Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 20. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Franc Čebulj, Franc Pukšič, Milan Kopušar, Bogdan Barovič, Jelko Kacin, Cveta Zalokar Oražem, Leopold Kremžar, Alojz Peterle, Aurelio Juri za popoldanski del seje, Sašo Peče, Ivan Kebrič, Jurij Malovrh, Jože Avšič za dopoldanski del seje, Aleksander Merlo za pričetek seje, Janez Drobnič za dopoldanski del seje in Franci Rokavec. Ker bomo ugotavljali navzočnost v dvorani, lepo prosim za pozornost. Prosim, da vstavite kartice. Ugotavljamo navzočnost v dvorani, zato lepo prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost. Prvo ugotavljanje navzočnosti ni bilo uspešno. V dvorani nas je zadosti, zato ponovno prosim za pozornost. Drugič bomo ugotavljali navzočnost v dvorani. Navzočih nas je 47, državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Na današnje nadaljevanje seje smo povabili tudi predstavnike vlade Republike Slovenije, ki jih prav lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 20. izredne seje državnega zbora bomo pričeli s prekinjeno obravnavo 9. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o vodah. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 5. točke, to je predloga zakona o mineralnih gnojilih, ker odbor za finance 10. točko, ki je bila napovedana, še obravnava. Prehajamo torej na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O VODAH. Smo na 36. strani pregleda amandmajev, in sicer moramo opraviti še glasovanje o drugem amandmaju k 194. členu, predlagatelj amandmaja je vlada Republike Slovenije. O amandmaju pod zaporedno številko 2 k 194. členu glasujemo. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 36, proti eden. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Prvo glasovanje o členu v celoti ni bilo uspešno. Lepo prosim za pozornost. Drugič glasujmo o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 41, proti 4. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 201. členu in o dveh amandmajih. Pod 1 je amandma poslanske skupine združene liste, pod zaporedno številko 2 amandma vlade. Odpiram razpravo. Minister, gospod Kopač, izvolite.
Hvala za besedo. Prvi od obeh amandmajev je amandma poslanske skupine združene liste. Predlaga tisto, o čemer sem že včeraj dvakrat razpravljal, o podelitvi odškodnine v primeru spremembe režima vodne pravice. Naj povem, da gre v tem primeru za prehodne določbe. Po režimu tega zakona bomo morali glede na sedanji režim nekatera vodna dovoljenja spremeniti v koncesije in nekatere koncesije v vodna dovoljenja, ker je pač zdaj sistem nekoliko drugačen. Predvideno je, da če bi pri tem nekdo utrpel kakšno spremembo, se ta sprememba poračuna ali s podaljšanjem dobe, za katero ima vodno pravico, ali pa z znižanjem obveznosti plačila, ki jo ima za koriščenje te vodne pravice. Poslanska skupina združene liste poleg tega, kar je že predvideno, predlaga še odškodnino po določilih zakona o upravnem postopku. Moram pa reči, da je tudi malo nerodno napisano. Zakon o upravnem postopku sicer v primeru razveljavitve odločb zaradi višjega javnega interesa predvideva tako odškodnino, ampak jo predvideva po običajnih predpisih. Nima nekega svojega posebnega postopka določitve odškodnine. Tako je ta amandma tudi tehnično zelo nerodno napisan. Poleg tega pa še filozofija ni taka, kakršno bi mi podpirali. Zato predlagam, da tega prvega amandmaja ne podprete. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo! Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 29, proti 25. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 53, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 202. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Pod 1. je amandma poslanske skupine združene liste in pod 2. amandma vlade. Odpiram razpravo. Gospod Kopač, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da gredo stvari, ki so pomembne navsezadnje tudi z vidika nekega sistema, morda prelahkotno mimo nas. Tudi ta amandma, amandma poslanske skupine združene liste k 202. členu, vsebuje ponovno to filozofijo. Ne samo da nekomu, ki mu je morebiti zmanjšan obseg vodne pravice, zmanjšaš plačilo, ki ga mora plačati za vodno pravico, poleg tega ta amandma predvideva, da mu daš še odškodnino iz državnega proračuna. To izhaja iz filozofije, da je voda privatna last. Voda ni privatna last, to je naravno dobro, naravno javno dobro in nihče si ga nima pravice prilastiti. Ta amandma pa predvideva, da je to privatna last. Z amandmajem, ki ste ga potrdili prej, ki sem mu nasprotoval v imenu vlade, ste to filozofijo sicer v enem členu zdaj že v zakon vnesli, jaz predlagam, da v 202. členu tega ne storite. Zato nasprotujem amandmaju.
Hvala lepa, gospod Veber, izvolite.
Hvala za besedo. No, deloma drži, kar je gospod minister razložil, vendar dejstvo je, da v petem odstavku govori o tem, da vlada lahko zniža plačilo za koncesijo. Torej ni nujno. Lahko se odloči, lahko se ne odloči. Mislim, da je takšna dikcija za zakon zelo vprašljiva. Treba je jasno povedati: ali se zniža ali se ne zniža. Dikcija "lahko" je pa dejansko povsem nedefinirana in to je ena od rešitev, ki ni samo v tem členu, ampak tudi sicer je v tem zakonu kar nekaj nedorečenih stvari, ki smo jih poskušali sicer na odboru izboljšati. Tudi amandma združene liste govori v to smer, da se res poskušajo čimbolj konkretizirati in precizirati tako obveznosti države kot tudi obveznosti koncesionarja. Če bi prebrali cel zakon, bi velikokrat prišli do tega zaključka, da sicer nekomu podelimo koncesijo, ampak mu jo lahko tudi v nekem trenutku odvzamemo in zato vprašanje, če sploh lahko kaj po tem zakonu, ko mu to odvzameš, ta koncesionar dobi. Rešitve, da neka vlaganja vobjekt, naprave, da lahko izvaja to koncesijo, država enostavno, bom rekel, odvzame temu lastniku, je eno od najbolj grobih načinov poseganja v ta način razmišljanja, kakšne pravice ima koncesionar in kakšne pravice ima koncendent. Glede samo lastnine vode bi pa vendarle izrazil pomislek, da se s tem zakonom črta določilo krovnega zakona o varstvu okolja, ki govori o tem, da je voda v državni lasti. Ta zakon posega tudi v ta krovni zakon in pravzaprav postane voda brez lastnika. Torej tudi država ni več lastnik te vode. Zato se mi postavlja tudi sicer vprašanje, če ni znanega lastnika za vodo, kdo potem sploh lahko zaračunava kakršnokoli odškodnino za izkoriščanje nečesa, česar ni v nikogaršnji lasti. Tako je tudi ta rešitev precej nedorečena v tem zakonu. Namen v tej drugi obravnavi je bil, da predvsem opozorimo na takšne nedorečenosti, kot so tudi besede "lahko" in podobno, da do tretje obravnave res poskušamo pripraviti konkretne rešitve, ki bodo omogočale koncesionarjem odločanje za to, da bodo investirali v posamezne projekte, državi, da bo seveda ustrezno odškodnino dobila za izkoriščanje teh naravnih dobrin in da bo tudi mehanizem v primeru prenehanja koncesije bil zelo jasen. S tem amandmajem prej, bi rekel, zelo jasno določamo te rešitve in odpravljamo nekatere nejasnosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vučko, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Mene preseneča način, kako smo tudi pri prejšnjem amandmaju šli lahkotno skozi te določbe. Poglejte, mi uvajamo tukaj nek nov standard. Vsi ti amandmaji, ki so podpisani pod poslansko skupino Združene listo socialnih demokratov, so amandmaji, ki jih je na odboru in vseh obravnavah zakona predlagala skupnost lastnikov malih hidroelektrarn. Jaz sem že na odboru razpravljal v tej smeri. Mi tukaj uveljavljamo odškodnine za izgubljene dobičke in tako dalje. Zaradi omejitev, ki jih mora država narediti v javnem interesu, je potreba poseči v pravico, ko jo ima posameznik, ki jo je pridobil po zakonu, če malo karikiram, zaradi omejitve pravice, ki jo je pridobival za pridobivanje električne energije, da bomo lahko v nekem naselju vodno oskrbo zagotovili. Ne. Mi bomo zdaj omejili pravico, lahko vlada v skladu z zakonom, ampak on ima pravico do odškodnine. Odškodnine do izgubljenega dobička za čas njegove prepovedi. Vsi ti amandmaji so bili na odboru prediskutirani neštetokrat. V redu. Če smo se tako odločili, potem začnimo dajati odškodnine tudi za vse te stvari. Temeljni namen zakona je povsem drugačen. Prednost ima vodooskrba, prednost ima javni interes. Mi bomo prišli v proračun, ko bomo te odškodnine morali plačevati, pa ne vem, kje bomo dobili denar. Tukaj ščitimo interese ozke skupine posameznikov, ki jim je država v preteklih letih za spodbujanje tega razvoja dajala nepovratna sredstva za gradnjo malih hidroelektrarn. Danes pa tukaj želijo, da jim skozi zakonske določbe seveda dajemo razne odškodnine. To nima nobene zveze s ščitenjem javnega interesa. Tu se preveč igramo z zelo nevarno igro, kar se nam bo kasneje pokazalo. Upam, da bo vlada v tretji obravnavi pripravila amandmaje, da bomo lahko popravili napake, ki jih po moji oceni zdaj delamo. Prav je, da se zaščitijo tudi pravice teh, ki imajo hidroelektrarne, ki imajo določene pravice na vodi, vodne pravice ali vodnogospodarsko dovoljenje, vendar ne pri tem pretiravati - mi pretiravamo. Mi jim bomo dali - kupimo jim še zlate ure, no!
Hvala lepa. Gospod Veber, replika, izvolite.
No, če bi bila res intenca tega zakona, da zaščitimo javni interes, kolega Vučko, potem bi že na samem začetku bil ta koncept zakona drugačen. Uvaja pa neko nedorečeno gospodarjenje s tako imenovanim javnim dobrom, kajti vse to javno dobro, ki ga imenujemo, v narekovajih, "javno dobro", se nahaja tudi v pravnem prometu, kajti dopušča se, da so zemljišča, ki so sicer neko javno dobro, tudi v privatni lasti. Če bi se želeli res postaviti na takšen položaj, kot ste ga navajali, potem bi bil koncept zakona drugačen. Vendar ta zakon ne preprečuje, da bi javno dobro bilo v pravnem prometu, in to je, po mojem mnenju, tisti osnovni greh tega zakona. Navezovati se pa na primere, ko nekdo vloži tudi svoja sredstva, dobijo, seveda, investitorji za izgradnjo malih hidroelektrarn in podobnih objektov in naprav, ki jim jih omogoča vodni resurs, tudi nepovratna sredstva, vendar vlagajo tudi svoja lastna sredstva in običajno gre za zelo velika vlaganja, ki so vezana na najemanje kreditov. Zato je ta igra odškodnin pomembna, da jo v tem zakonu omogočimo Če nekdo najame kredit, ga je najel na podlagi nekih znanih dejstev in pogojev, ko je šel v ta projekt. Če se država vmes odloči, da je to ne zanima več do te mere kot takrat, ko se je ta koncesija podeljevala, ostanejo še vedno neke zelo velike finančneobveznosti tem vlagateljem. Govorimo pa o tem, da se predvsem sorazmerni delež ugotovi, koliko je tistega, kar naj bi res nekomu mogoče pripadalo, koliko je pa pač tega že bilo, bi rekel, upoštevanega skozi nepovratna sredstva in podobno. Ta mehanizem v tem zakonu mora obstajati. Če hočemo spodbujati vlaganja tujih investitorjev ali pa domačih investitorjev moramo imeti ta pravila zelo jasno določena. Ni mogoče vedno računati, da bomo iz proračunskih sredstev vlagali v izgradnjo neke javne infrastrukture.Začetek in konec tega postopka mora biti zelo jasen za investitorja, sicer se za to ne bodo odločali in bo bistveno večje breme na proračunu, kot pa če skleneš, da boš v nekem postopku izplačal odškodnino za nekaj, za kar ta koncesionar ni bil kriv, da jedo tega prišlo. Po mojem mnenju bo bistveno večja obremenitev na proračun, če bomo poskušali vse financirati iz proračuna ali pa iz javnih financ, kot pa če se nek delež odškodnine v neki fazi zagotovi nekomu, če je do njega upravičen. Govorimo samo o tem da je treba ugotoviti ta delež in to upravičenost. Ničesar drugega ne ponujamo v teh amandmajih. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospod Vučko. Izvolite.
Kolega Veber, jaz seveda nisem govoril o konceptu. Sami veste, da moji amandmaji, ki so bili na odboru postavljeni in potem prediskutirani in obrazloženi tudi s strani predlagatelja, so šli ravno v tej smeri. Govorim o tem, da smo se s tem zakonom odločili za nelastninski status javnega dobra. Ampak to ni predmet tega amandmaja. To smo šli že skozi. Ustava in teorija nekih pravnikov, ustavnopravnih, v naši državi, ki so zapisali, da po ustavi, kot je napisana, ima lastnina tudi socialno in tako naprej, da ne razlagam kakšno, funkcijo. Ampak to smo razrešili na odboru, to smo razrešili že pri osnovnem konceptu zakona. Odločili smo se, da bomo vzpostavili javno dobro, na katerem ima lahko lastništvo tudi fizična, zasebna oseba. Pravna ali fizična oseba. Vendar s to lastnino lahko razpolaga zgolj v smislu zakona. Ampak to ni predmet tega amandmaja. Amandma, kot ste ga prepisali, v prvem odstavku govori, da v primeru, ko je zaradi prilagoditve pravic imetniku vodne pravice povzročena škoda, mu pripada odškodnina po določilih zakona o upravnem postopku, ki ureja izredne razveljavitve določb. Mislim, to je pravni "šmorn". To ni nič. Po zakonu o upravnem postopku, ki ureja izredne razveljavitve odločbe, poglejte si, kaj ta zakon v takšnih primerih govori. Govori o razveljavitvi odločb. Tukaj pa glejte zakon in pojditeskozi člene, kjer država posega zaradi nujnosti, ne zato, ker se nekomu zdi lepo nekoga šikanirati, ampak kadar je to potrebno in so jasno določeni kriteriji, kdaj lahko država poseže v to podeljeno vodno pravico, takrat mu pripada tudi določena pravica, ne pa odškodnine za izgubljene dobičke in ne vem, o čem ta združba sanja. Še enkrat pa poudarjam, ta država jim je omogočila, da imajo danes te elektrarne, v veliko primerih, da ne bom do koga krivičen. Poznam nekaj primerov, kjer so dobili nepovratna sredstva iz državnega proračuna, se pravi, da so plačali davkoplačevalci te elektrarne, zdaj jim bomo pa še odškodnine plačevali, kadar bo potrebno zaradi zaščite. Pojdite brat druge člene, kjer piše, kdaj lahko država posega. Gre za splošno nerazumevanje tega zakona, vsaj v tem kontekstu, v tem členu.
Hvala lepa. Se opravičujem. Replika gospod Kelemina ali razprava? Razprava. Gospod Veber, želite repliko. Replika, izvolite.
Prej sem samo dopolnil kolega Vučka pri tem, ko je sam začel razlagati javno dobro in toliko sem ga želel dopolniti, da sem vendarle opozoril na sam koncept zakona. Če pa govorim o 202. členu, pa govorim o spremembi vodnogospodarskega dovoljenja v koncesijo. In o tem govori tudi ta amandma Strinjam se, da tisti del v prvem odstavku, ki govori o določilih zakona o upravnem postopku, ki ureja izredne razveljavitve odločb, je en del besedila, ki ga bo potrebno dejansko tudi v tretji obravnavi izpustiti. Ne sodi dejansko v samo besedilo oziroma je nepotrebno zapisano. To je en del, ki ga bo potrebno urediti. Dejstvo pa je, da v vsakem primeru pri spremembi vodnogospodarskega dovoljenja v koncesijo je treba pogledati tudiupravičenost ali neupravičenost do neke odškodnine. Tukaj ne gre za vprašanje, ali gre za javno dobro ali ne gre za javno dobro, ampak gre za dejansko spremembo, ki bo nastala s sprejetjem tega zakona. Te posledice je treba pač predvideti in omogočiti, da se seveda tudi ustrezno upoštevajo, ko bo zakon začel veljati. Poleg tega govorimo tudi naprej, da se imetnikom pravnomočnega vodnogospodarskega dovoljenja, torej nekdo, ki dobro opravlja to dejavnost in ki že ima to dovoljenje, pridobi to vodno pravico, torej vodnogospodarsko dovoljenje preide v vodno pravico brez javnega razpisa. Tako je to ena od pomembnih rešitev za nekoga, ki se je odločil za neko dejavnost, vložil v to, organiziral pravzaprav svoje podjetje, mu je treba vendarle neko pravno varnost zagotoviti tudi s tem, ko sprejemamo nov zakon, da ne bo ta negotovost veljala pri mnogih investitorjih, ki imajo podeljene ali pa bodo pridobili koncesije na vodnih resursih. Ne gre za nobene hude spremembe. V vsakem primeru se pa tudi strinjam, da sicer sam koncept zakona mora dajati prednost splošni rabi in ne posebni rabi in se bo zagotovo do tretje obravnave vsak člen tega zakona moral prav s tega vidika še posebej dobro preučiti, da ne bo prišlo do težav, da bi imela posebna raba prednost pred splošno. Žal včeraj nisem bil na razpravi, tako da ta hip nisem informiran o tem, kako se je glasovalo ravno o amandmaju, ki je posebej opozarjal na to, da ima splošna raba prednost pred osebno. Ne poznam izida glasovanja. Če bi ga poznal, bi vam najbrž lahko direktno odgovoril, kakšni interesi so in kakšni niso glede tega zakona. Do tretje obravnave bo treba res pogledati vsak člen posebej in zakon pripeljati v takšno obliko, da bo povzročal čim manj težav in spodbujal investicije in hkrati seveda tudi omogočal splošno rabo tudi v bodoče.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani, jaz mislim, da pri tem, tako kot so zdajle tudi nekateri povedali, kot da gre za neko manipuliranje in tako naprej, jaz mislim, da ne, da gre tukaj za resno vprašanje in ga je treba resno obravnavati ter tudi potem najti neko primerno rešitev. Poglejte, jaz bi tako povedal. Če so te stvari preveč ohlapno napisane, se lahko zgodi v praksi, da zaradi neke možnosti nekega organa, ki lahko odloča ali pa ne odloča, torej z besedo "lahko" nekoga spravlja v izredno podrejenost, odvisnost, lahko pa tudi v izsiljevanje v končni fazi.Zato te stvari morajo biti natančno definirane. Zdaj težko ocenim, ampak mislim, da ogromno stvari v zvezi s tem je treba napisati v koncesijski pogodbi. V koncesijski pogodbi bi morale biti potem napisane vse obveznosti in vse pravice in tako naprej. Ena od teh zadev je prav gotovo lahko tudi, recimo, odškodnina v primeru odvzete pravice ali kakorkoli. Mislim, da te stvari lahko sodijo tudi v koncesijsko pogodbo. Je pa seveda zelo pomembno, da so nekateri elementi določeni v zakonu, da se neka pravica tudi zakonsko opredeli, da potem ne more priti do kakršnihkoli zlorab. Dejstvo je namreč v tem, da se koncesijska pogodba za vsak posamezen projekt sprejema na novo in je vsaka unikat tako rekoč in je lahko z vsakim drugače urejeno [[...]]
Lepo prosim za mir v dvorani!
[[...]]ni nekega skupnega pravila oziroma imenovalca za vse enako. Če je pa neka določba v zakonu, potem pa seveda ta pravica izhaja iz zakona. Še nekaj drugega je. Poglejte, če mi damo neko določbo s tako velikimi obveznostmi, kot so tukaj opredeljene v zakonu, potem sem tudi trdno prepričan, da bo organ, ki bo odločal o tej pravici, bistveno bolj premišljeno odločil, ne kar tako, in nekomu dal neke pravice, ki jih bo potem mogoče odvzel, torejbo nek organ vnaprej temeljito razmislil, kakšne pravice in kakšne pogoje bo postavil na nekem javnem dobru, kot gre recimo zdaj za problem izkoriščanja vodne pravice ali karkoli že. Jaz bi tudi vprašal zdaj predstavnika vlade, ali mogoče [[...]]Je pa vprašljivo seveda zdaj, če mi to zapišemo v zakon, ali bo to veljalo tudi za nazaj za vse tiste, ki že določene pravice imajo. Jaz mislim, da so se mogoče celo take stvari že zgodile, teh dokumentov sem tudi nekaj že prebral, zato me zanima, ali so taki primeri,kjer so že mogoče neke pravice bile odvzete, ki so bile dane na podlagi tega, in ali bi zdaj na podlagi tega lahko prišlo do zahtevkov s strani upravičencev nasproti državi za mogoče vračanje neke povzročene škode. Če bi to sprejeli kot neko dodatno garancijo za pravico povrnitve povzročene škode, da bi potem v predhodnih določbah mogoče zapisali, da za že izdane koncesije in tako naprej ta zakon ne velja, ampak samo za tiste, ki se bodo podeljevale v bodoče, ki bi se pa seveda na podlagi te obvezujoče določbe, kot sem že prej povedal, z argumenti in s premišljenimi določbami v koncesijski pogodbi bistveno bolj natančno opredelilo, da ne bi prihajalo potem do takih zahtevkov, ki bi bili v zakonu sprejeti, če bi seveda bili. Mogoče bi lahko dobil odgovor na to vprašanje, ali bi se s tem že kakšni zahtevki pojavili, če bi mi te zadeve sprejeli tako, kot je zdaj opredeljeno s tem amandmajem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Že poslanec Veber je rekel, da je prvi del tega amandmaja - to je ta, ki govori o zakonu o upravnem postopku, tako kot je omenil že gospod Vučko - neprimerno zapisan in nepotreben. Tudi drugi del tega amandmaja, ki govori o tem, da pridobljena vodna pravica preide v koncesijo brez javnega razpisa, je že urejena v zakonu in bolje, kot je tu zapisano. Tu je napisano, da preide, v zakonu pa imamo, da se podeli brez javnega razpisa. Nek akt vmes mora biti. Ne more kar preiti. Ne veš, kdaj je trenutek, ko preide. Ali je to sprejetje zakona? Recimo. Ampak bi moralo tako pisati. Pa ne piše. Amandma je slabo napisan. In je bolje urejeno v zakonu. Ta tretji del "se črta besedica lahko", ne bi bilo nič groznega, če bi bil sprejet, pa vendar je povsem nepotreben, ker zakon tako ali tako opredeljuje kriterije, kdaj se to zgodi, torej kriterije nesorazmernosti in tako naprej. Kar pa se tiče vprašanja poslanca Kelemine, naj pa povem, da ta hip ali pa v preteklosti nikomur ni bila odvzeta nobena vodna pravica in mu tudi ne more biti odvzeta. To se naredi po črki zakona. Pa ne, da se mu jo odzvame, ampak se mu jo pretvori s tem 202. členom. Za nazaj to nima nobenih posledic. Mislim, da je mnogo preveč diskusij za nekaj, kar v resnici ni niti deležno tolikšne pozornosti glede na tekst, o katerem razpravljamo. Vse druge besede, o javnem dobrem in tako naprej, se pa pravzaprav, kot je že omenil poslanec Vučko, niti ne nanašajo na ta člen. Predlagam, da tega amandmaja ne sprejmete.
Hvala lepa. Mislim, da lahko zaključimo razpravo. Jo zaključujem in prehajamo na odločanje. Najprej bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 202. členu. Glasujmo! Navzočih nas je 57. Za je glasovalo 28, proti 25. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 202. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 203. členu in amandmaju poslanske skupine združene liste k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospod minister, izvolite.
Ponovno opozarjam, da gre za natančno isto filozofijo, o kateri smo ravnokar na dolgo in široko razpravljali. Predlagam, da tudi tega amandmaja ne podprete.
Hvala lepa. Gospod Veber, izvolite.
Samo toliko bi dopolnil ministra. To je edini amandma k 203. členu. Če bomo poskušali urejati v tretji obravnavi besedico "lahko", potem bi bilo pomembno, da ta člen ostane odprt in se tudi nekatere nejasnosti, če minister smatra, da so pri tem, še tudi v tretji obravnavi uredijo. Če pa tega ne bo, bo to veliko težje v tretji obravnavi.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 26, proti 28. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 39, proti 3. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 204. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 41, proti 1. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 205. členu in dveh amandmajih k temu členu. Pod 1 je amandma vlade, pod 2 amandma odbora, ki je vsebinsko povezan že s sprejetim amandmajem k 204. členu. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej odločamo o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju poslanske skupine združene liste za novi 205. a/ člen. Odpiram razpravo. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, to je zadnji amandma, ki ga vlada ne podpira. Rad bi pa poudaril, kakšna situacija bi nastopila, če bi bil sprejet. Amandma pravi, da se vsem imetnikom vodnih pravic, ki so pridobili koncesijo že v preteklosti, z uredbo o spremembi uredbe prilagodi čas trajanja koncesije glede na določbo 143. člena tega zakona. 143. člen tega zakona pa pravi, da se koncesija podeli za največ 50 let. Jaz ne vem, kako bi se dalo prilagoditi nekaj, zdajšnje koncesije so podeljene, ne vem, za 20 let, za 30 let in tako naprej, nekatere tudi za 50 let, kako bi se dalo prilagoditi nekaj za največ 50 let. Če bi v 143. členu pisalo, da vsaka koncesija se podeli za natanko 50 let, potem bi še razumel ta amandma. Ampak drugače pa ne vem, kako ga izpeljati. Bi bilo pa zelo nerodno, če bi bil sprejet. Lahko bi rekli, a saj, kaj pa potem, če je sprejet, saj je itak neizvedljiv. Nerodno pa je, ker vlado zadolžuje, da sprejme neko uredbo, ki ne vem, kako bi izgledala, in to v šestih mesecih po uveljavitvi tega zakona. Zelo nerodno bi bilo, ker je seveda ne bi znali napisati in sprejeti. Zato predlagam, da tega amandmaja ne sprejmete.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 22, proti 28. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da amandma za novi člen ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 208. členu in dveh amandmajih, katerih predlagatelj je vlada k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Prosti nihče.]] Ugotavljam, da člen v celoti sprejet. Amandma za novi 208.a člen je že sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju vlade za novi 10.a oddelek. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, jo zaključujem in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 54 [[..]]Za je glasovalo 44, proti 6. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je novi 10.a oddelek in s tem amandma in novi 10.a oddelek sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 210. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in s tem naslov oddelka črtan in 210. člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 213. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 38, proti nihče. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in s tem člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 216. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 219. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju vlade za novo prilogo 1. Želi kdo razpravljati? Gospa Sonja Areh Lavrič, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Jaz bi vprašala gospoda ministra, zakaj je reka Mislinja izpadla iz tega seznama voda prvega reda. Ta reka je zelo pomembna. Izvira tudi iz južnega dela Pohorja in teče dalj časa še po neokrnjeni naravi in tudi dolina ima ime po njeni reki. Prosila bi odgovor, po kakšnih kriterijih je bilo to ocenjeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Se opravičujem, ampak ne vem. Seznam so pripravile naše strokovne službe vodarjev glede na pomembnost, glede količine in pretoka. Lahko pa, morda je tudi kaj izpadlo, ne bom rekel, da ne. To stvar lahko preverimo do tretje obravnave. Natančnega odgovora ta hip pa ne znam dati.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje o amandmaju za novo prilogo 1. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma in s tem nova priloga 1 sprejeta. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. V razpravo dajem še naslednji predlog sklepa: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije. Želi v zvezi s predlaganim sklepom kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikoma vlade in predstavnici sekretariata se za sodelovanje najlepše zahvaljujem. Mi pa prehajamo, kot je bilo napovedano, na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O MINERALNIH GNOJILIH - HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavnico in predstavnike vlade med nami lepo pozdravljam. Želi besedo predstavnica vlade? Dr. Vida Čadonič Špelič, državna sekretarka na ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni, dober dan. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je pripravilo nov sistemski zakon, to je zakon o mineralnih gnojilih, ki nadomešča prejšnji zakon iz leta 1973. Glede na to, da je zakon iz tako imenovanega evropskega paketa, smo tudi predlagali njegovo hitro obravnavo. Zakon je sicer tehnične narave, je tako medresorsko kot tudi strokovno usklajen. Kot ste videli, je krajši zakon in bo implementiral skupaj s tremi podzakonskimi akti štiri evropske direktive, ki bodo omogočale prost pretok blaga, v tem primeru gnojil, med državami Evropske unije in Republiko Slovenijo. Državnemu zboru predlagamo, da zakon skupaj z nekaterimi amandmaji, ki jih je pripravil odbor za kmetijstvo, sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik odbora, mag. Janez Kramberger, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Kot rečeno, je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano obravnaval predlog zakona, ki ga je predlagala vlada po hitrem postopku. Odbor je prav tako podprl predlog, da se zakon obravnava po hitrem postopku. Gre za zakon iz paketa zakonov, ki jih je potrebno prilagoditi evropski zakonodaji. Odbor je sprejel nekaj svojih amandmajev, mislim, da gre za pet ali šest amandmajev, in predlaga, da državni zbor zakon sprejme po hitrem postopku skupaj z amandmaji, ki jih odbor podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava omejena na 5 minut. Želi kdo besedo? Ker ne, zaključujem splošno razpravo in prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmaju in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O tem predlogu sklepa glasujmo. Glasujmo! Prvo glasovanje o predlogu sklepa ni bilo uspešno. Lepo prosim kolege poslance in kolegice poslanke, da se nam pridružijo, ker bomo glasovali o predloženih amandmajih v drugi obravnavi k predlogu zakona. Drugič glasujmo o predlogu sklepa. Glasujmo! Ker tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno, v skladu s poslovnikom odrejam 10 - minutni odmor. Ob 11.08 bomo tretjič glasovali o predlogu sklepa. Hvala lepa.
Spoštovani, spoštovane! Tretjič bomo glasovali o predlogu sklepa, da v skladu s 189. členom poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih glasujemo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. O tem predlogu glasujmo tretjič in s tem tudi posredno ugotavljamo navzočnost v dvorani. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča, bil pa je tudi sprejet predlog. Gospod Anderlič, proceduralno. Izvolite.
Jaz imam proceduralni predlog ali pobudo, ali kakorkoli jo že želite razumeti. Včeraj in dane se dogajajo stvari, da jih človek težko razume. Med sejo zbora sklicujejo razno razni naši kolegi sestanke in peljejo ven še nekaj drugih kolegov. Jaz bi lahko, verjemite mi, tiste stvari, ki jih moram početi med pavzo ali pred sejo ali po seji, počel tudi med sejo. Ampak ne gre. Gre za dostojanstvo tega zbora. Gre za to, da učinkovito delamo. Predlagam predsedniku državnega zbora, ker predvidevam, da ima tudi on zdaj nek sestanek, da se dogovorimo, da teh stvari ne bomo počeli. Ali pa se dogovorimo, kdaj bo to kdo počel, da bomo vedeli, da ostali sedimo v dvorani in bomo zagotavljali sklepčnost. Bili smo danes nesklepčni in včeraj vsaj desetkrat. Na ta račun, ker je gospod Feri Horvat odpeljal šest ljudi na nek pogovor. To pač ne gre. Jaz lepo prosim, če ne, predlagajte predsedniku, da skliče kolegij in da se dogovorimo, katere ure bomo delali in bomo tiste ure tukaj in naj se ostale ure opravljajo druge stvari. Meni ni težko tukaj sedeti, čeprav bi imel tudi kaj drugega za opraviti, ker je to moja dolžnost in potreba.
Hvala lepa, gospod Anderlič. Kot podpredsednica državnega zbora se lahko z vami celo strinjam, vendar imam tudi sama v skladu s poslovnikom pooblastila, ki pravijo, da opravljam svoje delo po dogovoru s predsednikom državnega zbora. To pa je, da ta trenutek vodim sejo. Prosim, da se o teh stvareh pogovorimo tam, kjer je to mesto. Mi torej nadaljujemo sejo in prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 10.6.2002. Na klop pa ste dobili tudi predlog amandmaja z datumom 12.6., katerega predlagatelj je gospod Kramberger. Prehajamo torej na razpravo in odločanje o posameznih členih in amandmajih. V razpravo in odločanje dajem 14. člen in dva amandmaja k temu členu. Pod 1 in pod 2 sta amandmaja, katerih predlagatelj je odbor. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1 glasujmo! Navzočih nas je 61. Za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Ker je amandma pod zaporedno številko 2. povezan z amandmajem k 22. členu in tudi k 23. členu, ki ga v pregledu ni in katerega predlagatelj je gospod Kramberger, bomo glasovali o teh dveh povezanih amandmajih. V razpravo dajem torej dva amandmaja, ki sta povezana z že sprejetim, to je najprej amandma k 22. členu, katerega predlagatelj je odbor. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. V razpravo dajem še amandma k 23. členu, katerega predlagatelj je gospod Kramberger. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 23. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Vračamo se na prvo stran pregleda amandmajev. V razpravo in odločanje dajem 18. člen in dva amandmaja. Pod 1 je amandma na amandma, katerega predlagatelj je odbor. Pod zaporedno številko 2 je amandma gospoda Soka, ki ga matično delovno telo podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju na amandma pod 1. Glasujemo. Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 19. členu in amandmaju odbora, da se člen črta. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 20. členu in amandmaju odbora za črtanje tega člena. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 58. Za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo! Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k členom 14., 18., 19., 20., 22. in 23. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? [[Ne.]] Predstavnika sekretariata sprašujem, ali je morebiti porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ni.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnicam in predstavnikom vlade se za sodelovanje najlepše zahvaljujem, tudi predstavniku sekretariata hvala lepa. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O MORSKEM RIBIŠTVU, hitri postopek. Predstavnike vlade med nami lepo pozdravljam. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Sprašujem predstavnika vlade, ali želi besedo. Gospod Jože Strle, državni sekretar v ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o morskem ribištvu sodi v sklop zakonov, ki jih je treba sprejeti v procesu prevzemanja pravnega reda Evropske unije. Zakon bo med drugimi omogočil vstop Republike Slovenije v globalni sistem določanja celotnega dovoljenega ulova in pridobivanja nacionalne ribolovne flote, aktivno upravljanje z ribolovnimi viri v morju v smislu zagotovitve trajnostnega upravljanja z ribolovnimi viri, zlasti z določanjem tehničnih pogojev za ohranjanje ribolovnih virov, uvajanje evidenc in zbirk podatkov, zlasti za potrebe spremljanja ulova in ribiškega napora, kot podlago za upravljanje z ribolovnimi viri in za potrebe mednarodnega poročanja in seveda uveljavitev mehanizmov za urejanje prometa z ribami, ribiškimi proizvodi in izdelki. Sam zakon je imel dve javni predstavitvi, kjer smo poskušali upoštevati vse tiste pripombe ribičev in lokalnih interesov, ki niso bodisi v nasprotju z evropsko zakonodajo ali pa v nasprotju z obstoječo zakonodajo. Zakon predlagam, da sprejmete po hitrem postopku, ker je pač v procesu prevzemanja pravnega reda Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Mag. Janez Kramberger, predsednik odbora. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Kot rečeno, gre za zakon, ki ga je prav tako treba sprejeti, s tem da bomo našo zakonodajo napravili podobno evropski zakonodaji. Gre za sistemski zakon, katerega je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prisotni so bili na seji odbora tudi predstavniki kmetijsko-gozdarske zbornice, tako kot pri vseh zakonih, katere je obravnaval odbor. Odbor je obravnaval zakon, sprejel predlog, da se obravnava po hitrem postopku in tudi sprejel določene amandmaje, ki so v pregledu, in na koncu sprejel predlog, da predlagamo državnemu zboru, da zakon sprejme po hitrem postopku, skupaj z amandmaji, ki jih odbor podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Alojz Sok. Izvolite.
Gospa predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci! V imenu naše poslanske skupine bi rad opozoril, da gre za novo sistemsko urejanje področja morskega ribištva in da bi sprejemanje tovrstnih zakonov terjalo temeljito in poglobljeno razpravo. Na žalost je naš predlog, da bi ta zakon sprejemali po rednem postopku, bil zavrnjen. Da bi se zakona ne obravnavalo po hitrem postopku je menil tudi sekretariat, vendar žal na odboru za kmetijstvo tudi tega predloga poslanci koalicijske večine niste upoštevali. Rad bi pa opozoril na nekatere dileme in vprašanja, ki se v naši poslanski skupini pojavljajo ob tem vprašanju, saj menimo, da zakon, tako kot je napisan, predstavlja favoriziranje in monopoliziranje določenih ribiških subjektov, v prvi vrsti seveda našega največjega podjetja na tem področju, to je Delamarisa. Rad bi opozoril na nekatere nedorečenosti tega zakona. Izredno nedorečeno je načelo reprezentativnosti, ki je zapisana v tem zakonu. Smatramo, da bi moral zakon za reprezentativnost določiti v 54. členu, kaj se smatra kot pogoj za reprezentativnost. Če to ni napisano, potem je člen, pa tudi zakon prazen, kajti člen, kot je napisan, daje ministru možnost, da te kriterije po lastni presoji sam določa. Kar se tiče dovoljenj za ulov rib, je v zakonu, tako kot je sedaj napisan, določeno, da se v primeru, kadar monitoring pokaže, da je rib v morju premalo, povečajo tehnične zahteve za tiste, ki se s to dejavnostjo ukvarjajo. Mislimo, da takšna rešitev ni pravilna. Rešitev v zakonu bi morala biti, da se ob takšnih situacijah, če je lovne ribe premalo, pač vsem, ki imajo dovoljenja, kvote primerno zmanjšajo.Ne pa tako, da se povečajo tehnične zahteve, kajti na takšen način se skozi zakon favorizira samo določene večje ribiške subjekte, zagotovo pa na takšen način odstrani tiste manjše. Prav tako je v zakonu neustrezna rešitev glede neizvajanja po operativnem programu določenih nalog, ki jih financira država. V tem zakonu celo stoji, da če nekdo teh nalog ne izvede, je upravičen do 75% določenih denarnih sredstev pomoči v prvem letu in še celo potem v drugem letu 50%. Torej, takšna rešitev se nam zdi v nasprotju z načeli neke zdrave gospodarske konkurence. Ta zakon, tako kot večina zakonov na področju kmetijstva, uvaja tudi novo administracijo. Tako se poleg že danes delujočih inšpekcij na področju ribištva uvaja tudi novo inšpekcijskoslužbo, to je inšpekcija za nadzor kakovosti kmetijskih pridelkov in pa živil. Torej gre za eno ponovno večanje administracije na tem področju. Tisto, na kar pa bi želel v imenu Nove Slovenije posebej opozoriti, pa so tista določila v tem zakonu, ki ukinjajo ribištvo kot dopolnilno kmetijsko dejavnost. Torej po tem zakonu bo približno 75 ribičev, ki se s tem ukvarjajo kot z dopolnilno kmetijsko dejavnostjo, izgubilo delo. Ta zakon sicer govori, da se jih bo po programu upokojilo oziroma v programu prestrukturiralo, preusmerilo vneko drugo dejavnost. Torej mi se sprašujemo, ali je takšna rešitev dobra, kajti vemo, da se predčasno po naši zakonodaji sploh ne da nikogar upokojiti, sprašujemo pa se seveda tudi, kako bi se lahko nekoga, ki je deset, petnajst, dvajset, petindvajset let opravljal ribiški poklic, kako bi se ga lahko preusmerilo oziroma zaposlilo v neki drugi dejavnosti. Takšna zadeva se nam zdi izredno sporna in zaradi teh razlogov, ki sem jih naštel, mi tudi zakonu kot takšnemu nasprotujemo, če ne bodo sprejeti amandmaji, ki smo jih vložili. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije ima besedo gospod Mario Gasparini. Izvolite.
Hvala lepa. Ker ne smem polemizirati s predhodnikom, bom pa povedal, kako je potekalo sprejetje tega zakona. No tudi na osnovi tega, Liberalna demokracija bo podprla ta zakon in tudi bo podprla hitri postopek. Torej moram povedati, da je sam gospod minister, pa tudi člani ministrstva za kmetijstvo najmanj štirikrat bili na Obali in imeli sestanke z vsemi ribiči, torej s tistimi, ki se ukvarjajo z ribištvom - bodisi predelavo rib bodisi z ulovom rib - tako da je tak zakon bil temeljito pregledan in diskutiran in so bile sprejete pripombe in vse tisto, kar pač so ribiči kot taki in ribiška industrija imeli kaj povedati o tem zakonu. Zato mislim, da ni to, da bi šli zdaj v prvo obravnavo, drugo, zato ker je to bilo temeljito obravnavano že na Obali. Upam si trditi, da Obala ima pri tem glavno besedo. Ne morem si misliti, da bi, ne vem, Štajerska imela o morskem ribištvu kaj povedati. Ampak, tako je to. Torej, kot rečeno: Liberalna demokracija bo podprla ta zakon in tudi ta hitri postopek. No, da bi malo osvetlili to debato okoli tega zakona. Jaz bom malo v zgodovino, malo vam bom prebral in povedal, kaj je Slovenija že leta 1991, ko je sprejela resolucijo o pomorski usmeritvi v republiki Sloveniji, povedala. V tej resoluciji se navaja: prvič, da bo podpirala razvoj koprskega pristanišča, spodbujala razvoj proste cone, zaščitila javni interes na področju pristaniških dejavnosti, zagotovila razvoj marin, spodbujala prestrukturiranje dejavnosti na Obali, zagotovila pogoje za razvoj tovornega in turističnega ladjarstva, načrtno spodbujala pridobivanje hrane in drugih dobrin iz morja. 2. Republika Slovenija poskrbela za umno rabo obalnega območja in ohranjanje narave in kulturne dediščine - tako piše. 3. Republika Slovenija bo skrbela za pomorsko pravno ureditev, skladno z mednarodnimi pravili. Pri tem bi se zaustavil - pravna ureditev. Zakon o morskem ribištvu, ki danes velja, je star, je stari jugoslovanski zakon. Ko govorimo o novem zakonu, ni samo zaradi Evrope, ki nam kroji v tem - to vemo -, ampak je tudi zaradi neorganiziranosti ribištva na Obali. In ko nekdo tukaj tolmači, kako bo izgubilo 70 ribičev dopolnilno delo, moramo povedati, da to ni res, ampak da ribiči sami zahtevajo, da se enkrat uredi organizacijo ribištva na Obali. To je bit problema tega zakona. Sami ribiči so zahtevali že pred leti, da morski zakon iz stare Jugoslavije tukaj uredi in končno smo prišli do tega. Namen te resolucije 1991. leta je v tem, da bi dosegli čim boljšo kakovost življenja ob morju, boljše varovanje okolja, sobivanje pristanišč, industrije in turizma na Obalih. Danes, 10 let in več od sprejete resolucije - kaj smo pravzaprav naredili na Obali? Dobro, koprsko pristanišče imamo, nimamo pa avtoceste in železniške povezave. Torej, to je ostalo odprto. Industrijske cone - sprejeli smo zakon o industrijskih conah, ampak to ni zaživelo. Zgradile so se marine, potem pristaniške dejavnosti funkcionirajo, preselili smo sporne ekološke tovarne, ne v celoti - recimo, ladjedelnica v Izoli -, uredili krajinske parke: Sečovlje, Strunjan, koprski zatok,Škocjanski zatok. Torej, to vse je bilo urejeno. Prva in kulturno - zgodovinska jedra v mestih, ustanovili smo tudi šole za pomorstvo, pomorsko fakulteto, potem smo sprejeli pomorski zakonik. Ampak, ostala je ena črna pika. To je prav zakon o ribištvu. Torej, na tem področju, ki se tiče ribarjenja v morju, ni bilo v desetih letih nič storjenega. Ribištvo torej zasluži neko črno piko. V desetih letih nismo želeli ali nismo hoteli probleme ribištva rešiti. Le tu in tam smo popravili zakon o ribištvu, ki je tudi sedaj v veljavi in je zelo star. Problematika ribištva je zelo pestra, široka. Vi dobro veste, da je po osamosvojitvi Republiki Sloveniji ostalo tisto morje, ki ga pač ima danes. Obala je dolga 42 kilometrov in tu se odvija vse tisto, kar sem prej povedal: od Luke Koper in tako naprej, da ne govorim o turizmu in drugih stvareh. Druga stvar, ki se ugotavlja, pa ne samo pri nas, temveč tudi v Evropi - preberite si, kaj je prejšnji teden evropska komisija na tem področju povedala, ko bo moralo 28.000 ribičev ostati brez dela, 8% ribiškega ladjevja pravzaprav dati na obalo - torej, rib ni, bom enostavno rekel, in kvote, ki se bodo v Evropi dodelile, bodo še manjše kot danes. Seveda, te naše kvote smo mi že zmanjšali, prvič zaradi tega, ker smo izgubili morje, drugič, ker tudi naši ribiči ugotavljajo, da ni več rib, pa še tiste, ki bi lahko prišle, ne vem, gredo proti Trstu; saj veste, v Portoroškem zalivu se lovijo ciplji skoraj vsako zimo, to leto pa so šli pravzaprav drugam. Ampak tudi podatki o tonah, recimo, podjetja Ribe, kažejo na zmanjšanje za 20%. To ni malo; morate pomisliti, da je v ozadju tudi industrija, se pravi, ribiška industrija, Delamaris pa Delmar, ki sta seveda podjetji za predelavo rib, ostaja brez dela. In Izola je kot glavno ribiško mesto dobila že po glavi. V Izoli je največja nezaposlenost na Obali prav zaradi Delamarisa in zaradi Delmarja, in to spet prav zaradi tega, ker ni rib, ker ni nobenega ulova. Ribiška flota je pri nas skoraj na ničli, bi rekel, imamo še dve barki. Imamo štiri v Izoli, govorim o tem podjetju Riba, ki je največje, ampak še tiste so stare in bo treba tu nekaj urediti. Sam tudi ugotavljam, da so izvozne stimulacije, kar se tega tiče, premajhne in tu bo država morala nekaj narediti. Še en problem, ki se je na Obali pojavil v zvezi s tem - to je cena goriva. Cena je bila, recimo, leta 1999 32 tolarjev, pa je tu upoštevana tudi trošarina, danes je pa 61 tolarjev. Se pravi, 100% je zrasla ta cena. No, nekatere države imajo tu nekoliko manjše in je tudi poznano, da je cena goriva zmanjšana, tako da tudi stem država pomaga tej panogi. Status ribičev, kot sem rekel prej, se je nekako uredil. Ostaja še nekaj stvari, ki niso urejene, predvsem neplačani prispevki za socialno in pokojninsko zavarovanje, ampak mislim, da je to v teku in se bo uredilo. Še en problem, ki je tu, in sicer sredstva, ki jih namenja državni proračun. Vidimo, da se iz leta v leto, tudi zdaj, za leto 2002 in 2003, ta sredstva manjšajo. Manjšajo se predvsem v aktivnem ribištvu, da tako rečem. Recimo, ulov plave ribe, sredstva, ki se dajejo iz državnega proračuna, so manjša, na primer za leto 2003 vis-a-vis preteklim letom. Se pa povečujejo, recimo, za monitoring. Mislim, ali ima to smisel, ne vem. Jaz sem že dal neke pripombe s tem v zvezi. Naslednja stvar so ti stari predpisi, ki povzročajo pravzaprav to neurejeno stanje med ribiči. Ti pa niso znani, se ne dajo tako lahko zviti, kot se mu reče. So trdi in imajo svoje ideje. Jaz se bojim, da ta novi zakon bo prav na tem, da ga ribiči ne bodo takoj akceptirali in sprejeli za svojega, čeprav so seznanjeni z njim, do zdaj je vse dobro, ampak je hakelček v podzakonskih aktih, ki pravzaprav realizirajo ta zakon. Tukaj bomo videli, kako se bodo vprašali ti naši ribiči. Mene so vprašali, če je pravzaprav ta zakon napisan na hrbtu ribičev. Jaz sem rekel, da ne, ta zakon prinaša pozitivne, si upam trditi, skoraj v celoti pozitivne premike v tej panogi. Ampak, ima tudi negativne. To so čisto moje ugotovitve, ministrstvo je seznanjeno z njimi. Pa bi vas rad pravzaprav opozoril na te negativne stvari. Pozitivne stvari bom pustil, zato bom glasoval za te stvari, ker smo jih že sprejeli na odboru. Kot prvo, mislim, da se v tem zakonu dosti prepušča ministru, da naj s podzakonskimi akti doreče tisto, česar pač v zakonu ni. Tukaj vidim tisto, kar sem prej rekel, da ribiči predvsem te čakajo - so tisti, ki bodo omogočali delo, organizacijo in tako naprej. Pričakujem določene težave. Drugo, nekoliko me moti tudi ta ne precej komplicirana, ampak dobro, naj bo komplicirana, ta organizacija ribištva. Ampak mislim, da se bo sčasoma to vpeljalo. Podobno organizacijo, pač, imajo druge države v Evropi in mislim, da tudi s tem ne bi smeli imeti, razen v tem letu - razen teh začetnih težav, da bi imeli kakšne večje težave pozneje. Inšpekcijski nadzor, tukaj je pa malo komplicirano. Če mislite, da imamo samo v zakonu pravzaprav ene štiri službe, ki lahko inšpecirajo - pa ne samo tiste profesionalne ribiče, ampak tudi nas, ki smo enodnevni ali pa tedenski ribiči. Potem je malo preveč tega. Jaz se strašansko bojim, da nekdo, ki gre iz Izole lovit ribe do Strunjana, da ga bodo zaustavili na morju in da ga bodo ti inšpektorji trikrat vprašali za dovolilnico. Mislim, da je to preveč. V tem času bi lahko ulovil kakšno kilo, ne sardele se ne lovijo na trnku, ampak recimo škombrov ali pa kaj takega. Stvar je malo zakomplicirana zato, ker se misli še - in o tem je bilo doli na Obali govora -, da bi bila še neka obalna straža. Sedaj, če bi vam našteval, poleg tistih, ki so tu notri, še obalno stražo, pa še vojsko, bi pa komunalna podjetja, pa Hidro, pa helikopter vojske - torej na "tistem umivalniku", ki ga imamo, morja, jaz ne vem, koliko služb je notri. Pravzaprav so težave tukaj. Da ne govorim potem o jadrnicah in tako naprej, čolnih in ribičih in tako. To je malo drena na tem terenu, kot bi se reklo. Ampak, kaj hočemo, taka je situacija. Ena od takih še - mislim, ne bi človek rekel, negativnih stvari, je pravzaprav neuresničevanje maloobmejnega sporazuma. Poznate težave, ki so prejšnji teden nastale v Piranskem zalivu in zastoj pravzaprav komisije na Reki v zvezi s Sopsom in ne vemo pravzaprav, kaj bo. Zdaj ali bo 25 ribičev lovilo na hrvaški strani ali pa 25 hrvaških na naši, o tem še nič ne vemo. Je pa po debati, ki jo je tudi gospod Aurelio imel pred nekaj dnevi na televiziji v Kopru - torej, naši sosedje doli niso za to, da bi popustili, torej tudi predstavniki občin držijo z ribiči, za katere izgleda, da bodo protestirali in da bodo ta protest izražali tudi na viden način, da tako rečem. Če bo prišlo do tega, bo verjetno tudi malo meddržavnih, ne lokalnih, težav, ampak tudi meddržavno bodo težave imele svoj pomen in bo treba tukaj, verjetno, kaj urediti. Imel sem še eno željo, ki se verjetno še ne bo uresničila, ampak strašansko bi rad, da ministrstvo, odgovorno za ribištvo, torej za gozdarstvo, za prehrano, ima predstavnika pri nas, ki bi uredil te službe, ki so po zakonu sedaj na novo postavljene, ampak tudi, da bi bil v pomoč ribičem, predvsem v začetku, ko pričakujem težave v zvezi z organiziranostjo pa tudi statusom ribičev itd. No kljub tem mojim kritikam in tako naprej: kot rečeno, bomo podprli ta zakon in na Obali lahko stopil ven, saj so ribiči, s katerimi sem govoril - in to so bili predstavniki vseh, sindikata, privatni, popoldanski ali pa iz podjetja -, zadovoljni s tem zakonom in ga podpirajo. Zadnje moje bi bilo to, ko sem zahteval, če imajo še kakšne pripombe na to, so rekli: "Ne, naj ostane tako. Praksa bo pokazala." Ampak v vsakem primeru bi želel, da če ne drugo, da v tem letu imamo predstavnika dol, tako da bi ribiči imeli doma nekoga, na katerega se bi obrnili in te probleme in težave, ki bodo v začetku, nekako pomagal urediti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo mnenja poslanski skupin. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava v nadaljevanju omejena na pet minut. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O predlogu sklepa glasujemo. Glasujemo. Prvo glasovanje o predlogu sklepa ni bilo uspešno. Kolege poslance in kolegice poslanke vabim v dvorani, saj nas čaka odločanje o amandmajih, vloženih v drugi obravnavi predloga zakona. V dvorani nas je zadosti. V dvorani nas je 50, tako da prosim za pozornost. Drugič odločamo o predlogu sklepa. Glasujemo. Ker tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno, bomo tretjič glasovali o predlogu sklepa ob 11.58 uri. Hvala lepa.
Spoštovani, spoštovane! Tretjič bomo glasovali o predlogu sklepa, da državni zbor skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. O tem predlogu sklepa glasujemo tretjič. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Zato prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 10.6.2002. V razpravo in odločanje dajem 3. člen in amandma odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 12. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju. Glasujmo! Navzočih nas je 52, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Ker je bil amandma povezan z amandmajem k 96. členu, bomo opravili glasovanje tudi o tem. Predlagatelj je odbor. Glasujemo o amandmaju k 96. členu. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi amandma k 96. členu sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 14. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 17. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 21. členu in dveh amandmajih. Predlagatelj obeh je odbor. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Ker smo sprejeli dva amandmaja, s katerima sta povezana tudi amandmaja na strani 4 pregleda, in sicer amandma pod 1. in 2. k 99. členu, bomo opravili glasovanje tudi o teh dveh povezanih amandmajih. Glasujemo torej o amandmaju pod 1. k 99. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1. sprejet. Odločamo še o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi ta amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 28. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 50, proti nihče. Za je glasovalo 50.) [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 31. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 35. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 50. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 53. členu in o amandmaju, katerega predlagatelj je gospod Alojz Sok k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospa Zupan, izvolite.
Hvala za besedo. V imenu kolega, ki je vložil amandma, pa je zadržan, bi želela vprašati predlagatelja, ali ne bi kazalo že v zakonu določiti kriterije za reprezentativnost in kaj menite o kriterijih, ki so v tem amandmaju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Potočnik, izvolite.
Gospa predsedujoča! Spoštovane gospe poslanke, spoštovani gospodje poslanci! Hvala lepa za besedo. Ko smo pripravljali ta predlog, smo ugotovili, da tega v sam zakon ne moremo zapisati oziroma ni smiselno zapisati. Pogoji za priznanje reprezentativnosti organizacije proizvajalcev v ribištvu se spreminjajo v skladu z implementacijsko uredbo evropske komisije. Trenutno velja ta uredba št. 2318 iz leta 2000 29. novembra. Vendar je implementacijska uredba, uredba 104 tržnih redov. Implementacijske uredbe se spreminjajo izredno naglo. Te pogoje se določi na konsenzu vseh držav članic. Se pravi, tu ne gre za to, da bi minister prostoročno odločal o teh pogojih, ampak se te kriterije določi v Bruslju. Ker pa uredbe Evropske unije pričnejo veljati takoj naslednji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije in bi bili trenutno veljavni pogoji zapisani v zakonu, bi to pomenilo, da bi bili takoj v neskladju, morali bi iti v zakonodajni postopek in spremeniti zakon. Tako, kot je tu predlagano, ni usklajeno niti s trenutno zahtevo, kajti ta hip je treba imeti dvotretjinsko večino proizvodnje za priznanje reprezentativnosti. Zaradi tega smo pač potem predlagali tako, kot smo predlagali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 20, proti 30. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o 53. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 40, proti 4. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 96. členu v celoti, amandma smo sprejeli. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 97. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 99. členu in amandmajih k temu členu. O amandmajih pod številko 1 in 2 smo že odločili, razpravljali in odločali bomo še o amandmajih pod številko 3 in 4; predlagatelj amandmajev je odbor. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 3 sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 4. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Prvič glasovanje o členu v celoti ni bilo uspešno. Lepo prosim še za malo pozornosti. Drugič bomo glasovali o 99. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 105. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 209. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona v celoti sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so odprti vsi amandmirani členi iz pregleda, razen 53. člena. Sprašujem, če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma. Prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. [[Ne.]] Sprašujem predstavnico sekretariata, ali je morebiti porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 45, proti 5. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnici in predstavnikom vlade se za sodelovanje najlepše zahvaljujem, ravno tako predstavnici sekretariata državnega zbora. Hvala lepa. Mi pa prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SEMENSKEM MATERIALU KMETIJSKIH RASTLIN, hitri postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavnice in predstavnika vlade Republike Slovenije med nami lepo pozdravljam. Želi predstavnik vlade besedo? Darko Simončič, državni sekretar na ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, izvolite.
Spoštovana gospa predsedujoča, spoštovane gospe poslanke in spoštovani gospodje poslanci! Predstavil bi predlagani zakon o semenskem materialu kmetijskih rastlin, ki sodi v zakonodajo, ki je v postopku zaradi usklajevanja s pravnim redom Evropske unije. Zakon bo na novo uredil področje pridelave, dodelave in prometa semenskega materiala, ki je bil do sedaj urejen z zakonom o semenu in sadikah, ter postopek registracije sort, ki ga ureja zakon o potrjevanju novih sort, dovolitvi in produkciji novih sort ter o varstvu sort kmetijskih in gozdnih rastlin [[iz leta 1980]] . Oba veljavna zakona se nanašata na kmetijske in gozdne rastline. Predlagani novi zakon pa bo urejal le semenski material kmetijskih rastlin, gozdni reprodukcijski material pa bo urejen v posebnem zakonu. Predlagani zakon ureja obvezno registracijo oseb, ki se ukvarjajo s pridelavo, pripravo za trg in trženjem semenskega materiala kmetijskih rastlin. Uvajamo tudi ime "dobavitelj". Določa zahteve glede kakovosti ter druge pogoje, ki morajo biti izpolnjeni za trženje semenskega materiala kmetijskih rastlin, ter način zagotavljanja skladnosti semenskega materiala s predpisanimi zahtevami. Predpisuje uradni nadzor oseb, ki so registrirane za pridelavo, pripravo za trg in trženje, ter inšpekcijski nadzor semenskega materiala na trgu. Določa pogoje in postopek za vpis sorte v sortno listo; daje podlago za pooblastitev organov za potrjevanje semena ter za imenovanje preizkusnih laboratorijev in izvajalcev preizkušanja sort v postopku vpisa v sortno listo. Določa naloge javne službe na področju semenarstva ter način izvajanja in financiranja teh nalog. Ureja inšpekcijski nadzor nad izvajanjem zakona ter določa naloge in pooblastila fitosanitarnih in kmetijskih inšpektorjev. Predlagani zakon ne ustanavlja novih organov. Osrednji odgovorni organ za izvajanje tega zakona je uprava Republike Slovenije za varstvo rastlin in semenarstvo, ki je organ v sestavi ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in je bila ustanovljena že z zakonom o zdravstvenem varstvu rastlin. Na ta način se tudi v nacionalni zakonodaji združuje sklop fitosanitarnih področij, tako kot jih združuje pravni red Evropske unije. To so področja zdravstvenega varstva rastlin, fitofarmacevtskih pripravkov, ostankov teh pripravkov na rastlinah ter kakovost semena in sadilnega materiala. Na podlagi javnega pooblastila uprave bodo uradno potrjevanje semenskih materialov izvajali organi za potrjevanje. V skladu z evropskim pravnim redom je namreč uradno potrjevanje uradni postopek, ki ga izvajajo certifikacijski organi, ki izpolnjujejo določene pogoje, zlasti glede neodvisnosti ter strokovne usposobljenosti in tehnične opremljenosti, in ki obenem izpolnjujejo pogoje za nosilce javnih pooblastil. Zakon daje upravi tudi pooblastila za imenovanje preizkusnih laboratorijev, ki bodo izvajali laboratorijske in druge teste semenskega materiala v postopku ugotavljanja skladnosti s predpisanimi zahtevami. Zakon uvaja dodatno preizkušanje sort za opisno sortno listo kot javno službo na področju semenarstva. Dodatno preizkušanje sort se bo izvajalo pri gospodarsko pomembnejših vrsta kmetijskih rastlin, kot na primer: krompir, pšenica, koruza; pri sadnih vrstah, na primer jablana, breskev, oljka. Rezultate dodatne preizkušanja bo uprava objavljala kot opisno sortno listo, ki bo služila pridelovalcem kot pomoč pri načrtovanju proizvodnje neposredno ali posredno prek svetovalne službe. Predlagani zakon je tehnične narave in daje predvsem pravni okvir za sprejetje podzakonskih predpisov, s katerimi bo Slovenija v celoti uskladila svoje predpise s pravnim redom Evropske unije na tem področju in tudi vpeljala mednarodne postopke in metode zagotavljanja skladnosti semenskega materiala s predpisanim zakonom. Torej, to bi bilo na kratko o vsebini predlaganega zakona o semenskem materialu kmetijskih rastlin, ki ga vlada predlaga v potrditev. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Podpredsednik, gospod Geza Džuban, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je obravnaval predlog zakona o semenskem materialu kmetijskih rastlin, ki ga je državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po hitrem postopku predložila vlada Republike Slovenije. Zakon sodi v sklop zakonov, ki jih je potrebno sprejeti v procesu prevzemanja pravnega reda Evropske unije. Člani odbora o razlogih za sprejetje predloga zakona o in vsebini niso veliko razpravljali. Pač pa so sprejeli sklep, ki pravi: "Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano podpira predlog Vlade Republike Slovenije za obravnavo in sprejetje predloženega zakona po hitrem postopku. Na osnovi določenih pripomb je odbor podprl amandmaje predlagatelja, ki so v pregledu in na koncu še sprejel sklep: "Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano podpira predlog zakona o semenskem materialu kmetijskih rastlin in predlaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da ga obravnava in sprejem po hitrem postopku skupaj z amandmaji odbora." Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava omejena na 5 minut. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O predlogu sklepa glasujmo. Glasujmo! Prvo glasovanje o predlogu sklepa ni bilo uspešno. Mislim, da nas je v dvorani več kot zadosti. Mislim, da bi lahko v dopoldanskem delu zaključili in sprejeli tudi ta zakon. Zato lepo prosim še za nekaj pozornosti. Drugič glasujmo o predlogu sklepa! Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo torej na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 10.6.2002. V razpravo in odločanje dajem 15. člen in amandma odbora k temu členu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Prvo glasovanje o členu v celoti ni bilo uspešno. Ponovno lepo prosim še za nekaj pozornosti. Drugič glasujmo o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 21. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Prvo glasovanje ponovno ni bilo uspešno. Ponovno prosim še za nekaj pozornosti. Drugič odločamo o 21. členu v celoti. V dvorani nas je zadosti. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 22. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 35. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 66. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 79. členu in treh amandmajih. Predlagatelj vseh je odbor. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti eden. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 3. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 47, proti eden. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 81. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Pod 1 je amandma poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, z opombo, če bo ta sprejet, je amandma odbora pod zaporedno številko 2 brezpredmeten. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, jo zaključujem in prehajamo na odločanje. Najprej odločamo o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 39, proti 5. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. S tem je postal amandma pod 2 brezpredmeten. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 84. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih, prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona v celoti sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji. Vsi amandmirani členi so odprti. Če želijo k tem kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? [[Ne.]] Sprašujem predstavnika sekretariata, ali je morebiti porušena skladnost določb zakona. [[Ne.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnicam in predstavniku vlade se najlepše zahvaljujem za sodelovanje, tudi predstavniku sekretariata državnega zbora najlepša hvala. Mi pa prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O GOZDNEM REPRODUKCIJSKEM MATERIALU, hitri postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Gospod Jože Sterle, državni sekretar v ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite.
Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke! Zakon o gozdnem reprodukcijskem materialu je izraziti tehnični zakon, ki ima tudi neko paralelo z zakonom, ki ste ga pravkar sprejeli. Osnovni namen tega zakona pa je, da bomo slovenske gozdove kot edino naravno obnovljivo bogastvo pravzaprav obnavljali z ustreznim reprodukcijskim materialom. Ta zakon ima ustrezno evropsko paraliteto, zaradi tega predlagam, da ga sprejmete po hitrem postopku.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik, mag. Kramberger, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je obravnaval zakon o gozdnem reprodukcijskem materialu na dveh sejah, na prvi seji prvo obravnavo in na drugi seji drugo obravnavo. Prisotni so bili tudi predstavniki kmetijsko-ozdarske zbornice, ki se strinjajo s predlaganim zakonom. Na odboru smo podprli predlog zakona, da se sprejme v državnem zboru po hitrem postopku. Sprejeli smo tudi nekaj amandmajev. Predlagamo, da državni zbor sprejme zakon skupaj s predlaganimi amandmaji odbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava omejena na 5 minut. Želi kdorazpravljati? Ker ne želi, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo predloga zakona, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O tem predlogu glasujemo. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 10.6.2002. V razpravo dajem 1. člen in amandma odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Prvo glasovanje o členu ni bilo uspešno. Prosim še za nekaj pozornosti. Drugič glasujemo o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 3. členu in dveh amandmajih odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 5. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 11. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 13. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 14. členu in treh amandmajih odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Battelli, izvolite.
Hvala lepa. Je že tako na žalost, da če se že izgublja čas, je včasih potrebno izgubiti še malo časa zato, da se morda neha izgubljati čas. Tu imamo tak primer. Odbor za kmetijstvo ni edini odbor, ki se obnaša na tak način zadnje čase, ampak vendar ugotavljam naslednje. Pri prejšnjih zakonih je bilo enako. Imamo istega predlagatelja, na isti datum, ki vloži na isti člen tri amandmaje. Lahko bi se zadeva poenostavila na način, da se vloži en amandma na en člen. Tako ne bi bilo treba glasovati po trikrat, štirikrat, tudi do petkrat smo glasovali o posameznih amandmajih na posamezni člen. Hvala.
Hvala lepa, gospod Battelli. Samo v pojasnilo. Nomotehnično je način, kakor so vloženi amandmaji, korekten. Stvar predlagatelja je, lahko je tudi iz taktičnih razlogov stvar razbita in vložena na tak način. Ampak nomotehično so seveda amandmaji korektno vloženi. Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih nas je 46, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod 3. Glasujemo. Glasovanje ni bilo uspešno, v dvorani nas je dosti, še malo pozornosti, lepo prosim, drugič glasujemo o amandmaju pod 3. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 15. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 21. členu in o dveh amandmajih odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 23. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 31. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 40. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 43. členu in treh amandmajih odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod številko 3. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 44. členu in amandmajuodbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 44. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju. Glasujmo! Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Spoštovani, spoštovane! Če bi se strinjali, bi z glasovanjem iz pregleda amandmajev končali, za toliko podaljšali dopoldanski del zasedanja in za toliko tudi podaljšali začetek popoldanskega dela zasedanja. Prehajamo na razpravo in odločanje o 48. členu in o treh amandmajih k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod 3. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 56. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Prvo glasovanje o členu ni bilo uspešno. V dvorani nas je zadosti. Prosim še za malo pozornosti. Drugič odločamo o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti eden. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 63. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Prvo glasovanje ponovno ni bilo uspešno. Lepo prosim še za nekaj pozornosti. Drugič glasujemo o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 64. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 66. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 73. členu in treh amandmajih k temu členu. Predlagatelj vseh je odbor. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod 3. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih, prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji. Ti členi so odprti. Če kvalificirani predlagatelji želijo vložiti amandmaje, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? [[Ne želi.]] Sprašujem predstavnika sekretariata, ali je morebiti porušena medsebojna skladnost. [[Ne.]] Prehajamo torej na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnicam in predstavniku vlade se za sodelovanje najlepše zahvaljujem, tudi predstavniku sekretariata. Hvala lepa, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, popoldanski del nadaljujemo ob 15. uri, ko bomo prešli na obravnavo 11. točke dnevnega reda. Najlepša hvala za sodelovanje in dober tek.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo 20. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O URESNIČEVANJU JAVNEGA INTERESA ZA KULTURO. Ugotavljam, da nas je v dvorani samo 25, zato pozivam vse vodje poslanskih skupin, da pripeljejo svoje poslanke in poslance v dvorano. Prehajamo na 11. točko dnevnega reda, to je na prvo obravnavo predloga zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo [[EPA-477 /III]] . Obveščen sem, da bodo dodatno upravičeno odsotni za nadaljevanje 20. izredne seje 12.6.2002: mag. Janez Drobnič za pričetek popoldanskega dela seje, Franc Sušnik za popoldanski del seje, mag. Andrej Vizjak za popoldanski del seje, Peter Levič od 16.30 ure dalje, Ivan Božič za popoldanski del seje do 16.00 ure in Janez Podobnik za popoldanski del seje do 16.00 ure. Da bi lahko začeli z delom, bomo najprej preverili prisotnost. Prosim za malo pozornosti, ugotavljali bomo sklepčnost. Nekaj nas še manjka, samo 43 se jih je prijavilo. Ugotavljam, da nas je več kot toliko. Ponovili bomo ugotavljanje sklepčnosti. Ponovno prosim, da ugotovimo sklepčnost s "kvorumom". Navzočih nas je 52 poslank in poslancev in lahko nadaljujemo z delom. Pozdravljam goste, navzoče na današnji seji, ministrico za kulturo, gospo Andrejo Rihter, državnega sekretarja in državno podsekretarko ter gospo Alenko Ogrinc iz sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Želi.]] Besedo dajem ministrici za kulturo, gospe Andreji Rihter.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovane poslanke, dragi poslanci! Ko sem prišla v parlament, je bil rezultat 1:0, če bi se mogoče prej kultura in šport družila, bi bil danes mogoče kakšen boljši uspeh. Ne vem, koliko je bil rezultat, ko sem odhajala iz pisarne je bilo 2:1 ali pa celo 3:1. Moram reči, da sta šla šport in kultura skupaj in Slovenija je bila vedno prepoznavna tako po enem kot po drugem. Če zaključujemo danes našo udeležbo na svetovnem prvenstvu, pa odpiramo v našem državnem zboru razpravo o drugem širokem področju, to je o kulturi. Upam, da bomo tukaj prav tako znali poenotiti moči in pa predvsem našo vizijo v prihodnost. Danes smo leta 2002. Ker so nam mnoge stvari mnogo jasnejše kot leta 1994, ko je bil sprejet danes veljavni zakon o uresničevanju javnega interesa na področju kulture, menimo, da je zato napočil trenutek za njegovo celotno revizijo. V to nas silijo notranja spoznanja, se pravi izkušnje in tudi pomanjkljivosti, na katere opozarja kulturno polje samo in pa zunanji razvoj dogodkov, od splošnega institucionalnega okvira, ki se je v Sloveniji bistveno spremenil v zadnjem letu, pa če omenimo samo delovnopravno in javnofinančno zakonodajo, do bližajočega se vstopa v Evropsko unijo, ki zahteva od Slovenije dobro kulturno kondicijo za učinkovit preboj v novo kulturno sredino in zato čimvečji red in čimboljšo organizacijo vlastni hiši. Zato so predlagane zakonske rešitve problemsko naravnane in se osredotočajo na tiste zadeve, ki jih je treba čimprej rešiti, da se bomo lahko v nadaljevanju posvetiti bistvu, to je strateškim vprašanjem kulturnega razvoja v naslednjih, za Slovenijo tako odločilnih, letih. Že bogata in razgibana razprava v odboru za kulturo, znanost, šolstvo in šport državnega zbora je to dokazala. Prav takšne debate pa spremljajo ministrstvo za kulturo vse od jeseni lanskega leta, ko smo se podali na to težavno pot, ki je danes prišla do prve odločilne točke. Dovolimo si celo reči, da smo storili vse, kar je bilo v naši moči, da bi bila ta pot čimbolj ovinkasta in da bi lahko prišli do vseh tistih, ki imajo o rešitvah kaj povedati, od sindikatov, do občin, od kulturnih institucij, do posameznih strokovnjakov in seveda sveta za kulturo, da o zelo zahtevnem medresornem vladnem usklajevanju niti ne govorimo. Predlog zakona poskuša zbuditi zavest o potrebi po aktivni kulturni politiki na vseh ravneh. Kultura naj bi postala samoumevni del lokalnih razvojnih strategij, država pa jih mora v njihovih ambicijah podpirati. V skladu s tem tudi jasno odgovarjamo, da centralizacija da, vendar postopno in z garancijami. Če je Zahodna Evropa decentralizirala svojo kulturo 20let in še danes ugotavlja, da mora kulturni prostor na koncu ostati celovit, potem moramo s kulturno mrežo, ki so jo ustvarjale generacije Slovencev, premišljeno ravnati tudi mi. Nekateri bi želeli dokončne odgovore na vprašanje, kaj je v interesu na področju kulture in zato pričakujejo, da bo zakon kot trajen dokument dal ta odgovor. Tisti, ki so pred desetimi leti po vsem razvitem svetu zapisovali v svoje kulturne strategiještiri osnovne usmeritve, to so ustvarjalnost, dostopnost, identiteta in pluralizem, danes govorijo o socialni koheziji, kreativni industriji, kulturnem kapitalu, urbani kulturi, odprti družbi. Zato pravi predlog zakona predvsem to, da je potrebno pri kulturnopolitični strategiji izhajati iz zgodovinskega doseženega stanja. Vendar pa hkrati pušča vrata v prihodnost široko odprta in se ne zateka v priročne definicije, ki nikomur ne bi škodile, koristile pa prav tako ne. Sprijazniti se je potrebno, da je razvoj dinamična kategorija, ki zahteva nenehno budnost in visoko reaktivno sposobnost. Glede na to, da je odbor sprejel stališče, da naj se jasneje opredeli javni interes za kulturo, zato tudi predlagam ponovni premislek o tem, ali je to čisto naša prava usmeritev. Predlog zakona opredeljuje nacionalni program kulture kot akcijski dokument. Predlog nacionalnega kulturnega programa, ki ga je pripravila prejšnja vlada in je v parlamentarnem postopku, bo naše odlično izhodišče še za akcijski del, ki mu sedaj manjka in ga bo potrebno pripraviti na podlagi novih zakonskih rešitev. Zato jeverjetno razprava o tem, ali prej nacionalni kulturni program ali zakon, odveč. Čas je za to, da se soočimo tudi z golimi dejstvi, ki pravijo, da sveti v javnih zavodih, pa če so še tako idealno zamišljeni, preprosto ne delujejo. Če pa delujejo, je njihova vloga samo formalna. Potrdijo program dela, ki ga ne spreminjajo med letom in ne sprejemajo tudi zaključnega računa, ki je predlagan. Ostalih vlog, kot je na primer nadzor nad poslovanjem in zakonitostjo dela, opravljajo slabo. Poleg tega pa tudi ne morejo biti v pomoč vodstvu zavoda, ker imajo vse, kar direktorji potrebujejo, to je denar in sistemske rešitve, v rokah njihovi ustanovitelji. Če imajo ti vse pristojnosti, morajo dobiti tudi to odgovornost. Zato razčiščevanju nerealnih predstav o upravljanju zavoda ne moremo reči podržavljanje, kot se slišijo tudi očitki iz več strani, ampak normalizacija. Sveti naj postanejo javna vest zavoda in ustanovitelja. Ustanovitelj pa naj se končno sooči z obveznostmi, ki jih ima do zavoda. Če je program zavoda slab, ni rešitev v tem, da se mu da manj denarja, ampak mora ustanovitelj s pristojnostmi, ki jih ima, stanje urediti. Posebna poglavja v našem predlogu zakona so delovna razmerja. Če hočemo, da so stebri slovenske kulture ustvarjalnosti centri odličnosti, potem morajo postati odprti za najboljše. Pretočnost pa ni združljiva z nedotakljivostjo zaposlenih. Postaviti moramo jasno mejo med ambiciozno kulturno politiko in solidarno socialno politiko. Kulturniki morajo sprejeti tveganje, ki ga nosijo poklicanih,ostali delavci pa morajo razmeti, da jim je potrebno zaradi tega priznati posebne pravice, ko gre za nadomestila za čas brezposelnosti, upokojevanja in nagrajevanja izrednih dosežkov. To je zagotovo problematika, kjer predlagatelj potrebuje jasno izraženo podporo parlamenta. Vsej eruptivosti kulture navkljub pa je področje, ki potrebuje stabilno financiranje. Letošnji rebalans proračuna nas potrjuje, da bomo lahko vztrajali na večletnih pogodbah samo, če bo država lahko sklepala pogodbe z elementi javnega prava, kot jih ponujamo v predlogu zakona, ker ti dajejo državi določene privilegije glede odstopa od pogodb. Brez tega manevrskega prostora se lahko od večletnih pogodbenih obveznosti države bolj ali manj poslovimo. Naj za konec izrazim upanje, da bo državni zbor dosegel čim večjo stopnjo političnega konsenza, ker gre za vprašanje, ki zadeva vse Slovence, vso slovensko nacijo, in usmeril svoje pripombe v take izboljšave, ki bodo okrepile namere predlagatelja zakona in utrdile možnosti, da ta zakon reaktivira slovenske kulturne potenciale. Hotela sem biti zelo kratka. Še vedno smo, izgleda, razrvani z rezultatom našega nogometa, zato pa upam, da bomo razpravo dodobra odpeljali. Hvala lepa.
Hvala vam, gospa ministrica. Predlog zakona je obravnaval odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona.
Spoštovane gospe poslanke in gospodje poslanci! Po dolgi razpravi je odbor pripravil odločitve, ki ste jih vsi dobili v pisni obliki in jih imate na klopi, zato tega ne bom ponavljal. Povedati moram, da se je pred resno obravnavo zakona dilema vrtela v glavnem okoli dveh stvari. To je tista stvar o kuri pa jajcu, ali najprej sprejeti nacionalni program pa potem krovni zakon ali najprej krovni zakon in potem nacionalni program. Po dolgi debati smo le prišli do mnenja, da je ta zakon osnova za sprejem nacionalnega programa, zato smo potem tudi v stališčih, ki jih imate v prilogi, predlagali, da naj se hkrati s sprejemom tega zakona s faznim razmikom začne tudi postopek za sprejem nacionalnega programa za kulturo. Druga stvar, ki se tiče tudi te dileme, kura ali jajce, je bila v tem, ali naj najprej sprejmemo zakon o financiranju občin in potem krovni zakon o kulturi in obratno. Tudi po dolgi in tehtni razpravi je v odboru prevladalo mnenje, da je bolje, če vlada predlaga najprej v sprejetje zakon, ki bo kulturi zagotavljal, ne samo oblike upravljanja, ampak tudi financiranje, in potem na podlagi tega zakona zakon o financiranju občin tako prilagoditi, da bo usklajen s tem zakonom. Tudi ta dilema je odpadla. Potem pa še, če zelo na kratko preletim. V stališčih 18 - prosim vas, ker so zelo dobro pretehtana, da bi jih podprli - smo govorili o tem, da je treba naloge pa pristojnosti nacionalnega sveta za kulturo jasneje opredeliti; da je treba opredeliti tudi rok v tem zakonu za sprejem nacionalnega kulturnega programa. To je bila ena izmed pomanjkljivosti podobnega zakona v preteklosti, ko smo zakon sprejeli, nacionalnega kulturnega programa pa še po letih, ki so pretekla, ne. Potem smo odločili, da se naj - če boste, seveda, spoštovane poslanke in poslanci, sprejeli - ponovno vključi v zakon kulturniška zbornica, tako da bi na to politiko tudi zainteresirana javnost prek nje lahko vplivala. Potem smo govorili še o tem, kakšne kompetence naj ima direktor zavoda oziroma kakšne naj ima svet oziroma ali je v redu, da imamo v kulturnih javnih zavodih upravne odbore oziroma ne. Potem smo govorili tudi še o socialni plati zaposlenih v javnih kulturnih zavodih, to je o posebnih delovnih razmerjih v kulturi. Spomnite se, ko smo obravnavali zakon o delovnih razmerjih, je takrat poslanka Majda Širca s skupino drugih poslancev vložila dopolnilo, kjer je v tem splošnem zakonu poskušala doseči nek poseben status za zaposlene v javnih kulturnih zavodih, vendar je državni zbor to takrat zavrnil, z obrazložitvijo, da bo v tem specialnem zakonu, ki ga danes obravnavamo, to problematiko skušal rešiti. Poleg ostalega smo potem govorili o financiranju javnih kulturnih programov in kulturnih projektov. Razlika v financiranju med državo in lokalnimi skupnostmi. Tu imate notri en model 60:40 oziroma 60:20+20. Verjetno ste te stvari dobro predebatirali. Gospa ministrica je te stvari povedala že na odboru, ko smo te stvari obravnavali, da je dosegla konsenz z lokalnimi skupnostmi. Verjetno, če bo govora, bo tudi danes lahko, ker je imela, kot mi je povedala, nedavno sestanek z njimi, vam tudi posredovala prav sveže informacije. Potem bi pa še nekaj rad povedal. V preteklosti je bilo od poslancev enega prejšnjih sklicev, ko je sprejemal podobni zakon, spregledano, da smo mislili, da je delovanje javnih kulturnih zavodov tako vzorno, da ne rabijo nobene inšpekcije oziroma nobenega nadzora. Glede izvajanja tega zakona se je v preteklosti pokazalo, da to ravno ni bilo tako. Zato smo pač pozvali v enem izmed predzadnjih stališč tudi predlagatelja, da naj ta zakon dopolni tudi z nadzorom nad izvajanjem tega zakona. Jaz se vam zahvaljujem za pozornost. Hvala lepa.
Hvala tudi vam za poročilo. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Imam dve prijavi. Besedo dajem kot prvo prijavljenemu predstavniku Združene liste socialnih demokratov Samu Bevku.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov seveda podpiramo predlog zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo. Mislim, da je lahko zakon v državnem zboru, kot predlagajo na vladi, sprejet že do konca tega leta, tako da bo stopil v veljavo na začetku leta 2003. Predlagano besedilo oziroma teze za pripravo zakona so v javnirazpravi že od začetka letošnjega leta. Mislim, da je bila zelo koristna dvodnevna javna razprava o delovnem gradivu za novi krovni zakon o kulturi, ki je bila konec januarja v Cankarjevem domu, in kjer je o predlaganih rešitvah razpravljala predvsem zainteresirana strokovna javnost. Predlog novega zakona upošteva večletne izkušnje od sprejetja starega krovnega zakona, ki seveda ni najbolje zaživel, na kar opozarja že dejstvo, da v vsem tem času nismo uspeli sprejeti nacionalnega kulturnega programa kot strateške dokumenta kulturne politike na Slovenskem. Zakon upošteva tudi nove razmere po sprejetju zakona o javnih financah, uvaja pa tudi številne novosti na področju vloge svetov in uprave javnih zavodov, delovnih razmerij, financiranja, decentralizacije - 38 več občinskih javnih zavodov - in razmejitve pristojnosti med državo in lokalnimi skupnostmi. Mislim, da smo v zadnjih nekaj letih z dokaj nesrečno roko vodili politiko na področju financiranja javnih kulturnih zavodov. Mislim, da ni bila dovolj pretehtana rešitev v noveli zakona o financiranju občin iz leta 1998, ko je bila s povečanjem deleža dohodnine občinam avtomatično prenesena tudi obveznost financiranja medobčinskih kulturnih zavodov z države nazaj na občine oziroma na tiste občine, kjer sobili sedeži teh zavodov. Dve leti kasneje pa smo stvari še dodatno zapletli z rešitvami v zakonu o izvrševanju proračuna. Zato ni bilo naključje, da je ustavno sodišče Republike Slovenije obe rešitvi razveljavilo in posebej poudarilo, da je treba to področje primerno urediti v okviru resorja kulture. Zato je ena pomembnejših rešitev v tem zakonu prav tista, ki govori o razmerju med državo in lokalnimi skupnostmi, še posebej na področju financiranja zavodov. Seveda so tu možne različne rešitve. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov pa se zavzemamo za tiste rešitve, ki so predlagane oziroma nakazane v zakonu. Tu je treba prisluhniti mnenju sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, ki je zelo konstruktivno - ne samo v tem segmentu, ampak tudi sicer. V načelu podpiramo predlagano rešitev, da ministrstvo za kulturo zagotovi 60% sredstev za financiranje omenjenih 38 kulturnih zavodov v državi, ki presegajo zgolj ozke lokalne okvire, 40% sredstev pa bi zagotovile občine; ob dejstvu, seveda, da bodo sedežne občine upravičene še do 20% dodatnih sredstev iz naslova primerne porabe občin, kar pa v zakonu ni dovolj jasno urejeno. Rešitve v 25., 27. in 121. členu so preveč splošne in neobvezujoče. Zato mora imeti ta zakon vgrajene tudi jasne finančne posledice za državni proračun. Brez jasne zagotovitve dodatnih sredstev za delovanje omenjenih ustanov lahko tudi ta določila doživijo dokaj klavrno usodo na ustavnem sodišču, saj je jasno, da bodo prizadete občine temeljito proučile zakonske rešitve glede delovanja in financiranja kulturnih zavodov. Naslednje pomembno vprašanje se nanaša na posebne določbe o delovnih razmerjih delavcev v kulturnih zavodih, zato podpiramo rešitve, ki sta jih pripravila sindikat Glosa in Zveza svobodnih sindikatov Slovenije. Na problem odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas iz poslovnega razloga opozarja tudi naš sekretariat. Prav tako predlagamo, da ministrstvo temeljito prouči tudi ostale pripombe sekretariata in stališča matičnega odbora. Po sprejetju krovnega kulturnega zakona pa bo treba čim prej pristopiti k pripravi nacionalnega programa kulture; nadgraditi bo treba besedilo, ki ga je na hitro v svojem kratkotrajnem mandatu sprejela prejšnja vlada, oziroma proučiti možnost, da se ključne elemente nacionalnega programa kulture vključi že v predlagani krovni zakon za drugo obravnavo. Obenem pa se bomo kmalu soočili tudi z novim zakonskim predlogom o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi do leta 2008 v vrednosti 30 milijard za pet različnih programskih sklopov, ki smo ga pred prvomajskimi prazniki v parlamentarno proceduro vložili v imenu poslanskih skupin vladajoče koalicije Majda Širca, Janez Podobnik, Vojko Čeligoj in Samo Bevk. Predlagatelji skromnejše variante zakona iz poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov smo le-tega umaknili iz parlamentarne procedure in naredili pot bolj ambicioznemu projektu, ki upam, da bo dobil podporo vlade in ostalih poslanskih skupin v državnem zboru. Nobenega razloga ni, da se vlada, posebej ker je pred kratkim poslala v parlamentarno proceduro tako imenovani "tolar za znanje", ne bi pozitivno opredelila tudi do tega zakonskega predloga. Spoštovani! Zakon o uresničevanju javnega interesa za kulturo, nacionalni program kulture in novela zakona o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije o kulturi bodo ob ustreznem strokovnem in političnem soglasju pomembno sooblikovali kulturno politiko na Slovenskem v naslednjem obdobju. Hvala lepa.
Hvala, gospod Samo Bevk. Stališče poslanske skupine Socialdemokratske stranke bo predstavil gospod Janez Cimperman.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica, predstavniki vlade, kolegice in kolegi, lep pozdrav. V poslanski skupini Socialdemokratske stranke smo s presenečenjem sprejeli predlog zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo, ki ga je v parlamentarno proceduro poslalo ministrstvo za kulturo. Osem let že pričakujemo, da bo državni zbor najprej sprejel nacionalni kulturni program in šele nato zakon, ki ga imamo pred seboj. Zakon iz leta 1994 je namreč zahteval sprejetje nacionalnega kulturnega programa v enem letu. Torej zamujamo osem let. Normativno urejenost kulture, zlasti njeno organiziranost, pa se lahko opravi samo na osnovi jasnih ciljev, ki jih določa nacionalni kulturni program. Bajukova vlada je oktobra 2000 sprejela predlog nacionalnega kulturnega programa, ki ga je pripravi takratni minister mag. Šeligo s svojo strokovno ekipo in ga poslala v državni zbor. Namesto da bi si ministrica za kulturo prizadevala za čim hitrejše sprejetje nacionalnega kulturnega programa, je poslala v državni zbor predlog zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo, ki pa je po vrhu vsega še zelo slabo pripravljen. Ugotavljamo, da gre za sistematično blokiranje nacionalnega kulturnega programa oziroma za poskus popolnega izničevanja uspehov in truda prejšnje vlade. Šlo je celo tako daleč, da je prišlo do spremembe naziva: namesto "nacionalni kulturni program" se uporablja naziv "nacionalni program kulture". Domnevamo, da zato, da bi predlog nacionalnega kulturnega programa, ki ga je pripravil mag. Šeligo, za vedno obležal v predalih. Menimo, da bi si vladajoča koalicija, vsaj na tem področju kulture, morala prizadevati, da do takega stanja ne bi prihajalo. Zanimivo je, da 2. člen omenjenega predloga zakona določa, da je, citiram: "Pri sprejemanju zakonodaje in pravnih interesov, ki lahko vplivajo na stanje kulture in njen razvoj, potrebno upoštevati javni interes za kulturo, določen z nacionalnim programom kulture." Konec citata. Hkrati je nacionalni kulturni program v predlogu zakona od 7. do 11. člena predviden le kot nek srednjeročni plan, brez roka, do katerega mora biti sprejet. Ministrstvo za kulturo je pripravilo tako nedodelan predlog zakona, da je sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve pripravil kar pet strani pripomb. Predlog zakona tudi ni v celoti usklajen s socialnimi partnerji, kot si to prizadeva pokazati gospa ministrica. Prišlo je le do podpisa dokumenta o obsegu usklajenosti nekaterih delov tega besedila, ne pa besedila v celoti. Vrsto pripomb imajo tudi v sindikatu Glosa. Začudeni in ogorčeni so, da je kljub njihovim opozorilom in predlogom ostal v besedilu zakona celo člen, ki omogoča liberalno odpuščanje vseh zaposlenih za nedoločen čas iz poslovnih razlogov, pri čemer samovoljno in povsem napačno interpretirajo poslovni razlog že kot sprejetje nove programske zasnove, ki jo v zavod prinaša vsakokratni novi direktor. Ministrica za kulturo je na matičnem odboru svoje videnje o tem predstavila z besedami: "Novost na področju delovnih razmerij je predvsem v usmeritvi, da gre za ločitev kulturne politike od socialne politike. Poslanstvo, ki ga opravlja kultura, ne pomeni samo poklica, ampak tudi poklicanost njegovih nosilcev. To pa predstavlja izbranost v vsakem pogledu. Tudi v pogledu na področju ustvarjalnosti ne more jamčiti nedotakljivost zaposlitve, pa najsi gre za javne uslužbence ali za druge zaposlene v kulturi." V poslanski skupini Socialdemokratske stranke opozarjamo, da ministrica pozablja na pravno državo in načelo enakosti pred zakonom. V 3. členu predloga zakona je zapisano: "V primeru dvoma, ali je posamezna dejavnost kulturna dejavnost, odloča minister." Ker je funkcija ministra politična, bi morali o tem pomembnem vprašanju odločati strokovnjaki za kulturo oziroma stroka. S tem pa je povezan drugi problem seveda, saj ima svet za kulturo le posvetovalno funkcijo, lahko daje le pobude, mnenje, strokovne predloge, strokovne komisije pa ravno tako le samo predloge - je posvetovalno telo. Obstaja tudi utemeljena bojazen, da bodo v zakon vnesene le nekatere prvine nacionalnega kulturnega programa in tako nacionalni kulturni program nikoli ne bo sprejet. Ponovno poudarjam, da mora biti nacionalni kulturni program osnova za pripravo zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo, kajti nacionalni kulturni program predstavlja strateški dokument, ki določa snovanje kulturne politike ter javni interes zanjo. Postavlja smernice, cilje in prioritete kulturne politike, ki bodo poudarjale slovensko identiteto in samobitnost. Nacionalni kulturni program predvideva pravne, finančne in organizacijske usmeritve, ki so potrebne za njegovo uresničitev na državni in lokalni ravni. Z vstopom Slovenije v Evropsko unijo je zelo pomembno ohraniti slovensko samobitnost. Z nacionalnim kulturnim programom pa bi dosegli nacionalni konsenz o temeljnih strateških usmeritvah na področju kulturnega razvoja Slovenije. Slovenska kultura bi dobila tako novo veljavo. Brez nacionalnega kulturnega programa pa lahko vsaka vlada s kulturo poljudno manipulira, birokratsko ureja podrobnosti, kako se kaj uredi, organizira itd. Zato poslanska skupina Socialdemokratske stranke predlaga naslednjo rešitev: druga obravnava predloga zakona naj se opravi šele po sprejetju nacionalnega kulturnega programa. Hvala.
Hvala vam, gospod Cimperman. Zdaj dajem besedo predstavnici poslanske skupine nove Slovenije Ani Mariji Tisovic.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, spoštovani predstavniki, gospa ministrica, predstavniki vlade in pa kolegi in kolegice. Poslanska skupina Nove Slovenije bo predlog zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo v prvi obravnavi podprla. Zavzemamo pa se za to, da pride v državni zbor v obravnavo tudi nacionalni kulturni program. Glede na to, da je po besedah gospe ministrice za kulturo nacionalni kulturni program že skoraj pripravljen, ga pričakujemo že pred drugim branjem tega zakona. Javni interes za kulturo mora biti opredeljen v nacionalnem kulturnem programu. Na tej osnovi se lahko bolje uresničuje javni interes za kulturo, z ustvarjalnejšim pristopom in novimi idejami. Pri vstopu v Evropsko unijo bo postala kultura tista prepoznavna vsebina, ki nas bo v Evropi identificirala. To je naš jezik in naš način življenja, ki ima globoke korenine v preteklosti, to je naša kulturna dediščina. Treba je tudi čimprej sprejeti zakon o financiranju občin, kajti uveljavitev zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo se mora vezati na spremembe zakona o financiranju občin. Jasno mora biti, kaj na področju kulture financira država in kaj občina. Država in občina morata biti stabilen partner v kulturi, če želimo, da ne bo nazadovanja na tem področju. V pomoč kulturi bi država morala uvesti stimulativno davčno politiko, naklonjeno sponzorjem in donatorjem, ki bi vlagali v kulturno dejavnost. Tudi lastniki kulturne dediščine, po mnenju poslanske skupine Nove Slovenije, niso dovolj stimulirani za njeno vzdrževanje, saj lastniki pri vzdrževanju kulturne dediščine lahko uveljavljajo le 3% davčne olajšave. Ustanoviti bi bilo potrebno tudi fond za nujne odkupe premične kulturne dediščine. To so slike, kipi in podobno. Pristojnosti in naloge nacionalnega sveta za kulturo bi morale biti natančneje opredeljene, kajti samo tako lahko pričakujemo, da bo dobro deloval. Kulturna zbornica je bila ustanovljena že pred leti, a žal ni zaživela. Tako ni opravila naloge, ki bi jo kot zbornica morala. Vprašanje je, kaj je bilo temu vzrok. Kulturna zbornica mora imeti svoj program, dolžnost ministrstva za kulturo pa naj bi bila, da ji omogoči delovanje, ker je drugače nesmiselno, da jo vključujemo v ta zakon. V pripravi predloga tega zakona za drugo branje je po mnenju naše poslanske skupine, Nove Slovenije, potrebno upoštevati tudi pripombe sindikata Glosa. Proučiti je treba posebne določbe o delovnih razmerjih in pravicah iz delovnih razmerij. Treba je upoštevati 52. člen zakona o delovnih razmerjih, ki govori o zaposlenih za določen čas. Zagotoviti je treba pravno varnost zaposlenih v kulturni dejavnosti. Položaj samostojnega kulturnega delavca, ki je eden izmed stebrov zagotavljanja javnega interesa v kulturi, je treba natančneje določiti. Tudi poročilo o napredku Republike Slovenije pri vključitvi v EU, ki ga je vlada Republike Slovenije sprejela 6.6.2000, je med drugim rečeno: "Na področju prostega pretoka storitev bo, kar zadeva kulturne dejavnosti, potrebno sprejeti še zakon o uresničevanju javnega interesa za kulturo." Zaradi vsega navedenega bo naša poslanska skupina, Nova Slovenija, podprla predlog tega zakona, posebno pa še tiste spremembe, ki bodo zagotavljale stabilnejše pogoje za uresničevanje javnega kulturnega interesa.
Hvala, gospa Tisovic. Besedo dajem gospe Majdi Širca, ki bo predstavila stališča poslanske skupine liberalnih demokratov Slovenije.
Spoštovani predstavniki vlade! Kot vam je že znano, smo imeli poslanke in poslanci LDS kar nekaj pripomb na predloženo besedilo, vendar smo se v dilemi, ali zakon podpreti ali ne, opredelili za konstruktivne dopolnitve, skratka, za dodatna stališča, ki naj bi zakon v drugi obravnavi usmerila v tiste rešitve, ki se nam zdijo v tem trenutku v tej obliki še sporne ali pa nedorečene. Tudi sama bom začela z najbolj razvpitim problemom, ki se, mislim, malo preveč vleče skozi diskusijo o kulturni politiki, in sicer z nacionalnim kulturnim programom, kjer smo poslanke in poslanci predlagali možnost, mogoče ne najbolj enotni poslanci in poslanke, ampak vendar možnost, da se v zakon inkorporirajo ključni elementi nacionalnega kulturnega programa. Predlagatelj je sicer smiselno po naših predpostavkah demistificiral sedanji status nacionalnega kulturnega programa, ki je tudi v današnji dvorani dodatno mistifikacijo ponovno dobil, s tem, ko mu je odvzel nekaj tistih ohlapnosti in bohotnosti, ki so nastale nekoč, sredi 90., mogoče celo zaradi nemoči, da bi že takrat definirali nekatere strateške opredelitve kulturne politike. In mislim, da je takratna nemoč mogoče botrovala tudi zdajšnjemu mistificiranju tega tako imenovanega strateškega dokumenta na področju kulture. Namreč, takratni tvorci zakona so številne neznanke, s katerimi so se takrat srečali, prenesli na NKP, kulturna politika pa se je v njegovi odsotnosti razvijala več ali manj zdravo, ne glede na njegovo odsotnost, čeprav je prav ta odsotnost bila neke vrste vedno alibi, da bi kulturno življenje prav skozi ta alibi nacionalni kulturni program rešil vseh tegob. Kulturna politika je namreč razvijala skoraj vse logične zahteve, ki jih v tem zakonu, obstoječem, zdaj veljavnem zakonu, vidimo kot potrebo po ustanavljanju javnih zavodov, oblikovanju meril za razvijanje in delovanje nekaterih področjih zagotovo v realnih okvirjih. In zagotovo tudi ne v prenapetostih, ki jih običajno prinašajo nacionalni programi, ki so, priznajmo si, večkrat prepolni načel in želja in se potem v realnosti hitro spodbijajo ali pa prihajajo v konflikt Nov zakon nacionalni kulturni program ohranja oziroma NPK ne NKP. Še več? Širi ga tudi na lokalne skupnosti. Ohranja torej nek načelni red, kajti kdo si bo upal zanikati to potrebo. V praksi pa ustvarja mogoče celo dodatni hendikep, na kar je bilo danes tudi že opozorjeno. Kot že rečeno, res je, da mu odvzame nekaj pretiravanj, ampak vendar hkrati prinaša tudi neko nedorečenost s tem, ko prinaša v 2. členu pogoj oziroma je pogoj za sprejetje nekaterih zakonodaj, ki, če ni upoštevan ta pogoj, potem se težko sprejme. Ampak, glede na to, da je imela vlada vendar neko figo v žepu ali pa zagotovo neko rezervo, dokazuje tudi prehodna določba, ki pravi, da se lahko zgodi odpustek v primeru, če tega nacionalnega kulturnega programa ni. Povzamem še enkrat. Predlog dela naše skupine je bil tudi v tem, da se nacionalni kulturni program integrira v ta zakon, ki pravzaprav rešuje temeljna vprašanja kulturne politike. Druga pripomba, ki je bila izrečena v naši poslanski skupini, s tem da je tudi artikulirana v stališčih, se nanaša na mogoče preveč razvidno potenciranje politične moči oziroma nanaša se na vse tiste rešitve, ki v veliki meri povečujejo vlogo vlade oziroma ministrstva oziroma države. Ministrica pravi, da je to reorganiziranje zgolj, ne pa povečevanje moči Ampak vendar mislimo, da gre za zmanjševanje participacije neposrednih uporabnikov oziroma najbolj pogosto povedano stroke in, recimo, mogoče celo delni umik demokratičnih rešitev, ki so v kulturi zelo prezentne v zdajšnjem življenju. Tako se, recimo, v nekaterih primerih zmanjšuje vloga sveta za kulturo. Tudi o tem je bilo danes že govora. In tudi v obrazložitvi zakona, ki je dokaj poljudna, mestoma celo kontradiktorna, saj je v nasprotju z rešitvami, recimo, ko govori o zadevah, ki jih zakon sam ne rešuje, na primer o vprašanju davka in tako naprej. Ampak vendar, tudi v obrazložitvi beremo, da je treba ohraniti princip stroke pri oblikovanju političnih odločitev, hkrati pa v rešitvah vidimo, da so ekspertne komisije in tisti pomočniki pri delu in tvorjenju kulturne politike vezani na mandat ministra, kar pomeni vendar na neko politično opcijo. Če nadaljujem, v opciji te krepitve moči vloge države - v primerjavi z zdajšnjim zakonom - nacionalni svet za kulturo, zdajšnji, obstoječi svet za kulturo, ki je opredeljen kot strokovno in posvetovalno telo, tega sestavljajo ugledni ljudje s področja kulture, imenovani so na delegatski način. Skratka, nov nacionalni svet po tem zakonu imenuje vlada, kar lahko predpostavlja iz ene opcije absolutno prednost, če vedno lahko zaupamo vladi in njeni razsvetljeni vlogi. Se pa lahko tudi v tem skrivajo določene pasti. O kulturniški zbornici je bilo že rečeno, da jo zakon z obrazložitvijo, da ni zaživela, odpisuje, ampak vendar menimo, da interesno združenje je na nek način - možnost interesnega združevanja naj ostane, naj bo prisotna, kajti tudi v prihodnje - pa tudi glede na vstop v evropske integracije - bo združevanje zagotovo bolj aktualno kot mogoče sedaj, ko je medsebojno včasih nažiranje znotraj ozkega prostora lažje; kajti znotraj širšega in konkurenčnega prostora je vedno organizacija mogoče bolj potrebna, konec koncev, saj smo videli tudi te dni ali prej na tekmi. Zakon prinaša tudi kar nekaj preureditev oziroma prestrukturiranja delovanja javnih zavodov. V današnji obrazložitvi teksta zakona smo soočeni s predpostavko, da sveti, ki delujejo v javnih zavodih, niso produktivni, da so formalni. Sama, tudi kot članica kakšnega sveta, lahko rečem, da so formalni samo v toliko, kolikor se dopusti, da so formalni in kolikor se pač član prepusti taki vlogi, če pa jo jemlje odgovorno, zagotovo ne. Skratka, zagotovo je treba za drugo obravnavo premisliti rešitve, tudi tiste, ki prinašajo možnost, da je predsednik nadzornega odbora javnih zavodov minister oziroma ministrica kar pomeni, po določeni opciji, zagotovo večji politični nadzor nad programom dela, nad zaposlovanjem, skratka, nad celotno strategijo določenega javnega zavoda. Kajti svet, za katerega slišimo, da ne funkcionira dobro in da ni v tej vlogi, kot je potreben, ima pa danes v javnih zavodih glavno moč odločanja, postaja po tem predlogu zakona povsem podrejen faktor, lahko svetuje, daje mnenja in tako naprej, sprejema stališča, ampak po drugi strani vse te njegove strokovne nasvete lahko politični nadzor zavrne, spregleda, lahko tudi potrdi, ampak predpostavljamo, da ga lahko v sekundi tudi izniči. V tem smislu se nam dozdeva, da gre za politično utrjevanje moči, da ne rečem, vračanje določenih segmentov v naročje države, ki predpostavlja - in predlagatelje razumem, da so izhajali iz stališča, da je ta vedno vredna zaupanja in trezna. Zagotovo bi pa pri organizaciji javnih zavodov potrebovali in pričakovali tiste rešitve, ki bi javni servis - če se le da in v primerih, ko se le da in nekaterih se da - organiziral tako, da bi imel čimveč menedžerskih fleksibilnih osnov, s pomočjo katerih bi se vzpostavljala bolj konkurenčna in selekcijska atmosfera oziroma tovrstni duh. To pa pomeni, da bi ponudili možnost prestrukturiranja določenih zavodov tudi v družbe, ki sobližje gospodarskim oblikam upravljanja - tam, kjer je možno. Sploh pa v servisih, recimo, da dam kot najbolj eklatanten primer tehnično službo filmskega studia Viba. Še najbolj pa korenitih posegov za naslednjo obravnavo bo potreboval zakon na tistih mestih, ki se dotikajo pristojnosti občin, ustanoviteljskih razmerij in financiranja javnih zavodov. Zagotovo pa še tistih, posebej tistih, ki jih bo ali pa jih je ustanovila občina. Rešitev, ki jo ponuja ta zakon, predpostavlja dokaj matematično logiko 60:40. Bilo nam je že razloženo. Zagotovo bi bilo potrebno v prihodnje preveriti, kako bo z dodatnimi obremenitvami občin v primerih, ko ne govorimo o prenosu sredstev, in tudi v primerih, ko odštejemo tistih 20 predvidenih odstotkov, ki postavijo to trditev na laž, saj bi potem država financirala v razmerju 80:20. Ampak vendar, to je zelo specifično vprašanje in zagotovo se bomo bolj detajlno pri drugi obravnavi in pri ponujenih rešitvah lahko opredelili do tistega, kar smo sedaj strnili v splošna stališča. Moram pa omeniti, da je še posebej vprašljiva rešitev, ki pomeni kar veliko nevarnost ponovne centralizacije javnih ustanov, in če povem - del stališča skupine LDS je zagotovo tudi ta, da se ob prenosu ustanoviteljskih pravic in obveznosti z občine na državo, pa tudi obratno vendar premisli, ali se lahko prenese infrastruktura brez povratnih vplačil, skratka nepovratno. Ta določba je lahko v tovrstnem prestrukturiranju zelo nevarna. Lahko pomeni še celo neke vrste podržavljanje, še posebej tistih objektov, ki so jih financirale tudi občine same in so jih gradile lokalne skupnosti, sedaj pa bi bile lahko tudi z nekim takim dogovorom pripravljene se odpovedati, seveda v upanju, da je država dosti večja skrbnica, kot je lahko lokalna skupnost, kar pa ni nujno, da je. Zakon se zelo poglobljeno ukvarja tudi s tisto javno službo, ki je določena v obstoječi mreži, zanemarja pa širok potencial neinstitucionalnih oblik ustvarjanja, ki so ravno tako v javnem interesu. V stališčih smo povedali, da je ta interes treba bolj definirati. Vendar vemo, da tako imenovani neinstituciolni ustvarjalci so v primerjavi z ostalimi v bistveno bolj neenakem položaju, še posebej mi vemo, da še posebej zakon o delovnih razmerjih in tudi z ureditvijo sistema plač za kulturne delavce, ki se je rešilo tukaj v državnem zboru, je ta javna služba zgledno urejena; ampak vendar očitek ostane, da zakon pri rešitvah izpušča samostojne kulturne delavce oziroma jih v primerjavi z zgledno zaščitenimi zaposlenimi postavlja precej na rob. In vedeti moramo, da je pretežen del umetniškega potenciala na trgu in to na trgu, ki niti ni stimulativen in niti ni bogat. Ne moremo jih kar postaviti pred vrata urada za zaposlovanje, jih siliti in potiskati v s.p-ejevstvo ali pa v obrtništvo. Poglavje o delovnih razmerjih je na določenih mestih še odprto. Na mestih sankcioniranja kršitve konkurenčnih klavzul, na primer. Na mestih, ki govorijo o odpovedi pogodbe o zaposlitvi, in tudi na mestih, ki se ne pokrivajo z zakonom o delovnih razmerjih. To je, mislim,da ministrstvu razumljivo, da bo rešitve še proučilo. Zakon ukinja pokojnino za zaslužene kulturne delavce, ki je bila tako v zobeh slovenskemu prostoru in ki je vzdržala vse do letos. Sedaj se je pač ministrstvo odločilo, da slovenski prostor nima potrebe, da bi zasluženim ustvarjalcem podajal posebno pokojnino. Ampak na srečo pa ohranja tisto možnost samostojnim kulturnim delavcem za izplačevanje prispevkov za zdravstveno, invalidsko in pokojninsko zavarovanje. To poglavje je mogoče treba dodelati samo na tistih mestih, ki postavijo bolj v red, če lahko tako rečem, postopke same ali pa tudi pogoje in merila. Pri vprašanju financiranja javnih zavod velja tudi poiskati nove rešitve, s pomočjo katerih bi država lažje kontrolirala uresničevanje programov, če govorim še o pogodbah in izpustim cel segment drugih pripomb. Namreč, dejstvo, da pri večletnih pogodbah pri javnih zavodih, ki naj bi se sklenile na podlagi ciljev, ki jih bo zavod oziroma ustanova predložila državi z določenimi zelo ohlapnimi kriteriji je pri takem sklepanju pogodb treba upoštevati še določene varovalke. Kajti, če na primer ti cilji niso doseženi, jih seveda vlada oziroma ministrstvo evalvira, s tem pa še ne pomeni, da ima tudi kakšne možnosti sankcioniranja ali pa revidiranja njihovega izplena. Povzela sem zelo na kratko ali pa mogoče še preveč detajlno nekaj stališč, ki so se v bogati in zagotovo zelo konstruktivni debati razvile na odboru za kulturo, šolstvo, šport.
Hvala, gospa Majda Širca. To so bila stališča poslanskih skupin. Želi besedo še katera poslanska skupina? Vojko Čeligoj v imenu poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa za besedo, lepo pozdravljeni predstavniki vlade, spoštovane poslanke in poslanci. Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev podpira usmeritev in pristop predloženega krovnega zakona za uresničevanje javnega interesa za kulturo. Že zastavljeni cilji opredeljujejo namero zakona za zakonsko ureditev številnih področij patudi za razrešitev nekaterih dilem, ki jih je življenje navrglo kot določen problem. Usmeritve pa bodo dobra popotnica vsem, ki bodo pripravljali dokument o nacionalnem programu za kulturo. Predloženi zakon postaja programski dokument na področju kulture in ponuja nekatere temeljne rešitve in orientacijo delovanja aktivnosti na tem področju in želi povečati učinkovitost zagotavljanja kulturnih dobrin. Zagotavlja tudi udeležbo stroke in uporabnikov pri kulturno-političnih odločitvah. Kaže tudi očitno namero da se pristojnosti na področju kulture čimbolj približajo uporabnikom in da se mnoge odločitve, pristojnosti pa tudi obveznosti prenesejo iz centra na lokalne skupnosti. V zakonu se zagotavlja pravica enakopravnejšega pristopa do javnih sredstev na področju kulture. Predlog zakona posega v razrešitev ali vsaj omejevanje financiranja zaposlenih, ki izpolnjujejo posebne pogoje za status samostojnega ustvarjalca, kar je gotovo posebna problematika. Tudi znana republiška priznavalnina kot dodatek pokojnini, kaže na situacijo, ki je sicer reševala določene probleme, doživlja pa številne negativne odzive v javnosti. Je pa to področje le treba reševati v drugih zakonskih določilih, kot je pokojninska zakonodaja. Poslanska skupina bo podprla zakon, amandmaje odbora in predlagane sklepe, ki jih je matični odbor tudi sprejel in dodal k temu gradivu. Hvala.
Hvala gospod Čeligoj. To so bila stališča poslanskih skupin. Zaključujem ta del razprave in dajem besedo poslankam in poslancem. Pisno prijavo imam samo eno, zato razprave ostalih poslank in poslancev omejujem na 5 minut. Besedo dajem dr. Mihu Brejcu.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Najprej želim vprašati ministrico za kulturo, kaj pravzaprav sploh želi doseči s tem zakonom. Namreč, ko pogledamo cilje, ki jih je v tem gradivu vlada pripravila oziroma ministrstvo za kulturo, ne vidimo nič posebnega. Sklicuje se na zakon iz leta 1994, iz katerega povzemajo neke cilje in tako naprej, in pri tem omenjajo, da je odsotnost nacionalnega kulturnega programa povzročila tudi negotovost občin o njihovi vlogi na področju kulture in tako naprej. Bajukova vlada, v kateri sem bil tudi sam, je sprejela nacionalni kulturni program. V ekspozeju ministrice - in tudi sicer - nisem zasledil nekih jasnih besed o tem, kaj je pravzaprav narobe s tem kulturnim programom. Mislim, da bi si poslanci že zaslužili kakšno besedo o tem, da bi izvedeli, zakaj program, ki ga je pripravil eminentni predstavnik slovenske kulture, gospod Šeligo, sprav tako številnimi eminentnimi sodelavci - v čem ta kulturni program ni dovolj dober, da bi ga poslanci lahko spoznali in o njem razpravljali in ga na koncu morebiti sprejeli, pa četudi s pripombami aktualne ministrice ali z neko dograditvijo. Tako si človek nehote pravzaprav ustvari vtis, da program ni dober pač zato, ker ga je Šeligo pripravljal. Pripravljal ga je nek eminentni slovenski kulturni ustvarjalec, ne pa birokrati na kulturnem ministrstvu. Prosil bi za jasno opredelitev ministrice do tega kulturnega programa, ki ga je pripravil kolega Šeligo, da pač vidimo, kaj je bilo v tem programu tako slabega, ker samo govoriti o tem, da ni nacionalnega kulturnega programa, da je to zakon in tako naprej, to je seveda zame nesprejemljivo. Kot je tudi nesprejemljivo, da sprejemamo nek zakon oziroma da smo dobili v postopek nek zakon o uresničevanju javnega interesa - čudno se to sliši, meni vsaj - za kulturo. Dobro, dopuščam, da je to zdaj v skladu z novim slovenskim pravopisom. Človek bi seveda pričakoval,da bomo šli po neki logični poti: od splošnega k posebnemu. Najprej nacionalni program, kjer bomo jasno povedali, kakšne so naše strateške usmeritve, in potem prvi kamen v tej zgradbi in na tej poti je pa, denimo, zakon, ki ga, recimo, vlada pripravi in pošlje v parlament. Vendar tega, kot pravim, ni. Druga moja pripomba se nanaša na prakso, ki je na žalost značilna za to vlado. Ne sicer v celoti. Treba je priznati, da je minister Dimovski porabil kar precej časa za dialog s socialnimi partnerji, ko je šlo za zakon o delovnih razmerjih; da je minister Bohinc porabil bistveno manj časa za ta socialni dialog, ko je šlo za plače, in da, ko gre za področje kulture, opažamo pravzaprav naravnost nekulturno ravnanje kulturnega ministrstva, ki pravzaprav ignorira socialni dialog. To težko razumem. Sodeč po izjavah predstavnikov sindikata v kulturi, recimo Glose, bi človek pričakoval, da bo ministrstvo za kulturo z mnogo več občutka za čas in prostor prisluhnilo pripombam, mnenjem, stališčem socialnih partnerjev, vendar tega očitno ni bilo. To štejem za eno resnih pomanjkljivosti - odsotnost socialnega dialoga, odsotnost demokratične politične kulture, ki ne sodi v ta čas. Potem, ker smo v okviru prve obravnave, opažam, da je težnja po koncentraciji moči v določenih strukturah izredno močna. Ta težnja se kaže vsaj v dveh primerih: ena v povečani vlogi ministrstva za kulturo kot nekega centralnega birokratskega organa, polnega moči, in na drugi strani direktorja javnega zavoda, ki postaja pravzaprav nek, skoraj bi lahko rekli, samodržec. Oblikovanje nekega mandatarskega principa v kulturnih institucijah je po mojem mnenju skregano z zdravo pametjo in z našo kulturo, z našo kulturno tradicijo. Če kje, potem na področju kulture človek pričakuje kulturni dialog. In če zdaj to povežemo s sodobno menedžersko prakso, v kateri vsa odlična podjetja v Evropi in svetu temeljijo svojo odličnost na spoštovanju zaposlenih, na sodelovanju z zaposlenimi, na stalnem dialogu z zaposlenimi, potem je postavitev takih formulacij, kot jih imamo v tem zakonu, dejanje v diametralno nasprotni smeri. To kaže na popolno nepoznavanje sodobnih menedžerskih praks, ne samo na splošno, ampak tudi na področju kulture, in postavlja kulturne ustvarjalce v nek izrazito podrejen položaj. Iz tega zakona tudi ni jasno - sam sem večkrat prebral to besedilo -, ni jasno, kaj je pravzaprav v javnem interesu. Ni eksplicitno navedeno, tako da bi lahko bilo vsakomur jasno. Ni tudi jasno, kako se ta javni interes na področju kulture uresničuje. Ni jasno, kdo je dolžan skrbeti za zagotavljanje tistih dobrin, ki so v interesu javnosti, ki so v javnem interesu. Ni jasna razmejitev nalog med državno ravnijo in lokalno skupnostjo. V mnenju našega sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve celo izrecno piše, citiram: "Menimo, da so predlagane rešitve pravno-sistemsko sporne, saj ne temeljijo na jasni razmejitvi nalog med državo in ustanoviteljicami, zato predhodno opredeliti nekatere naloge na tem področju" - in tako naprej, da ne berem celega odstavka. Se pravi, naš sekretariat je prav tako jasno razpoznal nedodelanost zakona v ključnih postavkah. Spet bomo poslušali na lokalni ravni številne utemeljene pripombe, kako pravzaprav država vzame tisto, kar jo zanima in da pod svoje okrilje, razglasi za nek nacionalni spomenik, interes in ne vem kaj še vse, vse ostalo pa prepusti lokalni skupnosti, češ bo že zakon o financiranju občin ali ne vem, kateri zakon, to uredil. In zdaj smo priče propadanju številnih do sedaj dobro delujočih kulturnih organizacij in društev na lokalni ravni. Ker se je ustvarila s tako kulturno politiko, so se ustvarile takšne razmere na področju kulture, kakršnih do sedaj sploh še nismo imeli. Namreč, tako slabe razmere. Vmes je seveda tudi nekaj terminologije iz preteklosti, ki me ne čudi. Recimo, govorite o republiških priznavalninah. Dobro bi bilo, če bi se enkrat v kulturnem ministrstvu zavedali, da je Slovenija država in da gre lahko za državne pokojnine, priznavalnine in tako naprej. No, saj teh zadev je še. Seveda je tu še cela vrsta konkretnih pripomb, ki jih ne bom zdaj navajal. Ampak veste, nekako ta zakon, ki ga berem, iz leta 1994 in cilji tega zakona ter to, kar vi zdaj predlagate in se sklicujete na ta zakon, je tako, kot bi se iz nas norca delali. Recimo, 4. točka iz leta 1994 pravi - zakona namreč iz leta 1994 -, ko govori o ciljih: "decentralizirati pristojnosti in odgovornosti na področju kulture". Ko bereš ta zakon, gre pa za centralizacijo pristojnosti na področju kulture. Tako da, po mojem mnenju ta zakon ne sodi v državni zbor. Tazakon sodi v prostore ministrstva za kulturo, za lep čas ga odložite, da boste videli, kakšne neumnosti ste pisali, kako slabo je narejen, in se raje posvetite nacionalnemu programu kulture, ki je dobro izdelan, pa dodajte vaše poglede, vaše pripombe, spremembe in nam omogočite nekaj, kar je bilo že narejeno in sprejeto v vladi, da tu vidimo, preberemo in se o tem pogovorimo in na koncu pač v neki obliki sprejmemo. Tak zakon, tak zakon, kot ste ga zdaj predstavili v tem parlamentu, je pa čisto izguba časa. Hvala.
Hvala vam, dr. Brejc. Repliko na vašo razpravo ima Rudolf Moge.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod Brejc! To je bil tipičen primer "homo dupleksa". Ko ste kot podpredsednik sedeli na tem mestu, kjer je zdaj kolega Pohorec, ste karali poslance, naj vendar tistih reči, ki jih na odborih obravnavajo, še enkrat ne dajejo po teh prostorih. In iskreno povem, da sem vam takrat ploskal in sem vas zelo cenil. In bi zaradi tega, če bi se potrudili, malo prej prišli na odbor, to stvar s poslanci vaše poslanske skupine na odboru povedali, naredili in nam prihranili te mučne odgovore, če bi hoteli zdaj na čisto vsako reč, ki smo jo na odboru obravnavali, odgovarjati. Za določene stvari imate res prav. Mislim pa, da ste v svojem ekspozeju tukaj izredno pretiravali glede na to, kar je bilo napisano v poročilu in nekje drugje. Opravičujem se, če sem vas prizadel. Ampak meni, ki sem moral vse te stvari že enkrat poslušati s takšnimi in podobnimi argumenti, pa se mizdi, da je to tipična vloga tega, kar ste govorili, da naj poslanci ne bi počeli. Ampak ne zameriti, to je pač moje opažanje.
Hvala, gospod Moge. Pred vami je še bil gospod Jožef Školč.
Tudi sam imam repliko. Kasneje se bom verjetno javil k besedi, če bo potrebno in bom na nek način šel proti temu, kar je povedal kolega Moge. Ampak tri stvari so v tem nastopu, ki zahtevajo, bom rekel, ne nasprotovanje, ampak pojasnilo. Kot vsi vemo, je republika - recimo, tako kot monarhija - oblika državnosti in s tega vidika se mi samo pojmovanje ne zdi hudo problematično. Piše "republiške" in v ustavi piše tudi, da je Slovenija republika. Tako, da se mi s tega vidika zdi to nekako odveč. V takih diskusijah, kot so diskusije o kulturi, je zmeraj potrebna ostrina, ki ji - verjamem, tudi pri kolegih socialdemokratih - botruje neka iskrena skrb za kulturo. Tu se mi pa zdi potrebno dve zadevi pojasniti. Eno: demistificirati ta znameniti, v javnosti uveljavljen Šeligov nacionalni kulturni program. Tekst, ki je bil objavljen v Novi reviji kot Šeligov nacionalni kulturni program, so - ne glede na to, da vi mislite, da je to drugače - v treh četrtinah ali več napisali birokrati na ministrstvu za kulturo v mandatu, v katerem sem bilsam, in v mandatih prej, da ne bo nesporazuma. Tako, da si to ne štejem za kakšno posebno zaslugo, ker je pač to bil neki poskus, kako zadostiti tem zahtevam zakona. S tega vidika je to res nastajalo zelo dolgo. Nastajalo je z, bom rekel, skupnimi močmi. Tu moram povedati nekaj, kar gre kot očitek nekomu, ki je bil kasneje minister. Gospod Šeligo je bil en redkih kulturnih delavcev v Republiki Sloveniji, ki ni hotel sodelovati pri pripravi nacionalnega kulturnega programa takrat, ko bi ga moral pripravljati svet za kulturo pri vladi Republike Slovenije. Ampak to je, bom rekel, problem razmerja med takratno vlado, mano in njim. Eden redkih! Drugo, kar velja povedati okoli tega - če se sklicujemo na procedure - vlada, ki jo je vodil cenjeni gospod Bajuk, programa ni sprejela po predvideni proceduri. Ergo je kršila tisto, kar je bilo demokratično sprejeto kot zakonska procedura. Od tu naprej so možne špekulacije, zakaj je komu šlo pri tem, ko je prehiteval s tem programom. Sam se zavedam, gospod Šeligo je kot minister naredil veliko stvar, ko je pač to vrgel v obtok. Ampak način, na kakršen je vrgel v obtok, bi moral zahtevati, da to avtomatično pade v naslednjih demokratičnih procedurah. Žal je temu tako. Ali več šteje to, kar se reče kraljica demokracije, se pravi, procedura, na katero vi tudi veliko date, ali več šteje to, kar imamo opravka, recimo, v nekem drugem vzporednem zakonu, ki se mu reče, spet, Dularjev zakon, kjer je ravno tako tekst, ki je bil na ministrstvu, po nekih - kot je bilo rečeno zadnjič na seji odbora - nenavadnih poteh prišel v državni svet in od tam sem, ali več štejejo pravila. Bojim sem, da so to manire samopromocije, ki k reševanju problemov na področju kulture ne prispevajo. Drugo, kar se sindikatov tiče. Tu velja dati pojasnilo, na katerega je referirala že kolegica Širca. Ko smo mi sprejemali ta [[...]] [[Znak za konec razprave.]] - samo da dokončam stavek ta zakon o delovnih razmerjih, so sindikati reprezentativni, kjer je tudi vključena Glosa, trdili, da so rešitve, ki so pa v zakonu, ki so takrat že bile objavljene v Poročevalcu, tiste, ki zadoščajo in da ni treba tam delati izjem. Kasneje so jih napadali. To ni fer, zato smo se mi takrat kot predlagatelji umaknili.
Hvala. Zdaj imamo še dve replike. Prijavljen je gospod Brejc prvi, nato gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Najprej me zanima zakaj ste dali besedo gospodu Mogetu, ker to, kar je on povedal, ni bila replika. Sicer pa gospod Moge slabo posluša. Sam sem zelo jasno povedal: če na plenarnarnem delu pove poslanska skupina svoje stališče, poslanci imajo pravico do tega, da povedo svoje ločeno mnenje oziroma dopolnijo poslansko stališče. To je bilo - a sem tako povedal? In to sem jaz danes naredil. Nič drugega kot to! To, kar je spoštovani kolega povedal v imenu poslanske skupine, sem dopolnil s tistim, kar sem sam povedal, ko smo mi razpravljali znotraj - pa ne v celoti - o tem zakonu. Nič več kot to. Kar pa zadeva to, "homo dupleks" pa tako naprej - lepo vas prosim, gospod Moge, ob kakšni drugi priliki. Kar pa zadeva repliko gospoda Školča, seveda zdaj ne morem reči, kdo je kaj napisal. Ampak jaz samo sprašujem, da besedilo, ki smo ga mi v takratni Bajukovi vladi obravnavali in se nam je zdelo primerno, zato smo ga tudi sprejeli, zakaj to besedilo ni prišlo v postopek - pa bi ga tu raztrgali, zaradi mene, bi rekli: to je zanič ali pa ne vem kaj. Moti me samo neka čudna praksa, da nekaj, kar je nastalo v prejšnjem sklicu, ni šlo naprej, ko je bilo že v nekifazi sprejeto. To me moti. Dopuščam, da imate tudi vi prav, sam tega ne vem. No, glejte, jaz tega ne vem! Ampak dopuščam, da je tako, kot vi pravite. In če je temu tako, je še toliko bolj utemeljeno postaviti vprašanje, zakaj vendar ne predložite državnemu zboru nekega teksta, ki je šel že skozi vladno proceduro - nič drugega. Hvala.
Besedo ima gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Gospodu Mogetu bi repliciral samo v tistem delu, ko je omenil, da če bi gospod Brejc prišel na odbor za kulturo, bi bili danes tu prikrajšani za mučne odgovore. Tako ste dejali. Moram reči, da je bil vaš nastop koristen zaradi tega, da se je tudi tu pokazal način razmišljanja, kako ste nezainteresirani, da politika - se pravi, vladajoča politika - daje odgovore, tu, pred plenumom. Namreč, verjamem, da so nekateri odgovori na relevantna zastavljena vprašanja mučni za vladajočo koalicijo, dejansko bodo mučni, vendar to, da pravite, da bise izognili mučnim odgovorom, mi je pa nerazumljivo, da to javno poveste. Namreč, to plediranje, da bi morali to urediti na odboru, me spominja na tisto, kar so včasih rekli, ja, zakaj pa tega niso na socialistično zvezo prenesli, tam je pa ja prostor, dase o vsem tem pogovorimo, pa da potem ni prišlo nič do javnosti. Upam, da za javnost ti odgovori ne bodo mučni, morda bodo za koga mučni, ampak za javnost in za nas ne bodo mučni. Mi želimo odgovore na ta vprašanja, zakaj se z nacionalnim programom, ki je v proceduri, ki je pripravljen, ne gre naprej. Hvala lepa.
Hvala, gospod Jerovšek. Še ena replika je prijavljena. Rudi Moge, prosim.
Hvala lepa za besedo. Tudi tu kulturno razpravljamo, in jaz vsaj mislim, da se pri vprašanjih kulture ne bi smeli deliti na pozicijo in opozicijo, in sam tega niti nisem opazil, ko smo se na odboru o teh rečeh pogovarjali in smo razpravljali kot eden. Jaz se vam opravičujem, če sem vas prizadel s tisto besedo, in jo pač preklicujem. Vendar hotel sem vam to, dr. Brejc, povedati, če bi si res do obisti prebrali ta zakon, potem tudi to poročilo odbora, ki smo ga dali, pa magnetogram seje odbora, bi lahko bili v tistem, kar ste povedali, neprimerno krajši. Ne oporekam vam pa nobenepravice do tega; mi matematiki temu pravimo, če koga vprašam za trikotnik, pa reče, ima tri stranice, tri kote, vsoto kotov 180 stopinj, da je tako govorjenje abundantno, ampak preprečiti ga pač ne moremo. Se opravičujem še enkrat.
Hvala, gospod Moge. Po vrsti dajem besedo ministrici Andreji Rihter. Prosim.
Hvala za besedo. Verjetno bom razočarala, gospod Brejc, vendar če razjasnim resnično nacionalni kulturni program. 31. avgusta leta 2000 je moj predhodnik, gospod Šeligo, poslal v postopek za spremembo krovnega zakona, taistega zakona o javnem interesu na področju kulture, kajti predlog nacionalnega kulturnega programa, ki ga je pripravil, je bil v nasprotju z 8. členom veljavnega zakona in kot tak je seveda tudi še danes kot predlog, bom rekla, v neskladju z obstoječo zakonodajo. Tega se je moj predhodnik dobro zavedal in kot sam začel najprej postopek za spremembo zakona in ob tem seveda tudi potem - no, spisek nacionalnega kulturnega programa. Moram reči, da daleč od tega tona glasu, kakor ste ga vi govorili, o gospodu Šeligu lahko rečem vse najlepše in vse najboljše. Tako, kot sva si midva predala posle, je verjetno vzor vseh vlad, ki so v tej, bom rekla, naši desetletni samostojnosti bile ali pa tudi prehodnosti. Več! Tudi vsi moji predhodniki, od 1994. leta naprej, ko je začel veljati in je bil uveljavljen zakon o javnem interesu na področju kulture, so sodelovali v Cankarjevem domu na zaključni razpravi o krovnem zakonu. In ker smo ne nazadnje tudiskupaj vseh pet bivših ministrov, z mano na čelu, ugotovili, da je pa nastopil v Sloveniji trenutek, ko se bomo znali Slovenci združiti do konca in ta nacionalni kulturni program v letošnjem letu tudi, bom rekla, obelodaniti. Od leta 1997 naprej so tekle javne razprave o nacionalnem kulturnem programu. Veliko literature je bilo spisane, objavljene in ne nazadnje, rezultat tega dela, gospoda Šeliga, je njegov program. Sama sva ugotavljala v razpravi, da mu manjkajo konkretna izhodišča, cilji, predvsem pa ovrednoteni del, to se pravi stroškovnik, ki točno opredeljuje konkretno štiriletno izvajanje nacionalnega kulturnega programa, da ne rečem dolgoročnost, vizija razvoja tudi kulture. In to je tudi tisto, kar moramo temu nacionalnemu kulturnemu programu gospoda Šelige dodati in dopolniti. Močno upam, da ste en konsenz dopoldne o razpravi, ko ste razpravljali o zakonu na dodano vrednost, že dosegli, če ste podprli slovensko knjigo in ne nazadnje tudi predlagali, v kakršnikoli obliki povečana sredstva za to slovensko knjigo in bralno kulturo oziroma - da ne rečem - tudi tisti del, ki je v nacionalnem kulturnem programu zapisan in ga vsi podpiramo, širjenje knjigarniške, bom rekla, mreže, podpiranje bralne kulture Slovencev. To je ravno tisto, kar v nacionalnem programu, v tem programu manjka: konkretno ovrednoteni projekti in cilji oziroma izločitev prioritet. Zato bi lahko rekla, kakor sem tudi že v uvodu povedala, da je nacionalni program, ki je v predlogu spisan, podlaga, ki jo je treba dopolniti. In nikakor negovorim, obljubila sem tudi na odboru, da v času sprejemanja tudi tega krovnega zakona, ki nam bo dal podlago strateškega plana nacionalnega programa, pripravimo, dopolnimo ta predlog vsebine nacionalnega programa za kulturo. Drugo vas moram pa razočarati, kar ste rekli o sindikalnih partnerjih. Danes prihajam s sindikata SVIZ-a, kjer že nadaljujemo tudi razpravo o, bom rekla, pogajanjih ali dogovoru. Mi, moram reči, da se ves čas dogovarjamo s SVIZ-om in z Gloso. Nikoli se še nismo pogajali. Tako, kakor smo mi pripravljali v konsenzu vseskozi ta zakon, kajti tudi socialni partnerji so bili vseskozi, od decembra meseca, v našem članstvu in ožji strokovni skupini. Lahko rečem, da je že tudi usklajen samo 52. člen, ki ga do, ko je zakon začel svojo vladno proceduro nismo uskladili. Od tega so pretekli že trije meseci in v tem času, lahko rečem, tudi po pismenem zagotovilu in zapisnikih popolnoma usklajeno. Če bi lahko blago rekla, da ministrstvo za kulturo ne dela skupaj s socialnimi partnerji, je močno, močno velika zmota, ali bom rekla obsodba, ki absolutno ne vzdrži. In še to, mogoče da je stanje v kulturi trenutno zelo dobro, saj, poglejte si enostavno prireditve, programe, ki se trenutno odvijajo v Sloveniji. V letošnjem proračunu so prvič tudi nevladne organizacije v vseh področjih dobile možnost, da kandidirajo za sredstva, prav tako pa cveti društvena dejavnost, saj je poleg sklada za ljubiteljske kulturne dejavnosti odprt tudi projektni razpis ministrstva za kulturo, kjer se lahko prav tako vsi, bom rekla posamezniki, društva, pravne osebe prijavijo za ta sredstva. Tako da [[...]] Ostalo se pa zahvaljujem za pripombe, ki ste jih ne nazadnje tudi dali in na katere smo že na odboru razčistili in jih bomo obvezno upoštevali v nadaljnji pripravi zakona za drugo branje. Hvala.
Hvala. Spoštovani gospod Bajuk, nisem vas razumel, da imate repliko, zato vam pač zdaj dajem to priložnost, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, dejansko ni replika, je pa komentar. In komentar je na predstavitev spoštovanega kolega gospoda Školča, da ko sem ga zelo pazljivo poslušal, sem res ponosen ugotovil in to bi rad samo še poudaril, ne samo za vse kolegice in kolege, eno dejstvo, s katerim sicer nisem bil seznanjen, in to je namreč, da tako imenovani slavni nacionalni kulturni program, ki je bil dokončan za časa prejšnje vlade, je bil dejansko zgrajen na podlagi in ob upoštevanju vsega, kar je bilo že narejenega; nisem pa vedel, da cele dve tretjine že prej. To je bilo navodilo in to je tudi navodilo in napotilo današnje opozicije, da podpiramo vsako pametno stvar, ki jo vidimo pri delovanju vlade. Včasih smo [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]ki jih ni preveč, a vendar to prav gotovo kot princip drži. Kar se pa tiče gospoda Šeliga, ali je ali ni, kdaj je bil pripravljen sodelovati, tukaj ga ni, prav gotovo se bo on sam branil, se vam bo že sam oglasil in vam razložil, zakaj ga ni bilo. Po besedah gospe ministrice seveda, bi pa samo rekel, da pričakujemo, da bo resnično prišlo do tega, da bomo v tej novi sestavi, verziji, v kakršni pač nacionalni program trenutno je, in s temi dopolnili, za katere ste nam povedali, da delujete, da ga bomo res obravnavali čimprej v tem državnem zboru, če je mogoče tudi pred drugim branjem, kot je že predstavnica naše poslanske skupine povedala. Kar se pa tiče podpore kulturi, zaenkrat se še nismo odločili, kako bo davčna podlaga v sklopu DDV, lahko pa računate z nami, da bomo zelo močno se zavzeli za to, da bo slovenska zakonodaja zaščitila slovensko besedo in pa sploh slovensko podobo, ne samo pismeno besedo, in da bomo to tudi priznali, kot priznajo druge države, in da bomo dali podlago našim pogajalcem, da bodo Evropski uniji razložili, da smo veliki podporniki Evropske unije, ampak takšne unije, ki bo spoštovala in gojila našo identiteto, našo narodno zavest, za katero imamo pravico in kadar je bila ogrožena, je bila ravno ogrožena od takšne Evrope, ki tega ni sprejemala ali pa spoštovala. Hvala lepa.
Hvala, dr. Bajuk. Po vrsti bom šel, tako kot ste se prijavili k replikam, če sem vas prav razumel. Zmago Jelinčič Plemeniti, nato dr. Brejc in potem Jožef Školč. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Sodim, da je predlog zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo pomemben zakon in je pravzaprav skrajni čas, da je prišel v parlament. Razmere na področju kulture so izredno slabe. Pa če se obrnem samo na ljubljansko opero, je tam totalno razsulo, ki je nastalo zaradi cele vrste ponavljajočih se napačnih potez ministrstev za kulturo in rezultat je pravzaprav grozljiv. In nič ne kaže, da bi se kaj izboljšalo. Zato še toliko bolj podpiram ta zakon, za katerega sodim, da bo vendar naredil nekaj reda tudi na tem področju, čeprav bo treba še veliko narediti. Me pa moti nekaj zadev. Nacionalni program kulture naše države še ni narejen. Nimamo ga. Ne vemo, kaj je prednost nacionalnega programa in kaj je tisto, kar potrebuje slovenski narod, in kaj je tisto, česar ne. Dokler ne bomo tega imeli narejenega, ne bomo vedeli kaj podpirati: ali Metelkovo ali kupovati Jakopiče? Sam sem še zmeraj bolj za to, da se kupuje slovenske impresioniste, kot da se subvencionira nekatere narkomane na Metelkovi. Naprej, če gremo na nacionalni svet za kulturo, opažam, da je tukaj podeljeno v roke vladi kar precej kompetenc. Mislim, da bi morali bolj strogo in bolj točno določiti: kaj, kje, kako deluje nacionalni svet za kulturo pri vladi, kajti če bomo prepustili slovenski vladi kulturo kar tako, bomo kmalu ostali brez nje. Mislim, da gospod Drnovšek še ni bil v slovenski operi, dvomim, da je bil v slovenski drami. Morda je bil v kakšnem kinemagnetografu. Če gremo naprej, pri strokovnih komisijah [[...]]
Gospod Zmago, ne vem, če je to replika, kot ste se prijavili. Je to replika?
Ne. K razpravi. K razpravi sem prijavljen in tudi razpravljam. Pa bi prosil, če bi teh 22 sekund, ki ste mi vzeli, odšteli od tistega mojega časa. Hvala lepa. Strokovne komisije so ravno tako poglavje, ki bi naj jih določalo kulturno ministrstvo, seveda s soglasjem izmed uglednih strokovnjakov s področja dela. Ugledni strokovnjaki s področja dela, če se zopet vrnem na opero in na balet, so tisti, ki po domače rečeno, lezejo nekaterim politikom nekam. Nikakor pa ne tisti, ki bi skrbeli za procvet slovenske kulturne ustanove, ki je nekoč bila v samem evropskem in svetovnem vrhu, danes je pa tam nekje ob albanski operi, morda še kje nižje. Ko govorimo o posebnih določbah za vodenje in opravljanje, ni določeno kaj dosti v zvezi z direktorji zavodov. To je zelo prepuščeno, morda namerno, zato da se bodo zadeve lažje vodile sem ter tja. Pri posebnih določbah o delovnih razmerjih in pravicah iz delovnih razmerij v zavodih na področju kulture, sodim, da bi bilo nujno potrebno nekatere člene poenostaviti in jih uskladiti z načinom, kako se urejajo te zadeve v Evropi. Tukaj je precej stran od evropskih normativov. In če pogledamo, kako se to v kulturnih ustanovah Evrope ureja, imajo dosti bolj striktne zahteve in ekzaktne pogoje, ki pa so seveda definirani v manj členih kot tukaj. Ko gremo pri podpori kulturnim projektom, pogrešam definicijo, kaj kulturni projekt je. Imamo definicijo, imamo opredelitev pojma podpore, nimamo pa opredelitve pojma kulturni projekt. Razen potem v 83. členu, ko govorimo o financiranju kulturnih projektov, obenem pa še vedno ne vemo, kaj to kulturni projekt je. Še naprej, pri vrstah financiranja piše, da so javna sredstva namenjena predvsem za financiranje zavodov na področju kulture. Želel bi, da se tudi tukaj notri definira, da so sredstva namenjena tudi za financiranje dela kulturnih zavodov, ne pa samo njihovega obstoja, kakor bi lahko nekdo iz tega razumel. [[Znak za konec razprave.]] Na kratko pa, samo da zaključim - zakon podpiram. Mislim pa, da bo ministrica te pripombe upoštevala. Hvala.
Hvala vam. Replika, po vrsti dr. Brejc, nato pa Jožef Školč.
Hvala lepa. Sam bi želel samo gospe ministrici reči, da se spominjam tega, da smo ob razpravi o nacionalnem programu govorili tudi o določenem neskladju z 8. členom in da so bile takrat neke formulacije že pripravljene. Se pravi, da to ni nepremostljiva ovira. Ne bi se strinjal z vami v tistem delu, ko pravite, da v tem kulturnem programu ni vizije. To je vendar prvi kulturni program, ki je pravzaprav kot kulturni prostor vzel ves ta del, kjer Slovenci živijo, tudi izven državnih meja Republike Slovenije. Tako vendar mislim, da je bila ta trditev preozka. To, da nibilo stroškovnika, je pa res. To se pa z vami strinjam in je bilo zagotovo to najbrž treba storiti. Ampak kljub temu niste odgovorili na vprašanje, zakaj niste najprej prišli z nacionalnim kulturnim programom in šele potem z izvedbenimi akti, zakoni. Kar zadeva to vašo informacijo o sodelovanju s socialnimi partnerji, ste rekli, da ste danes začeli pogovor s sindikalnimi partnerji. Bolje pozno, kot nikoli. Mene veseli, da se je to začelo. Upam, da bodo ti pogovori potekali tako, kot se spodobi za kulturnoministrstvo v eni demokratični državi. Kar zadeva Socialdemokratsko stranko pa naj rečem, da smo podpirali vse oblike slovenske kulture, da jih podpiramo in da bomo tudi jutri dopoldan, ko bo tema o DDV, povedali svoje in s tem pravzaprav tudi pokazali, kakšne je naš odnos do teh vprašanj. Hvala.
Hvala. Na vrsti je gospod Školč za repliko.
[[...]]Kolegom, ki jih te stvari ne vznemirjajo pretirano, opravičujejo, ampak mene, bom rekel, strahovito nervira površnost, ko govorimo o določenih stvareh. Spet gre za dve stvari. Kolega Brejc je rekel, da je ta program bil enkraten po tej viziji enotnega kulturnega prostora, to seveda ni res; pa prvič, da je to bilo, se pravi, da se je to prvič formuliralo. To ni res, to se je prakticiralo vsa leta, kar se jaz zavedam, da je kultura nek pomemben segment. In če se ne motim, je ta termin enotnega kulturnega prostora, kamor je bila šteta takrat Koroška pa Furlanija-Julijska krajina pa drugi Slovenci, ki živijo drugje, bom rekel, promoviral v največji meri pokojni akademik Vidmar, z reperkusijami, ki jih je to potem imelo v dokumentih takratne kulturne skupnosti in tudi v politiki podpiranja, recimo, založb v zamejstvu, recimo: Drave v Celovcu, ZTT-ja v Trstu, slavnega SAFTIja, ki je potem neslavno končal za časa Demosove vlade in tako naprej, ko so bile te strukture označene kot strahovito problematične. Res pa je, da ne zaradi tega, ker so izdajale knjige, da se ne bi vodilo o tem diskusije, se opravičujem v naprej. Druga zadeva, ki jo velja povedati okrog tega nacionalnega kulturnega programa, ki ga je vlada sprejela. Moje stališče je še zmeraj, da so zakoni zavezujoči za vsako vlado - tudi vlado, ki jo je vodil gospod Bajuk - da ni mogoče iti prek zapisanih pravil, ki jih zakoni prinašajo, pa čeravno se to imenuje nacionalni kulturni program, in da je to, kar je vlada naredila, naredila mimo tega, kar je osnovni zakon predvideval. Se pravi, mimo tega soglasja oziroma mnenja sveta za kulturo; brez tega vlada ne bi mogla tega dokumenta sprejeti. To je tisto, kar ste vi preskočili, lahko vede, lahko nevede - v to ne zahajam. S tega vidika bi pač - danes mene to sicer ne veseli, da uporabljamo nogometni žargon - ampak s tega vidika bi dobili rdeči karton in bi se stvar zelo hitro končala. To dodatno ilustriram z vašimi besedami, da očitate temu zakonu, in tudi sam mu očitam, preveliko koncentracijo moči v ministrstvu, mogoče premajhno diskusijo z različnimi partnerji. Ampak to, kar ste vi naredili, je bilo ravno to, da ste razlastili to strokovno javnost tega, da bi podala mnenje ali pa sodelovala pri NKP-ju. Osnovna vloga sveta za kulturo po bivšem zakonu je bila -, ali pa ključna vloga - da pripravi ta dokument. In to ste preskočili. Zaradi tega se mi zdi, da je neumno točitikrokodilove solze za tem tekstom, ker niste spoštovali demokratično sprejetih pravil, kodificiranih z zakonom.
Hvala. Zdaj ima repliko Maria Pozsonec.
Hvala lepa. Hotela sem reagirati na pripombe, izjave gospoda Plemenitega Jelinčiča, ker se mi zdi, da bi o premieru morali govoriti tu z večjim spoštovanjem. Ni za vse, kar je narobe v tej Sloveniji, ni on kriv za vse to.
Hvala. Ampak jaz bi prosil, da ne zaidemo zdaj na premiera in ne vem še na koga. Dajmo se držati vsebine zakona in replikam, ki izhajajo iz same vsebine zakona. Dr. Brejc.
Zelo kratko. Prvič: nisem rekel, da je pojem nacionalni kulturni prostor Bajukova vlada izumila in ga prvič uporabila, ampak sem rekel, da je bil v nacionalnem programu uporabljen prvič, ker pač ne poznam, da bi bil kakšen kulturni program prej narejen. Ampak seveda, vi ste bili minister za kulturo, gospod Školč, in gotovo ste bolje poučeni o tem kot jaz. Dalje, lepo vas prosim, ne me vleči za jezik, gospod Školč, da povem kaj več o SAFTI-ju. Ampak to gotovo ni bila kulturna institucija. In tretjič: v Bajukovi vladi nismo bili dovolj časa na oblasti, da bi lahko kaj preskočili.
Prvi je na vrsti gospod Zmago Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Sprejemam kritiko cenjene kolegice gospe Marike Pozsonec in se pravzaprav z njo strinjam. Res je, gospa Pozsonec, nisem jaz kriv vsega, kar se dogaja v Sloveniji slabega.
Hvala tudi za to repliko. Še enkrat, gospod Školč.
Zelo na kratko sporočam kolegu Brejcu, da je bil običaj do leta 1990, da se je vsake štiri leta sprejemal program. In znotraj tega si upam trditi - pa nisem bil jaz ljubitelj teh tekstov, to mi lahko verjamete, niti nisem sodeloval pri njihovem pisanju. To je bila ena od ključnih idej.
Upam, da smo s tem zaključili z replikami in razpravo. Gospa Maria, ali je replika
Zelo mi je žal, da nisem bila dovolj jasna. Nisem rekla, da ste vi krivi, ampak vi trdite, da je Drnovšek kriv za vse. Ne vem, kako pride on k tej kulturni politiki, pa če hodi v gledališče ali ne.
Hvala lepa. Mislim, da je to že nepotrebno in ne sodi v to razpravo. Zmago, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Samo en pregovor bi povedal spoštovani kolegici gospe Mariki Pozsonec. Namreč, slovenski pregovor pravi "kakršen komandant, takšna vojska".
Zaključujem splošno razpravo. Želite razpravljati, gospa Potrata? Prosim, imate še besedo.
Hvala, sem se prej javila, hvala za besedo, gospod predsedujoči. Splošna podpora zakonu o uresničevanju javnega interesa za kulturo s strani poslanske skupine Združene liste je bila že izražena. Oglašam se pa zato, da bi posebej pojasnila svojo izrazito podporo prvemu med stališče, ki jih je priporočil odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport v sprejem državnemu zboru in ki se glasi: "V zakonu je treba proučiti in jasneje opredeliti, kaj je na področju kulture potrebno zagotavljati v javnem interesu, kako se uresničuje in kdo je dolžan skrbeti za zagotavljanje tistih dobrin ki so v javnem interesu." Menim namreč, da se to nanaša tudi na obravnavo kulturnih društev v predlogu zakona, za to pa menim, da ni ustrezna. V veljavnem zakonu o uresničevanju javnega interesa je bila ta materija urejena v posebnem X. poglavju z naslovom Društva na področju kulture. Glede na konstitutivni pomen kulturnih društev za slovensko kulturo nasploh, še posebej pa za nekatere področja kulturnega ustvarjanja, mislim predvsem na zborovsko petje, sodobni ples, na likovno umetnost, pa tudi na leposlovje in vse drugo, je taka pozornost do društvene oblike organiziranosti v kulturi utemeljena. Zelo dobrodošla je tudi opredelitev kulturnega društva iz 55. člena veljavnega zakona. Ta določa, da, navajam: "Posamezniki se združujejo v društva na področju kulture z namenom, da v njih pet različnih dejavnosti opravljajo: izvajajo kulturne dejavnosti, združujejo poklice na posameznih področjih kulture, izvajajo dejavnosti na področjih kulturne vzgoje in izobraževanja, se ukvarjajo s strokovnimi vprašanji na posameznih področjih kulture in prispevajo k dostopnosti do kulturnih dobrin in k razvoju kulturnih dejavnosti." V Sloveniji je registrirnih okoli 17 tisoč društev, različnih vrst. In mnoge od teh vrst društev so posebej opredeljene v področnih zakonih. Govorim o humanitarnih, okoljevarstvenih, gasilskih, lovskih in drugih društvih. In tako je bilo doslej tudi v krovnem zakonu o kulturi, ta pa zadeva okoli 2 tisoč 500 kulturnih društev. Zakon o društvih takih specifičnih definicij ne more vsebovati in če za to ne poskrbi področna zakonodaja, bo področje, pač, ostalo nespecificirano in se bo, recimo, za kulturno društvo lahko razglasil kdorkoli, registracijski organ pa bo to vzel samo na znanje. V kulturi imamo vsaj toliko razlogov kot na drugih področjih, da postavimo ustrezna merila, kot jih zajema že omenjeni 55. člen veljavnega zakona. Dejstvo, da predlagatelj zakona ne želi ponoviti niti teh minimalnih meril za kulturno društvo, ki jih mora izpolnjevati tudi kot upravičenec do javnih sredstev za kulturo - bodisi na državni bodisi na lokalni ravni - vzbuja sum, da se želi omogočiti neomejeno arbitriranje na strani razpolagalcev s kulturnimi proračuni. Drugi odstavek že omenjenega 55. člena pa tudi 56. in 57. člen se nanašajo na pridobitev statusa, navajam: "društva, ki deluje v javnem interesu." To v predlogu novega zakona urejata 68. in 69. člen. Pri tem pa se uvaja komaj opazna, a bistvena razlika: namesto "društva" se navaja "organizacija". S tem se odpira vprašanje kolizije, saj razlika ni zgolj znakovna, torej poimenovalna, saj je društvo statusna opredelitev, ki pomeni določen način upravljanja in nadzora. Organizacija pa je popolnoma neobvezna in nedefinirana oblika. V obrazložitvi je tudi naravnost povedano, da naj boniteto, ki izhaja iz priznanja - navajam: "delovanja v javnem interesu", uživajo vsi, ki jih ministrstvo za kulturo sprejme kot take. S tem se pa samo potrjuje sum, ki sem ga izrekla v prejšnjem delu. [[Znak za konec razprave.]] Če mi dovolite, samo da sklenem. Glede na povedano menim, da bi moral predlagatelj zakona do druge obravnave še enkrat proučiti razloge za črtanje poglavja o društvih na področju kulture, in prepričana sem, da obstajajo vsi razlogi za ohranitev teh določb tudi v novem zakonu. Hvala lepa.
Hvala vam. Zadnji razpravljavec še dr. Bernik, nato pa razpravo resnično zaključim. Prosim. Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoča. Gospa ministrica, kolegice in kolegi! Ne bom dolgo govoril, vendar ta zakon se mi ne zdi primeren pravno, da bi bil sprejet. Naj omenim to, da so nekatere definicije zaokroževane, ne vem, kako bi se to reklo, "cercuites" in same sebe ugriznejo v rep, če smem tako reči. Poleg tega se mi zdi, da ta zakon sploh ni mogoče izvrševati, ker kot so že drugi povedali, ker sploh nimamo nacionalnega programa kulture in ta prvi del je poln tega, kaj bo narejeno na podlagi tega. Ne vem, kako bo to funkcioniralo, vendar vaši pravniki bi že morali vedeti in to stvar nekoliko bolj urejeno predlagati. Moj predlog je, da vzamete ta zakon nazaj in ga pregledate, uredite, pripravite nacionalni kulturni program, saj je bilo tega dela že veliko narejenega in potem pridete nazaj. Žal mi je, da moramo na to, da so zakoni slabo pripravljeni, prav pogostoma opozarjati nekatera ministrstva in zdaj bomo na to listo dali tudi vaše. Hvala lepa.
Hvala tudi za vašo razpravo. S tem zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganih sklepih in stališčih. Najprej dajem v razpravo prvi sklep matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predlog zakona o uresničevanju javnega interesa v kulturi, prva obravnava, je primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo." Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Ta predlog sklepa dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o stališčih, ki jih je pripravilo matično delovno telo in so zapisana v poročilu matičnega delovnega telesa. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Kompleten predlog stališč, kot so zapisana v gradivu, dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, 5 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlog stališč sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Hvala vsem sodelujočim. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O MEDSEBOJNEM PRIZNAVANJU ŽIGOV ZA ROČNO STRELNO OROŽJE IN POSLOVNIKA S PRILOGAMI 1 IN 2. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Pozivam predstavnike vlade, da se nam pridružijo. Malo potrpljenja, prosim. Želi predstavnik vlade besedo k predlogu zakona? Ne vidim želje. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Nihče ne želi besede, to je hitreje. Ker ne želi nihče več razpravljati k predlogu zakona in ker niso bili vloženi amandmaji k predlogu zakona, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Navedeni sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Hvala. Ker ne želi nihče razpravljati, bomo o tem predlogu sklepa glasovali. Glasujemo o zakonu v celoti. Oprostite, o predlogu sklepa. Navzočih nas je premalo, bomo videli, bomo glasovali o predlogu sklepa, da bomo odločali o zakonu v celoti. Najprej torej še ponovimo glasovanje o tem predlogu sklepa. Drugič. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Predlog sklepa je sprejet in prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Ponovno nismo bili pozorni. Drugič bom dal predlog zakona v celoti na glasovanje. Prosim za pozornost. Glasujemo drugič. Navzočih nas je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Predlog zakona je sprejet. Prehajam na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO HELENSKE REPUBLIKE O REDNEM ZRAČNEM PROMETU. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Hvala. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec besedo? [[Ne.]] Hvala. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo. Zaključujem torej to razpravo. Želijo besedo poslanke in poslanci? (Ne.]] Hvala lepa. Ker ne želi nihče razpravljati k predlogu zakona in ker niso vloženi amandmaji k predlogu zakona, bomo skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklenili, da bo državni zbor glasoval o predlogu zakona v celoti. Navedeni predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O tem bomo glasovali. Glasujemo, prosim, o predlogu sklepa. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 50, nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO FRANCOSKE REPUBLIKE O SODELOVANJU NA OBRAMBNEM PODROČJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Poslanke in poslanci? [[Tudi ne.]] Zaključujem razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Navedeni predlog ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O tem bomo odločali. Glasujemo, prosim. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 52, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Sedaj bomo odločali o predlogu zakona v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 52, nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O NAJEMU KREDITA PRI EVROPSKI INVESTICIJSKI BANKI V ZNESKU 20 MILIJONOV EVROV ZA FINANCIRANJE EKOLOŠKE SANACIJE RUDNIKA ŽIROVSKI VRH, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi besedo predstavnik vlade? Minister, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Bom čisto kratek. Predlog zakona predvideva, da najamemo kot država pri Evropski investicijski banki 20 milijonov evrov, zato da bi pospešili sanacijska dela pri zapiranju rudnika urana Žirovski vrh. Morda samo na kratko o zgodovini. Vlada je leta 1994 sprejela program zapiranja. Potem stvari niso tekle tako, kot so bile načrtovane, pa je leta 1998 novelirala program zapiranja. No, in tudi v letu 2000 je bilo potem to še enkrat novelirano. In če bi šlo po načrtovanem trendu, bi se dokončno zaprtje zgodiloleta 2017. Zato smo se v lanskem letu odločili, da stvar bistveno pospešimo. Moram reči, da smo imeli nekaj težav tudi z vodenjem. Zamenjali smo direktorja in se dogovorili za ta kredit, ki naj bi nam omogočil realizacijo zaprtja do leta 2005. Zaenkrat stvari dobro tečejo. Če bo ta zakon sprejet, razpis je šel že ven, mednarodni. In bi potem lahko podpisali pogodbo z izvajalcem že v roku enega meseca. Hvala lepa.
Hvala za uvodno obrazložitev ministra. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi, predstavniki vlade. Navedeni predlog, ki ga je v proceduro predložila vlada, je matično delovno telo obravnavalo na svoji seji 8. maja letošnjega leta. In v začetku oziroma v uvodni razpravi je bilo nakazanih več načelnih ugotovitev, med drugimi tudi postavljeno vprašanje, zakaj se že v bistvu od sprejetja navedeni program ni uresničeval v skladu z zastavljenim in noveliranim programom oziroma kje so razlogi, da se niso v proračunih vseskozi zagotavljala zadostna finančna sredstva po dinamiki o sprejetih dokumentih. Glede na sporne odločitve, sprejete v preteklosti, je bilo postavljeno vprašanje, ali je posredovana rešitev prava, zlasti, ker na podlagi skope obrazložitve, ki situacijo razkriva zgolj s finančnega aspekta, vidika, ni moč ugotoviti, ali so bile revizije projektov opravljene in variantno predstavljene. Nadalje je bilo kot strokovno zanimivo izpostavljeno vprašanje o samem pomenu rudnika in neobhodnosti zapiranja iz navedenih ekoloških razlogov. V kontekstu ostalih vprašanj v zvezi z izvedbo ratifikacije meddržavnega dogovora pa bi bilo po mnenju razpravljavcev potrebno razčistiti vprašanje, zakaj je ta rudnik odprt in iz katerega naslova, kdo nosi stroške zapiranja in koliko znašajo v revalorizirani vrednosti. V nadaljevanju razprave so bili podani ustrezni odgovori s strani predstavnikov vlade. V zaključku razprave pa je večina članov odbora ugotavljala, da je ne glede na problematične odločitve v preteklosti, v tem trenutku najbolj pomembna zagotovitev racionalne realizacije projekta zapiranja rudnika Žirovski vrh z možnostjo koriščenja ugodnega kredita. Posamezni člani pa so menili, da je državni zbor s sprejemom določenih zakonskih aktov posredno prevzel tudi odgovornost za projekt, kar na podlagi celovitega pristopa in s stališča širšega aspekta presega začrtani ožji segment, ki ga predloženo besedilo obravnava. Ob ugotovitvi, da zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o trajnem prenehanju izkoriščanja uranove rude in preprečevanja posledic rudarjenja v rudniku Žirovski vrh iz leta 2000, glede na to, da bi se rok zapiranja podaljšal vsaj do 2017, ni prinesel načrtovanega rezultata, se zdi zahteva za pridobitev dodatnih informacij v smislu ugotovitve izbire najprimernejše rešitve, naustreznejše celostne izpeljave zastavljene projekta umestna. Glede na okoliščino, da po vsej verjetnosti v naslednjih dveh letih ne bo mogoče nadoknaditi tega, kar bi lahko na tem področju storili po zastavljenem petletnem obdobju, bi bilo po izraženem mnenju primerno navedeni zakon podaljšati na primer na leto 2007. Predvsem velja predloženo besedilo podpreti iz razloga, ker se z dodatnimi viri in s predvideno hitrejšo sanacijo rudnika manjšajo potencialna tveganja v primerjavi s tistimi tveganji, ki bi nastala na osnovi obratovanja rudnika. Zlasti pa je v skrbi za odpravo zdravju škodljivih posledic urana zaradi ljudi, ki živijo v neposredni okolici rudnika, nujno treba zagotoviti sredstva in zakon čimprej sprejeti. V nadaljevanju je odbor na osnovi mnenja sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve sprejel amandma k 1. členu in k naslovu zakon in v skladu s tem predlagam, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, da v okviru hitrega postopka skupaj z amandmaji odbora zakon sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala poročevalcu odbora. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Nihče ne želi razpravljati, zato razpravo zaključujem. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo in odločanje o posameznih členih in vloženih amandmajih. Ker ni posebnega pregleda amandmajev, ampak sta dva amandmaja v poročilu matičnega delovnega telesa, bomo razpravljali o členih in amandmajih. V razpravo dajem 1. člen in amandma odbora k 1. členu. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in bomo glasovali o amandmaju k 1. členu. Glasujmo! Nismo bili dovolj pozorni. 60 nas je v dvorani. Drugič bomo glasovali o amandmaju k 1. členu. Prosim za pozornost. Glasujmo drugič! Menim, da je bilo nekaj napak. Ali lahko glasujemo še enkrat? [[Da.]] Drugič glasujmo o amandmaju k 1. členu. Glasujmo, prosim! Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih 49, glasovalo za 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] 1. člen je sprejet. Sedaj dajem v razpravo 2. člen. Želi kdo o njem razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem in dajem na glasovanje 2. člen. Glasujemo. Navzočih nas je 51, glasovalo za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] 2. člen je sprejet. V razpravo dajem 3. člen. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem in bomo glasovali o 3. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] 3. člen je sprejet. In zdaj daje še v razpravo in odločanje 4. člen. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem. Glasujemo o 4. členu. Glasujemo. Navzočih 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] 4. člen je sprejet. Zdaj bomo še razpravljali in glasovali o naslovu zakona. Želi kdo besedo? Pri naslovu zakona imamo amandma, ki je v gradivu odbora. Naslov zakona se spremeni tako, da se glasi: "Predlog zakona o najemu kredita pri Evropski investicijski banki v znesku 20 milijonov evrov za financiranje ekološke sanacije Rudnika urana Žirovski Vrh." Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Potem bomo glasovali o amandmaju k naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih 52 poslank in poslancev, za je 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Naslov je v celoti spremenjen in prehajamo na tretjo obravnavo. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k 1. členu in naslovu zakona. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandmaje, prosim, da to storijo. Ne vidim predlagateljev. Pred tem sprašujem sekretariat, ali so zaradi amandmajev nastala nasprotja v zakonu. [[Ne.]] Sprašujem, ali želi kdo razpravljati o zakonu v celoti. [[Nihče.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na razpravo o vloženih [[...]]Amandmajev ni. Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujmo o zakonu v celoti! Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 51, nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon s tem sprejet. Zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLGOA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O PRVEM POKOJNINSKEM SKLADU IN PREOBLIKOVANJU POOBLAŠČENIH INVESTICIJSKIH DRUŽB, hitri postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Prosim predstavnike vlade, da se nam pridružijo. Dr. Bajuk, proceduralno. Prosim za malo pozornosti!
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanski skupini Nova Slovenija in SDS sta vložili nekaj amandmajev, tudi na amandmaje, ki jih je že sprejelo matično delovno telo. Naša želja je, da se matično delovno telo glede tega opredeli. Seznanjeni smo s tem, da jutri navsezgodaj bo matično delovno telo obravnavalo druge točke, in bi prosili, da obravnava tudi naše amandmaje, da se matično delovno telo seznani s temi in se tudi do njih opredeli, preden pride do razprave v tem državnem zboru. Torej je proceduralni predlog, da se danes ne obravnava, da se prej o naših amandmajih opredeli matično delovno telo. Hvala lepa.
Hvala za vašo razpravo. Samo trenutek, da to preverimo. Se opravičujem. Preverili smo. Dejansko so amandmaji naknadno oziroma dodatno vloženi, o katerih nimamo stališč matičnega delovnega telesa. Odbor bo predvidoma zasedal jutri zjutraj. Ta proceduralni predlog bom dal zboru v odločanje, da torej prekinemo razpravo, da se do teh amandmajev opredeli matično delovno telo, in bi danes prekinili s to točko dnevnega reda. O tem bomo odločali. Glasujemo o tem proceduralnem predlogu. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 21, proti 27. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da proceduralni predlog ni bil sprejet. Torej gremo k razpravi. Besedo dajem [[...]]Še en proceduralni predlog.
Gospod podpredsednik, najverjetneje brez predstavnikov vlade te tako pomembne točke ne bomo pričeli [[Morda so že prišli?]] Imam še eno vprašanje, ki je vezano na vsebino zakona in je pravzaprav prvi primer, ko je lahko taka ali drugačna odločitev, ki bo sprejeta v državnem zboru, zelo bistveno povezana tudi s trendi na sami borzi. Vemo, kdaj borza deluje, v dopoldanskem času, med 12.00 in 13.00 uro. Morda ima predsednik kaj več informacij; sam menim, da bi bilo modro, da bi o tem zakonu odločali ali jutri popoldne - ja, dopoldne ne moremo, ker bo to direktno vplivalo na trende na borzi; tisti, ki ste večji poznavalci, mi boste pritrdili - ali pa, če nocoj podaljšamo. Ne verjamem, da bo tak predlog sklepa sprejet. Bi bilo pa dobro, da bi najprej slišali predstavitev predstavnikov vlade in šele nato šli na stališča poslanskih skupin. Hvala lepa.
Še en proceduralni predlog, gospod Potrč.
Samo to sem hotel predlagati, da prosim, da se razmnožijo vloženi amandmaji, ker jih nihče od nas ni videl, da si bomo pred razpravo in odločanjem lahko vsaj amandmaje pogledali. Hvala.
Hvala za ta predlog. Amandmaji so v razmnoževanju, tako da bodo prišli na mizo. Gospod Podobnik, je bil vaš proceduralni predlog - kakšen? Ali lahko še enkrat povzamete, prosim.
Zanima me, kako bo potekala razprava o tej točki dnevnega reda. Danes je ne bomo končali. Jutri dopoldne ni pošteno, da jo nadaljujemo. Torej jo lahko nadaljujemo jutri ob 14.00 uri, o tej točki dnevnega reda. Kajti rešitve bodo neposredno vplivale na borzo; danes so pokojninski boni že zrasli za 7%, ker se pričakuje jutrišnja odločitev. Kakršnakoli bo jutri odločitev, bo to neposredno vplivalo na odločitve na borzi sami.
Hvala. Prosim predsednika državnega zbora, da pojasni.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Pojasnilo, odgovor spoštovanemu kolegu Podobniku. Včeraj popoldan me je poklical generalni direktor Ljubljanske borze in me prosil, da ga danes sprejmem. Ob 11.00 uri sem ga na kratkem sestanku sprejel skupaj s predsednikom odbora za finance in odbora za gospodarstvo. Bila je navzoča tudi generalna sekretarka državnega zbora. Po kratkem pogovoru sem ga prosil, da pošlje tudiuradno pismo, v katerem sporoča svoja stališča in mnenja v zvezi s sprejemanjem tega zakona. Če prav razumem, meni, da bi lahko sprejemanje zakona v času, ko je odprta borza, vplivalo na dogajanje na njej. Jaz sem mu seveda povedal, da je državni zbor institucija, ki deluje v skladu s svojim dnevnim redom in se praviloma na obnašanje drugih institucij se ne ozira, seveda pa sem izrazil občutljivost za to njegovo pripombo in sugestijo in takoj njegovo pismo, ki sem ga dobil kasneje, nekaj ur kasneje v urad poslal tudi vladi s prošnjo, da da svoje stališče. To pismo pričakujem vsak hip in jutri bomo lahko tudi glede na mnenje vlade ugotovili, ali je treba ali ne kako drugače ravnati, kot smo bili sicer namenjeni, da ko pride točka na dnevni red, o njej tudiodločamo.
Miran Potrč, proceduralno.
Hvala lepa. Vem, da je ta razprava - bi rekel - izvenposlovniška, samo ne samo moja, še od koga drugega in bi rad samo na to opozoril. Sam spoštujem vsa opozorila, ki jih dobi državni zbor, samo prosil bi, da se v celoti preučijo, namreč, jaz razumem, da lahko neka odločitev vpliva na ravnanje borze. Samo poglejte. Po sprejeti odločitvi ima naša ustava in naš poslovnik 7-dnevni rok za državni svet za eventualni veto, potem se, če je dan, se skliče seja, na kateri mi ponovno odločamo. In ves ta čas lahko ali pa ne, to ni moja vsebinska ocena, vpliva na ravnanje na borzi. To se pravi, da se mora tudi borza, morda, temu prilagoditi, ne samo državni zbor. Morda, pravi, ampak te stvari bi morale biti proučene in po mojem se ne smemo na ta način na pamet odločati, kdaj smemo ali pa ne smemo mi seje imeti in o neki stvari sprejemati odločitve.
Gospod Anderlič.
No, sam mislim, da gre za neverjeten presedan, ki se je zgodil že s tem, ko je pravzaprav tu nastala neka situacija, ko se opozarja, da ne vem kaj, da se bo zgodilo, sestajajo se - direktor borze, pa predsednik državnega zbora ukrepa, vodja poslanske skupine ene stranke, danaj ne odločamo o tem, ampak ta zakon je bil na dnevnem redu na majski seji. Pa saj ni nobeno izredno stanje. Sam vendar ne razumem predsednika, da je na tak način pravzaprav nasedel in vnesel nek dvom med poslance, tudi razumem gospoda Podobnika in gospoda Pucka, pa Ferija Horvata, da so imeli neke sestanke. To je bilo takrat, ko smo dopoldne bili nesklepčni zaradi teh sestankov - torej je bilo le nekaj elementov izrednega stanja - in seveda, ta točka, še enkrat poudarjam, je bila na majski seji. In ni nobenih razlogov, prav nobenih razlogov ni, da ne nadaljujemo seje; razen če je treba, da se odbor opredeli zaradi amandmajev. Nimam nič proti. Glasovali smo, sedaj bo tako ali tako šest ura, verjetno ali pa bo obstrukcija, pa se bo odbor zjutraj sestal, jazte mehanizme vse poznam, tako da ni tu noben cilj bil dosežen s tem, ko smo glasovali proti. Ampak tisti, ki smo glasovali proti, smo zavestno glasovali proti, tudi razumevajoč to, kar je gospod Potrč tukaj razlagal, da ne bi ponavljal. Ampak jaz le prosim, da ta zbor ne postane neka marioneta v rokah kogarkoli. Ker to je pravzaprav nekaj, kar se zboru ne sme dogajati. Da prvič, prvič se - jaz sem že včeraj na kolegiju govoril. In to bo očitno mesec dni način dela v tem državnem zboru: pride neko pismo, nek dolg spisek in nekdo se spomni, to je bolj pomembno, to je manj pomembno, potem pride sem direktor borze in reče: "Če boste ta zakon sprejeli, se bo ne vem kaj zgodilo." In tako naprej. Ja, kje pa je vloga državnega zbora kot najvišjega zakonodajnega organa v državi, ki ima svoja pravila, svojo ustavno vlogo in mora po tej ustavi tudi delati? Je sprejel dnevni red in ima na dnevnem redu to, kar ima. Vse ostalo je po mojem nepotrebno vznemirjanje in vzpostavljanje nekih razmer, ki v državni zbor ne sodijo.
Hvala lepa. Razumem tako, da nadaljujemo z obravnavo tega zakona. Naj se torej drugi prilagodijo tudi državnemu zboru. Ni več razprave. Predstavnik vlade. Mag. More. Še enkrat proceduralno, gospod Podobnik.
Gospod podpredsednik, prosil bi, da daste na glasovanje proceduralni predlog, da bi danes do 18. ure ne nadaljevali s to točko, da bi se lahko v poslanski skupini seznanili z amandmaji, ki so bili pravkar vloženi. Bi pa rad obrazložil svoj predlog tudi s tem, da bi pojasnil svoj prvi nastop. Veste, stvari niso tako enostavne. Razumeli me boste, da bom storil vse, da nobena odločitev državnega zbora ne bi zamajala njegove avtoritete, ki jo ima. Ampak definitivno dejstvo je, da v življenju družbe, kjer ima neka institucija, ki se ji reče borza, ki pomembno vpliva na finančne in druge tokove, istočasno pa tudi odločitve parlamenta vplivajo na njegove tokove. To je neko novo dejstvo, ki ga moramo poslanke in poslanci sprejeti. Tega nismo navajeni. Sam nimam nobenih informacij, nobenih stikov, do mene ni prišlo nobeno pismo. Jaz sem samo danes zjutraj, ko sem prišel v službo, najprej prebral vest, ki sem jo resno vzel. Je pa novinarska: "Predsednik državnega zbora Borut Pahor in direktor ljubljanske borze Draško Veselinović, bosta skušala poskrbeti, da si med poslansko obravnavo pokojninskih bonov ne bi kdo vtaknil v žep nezakonito pridobljenih dobičkov." Za to gre. Tisti, ki poznate zadevo, veste, da gre za to. In to je bila odgovorna poteza gospoda Veselinovića in gospoda Pahorja. Rešitev je pa več. Ena od rešitev je tudi ta, da bo borza umaknila bone iz trgovanja v teh dneh. Torej, jaz bi samo predlagal, spoštovani podpredsednik, da bi v poslanski skupini imeli možnost, da bi pred začetkom predstavitve vlade lahko predlagane amandmaje proučili v poslanski skupini in da bi danes ne nadaljevali s to točko dnevnega reda.
Zdaj, moramo se malo ravnati po poslovniku tudi. Mi smo šele v fazi, ko bo vlada podala svoje stališče, nato matično delovno telo in medtem bo tudi ura po mojem 18. Nikjer nismo odločali, da bi po 18. uri delali. Zato sem se odločil, da gremo v razpravo, kot je predvideno po poslovniku. Dajem besedo predstavniku vlade. Do amandmajev še, najbrž, hitro ne bomo prišli. Mag. Matej More, državni podsekretar na ministrstvu za finance.
Spoštovane gospe poslanke, gospodje poslanci! Vlada s predlogom zakona o spremembah zakona o prvem pokojninskem skladu in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb predlaga podaljšanje dveh rokov, ki sta določena s tem zakonom in sicer, podaljšanje roka za preoblikovanje posebnih investicijskih družb. Ta rok izteče po zakonu o prvem penzijskem skladu 13. julija letošnjega leta. Vlada predlaga podaljšanje roka do 31.12. naslednjega leta. In kot drugo, vlada predlaga tudi podaljšanje roka, v katerem lahko imetniki pokojninskih bonov uresničujejo pravico zamenjave pokojninskih bonov za police dodatnega prostovoljnega pokojninskega zavarovanja. Tudi ta rok, skladno z zakonom o prvem penzijskem skladu, poteče 13. julija letošnjega leta. Vlada predlaga s spremembo 28. člena zakona o prvem penzijskem skladu, da se rok podaljša do 31.12.2002. Razlog za podaljšanje obeh rokov je v tem, da so pooblaščene investicijske družbe dobile razpolagalno pravico s premoženjem, s katerim se je zapolnila privatizacijska vrzel s precejšnjo zamudo od tega, kar je predvideval zakon o prvem penzijskem skladu. Pooblaščene investicijske družbe so sklenile pogodbe s SRD-om o prenosu ostalega premoženja dne 11.12.2002 namesto 13. januarja leta 2000. Zaradi tega predlagatelj meni, da je potrebno pooblaščenim investicijskam družbam dati daljše časovno obdobje za uskladitev naložb z zakonskimi določbami in jim s tem hkrati omogočiti tudi ustrezno časovno dinamiko preoblikovanja v redne delniške družbe oziroma v investicijske družbe. Zaradi navedenega se spremembo prvega odstavka 33. člena zakona o prvem penzijskem skladu predlaga podaljšanje roka za preoblikovanje PID-ov do 31.12.2003. Iz enakega razloga je tudi drugo podaljšanje rokov, to je roka za pravico zamenjave pokojninskih bonov za polico dodatnega prostovoljnega pokojninskega zavarovanja.
Prosim za več pozornosti v dvorani!
Vlada ob tem, ko se je soočila s potrebo po pripravi spremembe zakona o prvem penzijskem skladu, ni podprla tistih pobud, ki so zahtevale, da se tudi v zvezi s pravico zamenjave pokojninskih bonov za polico dodatnega pokojninskega zavarovanja odpravi limit na 10.000 pokojninskih bonov, ki jih je skladno z zakonom o prvem penzijskem skladu možno zamenjati za polico dodatnega pokojninskega zavarovanja oziroma za povišanje tega limita. Glede na to, da je odbor državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko sprejel amandma, s katerim se odpravlja omejitev največjega dovoljenega obsega pokojninskih bonov, ki jih lahko posamezna fizična oseba zamenja za polico prostovoljnega dodatnega pokojninskega zavarovanja, je vlada zavzela v zvezi s tem dodatno stališče. Predstavniki vlade so na seji odbora državnega zbora za finance in monetarno politiko opozorili na posledice, ki bi nastale v primeru sprejetja navedenih amandmajev v državnem zboru Republike Slovenije. Navedena amandmaja bi bila namreč lahko sporna, saj občutno spreminjata pogoje za nazaj, pri čemer pa takšne obsežne spremembe ne moremo utemeljevati s širšim javnim interesom. Število izdanih pokojninskih bonov, ki so jih delničarji pooblaščenih investicijskih družb prejeli ob zamenjavi delnic pooblaščenih investicijskih družb, je namreč fiksno. Takšen je tudi obseg premoženja prvega pokojninskega sklada, kar pomeni, da se s spreminjanjem številčnih omejitev oziroma z njihovo odpravo za posameznika ne more vplivati na povečanje obsega dodatnega pokojninskega zavarovanja. Le-to, če bi lahko s spremembo vplivali na povečanje celotne mase obsega dodatnega pokojninskega zavarovanja, bi bil po mnenju vlade lahko tisti širši javni interes, ki bi upravičeval odpravo limita ali njegovo spreminjanje. Odprava omejitve zamenjanih pokojninskih bonov v tem danem okviru bi sicer pomenila možnost posamezniku, da bi si z dodatnim nakupom pokojninskih bonov zagotovil višjo dodatno pokojnino, vendar ob danem obsegu celotne mase, na katero sem že opozoril, bi to lahko bilo povečanje pokojnine samo na račun drugih posameznikov, ki bi posledično pridobili manjšo dodatno pokojnino. Glede na povedano in tudi na dejstvo, da polica prostovoljnega dodatnega pokojninskega zavarovanja prinaša tudi 20% davčno olajšavo, skladno z 12. členom zakona o prvem pokojninskem skladu, takšno prerazporejanje danega obsega sredstev dodatnega pokojninskega zavarovanja po mnenju vlade ne more biti v širšem javnem interesu. Hvala lepa.
Hvala predstavniku vlade. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki vlade! Navedeni predlog zakona je matično delovno telo obravnavalo na 24. seji dne 9. maja letošnjega leta in ob obravnavi na seji je odbor prejel pobudo za vsebinsko povezana predloga amandmajev k 1. členu in za novi 1a člen, ki posegata v 28. in 30. člen osnovnega zakona s strani člana odbora Blaža Kavčiča in dveh predlogov Kapitalske družbe za nova A1 in 1.b člen, ki predvidevata spremembi 15. oziroma 31. člena osnovnega zakona. V razpravi so člani odbora menili, da je bilo vsebinsko vodilo predlagateljev med drugim doseči večje zanimanje državljanov glede na ponujene zakonske možnosti na osnovi pokojninskih bonov in za prvi pokojninski sklad, saj se da na osnovi razpoložljivih analitičnih podatkov razbrati, da je omenjeni odziv državljanov zelo skromen. V nadaljevanju je odbor predlagateljev predlog za obravnavo in sprejetje predloženega besedila po hitrem postopku podprl. In sicer je podprl tudi amandmaje za novi 1.a člen in k 1. členu in jih predlaga tudi v sprejetje državnemu zboru. Hkrati odbor ni podprl amandmaja, ki ga je predlagala Kapitalska družba za novi 1.b člen. Predlagam, da državni zbor obravnavani zakon obravnava in sprejme po hitrem postopku skupaj z amandmaji odbora. Hvala.
Hvala poročevalcu. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ura je toliko [[...]]Želi katera od poslanskih skupin razpravljati? [[Ne želi.]] Gospod Potrč. [[Glas iz ozadja.]] To smatram za proceduralno, da prekinemo to točko dnevnega reda danes in jo nadaljujemo jutri ob 10.00 uri. Tako bi jutri dokončali to 16. točko dnevnega reda, nato pa še 10. točko dnevnega reda - o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost. Hvala lepa za današnje sodelovanje. Prekinjam sejo na tej točki.