest. Veliko smo slišali o cestninjenju, kaj in kako ga organizirati. Moram reči, da pri cestninjenju me v prvi vrsti moti predvsem to, da je to neskončno, neskončno drago. Toliko kot nekdo od naših državljank ali državljanov plača v nekaj urah za vožnjo od Kopa pa proti Mariboru in pa Murski Soboti na tistem kratkem odseku, to je neprimerljivo z Evropo. Enostavno naše ceste so predrage. Drage pa so zato, ker jih očitno gradimo veliko ali pa na hiter politični način in zato rabimo vedno nove in nove količine denarja, ki jih spletno pulimo iz žepa naših državljank in državljanov in naših gostov. To se mi ne zdi v redu. Elektronsko cestninjenje - bolj poštena zgodba, vendar takrat, ko gremo na cestninjenje, pa seveda največji delež bremena prevzamejo druge državne, lokalne in občinske ceste in tem cestam bo moral kandidat nameniti bistveno več pozornosti, kajti tudi v vseh lokalnih skupnostih je za normalno vzdrževanje cest, za pločnike, za kolesarske steze, ki so bistven element varnosti, premalo denarja. Jaz bom vesel, če bomo z novim ministrstvom tudi v lokalnih skupnostih in v občinah za tisto, kar je najnujnejše, dobili več sredstev in več denarja. Potem bi ga opozoril na tisto znano obljubo, ki smo si jo vsi skupaj zadali ob začetku tega mandata, da bomo razmišljali o enotni vozovnici, tako za avtobusni promet kot v kombinaciji z železnico. Če hočemo biti evropsko primerljivi, potem velja na tem sistemu enotna vozovnica tako za avtobusni promet vseh firm, vseh proizvajalcev in tudi kombinacija z železniškim prometom. Potem pa še to, kar me skrbi. Do konca ministrovanja je ostalo še kakšno leto in mislim, da bo za nekoga, ki področje slabo pozna, zmanjkalo časa za spoznavanje in učinkovito delo. Ministra sicer kot opozicijski poslanec ne podpiram, to je naloga drugih, želim mu pa na tej zahtevni in odgovorni funkciji vso srečo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek. Prosim.
Hvala, predsedujoči. Malo časa je ostalo za tisto, kar bi želel povedati, pa žal ne bom mogel vsega. Začenjam tam, kjer je o ministru govoril predsednik Vlade, gospod Janša. In sicer, rekel je takole: "Kandidat je izrazil pripravljenost, da prevetri nekatere postopke javnega naročanja." Torej, izrazil je pripravljenost, ni dal zagotovila, da bo prevetril. V tej situaciji je to pomembno, dati zagotovilo, ampak je izrazil pripravljenost, da bo prevetril nekatere postopke javnega naročanja. To je ena modra izjava. In druga: "Kandidat sam čuti prometne probleme, saj prihaja iz Prekmurja." Torej, dva argumenta za to, da predsednik Vlade reče, to je pravi kandidat za ministra za promet. Torej, vsaj meni ta dva kriterija res nista tako pomembna, da bi po tem ocenjeval sposobnost ministra. Kot je bilo že rečeno, ministrski kandidat je na hearingu odgovarjal na mnoga vprašanja. Gospod Bajc, predsednik odbora, jih je štel, da sem jih sam postavil 26. Od teh 26 sem dobil zelo malo natančnih odgovorov, ampak v glavnem odgovore tipa "bom preveril", "bom preučil", "bom se dogovoril" ali pa "ne vem", "ne poznam" in tako dalje. Žal je to pač podlaga za to, da se odločam tako, kot sem tudi napovedal v mnenju oziroma stališču poslanske skupine. V prometnem sistemu je toliko odprtih vprašanj, toliko nevralgičnih točk, da jih en minister ne more rešiti v tričetrt leta, in ta gospod minister jih lahko reši še manj v času, ko bomo predsedovali, posebej ne zato, ker se bo moral najprej očitno seznaniti s sistemom. Če komentiram samo dogajanje v zvezi z železniškim transportnim sistemom. Dejstvo je, da smo sprejeli dva zakona. Oba zakona sta slaba, tako Zakon o železniškem prometu kot Zakon o varnosti v železniškem prometu, in posledice se čutijo. Posledice se čutijo pri nesrečah in posledice se čutijo pri organiziranosti. In ko govorimo o dveh institucijah, ki imata sedež v Mariboru, Agencija za javni železniški promet in direkcija, sta obe instituciji neustrezno vodeni, pa ne zaradi tega, da ne bi vsaj na nekateri poziciji bilo pravega direktorja. Na direkciji je prava direktorica, vendar brez kakršnekoli možnosti, da vpliva na postopke, ki tečejo na ministrstvu. In ko govorimo o agenciji, je prejšnja vlada imenovala enega direktorja, ki se piše gospod Šarap. Ta gospod Šara pojma nima o tem, kaj je pravzaprav prevzel. Prevzel je pa zelo zelo zahtevno področje zagotavljanja varnosti v železniškem prometu. Tam so pa zaposlili menedžerja, ki prihaja iz Ljubljane, se vozi v Maribor in rabi več časa za vožnjo kot pa za študij in presojo tega, kar ima za počenjati. Ko smo govorili o "phyrnki" in o letališču Maribor - torej gospod kandidat za ministra ni dal nobenega konkretnega odgovora. Želel sem slišati, ali bo letališče Maribor v času, ko bomo predsedovali Evropski uniji, prevzelo vse lete, ki jih Brnik ne bo mogel prenesti. Torej, odgovora nisem dobil. Torej želim in stalno bom ponavljal, da hočem izjavo ministra, ko bo minister, kaj bo letališče Maribor v tem času. Ko smo spraševali za "phyrnko", se je izgovarjal, da mora te postopke izpeljati minister za okolje, pozabil pa je, da sta oba iz Ljudske stranke, pozabil je, da sta oba zavezana peljati postopke prostorskega načrtovanja za to, da ta projekt dobi to težo in to dinamiko, ki bi jo moral imeti. Žal [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojz Sok. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana predstavnika Vlade. Mogoče bi začel s tem, da bi rekel, da kdor veliko sprašuje, tudi veliko ve. Ampak današnji poslanci iz opozicije morajo o gradnji cest vedeti veliko, saj program izgradnje avtocest ni od včeraj - to se je začelo že davno - in res je, da še vedno ni dokončan. Ampak ta datum dokončanja se nam nekako približuje. Mislim, da nas bodoči minister za promet posluša, zato sem se tudi sam javil k besedi, ker bi mu v tem kratkem nastopu tudi sam rad prenesel eno sporočilo, seveda ob tej priliki, ko ga bomo poslanci vladajoče koalicije imenovali za ministra. To nikakor ni slepa vodljivost, kot je rekel, mislim da kolega Peče, ampak odgovornost vladne koalicije, da ob vseh teh kritikah, ki jih slišimo s strani opozicijo, opravimo to, da na izpraznjeno mesto imenujemo novega ministra, kar pa ne pomeni, da bomo tudi v bodoče vse tisto, kar bo predlagal, sprejemali z odprtimi rokami. Tudi sam se strinjam, da je gradnja slovenskih cest predraga in to sem že v tem Državnem zboru, pa že v prejšnjem mandatu večkrat povedal, ampak to, da je predraga in da se je v tej državi ustvaril en gradbeni lobij, seveda ni zadeva, ki bi nastala včeraj. To je zadeva, ki sega daleč nazaj, v tisto obdobje, ko smo dejansko začeli z gradnjo avtocestnega programa in ko se je dejansko dopustilo, da so se v tej državi določene firme oblikovale tako, da danes kratko malo vsa ta dela tudi izvajajo in nekako diktirajo tempo na tem področju. Jaz upam, da bo bodoči minister v tem enem letu uspel kaj od tega postoriti in morebiti nastaviti nek nastavek za naslednje obdobje, v katerem se bo nekoliko drugače, bolj transparentno poslovalo na tem področju. Morda je velika krivda tudi na tem, da nismo takrat, ko smo se tega programa lotili, dejansko tudi kakšnega odseka v Sloveniji začeli graditi na koncesijski način, da bi lahko to zadevo primerjali. Ampak tisto, kar bi rad sporočil bodočemu ministru je, da tudi sam pričakujem - tako kot poslanci, ki prihajate iz različnih regij, vsaj navija za svoj konec, če tako rečem, za svoje okolje, da pa sam pričakujem, da se bo minister držal v tem Državnem zboru sprejetega nacionalnega programa izgradnje avtocest. In če se bo držal tega programa, potem bo v bistvu ravnal tako, kot ta Državni zbor od njega tudi pričakuje. Vemo namreč, da so se v skladu s tem programom izgradnje avtocest nekatere gradnje na določenih odsekih pospešile in prav je tako. Vsi si želimo, da je Slovenija čim prej povezana z avtocestnim križem, da pa so v tem nacionalnem programu tudi določene prioritete glede gradnje hitrih cest in ena takšnih, ki bi se morala začeti že v tem letu 2007 graditi in se ni začela, je hitra cesta Slovenska Bistrica-Ptuj-Ormož. To je nekako nadomestilo za avtocesto, ki je bila prvotna ali pa najprej planirana, prav proti temu delu kot panonika. Takrat je pred letom 2000 Državni zbor to spremenil in leta 2002 smo potem dopolnili nacionalni program izgradnje avtocest in tudi to cesto umestili v nacionalni program. Kot sem že rekel, v letu 2007 bi se morala začeti ta cesta graditi, na žalost se zaradi problemov z Naturo 2000 ni začela, obljublja pa je - in jaz upam, da se je bodoči ali pa novi prometni minister tudi držal -, da se bo začela gradnja te ceste v letu 2008. To povem zato, ker se ravno v tem času pripravlja program za naslednje leto. In dovolite mi še, da rečem dve, tri besede o železnicah, ker je tudi to bilo problematizirano. Pred mano je to skritiziral kolega Cvikl, ki običajno govori na isti način. Torej, treba je slovenski javnosti povedati, da je projekt posodobitve železnic po finančni plati tako velik, da ga seveda Slovenija iz proračunskega financiranja enostavno ne zmore. Torej, tukaj je potrebno najti kompetentnega partnerja in skozi to, kar smo obveščeni, Vlada na tem dela in sam zelo podpiram to opredelitev, da se takšnega partnerja najde, da se tudi pridobi evropska sredstva, sredstva drugih vlagateljev, kajti enostavno je ob vseh teh potrebah in vseh zahtevah, ki jih ta država ima pred sabo, slovenski proračun premajhen. Ocena je, da bi za posodobitev Slovenskih železnic, ki pa jih je nujno potrebno posodobiti, potrebovali tam nekje do 9 milijard evrov. To so ogromna sredstva. In še kar se tiče nesreč na železnicah. Ta zadnja naj bi tudi privedla do tega, da se je gospod minister odločil ponuditi odstop, ki ga je potem predsednik Vlade sprejel. Sam nisem čisto takšnega mnenja, kajti z Andrejevim križem so zavarovani številni železniški prehodi in samo na področju občine, iz katere sam prihajam, mislim, da jih je v tem trenutku vsaj 11 in v perspektivi, v planu je, da se bo pri teh 11 nezavarovanih oziroma z Andrejevim križem zavarovanih železniških prehodih ob posodobitvi železnice, ki je planirana, v prihodnje to stanje izboljšalo. Gospoda ministra, kandidata bom seveda danes podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister s sodelavci. Začel bom nekoliko drugače to mojo kratko predstavitev stališča oziroma kako se bom odločal na koncu seje, in sicer - Bog nas varuj samooklicanih strokovnjakov in njihovih navedb, in ne prevzemajo odgovornosti za realizacijo programa Ministrstva za promet in ki se spoznajo na vse in ki vedo vse o vsakemu. Na seji Odbora za promet kot tudi na današnji seji sem slišal kar nekaj globokih razprav potencialnih in možnih kandidatov za bodoče ministre in upam, da so jih šefi njihovih strank poslušali in da bo po državnozborskih volitvah drugo leto izbor teh kandidatov bistveno lažji, kot je bil mogoče pred tremi leti. Glede odgovorov kandidata za ministra, gospoda Žerjava, na seji odbora - jaz sem prepričan, da je v največji možni meri odgovoril na vsa zastavljena vprašanja. Gre za kandidata za ministra in ni šlo za ministra, ki je bil interpeliran, ki bi moral poznati vso zakonodajo, ki je bila sprejeta, ki se realizira in ki je eventualno v pripravi. Če bi bilo temu tako, bi tudi jaz rekel: "Ne, ni odgovoril na vsa vprašanja." Eden od kolegov je v razpravi rekel, da sem evidentiral vprašanja. Res je. Ta kolega je postavil kandidatu za ministra 26 vprašanj. Od teh 26 vprašanj mislim, da sem si zabeležil, da jih je bilo 14 konkretno o nekih številkah, koliko, kdaj in celo je potem bil presenečen, ko je kandidat odgovoril, ko ga je vprašal, koliko kamionov mesečno pride v Slovenijo na mejnem prehodu, mislim da, Doga vas. In je rekel, da po njegovem znanju je to približno 130.000. Pa je rekel: "Ne, 112!" In mu je kandidat odgovoril, da ima nekoliko zastarele podatke. Skratka, glede na predstavitev, glede na poznavanje in razgovore, ki sem jih imel tako kot poslanec in kot član stranke, ki je predlagala gospoda Žerjava, in ne nazadnje tudi kot predsednik odbora ocenjujem, da je v tem času, ko je sprejel ta izziv, da za kratko obdobje prevzame vodenje tega ministrstva, od tega celo 6 mesecev, ko bo naša država predsednikovala EU, bom njegovo kandidaturo z veseljem podprl. Na nas pa je, da mu bomo, bom rekel, pomagali na vseh področjih v skladu s svojimi znanji, da bo ta mandat, ki mu je preostal, uspešno izpeljal. Ne samo v njegovo korist, ne samo v korist stranke, ki ga je predlagala, ampak predvsem državljanov te države, te naše lepe Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, gospod minister, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! S tega mesta želim najprej tudi kot član odbora za sprotno spremljanje izgradnje pomurskega kraka avtoceste povedati, da smo z ministrom Božičem dobro sodelovali. Vedno ko je bil povabljen na seje tega odbora, katerega član sem, tudi skupaj s kolegico gospod Mario Pozsonec, je vedno prišel, razen če je bila kakšna obveznost v Bruslju. Veliko smo naredili kar zadeva sam pospešek izgradnje pomurskega kraka avtoceste. Veliko smo naredili na področju tako imenovanih kratkoročnih ukrepov na cesti G1-3 Lendava-Maribor v smislu povečane varnosti, v smislu umirjanja prometa. V to cesto je bilo vloženih v tem mandatu 17 milijonov evrov denarja. To je treba izpostaviti. Če govorimo, ko so za kandidata mag. Žerjava nekateri opozicijski poslanci rekli, da ga ne bodo natančno povpraševali, hoteli so pa natančno številko kamionov, ki gredo skozi mejni prehod Dolga vas - za mene pravzaprav ni bistveno, ali je 100.000 ali je 130.000 ali 200.000; v glavnem je preveč. In zato je nujno, da se bo tudi ta minister - prepričan sem, da bo dobil podporo -, mag. Žerjav prizadeval, da bo dejansko pomurski krak odprt čim prej. Meni ni pomembno število tovornjakov, pomembno mi je pa to, da danes na vsakem tekočem metru ceste G1-3 zgori najmanj en liter dieselskega goriva in potem si lahko predstavljate, kaj v ekološkem zdravstvenem in drugih smislih ta zadeva pomeni. Resnično sem sam spremljal izjemne pritiske na vse ministre, na celotno Vlado, še posebej pa tudi na ministra Božiča, ki se je odločil, da pod takšnimi pritiski minister v Vladi Republike Slovenije ne more delati in je naredil korektno potezo. Očitanje, da je bil preveč povezan z nekimi gradbenimi lobiji, očitanje na pamet, je dejanje, ki ga obsojam. Za to imamo v državi inštitucije, ki imajo nadzor, ki imajo tudi inštrumente sankcioniranja, če se seveda kakšna malverzacija odkrije. Govoriti na pamet je pa nespodobno. Pričakujem, da bo minister mag. Žerjav realiziral vse tiste usmeritve, ki smo jih v tem Državnem zboru sprejeli, in da bo razumel, da je slovenski logistični sistem del evropskega logističnega sistema. Sam mu želim tu veliko uspehov in tudi, da bo sreča na njegovi strani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati. Prijava teče. Prijavljena sta dva razpravljavca. Na voljo imata vsak po pet minut. Izvolite, gospod Grill.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik Vlade s sodelavci in spoštovani podpredsednik Državnega zbora! Tudi jaz bi se uvodoma najprej želel zahvaliti dosedanjemu prizadevanju in tudi delu ministra Božiča in tudi Vladi, kajti v tem triletnem obdobju je bilo za okolje, iz katerega prihajam, narejeno več kot v vseh dosedanjih letih. Vemo, da gospodarstvo Dolenjske, Bele krajine je ves čas pričakovalo predvsem avtocestne povezave in tega do nastopa te vlade nikakor ni bilo možno realizirati. Šele ta Vlada in s pomočjo tega ministra se je ta gordijski vozel tudi presekal in danes smo pred tem, da se gradnja te avtocestne povezave nekje zaključuje in predvidoma naj bi se zaključila v naslednjem letu. To je tisto, kar je za okolje, iz katerega prihajam, najpomembnejše in to si vsi tudi želimo. Ne samo da se bo gospodarstvo lažje in hitreje razvijalo, predvsem pa bo tudi manj žrtev na cesti, ki je vse prej kot varna. Kaj pa pričakujemo sedaj od ministra, ki ga bomo danes, vsaj verjamem tako, tudi potrdili? Zagotovo je za naše okolje in tudi za mene prioriteta, da se vsi ti zastavljeni projekti skušajo tudi s takšno ali celo hitrejšo dinamiko zaključevati. Pomeni, da se bodo plani tudi realizirali. Naslednje, kar pa je ravno tako pomembno, predvsem pa je to za Belo krajino, je čimprejšnja umestitev in tudi začetek del tako imenovane tretje razvojne osi. Bela krajina kot del Slovenije je zagotovo področje, kjer ji bo avtocestna povezava omogočala hitrejši stik z osrednjo Slovenijo in s tem tudi z Evropo. Tako je tukaj tista prioriteta, ki jo pričakujemo, ki jo želimo, in verjamem, da bo kandidat za ministra to imel tudi kot eno izmed prioritet. Sam ga bom tudi podprl, kajti njegovo razlago, ki sem jo prebral v magnetogramu - sam ocenjujem, da je sposoben, da bo v tem resorju prispeval k ohranjanju oziroma celo pospeševanju dinamike vseh že zastavljenih ciljev, predvsem pa, da se bodo tudi tisti cilji, ki so tako v nacionalnem programu že opredeljeni, tudi pripravili in tudi izvajali. Tako da, ne glede na to, da on nima izkušenj neposredno iz tega ministrstva, sam ocenjujem, da to ni najbolj potrebno oziroma da je to nujni pogoj. Tukaj so potrebne menedžerske izkušnje, tukaj je potrebno imeti takšen pristop, ki bo znal motivirati in pritegniti vse tiste strokovnjake s tega področja, da bodo skupaj sledili zastavljenim ciljem. Mislim, da glede na dosedanje uspehe, ki jih je pokazal pri vodenju dosedanjih gospodarskih družb, mu bo to tudi uspelo. Jaz mu želim veliko sreče in še enkrat, mojo podporo bo zagotovo dobil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Maria Pozsonec. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim, gospodu premierju in ministrom in vam, dragi sodelavci! Z veseljem pozdravljam dejstvo, da so stranke in premier končno našli kandidata za ministra tudi v našem Pomurju in to ravno ministra za promet. Gre za področje, ki je v Pomurju najbolj potrebno celovite obravnave. Kandidat je visoko razgledan, izobražen in aktivne strokovnjak tehnične stroke, ki ga tudi okolje, iz katerega prihaja, ceni in spoštuje. Prav tako pa se je tudi že dokazal na dosedanjem vodilnem delovnem mestu. Iz vsakodnevne prometne zagate je v praksi spoznal prometne težave, prav njega čaka, da reši in dokonča 10. koridor, tako v cestnem kot tudi v železniškem prometu, ter da reši tovorni promet, ki duši vasi in že izgrajeni del avtoceste. Upam, da se bo s prav takšnim elanom lotil novih nalog, kot smo jih bili vajeni od njega, in vem, da ne bo imel lahkega dela in da je bilo potrebno veliko poguma in volje, da sprejme te nove izzive. Pri glasovanju ga bom podprla. Ob tej priložnosti bi se želela zahvaliti dosedanjemu ministru mag. Janezu Božiču za izredno dobro sodelovanje in za vse, kar je v času svojega ministrovanja naredil, kar je bilo v njegovi moči, da je nadoknadil zaostanek, ki je nastal pred njegovim nastopom funkcije ministra. Ministru Božiču se lahko zahvalimo, da je prekmurski avtokrak tik pred dokončanjem. Tudi njemu želim uspešno kariero tudi v bodoče. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 19.40. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA KANDIDATKE ZA MINISTRICO ZA ZDRAVJE. Predsednik Vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša je Državnemu zboru 5. septembra 2007 predlagal, da za ministrico za zdravje imenuje gospo Zofijo Mazej Kukovič. Besedo dajem predsedniku Vlade gospodu Janši, za dopolnilno obrazložitev predloga. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! K pisni obrazložitvi predloga za ministrico za zdravje gospo Zofijo Mazej Kukovič bi rad v tem kratkem ustnem uvodu dodal še nekaj stvari. Problemi s katerimi se je srečevalo Ministrstvo za zdravje v tem mandatu, pa v veliki meri tudi že prej, niso tičali v sami zdravstveni stroki. Slovenija ima na tej ravni zelo usposobljeno zdravstvo, ki je v evropskem oziroma svetovnem povprečju ali preko tega. Slovenija se po kvaliteti zdravstvenega sistema uvršča v nadpovprečje Evropske unije. In problemi, do katerih je tu prihajalo, niso strokovne narave oziroma se ne tičejo zdravstva v strokovnem smislu. To so problemi organizacijske, finančne, javnofinančne, menedžerske narave in zaradi tega smo tudi po odstopu ministra Bručana iskali rešitev v tej smeri in mislim, da je predlog ustrezen. Zdravje ali pa skrb za zdravje je namreč vrednota, je neka skupna odgovornost, ni to samo odgovornost zdravnikov ali pa zdravstvenega osebja, je tudi odgovornost uporabnikov zdravstvenih storitev in civilno-družbenih organizacij, ki se s tem ukvarjajo. Morda je ravno ta pogled s strani civilne družbe ali pa s strani uporabnika bil premalo prisoten v tem ravnotežju pogledov, ki je potrebno za to, če hočemo, da nek sistem dobro teče. Glede na to, da je, ne vem, na kakšni podlagi, ampak vendar, v zadnjih dneh, pa tudi na predstavitvi kandidatke na matičnem odboru bilo izrečenih veliko očitkov, češ da ni iz stroke, da ni študirala medicine, bi rad povedal, da v svetu in še posebej v Evropski uniji, kamor spadamo, ni pravilo, da je minister ali ministrica za zdravje zdravnik ali zdravnica. Nasprotno, med zdravstvenimi ministri oziroma ministricami v Evropski uniji je večina ministrov oziroma ministric, ki nimajo tovrstne izobrazbe. Gre namreč za to, da je ministrska funkcija nekje med politično in menedžersko funkcijo, ti dve veščini sta najbolj potrebni. Kar se stroke tiče, pa jo je treba znati angažirati pri svojem delu. No, ampak da ne bom v zavračanju teh pavšalnih očitkov enako pavšalen, mi dovolite, da preberem države z zdravstvenimi resorji, ki jih pokrivajo ministri ali ministrice, ki nimajo tovrstne izobrazbe. V Belgiji je minister za zdravje gospodarski inženir, na Cipru je biolog, na Danskem pravnik, v Estoniji pravnica, v Grčiji pravnik in diplomant političnih ved, v Irski diplomant modernih študij, v Italiji filozof, v Luksemburgu novinar, v Nemčiji pedagog, na Portugalskem pravnik, v Romuniji ekonomist, na Švedskem razredni učitelj in v Združenem kraljestvu oziroma Veliki Britaniji sindikalni sodelavec. To so profili ministrov oziroma ministric za zdravje v državah Evropske unije. No, v Latviji je veterinar, recimo. Tako 16 držav nima tega profila na tem mestu in to ni neko pravilo, ki bi moralo biti takšno - tudi glede na razpravo o kandidatu za ministra za promet, ki se mu je to očitalo, moram reči, da ne gre za neko bistvo ali za nek bistven očitek. Po tej logiki bi moral biti tudi minister za obrambo vojak, minister za notranje zadeve policist in tako naprej. Slovenija ima že toliko izkušenj z različnimi mandati in vladami in različnimi profili, da se končno lahko začnemo primerjati z razvitimi državami Evropske unije tudi po tej plati. Ampak, [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]naj ob koncu te dodatne obrazložitve kandidatko priporočim in apeliram na vas, da jo po tej razpravi podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. V skladu z 230. členom Poslovnika zbora se je kandidatka predstavila Odboru za zdravstvo ter odgovarjala na vprašanje članov odbora. Mnenje odbora ste prejeli, iz njega izhaja, da je bila predstavitev predlagane kandidatke ustrezna. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Ljubu Germiču. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, spoštovane gospe in gospodje ministri in ministrice, kolegice in kolegi! Predsednik Vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša je dne 5.9.2007 posredoval predsedniku Državnega zbora Republike Slovenije predlog kandidatke za ministrico za zdravje. Gospa Zofija Mazej Kukovič, ki je predlagana za ministrico za zdravje, se je dne 10.9.2007 predstavila pristojnemu Odboru Državnega zbora Republike Slovenije za zdravstvo in odgovarjala na vprašanja njegovih članov in članic. Predlagana kandidatka za ministrico je v uvodni predstaviti poudarila, da so ji za spoznavanje z navedenim področjem služili kot osnovni naslednji viri: Ustava Republike Slovenije, koalicijska pogodba, ureditev zdravstvenega področja v Evropski uniji in pripravljen osnutek nacionalnega programa zdravstvenega varstva v Republiki Sloveniji. Njena pozornost bo predvsem namenjena vzpostavitvi dobrega komuniciranja z vsemi, ki so vključeni v sistem zdravstva, predvsem pa z državljani. Drugo pomembno področje bodo investicije v zdravstvu, predvsem s stališča planiranja teh investicij, javnega naročanja in finančnega vrednotenja teh investicij, za katere gre izjemno veliko denarja. Kandidatka za ministrico je v nadaljevanju poudarila, da čeprav ne izhaja s področja zdravstva, je danes tako kot na drugih strokovnih področjih najpomembnejši interdisciplinarni pristop. Pri svojem delu bo izhajala iz izkušenj, ki jih je pridobila na področju vodenja in upravljanja s človeškimi viri, želi pa tudi narediti nekaj za javno dobro. Vodenje takšnega resorja ji po eni strani pomeni izziv, čeprav se zaveda odgovornosti in dejstva, da do konca mandata te Vlade ni več veliko časa. Kandidatka za ministrico je posebej opozorila, da se bo v Sloveniji potrebno uskladiti okrog najpomembnejšega dokumenta na področju zdravstva, in sicer nacionalnega programa zdravstvenega varstva Republike Slovenije. Pri tem bo potrebno pritegniti k sodelovanju strokovnjake s področja zdravstva in drugih področjih, civilno družbo ter lokalne skupnosti. Veliko pozornosti bo usmerjenih tudi na področjih kakovosti in varnosti v zdravstvu, zavarovanju pacientu za napake, ki so in bodo storjene v postopkih zdravljenja, inovativnim zdravilom, odkrivanju in preprečevanju raka. Ker bo Slovenija v prvi polovici naslednjega leta predsedovala EU, bodo projekti usmerjeni v že določene teme predsedovanja na tem področju. Ker je področje investicij izjemno zahtevno in javnosti odmevno ter finančno obširno, bo pozornost namenjena predvsem reviziji investicij, ki so v teku, in tistim, ki so načrtovane, pa se še niso pričele. Posebna pozornost bo namenjena javnim razpisom. Na področju organizacije zdravstvene službe in zagotavljanja pravic pacientov se bo kandidatka kot ministrica zavzemala za ureditev odnosov med javnim in zasebnim, razmejitev sekundarne in terciarne dejavnosti in s tem v zvezi s procesom sprejemanja in dograjevanja zakona o koncesijah, zakona o dolgotrajni oskrbi, zakona o pacientovih pravicah, vzpostavitvi načrtovanju opreme na področju uvedbe informatizacije v zdravstvu in tako dalje. Kot ministrica se bo zavzemala za učinkovit socialni dialog, predvsem pa za dobro sodelovanje med ostalimi resorji, Državnim zborom in seveda civilno družbo. V nadaljevanju seje odbora so članice in člani odbora predlagani kandidatki za ministrico postavili vrsto vprašanj, ki so se nanašala predvsem na dejstvo, da je za odločitev predsednika Vlade o zamenjavi obstoječega ministra za zdravje utemeljena, saj je bilo na tem področju narejenih vrsto napak, ki jih bo težko odpraviti. Konkretna vprašanja so se nanašala na odnos bodoče ministrice na delo že odstopljenega ministra, na podeljevanje koncesij v zdravstvu, predvsem pa na to, ali bodo ta podeljevanja zamrznjena; na čakalne dobe v zdravstvu, na razpis in ureditev helikopterskih prevozov, davčnega svetovanja pediatrični kliniki, ki skoraj že meji na korupcijo, prisotnega klientalizma v zdravstvu, odnosa do Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije in njegovega direktorja, javnih naročil v zdravstvu, imenovanje najožje delovne skupine, ki bo sodelovala z ministrico, in eventualnih zamenjav v okviru ministrstva, zakonodaje, ki je bila obljubljena, pa še ni v postopku. Tu je bil poudarek predvsem na nacionalnem programov - zakon o koncesijah, zakon o duševnem zdravju, pacientovih pravicah in tako dalje. Predlagana kandidatka za ministrico je na postavljena vprašanja podala odgovore in dodatne obrazložitve. Po končani predstavitvi kandidatke za ministrico za zdravje je Odbor za zdravstvo z 8 glasovi za in 1 glasom proti sprejel naslednji sklep: Odbor za zdravstvo meni, da je bila predstavitev pogledov in stališč gospe Zofije Mazej Kukovič, kandidatke za ministrico za zdravje, z delovnega področja ministrica za zdravje ustrezna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine SNS.
Spoštovani prisotni! V uvodni obrazložitvi predsednika Vlade, gospoda Janeza Janše, je bilo kar nekaj primerjalnih analiz, kakšna je izobrazbena struktura ali izobrazbena podlaga nekaterih stanovskih kolegov ministrov za finance širom po Evropi. Če gospod Janez Janša upa ali pa si želi, da bi s tem argumentom prepričal poslanko in pa poslance Slovenske nacionalne stranke o podpori, potem se je krepko zmotil. V Nacionalni stranki verjamemo eno in edino: minister za zdravje vodi oziroma bi moral voditi izjemno občutljivo področje, kjer je seveda potrebno poleg znanja o gradnji mostov, s čimer se predlagana kandidatka zna pohvaliti, in pa krizni menedžment, izjemno dobro poznati človeško plat. To je ministrstvo, ki ni identično ministrstvu za finance. Hočem povedati, da se od ministra za finance pričakuje, torej, togost, škrtarjenje, varčevanje, kar je seveda pričakovati od ministra za finance. Od ministra za zdravje bi v naši državi, posebej na podlagi obstoječega sistema zdravstva, pričakovali vse drugo, kot to. Pričakovali bi poznavanje sistema in pričakovali bi izbrušeno ali pa vsebovanje na izjemno visokem nivoju čuta do sočloveka, predvsem pa tistega, ki potrebuje zdravstveno storitev. Tega žal v naši državi v preteklih letih nismo zasledili. Ampak dovolite, da se v osnovi dotaknem skromne in po moji oceni celo patetične predstavitve omenjene kandidatke. Omenjena kandidatka je sama dejansko povedala, da je bila postavljena pred dejstvo, pred nekaj dnevi in da zdravstvenega sistema ne pozna. Povedala je, delno tudi citiram "da edino, kar pozna o sistemu zdravstva v naši državi, je lokacija Ministrstva za zdravstvo". In, če smo v tej naši Sloveniji res v takem kadrovskem deficitu, da se za to izjemno občutljivo področje najde človeka, izključno enega, ki v okviru celotnega zdravstvenega sistema pozna edino točno lokacijo Ministrstva za zdravje, potem oprostite, je to katastrofa. Je to katastrofa za predsednika Vlade, gospoda Janeza Janšo, ki je podpisal ta predlog in seveda za vse tiste poslance, ki boste to podprli. Ampak, kot sem rekel v osnovi, v Nacionalni stranki verjamemo, da bi prva skrb ministra za zdravje morala biti skrb za bolnike, skrb za paciente in da bi imel ta človek razvit tisti socialni čut, mnogo bolj razvit socialni čut, kot ga ima razvitega za finance in finančne mahinacije. In v primeru, s katerim se srečujemo danes, torej s predlogom kandidatke, lahko z gotovostjo rečemo, vsi tisti, ki smo se potrudili in smo delno sledili zapiskom v medijih ali vsem drugim zadevam, da je seveda na strani kandidatke vrednotenje kapitala dosti boljše oziroma dosti višje, kot vrednotenje potreb pacientov. Po drugi strani moram izpostaviti, da nam je žal, da je predsednik Vlade na hitro, meni nič tebi nič, zamenjal gospoda Bručana. Kot verjetno veste, smo v Nacionalni stranki pripravljali interpelacijo. Ampak namen interpelacije ni bil ta, da se odstavi gospoda Bručana, ampak da se spremeni politika javnega zdravstva v naši državi. Kam je slovensko zdravstvo prišlo pod okriljem in pa taktirko slovenske Vlade. Prišlo je pod tisto, da je edini skupni imenovalec ali pa cilj slovenskega zdravstva postal podvrženost tega sistema materialnim oziroma kapitalskim dobrinam. Žal, v naši državi ne moremo več govoriti o javnem zdravstvu, ampak lahko govorimo izključno o zdravstvu, ki je podrejeno po eni strani političnemu poznanstvu, po drugi strani pa seveda vsebnosti materialnih dobrin posameznega pacienta. Ne samo, da je to protiustavno, to je predvsem uperjeno proti človeštvu. In po naši oceni je bila za to storjena škoda, kajti predsednik Vlade se je izognil tisti osnovni debati o spremembi zdravstvenega sistema v naši državi. Kot sem že rekel, namen poslanske skupine ni bil, da se zamenja človeka na vodstvu Ministrstva za zdravje, ampak predvsem, da bi zamenjali sistem zdravja v naši državi. Dejstvo je, da so se z nepravilnostmi pod ministrovanjem gospoda Bručana pohecali v okviru Vlade Republike Slovenije. Nekoliko resneje pa so se s tem poprijeli v okviru protikorupcijske komisije. Učinki oziroma cilji so danes nam vsem jasni. Naj se govori o katerikoli instituciji v okviru naše države, ki se je začela graditi pred deset in nekaj leti, vidimo da še zmeraj ni zagledala tistega, kar bi dejansko morala. In če nadaljujem s tega mesta, z besedami predsednika Vlade, gospoda Janeza Janše, ki je danes v uvodni predstavitvi dejal, problemi niso v zdravstveni stroki, dejansko temu lahko pritrdimo. Zelo smešno bi bilo, če bi rekli, zdravniki so krivi za obstoječe zdravstveno stanje. Torej ostaneta nam samo še dve kategoriji: Ali so za obstoj zdravstvenega sistema krivi bolniki? Hočemo, nočemo, ja. Res je, preveč jih je bolnih, ampak temu pač ne moremo oporekati. Ampak sistem, sistem kot ga izvaja izvršna veja oblasti, torej organizacija, financiranje, izvedba in sistem, je v naši državi, žal, iz dneva v dan bolj gnil. Zato, po naši oceni, bi si to izjemno občutljivo področje zaslužilo človeka, ki bi bil sposoben prisluhniti tudi preko življenjske plati in ne izključno in le preko gradnje mostov in preko tako imenovanega kriznega menedžmenta. Kot sem pa rekel, v okviru poslanske skupine resnično stojimo za tem, da je naredil predsednik Vlade veliko napako, ker ni dopustil, da bi stroka, parlament, Vlada Republike Slovenije spregovorili o sistemu zdravstvenega stanja v naši državi. Ampak nas je predsednik Vlade prehitel in se s tem načinom izognil kvalitetni razpravi, za katero menim, da bi pripomogla k temu, da bi se ta sistem spremenil v prid bolnikom, ne v prid izvajalcem, ne v prid prijateljem SDS, NSi in nenazadnje Slovenske ljudske stranke iz naslova gradbenega lobija, temveč da bi se sistem spremenil v prid bolnikom. Ampak, seveda, predsednik Vlade temu ni prisluhnil. Na omenjeno mesto predlaga kandidatko, ki je, še enkrat povem, v osnovi poudarila, da kar se tiče zdravstvenega sistema, danes in tu pozna edino točno lokacijo Ministrstva za zdravje. Po moji oceni je to žalostno. Ampak ne glede na to, po moji oceni je tudi obstoječa Vlada žalostna. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke predloga ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko, v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala za besedo. Vsem lep pozdrav! Tokrat imamo pred sabo drugi kadrovski predlog predsednika Vlade, in sicer, da se za ministrico za zdravje imenuje gospa Zofija Mazej Kukovič. Pred časom je eden opozicijskih poslancev v Državnem zboru izjavil, da bodo poslanci ob imenovanju novega ministra za zdravje odprli razpravo o zdravstvu, o konceptu in tudi o naporih dosedanjega ministra, skratka, da bo ob tej točki veliko povedati. Je pa to ravnanje pričakovano, in tudi z naše strani mislimo, da je prav, da se taka razprava odpre, kajti vsem tem naporom in rezultatom, ki so bili storjeni v tem mandatu na tem področju, je treba dati pravo podobo. In ta podoba zagotovo ni taka, kot jo želijo prikazati potencialni pisci interpelacije in tudi potencialni podporniki interpelacije. Da je priprava resnih kritik dejansko težavna, kaže tudi izredno dolg rok priprave za interpelacijo in ta rok je bil pred dnevi še podaljšan. Logično je, da se je to zgodilo, ker opozicija pri pripravi interpelacije ni imela enotnih stališč oziroma izhodišč. To je tipično, recimo, pri Vzajemni, ki je bila ali bi bila pri eni od opozicijskih strank glavna tema interpelacije, pri drugih je pravzaprav to brezpredmetna zadeva, kajti v konceptu so praktično soglasno podprli vladni predlog preoblikovanja. Dejstvo je, da je zdravstvo eno izmed najobčutljivejših področji, še posebej smo občutljivi takrat, ko smo bolni, ko hitro potrebujemo in tudi pričakujemo pomoč in se s tem zdravstvenim sistemom praktično srečujemo od rojstva pa do smrti, vendar vedno, praviloma v teh posebnih okoliščinah oziroma stanjih. Zato je relativno enostavno pritegniti pozornost, javno pozornost, saj odziv javnosti ni nič neobičajnega, tudi, če očitki niso vedno upravičeni. Že od nastopa mandata, predvsem pa ob prejšnji interpelaciji, se je pokazalo, da je temu res tako. Najhujši kritiki ministra - ministrovega dela so prihajali iz strank, ki jih je začel glodati ta notranji črv in ki so iskale predvsem rešitev za svojo načeto bolezen zunaj svojega telesa in dejstvo je, da jim minister neke katarze, neke pomoči ni mogel predpisati, ker bi bilo to zelo nehigienično. Ta zadeva se je zgodila sicer nekoliko pozneje, sama od sebe, vendar so bolečine kljub vsemu ostale. Pred dnevi je en od sodelujočih na Odmevih, Borut Miklavčič, ki v delu opozicijske javnosti slovi, kot velik strokovnjak s področja zdravstva, izjavil, da bi moral biti Onkološki inštitut že zdavnaj končan. Torej, že najmanj do leta 2000, najkasneje pa, če že ne v prvem letu mandata prejšnjega ministra dr. Kebra, pa vsaj ob zaključku mandata, vsaj v tistem mandatu. In če povzamem Boruta Miklavčiča, Onkološki inštitut ne bi smel biti problem prejšnje vlade, kaj šele te vlade in tega ministra. Vendar se je dogajalo precej drugače. Prejšnji minister in prejšnja vlada nista znala sprejeti odločitev, ki bi preprečile mrcvarjenje bolnikov in tudi javnosti. Prepričljivih obrazložitev zakaj se ne da, je bilo na pretek, idej kaj storiti, da bi se ta zgodba končala pa od nikoder. Vendar, ker ste se projekta lotili tako, kot ste pokazali ob sprejemanju nujnih popravkov Zakona o reviziji postopkov javnega naročanja, ko ste tako LDS-ovi, kot SD-jevi z vsemi triki preprečevali sprejem novele, ki v primerih, ko je ogroženo življenje omogoči Vladi, da se odloči in tudi prevzame rizike za svoje odločitve, je jasno, da vsem le ni enako mar za zdravje in življenje državljanov. Zato je bilo za dokončanje Onkološkega inštituta potrebnih več kot 10 let, potrebnih je bilo 23 aneksov, veliko preprojektiranj, da o podražitvah niti ne govorimo. Bolniki pa so čakali in trpeli. In lahko rečemo hvala bogu, da smo v tem mandatu to uspeli zaključiti. Očitno prejšnja garnitura še sedaj povsem drugače dojema to zgodbo o uspehu. Uspeh je tudi če se nekaj prepotrebnega ne stori, to je iz te zgodbe več kot očitno. Samo nekaj dni pred preselitvijo bolnikov iz stare konjušnice v nove sodobne prostore Onkološkega inštituta se je minister odločil, da bo odstopil, ker je ocenil, da se nima več smisla ukvarjati z lažnimi, konstruiranimi, sistematično usmerjenimi in vodenimi obtožbami, kajti vzamejo preveč časa, odgovarjanje nanje pa ne prinaša nikakršnega rezultata. Vodenje resorja potrebuje celega človeka, takšnega, ki bo lahko večino svojih kapacitet namenil za vsebine, ki prinašajo pozitivne spremembe, torej nadaljnje izboljšave in napredek na področju zdravstva. Mimogrede lahko samo omenim, da bo čez nekaj mesecev, v začetku prihodnjega leta, v končni uporabi tudi nova pediatrična klinika, ki je tudi relikt iz zgodbe o uspehu, na novo pa so stekli tudi postopki za dograditev urgence. Vendar, vse to se bo že dogajalo v delu mandata, ki bo pripadel novi ministrici. Vrsto let se že srečujemo s pomanjkanjem kadrov v zdravstvu: medicinskih sester, zdravnikov, zobozdravnikov. Narejene so bile številne študije, rešitev se je ponujala sama od sebe, vendar se je praviloma kar naprej vztrajalo pri uvozu kadrov iz drugih držav. Šele ta koalicija je zmogla odločitev, da se tudi v Mariboru zgradi klinični center in da se pripravi ustrezne pogoje za delovanje medicinske fakultete. Na njene diplomante bo resda potrebno počakati še kakšno leto, vendar se je proces končno le začel in to je velik premik za zdravstvo, za razvoj zdravstvene stroke in tudi za regionalni razvoj. Mag. Bručan je bil minister za zdravje, ki se je resno lotil odpravljanja številnih bolezni iz zdravstvenega sistema. Ena največjih bolečin so čakalne dobe, vsakomur je težko, če nekaj nujno potrebuje pa tega takrat, ko potrebuje, ko najbolj potrebuje ne more dobiti in še posebej je to občutljivo pri zdravju. Zato se je temu področju posvetila posebna pozornost. V tem mandatu so se, predvsem iz naslova racionalizacije in znižanja stroškov, zagotovila visoka dodatna sredstva, ki so omogočila tako nakup dodatnih enot opreme kot tudi povečanja števila operativnih posegov, s čemer so se zmanjšale čakalne vrste za več kot 35% v dveh letih in pol. In to brez da bi ob tem povečevali prispevne stopnje v zdravstvu, niti uvedli dodatne participacije. In lahko rečemo,da je to zelo dober dosežek. Zato nas tudi ne čudi, da je Slovenija po učinkovitosti porabe sredstev za zdravstvo v evropskem vrhu. Po eni od študij smo celo najboljši. Glede na to, da je usmeritev znana in pristop zelo učinkovit in da je vzpostavljeno dobro sodelovanje med Ministrstvom za zdravje, med zavodi in s koncesionarji, lahko ob izboljšanju sodelovanja z zdravstveno zavarovalnico pričakujemo nadaljevanje zniževanja števila pacientov v čakalnih vrstah in tudi skrajšanje čakalnih dob. Tudi v zdravstvu gredo trendi v smeri dopolnjevanja in sodelovanja javnega in zasebnega. Spreminja se tudi način izvajanja storitev. To povečuje konkurenčnost, izboljšuje ponudbo in kvaliteto storitev, omogoča večjo prilagodljivost ponudnikov in povečuje izbiro uporabnikov storitev, ne nazadnje pa vnaša v sistem zdravstva, predvsem v investicije, v objekte in v opremo zasebni kapital. Glede na to, da je javna poraba omejena, je zaradi vrste razlogov potrebno nadaljevati s trendi davčnega razbremenjevanja, ki je eden pomembnih korektivov za izboljšanje zdravstvenega sistema, seveda pa mora ta proces potekati postopno in regulirano. Veliko očitkov glede podeljevanja koncesij in tako imenovane privatizacije zdravstva so imeli predvsem tisti, ki so na tem področju orali ledino in podelili največ koncesij. Ena od poslank, ki je bila pred časom tudi županja, je s svojimi napadi na ministra še posebej izstopala in očitala prave lekcije ministru. Sama je v svoji občini omogočila podelitev 14 koncesij, eno na približno 2.000 prebivalcev. Minister Bručan jih je v svojem mandatu podelil 130, po komisijskem postopku in preverjanju oziroma približno eno na 15.000 prebivalcev, se pravi sedemkrat manj. Pa vendar je bil deležen pravega pogroma. In po mojem mnenju je to res prava cvetka argumentacije z osebnim vzgledom. Zdravstvo je eno tistih področij, kjer pride solidarnost še posebej do izraza. Zato je pravzaprav nerazložljivo zakaj nobena predhodna vlada ni uredila tega področja, pa so jo sestavljale, očitno samo po besedah in načelih, zelo socialno usmerjene stranke. Se to ni hotelo, ali se ni znalo storiti, ali pa so prevladovali kakšni drugi interesi? Minister Bručan je zagrizel in pripravil novelo Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju in vpeljali smo izravnalne sheme ter uvedli medgeneracijsko solidarnost. To novelo bi moral po koalicijski pogodbi prejšnje vlade pripraviti minister Keber že v prvih šestih mesecih svojega mandata. Tega ni storil, raje se je posvetil pripravi in sprejemu zakona o umetnem oplojevanju zdravih samskih žensk. Ampak izravnalnih shem, ki so tako potrebne za mnoge zavarovance, pa ni predlagal in jih tudi ni bilo moč sprejeti. V tem mandatu je bilo sprejetih še veliko dobrih odločitev. Vendar, kot je že običaj, so največ strahov in slabega v teh dobrih odločitvah videli tisti, ki so zapravili svojo priložnost, da bi pravočasno storili kaj opaznega. In lahko se zahvalimo ministru za dobro opravljeno delo. Seveda se postavi vprašanje, kako naprej. Vsekakor tako, da se bodo dobri trendi v zdravstvu nadaljevali. Osnova, ki jo je v tem mandatu pripravil odhajajoči minister Bručan, je dobra, kandidatka Zofija Mazej Kukovič pa prinaša nove kvalitete. Resda za ministra ni predlagan nekdo, ki bi imel dolgoletne izkušnje na področju, ki ga bo opravljal, vendar pa lahko tiste z dolgoletnimi izkušnjami tako ali tako najdemo samo v nekaterih drugih strankah. Je pa kandidatka oseba, ki se je v dosedanji karieri dokazala na več področjih, pravzaprav povsod tam, kjer je dobila priložnost. Za svoje dosedanje delo je dobila nekaj priznanj, tudi za področje gospodarstva - bila je Delova osebnost leta, tudi za projektni menedžment in še kaj bi se našlo. Zagotovo je gospa Kukovič sposobna ženska, ki bo znala nadaljevati oziroma povzeti vse naloge, ki pritičejo ministrici za zdravje. Časa res nima veliko, zato bo potrebno privajanje v pospešenem tempu, še posebej, ker je pred nami izredno zahtevno predsedovanje Evropski uniji, s katerim se bo Slovenija kot najvzornejša nova članica evropske družine spoprijela prvič. Sam tudi upam, da bo kandidatka dobila tistih 100 uzančnih dni miru, da se bo lahko dobro seznanila z nalogami, tako za vodenje resorja kakor tudi za predsedovanje Evropski uniji. Resda imajo po navadi menedžerji nekoliko drugačen pristop in pogled do vsebin, vendar sem prepričan, da se bo zmogla vklopiti v predpisane norme sodelovanja med javnimi sistemi, da ne bo težav v sodelovanju med ministrstvom in Državnim zborom niti ne pri vpeljevanju v mednarodno sodelovanje in vodenje v času predsedovanja. Glede na to, da je pomemben del očitkov odhajajočemu ministru Bručanu prihajalo s področja izvajanja investicij, ki jih je v slabem stanju podedoval od svojih predhodnikov, je vsekakor primeren vstop v sistem nekoga, ki ima menedžerske, marketinške in tudi investicijske sposobnosti, izkušnje in znanja, kar bo zagotovo pripomoglo k večji učinkovitosti tega občutljivega sistema. V tem mandatu je bilo veliko narejenega, vrsta stvari je še v pripravi in čeprav se v enem letu ne da radikalno spremeniti filozofije sistema, pa se da z inventivnim menedžerskim pristopom in z dobro ekipo mnoge korake opraviti hitreje in sprejemljiveje. To bo samo še bolj poudarilo dobre rezultate na področju zdravstva v tem mandatu. V imenu poslanske skupine želim kandidatki uspešno delo v preostanku mandata. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, prosim, proceduralno.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi vas prosil, da bi v skladu z 75. členom Poslovnika, ki govori o vzdrževanju reda na seji, gospoda poslanca Tanka opozorili, da sme govornik govoriti le o vprašanju, ki je na dnevnem redu. Razumem, da je na dnevnem redu predlog predsednika Vlade Janeza Janše o kandidatki za ministrico za zdravje ne pa kako je ena ali druga poslanka v zdravju in zdravstvu delovala. Tako, da bi bilo korektno, da bi to vi kot predsedujoči naredili, ker tega niste, sem izrabil proceduralno možnost, da vas na to opozorim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede na prejšnjo točko in tudi glede na to kar pričakujem v celotni današnji razpravi ocenjujem, da tukaj replika na izvajanje gospoda Tanka po Poslovniku ni možna, če se bo pa kdo oglasil se lahko oglasi v razpravi. Imenovana poslanka oziroma neimenovana poslanka je prijavljena na razpravo. Besedo ima gospod Bojan Kontič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo že dalj časa opozarjali na nepravilnosti na področju zdravstva. Pravzaprav smo že ob imenovanju ministra sedanje Vlade, ki je po dogovoru s predsednikom Vlade odstopil oziroma je "bil odstavljen", opozarjali na posamezne napovedi, ki so bile v neskladju z našimi prizadevanji, da ohranimo in dodatno okrepimo zdravje kot javno dobro, ki zaradi svojega namena ne more biti podrejeno tržnim zakonitostim in še manj interesom posameznih skupin. Privatizacija zdravstvenega sistema in izenačevanje javnega in zasebnega zdravstva vodita k neenaki obravnavi bolnikov, to pa pomeni diferencirano kakovost glede na bolnikov socialni položaj in neenakopravno dostopnost. Skozi ves mandat smo opozarjali na pomanjkanje analiz trenutnega, torej zatečenega stanja. Z zaskrbljenostjo smo spremljali stiske bolnikov in tudi zdravstvenih delavcev na Onkološkem inštitutu. Včasih že kar z začudenjem prebirali predlagane rešitve, ki so napovedovale krčenje pravic, posebej v višini bolniških nadomestil. Ministrstvo za zdravje je postajalo iz meseca v mesec bolj prestreljeno z nerazumljivo aferami. Danes bomo odločali o novi kadrovski rešitvi. Pri tem se zastavlja vprašanje, kako je mogoče, da koalicija na vse pretege zagotavlja kvaliteto opravljenega dela, kljub temu, da je minister odstopil. Skratka, po oceni koalicije in predvsem največje vladne stranke je bilo obdobje dveh let in pol nadvse uspešno. Pri tem pa je minister odstopil oziroma "bil odstopljen". Zato je potrebno priznati, da ima kandidatka za ministrico precej poguma, da je eno leto pred iztekom mandata sedanje vlade pristala na to kandidaturo. Še posebej, ker ni posebna poznavalka tega področja in kot sama pravi, v njem ni nikoli delovala. V Poslanski skupini Socialnih demokratov sicer pritrjujemo ugotovitvam, da je kandidata v dneh, ki so ji bili na voljo za pripravo na predstavitev vložila veliko svojega znanja in energije, je pa hkrati potrebno pritrditi njeni ugotovitvi, da je področje, ki ga bo z današnjim dnem prevzela v opravljanje dokaj neznano. Ne dvomimo v njeno pripravljenost, hkrati pa nimamo zagotovil, da se bo dosedanja praksa bistveno spremenila, ker namreč nimamo odgovora na vprašanje, v čem se bodo aktivnosti bodoče ministrice razlikovale od dosedanjega uveljavljenega koncepta. Zgolj kadrovska menjava nas ne zadovoljuje. Morda pa je njeno nepoznavanje področja zdravstva tudi prednost, saj bo pri svojem delu zaradi pomanjkanja znanja o zdravstvenem sistemu prisiljena bolj upoštevati mnenje stroke in socialnih partnerjev in se več posvetovati preden bo sprejemala posamezne ukrepe oziroma odločitve, ki imajo v zdravstvenem sistemu posledice praktično za vse prebivalce Slovenije. Ker časa za normalno delo v tem mandatu ne bo veliko in ker pri Socialnih demokratih upamo, da ne bo nadaljevala z napakami, ki so sedanjega ministra tik pred vložitvijo interpelacije pripeljale do razumnega odstopa, in Socialni demokrati lahko zelo na kratko in načelno predlagamo kje vidimo okvire njenega bodočega dela, čeprav je Poslanska skupina Socialnih demokratov ne bo podprla v imenovanju, ker menimo, da morajo za njeno imenovanje prevzeti odgovornost vladajoča koalicija in predsednik Vlade, ki jo predlaga. Socialni demokrati ne pristajamo na neoliberalni model zdravstvenega varstva, ki tudi zdravje razume zgolj kot tržno blago. Mi zdravje razumemo kot javno dobro, zato ne more biti podrejeno zakonitostim trga. Prepričani smo, da privatizacija zdravstvenega sistema in izenačevanje javnega in zasebnega zdravstva vodita k neenaki obravnavi bolnikov, to pa pomeni diferencirano kakovost glede na bolnikov socialni položaj in torej tudi neenakopravno dostopnost. Zato bo za nas glavno merilo delovanja nove ministrice prav način na katerega bo pripravljala in temu zboru predlagala v sprejem zakon in druge zakone, ki se nanašajo na urejanje razmer v zdravstvu, saj jo čaka kar obsežna naloga s področja zakonodaje, ki ji sedanji minister ni bil kos. Že v začetku letošnjega leta smo se ob začetem usklajevanju Predloga zakona o koncesijah za izvajanje javne službe v zdravstveni in lekarniški dejavnosti in o svobodnih zdravnikih specialistih z ministrom Bručanom dogovorili, da bomo sprejemali celoten paket zdravstvene zakonodaje povezano, da bi se s tem izognili nepotrebnim in stihijskim posegom v zdravstveni sistem, ki bi lahko prizadele kakovost storitev in dostopnost do zdravstvenih storitev bolnikov, ne glede na kraj bivanja ali gmotni položaj posameznika. Osnova za sprejemanje celotnega paketa sprememb bi moral biti predhodno sprejeti nacionalni program zdravstvenega varstva, ki ga trenutno Slovenija nima, ki pa bi bil pripravljen na podlagi temeljitih analiz delovanja sedanjega sistema. V februarju smo podpisali javno izjavo, da bo nacionalni program podan v razpravo v nekaj dneh, pa ga še do danes nismo videli. Toliko o spoštovanju dogovorov v partnerstvu, kjer občasno slišimo očitke. Zato od nove ministrice pričakujemo, da bo šele po sprejemu nacionalnega programa zdravstvenega varstva in na njegovi osnovi sprejete mreže zdravstvenih storitev nadaljevala s pripravo napovedanih sprememb zakonov. Seveda se lahko ti zakoni pripravljajo samo ob sodelovanju socialnih partnerjev, stroke in ob iskanju najširšega političnega konsenza za občutljive spremembe, ki bodo vplivale na položaj vseh prebivalcev v državi. Do takrat pričakujemo,da bo tudi zamrznila netransparentno podeljevanje koncesij in tudi soglasij k podeljenim koncesijam, ki se podeljujejo na lokalnem nivoju brez javnih razpisov na zakonski podlagi, če tako podeljevanje ne pomeni širitve javne mreže zdravstvenega varstva. S koalicijsko pogodbo si je sedanja koalicija zastavila tudi dobre cilje. Tako je koalicija zapisala kot cilje: stabilen sistem zdravstvenega varstva temelječ na solidarnosti, varno, prijazno in zdravo življenjsko okolje, učinkovit boj proti klientelizmu in korupciji v javnem sektorju, spoštovanje človekovih pravic. Koalicija je med drugim sprejela tudi naslednja izhodišča: da zdravje in zdravstveno varstvo sodita med temeljne človekove pravice, da se obseg zagotovljenih pravic do zdravstvenih storitev ne sme zmanjšati, da je treba socialne vrednote kot so solidarnost, socialna pravičnost in univerzalna dostopnost do pravic, utrditi in razvijati. Da je zdravstvo in zdravstveno varstvo predvsem javna dobrina, ki se zagotavlja vsem, ne glede na zdravstveno, socialno, ekonomsko stanje in sposobnost posameznika. Da bolnikom prijazen in uspešen zdravstveni sistem temelji na programih osnovne ravni obravnav in posegov s posebnim poudarkom na nadaljnji širitvi programov preventive. Da so potrebni evropsko primerljivi reformni procesi ob zagotoviti najširšega družbenega soglasja med prebivalstvom, strokovnimi in civilnimi združenji. S Partnerstvom za razvoj je bilo za področje zdravstva dogovorjeno tudi, da bodo družbene spremembe zasnovane in izpeljane na demokratični način, kar pomeni: odprt javni dialog o pomembnih vprašanjih, posvetovanja z zainteresiranimi skupinami civilne družbe, dialog med socialnimi partnerji, lokalno samoupravo oziroma uporabo pa tudi, da mora biti Slovenija pravna država, kar pomeni odsotnost privilegijev, neformalnih vplivov in korupcije; da je potrebno oblikovati strategijo pluralizacije storitvenega sistema, v katerega bodo kot dopolnitev k javnim izvajalcem, prednostno vstopale predvsem nevladne organizacije in zasebni subjekti neprofitnega značaja; da morajo spremembe v zdravstvenem sistemu zagotoviti izboljšanje zdravja prebivalstva, zaznavanje in odpravljanje nepravičnih razlik v zdravju ljudi, povečanje dostopnosti do zdravstvenih storitev, povečanje solidarnosti in pravičnega zdravstvenega sistema, povečanje odzivnosti zdravstva na upravičena pričakovanja ljudi in povečanje učinkovitosti zdravstva. Vse to so za nas sprejemljivi cilji in dogovori, saj bomo Socialni demokrati, tako kot do sedaj, težili k zmanjševanju razlik v zdravju ljudi, v življenjskem standardu in kakovosti življenja ljudi iz različnih socialnih skupin. Če bo ministrica pri svojem delu upoštevala in tudi uresničevala te cilje in dogovore, bo imela vso našo podporo. V kolikor ne, pa bo deležna naše ostre a konstruktivne opozicijske kritike. In na koncu še ugotovitev, da bo morda ministrica, ki se spozna na krizni menedžment, kar dobrodošla v tej situaciji, ko bo potrebno sanirati veliko dosedanjih napak. Odgovornost za imenovanje in upravljanje z zdravstvenim sistemom ostaja še naprej v rokah koalicije. V dobrobit vseh nas pričakujemo jasno ločnico z dosedanjim konceptom upravljanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Germič, v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vsem še enkrat lep pozdrav! Sedanja vlada Janeza Janše je svojo volilno zmago leta 2004 gradila tudi na kritiki zdravstvene politike, predvsem pa na kritiki pripravljenih izhodišč za zdravstveno reformo, zapisano v beli knjigi takratnega ministra Kebra. Tako je ob predstavitvi na Odboru za zdravstvo kandidat za ministra Andrej Bručan izrazil svojo oceno, da je problem odsotnosti primerne zdravstvene politike pripeljal do destabilizacije finančnega sistema zdravstva. Stanje na področju zdravstva je bilo po njegovem mnenju posledica nepregledne politike vodenja zdravstva, pomanjkanja vizije, nezaupanja v izvajalce zdravstvenih storitev, neučinkovite in neracionalne porabe sredstev, neurejenega področja delovanja zbornic, zastarele opreme, neopredeljenih odgovornosti do bolnika, in naštel je še nekaj dejavnosti, za katere je podal nekako celovito oceno v analizi stanja. Svojo predstavitev je kandidat za ministra zaključil z dejstvom, da trenutno stanje v zdravstvu ni kritično. Hkrati pa je priznal, da je bilo narejeno kar precej dobrih premikov, predvsem zmanjšanje čakalnih vrst na določene operacije, sredstva za investicije so se izjemno povečala, sistem zamenljivih zdravil se je izkazal za koristnega in uvedba skupin primerljivih primerov kaže na pozitivne rezultate. Ob vsej kritiki, ki je bila izrečena predvsem v predvolilnem času, je bilo normalno pričakovati jasno začrtano zdravstveno politiko, vendar se je zelo hitro pokazalo, da nova vlada z nastopom v letu 2004 in minister za zdravje nimata jasne vizije in še manj strategije za izvedbo zdravstvene politike v Republiki Sloveniji, pozitivni nastavki preteklih let pa so šli hitro v pozabo. To je pomenilo, da je bila predvolilna kritika kritika sama zase, brez realne osnove. Glavno poslanstvo in ključno vlogo ter pomen vlada in ministrstvo sta in še vedno pripisujeta povečanju zasebništva oziroma privatizacije v primarnem in tudi v sekundarnem zdravstvu. Brez izdelane strategije, brez ocen posledic in učinkov se je začel izvajati proces divje privatizacije. Proces podeljevanja koncesij mimo razpisov govori o klientelizmu, nabava medicinske opreme in izvajanje investicij v zdravstvu pa so pridobili prizvoke korupcije. Pojavljalo se je vedno več sumov o nenamenskem trošenju proračunskega, torej javnega denarja. Vlada je zamujala s pripravo zakonov, le redki pripravljeni pa niso imeli širšega družbenega soglasja zaradi neustreznega dialoga s socialnimi partnerji in zainteresirano javnostjo. Vse obdobje mandata te vlade se obljublja priprava nacionalnega programa zdravstvenega varstva, ki ga nimamo vse od leta 2004. Zato tudi predlogov pomembnih zakonov, ki bi urejali zdravstvo v Sloveniji ni. Cilj zdravstvene nepolitike sedanje vlade je čim hitrejša privatizacija na vseh korakih, brez sprejetega širokega družbenega soglasja, torej mimo volje državljank in državljanov Republike Slovenije pa tudi mimo zapisanega v kolektivni pogodbi. Posledice takšnih dejanj je organizacijska in finančna razgradnja zdravstvenih domov, pojavljanje divjih oblik novih zdravstvenih zavarovanj, kar vodi k temu, da prebivalci vedno več plačujemo za zdravstvene storitve. Pri tem je treba opozoriti, da to povzroča tudi razslojevanje med prebivalkami in prebivalci, da vodi do različne dostopnosti do zdravstvenih storitev in zagotavljanja zdravstvenih storitev glede na socialni status državljanov in državljank. Torej, kdor ima več, bo imel več zdravja. Seveda v Liberalni demokraciji na takšen pristop izvajanja zdravstvene politike nikoli nismo pristali. Tolikokrat obljubljene zdravstvene mreže še danes ni. Instrumenti za povečano učinkovitost izvajalcev zdravstvenih storitev niso pripravljeni, nadzor šepa na vseh korakih. Takšno stanje je pripeljalo do prve interpelacije zdravstvenega ministra dr. Bručana, ki je bila kljub argumentom neuspešna zaradi glasovalne večine v Državnem zboru. Ker pa se je neuspešna politika na področju zdravstva v Republiki Sloveniji nadaljevala tudi naprej, je bila ministru Bručanu napovedana tudi druga interpelacija za letošnjo jesen, kateri pa se je minister izognil z lastnim odstopom. Zato v Poslanski skupini Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije ocenjujemo, da premier z zadnjimi zamenjavami dela ministrske ekipe poskuša zgolj razpreti razpravo o neuspešni politiki svoje vlade v javnosti ter umiriti nezadovoljstvo v koaliciji in Vladi, zato tudi njegov predlog za ministrico za zdravje razumemo, kot hiter in za poznavalce nenavaden predlog in odraz stranskega pomena, ki ga ta vlada pripisuje področju zdravstva. Ker je bila dosedanja vladna politika na področju zdravstva v tem mandatu zelo slaba, kar dokazuje odsotnost strategije in vizije ter številne afere, zato menimo, da ni dovolj, če se na področju zdravstva zamenja ministra, spremeniti bi se morala zdravstvena politika, kar pa se v tem preostalem letu verjetno ne bo dogodilo. Po predstavitvi kandidatke za novo ministrico na Odboru za zdravstvo Državnega zbora je naše upanje v tej smeri še manjše. To, da kandidatka področja zdravstva ne pozna, kar odkrito in pošteno tudi prizna in ji je treba za to tudi čestitati, ter da skoraj nimam vedenja in znanj o problemih, ki tarejo slovensko zdravstvo, ter da je na področju načrtovanja in izvajanja zdravstvene politike popolna neznanka, saj je razen v gospodarskih krogih nepoznano ime, lahko njen izbor razumemo, kot odraz obstoječih političnih razmer, ne pa kot ustrezno kadrovsko rešitev. Zaradi nakopičenih težav in zaradi neustrezne zdravstvene politike v zadnjih letih ni bilo mogoče najti strokovnjaka z ustreznimi referencami, ki bi prevzel to zahtevno področje leto dni pred volitvami in tik pred predsedovanjem Evropski uniji. Zato lahko razumemo predlog predsednika Vlade, ki na čelo ministrstva za zdravje predlaga kandidatko, ki področja zdravstva ne pozna, hkrati pa so njene najboljše kompetence in reference s področja rizičnega menedžmenta, kot poraz politike te vlade na zdravstvenem področju. Zato se tudi ne moremo strinjati z izjavami predsednika Vlade, ki ocenjuje, da bo lahko z imenovanjem predlagane kandidatke, zaradi njenih bogatih izkušenj in znanja s področja vodenja in upravljanja, prehodno obdobje ob zamenjavi pri vodenju ministrstva čim krajše. Njene izjave, ki jih lahko preberete tudi v medijih, danes govorijo o tem, da si mora najprej vzeti čas za seznanitev, nato bo potrebovala čas za analize in šele nato bo pripravljen predlog. Govorimo o tem, da se mandat te vlade izteka že naslednje leto. Po našem mnenju do sedaj zgolj uporabnica zdravstvenih storitev ne bo mogla v tako kratkem času spoznati vseh nakopičenih težav v zdravstvu, še manj pa bi lahko od nje pričakovali prepotrebne ustrezne rešitve v zelo kratkem času do konca mandata in ob velikih obveznostih, zaradi predsedovanja Evropski uniji. Pri tem naj predsednika Vlade in vladajočo koalicijo samo spomnimo, da koalicijska pogodba, na katero se je sklicevala tudi kandidatka na predstavitvi na seji matičnega odbora, kot merilo za personalno sestavo Vlade na prvi dve mesti uvršča poznavanje področja, ter strokovne kompetence, kar je v nasprotju z dodatno utemeljitvijo predsednika Vlade, neposredno oziroma na začetku te točke, ki ne govori o tem, da bi moral prevzeti ministrstvo in vodenje Ministrstva za zdravstvo nekdo, ki ima medicinsko izobrazbo, ampak sami ste zapisali v vladajoči koaliciji v tej vladi, da sta najpomembnejša kriterija poznavanje področja in strokovne kompetence. Da je predsednik Vlade popolnoma zanemaril ta merila pri predlagani kandidatki, nas je prepričala tudi njena predstavitev, predvsem pa odgovori na zastavljena vprašanja na včerajšnjem razgovoru na Odboru za zdravstvo, ko ni mogla odgovoriti na veliko večino konkretno zastavljenih vprašanj, zato bi želel še posebej poudariti, da odgovornost za slabo delo določenega ministra ni le na ministru, temveč predvsem na predsedniku Vlade, ki takšnega kandidata tudi predlaga. Prav tako se v poslanskem klubu LDS ne strinjamo z oceno predsednika Vlade, da so pred Ministrstvom za zdravje do konca mandata še pomembne in odgovorne naloge pri katerih poglavitni izzivi niso utemeljeni s strokovnimi vprašanji zdravstva, temveč so povezani z ukrepi za izboljšanje organiziranosti in vodenja, saj je prišlo ravno zaradi neuspešnega načrtovanja in nato reševanja strokovnih vprašanj in problemov ministra Bručana do sistemskih in strokovnih napak na področju zdravstva. Po našem mnenju mora delo ministra za zdravje temeljiti na obravnavi uporabnika zdravstvenih storitev, to je pacienta, ki pa mora biti v središču sistema zdravstvenega varstva. In ravno na tem zavedanju, zaradi pomanjkanja poznavanja področja zdravstva in z njim povezanih problemov, vidimo šibkost predlagane kandidatke. Ker je po našem mnenju zdravje državljanov ena temeljih vrednot vsake moderne družbe, zagotavljanje zdravstvenega varstva pa temeljna človekova pravica, menimo, da bi bilo nujno, da bi predsednik Vlade predlagal kandidata oziroma kandidatko, ki bi bolje poznala področje, imela več strokovnih kompetenc s tega področja. Tako danes lahko ponovno ocenjujemo, da je ta vlada kljub temu, da je v koalicijski pogodbi zdravje in ljudi postavila kot prioriteto, padla na celi črti. Vlada je do sedaj na področju zdravstva, razen rušenja obstoječega, naredila bore malo. Vsi njeni predlogi v svojih ukrepih nazadujejo in so ozko naravnani. Zato, spoštovane poslanke in poslanci, danes ne moremo prevzeti soodgovornosti za imenovanje nove kandidatke, čeprav si želimo, da bi bila pri svojem delu uspešnejša od svojega predhodnika in da bi s svojimi dejanji presegla zgolj ozke interese ljudi in koristi posameznikov, ki so do sedaj v tem mandatu vodili zdravstveno politiko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Kokalj v imenu Poslanske skupine NSi.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovane kolegice in kolegi! Kandidatka za ministrico je v svoji predstavitvi nanizala kar nekaj bistvenih zadev in strateških usmeritev, ki jih želi v svojem mandatu kot ministrica še izpeljati. V Novi Sloveniji pozdravljamo njeno namero, da želi nadaljevati pozitivno zastavljene načrte, ki so že sedaj v teku in dodatno dati še večji poudarek na področju zdravstvenega preventive, zdravega načina življenja, krepitvi in ohranitvi zdravja, informatizaciji zdravstva, ki predstavlja pozitivni korak k racionalizaciji in prijaznejšemu odnosu do bolnika. V Novi Sloveniji se nam zdi pomembno, da se kandidatka za ministrico zaveda problematike dotrajane in zastarele opreme v zdravstvu, ki jo je sedanja vlada podedovala še od prej. Zato pozdravljamo njeno namero, da bo dala poudarek k izpolnjevanju koalicijske pogodbe v tistem delu, ki govori o nakupu oziroma zamenjavi zastarele medicinske opreme. V zdravstvu je potreben sistematično naravnan pogled v prihodnost in strateško načrtovanje investicij. Pozdravljamo njeno namero, da bo naredila natančen pregled investicij, ki so že v teku. Le tako se lahko zagotovi učinkovitost in dokončna izpeljava investicij, ki zamujajo. Racionalno izvajanje javnih naročil je ključnega pomena, saj lahko privarčevani denar iz tega naslova usmerimo v dodatno opremo oziroma v prid bolnikom. Pomemben se nam zdi njen poudarek na področju sprotnega reševanja zapletov, ki nastanejo pri zdravljenju bolnikov, ter human odnos do bolnika ter njen vidik motivacij zaposlenih v zdravstvu za izpeljavo izboljšav. Razmejitev sekundarne in terciarne dejavnosti je nujna v kolikor želimo razbremeniti dejavnost, na primer v Kliničnem centru, ki se mora ukvarjati med drugim tudi z raziskavami in razvojem stroke. Seveda pa je pomembno tudi sodelovanje med sekundarno in terciarno dejavnostjo. Potrebno je nadaljevati s sprejemanjem zakonodaje, ki je zastavljena v prid bolnikom. Naj omenim dokončno realizacijo zakona o pravicah pacientov, ter Predloga zakona o zdravilstvu. Ponovno bi tudi apeliral na morebitno bodočo ministrico, da se v prihodnje zagotovi priprava ustrezne zakonodaje v zvezi z varstvom starejših občanov oziroma zavarovanje za dolgotrajno oskrbo. Glede na to, da v Sloveniji to področje ni v celoti urejeno, smo v Novi Sloveniji mnenja, da bi se dalo na tem področju še veliko narediti, predvsem na sodelovanju, pri zagotavljanju pogojev za podeljevanje koncesij za varstvo starejših, saj kot vemo, je na tem področju posredno vključeno tudi Ministrstvo za zdravje Republike Slovenije. V Poslanski skupini Nove Slovenije pozitivno ocenjujemo tudi njen poudarek na multidisciplinarnosti in evropski dimenziji vodenja ministrstva. Prav tako podpiramo namero, da se bo v okviru svojih pristojnosti trudila še razširiti možnosti vpisa na študij medicine, ki je eden zaposljivih poklicev. V Novi Sloveniji bomo zaradi vseh predhodno navedenih argumentov kandidatko Zofio Mazej Kukovič podprli kot ministrico za zdravje.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mihael Prevc v imenu poslanske skupine SLS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ministrstvo za zdravje je gotovo eno najpomembnejših in najbolj občutljivih ministrstev, pokriva namreč področje zdravstva, s katerim se vsaka državljanka in vsak državljan prej ali slej tudi sreča. V zvezi z zdravstvom je v zadnjem času v javnosti veliko polemik, posebej o kakovosti javnega zdravstva, o smiselnosti privatnega zdravstva oziroma podeljevanja zdravniških koncesij, o napakah pri javnih naročilih in podobno. Predsednik Vlade Republike Slovenije je za novo ministrico za zdravje predlagal gospo Zofijo Mazej Kukovič. Naj na začetku povem, da nas je kandidatka na včerajšnji predstavitvi pred Odborom Državnega zbora za zdravstvo prepričala, saj je suvereno odgovarjala na zastavljena vprašanja. Vemo, da kandidatka za ministrico za zdravje ne prihaja iz zdravstvenega področja, in da tukaj nima nikakršnih izkušenj. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da je neobremenjenost kandidatke z zdravstvom in različnimi interesnimi skupinami iz področja zdravstva prej prednost kot slabost. Na splošno smo namreč mnenja, da mesto ministra za zdravje zaradi narave dela ne zahteva, da je minister zdravnik. Dejstvo je namreč, da vsak posameznik, ki pripada nekemu poklicu ta poklic ceni in interese svojih stanovskih kolegov hote ali nehote tudi brani. Gospa Mazej Kukovič nedvomno zagotavlja nov pristop, ki bo podkrepljen z mnogimi izkušnjami iz gospodarstva. Pričakujemo in verjamemo, da bo dosegla zastavljene cilje. V svoji programski predstaviti je kandidatka za ministrico jasno predstavila vsa ključna področja. Njen pogled po eni strani zagotavlja kontinuiteto in nadaljevanje začetih projektov, ob enem pa tudi izboljšanje na področjih, ki so bila v zadnjem času med najbolj problematičnimi. Kot izhodišče svojega dela je postavila pripravo in sprejem nacionalnega programa zdravstvenega varstva Republike Slovenije. Nedvomno gre za osrednji dokument na podlagi katerega bo mogoče voditi jasno in dosledno zdravstveno politiko. Ključno je, da se kandidatka zaveda nujnosti sodelovanja vseh partnerjev pri pripravi tega programa. V pripravo želi vključiti tudi civilno družbo, kar se nam zdi še posebej pomembno. Civilna družba namreč predstavlja neposredno mnenje ljudi in že ob pripravi programov omogoča delo v pravi smeri. Glavni cilji civilne družbe pa so gotovo predvsem kakovostne storitve v zdravstvu, kar je tudi želja Ministrstva za zdravje. Posebej pa se je kandidatka dotaknila tudi področja investicij v zdravstvu v povezavi z javnimi naročili, ki so zadnje mesece botrovali mnogim zaostankom pri načrtovanih investicijah in široki razpravi v medijih. Kandidatka zagotavlja revizijo investicij ter prizadevanje za strokoven in še posebej profesionalen pristop k javnim naročilom, izbiri izvajalcev, izvajanju nadzora in uveljavljanju garancij. V poslanski skupini smo prepričani, da je to pravi pristop, ki bo preprečil bodoče nepravilnosti in omogočil uspešno izvajanje javnih naročil brez nepotrebnih zapletov in zamujanja rokov. Vsak dan zamude je za tistega posameznika, ki je bolan in potrebuje določeno terapijo ali operacijo, lahko tudi usodnega pomena. In zato je ključno, da ministrstvo z ministrico na čelu dela izključno v interesu bolnikov in ljudi, ki potrebujejo kakršnokoli pomoč iz področja zdravstva. Ne bi se želel spuščati v podrobnosti, ki jih je kandidatka predstavila na Odboru za zdravstvo. Poslance iz Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke je prepričala predvsem njena odločnost zagotoviti transparentne in pregledne postopke javnega naročanja, zagotoviti nadzor nad javnimi naročili, jasno urediti koncesijsko zdravstvo ter si prizadevati za multidisciplinaren pristop. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo kandidatko za ministrico podprli in želimo ji, da bi lahko svoj program v tako kratkem času tudi uspešno izpeljala. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Cveta Zalokar Oražem, v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev združenja Zares se o kandidaturi gospe Zofije Mazej Kukovič pri glasovanju ne želimo in se ne bomo opredelili. Ocenjujemo, naj predlagatelj predsednik Vlade, gospod Janez Janša, v celoti prevzame odgovornost za predlog, ki ga je oblikoval ob odstopu prejšnjega ministra dr. Bručana, saj se je ob včerajšnjem zaslišanju na matičnem Odboru za zdravstvo pokazalo, da ima kandidatka sicer veliko energije, ambicioznosti, volje in veselja do dela, da je drzna in pogumna, da pa poznavanje oziroma bolje rečeno nepoznavanje področja zdravstva, zdravstvenega sistema, pa tudi osnov politične abecede ne presega nekega povprečnega vpogleda bežnega uporabnika zdravstvenih storitev in površnega bralca oziroma spremljevalca dnevnih medijev. Zato menimo, da je menedžerski prevzem, če ga tako poimenujem, preveč tvegan eksperiment, ki ne pomeni nič dobrega za prihodnost slovenskega zdravstva, predvsem za strategijo in vizijo na tem področju. Kajti, upam si že danes trditi, da, žal, naslednji dve leti ne bo narejenega prav ničesar na tem področju, na strategiji in viziji, na tem, kar Slovenija absolutno potrebuje. Kandidatka je sicer strokovnjakinja in ima veliko znanja o informatiki, o elektroniki, tudi o kriznem menedžmentu - in prav o slednjem bi lahko glede na situacijo na Ministrstvu za zdravje rekli, da je to dobro in ji bo tudi koristilo pri delu. Nikakor pa se ne strinjamo s trditvami, da odhaja s tega področja, s tega položaja dober in kvaliteten minister. Ali smo torej priče situaciji - danes nas o tem vsi prepričujete, predvsem s strani vladne koalicije -, da predsednik Vlade, gospod Janez Janša, rekonstruira vlado tako, da bodo zamenjani kvalitetni, dobri in odlični ministri. To bi bilo zares zelo nenavadno. In seveda nenavadno je tudi to, da pravzaprav jih menja z ministri, za katerega pa - oziroma danes imamo na mizi dva predloga - se je pravzaprav pokazalo, da sta oba predloga oziroma oba kandidata velika nepoznavalca področja, ki ga bosta vodila. To je eksperiment in seveda to je izjemno nenavadno. Zaskrbljeni smo, ker kandidatka zdravstvenega sistema ne pozna. Pravi, in včeraj smo dobili take odgovore, da bo te stvari šele začela preučevati, jih analizirati, si vzela čas za spoznavanje tega področja in tudi za iskanje in sprejemanje sistemskih rešitev. To enostavno ne bo mogoče, to je mogoče na začetku mandata, ampak časa ni, časa ni in tudi 100 dni, o katerih je bilo danes že večkrat govora, tudi teh 100 dni pravzaprav, po moji oceni, ne bo mogla v miru presedeti in se posvetiti tem študioznim namenom, o katerih je včeraj govorila, kajti ves njen delovni mandat, ki se bo zaključil tam nekje v mesecu juliju prihodnjega leta, je pravzaprav dolg vsega skupaj malo več kot 300 dni. In če bo od tega 100 dni miru, potem pa še vodenje Evropske unije, pravzaprav zares tako, kot je včeraj izračunal eden od kolegov na odboru, ostale celih 16 delovnih dni brez tovrstnih obremenitev. In seveda problemi in težave so tu in so že zdaj, in jo že čakajo jutri, ko bo - prepričana sem, da bo danes izvoljena - vstopila na ministrstvo in imela na mizi te zadeve. Seveda se bojim, da bo prav zaradi tega očitno, ker bo potrebno sprejemati odločitve kar hitro in takoj, morala poslušati sugestije in nasvete od strani in pri tem upam, da to ne bodo tisti, ki danes poslušamo, da so mnenja, da je tudi prejšnji minister "čisto zlato", ki ga danes izgubljamo. Kajti, nova ministrica prihaja v resor, ki nima sprejete strategije, in to že več let; torej ni prave podlage, ni sprejete zdravstvene mreže na nobenem od nivojev, ni določenih pravil oziroma ni določenih obveznosti in dolžnosti na področju podeljevanja koncesij, ni cele vrste temeljnih zakonov s tega področja, od zakona za varovanje bolnikovih pravic, zakona o zdravilstvu, o duševnem zdravju in še in še bi lahko naštevali. Ni urejenega sistema in nacionalnega registra na področju čakalnih dob, zato se seveda lahko s tem stalno manipulira. Pred vrati so nova pogajanja o ceni zdravil - v teh dneh, takoj jih bo potrebno začeti - odprte so nerazrešene afere v zvezi s helikopterskimi prevozi, operacijskimi mizami, korupcije ob gradnji Pediatrične klinike, potrebno je urediti in analizirati tudi na nivoju odgovornosti in se s tem absolutno strinjamo - vso šlamastiko, ki se je nakopičila pri gradnji Onkološkega inštituta. Žal tudi pri tem kljub današnjim mnogim zagotovilom minister Bručan ni bil prav aktiven, saj je rabil kar nekaj mesecev, da je sploh formiral komisijo, ki naj bi na tem področju delovala. Ne nazadnje smo v združenju Zares v poletni akciji tudi zbirali podpise v podporo prostovoljnemu in s strani države plačljivemu sistemu cepljenja proti raku na materničnem vratu, ki ga povzroča virus HPV, in tudi tukaj pričakujemo hitro in učinkovito odločitev in rešitev, tako kot so jo sprejele že mnoge evropske države. Žal smo na včerajšnjem zaslišanju ugotovili, da v zvezi z nobenim konkretnim problemom, afero, zakonom, nismo dobili jasnega in konkretnega odgovora. Danes ne vemo, ali bo kandidatka v letu 2007 podelila nove koncesije ali jih ne bo. Ne vemo, kako bodo izgledali in kako bodo organizirani zdravstveni domovi, kajti o tem bo šele razmišljala. Ne vemo, kako bo razrešila nakopičene afere na področju investicij v zdravstvu, kajti na mizah se bodo pojavila odškodninske tožbe. Ne vemo, ali nova ministrica podpira že pripravljene zakone s tega področja, ki so že v fazah in procedurah, kot na primer Zakon o zdravilstvu, ki ga bomo sprejemali čez 10 dni, Zakon o pacientovih pravicah, ki je prav tako na naši seji, Zakon o duševnem zdravju itd., itd. Ničesar nismo slišali o njenem stališču v zvezi s problematiko Vzajemne. Tudi ta je samo nekje latentno zamrznjena v tem trenutku, ampak še vedno nerešena dokončno. Zato menimo, da samo dobra volja in veselje do dela nista zadostni referenci za opravljanje funkcije vodenja Ministrstva za zdravje. Razočarani in presenečeni smo tudi, da kandidatka ni podala jasnih odgovorov in pojasnil v zvezi z očitki o njenem preteklem delu, o razrešnici iz krivdnih razlogov, o očitkih netransparentno vodene nabave in podobno. Želeli bi slišati njeno jasno pojasnilo in ne izgovorov, da se pač to nekje dogaja, in da več ve o tem njena odvetnica. Tukaj je potrebno vendarle dati odgovore. Izmikanje na tem področju ob nastopu tako pomembne funkcije, kot je funkcija ministrica za zdravje, ni dobra popotnica za izgradnjo zaupanja javnosti in ljudi, ki ga človek na tem mestu in na takšnem položaju mora uživati in tudi neprestano graditi. Kljub temu bodoči ministrici želimo vse dobro, saj bo vse, kar bo vendarle v tem kratkem času dobrega naredila, dobro tudi za slovenske bolnike, uporabnike zdravstvenih storitev, ki so pri ministru Bručanu pogrešali prav to: skrbi in misli nanje. Dovolite pa mi, gospod podpredsednik, da vendarle postavim tudi nekatera retorična vprašanja o, če tako rečem, kvalitetnem delu ministra Bručana in o neupravičenih kritikah, ki naj bi jih bil deležen s strani nekaterih v tem obdobju svojega mandata. Sprašujem, ali je bilo krivično, da smo ministru očitali netransparentno, poudarjam, netransparentno podeljevanje koncesij, med drugim svojemu prijatelju, kolegu in članu strateškega sveta v svoji stranki, čeprav je s tem povzročil škodo javnemu zavodu Klinični center. Je bilo krivično, ker je prišlo na dan, da je soglasje za prodajo medicinskih pripomočkov dobila le lekarna njegovega strankarskega kolega in poslanca njegove stranke? Je krivično, če smo z dokumenti, napotnicami in neposrednimi telefonskimi pogovori dokazali, tudi s pomočjo ljudi, bolnikov in pacientov, da minister ne govori resnice v zvezi s čakalnimi dobami? Je bilo krivično, če je kljub opozorilom kupil najslabše operacijske mize in to potem, ko mu je javnost, mediji, tudi nekateri poslanci v parlamentu, ko smo mu preprečili, da bi kupil najdražje operacijske mize in jih preplačal? Je bilo krivično, da so mu izvajalci helikopterskih prevozov napovedali tožbo, če ne bodo dobili plačane te svoje storitve, potem ko ni mogel podpisati pogodbe, ker zanjo ni našel pravne podlage, prevozi pa so bili izvedeni? Je krivično, če je bil vprašan, ali ni nenavadno, da smo vsi skupaj kot davkoplačevalci plačali neverjetne milijone za svetovanje pri polaganju električnih inštalacij na Pediatrični kliniki? Po mojem mnenju to niso bila krivična vprašanja in spoštovani kolegi iz vladajoče stranke, očitno ste v dveh letih popolnoma zamenjali vatle, s katerimi merite klientelizem, krajo in korupcijo.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Besedo dajem poslankam in poslancem. Besedo ima gospod Zvonko Černač. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Torej, kar je bilo predvidevati, se je dejansko uresničilo, in mislim, da tudi v razpravi bomo več govorili o delu dosedanjega ministra kot o tem, kaj menimo, da bi bilo dobro, da bi počela nova ministrica. To seveda ni nič slabega. Nič slabega zaradi tega, ker je več kot očitno, da je del sedanje opozicije nesposoben uresničevati tisto funkcijo, ki ji v parlamentarni demokraciji pripada. Zelo težko je namreč odgovarjati na vprašanja, na katera ne samo da je bilo že stokrat odgovorjeno, ampak so tudi na en način neumna in ne zadevajo problematike zdravstva v Sloveniji. In tudi danes - jaz sem si na hitro pregledal magnetogram včerajšnje seje matičnega odbora; te stvari se seveda ponavljajo tudi danes na plenarnem zasedanju, približno ene in iste. Kako lahko od kandidatke pričakujete, da vam bo kaj pametnega povedala o svetovanju za polaganje električnih kablov, kot pravite, ki naj bi ga plačalo ministrstvo, če tega plačila, dobro veste, da ni bilo. Če gre za posel med dvema zasebnima podjetjema - jaz sem kolegu Cviklu tudi eno enigmatično vprašanje zastavil pred časom, na katerega se mu ni zdelo vredno odgovoriti. To so stvari, ki ne zadevajo ne ministra, ne problematike zdravstva v Sloveniji, ne resorja. Kako odgovarjati na ta stalna podtikanja okrog operacijskih miz - po tej logiki, ki jo vi postavljate, je minister odgovoren, če tam nek "šrauf" oziroma, oprostite izrazu, vijak odpove, ne pa dobavitelj, proizvajalec, ki je dal garancijo za ta proizvod. Po tej logiki bi bil predsednik vlade odgovoren za to, če se njegov avto, ki mu ga je servis nabavil za službene potrebe, pokvari. To je zelo čuden nivo, ne dosega nivoja resne opozicije in slabi kakovostno delo tistih, ki jim je zaupano upravljanje posameznih resorjev v tej državi. S tem vašim načinom samo poslabšujete delo tistih, ki naj bi ga opravljali učinkovito, ker če bi postavljali pravilna vprašanja in zahtevali odgovore na tiste stvari, ki so dejansko problematične - vemo, katere so na področju zdravstva in jih bom kasneje tudi omeni -, bi se lahko stvari izboljšale tam, kjer jih je dejansko potrebno izboljševati. Ta vprašanja pa niso vprašanja ne za Ministrstvo za zdravje ne za ministra, ampak za tiste, ki so za te stvari odgovorni oziroma so jih počeli. Konkretno pri tem svetovanju za polaganje električnih kablov naj gre vprašat oba lastnika podjetjam zakaj sta takšne pogodbe podpisovala. Na ceno pri Pediatrični kliniki, na oddajo javnega naročila ta pogodba ni v ničemer vplivala, ker je bilo javno naročilo izvedeno v skladu z javno zakonodajo, bilo je javno, transparentno in postopek se je zaključil po pogajanjih. Da ne govorim o teh mizah. Na začetku ni bilo dobro, da so bile zavrnjene najdražje, sedaj ni dobro, da so bile nabavljene najcenejše, najhuje pa je seveda, ker minister ne prevzema odgovornosti za vijake, ki se eventualno pri teh izdelkih kvarijo, kljub temu da obstajajo garancije in se ve, da na podlagi teh stvari je treba takšne izdelke nadomestiti. Skratka, oddaljujemo se od tistih bistvenih vprašanj in jaz resnično nisem želel zahajati, imel sem namen povedati nekaj drugega, ampak glede na ta izvajanja pa nisem mogel mimo tega. Torej, nesporno se torej postavlja vprašanje o kvaliteti dela dosedanjega ministra Bručana. Ali je bilo, če jaz ponovno postavim retorično vprašanje kot prej kolegica Oražmova, njegovo delo res tako slabo, kot ste ga želeli skozi sproducirane afere, s katerimi nima nič, pokazati v javnosti? Ali je bil minister resnično tako slab minister? Če si želimo odgovoriti na to vprašanje, moramo verjetno pogledati, kaj je v tem mandatu bilo na področju zdravstva narejenega in po katerih pravilih igre so se stvari dogajale. In ko v tej luči govorite o privatizaciji zdravstva, o tem, da so se začele dogajati nenormalne stvari, da bomo izgubili javno zdravstvo, da ljudje ne bodo mogli več koristiti na enakopraven način tega sistema, moram reči, da ne govorite na podlagi dejstev in argumentov. Koncesije, ki so del javnega zdravstva, so se dogajale na podlagi iste zakonske regulative kot pred letom 2004. In verjetno se boste strinjali, da je tisti, ki vodi določen resor, odgovoren, da ravna po veljavnih zakonih. Če pogledamo, kaj se je dogajalo na področju investicij, kjer je bilo največ kritik. Dediščina, ki jo je prevzel minister Bručan, ni bila dobra. Lahko pošteno povemo, da je bila zelo slaba. Zamujala je Pediatrična klinika, problemi so bili pri mizah, Onkološki inštitut in tako naprej. Lahko bi celo popoldne naštevali, kaj vse ni bilo narejeno, pa bi moralo biti že pred njegovim prihodom. In mislim, da je minister Bručan postavil stvari na svoje mesto. Tudi, če se boste spomnili, ko smo obravnavali zaključni račun za leto 2003, smo ugotovili, da je iz naslova investicij v tem zdravstvenem skladu zelo malo porabljenega denarja ravno zaradi tega, ker ti postopki niso tekli tako, kot bi morali teči. In da so se te stvari po letu 2004, potem ko je ministrovanje prevzel minister Bručan, popravile. Ne bom rekel, da so tekle gladko, ampak ponovno: ne, po mojem mnenju, zaradi odgovornosti ministra, pač pa zaradi čudnih postopkov, ki so bili posledica regulative, ki je bila podedovana. Kar nekaj razpisov in kar nekaj zadev, ki bi morale teči po nekem ustaljenem redu, se ni "sprovedlo", ugotovili smo vsi, zaradi tega, ker so se dogajale določene pravne situacije, ki jim ni bilo videti konca. In mislim, da je šele minister Bručan dosegel, da so se zadeve začele premikati. Tako na tem področju, mislim, da ne bi mogel biti deležen kakšnih večjih očitkov. Navedli ste jih tudi v interpelaciji lansko leto in ste jih nameravali ponoviti v tej, ki je bila dolgo časa napovedovana, pa mislim, da bi bila popolnoma neuspešna, ker vsi argumenti in vsi dokazi, listine, govorijo o nasprotnem. Kar se tiče zakonodaje, kar se tiče urejanja področja. Treba se je strinjati, da gre dejansko za zelo občutljiv in kompleksen sistem, ki ga ni dobro regulirati oziroma spreminjati na hitro in nepremišljeno. In mislim, da tega minister Bručan ni počel. Mislim, da so koraki, ki so bili uvedeni, taki, ki so počasi peljali do cilja. Do tega, da imamo in da ohranimo javno dostopno zdravstvo, da ga organizacijsko izboljšamo in da ga naredimo bolj učinkovitega. In ta zakonodaja, ki je bila sprejeta, in tista, ki se še pripravlja in ki jo bomo še deležni , mislim, da gre v to smer, in mislim, da je to izmed ministrstev, ki je na tem normativnem delu eno izmed bolj uspešnih in bolj delovnih ministrstev. Konec koncev eden izmed zakonov, ki ga v prejšnjem mandatu nikakor ni uspelo ministru Kebru spraviti skozi proceduro, je bil ta zakon, kjer je grozil totalen kolaps sistema oziroma kjer bi tisti najbolj občutljivo sloj prebivalcev, se pravi starejši, plačevali bistveno več iz naslova prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja, je minister Bručan v novem mandatu relativno hitro uredil in v tem Državnem zboru smo sprejeli ustrezno rešitev, ki je omogočala, da smo ta sistem naredili tak, da ni bilo čutiti nobenih negativnih posledic za noben sloj prebivalstva. Tudi tobačni zakon je bil relativno občutljiva točka in tudi pri tistih, kjer je bil deležen največjega nasprotovanja, se pravi pri tistih, ki so zaradi tega najbolj prizadeti, gostinski lokali in tako naprej, se pa v teh obdobjih uveljavitve kaže, da je bila to rešitev oziroma da je bila ta ureditev primerna in da je bila v pravo smer. V nasprotju z nekim drugim zakonom, ki je želel preprečiti nekaj drugega, pa mu to, moram reči, ni uspelo. Mislim, da tudi na tem normativnem področju, če izhajamo iz preverljivih dejstev, in mislim, da je bil minister Bručan, tega seveda nekateri ne boste hoteli nikakor priznati, eden najuspešnejših ministrov v zadnjem obdobju. Mislim, da je užival zaupanje tako v strokovni javnosti kot med koristniki storitev. Da pa je bil vreden zaupanja opravljanja te funkcije, mislim, da je dokazal z zadnjo potezo, ko je po tistem, ko ste mu s temi sproduciranimi aferami onemogočili nadaljnje opravljanje te funkcije, potegnil potezo z odstopom. Kajti, samo to je po moje razlog te odločitve in ne kaj drugega. Prepričan sem, da v kolikor bi kritizirali tista vprašanja, ki jih je še treba urediti, in jaz se strinjam, da so neurejena vprašanja okoli lekarniških monopolov in tako naprej, v kolikor bi se usmerili na ta, mislim, da bi bila ta vprašanja dobrodošla in bi samo pripomogla k temu, da bi to ministrstvo delovalo učinkoviteje. Vendar mislim, da je ta poteza zelo pogumna in pokončna. Mislim, da je s tem minister omogočil,da se to delo, ki je bilo začeto, lahko nadaljuje in da je v tem trenutku verjetno prednost, ne slabost to, da kandidatka, ki bo ta resor prevzela, ne prihaja iz zdravniških vrst. Osebno ocenjujem, da dejansko je to prednost, in upam, da jo bo znala izkoristiti, ne dvomim o tem, ker ne prevzema slabe dediščine, bi pa vseeno verjetno na kakšno stvar morala biti pozorna. Na kaj bi torej morala biti pozorna? Na tisto, kjer pa je, resnici na ljubo, bil minister mogoče preveč šibak. Mogoče je malo preveč zaupal ljudem okrog sebe, tukaj pa žal minister ne sme biti sentimentalen, tukaj mislim, da je odgovornost ministra, ki jo ima do tega Državnega zbora in do ljudi, večja od tega občutka do sodelavcev okrog sebe, zaradi tega novi ministrici priporočam, da temeljito razmisli, s katerimi kadri in na kakšen način bo sodelovala v bodoče, kajti menim, da je to temelj njenega uspešnega ali neuspešnega dela v prihodnje. Ko sem pa preletel ta magnetogram, moram reči, pa nisem dobil takšnega občutka, kot ste ga dobili nekateri v tej dvorani: ne glede njenih sposobnosti ne glede njene strokovnosti; mislim, da je zelo sposobna kandidatka, da je strokovno usposobljena in da ima primeren občutek do ljudi, do tega, kaj so tiste vrednote, ki jih je treba spoštovati in upoštevati. Se pravi, ena takšna zelo drobna stvar, ki sem jo tam zasledil, veliko pove. Zdravstvo, tudi če je zelo dobro organizirano, če vse stvari zelo dobro funkcionirajo, te človečnosti ne sme izgubiti, se pravi, tega odnosa zdravnik-pacient nikakor ne smemo na račun vseh teh postopkov, ki naju bi zagotovili čim bolj racionalno delovanje, zanemariti. In tu mi iz te njene predstavitve izhaja in zaradi tega sem vesel, da lahko o njej danes odločamo, in upam, da bo uspešno opravila svojo nalogo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kandidatke za ministrico za zdravje osebno ne poznam in vse, o čemer bom govorila, ne želi razkrivati mojega odnosa do nje osebno, ampak kot do funkcionarke Vlade, ki ji bo zaupano delo, prisega, ki jo bo izrekla v Državnem zboru, pa ji bo nalagala delovanje v javno dobro. In ko zdaj razmišljam o tem, kar je bilo mogoče slišati in kar je mogoče prebrati v teh dneh, kar vemo, kdo se za ministrsko funkcijo poteguje, mi prihaja pred oči reklama, ki so nam jo pogosto vrteli po televiziji, to je tista: preden skočiš v vodo, preveri, kako globoka je, kot dobro napotilo za to, da ostaneš zdrav. To je dobro napotilo, ki nima s pogumom in s pokončnostjo nič opraviti, ampak nakazuje preudarnost in pametno odločitev za lastno dobro. V tem primeru pa je globina vode pomembna za naše skupno dobro, ker je obvladovanje področja, za katerega bo ministrica imenovana, po moje pač nujno potrebno. In jaz iz predstavitve kandidatke ne morem pozabiti trditve, da izhaja, kar zadeva poznavanje področja, za katerega bo odgovarjala, iz nič. Ne vem, če se v katerikoli dejavnosti nepoznavanje in nevednost šteje za prednost. Zato moram reči, da bomo priča svojevrstnemu eksperimentu. Pogosto smo slišali, da ni dobro, da to področje vodi zdravnik, to se pravi nekdo, ki je profesionalno usposobljen za skrb za človekovo zdravje. In zdaj je postavljena na to mesto oseba, ki obvlada krizni menedžment. Če se mi zdi, da je obvladovanje kriznega menedžmenta mogoče dobro za reševanje nekaterih nepravilnosti ali številnih nepravilnosti, o katerih je govorila opozicija v delu dosedanjega ministra, potem bi lahko še rekla, da je to dobra odločitev. Ampak kandidatka je govorila ravno o tem, da je te stvari, ki so bile pogosto izpostavljene kot problem v zdravstvu, sploh ne zanimajo. Potem se pa vprašam, kaj pa jo zanima. In koliko ji bo v tem letu ostalo časa za uravnavanje stvari, ki so zelo pomembne in zelo občutljive. Če starta iz ničle, če je pred njo predsedovanje Evropski uniji, potem za domače zadeve pač ne bo ostalo veliko časa. Jaz pa mislim, da je v sferi, o kateri govorimo, ki po javnomnenjskih raziskavah zelo visoko kotira in po nakopičenih problemih zagotovo terja dobro poznavanje in jasno strategijo, ne moremo pričakovati ne vem kakšnih rezultatov in zato se mi zdi, da je govorjenje o tem, kako od kandidatke ne bi smeli veliko pričakovati, saj ne pozna razmer, pač nekaj, s čimer se ne morem sprijazniti. Poudarjam, človek mora vedeti, kako globoka je voda, v katero skače, in po tem bomo merili učinkovitost njenega ravnanja. Hvala.
Besedo ima gospa Majda Širca. Prosim.
Hvala za besedo. Tisti, ki ste še ostali in razmišljate o prihodnosti Ministrstva za zdravje, naj uokvirim današnjo razpravo, ki se veže na zamenjavo ministrov, in naj povem, da menim, da zamenjava ministrov, kot je bila zamišljena, dveh plus eden, se pravi treh, je zagotovo teaterska predstava. Zamenjava ministrov v tej Vladi je teaterska predstava. Režiserja danes ni tukaj, prišel je, kot pride režiser običajno na koncu po aplavz. Danes ga ne zanima kakšno mnenje je s strani ostalih, ampak zakaj bi ga. Konec koncev gre za odločitev, ki je padla že davno, in odzivi na to odločitev pravzaprav niti niso važni. Skratka, če gre za teatersko predstavo in ker gre za to, naj povem, da vsi vemo, za kaj gre, a vsi se delajo, da gre za nekaj drugega za kar gre. Resnica je v tem primeru votla, v tem primeru te teaterske predstave, gre le za to, vprašanje je le v tem, v kako bleščeč papir se bo zavila ta prazna škatla. In zakaj mislim, da gre za teater? V čem je ta teater, ki ga lahko enačim z laganjem, z insciniranjem oziroma vzpostavitvijo na oder? Rečeno je bilo, da so kandidati odstopili sami. Kje pa! Jasno je, da so morali odstopiti oziroma da so ministri odstopili - se opravičujem - sami. Jasno je, da so morali odstopiti. In zakaj so morali odstopiti? Zato da bo mir do predsedovanja in do volitev in zato da bi se ob njihovi zamenjavi pozabilo na nevralgične točke vseh ostalih ministrov in ostalega dela, nedela Vlade. Drugič. Danes slišimo pa slišali smo tudi s strani predlagatelja, pravzaprav inscenatorja te predstave, da so kandidati odstopili zaradi tega, ker so delali dobro. Tudi danes slišimo, da je minister Bručan delal, pravzaprav da je bil eden najboljših ministrov, ampak zaradi tega, ker se je mu insciniralo in podtikalo neke zgodbe, je moral oditi, ker tega podtikanja ni prenesel. Skratka, če so kandidati delali dobro, konec koncev premier ministrom ni očital nič kaj slabega, pomeni, da jih je odslovil prav zaradi tega, ker so delali dobro, ker je bilo z ministri vse v redu. Toda, jaz mislim, da še ni bilo premiera in tudi ni bilo še ministra, ki bi moral oditi zaradi tega, ker je delal dobro. In tudi ni bilo premiera v vseh petnajstih letih, ki ne bi povedal, zakaj prisiljujejo nekoga k odstopu in ga pošilja stran iz svoje vlade. Kaj je bilo narobe v temu delu? Kaj je zgrešil? Česa niso naredili, da so morali oditi ti ministri, ki so zamenjani - kot da zamenjani? Javnost bi morala vedeti, zakaj premier žrtvuje svoje ministre oziroma zakaj hoče druge. Dolžen je javnosti povedati, ne pa govoriti o tem, da jih zamenjuje zaradi tega, ker so delali dobro. Skratka, tukaj je režija te predstave, tu je postavitev na oder in zavijanje v prazno škatlo. Jaz mislim, da če nekdo ne izdela razreda ali pa izpita, dobi negativno oceno, ne pa petice oziroma desetice na izpitu. Druga farsa, če preidem k predlogu kandidatke, druga farsa tega teatra so imenovanja za nove ministre. Osebno menim, da je premierju povsem vseeno, koga da na pladenj, da ne rečem na tnalo - kakor pač hočete. Trije nove ministri, dve ministrici - kako smo priročne ženske za rezervne vloge, konec koncev tu gre za rezervne vloge. Trije novi ministri bodo tri mesece ždeli na varnem, ne bo jim treba nič odgovoriti, saj bodo vedno imeli v rokah oziroma v žepu in v rokavu tisti "ali bi", "ne vem", "ne znam", "bom vprašal", "se bom posvetoval", "bom analiziral", "pustite me pri miru, tri mesece imam časa". In ko bo teh 100 dni mimo, bodo imeli ti trije ministri, ki bodo nedvomno potrjeni, dve ministrici, drug izgovor "nimamo časa", "hočemo imeti mir zaradi tega, ker imamo pred seboj druge dolžnosti, vezane na plemenito vodenje Evropske unije", "zasedeni smo" "pustite nas". Skratka, niti tehnično nekako operativnosti ne bo potrebno pričakovati od njih. In po šestih mesecih drugo leto bo samo še nekaj mesecev do volitev in v tem času je običajno glavna naloga ministrov ta, da čim manj delajo in čim več obljubljajo; čim več nasmeškov, tem manj dejanj. Ob vsem tem teatru je ključno vprašanje, kje je interes, kje je zastopan interes državljanov in javnosti in kje je tukaj državotvorni interes pri tovrstni rekonstrukciji vlade. Ni ga, ker na nek način presega ta režija neke dovoljene uzance ali neka pravila, tudi dramaturška, ki govorijo, da na odru vendarle ni dovoljeno vse, kar si kdo izmisli. In kaj menijo ljudje, ko tako prisluhnem kakšnemu mnenju ob tovrstni rekonstrukciji? Jaz mislim, da verjamejo, da gre za dobro ljudstva in pristanejo tudi na to, da nova ministrica oziroma kandidatka za ministrico za zdravje pravi, da zdravstva, tega področja ne pozna, da sicer res da ne ve niti, kje je hiša, ampak da jo bodo podučili, ampak da se hitro uči in da je polna energije in da bo vse prinesla notri. Ko smo analizirali, kdaj in kako, vemo, da ji niti ni treba prinesti notri. Kandidatka za ministrico je na hearingu tudi dejala, da res da ne ve, kje je ministrstvo, da bo pa znala najti vrata, saj ima polno energije, vse nahrbtnike bo pustila pred temi vrati zaradi tega, ker so vendarle ta vrata preozka za prtljago, ki jo nosi s seboj. O tej prtljagi ni govorila. Pozabila pravzaprav na vse tiste načine in očitke oziroma orodja in prijeme, ki jih je nekoč v drugih obdobjih imel, ko je bil še v opoziciji, sedanji premer, ki je ob določenem sumu že inkriminiral nekoga. Kaj šele pa, ko je bil ta sum nekoliko bolj utemeljen. Skratka, ministrica, kandidatka za ministrico - lapsus je razumljiv, jasno, da ministrica bo danes, kandidatka, o kateri govorimo - je dejala, da bo vnovčila svoje izkušnje, ki jih ima, menda ne malo, ne samo v Sloveniji, tudi na drugih kontinentih, Kitajski, in mislim, da so ljudje zadovoljni, ker pravijo, pogum je pa tudi vendarle nekaj vreden. Skratka, gre za eksperiment. Danes smo slišali, da tovrstni eksperimenti so nevarni, že v nekaj teh nastopih v Državnem zboru, režiser jim ni bil priča, ampak ti eksperimenti res da prinašajo nekaj pestrosti, s katerimi postane življenje bolj živahno, ampak jaz mislim, da ni nujno bolj zdravo v luči javnega interesa. S tem, ko je Janez Janša prisilil k odstopu tri ministre, je zagotovo preusmeril pozornost na tiste probleme, na tiste ministre, ki so mu ostali v Vladi, ki so v razsulu. In to je drugo poglavje, o katerem se tudi ne sproža diskusija zaradi tega, ker smo vsi nekako preokupirani s tem, kaj kdo misli, od kje prihaja; skratka, zaposleni smo točno s tistim, kar je premier videl, da se bo zgodilo - zaposlenost z razmišljanjem o novih kandidatih. S tem ko je preusmeril pozornost z nekaterih kandidatov s temi kandidati na stanje v Vladi, je seveda zaščitil tudi tista ministrstva, ki so dobesedno v razsulu. Če katero, zagotovo velja to za Ministrstvo za kulturo. Neke limanice so se tudi zgodile, da kako je v redu, če se prihaja - in danes je tudi Janez Janša precej o tem govoril, o tem, kako je fino, če prihajajo menedžerji v vlado, kako bodo postorili vse tisto, kar tako odlični ministri, ki so morali oditi, niso postorili. Ampak če ponovim danes že slišano in pomembno trditev, da tudi menedžerji morajo poznati, kam prihajajo. Morajo vedeti, kako se krizna podjetja rešujejo, kakšne so težave, morajo znati detektirati težave, jih oceniti in tudi imeti orodje na razpolago za to, da sanirajo podjetja, da sanirajo tiste institucije, v katere vstopijo. No, ti menedžerji, s katerimi se bo sedaj opremila Vlada, pa so priznali, da ne poznajo ne težav, da nimajo ne orodij, nimajo niti analiz tega, v kar se spuščajo; skratka, kot je bilo danes rečeno, spuščajo se v prazen bazen, s tem da mislijo, da je voda tam zelo visoka. To, kar je pomembno za nas - jaz ne morem podpreti ministrice, ki ne ve, kam prihaja, ampak to, kar je pomembno za nas, je zagotovo to, da spremljamo njeno delo in da se ne oziroma na to, ali je zasedena s predsedovanjem Slovenije Evropski uniji ali ne, temveč ali je zasedena dovolj odgovorno z vprašanji ljudi in tistimi vprašanji, ki jih je pustil prejšnji minister, ki je moral oditi. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Barbara Žgajner Tavš. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Začela bom z retoričnim vprašanjem, na katerega me je spomnil poslanski kolega iz vladajoče, največje koalicijske stranke: Ali je bil minister res slab minister? Oh, kje pa, še zdaleč ne! To smo slišali samo nekaj dni pred tem, preden je minister moral odstopiti. Je pa, verjamem, sproščena inovativnost Vlade Janeza Janše tokrat šla tako daleč, da je zamenjala tri, ne samo enega dobrega ministra, tri dobre ministre. Priznam, Vlada Janeza Janše je za razliko od prejšnjih vlad, ki so delale slabo, inovativna, sproščeno inovativna, če hočete. Ampak, veste, ta inovativnost meni pošteno smrdi, spoštovane kolegice in kolegi. V predstavitvi stališča SDS smo danes slišali vse prej kot nekaj dobrih ključnih argumentov, zakaj je kandidatka za ministrico vredna našega zaupanja. Ne, predsednik oziroma vodja, se opravičujem, največje koalicijske stranke je pravzaprav govori o vsebini slabega dela ministra Bručana. 20 minut je porabil pravzaprav za to, da je potrdil celotni opoziciji, ki je na glas kričala, kako zelo je potrebna interpelacija o delu ministra za zdravje, o delu odstavljenega ministra za zdravje. 20 minut, še enkrat poudarjam, niti enega argumenta do sedaj, ampak resnično strokovnega argumenta nisem slišala, niti s strani predsednika Vlade, ki bi govoril v prid temu, da si kandidatka za ministrico zasluži zaupanje. Ne bom rekla, da sem zmedena, ker sem poslušala pravzaprav utemeljevanje upravičenosti interpelacije. Ne. Daleč od tega, ker sem takega ravnanja te Vlade vajena. Ker vem, da znajo posamezniki v SDS zelo dobro manipulirati z besedami, izrečenimi v okviru delovnih teles ali pa na sejah Državnega zbora. Manipulacija, zavajanje ali laži - jaz bom vmes postavila enačaj. Predsednik Vlade je dejal, da so bili na matičnem delovnem telesu včeraj dopoldne kandidatki izrečeni očitki, da ni iz stroke. Ne. To je manipulacija. Manipulacija z javnostjo, spoštovane kolegice in kolegi. Kandidatki za ministrico so bili izrečeni očitki, ampak upravičeni očitki, da ne pozna zdravstvenega sistema v naši državi; ne pozna zdravstvenega sistema, ne pozna politike, usmeritev Vlade Republike Slovenije. Ne pozna niti tega, kako poteka celotni zakonodajni postopek, kaj se dogaja na vladi, kaj se dogaja v parlamentu, kdo je odgovoren za odločitve, ki jih sprejme vlada, pošlje v parlament in v parlamentu podpre vladna koalicija. Ministrica oziroma, se opravičujem, kandidatka za ministrico je jasno in glasno povedala, da izhaja iz čiste ničle. Eno leto je še do novih volitev, slišali smo, da pravzaprav za njeno delo na notranjepolitičnem področju ostane zelo malo časa, zaradi 100-ih dni miru, ko bo kandidatka za ministrico oziroma ministrica naročila analize za preteklo delo, 100 dni miru, potem mislim, da pride 21. december, kot je včeraj izračunal kolega, ko je prvi dejansko delovni dan za njo. Potem sledijo božično-novoletne počitnice, 1.1.2008, spoštovane kolegice in kolegi, pa je že predsedovanje Evropski uniji, traja šest mesecev. Potem je 15 delovnih dni, potem nastopijo vladne oziroma parlamentarne počitnice, pa bo volilna kampanja, pa bodo nove volitve. Gre za manipuliranje, ne samo z vami, spoštovani koalicijski poslanci, ampak s celotno slovensko javnostjo. Da bom, ker časa nimam veliko, pustila še nekaj časa za moje poslanske kolege, rekla bom, pa tudi to sem danes že slišala in tudi jaz cenim pri kandidatki "pošten", v narekovajih, pristop, pošten pristop, ker je bila toliko odkrita, da je dejala, da izhaja iz čiste ničle, področja ne pozna in da je dejansko edino, kar ve o področju, ki ga bo pokrivala in za katerega odgovorna bo, to, kje približno je stavba Ministrstva za zdravje. Zdaj sprašujem, kdo se iz koga v tej naši državi norčuje. Ničkoliko zelo utemeljenih argumentov je bilo, ki so govorili o tem, da je s politiko, vladno politiko, ki se izvaja na področju zdravstva, nekaj hudo narobe, da je ta politika slaba, kajti ta politika se odmika ali pa gre v smeri tega, da zdravje postaja dobrina na trgu: če imaš denar, potem lahko prideš do kakovostnih zdravstvenih storitev. In tisto, kar je naredil predsednik Vlade s tem, ko je odstavil ministra Bručana, ko je zaprl oziroma onemogočil, da bi se o zdravstveni politiki opravila v parlamentu širša razprava, veste, s tem je samo zameglil, zameglil tisto, kar se bo na tem področju odvijalo naprej - to si upam trditi tukaj in sedaj. In če je kandidatka za ministrico dejala, da je njena edina vizija zagotoviti za uporabnike prijazno okolje, ja, nedvomno se strinjam z njo, da je veliko lepše priti v prostor, kjer visi na steni slika, kot v prostor, kjer so stene gole, ampak bojim se, da bo ta njena vizija dobila odgovor v slikah predsednika Vlade, ki bodo visele v vsem osmih bolnišnicah po Sloveniji. Veste, tudi toliko kandidatka za ministrico ne ve, da bi vedela, koliko bolnišnic imamo v Sloveniji in kaj namerava Vlada s tem bolnišnicam storiti - konkretno s trboveljsko. Ja, slišala je, da je nekje tudi občina Trbovlje, kaj več pa o projektu javno-zasebnega partnerstva kandidatka za ministrico ne ve. In takšni kandidatki jaz težko dam svoj glas ali, če hočete, prevzamem del njene odgovornosti.
Besedo ima gospod Franc Jazbec. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Ker sem pred leti bil tudi sam opozicijski poslanec, nekako težko razumem današnjo razpravo, v kateri je, vsaj pri tej točki, bila omenjena teatrska predstava. Res izgleda ta razprava bolj kot teatrska predstava, kajti očitki, ki so leteli na ministra Bručana konec prvega polletja, čez celotne poletne počitnice in napoved interpelacije ministru o njegovem delu in današnja razprava, v kateri hočejo nekateri razpravljavci prikazati odstop ministra in imenovanje oziroma predlog nove kandidatke za ministrico kot škatlo, zavisi samo, v kakšen celofan jo bomo danes zavili. Dejstvo je, da če ste ministru očitali toliko nepravilnosti, bi danes nad njegovim odstopom morali biti tako rekoč navdušeni, novi ministrici pa s svojimi predlogi pomagati k čim boljšemu delu, vendar opozicijska dejstva in razprave, ki jih danes vodite, ne peljejo k temu. Tudi žaljivka, kako ta Vlada ni imela posluha za enakost žensk, kako je v tej Vladi bila vseskozi samo ena ministrica, zdaj ko pa sta predlagani dve novi kandidatki za ministrici, pa je očitek z druge strani - da gre za rezervo, za žensko rezervo in rezervno varianto. Vse to je namreč razprava, ki ne pelje k produktivnemu delu kandidatov oziroma kandidatke, o kateri danes razpravljamo in ki bo prevzela, če bo izvoljena, resor zdravstva. Ob rekonstrukciji Vlade, ko danes govorimo o kandidatki Zofiji Mazej Kukovič, je treba povedati, da je le-ta na predstavitvi, na tako imenovanem hearingu na matičnem delovnem telesu, včeraj, temeljito predstavila svoje poglede na zdravstvo, da ima vizijo, kaj lahko naredi v tem letu mandata, ki je še pred nami in kaj je tistega, kar je v tem letu mandata treba zastaviti tako, da bo omogočeno normalno in boljše delo v naslednjih prihajajočih mandatih. Prednost kandidatke je vsekakor tudi v tem, da ne prihaja iz zdravstva, da ni zdravnik in da ne prihaja tudi iz Kliničnega centra. Vsi dozdajšnji ministri v samostojni Sloveniji so namreč bili nekdanji delavci oziroma zdravniki Kliničnega centra. Nedvomno je, da se bo nova ministrica morala spopasti tudi s tako imenovanimi "belimi haljami", ti pa so nekako poseben klan, s katerim nekdo, ki prihaja iz teh vrst, težje uravnava delo. Pridobiti pri ministrovanju stroko, ki bo pomagala ministrici, jaz mislim, da ne bo težko, še posebej, ker je ministrica v svoji predstavitvi poudarjala tudi, da bo v vseh svojih dejanjih iskala tako imenovani socialni dialog med socialnimi partnerji. Pomembno je, da je poudarila tudi komuniciranje z vsemi partnerji, ki se jih tiče zdravstvo. Drugo njeno področje, ki je bilo tudi na široko predstavljeno, je bilo področje investicij, ki v zdravstvenem resorju tako rekoč peša, ne samo v zadnjem mandatu, temveč nazaj, tu je bila podedovana izredno slaba dediščina iz prejšnjega mandata. Kandidatka za ministrico pa je imela tudi pogled, kako se bo reševalo podeljevanje koncesij, katero je bilo predmet obtožb dosedanjemu ministru. Poudarek v svoji predstavitvi je kandidatka podala tudi nacionalnemu programu zdravstva. Nacionalnega programa zdravstva tako rekoč zdravstveni resorji v vsem obdobju samostojne Slovenije ni imel več kot štiri leta. Res je, da je to bilo v času ministrovanja ministra Kebra, vendar je ta nacionalni program bil pripravljen v mandatih pred Kebrom. Minister Keber pa takrat ni uspel pripraviti tega nacionalnega programa za naprej in tako je ob začetku Bručanovega mandata dejansko ministrstvo delovalo brez tega nacionalnega programa. Kaj pa je nacionalni program? Nacionalni program je v bistvu neke vrste plan dela ministrstva. Tak plan dela ministrstva se ob dejstvo, ki ga je minister Bručan podedoval na tem ministrstvu, ni dal sestaviti čez noč, ne v enem, ne v dveh, pa tudi ne v treh letih, kajti minister Bručan je ob prevzemu svoje funkcije naredil, po mojih ocenah, eno temeljito napako in ta temeljita napaka je bila ta, to sem poudarjal tudi včeraj na "hearingu", da ni naredil tako imenovani kadrovski cunami, obdržal je namreč celotno ekipo, tudi tisto, ki je bila odgovorna za to, da na ministrstvo v času ministrovanja gospoda Kebra ni bil pripravljen nacionalni program, da so bile vpeljane investicije, ki so se vlekle po netransparentnem načinu, da so bile podpisane nekatere pogodbe, za katere danes tisti, ki ste jih podpisovali, očitate ministru Bručanu, da so bile narejene nekorektno, da so bile v smislu korupcije. Verjetno so bile, treba je pa pogledati samo čas, v katerem so bile pripravljene in kdo je bil avtor teh. Skratka, spodbudno je, da se kandidatka z veseljem loteva svojega resorja oziroma dela na tem resorju. Spodbudno je tudi to, da si upa v tem času zastaviti delo, tako kot ga je v svoji predstavitvi prikazala, in mislim, da so nekateri pogledi primerni, tudi ob tem, ko je komentirala, kako gleda na uvoz manjkajočega zdravniškega kadra v Sloveniji. To, da ministrica oziroma kandidatka za ministrico zatrjuje, da dobri kadri, ki bi prišli v Slovenijo oziroma v Evropo v službo, bodo šli tja kjer bodo dosegli najvišji nivo osebnih dohodkov - to pa sigurno v Evropi ni Slovenija. To namreč tudi dokazuje to, da je odločitev te Vlade, da ustanovi medicinsko fakulteto v Mariboru, bila še kako pravilna in zanašati se je treba samo na lastne vire oziroma na kadre, ki bodo vzgojeni v Sloveniji in katere bo tudi mariborska fakulteta začela prej kot slej ponujati slovenskim bolnišnicam. Skratka, jaz sem nad predstavitvijo in nad kandidatko navdušen in mislim, da bo upravičila svoje zaupanje, ki ga bomo danes dali. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa dajem poslancu Samu Bevku. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Predsednik Vlade je v svojem nastopu dejal, da ni nujno, da mora biti kandidatka za ministrico za zdravje zdravnica. S tem se popolnoma strinjam. Nadalje je dejal, da je funkcija ministra oziroma ministrice nekje med politično in menedžersko funkcijo. Tudi to bi lahko kupili. Nato pa je naštel še 15 držav Evropske unije, kjer minister za zdravje ni po izobrazbi zdravnik ali zdravnica. S tem naj bi utemeljil svoja predloga, da nihče od obeh kandidatov ne prihaja iz stroke, ki naj bi bili blizu prometnemu in zdravstvenemu resorju, ki ju bosta vodila. Zamolčal pa je nekaj drugega. Žal nisem uspel preveriti vseh 15 navedenih primerov. Namreč, zamolčal je, da imajo navedeni ministri ali ministrice druge potrebne ali vsaj zaželene kvalifikacije, ki jih je navedel predsednik Vlade. Tako je bila na primer ministrica za zdravje iz Italije, Livia Turco, pred tem že ministrica za enake možnosti, nadalje ministrica za socialno solidarnost, dva mandata pa tudi poslanka. Se pravi, da ima bogate izkušnje s področja izvršilne in zakonodajne veje oblasti. Grški minister pa je bil šef kabineta predsednika vlade, poslanec in minister za promet. Švedski minister je bil predsednik stranke, dolgoletni poslanec; angleški minister je pred tem opravljal funkcijo ministra za trgovino in industrijo, bil je tudi minister za visoko šolstvo. V Belgiji pa je bil minister prej župan, pa poslanec in državni sekretar za evropske zadeve. Vendar dovolj glede potrebnih delovnih izkušenj. Že prej sem povedal, da bo že čas pokazal, ali za vodenje ministrstva zadostuje to, da kandidatka prihaja iz gospodarstva in da je bila prej direktorica podjetja. Rad bi namreč kandidatko za ministrico za zdravje opozoril na en vsebinski problem, to je na problem bolnišničnih okužb v naših zdravstvenih ustanovah in tudi v številnih domovih za ostarele. Na te probleme sem redno od leta 2001 dalje opozarjal s številnimi poslanskimi vprašanji in pobudami že ministra dr. Dušana Kebra in tudi ministra dr. Andreja Bručana. Stanje se je v teh šestih letih sicer izboljšalo, ni pa še zadovoljivo. Pred šestimi leti, ko sem prvič spraševal glede ukrepov za preprečevanje bolnišničnih okužb v zdravstvenih ustanovah v državi, sem dejal, da se vsak deseti bolnik dodatno okuži v bolnišnici. Zato bi torej apeliral na bodočo ministrico, da se vpraša in pozanima, kako varne oziroma kako nevarne so slovenske bolnišnice z vidika bolnišničnih bakterijskih okužb. Najbolj nevarna je seveda okužba z bakterijo MRSA, ki je postala odporna praktično na vse antibiotike. MRSA je tudi danes še vedno pereč problem slovenskih bolnišnic. Stanje se ni normaliziralo in pojav je postal vsakdanji. Skoraj polovico ugotovljenih nosilcev MRSE to bakterijo pridobi v bolnišnicah. Pred štirimi leti sem zasledil v strokovni literaturi podatek, da zaradi bolnišničnih okužb v Sloveniji vsako leto umre od 400 do 600 ljudi. To je visoka številka, večja, kot je letno število umrlih v prometnih nesrečah v državi. Ukrepi za zmanjšanje bolnišničnih okužb pa so po zagotovilih stroke relativno enostavni. Eden izmed njih, najbolj enostaven, je predvsem dosledno razkuževanje rok medicinskega osebja. In za zaključek. Že pri 1. točki dnevnega reda sem opozoril na nenapisano pravilo, da ima Vlada ob svojem nastopu s strani opozicije običajno 100 dni miru. Vendar žal tega ne moremo avtomatično prevzeti tudi ob tej rekonstrukciji Vlade, ki je zgolj minimalna. Glede na to, da naj bi opozicija med predsedovanjem Evropski uniji zavzela konstruktivno držo do Vlade in naj ne bi predlagala interpelacij zoper ministre ali predlagala nezaupnico predsedniku Vlade, bi to pomenilo, če bi upoštevalo teh 100 dni, da bi imeli bodoči trije ministri popoln mir vse tja do konca svojega mandata. To pa je seveda nesprejemljivo. Kot opozicijski poslanec bodoči ministrici za zdravje ne morem dati podpore. Rekonstrukcije Vlade v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo podprli. Konec koncev pa smo, kot sem to že dopoldne povedal, proti tej Vladi glasovali že ob njenem imenovanju konec leta 2004. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Bojana Homana. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi prav lepo pozdravljeni! Ko sem včeraj na matičnem odboru poslušal zaslišanje kandidatke za ministrico, lahko rečem, da je name naredila pozitiven vtis, saj se vidi, da prihaja iz gospodarstva in da ima veliko izkušenj, kako denar zaslužiti in kako potem težko zaslužen denar tudi preudarno zapraviti, v primerjavi s preostalimi ministri, ki so bili predhodno na tem ministrstvu, ki prihajajo iz teh negospodarskih struktur in so bili do sedaj navajeni samo denar črpati. Tukaj pa imamo neko novo vlogo tudi, kako denar zaslužiti. Če bo to izkušnjo prenesla med zdravnike, menim, da bo naredila veliko. Takoj sem opazil, da zna, da ima tudi to mehko roko, ki jo potrebuje tudi pri vodenju tega ministrstva, in mene ne skrbi, da ne bi bila sposobna voditi tega zahtevanega ministrstva. Vseskozi v svoji predstavitvi je omenjala kazalnike. Do sedaj na teh ministrstvih še na nobenem nisem opazil oziroma še nimamo uvedenih teh kazalnikov, kako neko dobro delo ovrednotiti oziroma meriti, kaj je kdo naredil dobrega oziroma kaj je kdo naredil slabega. Če bi imeli uvedene kazalnike tako kot so to narejeni v gospodarstvu, v vsaki industriji znamo hitro določen proces izmeriti, ugotoviti uspešnost, če bomo to prenesli tudi v to negospodarsko sfero, menim, da bomo lahko naredili veliko in da bomo tudi lažje ocenjevali delo ministrstev, kako so dobri oziroma kako so slabi. Do danes še nismo opazili, da bi imeli neke kazalnike tudi v našem zdravstvu glede kvalitet bolnic, zdravnikov. Ko gremo na dopust, si znamo izbrati hotel, znamo izbrati zvezdice na hotelih, kam gremo, v hotel z eno zvezdico do pet zvezdic, v bolnicah teh kazalnikov oziroma teh zvezdic še nimamo in kandidatka je nekako nakazala, da je tudi tukaj treba narediti neko primerljivost med bolnišnicami, da bomo znali ločiti dobre bolnišnice, dobre, slabe, povprečne porodnišnice in ravno tako, da bomo znali oceniti tudi zdravnike, vsak konec leta, ali je to dober ali je to slab zdravnik. Jaz ne bi tako črno gledal na to izbiro. Sam smatram, da je izbira dobra, čas bo pa pokazal, kako srečno roko je imel mandatar pri tej izbiri. Ampak sam sem trdno prepričan, da je imel dobro izbiro, kandidatka me je na odboru prepričala in ima mojo podporo. Hvala.
Hvala tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Boštjana Zagorca. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! Tako kot kolegi iz Slovenske nacionalne stranke tudi sam ne morem podpreti kandidatke za ministrico. Danes sem tukaj poslušal in skušal razbrati nekaj razlogov, zakaj bi jo podprl. Vsi pravite, hvala bogu, da prihaja iz gospodarstva. Ampak vaša prva izbira je bil, mislim da, gospod, ki je prihajal iz zdravstva. Ampak ta gospod je znal sešteti dva in dva in je ugotovil, da se mu to enostavno ne izplača. Kar se tiče kazalnikov, spoštovani moj predhodnik, koliko zvezdic bi pa imela stara nevrološka klinika, če bi delali kazalnike in je gospod Bručan ni uspel narediti. Danes sem tukaj poslušal in sem imel občutek, kot da gre za to, ali odstavljamo gospoda Bručana, vi pa se zavzemate za to, da on ostane, ker je delal vse perfektno in super in je slovensko zdravstvo dvignil v neomajne višave. Ampak če je tako dober zakaj je potem šel, zakaj je potem mandatar sprejel njegov odstop, zakaj ga nismo tukaj prepričevali, našega novega poslanskega kolega, da on je pa tako dober, da bi moral ostati tukaj. Ampak danes bi vsi govorili o tem, kako je bil on dober, niste pa povedali, zakaj bi gospo kandidatko danes tukaj potrdili. Jaz ne vidim enega razloga, da bi jo. Omenjali ste besede na matičnem delovnem telesu. Pred seboj imam magnetogram. Jaz vam povem, gospa ni povedala nič konkretnega. Govorila je o nekih številkah v gospodarstvu, o nekem kriznem menedžmentu. Mislim, da je vsaj edina ali pa je tudi mandatar spoznal, da potrebujemo človeka v zdravstvu, ki se spozna na neko krizo, ker zdravstvo je v krizi, je pa tudi dejstvo, da gospa ne ve niti, kaj so čakalne vrste, verjetno jih je tudi preskakovala kdaj pa kdaj, glede na svoj dosedanji položaj, ne ve nič o operacijskih mizah, ve pa, kje bo bivala naslednje leto dni približno. Ampak v dobi tehnike verjamem, da ji bo tudi Vlada pomagala z GPS-om, da bo našla stavbo, kjer bo prebivala in aktivno bila na voljo poslancem, kot je že moja kolegica povedala 16 aktivnih dni, če odštejemo predsedovanje EU. Jaz tega ministra enostavno v tej državi, ki bo držal roko nad največjo odgovornostjo, to je nad zdravjem ljudi v tej državi, si ne znam predstavljati. Ne znam si predstavljati kriznega menedžerja, ki bo reševal zdravstvo. Razen če bo z mostovi povezoval mariborski klinični center z ljubljanskim in s tem skrajšal pot kakšnemu reševalnemu vozilu. Mojega glasu pač gospa kandidatka ne bo dobila.
Hvala lepa. Besedo pa ima poslanka Alenka Jeraj.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem! Od jutra razpravljamo o dveh točkah predlogov kandidata za ministra za promet in ministrice za zdravje in naša opozicija v treh letih ni našla kakšnih lepih besed za oba ministra, danes jih pa kar naenkrat skrbi, zakaj sta morala oditi. Morda je težava v tem, ker so poletne počitnice namenili pisanju interpelacije, ki jo sedaj lahko vržejo v koš, namesto počitnicam. Zelo krivično pa se mi zdi, da kar naprej obsojate, da sta le kandidata oziroma da sta le igralca v neki predstavi, da ne vesta, v kaj se spuščata, česa se lotevata, kot da sta prišla včeraj na svet in nista še nič naredila v svojem življenju. Skratka, o ničemer ne vesta nič kar naj bi se dogajalo na ministrstvu, nista sposobna se učiti, no, tudi kaj prida naučiti, čeprav sta v svojem dosedanjem delu to že dokazala, za razliko od nekaterih poslank in poslancev, ki se pa očitno spoznate na vse, tudi nekateri z manj izkušnjami kot kandidata, o katerih razpravljamo. Da se vrnem na našo kandidatko za ministrico za zdravje. Tudi name, moram reči, je naredila zelo pozitiven vtis, je zelo energična gospa, ima vizijo, postavlja si visoke cilje, kar je seveda tudi pogoj, da se kaj uresniči. Tisti, ki si ne postavi ciljev, jih tudi doseči ne more. Ima dolgoletne izkušnje z delom ljudmi, ki morajo biti zadovoljni in motivirani, ker samo tako lahko dobro delajo. In zagotovo je to še posebej pomembno v zdravstvu, kajti če so zadovoljni tisti, ki v zdravstvu delajo, so potem zadovoljni tudi uporabniki. Zaveda se, da lahko stvari izboljšujemo le, če merimo učinke tistega, kar delamo, in je zato tudi napovedala merjenje zadovoljstva tako zaposlenih kot uporabnikov, z namenom, da bi na čim več področjih razširili primere dobrih praks in zmanjšali slabe izkušnje oziroma tudi nekatere tragične dogodke. Sama mislim, da je izpostavila kar nekaj konkretnih stvari. Eno sem že omenila, naslednja je tudi, da je izpostavila problem celostne obravnave bolnika, da vzpostavimo evidence, bolnika obravnavamo oziroma njegovo zdravstveno stanje z vsemi relevantnimi informacijami, ker smo samo tako lahko pri zdravljenju tudi učinkoviti. Ob očitkih prejšnjemu ministru v zvezi z gradnjami Onkološkega inštituta, Pediatrične klinike, nakupom opreme, se kandidatka zaveda, da je dobro in profesionalno pripravljen razpis prvi pogoj, da bomo pri gradnji in nakupih uspešni. Drugi pogoj je učinkovit nadzor, ki se očitno v obdobju prejšnjih ministrov ni izkazal kot kaj prida učinkovit. Očitno je bilo tudi v času ministrovanja gospoda Bručana nadzoru namenjene premalo pozornosti. Včeraj na odboru smo slišali tudi kar nekaj opazk, predvsem iz ust kolegic, od katerih bi predvsem pričakovala pozitiven odnos in morda kakšno spodbudo kandidatki, da kandidatka ne pozna podrobnosti, da se ne želi opredeljevati do tako imenovanih afer s področja zdravstva. Sama mislim, da naloga ministra ni, da se ukvarja s širino vrat na Onkološkem inštitutu ali vsakim stolom, ki se kupi v kateri od slovenskih bolnišnic, pač pa je minister tisti, ki vodi celoten sistem in organizira delo tako, da se točno ve, kdo je dolžan poskrbeti za širino vrat na Onkološkem inštitutu in opremo in kdo je odgovoren, če je bilo pri tem kaj narobe. Kandidatka je v svojem nastopu povedala, da želi najprej pregledati vse podatke in se šele po tem izrekati o določenih vsebinah. Danes lahko v medijih preberemo toliko različnih informacij, da bi bilo neresno na podlagi tako različnih informacij in različnih podatkov določiti smernice in se tako morda omejiti ali pa v program uvrstiti probleme, ki to sploh niso, pri tem pa pozabiti na kakšne nujne zadeve, ki jih je potrebno rešiti. Menim, da je kandidatka preudarna in sposobna, da se zaveda, da čakalnih vrst ne moremo začeti reševati na koncu, ampak jih moramo reševati na začetku, ker se nam redno dogaja, da gasimo požar, namesto, da bi poskrbeli, da do požara sploh ne pride. Sama bom kandidatko podprla in ji želim, da bi ji uspelo izboljšati posamezne segmente našega zdravstvenega sistema, ki je že danes na relativno visokem nivoju, da ta standard zadržimo in postorimo kaj še tam, kjer je potrebno postoriti, ne pa vnaprej obsojati in ji napovedovati, da v enem letu itak ne bo mogla nič narediti. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo pa ima poslanec mag. Milan M. Cvikl. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz seveda pozdravljam predlog Janeza Janše, da je zahteval od ministra Bručana, da odstopi. To zato, ker je s tem gospod predsednik Vlade priznal, da je pri delu ministra za zdravje in tudi še drugih ministrov veliko napak. Sedem mesecev - od februarja, ko sem postavil poslansko vprašanje, je minister trdil, da je pri nadzoru vse v redu. Nadzor, ki ga on izvaja, nima nobenih napak. No, nekaj dni pred svojim odstopom je pa imenoval zunanjo komisijo, ki naj bi izvajala super nadzor nad super nadzorom. Gospod Janez Janša pa je s svojim predlogom povedal še nekaj več. Povedal je, da je v zdravstvu kriza. Predlaga namreč gospo, ki je na Texas univerzi pri znanih republikancih, kot se temu reče, študirala krizni menedžment. Res je, če kdo misli, da se čakalne vrste rešuje tako, da jih sploh ni, se v klasičnem kriznem menedžmentu to rešuje tako, da preprosto ukineš pravico. In današnja razprava, predvsem nekaterih poslancev, me seveda prepričuje v to, zakaj vi mislite, da je gospa pravi izbor. Sam sem kandidatko vprašala nekaj zelo enostavnih vprašanj, ali pozna pojem kazalnika, ki se mu reče "skupina primerljivih primerov". Zakaj je to pomembno? Gospa bo čez nekaj dni dobila na mizo za podpisati, kot ena od tako imenovanih partnerjev v usklajevanju programa financiranja bolnišnic pogodbo in tam notri seveda lepo piše, da je minister Bručan predlagal pri tej pogodbi, na primer, da bo potrebno za helikopterje plačati štirikrat več. In če gospa ne pozna pojmov, če gospa seveda nima zelo jasnega stališča, bo to pogodbo mirno podpisala in bo seveda ona, to sem tudi povedal, kriva za popravljanje napak ministra Bručana. Gospa pravi, da ona ne pozna gospoda Domna Zavrla, ki je od podrejenega svetovalca ministra Bručana gospoda Straha, s pomočjo dveh posrednikov dobil četrt milijona evrov za davčno svetovanje. Gospoda Domna Zavrla pozna zelo dobro predsednik Vlade. In, če bo gospa ministrica 2.10. na seji Komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ oziroma komisije za nadzor javnih financ jasno povedala, da bo izterjala v dobro državnega proračuna neupravičeno plačano davčno svetovanje, potem "kapo dol" pred njo. Dvomim, da ji bo predsednik SDS gospod Janez Janša to pustil, ker potem bi mogoče on imel problem z gospodom Zavrlom. Onkološki institut in tako imenovane operacijske mize. Kdo pa je predlagal spremembo zakona o reviziji javnih naročil, če ne ta koalicija, zaradi česar so se kupile mize, ki spuščajo olje? Kdo je to predlagal? Gospod Bajuk in gospod Bručan. Reševali smo gospoda Bručana, reševanje ministra vojaka, kot se je temu takrat reklo. Mi smo sprejeli zakon zato, da so se kupile mize, ki jih je bilo treba dobiti do septembra leta 2006. Mize so prišle šest mesecev kasneje in izpuščajo olje. In zato so včasih vijaki pomembni. Torej kakšen je predlog, ki nam ga tukaj predstavlja predsednik Vlade? Moja najkrajša ocena je eksperiment. Eksperiment z zdravjem dveh milijonov državljanov Republike Slovenije, seveda pa eksperiment, v katerega očitno ni bil pripravljen ugrizniti nihče drug. Sam sem na dan odstopa gospoda Bručana srečal gospoda kandidata za župana v Mariboru, direktorja kliničnega centra v Mariboru, asistenta pri operaciji predsednika Vlade in ga nagovoril, "čestitam gospod Pivec, novi minister". Približne odgovor, da ga ne citiram, ampak "niti v sanjah ne". Kaj je sedaj? Kandidat za podžupana SDS. Nekdo ki, predvsem v odvisnosti od ministrstva za zdravje bo ali ne bo zgradil medicinsko fakulteto, ni pripravljen prevzeti leto pred koncem mandata ministrovanja ali pa mu seveda predsednik Vlade tega ni bil niti pripravljen ponuditi. Ne, gospod predsednik Vlade je predlagal gospo kandidatko, gospo iz gospodarstva. Ko sem slišal ta predlog, sem mislil "no, gospod Vizjak je tudi odšel, imamo četrtega ministra", ampak potem so mi povedali, da bo gospa kandidatka za ministrico za zdravje in gospod Homan je tukaj danes najlepše povedal, da gre za gospo, ki prihaja iz sveta zaslužkarstva. Pazite, to so zelo problematične trditve in če se tako razume slovensko javno zdravstvo, da bomo v njem, poenostavljeno povedano, imeli tri bolnice s petimi zvezdicami, vseh ostalih toliko in toliko bolnic, odvisno, kako jih štejemo, tja do skoraj 20 jih gre, pa z dvema zvezdicama, in bomo imeli, poenostavljeno povedano, za 10% populacije dobre zdravstvene storitve, za ostale pa ne, potem je najmanj, kar je potrebno, ukiniti tisto določbo v vaši koalicijski pogodbi, ki pravi, da želite imeti stabilen sistem zdravstvenega varstva, temelječ na solidarnosti. Želite in ustvarili boste sistem zdravstvenega varstva, ki temelji na zaslužkarstvu. Velika dilema v zdravstvu je, kaj je kriterij, ali je to profit pod črto ali je to zdravje. In ministrstvo in ministrica je ministrica za zdravje in ne za zdravstvo. In je ministrica za zdravje Slovenk in Slovencev, državljanov Republike Slovenije, ne pa tista, ki bo skrbela za zdravje izvajalcev javnih storitev. Torej, imamo eksperiment, imamo gospo, ki ima, kot je bilo povedano, veliko volje, ima zelo malo znanja in občutek imam, da se bo vsak sestanek na ministrstvu zdaj začel z abecedo pojmov, tudi včeraj je nekaj o tem govorila. Ministrica nima, kar se mene tiče, 100 dni klasičnega časa, ki se ga daje ministrom. Ministrica bi morala in mora priti v Državni zbor prej kot v 7 mesecih, kot gospod Bručan ni hotel priti, in povedati, kaj bo naredila s posameznimi v nebo vpijočimi aferami. In na koncu samo še paralela z eno od držav v Evropski uniji, ki ni ravno zelo, bi rekel, dobra primerjava. Gospod Bručan je iz teh klopi povedal, da kar se njega tiče, je proračunski nadzor zelo dober. In potem smo na komisiji, ki jo vodi gospod Petek, ugotavljali in ugotavljali, ne samo, da je zmanjkalo četrt milijona evrov za to davčno zakonodajo, tudi ostali posli so na Pediatrični kliniki vsaj za 10 milijonov evrov očitno predrago izdelani. Zato smo se z ministrom dogovorili, če se ne motim, da naj bi 2.10. prišel na Komisijo za nadzor javnih financ. No, in ko smo se to dogovorili, je bil minister prisiljen odstopiti. Brata Kaczynski na Poljskem sta v državnem zboru Poljske, v Sejmu, preprečila tolmačenje bivšega ministra za notranje zadeve, ne tako, da sta ga odstopila, ampak tako, da sta ga zaprla. In v Sloveniji je gospod minister za zdravje dobil odstop, gospod Podbregar obtožnico. Kaj torej čaka naslednje ministre, ki ne bodo pokorni velikemu predsedniku Vlade? In seveda razlike med Slovenijo in Poljsko ni zelo veliko. Razlika je ta, da bodo na Poljskem imeli izredne volitve, naš predsednik Vlade pa bo s takšno politiko baje predsedoval Evropski uniji. Če bomo do konca tega leta od ministrice za zdravje slišali, kako bo preprečila bogatenje nekaterih, ki so tesno povezani s predsednikom Vlade, potem bom verjel, da je suverena in da ve, kaj delati. Če ne, bo pač na žalost samo še ena od žrtev v tem tako imenovanem politikantstvu te Vlade. Seveda gospe ne bom podprl, ker ji ne želim dati popotnice na pot, ki se za njo ne bo, na žalost ali veselje nekaterih, dobro končala. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo pa ima poslanec Kristijan Janc. [[Ga ni.]] Besedo dajem poslancu Gezi Džubanu.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz si sicer zastavljam vprašanje, komu pripovedujemo. Nas je že zelo malo v dvorani, ampak kolikor vem je tudi televizijski prenos danes, morda javnost posluša. [[...]] [[Oglašanje iz dvorane.]] [[...]]Je že konec. Jaz bom vseeno vse, kar sem mislil povedati, kljub vsemu povedal. Hvala lepa Josip. Če poslušamo današnjo razpravo, razloge za in proti, moramo ugotoviti, da živimo v deželi obilice zelo dobrih ministrov. Na eni strani poslušamo, kako dobri so bili ministri, ki jih ni več, in v tem delu, ko govorimo o ministrih, ki jih ni več, ki so v prvi fazi odstopili, napisali odstopne izjave, dva sta celo podpisala isti obrazec, kjer sta vpisala samo ime in priimek, tretji pa je zapisal v rokopisu, v katerem bi bilo jasno za razumeti, tukaj imate mojo odstopno izjavo, če jo želite imeti, v tem smislu, ker je nimam pred seboj. In vsi predstavniki treh političnih strank nam dopovedujejo, kako so bili njihovi ministri zelo dobri, istočasno pa so morali pogoltniti "knedelj" in pristati na to, da pač njihovi ministri gredo, ker so sami tako hoteli. Čeprav smo v naslednjem trenutku ugotovili, da to ni nič res. Tudi predsednik Vlade je rekel, kako mu je žal, da ministri morajo iti. Ampak potem smo ugotovili, da jih je on kljub vsemu odstavil. In seveda s temi dobrimi ministri, ki so bili najboljši, prihajajo novi ministri, ki bodo delali boljše. To bo zgodba od zgodbe. Tisti, ki nas gledajo ali so nas gledali in poslušali, se ne morejo načuditi, kaj se v tej Sloveniji dogaja. In celo pobožne želje, da nekateri nasledniki dosedanjih ministrov, recimo zdravstvenega, so želje, da bo ministrica nadaljevala dobro zastavljeno delo enako dobro, kot je to počenjal prejšnji minister. Za vse so krivi, kdo drug kot opozicija. Opozicija je kriva za vse zgodbe, ki so se zgodile pri enem in drugem in tretjem. Zdaj govorimo o zdravstvu in zgodbe o zdravstvu, katerih je bila sita že cela Slovenija. Zdaj vprašanje je, ki si ga marsikdo zastavlja, ali je res za vsemi temi zgodbami stal minister Bručan ali je med njim in zgodbami stal nekdo drug? To, kar smo zadnjič tudi ugotovili na Ministrstvu za obrambo. Da je nekdo med njim in zgodbami investicij, ki se dogajajo na Ministrstvu za obrambo. In izgleda, da se je tukaj dogajalo nekaj podobnega in da morda za vse res ni kriv minister Bručan. Poglejte, danes nam dopovedujete, kako je bilo vse v redu in prav, ampak nekatere zadeve se pa kljub vsemu ne izidejo. Da nekdo mimo razpisa podpiše pogodbo za helikopterske prevoze, kjer stane en polet okrog 20 milijonov, naj bi stal, če bi se ta zgodba odvijala naprej, 20 milijonov tolarjev. Mislim, da tudi mi še zmeraj malo boljše razumemo v tolarjih, kot pa v evrih. Prvi obisk ministra v bolnici Murska Sobota, je rekel, prejšnja Vlada je vse zavozila, kriva je, da nimate opreme, v 6-ih mesecih boste imeli kompletno bolnico opremljeno, spremenili bomo zakon in bo vse "laufalo". Vsi smo podprli spremembo zakona v dobri veri, da je prejšnji minister dr. Keber morda res peljal zadeve prepočasi ali pa neodgovorno. Mislim, da smo včeraj ali pred kratkim dobili opremo za soboško bolnico. To bo zdaj skoraj tri leta te vlade. Ampak zgodbe, ki so bile ob tem, pa težko razumeš. Operacijskih miz smo vsi siti že v tej državi. Ampak figure, ki so se pojavljale v tej zgodbi, pa prihajajo na dan še zmeraj. Blondinka, ki je imela ekskluzivno pravico dobavljati opremo, povezano tudi z operacijskimi mizami, je mimo miz, ki so padle, kljub vsemu uspela dobaviti razkuževalne komore, ki niso bile primerne za tiste mize, ki jih je dobavil nekdo drug. In zanimivo, da razpis za Pediatrično, kjer imamo že zadevo, o kateri kolega Cvikl veliko govori. Pediatrična bolnica je zgodba bolnih otrok in da tukaj pobira nekdo denar, pa ga nakazuje nekemu strankarskemu veljaku težko sprejmeš to zgodbo. In bo res zanimivo, če bo ta denar, ki je pridobljen na nepošten način, ta ministrica res uspela, da se bo vrnil. "Klobuk dol", če se bo to zgodilo. Ampak pri razpisu za opremo te bolnice se spet pojavi ta dama, vsaj tako smo bili informirani, slikovno, vsebinsko, besedno in tako dalje, da je bil razpis spet pisan na njeno kožo. Razvpita zgodba zdravstvene opreme za ROLE 2, kar smo zadnjič ugotovili na Odboru za obrambo, napačna oprema je bila dobavljena, tista, ki je v popisu, pa ni bila dobavljena. Dobavljene je tista, ki ni v popisu. Vse se je dogajalo že drugo leto te Vlade. Ni res, da je pri prejšnji Vladi bilo, nič ni bilo tam. Pa se v tej zgodbi dobave zdravstvene opreme spet pojavi blondinka, ki je mimo uradnih dobaviteljev prišla nekje vmes in dobavila tisto, kar je treba, pa kar ni treba, za številke, ki so nerazumljive in nerazumne. Pomeni, da res obstaja možnost, da je za ministrom bil še nekdo zadaj ali vmes; seveda, on je moral podpisati vse zadeve in je pač šlo, tako kot je šlo. In seveda zahvalo za dobro opravljeno delo smo neštetokrat danes slišali. Ali je res vse to dobro opravljeno delo? Za mene ni. In bo kandidatka, ki bo seveda izvoljena, nadaljevala to dobro opravljeno delo. Če se bo to res tako nadaljevalo, potem se bo tudi ta groza nadaljevala, kar je že postajalo na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanec mag. Borut Sajovic. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Alojz Sok. Kolega Sok, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Rad bi ob tej priliki povedal sledeče. Seveda je normalno, ko se postavlja ministra, da opozicija kritizira. Vsekakor je bolj enostavno in lažje podajati kritiko, kot pa ministra, ki šele nastopa, braniti in ob tem pač odgovarjati za neke zadeve za nazaj, od katerih pa nekatere nosijo tudi zelo dolgo hipoteko, ne iz tega mandata, ampak iz prejšnjega. In dovolite mi, da pa ob tem vseeno nekaj povem, ker sem zelo dolgo čakal, da bom lahko to povedal tudi pred slovensko javnostjo. To, kar se pri nas dogaja, preko elektronskih medijev, pa tudi nacionalna televizija tu ni izjema, da so nas neko obdobje vsak večer obveščali tudi o tem, da je, na primer, v izolski bolnišnici spustil ventilček na hidravliki operacijske mize, to se mi zdi nepojmljivo. Ne morem si predstavljati, da neki resni mediji lahko celotno Slovenijo obveščajo o tako skrajno nepomembnih zadevah. Si lahko mislite, če bi v neki veliki državi, recimo v Nemčiji, obveščali v glavnih poročilih vsak večer, kje se je pokvarila kakšna operacijska miza v kateri od bolnišnic, saj bi praktično lahko cele dnevnike govorili samo o tem. In kar je še bolj nenavadno, s tem so seveda vedno zaposlovali tudi ministra. Najprej so se pred kamerami zvrstili zdravniki, ki so povedali, kaj vse je na mizi tisti dan ali pa tisti teden bilo narobe, potem pa je kriv minister za to; na koncu se je celo ugotovilo, da je pravzaprav treba znati s temi zadevami pravilno rokovati in se za to tudi usposobiti. To je trajalo v nedogled. In tudi sam verjamem, da se je aktualni minister moral takšnih in podobnih scenarijev, ki so se kar permanentno odvijali v tem slovenskem načinu poročanja, na nek način naveličati in v nekem trenutku, bodisi da se je sam tako odločil ali pa, da se je tudi s predsednikom Vlade o tem posvetoval, v nekem trenutku reči, tega se enostavno več ne morem na takšen način iti. Zato tudi ta njegov odstop na nek način razumem in bom danes kot član vladajoče koalicije tudi potrdil to spremembo in bomo potem videli, ali bo v bodoče kaj drugače ali pa se bo na isti način obveščalo slovensko javnost. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa ima poslanec Jožef Školč. Ga ni. Besedo ima poslanec Mitja Ljubeljšek. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Slišati je bilo, da je danes tukaj teaterska predstava. Jaz mislim, da ni. Vprašanje je bilo postavljeno: Zakaj bi kandidatka bila vredna našega zaupanja? Jaz bom povedal, zakaj je vredna mojega zaupanja. Že pred tremi leti, ko se je imenovala Vlada oziroma ministri, sem opoziciji, ki je postavljala kritična vprašanja in pripombe, kaj so pravzaprav za njih kriteriji, po katerih bi izbirali minister, ali je to izobrazba, ali je to strokovna usposobljenost, ali so delovne izkušnje, ali je svetovaljanstvo, ali je simpatičnost. Kaj je? Iz teorije in prakse vem, da mora idealni vodja imeti neko povprečno znanje področja, ki ga vodi, predvsem pa mora imeti sposobnosti, ki so mu dane, naravno, in pa znanje, ki se ga lahko pridobi za vodenje. Zato je vodja. Tudi danes je bilo o tem veliko slišati, da nimajo pravih referenc za ministra, nimajo delovnih izkušenj. Moram reči, da je treba biti pri tem zelo previden. Ker je bila ta kritika dana s strani opozicije oziroma iz Liberalne demokracije, bom povedal samo primer. Bivši minister dr. Keber je baje zelo odličen zdravnik, vendar je bil izredno slab vodja, zadeve ni znal pripeljati do konca, ni znal nakupiti niti navadnih operacijskih miz, ni znal zaključiti investicij. Bil je slab vodja, slab menedžer. Ali drug primer, pa nič slabega ne mislim. Kolega Lahovnik je dr. ekonomskih znanosti, profesor na fakulteti, pa je bil gospodarski minister, pa ni bil en dan ni vodil nekega poslovnega gospodarskega sistema. Zato pravim, da je treba biti pri teh kritikah in kriterijih zelo previden. In tukaj se sprašujem: Ali bo kandidatka zdravila ali bo vodila? Ali bo menedžirala ali bo imela ambulanto in bo zdravila? Kandidatka res nima specifičnega zdravniškega znanja, pozna pa zdravstveni sistem kot uporabnica, kot intelektualka. Ve, kaj ljudje želijo od tega sistema in kje so slabosti tega sistema. Gospa kandidatka je vrhunska strokovnjakinja za vodenje, menedžiranje, je specialistka za krizni menedžment, dobitnica Delove nagrade za gospodarstvenico leta. Njena strokovnost, ambicioznost, slišati je bilo tudi drznost in predvsem svetovljanstvo, saj bomo predsedovali Evropski uniji, se kaže v uspešnosti njenega dosedanjega dela. Ključno kar jaz gledam, je, da ima kandidatka dobro osnovo, da izpolni in upraviči zaupanje tako mandatarja kot tudi tega Državnega zbora. Startna osnova, na katero prihaja, je popolnoma druga, kot je jo imel dr. Bručan, ko je prevzemal zdravstveni sistem s strani dr. Kebra. Dr. Bručan je moral sanirati izredno slabo stanje zdravstvenega resorja, ki ga podedoval po ministru Liberalne demokracije dr. Kebru, in to od razvpitih operacijskih miz in njihovega nenakupa linearnega pospeševalnika, ne izvedene izravnalne sheme, neurejeno plačevanje bolnišnic, primanjkljaj zdravstvene blagajne v višini 28 milijard, do zastarelih zdravstvenih zakonov, ni bilo javne zdravstvene mreže, ni bilo plana zdravstvenega varstva, dolge čakalne dobe, problematično, nestrokovno in neodgovorno vodenje investicij, Onkološki inštitut in ostalo. Zakaj to govorim? Ker je dr. Bručan s svojimi strokovnimi sodelavci vložil ogromno časa, truda in strokovnega znanja, da je ta sanacija večinoma uspela, kar kažejo tudi evidentni rezultati. Sprejeti so sodobni zakoni, nekateri so še v postopkih, nakupila se ja najnujnejša oprema, zagotovljeni so finančni viri za nakup ostale opreme in investicije, postavljena je dobra kadrovska struktura na ključnih nivojih, uredili so se medsebojni odnosi, pripravljen je osnutek nacionalnega programa zdravstvene politike Republike Slovenije, ki vsebuje strateške cilje in ukrepe za njihovo realizacijo ter terminske in akcijske načrte. Poznane so evidentne slabosti, predvsem na področju zaključitve velikih investicij, pomanjkljivosti so tudi še v optimizaciji sistema, tako iz organizacijskega, finančnega kot kadrovskega vidika. Zmanjšati je še naprej potrebno čakalne dobe na določenih, še vedno problematičnih, zdravstvenih področjih. Tu pa bo glavno težišče dela nove ministrice. Kot si jaz predstavljam, je to nadgrajevanje uspešnega dela dosedanjega ministra. Prevzeti in nadaljevati bo morala začeta dela in projekte, najti in analizirati šibke točke v sistemu resorja, pripraviti korektivne aktivnosti v okviru programskih usmeritev koalicije in Vlade in tako dalje. Vse to pa so tista dela, na katera se gospa kandidatka odlično spozna in je strokovno usposobljena. Zna analizirati, načrtovati, organizirati, voditi, koordinirati, konzulirati, korigirati, motivirati in še kaj. Predvsem pa bo morala znati pritegniti in motivirati vodstveni in strokovni potencial resorja, o čemer jaz ne dvomim. Skratka, morala bo biti prava menedžerka. In to gospa Zofija Mazej Kukovič tudi je in tudi zna. Zato ji zaupam in zato podpiram njeno kandidaturo.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Matjaž Švagan. [[Ga ni.]] Besedo ima poslanec Ljubo Germič. Izvolite.
Hvala za besedo gospod predsedujoči. Jaz bi seveda želel komentirati današnje izjave gospoda predsednika Vlade v dodatni utemeljitvi k predlogu za novo ministrico, ministrico za zdravje. Gospod Janša utemeljuje predlog nekako tako, da danes nimamo problemov na področju zdravstvene stroke in da so problemi organizacijski in da so problemi finančne narave in da zato rabimo nekoga, ki se spozna na menedžment in še posebej na rizični menedžment. Poskušal nam je povedati, da ni nujno, da ima minister za zdravje diplomo medicinske fakultete oziroma da je zdravnik. Jaz se s tem z njim strinjam, torej v tej točki se z njim strinjam. Ampak ne morem se pa strinjati, da pozabi, da mi ne govorimo o nekom, ki ima vedenje o področju zdravstvenega varstva, o zdravstveni politiki, o zdravstvenih sistemih. Mi govorimo o nekom, ki sam odkrito prizna, in tega mu nikoli ne bomo mogli očitati, da nam tega ni povedal, da pa o zdravstveni politiki, o zdravstvu, razen kot uporabnik do danes ni počel ničesar. In seveda odgovornost s tem prenaša na našo odločitev danes tukaj. Mi kandidatki nimamo kaj zameriti, ampak nas opozarja, v nasprotju od predsednika Vlade, na naslednje. Ne more si predstavljati delati kot ministrica, dokler ne bomo imeli nacionalnega programa na področju zdravstva. In govori, da zato, ker tega ni bilo, so bile odločitve na področju zdravstva stihijske. Ona o tem korektno govori. In sedaj sprašujem gospoda predsednika Vlade, če mu kandidat govori, da ne more delati brez dokumenta, ki ga ta Vlada ni bila zmožna posredovati v javno razpravo in potem v parlament v sprejem in mu danes kandidatka govori, da brez tega dokumenta ne bo mogoče početi ustreznih ukrepov na področju zakonodaje in drugih ukrepov, potem se nikakor ne morem strinjati, da so problemi samo javna naročila v zdravstvu. In tukaj je temeljni problem razumevanja in odnosa te Vlade do področja zdravstva. Temeljni problem je to razumevanje in ta odnos. Še enkrat govorim, jaz lahko razumem, da so drugje ministri, ki nimajo medicinske fakultete in diplome medicinske fakultete, prav gotovo pa ne morem verjeti, da so postavljeni ministri, ki bi odkrito priznavali vsej domači javnosti, da pa tega področja popolnoma nič ne poznajo. Tega pa ne morem razumeti! In kot kemik; kolega Cvikl, se strinjam; mi ne gremo v eksperiment, ne da bi vedeli, ali nas bo razneslo zraven, ali bomo gledali, kaj bo, če bo, če ne bo nič, pa hvala bogu, da bomo preživeli. In gledam ta predlog kandidatke na enak način - padalci skočijo iz letala in padalo se ne odpre. In ko iščemo tistega, ki se mu padalo ne odpre, smo veseli, da je preživel, in ga ne bomo spraševali popolnoma nič drugega, samo da je živ. In na takšen način se mi zdi, da se neodgovorno obnašamo mi danes tukaj, ker imamo vse na mizi. Kandidatka je korektno povedala, da tega polja ne pozna. In ko danes govorimo o tem, kaj bi opozicija kot kriterije postavljala za kandidate, poglejmo ustavo! Jasno in glasno piše, kar je kolega Školč že utemeljeval, da so ministri pri svojem delu samostojni. In, spoštovani kolegi iz koalicije, vi ste zapisali kriterije za sestavo, merila za personalno sestavo vlade. Vi ste jih tu zapisali, ampak se jih ne držite. Prva alineja pravi, "dobro poznavanje področja [[resorja]] in druga točka, strokovne kompetence". Ja, koga imate potem tu za norca, če beremo vaše dokumente? In hkrati trdite, da to pa res ni pomembno. Nacionalni program, ja, kdo bo končno presojo o predlogu nacionalnega programa naredil, če ne minister oziroma ministrica. Ali bomo verjeli pač nekomu, ne vem komu, verjeli strokovnjaku? In če danes berete medije, piše, najprej seznanitev, nato analiza, nato predlogi. Pa poglejmo še nadalje v koalicijsko pogodbo. Spoštovane kolegice in kolegi, poglejte koalicijsko pogodbo! Zakaj govorim o teh dveh dokumentih? Zato, ker je spoštovana kandidatka to uporabila kot izhodišče - ustavo in koalicijsko pogodbo. Ampak ni mogla iti skozi koalicijsko pogodbo, ker, spoštovane kolegice in kolegi, zamislite se, kaj je ostalo tu notri nerealiziranega, kar je bilo zapisano. Vprašanje je bilo: "Ali bo sprejet zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, kjer bomo najobčutljivejše socialne skupine oprostili plačila prostovoljnega, dodatnega zdravstvenega zavarovanja?" "Ne poznam problema" ali pa brez odgovora. To zanima najbolj socialno najbolj šibke prebivalce Republike Slovenije. Tega se v tem programu, v tej analizi nismo dotaknili. Lahko vam grem skozi celo koalicijsko pogodbo, pa vam naštevam probleme, o katerih ne more biti govora o tem, da pa na področju zdravstva ni problemov, ni problemov v zdravstveni stroki, ampak gre samo za probleme organizacijske in finančne narave. Seveda se kot predsednik Odbora za zdravstvo s tem nikakor ne morem strinjati. Če k temu dodam poglavje, recimo, Zakon o zdravstveni dejavnosti. Razumljivo mi je, da Zakon o zdravstveni dejavnosti ne more biti napisan, dokler ne bomo imeli nacionalnega programa zdravstvenega varstva. Mi smo v letih 2005, 2006 in 2007 brez tega programa. Veljavni je bil do leta 2004, kolegi in kolegice, do konca leta 2004 smo ga imeli. Tako ne govoriti o tem, da ga nismo imeli. Izhodišča, ki jih je bivši minister dr. Bručan kritiziral v beli knjigi, smo pričakovali, da bodo takoj nadomeščena z drugimi. Govorilo se je, da so že leta 2000, ko je bila tista vlada v kratkem obdobju,da je bilo že vse to postorjeno in da sedaj samo rabite priložnost, da se bo to vse to uredilo. Žal teh dokumentov na mizi ni. In o tem danes govorimo. O tem bomo danes prevzeli svojo odgovornost. Prevzeli bomo tudi svojo odgovornost do odnosa vodenja tega resorja znotraj EU v času predsedovanja. Jaz si ne znam predstavljati, kako bomo vodili diskusijo, kajti v programu, in poglejte program prednostnih nalog Slovenije v času januar 2007 - julij 2008. Pomembno področje je vodenje diskusije okoli strategije zdravstva v EU. Kdo jo bo peljal? Koga bomo pošiljali v te dialoge, v te diskusije? Tukaj bo odgovornost ne samo za Slovenijo, če lahko tukaj tako z lahkoto rečemo, da je seveda kandidatka, ki nam pošteno prizna svoje pomanjkljivosti, ustrezna. In tukaj so vsi ti argumenti o tem, za katere ocenjujemo, da predlog kandidatke ni primeren, odgovornost bo sedaj prenesena na nas, poslanke in poslance. In diskusija na matičnem delovnem telesu je pokazala, da na zastavljena vprašanja ni bilo odgovorov. Jaz ne bom odpiral dilem o vseh teh vprašanjih, o katerih ste kolegi govorili, ker nikakor ne pridemo z argumenti niti približno skupaj. Seveda me pa skrbi, na kakšen način bomo peljali zdravstveno politiko v prihodnje. Tiče se vsakega izmed nas. Mi kot poslanci bomo pa prevzeli odgovornost za svoje odločitve. Nikakor ne morem pristati na to, da se bo stihijsko urejanje področja zdravstva še nadaljevalo. To so besede gospe kandidatke. Zelo težko sprejmem in tukaj bi komentiral izjavo kolega Bajca, ki pravi: "Bog nas obvaruj strokovnjakov, ki vedo vse." Jaz se sprašujem, ali zaradi tega predlagamo za ministre kandidate, ki ne vedo nič. Jaz razumem, da je nemogoče odgovoriti na vsa vprašanja. Ampak da se ne odgovori na nobeno vprašanje, tega pa ne razumem. Konkretno je bilo vprašanje, kakšna bo takojšna reakcija ministrice, da se prepreči ponudba kakršnihkoli dodatnih privatnih zavarovanj, ki jemljejo dodatni denar davkoplačevalcev za izvajanje zdravstvenih storitev, ki bi morale biti zagotovljene v obveznem zdravstvenem zavarovanju. Ni komentarja. To so problemi, ki so na mizi in jih bo treba reševati. Ne samo skozi javna naročila, ampak so sistemski, ki se pojavljajo skozi zdravstveni sistem. Zato nikakor ne morem razumeti, da ko smo v fazi sprejemanja pokrajinske zakonodaje in ker bi morali zelo natančno vedeti, kaj bomo na področju zdravstva prenašali na pokrajine, kandidatka za ministrico nima nobene predstave o tem, kaj bomo urejali na primarnem, torej v okviru občin, na nivoju pokrajin in kaj bo ostalo na državni ravni. Ja kako, če pa je navodilo predsednika Vlade oziroma znotraj Vlade tečejo postopki predlogov za prenos vsebin iz državne na lokalno raven? Kako prevzeti tukaj tako enostavno odgovornost, da bomo na področju zdravstva čakali, da se bo spoštovana gospa ministrica seznanila, analizirala vse področje na področje zdravja. Ko govorim o financah. Poglejte številke v proračunih, koliko je bilo dviga v proračunu za finance v letih 2001, 2002, 2003, 2004, posebej na področju investicij in poglejte, kaj je bilo storjenega na področju financ v proračunu za področje investicij v tem mandatu. Samo prvo leto, v letu 2005 ste z rebalansom vzeli 2,7 milijard in znižali proračun od slabih 20 na dobrih 17 milijard. Danes pa govorite, kako želite nadomestiti staro opremo v bolnišnicah in specialističnih ambulantah za boljšo diagnostiko itd. Ja, dejanja govorijo popolnoma nasprotno. Hkrati govorite o tem, da želimo ustvariti pogoje za boljše izobraževanje zdravnikov. Ko smo imeli na tapeti dodatna sredstva za medicinsko fakulteto v Mariboru, večina ni podprla tega projekta, da bi se zagotovili normalni pogoji za izgradnjo medicinske fakultete v Mariboru. Dekan nam piše vsake toliko časa. Opozorjeni ste bili tudi na to temo v okviru razprave o rebalansu proračuna za letošnje leto. Torej dejanja in besede so eno, ki je popolnoma drugačno od drugega. In danes sprejeti za čas enega leta nekoga, še enkrat poudarjam, ki nam pošteno pove, da tega področja ne obvlada, da je strokovnjak za rizični menedžment, in na predlog predsednika Vlade, ki pravi, da znotraj zdravstvene stroke pa tako in tako ni nobenih problemov. Problemi so. Statisti nam kaže o bistvenih kazalcih zdravstvenega stanja ljudi, ki živimo različno po Sloveniji. Govorimo o bistveno različnih dostopnostih, govorimo o bistveno drugačni kvaliteti. To so vprašanja, ki se tičejo sistema zdravstvene politike v Sloveniji, ne pa samo nekoga, ki je specializiran mogoče za projekte javnih naročil. To je problem, dejansko da je problem. Ampak sprašujem se, ali bo ta problem z zamenjavo ministra tudi odpravljen. Dvomim. In tukaj bi želel opozoriti na to dejstvo. Če ne bomo imeli nekoga, ki bo verodostojno in kompetentno seznanjen z zdravstvenim sistemom in jih bo znal primerjati tudi še drugod v svetu, mislim, da se na področju urejanja sistema zdravstvenega varstva ne piše nič dobrega. Zaradi vseh teh elementov, ki sem jih sedaj našteval, spoštovane kandidatke ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Ivana Grilla. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo. Tako kot sem pričakoval, je glavni del današnje razprave predvsem namenjen diskreditaciji tako kandidatke za ministrico in pa tudi Vlade in s tem dosedanjega dela gospoda Bručana. Vendar to je neupravičeno in tudi zlonamerno. Ker ne bom imel dovolj časa, se bom posvetil predvsem nekaterim odgovorom, ki smo jih včeraj dobili na predstavitvi kandidatke, pa se danes želi te njene odgovore zamolčati oziroma jih predstavljati drugače, kot je bilo v resnici. Očitki s strani opozicije, da kandidatka ne pozna razmer v zdravstvu, zagotovo ne držijo. Ni specialist, da bi vsako področje lahko operativno poznala do potankosti. Mislim, da tega ne pozna nihče, vendar pa zna celovito že danes predstaviti, kje so tista najbolj ključna področja, kjer je potrebno določene zadeve pospešiti, kjer je potrebno določene zadeve tudi na novo zastaviti. Zaveda se težav z investicijami, ki so od leta 1991 naprej rak rana slovenskega zdravstva. Pozna težave s postopki javnih naročil, ki so bili ves čas dejansko glavni razlog številnih zapletov pri dobavi opreme, pri dobavi zdravil in nenazadnje tudi pri investicijah. Pozna težave onkološkega inštituta, za katerega vemo, vsaj tako je gospod Miklavčič izjavil, da bi moral biti že v letu 2000 zaključen, pa ga še do danes nismo, ampak smo tik pred tem, da ga. Čakalne dobe ravno tako ima za prioriteto, pozna težave in se tudi zaveda, da so v času ministra Bručana bile skrajšane na številnih področjih in v povprečju so krajše več kot 35%. Pozna težave oziroma farmacevtske lobije in tudi cene zdravil, ki so še vedno velika postavka v zdravstvenem proračunu, vendar se zaveda, da bo treba na tem še z dodatnimi pogajanji in z dodatnimi novimi pravilniki doseči znižanja, kljub temu, da je s pravilnikom in ki ga je že pod vodstvom ministra Bručana se doseglo znižanje zdravil na številnih zdravilih v povprečju za 50%. In tukaj so tudi prihranki v milijardah oziroma v milijonih evrov. In pozna tudi težave oziroma tudi nevarnost, ki se bo v prihodnosti pokazala s področja financiranja zdravstva. Vendar kljub temu pa se zaveda, da je z izravnalnimi shemami, ki jih je dejansko pripravil minister Bručan, mi pa sprejeli določene zadeve, za zdaj uredil, da je zdravstveni sistem znosen. Pri vsem tem je pokazala sistemski pristop reševanja, pokazala oziroma nakazala je, da je treba zdravstvo obravnavati interdisciplinarno, da je treba ne samo ta resor, ampak tudi ostale resorje vključiti v sam sistem in predstavila je prioritete, ki so potrebne. Tukaj je moj predhodnik dejansko zavajal, moram reči, zavajal javnost in tudi nas, ko je razlagal, kako je na področju investicij v zdravstvu. Minister Bručan je samo v dveh letih dejansko za investicije zagotovil 100% več sredstev kot v vseh enajstih letih v preteklem obdobju. To so številke, ki so nedvomno dostopne. Tako da to ne drži. Naslednja zadeva [[opozorilni znak za konec]] , pa bom tu moral zaključiti zaradi časa, je diskreditacija, da je bila kazensko odstavljena v prejšnjem podjetju. To je nizek poskus, kajti ve se, in tu je zapisnik nadzornega sveta nekaj dni pred njeno razrešitvijo, da je bilo njeno poslovanje korektno, v skladu z zastavljenimi cilji, in je tudi dosegala vse, kar so od nje pričakovali. [[Opozorilni znak za konec.]] Tako da je s svojim delom v preteklosti dokazala, da ve, kako je treba ravnati [[...]]
Vaš čas!
Hvala lepa.
Hvala tudi vam. K besedi vabim predlagatelja, torej Vlado Republike Slovenije. Vlada nima želje po razpravi? Ker so vsi razpravljavci, ki so to želeli, dobili besedo, na voljo pa nam je ostalo še 35 minut, bom uporabil 71. člen poslovnika in odprl možnost, da se poslanci prijavijo k dodatni razpravi. Prosim za prijave, izvolite. Imamo 6 prijavljenih poslank in poslancev. Vsak ima na voljo 5 minut. K besedi vabim poslanko Barbaro Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Na začetku svojega razpravljanja se bom znova dotaknila besede manipulacija. Ne vem, ali je to načrtno delo Vlade, predsednika Vlade in tudi koalicijskih poslancev oziroma, da ne bom koga užalila, predvsem tistih poslancev, ki prihajajo iz SDS. Ali pa preprosto ne razumejo zelo preprostih, enostavnih besed, ki so izrečene v tem parlamentu, v tej dvorani ali pa na sejah matičnih delovnih teles. Zakaj govorim vse to? Kolega pred menoj je dejal, da je bilo na včerajšnji seji matičnega delovnega telesa s strani kandidatke za predsednico slišati konkretne odgovore na vprašanja. Pa bom rekla, ja, vprašanja so bila zelo konkretna, odgovori žal ne. Bil pa je en odgovor zelo konkreten, spoštovani kolega Grill, zelo konkreten odgovor. Vi ste namreč trdili, očitali opoziciji, da opozicija gradi na očitkih, da kandidatka ne pozna zdravstvenega sistema. Ampak, spoštovani kolega Grill, ali ste poslušali včeraj kandidatko za ministrico na Odboru za zdravstvo? Kandidatka je jasno in glasno dejala: "Ja, zdravstvenega sistema ne poznam, izhajam iz čiste ničle." To so njene besede, ki jih zdaj povzemam. Zakaj vse to govorim? Zato, ker je dovolj zavajanja. Ker je zavajanje tudi to, da je bilo delo ministra Bručana dobro, pa je moral odstopiti oziroma je odstopil zato, ker se je sam tako odločil, ker je bila opozicija pregroba z njim, ker mu opozicija ni dovolila, da bi delal tisto, kar je delal - dobro delal, da je nenazadnje cela slovenska javnost opozarjala na "dobro", v narekovajih, delo ministra za zdravstvo. Da so tudi čakalne vrste, ne vem, opozarjale, da je delo ministra za zdravje dobro. Sem rekla, vsaka čast takšnemu razmišljanju, ampak jaz z mojo, pa verjamem, da dokaj zdravo logiko ne morem pristati na takšne vrste manipulacijo. Tudi sama sem včeraj jasno in glasno povedala, ja, kandidatka za ministrico obvlada menedžment. Kandidatka za ministrico je med glavnimi cilji povedala, da si pravzaprav želi v tem letu, ko bo na funkciji ministrice, narediti nekaj za javno dobro. Ampak kaj bo to "nekaj za javno dobro"? Tega ni bilo mogoče izvedeti. Ampak veste, to so ključni podatki, vsaj zame, kot opozicijsko poslanko, da lahko rečem: "Ja, dobra bo.", Ali lahko rečem: "Ne, ne bo dobra." Oziroma ji dam svoj glas ali ji ga pa pač ne dam. In veste, ko je ministrica rekla, ja, pa se strinjam z njo, zdravo življenjsko okolje je zelo pomembno, ampak ko ministrica ne ve, kaj je problematika azbestnih bolnikov, takrat pa nastane vsaj zame problem, ko ne ve, s kakšno politiko, vladno politiko se srečujejo prebivalci Zasavja, to je zame problem. Ko ministrica ne ve, kaj so avtisti, to je zame problem. Verjamem, da bo delala dobro, ja. Ampak dobro za koga? Po moji oceni, vsaj tako, kot je bilo včeraj razbrati, ministrica nima pojma o vladni strategiji na področju zdravstva. In to je, spoštovani kolegi, problem, in kolegice, se opravičujem. Tudi zato še enkrat, jasno in glasno na tem mestu povem, da jaz v takšno politiko ali pa takšno vodenje, se opravičujem [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]politika po moji oceni bo ostala več ali manj ista, ne zaupam in ji tudi ne morem pritrditi.
Hvala lepa. Kolega Ivan Grill, imate besedo. Izvolite.
Hvala za besedo. Kolegica Žgajnerjeva, vam bom sedaj pojasnil vašo manipulacijo. In sicer beseda, iztrgana iz konteksta, kjer je kandidatka kot zagotavljajo rekla, da izhaja iz ničle, to je iztrgano iz konteksta. Gospa Cveta Zalokar Oražem je o njej že takoj v uvodu dejansko zatrjevala, da je na tem področju ničla. In ona je potem, ko so ji postavljali konkretna vprašanja, resnično v svoj zagovor pojasnila, da v primeru, da imajo njo, da izhaja iz ničle, je pa postavljajo vprašanja, kot da je na stopnji 9. Vendar bom nadaljeval tam, kjer sem pač prej zaradi pomanjkanja časa moral končati. Resnično so bila postavljena vprašanja konkretna, na katera, ne, da ni mogla odgovoriti na vprašanja, dejansko so ta vprašanja več ali manj številna že rešena. Ves čas so operacijske mize na tapeti. Operacijske mize so dobavljene, vsi postopki so bili narejeni in tudi zaključeni v skladu z zakonodajo. In tudi težave, ki so bile, pa so to praviloma skoraj pri vsaki večji investiciji, so se tudi zaključile. In mize so evropsko primerljive, kvalitetne in tudi z bančnimi garancijami jih je možno uveljaviti, če jih ne bi uspeli tudi popraviti, če bi bilo to potrebno. Bilo je vprašanje o nacionalnem programu. Res je, nimamo nacionalnega programa, vemo pa, da nacionalni program bi moral sprejeti minister Keber v letu 2004 in potem bi nadaljevali. Res je, da ga nimamo danes. Imamo osnutek, vendar kandidatka za ministrico zagotovo ni tista, ki bi sedaj morala imeti v glavi vnaprej izdelan nacionalni program, po katerem bomo danes oziroma v naslednjih mesecih delovali. Res je, da je bilo konkretno vprašanje: koncesije da ali ne. Pričakovali so odgovor, da naj pove, ali jih bo podeljevala ali jih ne bo. S kakšno pravico lahko od nje zahtevamo, da bo delovala drugače, kot ji to narekuje zakonodaja, da deluje drugače, kot je bilo to v preteklosti tudi na številnih področjih podeljevanja koncesij, naj bodo to lekarne, naj bo to primarno zdravstvo, naj bodo to specializacije. Zakaj bi ona morala sedaj vnaprej se do nečesa opredeljevati, če za to nima nobene podlage. Vemo, kdo podeljuje koncesije na primarni ravni in tukaj se skuša zopet to pripisovati ministru Bručanu, kot da je s tem naredil ne vem kakšno dejansko slabo delo. To ne drži, kjerkoli so se koncesije podeljevale, če je bila koncesijska pogodba s strani županov dobra in pravilna, so zadeve boljše. Očitki, da ne pozna zakonodajnih postopkov, zopet manipulacija. Res je, ko so jo tukaj o določenih zadevah spraševali, kakšne bodo takšne ali drugačne rešitve, je pošteno povedala, da na koncu smo le v parlamentu tisti, ki bomo zakon potrjevali in ga lahko tudi spreminjali in nenazadnje mislim, da je tako tudi v praksi. Ni minister tisti, ki lahko potem, ko je zadeva v parlamentu, na poslance na kakršenkoli način vpliva, da se dela drugače, kot je odločitev poslancev. Tukaj je pa najbolj zanimivo predvsem to, da so najbolj kritične pa predvsem ženske kolegice. Tukaj se zopet kaže vaša dvoličnost, kajti po eni strani na ves glas razglašate, [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]kako se ženske zapostavlja, da se jih ne imenuje na najvišja mesta, ko pa predsednik Vlade oziroma kdorkoli drug predlaga, pa se zopet tukaj z vsemi topovi neupravičeno skuša diskreditirati. Tukaj je ta dvoličnost očitna in mislim, da je vsak komentar odveč. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Moram reči, da z velikim usmiljenjem spremljam teh nekaj vladnih vojakov, ki imajo zelo težko delo in zagovarjajo, kar je hudo težko zagovarjati. Sočustvujem z vami, verjamem pa vam ne. Ampak tako zmedeno delujete, da delate kandidatki hudo medvedjo uslugo. Zakaj medvedjo vam bom povedal v naslednjih nekaj primerih. Nekdo pred mano je dejal "kandidatka je strokovnjak na področju investicij" - ker investicije v zdravstvu škripajo. Pa ne mi reči, da bo nova kandidatka predlagala nov rebalans proračuna. Koga "farbate"? "Spozna se na javna naročila" - pa ne mi reči, da bo nova kandidatka predlagala zakon o spremembah zakona o javnih naročilih. Ne me "farbat", saj ga tudi podprli ne boste, ker je prejšnja sprememba vaša in pa vladna. Cilji, ki jih je kandidatka povedala na odboru in tukaj je magnetogram z odbora za vse tiste, ki pravite, da je opozicija dvolična, sam nisem član odbora, pa sem moral prebrati magnetogram. Njen cilj, prvi in edini na odboru: "Naredila bom nekaj za javno dobro". Politika te Vlade gre v privatizacijo zdravstva, javno dobro pomeni javno zdravstvo. Ja, že tukaj ste navzkriž s predlagano kandidatko, ki je tako velik strokovnjak na področju zdravstva. To mi potrjujejo tudi besede spoštovanega kolega gospoda Homana "ona zna pridobiti denar", a če govorimo o javnem zdravstvu, ona zna pridobiti denar in ona ga zna porabiti, ampak govorimo še vedno o javnem zdravstvu. Ona bo naredila nekaj dobrega v enem letu oziroma javno dobrega v enem letu. Ampak cela politika vlade do sedaj gre v smer privatizacije, vi pa najamete, prisilite, kandidirate, kakorkoli želite, menedžerja. Medvedjo uslugo delate kandidatki. Na odboru, izhajajoč iz magnetograma, je gospa kandidatka sama povedala, da izhaja na področju sistema zdravstva, poznavanja zdravstvenega sistema iz čiste ničle. Vi pa zagovarjate, kakšen strokovnjak je ta gospa. Naj vam povem še eno stvar, kar je dejal nekdo pred menoj s strani vladne koalicije, mislim da je šlo za gospoda Ljubeljška. Gospa je strokovnjak in pozna zdravstveni sistem. Res. Govorili ste o čakalnih vrstah. Meni je gospod Bručan, vaš predhodni minister, moj spoštovani poslanski kolega od jutri naprej, dejal, da je problem čakalnih vrst rešen. Zakaj o njih govorite? Obstaja slaba komunikacijo med Vlado in vladnimi poslanci? Nimate tega urejenega. Sam mislim, da imate, saj mobiteli bi morali skoraj funkcionirati, razen če vas gospod Bručan, tako kot mene v štirih letih ni uspel sprejeti. Kar se tiče gospoda Bručana obstajata samo dve možnosti. Prva uradna, da je sam odstopil. Če je sam odstopil, se z nečim ali z nekom v Vladi ni strinjal. Prav zanimivo ga bo gledati, kako bo deloval v poslanskih klopeh. In pa druga varianta, neuradna, bolj verjetna, je ta, da je bil odstavljen. Odstavljen je bil lahko samo v primeru, če ni bil dober minister. Ampak vi pravite, da je bil do sedaj najboljši od najboljšega na tem planetu, čeprav sedaj pride nekdo, ki rešuje krizni menedžment za njim in bo še boljši. Popravil bo celo njegove napake. Koga zavajate, koga "farbate"? Menda ne slovenske javnosti. S tem podcenjujete Slovenske in Slovence. Spoštovani kolegi iz koalicije, moj glas za kateregakoli kandidata od treh izstopajočih, rešujočih ali kakršnihkoli ministrov, ki jih bomo imeli na tapeti ta teden, bi dobili, če bi predsednik Vlade stopil pred to govornico in rekel: Spoštovani, mi smo v veliki krizi, pomagajte, prosim. Čez štiri mesece bomo predsedovali EU, čez leto so volitve." Mogoče bi me celo prepričal in bi iz usmiljenja rekel, da je sramota za to državo, da štiri mesece pred predsedovanjem v Evropski uniji zaide v varno krizo, pa dajmo, pa bomo potrpeli še z nekom, ki nima "blage veze" v zdravstvu, ki nima "blage veze" o prometu, o visokem šolstvu bo pa govora še mogoče čez nekaj dni, ker imamo tudi strokovnjaka že napovedanega in nam bo rešil tako mladino kot celotno izobraževanje v tej državi. Ampak ker niste toliko pošteni, da to priznate, vam tudi jaz svojega poštenega glasu ne dam. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Ljubo Germič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Poglejte, spoštovani kolegi in kolegice. Seveda ne morem sprejeti - kolega Grilla ni več tukaj - ne morem sprejeti dejstva, da je opozicija opravljala nekorekten posel na zaslišanju predlagane kandidatke. Opravljali smo ga odgovorno. Opravljali smo ga skladno z ustavo, kjer smo preverjali, ali bo danes kandidatka, jutri ministrica, torej skladno z ustavo sposobna samostojno voditi resor, ki ji bo zaupan. In preverjali smo to, kar ste zapisali vi v koalicijsko pogodbo, da je merilo za personalni sestav v Vladi dobro poznavanje področja. In danes nam očitate, da smo opravljali svojo dolžnost, da smo imeli pri tem slabe namene. Ni govora o tem in tudi vsa vprašanja so bila zelo korektna, sam sem vodil ta odbor. Od začetka do konca ni bilo nobenega osebnega vprašanja, čeprav se že kar nekaj dni pojavljajo čudne insinuacije o kandidatki, nikoli v nobenem primeru ni bilo tega vprašanja, ampak govorili smo o stroki. In poglejte, predsednik Vlade v utemeljitvi govori: "Prehodno obdobje ob zamenjavi pri vodenju ministrstva bo lahko čim krajše zaradi njenih bogatih izkušenj in znanja s področja vodenja in upravljanja." Mi danes govorimo, da temu ni tako. In to nam sporoča tudi kandidatka, ki ne vidi uspešnega dela na tem področju brez nacionalnega programa, brez seznanitve s situacijo, brez analize, šele nato bo kandidatka sposobna opravljati posel ministrice. To nam ona korektno govori, jaz nimam njej kaj očitati. Ampak mi sprejemamo odločitev o tem, ali bomo takšnemu kandidatu zaupali vodenje takšnega resorja. Eno izmed vprašanj, ki je zelo ključno, je odnos organiziranja zdravstva na primarni ravni in kako ona vidi odnos med zdravstvenimi domovi in med koncesionarji. Kako vidi razmerje med tema dvema segmentoma za zagotavljanje pravic iz osnovnega zdravstvenega zavarovanja in kako vidi, ali so zdravstveni domovi še aktualni, kajti minister Bručan je trdil kategorično, da je to preživeta neracionalna toga oblika. In če je privatizacija za to Vlado ključni element za doseganje konkurenčnosti in učinkovitosti, se je pokazalo, da temu ni tako. In zelo korektno vprašanje na tej točki je bilo, kakšno je stališče ministrice in kaj lahko tukaj pričakujemo. Nadaljnji razkroj zdravstvenih domov ali ustavitev podeljevanja koncesij do priprave - to, kar ste v koalicijski pogodbi zapisali, da boste naredili analizo, kriterije za podeljevanje koncesij in tako dalje, da boste ugotovili mreže, torej te stvari, ki ste jih obljubili, in jih ni. Kolega Grill je tudi omenil, da sem zavajal v smislu tega, kar je počela ta Vlada glede sredstev na področju investicij v bolnišnice in da je minister Bručan za 100% podvojil te vrednosti. Jaz bom povedal samo podatek za leto 2005. Za leto 2005 je bilo v sprejetem proračunu v prejšnjem mandatu 9 milijard 660 milijonov in nekaj številk. Nova Vlada, ki je prišla, je spremenila postavko na tej proračunski postavki tako, da jo je znižala za 2,7, torej na 6,5 milijard. Potem je pa vprašanje, kdo tukaj zavaja. In mi smo vložili amandmaje v opoziciji, da bi ta sredstva vrnili. In koalicija tega ni podprla. Vem, da to boli, ampak številke govorijo objektivno, korektno in jih ni mogoče popravljati za nazaj. Toliko o korektnosti in verodostojnosti o tem, kar govorimo. Kajti danes hočemo predstaviti včerajšnje zaslišanje, kot da tam nismo bili. Tam smo bili, postavljali smo vprašanja, vrsto vprašanj smo postavili, zaslišanje je trajalo skoraj štiri ure in pol in odgovori so trajali štiri ure in pol, v izmenjavi. In veliko poslancev nas kandidatka pač ni prepričala. In danes poskušamo to predstaviti korektno tudi vam, ki na tem odboru niste bili, ter slovenski javnosti, v odnosu do predloga predsednika Vlade za novo ministrico. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Franca Žnidaršiča. Izvolite, prosim.
Lepa hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavnik Vlade! Naša poslanska skupina je v velikih težavah ob tem predlogu za ministrico za zdravje, kajti po skrbnem poslušanju predstavitve odgovorov in vprašanj, ki so bila razgrnjena na odboru, moram reči, da je prišlo tako daleč, da ne bo mogla dobiti nedeljene podpore štirih poslancev, morda lahko računa na dva glasova. S tem seveda, da obžalujem, da prihaja kandidatka, ki se ne zaveda, na kakšen resor gre, kajti tam je več ali manj razsulo, vsaj kar zadeva koalicijsko pogodbo. To govorim preprosto zato, ker v koalicijski pogodbi piše vse to, kar smo se zmenili, da bomo napravili, pa nič od tega. Ni nacionalnega programa, ni postavljene mreže, ni vzgoje menedžmenta, ni nove košarice pravic in takega zdravstvenega zavarovanja, ki bi po principu popolne solidarnosti polnilo blagajno, da se te pravice uresničijo. Ni dorečenih pogojev za podeljevanje koncesij in se te podeljujejo "kao" na podlagi zakona, za katerega smo ugotovili, da je zanič in da nima dobro določenih pogojev, iz česar izvira vrsta težav pri koncesionarjih, ki so koncesije že dobili, in vrsta tragičnih posledic za tri državne blagajne, mislim dohodninsko, pokojninsko in zdravstveno. Če navedem samo en defekt - da lahko koncesionarji prijavijo beraško plačo zase in za sodelavce in od tiste plače prispevajo v te blagajne, ki sem jih naštel, nekje med tretjino in polovico tistega, kar prispevajo vsi drugi zdravniki v javnem zdravstvenem sistemu. Če je to samo eden izmed razlogov za to, da je več kot vprašljivo podeljevati kar tja v tri dni koncesije samo zato, ker jih je tudi prejšnji minister, čeprav je on ustavil podeljevanje koncesij, zavedajoč se posledic, ki so nastopile in ki jih prej ni bilo videti in ne pričakovati. Ni zagotovljene odgovornosti v vrhovih, vodij zdravstvenih zavodov. Ni ovir za delo na črno v zdravstvu. Imamo več sto črnih ambulant v državi, v katerih plačujejo zavarovanci preglede zato, ker ti isti specialisti dopoldne, namesto da bi pregledovali ljudi, delajo vrsto, iz katere črpajo potem samoplačnike v svojih črnih ambulantah in tako naprej. Ni varuha bolnikovih pravic, ki je dogovorjen, da ga bomo ustanovili. V letu 2005 je bilo samo v UKC porabljenih 18,8 milijarde slovenskih tolarjev nezakonito po poročilu Računskega sodišča in ni znano, da bi koga za to preganjali, da bi koga zaprli, koga vrgli iz službe ali da bi se minister resno vprašal, kaj se dogaja na področju porabe zdravstvenega denarja. Ta, ki je odšel. Zakaj to govorim? Ker pravi, da je odšel zato, ker ga neupravičeno kdorkoli napada. Ne današnjih, niti ene same besede iz preteklosti iz mojih ust ne potegnem nazaj, ki sem jo izrekel na račun delovanja zdravstvenega ministrstva, ker je vse to, kar govorim, to v resnici, ne izmišljeno. Ampak v tistem času, ko je šlo za te velike milijarde na črno porabljenega denarja, če lahko rečem, vsaj dokazano s poročilom Računskega sodišča nezakonito, se je dva meseca država ubadala in oblast ne nazadnje z 200.000 tolarji za neko letalsko karto v korist predsednika države. In tisto je bil velik problem. 18,8 milijarde pa nikakršen. Seveda je težava tudi v tem, da mi nismo še izrazili naših pričakovanj ministrici. Mi jo bomo povabili na razgovor, ji povedali kaj pričakujemo, da bo storila od tega, kar je še mogoče storiti v tem kratkem času. Vsaj nekaj mora biti iz naslova teh točk, ki sem jih navedel, ki so zapisane v koalicijski pogodbi. In v tem primeru, če bo to počela jo bomo podpirali, sicer pa bo deležna kritike od prvega dne po prevzemu mandata. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Milan Cvikl. Izvolite.
Moram reči, da sem že mislil odpovedati v dobrobit glasovanju, ampak gospod Žnidaršič je povedal to, kar bi vsak normalen kandidat za ministra, za ministrico za zdravje moral vedeti. In seveda obžalujem, da gospod Janez Janša ni izkoristil možnosti, ki mu jo daje poslovnik, da bi po prejemu mnenja delovnih teles predlagal drugega kandidata. Če bi poslušal sedaj še gospoda Žnidaršiča, bi mislil, da bi lahko že kar znotraj koalicije našli boljšega kandidata za ministra za zdravje, če bi seveda to gospod Žnidaršič hotel. To pa je že drugo vprašanje. Problem je seveda v tem, da je predsednik Vlade zbežal iz velike dvorane Državnega zbora in tukaj ni bilo niti predsednika Vlade, niti dežurnega ministra, niti državne sekretarke iz dežurnega ministrstva, mislim, da je to danes ministrstvo za kmetijstvo, ker drugače ne vem, zakaj bi gospa Tomletova tukaj sedela. Ministrstvo za kmetijstvo je dežurno ministrstvo v času obravnave predlogov za ministrstvo za zdravje in za ministrstvo za promet. Če bi sedel tukaj Dorjan Marušič bi lahko vsaj pomagal kandidatki za ministrico ali komu, ki mora na to odgovoriti. Zato obžalujem, da predsednik Vlade ni izkoristil te možnosti. In res je, imamo slaba dva predloga. Drugi je slabši od prvega. Odgovornost je vaša. Sam bom seveda ocenjeval delo ministrice oziroma kandidatke za ministrico, ki bo danes verjetno izvoljena za ministrico, ali bo upala poseči v klientelistične in korupcijske vode, ki vladajo na tem področju. Dokaze imamo. Ali bo upala predsedniku Vlade povedati, tudi vaš svetovalec gospod Zavrl ne sme tega delati, in ali bo upala gospodu Bajuku povedati: "Gospod Bajuk, nemogoče je, da direktor Davčne uprave ne dovoli razširitve davčnega pregleda na Pediatrično kliniko." S čimer bi se potem seveda morala zahtevati tudi odgovornost tega šefa DURS-a. Če bo to ministrica počela, kot sem že prej povedal, bo imela vse moje priznanje, če tega ne bo počela potem bo pač žrtev krize, ki jo je ustvarila ta koalicija v javnem zdravstvenem sistemu in zato me seveda hudovanje kolega Žnidaršiča ne čudi. Imate popolnoma prav. Žal pa koalicija, kot da tega noče slišati, čeprav prihaja iz ust koalicije. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Z razpravo kolega Cvikla smo zaključili razpravo. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVEZNOSTI IZ KREDITA, KI GA NAJAME EKOLOŠKI SKLAD REPUBLIKE SLOVENIJE, JAVNI SKLAD PRI EVROPSKI INVESTICIJSKI BANKI ZA FINANCIRANJE PROJEKTOV ZA IZBOLJŠANJE ENERGETSKE UČINKOVITOSTI. Predlog zakona obravnavamo po nujnem postopku. Za obravnavo te točke imamo na razpolago 2 uri in 5 minut, se opravičujem, so me popravili 50 minut, verjamem pa, da ne bomo vsega izkoristili. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato je z nami minister za finance dr. Andrej Bajuk, ki mu tudi dajem besedo. Izvolite prosim.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci. S sprejetjem predlaganega zakona bo zagotovljena podlaga za sklenitev poroštvene pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko, s katero bo Republika Slovenija kreditodajalcu EIB garantirala za obveznosti Ekosklada iz kredita. Sklenitev poroštvene pogodbe in njena ratifikacija sta glavni pogoj za črpanje kredita v višini 30 milijonov evrov, ki bo Ekoskladu omogočil nemoteno upravljanje njegove dejavnosti pod ugodnimi pogoji za končne uporabnike, s čimer bo spodbujal financiranje projektov s področja varstva okolja v Sloveniji in hkrati prispeval k uresničevanju mednarodnih obveznosti Slovenije na področju podnebnih sprememb. Kot vam je poznano, sklad pri kreditiranju projektov velik poudarek daje financiranju ukrepov učinkovite rabe energije in izrabe obnovljivih virov energije za proizvodnjo toplote in električne energije, ki preprečujejo nastajanje novih in pripomorejo k zmanjševanju obstoječih negativnih posledic podnebnih sprememb. To potrjujejo tudi podatki o kreditiranih naložbah in njihovih okoljskih učinkih. Za prednostno področje zmanjševanja vplivov na podnebne spremembe z ukrepi na področju učinkovite rabe energije in izrabe obnovljivih virov energije je sklad v letu 2006 zagotovil 20 milijonov evrov ali skoraj 68% vseh pogodbeno angažiranih sredstev. Skupni učinek teh ukrepov pa je zmanjšanje emisij CO2 za dobrih 18.000 ton na leto. Še posebej razveseljivo je, da k temu 30% delež prispevajo investicijski ukrepi občanov. Nenazadnje velja omeniti, da te naložbe hkrati prispevajo tudi k uresničevanju mednarodnih obveznosti Slovenije na področju podnebnih sprememb. Sklad na podlagi namenskega premoženja letno odobri za okoli 30 milijonov evrov kreditov za spodbujanje razvoja na področju varstva okolja od tega približno polovico za kreditiranje občanov. Zaradi povečanega povpraševanja po ugodnih kreditih ter črpanja že odobrenih kreditov v zadnjih letih se ob dolgih rokih odplačila kreditov do 15 let zmanjšuje letni obseg razpoložljivih sredstev, za redno izvajanje programa sklada in zato se skuša manjkajoča sredstva nadomestiti z najetimi kar se da ugodnimi krediti. V skladu s sprejetim poslovnim finančnim načrtom za leto 2007 je sklad že izvedel javni razpis za kreditiranje naložb v varstvo okolja za pravne osebe, drugi za občane pa je že v teku. Ker v tem in v naslednjih dveh letih načrtovana vračila kreditov, odobrenih že v preteklosti, in sredstva dokapitalizacije po zakonu o privatizaciji ne bodo zadoščala za financiranje predvidenih okoljskih naložb, želi sklad manjkajoča sredstva v višini okoli 30 milijonov evrov nadomestiti z najetjem kredita pri Evropski investicijski banki, ki bo zavarovan z državnim poroštvom. Zakon vsebuje poroštvo za obveznosti iz kredita Ekosklada, osnovne pogoje kredita, pooblastilo za izvajanje zakona ter postopke pri morebitnem unovčenju poroštva in način njegovega poplačila preko posebne pogodbe, ki se sklene med Republiko Slovenijo in Ekoskladom. Kot izhaja iz besedila zakona, bi finančne posledice za državni proračun nastale samo, če bi bilo poroštvo unovčeno, pa tudi v tem primeru le začasno, saj je v 3. členu zakona vgrajena varovalka, določilo, da bi ob morebitni unovčitvi poroštva Republika Slovenije izpolnila finančno obveznost namesto dolžnika, da bi ta sredstva nadomestila z unovčenjem regresne pravice, ki bo določena v pogodbi o načinu in pogojih zavarovanja poroštva Republike Slovenije med Republiko Slovenijo in Ekoskladom, kot je določeno s tem zakonom, ki je danes pred vami. Za primer vnovčitve izdanega poroštva po tem zakonu so v proračunu, Republike Slovenije na postavki 6611 Jamstvo Republike Slovenije, zagotovljene pravice porabe. Spoštovane poslanke in poslanci, obravnavo predloga zakona o poroštvu na današnji seji Državnega zbora predlagamo zato, da se čim bolj pospešijo postopki za dosego vseh potrebnih pogojev za črpanje kredita, kar bi omogočilo nemoteno poslovanje Ekološkega sklada Republike Slovenije, ki mora zaradi velikega povpraševanja nezadostna sredstva že sedaj nadomeščati s premostitvenimi krediti. Sprejetje tega zakona o poroštvu na današnji seji bi lahko bistveno prispevalo k skrajšanju rokov za začetek črpanja sredstev kredita s strani Ekološkega sklada, saj bi se odprla možnost, da s predsednikom Evropske investicijske banke, gospodom Maystadtom skleneva garancijsko pogodbo ob robu foruma Evropske investicijske banke, ki bo 27. in 28. septembra v Ljubljani. Tema foruma z naslovom Investicije v energetiko, obvladovanje klimatskih sprememb, je, kot vidite, neposredno povezana s temo današnjega zakona in predstavlja tudi eno od prioritet Evropske unije ter Slovenije kot predsedujoče v prvi polovici prihodnjega leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko, kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam. Odbor za finance in monetarno politiko je na današnji 30. nujni seji obravnaval kot matično delovno telo predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz kredita, ki ga najame Ekološki sklad Republike Slovenije, javni sklad pri Evropski investicijski banki za financiranje projektov za izboljšanje energetske učinkovitosti. Predlog je podala Vlada Republike Slovenije, Kolegij Državnega zbora, pa je sprejel sklep, da se ta predlog obravnava po nujnem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala določene pripombe k 1. členu predlaganega zakona, da bi bilo koristno in pametno dopolniti in bolj natančno opredeliti namen zadolžitve, bolj natančno določiti rešitve glede višine obrestne mere ter da ni pravilno definirana možnost glede zamudnih obrestnih mer. Nato so bili podani odgovori predlagatelja, ki je predvsem poudaril, ker je podoben zakon bil že večkrat obravnavan, enak kot je bil do sedaj. Po drugi strani, pa je bilo tudi s strani Ministrstva za okolje bilo podano, da je zelo natančno definirano, kaj Ekološki sklad lahko financira v pravilih za delovanje tega sklada. Kasneje se niso sprejeli nobeni amandmaji k predlogu zakona. Na seji je bilo tudi poudarjeno, zakaj je potrebna nujna obravnava. Glasovali smo celo o predlogu sklepa, da se točka prekine in prenese na naslednjo sejo. Kljub temu smo glasovali o vseh šestih členih zakona, ki smo jih sprejeli, in v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora predlagamo, da Državni zbor sprejme predlog v enaki vsebini, kot je bil objavljen v Poročevalcu št. 80 z dne 4.9.2007. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Vili Rezman bo podal stališče Poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Lep pozdrav tudi v mojem imenu prvič po počitnicah! Naj na kratko predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS v zvezi z Zakonom o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti [[...]]in tako naprej, zelo dolg je ta naslov, pa vendar se zdi, da je definicija kljub temu preozka. V naslovu namreč govorimo samo o energetski učinkovitosti, ekološki sklad in njegovi projekti pa niso tako zelo ozko usmerjeni, dasiravno je to eno izmed bistvenih polj njegovega delovanja. Naj le omenimo, da pri vsebini teh projektov, ki jih podpira ekološki sklad s kreditiranjem, gre za to, da razen na področje energetike segamo še na druga področja. Energetika je zelo pereča pri nas, predvsem zavoljo tega, ker imamo negativno energetsko bilanco, zavoljo tega, ker se pojavljajo informacije o tem, kako bo vse težje celo z balkanskega območja dobiti manjkajočo energijo, in ker se nam menda obetajo cene že zelo kmalu, ki bodo primerljive tistim, ki jih danes dosegajo v Italiji, kamor smo do nedavnega še mi z velikimi profiti prodajali poceni uvoženo energijo. Gre za to, da posebej opozorimo, da te projekte podpiramo tudi zavoljo tega, ker gre za klimatsko razbremenjevanje, ker gre za to, da se bomo skušali držati tistih obljub o tem, koliko tisoč ton manj CO2 bomo spuščali v zrak, ker gre za to, da se jasno zavedamo problematike odpadkov snovne in energetske izrabe in velikanske entropije, ki se na tem področju še pojavlja. Ker gre za to, da nam je vsem jasno, kako zelo malo ali pa premalo storimo na področju ohranjanja voda, pa tudi to najbrž grešimo, da vse, kar se v vodnem skladu nabere, koncentriramo samo v en del Slovenije, namesto da bi to razpršili tja, kjer pač so tudi še kakšne druge potrebe. In še cela vrsta takšnih projektov je, ki jih ekološki sklad podpira in v Poslanski skupini DeSUS jih tudi. Podpiramo to njegovo funkcioniranje tudi zavoljo tega, ker je po naši sodbi zelo dobro, tudi kar zadeva izbor subjektov, ki lahko dobijo tovrstne kredite, kajti ne gre samo za gospodarske subjekte, gre tudi za občine in gre tudi za zasebnike, ki jih na ta način pravzaprav skozi tovrstno stimulacijo tudi pripravljamo na drugačen odnos do okolja in na koncu koncev gradimo neko posebno okoljsko obliko zavesti pri posameznikih. Najlažje je pač na ta način, da je to podprto tudi z ugodnimi finančnimi aranžmaji. Se pa zavedamo, da je predlog zakona o poroštvu prišel pred nas v času, ki je relativno neugoden, ko kljub temu, da imamo visoko gospodarsko rast, vendarle ugotavljamo, da je trend padajoč, ko ugotavljamo, da nas mora morebiti bolj kot za enkrat kažemo navzven skrbeti naraščanje inflacije, ko se zelo bojimo, da bi se napovedi od dramatičnih povišanjih cen, ki bodo zlasti socialno bolj ogrožene sloje prizadele, uresničile. In ko Vlada napoveduje številne anticiklične ukrepe. To ni eden izmed tipičnih anticikličnih ukrepov, in zato mi sodimo, da bo Vlada znala z drugimi ukrepi kompenzirati to, kar bo teh 30 oziroma 29 milijonov evrov prispevalo k potencialom, ki pospešujejo inflacijo, in da bo znala upoštevati to tudi ob pripravi proračuna 2008 in 2009. Torej v takšnem prepričanju, da gre za pomembne okoljske projekte, da gre za to, da lahko s temi krediti pomagamo k bistveno boljšemu odnosu do okolja, in da bo Vlada znala anticiklične ukrepe sprejemati prej vzporedno ali na drugih področjih, na drugih resorjih, bomo v poslanski skupini DeSUS ta predlog podprli.
Hvala lepa. Kolega Rudi Veršnik bo podal stališče poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom, ministrom in njegovi ekipi! Vlada Republike Slovenije nam je v sprejem poslala predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz kredita, ki ga najame Ekološki sklad Republike Slovenije, javni sklad, pri Evropski investicijski banki za financiranje projektov za izboljšanje energetske učinkovitosti po nujnem postopku. Javni sklad, Ekološki sklad Republike Slovenije, je bil ustanovljen z namenom, da kreditira naložbe v varstvo okolja. Sklad prednostno ugodno kreditira projekte, katerih učinki prispevajo k uresničevanju mednarodnih obveznosti Slovenije na področju podnebnih sprememb. Gre predvsem za financiranje različnih investicijskih ukrepov učinkovite rabe energije in izrabe obnovljivih virov energije za proizvodnje toplotne in električne energije. Učinek teh ukrepov je zmanjšanje emisij CO2 za dobrih 18 tisoč ton na leto, k temu pa 30% delež prispevajo investicijski ukrepi samih občanov. Pri ravnanju z odpadki sklad spodbuja projekte za vzpostavitev učinkovitega sistema ravnanja z odpadki, in sicer s povečanjem snovne in energetske izrabe odpadkov ter zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. Pri zaščiti vodnega okolja in vode kot naravne dobrine se sklad vključuje z ugodnimi krediti, kreditiranjem naložb občin in komunalnih podjetij v objekte in naprave za izvajanje obveznih lokalnih gospodarskih javnih služb, varstvo okolja, in sicer oskrbe s pitno vodo in odvajanja in čiščenja odpadnih voda ter s kreditiranjem gospodarskih družb, zasebnikov in občanov, ki izvajajo projekte, katerih učinki pomenijo manjše obremenitve voda in učinkovito rabo vode. Ekološki sklad Republike Slovenije, javni sklad, mora za nemoteno opravljanje svoje dejavnosti v letu 2007 in že objavljena razpisa za financiranje okoljskih naložb zagotoviti sklenitev pogodbe za črpanje sredstev v višini 30 milijonov evrov še pred koncem leta 2007, v Državnem zboru pa seveda predhodno pridobiti poroštvo države, saj bo le tako pridobil najugodnejše posojilo in kot tako tako ugodnega plasiral tudi naprej v prej navedene ekološke projekte. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je bilo dosedanje delovanje Ekosklada v skladu s pričakovanji ob njegovi sami ustanovitvi, njegovi učinki tudi merljivi, zato ne vidimo razlogov, da predloga Vlade ne podpremo. Odločno pa zavračamo vse razprave o dodatnem 30 milijonskem zadolževanju državnega proračuna, saj je iz povedanega jasno, da sklad sredstva pod ugodnimi pogoji najema, pridobiva na osnovi garancije države in jih investitorjem ekoloških projektov posoja in ne prodaja. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mag. Milan M. Cvikla bo podal stališče Poslanske skupine SD.
Lep pozdrav ministru za finance in seveda poslancem in poslankam! Podpredsednik, hvala za besedo. Najprej moram reči, da je dobro, da predsednik Vlade menja tri ministre, ker drugače danes ne bi imeli izredne seje in ne bi mogli tega zakona podpreti in potem gospod minister, kot je povedal, ne bi mogel ob koncu tega meseca podpisati garancijske pogodbe. Zakaj to pravim? Zato, ker menimo, da je neustrezno in nekorektno, da Vlada po nujnem postopku pošilja v Državni zbor novo zadolžitev. Najmanj, kar bi lahko naredili, to ste vedeli tudi v času rebalansa, bi to poslali v Državni zbor ob rebalansu, najmanj. Vendar je zadeva malo bolj zapletena, kot seveda vprašanje, kdaj bo in kdaj ne bo podpisana pogodba. Hkrati ko je Vlada poslala Ekološki sklad v dodatno zadolževanje za 30 milijonov evrov, za 100 milijonov evrov v sprejetem proračunu za leto 2008 zmanjšuje denar za varstvo okolja. Torej je zadolževanje in ne več subvencioniranje iz državnega proračuna način, kako bomo izpolnjevali obveznosti iz Kjota. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zato ne bomo podprli tega zakona, ker ocenjujemo, da bi bilo potrebno na drugačen način reševati obveznosti iz Kjota. Predvsem pa bi veljalo to reševati drugače, ker 4. septembra, ko je bil ta zakon objavljen v Poročevalcu, je predsednik Vlade govoril o potrebnosti proticikličnega delovanja. Ta zakon je procikličen, povečuje zadolževanje. Izdana kvota v letu 2007 in 2008 se bo tudi s pomočjo tega, danes sprejetega, zakona skupaj povečala za 1973 milijonov evrov ali skoraj 2 milijardi evrov ali 6, 6,5% bruto domačega proizvoda. In kje je problem pri zakonu? Problem pri tem zakonu je, da ta zakon v letu 2007, ko smo ukinili stanovanjske olajšave za 104 tisoč davčnih upravičencev, ki so dobivali davčno olajšavo za to, da bi lahko kupili svoje prvo stanovanje, s svojimi prvimi vrati in prvimi okni, to smo ukinili, povečujemo pa zadolževanje za to, da bomo predvsem premožnejšim, predvsem pa tistim, ki že imajo hišo ali stanovanje, dali subvencijo za zamenjavo oken in vrat. Zakon ne predvideva in Ekološki sklad ne upošteva nobenih drugih kriterijev, kriterij je poenostavljeno povedano: večji, kot je projekt, večji je kredit. In sprašujem vas, zakaj subvencioniranje in kreditiranje najbolj premožnih? Zato, ker je to filozofija te Vlade. Ker to delate v času, ko ste vzeli stanovanjsko olajšavo 140 tisočim mladim in tistih, ki stanovanja nimajo. Zato bi moral biti instrument drugačen. Instrument bi moral biti subvencioniranje obresti, pri tem pa bi se moralo upoštevati, poenostavljeno povedano, ekonomski kriteriji in seveda omejitve, ki glede tega veljajo. To je celotna filozofija, ki jo je potrebno vključiti v drugačno reševanje ekoloških in drugih problemov energetske učinkovitosti, ki jih imamo v Sloveniji. Zato zakona ne bomo podprli in ocenjujemo, da je potrebno predvsem z razmislekom o vsebini delovanja ekološkega sklada preoblikovati način odnosa med državnim proračunom in ekološkim skladom in seveda razmisliti o drugačnih metodah spodbujanja energetske učinkovitosti. In upam, gospodje z Vlade, da boste Odbor za gospodarstvo in še koga, na konferenco, kjer se bo o teh metodah, ki so poznane, o nekaterih govorite tudi v gradivu, povabili tudi poslance, člane Odbora za gospodarstvo in bomo v prihodnosti, mogoče s strani ministra Podobnika, če bo še tam, slišali kakšen bolj ustrezen predlog, kako povečevati energetsko učinkovitost in kako reševati okoljske probleme. Hvala lepa.
Hvala lepa vam. Kolega Ciril Testen bo podal stališče Poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav ministru s sodelavcem! Poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije Predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz kredita, ki ga najema Ekološki sklad Republike Slovenije pri Evropski investicijski banki za financiranje projektov za izboljšanje energetske učinkovitosti, podpiramo. Predlog zakona je naše podpore deležen zaradi vsebine, to je ugodnih okoljskih učinkov. Slovenija je sprejela mednarodno obveznost, da bo do leta 2012 zmanjšala emisije toplogrednih plinov za 8%. Namen predlaganega zakona je zagotoviti sredstva za projekte, ki bodo prispevali k zmanjšanju emisije CO2 za približno 18.000 ton letno. S sprejemom predloga zakona bo Ekološki sklad lahko kreditiral tudi projekte za učinkovito ravnanje z odpadki in projekte za varstvo voda. Vse to so razlogi, zaradi katerih Poslanska skupina Nove Slovenije predlog zakona podpira. Poroštvo po predlogu zakona se všteva v kvoto izdanih poroštev države. Celotno kvoto določa Zakon o izvrševanju proračuna, ki znaša za celoto glavnic v letu 2007 918 milijonov evrov, za leto 2008 1.043 milijonov evrov. Izdana kvota se ne bo povečala. Predlog zakona v Poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo tudi zato, ker bomo s tem dosegli optimalne pogoje, tako glede samega najema kredita kot tudi drugih kreditnih pogojev, obrestne mere, valute črpanja, moratorija in drugih pogojev. Kredit najema Ekološki sklad Republike Slovenije, ki ga bo tudi odplačeval. Republika Slovenija kot porok pred Evropsko investicijsko banko bo morala namesto Ekološkega sklada plačati obveznosti le, če jih ne bo poravnal sklad sam. V tem primeru bo Republika Slovenija za plačane zneske skupaj s stroški uveljavila regresno pravico. Regresna pravica je predmet pogodbe, ki jo bosta na podlagi predlaganega zakona sklenila Republika Slovenija in Ekološki sklad. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli predvsem iz vsebinskih razlogov. Poslanci Nove Slovenije želimo, da naša država izpolni mednarodne zahteve, ki jih je sprejela, in hkrati prebivalcem zagotovi primerno kakovostno bivanjsko okolje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Jakob Presečnik pa bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Sprejem Zakona o poroštvu Republike Slovenije je potreben zaradi financiranja okoljskih naložb s strani Ekološkega sklada Republike Slovenije. Ta bi namreč rad sledil načrtovani strategiji spodbujanja okoljskih naložb, kar pa ne bo možno brez dodatnih 30 milijonov evrov. Treba je povedati, da sklad kreditira predvsem projekte, ki prispevajo k izvrševanju mednarodnih zavez Republike Slovenije pri preprečevanju podnebnih sprememb. Predlagani zakon bo torej podlaga za sklenitev poroštvene pogodbe med Republiko Slovenijo in Evropsko investicijsko banko, s katero bo Slovenija garantirala za obveznosti Ekološkega sklada. Ob obravnavi tega zakona pravzaprav ni možno prav veliko razpravljati. Glede na to, da se nanaša na izboljšanje energetske učinkovitosti, bi rad poudaril pomen varčevanja in energije in nasploh ekološke usmerjenosti. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da je potrebno varovanju okolja z raznimi ukrepi na različnih področjih nameniti še več pozornosti. V Slovenski ljudski stranki se namreč zavzemamo za zdravo življenjsko okolje, ki našim državljankam in državljanom zagotavlja kvalitetno bivanje. Posebej velja spodbujati uporabo obnovljivih virov energije in pridelavo zdrave hrane, ključna pa je pri tem vzgoja za odgovoren odnos do okolja, ki bi jo moral vršiti na vseh ravneh; doma, v šoli, v medijih ter drugih inštitucijah in področjih. Prepričan sem, da bo upoštevanje teh usmeritev ter tudi uspešno delovanje Ekološkega sklada pripomoglo k bolj čistemu okolju in izpolnjevanju mednarodnih pogojev, h katerim se je zavezala Republika Slovenija. Posebej bi rad poudaril, da poroštvo samo po sebi ne ustvarja bistvenih finančnih posledic za našo državo. Finančne posledice bi namreč nastale le, če bi bilo poroštvo unovčeno, vendar si bo tudi za ta primer Republika Slovenija do Ekološkega sklada pridržala regresno pravico. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. In dr. Pavel Gantar bo podal stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev Zares bomo predlog zakona podprli, podprli bomo tudi obravnavo po tem hitrem postopku. Menimo pa, seveda, da je ta zakon dober, da so cilji ustrezni in jih podpiramo. Seveda je gotovo, da to posojilo, ki ga bo najel Ekološki sklad, država pa bo dala poroštvo, ni prvo in seveda tudi upam, da ne bo zadnje za te namene. Da bi pojasnil to zadevo, je mogoče vendarle treba reči dve, tri besede o zgodovini tega Ekološkega sklada in o njegovi posebni funkciji, ki jo je imel in jo bo v bodoče nekoliko spremenjeno imel tudi še naprej. Leta 1992 je nastalo tako imenovano Poročilo iz Dobriča. To poročilo je prikazalo dobesedno katastrofalno stanje okolja v nekdanjih socialističnih država in hkrati je tudi prineslo sporočilo, da tega stanja okolja ne bo mogoče finančno popraviti in zagotoviti finančnih virov samo s pomočjo tradicionalnih finančnih instrumentov, kot so bili poznani in znani do tedaj. Da je potrebno oblikovati posebne inštitucije, s pomočjo katerih se bodo mobilizirali različni viri, ki bodo odpravljali najbolj pereče probleme in podedovane ekološke probleme. Te inštitucije so bili ekološki skladi, Slovenija je ustanovila med prvimi takšen sklad in očitno, kar govorijo tudi drugi, je bil ta sklad eden najbolj uspešnih in tudi najbolj produktivnih v Evropi. Bil je celo model organizacije za vrsto drugih skladov v Evropi. Danes pravzaprav sklada, s katerim bi odpravljali podedovana ekološka bremena, danes ga pravzaprav ne potrebujemo več in sklad bi na nek način lahko celo ukinili in te mehanizme preprosto prenesli na običajne, državne subvencije, klasične banke in tako naprej, če se ne bi seveda pojavile določene nove naloge, ki so predvsem povezane z zakonskimi in drugimi zavezami na področju predvsem boja proti klimatskim spremembam. To posojilo, ki bo najeto za izboljševanje energetske učinkovitosti, seveda dosega dva cilja. Prvi cilj je, da z izboljševanjem energetske učinkovitosti zmanjšujemo odvisnost od ogljikovodikovih energentov in hkrati seveda z bolj racionalno rabo zmanjšujemo CO2, torej emisije ogljikovega dioksida v ozračje. Seveda se postavi bojazen, ali ni to nova nevarnost za javni dolg. Do sedaj posojila, ki jih je najel Ekološki razvojni sklad, razmeroma strokovno in tehnološko in finančno usposobljena inštitucija, te nevarnosti niso pomenila. Ta posojila bodo seveda odplačali končni posojilojemalci, tako kot vedno, in poroštvo ima samo to funkcijo, da se bo lahko vlada v ekoloških poročilih pohvalila s tem in seveda izboljšala pogoje najetja tega kredita. Tako je s tega vidika treba pozdraviti to odločitev za državno poroštvo in za poroštvo države. Seveda, mi upamo in pričakujemo, da bo sklad še naprej izpolnjeval to funkcijo, ki jo ima, in da se bomo še srečevali s podobnimi predlogi. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. In kolega Bogdan Barovič bo podal stališče poslanske skupine SNS. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! Gospod minister z ekipo! Slovenska nacionalna stranka predloga zakona o poroštvu, govorim o poroštvu, ne bo podprla. Prvo in prvo, zakaj ne? Zato, ker zakona o poroštvu ne gre sprejemati takole po nujnem postopku. Gre za zadolžitev 30 milijonov evrov in poroštvo ni zato, kot je moj predhodnik povedal, da se bo nekdo pohvalil, da je nekaj dobrega naredil, ampak je jasno povedano, da je poroštvo zato, da če Ekosklad ne bo poravnal svojih dospelih obveznosti jih bo seveda poravnala država. Točka dve, ki vam je bila že podana, še enkrat naj povem, v tej državi je že za dve milijardi evrov poroštev. Spomnim se leta nazaj na Odboru za finance ko smo govorili o visokem poroštvu za železnice, danes bi jih kar malo prodali, ne glede kaj je s poroštvom, koliko je država dolžna, kaj bo s posojilom, kdo ga bo dal, kdo ga bo vzel, kdo ga bo plačal. Pričakujem seveda da boste rekli, da Slovenska nacionalna stranka protiekološko usmerjena. Ni res. Ali smo danes zvedeli, da ekosklad obstaja? Ali smo danes izvedeli, kaj naj bi ekosklad počel? Ali danes vemo, da naj bi ekosklad financiral, kreditiral okoljske naložbe, zasledoval usmeritve okoljskih politik, prioritetne cilje iz nacionalnega programa varstva okolja, ki jih imamo? Ali nismo vedeli, da prioritetni cilji iz nacionalnega programa za varstvo okolja stanejo? Ne gre! In tako kot je dejal eden mojih predhodnikov, ne gre, hvala bogu, da menjavamo ministre, da o tem govorimo, ker ne vem, kako bi drugače govorili o tem in kaj bi se zgodilo. Ne nazadnje, da gre pa preslišati opozorilo Zakonodajno-pravne službe, da je nedoločeno naveden namen zadolžitve, govorim natančno "nedoločeno naveden namen zadolžitve", da je nedoločena višina obrestne mere pri tem kreditu, da so pomanjkljive rešitve glede zamudnih obresti in glede višine drugih stroškov kredita - torej, to nas ne zanima! Zakonodajno-pravna služba opozori, da je to vse nedoločeno, da je to treba natančno - ne! Zakon po nujnem postopku - gremo! Država jamči 30 milijonov, sklad, če jih ne boš plačal, saj ima država dosti denarja, bo plačala država. Evropske investicijska banka bo sklenila pogodbo za najem kredita z ekoskladom in potem še z državo Republiko Slovenijo za poroštvo. Drugače povedano, kolegice in kolegi, pojdite sedajle in če boste lahko danes, pa vam dam, mi smo imeli - ne, nismo imeli 12 ur časa, od 8 do sedajle, ne, 8 ur - pojdite in najdite, pa jih pripeljite sem v 8 urah prijatelje, znance, kolege, sorodnike, ki vam bodo šli za poroke v 8-ih urah za, recimo, nakup hiše. Pripeljite jih. Banka zahteva, če boste vzeli kredit, 3 poroke. Pripeljite mi jih v 8-ih urah - ne boste jih našli! A ta država bo dala poroštvo kar tako, brez da vemo, zakaj natančno, samo zato, da bomo govorili, kako bomo imeli manj CO2 in tako naprej. V kolikor je temu tako, seveda bom kolege prosil in jih nagovoril, da bomo dali še en predloga zakona o poroštvu, in sicer za nakup novih avtomobilov za vse Slovence. Novi avtomobili imajo veliko manj izpušnih plinov, CO2. In če računate, da ima ta država nekaj 100 tisoč avtomobilov, vsi bodo novi in bo pri, ne vem, 700 tisoč avtomobilih izpust CO2 vsaj 3-krat manjši. Pa pojdimo v takšno igro, če se gremo. Poroštvo za 2 milijardi evrov ta država že ima. [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]in zdaj še enkrat sprejemamo. Bodite pametni in prosim vas, ne gre sprejemati takšnih zadev čez noč.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja [[...]] [[oglašanje v dvorani]] [[...]]Hvala lepa, lahko nadaljujemo. Torej, ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, ni možna razprava o členih, zato zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakon bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. Na podlagi sprejetega dnevnega reda pa prehajamo na 4. TOČKO, to je na PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LASTNINSKEM PREOBLIKOVANJU ZAVAROVALNIC. Za to točko imamo na razpolago 1 uro in 5 minut. Državni svet Republike Slovenije je na svoji 21. seji 18. julija letošnjega leta sklenil, da na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije od Državnega zbora zahteva, da pred razglasitvijo zakona ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic. Besedo dajem predstavniku Državnega sveta, gospod mag. Zlatko Jenko. Izvolite prosim.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani podpredsednik Državnega zbora. Državni svet je sprejel zahtevo, da Državni zbor Republike Slovenije ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic. Mislim, da ne bi imelo velikega smisla, da bi ponavljal zadeve, ki ste jih dobili v pisnih materialih, in se bom osredotočil predvsem na najtežje argumente oziroma argumente, ki imajo največjo težo. Državni svet, kot veste, nima kakšnih političnih ambicij, ampak je predvsem konstituiran v smislu zastopanja civilne družbe in zastopanjem interesov državljanov. Zakaj smo se odločili, da podamo to zahtevo? Predvsem iz tega razloga, ker smo menili, da Državni zbor pri odločanju o tem zakonu, morda se bo preveč hudo slišalo, ampak ni upošteval teže in posledic te odločitve, kajti menimo, da za državljane oziroma za Državni svet ni sprejemljivo, da je kršeno načelo enakopravne obravnave fizičnih oseb vizavi pravnih oseb. Argumenti, ki jih je navedla Vlada kot predlagateljica, in argumenti, ki so nagnili tehtnico v prid sprejetju tega zakona, da je nemogoče določiti fizične osebe kot upravičence, menimo, da nimajo prave teže, saj pred podobnim problemom je bila država tudi, ko je uveljavljala prvi del privatizacije, in sicer za upravičence, pravne osebe. Tudi v tem primeru je bilo težko določiti, kdo so upravičenci. Državni svet se ne spušča v rešitve tehnične narave, kako bi izvedli privatizacijo oziroma kako bi uveljavili upravičenja za fizične osebe, ampak predlaga Državnemu zboru, da tovrstno problematiko razreši na tak način, da določi obveznosti oziroma postopek v posebnem zakonu, ki je predviden bil v prejšnjem zakonu. Cilji tega zakona so bili predvsem učinkovito upravljanje, kar je nesporno, čeprav velja ugotovitev, da država s premoženjem ne upravlja najbolje. In drugi cilj zakona je bil, da se zajame v lastninjenje čim širši krog upravičencev oziroma lastnikov. Predlagane rešitve v obstoječem zakonu, da preide premoženje, ki bi pripadalo fizičnim osebam oziroma upravičencev v Kapitalsko družbo, za Državni svet niso sprejemljive. Dostikrat se v javnosti operira s številkami, ki so daleč od realnosti. Zato bi rad povedal nekaj neoficialnih podatkov samo za eno od zavarovalnic, ki se privatizira po tem zakonu, ki ima največji tržni delež, in sicer Zavarovalnico Triglav. Njen kapital je razdeljen na 5 milijonov 683 tisoč 787 delnic. Delnica je bila takrat vredna, ko so participirale pri lastninjenju pravne osebe, 100 evrov. Trenutno je vrednost ene delnice Zavarovalnice Triglav - 480 evrov. Že tu prihaja do neskladja oziroma do kršenja načela enakopravne obravnave upravičencev. Ali če povem z drugimi besedami, trenutno je tržna kapitalizacija ali tržna vrednost Zavarovalnice Triglav 2,7 milijarde evrov. V primeru strateških povezav ali prodaje Zavarovalnice Triglav bi pomenil ta znesek, vključujoč tržno vrednost in prevzemno premijo, 3,9 milijarde evrov, kar je več kot polovica državnega proračuna, ali morda za tiste, ki še nismo prišli tako hitro s tolarjev na evre, naj povem, da je to 936 milijard bivših slovenskih tolarjev. To je last državljanov. Za Državni svet ni sprejemljivo, da se ta upravičenja, ki pripadajo državljanom, kajti pri tem premoženju so participirali državljani, uprava in pa lastniki. Pri argumentih, ki sem jih že omenil in so imeli največjo težo, da je težko določiti upravičenja fizičnih oseb, bi lahko ubrali enako pot, kot se jo je ubralo za pravne osebe. Lahko bi se ta upravičenja razdelilo upravičencem, fizičnim osebam, lahko bi se pozvalo državljane, da participirajo, kajti zavarovanci predstavljajo dve tretjini slovenskega prebivalstva, oziroma tretja možnost je tudi, da bi dobila ta del kapitala pokojninska blagajna. Zato še enkrat pozivam Državni zbor, da o tem zakonu ponovno odloča in da se opredeli v prid državljanov. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Zahtevo Državnega sveta je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Zato besedo dajem predsedniku odbora, gospodu Bojanu Starmanu, da poda poročilo odbora. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Odbor za finance in monetarno politiko je na današnji 30. nujni seji obravnaval tudi Sklep Državnega sveta Republike Slovenije za ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, ki ga je Državni zbor Republike Slovenije sprejel 12.7.2007. Odbor je bil predhodno seznanjen tudi z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je, na kratko povedano, ugotovila, da ni znakov kršitve načela enakosti v tem zakonu, ki smo ga sprejeli in trenutno velja. Na to temo smo imeli daljšo razpravo, ali bi se ta zakon zavrnil ali ne. Tudi te številke, ki jih poznamo - zanimiva je ta, ki smo jo ravno zdajle slišali, da je Zavarovalnica Triglav 3,9 milijarde evrov vredna kar naenkrat, - to je 936 milijard tolarjev starih, da se bolje razumemo - ravnokar smo pa, ni leto nazaj, ugotavljali, da niti 100 milijard ni vredna ta ista zavarovalnica. Zato so seveda bile tudi take cene ponujene takrat v primeru razdelitve enega milijona 959 tisoč 157 delnic. Toliko bi jih prejeli ti potencialni upravičenci, ne prejeli, temveč bi jih morale kupiti, kot je bilo povedano, po ceni 100 evrov. Tako je malo tukaj le pretirano to izračunavanje potencialnih razlik in odbor je z večino 9:4, to moram poudariti, ker gre za veto, sprejel sklep, da se ta zakon, ki je bil, da pri ponovnem odločanju v skladu z 91. členom Ustave Republike Slovenije, da Državni zbor ta zakon sprejme. Tak je predlog in predlagam Državnemu zboru, da ponovno sprejme ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa dajem predstavniku Vlade kot predlagateljici zakona za dopolnilno obrazložitev. Z nami je minister za finance, dr. Andrej Bajuk. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci ter vsi ostali, ki sodelujete na današnji izredni seji Državnega zbora. Z namenom uresničitve izvedbe cilja gospodarskih in socialnih reform ter z namenom povečanja blaginje v Sloveniji je Vlada Republike Slovenije v sklopu ukrepov za privatizacijo in razvoj finančnega sistema na svoji 84. seji sprejela sklep, v katerem je potrdila predlog načina umika države iz gospodarskih družb, v katerih je država posredna lastnica preko kapitalske oziroma odškodninske družbe. Za dosego ciljev uspešne privatizacije Zavarovalnice Triglav, ter z namenom uresničevanja navedenega sklepa je Vlada Republike Slovenije za ureditev lastniških razmerij v Zavarovalnici Triglav predlagala Državnemu zboru sprejetje novele Zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic. Predlog novele Zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic temelji na ugotovitvi svetovalne skupine za dokončanje lastninjena Zavarovalnice Triglav, da identifikacija fizičnih oseb, upravičencev do dela nenominiranega kapitala zavarovalnice, ni mogoča. Svetovalna skupina navedeno ugotovitev utemeljuje: prvič, z nezmožnostjo in dolgotrajno izvedbo več kot 750 tisoč posameznih postopkov ugotavljanja upravičenosti. Drugič, z dejstvom, da zaradi časovne oddaljenosti oteženega dokazovanja upravičenosti - je zelo vprašljiva. Tretjič, želja izogniti se dolgotrajnim sodnim postopkom, ki bi verjetno sledili odločitvam in neupravičenosti do deleža. Četrtič, ter z dejstvom, da obseg upravičenja posameznega upravičenca ne bi opravičeval stroškov izvedbe postopka, saj bi stroški postopka verjetno presegli pričakovano vrednost deleža, ki bi ga posamezen upravičenec, fizična oseba pridobil. Upoštevajoč navedeno predlog zakona sledi ciljem privatizacije, kot jih je v svojem poročilo navedla svetovalna skupina. Ti cilji so določitev znanih lastnikov, kar bo omogočilo učinkovito upravljanje zavarovalnice, in vzpostavitev take lastniške strukture, ki bo delovala v smeri dolgoročnega razvoja zavarovalnice. Natančneje, svetovalna skupina priporoča, da se v Zavarovalnici Triglav ohrani vpil države in pravnih oseb javnega prava na upravljanje zavarovalnice ter da se zagotovi, da bo koristi iz vrednosti kapitala zavarovalnice, ki ustreza deležu v zavarovalnici fizičnih oseb v nenominiranem kapitalu zavarovalnice, užival tak krog upravičencev, ki bo čim bolj ustrezal širokemu deležu zavarovancev, ki jih je v letu 1990 imela zavarovalnica oziroma njene pravne prednice. Državni svet v svoji obrazložitvi veta zapiše, da bi potrditev zakona kršila načelo enakosti. Vlada Republike Slovenije se s tem stališčem ne strinja. Naj na tem mestu opozorim le na odločbo Ustavnega sodišča v Uradnem listu Republike Slovenije št. 40/01, s katero je bil razveljavljen prvotni leta 2000 izdani zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnice. To je bil ZLPZ. V svojem 43. recitalu je Ustavno sodišče navedlo, da "v tistem delu, v katerem titularja lastnine ne bi bilo mogoče najti na tak način, bi ga lahko določil zakon". Zakonodajalec je to možnost izkoristil že v sedaj veljavnem zakonu o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, saj je njegov 19. člen kot upravičence do lastninjenja nenominiranega kapitala in do pridobitve delnic izdanih za nenominirani kapital zavarovalnic, določal zgolj pravne osebe KAD in SOD. Prav tako njegov 20. člen določa, da je upravičenec do delnic, izdanih na dežel nenominiranega kapitala, ki ustreza deležu premij, ki so jih plačale fizične osebe, KAD. Navedeni dikciji 19. in 20. člena veljavnega Zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic ob upoštevanju dejanskega stanja, to je nezmožnosti identifikacije fizičnih oseb, upravičencev do dela nenominiranega kapitala in poročilu svetovalne komisije predlog novele le sledi. Dodal bi še, da je tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora v svojem mnenju zapisala, da so bili za sprejem rešitve, ki opušča napotilo na ureditev v posebnem zakonu, v zakonodajnem postopku izkazani stvarni in utemeljeni razlogi in da zato navedbam zahteve o kršitvi načela enakosti ni možno pritrditi. Potrditev zakona, ki je pred vami, bo pa tudi omogočila vzpostavitev takšne lastniške strukture, ki bo delovala v smeri dolgoročnega razvoja zavarovalnice in uresničitev sklepa Vlade Republike Slovenije, ki je bila sprejeta na 193. dopisni seji 27. avgusta 2007, da se zaradi strateškega pomena in dolgoročnega interesa kapitalske naložbe Republike Slovenije zadrži v Zavarovalnici Triglav dolgoročen lastniški delež najmanj v višini 25 plus ena delnica. 25% plus ena delnica. Potrditev bi tako omogočila, da se zadrži vpliv na ključne upravljavske odločitve v zvezi s poslovanjem zavarovalnice in da se odgovornost za aktivno upravljanje prenese na zasebni sektor, temveč tudi ustrezno prerazporeditev koristi izhajajočih iz imetništva delnic Zavarovalnice Triglav. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa tudi vam, gospod minister. Kolega Sok, jaz se vam opravičujem, če Državni zbor moti vaš telefonski pogovor! Zadošča pa, da samo namignete, pa bom sejo prekinil. Hvala. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Kolega Rudi Veršnik bo podal stališče poslanske skupine SDS. Izvolite.
Še enkrat hvala za besedo. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom, ministrom in njihovim uslužbencem! Zahteva Državnega sveta za ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic je po mnenju Slovenske demokratske stranke nerazumna, neutemeljena in tudi nesprejemljiva. Vlada je sicer imela resen namen izpolniti zahtevo iz prvotnega zakona, zato je bila ustanovljena strokovna komisija in skupina z eno samo nalogo, kako uresničiti sklep o razdelitvi premoženja tudi med zavarovance iz leta 1990. Približno 750 tisoč zavarovancev ali njihovih dedičev bi morali dokazovati, da izpolnjuje pogoje za nakup delnic Zavarovalnice Triglav. Ugotovili so, da ta predlog v praksi ni izvedljiv, saj niti zavarovanci in njihovi dediči niti sama zavarovalnica ne razpolaga z dokumenti, ki bi dokazovali, da so leta 1990 vplačali zavarovalne premije. Veliko število, ki je bilo ocenjeno nad 750 tisoč, in odsotnost dokumentacije bi povzročilo nove krivice, zato je bila edina smiselna odločitev, da se delnice prenesejo na Kapitalsko družbo, ki s svojim delovanjem zagotavlja sredstva za pokojninski sklad. Temeljno načelo, k uresničitvi katerega teži ta zakon, je zagotoviti učinkovito privatizacijo zavarovalnice, kar je mogoče le, v kolikor so znani vsi delničarji oziroma v kolikor je vprašanje razdelitve nenominiranega kapitala ustrezno rešeno. Podrejeno zakon zasleduje še načelo določitve takšnega kroga posrednih koristnikov, dohodkov od nenormiranega kapitala, ki bi čim bolj ustrezal širokemu krogu individualno nedoločljivih upravičencev do dela nenominiranega kapitala zavarovalnice. Kapitalska družba mora pravice, izhajajoče iz imetništva delnic, ki jih bo prejela po tem zakonu, izvrševati z namenom zagotavljanja sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Srednjeročno naj bi država tako obdržala prevladujoč vpliv v zavarovalnici, dolgoročno pa naj bi zdržala vsaj 26% oziroma takšen delež, ki ji v vsakem konkretnem primeru daje moč veta na najpomembnejše odločitve na skupščinah. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je predlog, ki je zasledovan v zakonu, dober, zato bomo predlagani zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic tudi ponovno podprli oziroma ne bomo podprli veta. Hvala.
Hvala lepa, kolega Veršnik. Dr. Marko Pavliha pa bo podal stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovani minister, generalni sekretar, sodelavec ministra, državni svetnik, kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo veto Državnega sveta in tudi vsa nadaljnja prizadevanja v zvezi s tem, saj smo ne nazadnje na julijski seji glasovali proti zakonski noveli. Zakaj? Lahko rečemo, da se lastninsko preoblikovanje zavarovalnic in pozavarovalnice vije kot nekakšna jara kača že toliko let, kot jih šteje naša samostojna domovina. Zdi pa se, da bo v tem času, v tem novem obdobju ta jara kača usodno pičila več kot 750 tisoč zavarovank in zavarovancev. Res je, da bi morali pristojni organi že leta 1993 ugotoviti delež družbenega kapitala v zavarovalništvu in seveda poskrbeti za njegovo oplojevanje v koristi vseh upravičencev iz pokojninske blagajne in ne nazadnje v korist državnega proračuna, pa se to ni zgodilo. Leta 2000 dobimo prvi zakon o lastninskem preoblikovanju, ki ni dolgo zdržal, prvega je Ustavno sodišče zamrznilo, potem pa ga je naslednje leto tudi razveljavilo. Novi zakon je ugledal luč sveta leta 2002 in bolj ali manj še vedno velja, razen ene določbe, in prav tako še vedno velja šesti odstavek 21. člena, v katerem smo si zadali zelo, zelo ambiciozno obljubo, da bomo v roku enega leta sprejeli poseben zakon, ki bo urejal pravice zavarovank in zavarovancev, bodisi v obliki delnic, pokojninskih bonov ali zavarovalnih polici. Kaj kmalu je postalo jasno, da je ta namera preambiciozna, zato smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli prizadevanja v okviru Partnerstva za razvoj, da se ta problematika uredi drugače; da imetnica delnic postane Kapitalska družba, seveda z namenom upravljanja v korist pokojninske blagajne, vendar se ji prepove razpolaganje s temi delnicami. Žal je potem ta dogovor izpuhtel v nič na sami Vladi, še zdaj nam ni jasno, zakaj, tudi na Odboru na finance nismo uspeli z amandmajem, zato tudi nismo podprli zakonske novele. Naj ob tej priliki povem še naslednje. Dejstvo je, da bo pokojninska luknja po letu 2010 postala dejansko brezno; namreč, po letu 2010 pričakujemo začetek upokojevanja najštevilčnejše generacije do zdaj. Pa še besedica ali dve o zadnjih natolcevanjih, ki smo jih lahko zasledili v medijih glede morebitne prodaje Zavarovalnice Triglav. Naj povem, da predsednik Socialnih demokratov Pahor nikoli in nikdar ni govoril s premierjem Janšo, pa bi lahko to prej potrdil, o kakršnikoli prodaji Zavarovalnice Triglav. Je pa res, da smo včeraj ustanovili delovno skupino, ki bo to problematiko, torej tretjo fazo lastninskega preoblikovanja, natanko preučila, kar bo tudi podlaga za naše nadaljnje odločanje. Hvala lepa. Kot rečeno, veto podpiramo.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Milan Petek pa bo podal stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav ministru, obema sekretarjema, kolegicam in kolegom! Ne bom ploskal Socialnim demokratom, ker ustanavljajo svojo skupino, ki bo prevetrila to situacijo, ampak bom kritičen do Vlade, ko bom to skupino videl, takrat bom videl, ali je potrebno ali pa možno ploskati. Tudi po vmesnem odboju od sprejetja zakona, torej v tem odboju dveh mesecev, ko smo julija sprejemali zakon, pa do današnje razprave, Poslanski klub LDS ni spremenil svoje odločitve; torej zakonu nasprotuje oziroma podpira veto Državnega sveta. Predlagana rešitev črtanja šestega in sedmega odstavka 21. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, s katerim namerava Vlada Republike Slovenije onemogočiti privatizacijo Zavarovalnice Triglav v višini 35% kapitala, torej lastništva fizičnih oseb, nekdanjih zavarovancev iz leta 1990, je za LDS nesprejemljivo. Doslej so vsi upravičenci upravičeno pričakovali, da bo 35% vrednosti Triglava rezerviranih za različne možne oblike razdelitve med fizične osebe. S sprejetjem zakona, ki ga je predlagala Vlada, parlament pa sprejel, se takšna pričakovanja prekinejo, upravičenja izbrišejo, rezervirane delnice pa se dodelijo oziroma ostanejo v KAD-u, ki z njimi lahko počne, kar hoče. Vlada nas hoče prepričati, da bo KAD s temi sredstvi skrbel za finančno situacijo oziroma stanje Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in da bo poraba transparentna. Znano je, da ima KAD na vesti nekaj slabih odločitev o prodaji svojega lastništva oziroma naložb, najbolj vpijoč primer je primer Mercatorja. In kdo jamči, da do tega ne bo prišlo tudi pri sredstvih oziroma delnicah, o katerih danes razpravljamo? Mi v Liberalni demokraciji torej KAD-u s takšno sestavo in takšno politično varuško ne verjamemo. Kot zgleda, Vlada niti ni razmišljala o morebitnih drugih rešitvah. Zakaj, recimo, ne direktnega prenosa lastništva na pokojninsko blagajno, ali pa za formiranje prepotrebnega sklada za štipendiranje, ali pa za sklad za subvencioniranje nakupa ali najemnin za mlade družine, ki kupujejo stanovanje? Rešitev je več, vendar rešitve mora predlagati Vlada oziroma minister. Pa še drugi vidik takšne rešitve. Ali ne pomeni vztrajanje pri sprejemu takšnega zakona signal, da je premier ali pa kar Vlada kot celota zagotovila kakšnemu dobremu "prijatelju" - ta prijatelj je seveda pod navednicami - , da mu bo Triglav lažje prodan. In očiščenje lastništva 35% delnic fizičnih oseb je že znak za to. Odvzem približno 800 milijonov ali ocene segajo do milijarde 200, milijarde 300 evrov, upravičencem, kar pomeni med 100 in 120 do 130 tisoč do 1.200, 1.300 evrov po posamezniku, takšne so namreč zadnje ocene te vrednosti, je nedopustno olajšanje nakupa oziroma vstop v zavarovalnico nekomu, očitno že znanemu partnerju, pa sporno dejanje te politike. Vse to, vsi ti dvomi, ki nas pri tem prevevajo, so razlog, da bomo predlagani veto podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija nam bo predstavil poslanec Ciril Testen. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Minister s sodelavci, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo tudi v ponovni obravnavi podprli Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic. Menimo, da je rešitev vprašanja upravičenih pričakovanj fizičnih oseb takšna, da bo dosežena korist za vse prebivalce. Zavedamo se, da bi nesorazmerno visoki stroški ugotavljanja upravičenj glede na višino pridobljene pravice fizičnih oseb obremenila proračunske vire, s tem pa vse davkoplačevalce. Poleg tega je Ustavno sodišče že odločilo, da lahko zakonodajalec določi način tituliranja lastnine v delu, kjer identifikacija ne bi bila mogoča na podlagi obstoječih evidenc. Kot je znano, je rešitev, sprejeta z novelo zakona, upoštevala predlog svetovalne skupine za dokončanje lastninjenja Zavarovalnice Triglav. Ta je takšna, da bo upravičena pričakovanja fizičnih oseb iz vrednosti kapitala Zavarovalnice Triglav užival krog upravičencev, ki bodo najbolje ustrezali širokemu deležu zavarovancev, ki jih je v letu 1990 imela zavarovalnica. Zaradi tega ostaja Kapitalska družba lastnik delnic, ki so po veljavnem zakonu že bile prenesene v njeno last. S sprejeto novelo pa se določa namen, ki ga mora KAD spoštovati pri izvrševanju pravic iz imetništva. To pomeni, izvrševati jih mora tako, da bo zagotavljal sredstva za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Kapitalska družba je bila ustanovljena z namenom ustvarjati dodatna sredstva za pokojninsko in invalidsko zavarovanje z upravljanjem lastnega premoženja. S predlagano spremembo zakona se Kapitalska družba spreminja iz skrbnika nad delnicami v aktivnega lastnika. Kot dober gospodar bo morala Kapitalska družba skrbeti, da bo donosnost pokojninskega sklada čim večja, to pa je od ustanovitve dalje tudi njihova osnovna naloga. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo torej zakon ponovno podprli, saj si prizadevamo za poštene in pregledne zakonske rešitve, ki so v korist vseh. Naj opozorim še na to, da v primeru delnic Zavarovalnice Triglav oziroma pravic do delnic fizičnih oseb ni nič nobenemu odvzeto. V tem primeru je šlo samo za pravico. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Bogdan Barovič, pa bo podal stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala, predsedujoči. Kolegice, kolegi, gospod minister z ekipo. Tudi o tem predlogu Državnega sveta, o ponovnem odločanju o zakonu o spremembah smo razpravljali danes zjutraj na Odboru za finance. V Slovenski nacionalni stranki absolutno podpiramo predlog Državnega sveta, ki meni, da je črtanje dveh odstavkov 21. člena zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic nesprejemljivo. Po domače povedano, gre za to, da 35% fizičnih oseb nima in ne bo imelo možnosti, da bi bili solastniki. Bolj razumljivo povedano pač v jeziku, ki ste ga navajeni, nekateri pač jezni, drugi ne, kakorkoli želite, je, da ne moremo sprejeti tudi na tem področju absolutne razprodaje državnega premoženja. Pač tako ne gre. Razprodali bi banke, razprodali bi zavarovalnice, razprodali bi železnice, razprodali bi Telekom, privatizirali bi zdravstvo. Državni zbor je z veliko večino vstopil v EU, v kateri je danes 27 članic in mnoge med njimi si takšne prodaje in razprodaje državnega premoženja pač ne dovolijo. In tudi v Slovenski nacionalni stranki tega ne bomo dovolili. Kdo nam lahko danes jamči, da KAD ne bo celotnega deleža, s katerim je udeležen, prodal? Konkretno Allianz, zavarovalnici iz Nemčije? Kdo? Po dveh odstavkih 21. člena je bilo vsaj to zavarovanje dano. Danes ga ni več. V Slovenski nacionalni strani pravimo: sprejmimo veto. Sprejem veta pomeni ponovno obravnavo zakona. Na tej ponovni obravnavi zakona bomo seveda lahko še enkrat zelo natančno slišali obrazložitve, ki jih je skušal v tem kratkem času, ki ga ima na razpolago, podati minister, toda prav je,da slišimo to obrazložitev zelo jasno in natančno. In v kolikor bodo vse trditve, ki jih danes slišimo in smo jih slišali s strani tistih, ki nasprotujejo predlogu ali pa bom kar rekel vetu, ki ga predlaga Državni svet, potem bo zakon tako ali tako veljal. V kolikor pa se bo pa kazalo, da je imel Državni svet z vetom prav in da je prav, da obdržimo ta dva odstavka 21. člena, potem bo slika popolnoma drugačna. Bodimo pošteni do vseh državljank in državljanov, kolegice in kolegi! Vsem vam privoščim v prihodnjem letu na volitvah veliko uspeha in privoščim, da boste še nadaljnja, da bomo še nadaljnja štiri leta oblikovali zakonodajo te države, Republike Slovenije. Samo, če bomo danes razprodali vse, kar imamo, ne vem, o čem bomo odločali in kakšne zakone bomo sprejemali v prihodnjem mandatu. Državni svet predlaga veto. Bodimo fer, sprejmimo ga. Omogočili bomo s tem ponovno razpravo o tem zakonu. Slišali bomo argumente, tako s strani vseh pristojnih inštitucij, ustanov kot tudi strokovnjakov. In če nas bodo prepričali,da je prav tako, kot govori predlagani zakon, na katerega je bil veto vložen, potem bo stanje enako, kot če se danes prepiramo in na koncu preslišimo, ne sprejmemo veta. Stanje bo enako, ampak vsi bomo imeli čisto vest. Zato kolegice in kolegi, jaz mislim, da sprejem tega veta ne bo časovno zavlekel vsebin in predlagam, da ga sprejmemo in na osnovi ponovne razprave o zakonu odločamo še enkrat. Hvala lepa.
Kolega Barovič, danes odločamo o vetu. Danes je ta zadnja četrta faza obravnave zakona. Hvala lepa. Kolega Vili Rezman bo podal stališče Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. No, sedaj ko smo slišali predstavitev stališč poslanskih skupin, je vsem jasno, da nobena izmed poslanskih skupin ni spremenila stališč, ki jih je oblikovala takrat, ko smo zakon sprejemali. Torej ta veto, ki je povsem legitimen, zahteva po ponovni obravnavi, je naletel na okolje, v kakršnem je bil zakon sprejet, in nič ne kaže na to, da bi utegnil biti veto danes potrjen; zlasti zato ne, ker moram še enkrat povedati, da je bila vest o tem, kako da je bojda glasovala poslanska skupina prvič, povsem napačna, napačno objavljena in tako kot je glasovala takrat, ko se je zakon sprejemal, kani glasovati tudi sedaj. Torej, v podporo temu zakonu, o katerem govorimo. Ko govorimo o legitimnosti veta, pa nas vendarle nekoliko čudi, da Državni svet kot eminentno politično telo, kot del parlamenta govori o tem, da nima pri tem nobenih političnih ambicij, nobenih političnih interesov in da to malone ni politično dejanje. Tukaj nekaj že ne bo "štimalo", ampak tudi nič ni narobe, samo treba se je zavedati, da gre za politične interese in da ne gre za preprosto preračunavanje, kdo bo več dobil in za številne insinuacije, ki smo jih tudi danes že slišali. Za nas v Poslanski skupini DeSUS je, kljub temu da ne spreminjamo stališča izpred časa, tako kot takrat tudi danes situacija takšna, da smo zamišljeni, zaskrbljeni in da nismo prepričani, da je morebiti ta rešitev, ki je predlagana, za vse čase res najboljša. Dopuščamo možnost, da se da kasneje tudi kaj zlorabiti, da ima kdo hude namene, ki jih nekateri eksplicitno očitajo, vendar mi v takšne napovedi preprosto ne verjamemo. V napovedi, kako bo že jutri vse skupaj prodano Allianzu, ali pa čez 5 dni, ali morebiti čez teden, in to kar tako kot branjevke solato na ljubljanski tržnici - čisto tako najbrž tudi ne more iti, čeprav kdo sedanji upravi KAD-a ne zaupa ali pa tistim ne zaupa, ki pravi, da so njegovi politični skrbniki. Morebiti kakšna druga politična opcija pač ne zaupa kakšni bodoči, drugi upravi in drugim političnim skrbnikom in to je tudi legitimno v parlamentu. Torej, ne zaupati tistim interesom, ki se eksplicitno kažejo kot oponentni predlogu, ki ga imamo sedaj na mizi. Zlasti pa bi rad poudaril, da smo mi takrat, ko smo se odločali, tehtali med številnimi opcijami, ki so bile predstavljene: od tiste, kako naj bi namenili sredstva za razvoj za najbolj nadarjene študente, torej za neko manjšo skupino ljudi, ki so sicer potrebni podpore pri njihovem študiju in napredovanju, do tiste, kako naj bi vse skupaj prešlo v državni proračun, do tiste, ki naj bi prenesla sredstva na ZPIZ in najbrž bi bili tej še najbolj naklonjeni, če bi bilo mogoče doseči ustrezno večinsko soglasje. Vendar tega pač ni. In tisto, kar je sedaj realno, je to, da se lastništvo v KAD-u ne spreminja in da se dopusti tudi aktivno upravljanje s tem lastništvom. Omeniti je treba najbrž tudi to, da ni tako, kot so nekateri danes želeli prikazati, kot da je kar vse bilo dano, kot da nič ni bilo kupljeno, kot da niso bili pridobljeni deleži z nekimi plačili in kot da sedaj nekdo nekomu jemlje, kar mu je bilo namenjeno z nekimi brezplačnimi prenosi. Ni bilo tega, ne poprej ni bilo tega in sedaj tega ni. Zato bomo mi pač podprli tisto, kar se nam zdi, da pa vendarle gre v koncept neke reformne politike, ki govori o tem, da bi bilo dobro, če bi se nekoliko hitreje politika umikala iz gospodarstva. Da bi bilo dobro, če bi država ne bila vse bolj portfeljski naložbenik in ne bi bila z velikimi deleži tista, ki bi lahko nastavljala uprave in jih tudi odstavljala takrat, kadar bi ji bilo pogodu. Da bi bilo dobro, ko bi naložbe KAD-a čim bolj razpršili, ko bi jih tudi internacionalizirali, torej, ko bi dopustili tudi to možnost in se ne nenehno bali, da bi kak dober investitor prišel tudi od kod drugod. Da bi razpršili tudi zavoljo tega, ker bi večja razpršenost morebiti zagotavljala boljšo donosnost ali pa vsaj večjo varnost teh posamičnih naložb. In ker je cel kup takšnih stvari in ambicij, ki smo jih zapisali tako v koalicijski pogodbi kot v reformnih dokumentih, ki govorijo v prid potrditvi tega zakona, se je poslanska skupina odločila, da ta zakon tudi podpre.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, to je čez pol ure, ob 19.30. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali, kot rečeno, ob 19.30.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo Državnega zbora. Prosim, da zasedete svoja mesta. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Prosim vas, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - obravnava predloga kandidata za ministra za promet. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Za ministra za promet se imenuje mag. Radovan Žerjav. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 17. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je mag. Radovan Žerjav imenovan za ministra za promet. [[Aplavz.]] Ministru Vlade Republike Slovenije čestitam k imenovanju in mu želim uspešno opravljanje dolžnosti. Prosim novoimenovanega ministra, da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije priseže pred Državnim zborom. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Če želite, gospod minister, nagovoriti Državni zbor, izvolite.
Vsem poslancem, ki ste me podprli, se najlepše zahvaljujem. Hvala lepa!
Hvala tudi vam. Prehajamo na prekinjeno 2. točko dnevnega reda - obravnavo predloga kandidatke za ministrico za zdravje. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Za ministrico za zdravje se imenuje gospa Zofija Mazej Kukovič. Želite obrazložitev glasu, vidim, ja. Odpiram prijavo v imenu poslanskih skupin, prosim, vsi tisti, ki se želite oglasiti. Gospod Gulič, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, cenjene kolegice in kolegi. Ta obrazložitev bo seveda zajemala pravzaprav oba kandidata, vendar ob prejšnjem glasovanju pač niste opazili, da smo v Poslanski skupini Liberalne demokracije tudi dajali znake, da bi radi spregovorili. Ampak kakorkoli že, celoten postopek, celotna dogajanja v zvezi z menjavo ministrov so seveda takšna, da ne samo da ne moremo dati podpore novim ministrom, ampak moramo odločneje in zelo jasno povedati, da smo proti novim kandidatom. Namreč, ignoranca seveda še nikoli ni bila kvaliteta. Gospa Zofija Kukovič je v svoji predstavitvi, uro in 20 minut, pravzaprav povedala le-to, da prostodušno priznava, da o zadevi o kateri bo odločala v naslednjem letu nima pojma, da se na to ne spozna, da ne ve kdo bodo njeni sodelavci, da ne pozna problematike, da ne ve kako bi jo reševala, da bo seveda uporabila evropske izkušnje, ni povedala pa katere: bolgarske, romunske, danske, nizozemske ali katere od teh izkušenj, ki so zelo, zelo različne. Tako da, kljub temu, da je bil njen nagovor dovolj simpatičen in da je seveda pokazala neko priljudnost, pa vendarle s tem ni mogla prepričati. Zdravstvo in zdravje je preveč zapletena zadeva, da bi pravzaprav rekli takole: "Če je niso zmogli strokovnjaki, jo bodo pa prav gotovo zmogli strokovnjaki". Tudi del njene pripovedi o tem, seveda, kako je bila povabljena, nas je pravzaprav prepričal, da nas roti, na nek način, da naj je ne podpremo, ker je bilo tako slišati: "Pripovedujem vam, da sem neplavalka, vi pa me silite v to vodo". Seveda je prav gotovo v Liberalni demokraciji Slovenije ne bomo na ta način preizkušali in smo proti temu, da se na tak način in po takih kriterijih imenujejo ministri. Hvala lepa.
Hvala. Še kakšen interes po obrazložitvi glasu v svojem osebnem imenu? Ne. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje o ministrici teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 48, proti 23. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je gospa Zofija Mazej Kukovič imenovana za ministrico za zdravje. Ministrici Vlade Republike Slovenije čestitam k imenovanju in ji želim uspešno opravljanje dolžnosti. Prosim pa jo, da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije priseže pred Državnim zborom. [[Aplavz.]]
Prisegam, da bom spoštovala ustavni red, da bom ravnala po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi delovala za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]] Spoštovani gospod predsednik, poslanke in poslanci! Globoko se vam zahvaljujem za to zaupanje in obljubljam, da bom v tem letu storila tisto, kar je v moji moči. Hvala lepa! [[Aplavz.]]
V zvezi s to točko dnevnega reda Državni zbor tudi ugotavlja: Ker je mag. Andreju Bručanu prenehala funkcija ministra za zdravje, z današnjim dnem v skladu s 14. členom Zakona o poslancih ponovno opravlja funkcijo poslanca. V skladu s 14. členom Zakona o poslancih preneha opravljati funkcijo poslanke gospa Polonca Dobrajc, ki jo je opravljala namesto poslanca mag. Andreja Bručana v času, ko je ta opravljal funkcijo ministra. Gospe Polonci Dobrajc se zahvaljujem za kvalitetno opravljeno delo poslanke. [[Aplavz.]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam sejo zbora za ureditev glasovalne naprave. Zbor bo sejo nadaljeval ob 20.00, to je čez 20 minut.
Spoštovane poslanke in poslanci! Ker so male težave z glasovalno napravo, ki še ni sinhronizirana glede na menjavo v poslanski klopi, bo nadaljevanje seje zbora oziroma glasovanje ob 20.15 uri. Hvala.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Gospoda mag. Andreja Bručana lepo pozdravljam v naši sredi in mu želim uspešno in zadovoljno delo. Ob tem pa, žal, moram sporočiti, da tehnične službe niso uspele urediti, da bi elektronika zaznala njegovo kartico. Zaradi tega predlagam, da kljub temu nadaljujemo z glasovanjem. Vsi glasujemo po ustaljenem elektronskem načinu, on bo pa pač glasoval z dvigom roke in bomo potem prišteli ali odšteli njegov glas. V nasprotnem primeru seveda bomo morali izvesti v celoti glasovanje z dvigovanjem rok, kar pa nima velikega smisla. Torej, še enkrat, gospod Bručan, vi boste glasovali z dvigom roke, kadar bo "za". Jaz bom pa vaš glas prištel. Hvala za razumevanje. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - to je z obravnavo Predloga zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz kredita, ki ga najema Ekološki sklad Republike Slovenije, javni sklad, pri Evropski investicijski banki za financiranje projektov za izboljšanje energetske učinkovitosti. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Glasovanje o zakonu teče. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, ker je gospod Bručan dvignil roko, proti 13. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda - to je s ponovnim odločanjem o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic. Prehajamo na odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju, skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Gospod Kramberger - se odpoveduje, Ciril Testen. Izvolite v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Naša poslanska skupina bo glasovala za ponovno potrditev zakona, predvsem zaradi tega, ker je problematična identifikacija. Zaradi tega bi se lahko zgodilo, da bi se opredelitev lastništva Zavarovalnice Triglav zavlačevalo v nedogled, je pa tudi vprašanje tega ali bo zavarovalnica prodala te delnice, ki jih bo od tega trenutka naprej, če bo zakon izglasovan, imela pravico prodati. Mi smo zaskrbljeni zaradi tega, v kolikor bo imel KAD možnost boljše naložbe, potem je celo prav, da v takem primeru delnice proda, ker bo na ta način iztržil več za pokojninsko blagajno. Mi bomo še enkrat potrdili ta zakon.
Hvala. Želi kdo v svojem osebnem imenu? Prijava teče. Gospa Pečanova. Izvolite.
Hvala za besedo gospod predsednik. Tega zakona iz dveh razlogov ne bom podprla. En razlog je ta zaradi katerega je bil sprejet veto v Državnem svetu, se pravi, da v bistvu onemogočamo 750 tisoč zavarovancem, ki so prispevali sredstva za to, da je ta zavarovalnica postala, lahko rečemo, kot se večkrat sliši, družinska srebrnina naše države, po drugi strani pa predvsem zaradi tega, ker predlog, ki smo ga soglasno, lahko rečem, v okviru Partnerstva za razvoj uskladili, to je, da bi sredstva, ki jih je tehnično sicer res težko razdeliti med zavarovance, naložili v KAD oziroma lastništvo KAD in v KAD-u potem tudi ohranili, s tem, da s temi sredstvi KAD ne sme razpolagati, ne sme jih odtujiti, predvsem zato, da si lahko vzamemo čas in temeljito razmislimo na kakšen način bomo lahko zagotovili, da bodo sedanji zlasti pa bodoči upokojenci v naši državi imeli tudi iz sredstev Zavarovalnice Triglav, pa tudi iz drugih podjetij, ki so v lasti Slovenije in jih upravlja Kad, ki pa je bil ustanovljen pravzaprav samo za to, da bi gospodaril s sredstvi, ki so pravzaprav last Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in s tem tudi last vseh upokojencev v Sloveniji. Menim, da je škoda, da koalicija nikakor ne more razumeti, da dela v škodo in v nasprotju z interesi slovenskih upokojencev.
Hvala. Gospod Žnidaršič, izvolite.
Hvala lepa. Jaz imam povsem drugačne argumente za podporo temu zakonu, in sicer so ti naslednji. Večina delnic Zavarovalnice Triglav, ki jih ima Kad je Kad plačal z denarjem Slovenski odškodninski družbi in od tistih ni mogoče nič kaj mnogo več diskutirati čigave so in kam naj bi šle. Če bi kdo našel kakršno koli rešitev, da se ponovno razpravlja o teh delnicah, potem bi bil Kad zadnji, ki bi jih moral plačati. Težava je nekje drugje, da KAD-a upravlja država in je lastništvo premoženja KAD-a pravzaprav prenešeno nazaj v last države, ki naj bi do sedaj ne vem koliko prispevala v pokojninsko blagajno, kar seveda ni čisto tako. Težava je v tem, da se s premoženjem KAD-a slabo upravlja. Nekaj 10 milijard je Kad izgubil s prezgodnjo prodajo Mercatorjevih delnic in v tem je težava. Mi se zavzemamo za to, da bi Kad bolje gospodaril in da bi to res bilo premoženje kot rezerva pokojninskega in invalidskega zavarovanja in da bi se zavod za pokojninsko zavarovanje pojavil kot upravljavec, preko razpisa dobil sposobne upravljavce in na ta način sam ravnal s tem premoženjem, ki ga država po našem trdnem prepričanju slabo upravlja. To, da ostanejo te delnice tam kot dolgoročna rezerva, pa mi podpiramo in zato bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Cvikl.
Ko bo veto Državnega sveta zavrnjen, bodo zazvonili telefoni in Kad bo lahko, tako kot v primeru Mercatorja, v petih dneh prodal 34% delež Zavarovalnici Triglav, prvemu, ki bo prišel, verjetno bo to Alians ali kdorkoli drug. Ta zakon omogoča Kadu prosto razpolaganje. Gospod Žnidaršič, zadeva je ravno obratna. Prejšnja verzija zakona je omejevala prosto razpolaganje, sedanja verzija zakona, drugačna kot tista, ki je bila usklajena v partnerskem dogovarjanju, ali kako se to že imenuje, pač omogoča prodajo s strani Kada tretjinskega deleža Zavarovalnice Triglav v petih dneh, tako kot pri Mercatorju. In gospod Toplak lahko da darilo gospodu Bavčarju še enkrat, 92 milijonov evrov je bilo. Zato je napačno, da z voljo koalicije 750 tisočem upravičencev v povprečju jemljemo po tisoč evrov in to podržavljamo. Ta denar bi bilo treba nameniti ZPIZ-u, neposredno ZPIZ-u, ne pa da ga upravljajo gospodje, kot se to pač dela in kot smo videli v primeru Kada. Zato poslankam in poslancem toplo priporočam, da ta zakon podpremo. Predstavnik Državnega sveta je danes na matičnem delovnem telesu povedal, da bo Državni svet uporabil preostala sredstva, zato da preprečimo zlorabo denarja slovenskih zavarovancev v Zavarovalnici Triglav, za to, kar se bo pač danes zgodilo, če ne boste zakona zavrnili, to je, nacionalizacija premoženja.
Hvala. Je še kakšen interes po obrazložitvi glasu? [[Ne.]] Glasujemo. Glasovanje teče. Prekinjam glasovanje. Pri meni kartica ni delala, je tam izključena. Hvala. Ponovno odpiram glasovanje. Glasujemo o zakonu. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 30. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval Predlog sklepa o razrešitvi dveh članov Komisije Državnega zbora Republike Slovenije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb in Predlog za volitve podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o razrešitvi dveh članov Komisije Državnega zbora Republike Slovenija za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina SDS. Besedo dajem gospodu Jožetu Tanku za predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Vsem še enkrat lep pozdrav. S tem glasovanjem, ki ga bomo opravili čez nekaj trenutkov se bo z zamudo oziroma z dvomesečno zamudo odpravilo nesorazmerje oziroma realiziralo dogovorjeno razmerje v eni od nadzornih komisij, od nadzornih delovnih teles v Državnem zboru. Poslovnik Državnega zbora in Zakon o parlamentarnem nadzoru nad varnostno-obveščevalnimi službami bi morala biti sprejeta že na junijski seji, samo da malo osvežim zadeve, vendar takrat glasovanja Državni zbor ni opravil na željo Poslanske skupine Socialnih demokratov, to glasovanje smo potem iz junija prestavili na mesec julij. Takrat, ravno na dan glasovanja, so imeli Socialni demokrati svečano akademijo, če se spomnite, in takrat je predsednik Pahor tudi oznanil, da ne bo kandidiral za predsednika republike. Prav zaradi tega prenosa glasovanja na julijsko sejo je prišlo tudi do zamika uveljavitve tako Poslovnika kot tudi Zakona, to se je prestavilo potem v času parlamentarnih počitnic in takrat ni bilo možno več vzpostaviti delovnih teles, tako kot je bilo to sprejeto s Poslovnikom, Zakonom in kot je bilo tudi, navsezadnje, soglasno dogovorjeno. Tako, da lahko to spremembo v tej nadzorni komisiji opravimo šele na tej seji, kajti spremembo lahko opravimo šele na plenarni seji Državnega zbora. Zato so tudi nekorektni vsi očitki, ki smo jih poslušali do danes, spomnite se samo, da je prišlo do preložitve ene od sej Komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ z očitkom, da koalicija ni zagotovila in ni omogočila vzpostavitve razmerij, ki so bila dogovorjena in kot jih je nalagal Poslovnik Državnega zbora. Ti očitki, kot sem že prej povedal, so bili neprimerni, kajti koalicija v Državnem zboru ni zavirala pri vzpostavljanju razmerij popolnoma nič. Dejstvo je, da se je s tem, ko se je preložila seja tudi na netakten način hotelo izsiliti odločitve v Državnem zboru in se je tudi poskušalo, na nek način, vzpostaviti vzdušje, kot da koalicija v Državnem zboru duši opozicijo. Temu ni tako, kajti vse posledice takih in teh zamud so izključno v eni od poslanskih skupin v opoziciji. Prav tako sem dolžan opozoriti, da so nekateri poslanci dajali izjave, da bo delo v teh nadzornih komisijah potekalo povsem drugače, ko bodo vzpostavljena prava razmerja. Mislim, da vsi ti očitki, ki so bili izrečeni, še posebej za delo prav te komisije, kateri danes popravljamo sestavo, so neresni. Dejstvo je, da je bilo v tem obdobju, po mesecu juniju, izrečeno marsikaj. Eden od poslancev Socialnih demokratov je naredil velik spektakel z nekaterimi izjavami in dejstvo je, da izjave, ki so bile izrečene, na nek način dajo misliti, da se bo ta spektakel z razpravami in obravnavami v tej nadzorni komisiji tudi nadaljeval, in da se bodo zadeve tudi prirejale. In to kljub temu, da je, tako smo videli v ponedeljek, ta isti poslanec izjavil, da za te izjave, ki jih je izrekel, ni nobenih dokazil. Nihče pa se od teh izjav ni ogradil, pravzaprav nobena poslanska skupina, še najmanj pa v Poslanski skupini poslanca Ropa. Močno upam, da bo komisija tudi po spremembi sestave, v kateri bo imela opozicija večino, sposobna delovati v skladu s Poslovnikom Državnega zbora in poslovnikom komisije, in da bo sprejemala odločitve, ki bodo imele realno podlago v dokumentih oziroma poročilih, ki jih bo pregledovala. Upam, da bo Predlog za spremembo sestave delovnih teles dobil tokrat soglasno podporo. Hvala.
Hvala. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o razrešitvi dveh članov Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb Državnega zbora Republike Slovenije. Ob tem vas obveščam, da bo na podlagi drugega odstavka 10. člena Zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb sklep sprejet, če bo zanj glasovala večina poslancev, to je 46 ali več. Želja po obrazložitvi glasu? Ne. Glasujemo. Glasovanje o razrešitvi teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za volitve podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije Skupina poslank in poslancev Poslanske skupine Socialnih demokratov je Državnemu zboru predložila predlog kandidature za podpredsednika Državnega zbora, in sicer predlaga, da se za podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije izvoli gospoda Mirana Potrča, poslanca Poslanske skupine Socialnih demokratov. Besedo dajem predstavniku predlagateljev, gospodu Samu Bevku, za obrazložitev predloga kandidature. Izvolite.
Hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovani zbor! V veliko čast in zadovoljstvo mi je, da lahko v imenu kolegic in kolegov iz Poslanske skupine Socialnih demokratov predstavim kandidaturo poslanca Mirana Potrča za podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije. Danes se bo tudi izkazalo ali lep slovenski rek, da "v tretje gre rado" drži. Glede na izjave predstavnikov poslanskih skupin neposredno po vložitvi naše kandidature, sem v to skoraj 100% prepričan. Vsak drugi izid bi pokazal, da so bile te obljube neverodostojne. Naš predlog je utemeljen tudi z določilom prvega odstavka 20. člena Poslovnika po katerem ima Državni zbor enega podpredsednika ali podpredsednico iz največje opozicijske poslanske skupine. Dvakrat to določilo naše male ustave v Državnem zboru žal ni bilo spoštovano. Upam pa, da bo tokrat izid glasovanja drugačen. Miran Potrč je diplomirani pravnik, vodja Poslanske skupine Socialnih demokratov in dolgoletni izkušen poslanec. Leta 1990 je bil na prvih večstrankarskih volitvah izvoljen v Družbeno politični zbor Skupščine Republike Slovenije. Od leta 1992 pa še 4-krat v Državni zbor Republike Slovenije, vedno na listi Socialnih demokratov oziroma njenih političnih predhodnic. Od maja 1990 do danes je bil vsa leta vodja poslanske skupine, dva mandata v koaliciji in tri mandate v opoziciji. V vsem tem času je, poleg članstva v delovnih telesih, sodeloval tudi v Kolegiju predsednika Državnega zbora in ima bogate izkušnje pri parlamentarnem delu. Miran Potrč je bil v letih 1986 do 1990 predsednik Skupščine SRS, od 7. marca 1990 pa Skupščine Republike Slovenije, saj je bila z 91. ustavnim amandmajem iz naziva države črtna beseda "socialistična". Skupščina Republike Slovenije je v tem času pripravila in sprejela spremembe slovenske ustave in zakonov o volitvah in o političnih strankah, ki so omogočili izvedbo prvih večstrankarskih, demokratičnih volitev. Uveljavila je ustavno pravico slovenskega naroda do samoodločbe, vključno s pravico do odcepitve in združitve in nekatera druga načela, ki so prispevala k pripravam na izvedbo plebiscita in osamosvojitve. Miran Potrč je bil eden od soavtorjev in sopodpisnikov 6. novembra 1990 podpisanega sporazuma vseh v skupščini zastopanih političnih strank in poslanskih skupin o skupnem nastopanju na plebiscitu za samostojno in neodvisno Slovenijo, na katerem je taka politična enotnost prispevala k temu, da je za osamosvojitev glasovalo 88,5% vseh volilnih upravičencev. Kot podpredsednik ustavne komisije Skupščine Republike Slovenije, vodja poslanske skupine in poslanec je aktivno sodeloval pri oblikovanju vseh dokumentov, ki jih je za osamosvojitev sprejemala skupščina, posebej pri Zakonu o plebiscitu z dne 6. decembra 1990, Resoluciji o predlogu za sporazumno razdružitev SFRJ z dne 22.2.1991 in Temeljni ustavni listini o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije z dne 25.6.1991. Bil je podpredsednik ustavne komisije, ki je pod predsedovanjem prof. dr. Franceta Bučarja pripravila prvo ustavo samostojne in neodvisne Republike Slovenije in tudi v vseh naslednjih mandatih njen aktiven član. V mandatu 1992 do 1995 je bil predsednik Komisije za poslovnik, ki je po prvih volitvah v Državni zbor Republike Slovenije pripravila za sprejem prvi poslovnik demokratičnega slovenskega parlamenta, Državnega zbora, sprejet v juliju 1993, po katerem je Državni zbor deloval polnih 9 let, vse do sprejema novega poslovnika v aprilu 2002. Vse svoje naloge je Miran Potrč doslej opravljal visoko strokovno, vestno, korektno in pošteno. 11 let sodelujem s kolegom Miranom Potrčem pri delu v Državnem zboru in lahko zagotovo trdim, da sodi v sam vrh najboljših poznavalcev slovenske zakonodaje. Vsak zakonski predlog, ki pride v Državni zbor temeljito preštudira ali vsaj vestno prebere. Velikokrat nas na sejah poslanske skupine preseneti z odličnim poznavanjem problematike, za katero ni neposredno zadolžen. Njegov dosleden odnos do dela in nalog nam je vzor, ki ga ni enostavno doseči. Delovanje Mirana Potrča, ki tudi zadnja tri leta deluje kot poslanec, član Kolegija predsednika Državnega zbora in kot vodja Poslanske skupine Socialnih demokratov v tem sklicu Državnega zbora, je torej vsem poslankam in poslancem znano. Na tej podlagi se boste, spoštovane kolegice in kolegi, lahko zavestno odločali za ali proti njegovi izvolitvi za podpredsednika Državnega zbora. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo prepričani v dosedanje delo, bogate delovne izkušnje, korekten in dosleden odnos do nalog, ki jih je opravljal in tudi osebne lastnosti Mirana Potrča opravičujejo našo kandidaturo in njegovo izvolitev na mesto podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala gospodu Bevku. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Gospod Jožef Školč bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! V Poslanski skupini Liberalne demokracije bomo Potrča kot kandidata za podpredsednika Državnega zbora podprli. Podprli ga bomo zato, ker je bil izvoljen na listi Socialnih demokratov, čeravno je ta lista na volitvah v Državni zbor dobila samo osem glasov. Podprli ga bomo [[...]] [[Oglašanje iz dvorane.]] [[...]]Deset. Deset, a deset? Nič hudega, eno in drugo je, kot pravi kolega Pukšič premalo za to, da bi se v javnosti predstavljala kot največja parlamentarna opozicijska stranka. Največja parlamentarna opozicijska stranka je še zmeraj glede na volilni izid Liberalna demokracija Slovenije. To se mi zdi nujno povedati iz preprostega razloga, ker se določene stvari hudo mešajo in se s tem vnaša zmeda, tako v javnosti kot tudi v parlamentu. Podprli ga bomo tudi zato, ker smo sklenili dogovor v opozicijskih strankah, se pravi, naša skupina z vsemi tistimi skupinami, v katere so prešli poslanci, ki so na volitvah nastopali na naši listi. Ob tem bi predvsem radi v nadaljevanju tega predstavljanja dali vedeti, da priznamo to, da je Poslanska skupina SD velika, velika je pa zaradi tega, ker so vanjo prestopili štirje poslanci z liste LDS. Če se štirje poslanci z liste LDS ne bi strinjali z delovanjem v slovenski politiki in bi pač izstopili iz nje, je veliko vprašanje, kam bi vstopili tisti, ki so v takem primeru nadomestni poslanci. Toliko kot popotnica. Sicer pa si želimo tudi z novim podpredsednikom korektnega sodelovanja. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, spoštovani predlagatelji kandidata za podpredsednika Državnega zbora, spoštovani kolega in kandidat, gospod Miran Potrč! Če je Poslanska skupina Socialnih demokratov po prestrukturiranju Državnega zbora Republike Slovenije postala največja opozicijska poslanska skupina, potem ji glede na prvi odstavek 20. člena Poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije pripada eno podpredsedniško mesto Državnega zbora. Pri predpostavki, da s prihodom poslanke in treh poslancev iz Poslanskega kluba LDS rekonstruirana, to je, povečana Poslanska skupina Socialnih demokratov, ni v neskladju s prvim odstavkom 29. člena Poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije, potem je res največja opozicijska poslanska skupina in je izpolnjen pogoj iz prvega odstavka 20. člena Poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije. Vprašanje izpolnjevanja prvega odstavka 29. člena Poslovnika Državnega zbora naslavljamo na Komisijo za poslovnik. Dovolite pa, da ga le preberem: "Poslanci, ki so bili izvoljeni z istoimenskih list, in poslanci, ki so člani iste parlamentarne stranke, imajo pravico ustanoviti le eno poslansko skupino. Poslanec je lahko član poslanske skupine istoimenske liste na kateri je bil izvoljen oziroma poslanske skupine parlamentarne stranke katere član je." Razpravo o kandidatu smo v Poslanski skupini Nove Slovenije nadaljevali s predpostavko, da je zadoščeno vsem določbam Poslovnika, ki govori o poslanskih skupinah Državnega zbora in o podpredsedniku Državnega zbora iz opozicije. Ugotavljamo tudi, da je zadoščeno naši zahtevi oziroma našemu pogoju, ki ga mora izpolnjevati, po naše, kandidat za podpredsednika Državnega zbora iz opozicije, to je, da je bil oktobra 2004 izvoljen kot kandidat za poslanca, takrat še na Združeni listi socialnih demokratov. To smo namreč izpostavili že pri dveh prejšnjih kandidatih. Govorim o potrebnih pogojih za neko odločitev, ki pa seveda nikakor niso tudi zadostni pogoji za sprejete odločitve. Gospod Miran Potrč je delaven, zelo aktiven poslanec skozi vso svojo dolgo politično kariero. Kandidat ima po obsegu izjemen politični dosje. Poslanska skupina Nove Slovenije je večkrat, na zadnje že danes, obravnavala njegovo kandidaturo in analizirala njegovo delo v prejšnjem in sedanjem političnem sistemu. Kljub tajnemu glasovanju želim glasno sporočiti našo odločitev. Poslanska skupina Nove Slovenije se je odločila, da kandidatu gospodu Miranu Potrču funkcije podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije ne more zaupati. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! V Slovenski nacionalni stranki bomo rekli gospodu Miranu Potrču da, podprli bomo njegovo kandidaturo. Pa ne zaradi tega, da to piše v enem od členov v naši mali ustavi v Poslovniku iz preprostih razlogov. Gospod Miran Potrč je eden najbolj delovnih ljudi v tem parlamentu. To lahko potrdimo vsi. Vidimo ga od jutra do večera. Gospod Miran Potrč ima dolgoletne parlamentarne in politične izkušnje. Gospod Miran Potrč je šel skozi mnogo malih ustav in jih je dodobra prebral. Je človek katerega stališča so pač v največji meri kolikor lahko argumentirana. Je strpen človek, to lahko povemo še posebej v Slovenski nacionalni stranki, s katero ima kar nekaj izkušenj. Velikokrat se nismo strinjali, toda všeč nam je bila njegova drža. Miran Potrč bo v času, ko ta Državni zbor potrebuje vse ljudi, tako gospoda predsednika Državnega zbora, kot oba podpredsednika Državnega zbora, ki sta v teh mesecih pač delala nekoliko več, v času predsedovanja EU potrebujemo človeka, ki malo ustavo pozna, ki je delaven, ki je vesten in ki, nenazadnje kakorkoli se obrnemo vsi, ima svoj značaj. Njegov suknjič je mogoče malo bolj obledel, toda še vedno ima za razliko od drugih isto barvo. Jaz upam, da vam lahko, Miran, čestitam.
Hvala. Gospod Franc Žnidaršič bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina bo brez vsakih problemov podprla kandidaturo gospoda Mirana Potrča za podpredsednika Državnega zbora iz preprostega razloga, ker stojimo na stališču, da je mandat, ki ga dobi največja opozicijska stranka ne glede na to kako je nastala, pač njen mandat in da ta izbere in ponuja kandidata. Mi mislimo, da je stvar Državnega zbora, da takšno kandidaturo podpre in iz tega stališča smo podprli tudi vse prejšnje ponujene kandidate te poslanske skupine. Pri tem bi rad povedal, da se mi zdi, recimo, nepodpora predlaganemu podpredsedniku s strani poslanske skupine, ki ima mandat in naj bi po Poslovniku in pravilih, ki veljajo v tem parlamentu dobila mesto podpredsednika, podobna temu, da bi na novem štartu Državnega zbora ne potrdili izvoljenih poslancev in njihovih mandatov. To je nekaj podobnega in s tega vidika pravzaprav mi takšnih rabot ne podpiramo in mislimo, da niso dobre. Oni so predlagali kandidata, oni imajo mandat, oni ga morajo dobiti. Rad pa bi povedal, da je še posebej prijetno podpirati kandidata kakršen je gospod Miran Potrč. Vsi ste že povedali oziroma vse dobro je bilo o njem povedano. Ima še eno lastnost, ki jo marsikdo izmed nas nima, da je dovolj miren pri prezentaciji svojih pogledov in povsem nezamerljiv takrat kadar so drugačni od drugih in to so kvalitete, ki so zlata vredne in v tem smislu ga bomo radi podprli za podpredsednika, verjamemo, da bo dobro vodil, torej zastopal svojo poslansko skupino in delo, ki ga mora opraviti podpredsednik Državnega zbora in mislim, da bo brez problemov izvoljen. Hvala.
Hvala. Gospod Jože Tanko bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa. Imamo tretji poizkus popolnitve manjkajočega vodstvenega mesta v Državnem zboru, ki je nastalo zaradi prebegov poslancev iz največje opozicijske poslanske skupine v druge poslanske skupine. S tem so se spremenila razmerja v Državnem zboru, spremenila se je velikost nekaterih poslanskih skupin, funkcija podpredsednika Državnega zbora pa ni avtomatično prenosljiva in zato je tudi treba ponovno glasovati o teh predlogih. Potrebno je poudariti, da statusa največje poslanske skupine Socialni demokrati niso dobili na volitvah, ampak je to nastalo s prehodi poslancev oziroma, če sem bolj natančen, s preleti poslancev. Socialni demokrati so do sedaj v izvolitev predlagali dva kandidata, vendar nista dobila zadostne podpore. Ob tem moram poudariti, da je naša poslanska skupina oba na predhodnih glasovanjih podprla in tudi do tretjega predloga, ki je pred nami, poslanska skupina stališča ni spremenila in bo tudi tega kandidata podprla. Mogoče kje drugje kaj drugače. Vsekakor pa upam, da je predlagatelj pri drugih poslanskih skupinah dobil zadostno podporo, kajti pri prejšnjih dveh predlogih se je pokazalo, da niti v opoziciji, tam kjer bi to podporo naravno pričakoval, tega ni bilo. In to tudi dokazuje, da ima tajno glasovanje tudi neke drugačne zakonitosti kot javno glasovanje. Še enkrat pa se bo ob tem pokazala tudi tolerantnost in pa uvidevnost koalicije, saj bo po glasovanju imela opozicija dva podpredsednika Državnega zbora oziroma polovico vodstvenih funkcij v Državnem zboru in ta mandat je glede tega povsem drugačen kot so bili pretekli mandati, kajti če se spomnite, ob zaključevanju prejšnjega mandata opozicija ni imela nobenega podpredsednika Državnega zbora, nobenega vodstvenega mesta v Državnem zboru. Upam, da bo gospod Potrč na tajnem glasovanju dobil zadostno podporo, da bo delo dobro in korektno opravljal, kajti za to delo ima dolgoletne parlamentarne izkušnje. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Gospod Sok, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice poslanke in poslanci. Jaz bom v bistvu nadaljeval kjer je naš vodja poslanske skupine zaključil in bom naštel tri razloge zaradi katerih ne morem podpreti gospoda Potrča. Najprej pa seveda povem, da se zelo strinjam s tistimi, ki in tudi sam bom to vedno znova povedal, da Poslanska skupina SD ni največja poslanska skupina, ker bi tako odločili volivci in volivke, ampak ker gre pač za nek način prebega poslancev iz vrst LDS-a in se strinjam, da je pravzaprav največja opozicijska stranka še vedno LDS in po mojem prepričanju bo to do naslednjih volitev pač ostalo tako. Sedaj pa, čisto na kratko, trije razlogi, eden od razlogov zakaj gospoda Potrča ne morem podpreti je striktno nasprotovanje njegove stranke in njega osebno procesu denacionalizacije. On je vedno znova ta proces obrazlagal slovenski javnosti, tudi pisal večkrat v časopise, kot da gre za nek ideološki proces. Zaradi tega, seveda, ta postopek danes po 16-ih ali koliko letih, ko je bil sprejet ta kompromisni predlog, še vedno ni zaključen, zaradi tega so nastale tudi velike odškodninske zahteve in to nas v prihodnosti še seveda čaka v skladu z 72. členom tega zakona. Skrajšam, lahko bi seveda o tem govoril še veliko, ampak vsem nam je znano in vemo kaj vse se je v tem postopku v preteklosti dogajalo. Druga zadeva, ki me pri gospodu Potrču moti, drugi mandat ga že spremljam, ob vsem tem kar ste nekateri povedali v njegov prid, je striktno nasprotovanje vsemu kar bi pomenilo neko normalizacijo na zakonodajni ravni do tistega dela državljank in državljanov, ki so verni. Konec koncev naj omenim samo Zakon o verski svobodi, ki mu je zelo nasprotoval, ga tudi poslal na Ustavno sodišče in vemo kaj je potem odločilo Ustavno sodišče in to me je dejansko vedno, bi rekel, tudi samega, kot pripadnika ene od verskih skupnosti spravljal v nek neenakopraven položaj in ne strinjam se s tem njegovim početjem, ki ne sodi v nek okvir Evropske unije in tretje tisočletje. In še tretja zadeva, Slovenija po več kot 60-ih letih še vedno ni sprejela zakonodaje iz področja vojnih zakonov. Želeli bi zaključiti to zadevo. Lotili smo se enega od teh zakonov, to je Zakon o civilnih žrtvah vojne, ki bi tudi tistemu delu prebivalstva, ki so mu partizanske enote povzročile krivice in tudi mobiliziranim v nemško vojsko, dal enake pravice, kot ostalim. Ko smo v koaliciji in tudi znotraj vseh političnih strank to zadevo uskladili in je potem bil predlog zakona vložen, se je seveda začelo v javnosti spet na ideološki ravni problematizirati in gospod Potrč nosi velik del odgovornosti, da je temu tako. Še bi lahko našteval, ampak ker je že pozna ura, v glavnem so to ti trije razlogi, zaradi katerih tu javno in jasno povem, kar sem tudi večkrat že naredil v teh sedmih letih, odkar sem v tem Državnem zboru, da ga tudi na tajnem glasovanju pač ne morem in ga ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Gaber, izvolite.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam bom kolega Potrča podprl. Mislim, da bomo dobili dobrega podpredsednika tega Državnega zbora. Moj spomin seže v tiste čase, ko je vodil še v nekdanji državi to skupščino. In zdi se mi, da čeprav takrat nismo bili del istih političnih premislekov in istih političnih opcij, da je na tistem mestu opravil posel več kot korektno in da spada med ljudi, ki so vgradili svoja prizadevanja v to, da imamo danes svojo državo. Premogel je zadosti treznosti, zadosti razmisleka za to, da smo korak po korak tudi skozi medsebojna nasprotovanja šli naprej. Od takrat naprej ga poznam v nadaljevanju v precejšnjem delu kot poslanca tega Državnega zbora in mislim, da mu več komplimentov, kot mu jih je dal kolega Sok pravkar, sam ne bi mogel dati. Vse točke, ki jih je naštel, mu jaz štejem v dobro, niso pa edine, bistveno več jih je. In med nami imamo na srečo nekaj ljudi, on spada v ožji krog tistih, ki zmorejo biti načelni in zmorejo tudi na svoji strani opozoriti na to, da kdaj nimamo prav, ko poskušamo kot grupacija enotno, ne da bi razmislili, ravnati drugače, kot je smiselno in kot je dobro za to državo. Jaz se veselim, da bomo takšnega podpredsednika, ki to zmore, v tem Državnem zboru dobili.
Hvala. Gospod Školč. [[Se odpoveduje.]] Ker ni več prijavljenih k razpravi razpravo zaključujem. Prehajamo na izvedbo glasovanja. V skladu s tretjim odstavkom 199. člena Poslovnika Državnega zbora o izvolitvi podpredsednika Državnega zbora Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči, ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanke skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: Franc Jazbec - SDS, Aurelio Juri - SD, Rudolf Moge - LDS, Martin Mikolič - NSi, član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Ali kdo temu predlogu nasprotuje? Če ne, prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Glasujemo. Glasujemo o sestavi komisije. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s četrtim odstavkom 199. člena Poslovnika Državnega zbora bo kandidat izvoljen, če bo zanj glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci, boste izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani, na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasijo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 21.20, trajalo do 21.30. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam torej to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 21.40.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno sejo in s prekinjeno obravnavo 5.b točke, to je s Predlogom za volitve podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije. Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije, dne 11. septembra 2007. Razdeljenih je bilo 69 glasovnic, oddanih je bilo 69 glasovnic, neveljavni sta bili dve glasovnici, veljavnih je bilo 67 glasovnic, za je glasovalo 39 poslancev, proti je glasovalo 28 poslancev. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 28]] . Na podlagi izida glasovanja gospod Miran Potrč ni bil z večino glasov vseh poslancev izvoljen za podpredsednika Državnega zbora Republike Slovenije. Ker predlagani kandidat ni dobil zadostnega števila glasov, se na podlagi 196. člena Poslovnika Državnega zbora ponovi kandidacijski postopek in postopek glasovanja na podlagi novega predloga kandidature. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem 28. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Hvala za udeležbo.