Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 22. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Eva Irgl, mag. Marko Koprivc, dr. Franc Trček, Matjaž Han, Matjaž Nemec, Franc Jurša in Samo Bevk do 14.30. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta k 9. točki dnevnega reda, predstavnika Urada predsednika Republike Slovenije, predstavnika Sodnega sveta, varuha človekovih pravic gospoda Petra Svetino ter kandidata za namestnika varuha Ivana Šeliha k 11. točki dnevnega reda, predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 22. redne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 15. januarja 2021, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni 22. redne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 51 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prvi dve vprašanji poslanca in poslanke opozicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanja v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovori predsedniku Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Ob tem vas še posebej opozarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se danes opravičili dr. Anže Logar, minister za zunanje zadeve, Janez Janša, predsednik Vlade Republike Slovenije v funkciji ministra za zdravje, Zdravko Počivalšek, minister za gospodarski razvoj in tehnologijo, Aleš Hojs, minister za notranje zadeve, med 15.00 in 17.30 ter med 19.30 in 21.30 ter Boštjan Koritnik, minister za javno upravo. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prvi dve vprašanji bo odgovoril predsednik Vlade Janez Ivan Janša. Najprej pa mu bo poslansko vprašanje postavil Miha Kordiš, Levica.
Gospod Janez Janša, politika je po definiciji opravljanje skupnega delo za ljudi. Ampak vi, gospod Janša, niste bili nikoli samo predsednik Vlade. Vedno je bil vaš cilj popolna oblast, privatizacija države: v prvi vladi s tajkuni, v drugi s slabo banko, sedaj pa kar neposredno s kriminalnimi združbami. Pohod na oblast so vam že v 90. letih financirali orožarski posli. Seveda to ne bi bilo mogoče brez desetletij prelomljenih obljub privatizacije in bede v režiji politične sredine. S svojim ravnanjem in politikami je ljudi razočarala in ustvarila popolno gojišče za teorije zarote skrajne desnice, pogosto kar v sodelovanju s SDS. A prav SDS želi doseči oblast z vsemi sredstvi. Privatizacija države za zasebne interese, nelegalna in legalizirana korupcija je pod SDS postala tako glavno sredstvo kot cilj vladanja. Včasih ste še nekako ravnali v rokavicah, sedaj svojega kriminala in povezav niti ne skrivate več. Vaš davčni svetovalec, gospod Janša, je razvpiti goljuf Rok Snežič, vaš arestantski cimer z Doba in eden največjih davčnih dolžnikov. O njem lahko beremo, da je v predkazenskih postopkih tako pri nas kot v Bosni in Hercegovini. No, bosanske oblasti so ga zaradi ogrožanja nacionalne varnosti pred novim letom celo izgnale iz države. V Bosni izgnan, v Sloveniji pod Janezom Janšo pa kar svetovalec predsednika Vlade. Nedavno ste za dobavo hitrih antigenskih testov sklenili milijonski posel s podjetjem Majbert Pharm. Direktor in solastnik Klemen Nicoletti s sodelavci je tesno vpet v mednarodno mrežo, osumljeno pravna denarja. Preko bančnih računov v Bosni, Sloveniji, Švici, Avstriji, na Slovaškem, Cipru in na Madžarskem je od leta 2016 do danes obrnila kar 22 milijonov evrov. V njej je ključno vlogo spet odigral Rok Snežič. Končni prejemniki denarja iz mednarodne operacije, ki jo od leta 2017 preiskujejo organi v Avstriji, Sloveniji in Bosni, so vaši dolgoletni sodelavci in ljudje iz vašega kroga. Med drugimi Jerneja Sotto, Darko Šmid, Gregor Jeza in seveda Rok Snežič. Nalogo dvigovanja denarja in vročanja gotovine Snežiču je med drugimi igrala tudi Dijana Đuđič, od katere si je vaša stranka SDS sposodila 450 tisoč evrov. Pogodbo ste podpisali vi, Janez Janša, osebno. Snežič je imel prav, ko je dejal, Janez Janša je biznismen. Res je, gospod Janez Janša, vi niste politik, vi ste biznismen, ki si že v tretje poskuša sprivatizirati državo. Vodite jo kot zasebno podjetje za zasledovanje lastnih finančnih interesov in finančnih interesov svojih pajdašev. Kriminalne združbe prežijo na šibke in se organizirajo, hranijo iz njihovih stisk. Sprašujem: Gospod Janša, zakaj z njimi sodelujete namesto da bi jih preganjali? Zakaj oblast predajate v roke kriminalnim združbam?
Predsednik Vlade, imate besedo.
Zdaj ne vem, ali naj to jemljem resno ali ne, ampak glede na to, da opravljam tudi funkcijo ministra za zdravje, se bom pozanimal pri pristojnih institucijah, kako pomagati takim, ki trosijo takšne nebuloze. Hvala lepa.
Hvala lepa. Miha Kordiš, imate besedo, zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala, predsednik Državnega zbora. Maske in ventilatorji, hitri testi in še kaj so v resnici samo vrh ledene gore. Ne preseneča, da gospod Janez Janša na neprijetna vprašanja ne želi odgovarjati. Orožarski posli v devetdesetih, tajkuni za časa prve vlade Janeza Janše, slaba banka za časa druge vlade, sedaj pa kar neposredno sodelovanje s kriminalnimi združbami. Pri tem se gospod Janez Janša ozira po najslabših praksah Poljske, Madžarske in Srbije, še posebej mu je blizu veliki brat Viktor Orban. Kako daleč to odkrito koketiranje z organiziranim kriminalom gre, prav na primeru hitrih testov lahko najbolje vidimo. Direktor in solastnik Majbert Pharm, ki je te hitre teste dobavilo, je Klemen Nikoletti. Ta človek je odigral pomembno vlogo tudi v kriptopiramidni shemi Bereal, v kateri je izginilo več milijonov evrov denarja vlagateljev. Bil je prokurist slovenske podružnice Bereal Holding, enega od dveh britanskih podjetij, ki sta bili v ozadju te sheme. Zdaj pa – pazite! – to je ustanovila in vodila gospa Jelena Sladojević, ki je bila zadolžena za to, da je odpirala račune v tujini, nanje prejemala milijonske zneske, potem ta denar dvigovala v gotovini in po ugotovitvah Bosne in Hercegovine ta denar izročala Roku Snežiču, sedanjemu davčnemu svetovalcu predsednika Vlade Janeza Janše. Enako vlogo kot navedena gospa Sladojević je v tej mreži imela po ugotovitvah preiskovalnih organov tudi Dijana Đuđić, s katero je vaša stranka, gospod Janez Janša, podpisala pogodbo o najemu 450 tisoč evrov. To pogodbo ste podpisali vi. Zato ponavljam svoje vprašanje v upanju na pošten odgovor: Zakaj kriminala ne preganjate, ampak se po njem zgledujete, enako kot se po njem zgleduje Viktor Orban? Zakaj državo privatizirate, namesto da bi jo uporabljali kot skupno dobro za podporo ljudem?
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, k prejšnjemu odgovoru na podobno vprašanje lahko dodam samo to, da gre očitno za urgentni primer in da bom preveril, če imam v svoji kliniki v Avstraliji še kaj prostora na oddelku. [[oglašanje iz dvorane]] [[aplavz]]
Vatovec, postopkovno.
Spoštovani predsednik Državnega zbora! Mislim, da je predsednik Vlade danes pokazal ultimativni dokaz svojega nespoštovanja do te institucije. Poglejte, eden od poslancev je predsedniku Vlade postavil popolnoma legitimno vprašanje, na katerega je predsednik Vlade dolžan odgovoriti. Dolžan je odgovoriti, pa mu je všeč ali ne. Na tistem stolu sedi zato, ker ga je Državni zbor tja postavil in Državnemu zboru odgovarja. To, da smeši in žali poslanca, je nedostojno ne samo za kateregakoli predsednika Vlade, ampak za vsakega v Državnem zboru. Tako da v tem trenutku pričakujem predvsem od vas, predsednik Državnega zbora, da zaščitite integriteto vsakega posamičnega poslanca pred aroganco in nasiljem predsednika Vlade, ki se očitno sedaj lahko dovoli že to, da na tak način obračunava s poslanci. To ni način govora, ki bi bil primeren za Državni zbor. In še enkrat, na tej točki, ne glede na to, da sta bila ta dva kroga skonzumirana, jaz pričakujem, da predsednik Vlade odgovori poslancu, odgovori konkretno na vprašanja, ki so bila postavljena.
Tišina!
Gre za dokumentirane zadeve, gre za vprašanja, ki so legitimna in lahko tudi najdejo neko obliko odgovora. Kar se mene tiče, lahko predsednik Vlade zanika, pove nekaj v svojo bran, in to je to. Ampak mislim, da predvsem vi, kot prvi med enakimi, ne smete dovoliti, da predsednik Vlade kateregakoli poslanca v Državnem zboru na tak način odpravi, ne da bi mu odgovoril na njegovo legitimno poslansko vprašanje.
Spoštovani kolega Vatovec, zdaj vam bom pa prebral en člen, na katerega sem vas spomnil prejšnji petek. Namreč tretji odstavek 240. člena Poslovnika Državnega zbora pravi takole: »Poslansko vprašanje ali pobuda morata biti kratka in jedrnata ter izražena tako, da je njuna vsebina jasno razvidna.« Jaz mislim, da gre za zelo jasno določilo. Naj vam preberem vprašanje, ki ste ga najavili. Vsebina ustnega poslanskega vprašanja na 22. redni seji Državnega zbora – to govorim o dopisu Poslanske skupine Levica – »vam bom postavil ustno vprašanje v zvezi z odnosom vlade do kriminalnih združb in njihovega delovanja«. Mi smo vas opozorili, da v skladu s tretjim odstavkom 240. člena Poslovnika morajo biti poslanska vprašanja kratka in jedrnata. Torej če se govori o nekih konkretnih firmah, kar smo danes vse naknadno slišali, da se to izpostavi, da se lahko vsakdo iz Vlade odzove, da se pripravi gradivo in da lahko kar se da temeljito odgovori na poslansko vprašanje. Če pa je poslansko vprašanje tako zastavljeno, kot je v tem primeru, potem pa se ne čuditi, če bodo tudi odgovori zelo takšni, kakršne si bodo zamislili na Vladi. Kar se tiče vašega poziva, da naj poskrbim za to, da se korektno obravnava vsakega poslanca in poslanko, jaz mislim, da ste tudi vi kot vodja poslanske skupine tisti, ki bi morali že večkrat v tem sklicu opozoriti ravno na besede Mihe Kordiša, pa se niste prav nikoli odzvali. Tako da jaz predlagam, da si vsi tu nalijemo čistega vina, vsi pometemo pred svojim pragom, pa bo naša razprava bistveno bolj strpna in ne bo nikakršnih očitkov z ene ali druge strani. [[oglašanje iz dvorane]] Postopkovno, Luka Mesec.
Glejte, gospod predsednik, vprašanje, ki ga je Miha Kordiš postavil, je bilo popolnoma v skladu z napovedjo. Rekel je, da bo postavljal vprašanje v zvezi z delovanjem kriminalnih združb in odnosa vlade do njih. Vprašanje je bilo kratko, jedrnato in enostavno. Predsednika Vlade je spraševal o kriminalni združbi njegovega davčnega svetovalca Roka Snežiča. Govorimo o kriminalni združbi, ker govorimo o človeku, ki je bil nedavno izgnan iz Bosne in Hercegovine zaradi ogrožanja nacionalne varnosti. Mislim, da ima poslanec vso pravico dobiti odgovor na to vprašanje, kako lahko predsednik Vlade s človekom, ki je v predkazenskih postopkih v najmanj dveh državah, ki je iz ene države zaradi davčnih goljufij izgnan, ki ima dokazano neko omrežje za goljufije in izigravanje davčnih sistemov, kako je lahko tak človek v Sloveniji svetovalec predsednika Vlade za davčno politiko. Zakaj predsednik Vlade takemu človeku predaja vajeti v roke, namesto da bi kriminalne združbe preganjal? Mislim, da ima slovenska javnost, ne samo Državni zbor, slovenska javnost ima absolutno pravico dobiti odgovor na tako vprašanje. Predsednik Vlade pa ne samo da ni odgovoril, on se je tukaj posmehnil v obraz vsem poslankam in poslancem Državnega zbora. [[oglašanje iz dvorane]] Ste ga slišali, kaj je rekel? Rekel je: »Gospod Kordiš, vi potrebujete psihiatrično pomoč.« To je ponovil dvakrat. Ali se vam to zdi dostojno do kateregakoli poslanca v Državnem zboru? Če se vam, potem mislim, da si tudi vi zaslužite odstopiti z mesta predsednika Državnega zbora, ker bi vi morali biti prvi, ki varujete integriteto te institucije. Tukaj pa ne samo, da spremljamo nek posmeh državljankam in državljanom že več mesecev, predsednik Vlade je danes pokazal tudi, kaj si misli o Državnem zboru in demokraciji nasploh. To, kar smo danes videli, je popolna uprizoritev arogance in cinizma oblasti, ki ga ne bi smeli prenašati na nobeni točki.
Kolega Dejan Židan, postopkovno.
Tudi postopkovno. Hvala, predsednik za besedo. Samo na dve stvari bi rad postopkovno opozoril. Prvič, nejasna poslanska vprašanja v tej obliki zapisa so že dvajsetletnica v Državnem zboru. Vi ste zdaj prišli do nove oblike, pa morate razložiti zakaj, pogleda na poslanska vprašanja. Kot drugo, nihče v vladi ne sme igrati zdravnika, pa naj je zdravnik, obramboslovec ali kdorkoli, na način, da bi žalil poslance. Vi ste dolžni da nas zaščitite. Vi degradirate Državni zbor, če sedaj ne boste ukrepali. Vi osebno boste krivi. Moja poslanska pobuda je, da naredite to, kar morate. Zaščitite integriteto poslancev pred vlado. To, kar se je sedaj dogodilo, da bo vlada govorila o zdravstvenem stanju posameznih poslancev, s katerimi se ne strinja, je nesprejemljivo. To je neposreden napad na poslanca. Vi nas morate zaščititi. To je postopkovni predlog.
Res je, res je kolega Židan, strinjam se z vami. Samo jaz pa tudi od vas pričakujem, da si noben ne bo lastil vloge tožilca in sodnika. Mi nimamo tu ne zdravnikov, ne tožilcev, ne sodnikov, mi smo samo poslanci. Tako da jaz predlagam, spoštovani kolegice in kolegi, ali gremo naprej s tem, ali gremo naprej, kolega Kordiš ima še postopkovno, odločali bomo potem, ko bo prišlo do glasovanja, ali se bomo o tem še naprej pogovarjali ali ne. In to je to. Kolega Kordiš, postopkovno imate v zvezi s poslanskim vprašanjem.
Hvala, predsedujoči. Verjamem, da je psihiatrično pomoč v tej državi vsak dan težje najti, enako kot je vsak dan težje najti kakovostno zdravstveno oskrbo. Vlada Janeza Janše se namreč trudi, da razgradi vsak kanec solidarnosti v javnem zdravstvenem sistemu, da ga sprivatizira. Tudi tu imamo opravka s korupcijo, z vdorom zasebnega interesa v javni interes. Še bolj v nebo vpijoče pa so neposredna povezovanja predsednika Vlade in njegove stranke SDS s kriminalnimi združbami. V veliki meri potekajo preko Roka Snežiča, ne pa izključno. Spomnimo se poslov z maskami, spomnimo se poslov z ventilatorji. Zgovorna je tišina v odgovoru predsednika Vlade. Suverena oblast odgovarja ljudem. Mafija je tista, ki ne odgovarja nikomur. V Levici napovedujemo obstrukcijo zaradi ravnanja predsednika Vlade Janeza Janše.
Hvala lepa. Besedo ima Maša Kociper.
Hvala, predsednik. Če sem že pri besedi, bi povedala v svojem imenu, da absolutno nasprotujem takšnemu žaljivemu in negativnemu diskurzu, ki smo ga bili danes deležni v Državnem zboru z ene in z druge strani. Nasprotujem vsakemu diskurzu, ki podpihuje sovraštvo in delitev, pa če prihaja z desne ali pa če prihaja z leve. Odgovor predsednika Vlade je bil žaljiv v delu, da je sodil o psihiatričnem stanju poslanca, hkrati pa tako kot poslanci zahtevajo spoštovanje od predsednika Vlade, je tudi inštitucija predsednika Vlade deležna in mora biti deležna spoštovanja. Nisem hotela proceduralno, ampak če že imam besedo, obe strani ravnata narobe in obe delita ljudi, in ne vem, kam bo to pripeljalo. Ne vem. Zdaj pa vprašanje. Spoštovani predsednik Vlade, po skoraj letu dni življenja z epidemijo ni nobenega dvoma več, da je ta epidemija posegla v vse pore naše družbe in prizadela praktično vse družbene skupine. Če so v čisto zdravstvenem smislu največja žrtev epidemije starejši, zlasti tisti v DSO, je vse bolj jasno, da so največja, recimo temu dolgoročna žrtev epidemije tisti, za katere pravimo, da so naše največje bogastvo – naši otroci. Prav otroci so tisti, ki plačujejo izjemno visoko ceno tega, da bi kot država zajezili virus in obvarovali naš zdravstveni sistem. V Sloveniji imamo šole zaprte najdlje v Evropi. Zaprli smo jih praktično pred vsemi drugimi evropskimi državami, v katerih je bila epidemiološka slika slabša kot pri nas, in zaprli smo jih v situaciji, ko je bila epidemiološka slika bila bistveno boljša, kot je danes. Na današnji dan so šole neprekinjeno zaprte celih 92 dni, torej polne 3 mesece. Čeprav se danes v šole vrača prva triada učencev, to še vedno pomeni, da doma ostaja večji del otrok in tudi dijakov. Pa še tisti, ki se vračajo, se po vaših besedah morda vračajo samo za nekaj dni, vsaj tako vas je bilo mogoče razumeti včeraj popoldne. V stranki SAB in tudi jaz osebno se zavedamo teže in zahtevnosti odločitev, ki jih v zvezi z epidemijo sprejema vlada in tudi vi osebno. Pri vsaki posamezni odločitvi pomeni to tudi poseg v pravice, pa vendar. Ali je vaša vlada in tudi vi osebno pri odločanju o zaprtju šol tehtala tudi vse posledice, dolgoročne posledice, ki nastajajo za otroke, posledice, za katere strokovnjaki pravijo, da jih še dolgo ne bomo mogli popraviti? Nimamo niti dovolj strokovnjakov, ki bi se s temi posledicami ukvarjali. Ali ste res tehtali in premislili, da ne obstajajo druge, lažje rešitve – uporaba vmesnih modelov ali uporaba kakšnih drugih rešitev, ki so se jih poslužili drugje – da bi naši otroci lahko šli nazaj v šole? Hvala lepa.
Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Najprej na prvi del vašega vprašanja ali karkoli je že to bilo. Gospod Snežič ni bil nikoli moj davčni svetovalec. To smo velikokrat zanikali in naj se te laži ne ponavljajo naprej. Kar se tiče pa teme, ki ste jo v formalno poslansko vprašanje postavili in tudi napovedali, je pa osrednja tema. V tem trenutku se pristojni za to ukvarjajo z vprašanjem, ali v teh regijah, ki so dosegle pogoje za odprtje vrtcev in šol, jutri dejansko začeti s fizičnim poukom v prvi triadi in s polnim obsegom delovanja vrtcev ali ne. To je osrednje vprašanje danes. Zadeva na desettisoče ljudi. Če začnem z začetkom vašega vprašanja, zakaj pri nas pouk v šolah v jeseni, potem ko se je število okužb razširilo, ni mogel potekati ob nekih ukrepih, tako kot je v nekaterih drugih državah. Poglejte, zato. Gospod Židan, zato. Zato, ker nikjer drugje ti ukrepi niso bili problem, pri nas pa so politične stranke zagnale kampanjo brez mask v šole, učiteljski sindikat je temu sledil in v nekaj tednih smo imeli v šolstvu štirikrat več okužb kot med ostalo populacijo. Zato. V tem je razlika. Včeraj se je oblikovala na omrežju skupina, zdaj ne vem, ali so vsi profili realni ali ne, 3 tisoč učiteljev in vzgojiteljev, ki poziva proti testiranju. To je 10 % od teh, ki naj bi jutri začeli pouk in vzgojo. Zelo težko je pričakovati od teh, ki nasprotujejo testiranju, da bodo ostale ukrepe dosledno spoštovali in upoštevali. Tveganje pri nas je večje, ker se z virusom ne spopadamo enotno, tako kot se v večini drugih držav. Čeprav na podlagi strokovnih priporočil uvajamo enake ukrepe, Slovenija ni otok. Navodilo, ki je bilo celo natisnjeno v obliki brošure o tem, kako tudi v času korone izvajati pouk v delno okrnjenem smislu, je bilo izdano ob začetku šolskega leta. Imamo izkušnje v zvezi s tem. Če bi se tega vsi držal, potem bi bile verjetno šole bistveno dlje lahko odprte, kot pa so bile doslej. Pokažite mi pa eno državo v Evropi, ki ima takšno število okužb, kot jih imamo mi, in bi imela v tem času vse šole odprte. Če pogledate zemljevid, saj je objavljen javno, tudi komuniciran v zadnjih dneh, osrednji del Evrope ima šole zaprte, čeprav imajo nekatere države tudi trikrat boljšo epidemiološko sliko. Zdaj to poudarjanje, kako bodo otroci največje žrtve [[…]]Največje žrtve so tisti, ki umrejo zaradi korone. Problem z okužbo med mlajšimi je, da se ta ne pokaže ali pa se pokaže relativno pozno, takrat, ko se potem ta virus z mlajših že prenese na starše in na stare starše in potem ljudje umirajo. Določen odstotek od okuženih zboli, določen odstotek od teh, ki zbolijo, terja intenzivno nego, kapaciteto so omejene, in določen odstotek od teh, ki jih je treba zdraviti v intenzivnih oddelkih, umre. Jaz mislim, da glede na to, da se je slovenski šolski sistem relativno dobro organiziral za šolo na daljavo, da ta izpad ni bil tako velik, da nastajajo nekatere posledice, ampak te nastajajo samo pri nas, da je marsikaj tukaj možno nadoknaditi. Ljudi, ki umrejo, pa ni možno, obuditi k življenju. Te stvari je pač treba tehtati. Glejte, ne vemo še, ali se bo pouk jutri res lahko fizično začel, glede na novo odkrite seve angleškega virusa pri nas, ne vemo ali v vseh regijah, glede na situacijo, ki jo še preverjamo. Stvari so odprte in tukaj je potrebna [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Maša Kociper, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Ja, hvala. Spoštovani gospod predsednik, verjetno poznate dve raziskavi, eno iz Velike Britanije in eno iz Kitajske, ki potrjujeta, da zaprtje šol k obvladovanju epidemije ne prispeva bistveno in da se tudi smrtnost poveča v nekem res minimalnem odstotku. Po drugi strani strokovnjaki vseh vrst, učitelji, starši, tudi učenci sami opozarjajo na naslednje posledice zaprtih šol. Vse več otrok in mladostnikov trpi zaradi manjših ali celo hujših duševnih stisk, anksioznosti in depresije. Med srednješolci je število hospitaliziranih pri poskusu samomora narastlo za kar 30 %. Otroci postajajo zasvojeni z računalnikom, vedno težje jih je spraviti stran od ekranov. Njihovo udejstvovanje na socialnih medijih, igricah, internetu je zelo težko nadzorovati, saj staršev ni doma ali delajo od doma. Otroci presedijo za računalnikom tudi po 10 ur. Poleg tega nimajo več treningov, premalo se gibljejo in strokovnjaki opozarjajo na zdravstvene težave, poslabšanje zdravja, vidljivosti in poslabšanja telesne teže otrok. Zaradi vsega zgornjega je tudi več problematičnega, impulzivnega vedenja otrok. Nekateri postajajo agresivni v medsebojnih odnosih ali celo do staršev. Teh opozoril je vedno več. Otroci iz tedna v teden bolj izgubljajo motivacijo za šolsko delo, opozarjajo učitelji. Slabša se jim koncentracija in ugotavljajo, da ne predelajo več snovi ali pa je ne želijo predelati v količini kot poprej. Razlike med otroci se še naprej povečujejo. Najbolj so izpostavljeni tisti iz socialno ogroženih družin in tisti z učnimi težavami. Da ne omenjam, kako pogrešajo vrstnike, druženje in vse to, kar nikoli več ni mogoče nadomestiti. Moje vprašanje je bilo: Ali pri tehtanju zdravstvene situacije tehtate tudi te hude posledice, dolgoročne posledice za naše otroke, ki jim pravijo izgubljene generacije? Ali se ne da drugače rešiti problema, da bi otroci šli v šolo, hkrati pa bi vi kot Vlada apelirali, da se prekinejo stiki s starimi starši? Tudi moji otroci svojih starih staršev niso videli že nekaj mesecev. Ta čas se bo starejša populacija, upajmo, precepila [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Vse te nasvete, ki ste jih sedaj brali, stroka v Sloveniji daje že mesece. Nič ni novega. Glede previdnosti pri stikih s starimi starši, pri vseh teh, ne samo da ta navodila daje, je to tudi predpisano v teh ukrepih. Študije, ki jih navajate, seveda poznam. Poznam pa tudi druge študije. Ta najnovejši sev virusa, ki je poimenovan po Angliji, ker se je tam najprej razširil, je pač sev, ki se širi hitreje, ki je bolj kužen. Ne vemo še vseh ostalih posledic. Zaenkrat naj jih ne bi bilo. Ampak širi se hitreje in angleške študije kažejo, da se še posebej hitro širi med otroki. Če že govorimo o študijah. Zaradi tega je šla Anglija v zaprtje javnega življenja že pred časom. Trenutno imamo v Evropi nekaj držav, kjer je odstotek tega novega seva preko 10. Odkar v Sloveniji preverjamo za nazaj, se kaže, da je najmanj nekaj odstotkov teh, ki so bili pozitivni, da so bili pozitivni na angleški virus. Se pravi, da je situacija resna. Ministrica za šolstvo, direktor Nacionalnega inštituta za javno zdravje in vodja Svetovalne skupine za zdravje mi morajo danes so 16. ure sporočiti svoje mnenje glede tega, ali bomo šole in vrtce jutri dejansko odprli in v katerih regijah, ker se je situacija od srede tudi regijsko spremenila, in to ne na bolje. Vlada tehta vse to, ampak hierarhija vrednot v Sloveniji je zapisana v ustavo in tudi že dolgo znana. Najprej varujemo življenja, potem zdravje in potem vse ostale stvari. Postavljati to naknadno na glavo, mislim, da ne gre ne v poslanskih vprašanjih, ne v ravnanju.
Hvala lepa. Kolegica Kociper, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala, predsednik. Jaz bi se poslužila možnosti, ki jo dopušča naš poslovnik, da se o tem vprašanju naredi razprava. Vsekakor je situacija težka, vsekakor se vsi tega zavedamo. Vsekakor je življenje in zdravje posebna vrednota, ampak mi v SAB smo prepričani, da je tudi pravica učencev, da hodijo v šole, zapisana v naši ustavi, in da je tukaj v tem primeru popolnoma ignorirana in da je vlada na tem področju naredila napako. Jaz ne rečem, da jo je naredila namerno, ampak naše šole so zaprte najdlje v Evropi. Poleti je ministrstvo izdalo eno tako lepo knjižico z vsemi možnimi opcijami, ki se jih, predsednik Vlade, sploh nismo poslužili. Opcije BC1, opcije BC2, možnosti, ki jo omenjajo učitelji, da bi en teden hodilo v šolo pol razreda otrok, drugi teden druga polovica. In še nekaj bi bilo možnosti. Mi smo v stranki SAB že 5. novembra prvič pozvali Vlado in ministrico, naj naredita pomislek o drugih možnostih, da ne bi ostali samo pri tem zaprto ali odprto. K temu smo kasneje pozvali še ne vem kolikokrat. Sedaj imamo organizirane vse žive iniciative učencev, dijakov, učiteljev, staršev in vsi prosijo za pomoč. Kličejo da to tako ne gre. Tukaj imam različna pisma staršev. Pišejo, »dela se nepopravljiva škoda, otroci in starši smo obupani, ne zmoremo več izpolnjevati obveznosti, ki jih nalagajo kurikulumi. Treba je najti drugo rešitev«. Rešitve so, če se vsi zanje trudimo. Jaz mislim, da moramo narediti razpravo o tem, koliko časa bomo mi še dopuščali, da so šole zaprte. V prvotnem zemljevidu semaforja vlade je bilo odprtje šol predvideno, ko bo število okužb pod 600 in število hospitaliziranih pod 500. Ali vi veste, kakšne imamo vi rezultate? Mi celo leto, do konca tega šolskega leta očitno otrok ne bomo poslali v šole. Res je, da se je zdaj to število spremenilo. Odprtje šol je premaknjeno v oranžno fazo. Ampak glede na novi sev, o katerem govori predsednik, in glede na situacijo, ki jo imamo, se resno sprašujem, ali bodo naši otroci sploh še šli to šolsko leto v šolo. Treba je zavarovati starejše, absolutno. Ampak starejši, bodimo odkriti, živijo dokaj normalno življenje, našim otrokom se je pa življenje ustavilo. Ne obrnilo na glavo, ustavilo. Kolegica, če nimaš otrok doma, jaz jih imam. Njihovo življenje se je ustavilo. Nimajo stikov, ne morejo se normalno učiti, postajajo depresivni in tako naprej. In ko kdo opozori, ministrica daje neke floskule, izjave v smislu – najprej življenje. To nam je vsem jasno. Ampak upam, da nam je jasno, da bomo zafurali celo generacijo otrok, če ne bomo nekaj naredili. Zato predlagam, da o tem naredimo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 27. januarja, v okviru glasovanj. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslansko vprašanje, postavljeno na 53. izredni seji Državnega zbora. Minister za notranje zadeve Aleš Hojs bo odgovoril na vprašanje Vojka Starovića v zvezi z nasilnimi protesti in policijo. Minister, imate besedo.
Hvala, se opravičujem, sem mislil, da bo poslanec še enkrat postavil vprašanje. Gospod Starović je že v preteklem mesecu spraševal o zadevi, ki se res relativno dolgo vleče. Moram reči, da smo pa od takrat, ko je bilo postavljeno vprašanje, do danes vendarle precej dlje, kot smo bili pred enim mesecem. Naprej moram povedati, da je tukaj šlo za dogodek, ki se je zgodil 5. novembra, ne 6. novembra, ampak to je verjetno lapsus, in da se je najavljal ta dogodek že kar nekaj časa prej tako po družbenih omrežjih, na dogodek so pozivali tudi tisti, ki so sicer kolesarili v petek, na koncu pa se je zadeva, tako kot ste pravilno ugotovili, sprevrgla v eno najhujših nasilij v zadnjih nekaj letih pri nas. Policija je v tem času do danes, glede na to, da so nekateri bili storjeni šele v zadnjem mesecu, izvajala naslednje ukrepe: 54 postopkov ugotovitve identitete, potem imamo 6 kršitev Zakona o osebni izkaznici, oseba nima pri sebi osebne izkaznice, 67 ugotovljenih kršitev Zakona o nalezljivih boleznih, 3 primeri zasegov pirotehničnih izdelkov, petard in tako naprej, 18 ugotovitev kršitev Zakona o varstvu javnega reda in miru, dvakrat kršitev Zakona o javnih zbiranjih, 11 obravnavanih storilcev kaznivega dejanja, to je še posebej važno, trikrat preprečitev uradnega dejanja ali maščevanja uradni osebi in osemkrat napad na uradno osebo, od tega je bilo 6 storilcev pridržanih po določbah 157./3 člena Zakona o kazenskem postopku, enkrat kaznivo dejanje sodelovanja v skupini, ki prepreči uradni osebi uradno dejanje, 13 obravnavanih kaznivih dejanj poškodovanja tuje lastnine oziroma stvari in pa trikrat kazniva dejanja storjena nad novinarji – enkrat kaznivo dejanje hude telesne poškodbe, enkrat kaznivo dejanje lahke telesne poškodbe in enkrat kaznivo dejanje poškodovanje tuje stvari. Vsi navedeni prekrški in kazniva dejanja so preiskani, storilci so znani in lahko v tem trenutku z veseljem povem, da je policija v tem času naredila izjemno veliko delo. Tudi tistega gospoda ali gospodiča, ki je napadel tako policijo kot novinarja, smo pridržali. Res je, da je za to potrebno precej dela. Naj kot zanimivost povem, da so bile analize DNK jemane tudi iz vzorcev urina po okoliških mestih, kjer so ti gospodje urinirali in podobno. Na koncu smo vendarle prišli do njega in ga na podlagi usmerjanja oziroma odredbe tožilstva tudi priprli. Kot vem, je trenutno še vedno v priporu. Torej daleč od tega, da bi policija bila neaktivna. Je pa res, da še zmeraj ne moremo povsem z gotovostjo reči, kdo je bil tisti, ki je zadevo organiziral. Tudi med njimi jih je bilo kar nekaj, ki so bili zaslišani, ki jim je na podlagi odobritve tožilstva bilo dovoljeno zaseči komunikacijska sredstva, telefone, računalnike in tako naprej. Nekaj okrog tega ste v medijih slišali. Vsekakor pa moram reči, da je to, kar je bilo narejeno v zadnjem mesecu, velik napredek tako v ugotovitvi tistih, ki so kazniva dejanja storili in bodo ustrezno procesirani, kot seveda tudi pri sami organizaciji. Zdaj na žalost pa moram vseeno to povedati v Državnem zboru. Seveda ni to ne krivda predsednika Državnega zbora niti vas poslancev, ampak vendarle je prav, da to veste. Policija se je ob tem, ko je iskala storilce, obračala na različne inštitucije, da so ji pomagale tudi s posnetki njihovih kamer. Ena ali pa dve kameri sta tudi v Državnem zboru. Policija je že takoj 9. 11. zaprosila Državni zbor za posredovanje posnetkov kamer iz Državnega zbora za točno določeno uro, torej med 16. in 21.uro. Na žalost je, verjetno sekretariat, jaz ne vem, kakšne so procedure v Državnem zboru, izročitev teh posnetkov zavrnil. Izgovoril se je na odločbo informacijske pooblaščenke, kljub temu da je policija jasno povedala, da gre za indice kaznivih dejanj hujše poškodbe. To vlogo smo še dvakrat naslovili oziroma je policija naslovila na Državni zbor. Na žalost teh posnetkov [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Kolega Starović, imate besedo.
Spoštovani, hvala za odgovor ministru. Me veseli, da so bile poteze narejene, da nasilne proteste, ki so se zgodili, dejansko verjamem, da jih niso tisti udeleženci, ki so bili najprej obtoženi, da so to naredili. V javnem pojavljanju je bil najprej pokazan prst na njih, da so krivi biciklisti, da tako rečem, tisti, ki hupajo, pa ne izvajajo nikakršnega nasilja. Je dobro, da imamo zdaj pred sabo čisto sliko. Veliko bolj čisto sliko, ampak še vedno ne dovolj čisto sliko, ker še vedno ne vemo, kdo so bili organizatorji. Upam, da bo ta proces potekal naprej in da bo to tudi objavljeno. Pričakujem tudi opravičilo tistim, ki mirno protestirajo, ker izražati drugačno mnenje je dovoljeno, ni pa dovoljeno izvajati nasilja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, gospod predsednik. Morda začnem tukaj, kjer je spoštovani poslanec končal. Jaz ne vem, od kod vam podatki, da bi kdorkoli govoril, da so tisti, ki mirno hupajo, to počeli. Tudi sam tega nikoli nisem povedal. Povedal pa sem, da so bili udeleženci petkovih protestov tudi na teh protestih in da so tudi pozivali na te proteste. Šele v naslednji fazi, ko se je naslednjič zopet napovedovalo tako zbiranje, so se od tega ogradili. Glejte, kdo je organizator, bomo morda izvedeli, morda ne bomo izvedeli. Kaže pa seveda to, da ne vemo vso strahopetnost tistih, ki so to organizirali. Za razliko od njih, ki so metali kocke na reševalce in napadali policiste in uničevali lastnino in tako naprej, pa si niso, kot sem rekel, strahopetno upali povedati, kdo je organizator, je recimo nazadnje, ko smo lahko tukaj pred parlamentom poslušali ekipo, ki je zanikala virus – tega protesta se verjetno spomnite izpred dobrega tedna ali pa štirinajstih dni, torej virusa ni, zemlja je ploščata – protest v tej smeri pa so si upali prijaviti. Oni so protest prijavili. Torej ti niso bili tako strahopetni kot tisti, ki mečejo granitne kocke. Seveda jim je upravna enota to zavrnila, ker je zbiranje v tem obdobju prepovedano, ampak gospa Anica, ne vem, kako se piše, je pa vendarle imela toliko korajže, da je ta protest prijavila in bo zato tudi plačala kazen. Torej imamo že v tej osnovi razliko med enimi in drugimi. Če končam pri tistem, kar sem prej začel. Nazadnje smo Državni zbor zaprosili za posnetke 2. 12. 2020 oziroma 2. 12. 2020 smo dobili iz Državnega zbora odgovor, da je časovni razpon med 14. in 21. uro predolg, in naj policija natančneje določi časovni okvir, v katerem so bila storjena navedena kazniva dejanja. To je na nek način zelo veliko sprenevedanje. Jasno je, da ne gre zgolj za to, da v nekem trenutku, ko je bila kaznivo dejanje storjeno, torej ko ste pogledali na uro, ste videli, da je tisti gospod napadel policista, na pamet govorim, 17.43 in seveda je norost, da bi iskali samo sliko od 17.43, ker je treba videti celo obdobje od takrat, ko so se začeli pripravljati protesti, do takrat, ko so se začeli zbirati, ko so se začeli preoblačiti, ko so se začeli maskirati in tako naprej. Se pravi, cela vrsta aktivnosti je bila, za katere smo v bistvu želeli, da bi jih morda iz te kamere videli, pa je na žalost nismo dobili. Jaz ne rečem, da je zdaj to ključno, ki je nepripomoglo k temu, da nimamo organizatorjev, lahko pa rečem, da bi verjetno imeli prej podane rešitve, da bi prej prišli do tistih, ki so brutalno napadali policista in fotoreporterje. Zato se mi zdi prav, da bi v neki bližnji prihodnosti tudi znotraj Državnega zbora regulirali dostop do teh posnetkov, če jih policija potrebuje.
Hvala lepa. Kolega Starović, želite besedo za postopkovni predlog?
Ja, imam. Nisem čisto zadovoljen z vašim odgovorom, gospod minister, predvsem s kazanjem krivde, da je nekje drugje zdaj problem, da oni niso prijavljali, nekako selekcioniran pristop do tega. In tudi očitki zopet v javnosti Državnemu zboru, stvari, ki bi se lahko reševale, glede na odgovor, pa bi rekli bolj precizen čas, ampak mislim, da ni mesto in kraj, da o tem razpravljamo. Zato predlagam, da se opravi javna razprava o pristopu s selekcioniranjem glede teh protestov. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Jerca Korče bo postavila vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju.
Lepo pozdravljeni! Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovani minister, lepo pozdravljeni! O zavodu, ki je prejemnik 130 tisoč 200 evrov evropskih sredstev, je bilo v zadnjem času povedanega veliko. Pa se skoncentrirajva zgolj na neka dejstva, ki kažejo na po mojem mnenju skrajno nehigieničnost in jasno nakazujejo tudi na klientelistično ravnanje. Prvič. Bili ste soustanovitelj zavoda. Iz lastništva ste se umaknili šele po prestanem hearingu za ministrsko funkcijo. Še vedno pa v zavodu aktivno sodelujete in nenazadnje tudi skozi to soustvarjate politiko zavoda. Drugo dejstvo. V strokovni skupini, ki je odločala o dodelitvi sredstev, so bili samo predstavniki ministrstva, vodila pa jo je članica vašega kabineta, ki je zaposlena na vaše zaupanje in za čas vašega mandata. Sklepe o izbiri prejemnikov sredstev je po vašem pooblastilu podpisal državni sekretar. Stališča zavoda, ki je sprejel evropska sredstva, lahko opredelimo kot neevropska. Govorimo seveda o tem, da je kontracepcija nevarnost, homoseksualnost celo bolezen, problematično je po mojem mnenju že samo financiranje vsebin, ki nikakor niso v splošnem javnem interesu. Vprašljive so tudi reference zavoda za pokrivanje vsebin, ki so predmet razpisa. Seveda se izkazujejo tudi jasne povezave proti vaši stranki Novi Sloveniji. Kot beremo, ste celo med razpisom spremenili pogoje razpisne dokumentacije. To je danes novo dejstvo. Vi se zagovarjate, da je vse potekalo po pravilih. Me pa zanima: Kje so pri vsem skupaj navedenem vrednote pravilnega ravnanja? Res verjamete v popolno čistost svojega ravnanja in res ne vidite nobenega elementa nehigieničnosti tovrstnega ravnanja? Res ne čutite niti malo priokusa klientelističnega ravnanja ter res povsem iskreno ocenjujete, da tako ravnanje ni v skladu s funkcijo, ki jo opravljate, in nikakor po vašem mnenju ne pomeni dovoljšnih razlogov za prevzem vsaj politične odgovornosti? To so vprašanja, za katera verjamem, da so tudi vam čez vikend morda povzročila kanček razmisleka znotraj lastne vesti in mogoče po vikendu pride tudi kakšno razodetje in spoznanje. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovana gospa poslanka Korče, hvala lepa za to vprašanje. Naj najprej povem, da javni razpis za sofinanciranje projektov za pomoč najbolj ranljivim skupinam prebivalcev zaradi epidemije covid in zmanjševana njenih posledic ni bil prvotno v načrtu ministrstva. Zaradi vsega dogajanja, posledic vpliva epidemije covid tudi na psihosocialno stanje ljudi, na vse stiske, ki smo jih začutili, ki jih čutimo in na katere želimo odgovoriti tako, da jih pomagamo razreševati in lajšati, smo z ekipo ministrstva za delo uspeli pridobiti dva milijona sredstev, in sicer evropskih sredstev za to, da smo organizirali kar se da hitro pomoč tem najranljivejšim skupinam. Gotovo se oba strinjava, da so stiske res velike. Razpis je bil tudi pripravljen tako, da bi se pomagalo ranljivim skupinam, tistim, ki jih je kriza epidemije najbolj prizadela, in da se omogoči pomoč tam, kjer jo tudi ljudje najbolj potrebujejo. Pripravili smo ta razpis v dobri veri, da bo pomoč dosegla čim bolj različne skupine prebivalcev in prepričan sem, da izbira strokovne komisije to tudi zagotavlja. Če smem, spoštovana poslanka, bi navedel, da je na tem razpisu bilo izbranih 17 nevladnih organizacij. Dovolite mi, da jih preberem: Študijsko-raziskovalni center za družino, Zveza prijateljev mladine Slovenije Ljubljana Moste - Polje, Inštitut za proučevanje enakosti spolov Maribor, Društvo SOS telefon za ženske in otroke – žrtve nasilja, Zavod Iskreni, zavod za kulturo življenja, Inštitut Antona Trstenjaka za gerontologijo in medgeneracijsko sožitje, Nadškofijska Karitas Maribor, Zavod Karitas – Samarijan, Zavod za socialnovarstveno, preventivno, vzgojno-izobraževalno in zdravstveno delo, Slovenska filantropija – Združenje za promocijo prostovoljstva, Škofijska Karitas Celje, Društvo za razvoj človeških virov in socialnih programov NOVUS, Rdeči križ Slovenije – Območno združenje Ljubljana, Rdeči križ Slovenije – Območno združenje Novo mesto, Ozara Slovenija – Nacionalno združenje za kakovost življenja, Društvo za pomoč in samopomoč brezdomcev Kralji ulice, Slovenska karitas, Spominčica – Alzheimer Slovenija, Slovensko združenje za pomoč pri demenci. Vsa razpisna dokumentacija je pravzaprav od vsega začetka objavljena na spletni strani, še vedno jo tam lahko najdete. Postopki so bili izvedeni v skladu z vsemi pravilniki in pravili in nimam nobenega razloga, da bi dvomil v strokovno in korektno delo razpisne komisije in jim tudi zaupam, da je bilo to delo dobro opravljeno. V sklopu razpisa so lahko prijavljene organizacije zaprosile za do največ 130 tisoč 200 evrov sredstev za sofinanciranje skupnih upravičenih stroškov projekta. Vse organizacije, ki so prejemnice, ki so bile na tem razpisu izbrane so prejele dodeljena sredstva v višini zaprošenih sredstev. Organizacije, ki so se prijavile na ta razpis, so same določile višino sredstev, ki jih potrebujejo za svoje programe. Vsem 17 izbranim organizacijam pa je komisija razdelila v celoti zaprošena sredstva. Kakršnokoli zniževanje bi bilo tudi v nasprotju z razpisnimi pogoji. Glede spremembe kriterijev, ki jo omenjate, nikakor ne gre za to. Gre za tolmačenje glede pedagoške izobrazbe, ki je bila potrebna po razpisu. Sem se posebej pozanimal. Prej nisem bil seznanjen, sedaj sem pa posebej želel podatke o tem.
Hvala lepa. Kolegica Jerca Korče, imate besedo.
Najlepša hvala. Poglejte, niste mi odgovorili na ključna vprašanja, ali ne čutite glede na vsa navedena dejstva priokusa nehigieničnosti, tudi klientelizma in še česa, da bi kot minister iz svoje funkcije prevzeli odgovornost. Vsa navedena dejstva, ki ste jih povedali, še predobro poznam. Tudi razpis poznam dokaj do potankosti in tudi o tem bova imela še priložnost govoriti glede razpisnih pogojev, ali je res že po sami vsebini primeren tak zavod, da prejme sredstva. Pa greva od začetka. Bili ste soustanovitelj, še vedno aktivno sodelujete z zavodom. Drugič. Kdo je odločal? Vodja razpisne komisije je direktno članica vašega kabineta, imenovana na zaupanje. Tretjič. Kdo je podpisal sklep po vašem pooblastilu? Četrtič. Tolmačenje. Do sedaj, kolikor je meni znano, ni bilo potrebe po tovrstnih tolmačenjih, ker so bile zadeve jasne. Kar naenkrat pa se pojavi potreba po tolmačenju, ki nakazuje na to, da se je zadeva priredila, da je določen prejemnik sredstev, v tem primeru ta zavod, lahko sredstva tudi prejel. Skratka, že samo ta kratka dejstva pričajo o tem, da je povsem objektivno lahko, oba sklepava, da je šlo za nehigienične, neprimerne, neokusne zadeve, ki so povezane direktno z vami kot ministrom. In taka ravnanja pač ne sodijo na ministrsko funkcijo. Ko človek prevzame politično funkcijo, se mora zavedati tudi zadev, da bo moral ravnati v skladu z nekimi načeli, in ko pride do zadev, prevzemati odgovornost. In, ja, strinjava se, da so še kako pomembna sredstva za lajšanje zadev in stisk, ki so nastale zaradi koronavirusa, tudi zaradi tega, ker od maja pa do septembra kot minister niste ukrepali, da bi bile te stiske manjše. Vsaj pri najranljivejših. In to so varovanci v domovih za starejše.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, predsednik. To je povsem vaše subjektivno stališče, gospa poslanka. Lahko rečem, da vi bi želeli, da se jaz opravičim za to, kar sem. Jaz sem ponosen na to, kar sem. Ponosen sem na krog, iz katerega izhajam, kjer sem dobival veščine za življenje in za svoje delo. Bil sem prostovoljec v več organizacijah in tam številni ostalih prostovoljci v Sloveniji pridobivajo veščine, pomagajo najranljivejšim in pravzaprav se učijo za življenje, kar je po mojem mnenju, jaz sem prepričan o tem, velika vrednota. In bi morali v naši družbi prostovoljstvo tudi spodbujati. Zato da sem, sem bil prostovoljec, se ne bom opravičeval. Jaz sem ponosen na to, da sem bil prostovoljec. Toliko o tem. Glede tolmačenja izobrazbe. Kot sem rekel že v prvem delu odgovora, sem rekel, da sem se posebej pozanimal, ko je bilo to malo prej izpostavljeno pri novinarjih, se je na komisiji pojavila nejasnost, ali izobrazba politolog in teolog ustreza razpisnim pogojem. V razpisnih pogojih je pisalo, da mora koordinator projekta, ki ima zaključeno vsaj 6/2 stopnjo izobrazbe, prva bolonjska stopnja po novih programih oziroma specializacija po višješolskih programih ali visokošolski strokovni programi po starih programih, skladno z Uredbo o uvedbi in uporabi klasifikacijskega sistema izobraževanja in usposabljanja pedagoške, psihološke, sociološke ali socialne smeri. Pojavila se je nejasnost, ali izobrazba – politolog in teolog – ustreza zgornjim razpisnim pogojem. Zato se je komisija v izogib nejasnostim in za namene enake obravnave vseh prijaviteljev oprla na določbe Pravilnika o izobrazbi učiteljev in drugih strokovnih delavcev v izobraževalnem programu osnovne šole, ki določa, da je učitelj domovinske in državljanske kulture in etike lahko, kdor je končal politologijo in teologijo, učitelj predmetov verstva in etika 1, verstva in etika 2, verstva in etika 3 pa lahko tudi, kdor je končal teologijo. Komisija je obe izobrazbi politolog in teolog upoštevala kot ustrezni pri izpolnjevanju razpisnih pogojev. Tej razlagi, sprejeti na seji komisije, se je nato sledilo pri vseh prijaviteljih enako. Ne sprememba, ampak zgolj tolmačenje oziroma razlaga, katere izobrazbe se lahko upoštevajo in katere ne.
Hvala lepa. Ni postopkovnega predloga. Kolega Gregor Židan bo postavil Poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje in šport, dr. Simoni Kustec.
Spoštovani, predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovana ministrica! Redna telesna dejavnost in šport je eden najpomembnejših dejavnikov za ohranjanje zdravja in preprečevanje bolezni. Žal nam je pandemija korona virusa in z njo povezani vsi omejevalni ukrepi znatno okrnila tudi možnost gibanja, rekreiranja in ukvarjanja s športom. Posebej zaskrbljujoče so posledice, ki jih pomanjkanje gibanja pušča na otrocih. Meritve, ki so bile na slovenskih osnovnih šolah izvedene v septembru, so pokazale še večji upad gibalne učinkovitosti otrok, k čemer je pripomoglo sedenje in premalo gibanja mnogih otrok. Omejevalni ukrepi pa so zaustavili tudi vsa neprofesionalna tekmovanja, recimo odpovedi vseh šolskih tekmovanj, odpovedi tekmovanj v drugi košarkarski ligi, odpoved otroške lige in ostale. Pomembno je poudariti, da je vsaka športna aktivnost izjemno pomembna, ne samo profesionalnega športa, temveč povsod. Vsekakor pa so znanje in izkušnje, ki jih otroci lahko pridobijo in razvijejo v organizirani športni vadbi, izjemno pomembni. Tako otroci kot tudi odrasli že nestrpno pričakujemo, da bodo lahko ponovno tekmovali in se razgibali, saj se med temi igrami razvija komunikacija in socialni razvoj, ne samo šport. Zato me spoštovana ministrica zanima: Kdaj se bodo nadaljevala tekmovanja za neprofesionalne ekipe, recimo v drugi nogometni ligi in drugi košarkarski ligi in ostalih drugih ligah, otroških tekmovanjih ter v vseh ostalih ligah in športih? Kdaj se bodo nadaljevala šolska športna tekmovanja? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanec Židan! Pandemija korona virusa pravzaprav sama po sebi ni ukinila gibanja in telesne aktivnosti. To, če se je zgodilo, smo naredili po lastni volji oziroma po lastni odločitvi. Je pa res, da je pandemija omejila predvsem te organizirane oblike športne vadbe in tudi tekmovanja. To pa drži. Drži pa to zaradi tega, ker je pač treba spoštovati ustrezne zaščitne ukrepe, preko katerih pravzaprav preprečujemo ne samo možnost okužbe, ampak tudi prenosa okužbe. Šport je ravno ta vrsta človeške dejavnosti in aktivnosti, kjer je to še toliko bolj izpostavljeno. Ko smo pripravljali predvsem za ta drugi segment, o prvem ne bom govorila, ker gre za osebno odgovornost in odločitev, če se odločimo, da, ne vem, ne bomo šli na sprehod, na kolo ali kaj podobnega, ampak ko smo pravzaprav iskali načine, kako kljub tem oteženim pogojem in razmeram omogočiti zagotavljati organizirane oblike športne aktivnosti in koga pravzaprav postaviti na prednostni seznam, smo to počeli v sodelovanju z Nacionalnim inštitutom za javno zdravje, torej s tem epidemiološkim segmentom zdravstvene stroke, v sodelovanju s športnimi strokovnjaki v mednarodno primerjalnem okviru, ko smo pogledali, na kakšen način so k temu pristopile športno velike, pomembne države. Iz tega pregleda smo potem pripravili prioritetne skupine in aktivnosti, ki pod določenimi omejevalnimi pogoji lahko v neki obliki še naprej nadaljujejo in izvajajo to športno aktivnost, ki je predvsem na ravni tekmovalnega, vrhunskega in poklicnega športa. V tej luči smo potem tudi pripravili – zdaj bom govorila o aktualnem obdobju, ne o spomladanskem – načrt sproščanja ukrepov med tistimi najpomembnejšimi družbenimi in gospodarskimi skupinami, v katere smo zajeli tudi šport oziroma športnike. Kot veste, pravzaprav od samega začetka omejitve niso veljale za vrhunske športnike od perspektivnega razreda dalje in pa za vse poklicne športnike, prav tako ne za njihov tekmovalni sistem. To pa seveda s spoštovanjem določenih pogojev, ki so vključevali poleg stalnega testiranja tudi te klasične epidemiološke zaščitne ukrepe, ki jih je treba spoštovati, in življenje v taki imenovanem mehurčku. Ko smo nekako že začeli obvladljivo s takšno proceduro izvajati športna tekmovanja, smo lahko sprostili še ta del vrhunskega športa za skupine tudi mladinskega in kadetskega razreda. Dokler ni prišlo do ponovno zaostrenih razmer, smo tudi zagotavljali organizirane oblike rekreativne športne vadbe za tiste, ki niso športniki poklicno ali pa kategorizirano vrhunski športniki. V tem zadnjem obdobju, ko smo morali razmere zaostriti ponovno zaradi nastalega stanja , smo potem ta rekreativno organizirani del sprostili oziroma ga ponovno zamejili, nikakor pa nismo zamejili tega individualnega oziroma družinskega rekreativnega športnega delovanja in pustili vse te že večkrat omenjene vrhunske in poklicne kategorije, da nemoteno lahko trenirajo in tudi izvajajo športna tekmovanja. Ostalo pa verjetno po vašem podvprašanju.
Hvala lepa. Kolega Židan, imate besedo.
Hvala za en del odgovora. Jaz bi rekel, da se otroci ne gibajo sami, zato moramo biti mi prisotni ali pa učitelji. Tukaj se verjetno ne bova razumela. Tisto je pa več ali manj samo čez vikend, ko smo starši doma. Mene moti to, da v drugih državah vse te lige čisto normalno igrajo. V bistvu se neamatersko tekmovanje odvija isto kot profesionalni šport. Naslednja stvar. Vrhunski športniki nastanejo šele na vrhu tabele. Brez treningov ne bo vrhunskih športnikov, ne vrhunskih rezultatov. Vsi si pa to želimo. Ta vikend, bova rekla, prvo mesto ženske ekipe v skokih, drugo mesto Eme Klinc, potem Jakov Fak tretje mesto, na žalost nam rokometaši niso šli dalje. Ampak, glejte, en velik problem imamo v drugi ligi nogometa. Imamo nekaj ekip, ki so profesionalne, nekaj ekip pa je na polprofesionalni osnovi. In tu avtomatsko nimajo vsi istih pogojev. Zdaj jaz ne vem, ali je treba to sprostiti ali je treba povedati, da tisti, ki niso profesionalci, ki delajo v svojih službah, pa popoldne še trenirajo, lahko igrajo nogomet, košarko, odbojko ali ne smejo. Saj pravim, pri teh največjih klubih nastajajo rešljive stvari, pri teh manjših klubih so pa nerešljive. Če greva pa še mogoče na šolo, tu bomo dobili res totalno nešportne otroke. Končni izplen, da nekaj časa ne bo dobrih vrhunskih športnikov. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala lepa. Otroci. Otroci seveda se lahko športno, rekreativno udejstvujejo skupaj s člani svoje družine. To nikoli ni bilo onemogočeno. Kar se tiče šolskega dela, šolskega kurikuluma. Predmet športna vzgoja tudi na daljavo poteka. To pomeni, da učitelji pri tem predmetu opravljajo svoje delo ves čas, tako kot učitelji matematike, slovenščine in vsi ostali. Tako da jaz verjamem, da to delo opravljajo uspešno in profesionalno. Tukaj tudi moj, če želite, osebni odziv na informacijo, da otroci zaradi odsotnosti športne vzgoje imajo sedaj že težave s prekomerno težo in tako naprej. Bolj je vprašanje, ali imamo potem problem s kurikulumom ali z izvajalci, da tega predmeta očitno še ni uspešno možno izvajati na daljavo. Jaz vam lahko iz osebne izkušnje povem, oba moja otroka sta športno zelo aktivna, sta praktično ves čas po programu na treningih po Zoomu. Tudi ko imata predmet športne vzgoje v šoli, dobivata natančna navodila in ta del procesa tudi na ta način po Zoomu ali pa z nekimi navodili poteka brez težav. Kar se pa tiče tega polprofesionalnega dela športa in teh najnižjih ravni vrhunskega športa, tudi tu imajo športniki svoje trenerje, ki jim dajejo, jaz verjamem, profesionalna navodila, smernice, v sodelovanju tudi s svojimi klubi in zvezami, zato da ostajajo športno aktivni oziroma na najvišji možni ravni kondicije, ki jo je ta trenutek možno zagotoviti. In to velja ne samo pri nas, povsod drugje. Če se mogoče še na hitro odzovem na to, kar ste tudi sami zelo dobro prepoznali, ta najvišji vrhunski del športa in pa rezultati, ki jih dosegajo športniki. Kljub tem omejitvam sedaj zaradi koronaobdobja, če primerjate dosežene rezultate v večini športnih panog, boste videli, da očitno je ta koronaprilagoditev ali pa deloma drugačen pristop k treningom ni puščal nekih večjih sprememb v doseženih rezultatih. Smučarski skakalci, skakalke še vedno skačejo podobno dobro, kot so vsa prejšnja leta. Kot rečeno, mislim, da se da s profesionalnim, odgovornim pristopom in disciplino tudi tukaj covid premagati, pa mu pokazati zobe.
Hvala lepa. Kolega Židan, želite besedo? Ne. Naslednja bo poslansko vprašanje postavila Alenka Jeraj, in sicer ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku.
Hvala za besedo. Bom vseeno postavila, ker sprašujem za kar nekaj podatkov pa mi jih bodo morda v tem času lahko posredovali. Imam vprašanje v zvezi z izvrševanjem določb Zakona o kolektivnem upravljanju avtorske in sorodnih pravic. Zanima me: Ali je v času od leta 1993, ko je bila ustanovljena prva od kolektivnih organizacij, ki delujejo v Republiki Sloveniji, Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo izdelalo kakšen pregled nad delom teh kolektivnih organizacij oziroma opravilo kakšno analizo? Ali razpolaga s podatki o tem, koliko denarja je bilo v letih 1993–2020 zbranega iz naslova nadomestila za uporabo avtorsko varovanih del? Koliko denarja iz naslova zbranih nadomestil je bilo potem razdeljeno imetnikom pravic? Kakšno vlogo je pri tem imel Urad za varstvo intelektualne lastnine? Ali je Urad za varstvo intelektualne lastnine v tem obdobju opravil kakšen nadzor nad poslovanjem teh organizacij – koliko, kdaj in nad katerimi? Ali je Urad za varstvo intelektualne lastnine proti kolektivnim organizacijam v tem času sprožil kakšen sodni spor – katere, iz katerih razlogov in koliko?
Hvala lepa. Marko Bandelli bo postavil vprašanje ministru za javno upravo, Boštjanu Koritniku.
Hvala, predsednik. Aplikacija Ostani zdrav je bila na začetku mišljena kot velika rešitev in nujni dodatek v vsakodnevnem življenju, kot varovalo, kot opozorilo in kot zaščita državljanov pred korona virusom. Že od vsega začetka je aplikacija med državljani vzbujala veliko dvoma. Sum, da nam bo veliki brat sledil na vsakem koraku, je bil glavni dvom in razlog za odpor do aplikacije. Celo informacijska pooblaščenka je dala negativno mnenje glede uporabe aplikacije. Od 17. 8., odkar je aplikacija na voljo, jo je naložilo manj kot 5 % državljanov, situacija se je izboljšala, ko ste zahtevali na Vladi s spornim odlokom, da si državljani naložijo aplikacijo kot obvezo za prečkanje občinske meje, ne pa za to, da bi jo tudi uporabljali. Od sprejetja odloka so se prenosi aplikacije izredno povečali, in to za eno tretjino. Sumimo, da v resnici se niso samo povečali, saj so si nekateri prenesli aplikacijo večkrat, odstranili in naložili. Pomemben podatek pa je, da ob prenosu tako visokega števila aplikacij in izdanih TAN kod pa se je število prav teh dvignil za malenkost, se pravi, da uporabniki niso naložili TAN kode, ki jo je poslal NIJZ. Moje vprašanje je: Kdo in na kakšen način je preverjal, ali so okuženi posamezniki naložili aplikacijo? Ali sploh obstaja možnost nadzora? Aplikacija ni delovala. Dam primer. Okužena oseba si je naložila aplikacijo in ostali, tudi družinski člani, z naloženo aplikacijo niso dobili obvestila, da je v bližini okužena oseba. Takih primerih je bilo zelo veliko. Konec decembra meseca je bila napaka odpravljena. MJU je javil, da je do napake prišle zaradi težav v komunikaciji med zalednim sistemom in aplikacijo. Moje drugo vprašanje pa je: Zakaj uporabniki niso bili obveščeni o nedelovanju aplikacije? Cena pogodbe za prilagoditev aplikacije znaša 31 tisoč 842 evrov in velja do 30. 6. 2021 torej za šest mesecev. Zanima me: Ali bo to stalni šestmesečni strošek za naslednjih nekaj let? Jaz prosim ministra, da mi pisno odgovori na moje vprašanje. Hvala.
Hvala lepa. Mateja Udovč bo postavila vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku.
Hvala lepa. Aktualni ukrepi, ki so bili sprejeti za zajezitev širjenja okužb z novim koronavirusom vplivajo na vsa področja našega javnega življenja. Tudi področje sladkovodnega ribištva ni nobena izjema. Tako so ukrepi svoj pečat pustili tudi na delovanje ribiških družin. Zaradi omejitve zbiranja ljudi je onemogočena organizacija tradicionalnih dogodkov, s pomočjo katerih so ribiške družine lahko pridobile dodatni vir financiranja za svoje poslovanje. Prav tako je zaradi omejitev zbiranja ljudi onemogočen skupinski ribolov na določeno vrsto rib roparic, na primer sulcev, omejitev gibanja med 21. in 6. uro, onemogočen nočni ribolov, dodatno pa je zelo oteženo tudi izvajanje športnega ribolova zaradi omejitev gibanja na občino bivanja oziroma regije. Zaradi vseh naštetih ukrepov ribiške družine beležijo manjšo prodajo dnevnih turističnih ribolovnih dovolilnic. Nekateri ta izpad ocenjujejo na več kot 60 %. Po drugi strani pa je večina ribiških družin utrpela veliko škodo na samem ribjem staležu zaradi škode, ki jo povzročajo ribojede ptice in druge živali, kormorani, sive čaplje, vidre in tako dalje. Ribiške družine, predvsem manjše, bodo le s težavo prenesle te finančne pretrese. Po Zakonu o sladkovodnem ribištvu je ribiška družina društvo, ki ima sklenjeno koncesijsko pogodbo za izvajanje ribiškega upravljanja v ribiškem okolišu in delujejo v javnem interesu. S koncesijskimi pogodbami je država določene naloge upravljanja v ribiškem okolju prenesla na ribiške družine, te pa morajo na podlagi koncesijske pogodbe in RGN-jev pripraviti in sprejeti letni program dela, izvajati ribolov, izvajati elektroribolov za sonaravno vzrejo, intervencijske odlove rib in za potrebe znanstvenoraziskovalnega dela izvajati aktivnosti za ohranjanje ugodnega stanja rib, poribljavanje, izvajati naloge in aktivnosti ob poginih rib, voditi predpisane evidence, poročati zavodu za ribištvo, strokovno usposabljati ribiče in ostali kader, izvajati nadzorne naloge ribiške čuvajske službe, skrbeti za čiste vode, ohranjanje strug in nabrežin. Ribiške družine v času epidemije kljub upadu prihodkov, s katerim se soočajo, v skladu z zakonom in koncesijskimi pogodbami opravljajo javno službo in z lastnimi sredstvi, brez stalnega vira financiranja s strani države, skrbijo za uravnavanje vodnih favn. Zato me zanima: Ali se v prihajajočem osmem paketu interventne zakonodaje, ki se pripravlja, načrtujejo kakršni koli ukrepi za ribiške družine, na primer sofinanciranje poribljavljanja v skladu s sprejetimi RGN-ji, sofinanciranje nujno potrebne opreme za interventne odlove in opravljanje osnovne dejavnosti, finančna pomoč pri vzdrževanju nujne infrastrukture, oprostitev plačila koncesnin, plačila izobraževanje, na primer za čuvajske službe? Za te odgovore in to pomoč se vam že vnaprej zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Zahvaljujem se za vprašanje, ker je izjemno na mestu. Naj omenim, da na našem ministrstvu dnevno spremljamo dogajanje v vseh sektorjih, torej tudi na sektorju ribištva. Ugotavljamo, da v tem trenutku večina sektorjev na področju kmetijstva trpi škodo zaradi covida in da poskušamo tudi s pomočjo, z ukrepi v protikoronskih paketih ali tudi sicer preko sistema državne pomoči, iskati rešitve za to, da vsaj deloma ublažimo te izpade dohodka. Dejstvo je, da enako, kot če korone ne bi bilo, ne bo tudi s pomočjo naših državnih pomoči, zato bomo tudi pri ribiškem sektorju poskušali najti tiste prave ukrepe. Pa vendarle, v letu 2020 smo že v protikoronskem paketu razpolovili koncesnino. Enako nameravamo narediti tudi v letu 2021. Sprašujete, ali bo to v PKP8. V PKP8 ne bo, zato ker v bistvenem delu protikoronskega paketa osem, je bilo dogovorjeno na vladi, se predvsem podaljšujejo ukrepi na področju ohranjanja delovnih mest, torej glede minimalne plače in glede finančnih nadomestil, medtem ko so vsi ostali ukrepi bolj kot ne malenkostne spremembe – morda za lažje izvajanje dosedanjih ukrepov, ali pa nekatere ukrepe, ki so bili že v letu 2020, prenašamo tudi v leto 2021. Zato smo dogovorjeni tudi na Vladi, da ob pripravi protikoronskega paketa devet, ki se načrtuje že bolj proti koncu epidemije, načrtujemo tudi tiste ukrepe za pomoč sektorjem v težavah, ko bomo dejansko že morda lažje predvidevali, do kdaj bo trajala epidemija in bomo temu primerno tudi izvajali ukrepe za pomoč posameznim sektorjem. Tudi pri tej zadevi, kot sem že omenil, imamo v planu enako znižanje koncesnine. To pomeni okoli 160 tisoč evrov manj plačanih koncesnin, torej toliko tudi znižanje proračuna za Republiko Slovenijo. Naj pa omenim, da imamo v Sloveniji praktično 67 ribiških okolišev, ki jih obvladuje 64 ribiških družin, torej tri ribiške družine obvladujejo tudi po dva ribiška okoliša. Po naših informacijah je bil nekako zmanjšan prihodek, povprečje govorim zdaj, odvisno od ribiške družine do ribiške družine, ampak tudi na podlagi informacije Zavoda za ribištvo je ribištvo doseglo nekje 60 % prvotnega dohodka. To je okoli 40 % manj prihodkov zaradi že omenjenih razlogov, ki ste jih omenili, zaradi športnega ribolova in turističnega dela. Tega se zavedamo in en del tega izpada dohodka bo zagotovo povrnjen preko znižane koncesnine. Ravno tako smo pa tudi za ribiške družine in tudi za ribiče na morskem delu predlagali in bomo tudi v protikoronskem paketu 9 predlagali enako kot pri drugih kmetijskih panogah razpolovitev obveznosti iz naslova zborničnega prispevka. Potem pa moramo na drugi strani najti tudi rešitev za Kmetijsko-gozdarsko zbornico, da bo lahko v celoti izvajala svoje dejavnosti. Nekako ocenjujemo, da bomo s temi ukrepi vsaj deloma ublažili te težave, zavedamo pa se, da povsem jih pa ne bomo mogli nadomestiti, ker verjetno nikjer v nobeni gospodarski veji ne bomo uspeli v celoti nadomestiti vse izpade, ki so nastali zaradi koronske krize.
Hvala lepa. Kolegica Mateja Udovč, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani minister, za vaše odgovore. Ampak jaz bi vas na tem mestu rada pozvala in še enkrat prosila. Res je, v lanskem letu ste koncesnine znižali za polovico, vendar danes oba veva, da samo znižanje koncesnin bo ribiškim družinam zelo malo prineslo. Midva se danes ne pogovarjava o velikih vsotah denarja. Kakšno delo pa opravljajo ribiške družine za državo, je pa neprecenljivo. Midva govoriva o 64 ribiških družinah in bi prosila, da razmišljate mogoče o enkratnem solidarnostnem dodatku, podobno kot smo ga dodelili gasilskim društvom. Moramo se zavedati, ribiške družine, kot sem povedala, nimajo stalnega vira financiranja s strani države, po koncesijskih pogodbah pa so dolžne upravljati javno službo. Vse ribiške družine niso na območjih, kot so Soča, Bled, Bohinj, ampak so na manj ugodnih revirjih, ki opravljajo mogoče bolj pomembno funkcijo z manj prihodki, z manj prodanimi kartami in predvsem z manjšimi sredstvi dela opravljajo javno službo namesto države. Zato vas še enkrat prosim, da pojasnite: Ali razmišljate o oprostitvi koncesnin? Ali razmišljate o enkratnem solidarnostnem dodatku, na primer 2 tisoč evrov na društvo? Ne govorimo o velikih zneskih, to je primerjalno, in ne pogovarjamo se tukaj o morskih ribičih, temveč o prostovoljnih društvih ribiških družin, ki za državo opravljajo javno službo. Da ne omenjam, da se te ribiške družine na evropska sredstva zaradi vaših razpisov, ki jih tako pripravite, niti ne morejo prijavljati.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Pobuda je seveda na mestu in se tudi zahvaljujem za pobudo. Naj pa vseeno omenim, da za javno službo v ribištvu namenjamo okoli pol milijona vsako leto. To izvaja en del Zavod za ribištvo in v enem delu tudi nekatere ribiške družine. Po naših informacijah je bila tudi v lanskem letu, v letu 2020, ki se je zaključilo, ta javna služba v bistvu v celoti izvedena in ribiške družine načeloma niso imele težave z izvajanjem teh javnih služb, ki jih tudi financiramo. Tudi Zavod za ribištvo ni imel težav z izvajanjem teh javnih služb in zato ocenjujemo, da te javne službe, ki se izvajajo, ki jih tudi ribiške družine izvajajo,so načeloma v tem delu v bistvu še vedno temu primerno financirane. Govorimo pa o drugem delu. Govorimo o tistem tržnem delu, se strinjam z vami, ki ga pa praviloma dobijo ribške družine s svojim tržnim udejanjenjem v nekem okolju, od prodaje turističnih kart, letnih kart za ribolov, športni ribolov in tako naprej. V tem delu pa zato menim, da je tudi vaš poziv zelo na mestu, da dejansko govorimo o nekem tipu solidarnostnega dodatka, da te ribiške družine lahko normalno pridejo do konca te koronakrize. Ker ravno v tem delu, v tem delu turističnega dela pa res beležimo največje upade prihodka. Kot sem že uvodoma začel, lahko tudi končujem v istem smislu, v tem trenutku mi računamo, da bodo praktično v vseh sektorjih na področju kmetijstva upadi dohodka zaradi posledic covida. Že v PKP6 imamo možnost nadomestila za, recimo temu, kmetijska gospodarstva, ne glede na pravno organizacijsko obliko, kot pomoč za upad dohodka. Tudi tukaj te kalkulacije sedaj potekajo. Sedaj govorim še o prvih ocenah, še ne o dokončnih kalkulacijah, ker teh še nimamo v tem trenutku za leto 2020, ker smo šele v drugi polovici januarja tega leta. Ko bomo te podatke imeli, bomo lahko bolje načrtovali tudi morebitna nadomestila ob primerni organiziranosti ribiških družin. Če pa ne, se pa strinjam z vami, je pa tudi pobuda k nekemu dodatku za ribiško družino izjemno na mestu. Ampak se bomo najprej osredotočili na možnost nadomestila za izpad dohodka. V nadaljevanju, če to ne bo možno, pa morda o drugačni obliki pomoči.
Hvala lepa. Zmago Jelinčič Plemeniti bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu.
Hvala lepa. Mediji govorijo o zahtevi za vpogled v evidence politikov, ki so jih sledili policisti, kot Mahničevo teorijo zarote. Pa vendar moram povedati, da v zvezi s tem nihče od poslancev Slovenske nacionalne stranke ni dobil odgovora na zahtevo in spiska, kdaj so nam prisluškovali in podobno. Ampak v zvezi s tem bi rekel, da se je v prejšnjih obdobjih na policiji delovalo zelo politično usmerjeno, z željami odstraniti iz političnega prostora faktorje, ki niso sodili zraven in ustrezali določenim političnim ciljem. Tako se je pred volitvami v Državni zbor leta 2018 dogajalo tudi meni. Moram povedati, da je takrat NPU zahteval in pripravljal čudne konstrukte. Dobil sem v roke dokument, kjer lepo piše, da naj bi Zmago Jelinčič v času, ko je opravljal delo poslanca, v Beogradu ukradel tri kose orožja in jih prodal v Avstrijo. Potem določeni policijski špiclji govorijo kriminalistom iz Generalne policijske uprave, iz Uprave kriminalistične policije govorijo, da naj bi Zmago Jelinčič ob enem od službenih obiskov Beograda odšel v prostore muzeja in si ogledal zbirko starinskega orožja. V nočnih urah naj bi se vrnil iz muzeja, vanj vstopil skozi zadnja vrata in iz notranjosti muzeja odtujil tri puške. In potem naprej, naj bi Zmago Jelinčič peljal to vse skupaj v Avstrijo, kjer bi to prodal in podobne zadeve. Na osnovi tega NPU še vedno preiskuje to stvar. Ko sem zahteval, naj mi povedo na tožilstvu, kaj se dogaja z določeno zadevo, enostavno nisem dobil odgovora. Zanimivo pa je, da je NPU spraševal mojo bivšo soprogo, ki je rekla, da me preiskuje NPU. Mene prav zanima, kaj se tukaj dogaja. Po mojih informacijah, ki sem jih dobil iz določenih krogov, iz istih krogov, kot sem dobil ta originalni dokument, tukaj je prepis, da se lepše vidi, naj bi se zadeva še vedno vrtela v krogu NPU in se poskušala pripeljati do tega, da bi se diskreditiralo mene osebno in stranko z nekimi neznanimi ljudmi, ki jih nikoli nisem poznal. To je nek Stanko Zabukovec, pa nek Brle in tako naprej. Me prav zanima: Gospod minister, ali boste že enkrat »spucali« ta NPU, da se bodo nehali politični pregoni in da se bo nehalo s takimi insinuacijami in s takimi v bistvu nameštalkami, kakor pravijo na jugu?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani poslanec! Morda najprej kar se tiče samega vašega konkretnega primera, moram povedati, da sem se pozanimal in so mi odgovorili, glede na to, da so pač neodvisni in da vseh podatkov ne morejo posredovati, da zadevo še vedno usmerja Specializirano državno tožilstvo in da delajo po njihovih usmeritvah. Jasno je, da sem že večkrat povedal tudi v Državnem zboru, da tudi sam ocenjujem, da so se določeni postopki vsaj v preteklosti izkazali kot politično motivirani. Lahko, da je tudi ta med njimi. Zaradi tega sem večkrat povedal, da želim v največji meri depolitizirati tako Nacionalni preiskovalni urad kot samo policijo. Sam nimam ne po zakonu in tudi po svojih pristojnostih ne, da bi neposredno posegal v pristojnosti tako Nacionalnega preiskovalnega urada kot Policije. Zakon o organiziranosti in delu v policiji mi omogoča zgolj to, da policijo preko svojih usmeritev usmerjam, da jo nadziram in da direktorat v mojem ministrstvu izvaja redne in izredne nadzore. Moram reči, da smo v lanskem letu na vsako od takih prijav odreagirali, na vsako od takih prijav uvedli izredni nadzor. Moram številčno povedati, da v tem obdobju je bilo izvedenih več nadzorov kot v primerljivih obdobjih v preteklosti, torej primerljivih obdobjih prejšnjih ministrov. Nenazadnje smo tudi na NPU, torej na samem Nacionalnem preiskovalnem uradu začeli z izvedbo izrednega nadzora nad izvajanjem policijskih pooblastil in pooblastil v uradu, ki pa še vedno poteka. Ta izredni nadzor se bo verjetno dotaknil tudi tega konkretnega primera in na podlagi teh zaključkov bomo lahko vam tudi več konkretnega odgovorili. Sam pa se moram pridružiti temu vašemu mnenju, kakorkoli že, v tistem delu, ki se nanaša na časovni okvir. Moram reči, da so postopki, kot navajate, vidim, da potekajo od leta 2018, gre pravzaprav že za nekajletno zgodbo, če prištejemo še tisto, kar se preiskuje, in tudi sam močno nasprotujem temu, da stvari tako na tožilstvu kot na policiji ali pa na NPU trajajo ali pa tečejo tako dolgo časa. Seveda je jasno, če je nekdo storil kaznivo dejanje, je prav, da se ga sprocesira, je prav, da se to relativno hitro ugotovi, ni pa prav, da se nekoga, tukaj nič prejudiciram, da se nekoga, ko je vendarle dosti jasno ali pa vsi indici kažejo, da temu ni tako, potem procesira leta, mesece in tako naprej samo zato, da se ga neprestano vlači po medijih ali pa da se ga, na kar tudi sami namigujete, poskuša politično onemogočiti. Zdaj sam ne morem kar a priori reči, da je vse v policiji slabo. Tudi nikakor ni mogoče reči, da je vse v policiji politično, daleč od tega. So pa nekateri indici v preteklosti, kot, če se spomnite, zasegi strežnikov na eni od strank ali pa sam proces Patria, recimo, dosti jasno pokazali, da je potrebna neka sprega, če se želi politično motivirano delati, da je to mogoče tudi s pomočjo policije. Jaz verjamem, da do tega prihaja v relativno majhnem obsegu, verjamem, da bo v še manjšem. Moram pa povedati tudi to, da smo želeli ali pa da smo po tem, ko sem nastopil to svojo funkcijo, želeli ali pa želimo zadevo na policiji tudi kadrovsko prevetriti. Meni se zdi povsem normalno, da se po toliko in tolikih letih vsak, ki je na neki funkciji ali pa na nekem direktorskem mestu, na nek način izpoje. Zato se mi zdi prav, da se v bistvu zadeva tudi kadrovsko zarotira. Žal smo bili v nekaterih delih neuspešni, ker se tisti, ki bi po nekaj letih morali oditi, pritožujejo na sodišča, na Vrhovno sodišče in tako naprej, zato smo v nekaterih kadrovskih potezah trenutno še vedno blokirani. Verjamem pa, da bo tudi glede zadnje zadeve, primer Muženič, ko je Vrhovno sodišče nekako dopustilo revizijo, ki smo jo vložili na njegov primer, upam, Vrhovno sodišče prej ali slej odločilo tudi o tem, kakšne so kadrovske rešitve, ki smo jih zagovarjali.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič.
Hvala lepa. Zagotovo gre za izjemen primer. Tudi jaz sem prepričan, da v policiji je večina kadrov v redu, vendar pa so določeni kadri, ki so pod taktirko določenih političnih strank, imajo nalogo diskreditirati in uničiti tiste, ki jim niso po godu. Jasno, da podatkov ne morejo posredovati s policije, ker to zadevo vodi tožilstvo. Tožilstvo pa je tisto, ki namesto da bi iskalo resnico, išče določene pozicije s pomočjo določenih kadrov na policiji, da bi diskreditiralo in uničilo določene ljudi, ki niso njim po volji in ki razmišljajo drugače. Jaz upam, da se bo tukaj izvršil tudi izredni nadzor nad tem poročilom, oznaka je TD31, ker drugače ne vem, mi ne ostane drugega, kot da se obrnem na evropske institucije. Dejstvo je, da se je zgodba začela že pred letom 2018, ta zapis je z dne 3. januarja 2018, ampak zgodba se je pletla že prej. Zgodilo se je pa to, da je Slovenska nacionalna stranka ponovno prišla v parlament, ta zadeva se pa po tihem še vedno nekaj poskuša narediti. Meni so sporočili, da mi bodo določeni ljudje, pravijo, da so iz NPU, poskušali prodati na črno kakšno orožje, da bi jaz padel v zanko in da bi me lahko zaprli. Pa kakšna država smo mi?! Gospod minister, jaz upam in sem prepričan, da boste kaj naredili na tem področju, predvsem pa, da boste NPU zaprli, kajti dela škodo državi in državljanom in pa da boste v kadrovski politiki bili ostri in »spucali« tiste, ki delajo sramoto policiji, ki jo drugače jaz zelo cenim.
Gospod minister, imate besedo.
Hvala, spoštovani poslanec, še za ta dodatek. Ena od koalicijskih zapisanih stvari, ki smo si jih nekako zadali na tem mojem ministrstvu, je tudi to, da bomo novelirali vse tiste zakone, ki jih moramo zaradi Evrope. To je jutri na mizi, torej Zakon o tujcih, Zakon o migracijah. Ena od stvari, ki pa je bila dosti splošno napisana, je pa ureditev zadev v policiji. Ena od zadev, ki je zelo aktualna, so bile te plače, druga bolj pomembna za stvar pa je sama organiziranost in delo v policiji. Ta zakon je trenutno v končnem usklajevanju, torej medresorskem usklajevanju. Jaz računam, da bi ga lahko na koalicijo prinesel v naslednjem mesecu, torej v mesecu februarju, kar pomeni, da bi lahko bil vsaj koalicijsko usklajen in predan v ta spoštovani zbor nekje konec februarja oziroma v začetku marca. Tam notri so predvidene takšne rešitve, ki sem jih že napovedal: kadrovska fleksibilnost, sploh ne ukinjanje mandatov, ampak kar trajne funkcije direktorjev policijskih uprav, medtem ko za Nacionalni preiskovalni urad sam nisem, to sem že večkrat povedal, nisem bil navdušen pa še vedno nisem navdušen, da se ga ukine. Zdi se mi, da je mogoče najti poštene, visoko usposobljene strokovnjake, ki v tem uradu delajo. Verjetno bo potrebna kakšna kadrovska menjava. Konec koncev imamo ogromno ali zelo veliko količino neraziskanega kriminala, posebej kriminala belih ovratnikov, kjer naj bi v bistvu ti strokovnjaki delali še posebej intenzivno in še posebej uspešno. Sam nisem predvidel ukinitve Nacionalnega preiskovalnega urada. Predvidel sem pač njegovo jasno umestitev pod kriminalistično policijo, da se ve hierarhija, kam kdo spada in kaj kdo dela. Obenem pa načrtujem, da bi skozi spremembe tega zakona in pa Zakona o pooblastilih policije lahko policijo naredili še bolj strokovno, še bolj visoko profesionalno. Tako kot ste tudi že sami ugotovili, večina policistov takih je, večina policistov zasluži tako svojo plačo kot svojo pozicijo v policiji. Je pa tako kot povsod, ne samo v tem sistemu, pri tolikem številu ljudi, kot vemo, imamo več kot 8 tisoč zaposlenih, se vedno najde kje kakšno gnilo jabolko. In to je tisto, kar bi moral že sistem sam po sebi nekako izločiti oziroma preprečevati, da bi se ta gniloba lahko po sistemu širila.
Hvala lepa. Kolega Jelinčič, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa, gospod minister. Dejstvo je, da je veliko neraziskanega na tem področju in veliko je takih zadev, ki ne pijejo vode, ampak so narejene zaradi določenih ali političnih namenov ali pa zaradi osebnih namenov, tudi v primeru, da se poskuša pridobit kakšna osebna korist. NPU je bil narejen zaradi osebnih želja gospe ministrice Katarine Kresal in nima ustreznih strokovnjakov, da bi lahko dejansko preganjali tista kriminalna dejanja, za katera so narejeni. Dejstvo je, da NPU v bistvu v veliki meri zlorablja tisto, kar je naredila kriminalistična policija na terenu, potem se pa v glavnem samo podpiše pod tisti izdelek. Strokovno ne vzdrži 80 % tistih njihovih zadev. Mi imamo Generalno policijsko upravo in mi imamo kriminalistično policijo, imamo tožilstvo, imamo Specializirano tožilstvo in te ustanove lahko same vodijo vse skupaj brez Nacionalnega preiskovalnega urada, ki tukaj v glavnem zavira stvari. Že vemo, da NPU v enem letu naredi približno eno zadevo na, kaj jaz vem, 10 dni, 14 dni ali pa celo na en mesec, medtem ko kriminalistična policija na leto naredi okrog 700 zadev. To je neskladno in to ne gre z realnimi zadevami. Tukaj je treba tudi poiskati, kdo stoji za raznimi zadevami. Kajti to, da se še vedno pripravljajo politični konstrukti proti določenim, pa ne bom rekel samo proti meni, ampak bom povedal tudi proti celi vrsti ljudi, ki dejansko opravljajo svoje delo, po drugi strani pa niso po godu nekaterim. Dajmo enkrat nehati. To so metode starih časov, ne pa današnjega. Danes je treba iskati resnico, danes je potrebno povedati, kaj je in kaj ni, in od tistih, ki delajo take konstrukte, je treba tudi zahtevat odgovornost in jih kaznovati. V skladu s tem, gospod predsednik, bi jaz prosil, če lahko sprožimo razpravo oziroma, želim, da se sproži razprava v okviru Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Aljaž Kovačič, in sicer ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Moram biti odkrit, da imam najverjetneje, tako kot vsi starši v Sloveniji, trenutno krvni pritisk preko 200. Zakaj? Ker smo v sredo z začudenjem poslušali novinarsko konferenco predsednikov koalicijskih strank, na kateri so vsi trije povedali, pripravili smo semafor sproščanja ukrepov, tega se bomo sedaj držali, mogoče se ga v preteklosti nismo, kar je bila napaka, ker so različne organizacije pritiskale, ne, tokrat se bomo držali. Prve klice tudi drugih staršev sem včeraj začel dobivati, v nedeljo, ali se šole res ne bodo odprle. Večina v Sloveniji ali pa tudi ne, nimam podatkov, kakšna je bila gledanost novinarske konference, so gledali predsednika Vlade, ki je rekel, odpirali bomo po programu, da ne bo zmede. Danes, en dan kasneje, dobi predsednik Vlade vprašanje, ali se bodo jutri odprle šole oziroma nekaj drugega je dobil, ampak je vmes povedal, da se mogoče vseeno ne bodo odprle. In zdaj, dodatno, do štirih boste vi, ministrica za šolstvo, direktor NIJZ in vodja svetovalne skupine sporočili mnenje glede odpiranja šol. V preteklosti ste govorili, da morate vse tri vidike gledati, tudi varnost v šolah, kar je tudi edino pravilno, tudi medicinska, zdravstvena stroka mora svoje mnenje povedati. Če prav razumem, predsednik Vlade pričakuje mnenje od vas kot predstavnice šolstva, direktorja NIJZ ter vodje svetovalne skupine. Zanima me, spoštovana gospa ministrica: Kakšno bo vaše sporočilo, ali ste za odpiranje šol ali ste za to, da šole ostanejo zaprte?
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Hvala za vaše vprašanje, poslanec Kovačič. Vprašanje, ki sicer ni bilo takšno, kot sem ga prejela pred samo sejo, razumem pa, da je zelo aktualno vprašanje in da pričakujete, da odgovorim na nekaj, kar pravzaprav bo končna skupna presoja, tako strokovna kot politična, in je rezultat dejansko skorajda čez ure spreminjajočih se razmer v državi zaradi pojavnosti novega angleškega seva virusa v državi. Tisto, kar vam lahko zagotovim, je, da je šolski prostor za samo odprtje iz tehničnega vidika, če želite, iz operativnega vidika več kot pripravljen. Ravnatelji so prostore šolske v zadnjih dnevnih tudi čez vikende pripravili, so v tem smislu varno pripravljeni. Prav tako so pripravili vsa potrebna navodila, jih posredovali staršem, učencem in svojim zaposlenim kako, na kakšen način, pod kakšnimi pogoji naj se varno in zdravo vračajo. Prav isto smo v tem zadnjem obdobju še dodatno poleg tega, kar že itak stalno počnemo, naredili tudi na ravni ministrstev, našega ministrstva v sodelovanju seveda s tem strokovnim delom, smernic in pa priporočil, ki jih je dodatno že pripravil Zavod za šolstvo v sodelovanju z široko skupino strokovnjakov na tem polju, in z dodatnimi protokoli dodatnega varnega prihoda, ki smo jih s pomočjo Ministrstva za zdravje zagotovili s tem velikim množičnim testiranjem, ki se izvaja prav danes po celotni državi za zaposlene v vzgoji in izobraževanju, ki naj bi se predvidoma jutri vračali na delovna mesta. Imate tudi prav, Vlada je prav tako pripravila ta temeljni načrt sproščanja ukrepov v primeru pojenjanja pandemije covida-19. In po tem, ko smo v sredini prejšnjega tedna odločali, kako bo v tem tednu, smo več kot pravzaprav odgovarjali na vse to, kar je zavedeno v tem semaforju, v tem načrtu. Vmes pa se je zgodila, še enkrat izpostavljam, če ni bilo dovolj jasno to vsem razumljeno, prva identifikacija prisotnosti angleškega seva, za katerega vemo, kaj prinaša za seboj. Prav tako so se tudi spremenile nekatere regijske slike v teh dneh. Zato se je odgovorno in pa upravičeno postavilo vprašanje, kaj in kako sedaj naprej. V tem času, ko sem tu z vami, poteka tudi komunikacija z vsemi ravnatelji, ker želimo tudi z njihove strani pridobiti njihov del ocene, kako gledajo na ta hip aktualno stanje. Tako kot bomo tudi strokovno oceno dobili s strani posvetovalne ocene in s strani ministrstva, pristojnega za delo. In če me vprašate, če smo na ministrstvu pripravljeni, če sem osebno pripravljena na odpiranje šol in pa vrtcev – da, sem. Vendar pa na koncu bo odločil pa virus, in to je edino prav. In še enkrat izpostavljam, trije Z-ji niso floskule, niso piarovski elementi, ampak so zelo zelo resna in odgovorna stvar ta hip. Prvi Z je Z, ki se imenuje Zdravje, Z ki se imenuje Znanje, ga imamo v obliki izobraževanja, ki bo potekalo v prostorih šole ali na daljavo, odvisno od tega. kakšna bo zdravstvena slika in ocena resnosti te slike. In tretji, ki je ključen in s katerim imamo v naši družbi največ težav, je pa Z, ki se imenuje Zaupanje. Razumimo drug drugega, razumimo, spoštujmo stroko in bodimo potrpežljivi pri tem.
Hvala lepa. Kolega Kovačič, imate besedo.
Moje vprašanje je bilo mišljeno, da bi šlo v smeri: Kaj ste zagotovili kot ministrstvo, da bi se lahko v šole vrnili vsi učenci, ne samo prva triada in vrtec? Ali ste v katerem PKP predvideli, na primer, da bi vložili sredstva za prilagoditev učilnic, za prezračevalne sisteme, za namestitev pregrad? Ali ste mogoče razmišljali o rotacijskem sistemu pouka? Ampak zdaj vas ne morem spraševati o tem, kdaj se bodo ostali učenci vrnili v šole, če pred dvanajsto izvemo, da se najverjetneje nihče ne bo vrnil v šole. Meni je jasno, da bo na koncu politična odločitev, da boste kot vlada tam sprejeli neko odločitev, ampak če prav razumem, je vaš predsednik Vlade rekel, da hoče od vseh deležnikov, se pravi od vas kot ministrice za šolstvo, od direktorja NIJZ in od predstojnice te posvetovalne skupine. Zato vas še enkrat, spoštovana ministrica, sprašujem, ne sprašujem vas kot zdravnico ali direktorja NIJZ, vas kot ministrico za šolstvo sprašujem: Kako se boste odločili? Kako boste na Vladi glasovali? Vsak minister lahko glasuje za, proti ali pa je konec koncev tudi vzdržan. In odgovorno vprašanje, ki si ga danes postavljajo najverjetneje vsi starši, kam lahko jutri dajo svoje otroke. Mogoče bi tem staršem lahko tudi odgovorili slednje. Ali menite, da ste se mogoče v PKP kot ministrica za šolstvo vseeno ukvarjali s stvarmi, ki niso sodile v PKP, namesto da bi mogoče iskali rešitve, kako opremiti in zagotoviti pogoje, da se bodo učenci lahko vrnili v šolo? Če berem odločitev Ustavnega sodišča, je zadržalo vašo odločitev glede akreditacije zasebnih zavodov. Se pravi, tam se še ne ve, ali ste ravnali v skladu z ustavo ali ne, ampak smo vas opozarjali, da mogoče te zadeve ne sodijo v PKP in nimajo nobene veze z reševanjem epidemije in slovenske [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala lepa. Bi potrebovala skoraj eno uro za vse odgovore na vsa vprašanja, ki so bila zastavljena. Gremo korak po koraku, kar bo pa zmanjkalo, pa seveda z veseljem, če boste poslali zahtevo za pisno poslansko vprašanje ali pa na kasnejši seji za ustno, vam bom pojasnila in odgovorila. Kar se tiče aktualnega stanja. Ob 12. uri, približno, smo dobili poziv, da sporočimo svoje mnenje do 16. ure. In to mnenje ne bo moje avtoritarno, arbitrarno ali kakršnokoli drugo mnenje, ampak bo mnenje, ki bo ocena dialoga, ocena informacij, ki jih bom dobila s strani tistih, ki bodo pouk morali jutri odpeljati. To se pravi, s strani šol, s strani ravnateljev, s strani zaposlenih. In ko bom to dobila, bom na podlagi tega to mnenje prenesla naprej. In v tem mnenju in tudi potem dalje na ravni Vlade bom vedno zagovarjala prvo načelo v teh razmerah, in to je načelo in pravica do varovanja zdravja. Način, kako lahko v teh razmerah izvajamo tudi pravico do znanja, je več kot jasen. Idealen, najbolj optimalen je zanesljivo način v šolskih prostorih. Če pa to lahko ogroža zdravje, pa to pomeni, da ga bomo pač nadaljevali na daljavo tako, kot to počne praktično zdajle celotna Evropa. Toliko na aktualne zadeve. Kar se tiče pa vašega vprašanja, povezanega s PKP ukrepi. V PKP ukrepih smo na našem resorju zagotovili skorajda pol milijona finančni pomoči za delo na področju izobraževanja, znanosti in športa. En zelo pomemben segment teh financ je bil namenjen tudi za pomoč vzgojno-izobraževalnim zavodom pri dodatni nabavi zaščitnih ukrepov. Vsak zavod je dobil določeno količino denarja, ki ga je porabil za tisto, kar je sam ocenil, da je nujno potrebno v tem smislu zaščitnih dodatnih ukrepov. Tako da ta pomislek o tem, da so se morali znajti sami, mislim da, ni upravičen in tudi ni fer. Testiranja, to, kar se prav sedaj dogaja, so dodaten zaščitni ukrep, brezplačna testiranja, ki so zagotovljena in omogočena vsem zaradi lastne varnosti in pa varnosti vseh ostalih. Dodatna zaščita oziroma varstvo je tu, v tej publikaciji, po posameznem modelu glede na stanje tudi zelo jasno definirana. Zdaj pa se bojim, da mi je zmanjkalo časa, da bi še nadaljevala.
Hvala lepa. Poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Glede na to, da je ministrici zmanjkalo časa in da je sama izrazila željo, da bi želela nadaljevati, mislim, da je moja dolžnost, da ji to poskusim uresničiti. Zato dajem postopkovni predlog, da na eni izmed naslednjih sej opravimo razpravo o ministričinem odgovoru in da ima seveda to možnost, kar si nedvomno zasluži, da nam pojasni še širšo sliko njenega delovanja.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 27. januarja 2021, v okviru glasovanj. Aleksander Reberšek bo postavil vprašanje ministru za kulturo, dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Spoštovani minister! Javni sklad Republike Slovenije za kulturne dejavnosti z zagotavljanjem strokovne in pa organizacijske podpore spodbuja kulturno ustvarjalnost ljubiteljskih kulturnih dejavnosti v Sloveniji in pa v zamejstvu. Prepoznavnost sklada je bila pod vodenjem mag. Repnika še posebej prepoznavna tako pri društvih kakor tudi pri zvezah. Prepoznali so ga kot uspešnega direktorja, ki z uravnoteženim vodenjem in motiviranjem zaposlenih na JSKD uspešno sodeluje z domačimi in pa tudi mednarodnimi strokovnjaki. V iztekajočem se štiriletnem mandatu je dokazal sposobnost kvalitetnega vodenja in deležen je trdne podpore celotnega kolektiva. Razpis za direktorja JSKD je bil objavljen 3. 7. 2020. Nadzorni svet Javnega sklada Republike Slovenije za kulturne dejavnosti je predlagal Vladi Republike Slovenije 1. 10. za nov štiriletni mandat dosedanjega direktorja mag. Marka Repnika. Člani Nadzornega sveta JSKD so ga ocenili kot odličnega in strokovno podkovanega kandidata, ki lahko tudi v naslednjem, za JSKD težkem obdobju delovanja zagotovi kontinuiteto uspešnega dela ter zaključi intenzivne priprave in izvedbo največjega dogodka za čas predsedovanja Republike Slovenije Svetu EU, festival Europa Cantat. 24. 12. 2020 je izdala Vlada sklep, da ne bo imenovala edinega prijavljenega kandidata za direktorja JSKD. Spoštovani minister, zanima me: Iz kakšnih razlogov dosedanji direktor Repnik ni bil ponovno imenovan?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala lepa. Glede neimenovanja nekdanjega direktorja Javnega sklada Republike Slovenije za kulturne dejavnosti mag. Marka Repnika, ki je vnovič kandidiral na funkciji direktorja, naj najprej pojasnim, da na podlagi Zakona o Javnem skladu Republike Slovenije za kulturne dejavnosti direktorja Javnega sklada Republike Slovenije za kulturne dejavnosti ne imenuje minister, pristojen za kulturo, temveč njegova ustanoviteljica, to je Vlada Republike Slovenije. Javni sklad Republike Slovenije za kulturne dejavnosti je bil, kot je znano, ustanovljen že leta 1996 in predstavlja organizirano kulturno-izobraževalno in svetovalno mrežo 59 območnih izpostav širom po Sloveniji in seveda centralno službo v Ljubljani, kjer je skupaj zaposlenih 110 ljudi, od tega je 88 zaposlenih in financiranih neposredno iz državnega proračuna. Kot minister, pristojen za kulturo, se lahko strinjam z vašo trditvijo, da Javni sklad Republike Slovenije za kulturne dejavnosti z zagotavljanjem strokovne organizacijske podpore spodbuja kulturno ustvarjalnost ljubiteljskih kulturnih dejavnosti v Sloveniji in zamejstvu. Ne morem se pa povsem strinjati z vami, da je prepoznavnost sklada pod vodenjem mag. Repnika še posebej narasla, saj gre za inštitucijo, ki je četrt stoletja jasno in trdno vpeta v kulturo okolje Slovenije in je njeno delovanje odvisno tako od ostalih zaposlenih kot seveda predvsem od vseh ljubiteljskih kulturnih društev, ki jih je v Sloveniji preko 5 tisoč 300 in z več kot 110 tisoč člani, in ne zgolj od krovnih kulturnih zvez. V času pred zaključkom mandata nekdanjega direktorja in tudi v začetku januarja se je ministrstvo seznanilo, strokovne službe, s kar nekaj dopisi in stališči nekaterih kulturnih društev in kulturnih ljubiteljskih ustvarjalcev, ki način njegovega vodenja in delovanja prikazujejo tudi v nasprotni smeri. Ministrstvo za kulturo se je seznanilo s pismom predsednika Kulturnega društva Ivan Cankar o nepravilnostih in pomanjkljivostih finančnega poslovanja, vodenja in upravljanja javnega sklada. Na podlagi vsebin prejetega pisma je Ministrstvo za kulturo pregledalo finančne transakcije Javnega sklada Republike Slovenije za kulturne dejavnosti in ugotovilo, da obstajajo določeni pomisleki okoli rabe proračunskih sredstev. Prav tako je intenca, ki nakazuje odsotnost upoštevanja določil Zakona o javnem naročanju. Prav tako je bilo izpostavljeno, da je Javni sklad v času razglašene epidemije svojim zaposlenim odredil inštitut čakanja na delo, sočasno pa del aktivnosti začasnega dela izvajajo z najemom študentskega dela preko študentskega servisa in pogodbenega dela z zunanjimi izvajalci in tako dodatno bremenil državni proračun. Če se vrnem nazaj na sam izbirni postopek, je skladno z zakonom Nadzorni svet Javnega sklada predlagal Vladi Republike Slovenije, da Repnika imenuje za direktorja Javnega slada za mandatno obdobje štirih let od 1. 1. 2021 do 31. 12. 2024. Seveda gre zgolj za predlog. Dolžnost in pravica ustanovitelja je, da predlaganega kandidata imenuje ali ne oziroma je od ustanovitelja odgovorno, da pregleda celotno dokumentacijo, ki jo je sicer nadzorni svet skladno z zakonom posredoval ustanovitelju. Ustanovitelj je po proučitvi celotne vloge kandidata zaključil, da predlaganega kandidata ne podpre. Navajano Vlada dokazuje z dejstvom, da sem kot minister za kulturo predlaganemu kandidatu Repniku kot dosedanjemu direktorju že septembra 2020 predhodno mnenje potrdil s pridržkom, torej predhodno mnenje je bilo s pridržkom na predloženo strategijo javnega sklada. Zato je ustanovitelj ravnal izjemno odgovorno in preudarno, da je pooblastil za funkcijo vodenja Javnega sklada enega izmed članov nadzornega sveta, kar je sicer tudi edina zakonska možnost in nadzornemu svetu Javnega sklada naložil, da v najkrajšem možnem času ponovi natečaj. Naj še poudarim, da se bo z novim izbirnim postopkom poskušalo zagotoviti večjo konkurenco med kandidati in bo tako tudi večja možnost, da se izbere najprimernejšega kandidata. Kar zadeva dejavnosti, ki naj bi se odvijale sedaj v izjemno težkem obdobju, bi izpostavil, da je Javni sklad v takšnem položaju kot vsi ostali kulturni ustvarjalci in kulturne ustanove po Sloveniji. Upal bi si trditi, da morda celo na boljšem kot ostali, saj Javni sklad v večjem delu opravlja producentsko delo, izvajalci pa so ljubiteljska kulturna društva [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Najbrž se boste, spoštovani minister, strinjali, da nam je kultura vsem skupna, da ni leve, da ni desne, ampak da je kultura naša. Zato bi bil že čas, da se enkrat nehamo deliti in gledamo, kaj lahko za kulturo naredimo najboljše in na kulturi, na JSKD je to sigurno Marko Repnik, v to sem prepričan. Eden njegovih največjih uspehov je ravno to, kar sem prej povedal, pridobitev največjega pevskega festivala na svetu Europa Cantat, ki bo v Ljubljani julija 2021 in bo največji kulturni dogodek nasploh v samostojni Sloveniji. Poleg tega pa dobro ocenjujem njegovo dobro delo glede kadrovske in vsebinske prenove JSKD. Tukaj je še teden ljubiteljske kulture, kulturna šola in še bi lahko našteval. V štirih letih direktorjevanja pa je očitno pustil zelo dober vtis, saj je že ob prvem razpisu v jeseni dobil popolno podporo nadzornega sveta večine zaposlenih, drugih institucij, med drugim tudi Zveze kulturnih društev Slovenije. Jaz stojim za tem, kar sem povedal prej, kar sem povedal tudi sedaj. Poleg tega pa mag. Marka Repnika osebno poznam, zato apeliram, da ustrezni kandidati, ki imajo kaj pokazati v svojem dosedanjem delu, da imajo tudi ti ljudje možnost nadaljevati svoje delo in da se jih pri tem tudi podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Gospod poslanec, ko govorite, da je kultura skupna, ne leva ne desna, sugerirate, da je − kaj? Da je moje mnenje bilo drugačno? Torej, to je prva stvar. Druga stvar, glede na to, ali je leva ali desna, upam, da ste videli mnogokrat, da je leva in da je morda tudi desna, zaradi tega ker levi ni všeč. Čeprav jaz mislim, da je skupna. Jaz gospoda Repnika ne poznam tako, kot ga vi, očitno. Kaj naj to pomeni, ne vem. Naj si ljudje mislijo svoje. Njega sploh ne poznam. Glede Europe Cantat bi rekel tako, ja, to je pomembna zadeva. Vendar ne misliti, da se je bilo za to potrebno izjemno boriti v visoki konkurenci in prepirati na evropski ravni, bi človek rekel, in dokazovati. Ja, ta festival je pomemben, vendar tudi zelo veliko stane. In mnogi pravzaprav tudi od tega odstopajo. Meni to ni tuje. In ko sem že na hearingu pravzaprav sem govoril o tem in seveda bom to podprl, ker to se pokriva s predsedovanjem in to bo velika manifestacija, ki bo prezentirana v celi Sloveniji. Sam menim, ravno zaradi predsedovanja, da prej, kot da sebe predstavljamo v tujini, je treba narediti dobro vzdušje in dobro opozoriti na to, da predsedujemo z velikim dogodkom in da dejansko naše državljane prepričamo, da je Evropa tisti okvir, v katerem je tudi naša prihodnost. Ni pa treba, da Evropo prepričujemo z določenimi dogodki v Bruslju, recimo, kjer je na tisoče dogodkov in vsaka država tam skuša kaj predstaviti. Poleg tega je to ena metropola, ki je zasičena, bo človek rekel, z mnogimi evropskimi stvarmi. Mislim, da je treba Evropo predstavljati doma, tukaj dati poudarek. In Europa Cantat je prava priložnost za to. Ministerstvo bo to podprlo in za to namenilo veliko vsoto, ki je v skupnem znesku kar 700 tisoč evrov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo postavila vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Spoštovani minister, še vedno imamo mnoge družbene skupine, ki dejansko potrebujejo pomoč in jo tudi pričakujejo, pa žal v vseh teh sedmih PKP niso bile zajete. Ljudje ne morejo več čakati na naslednji paket, prav tako tudi ne razumejo, zakaj Vlada zapravlja energijo in tudi čas z odzivi na epidemijo s temami, ki dejansko tudi mogoče nimajo nobene veze z epidemijo in nam v bistvu tratijo dragocene vire. Predsednik Vlade je 29. marca na tiskovni konferenci dejal, da nikogar ne bomo pozabili. Danes, devet mesecev kasneje lahko ugotovimo, da temu le ni bilo tako. To je predsednik Vlade izkoristil tudi 14. decembra, ko nas je pozval, da imenujemo enega samega državljana Republike Slovenije, ki v dosedanjih, šestih takrat, protikoronskih paketih ni bil naslovljen. Mislim, da so sedaj, če pogledamo celotno sliko, naslovili vsakega, prav vsakega, niti eden ni bil izpuščen prvič v zgodovini Slovenije. Ali je temu res tako? Moram vam povedati, da ni, kar se je že pokazalo. V sedmem protikoronskem paketu so ostali izvzeti otroci, ki so dopolnili 18 let, oziroma dijaki, kar napovedujete, da boste rešili v tem osmem protikoronskem paketu. Na drugi strani imamo pa vse več starejših ljudi, starejših brezposelnih, ki so na Zavodu za zaposlovanje, ki čakajo na upokojitev, manjka jim eno ali dve leti ali pa še tudi več let, zaradi njihove starosti pa težko najdejo tudi ustrezno zaposlitev ali pa so tudi tik pred upokojitvijo. Starejše osebe so enako socialno ranljiva skupina kakor upokojenci, ki so prejeli solidarnostni dodatek v višini 300 evrov, tudi ti prejemniki denarnega nadomestila prejemajo višino 300 do 450 evrov nadomestila za invalidnost. Prepričana sem, da so te starejše osebe, ki so pošteno tudi delale 35 let in plačevale davke in prispevke, do upokojitve jim pa manjka le še nekaj mesecev ali let, tudi upravičene do solidarnostnega dodatka. Zato me zanima vaše mnenje: V čem so te starostne skupine drugačne od upokojencev, ki so prejele ta solidarnostni dodatek? Ali boste mogoče v osmi protikoronski paket vključili tudi to skupino starejših brezposelnih oseb, ki mesečno prejemajo manj kot 500 evrov denarnega nadomestila? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik! Spoštovana gospa poslanka Muršič, hvala za vaše vprašanje. Kot veste in ste tudi opozorili, je Zakon o interventnih ukrepih za omilitev posledic drugega vala epidemije, tako imenovani PKP7, ki je začel veljati 31. decembra 2020, prinesel nabor enkratnih solidarnostnih dodatkov, ki sodijo v pristojnost Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki ga vodim. Tu so bili številni solidarnostni dodatki, vi ste jih že omenili. Solidarnostni dodatek za upokojence, ki ga je Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje izplačal 11. januarja 2021 vsem upokojencem s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji, če prejemajo pokojnino, ki jo izplačuje zavod, pod 714 evrov. Poleg upokojencev so v enakih višinah do dodatka upravičeni še prejemniki invalidskih nadomestil, ki so brezposelne osebe s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji, če njihovo nadomestilo znaša 714 evrov ali manj. Med upravičenci so tudi uživalci poklicnih pokojnin, ki imajo stalno prebivališče v Republiki Sloveniji. Naj dodam, da so starejši brezposelni na podlagi praviloma daljše pridobljene zavarovalne dobe upravičeni do daljšega prejemanja tega denarnega nadomestila, kar ureja Zakon o urejanju trga dela. Prav tako so lahko prejemniki denarnega nadomestila za primer brezposelnosti, ki prejemajo nadomestilo v višini pod 402,18 evra, ob izpolnjevanju ostalih, zakonsko določenih pogojev upravičeni do denarne socialne pomoči. Na kar pravzaprav opozarjam in informiram pravzaprav že od 13. marca naprej, ko pozivam vse ranljive skupine državljanov, da koristijo te ukrepe, če jih je covid še posebej prizadel. Če se nahajajo v materialni ogroženosti, zaradi epidemije covid, lahko za premostitev le-te tudi na pristojnem centru za socialno delo zaprosijo za izredno denarno socialno pomoč. Tudi to sem že večkrat omenil in pozval vse, ki jih je epidemija covid prizadela, da to koristijo, če so materialno ogroženi. Zaprosijo lahko tudi za subvencijo najemnine in ostale pravice iz javnih sredstev. Če pa so do pravic iz javnih sredstev že upravičeni, lahko v primeru poslabšanja materialnega položaja na center za socialno delo sporočijo to spremembo, torej, če se jim je poslabšal materialni položaj, na podlagi katere potem center za socialno delo, kakor hitro je mogoče, izda novo odločbo z novim preračunom javnih sredstev, do katerih je prosilec upravičen. Nazadnje naj omenim, da smo z interventnimi ukrepi pomagali tudi tistim brezposelnim, ki so izgubili zaposlitev zaradi posledic epidemije in po Zakonu o urejanju trga dela niso bili upravičeni do denarnega nadomestila za brezposelnost po tem zakonu. Namreč, PKP7 je v drugem valu ponovno uvedel možnost pridobitve začasnega denarnega nadomestila. Začasno denarno nadomestilo v višini 513,64 evra bruto mesečno bodo prejemali brezposelni, ki jim je od 18. oktobra 2020 v času trajanja razglašene epidemije covid-19 prenehala pogodba o zaposlitvi iz poslovnega razloga ali se jim je iztekla pogodba o zaposlitvi za določen čas in ne izpolnjujejo pogojev za pridobitev denarnega nadomestila za brezposelnost po Zakonu o urejanju trga dela. Tako da je na eni strani zelo pomembna skupina, ki ste jo izpostavili, starejši brezposelni, na drugi strani je veliko ukrepov, ki tudi njih pokrijejo, se pa zavedamo na ministrstvu in sam se zavedam, da je to še posebej ranljiva skupina in da so v Sloveniji starejši brezposelni kot varovana kategorija pravzaprav v večini primerov, v kar 65 %, trajno nezaposljivi. In tu imamo naslednjo nalogo tudi za bolj odziven trg dela.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Minister, lepo ste povedali in lepo ste napotili tudi tiste, kateri v bistvu ne izpolnjujejo teh pogojev in zakonskih določil, da podajo vlogo za denarno socialno pomoč na center za socialno delo. Ampak, ali se vam zdi korektno, da nekdo, ki dela 35 let in več, ker ima tako nizko nadomestilo, še zaproša za denarno pomoč? To je za marsikaterega zaposlenega izredno ponižujoče. Nadalje, imamo tudi skupine ljudi, ki dejansko živijo v zakonski zvezi in ne prejemajo, niso ne upokojeni niti ne prejemajo denarne socialne pomoči. Zakaj? Ker njihov svojec oziroma zakonec prejema pokojnino, ki je višja, nekaj več kot 700 evrov. Zato nista prejela solidarnostnega dodatna in ta primer je tudi to, da gospa ni prejela nobenega dodatka. To se pravi, ta družina je v izjemnem slabem položaju v primerjavi s tistim, kjer sta dva upokojenca, ki prejemata pokojnino do 700 evrov, saj sta oba upokojenca dobila solidarnostni dodatek. V konkretnem primeru, ki sem vam ga opisala, pa ni dobil nihče. Ta družina je v bistveno slabšem položaju, pa je prav tako enako ravnala in skrbela, dejansko 35 let ali več ali pa še tudi mogoče kakšno leto manj plačevala prispevke. Ne zdi se mi korektno, da te skupine izpuščamo, da se nekako ne pomaga. Kljub temu, da so tudi prejemniki denarne socialne pomoči prejeli dodatek 150 evrov, bi bilo smiselno razmišljati, da se tudi tem prejemnikov denarnega nadomestila omogoči in tudi tem skupinam, ki nimajo čisto nobenega dodatka, vsaj ta minimalni solidarnostni dodatek, da se jim malce omili to situacijo, v kateri so se znašli. Minister, predlagam, da malce razmislite v naslednjih PKP tudi o tej skupini [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Hvala lepa spoštovana poslanka za to, dejansko ne samo vprašanje, ampak pobudo. Smiselno je razmisliti o vseh ranljivih, ki so prizadeti zaradi covid epidemije. Želimo jim z vsemi ukrepi, ki sem jih prej tudi naštel in omenil, čim bolje odgovoriti na njihove potrebe. Mislim, da številne starejše brezposelne tudi pokrijemo s temi ukrepi, vedno pa je mogoče, kot ste že omenili, recimo, pri otroškem dodatku, bomo zdaj s PKP8 pravzaprav vključili še polnoletne dijake, da bodo tudi upravičeni do tega solidarnostnega dodatka. V PKP8 bomo tudi predlagali, da tisti brezposelni, ki so izgubili zaposlitev v času epidemije, da bodo tudi prejemniki enkratnega solidarnostnega dodatka. S tem mislim, da bomo tudi dobro pomagali tej ranljivi skupini ljudi, še posebej zdaj, ko je trg dela pod izjemnim pritiskom. Priliv v evidenco brezposelnih se viša. Po drugi strani sicer z številnimi ukrepi pomagamo podjetjem ohranjati delovna mesta, zaenkrat nam to relativno dobro uspeva, tudi evropsko primerjalno, gotovo pa je smiselno razmisliti tudi še o ranljivih skupinah, ki bi morda bile upravičene do tega dodatka, kot ste dali pobudo.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Minister je lepo povedal, da je treba o tej problematiki govoriti tudi širše, in se vam zahvaljujem za ta del odgovora. Ampak, kot sami opažamo, vse več je takšnih najranljivejših skupin, ki bi jih bilo potrebno se dotakniti. Zato bi mogoče bilo zelo smiselno, da se o tem pogovorimo na naslednji seji, da vidimo, mogoče so še katere druge skupine, za katere tako vi, tako jaz ne vemo, ampak se bodo našle. Še enkrat apeliram na predsednika Vlade v tem kontekstu, naj ne govori, da na nikogar niso pozabili, kajti so pozabljeni ljudje, državljanke in državljani in lahko govorimo tudi o imenu in priimku posameznega državljana, ki v vseh teh protikoronskih paketih ni bil deležen niti enega dodatka. Zato resnično predlagam, da se vsak zamisli, kadarkoli daje kakršnokoli izjavo, tukaj apeliram predvsem na predsednika Vlade, ne minister na vas, ker vidim, da razumete zadevo, še posebej glede na obrazložitev, ampak res je treba biti izjemno previden, kajti ljudje so tako občutljivi in tu govorimo o najranljivejši skupini ljudi, ki ostanejo brez vseh dohodkov. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 27. januarja 2021, v okviru glasovanj. Nataša Sukič bo postavila vprašanje ministru za notranje zadeve, Alešu Hojsu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Kot vemo, policija je 19. januarja ob, po mnenju pravne stroke, nezakoniti evikciji avtonomne tovarne Rog v spregi z županom Jankovićem izvedla nekakšen desant na Rog in v več primerih prekomerno uporabila silo. Ob petkovem protestu zoper samovoljo župana Jankovića je policija ponovno ravnala zelo brutalno. A vrnimo se v 19. januar. Rogovce in njihove podpornike je nekaj 10 tako imenovanih robocopov teplo z gumijevkami, ljudi so metali po ledenih tleh in jih vklepali v lisice, jih trpali v policijske marice, jih tam maltretirali in zadrževali tudi po uro in več, policija je uporabila tudi nekakšen solzivec oziroma razpršilo. Eden argumentov, ki sem mu bila osebno priča, zakaj so nekoga hoteli strpati v marico, je bil, ker nosiš masko, češ, ker si zakrivaš obraz, ker skrivaš svojo identiteto. Zamislite si to! To je bil argument policije sredi epidemije. Taiste policije, ki je oglobila raznašalca hrane, ker je hotel jesti burek in si je snel masko, ko je bil na cesti sam. Posledica teh brutalnih dejanj: več ranjenih na urgenci, nekaj ljudi z vnetimi očmi zaradi solzivca, med njimi tudi 80-letni nekdanji novinar Večera. Uporabnikom policisti in varnostniki niso dovolili niti tega, da bi v njihovem spremstvu prišli do svojih dokumentov, svojih umetniških rekvizitov, celo evakuacije njihovih živali niso dopustili, kar je v direktnem nasprotju s 84. členom Stvarnopravnega zakonika. Dogajanje smo prisotni seveda dokumentirali, tako da izgovorov, da krutega in brutalnega nasilja pred avtonomno tovarno Rog ni bilo, enostavno ne more biti. Takole pa pravi Luka, eden izmed udeležencev petkovega protesta, citiram: »Policija je bila spet pretirano nasilna. Očitno ima za v črno oblečene mlade z antikapitalističnimi in antiavtoritarnimi sporočili drugačna merila. Spet so večino policijskih enot sestavljali robocopi, tokrat nekateri izmed njih celo s puškami. Zelo hitro in po le nekaj splošnih opozorilih, naj se množica razide, so uporabili solzivec oziroma, mislim da, pepper spray. Videl in doživel sem že mnogo hujše prerivanje pred parlamentom, a brez sprejev in brez jurišnih pušk. Po mojem se policija brutalizira, kar me zelo skrbi.« Konec navedka. Ja, minister, policija se nedvomno brutalizira. Pa me zanima: Kakšen je vaš komentar glede tega? Kako boste pravzaprav ukrepali, kakšne sankcije, če sploh, bi po vašem mnenju morale doleteti odgovorne za nasilje nad rogovci in njihovimi podporniki od direktorja Policijske uprave Ljubljana navzdol? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Če začnem od zadnjega konca vprašanja, moram seveda najprej reči, da smo pogledali navedbe tudi znotraj ministrstva oziroma policije, ali navedbe, ki jih je gospa zdaj pa tudi mediji sporočali, držijo. In seveda moram reči, da v 100 % delu ne držijo. Če bomo ukrepali proti policistom, lahko samo to povem, da bomo verjetno dali vsem tistim, vključno z direktorjem Policijske uprave Ljubljana, neko priznanje, ker so spet izvajali svoje zadeve strokovno, visoko usposobljeno, stoično in tako, kot pač policija mora. Če gremo malo k dejstvom, se je treba najprej vprašati, ponavadi se vedno vprašam, kaj je vzrok tega. Od kje ta avtonomija? Avtonomijo si ponavadi predstavljamo tako, da avtonomija pomeni, da si od nečesa neodvisen, da sam za sebe v bistvu poskrbiš, da si sam ustvariš hrano, avtonomna elektrarna pomeni, da si sam priskrbiš energijo in tako naprej. Jaz bi to avtonomno tovarno, tako jo vi imenujete, bolj kot avtonomno raje imenoval parazitsko tovarno Rog. Gre za nesporno dejstvo, da so se ti ljudje vselili v te prostore nezakonito. To je nesporno ugotovilo sodišče. Razumem, da je vaši stranki lastno, da vam lastnina ni sveta. Nenazadnje ste tudi v tem parlamentu napovedovali, kako boste nacionalizirali zadeve, od tovarn do bank, celo nekaj takega sem slišal, da bodo vsi tisti, ki imajo več kot eno stanovanje, tudi ob stanovanje, ker pač se ne spodobi, da lahko ima nekdo več stanovanj. Mestna občina Ljubljana je policijo obvestila v dneh pred 19. 1., da imajo pravnomočno sodbo sodišča, s katerim bodo izpraznili to parazitsko tovarno Rog in seveda zaprosila oziroma obvestila policijo, da želi, če bi prišlo do česarkoli, da je v pripravljenosti. Glede na to, da je mestna občina imela pogodbo z varnostno službo, ki je zadeve opravljala tako, kot jih mora, je 19. 1., tako kot smo predvidevali, vsled tega smo seveda že dan prej ustrezno pripravili tako materialne kot kadrovske resurse za ustrezno zavarovanje tega posega, policija bila v pripravljenosti. 19. 1. nas je o začetku nasilja nad varnostno službo obvestila pogodbena partnerica Mestne občine Ljubljana, to je družba Valina, in seveda policija je začela s preprečevanjem oziroma z zagotavljanjem javnega reda in miru. Kako se začne s to stvarjo? Začne se najprej z opozarjanjem, najprej opozoriš nekoga, da nekaj ne počne, potem ko tega opozorila nekdo ne upošteva, mu ukažeš, torej naslednja stopnja pooblastil policije. Ko še tega ni, so začeli uporabljati prisilna sredstva. Torej gre za prisilna sredstva kot so vezanje, vklepanje, pridržanje in tako naprej. Kdo je bil v tem primeru nasilen oziroma kdo je začel agresijo, je več kot jasno. Kot veste, so ti tako imenovani avtonomneži proti policiji začeli metati bakle, steklenice, pirotehnična sredstva, nenazadnje so na več vozilih policije predrli oziroma uničili pnevmatike, plezali na orodja oziroma na stroje gradbenikov, ki so tja prišli zato, da bodo zadevo v skladu s sodno odločbo rušili. Torej je več kot jasno, da je policija v tem primeru delala oziroma izvajala svoje naloge v skladu z 74. členom Zakona o nalogah in pooblastilih policije in da seveda nikakor ni šlo za kakršnokoli prekoračitev pooblastil ali celo kaj več. Kot veste, so se protestniki potem prestavili iz Roga pred mestno hišo, tudi tam je bilo potrebno varovanje policije zaradi tega, da ne bi kdo nasilno vdrl v Rotovž. Kasneje so se vrnili zopet pred Rog, tam jih je bilo okoli 150. Celovito poročilo kaže na to, da so policisti ob tem, ko so vzpostavljali javni red in mir, uporabili naslednja pooblastila in ukrepe: zoper dve osebi bodo na Okrožnem državnem tožilstvu podali kazenske ovadbe zaradi ugotovljenega suma storitve kaznivega dejanja po 220. členu KZ, torej poškodovanje lastnine, osmim osebam so na kraju izdali plačilne naloge zaradi kršitev Zakona o varstvu javnega reda, zoper 12 oseb so odredili pridržanje, ker so bili pač nasilni, kasneje so jih spustili seveda, zoper eno osebo so podali predlog pristojnemu prekrškovnemu organu, s 17 osebami so izvedli identifikacijske postopke, v 13 primerih so uporabili prisilna sredstva in pa zoper eno osebo so odredili tudi [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala minister, zelo sočno ste opisal, kaj pomeni avtonomna tovarna Rog, neverjetno, prav za v anale zgodovine. Malo se bova pa pogovorila, kaj je to pravna država, ker očitno vam ni jasno. Osnovna lastnost pravne države je, da lahko v njej prisilno izvrši terjatve le pristojen organ po sklepu sodišča in nihče drug. Tudi če imam MOL pravico prevzeti posest nad njegovo lastnino, to ne sme narediti samovoljno, temveč lahko doseže varstvo njegovih pravic le v sodni izvršbi. In policija je zagotovo bila seznanjena, da sodnega izvršitelja v avtonomni tovarni Rog ni bilo. Torej je tudi policija, ne samo župan, potemtakem ravnala samovoljno, to pa je skladno s 310. členom Kazenskega zakonika razlog za odpoklic ministra za notranje zadeve, vas torej, ker ste objektivno odgovorni za popolnoma nezakonito ravnanje policije. Odstopiti bi moral seveda tudi celotni vrh Policijske uprave Ljubljana. O tem seveda ne bi smelo biti nikakršnega dvoma, če bi bila Slovenija sploh še pravna država, kar pa se bojim, da pod vlado Janeza Janše že od marca lani ni več. 310. člen, minister, Kazenskega zakonika, to si preberite, pa boste vedeli, o čem govorim. To bi morali pravzaprav vedeti. Minister, zato sprašujem: Ali boste po tej zadnji šlamastiki in nevzdržnostih sprejeli dostojno in dostojanstveno odločitev in končno nepreklicno nepreklicno odstopili ali se boste raje še enkrat več gladko požvižgali na pravni red Republike Slovenije in si še naprej domišljali, da za vas pač ta ne velja? Resno me zanima. In še nekaj vam bom povedala, imam pričevanja ljudi, kako so trpali punco v marico zato, ker so jo obtožili, da je bila ona tista, ki naj bi nekaj metala, prišla pa je zvečer tja pogledati, sploh je ne bilo čez dan tam, strpali so jo notri, imeli več kot eno uro notri in na koncu ji nabili nalog 600 evrov kazni. Zakaj? Samo zato, ker je tam mirno [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem pa v tem primeru skoraj prepričan, da velika večina slovenskih državljanov, torej vseh tistih, ki so spremljali zadevo, so nekako končno ugotovili, da je to, kar se je dogajalo v tej parazitski tovarni Rog, vendarle čas, da se nekako konča. Moram reči, da seveda je bilo veliko napisanega o nekem paktu med Jankovićem in desnico in tako naprej, pri čemer je treba jasno povedati, da policija s samo izvršbo, s samim delom, ki se nanaša na praznitev Roga in pa seveda rušenje objektov, moramo seveda vedeti, da je mestna občina že dlje časa imela gradbeno dovoljenje tako za rušitev kot za novogradnjo, ni imela nič. Policija je potem, ko je bila pozvana s strani varnostne službe, ki je ta objekt varovala na podlagi naročila Mestne občine Ljubljana, priskočila na pomoč pri zagotavljanju javnega reda in miru. Težko boste tudi prepričali, mene pravzaprav sploh ne, ampak tudi 95 % Slovencev, morda tistih vaših nekaj zvestih volivcev ne, da tam proti policiji pa proti varnostnikom niso metali bakel, niso metali steklenic, niso konec koncev rezali gum na policijskih vozilih in tako naprej. Se pravi, to so nesporna dejstva, ki se jih seveda ne da zanikati in niso bila povzročena kar tako same od sebe, ampak od tistih, ki so bili bodisi v Rogu, bodisi od tistih, ki tak način, torej nasilno prisvojitev lastnine, nasilno uzurpacijo in tako naprej, podpirajo. Jaz mislim, da takih v naši družbi ni veliko, zato se mi zdi seveda sama odločitev, ki je prestala sodno pot, Mestna občina Ljubljana, se mi zdi, da se že od leta 2016 trudi, da bi vendarle te ljudi, ki so se nasilno vselili v te prostore, izselila. Jaz mislim, da je bolj grozljivo za pravno državo to, kar vi navajate, dejstvo, da nekdo rabi štiri, pet let za to, da nasilno izžene nekoga, ki se je v njegovo lastnino naselil. Seveda pa je jasno, da se tudi tiste navedbe, ki so jih protestniki navajali, češ, da to, da je nekaj od mesta, pomeni, da je lahko tam vsak od meščanov, da lahko vsakdo pride tja, vsakdo se lahko tja naseli in tako naprej. To je tista izprijena, bi rekel, če temu tako rečem, izprijena miselnost, tudi posledica tega, ker promovira vaša stranka, torej ponovne nacionalizacije, plembe, razdelitve premoženja, privatne lastnine in tako naprej. Še enkrat naj poudarim, da je policija svoje delo opravljala zakonito, strokovno in na podlagi neposrednega poziva, ki ga je dobila s strani varnostne službe, ki je objekt varovala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, minister, prvič, očitno pojma nimate, kako je avtonomna cona sploh nastala, ko govorite, da so se nasilno notri vselilo. Niso. Oni so tam začeli delati v dogovoru z Mestno občino Ljubljana. Malo se pozanimajte, preden govorite neumnosti. Drugič, policija očitno ni delovala skladno z zakonom. Ker če bi, bi upoštevala 310. člen Kazenskega zakonika, 84. člen Stvarnopravnega zakonika in tako naprej. Ampak pustimo, poglejte, bodo sodišča svoje povedala. Poslanke in poslanci, vse hujši brutalizaciji policije je dejansko potrebno narediti konec. Stvari so šle enostavno predaleč. Predlagam, da se o tem resno pogovorimo na v ta namen sklicani seji v Državnem zboru. To je moj postopkovni predlog. Kajti očitno dejstvo je, da se policija z nastopom te vlade dejansko vse bolj brutalizira. To se kaže pri vsakem obvladovanju množic, predvsem na protestih proti vladi. Po novem, kot vidite, uporabljajo tudi nekakšen sprej oziroma solzivec. Tako da lahko zaključimo, da je to nov modus operandi, ki ga uporablja policija pod novim vodstvom. Našo demokracijo pa vse bolj spreminja v fasadno demokracijo. Vse bolj samodržna vlada, ki ne upošteva več niti Ustavnega sodišča, surovo obračunava z vsemi, ki si jo, so si jo ali si jo bodo morebiti drznili kritizirati in se z njo ne strinjati. Namen je, kot rečeno, očiten − brezkompromisno utišanje vseh, surovo zastraševanje ljudi, da se ne bodo več drznili protestirati proti odločitvam državnih in/ali lokalnih oblasti, tudi če so te odločitve nezakonite, kot je bila, po mnenju pravne stroke, Jankovićeva evikcija avtonomne tovarne Rog. Citiram del zapisna Žige Brdnika v častniku Večer: »Vse, ki se zdaj naslajajo ob nesreči rogovcev in rogovk, pekarnarjev in pekarnark, beguncev in begunk, je vredno spomniti, da so lahko prav oni naslednji. Tako, kot gledamo stran pri nečloveškem ravnanju z begunci, češ da niso naši in s tem tudi ne naša skrb, bomo gledali stran pri enaki obravnavi premraženih, pretepenih in izseljenih skvoterjev, le da tokrat naših državljanov in državljank sredi naše države, ker se pač ne strinjamo z njihovim načinom življenja, ustvarjanja in mišljenja.« Kam to vodi, je boleče povzel luteranski pastor Martin Niemöller, ki je iz lastne izkušnje ob vzponu nacizma v Nemčiji samokritično zapisal, citiram: »Prišli so po komuniste in ostal sem tiho, ker nisem bil komunist. Prišli so po Žide in ostal sem tiho, ker nisem bil Žid. Prišli so po sindikaliste in ostal sem tiho, ker nisem bil sindikalist. Prišli so po katoličane in ostal sem tiho, ker sem bil protestant. Nato so prišli pome in nikogar več ni bilo, da bi spregovoril.« Konec navedka. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 27. januarja 2021, v okvir glasovanj. Lidija Divjak Mirnik bo postavila vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav, spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Moje vprašanje bo aktualno, kot so aktualna tudi vsa poslanka vprašanja, ki jih v LMŠ dajemo oziroma naslavljamo na ministrstvo oziroma ministrico, mislim, da jih je že preko 40. V Sloveniji so šole zaprte reci in piše že 90 dni, seveda z izjemo tistih nekaj, dela otrok s posebnimi potrebami. Te posledice so dolgotrajne in so močno vidne že sedaj, marsičesa pa še niti ne vemo, kaj nas čaka. Otroci so zaradi takšnih razmer v vse večjih stiskah, bolj so tesnobni, jezni so, nestrpni, tudi apatični so postali, anksiozni, nekaterih tudi v depresiji, sploh maturantje o tem zelo dosti poročajo. Po domače, otroke je strah, strah jih je za svojo prihodnost. V porastu so tudi hospitalizacije zaradi poskusov samomora, da o tem, kaj se bo dogajalo na pedopsihiatrijah še kasneje, niti ne upamo razmišljati. Učenci absolutno pogrešajo ta osebni stik z učitelji, seveda osebni stik tudi z sošolci. Za učenje doma porabijo dosti več časa, vprašanje je tudi, kakšno to znanje je. Pred računalniki preživijo 10 ur na dan, nekateri celo več, seveda ne samo zaradi šolskih obveznosti. Otroci so pravzaprav v tem trenutku zelo obremenjeni s to negotovostjo. Nekateri med njimi bodo seveda tudi zelo nazadovali. Oropani so tudi socialnih veščih, oropani so športnih aktivnosti. Kolega Gregor je že tudi danes spraševal o teh športnih aktivnostih, ki so vodene. Oropani so treningov. Skratka nabira se, zelo se nabira pri otrocih in seveda tudi starših. Namreč, pri izobraževanju na daljavo so prisotni problemi še vedno, tu je tudi preobremenjenost učiteljev, tudi učencev, da o starših niti ne govorimo. Tehnične težave so še vedno na vidiku, nepokritost z internetom, nekateri še vedno nimajo računalniške opreme. V časopisu lahko beremo, da je takšnih otrok skoraj 3 tisoč. Torej ni za vse poskrbljeno. Zato me v prvem delu zanima, spoštovana gospa ministrica: Kako konkretno boste odpravili posledice, ki jih na otrocih pušča epidemija? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor, izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa poslanka! Zavedamo se, vsi skupaj se zavedamo ne samo ne samo na ravni našega ministrstva, ampak verjamem, da na ravni celotne družbe, da je to obdobje življenja z in predvsem v času aktivne prisotnosti virusa izjemno izjemno zahtevno tudi v tem psihosocialnem pogledu. Eden del, na katerega lahko in tudi pomagamo na ravni našega resornega ministrstva, je pomoč s strani stroke, in sicer to pomoč pravzaprav s strani stroke lahko nekako opišem v več naslednjih sklopih. Ena je ta, ki jo dajemo najbolj neposredno preko oblik in pa vrst posameznih okrožnic, ki jih pripravljajo s svojim gradivom predvsem na ravni pristojnih strokovnih institucij, ki sodelujejo z ministrstvom, govorim tukaj predvsem o Zavodu za šolstvu in pa teh njihovih delovnih skupinah, ki poseben poudarek dajejo prav temu psihološkemu in socialnemu vidiku izobraževanja in učinkov. Drugi segment, ki je prav tako izjemno pomemben, je segment, ki prihaja iz različnih oblik sodelovanja resornega ministrstva z drugimi za te vsebine, bom rekla, sorodnimi institucijami, strokovnimi. Tukaj govorim v končni fazi tudi o NIJZ, govorim o različnih strokovnih združenjih, ki prihajajo predvsem iz skupin psihološke vede. Tretji nivo, ki je tisti, za katerega ugotavljamo, da je vsaj v okviru prvih odzivov najbolj pomemben in pa tudi najbolj učinkovit, je odziv, ki prihaja do otrok s strani matičnih šol, s strani njihovih učiteljic, učiteljev in pa predvsem tudi svetovalnih skupin. In tu naj posebej izpostavim, ker se premalokrat to v javnosti omenja, šole tudi v času izobraževanja na daljavo izvajajo svetovalno pomoč za učence, ki to pomoč potrebujejo. Strokovni delavci učence kljub temu, da fizična prisotnost ni možna, spodbujajo, jih bodrijo k medsebojnemu sodelovanju, povezovanju, čeprav, kot rečeno, na en tak drugačen, razmeram prilagojen način. Prav tako bi rada izpostavila, da je bil predvsem na ravni sodelovanja z NIJZ objavljen in pripravljen niz enih pomoči, enih ukrepov, ki so namenjeni posameznikom, otrokom, mladostnikom, tudi odraslim in pa organizacijam, ki so jih objavili na spletni strani NIJZ. Tu tudi lahko dobite nek ažuren seznam strokovno usposobljenega osebja in pa preverjenih programov, ki jih je prav za te namene pripravil NIJZ. Z namenom potem še dodatne pomoči se tudi razpisuje oziroma podpira kar številne raziskovalne projekte v tem aktualnem času. Pričakujem, da bomo ravno v tem obdobju, še do konca tega meseca, preko Sveta za kakovost in evalvacije na ravni našega ministrstva uspeli aktivirati en velik nacionalni projekt, ki bo ocenjeval z vseh možnih zornih kotov učinke izobraževanja na daljavo v tem celotnem obdobju in iz katerega pričakujem tudi, da bomo dobili številna priporočila in pa prepotrebne ocene tudi z vidika, bom rekla, poprave, sanacije stanja v prihodnosti. Ampak tisto, kar je ta trenutek pomembno, je, da z vidika strokovne pomoči obstajajo različni nivoji, različne vrste in pa različne oblike pomoči posameznikov in skupin, in da je zelo pomembno predvsem to, da pride ta glas do posameznikov, ki takšno pomoč potrebujejo.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala še enkrat. Če prav razumem, ste mi zdaj v tem trenutku našteli, neke oblike pomoči, ki v tem trenutku so, tudi te spletne strani NIJZ, kjer si lahko to starši preberejo. Mene pa konkretno zanima, govorili ste o tem raziskovalnem projektu, ki ga boste preko Sveta za kakovost in evalvacijo očitno zdaj sprožili. Mene konkretno zanima: Ali imate že plan, kako bomo tem otrokom pomagali? Recimo, predlog, preučili oziroma spremenili boste učne načrte, dodali boste, ne vem, več ur športne vzgoje, dodali boste več ur, ne vem, v srednji šoli sociologije. Kakšne konkretne plane imate, gospa ministrica? Jaz verjamem, da vi o tem razmišljate, ampak to rabimo zdaj, da bomo normalno lahko začeli funkcionirati v šolah. Te posledice se bodo na ta način vrnile kot bumerang, če jih ne boste zdaj, prvič, predvideli in pa seveda takoj imeli scenarije za to, kako jih bomo takrat reševali. Ker če bomo, ko bodo prišle na plano, začeli komaj razmišljati o tem, da jih je treba reševati, seveda bomo izgubili generacije in generacije. Definitivno ne smemo pozabiti na vse osnovnošolce, dijake kot tudi študente. Nenazadnje vsi ti danes doživljajo zelo velike stiske. In ne smemo pozabiti tudi ne na tiste otroke, ki so nadarjeni, tudi na njih ne smemo pozabiti. Mi se dostikrat vrtimo samo okrog, da rečem, tistih malo slabših otrok. In te plane morate imeti sedaj. Zato vas jaz vljudno prosim, da vse te predloge, ki vam jih naša poslanska skupina LMŠ daje, preučite in jih tudi vključite v ta vaša razmišljanja oziroma te plane, ki jih boste dali tudi nam takrat, ko jih boste pač imeli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Ja, pravzaprav so te vsebine, ti pozivi, ki jih dajete, mislim, da so eni najbolj temeljnih, najbolj pomembnih v tem obdobju stiske in pa tudi enega empatičnega signala ljudem, ki so v stiski, da jih slišimo, da nam je mar in da je naša prva naloga tudi ta, da jim pomagamo. Moramo pa se zavedati, da gre za zelo zelo ranljive in občutljive skupine ljudi, ki potrebujejo v prvi vrsti strokovno pomoč. In ta strokovna pomoč na resorju našega ministrstva je tista, ki je prvenstveno vezana na pedagoški del tovrstne strokovne pomoči. In to, kar ste pravilno že izpostavili, tam, kjer je bilo možno, so že strokovnjaki na čelu z Zavodom za šolstvo identificirali tiste učne vsebine, tiste učne cilje, ki jih je možno v teh danih razmerah izobraževanja na daljavo uspešno, učinkovito in pa v pozitivnem smislu osvajati na ta način, in so dali priporočila učiteljem v zvezi s tem. Se pravi, tu pravzaprav gre za, recimo temu, obvladovanje ali pa blažitev te tako imenovane profesionalne pedagoške stiske, ki se lahko zgodi tako v skupini učencev kot tudi učiteljev pač zaradi te situacije. Potem imamo pa tu seveda še ostale vrste stisk, to so pa te čisto individualne psihološke stiske. Tu je predvsem pomoč svetovalnih služb, pomoč pa potem tudi širše, bom rekla tega, kar sem prej v okviru NIJZ izpostavljala, se pravi, je ta del tudi zelo pomemben. In pa seveda socialne stiske, te širše, za katere se pa tudi pravzaprav ves čas že ugotavlja, da se pojavijo takoj, ko se šola kot prostor izobraževanja zapre. Tu pa si samo želimo, da bodo okoliščine čim hitreje omogočale, pač zaradi celotne epidemiološke situacije, da bomo tudi to odpravili. Tukaj bodo veliko vlogo odigrali predvsem učitelji v samih razredih potem z načinom, kako bodo zopet integrirali skupino, kako bodo spet v tem smislu aktivirali pač to, bom rekla, dobrodošlo okolje. Tisto, kar bi pa kljub vsemu želela še izpostaviti, je pa sledeče. Predvsem v tem aktualnem času je poleg strokovne pomoči zelo zelo pomembno, da ne pozabimo, kako ključna, kako bistvena je ta medsebojna človeška pomoč. To, da drug drugega bodrimo, da si stojimo ob strani, da si pomagamo, da se razumemo, da se na nek način tudi v tem smislu pomirjamo z enim signalom, da dajemo vsi vse od sebe za to, da bo čim hitreje spet čim bolje in tako, kot smo bili navajeni pred tem samim virusom.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Hvala. Jaz bi si kljub temu želela, da bi malo več konkretnih odgovorov dobila, ampak verjamem, da so stvari, ki pač včasih ne gredo. Predlagam, da o odgovoru ministrice na eni izmed naslednjih sej kakšno rečemo. Namreč, danes je predsednik Vlade tukaj povedal nekaj, kar je, kar se mene tiče, bogokletno. Citiram: »Otroci niso največje žrtve covida«. To je namreč danes povedal vmes. Jaz trdim, da so in da so generacije in generacije največje žrtve covida, predvsem tisti, ki se že 90 dni šolajo na daljavo tako ali drugače, seveda odvisno od učitelja, odvisno od šole in odvisno od tudi tehničnih sposobnosti, da o tem, da je tri četrt tega šolanja na daljavo odvisno tudi od staršev, niti ne govorim. Zato predlagam, da o tej, kar se mene tiče, najpomembnejši temi, kako bomo sanirali posledice za otroke, dijake, študente, spregovorimo na eni od naslednjih sej. Za naše otroke namreč gre. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 27. januarja 2021, v okviru glasovanj. Mag. Meira Hot bo postavila vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janez Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister! Skupina nevladnih organizacij s prvopodpisano Zvezo prijateljev mladine Ljubljana Moste-Polje je na Vlado in na ministrstvo poslala predloge za lajšanje stisk družin in otrok. V pozivu so zapisali, da želijo aktivno prispevati k oblikovanju politik, ki bi najšibkejšim pomagale k dostojnejšemu preživljanju epidemije in bi ustavile drastično slabšanje razmer za njihovo življenje. Posebej zaskrbljujoči so podatki teh organizacij, da se z revščino soočajo družine, ki so pred epidemijo zmogle same poskrbeti za svoje preživetje. Družine se zaradi poslabšanja finančnega staja soočajo z izvršbami, rubeži, deložacijami, nerazumno visokimi stroški moratorijev na kredite ter tudi z izklopi vode, elektrike in drugih javnih storitev. Družine pa velikokrat pomoč od države dobijo prepozno, dolgotrajno je tudi čakanje na urejanje pravic iz naslova javnih sredstev. Pomoč je tudi velikokrat prenizka. Nekatere ranljive skupine tudi dolgo čakajo na dovoljenje za začasno prebivanje in druge dokumente. Otroci, ki so bili že pred krizo prikrajšani zaradi revščine in neustreznega družinskega okolja, pa so v času epidemije žal še bolj ogroženi in še v znatno slabšem socialnem položaju. Nevladne organizacije v dopisu predlagajo tudi vzpostavitev poroštvenega sklada države, namenjenega ureditve moratorijev na plačila najemnin, kreditov za rešitev osnovnega stanovanjskega problema ter stroškov vode, elektrike in ogrevanja. Moratorij bi bil zagotovljen v prehodnem obdobju socialne ogroženosti družin, njegovo trajanje bi bilo največ tri leta in bi moralo biti povezano z aktivnim iskanjem zaposlitve. Moram reči, da osebno zares zelo podpiram zadevni predlog. Glede na navedeno, vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Ali ste seznanjeni z dopisom nevladnih organizacij za lajšanje stisk družin in otrok? Ali podpirate vzpostavitev poroštvenega sklada države, ki bi bil namenjen ureditvi moratorijev na plačila najemnin, kreditov in za stroške vode, elektrike in ogrevanja? S katerimi konkretnimi ukrepi boste poskrbeli, da bodo družine in posamezniki v stiski pomoč dobili pravočasno? Ali imate podatke o revščini za leto 2020 v primerjavi z letom 2019? Za koliko se je revščina povečala v letu 2020? Koliko oseb, gospodinjstev in otrok živi pod pragom revščine? Za koliko se je povečala brezposelnost v letu 2020 v primerjavi z letom 2019? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana poslanka Hot, hvala za to vprašanje, ki se dotika zame osebno izjemno pomembnega področja, in sicer družinske in socialne politike. Naj uvodoma poudarim, da je ravno v času mojega ministrovanja in te vlade za ukrepe s področja družin zagotovljenih največ sredstev v zadnjih osmih letih, in sicer blizu 600 milijonov evrov v letu 2020. Sedaj pa k podrobnostim, saj ste nanizali kar nekaj vprašanj. Z dopisom nevladnih organizacij za lajšanje stisk družin in otrok smo seveda seznanjeni in nanj pripravljamo celovit odgovor. Zavedam se, da so problematike, izpostavljene v tem dopisu, še posebej stanovanjska problematika, zelo pomembna za lajšanje stisk družin in otrok. Zato bomo to pobudo, ki ste jo omenili, glede vzpostavitev poroštvenega sklada države, ki bi bil namenjen ureditvi moratorijev na plačilo najemnin, kreditov za rešitev osnovnega stanovanjskega problema ter stroškov vode, elektrike in ogrevanja, proučili skupaj z drugimi pristojnimi resorji. Družine in otroci, kot ena najbolj ranljivih skupin v času epidemije covid-19, pogosto nosijo dodatna bremena in so izpostavljeni številnim stiskam. Pri otrocih so ta bremena mnogokrat, premnogokrat takšna, ki jih niti ne bi smeli nositi. Ravno zato smo vztrajali na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, in v vladi doživeli razumevanje in podporo, da smo jih v interventnih zakonih, pa tudi na splošno, obravnavali prednostno. Rezultati so vidni. Pomoč ob rojstvu otroka, ki je enkratni prejemek ob rojstvu otroka, se je v sistemskem zakonu dvignila iz 286 evrov na 350 evrov. Gre za enega od elementov družinske politike in spodbujanja rodnosti, v covid epidemiji pa je tukaj prišel še posebni dodatek za rojstvo otroka. Starševski dodatek se iz 258 evrov dviguje na višino osnovnega zneska minimalnega dohodka, to je 402 evra, in je namenjen staršem, ki so tudi ranljivi, ogroženi, ki niso zavarovani za starševsko varstvo, na primer študentke in študentje, nezaposleni, in ga prejemajo eno leto od rojstva otroka. Polega tega smo v PKP7 zagotovili solidarnostni dodatek za vse otroke do 18. leta starosti. V tem predlogu, ki bo kmalu prišel tudi v obravnavo v Državni zbor, pa smo dopolnili še z istim zneskom za polnoletne dijake. Vse velike države v času epidemije prejmejo dodatnih 200 ali 100 evrov, za 100 evrov pa smo povečali tudi dodatek za nego otroka. Lahko izpostavim tudi to, da je na tem razpisu, ko smo 2 milijona sredstev dodelili nevladnim organizacijam, 17 nevladnim organizacijam za pomoč ranljivim skupinam, sta vsaj dve organizaciji, ki res tudi ciljno delata z otroki, uspeli, in sicer ravno Zveza prijateljev mladine Ljubljana Moste-Polje in pa SOS društvo za pomoč družinam in otrokom, žrtvam nasilja. Tako da smo poskušali tudi s tem razpisom karseda hitro odgovoriti na te stiske in ravno temu so namenjeni tudi programi teh izbranih organizacij. Na ministrstvu, ki ga vodim, se zavedamo, da je v času izrednih razmer, kot je epidemija covid-19, bistveno, da izredne ukrepe sprejemamo hitro in učinkovito in da je potrebno čim hitrejše odločanje o rednih pravicah iz javnih sredstev, če se spomnite, sem na to pravzaprav opozarjal in to zagotavljal že od prvega dne svojega mandata. Pri razglasitvi epidemije smo zato s PKP-ji predlagali ukrepe, katerih namen je bil razbremeniti centre za socialno delo in strankam zagotoviti pravice iz javnih sredstev v najkrajšem času, kar pomeni avtomatično podaljševanje pravic iz javnih sredstev, ki so se iztekle v času epidemije.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala lepa. Hvala za vaš odgovor, spoštovani gospod minister. V marsikaterem pogledu se z vami strinjam, v marsikaterem se žal ne morem strinjati. Vem, da ste s prihodnimi PKP naslovili določena vprašanja in stiske najbolj ranljivih, vendar zadevni dopis dokazuje, da nismo uspešno rešili težav. Če se število revščine tako dviga, če družine, ki prej niso živele pod pragom revščine, danes živijo, potem nismo uspešno rešili težave. Dejstvo je, da so v času epidemije, ko se otroci šolajo na domu, stroški sami po sebi so višji in s tem, z enkratnim solidarnostnim dodatkom, tega nedvomno nismo rešili. To je vprašanje, ki ostaja odprto za naslednji PKP in ki bi ga morali drugače nasloviti. Zato bi bila neka jamstvena shema, ki pa ne bi bila podvržena klasični birokraciji, ampak bi bili postopki v resnici hitrejši, pravi odgovor. Ker ko izklopijo vodo in elektriko in tako dalje, in to v času, ko je še zima in so otroci in te družine doma brez kakršnegakoli ogrevanja ali pa elektrike, so stiske res izjemne. V teh primerih jim ta enkratni solidarnostni dodatek enostavno ni pripomogel. Če bi, niti ne bi dobivali tovrstnih dopisov in pozivov nevladnih organizacij. Torej gre za problematiko, ki obstaja. Gre za problematiko, pred katero si ne smemo zatiskati oči in jo moramo nasloviti. In mislim, da bi bilo tudi primerno, da se s temi nevladnimi organizacijami sestanete in da poskusite ta poroštveni sklad morda že v naslednjem PKP vključiti, ker je res dober predlog in bi naslovil stiske neposredno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Hvala lepa za dopolnilno vprašanje oziroma obrazložitev, spoštovana poslanka Hot. Poglejte, zavedam se, da pravzaprav samo denarni transferji, o tem se verjetno vsi strinjamo, ne morejo sami po sebi rešiti teh stisk, s katerimi se zaradi covid epidemije srečujejo družine in otroci. In tega se res dobro zavedam sam in ekipa na ministrstvu. Ravno zaradi tega smo v odzivu na te stiske tudi našli dva milijona, zagotovili dva milijona evropskih sredstev ravno za nevladne organizacije, ki se ukvarjajo preko različnih programov z najširšim spektrom reševanja in blaženja, lajšanja, lahko rečemo, da tudi v bodoče zdravljenja teh stisk, ki so nastale zaradi koronaepidemije. In ravno zaradi tega sem vam tudi odgovoril, da bomo proučili tudi z drugimi resorji ta vaš predlog. Kajti konkretne stiske so seveda takrat, kot do njih pride, res dejansko na nek način videti nerešljive, ampak mislim, da družba skupaj s civilno družbo, torej mi administracija skupaj s civilno družbo, z nevladnimi organizacijami, imamo mehanizme, imamo dovolj znanja, strokovnega in drugega znanja, in imamo logistične možnosti, da vzpostavimo čim večjo prevencijo, da bi do tega prihajalo. Morda sem vam ostal dolžan še nekaj podatkov, po katerih ste spraševali v osnovnem vprašanju. Podatki o stopnji revščine za leto 2020 v primerjavi z letom 2019 žal še niso na voljo. Podatke namreč pripravlja Statistični urad Republike Slovenije šele meseca junija za preteklo leto. V zadnjih treh letih stopnja tveganja revščine sicer pada. Slovenija pa ima v evropskem merilu visoko stopnjo učinkovitosti socialnih transferov. Seveda pa je vsak, ki živi pod stopnjo tveganja revščine, razlog, da ne nehamo s prizadevanji v smer, da ga iz tveganja revščine spravimo. Temu so tudi namenjeni številni programi in tudi spremembe zakonodaje, ki jih načrtujemo. Ob koncu decembra pa je bilo na Zavodu za zaposlovanje registriranih 87 tisoč 283 brezposelnih, kar je 15,9, skoraj 16 % več kot v decembru 2019. Tu se pozna pritisk covid epidemije na trg dela in tudi tu skušamo z ukrepi čim bolj dobro odgovarjati, da jih lajšamo.
Hvala lepa. Gremo naprej, Luka Mesec bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Predlagam, da počakamo sekundo, da minister pride, ker mislim, da je ravno, aha. Hvala lepa in lep pozdrav! Gospod minister, postavil vam bom vprašanje v zvezi z reševanjem situacije v Anhovem oziroma v srednji Soški dolini. Na Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor 20. februarja 2020, se pravi skoraj pred enim letom, smo sprejeli sklepe, po katerih naj bi Vlada Republike Slovenije med drugim ustanovila delovno skupino, v katero bodo vključeni zdravstvena, okoljevarstvena, lokalna skupnost, civilne iniciative goriške regije in pa podjetje Salonit Anhovo, ki naj bi v zvezi s Salonitom Anhovo v roku šestih mesecev proučila možnost za izenačitev normativov dovoljenih emisij sosežigalnic s tistimi, ki veljajo za sežigalnice. Rok šestih mesecev je potekel 19. avgusta 2020 in do takrat je bila ta skupina samo imenovana. Po pretečenem roku pa se je delovna skupina sestala samo enkrat, in sicer v začetku septembra. Se pravi, zdaj je preteklo skoraj eno leto, smo 25. januarja 2021 in rešitve s strani te delovne skupine ni še nobene. In tudi sicer glede na tisto sejo odbora 20. februarja lani, kjer smo sprejeli več sklepov, po naših informacijah praktično noben od teh še ni bil realiziran. Zanima me: Kako nadzorujete delovanje takšnih delovnih skupin? Katere mehanizme uporabljate, da se zadane naloge v delovnih skupinah tudi izvedejo? Kako boste rešili problem neaktivnosti te konkretne medresorske delovne skupine za preučitev možnosti za izenačitev normativov dovoljenih emisij sosežigalnic s tistimi, ki veljajo za sežigalnice odpadkov in pa za pripravo časovnega načrta za izvedbo ukrepov za okoljsko sanacijo v delih srednje Soške doline? Kako boste s tem zagotovili, da se omogoči, zagotovi varno in zdravo okolje tamkajšnjim prebivalcem? Mislim, da zgodbo iz medijev vsi zelo dobro poznamo. Gre za eno izmed okoljsko in zdravstveno najbolj ogroženih regij ali pa območij v Sloveniji, rak mezoteliom se tam pojavlja stokrat pogosteje kot v ostalih delih Slovenije, v 20 letih pa je tam zbolelo ali umrlo zaradi hujših bolezni, povezanih z onesnaževanjem, kar 2 tisoč 500 ljudi. Torej tukaj je igra s časom, igra z zdravjem prebivalcev, igra, dobesedno, z njihovimi življenji. Zato me zanima, gospod minister: Kako boste ukrepali? Kdaj bo ta delovna skupine izvedla svoje poslanstvo?
Hvala lepa. Gospod minister imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za to vprašanje. Kar se tiče aktualnega stanja in izpostavljenosti ljudi, je zadeva pravzaprav bistveno manj problematična, kot je bila v zgodovini. Ta dolina nosi posledice uporabe azbesta in seveda davek, tudi krvni davek plačuje še danes. Tako da enačiti v bistvu obolelost in izpostavljenost, ki je bila v preteklosti in je posledica preteklosti, z današnjo izpostavljenostjo in s prisotnostjo Salonita kot tudi vodovod in podobno pravzaprav ni utemeljena in nima nobene osnove v resnih analizah in študijah. To kar se tiče delovne skupine, je tako, res je, da je bila imenovana na pobudo oziroma na podlagi sklepa Državnega zbora, imenovana je bila 4. maja, začela je delati oziroma prvi sestanek delovne skupine ne pomeni, da je začela delati, ampak prvi sestanek je bil 10. septembra. Ključna zamuda pri delu oziroma neoperativnost pri delu je seveda tudi povezana z epidemijo in z ustreznimi omejitvami pri združevanju ljudi. Res je namreč, da je bila tudi večkrat podana pobuda iz strani pristojnega direktorata, to je Direktorata za okolje, ki bdi nad delovanjem in nadzira delovanje tega, izpostavljena tudi možnost sestankovanja na daljavo, vendar je tudi to delovna skupina zavrnila, ker gre za prepomembno in tudi težko izvedljivo usklajevanje strokovnih pogledov pa tudi obsežnost teh delovnih skupin, da bi se to dalo delati preko videokonference. Naslednji sestanek bo v februarju in jaz bom storil vse, spoštovani poslanec, da pride do rezultatov te delovne skupine čim prej. Za to delovno skupino nisem samo jaz odgovoren, temveč tudi minister za zdravje, in je v bistvu na nek način multidisciplinarna. Prizadevali si bomo, da bo seveda rezultat te delovne skupine znan čim prej. Bi pa mogoče podčrtal to, da seveda Salonit Anhovo glede emisij in glede svojega delovnega procesa razpolaga z veljavnim okoljevarstvenim dovoljenjem in bo ne glede na rezultate zelo težko posegati v pridobljene pravice. Kolikor poznam ta gospodarski subjekt, mislim, da spoštuje izdano okoljevarstveno dovoljenje in vse omejitve, ki izhajajo iz njega.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Nekaj replik imam na to, kar je povedal gospod minister. Prvič, situacija ni manj problematična tam kot v preteklosti, samo onesnaženje je drugo. V preteklosti je bil to azbest, zdaj so tam glavni onesnaževalci Salonit Anhovo, sosežigalnica in pa tisto drugo podjetje, zdaj se ne bom spomnil, kako se mu reče, ki je nedavno onesnažilo vodovod, ki oskrbuje tisoč 100 ljudi, in zaradi katerega se je v pipah prebivalcev v Anhovem pojavila smrdljiva in umazana voda, baje, s pH blizu vode, ki ima vsebnost pralnega praška in z osemkratno vrednostjo težkih kovin, med drugim vsebnostjo kroma. Druga stvar, ljudje niso tam umirali leta 1980, ampak umirajo zdaj. Kot sem vam prej povedal, samo v zadnjih 20 letih je bilo tam 2 tisoč 500 smrti zaradi posledic onesnaženja, preteklega in zdajšnjega. In zato je tam civilna iniciativa in zato so tam lokalni prebivalci upravičeno jezni na oblast, ker se dobesedno že desetletja igra z njihovimi življenji. Tega niso izrekli samo on, to so konec koncev ocene Zdravniške zbornice Slovenije, ki je lani jasno in glasno opozarjala na ta problem. To so besede zdravnice Nevenke Mlinar, ki je bila nedavno, pred tednom dni, izbrana za osebnost Primorske ravno zato, ker dela v Desklah in je opozorila na zdravstveno stanje tamkajšnjih prebivalcev, ki ga spremlja na lastne oči. In zato ponavljam vprašanje, gospod minister: Zakaj delovna skupina ne opravlja svojega dela? V kolikem času ga bo opravila? Bistveno pa je, da se zniža dovoljene emisije za sosežigalnice na raven tistih za sežigalnice [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Kot sem že povedal, bom storil vse, da bo delovna skupina nadaljevala oziroma da bo zaključila delo v najkrajšem možnem času. Ampak to, še enkrat povem, nima hudega vpliva na trenutno stanje delovanja Salonita Anhovo v tem koncu Slovenije. Namreč, po mojih podatkih in po moji oceni Salonit Anhovo izpolnjuje zaveze iz okoljevarstvenega dovoljenja, ne presega pri svojih izpustih predpisanih vrednosti in tudi posledično ne ogroža zdravja ljudi, kajti sicer ne bi smel opravljati svojega dela. Prepričan sem, da so seveda vse zdravstvene težave ljudi posledica iz preteklosti, to se pravi posledica uporabe azbesta in proizvodnje azbesta v tej tovarni. Kar se pa tiče vodovoda, je pa zadeva povsem jasna, oskrba s pitno vodo je občinska gospodarska javna služba. Mi smo že večkrat, ne samo tej občini, tudi drugim občinam, pomagali pri iskanju novega vira pitne vode, tudi v tem primeru bi tako storili, če se seveda lokalna skupnost za to odloči. Tako da vse, kar je rezultat uporabe tega vodnega vira, je seveda v domeni pristojne lokalne skupnosti. Naj vas spomnim, da je bilo na to temo in na temo izpostavljenosti emisijam iz Salonita Anhovo kar nekaj parlamentarne diskusije, ki so rezultirale tudi v sklepih. Te sklepe bomo spoštovali, nismo pa mogli vplivati res na delo te strokovne skupine. Verjamem, da bo odgovorno in učinkovito zaključila tudi svoje delo. Tudi osebno se bom zavzel, da bo temu tako.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister, ravno ti sklepi odborov Državnega zbora so razlog, zakaj vam postavljam to vprašanje. Namreč glavna seja na temo Salonita Anhovo je bila pred enim letom in takrat so bili sprejeti številni sklepi, mislim, da jih je bilo 6 ali 7, glede dovoljenih emisij za sosežigalnice, glede ustanovitve te medresorske delovne skupine, ki naj bi stvar poskušala urediti, najti nek kompromis in tako naprej, ampak po enem letu ni izvedeno še nič. Zato vam postavljam to vprašanje kot pobudo, da prosim, urgirajte v tej delovni skupini, da se stvari pomaknejo naprej. Kar se tiče stanja v Anhovem, jaz predlagam, da ta kraj obiščete in se pogovorite z ljudmi, kot je gospa Nevenka Mlinar, ki je tamkajšnja zdravnica v Desklah in ki vidi posledice onesnaženja v srednji Soški dolini in se z njimi sooča vsak dan, da vam bo mogoče boljše razložila, kot sem vam jaz razložil, kakšne probleme ljudje tam imajo. Druga stvar. Kar se tiče veljavnega okoljevarstvenega dovoljenja za Salonit Anhovo, to je ravno tisto, kar lokalna skupnost tam problematizira. Namreč, za sosežigalnice veljajo normativi, ki dovoljujejo nekajkrat večje emisije od tistih, ki veljajo za sežigalnice, in zato je pravzaprav ta pobuda na mizi, da naj se te normative poskuša izravnati, da veljajo isti gabariti za sežigalnice in za sosežigalnice. Saj v resnici bi bilo nekako logično, da je to ista stvar, vseeno je, ali je sežig samo dodatni vir energije ali je to glavni vir energije, prebivalci tam zaradi trenutne ureditve to močno čutijo na lastni koži, na lastnem zdravju, konec koncev, kot sem povedal, številni tudi smrtno obolevajo zaradi tega in je to urgentno treba urediti. Glede na odgovore ministra, ki je pokazal, da ta problem nekoliko potiska z mize, jaz predlagam, da se o tem še enkrat pogovorimo v Državnem zboru in da se poslance znova osvesti in informira o problemu, mislim, da enem izmed najhujših ekoloških problemov v Sloveniji, to je o onesnaženosti srednje Soške doline, ki močno načenja zdravje tamkajšnjega prebivalstva.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 27. januarja 2021, v okviru glasovanj. Rudi Medved bo postavil vprašanje predsedniku Vlade v funkciji ministra za zdravje Janezu Ivanu Janši, ki pa je odsoten. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Sicer je škoda, da nimam sogovornika, ker gre za aktualno temo, ki bo, preden bomo dobili odgovor, lahko seveda tudi potihnila, oziroma problem, na katerega želim opozoriti. Pa vendarle. Slovenija ima od 3. decembra 2020 sprejeto strategijo cepljenja proti covidu-19 in njen temeljni cilj je, da bo cepljenje dostopno slehernemu prebivalcu Slovenije, podlaga pa bi morali biti prednostni seznami. Prednostni seznami glede na ogroženost posameznih kategorij prebivalstva. Ampak smo že po uvodnih taktih cepljenja na tem področju skrenili, zato sprašujem, komu je dana pravica, da uporablja cepivo mimo oziroma po navedbah inšpektorata v nasprotju z veljavno strategijo. Vsak odmerek je namreč dragocen in dobesedno pomeni reševanje življenja. Predsednik Vlade, ki opravlja tudi funkcijo zdravstvenega ministra, je posvaril, da naj tisti, ki ne sodijo v nobeno od rizičnih skupin, vabila na cepljenje ne pričakujejo pred pomladjo. Ko je bil nedavno direktor NIJZ soočen s takrat še neuradno informacijo, da ponekod cepijo tudi osebe, ki ne spadajo v skupine po prednostnih seznamih, je presenečeno odvrnil, da tako ne bo šlo. Ampak je očitno šlo in morda še gre. Informacijo, da se to res dogaja, je potrdil Zdravstveni inšpektorat, ki je opravil nadzor na več cepilnih mestih. Za 20 cepilnih mest je objavil tudi podatke. Skoraj 300 takšnih cepljenj pomeni že v tej začetni fazi 600 odmerkov cepiva mimo ustreznih seznamov. Družinski člani, prijatelji, znanci, tajnice, piarovci cepljeni mimo seznamov, češ da je šlo pač za ostanke, ki bi jih sicer morali zavreči. Ampak kakšne ostanke neki? Gre za neorganiziranost naročanja cepiv brez natančnih seznamov in ignoriranje temeljnega zakona, da naj se cepijo najprej najbolj ogroženi. Zato sprašujem: Kdo se je odločil za cepljenja proti covidu-19 v nasprotju z veljavno strategijo in po kakšnih kriterijih? Če je nekaj neskladno in napačno, so za to predvidene kakšne sankcije? Kaj pomeni odprava nepravilnosti? Kako je sploh mogoče zdaj za nazaj odpraviti te nepravilnosti? Ali je etično, da družinski zdravniki prejemajo po nekaj cepiv in se morajo med mnogo starejšimi ogroženimi odločati, komu bodo prej namenili cepivo, tu pa poteka cepljenje mimo vrste? Želim ustni odgovor [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Suzana Lep Šimenko bo postavila vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku, ki je tudi odsoten. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ker spoštovanega ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo danes ni med nami, bi prosila, da mi poda ustni odgovor na naslednji seji Državnega zbora. Problematiko obmejnih problemskih območij izpostavljam tako rekoč odkar sem tukaj v Državnem zboru. Zakaj? Zaradi prevelike centralizacije Slovenije so namreč ta obmejna območja – govorimo o vseh občinah ob meji – večina od njih je podpovprečno razvita. In predvsem zaradi prevelike centralizacije Slovenije so ta območja zapostavljena. Na teh območjih imamo velik manko delovnih mest in seveda se posledično mlajše generacije s teh območij množično izseljujejo. Eno izmed takih območij je tudi območje Haloz, s katerega ne nazadnje prihajam tudi sama. Gre za območje, ki ima izjemen potencial za razvoj malega gospodarstva, turizma, kmetijstva. Žal pa se tudi na tem območju soočamo z vse prevelikim odseljevanjem mladih, zlasti se je to dogajalo v zadnjih dveh desetletjih, in zato si na nek način resnično želimo, da takšna območja, kot so območje Haloz in tudi ostala problemska območja, vsa območja, ki so dejansko ob meji, dobijo neko posebno spodbudo s strani države. Jaz vem, da se minister za gospodarstvo tega zelo dobro zaveda. Ne nazadnje je pred dobrim letom ravno za to problematiko ustanovil delovno skupino in nekateri ukrepi so že bili izpostavljeni. Vseeno me zanima: Kakšni so rezultati delovne skupine, ki se ukvarja s problematiko obmejnih območij? Kaj konkretno se bo naredilo za razvoj problemskih obmejnih območij? Kaj konkretno se bo naredilo za razvoj območja Haloz? Ker se mi zdi edino pravilno, da o tem steče neka širša debata, seveda želim ustni odgovor na naslednji seji. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Vojko Starović bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister! Tik pred koncem preteklega leta smo poslanci obravnavali sedmi protikoronski paket. V zakonskem besedilu sta se znašli določbi, ki predvidevata tako imenovano prisilno upokojevanje tako v javnem kot tudi v zasebnem sektorju oziroma možnost odpovedi zaposlitve brez navedbe poslovnega ali utemeljenega razloga v primeru izpolnitve pogojev za starostno pokojnino. Takšna vsebina ni nova. Z njo smo vsi seznanjeni, zlasti pa Ustavno sodišče, ki je že pri presoji Zakona za uravnoteženje javnih financ navedlo, da bi bila takšna ureditev dopustna le v primeru legitimnega razloga, kar pa po naši oceni razglašena epidemija vsekakor ni. Hkrati menimo, da se mora takšen poseg v pravice iz delovnega razmerja opraviti prek socialnega dialoga, ki ga vedno zagovarjamo, in v soglasju s partnerji. Kot smo predvidevali, je sprejetje takšnega ukrepa v javnosti dvignilo kar nekaj prahu. Sindikati tej rešitvi ostro nasprotujejo, napovedana je tudi ustavna presoja. Ob vsem tem pa mi je ostala v mislih, spoštovani minister, ena od vaših izjav, in sicer, da je te vrste ukrep hiter odgovor na dogajanje na trgu dela, kjer se pojavlja vse več brezposelnosti zlasti med mladimi. Izrazili ste prepričanje, da gre za nujno in učinkovito rešitev, ki bo koristila tako mladim iskalcem zaposlitve kot starejšim delavcem. Spoštovani minister, prosim vas, da mi razložite kako, v trenutni situaciji, ko smo v gospodarski krizi in nas čaka še večja, podjetja so na kolenih, pazijo na vsak odhodek. Če se je delodajalec odločil za odpoved o zaposlitvi delavcu, ki je izpolnil pogoje za upokojitev, kaj ga zavezuje pri tem, da bo sprejel in zaposlil mladega človeka? Zato mi, spoštovani minister, odgovorite: Kako boste zagotovili, da bodo delodajalci bodisi v zasebnem bodisi v javnem sektorju povečali zaposlitve mladih na sproščena delovna mesta? Zakaj te zaveze niste vključili v sporno določbo – nikjer je ni – če je vaše prizadevanje za večje zaposlovanje mladih res tako iskreno? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec Starović, za to vprašanje. V uvodu bi rad pojasnil, da ukrep sporazumne prekinitve delovnega razmerja za delavca, ki izpolnjuje pogoje za starostno pokojnino, oziroma morda še bolje povedano sporazumnega nadaljevanja delovnega razmerja za delavca, ki izpolnjuje pogoje za starostno pokojnino, je bil sicer v predlogu PKP7 za Državni zbor, nato je, kot veste, bil na odboru umaknjen in nato z amandmaji poslanskih skupin NSi in SDS naknadno vključen nazaj v sprejet predlog in sprejet. Pojasnjujem, da gre za dvostranski dogovor o nadaljevanju delovnega razmerja v obdobju, ko ima delavec že zagotovljeno socialno varnost v obliki starostne pokojnine. Sprememba torej temelji na obojestransko vzajemnem odnosu med delodajalcem na eni strani in delojemalcem na drugi strani, saj se bo zaposlitev lahko nadaljevala, če se bosta s tem strinjala oba akterja. Torej, nihče ne želi vzeti možnosti pravice do dela zaposlenemu, če seveda izpolni pogoje za starostno pokojnino. Ukrep po naših predvidevanjih, po analizah zmanjšuje administrativno breme za delodajalca in odpravlja daljše administrativne postopke, kar bo tudi spodbudilo mednarodno konkurenčnost delodajalcev in njihovo prilagodljivost novim razmeram. To je povezano tudi z epidemijo covida-19, v katere vpliv ste izrazili dvom. Ukrep omogoča, da bodo zaposleni z izpolnjenimi pogoji za starostno pokojnino imeli možnost ostati v že sklenjenem delovnem razmerju ali se zaposliti pod drugačnimi, lahko tudi boljšimi pogoji. Ukrep starejšim omogoča ohranjanje delovne aktivnosti, in sicer na prilagojenih kakovostnih delovnih mestih, kjer bodo lahko tudi za delodajalca čim bolj učinkoviti in koristni. Torej, na nek način s tem dajemo možnost tudi, da se delodajalec in delojemalec, zaposleni dogovorita tudi o spremenjenih pogojih delovnega mesta na tem delovnem mestu, kjer je. Tisti, ki bodo ob izpolnitvi pogojev za starostno pokojnino želeli ostati delovno aktivni, a ne bodo dobili soglasja delodajalcev za podaljšanje oziroma bodo želeli zamenjati delovno okolje, pa se bodo lahko še vedno samozaposlili ali se zaposlili pri katerem drugem delodajalcu in pri tem še vedno prejemali del pokojnine in tudi dohodke iz naslova samozaposlitve. Torej, vse pravice, tudi pravica do odpravnine v skladu z Zakonom o delovnih razmerjih, ostajajo v veljavi. Tu ocenjujem, da je tudi zaposleni dovolj zaščiten, da ohranja vse pridobljene pravice, socialne in ostale, tudi pravico do dela. Z ukrepom bomo poskrbeli, in to sem tudi večkrat že navedel in tudi moji sodelavci, za večjo fleksibilnost in zaposljivost tistih brezposelnih, ki so v evidenci brezposelnih in so stari med 55 in 58 let. Namreč, raziskave kažejo, da so mnogi delodajalci delavca pred nastopom tega varovanega obdobja odpustili in niso zaposlovali na novo tistih, ki so v varovanem obdobju. Torej, dvakratni negativni vpliv dosedanje ureditve, ki ga bo ta določba o sporazumnem nadaljevanju delovnega razmerja tudi naglasila in bo, verjamemo, pozitivno vplivala nanj. Z zaposlovanjem mladih in delovno aktivnih posameznikov, to ste posebej izpostavili, pa bomo dolgoročno vplivali na gospodarsko rast, kar je ključno z vidika okrevanja gospodarstva zaradi koronakrize. Morda več še v nadaljevanju, če mi boste dali za to priložnost.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Definitivno, če se delodajalec odloči, da ne rabi tega delavca, nima nobene obrambe, izgubi delo. Tako jaz razumem. V zakonu ni nobene določbe, ki bi določala, da bo, če odpusti tistega, ki je izpolnil dobo, zaposlil mladega. Nikjer tega ni. Tretja zadeva. Mi smo bili v prejšnji vladi na odboru zelo soglasni in smo sklepali soglasno, da je treba najti načine, kako ljudi dalj časa obdržati v delovnem procesu, in smo zato tudi predvideli nagrado. Ker nam je zmanjkovalo ljudi, pri razvoju, pri napredku nam je zmanjkovalo in so bile potrebne delavske migracije, smo morali uvažati delovno silo, bi se reklo. Ker v čem je problem? Ta ukrep, ki posega v sistemski zakon, ni začasen. Sistemski zakon v bistvu prinaša stroške za naprej. Po mnenju, izračunih Fiskalnega sveta od 39 milijonov do 200 milijonov letno, kar slabi javnofinančni položaj in sploh pokojninsko blagajno. Neko breme smo kar prenesli na pokojninsko blagajno in to so problemi. In moramo se zavedati, da je potrebno sprejemati ukrepe in tudi reforme, ki bodo podaljševale dobo, ko ljudje ostajajo na delu. Mi imamo za sedem let krajšo dobo ostajanja na delu kot Švedska, primerjalno. In tega demografsko ne moremo zdržati, tako da je treba o tem razmisliti in mislim, da je tovrstno ukrepanje zelo neprimerno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Hvala lepa za dopolnilno vprašanje, gospod poslanec Starović. Začel bom pri koncu vašega dopolnilnega vprašanja – podaljšanje delovne aktivnosti. To je gotovo izziv, ki ga bomo tudi s tem ukrepom dobro naslovili, in sicer, rad bi omenil, da se podaljšanje delovne aktivnosti rešuje na obeh koncih, torej na začetku pri vstopu na trg dela in pa na koncu, ko smo varovana kategorija ali pa ko smo že starejši. Torej, ravno ta instrument sporazumnega podaljšanja nadaljevanja delovnega razmerja bo omogočil, da če se bodo odprla delovna mesta tam, kjer se delodajalec in zaposleni ne bosta dogovorila o nadaljevanju, ta delodajalec zaposli ali katerega mladega – verjamem, da se bodo za to več odločali – ali pa tudi katerega od starejših brezposelnih ali pa zaposlenih morda nekje drugje. Torej, s tem ukrepom bomo omogočili večjo odzivnost trga dela, kar sem tudi izpostavil kot eno izmed glavnih treh prioritet našega mandata ob zaslišanju v Državnem zboru. Morda podkrepim še z nekaterimi številkami svoje trditve glede pritiskov na trg dela, kajti strukturne pomanjkljivosti, to, da je pravzaprav okoli 65 % brezposelnih v naši evidenci brezposelnih žal trajno nezaposljivih, se je zdaj, v času koronaepidemije in posledic zaradi nje, še zaostrilo. V letu 2020 se je na Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje prijavilo preko 30 % več oseb kot leta 2019 in seveda s številnimi ukrepi zakrivamo ali pa omiljujemo ta vpliv in ohranjamo delovna mesta. Ne glede na te ukrepe pa se brezposelnost močno povečuje predvsem med mladimi, skoraj 21 % je več registriranih brezposelnih mladih v starosti od 15 do 29 let, konec decembra 2020 je to v primerjavi z decembrom 2019. Ocenjujem, da bo stopnja brezposelnosti v bodoče odvisna tudi od trajanja epidemije in gospodarske situacije v Sloveniji in širše, realnejše stanje pa je mogoče pričakovati po koncu veljavnosti interventnih ukrepov. Verjamem, da bomo tudi s tem sprejetim ukrepom zagotovili večjo odzivnost trga dela, kar je ne nazadnje naš cilj in zaveza.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Moram povedati, da me z odgovorom ni prepričal, ker še vedno ostajajo odprta tista vprašanja, kako se zagotavlja, da bodo ta mladi prihajali, in kako se zagotavlja, da starejši ne bodo diskriminirani v nasprotju z dosedanjo zakonodajo in sklepom oziroma odločbo Ustavnega sodišča. Mislim, da je prav, da Državni zbor razpravlja o tem, da se dejansko odpre razprava, kako podaljšati dobo vključenosti, povečati dobo vključenosti delavcev v delovni proces. Ker to je eno od poglavitnih vprašanj, ki stojijo pred našo družbo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 27. januarja 2021, v okviru glasovanj. Dušan Šiško bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu ter ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Predsedujoči, hvala. Spoštovana ministra in vsi prisotni! Umestitev energetike v Ministrstvo za infrastrukturo je že sama po sebi čudna dediščina prejšnjih vlad. Državljani so pogosto zmedeni ob tem, saj bi pričakovali, da elektrarne kot gospodarski objekti spadajo pod ministrstvo za gospodarstvo. To seveda velja tudi za Nuklearno elektrarno Krško. Da je zmeda še večja, spadajo vprašanja, ki so povezana z radioaktivnimi odpadki iz Nuklearne elektrarne Krško, pod Ministrstvo za okolje in prostor. Ker bi želel dobiti čim bolj točne odgovore, postavljam svoje poslansko vprašanje, ki zadeva predvsem izgradnjo odlagališča NSRAO in aktivnosti agencije ARAO, ministru Jerneju Vrtovcu in ministru Andreju Vizjaku. Napovedi o rešitvi problema odlagališča nizko in srednje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško se vrstijo iz leta v leto, do realizacije pa ne pride. Zanima me: Ali in kako se bodo uresničile napovedi direktorja agencije ARAO, ki jih je dal lani jeseni v Krškem, da naj bi bilo na začetku leta 2021 izdano gradbeno dovoljenje, letos pa naj bi se začela tudi sama graditev odlagališča? Podobne napovedi je v zvezi s problematiko Nuklearne elektrarne Krško dajal tudi minister za infrastrukturo. Ob tem me zanima tudi: Če zadeve ne tečejo po napovedih, kje se zatika in zakaj oziroma kdo je za to odgovoren? V kakšni fazi je preoblikovanje agencije ARAO iz javnega gospodarskega zavoda v javno podjetje? Tu bi dodal še vprašanje glede sedeža te agencije. Kot vemo, se velika večina radioaktivnih odpadkov nahaja v Posavju, v Krškem, zdaj pa bo tam tekla zahtevna investicija. Zanima me še: Ali se vam ne zdi primerno, da bi namesto najavljene pisarne v Krškem imeli kar sedež ARAO, da bi od blizu vodil investicijo, pisarno pa bi imeli v Ljubljani? Po mojem je to tudi lepa priložnost, da bi nekaj konkretnega naredili za decentralizacijo naše države.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za to vprašanje. Vprašanje lahko razdelim na dva dela. En del je, kako smo s postopkom pridobivanja gradbenega dovoljenja za odlagališče nizko in srednje radioaktivnih odpadkov, in drugi del vprašanja je, kako je s preoblikovanjem Agencije za radioaktivne odpadke. Kar se prvega vprašanja tiče, 10. maja 2017 je Arso prejel vlogo za pridobitev okoljevarstvenega soglasja za projekt in med junijem in julijem lanskega leta je bila izvedena tudi tridesetdnevna javna razgrnitev, februarja letošnjega leta bo predvidoma izvedena ustna obravnava in po tem je pričakovati izdajo dovoljenja. Torej če bo potekalo vse brez nekih nepredvidenih postopkovnih ovir, bo res lahko izdano gradbeno dovoljenje v prvi polovici tega leta in se bo začela tudi gradnja tega težko pričakovanega objekta, od katerega je odvisna tudi nadaljnja usoda jedrske opcije v Republiki Sloveniji. Kar se pa tiče odgovora na drugo vprašanje, je pa, da sta v fazi medresorskega usklajevanja dva predpisa, eden je uredba o načinu in pogojih izvajanja obvezne državne gospodarske javne službe za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in drugi odlok o preoblikovanju javnega gospodarskega zavoda ARAO, Agencije za radioaktivne odpadke, v javno podjetje. Cilj obeh je, da bo iz agencije, ki je doslej opravljala bolj ali manj postopkovne naloge v zvezi s pridobivanjem dovoljenj za odlagališče nizko in srednje radioaktivnih odpadkov, to prišlo v obliko javnega podjetja, ki bo tudi izvajalo investicijo. Po predlogu Ministrstva za okolje in prostor bo sedež te agencije v Krškem na naslovu Vrbina, tam, kjer je tudi sedež GEN energije. Prepričan sem, da bo s tem, ko bo seveda začela izvajati agencija oziroma to javno podjetje – agencija, preoblikovana v javno podjetje – tudi investicijsko dejavnost, pametno, smotrno in racionalno, da bo to čim bližje kraju investicije. Zato tudi to predlagamo in lahko pričakujemo v mesecu ali dveh tudi sprejetje obeh aktov, o katerih sem govoril.
Hvala lepa. Gospod minister Vrtovec, izvolite.
Najlepša hvala. Kot rečeno, s strani ARAO je bila za projekt odlagališča nizko in srednje radioaktivnih odpadkov vložena vloga za gradbeno dovoljenje, pred izdajo gradbenega dovoljenja pa je potrebno pri agenciji Republike Slovenije, pri Arsu torej, dokončati postopek pridobitve okoljevarstvenega soglasja. Na vaše vprašanje glede tega, v kakšni fazi je preoblikovanje agencije ARAO, naj povem, da sta v zvezi s tem v pripravi dva dokumenta, in sicer uredba o načinu in pogojih izvajanja obvezne gospodarske javne službe za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in tudi odlok o preoblikovanju javnega gospodarskega zavoda ARAO. Oba akta sta že v medresorskem usklajevanju, poteka intenzivno vsebinsko usklajevanje med ministrstvom, našim ministrstvom in tudi Službo Vlade za zakonodajo. Jaz računam, da bosta ta dva dokumenta, takoj ko medresorsko to uskladimo, tudi poslana naprej.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Seveda sem pričakoval tudi take odgovore, ampak imam še kar nekaj zadev. Naj najprej povem, da podpiram delovanje Nuklearne elektrarne Krško, vendar mi pa ni jasno, zakaj se vse vlade, leve in desne, igrajo s temi problemi in jih odlašajo. Nisem še dolgo na tem poslanskem mestu, pa sem dobil že toliko obljub in napovedi, da bo odlagališče zgrajeno, da nikomur več ne morem verjeti. Pa nista kriva vidva kot ministra in noben minister, ampak tisti, ki so za to odgovorni. Novembra 2018 sem v tej dvorani dobil odgovor, da bo odlagališče letos že poskusno obratovalo, se pravi, leta 2021 bo poskusno obratovalo. Kot smo slišali, nuklearka po lanskem potresu v Zagrebu in tudi po seriji potresov v okolici Petrinje varno obratuje. Ampak ali se je kdo od odgovornih, ki te postopke zavlačujejo že vsaj 10 let, vprašal, kaj če bi prišlo do kakšnih težav, zaradi katerih bi se količina odpadkov povečala? Kam bi dali odpadke, če smo že tolikokrat slišali, da je skladišče praktično polno? Ne mi govoriti, da so ti postopki zahtevni in tudi v svetu dolgo trajajo – ja, trajajo, ampak zato, ker hudičevo težko dobijo lokacijo za take objekte, mi pa smo v Krškem dali soglasje pred več kot 10 leti in tudi denar je zbran. Res bi bilo zanimivo izvedeti, komu je v interesu, da to zavlačuje, in zakaj nobena vlada in minister ne more nič narediti.
Hvala lepa. Minister Vizjak, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani poslanec! Kar se tiče dolgotrajnosti postopkov za pričetek gradnje odlagališča, se z vami bolj strinjam, kot si lahko mislite. To je en primer, kako se vleče en postopek v nedogled, zato smo tudi v mandatu te vlade to investicijo uvrstili med pomembne investicije, ki se prioritetno obravnavajo, in postopki tečejo pospešeno. Zato, kot sem že povedal, smo pomembno premaknili napredek na tem področju, tako da je bil že izveden tudi čezmejni postopek, izvedena je bila javna razgrnitev in zdaj bo še v februarju ustna obravnava. Jaz sem prepričan, da smo čisto v sklepni fazi pridobivanja soglasja za ta projekt, kar pomeni, da bo zagledal luč sveta zelo hitro. Kar se pa tiče v povezavi s tem dolgoročne uporabe jedrske energije v Republiki Sloveniji, pa naj vam najavim, da boste v parlamentu v naslednjih mesecih dobili dolgoročno strategijo razogljičenja do leta 2050, kjer bomo obravnavali tudi različne scenarije, kako doseči neto ničelno nevtralnost, kar se emisij tiče, do leta 2050, in kjer bomo tudi predlagali, da se nadaljuje s postopki za dolgoročno izkoriščanje jedrske energije tudi poslej. To se pravi tudi v nadaljevanju, kar bo zelena luč za vse postopke za blok 2 jedrske elektrarne Krško. S tem projektom, ki je seveda ključen za nadaljevanje te opcije, mislimo zelo resno in tudi sam osebno se prepogosto – kako bi rekel? – vpletam v te postopke, pa ne po vsebini, temveč zato, da tečejo učinkovito in da dajejo tudi rezultate v razumnem času.
Hvala lepa. Minister Vrtovec še želi besedo.
Na kratko. Takoj ko bodo postopki okoljevarstvenega soglasja in potem gradbenega dovoljenja, takoj ko to pridobimo, denar je že zbran, gremo lahko v razpis. Naj vam povem, da je po mojem vedenju ta razpis že pripravljen, da se gre potem v izgradnjo. Tukaj ni nobene druge težave kot to, da čakamo na postopke. Gospod minister vam je že dejal glede dolgoročne strategije. Mi rabimo ta trenutek samo pravno podlago, da začnemo oziroma da izdamo odločbo za energetsko dovoljenje, na primer za drugi blok. Torej, sam sem pristaš tega, da Slovenija ostane in se razvija tudi v smislu jedrske energije.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod poslanec, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Predsedujoča, najlepša hvala. Kot sem že povedal, so to vprašanja, ki bi jih morali rešiti, preden se odločimo za drugi reaktor v Krškem, ki ga očitno podpirata tako leva kot desna politika. Večkrat sem tudi opozoril, da je treba pritisniti na Hrvaško, ki je solastnica elektrarne in je dolžna poskrbeti za svojo polovico odpadkov. Mi bomo mogoče v nekaj letih zgradili odlagališče, njihovi odpadki pa bodo še naprej v elektrarni. Ali se vam zdi to prav in pravično? Na to mi noče nihče odgovoriti. Že večkrat pa sem lahko prebral, da Hrvatje namenoma zavlačujejo. Seveda, oni so pametni, saj bo v nuklearki dovolj prostora, ko bomo naredili svoje odlagališče. Verjemite, to bo še en nateg, ampak tega smo od njih Slovenčki že vajeni. Vidim, da se sedanji zunanji minister dobro razume s Hrvati, pa me zanima, ali je ob navedenem obisku kaj omenjal te probleme. Še posebno, ker je edina njihova potencialna lokacija za odlagališče, ki so jo komaj začeli raziskovati, na Trgovski gori, praktično na potresnem območju, le 50 kilometrov od Gline in nekaj kilometrov od Petrinje. Ja, kakšna tretjina mojih vprašanj v tej dvorani je že bila na to temo, a do zdaj še nisem videl, da bi se kaj premaknilo, zato tudi nimam veliko upanja, da bi tokrat uspel s predlogom za širšo razpravo v Državnem zboru, ki jo napovedujem, čeprav tudi vem, da mi ministri zdaj ne morejo več odgovarjati. Hvala.
Hvala lepa. Iz vašega zadnjega stavka sem razumela, da želite, da se opravi splošna razprava. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Zdaj pa nadaljujemo. Gospa Mojca Žnidarič bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister Jernej Vrtovec, spoštovani vsi ostali prisotni! Prlekija ima precej kolesarskih poti in tudi to je razlog, da vedno več ljudi svoj aktivni oddih načrtuje prav v tem delu Slovenije. Čeprav se številne kolesarske poti kar zgledno urejene, pa se že leta vleče izgradnja kolesarske steze Ljutomer–Križevci. Januarja 2019 je bil na portalu Direkcije Republike Slovenije za infrastrukturo objavljen razpis za projektiranje predmetne kolesarske steze, v zvezi z dinamiko gradnje pa je DRSI pojasnila, da je le-ta odvisna od terminskega plana pridobitve zemljišč, ocenjene vrednosti projekta ter od razpoložljivih finančnih sredstev, ki bodo na voljo v prihodnjih proračunskih obdobjih. V zvezi s tem me zato zanima: Kako poteka pridobivanje zemljišč oziroma kolikšen delež zemljišč je že pridobljen za kolesarsko stezo Ljutomer–Križevci? Ali so oziroma v kolikšni višini so zagotovljena sredstva za ta projekt glede na to, da predmetna kolesarska steza ni uvrščena v sprejete načrte razvojnih programov za leti 2021 in 2022? Kolikšna je ocenjena vrednost projekta? Kakšna je časovnica izgradnje, torej kdaj lahko pričakujemo, da bi bila kolesarska steza dokončana? Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Najlepša hvala. Zagotovo je za Prlekijo oziroma tudi za razvoj turizma kolesarski turizem ena izmed priložnosti, zlasti v vašem delu. Kar se tiče preverjenega stanja, trenutnega stanja v zvezi s projektom izgradnje kolesarske steze Ljutomer–Križevci. Leta 2020 je bila za projekt ureditev površin na eni strani tudi za pešce in kolesarje ob državni cesti R1-230 od kilometra 00 pa do 4,8, potem Ključarovci–Ljutomer, izdelana tudi idejna zasnova za pridobitev projektnih in drugih pogojev. Trenutno so aktivnosti v fazi izdelave projekta za izvedbo del, ki bo predvidoma končana v prvih mesecih leta 2021. Mi računamo, da bomo nekje do aprila tega leta imeli to izdelano. Sledi recenzija ter začetek postopkov za odkup potrebnih zemljišč. Naj povem, da tukaj zemljišča še niso vsa odkupljena. Projektno dokumentacijo v vrednosti celo nekaj več kot 150 tisoč evrov izdeluje podjetje PNG, d. o. o., ocenjena vrednost projekta zaenkrat še ni znana, ker pač izdelava projekta PZI še ni zaključena. Glede na obsežnost obravnavane investicije bo torej potrebna tudi priprava dokumenta identifikacije investicijskega projekta za odprtje nove proračunske postavke. Se pravi, tukaj bo potrebno novo proračunsko postavko odpreti in gradnja predmete kolesarske steze je potem predvidoma predvidena za naslednje leto, leto 2022, in verjamem, da bodo za to zagotovljena v proračunu tudi sredstva. Torej, na tem delu, na tem odseku, kar se kolesarske steze Ljutomer–Križevci tiče, se stvari odvijajo, nič pa ne gre tako hitro oziroma 2022 je predvideno, da začnemo z deli.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Rada bi dodala to. Vem, da vsi ti postopki umeščanja in odkupov trajajo zelo dolgo, zato vas že tudi zelo dolgo gnjavim in sprašujem v zvezi z drugim vprašanjem, na primer umeščanje naše ceste Ormož–Ptuj, ki traja že čez 20 let. Ampak v tem primeru res ne gre ne za dvopasovnico ne za mostove ne za tunele, ampak res za kolesarsko stezo, in kot mi je bilo rečeno, postopki že od leta 2016 naprej potekajo, to je torej pet let za manj kot 5 kilometrov kolesarske poti. Vem sicer, spoštovani minister, da niste vi dolgo časa odgovorni za to področje, vem pa tudi, da se lahko zanesem na vaše besede, zato vas tudi pri tem projektu prosim za pomoč in podporo. Hvala.
Hvala lepa. Želite kaj dodati, minister? [[Da.]]
Kot rečeno, glejte, 2022 verjamem, da bodo za to zagotovljena sredstva, proračunsko postavko verjamem, da bomo dobili, in potem začnemo s samo gradnjo. Investicija je kar velika, se pa strinjam, hitra cesta Ormož–Ptuj, zdaj čakamo na še zadnje dovoljenje, in sicer od Gorišnice do Markovcev, in potem začnemo graditi. Naj povem, da smo v zaključni fazi drugega dela razpisa, ko primerjamo med gradbeniki še cene, in potem je gradnja tega, kar čakate 20 let, pa smo v tem mandatu zagnali, tukaj. Takoj ko dobimo vsa dovoljenja za ta zadnji odsek, Markovci–Gorišnica oziroma Gorišnica–Markovci, bomo začeli graditi in boste imeli dolgo pričakovano hitro cesto v fazi gradnje.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Naslednji je na vrsti gospod Edvard Paulič. Postavil bo vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku, ki je odsoten. Zato še prosim poslanca, da pove, ali želi pisni ali ustni odgovor. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Meni je žal, da gospoda ministra danes ni z nami, ampak glede na aktualnost vprašanja sem se vseeno odločil, da ga postavim. Vemo, da je pred nami že osmi protikoronski paket, napoveduje pa se tudi že devetega. Za mene osebno je ključno, da bi končno potegnili ločnico med podjetji, ki so v lockdownu zaradi odlokov države, in pa tistimi, ki lahko delujejo, čeprav v oteženih okoliščinah. Mnoga podjetja in samozaposleni namreč svoje dejavnosti niso mogli opravljati in so finančno povsem izčrpani. Gre pa za ohranitev podjetij v trenutno najbolj ranljivih dejavnostih, kot so turizem, gostinstvo, kultura, nekatere servisne storitve, še bi lahko našteval, katerih problema izpada prihodkov Vlada ni naslovila v zadostni meri. Prihodki teh podjetij so namreč v času lockdowna padli praktično na nič. Pokrivanje dela fiksnih stroškov je sicer dobrodošel ukrep, ni pa zadosten. Enako velja tudi za pokrivanje stroška za čakanje na delo. Država pokrije večji del stroška, ne pa vsega. Predstavljajte si podjetje, ki je že več mesecev popolnoma brez prihodka, pa mora vseeno pokrivati del fiksnih stroškov, ki jih ne pokrije država, pa mora vseeno pokriti tudi del plače za čakanja na delo v višini skoraj 17 %, se pravi del, ki ga ne pokrije država. Pa še na tisto pomoč, do katere so upravičeni, čakajo precej dolgo, v vmesnem času pa bi morali založiti svoj denar, ki ga nekateri praktično nimajo več. Če pogledamo samo sosednjo Avstrijo. Ukrepi so enostavni in hitri, v povprečju se na pomoč čaka 10 dni. Ukrepi tudi ločujejo med podjetji, ki so v lockdownu zaradi odloka države, in med podjetji, ki delujejo pa se soočajo s težavami na trgu. Se pravi, v Avstriji so ukrepi selektivni in učinkoviti, kar je tudi prav. Glede na to, da sta koronavirus in epidemija v naši državi prisotna praktično že leto dni, pa se še vedno sprejema ukrepe ad hoc in se jih stalno spreminja, me zanima: Kdaj lahko končno pričakujemo stabilne, predvidljive in učinkovite ukrepe za naše gospodarstvo? Glede na to, da ministra danes ni z nami, želim pisni odgovor.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Samo Bevk bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku ter ministru za obrambo mag. Mateju Toninu. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Kako hitro lahko naravne sile poskrbijo za katastrofo velikih razsežnosti, smo videli pred kratkim, ko je v naši bližini močno streslo tla mesta Petrinja na Hrvaškem. Potres z visoko magnitudo je po nekaterih ocenah uničil več kot 70 % stavb mesta in njegove okolice, posledice potresa pa so vidne tudi v Sloveniji. V Sloveniji smo že večkrat bili priča močnim potresnim sunkom in znano je, da naša država leži na območju, ki ima visoko oceno potresne ogroženosti. Letos bo minilo kar 510 let od najhujšega potresa na našem ozemlju. Zgodil se je leta 1511, točneje 26. marca, epicenter pa je imel na ozemlju današnje idrijske občine ob znamenitem Idrijskem prelomu. Zadnji silovit potres, ki je povzročil ogromno škode, pa se je zgodil 12. julija 2004 ob 15.05 v Bovcu in je prizadel širše območje Posočja. Ta potres smo čutili tudi na redni seji Državnega zbora ravno med poslanskimi vprašanji predsedniku takratne vlade Antonu Ropu. Spoštovani gospod minister Vizjak, v proračunu za leto 2021 je za namene popotresne sanacije iz leta 2004 namenjenih nekaj več kot 3 milijone evrov, zato vas sprašujem: Ali bo sredstev, ki so namenjena za sanacijo potresa iz leta 2004, dovolj? Kdaj bo celovita sanacija omenjenega območja končana, glede na to, da je minilo že 16 let od tega nesrečnega dogodka, sanacija območja pa se po poročanju nekaterih še vedno ni končala? Spoštovani gospod minister Tonin, videli smo, da smo se kot država hitro in organizirano odzvali ter pomagali našim sosedom, kar je pohvale vredno, zato vas sprašujem: Kako ocenjujete pripravljenost Uprave Republike Slovenije za zaščito in reševanje za ukrepanje ob potresih v Sloveniji? Kako sta pripravljeni na to Civilna zaščita in Slovenska vojska? Kako je v vse te postopke vključena predvsem Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje? Saj moramo na podlagi ocene načrtovati tudi ustrezno opremljenost pristojnih služb za reševanje in nudenje pomoči prizadetim v nesreči. Obema ministroma se že vnaprej zahvaljujem za njuna odgovora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej minister Vizjak. Izvolite.
Spoštovani poslanec gospod Bevk, hvala lepa za vaše vprašanje. Ko sem prevzel funkcijo ministra za okolje in prostor, sem se zavezal tudi, da bomo v razmeroma kratkem času zaključili s to popotresno obnovo Posočja. Mislim, da je več kot dovolj razlogov za to, niste jih tudi našteli. Vleče se kot jara kača ta obnova in ta vlada se je odločila, da bo temu naredila konec. Zato naj vam samo čisto na kratko povem, da so sredstva za dokončanje sanacije zagotovljena v obeh proračunih, to se pravi za leti 2021 in 2022, v višini 5,5 milijona evrov in po ocenah strokovnjakov zadoščajo za dokončanje načrtovane obnove po potresu iz leta 2004, tako da bo popotresna obnova v Posočju zaključena z letom 2022.
Hvala lepa. Minister Tonin, izvolite.
Spoštovani poslanec Bevk, hvala lepa za vprašanje. Ocenjujem, da se tako Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje kot tudi Slovenska vojska kot pomoč silam za zaščito, reševanje in pomoč ustrezno pripravljata na ukrepanje ob močnejšem potresu na območju Slovenije, kar bo tudi v letošnjem letu prikazano in preizkušano v državni vaji na temo potresa, ki se bo imenovala Potres 2021 in bo izvedena v marcu letošnjega leta. Prav tako pa julija letošnjega leta pripravljamo večjo evropsko praktično vajo SIQUAKE. Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje v skladu z Zakonom o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami skrbi za usklajen razvoj sil za zaščito, reševanje in pomoč na območju države v skladu z ocenami ogroženosti in načrti zaščite in reševanja, predvsem pa zagotavlja sredstva pomoči oziroma določeno zaščito in reševalno opremo ter orodja za delovanje vseh sil. Slovenska vojska ob naravnih in drugih nesrečah zagotavlja sile in sredstva v obliki specializiranih zmogljivosti, logističnih zmogljivosti in zmogljivosti za izvajanje fizičnih del pri odpravi posledic potresa in drugih naravnih nesreč. Slovenska vojska sodeluje tudi z zmogljivostmi kot dopolnilna sila sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Način vključevanja in izvajanja nalog Slovenske vojske je določen v načrtu delovanja vojske pri zaščiti in reševanju, ki se imenuje načrt VIHRA 21. Poleg zmogljivosti, ki so skladne z načrtom, je za takojšnje reagiranje Slovenske vojske po načrtu VIHRA ključnega pomena zmogljivost s časom aktiviranja do 24 ur in v tem času lahko aktiviramo 740 pripadnikov Slovenske vojske, kar omogoča učinkovito odzivanje ob različnih naravnih nesrečah. Slovenska vojska glede na razsežnost nesreč zagotavlja naraščanje zmogljivosti tudi preko te številke, če bi bilo to potrebno. Ključnega pomena pa je, da ji zagotavljamo in omogočamo, da se tehnično izpopolnjuje, nadgrajuje in modernizira.
Hvala lepa. Imate zahtevo za dopolnitev? [[Da.]] Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Hvala tudi obema ministroma za njuna odgovora. Kot sem prej povedal, sem v tej dvorani leta 2004 začutil potres, ki je prizadel Posočje. Takrat sta oba vajina predhodnika že med samo sejo, ko so bila poslanska vprašanja, okoljski minister Kopač in obrambni minister Grizold, takoj šla v Posočje in se seznanila s posledicami, ki jih pa odpravljamo še danes in bosta potrebni še dve leti. Jaz upam, da bo to tudi res končano, kajti sredstva so zagotovljena. Ko sem spomladi 2019 na to temo spraševal ministra Simona Zajca, mi je povedal, da so do takrat porabili 69 milijonov evrov in da bo do konca sanacije potrebno še nekaj milijonov, tako da bi skupna sanacija znašala 76 milijonov evrov. Zato bi vprašal še eno zadevo, in sicer, po potresu, pet let po potresu je Ministrstvo za okolje in prostor dalo še en poziv tistim, ki se takrat niso prijavili, in šele leta 2017 so potem pregledali še 93 objektov, ki so bili na tisti javni poziv prijavljeni leta 2009. Zanima me: Kako je zdaj s temi objekti, prijavljenimi na javni poziv leta 2009, ali so vključeni v to sanacijo v naslednjih dveh letih? Vsaj tako mi je takrat minister Zajc, predhodnik gospoda Vizjaka, povedal, da to je. Če slučajno teh podatkov nimate, pa bi prosil, da mi odgovorite v pisni obliki. Prav tako sem tudi danes lahko prebral na STA, tako kot ste povedali, gospod minister Tonin, da se letos pripravlja praktična in teoretična vaja glede pripravljenosti pri potresu, in to je hvale vredno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Vizjak, izvolite.
Spoštovani poslanec! Da. V letu 2018 je bil dodatni javni poziv potencialnim upravičencem in so v program dodani objekti in podatki, ki sem jih povedal. To se pravi, da bo za dokončanje te popotresne obnove zadostovalo 5,5 milijona, drži tudi za te, kar pomeni končno dokončanje v letu 2022.
Hvala lepa. Minister Tonin, izvolite.
Uprava za zaščito in reševanje je tista organizacija v Sloveniji, ki skrbi za to, da se ustrezno pripravi reševanje in da se tudi ustrezno opremljajo ekipe, ki to reševanje izvajajo. Za to sta potrebni dve zadevi. Eno je, da so ekipe tehnično ustrezno opremljene. Za to Uprava za zaščito in reševanje ustrezno skrbi in glede tega ni nobenih pripomb, da reševalne ekipe – zlasti Državna enota za hitre reševalne intervencije, v okviru katere je tudi specialni modul MUSAR, ki je namenjen iskanju in reševanju v urbanih okoljih ob potresu – vse te enote ne bi bile ustrezno opremljene. Skratka, tukaj je narejena kljukica. Seveda pa praktičnega usposabljanja ni nikoli dovolj. Tudi zaradi stvari, ki so se zgodile v Republiki Hrvaški, smo takoj pristopili in dopolnili načrt državnih vaj, da smo poleg te evropske vaje SIQUAKE, ki bo predvsem praktične narave, umestili v vaje tudi posebno, recimo temu, štabno vajo Potres 21, kjer bomo predvsem preverjali organiziranost, sistem poveljevanja in organizacije ob morebitnih potresih. Ena izmed težav, ki se je pokazala na Hrvaškem, je bila ta, da so imeli nekaj težav, preden so se organizacijsko pravilno organizirali, da so stvari tekle. S tovrstno štabno vajo želimo predvsem testirati in preveriti, ali je Slovenija morebiti pripravljena na tovrsten odziv. V skladu z zaključki in analizo vaje bomo potem odpravljali tudi morebitna ozka grla, težave, ki nastajajo. Se je pa ekipa MUSAR in Državna enota za hitre reševalne intervencije takoj angažirala in smo jo aktivirali v najvišjo stopnjo pripravljenosti, ko se je zgodil potres na Hrvaškem, če bi nas morda Hrvati zaprosili za tovrstno pomoč, pa nas niso. Prav tako smo pa tudi ob tem potresu angažirali ekipe, ki bi morebiti popisale škodo, ki je nastala v Sloveniji zaradi potresa. Hvala bogu večje materialne škode zaradi tega potresa ni bilo, je pa Slovenija, konkretno Uprava za zaščito in reševanje, organizirala že več konvojev pomoči, ki so bili na Hrvaško prepeljani, v vrednosti več 100 tisoč evrov, in sicer gre za mobilne nastanitvene enote, šotore in postelje.
Hvala, gospod minister. Nadaljujemo z vprašanji. Naslednja je na vrsti mag. Karmen Furman. Postavila bo vprašanje ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister! Infrastrukturni projekti so pomembni tako za razvoj nekega kraja kakor posledično tudi investicij, ki jih potem lahko tam izvajamo, in na drugi strani z izvedbo takšnih projektov lahko dvignemo tudi kakovost in kvaliteto bivanja ljudi v tem okolju, kjer jih uspemo realizirati. Zato lahko rečem, da sem vesela, da so se s prevzemom ministrstva pod vaše okrilje ti projekti tudi pričeli pospešeno realizirati. Namreč, ne glede na to, v kakšni situaciji trenutno smo tako v Sloveniji kot seveda tudi povsod po svetu, je mogoče v zadnjem letu zaznati pospešeno izvedbo pomembnih državnih infrastrukturnih projektov, ne nazadnje tudi v našem kraju. V preteklem letu smo tako uspeli pridobiti gradbeno dovoljenje za tako dolgo pričakovano drugo etapo zahodne obvoznice v Slovenski Bistrici. Izbran je bil tudi že izvajalec del, ki je na začetku letošnjega leta že pričel s prvimi deli. Investicija je pomembna ne samo za razbremenitev mestnega jedra v Slovenski Bistrici, ampak po drugi strani tudi za samo družbo Impol, ki se ji bo na ta način omogočila položitev novega kablovoda, ki je potreben in pomemben za njeno nemoteno delovanje. Vesela sem, da je končno prišlo do premika tudi pri projektu nadgradnje vozlišča z izgradnjo podvoza na Pragerskem. Namreč, po treh letih od vložitve prve vloge za pridobitev okoljevarstvenega soglasja je postopek na Arsu končno zaključen. Glede na večletno čakanje naših občanov, da se ta dva projekta končno realizirata, bi vas danes prosila, spoštovani minister, da nam dorečete nekoliko bolj natančno časovnico izvedbe obeh projektov. Zanima me predvsem: Kdaj se bomo Bistričani lahko zapeljali po novozgrajeni zahodni obvoznici, torej kdaj predvidoma bo ta obvoznica zaključena? Kdaj lahko pričakujemo izdajo gradbenega dovoljenja za izgradnjo podvoza na Pragerskem? Kdaj bo tudi končna realizacija tega projekta? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala. Zagotovo je gradbeništvo oziroma gradbeni sektor tisti, ki ima velike multiplikativne učinke na celotno slovensko gospodarstvo. Naj povem, da ima Slovenija na medletni ravni – se pravi, zadnjega pol leta imamo mi največjo rast gradbenega sektorja med vsemi državami Evropske unije, se pravi za 15 %. Iz tega se vidi, da res želimo poganjati investicije, s tem živi tudi ostalo gospodarstvo, da imamo pripravljene tudi projekte. Glede vaše zahodne obvoznice. Jaz se spomnim, ko smo bili pri vas na občini – to je bilo, mislim, da nekje v spomladanskih mesecih – in smo dorekli, da takoj, ko dobimo vsa dovoljenja, gremo v razpis, gremo v gradnjo in bomo to začeli. Tukaj zadaj je tudi gospodarstvo, eno izmed večjih slovenskih podjetij, Impol. Tako da pomen te zahodne obvoznice je torej, prvič, razbremenitev, kar ste sami dejali, pa tudi res zagon, dodaten zagon gospodarstvu. Impol, kolikor vem, tudi sam sofinancira. Izvajalec, se pravi glede same izvedbe zahodne obvoznice. Naj vas seznanim, da je bilo v decembru 2020 pridobljeno pravnomočno gradbeno dovoljenje. Izvajalec je že pričel s pripravljalnimi deli, torej posek dreves in tako naprej. Pogodba, ki je bila sklenjena z izvajalcem GMW, d. o. o., iz Radencev, znaša po pogodbenih delih okrog 4 milijone 600 tisoč evrov, od tega znaša finančna obveznost DRSI 4 milijone 321 tisoč evrov ter potem finančna obveznost podjetja Impol 145 tisoč evrov. Rok dokončanja je 480 dni od uvedbe v delo. Okvirno rečemo malce več kot eno leto, eno leto in 100 dni in bomo mi imeli zahodno cesto. Jaz verjamem, da bomo z dobrimi deli v enem letu to končali, z aktivnimi deli bomo v enem letu končali. Še to, da povem, uradna uvedba 11. 12., torej od 11. 12. 480 dni je torej ta rok. Jaz pa verjamem, da bodo s tem, ko bomo aktivno pristopili k tej investiciji, tudi izvajalci lahko dela pospešili. Glede gradnje podvoza Pragersko in nadgradnje vozlišča Pragersko naj vas seznanim, da bo podvoz pod železniško progo na Pragerskem zgrajen v sklopu projekta nadgradnje celotnega vozlišča. Po ustavitvi postopka presoje vplivov na okolje na Agenciji Republike Slovenije za okolje je bila na Ministrstvu za okolje in prostor dne 28. 10. 2020 tudi podana vloga za izdajo gradbenega dovoljenja in glede na vse potrebne aktivnosti v postopku izdaje gradbenega dovoljenja mi odkrito pričakujemo pridobitev gradbenega dovoljenja v mesecu marcu tega leta. Če pride do kakšnih zapletov, pa verjamem, da bomo z ministrstvom za okolje, s pristojnim ministrom te zaplete tudi ustrezno rešili. Takoj ko dobimo gradbeno dovoljenje, bomo stvari začeli reševati oziroma šli v same razpise. V okviru projekta ureditev vozlišča z ureditvijo železniške postaje Pragersko bo izvedena tudi optimizacija tehnologije železniškega prometa ter ureditev in posodobitev železniške postaje Pragersko, ki obsega gradnjo dveh peronov, ureditev podhoda s stopniščem in dvigalom za dostop na perone, nadgradnjo tirov in tirnih naprav ter nadgradnjo signalnovarnostnih in telekomunikacijskih naprav. Predvidena je tudi rekonstrukcija postajnega poslopja, ureditev dveh parkirišč v sklopu železniške postaje, izvedba protihrupnih ograj, ureditev vodotokov in komunalne infrastrukture ter ureditev cest. V sklopu ureditve železniške postaje bo izvedena tudi že omenjena gradnja cestnega podvoza skozi Pragersko. Torej, pogodba z izbranim izvajalcem je podpisana, rok za izvedbo del je 25 mesecev od uvedbe v delo, ocenjena vrednost investicije znaša, pozor, kar 88,9 milijona evrov, zagotovljeno je tudi sofinanciranje z evropskimi sredstvi, teh sredstev je kar 40 milijonov evrov. In res, že preveč časa smo čakali, da smo prišli do teh postopkov in tako naprej, preveč časa smo čakali in tudi ogrozili ta finančna sredstva, pridobljena s strani evropskih skladov. Črpanje evropskih sredstev zaenkrat, naj povem, ni ogroženo, saj je obdobje finančne perspektive 2014–2020 podaljšano do konca leta 2023, ampak v tem letu, kot že rečeno, začnemo graditi.
Hvala lepa. Želite dopolnitev? [[Da.]] Izvolite.
Jaz bi se rada samo najlepše zahvalila, spoštovani minister, za vaš odgovor in predvsem za vaše dosedanje angažiranje na obeh projektih, da lahko te dobre novice danes prenesem tudi v svoje lokalno okolje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, želite še? [[Da.]] Izvolite.
Želim samo poudariti to, da tovrstni obiski na terenu, kot sem ga bil sam deležen takrat pri vas, smo videli v tem primeru, obrodijo sadove, tako da pobude za tovrstne stvari so vedno dobrodošle.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Primož Siter. Postavil bo vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku ter ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Kolegice in kolegi, spoštovana ministra, dober dan! Spregovoril bom o Rudniku Trbovlje-Hrastnik oziroma o zapiranju le-tega. Leta 2018, konec leta 2018 smo še v tem sklicu Državnega zbora potrdili eno podaljšanje zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik, ki naj bi omogočilo nek normalen prehod, prvič likvidacijo družbe pa normalen prehod potem v sanacijo rudniških površin. Konec leta 2020, torej pred slabim mesecem, naj bi bil v celoti realiziran celoten program zapiralnih del po posameznih programih oziroma sklopih oziroma izvršena dokončna ekološko-prostorska sanacija degradiranega območja, ki ga Rudnik Trbovlje-Hrastnik pušča za sabo. Po končanih likvidacijskih in sanacijskih postopkih, ki jih odreja zakon do konca leta 2020, aktivnosti monitoringa in prostorskega načrtovanja na degradiranih površinah padejo pa potem z Ministrstva za infrastrukturo na Ministrstvo za okolje in prostor. En mesec dni po tem smo, slab mesec dni po tem, po zakonsko določenem končnem datumu predvidenih aktivnosti, pa še vedno na eni strani rudniška družba ni likvidirana, na drugi strani degradirana območja še vedno niso sanirana, niso zavarovana, niso primerna oziroma preverjena, kako je z zdravjem in varnostjo ljudi, živali in premoženja. Načrti za monitoring in prostorsko načrtovanje degradiranih površin pa so tudi še v zraku oziroma vsaj meni niso znani. Torej, en mesec že v nezakonit del časovnice. Zato ministra za infrastrukturo in ministra za okolje in prostor, ki sedita na vrhu resorjev, ki morata bdeti na eni strani nad rudarskim delom in na drugi strani nad varovanjem okolja, sprašujem naslednje: V kateri fazi sploh je zapiranje Rudnika Trbovlje-Hrastnik? Kako se izvaja likvidacija družbe? Zakaj sploh prihaja do zamud? Kakšna je strategija za prenos rudniških sredstev in površin? To sta dve področji, ki sta za lokalno skupnost in za druge deležnike znotraj nje zelo pomembni in se dotikata tudi nekega strateškega načrtovanja razvoja družbe, lokalne skupnosti. Zanima me tudi: Kako je Ministrstvo za okolje in prostor pripravljeno na monitoring degradiranih površin, ki naj bi ga prevzelo, potem ko se družba likvidira in ti postopki zaključijo? Kako poteka komunikacija z lokalnima skupnostma v zvezi z načrtovanjem sanacije degradiranih površin Rudnika Trbovlje-Hrastnik in spremembe njihove namembnosti? Torej z drugimi besedami, po domače povedano: kakšni so sploh obeti, da Zasavčanke in Zasavčani, Trboveljčani in Hrastničani od tega rudnika oziroma tega, kar je od njega ostalo, sploh lahko še kaj imamo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Kdo izmed ministrov želi najprej besedo? Gospod Vrtovec, izvolite.
Najlepša hvala. Problematika RTH. Ministrstvo se s to problematiko redno ukvarja. Naj povem, da sem bil pretekli teden tudi v Hrastniku, bil sem s tamkajšnjim županom, tudi z drugimi ljudmi, da se okrog tega pogovarjamo, na kakšen način stvari urediti. Zakon o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik je pač sredi preteklega leta oziroma s koncem preteklega leta prenehal veljati in mi se zavedamo, da aktivnosti v zvezi z zapiranjem RTH še zdaleč niso dokončane in da je potrebno postopke hkrati tudi zaključiti. Ministrstvo razmišlja, naj povem, res razmišlja o več možnih alternativah. Glede problematike vlaganja novih vlog se je za mnenje zaprosilo tudi Službo Vlade Republike Slovenije za zakonodajo. Po prejetju tega mnenja se bo ministrstvo odločilo o nadaljnjih korakih. Rok za izvedbo postopkov bo potrebno seveda podaljšati, kar pomeni tudi spremembo samega zakona. Glede sanacije degradiranih površin. Mi smo vložili novelo Zakona o rudarstvu, je še vedno v javni obravnavi, podali znotraj tega tudi predlog, da lahko Vlada v takšnih primerih, in sicer po končani fazi kompletne sanacije površin in izbrisu nosilca iz rudarskega registra, s sklepom določi novega zavezanca za izvajanje del. Ta predlog zakona bo kmalu na parlamentarnih klopeh in jaz pričakujem tudi od vas potem podporo. Glede prestrukturiranja regije. Za prestrukturiranje regije in za razvojni prehod premogovnih regij pripravljamo – končno smo mi tisti, dolga leta je to stalo, ampak pripravljamo – dolgoročno nacionalno strategijo za izstop iz premoga in prestrukturiranje premogovnih regij v skladu z načeli pravičnega prehoda. Tukaj bomo mi zelo ambiciozni, gospod poslanec. Strategija vključuje obe premogovni regiji v Sloveniji, poleg savinjsko-šaleške tudi tako imenovano regijo Zasavje, in osnutek strategije je bil pripravljen in predstavljen septembra. Trenutno smo v fazi celovite presoje vplivov izvedbe strategije na okolje. Strategija bo poleg določitve letvice izstopa iz premoga začrtala tudi celovito gospodarsko in družbeno prestrukturiranje obeh premogovnih regij, tudi Zasavja, v katerega spadate. Torej, strategija za obe regiji predlaga tri različne scenarije gospodarskega prestrukturiranja, tukaj bo potrebno vključiti, zlasti govorim tudi za šaleško, resor za delo, družino, socialne zadeve, ampak o tem kdaj drugič. Ta strategija bo tudi kmalu potem naprej v Državnem zboru. Toliko z moje strani.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Najkrajše povedano. Ko bodo na infrastrukturi končali s tem premogovnikom, nastopimo mi, to se pravi Ministrstvo za okolje in prostor. Ker se to še ni zgodilo kljub letnici, bomo mi seveda nastopili takrat, ko bo ta rudnik dobil status zaprtega rudniškega prostora, kajti takrat imamo skladno z Uredbo o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih dejavnosti izkoriščanja mineralnih surovin tudi pristojnost. Mogoče še to. Kljub iztečeni letnici to nikakor ne pomeni, da bi bila zadeva končana. Jaz sem seznanjen s pravnim mnenjem premogovnika RTH, ki navaja, da gre za rok, ki je instrukcijske narave, in da to še ne pomeni, da je potrebno nenadaljevati oziroma da ugasnejo vse aktivnosti, ki jih je potrebno na tem konkretnem zapiranju še narediti. Res pa je, da se kar intenzivno odvijajo usklajevanja na to temo, kako pospešiti in dokončati to zgodbo v Zasavju.
Hvala lepa. Gospod Siter, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za odgovor. Minister Vrtovec, to je dobra novica, če bo prenovljen Zakon o rudarstvu te stvari reševal. Jaz ga sicer jemljem z rezervo, malce po tistem receptu zakona o dolgotrajni oskrbi, recimo. Tudi področje rudarstva že več let potrebuje jasno prenovo in bomo pač o tem govorili, ko bo dejansko na mizi in bomo lahko o njem odločali in videli, kakšne učinke prinaša recimo specifično tej naši zasavski regiji. Kar mene bolj pri celi stvari zanima, pa bom predrugačil že postavljeno vprašanje, je naslednje. Zakon o zapiranju RTH, ki smo ga sprejeli 2018, kot zaključek časovnice predvideva konec leta 2020. Do takrat bi moralo Ministrstvo za infrastrukturo v bistvu bdeti nad izvajanjem zapiralnih del in poskrbeti za to, da družba deluje v skladu z zakonom oziroma da ga ne krši. Ministrstvo za okolje in prostor pa, čeprav jaz razumem, da tehnično pride na vrsto šele, ko se rudarska dela, ko se ta rudarska zgodba zaključi in operiramo z degradiranim okoljem, potem ministrstvo pride, bi pa vseeno tukaj le lahko neka pripravljalna dela imelo, da rečem, na lagerju, da s 1. 1. 2021 tukaj stopi potem v igro z monitoringom in s pomočjo pri sanaciji degradiranih površin. Pa vidim neuspeh na obeh naslovih. Mene v bistvu zanima in sprašujem, zakaj je do tega prišlo. Zakon je imel do te točke od sprejetja do končnega dela v časovnici dve leti časa, da se realizira. Vem, da ni enostaven postopek, ampak dve leti sta pa dva leti. In na začetku je rudnik sam predvidel, da bo rabil dve leti in tista sredstva, 3 milijone in nekaj, kakor so za to potrebovali. In zdaj mene zanima: Zakaj Ministrstvo za okolje in prostor na tej točki ni že pripravljeno za svoj del kupčije? Zakaj Ministrstvo za infrastrukturo ni bdelo nad [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Minister Vizjak, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec! To je ravno tako, kot da bi klicali pogrebno službo, dokler je pacient še živ. Mi pridemo na vrsto, ko bo rudnik dobil status zaprte površine, in potem bomo nastopili v skladu z Uredbo o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih dejavnosti izkoriščanja mineralnih surovin v akcijo na področju spremljanja oziroma meritev vrednosti potencialno škodljivih elementov, sedimentov in preverjanja stabilnosti ter erodiranosti odlagališč in podobnega. Ne moremo mi, preden so zaključena dela, že začeti z nekimi pripravami pa imeti nekaj na standbyu, mi bomo nastopili takrat, ko bo naš čas, ko bomo imeli tudi pravno podlago za sredstva za ta namen. Poglejte, finančni načrti vseh ministrstev so vsakoletno revidirani s strani Računskega sodišča, mi si ne moremo privoščiti nenamenskega trošenja denarja za stvari, za katere nimamo pravne podlage. In ne govoriti, prosim vas lepo, da karkoli pri tem zamujamo. Mi nič ne zamujamo in bomo nastopili s svojimi aktivnostmi, ko bo za to čas, ki ga določa zakonodaja, konkretno ta uredba.
Hvala lepa. Minister Vrtovec, izvolite.
Vprašanje je bilo, zakaj. Treba je vedeti, da je to zelo kompleksno vprašanje, vi ste sami iz tistih krajev in zelo dobro, bom rekel tako, poznate, zakaj gredo taki postopki naprej. Ni vse odvisno tudi od Ministrstva za infrastrukturo, ampak ta trenutek naj vam povem, da imamo še nocoj en sestanek na to temo. Jaz sem vam točno opisal, za kakšen postopek gre. Zdaj čakamo Službo Vlade za zakonodajo in potem damo mi v doglednem času zelo hitro odgovor za nadaljnje korake. Se pravi, po prejetju tega mnenja se bomo odločili, kako pa kaj. Naj pa povem, da je tukaj bistveni element tudi, kako degradirana območja sanirati, in tudi tukaj iščemo in smo zelo kreativni. Morda boste potem v nadaljevanju lahko izvedeli, da smo zelo kreativni pri tem, kako pridobiti finančna sredstva tudi za obnovo, sanacijo degradiranih rudniških površin, in da to niso tako enostavne stvari. Je pa bilo ogromno – ne zdaj govoriti od leta 2018, ampak od leta 2002 traja to vse skupaj, ko je bil že prvič v parlamentu zakon. Torej, stvar je zelo kompleksna, veliko bo pripomogel tudi zakon o rudarstvu, ta je zdaj v javni obravnavi, kot rečeno. Tako da z nadaljnjimi koraki v naslednjih tednih, gospod poslanec.
Hvala lepa. Postopkovni predlog ima gospod Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa za odgovore. Najprej bom seveda pozval Državni zbor, da opravi širšo razpravo na to temo, ki ni samo in zgolj lokalna, lahko rečemo, pri vprašanju sanacije degradiranih površin jo lahko vidimo nekako kot generalko tudi za druge regije. Jaz se, minister Vrtovec, z vami strinjam, ta stvar ni enostavna in je predolga. Če pravite od leta 2002, jaz mislim, da je vprašanje rudarstva oziroma škode, ki jo je pustilo na regiji, bistveno daljše in širše. Zakaj menim, da je smiselno, da Državni zbor o tem opravi razširjeno razpravo? Zato ker govorimo o degradiranih površinah, ki torej niso samo v Zasavju, ker jih imamo eno kopico v Prekmurju pa v Celju, pa vsepovsod najdemo kakšno takšno površino, degradirano površino, ki onemogoča varno in zdravo življenje za ljudi, za živali, ogroža premoženje in tako naprej. Površine, o katerih konkretno tukaj govorim, površine, ki jih za sabo pušča Rudnik Trbovlje-Hrastnik, predstavljajo velik del Občine Trbovlje na eni strani, Občine Hrastnik na drugi strani. Ne govorim samo o neki mali industrijski hali, ampak govorim o večjih površinah, bržkone vsi poznamo to geografijo Zasavja. Ampak zanimiva zgodba je v tem, da na eni strani imamo tukaj, vidimo, neke bremze, ki so, in to tudi vodstvo RTH poudarja – da bi si želeli več hitrosti, več odziva s strani države – na drugi strani pa imamo v lokalnem okolju potrebo po tem in tudi vizijo in voljo in angažma po nekih neprofitnih stanovanjih, po vzpostavitvi rekreacijskih centrov, obrtnih con in nek potencial na teh degradiranih površinah, ki bi ga lahko izkoristili, pa moramo zdaj tukaj zaradi tega, ker nekdo drži nogo na bremzi, čakati. Zapiranje RTH – pozivam k razumevanju vse prisotne – ni samo vprašanje enega rudarskega vprašanja ali enega rudarskega zakona, je v bistvu bistveno širše. Ima svoje socialne razsežnosti, svoje urbanistične razsežnosti, svoje gospodarsko vprašanje, razvojno, prometno in tako naprej. V bistvu govorimo o potencialu za razvoj celotne regije, ki pa je razvojno že tradicionalno podhranjena. Edini dosežek, če sem malce kritičen za konec, v zapiranju oziroma podaljšanju zapiranja tega rudnika, zaenkrat v realizaciji zakona, je bil to, da so skoraj vsi delavci bili zapuščeni, da je vse, kar se zdaj dela, outsourcano in da je direktor, bivši direktor, ki je bdel nad zapiranjem, dobil bistveno boljšo službo na SDH. Nobene okoljske rešitve, nobenega monitoringa vplivov, zato pozivam Vlado, da se tukaj na tej točki potrudi, Državni zbor pa, da opravi razpravo na to temo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister! Lani jeseni je Državni zbor sprejel novelo Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju ZPIZ-2. V njej smo uredili izjeme do dokupljene pokojninske dobe na način, da se dokupljena pokojninska doba pred dnem 31. 12. 2012 obravnava enako kot pokojninska doba brez dokupa in torej kot doba prostovoljnega zavarovanja ob pogoju plačila prispevkov. Žal pa nismo naslovili tistih zavarovancev, ki so ostali na enak način v prostovoljnem zavarovanju tudi po 31. 12. 2012, torej po sprejetju novega pokojninskega zakona ZPIZ-2, ki pa dokupa te pokojninske dobe ni več poznal. Na nas kot poslance se obračajo številne državljanke in državljani in tako sem pred kratkim prejel pismo gospe, ki je že leta 2003 začela z vplačevanjem prostovoljnega pokojninskega zavarovanja. S slednjim je nadaljevala tudi po sprejetju tega zakona, torej vse do leta 2016. Kot sama pravi, bi se letos lahko upokojila s polno delovno dobo, a se obdobje med letoma 2013 in 2016 torej šteje zgolj kot dokupljena pokojninska doba, torej bi se letos lahko upokojila zgolj s trajnimi odbitki. To se ji zdi seveda krivično, k čemur pritrjuje tudi direktor Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Ta je leta 2020 celo izpostavil, da bodo zavarovanci, kot je ta dotična gospa, ki mu je pisala in tudi pisala meni, v bistveno slabšem položaju. Ena od rešitev, ki jo je gospod Papež predlagal in je ob sprejetju prej navedene novele že bila na mizi v obliki amandmaja, je, da se tudi obdobje zavarovanja po 1. 1. 2013, do prve prekinitve tega zavarovanja torej, šteje kot pokojninska doba brez dokupa. Torej da se tudi tu vplačani prispevki odražajo pri višini odmere pokojnine. Zanima me, spoštovani minister: Ali na ministrstvu načrtujete spremembo zakonodaje tudi za omenjene zavarovance, ki so bili vključeni v odkup pokojninske dobe po 31. 12. 2012, in kdaj? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani gospod poslanec Rajh, hvala za to vprašanje. Res je, z zadnjo spremembo Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ZPIZ-2H, se je med drugim uredilo položaje zavarovancev, ki so dokupili pokojninsko dobo v skladu s predpisi, ki so veljali pred uveljavitvijo ZPIZ-2, torej pred letom 2013. Po predhodnih predpisih pokojninske in invalidske zakonodaje je bilo na podlagi dokupa pokojninske dobe mogoče uveljavljati pravico do starostne pokojnine brez malusov, kar pa je bilo v ZPIZ-2 spremenjeno, kot ste opisali. Ta zakon je namreč z uvedbo pokojninske dobe brez dokupa vzpostavil stanje, ko se je vsem zavarovancem z dokupljeno dobo po predpisih, ki so veljali pred ZPIZ-2, štela zgolj kot pokojninska doba in ne kot pokojninska doba brez dokupa. Kljub temu da so se zavarovanci z upoštevanjem te dobe lahko predčasno upokojili, sicer z malusi, so bili z vidika načela pričakovanih pravic prikrajšani, saj v času dokupa dobe – to je zelo pomembno – niso bili seznanjeni z dejstvom, da se dokupljena doba, torej dokupljena pokojninska doba, ne bo upoštevala za izpolnitev pogojev do starostne pokojnine. Po enakem principu so bili prikrajšani tudi zavarovanci, ki so bili vključeni v prostovoljno zavarovanje do 31. decembra 2012, s tem da je to anomalijo odpravila že sprememba ZPIZ-2 v letu 2017. Poznamo pobude tistih zavarovancev, ki so dokupili dobo oziroma ki so bili vključeni v odkup pokojninske dobe po 31. 12. 2012, saj tudi do nas prihaja kar nekaj pozivov v zvezi s tem. Naše stališče je, da so za razliko od zavarovancev, ki so dokupili dobo pred 1. 1. 2013 ali pa so bili do 31. 12. 2012 prostovoljno vključeni v obvezno zavarovanje, vsi zavarovanci po tem datumu bili ali pa bi lahko bili seznanjeni z zakonsko določbo, da se dokupljena doba ali pa obdobje prostovoljne vključitve v obvezno zavarovanje upošteva kot pokojninska doba in ne kot pokojninska doba brez dokupa. Ta pokojninska doba pa je podlaga za pridobitev predčasne pokojnine. V zvezi z upoštevanjem pokojninske dobe po 1. 1. 2013 je bilo že ob samem sprejetju ZPIZ-2 precej medijske pozornosti, zato so imeli zavarovanci možnost pridobiti ustrezne informacije na ta način ali pa tudi pri Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije. Rad bi še poudaril v zvezi s tem, da se pokojninska doba iz naslova dokupljene dobe ali pa iz obdobja prostovoljne vključitve v obvezno zavarovanje po 1. 1. 2013 upošteva pri določitvi, torej zvišanju odmernega odstotka za priznanje pravice do pokojnine. Seveda pa se ne priznava enakovredno kot pokojninska doba brez dokupa. Glede na navedeno na ministrstvu zaenkrat nimamo v načrtu predlagati zakonodajnih sprememb v smeri, da bi se dokupljena pokojninska doba upoštevala kot pokojninska doba brez dokupa. Še enkrat, menimo, da je bila ta sprememba ZPIZ objavljena v Uradnem listu, prav tako pa je bila obsežnejša informiranost zagotovljena prek različnih medijev tako pred kot tudi po samem sprejetju zakona. Zato menimo, da so bili zavarovanci o spremembi upoštevanja pokojninske dobe kot dokupljene dobe zadostno in pravočasno informirani.
Hvala lepa, minister. Gospod Rajh, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani minister, za zelo korekten odgovor in eno videnje te problematike. Vendar se pa z določenim delom vašega odgovora ne morem strinjati. Ne morem se strinjati s tem, da se od državljanov pričakuje, da čitajo Uradni list. Te, bom rekel, pravne dogme preprosto ne morem sprejeti. Tako tolmačenje zakonodaje se mi zdi zelo pravniško črkopisunsko, ker nihče od nas ne čita uradnih listov. Poslanci jih seveda čitamo, ampak od državljanov se ne pričakuje, vsaj, bom rekel, v enem normalnem obsegu, da bi čitali ali pa bili naročeni na Uradni list. V tistem času tudi ne vem, če je bil na voljo v spletni obliki oziroma javno dostopen. Nekako me to spominja , tudi sam sem bil delničar Kreditne banke Maribor, na to, ko smo bili o razlastitvi obveščeni v Uradnem listu. Menim, da ko gre za tako pomembno zadevo, kot je sprememba pogojev zavarovanja, bi zavarovalnica morala o tem obvestiti zavarovance. To se v enem normalnem poslovnem svetu seveda dogaja. V tem primeru se to očitno ni zgodilo, če imamo utemeljitev, da je bilo to objavljeno zgolj v Uradnem listu in v medijih. Gre za zelo težke zgodbe, ljudje so na primer za dokup vojaščine, študijskih let plačali zelo visoke vsote denarja, ki so bistveno presegale vplačila, če bi si izplačevali minimalno plačo. In gre preprosto za to, da če je nekdo nekaj vplačal, za to tudi nekaj dobi, torej da se te zadeve nekako poznajo pri višini pokojnine.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Hvala lepa, spoštovani poslanec Rajh, za tole dopolnitev vprašanja. Začel bom pri vašem zadnjem poudarku. Ta dokupljena doba, ki se zdaj upošteva kot pokojninska doba, se pozna oziroma je povrnjena posameznemu zavarovancu, in sicer pri določitvi odmernega odstotka, lahko vpliva na višji odmerni odstotek za priznanje pravice do pokojnine, seveda pa ne na časovno opredelitev starostne upokojitve. Razumem vašo poanto glede obveščenosti. Jaz mislim, da toliko smo fleksibilni pa – kako bi temu rekel? – res želimo iti naproti vsem skupinam državljank in državljanov, da lahko še enkrat pogledamo, kakšna je bila tudi sicer obveščenost, poleg pravne obveščenosti v Uradnem listu, in vseeno pustimo to neki dinamični presoji, če bi ugotovili, da je res povzročena velika krivica. Toliko nas poznate, ste nas spoznali do sedaj, da takšnih zadev tudi ne pustimo stati. Sicer pa bi še enkrat rekel, da se ta pokojninska doba upošteva pri določitvi odmernega odstotka in o spremembi zakonodaje v smeri, da bi se dokupljena pokojninska doba po 1. 1. 2013 upoštevala kot pokojninska doba brez dokupa, zaenkrat ne razmišljamo.
Hvala lepa. Mag. Rajh, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Imam proceduralni predlog. Predlagam, da o tej zelo pomembni temi, ki naslavlja probleme in težave številnih ljudi, upokojencev, v Državnem zboru opravimo razpravo. Sami vidimo, da Vlada nekako na enem mestu poskuša najti rešitev z višanjem odmernega odstotka v teh primerih, vendar pa tukaj zadeva po mnenju Poslanske skupine SAB ni povezana z višino odmernega odstotka, ampak s tem, da so ljudje vplačevali v sistem zato, da ne bi imeli odbitkov pri upokojitvi. Gre za zelo pomembno zadevo, gre za plačane prispevke, gre za pravico ljudi do socialne varnosti. Mislim, da je to tema, ki bi jo v Državnem zboru morali ponovno odpreti in predebatirati, da se nekako tem ljudem, ki so v dobri veri te prispevke plačali – mnogi so za to porabili tudi odpravnine, ki so jih dobili pri upokojitvi ali pa pri prenehanju delovnega razmerja zaradi prenehanja delovanja podjetja – da se tem ljudem, ki so dejansko veliko premoženje v pokojninski sistem vložili in namenili, tudi prisluhne. Da se v Državnem zboru o tem opravi potrebna razprava in tudi gre naproti tem ljudem pri iskanju rešitve. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Nadaljujemo z vprašanji. Naslednji je na vrsti mag. Dejan Kaloh, postavil bo vprašanje ministrici za pravosodje mag. Lilijani Kozlovič. Izvolite.
Predsedujoča, hvala lepa. Spoštovana ministrica za pravosodje gospa Lilijana Kozlovič! Midva imava to čast, da rečem, da prva odpirava krog vprašanj s področja pravosodja. V zadnjih mesecih smo v Sloveniji priča res izrednemu porastu nestrpnosti, sovražnega govora, spodbujanja sovraštva, groženj, ustrahovanj v različnih oblikah, celo eksplicitnih groženj s smrtjo in eksplicitnih in implicitnih pozivov k smrti posameznikov. To vsekakor, se strinjamo, predstavlja kazniva dejanja po 135. členu Kazenskega zakonika in tudi po 297. členu Kazenskega zakonika. Takšnih in drugačnih groženj so deležni tako nosilci izpostavljenih političnih funkcij, naj gre za predsednika Vlade, ministre, koalicijske in opozicijske poslance, kot tudi posamezniki, ki so izpostavljeni na področju zdravstvenega področja, se pravi v borbi zoper epidemijo covida-19. Da so te zadeve res eskalirale preko vseh meja, do naravnost strašljivih razsežnosti jaz temu pravim, priča tudi izjava predsednika Vlade Janeza Janše, ki je nedavno za Novo24TV dejal, da sam prek družbenih omrežij prejme tudi po 100 groženj s smrtjo. Teh groženj je bilo tudi v preteklem obdobju kar nekaj, tudi, kot sem dejal, pri izpostavljenih zdravnikih, dva sta se izpostavila, gospod Aleš Rozman ter Bojana Beović, da so jima večkrat grozili s smrtjo. Kriminalisti so v določenih primerih že začeli seveda postopke, predkazenske postopke. Tudi ti dogodki, ko smo jih gledali prek medijev, mize, polite z rdečo barvo, ki naj bi verjetno simbolizirala kri, pred Ministrstvom za kulturo, kolesarski protesti z eksplicitnimi pozivi k smrti, lutke so se kamenjale tukaj pred našo hišo demokracije, plakati s konkretnimi imeni poslancev in tako dalje. Jaz pravim, da se na te zavržne grožnje kot družba definitivno nikakor ne smemo navaditi. Še več, pravim, vedno znova jih moramo glasno obsoditi, organi, državna tožilstva pa morajo končno začeti s pregonom teh storilcev. Vsi se seveda strinjamo, da so tožilci seveda samostojni, neodvisni pri svojem delu, pa se vendarle, glede na to, kako te grožnje rastejo, lahko vseeno vprašamo, ali tožilci to svoje delo opravljajo korektno, strokovno in skladno z zakonom. Zato imam, gospa ministrica, za vas naslednja vprašanja: Kako na Ministrstvu za pravosodje spremljate te izredne, nevarne družbene pojave groženj s smrtjo? Ste morda seznanjeni s tem, da bi v državnih tožilstvih sami sprožili kakšen ustrezen nadzorni mehanizem, predvsem govorim o institutu službenega nadzora, ki je v domeni tožilske organizacije? Ste morda vi sami na pravosodnem ministrstvu odredili kakšen pravosodni nadzor okrožnih državnih tožilstev v zvezi s to problematiko [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod poslanec, časa vam je zmanjkalo pa se vas ne sliši več, zato sem vas prekinila. Gospa ministrica, izvolite.
Spoštovana podpredsednica, najlepša hvala. Spoštovani poslanec, hvala, da lahko odgovorim tudi na to vprašanje. Problematika, ki jo naslavljate, je izjemno pereča tako v Republiki Sloveniji kot tudi v tujini. Žal se tudi Evropa sooča s porastom nasilja in tudi s porastom sovražnega govora najrazličnejših oblik, zato je to ena od prioritet, ki jih imamo pri predsedovanju tako Ministrstvo za pravosodje v resorskem okviru kot tudi sama Evropska unija, in se pripravlja določene zakonske akte na tem področju. Da, porast je izjemno velik, o čemer govorijo in kažejo tudi sami statistični podatki. Če pogledamo samo število groženj, kazenskih ovadb, ki jih je tožilstvo prejelo, je 2 tisoč 625 v letu 2020, in sicer je bilo skupaj potem procesiranih in obsojenih 653 storilcev, medtem ko je bilo 327, se pravi skupaj, ali ustavljenih postopkov ali zavrnjenih, zavrženih. Torej, ti so že zaključeni na samem sodišču. Tudi število drugih oblik nasilja nad uradnimi osebami, pooblaščenimi uradnimi osebami je izjemno naraslo, pa ne bi o podrobnostih, bi pa morda o sovražnem govoru. Gre za 297. člen. Tudi tu je število naraslo, in sicer je bilo 28 kazenskih ovadb, 19 je bilo vloženih obtožnih aktov in od tega je šest tudi pravnomočno obsojenih na sodišču. Tukaj moramo vedeti, da imamo kaznovalno pravo, v posebnem zakoniku imamo vrsto določb, ki določajo glede na stopnjo grožnje, ki je izrečena, ali pa stopnjo nevarnosti, imamo pa tudi kot prekršek označeno, govorim predvsem o sovražnem govoru. Potrebno je ločiti, kdaj gre – ker če ne gre za neko resno grožnjo ali če niso elementi kaznivega dejanja, je potrebno ločiti situacije, ko gre za neprimerni govor, to je tisti govor, ko gre predvsem za žalitve, za neko nemoralno besedo, v takem primeru seveda to ni kaznivo in ni podvrženo sankciji. Nesprejemljiv pa je že tisti govor, ki je tudi opredeljen v kazenskem pravu, vendar se pretežno z zasebno tožbo preganja, te najhujše oblike so pa definirane tako v Evropi kot tudi v Sloveniji na način, da v pretežni meri varujejo ranljive skupine. Tudi Evropsko sodišče je povedalo, da so politiki tisti, do katerih je dopustna večja stopnja kritičnosti kot do drugega državljana tako Slovenije kot tudi Evrope. Če me sprašujete za državno tožilstvo; imajo organizirano v okviru svoje politike pregona in tudi določeno, kaj so prioritete. Ena od prioritet je tudi sovražni govor. V tem primeru imajo imenovano tudi posebno delovno skupino, ki v vseh mejnih situacijah preuči in poda mnenja, zato da potem tudi policijo usmerjajo, ali gre za kaznivo dejanje ali gre za prekršek. Posebej to spremljajo na tem področju in morda se kdaj pričakuje, da ne odreagirajo, ampak če recimo pogledamo, čeprav sprožijo in vložijo obtožni akt, je kar veliko zadev zavrnjenih ali pa zavrženih na samem sodišču. Lahko rečemo, da tudi v mejnih situacijah predvidevajo in se raje odločijo, da vložijo, kot pa da ne vložijo, obtožni akt, kar pa morda tudi ni prav. Vedno je treba najti eno pravo pravniško mero, s katero lahko tudi obrazložiš in argumentiraš svoje odločitve. Če me sprašujete za nadzore; da, predpisan je službeni nadzor, predpisan je nadzor državnotožilskega prava in tudi pravosodni nadzor. Torej v okviru službenih nadzorov državno tožilstvo pove, da ne uspejo v rokih in tudi periodično, kot je določeno v Zakonu o državnem tožilstvu, izpeljati, tako da je teh nadzorov precej manj. Dobri so ti nadzori, ker se lahko ugotovi napake. Ko smo obravnavali v parlamentu samo število zavrženj prav iz strokovnih nadzorov, smo lahko ugotovili, da so določene pomanjkljivosti, da gre za strokovne napake; in tudi ustrezno ukrepali. Bom še v nadaljevanju vam odgovorila.
Hvala lepa. Gospod Kaloh, izvolite, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Predsedujoča, hvala lepa. Seveda bom izkoristil še ti dve minuti. Ko ste postregli s statistiko, jaz na drugi strani dajem v statističnem smislu kontro v tem, da vam postrežem s podatkom, da je bilo lani detektiranih 18 primerov groženj predstavnikom Vlade ter osebam, povezanih z vlado. Policija je uspešno odkrila storilca v desetih primerih. Kolikor mi je znano, so tudi sledili predlogi oškodovancev za sam pregon, tako da upam, da tukaj bodo tožilci ustrezno opravili svoje delo. Se strinjam v tem delu, ko pravite, da je stopnja resnosti grožnje tista, ki nekako opredeljuje aktivnost tožilcev. Pa vendarle tukaj jaz apeliram še posebej na to vprašanje načela enakosti, da morebiti ne prihaja do kake diskriminatorne obravnave pri teh vladnih predstavnikih. Vsi poznamo tisti primer, ko je en gospod – verjetno je mogoče res imel kakšen problem, ampak kakorkoli – grozil takratnemu predsedniku Vlade gospodu Pahorju, so zelo hitro tožilci sprocesirali zadeve in je gospod potem tudi po sodni plati dobil, mislim da, 11 let zapora. V primeru aktualnega predsednika Vlade pa vsi pač nekako observiramo to, da je tudi že bilo več teh groženj s smrtjo, pa nekako vse zadeve stojijo. Res apeliram na enako tožilsko obravnavo. Pa me še vendarle potem zanima; odgovorili ste, kar se tiče službenega nadzora na samih tožilstvih, vašega pravosodnega nadzora, da se bo nekaj naredilo na tem področju. Mogoče tudi tako splošno vprašanje, gospa ministrica, za konec: Ali morda razmišljate o pripravi kakšnih navodil, izobraževanj tožilcev in sodnikov konkretno na teh dveh področjih kaznivih dejanj, groženj ter javnega spodbujanja sovraštva, nasilja in nestrpnosti, da se jih še vendarle malo mogoče poduči v tem kontekstu? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Najlepša hvala. Absolutno se strinjam z vami, da mora biti zagotovljena enakost pred zakonom, tudi v okviru državnotožilske funkcije. Nadaljevala bom tam, kjer sem prej zaključila. Službeni nadzor opravlja Vrhovno državno tožilstvo, prav tako opravljajo tudi nadzor nad državnotožilsko upravo. Pravosodni nadzor je zapisan v Zakonu o državnem tožilstvu, a se ni do sedaj izvrševal. Ta je predpisan, podobno kot je predpisan tudi v Zakonu o sodiščih, torej minister za pravosodje in ministrstvo ima pristojnost, seveda zelo omejeno, in ne sme posegati pri državnih tožilcih v samostojnost pri odločanju o konkretnih zadevah, ravno tako tudi pri sodnikih. Ima pa tudi dolžnost minister, da te nadzore opravi. Pomembno je pri tem, imamo organizirano posebno službo za nadzor sodišč in to redno izvajamo. Lahko vam pokažem, koliko najrazličnejših ukrepov je bilo; zahtevana pojasnila in tudi izvedeni ukrepi za sodišča. Vodi pa to službo sodnik, ki je dodeljen Ministrstvu za pravosodje prav zato, da se zagotovi ta neodvisnost in da se ne posega neposredno v samo vejo oblasti, da sploh ne pride do skušnjave. Podobno je in razmišljamo na Ministrstvu za pravosodje in smo tudi v samem Zakonu o državnem tožilstvu nekoliko nadgradili določbe, ki je sedaj v koalicijskem usklajevanju; in mislim, da je smiselno po vzoru, kot je za sodišče, organizirati tudi za državna tožilstva in to tudi izvesti. Smo pa tudi določili nekoliko bolj strogo sam službeni nadzor in nadzor državnotožilske uprave, ki je bil prej določen najmanj tri leta na vsakem okrožju; sedaj ga določamo pogosteje. Je pa res, da državni tožilci pravijo, da jih je premalo, da bi vse to izpeljali, kot to izvršujejo vrhovni državni tožilci. Kar se tiče usposabljanj, imamo posebno organizacijsko enoto, to je Center za izobraževanje v pravosodju. In naj povem, da prav v tem tednu sedaj imamo posebno usposabljanje prav na temo sovražnega govora, kjer se gre skozi praktične primere. Hvala.
Hvala lepa, gospa ministrica. Gospod Kaloh, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Predsedujoča, hvala še za finalno besedo. Hvala, jaz se še enkrat ministrici zahvaljujem za vse odgovore na moja vprašanja. Mislim, da se tukaj strinjava, da je tema izredno pomembna za širšo družbeno klimo v naši državi, in bom izkoristil poslovniško možnost drugega odstavka 246. člena, da se še v Državnem zboru opravi širša razprava pa da vidimo, kje smo na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem postopkovnem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa je na vrsti gospod Nik Prebil. Postavil bo vprašanje ministru za javno upravo gospodu Boštjanu Koritniku, ki je odsoten, zato poslanca tudi prosim, da se izjasni, ali želi pisni ali ustni odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi! Usoda oziroma, bolje, prihodnost enotnega plačnega sistema je tisto, kar me zanima danes, sploh glede na nedoslednosti ali pa nasprotujoča si dejstva, ki jih na eni strani dajeta minister Koritnik in na drugi strani predsednik Vlade Janša. Na marčnem zasedanju preteklega leta je Boštjan Koritnik, takrat še kandidat za ministra, dejal, da bi vsak izstop posamezne skupine pomenil razpad plačnega sistema, če seveda ne bi dobili širokega konsenza, tako političnega kot konsenza vseh vpletenih. In domala pravzaprav enak odgovor sem dobil maja, ko sem v pisnem poslanskem vprašanju spraševal o težnjah sindikata policistov po izstopu. In spet je odgovoril isto, torej da bi to pomenilo razpad sistema; in seveda dodatna pojasnila, da sam izstop še ne pomeni višjih sredstev za plače, ob čemer se je minister seveda zavzel za večje variabilno nagrajevanje. Če povzamem, sporočilo je bilo enako. No, ima pa povsem svojo in tudi drugačno agendo predsednik Vlade. Septembra lani je v tej dvorani, ko ni hotel slišati vprašanj o nedelovanju zdravstva, razen seveda tistih, povezanih s covidom-19, napovedal skorajšnji začetek pogajanj za izločitev storitvenih delov javnega sektorja iz administrativnega dela plačnega sistema. In podobno sporočilo je sledilo pred dvema tednoma ob takratni objavi plač policistov, seveda preko Twitterja. Obelodanil je, da bodo operativni, torej nepisarniški del policije izvzeli iz enotnega plačnega sistema. In moja vprašanja ministru so povsem preprosta. Jaz bi prosil, da se kasneje, ko bom povedal, kakšen odgovor želim, tudi vzdrži pojasnjevanja nekih teorij. In sicer me zanima: Kdo v naši državi je pravzaprav minister za javno upravo? Ali ministrovo mnenje sploh še kaj šteje? Glede na nasprotujoče si informacije bi nekako verjel, da je Boštjan Koritnik zgolj še formalni minister, neformalni pa premier. Zanima me tudi: Ali se minister strinja z napovedjo predsednika Vlade o izvzetju zdravstva in policije ter morda še katerega izmed drugih poklicev, denimo vojakov, iz enotnega plačnega sistema, četudi konsenza, ki ga je omenjal kot pogoj, ne bo? Ali ostaja zvest svojemu mnenju, da bo ob nekonsenzu sledil propad plačnega sistema? Kakšne prednosti prinaša izvzetje zdravstva iz operativnega dela in izvzetje operativnega dela policije iz enotnega plačnega sistema? Kaj so torej tiste dobrobiti? Minister, ali res menite, da mogoč izvzem policije, zdravstva in morebiti tudi vojske iz enotnega plačnega sistema, ne da bi to povzročilo stampedo drugih poklicev javnega sektorja? Ker ministra ni, prosim za izčrpen in jasen pisni odgovor. Podpredsednica, hvala.
Hvala lepa tudi vam. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Igor Peček bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Vlada je oktobra lani nasprotovala predlogu zakona o davku na digitalne storitve z utemeljitvijo, češ, počakajmo Evropsko unijo, naj pripravijo globalno rešitev, ki bo problematiko obdavčitve digitalne ekonomije povsod po svetu uredila na enak način. Sedaj pa lahko vidimo, da so usklajevanja glede digitalnega davka na ravni OECD, kot kaže, padla v vodo. Zato vas danes, gospod minister, sprašujem: Ali bomo sedaj v Sloveniji ena izmed tistih držav, ki bo resno pristopila k uvedbi digitalnega davka, kot na primer Španija, kjer je davek na digitalne in finančne storitve pričel veljati 16. januarja letos, prvi prihodki pa naj bi se v špansko državno blagajno začeli stekati že marca oziroma aprila letos? Ali pa bomo država, ki bo, kot že velikokrat, čakala na Bruselj oziroma druge institucije, zaradi tega pa ji odtekajo nemajhne vsote denarja? Dejstvo je, da se Slovenija uvršča med države, ki zamujajo pomembno priložnost, da bi med nove lastne vire uvrstila digitalni davek; in to kljub temu, da ga je slovenski premier lanskega julija izpostavil kot verjetno največji potencialni lastni vir Evropske unije. Spoštovani minister, ali se na ministrstvu ukvarjate z aktivnostmi, da bi digitalni davek čim prej uvedli? Če se, me zanima, kdaj lahko pričakujemo predlog zakona v Državnem zboru? Če pa ne pripravljate vsega potrebnega za uvedbo digitalnega davka, me pa zanima, zakaj ne? Ali torej menite, da je bila ocena predsednika Vlade iz julija lanskega leta prenagljena? Hvala lepa za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister Šircelj, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani poslanec! Najprej moram seveda zanikati nekatere vaše trditve, preden ste postavili vprašanje. Prvič, ne gre za to, da bi počakali na Evropsko un9ijo, ampak gre za to, da to naj bi bil davek Evropske unije, iz tega davka naj bi bil vir za Evropsko komisijo, ker Evropska komisija je prvič zagotovila državam članicam povratni in nepovratni denar; in zaradi tega seveda dolgoročno potrebuje dodaten vir. In eden izmed teh virov je lahko tudi davek na digitalne storitve. Drugo, rekli ste, da je usklajevanje na OECD padlo v vodo. Po mojih podatkih to ni res. Gre za to, da je OECD napovedal končno rešitev glede digitalnega davka junija leta 2021 oziroma v sredini leta 2021. Tukaj seveda lahko rečem, da OECD še ni predstavil vseh rešitev. Za mesec marec 2021 je napovedala izdajo komunikacije na temo obdavčitve podjetij v 21. stoletju, v katerem je pričakovati vsebine tudi iz tega davka. Kar z drugimi besedami pomeni, da vaše trditve glede tega, da je na OECD usklajevanje padlo v vodo, po mojih informacijah ne držijo. Gre pa v državah OECD za vprašanje, ki je povezano s tem davkom. Če želite nekoliko poenostavljeno povedano, gre za to, kje ima sedež podjetje, ki opravlja te digitalne storitve. Mi si seveda znamo predstavljati, da je ta sedež nekje fizično, v neki državi fizično; vendar pri tem davku gre za to, da ni nujno, da bi ta sedež bil fizično določen. Zato je lahko določen tudi na drugačen način, ker to je lahko tudi v povezavi z digitalizacijo in tako naprej, je ta sedež določen nekje drugje. Gre pa pri tem vprašanju predvsem za to, in tudi naše mnenje je, da morajo biti te storitve obdavčene tam, kjer dejansko nastanejo. Tukaj gre za te zadeve v območju OECD. Če ne bo možno točno določiti fizičnega sedeža, potem gre seveda tudi za vprašanje prerazporeditve teh prihodkov med državami članicami in določitve minimalne obdavčitve. To je tisto, kar naj bi določala ali pa predlagala organizacija OECD. Tisto, kar se nanaša na Slovenijo, in tisto, kar je tukaj dejansko pomembno, je, da tudi ni res, da Evropska unija o tem ne govori. Na primer, v mesecu septembru 2020 smo na ECOFIN govoril ministri za finance tudi o tem davku in seveda tudi o drugih virih, ki so pomembni za financiranje Evropske komisije. Tukaj gre tudi za vprašanje, da naj bi bil to skupni davek na podlagi tako imenovanega zakonodajnega akta za digitalno dajatev, ki je v sklepih Evropskega sveta iz julija 2020 omenjena kot potencialni bodoči novi lastni vir Evropske unije. Predlog bo pripravljen predvidoma v sredini leta 2021. Sprejet naj bi bil tudi v letu 2021, ne predvideva pa se, da bi začel veljati, da bi se začel uporabljati v tem letu, to bo kasneje, verjetno v letu 2022, 2023, lahko tudi v letu 2024.
Hvala lepa. Gospod Peček, želite dopolnitev vašega vprašanja? Izvolite.
Hvala lepa. Ja, gospod minister, ta rešitev na ravni OECD se pripravlja že nekaj časa. Vemo, v čem je težava. Jaz sem prepričan, da tudi vi sami dobro veste, v čem je težava. To, kar ste povedali, sicer drži, ampak dejstvo je, da je kar nekaj držav znotraj Evropske unije, ne samo Španija, to obliko digitalnega davka že uvedlo. Strinjava se verjetno, da enotna ureditev obdavčitve digitalnega gospodarstva preprečuje drobljenje trga znotraj Evropske unije ter tudi omejevanje oziroma lomljenje, če lahko temu tako rečem, konkurence, ki je na vsakem trgu zaželena. Ampak zaradi nevarnosti, prav nezmožnosti dogovora sem mnenja, da bi morale države najprej predhodno same urediti to področje, zato ker so prometi oziroma tudi dobički, ki se ustvarjajo na mestu, kjer se storitev opravlja, veliki. Naj povem, da recimo na Facebook se vsak dan prijavi več kot 2 milijardi ljudi, Airbnb nekako dnevno šteje 2 milijona obiskovalcev. In z vidika tega se mi zdi to neka zamujena priložnost. Vas pa sprašujem: Če ste mogoče na finančnem ministrstvu naredili kakšno oceno ali projekcijo, kakšen bi bil vpliv uvedbe digitalnega davka na prilive v naš proračun? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za dopolnitev vprašanja. Koliko je ta davek razširjen po Evropi in koliko široko je že razširjen, je stvar tega, kako gledamo Evropo in za koliko držav mislimo, da se uvrščajo med tiste države, ki nakazujejo na to, da je ta davek široko sprejet. Poleg Španije, ki ste jo omenili, ki naj bi uvedla ta davek, sta tukaj še Francija in Italija. Italija ga bo začela pobirati marca 2021, podobno Francija. Tukaj je še Avstrija, ki je uvedla davek na digitalno oglaševanje in njegove tipične storitve, Madžarska ima ravno tako že dlje časa v veljavi zakon o davku na oglaševanje, ki zajema tudi digitalne oglase, vendar ga je začasno zamrznila. Češka ima ta zakon v parlamentarnem postopku, Belgija je napovedala uvedbo davka, in sicer 1. januarja 2023. Tukaj sem naštel sedem držav od vseh držav Evropske unije, ker z drugimi besedami želim povedati, da ta davek zaenkrat ni široko uporabljen. Razlogi so različni. Tukaj se lahko strinjam z vami, da so nekatere države bolj naklonjene obdavčitvi, druge države niso naklonjene tovrstnim obdavčitvam zaradi različnih razlogov. Če govorimo o tako imenovanem evropskem davku, naj bi bil predlog predvidoma pripravljen junija 2021. Dajatev naj bi bila vpeljana ali 1. januarja 2023 ali 1. januarja 2024. S tega zornega kota je Evropska komisija tudi objavila 14. 1. 2021 pobudo za uvedbo digitalne dajatve in ta rok ter odziv na to traja do 12. 4. 2021. S tega zornega kota, če govorimo o evropskem davku in tistem davku, s katerim naj bi bila financirana Evropska komisija oziroma ves ta evropski denar, ki ga dobivamo, potem sem vam tukaj navedel časovnico. V okviru te časovnice bo uvedla davek tudi Slovenija. Moram vam pa povedati, da toliko daleč še nismo, ker še ne vemo, kakšen bo okvir stopenj, ki jih bo določila [[izklop mikrofona]]
Hvala, gospod minister. Nadaljujemo z vprašanji. Naslednji je na vrsti gospod Jožef Lenart, postavil bo vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani gostje ministri, kolegice in kolegi poslanci, lep pozdrav! Gospod minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jože Podgoršek, moje poslansko vprašanje je na temo zahteve slovenskih kmetov in odprtega pisma Vladi, v katerem kmetje pozivajo, da naj se jim omogoči oziroma olajša prodajo pridelanih slovenskih pridelkov, rejnih živali in tako dalje, skratka vseh kmetijskih proizvodov, iz katerih nastajajo prehrambni izdelki Kot je razvidno iz člankov v Štajerskem tedniku in tedniku Kmečki glas, so kmetje na ministrstvo naslovili zahtevo oziroma pismo za podporo slovenskim kmetom. Predsednik sindikata kmetov Medved v enem od člankov pove, da so v zadnjem času med koronakrizo od ministrstva pričakovali ukrepe, ki bi bili v smeri, da se proda čim več slovenske hrane, torej da se daje minimalna prednost domači proizvodnji. Take so bile tudi napovedi prejšnje ministrice za kmetijstvo v zvezi s samooskrbo, bile so tudi nekatere promocijske aktivnosti, vendar se napovedi glede tega, kar pravijo kmetje, niso uresničile. Veliki trgovci in mesnice imajo polne police tujih izdelkov, včasih tudi dvomljive kakovosti; naši izdelki, na primer naša svinjina, ki je bolj kvalitetna od uvožene, pa ne gre na slovenske police in v mesnice. Hlevi po njihovem zato ostajajo polni, tudi odkupne cene so po mnenju sindikata kmetov že nekaj časa porazne. Zato lahko preživijo le večji kmetje, rejci oziroma pridelovalci. Bojijo se, da če bo šlo tako naprej, ne bodo mogli preživeti od svojega dela in bo še več zaprtih hlevov ter posledično neobdelanih kmetijskih površin. Spoštovani minister, zavedam se, da je zaradi epidemije v Sloveniji izredno stanje na vseh področjih, upadla je tudi potrošnja hrane. Pa vseeno me zanima: Kakšne aktivnosti so bile na ministrstvu izvedene v zvezi z zahtevami sindikata kmetov? Kaj bomo v prihodnosti ukrenili, da bodo slovenski pridelovalci hrane lažje prodajali svoje izdelke?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci! Zahvaljujem se za vprašanje, ki je izjemno na mestu v teh časih, ko se je koronakriza dotaknila vseh sektorjev, torej tudi kmetijskega. Dopis in javno pismo Vladi je znano tudi vsem nam ter tudi pobude iz tega dopisa. Pa naj vendarle uvodoma omenim, da je prodaja hrane ves čas koronakrize omogočena. V trgovinah se praktično lahko prodaja bolj kot ne samo prehranske izdelke, ravno tako tudi na tržnicah, od sobote naprej tudi na premičnih tržnicah, za krajše časovno obdobje je bilo tudi v tem delu sicer prepovedno, omogočena je prodaja hrane na domu, preko pošte. Preko vseh teh tržnih poti je prodaja hrane omogočena. Zato menimo, da v tem dopisu ni predstavljeno čisto realno stanje, ko govorim o tem, da ni omogočena prodaja hrane slovenskega porekla; ampak prodaja poteka hvala bogu nemoteno in se prebivalci in prebivalke Slovenije v vsakem trenutku lahko oskrbijo s prehranskimi izdelki. Pa vendarle v sektorju ni tako, kot bi si želeli tudi sami, zato v teh dneh, tednih, mesecih, tudi odkar sem sam v funkciji ministra, izvajamo številne aktivnosti za pomoč sektorjem. Naj omenim, da tudi na pobudo, med drugim tudi sindikata kmetov, vzpostavljamo sistem sledljivosti ali masnih bilanc. Nekje do konca januarja, 29. januarja bomo imeli predstavitev tega sistema tudi na posvetovalnem telesu, torej na svetu za kmetijstvo. Naj omenim, da mora biti zelo jasno, da naša uprava za varno hrano zelo striktno spremlja učinkovitost nadzora nad poreklom, nad navajanjem porekla blaga, ker to je v domeni naše uprave za varno hrano. Tudi v mesecu decembru je naredila ta nadzor, in sicer nadzor pri mesnicah in tudi recimo v mesnicah trgovinskih centrov. Če primerjamo letošnji nadzor z nadzorom leta 2015, lahko ugotovimo, da je teh napak, neskladij pri navajanju porekla bistveno manj v letošnjem letu. Če smo bili leta 2015 še na 68-odstotnem deležu pregledanih mesnic z neskladjem, smo zdaj na 27 %; pa še pri tem lahko ugotavljamo, da bi bilo recimo zavajajoče navajanje porekla zgolj na 10 % vseh teh ugotovljenih mesnic, drugje govorimo o napačnem načinu označevanja, o napačnem jeziku. Veliko je teh neskladij, ni samo ponarejanje oziroma potvarjanje porekla. Na sindikatu nas tudi opozarjajo na problem prepovedi zavajanja, oglaševanja s tako imenovanim retroromatičnim načinom dela na kmetijah. Naj omenim, da v tem primeru menimo, da bi bilo dobro takšno oglaševanje v vsakem primeru presoditi na Oglaševalskem razsodišču. Ta nadzor nad oglaševanjem presega nadzor našega resorja, mi ne izvajamo tega nadzora nad izvajanjem promocije prehranskih izdelkov. Ravno tako menim, da za pomoč pri prodaji prehranskih izdelkov nekatere rešitve iščemo tudi v spremembi Zakona o kmetijstvu, ki se v tem trenutku pripravlja zelo intenzivno z vsemi deležniki. Med drugim tudi to, da bomo v javnih zavodih, javnih prehranskih obratih, ko bodo seveda tudi vsi odprti – nekaj jih je, ampak šole in vrtci pač niso v tem trenutku, nekaj se jih odpre z jutrišnjim dnem –, da bomo tudi v tem delu za Uredbo o zelenem javnem naročanju, ki govori o shemah kakovosti, o ekološki hrani, zadolžili kmetijsko inšpekcijo za nadzor, ali javni zavodi dejansko nabavijo toliko, kot bi morali skladno z Uredbo o zelenem javnem naročanju. Naj omenim, da tudi Ministrstvo za javno upravo pripravlja spremembo Zakona o javnem naročanju, ki je v njihovi domeni. V tej spremembi Zakona o javnem naročanju bo med drugim prišlo tudi do odmika pri tistih zavodih, kjer ni treba objavljati javnega razpisa na evropskem portalu. Za manjše javne zavode naj bi po zdajšnjem predlogu prišlo do odmika iz sistema javnega naročanja, manjši javni zavodi naj bi po tem predlogu lahko kupovali tudi mimo sistema javnega naročanja. Ravno tako tem sektorjem dajemo pomoč preko ukrepov protikoronskih paketov, nadomestilo za izpad dohodka govedorejcem, prašičerejcem, vinarjem, vinogradnikom, dopolnilnim dejavnostim; da bomo vsaj v enem delu ublažili krizo, ki je v tem delu nastala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala še enkrat. Hvala lepa, gospod minister, tudi za te odgovore. Sem tudi prijetno presenečen. Vidim, da se dela, da potem tudi določene spremembe prinašajo novosti, da se predvideva, da bodo tudi nekateri popravki zakonov, Zakon o kmetijstvu, sistem sledljivosti. V redu. Ampak vseeno bom rekel, prihajam iz pretežno kmetijskega območja in sem seveda ponosen na naše uspešne kmetije na Ptujskem polju in v Slovenskih goricah. Nekako se pa moram strinjati tudi s temi kmetovalci, kmeti, pridelovalci, ki so v preteklosti bili razočarani, ker menijo, pa nekako se tudi strinjam z njimi, da smo Slovenci včasih premalo, kako naj rečem, premalo zavzeti, premalo se mogoče potrudimo, da bi bilo več slovenskih izdelkov v trgovinah. V tem pismu navajajo nepošteno prakso trgovcev. Jaz ne rečem, da je to vse najslabše, ampak za primerjavo, če vemo, da na primer naši južni sosedje, ki so tudi v Evropski uniji, imajo res nekaj več svojih izdelkov iz svoje države na policah. In takrat, ko so prevzeli Mercator, se je takoj opazila razlika, da so nekaj več svojih izdelkov prodajali. In mogoče poskušajo, mogoče se tako striktno ne držijo tistega, kaj se pričakuje v Evropski uniji. Verjamem, da v prihodnosti ne bomo, kot je bilo v preteklosti, šibkejša stran v igri z velikimi članicami Evropske unije.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Zahvaljujem se tudi za dopolnitev vprašanja. Na našem ministrstvu lahko naredimo za te razmere oziroma za kmetijski sektor marsikaj, kar sem že tudi uvodoma povedal. Skladno z zakonom o promociji bomo izvajali tudi promocijo za Izbrano kakovost in tudi generično promocijo za slovenske izdelke. Jeseni 2020 je bila sektorska promocija za sadje, v letošnjem letu bomo imeli sektorsko promocijo za meso, za mleko in istočasno tudi generično promocijo za ekološko hrano in vse sheme kakovosti po shemi Izbrana kakovost. Ravno tako menim, da imamo relativno dober sistem ali pa dobro urejen sistem, kar se tiče nedovoljenih ravnanj ali nepoštenih praks v verigi preskrbe s hrano. Že v Zakonu o kmetijstvu iz leta 2018 so taksonomsko našteta nedovoljena ravnanja. Prav tako imamo v Sloveniji tudi Varuha odnosov v verigi preskrbe s hrano. Morda veste, da sem bil tudi sam prvi varuh odnosov v verigi preskrbe s hrano v Sloveniji, zato so mi te nepoštene prakse, nedovoljena ravnanja zelo poznana in tudi način, kako jih reševati. In en del tega je tudi v zdajšnjem zakonu. In naše ministrstvo plačuje dve osebi na agenciji za varstvo konkurence samo za verigo preskrbe s hrano, v skladu z dogovorom z ministrstvom za gospodarstvo, ki je pristojno ministrstvo za agencijo za varstvo konkurence. Zato menim, da bi v tem delu lahko izkoristili tudi te inštitucije in to zakonsko podlago, ki jo imamo. Imamo pa težavo na drugi strani. Zakon o kmetijstvu določa tudi obveznost pogodbenega razmerja in določa tudi obvezne sestavine pogodb, kjer sta tudi okvirna količina in okvirna cena obvezni sestavini pogodb. In če naši pridelovalci teh pogodb nimajo, potem tudi nimamo nobene podlage, da bi lahko karkoli počeli skladno z Zakonom o kmetijstvu. Torej ne moremo prijaviti, ker če pogodbe ni, je ne moreš kršiti. Če bi pogodbe bile; in pri tistih deležnikih, ki te pogodbe imajo, ugotavljamo, da se praktično tudi v času največje krize pogodbeni odnosi izpolnjujejo. Nimamo večjih težav, res je, da cena niha, pri ceni pomagamo mi z državno pomočjo, medtem ko se živali, pridelki s kmetij prodajajo. Vse to lahko naredimo. In zdaj bomo tudi vnesli preko že omenjenega Zakona o kmetijstvu tudi evropsko direktivo v slovenski pravni red, ki določa še dodatna nedovoljena ravnanja in tudi skrajšanje plačilnih rokov. Ne moremo pa niti na ministrstvu niti na Vladi določati cen, razreza cen v verigi preskrbe s hrano ter ne moremo omejevati nobenih količin pri prostem pretoku blaga, ko pride na slovenske police. Tukaj pa vendarle predlagamo – in bomo delali tudi s pomočjo Programa razvoja podeželja – vse ukrepe zato, da bomo spodbujali povezovanje in sodelovanje kmetij, s čimer bodo povečevali tudi svoja pogajalska izhodišča.
Hvala lepa. Naslednja bo poslanka Tina Heferle, ki bo postavila vprašanje ministrici za pravosodje mag. Lilijani Kozlovič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav vsem, gospa ministrica, vam še posebej! Vprašanje bi začela takole. Nedavno nazaj smo bili priča oziroma smo zasledili vašo intervencijo na kar tri sodišča, in sicer na Okrajno sodišče v Ljubljani, na Višje sodišče v Ljubljani in na Vrhovno sodišče v Ljubljani, kjer ste v dopisu spraševali oziroma pozivali oziroma posredno zahtevali, da se zoper neko sodnico, ki je javno, na družabnih omrežjih izražala svoje mnenje glede posameznih potez predsednika Vlade, sproži disciplinski postopek. Moje vprašanje se ne nanaša na to vsebinsko stališče ravnanja te sodnice, pač pa se nanaša na dejstvo, da ste poslali dopis oziroma to pismo na omenjena tri sodišča, kjer ste kot ministrica, torej predstavnica izvršilne veje oblasti, naročili oziroma zahtevali sprožitev disciplinskega postopka oziroma ste izrazili globoko pričakovanje, da se bo ta postopek sprožil. To po mojem mnenju predstavlja hud poseg v neodvisnost sodne veje oblasti oziroma v ureditev in delovanje sodišč ter posameznih sodnikov. Verjamem, da kot pristojna ministrica in tudi kot pravnica veste, da so za sprožitev disciplinskih postopkov pred sodiščem oziroma proti nekim sodnikom pristojni zgolj in samo predsedniki sodišč oziroma sodstvo samo, ne pa ministrica za pravosodje. In z vsem spoštovanjem, nimate se pravice s pozicije, kjer ste, vtikati v delo ali organizacijo delovanja sodišč kot samostojne veje oblasti, torej sodne veje oblasti. Kot sem že rekla, ne želim, da sploh komentirava vsebinska mnenja te sodnice, ker to ni najina naloga, niti ne vaša niti ne moja. Ampak me zanima: Kako upravičujete to vašo intervencijo, ki so jo mnogi označili za hud poseg v samostojnost in neodvisnost sodne veje oblasti s strani izvršilne veje oblasti? Kako upravičujete vaše ravnanje?
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo za odgovor.
Spoštovani podpredsednik, hvala. Spoštovana poslanka! Začela bom takole. Funkcija sodstva se opravlja v imenu ljudstva. To je zapisano v ustavi in Zakon o sodniški službi izrecno nalaga, na kakšen način se mora sodnik vesti. In pravi, da vselej mora ravnati tako, da varuje nepristranskost in neodvisnost sojenja, sodniški ugled in samostojnost sodne oblasti. In je v 81. členu istega zakona to določeno kot disciplinska kršitev, če nekdo ravna v nasprotju s tem. Dejstvo je, da je svoboda govora v Republiki Sloveniji zagotovljena, je pa za določene kategorije in tudi za sodnike zelo omejena. In je v primeru, če pride do kršitve, možno sprožiti postopek pred komisijo za etična vprašanja in integriteto ali pa disciplinski postopek. Tudi pobudo pred komisijo lahko poda vsaka pravna ali fizična oseba, medtem ko v primeru disciplinskega postopka pa napačno navajate, da minister ni pristojen. Minister ima izrecno to pooblastilo in tudi dolžnost, napisano tudi v Zakonu o sodnem svetu. Je pa res, da so pred tem navedeni vsi, ki ste jih vi navedli, in je minister kot predstavnik izvršilne veje oblasti zadnji naveden. Tako ravnanje oziroma tako vedenje sodnikov na splošno predpisuje naša zakonodaja in terja; resda poznamo zunanjo neodvisnost, kar pomeni, da nihče ne sme posegati v sodnika, poznamo pa tudi notranjo neodvisnost, ki jo pa morajo vzdrževati in ustvarjati sodniki s svojim vedenjem in s svojim ravnanjem. In to je zapisano v Zakonu o sodniški službi. Tak princip in tako ravnanje sodnikov se pričakuje tudi v skladu z Univerzalno sodniško listino, ki jo je sprejelo Mednarodno sodniško združenje, ki pravi, da je sodniku dana pravica do svobode izražanja, vendar hkrati zapoveduje, da morajo sodniki »pri uveljavljanju te pravice izkazovati zadržanost in se vedno ravnati tako, da ohranijo tako dostojanstvo svoje funkcije kot tudi nepristranskost in neodvisnost sodstva.« Zapovedi od sodnika terjajo, da svoj nepristranski videz tudi z zadržanostjo ohranja tako v zasebnem kot tudi v javnem življenju. In to je seveda pomembno tudi z vidika zaupanja javnosti v sodstvo. V tem konkretnem primeru, ki ga torej navajate, je Ministrstvo za pravosodje in ministrica ravnala v skladu z Zakonom o sodnem svetu, tudi v skladu s priporočili Univerzalne sodniške listine, ki pravi, da je pravosodni minister zadnji v vrsti, ki lahko sproži postopke. Seveda ne presoja samih dejanj, je pa dolžan s svojimi ravnanji tudi minister za pravosodje – in to je tudi njegova dolžnost – zagotavljati integriteto sodišč in tudi sodnikov.
Hvala lepa. Poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Gospa ministrica, vi ste v večini svojega odgovora govorili o tem, kako se mora obnašati sodnik. Jaz sem vas pa vprašala: Kako ocenjujte svoje obnašanje v zvezi s pismom, ki ste ga poslali na vsa tri sodišča? Že res, da vam zakon kot skrajno, izjemno skrajno možnost omogoča neko intervencijo v okviru disciplinskega postopka, ampak ponavljam, to je tista skrajna možnost, če obe veva, da so ponavadi disciplinski postopki sproženi s strani delodajalca oziroma šefa, če zelo poenostavim. Glede na to, da vi niste šefica tej sodnici, ki se je izražala na družabnih omrežjih, bi pričakovala, da pustite to možnost presoje njenim delodajalcem oziroma njenim šefom. In ko omenjate, kako se mora obnašati sodnik, da zagotovi neko integriteto svoje funkcije, ki jo opravlja, se z vami popolnoma strinjam; vendar pa bi pričakovala enako zagnanost z vaše strani, ko gre za vašo odgovornost, da nekatere funkcije, ki jih kot ministrica imate, izvajate zelo dosledno. Mislim v tem primeru na imenovanje tožilcev in tukaj želim dati samo to primerjavo, kakšno zagnanost ste pokazali, ko je treba braniti predsednika Vlade, ko je treba napadati tako rekoč svobodo izražanja neke sodnice, ki nasprotuje seveda trenutni oblasti. In vaša zagnanost ob tem, ko že nekaj mesecev, šest oziroma še nekaj več, tožilcev ni imenovanih, čeprav je končan postopek pred ministrstvom; in več kot petina mest na tožilstvu ni izpolnjena oziroma [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala. Včasih je škoda prepričanega prepričevati, ampak vseeno, pravica in dolžnost ministra za pravosodje je izvajati to, kar je navedeno v zakonu. Gospa Heferle, to so intervencije in ukrepi ministrov, ki jih morajo in jih tudi izvajamo. V tem kupu, ki ga imam tukaj, je kar nekaj predlogov za uvedbo disciplinskih postopkov, ki so jih uvedli neposredno ministri. V tem konkretnem primeru, ponovno poudarjam, sem ravnala v duhu zakona in pridobila podatke od sodišč. Oni so prvi, ki presojajo, ali bodo sprožili postopek ali ne. Dejstvo pa je, da je nedvomno v disciplinskem postopku tudi večja možnost tudi pravnih sredstev, če bo nekdo dokazoval, da se je po krivem ali napačno zoper njega začel postopek. Še enkrat poudarjam, ne razlagati, da je dolžnost ministra zloraba in pritisk na sodstvo, ker je to njegova dolžnost. Mora zagotavljati in skrbeti za integriteto sodišč in tudi samih sodnikov. In to so ministri neštetokrat počeli tudi v času vaše vlade. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Ker se z ministrico tukaj nekako ne ujameva, seveda predlagam, da Državni zbor opravi o tej temi, o političnih pritiskih na sodstvo, tudi splošno razpravo. Bom na kratko obrazložila, zakaj. Zato, ker imamo pred seboj primer, ko je bila neka sodnica disciplinsko preganjana na pobudo ministrice zaradi javnega izražanja nasprotovanja predsedniku Vlade oziroma političnemu režimu, ki ga imamo. In verjamem, da disciplinski postopki, o katerih ste vi govorili, da jih je sprožilo v predhodnem času Ministrstvo za pravosodje, niso bili osnovani na tovrstni osnovi, ni bilo političnega predznaka; pač pa je šlo za to, da nek sodnik svojega dela ni opravljal strokovno, ga ni opravljal pošteno, vestno; ali da kot sodnik ni skrbel za ugled sodniškega poklica oziroma za nepristranost in neodvisnost sodniškega poklica. V tem je pa bistvena razlika, ali se uvede disciplinski postopek, ker sodnik ne opravlja tega, kar sem ravnokar naštela, kar mu zakon veleva; ali pa je disciplinski postopek zoper sodnika uveden zato, ker javno izrazi svoje mnenje, svoje nestrinjanje s trenutno politično opcijo. In od vas, gospa ministrica, ki prihajate iz vrst SMC, bi pričakovala glede na vaše napovedi ob vstopu v to vlado, da boste branik demokracije, bi pričakovala, da si ne boste privoščili podobne ali pa iste napake, kot si jo je privoščil premier, ko je pisal generalnemu državnemu tožilcu. Popolnoma identičnemu primeru, kar se tiče vplivanja na sodstvo z vidika upravljanja sodišč, smo priča v vašem primeru. Iz tega razloga menim, da bi bila splošna razprava o tej temi še kako dobrodošla. Zato predlagam, da Državni zbor opravi to razpravo.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Poslanka Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministrici brez resorja, pristojni za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu, dr. Heleni Jaklitsch. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana ministrica! Minili so že več kot trije meseci od 100. obletnice Koroškega plebiscita, ko so koroški Slovenci in tudi druge priznane manjšine v Avstriji, ki jih je skupno šest, od zvezne vlade kanclerja Sebastiana Kurza dobile obljubo o podvojitvi finančne podpore s 4 milijonov evrov na 7,9 milijona evrov. Doslej od obljubljenega povišanja manjšine niso prejele niti ene tretjine sredstev. Manjšinski tednik Novice iz Celovca tako sploh ne ve, kako bo preživel. Novice tiskajo na 20 straneh v nakladi 2 tisoč izvodov. Stroški tiska so visoki, mnogih člankov ne morejo objaviti zaradi omejenega obsega časopisa, razmišljajo o spletni izdaji, ki bi bila dostopnejša za mlajše generacije. Večina podpore za ta tednik, ki je izhajal od leta 2003, je doslej prišlo iz Slovenije, se pravi 180 tisoč evrov letno. Iz Avstrije pa so Novice letno dobile le okoli 20 tisoč evrov iz sklada za pospeševanje medijev. Pristojni trdijo, da bi Novice letno rabile vsaj 500 tisoč evrov. Pri tedniku sta zaposlena dva urednika, ki sta hkrati še novinarja, in imajo tudi 10 honorarnih sodelavcev, več zaposlenih pa so morali celo odpustiti, tudi najeti prostori uredništva so v izjemno slabem stanju. Avstrijska vlada se sicer hvali, kako je manjšinam podvojila podporo, ampak to vendarle de facto ne drži, kajti povišanje na 7,9 milijona evrov se deli na štiri področja, od česar gre le 700 tisoč evrov dejansko za medijsko podporo. Medtem je bilo sprva rečeno, da bodo podprli en medij za vsako manjšino, nato pa, da si bosta delila to le dva glavna manjšinska medija, to sta Novice za koroške Slovence in Hrvatske novine za gradiščanske Hrvate. Ničesar od tega vlada še ni potrdila in prav tako še ni nobenega razpisa. Poleg 700 tisoč evrov za medije naj bi prišla povišica tudi za druga področja manjšinskih dejavnosti, in sicer 2,2 milijona za posebne manjšinske projekte. Razpis naj bi prišel do sredine februarja, a tudi tukaj sploh ni jasno, kakšne bodo smernice, kdo sme kandidirati in kako bo denar razdeljen. Očitno je, da ne gre za avtomatično podvojitev sredstev, ampak da je večina denarja namenjena še nedefiniranim projektom, za katere si avstrijska vlada pridržuje pravico dodelitve sredstev. Za manjšinske medije je Avstrija rezervirala 700 tisoč evrov, kriteriji za razdelitev denarja iz Urada zveznega kanclerja niso znani, tudi razpisa za denar, ki je namenjen medijski oskrbi manjšin v Avstriji, še ni. Zato me zanima: Kdaj bodo slovenski manjšinski mediji dobili dostojno podporo iz Avstrije? Tudi kriterijev za denar iz preostalih treh področij ali skladov manjšinske organizacije ne poznajo; ni jasno, kako, kdaj. Kako ste kot ministrica zamejskim rojakom pomagali v tej nejasni situaciji [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovana poslanka gospa Violeta Tomić, najlepša hvala za vaše vprašanje. Vesela sem, kadar se tudi področje naših zamejcev ali Slovencev po svetu znajde v takem avditoriju, kot je Državni zbor, tako da res iskrena hvala za vaše vprašanje. Sprašujete glede financiranja, predvsem s poudarkom tudi na Novicah kot mediju, ki se je v preteklosti velikokrat resnično soočal z zelo slabo finančno podporo s strani Avstrije, ki v tem delu ni izvrševala svoje zaveze, ki izhaja iz Avstrijske državne pogodbe. Je pa to vedno, vsako leto znova, Urad Vlade Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu oziroma Republika Slovenija s finančno podporo omogočala, da je medij nemoteno izhajal. Sama sem bila zelo vesela, ko sem poslušala intervju z vsemi predsedniki vseh treh krovnih organizacij ORF konec lanskega leta, ki so se ozirali v leto 2020. In med drugim je predsednik ene izmed krovnih organizacij povedal razveseljivo novico, da bodo v letu 2020 Novice prvič leto končale brez izgube, kar je zagotovo dobra popotnica za naslednje obdobje, za naslednja leta. Vsekakor, tako kot ste sami rekli, ob stoletnici Koroškega plebiscita in srečanju na najvišji ravni je bilo tudi dogovorjeno, da bodo manjšine dobile dodatna, podvojena sredstva. Tudi manjšina v letošnjem letu pričakuje povišanje sredstev s strani Avstrije glede na oktobrsko odločitev vlade o tem povišanju. In tudi z naslova povišanja sredstev za podporo medijem, kot ste sami rekli, je približno 700 tisoč evrov. Koliko je sredstev, kot ste tudi sami že opozorili, ni jasno. Dejansko razpis je zunaj, in sicer rok za oddajo vlog je 28. februar. Slovenija in seveda tudi sama vedno znova v kontaktih, ki jih imam z zvezno ministrico, pristojno za področje manjšin, in tudi v odnosu skupaj s krovnimi organizacijami in predstavniki naših rojakov v zamejstvu to področje financiranja izpostavljam kot eno pomembnih tem ali pa tudi zelo pomembnih tem, ker finančna podpora ti omogoča, da pelješ dejavnosti, ki so potrebne za ohranitev in razvoj slovenske manjšine. Sama menim, da v tem trenutku ni še nobenega razloga, da bi podvomili v odločitev oziroma obljubo Avstrije, da bo finančno podprla manjšino, tako kot je obljubila. Tudi v pogovorih, ko sem se pogovarjala s predstavniki, ki bodo o teh stvareh odločali, so mi zagotovili, naj bi razmerje, kako naj bi bila sredstva razdeljena, ostalo tako, kot je bilo v preteklosti glede na šest manjšin. Toliko za zdaj.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Spoštovana ministrica, ne strinjam se z vami, kajti dotacije slovenski manjšini v Avstriji ostajajo na nominalni ravni izpred več kot 25 let, od lanskih obljub o podvojitvi sredstev pa je ostala le tretjina. In zato me zanima: Kaj boste vi storili za našo manjšino? Kako bo vaše ministrstvo pripomoglo, da obljuba o povišanju podpore ne bo ostala le na papirju? In v tem parlamentu smo mi veliko govorili o koroški manjšini, v prejšnjem mandatu smo se celo zavzemali za notifikacijo Avstrijske državne pogodbe, ki bi rešila mnogo teh problemov. Ob stoletnici Koroškega plebiscita je tudi avstrijska stran priznala, da tu ni kaj za praznovati, kajti gre za 100 let zatiranja in raznarodovanja. In razpis. Zato vas še enkrat sprašujem: Na kakšen način bo vaše ministrstvo zagotovilo boljše pogoje za delovanje organizacij in medijev slovenske manjšine v Avstriji? In manjšincev ne zanimajo vedno novi izgovori, ampak si želijo čimprej oddati prošnjo in izvedeti, kakšni so pogoji za prijavo, zelo konkretno. In pri tem bi jim morala pomagati matična država, konkretno – vaše ministrstvo. V Kulturnem društvu člen 7 za štajerske Slovence v Avstriji so iz Urada zveznega kanclerja zadnjih 25 let dobivali 60 tisoč evrov letne podpore, iz Slovenije so dobili skoraj 94 tisoč, dežela Štajerska pa je prispevala 55. Društvo se je novembra lani prijavilo na razpis pri Uradu zveznega kanclerja za klasično podporo manjšin. Zato me zanima: Kako bo matična država poskrbela, da bo podpora dejansko podvojena in da ne bo ostalo le pri lepih besedah? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Spoštovani, hvala za dopolnitev vprašanja. Ko spremljam zelo aktivno ravnanje manjšine, veliko pogovorov opravim v resnici tudi sama; in mi moramo priznati tudi to samostojnost in manjšino kot samostojen subjekt v razmerju do Republike Avstrije. Zdi se mi tudi zelo pomembno, da tudi v luči tega dobi manjšina status resnično tistega sogovornika, ki ga mora tudi zvezna raven upoštevati, ko načrtuje svoje financiranje in ko načrtuje področje zakonodaje, povezano z manjšinami, predvsem tudi glede slovenske manjšine na Koroškem in Štajerskem. Glede samega področja financiranja, kot sem rekla že prej, ta hip še ne vidim bojazni, da Avstrija ne bi izvedla teh obljub, ki jih je tako jasno in najvišji ravni dala, da bo manjšinska sredstva tudi dejansko podvojila, kar je že nakazala tudi v nekaterih razpisih, ki jih je objavila in katerih rok se prav tako izteče 28. februarja. Tu je tudi še plebiscitarni dar v višini 4 milijonov evrov, ki ga ne smemo pozabiti, ki ga Avstrija prav tako namerava oziroma bo dala slovenski manjšini. Kaj mi kot Urad lahko tukaj naredimo? Prva stvar je, da manjšini priznamo to, da si sama suvereno lahko in mora izboriti svoje pravice; absolutno ob podpori Republike Slovenije, kar je v preteklosti zelo dobro že pokazala. Tudi v lanskem letu so bile naše aktivnosti zelo intenzivne, tudi ob 100. obletnici Koroškega plebiscita, kot ste sami izpostavili, da ne gre za obletnico, ki bi jo lahko praznovali, ampak obletnico, ki nas opominja na vse krivice, ki so bile storjene naši manjšini na Koroškem in na Štajerskem. Naš urad je tudi letos, ko je pripravljal razpis za financiranje Slovencev v zamejstvu, enako kot vsa leta, tudi finančno podprl projekte in programe, ki jih izvaja manjšina, tako da v tem delu je ta naša finančna podpora. Seveda pa tako, kot ste tudi že sami omenili, v vseh pogovorih, ki jih bomo tudi še imeli v tem letu ne samo z zveznimi predstavniki, ne samo z deželnimi predstavniki, ampak tudi z našo, če lahko tako rečem, zastopnico slovenske manjšine oziroma poslanko Zelenih Olgo Voglauer, ki prihaja iz vrst koroških Slovencev in se izredno intenzivno ter resnično zavzema za to, da bi bile vse zaveze, ki jih je dala Avstrija in tudi koalicija, izpolnjene. Na vseh ravneh bomo izvajali tudi pregled, nadzor, če lahko tako rečem, da bodo te obljube tudi izpolnjene. Mislim, da si slovenska manjšina na Koroškem in tudi na Štajerskem po sto letih to absolutno zasluži. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica, imate predlog za postopkovni predlog. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Imam postopkovni predlog, da se o tem opravi debata, kajti obe sva se strinjali ob 100. obletnici plebiscita okoli 3 mesece nazaj, da bi bila notifikacija Avstrijske državne pogodbe najboljša rešitev. In to bi bilo tudi ob 100. obletnici tudi najlepše priznanje slovenski manjšini. Vemo, da smo imeli ob tej priložnosti razstavo v preddverju Državnega zbora, ki je dokumentirala vse trpljenje koroških Slovencev. Vemo, da so študentje imeli demonstracije na Dunaju, opozoriti so hoteli matično državo, da bi radi od nje več in da bi radi pomoč, kajti obstati – stati in obstati – v tuji, nemško govoreči državi kot Slovenec je bilo za njih vedno izjemno težko. To, da pravite, da bo razpis prišel ven do sredine februarja in da ni nobene skrbi, je dosti žalostno, kajti to je čez dobra dva tedna. Ne ve se, kakšne bodo smernice za ta razpis za pridobitev finančnih sredstev. Sploh še ni jasno, kdo lahko kandidira, kdo bo denar delil, kako bo to. Ogromno je neznank in vlada ni nič potrdila. Rečeno je bilo, da bo vse to najprej za koroške Slovence, potem pa da bo to pokrivalo vse avstrijske manjšine, naj bi bil razpis 300 tisoč evrov za medkulturne projekte, ki je doslej znašal 100 tisoč in je namenjen samo Koroški, zdaj naj bi pokrival vse avstrijske manjšine. Skratka, ogromno je neznank in zelo malo odgovorov. In zato res mislim, da bi morali opraviti razpravo o tem, kajti slovenska manjšina na Koroškem je jasno in glasno povedala ob 100. obletnici, da pričakuje našo pomoč. Vsi smo se strinjali, člani Komisije za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu, predsednik komisije in tudi vi, da je skrajni čas, ob 100. obletnici njihovega boja, da jim dejansko stopimo v bran. In vidim tudi, da smo se vsi strinjali glede notifikacije; in žal se ni nikamor premaknilo od takrat. Vedno kadar so prazniki, slišimo veliko obljub in veliko lepo zvenečih besed, potem pa žal vse utone v pozabo. Zato pričakujem, da bo Državni zbor na naslednji seji opravil o tem razpravo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Poslanka Andreja Zabret bo postavila vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovani minister! Vprašanje bi začela nekako takole. Gospodarstvo je zaradi epidemije koronavirusa v vedno večji in hujši krizi. Zaradi tega pripravljate tudi na vašem ministrstvu interventno zakonodajo, tako imenovane PKP-je, ki so namenjeni za pomoč državljanom in državljankam ter gospodarstvu. Do sedaj smo imeli že 7 PKP-jev, danes smo slišali, da je vlada sprejela osmega, tako da ga v kratkem pričakujemo tudi v Državnem zboru. O samem številu zakonov in hitrosti sprejemanja ne bi izgubljala besed, predvsem imam včasih občutek, da gre tu za kvantiteto in ne kvaliteto. Vemo, kaj bi morala vsebovati ta interventna zakonodaja, vendar vse preveč je bilo, kot rečeno, podtaknjencev v vseh teh PKP-jih. V LMŠ vas že od začetka opozarjamo, da mora vlada gospodarstvu pomagati na ustrezen in domišljen način, predvsem pa na način, da bi upravičenci prišli na nezakompliciran in enostaven način do pomoči, in to takoj. V praksi je vse preveč primerov, ko vidimo, da ljudje ne morejo priti do pomoči ali pridejo prepozno. Namesto da bi predlagali takšne ukrepe, ki bi omogočali hitro pridobivanje pomoči, ste vi na žalost decembra celo resno razmišljali o zamrznitvi minimalne plače. Tega sicer v PKP7 res niste vključili, ste pa vključili spremembo Zakona o delovnih razmerjih in Zakona o javnih uslužbencih, predlagali ukrep tako imenovanega prisilnega upokojevanja. In tu je moje vprašanje. Ta ukrep je šel mimo sindikata, brez širše razprave, kar preko neke interventne zakonodaje. Ne pozabimo, da je Zakon o delovnih razmerjih nekako poimenovan tudi kot mala delavska ustava in da se spremembo tega vedno sprejema v socialnem dialogu. Vendar pri vas očitno ne. Naj tukaj poudarim, da se ne želim opredeljevati, ali je ta ukrep v redu ali ni. Kot glavni razlog sprejetja te trajne spremembe zakonodaje, Zakona o delovnih razmerjih, ste trdili, da bo ta ukrep pripomogel k zaposlitvi mladih. In zanima me: Na podlagi katerih študij oziroma analiz to lahko trdite? Sama ne poznam nobenih analiz, ki bi to potrjevale, zato [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Bomo v nadaljevanju potem še dodali. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, hvala lepa. Spoštovana gospa poslanka Zabret, hvala za to vprašanje. Najprej naj omenim, da nekaj predpostavk ne drži; ravno nasprotno. Glede povišanja minimalne plače sem sam in ministrstvo za delo, ki ga vodim, že nekaj časa opozarjalo in pozivalo socialne partnerje, delodajalce in sindikate, da se na to temo usedejo in najdejo dogovor med njimi. Sam namreč res verjamem v socialni dialog in v to, da so rešitve, ki so tam dogovorjene med socialnima partnerjema, lahko bolj kvalitetne in bolj trajne. Žal kljub moji spodbudi to ni uspelo. Zakon o minimalni plači je jasen in mene niste slišali kadarkoli govoriti kaj v zvezi s tem, da ta Zakon o minimalni plači ne bi bil izveden, kot je načrtovano. Še več, Vlada ravno z osmim protikoronskim paketom, ki je, kot ste omenili, zdaj v nastajanju, gre naproti gospodarstvu z novim paketom pomoči, ki bo z določenim ukrepom naglasil ravno ta dvig. Ker so razmere na trgu dela in gospodarstva resnično zaostrene in ker je naš glavni cilj ohranitev delovnih mest, čim več jih želimo ohraniti, zato da bo res gospodarstvo lahko po koronaepidemiji lahko začelo hitro in čim bolj učinkovito zopet delati, predvsem storitveni sektor, smo do sedaj z ukrepi za trg dela pomagali ohraniti okoli 300 tisoč delovnih mest. Mednarodne primerjave, evropske primerjave tudi kažejo, da smo odstotkovno zelo dobro s temi ukrepi zaščitili trg dela in nam je brezposelnost narasla v povprečju manj kot primerljivim državam. Celo v vrhu Evropske unije smo, kar kaže na to, da so ukrepi za trg dela; in če omenim samo najbolj nosilne ukrepe, najpomembnejše ukrepe – subvencioniranje čakanja na delo doma, subvencioniranje skrajšanega delovnega časa, povračilo fiksnih stroškov. In sedaj s PKP8 bomo predlagali še ukrep, ki bo gospodarstvu pomagal nositi del bremena zaradi dviga minimalne plače. Glede ukrepa sporazumne prekinitve delovnega razmerja za delavca, ki izpolnjuje pogoje za starostno pokojnino, ki je bil sprejet na seji Državnega zbora po tem, ko je bil najprej na odboru umaknjen iz predloga, je težko govoriti o tem, da ni bil v dialogu s socialnimi partnerji, kajti dialog s socialnimi partnerji poteka pred sejo Državnega zbora. Predlog z njimi sicer ni bil usklajen, so pa bili na nek način s tem predlogom seznanjeni. Na demokratični proces v parlamentu pa niti ne morem imeti vpliva in prevzemati odgovornosti za ta proces, saj ste poslanci in poslanke predstavnice in predstavniki ljudstva. Pri tem ukrepu gre dejansko za dvostranski dogovor o možnosti nadaljevanja delovnega razmerja v obdobju, ko ima delavec že izpolnjene pogoje za zagotovljeno socialno varnost v obliki starostne pokojnine. Sprememba namreč temelji na obojestranskem, vzajemnem odnosu med delodajalcem in delojemalcem, ker se bo zaposlitev lahko nadaljevala, če se bosta s tem strinjala oba akterja. Lahko vam zagotovim, da dobrega zaposlenega ne bo nihče, nihče, odslovil. Ukrep po naših analizah, naših predvidevanjih zmanjšuje administrativno breme za delodajalca, odprava daljših administrativnih postopkov pa bo spodbudila mednarodno konkurenčnost delodajalcev in njihovo prilagodljivost novim razmeram, povezanih tudi z epidemijo covida-19. Ker je naš cilj tudi podaljšati delovno aktivnost, in to želimo delati na obeh koncih starostne premice oziroma daljice trga dela, torej pri mladih in pri starejših, verjamemo tudi na podlagi analiz OECD in priporočil OECD, da bomo s tem ukrepom zagotovili bolj odziven trg dela za mlade in za starejše brezposelne.
Hvala lepa. Želite dopolniti vprašanje? Izvolite, gospa poslanka, imate besedo.
Minister, hvala sicer za odgovor, ki ni bil tak, kot sem ga želela. Večji del ste govorili o minimalni plači. Mene pa zanima ukrep prisilnega upokojevanja, oba veva, o čem govoriva, nekoliko ste o tem spregovorili. To je ukrep, za katerega mislim, da bi moral biti usklajen s socialnimi partnerji, pa pač ni bil. Vi ste v zakonu opredeljevali, da je ta ukrep povezan z zaposlitvijo mladih. In me zanima: Na podlagi katerih študij ali analiz to trdite? Sama namreč ne poznam, kot sem že omenila prej, pa mi je časa zmanjkalo, ne poznam nobenih takih analiz, če upokojite večje število starejših, da se istočasno zaposli toliko mladih. In me tudi zanima: V tem času, zdaj ukrep velja skorajda že en mesec, koliko se je že zaposlilo mladih oziroma koliko predvidevate; glede na to, da je bil to en glavnih razlogov za ta ukrep, da se bodo zaposlili mladi? Vsi vemo, da se mladi težko zaposlijo in da se prepozno zaposlijo, imamo tudi probleme potem pri pokojninski blagajni. Zanima me: Koliko mladih se je že zaposlilo oziroma koliko predvidevate, da se jih bo v letu 2021 glede na ta ukrep zaposlilo? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnilni odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Hvala za to dopolnilno vprašanje, gospa poslanka Zabret. Glede Ekonomsko-socialnega sveta. Skupaj s člani ESS smo med drugim dosegli tudi soglasje glede poslovnika o vodenju usklajevanj interventnih zakonov, to pomeni protikoronskih paketov 2020–2021, med socialnimi partnerji, člani ESS, ki imajo nalogo obvladovati in zmanjšati negativne učinke epidemije covid-19. Poleg tega je Ekonomsko-socialni svet ustanovil pogajalsko skupino za pripravo predloga zakona o interventnih ukrepih za pomoč pri omilitvi posledic drugega vala epidemije covid-19, to je tako imenovani PKP7. Pogajanja za PKP7 so v okviru pogajalske skupine ESS potekala tri dni, od 12. do 14. decembra 2020, pri čemer je bila večina členov usklajenih; upoštevanih je bilo kar nekaj predlogov socialnih partnerjev. Glede ukrepa sporazumnega nadaljevanja delovnega razmerja, za to namreč gre, mislim, da lahko uporabim javno izjavo enega od vodij sindikatov v oddaji Studio ob 17h, ko je jasno povedal, da formalnopravno res ne gre za prisilno upokojevanje, ker ta ukrep samo omogoča, da imata oba partnerja v pogodbi o zaposlitvi možnost vpliva na nadaljevanje delovnega razmerja ali pa nenadaljevanje. In ponovno zagotovim, da dobrega delavca nihče ne bo odslovil. S tem ukrepom naslavljamo trg dela na obeh koncih. Po vseh analizah, predvsem analizah OECD, ko sprašujeta za študije in priporočila, so v Sloveniji starejši brezposelni v 65 % trajno nezaposljivi. Gre za to, da je trg dela s to dosedanjo zaščito napravil te brezposelne praktično nezaposljive, saj jih zaposlovalci niso zaposlovali, ker niso imeli vpliva na to, če se ne bi ujeli, če ne bi bili zadovoljni z zaposlenim, niso imeli vpliva na to, ali bi nadaljevali zaposlitev. Na drugi strani pa se lahko zdaj še vedno dogovorijo, tudi če se razidejo, se lahko zaposlijo drugje ali pa ustanovijo espe in še vedno uživajo vse pravice. Odgovor glede tega, koliko je že postopkov. Zaradi tega, ker so zaposleni ohranili čisto vse pravice, ne moremo še govoriti, ker niti odpovedni roki, če bi že kdo sprožil tak postopek, še niso mimo; in bomo lahko s temi podatki postregli kasneje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Lahko. Poslanec Jože Lenart bo postavil vprašanje predsedniku Vlade v funkciji ministra za zdravje Janezu (Ivanu) Janši, ki pa je odsoten. Izvolite, imate besedo.
Ja, hvala lepa za besedo. Zaradi odsotnosti premierja seveda želim ustni odgovor na naslednji seji. Z drastičnimi ukrepi smo zaprli številne dejavnosti, med drugim tudi redno delovanje ambulant oziroma smo jih omejili na najnujnejše. Preventivna dejavnost zdravstva praktično ne deluje. Ljudje ne morejo do zdravnika, s težavo pridejo do osebnega zdravnika, do napotnice. Že tako dolge čakalne dobe se bodo ob ponovni vzpostavitvi zdravstva še drastično podaljšale. Imamo pa seveda tudi svetle izjeme, ki so z inovativnimi pristopi naredile vse, da so bili pacienti obravnavani. Za že tako obremenjen sistem se zdaj zdi, da zaradi dodatnih omejitev ne bo zmogel več zagotavljati nujnih storitev. Preventivnih programov je vse manj, slabši je dostop do zdravstvenih storitev in daljšajo se čakalne dobe. Posledic, ki jih bo imela začasna zaustavitev zdravstva, si ne moremo niti predstavljati. Samo en primer bi izpostavil, in sicer delovanje programa za preprečevanje raka materničnega vratu. Ustavitev presajanja v času spomladanske epidemije je povzročila, da se je prvič v 15 letih triletna preglednost zmanjšala pod ciljno vrednost 70 %. Posledično so zaradi okrnjenega delovanja programa Zora odkrili le 19 % manj predrakavih sprememb visoke stopnje pri ženskah, starih od 30 do 39 let. Zelo zaskrbljujoče pa je tudi dejstvo, da v javno zdravstvo vstopa konkurenca. Da bi pokrili svojo potrebo po zdravstveni varnosti, se lahko obrnemo na zasebne izvajalce zdravstvenih storitev, vendar pa vemo, kaj zasebni izvajalci pomenijo, kaj za ljudi pomeni zasebno zdravstvo. Vi ste pod krinko koronakrize in skrajševanja čakalnih dob z rešitvijo v interventni zakonodaji, ki po svoji naravi ne more biti predmet referendumske presoje, omogočili, da bodo z javnim denarjem financirani tudi zasebni zdravniki. Ali se zavedamo, da imamo v Sloveniji visok standard zagotavljanja zdravstvenih storitev, čeprav dosegamo le polovico BDP v primerjavi z Avstrijo, Nemčijo, da dosegamo za zdravstvo le okoli 2 tisoč evrov na prebivalca; v Avstriji, Nemčiji pa kar 4 tisoč evrov na prebivalca. Vse to lahko dosegamo z dobro organizacijo zaposlenih v javnem zdravstvu, z dobro postavljeno mrežo zdravstvenih storitev glede na standarde in normative, glede na zagotavljanje kadrovskih resursov ter resursov potrebne opreme in infrastrukture. Vse to pa moramo izboljšati z organizacijo vodenja, s produktivnostjo, ne pa zanemarjati in rušiti. Če to izgubimo, bodo ljudje odvisni od dostopnosti postavljenih osnovnih pravic, vse ostalo bo odvisno od čakalne dobe in od osebne zmožnosti doplačil oziroma samoplačništva. Spoštovani minister, če ste se zavestno odločili, da nam propade javno zdravstvo, potem se zavedajte, da nosite odgovornost za ta kruti prehod iz javnega v zasebno zdravstvo. Zavedajte se, da nosite odgovornost, da bo ta prehod zelo krut, da bomo pustili na milost in nemilost na sto tisoče upokojenk in upokojencev, državljank in državljanov, zaposlenih, od katerih je odvisno, kako bomo jutri zagotavljali produktivnost naše družbe [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. V skladu z vašim predlogom bomo poskusili dobiti odgovor na naslednji seji. Poslanka Anja Bah Žibert bo postavila vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav tudi ministrici! Vem, da ste danes že kar nekajkrat odgovarjali na podobna vprašanja, za katera moram reči, da so se mi zdela zelo nekorektna in prav nič usmerjena v reševanje krize, ampak prej v napihovanje težav. V tem delu bi bila rada zelo jasna – covid krize si ni izmislila ta vlada, tudi vi ne, covid kriza nas je zadela; in ne samo Slovenijo, ampak cel svet. Soočamo se s problematiko, težavami in nenazadnje s stanjem, ki ga nihče ni mogel predvideti. Prav tako se s takšnimi pogoji nismo nikoli srečevali v preteklosti. To velja tudi za šolstvo. Jaz bi se najprej rada zahvalila vam, ministrica, ter vsem vašim sodelavcem, nenazadnje pa tudi učiteljem, da ste takoj, ko je prišlo do spomladanskega prvega vala, naredili v res hitrem času vse, da je lahko šola stekla na daljavo. Zato tudi danes ne pristajam na razne izjave, da imamo zaprto šolo. Mi nimamo zaprte šole, imamo pa pouk na daljavo. Naši otroci vsak dan hodijo k pouku, resda na nek drugačen način, ampak, kot rečeno, druge izbire ni. Vsekakor menim, da moramo v prvi vrsti gledati – čeprav vem, da je težko za učitelje, za otroke in za starše, da gre za en nov moment in težave pri tem –, da si vsi želimo najprej zdrave otroke, otroke, ki so varni, in šele potem, da poteka vse ostalo. Jaz bi se sedaj osredotočila na svoje poslansko vprašanje. Ministrica, vem, da ste 18. 12. že predstavili na tiskovni konferenci z nekaterimi sodelavci neke prilagoditve, ki se tičejo učencev, ki jih to leto čaka matura. Gre za en pomemben del njihovega življenja. Ker smo soočeni z nekim novim sevom virusa, tudi ne vemo, kako se bo izteklo naprej. Tega tudi vi ne veste, tega ne vem jaz, tega žal ne ve nihče. Zato vas sprašujem: Ali morda pripravljate še kakšne nove oblike prilagoditev za učence, ki jih čaka matura? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa tudi za vaše vprašanje, spoštovana poslanka Bah Žibert. Letos bo predvidoma 9 tisoč 93 dijakov opravljalo poklicno maturo in 6 tisoč 927 dijakov splošno maturo. Matura bo predvidoma še vedno izvedena v rokih, ki so določeni z maturitetnim koledarjem in so tudi objavljeni na spletni strani Državnega izpitnega centra. Že takoj po tisti prvi zahtevni jesenski izkušnji s ponovnim širšim virusnim odzivom se je pokazalo, da bo treba narediti premislek tudi v luči izkušnje spomladanske mature prejšnjega šolskega leta. Sama sem nemudoma, že v začetku meseca oktobra pozvala vse pristojne, to je Državno izpitno komisijo, oba predsednika državnih komisij, tako za splošno kot poklicno maturo, seveda direktorja Zavoda za šolstvo in oba predsednika pristojnih strokovnih svetov, zato da naredimo načrt, kako pristopiti k maturi v letošnjem šolskem letu. K temu smo potem na enem procesu, ko je bila ideja, kako odpeljati ta proces letos, povabili še predstavnike Dijaške organizacije Slovenije, ker se nam je zdelo zelo pomembno, da slišimo tudi njihov glas in njihova pričakovanja, pozive. V resnici smo potem z enim aktivnim medsebojnim sodelovanjem pripravili rešitev, ki je bila predstavljena, kot ste že povedali, 18. decembra. Ja, ta rešitev v resnici spoštuje in sledi določenim specifikam tega šolskega leta, za maturante tudi že preteklega, se pravi prejšnjega šolskega leta, ko so bili v tretjem letniku tega pomladanskega dela. Na ravni vseh teh pristojnih institucij, torej Državnega izpitnega centra in obeh državnih komisij ter tudi v sodelovanju z Zavodom za šolstvo, so potem pripravili določene prilagoditve, ki so bile potem tudi predstavljene. Dijaki jih tudi poznajo in so objavljene tudi na spletni strani Državnega izpitnega centra, tako da se lahko kadarkoli z njimi tudi ponovno seznanijo, jih pogledajo, posredovane so bile seveda tudi ravnateljem vseh srednjih šol. Če bodo te prilagoditve potem potrebovale tudi kakršnekoli spremembe v načinu izvedbe mature na način, da bodo spremenjene posamezne določbe pravilnikov, recimo v zvezi s številom nadzornih učiteljev, številom članov izpitnih komisij, pripravo prostora in podobno, sem tudi že dala svoje polno zagotovilo, da bom s svojimi sklepi te prilagoditve potem tudi nekako zagotovila. Z velikim zadovoljstvom lahko rečem, da je bil ta celoten proces mimo običajne pretirane medijske pozornosti in aferaštva odpeljan v mirnem delovnem konstruktivnem okolju in da smo res sprejeli ene rešitve, za katere verjamem, da so prilagojene nivoju znanja in tudi na nek način samozavesti, ki jo potrebujejo dijaki na tem zaključnem izpitu zrelosti pred vstopom naprej, bodisi na delovni trg bodisi na fakultete. In ravno zaradi tega bi se želela res še enkrat zahvaliti vsem, ki so bili vključeni v te procese za nemudno razumevanje in tudi odziv; predvsem pa pohvaliti vlogo, ki so jo v tem procesu odigrali predstavniki dijakov in njihove dijaške organizacije, tudi tega regijskega dela. Imeli smo dve izjemno izjemno konstruktivni, plodni, bogati razpravi, na katerih sem tudi sama sodelovala. Moram reči, da moramo biti ponosni na njih in da nas z vidika tega ne sme skrbeti tudi za našo prihodnost, ker je očitno v rokah zelo odgovornih modrih mladih ljudi.
Hvala lepa. Želite dopolniti vprašanje? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za odgovor. Se strinjam z vami, da moramo biti ponosni na naše dijake; in smo ponosni na naše dijake, glede na to, da orjejo ledino tudi na nekem takšnem načinu izobraževanja, ki ga niso bili vajeni, niso ga bile vajene neke generacije pred njimi. Ampak tako je, ko udari kriza, ki je ne moremo reševati na drug način. Ministrica, jaz bi tukaj mogoče izpostavila eno dilemo, ki se pojavlja tudi med dijaki. Mislim, da bi mogoče v tem času, ki je še pred nami in ga je kar nekaj, bilo vredno razmisliti o njej. Gre namreč za to, da pri posameznih predmetih lahko dijaki opravijo tudi raziskovalne naloge. Moram povedati, da so te raziskovalne naloge nekoliko otežene, sploh če so si dijaki zadali neko raziskovalno nalogo primerjave podatkov, kjer rabijo različne generacije, če me razumete. In teh različnih generacij zdaj ne morejo obiskovati, ne z njimi komunicirati in tako naprej. Se pravi, da bi se mogoče tukaj kakšna prilagoditev našla, ker le morajo postaviti neke hipoteze. In kot drugo, pri tako imenovanih naravoslovnih predmetih v gimnaziji imajo tudi laboratorijske vaje, ki pa so prav tako del ocene in hkrati pomoč pri njihovem učenju tega naravoslovnega predmeta, ki jih pa prav tako zdaj ne morejo izvajati. Zato mogoče moj poziv, da se razmisli tudi v tej smeri, na kakšen način mogoče nadoknaditi ali pa na drug način omogočiti dijakom, da pridobijo te bonus točke, če tako rečem, če se vaj ne bo dalo izvajati. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Tukaj je govora o praktičnih delih izpitov, torej o seminarskih nalogah, laboratorijskih vajah, drugih praktičnih izpitih, za katere so šole že oktobra prejele navodila, kako izvajati te dele. Za prilagoditve pa bodo uporabljene predložene možnosti iz splošne mature iz leta 2020, to se je nekako upoštevalo, se je temu nekako sledilo. Prav tako so dijaki s temi učnimi obveznostmi tudi v stalnem sodelovanju s profesorji, dobivajo pri posameznih predmetih tudi ustrezna navodila, usmeritve. Če pa bi se izkazalo, da imamo širši sistemski problem, pa tudi verjamem, da bo prepoznan. In če bo karkoli še potrebno, bomo vsekakor odreagirali.
Hvala lepa obema. Poslanec Željko Cigler bo postavil vprašanje predsedniku Vlade v funkciji ministra za zdravje Janezu (Ivanu) Janši, ki pa je odsoten. Izvolite, imate besedo.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani, postavljam ustno poslansko vprašanje predsedniku Vlade v funkciji ministra za zdravje, za katerega prosim ustni odgovor. Že skoraj tri leta spremljamo agonijo Splošne bolnišnice Celje, ki se je pričela z nezakonitim imenovanjem Margarete Guček Zakošek za direktorico bolnišnice. In v tem času smo spremljali razkroj tretje največje bolnišnice v Sloveniji, to je celjske, odhajanje kadrov, zdravnikov, spor s stroko in izločitev stroke iz vpliva na poslovanje bolnišnice, krčenje zdravstvenih programov, izjemno slabo finančno poslovanje, na kar je opozarjal Zavod za zdravstveno zavarovanje, preiskave Nacionalnega preiskovalnega urada glede novogradnje, nabave zaščitne opreme, medicinskih ventilatorjev, preiskave glede nakupa vozil, kadrovanje izključno strankarskega kadra SMC in odstranjevanje drugih kadrov, ki so in ki opozarjajo na nepravilnosti. 12. decembra lansko leto smo videli ponovni poizkus imenovanja Margarete Guček Zakošek, a so se, kot kaže, tudi s strani koalicije imenovani predstavniki v svetu zavoda Splošne bolnišnice Celje zaradi razlogov, ki sem jih sedajle naštel, uprli imenovanju gospe Zakošek. Nekateri portali v Sloveniji so poročali o izdatnih pritiskih Zdravka Počivalška, Jelke Godec in Vinka Gorenaka v korist njenega ponovnega imenovanja. Predsednik Vlade in minister za zdravje, še nikoli nismo v našem zdravstvu zasledili kaj podobnega, toliko pritiskov in afer okoli ene same osebe. Kaj se dogaja v celjski bolnišnici? Ali vam je res vseeno za 300 tisoč ljudi, katerim je to primarna bolnišnica? Ali smo res vsi prebivalci širše celjske regije talci očitno koruptivnih politik SMC in SDS? Ali je možno, da preiskave o koruptivnih nabavah zaščitne opreme in ventilatorjev vodijo do vrha vladajoče koalicije? Ali je res, da so nabavljeni ventilatorji neuporabni in se sedaj na stroške bolnišnice, torej financirano iz javnega denarja, skladiščijo izven bolnišnice? Kakšna sredstva se za to rabijo? Ali je res, da je nov urgentni center v Celju slabo načrtovan in da ga je treba pred nadaljevanjem nadomestne gradnje bolnišnice v Celju zapreti in sanirati? Kdo bo prevzel za to odgovornost? In kar je najbolj pomembno, ali je zaradi vseh koruptivnih dejanj in povezave z vrhom vladajoče koalicije na vsak način treba zaščititi in ponovno imenovati Margareto Guček Zakošek? Ali se res v ta namen izvajajo hudi pritiski na vse, zato da se zagotovi čim prejšnjo ponovno glasovanje in njeno ponovno ustoličenje? Kako takšno politično imenovanje in potrjevanje nekompetentnih oseb na čelo bolnišnic v Celju in pred kratkim v Slovenj Gradcu vpliva na kvaliteto zdravstvenega dela in poslovanja v teh bolnišnicah? In kako takšno kadrovanje vpliva na medsebojne odnose in klimo med zdravstvenimi in drugimi delavci v Celju in Slovenj Gradcu? Hvala lepa.
Hvala lepa. Vašo željo bomo uvrstili na listo za naslednjo sejo, kar zadeva ustne odgovore. Poslanec Franci Kepa bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav ministru in kolegicam ter kolegom! Imam vprašanje glede 3. razvojne južne osi na relaciji Dolenjska–Bela krajina. Zadeva same gradnje 3. južne osi ima že dolgo brado in ste jo podedovali od predhodnikov. Prvi odsek, prva etapa osi naj bi se začela že leta 2019, potem 2020, začelo se je že zbirati izvajalce sprojektiranega mosta čez Krko. Prva in druga etapa segata od avtocestnega priključka Ljubljana–Obrežje preko mostu čez Krko in do priključka Osredek. Gre za 5,5 kilometra dolg odsek. Največji problem je, da je poleg časovnega zamika možna potencialna izguba evropskih sredstev. Lansko leto se je pričakovala tudi ugodna rešitev preko Upravnega sodišča Republike Slovenije glede 3. razvojne osi v Novem mestu, za katero je leta 2019 glede okoljevarstvenega soglasja za gradnjo vložila krajevna civilna iniciativa. Iz objav v medijih je bilo razumeti, da je bilo na sodišču okoljevarstveno soglasje razveljavljeno in s tem postopek vrnjen v leto 2010 celo. Civilna iniciativa je tožbo vložila zoper sklep o nepriznavanju statusa stranskega udeleženca v postopku. Zahtevo za izdajo gradbenega dovoljenja je podala Družba za avtoceste Dars decembra lansko leto, ki je investitor gradnje prvega odseka južnega dela tretje razvojne osi. Za gradnjo je treba izvesti presojo vplivov na okolje, udeležba v postopek pa je bila [[…]]do 18. januarja je imela zainteresirana javnost možnost dodati pripombe. Postopek vodi kot integralni postopek Ministrstva za okolje. Kaj lahko stori država, ministrstvo, da se postopek pospeši? Zakaj pri nas poteka postopek tako počasi? Celo Upravno sodišče odloča o neki zelo pomembni zadevi za delo državo več kot eno leto. Kaj se lahko naredi, da pridobljenih evropskih sredstev ne izgubimo? Zakaj se pri nas zadeve do gradnje vlečejo in se zatika tako zaradi kakšnih ribic pri hidroelektrarnah ali zaradi kakšnih ptičkov, ki edino v Sloveniji ne znajo letati med vetrnicami? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala za postavljeno vprašanje. Zelo tehtno, zaradi tega ker tudi mene čudi, da imamo finančna sredstva, imamo vse narejeno, mi vodimo na tem odseku, se pravi, od izhoda na avtocesti Novo mesto-vzhod do priključka Osredek, vodimo že razpis, ga že imamo pripeljanega do zaključka. Mi lahko zaključimo razpis takoj, čakamo pa na vsa dovoljenja. Pritožba ene izmed civilnih iniciativ je pač tako močna oziroma oni izpodbijajo sam temelj, to je trasa, je tako močna pač, da sedaj odločajo različne instance različnih sodišč. Čakamo tudi Ustavno sodišče. Kljub temu da imamo pridobljena Evropska sredstva že za gradnjo, pridobljenih imamo 39 milijonov evrov evropskih sredstev, da začnemo to graditi. Imamo že dobljenega izvajalca, žal pa pač so postopki v tej državi pri umeščanju posameznih objektov ali pa linijskih objektov v prostor takšni, da se lahko nekdo, če ima to voljo, pritožuje v nedogled. Kar si najmanj želim, si želim to, da se to še naprej vleče. Naj pa povem, da bomo morali maja meseca odločati, ali bomo teh 40 milijonov evrov sredstev dali na kakšen drug projekt ali bodo ostali še vedno tukaj. Če mi gradbenega dovoljenja ne dobimo v maju mesecu, potem mi v tem letu teh evropskih sredstev ne moramo porabiti. Žal. Ampak tega ni kriva vlada, to ni kriv minister, ampak to so krivi vsi ostali postopki v tej državi in to, da ima pravico nekdo, ki mu nekaj ni všeč, ima pravico do konca izpodbijati določeno stvar pred tem, da bi na primer Belokranjci prišli v Novo mesto oziroma v Ljubljano v osrednjo Slovenijo prej. To je sistemski problem, ki ga moramo rešiti in ga moramo debirokratizirati. Pomembna stvar so še ostali projekti na tej trasi. Tukaj smo imeli še ene težave pri občini Novo mesto. Naj povem, da vsa zemljišča so pridobljena, razen zemljišča, ki so v lasti občine Novo mesto. Tukaj potekajo usklajevanja. V tem mesecu bo z občino Novo mesto, Mestno občino Novo mesto, podpisan sporazum. Torej kot sem dejal, pa izdaja gradbenega dovoljenja poteka za celoten odsek po integralnem postopku. Problem je v tem okoljevarstvenem soglasju in to je ta problem, ki traja. Drugi odsek. Naj povem, da bomo zlasti za odsek od Malin – se pravi, ko pridemo nekoč iz predora ven, od Malin na drugi strani v Beli krajini pa do Črnomlja pa na eni strani do Metlike – imeli pripravljeno celovito resolucijo, kjer bo Dars tisti, ko bo ta državni zbor sprejel te resolucije, pooblastil za izvedbo del, za vodenje vseh postopkov. Do sedaj je to DRSI oziroma to ni določeno, mora pa Dars biti tisti, ki bo odsek od Malin do Metlike, do Črnomlja vodil ta projekt in ta resolucija bo zdaj v roku 14 dni na vladi. Naj povem, da je zdaj v medresorskem usklajevanju. Aktivnosti na odseku tudi od Črnomlja do Vinice so bile tudi s strani DRSI, ki je bil do sedaj investitor odseka, v januarju 2020 zaključene aktivnosti in projekt tudi izločen potem iz proračuna, to bi lahko torej Dars delal. Še ena pomembna stvar, to pa je stvar za same Gorjance in ta predor. Za pododsek od Osredka do Malin je sklenjena pogodba ta trenutek, pogodba za izdelavo projektne dokumentacije, izdelan je tudi investicijski program in projektna dokumentacija se izdeluje sukcesivno po posameznih sklopih. Torej v decembru 2020, en mesec nazaj, je bil tudi zaključek javnega naročanja za pridobivanje nepremičnin na tem delu. Torej, razpis, zagotavljanje pa sposobnosti izdelovalca za gradnjo, to je bil tisti prvi del, naj vam povem, da je bil objavljen že v juliju 2019 in se vleče še do zdaj. Tukaj imamo različne postopke tudi pred Državno revizijsko komisijo, ki je ugodila pritožnikom, in to kar traja. V bistvu kot pristojni minister nimaš nobenega vzvoda, da bi lahko rekel, da naj se to pred sodišči čim prej zaključi. Problem pa je, ker se potem potovalni časi še vedno dolgi. Gospod poslanec, želim si, da pridemo čim prej do te povezave in da bo Bela krajina bližja osrednji Sloveniji.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala za besedo, še enkrat. Hvala za odgovor minister. Dolenjsko gospodarstvo, prav tako belokranjsko, kakor ste že sami dejali, je zelo izvozno usmerjeno. Potreba je nujna po širši, modernejši, hitri cesti. Podjetja potrebujejo hitro infrastrukturo, ker čas je zlato, stranke hočejo izdelek hitro in pripeljanega tako rekoč do vrat. Za Dolenjce, pa tudi drugje, bi bila ta povezana in tudi bo ta povezava tudi zelo dobra in hitra tudi za na morje preko Bele krajine naprej čez Vinico. Dobra zadeva je, kakor ste že sami omenili, da pa aktivnosti preko Družbe za avtoceste Dars za tretjo in četrto etapo južne osi napredujejo. Predor Gorjanci in priključek Maline, izvedbe geološko-mehanskih raziskav, parcelacije zemljišč. Dars je po novem tudi investitor, kakor ste omenili sami, gradnje celotne tretje osi – naj bi bil. V kolikšnem času, približno, bi lahko bila izvedena vsa dela na južni razvojni osi, če bi zadeve potekale kolikor toliko normalno? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Zaradi tega, ker je to zelo kompleksna stvar, zaradi tega, ker tretja razvojna os je prioriteta. Če želimo približati Belo krajino, se pravi južni del tretje razvojne osi, in če želimo približati Belo krajino osrednjemu delu Slovenije, moramo iti s temi deli oziroma tudi umeščanjem in tako naprej čim prej naprej. Bi se pa zdaj dotaknil samo problema Metlike. Vi veste, da zaradi samega mejnega prehoda oziroma mejnega prehoda nastajajo veliki zastoji v sami Metliki. Tukaj trenutno poteka preučevanje s strani Darsa in nas, preučevanje različnih možnosti o tem, kako delno realizirati etapo mimo samega mesta Metlika, da teh zastojev v samem mestu ne bi bilo več toliko, in ta projekt v višini skoraj treh milijonov evrov bomo nekje zaključili do leta 2023. Se pravi obvozne ceste. To gre tudi skozi dogovor za razvoj regij, ki bi bil sofinanciran v višini treh milijonov evrov, znesek je večji, to je sofinancerski delež. Drugače pa aktivnosti na odseku Črnomelj do Vinice so bile s strani DRSI, ki je bil do sedaj investitor, v januarju 2020 zaključene, izločene iz proračuna, razlog je tudi tukaj nedefinirana navezovalna povezava na Hrvaško. Jaz se bom pogovarjal z ministrom oziroma se že pogovarjamo o tem, kje bi bila ta navezava. Zagotovo je naša prioriteta, da gremo iz Metlike na Hrvaško, ne pa preko Vinice. Ker nekako je to tudi smiselno. Bistveno pa je, da Belo krajino povežemo na eni strani z osrednjo Slovenijo, kar sem že povedal, pomembno pa je, da tudi na hrvaško avtocesto zaradi tega, ker gre za enoten gospodarsko-kulturni prostor. Tu je tudi potrebno poskrbeti, da potem ko pridemo enkrat do Metlike, da potem tudi zagotovimo na drugi strani, da se priključijo priključki do njihove hrvaške avtoceste Zagreb–Rijeka. Torej, če tukaj povzamem. Želim oziroma si res želim, da čimprej pridejo vsi upravni postopki pridobivanja soglasij skozi, da zagotovimo ta prvi del, in sicer od izvoza Novo mesto-vzhod pa do Osredka ter potem naprej po Beli krajini in vmes, da delamo predor pod Gorjanci. Tukaj se zdaj delajo tudi različne aktivnosti na Gorjancih, ampak da bi lahko zlasti ta prvi del zaključili, se pravi do Osredka, v letu 2023, do Malin pa do 2028. To je moj cilj in verjamem, da lahko začnemo graditi že v letošnjem letu, v kolikor pridobimo vsa soglasja in v kolikor seveda ne bodo različne iniciative tudi nagajale.
Hvala lepa. Poslanec Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo! V času pandemije in izolacije so marsikomu živali v bistvu edina živa družba v stanovanju ali pa v hiši in v nekaterih primerih tudi na kmetijah kot sostanovalci. Čeprav nam živali dajejo celo vrsto opore, vključno s čustveno in socialno, je žal dostikrat tako, da tisti, ki imajo možnost, da poskrbijo za živali oziroma jih tudi imajo, da jih zavržejo. V teh časih, v korona časih, se pa žal tudi dogaja, da ogromno ljudi enostavno ne morejo več skrbeti, niso zmožni skrbeti za živali, in te živali dostikrat pristanejo ali na cesti, ali jih zavržejo, ali so pa zapuščene. Imamo pa tudi zadnje čase veliko primerov, ko ostanejo v bistvu same zaradi smrti lastnika. Zavetišča za živali, društva in posamezniki se res trudijo po celi Sloveniji, da bi pač čim boljše poskrbeli za te zapuščene in zavržene živali. Tudi v našem okolju, okolica Ptuja in Ptuj, imamo zelo dobro razvejano mrežo, ampak, kot vsepovsod, je tudi pri nas problem oziroma tudi po vseh teh zavetiščih problem financ oziroma kako priti do več sredstev, da bi lahko boljše poskrbeli za živali, da bi lahko kupili hrano, da bi lahko kastrirali določene živali. Zaradi tega vas tudi kot ministra sprašujem: Ali boste v tem času korona krize mogoče povečali sredstva, da boste tudi pomagali tem zavetiščem za živali, društvom in posameznikom? Res gre še za eno skupino v naši družbi, se pravi za živali, ki so najbolj zapostavljene oziroma tudi najbolj na robu. Mogoče je celo tudi kaj dobiti v sklopu evropskih sredstev. Kakšna je možnost priti do teh sredstev? Ogromno prostovoljcev, ki res delajo vse pro bono in so s srcem pri stvari – tudi jaz osebno – zanima: Ali je kakšna možnost tudi preko EU oziroma preko evropskih sredstev priti do kakšnih dodatnih sredstev za pomoč tem zapuščenim živalim? To je zaenkrat.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala lepa tudi za vprašanje gospoda Koražija. Ja, skrb za dobrobit živali oziroma tudi za domače živali je seveda urejena z Zakonom o zaščiti živali, ki živali opredeljuje kot čuteča bitja. To je bilo spremenjeno poleti 2020 in smo v Zakon o zaščiti živali tudi zapisali. V Sloveniji imamo 15 zavetišč. Zakon o zaščiti živali v bistvu določa, da je zapuščena žival, opredeljuje, kaj je zapuščena žival; tista, ki je najdena, oddana, odvzeta hišna žival, razen prostoživečih vrst. Nadalje tudi zakon določa, da je pomoč zapuščenim živalim področje, ki sodi med izvirne naloge lokalnih skupnosti, torej niti ne države. S tega zornega kota seveda so občine dolžne zagotavljati, ali pa lokalne skupnosti, dolžne zagotavljati tudi to oskrbo. Še več, v zakonu je tudi napisano, da mora imeti lokalna skupnost na vsakih 800 registriranih psov eno prosto mesto rezervirano v enem od zavetišč. Lahko je to občinsko zavetišče, lahko je pa tudi kjerkoli drugje. V zakonu je tudi zapisano, kateri so morebiti tisti pogoji, ki so izpolnjeni za to, da lahko neko zavetišče izpolnjuje to svojo nalogo. Govorimo o velikosti boksov, število živali na boks, označitvi in tako naprej, da ne bom se predaleč odmikal. Res je, zapuščene živali oziroma domače živali imajo vedno lastnika in lastnik je dolžan odgovorno ravnati s to živaljo. Zgodijo se pa tudi kdaj najhujši primeri, o katerih govorimo, da bodisi žival pristane na cesti, kot ste že omenili, je zapuščena, lahko tudi umre lastnik. Sem vesel, da ste uporabili ta izraz lastnik živali, ker vendar je nekdo zadolžen in tudi po naših informacijah, ko spremljamo tako v Sloveniji kot v drugih državah Evropske unije, je v bistvu največ živali, ki pridejo v zavetišče, predvsem zaradi tega, ker se pri živalih spremenijo vedenjske navade, torej prihaja do nekih vedenjskih motenj, in pa predvsem zaradi spremembe življenjskega sloga: selitev, otrok, ne vem, bolezen ali smrt lastnikov, kot ste že omenili, nezaželeni mladiči in tako naprej. V končni fazi tudi na koncu lovne sezone imamo kakšnega kužka več, ki pristane kot zapuščena žival, čeprav ti so običajno označeni, tako da pri njih ni težava odkrivati samih lastnikov. Torej s tega zornega kota, ko govorimo o zavetiščih in finančni plati v samih zavetiščih, je prav, da tukaj vendarle poudarjamo še enkrat to pristojnost lokalnih skupnosti in naše ministrstvo praktično ne prispeva za delovanje samih zavetišč. Kar se tiče EU sredstev. EU sredstva se iz Programa razvoja podeželja lahko oziroma EU sredstva iz Programa razvoja podeželja lahko koristijo kmetijska gospodarstva, torej tista, ki so registrirana kot kmetijstvo gospodarstvo, ne glede na pravno organizacijsko obliko. Lahko je to kmetija, lahko je to podjetje, espe, karkoli, ampak mora biti kmetijsko gospodarstvo. To je načeloma tisti osnovni pogoj ali v nekaterih primerih lokalne skupnosti, ko govorimo o investicijah v namakalne sisteme, v komasacije in torej investicije večjih, širših razsežnosti v nekem lokalnem okolju. To so nekako tisti osnovni pogoji, ki jih morajo investitorji ali pa tisti, ki bi želeli koristiti sredstva Programa razvoja podeželja, izpolniti – vsaj ta osnovni pogoj. Zato menim, da bo ta razprava oziroma ja razprava glede dolgoročnega financiranja te javne službe zelo pomembna pri spremembi zakona, o katerem govorimo, Zakona o zaščiti živali. Med drugim v tej spremembi z vsemi deležniki, če želite tudi s političnimi skupinami, iščemo tisto optimalno rešitev, da bi dolgoročno sistemsko rešili tudi ta del problematike. Zavedamo se, da zlasti pri nekaterih [[…]]Tudi sedaj ugotavljamo, da tudi želve konkretno pristajajo v zavetiščih. Želve imajo izjemno dolgo življenjsko dobo, toliko kot ljudje, in tam so lahko stroški oskrbe takšnih živali lahko enormni in torej moramo najti neke rešitve, kako tudi ta del rešiti, in v spremembi zakona o živali tudi o tem že teče intenzivna debata.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala za besedo. Se bom kar navezal na to, kar ste pač razlagali glede lokalnih skupnosti in njihovih obveznosti do teh zavetišč oziroma tudi do oskrbe teh prostoživečih oziroma zavrženih oziroma zapostavljenih živali. To je ravno problem dejansko teh lokalnih skupnosti, da dostikrat zmanjka denarja ali pa se finančno zadeve ne poklapljajo tako, kot je treba. Mislim, da bi bilo prav, da se tudi razmišlja v tej smeri, da bi bilo mogoče celo bolj smotrno, da bi to nekako prišlo direktno na državno raven ali pa celo pod ministrstvo, da bi ministrstvo imeli večji pregled nad tem, kar se dogaja oziroma kam ti finančni tokovi tečejo. Ker prav zato je problem dostikrat, da enostavno zmanjka nekje denarja in se žal dostikrat špara, po domače povedano, na tistih najšibkejših – se pravi na živalih. Imam tudi še eno vprašanje, čisto direktno: Ali ste tudi na zvezi s temi zavetišči in društvi? Ste dobili tudi v zadnjem času kakšne predloge oziroma pripombe od zavetišč za živali in društev? So tudi vas pozvala oziroma obvestila, da bi potrebovali kakšna dodatna finančna sredstva glede na razmere v zavetiščih? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnilni odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Kot sem že omenil, v tem trenutku je zakonska podlaga takšna, kot je. Torej je ta javna služba obvezna javna služba, kar pomeni, da lokalni skupnosti morajo zagotavljati finančna sredstva za izvajanje te javne službe. Je malo nepredvidljiva, ker nikoli ne vemo, koliko živali iz neke občine pride v neko zavetišče, zato je finančni okvir vedno malo variabilen, ampak je pa obvezna javna služba na lokalnem nivoju. Kar se tiče prenosa na državo ali na naš resor. V kolikor se bo ta skupina, ki je zdaj pripravljena na upravi, tudi z deležniki odločila za takšno rešitev, načeloma s tem nimam nobenih težav. Ampak še enkrat, treba bo predvsem razmišljati o tem, kako to dolgoročno sistemsko rešiti. Tudi pri tistih živalih, ki pristanejo v zavetišču brez znanega lastnika in ki so izjemno dolgo živa. Mi tako ali tako – to lahko že čisto na glas povem – zelo jasno nasprotujemo evtanaziji zdravih živali in tudi sam osebno se strinjam s tem predlogom. Kljub temu pa, če samo pogledamo malo številke, v 15 zavetiščih je bilo v letu 2019, so zbrani podatki, za lansko leto še ni, je bilo sprejetih 10 tisoč 391 živali, predvsem mačk, v tem delu, in tudi nekaj osebkov teh vrst hišnih živali, kot sem jih prej omenil: sobne ptice, kunci, želve in podobno. Kaj se s temi živalmi dogaja? Dobrih 2 tisoč 700 je bilo oddanih novim lastnikom, tisoč 100 živali je bilo vrnjenih znanim lastnikom, ker so pač čipirani, torej tukaj so predvsem sprejeti psi tisti, ki so se vračali. 5 tisoč 220 mačk je bilo vrnjenih po sterilizaciji nazaj v naravno okolje, 931 živali je bilo evtaniziranih zaradi veterinarskih razlogov, predvsem zaradi poškodb in neozdravljivih kroničnih bolezni, ravno tako je 584 živali, predvsem mačk, poginilo. Te številke so poznane in tudi v tem trenutku zavetišča na nek način se dokaj dobro znajdejo pri tem toku prejetih živali, oddanih živali; skratka te živali se relativno hitro oddajo novih lastnikom, ki potem za te živali ustrezno skrbijo. Zato menimo, da je takšna ureditev, kot zdaj teče, relativno dobra, da bi jo bilo škoda postavljati na glavo, ker če to takoj naredimo kot državno javno službo, potem itak vemo, da stroški zletijo lahko zelo hitro v nebo. Pri finančnih sredstvih pa je tako, če jih povprašamo, če rabijo finančna sredstva, seveda jih bodo rabili, ampak zaenkrat konkretnih pobud, ko smo jih od drugih sektorjih dobili, tudi z njihove strani nimamo na mizi.
Hvala lepa. Kolega Koražija, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala za besedo. Tudi preden sem se sploh odločil, da bom kandidiral na listi, sem se nekaj sveto zaprisegel in to je, da se bom zavzemal za pravice živali in vseh tistih, ki pomoč potrebujejo. Že zaradi tega predlagam, da se na to temo opravi širša razprava, kar bi lahko bilo tudi povezano z Zakonom o zaščiti živali oziroma o dobrobiti živali. Tudi vem, da gospod minister je glede tega zelo kooperativen oziroma tudi rad sodeluje pa posluša pa tudi diskutira, in predlagam, da se na to temo opravi širša razprava v Državnem zboru, ker na koncu koncev saj v resnici smo spoznali, da so živali pravi angeli. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Poslanka Mojca Škrinjar bo postavila ustno vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, gospod Jernej Vrtovec, najprej dovolite, da vam čestitam. Po poročilih, ki jih berem, ugotavljam, da ste eden najbolj sposobnih ministrov za infrastrukturo v zgodovini Slovenije. Hvala vam za vaše delo. Hvala vam tudi za prelepo poletje, ko smo se lahko vozili po naših avtocestah brez posebnih zastojev. Namreč, ti zastoji so bili klasika, vsako poletje ob vsem turističnem vrvežu smo še čakali v vročini na cestah. Hvala vam tudi zato, da ste si prizadevali za Ljubljano, da bomo dobili končno dostojno železniško postajo, avtobusno postajo. To si Ljubljančanke in Ljubljančani, pa tudi vsi obiskovalci, zaslužimo. Moje vprašanje pa gre predvsem v smeri šentviške vpadnice. Gre za cesto, ki pripelje predvsem s škofjeloškega konca, od koder migrira veliko delovnih migrantov vsak dan v Ljubljano, hkrati gre pa za območje, ki je neurejeno in povzroča težave Šentvidčanom v Ljubljani. Želijo si urejenih površin, urejenih pločnikov in urejenih dostopov do vseh drugih vpadnic. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala. Ta vpadnica je ena izmed najbolj obremenjenih vpadnic, namreč avtomobili dnevno prihajajo ali pa dnevno migrirajo ljudje iz Škofja Loke, iz okoliških občin proti Gorenji vasi pa tako naprej. Se pravi iz obeh dolin, Sevške in Poljanske. Zagotovo je to zelo obremenjujoče in moramo tukaj promet urediti. Tudi s tem smo mi startali že na začetku mandata. S celovito rekonstrukcijo Celovške ceste je Vlada – pozor – že leta 2007 izdala uredbo o lokacijskem načrtu za to avtocesto, torej na odseku Šentvid–Koseze, in ta del zajema tudi rekonstrukcijo regionalne ceste v štiripasovnico. To traja v bistvu že 13 let. Direkcija, ki spada pod moj resor, vodi sedaj vse aktivnosti na tem delu Jelen–Stanežiče v dolžini skoraj enega kilometra. Trenutno potekajo odkupi objektov, predvidenih potem v nadaljevanju tudi za samo rušitev. Vse ponudbe so že bile podane lastnikom. Naj poudarim, da vse ponudbe, ne polovično, to, kar čakamo, ali bo denar naslednje leto ali ne bo, ampak vse ponudbe so bile podane lastnikom. Je že par pogodb, ki so že podpisane, in prav tako je tudi DRSI, torej direkcija, ki spada pod moj resor, že pričela postopek cenitev ter odkupe za vsa preostala zemljišča poleg teh nekaj, kar je že sklenjenih pogodb. Naj povem, da do sedaj je predvidoma sklenjenih 26 pogodb v višini skoraj 800 tisoč evrov. V glavnem so te pogodbe povezane s pridobivanjem samih zemljišč, izdelan je tudi PGD in PZI za potrebe pridobitev gradbenega dovoljenja, smo v tej fazi, ter tudi kasnejše gradnje. Tukaj bo treba kakšno stvar tudi novelirati, ampak o tem lahko kdaj kasneje. V postopku je tudi priprava sedaj že projektne naloge za to naročilo. Izbran je tudi nadzorni inženir za rušenje prvih dveh odkupljenih objektov. Računam, da prvi dve poslopji, da se bo to zgodilo zelo hitro. Izbor izvajalca gradbenih del se pričakuje torej v naslednjem mesecu, dveh mesecih in potem gremo v rušenje. Pri gradnji sodelovala bo tudi Mestna občina Ljubljana. Pripravljamo sporazum, še ni podpisan. Eden izmed usklajevalnih sestankov, ki se bo zgodil naslednji teden z županom mestne občine, zdaj v roku 14 dni in imamo nabor okrog 20 točk, ki jih moramo medsebojno rešiti, kjer bo tudi to. Vrednost gradnje po projektantskem predračunu pa je okrog osem milijonov evrov. Če primerjamo ta vložek s tem, kaj odnese ta vpadnica, hitro pridemo do izračuna, da se to ne le izplača, ampak da se kar nekajkrat obrne glede na to, koliko avtomobili stojijo v tem predelu Ljubljane, da lahko pridejo sploh do parkirišča park and ride, ki zdaj ni v funkciji, da pride sploh do park and ride. Šele takrat bo prišlo to parkirišče P+R, ki je bilo nedavno zgrajeno, v polno funkcionalnost. Kaj je cilj? Cilj je, da ljudje tam avtomobile pustijo in potem gredo z avtobusom v Ljubljano. Na ta način bomo sledili tako imenovanemu zelenemu dogovoru, h kateremu stremi celotna Evropa. Torej stvari na tem delu, o katerem me sprašujete, gospa poslanka Mojca, glejte tukaj se stvari odvijajo, računam, da bomo z Mestno občino Ljubljana čim prej podpisali ta sofinancerski sporazum, dobimo izbor za gradbena dela, torej izvajalce za gradbena dela, za rušitev in potem s projektom nadaljujemo.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? [[Da.]] Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Poslanec Jože Lenart bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku, ki pa je odstoten. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovani minister, gospod Podgoršek, veva oba, da ne gre za nič novega. Mislim, da sva se midva že dvakrat pogovarjala v Državnem zboru o tem vprašanju akcijskega načrta iz leta 2012, ki ga je sprejela Vlada in obema ministrstvoma, tako za kmetijstvo kot za gospodarstvo, naložila konkretne cilje. Do danes praktično tega poročila še ni bilo, čeprav je ta akcijski načrt potekal lani 26. junija, in seveda si želimo ne samo zato, da bi, oprostite izrazu, izzivali ali karkoli, ampak mislim, da je to področje lesarstva, gozdarstva tako pomembno, da bi ga bilo vredno obravnavati na eni razširjeni seji ali najmanj vsaj kot eno točko dnevnega reda skupaj na neki seji. To bi bilo nujno. Glejte, sam minister za gospodarstvo, kot sva tudi dvakrat govorila v Državnem zboru v zadnjih sedmih mesecih, je sam rekel, ja, to področje izredno boli, moramo ga reševati. Ampak res si želimo, kaj bomo tukaj naredili. O priložnostih lesnopredelovalne industrije je bilo v Sloveniji v zadnjih letih mnogo napisanega, izrečenega, to vemo vsi, na vseh nivojih smo se pogovarjali. Ne gre za to, koliko lesnopredelovalnih centrov bo država postavila. Gre predvsem za vprašanje, kako v Sloveniji vidimo lesnopredelovalno industrijo v prihodnosti oziroma v kateri smeri jo bomo razvijali. Navsezadnje je potrebno dokončno opraviti s tem, da Slovenci prodajamo svoj les v tujino in ga nazaj kupujemo po višji ceni oziroma – bolje rečeno – z dodano vrednostjo, ki je ustvarjena v Avstriji. To je tisto, kar boli, kar smo si verjetno enotni. Nedopustno je namreč, da investicijski elaborat, ki naj bi pokazal, da izmed štirih predvidenih lesnih centrov z zadovoljivo stopnjo donosnosti, ki zagotavlja, da pri investiciji ne gre za nedovoljeno državno pomoč, izkazuje samo naložba v Lesni center Snežnik na Kočevskem, na drugi strani pa je predlog strateškega načrta, ki vsebuje investicijski elaborat – poslovna skrivnost. Tako ne gre in tako se ne moremo pogovarjati. Glejte, tudi lani poleti smo poslušali od vaše predhodnice, ministrice za kmetijstvo, da dokler ne bo strateškega načrta, ni mogoče govoriti o lesnih centrih. Toliko nasprotujočih si nekih informacij, mnenj, da je res potem vse skupaj čudno. MGRT pa ima celo Direktorat za lesarstvo. Ker gre nedvomno za obsežen projekt, je nujna usklajena in konstruktivna medresorska komunikacija. Do pred kratkim temu seveda žal ni bilo tako, tudi midva sva se v Državnem zboru tudi ob vašem hearingu in pa takrat, ko je bilo poročilo SiDG obravnavano, smo se o tem pogovarjali, pa praktično nič od tega. Vidi se, tudi sam ste priznali, da tega sodelovanja ni bilo dovolj, ni dobro in zato je tudi, da smo tu, kjer smo. Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje na tako pomembno področje kot je gozdno-lesna veriga. Akcijski načrt res je veljal do poletja 2020. Akcijski načrt Les je lep govori o gozdno-lesni verigi in v tem akcijskem načrtu naj bi šlo, mora iti, za izrazito medresorsko sodelovanje med dvema ministrstvoma – Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki v svojem delu pokriva gozdni del, gozdarski del te gozdno-lesne verige, in Ministrstva za gospodarstvo, ki pokriva lesno-predelovalni del te gozdno-lesne verige. Tudi ta akcijski načrt Les je lep je nastajal v domeni Direktorata za lesarstvo na Ministrstvu za gospodarstvo. Tudi vsi, ko smo se pogovarjali o podjetju SiDG, ko smo obravnavali v tem prostoru letno poročilo podjetja SiDG, smo takrat na nek način tudi na mojo pobudo si obljubili bistveno boljše sodelovanje. Zdaj po mojem vedenju direktorja že sedita skupaj in razmišljata naprej o tako poročilu tega akcijskega načrta in tudi pripravi novega. Ne bomo rekli novelacije, ampak pripravi kar novega načrta, ki mu bomo verjetno rekli kako drugače ali pa lahko rečemo tudi Les je lep, saj nimamo težav s tem, ker se v gozdarstvu tako ali tako delajo vse zadeve na dolgoročni del. Dovolite mi pa, da vseeno povemo, kaj smo pa v tem delu gozdno-lesne verige z vidika naše pristojnosti v tem, v zadnjih, recimo temu skoraj 15-ih letih, 14-ih letih vseeno naredili. V programskem obdobju 2014–2020 smo, se opravičujem, 2007–2013 smo podpirali naložbe v gozdno-lesno verigo v okviru Programa razvoja podeželja – naložbe za mehanizacijo, za infrastrukturo, gozdne ceste in tako naprej, kot tudi za primarno predelavo lesa. Enako tudi v tem programskem obdobju so podobni investicijski deli, poleg tega v tem programskem obdobju del sredstev Programa razvoja podeželja namenjamo tudi investicijam v nego gozdov, v umetno obnovo gozdov, zlasti po teh ujmah je to zelo aktualna zadeva. No, in v prejšnjem programskem obdobju smo namenili za ta namen slabih 50 milijonov evrov, 49 milijonov evrov. V tem programskem obdobju pa imamo še dve leti prehodnega obdobja, je že odobrenih 46 milijonov, še 14 milijonov bo pa predvidoma še eden ali celo dva nova javna razpisa za te namene, torej okoli 60 milijonov evrov bo za gozdarski del gozdno-lesne verige. Prav tako iz Gozdnega sklada tudi sami izvajamo promocijo gozdno-lesne verige, ampak ponovno naše ministrstvo iz tega našega primarnega dela, torej gozdarskega dela gozdno-lesne verige. Ko pa smo pri družbi SiDG, se strinjam. Družba v tem trenutku še vedno čaka polnopravno vodstvo, še vedno nimamo imenovanega. Tukaj je verjetno tudi en del krivde na meni kot ministru, ki izvajam dolžno nadzorstvo nad to družbo, da se tudi ta zadeva zgodi. Kot kaže, bo tudi to vodstvo v kratkem imenovano s polnim mandatom in potem bo tudi delovanje in priprava vseh teh poslovnih načrtov, o katerih se pogovarjamo, za lesne centre, lesnopredelovalne centre, način financiranja, javno, javno-zasebno, zasebno, spodbude – ne vem, to bo v smislu strateškega razvojnega dela podjetja SiDG moralo oblikovati novo vodstvo. O tem smo se že, bom ponovil stavek, ki sem ga, mislim da, enkrat ob tej najini razpravi že ponovil, da je tudi zame nepredstavljivo, da mi izvozimo okrogel les iz Slovenije, nazaj pripeljemo pohištvo, v Sloveniji se pa tega ne izplača pridelati. Zato sem še vedno prepričan, da pri teh poslovnih načrtih so neka izhodišča napačna. Ali imamo napačne produkte na koncu ali imamo [[…]]Ne vem. Skratka, sam nisem lesar ali gozdar, ni to moja stroka, ampak si predstavljam, da je verjetno v izhodiščih nekaj narobe, da ugotavljamo, da se je v sosednji Avstriji število delovnih mest povečalo za približno ravno toliko, kot se je v zadnjih tridesetih letih v Sloveniji zmanjšalo. Skoraj, skoraj enake številke. Tam gor, pri nas dol. To pomeni, da imamo naravno bogastvo, ki ga moramo izkoristiti. Menim, da skupaj z ministrom za gospodarstvo morava to rešiti in tudi že smo navezali kar tesne stike. Ravno ob nesrečnem potresu na Hrvaškem smo sedeli na MGRT-ju na sestanku. Recimo, da nas je malo streslo in da bomo tudi kaj naredili, v bodoče, v naprej.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Ker imamo tako pomembno temo, kajne, je prav, da mogoče še izkoristiva, pa kaj rečeva. Glejte, ta analiza s tega področja, ki je bila delana pred nekaj leti prav za Državni zbor, je pokazala drastično. Avstrija je štirikrat večja po prebivalcih in po površini od Slovenije, poseka pa na prebivalca, Avstrija, enkrat več lesa kot pa Slovenija. To so tisti ključni podatki, iz katerih izhajamo. Kar se pa tiče prihodkov in dodane vrednosti, pa dosega Avstrija enajstkrat več in mi jih podpiramo, seveda, če našo lesno industrijo vozimo gor, njihove kapacitete polnimo in so bolj ekonomični. Da ne govorim, ampak to je res za širšo razpravo, ker danes je premalo časa. Zelo konkretno, na seji, ki si jo želimo, s tem poročilom, ki ga boste vi dali, pa želim konkretno, da odgovorite o zastavljenih ciljih: Kako smo uspeli razviti trg lesne proizvodnje in storitve? Ali smo povečali sečnjo lesne mase? Predvsem me zanima glede povečanja količin predelave lesa z višjo dodano vrednostjo. Smo tu naredili dovolj? Koliko je novih delovnih mest? Saj to je to. 30 tisoč delovnih mest smo prepolovili, bilo jih je manj kot 10 tisoč. Malenkost se je popravilo, ampak pravim, to je tisti privatni sektor, ki je svoje napravil. Ne vem, koliko je država pomagala oziroma ta akcijski načrt, ki je imel prav to nalogo, da obe ministrstvi stopita skupaj, seveda po panogi, eno za gozdarstvo, eno za lesarstvo. Kakšna je ta dodana vrednost v primerjavi z Avstrijo? Številke štejejo. Oba ministra sta nam odgovarjala, tu imamo to, imamo ono pa imamo tretje, kup enih aktivnosti, ampak štejejo pa potem rezultati, ti kazalci, s katerimi merimo potem to uspešnost. Vedeti moramo: Ali smo uspešni ali nismo uspešni? Kakšen je akcijski načrt za naprej? To pričakujem.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Ponovno se bom dotaknil tistega dela, ki ga pokriva naš resor, pa naj to ne izgleda, kot da se izogibam ostalemu, ampak na lesnopredelovalnem delu je vendarle pristojen drug minister v tem sodelovanju; mi, kot tisti, ki zagotavljamo surovino, oni pa potem, ki to surovino predelajo. Zato se bom dotaknil tega prvega dela. V Sloveniji na leto lahko posekamo, skladno z gozdnogospodarskimi načrti, okoli 6 milijonov kubikov. Do naravnih ujm leta 2014 smo v državnih gozdovih, ne glede na način ureditve – takrat so bile še koncesije, kajne –, posekali okoli 1 milijon kubikov. To je tisto, kar iz gozdnogospodarskih načrtov sledi, torej celotno kvoto, v zasebnih gozdovih pa od petih milijonov dovoljenega poseka običajno le zgolj enih 2, 2 milijona in pol. Kar pomeni, je v zasebnih gozdovih ostala polovica dovoljenega načrtovanega poseka, neposekanega. V zadnjih letih beležimo bistveno boljše številke predvsem zaradi sanitarne sečnje – podlubniki, veter, žled, pušča posledice – in lastniki so se, hvala bogu, lotili intenzivne sanacije. V državnih gozdovih, mislim, da smo bili eno leto celo na 1,5 milijona kubikih posekanega lesa predvsem zaradi sanitarne sečnje. Verjetno takšnih količin, če bodo dokaj normalna leta, ne bo več. Kaj narediti? Tudi v bodoče imamo v Sloveniji zelo pomemben omejujoč dejavnik pri bodočem gospodarjenju z gozdovi, ki je ponor CO2 oziroma tako imenovan LULUCF, ki ga z ministrom za okolje poskušamo pripeljati na način, da bomo še vedno zagotavljali vsaj tistih dobrih 6 milijonov kubikov letne sečnje v slovenskih gozdovih. V nasprotnem primeru tvegamo, kajne, da se nam bojo gozdovi postarali in gozdovi kar naenkrat ne bodo več ponor, ampak bodo vir izpustov CO2. Zato smo tudi v dogovoru z Evropsko komisijo dosegli, mislim da, ustrezen dogovor, ki bo omogočal, recimo temu, dokaj normalno gospodarjenje z gozdovi. Od teh 6 milijonov kubikov, ki jih bomo posekali, si želimo, da bi 6 milijonov ostalo v Sloveniji. To je verjetno rezultat ali pa želja vseh nas. Na drugi strani pa, kako doseči večji posek pri zasebnih lastnikih gozdov. Mi imamo čez 400 tisoč lastnikov gozdov v Sloveniji. Povprečna posest na enega je 2,7 hektara. Verjetno marsikakšen lastnik ne ve niti, kje je Slovenija, ne šele, kje je njegov gozd. Po celem svetu so lastniki, to je tudi rezultat denacionalizacije, pa nisem kritičen do tega dela, ampak to je dejansko stanje, ki ga danes imamo. Torej moja naloga je bila in jo še vedno, ponavljam, kot minister sem obljubil tudi na svojem hearingu, če se spomnite, da želim, da ministrstvo in Zavod za gozdove intenzivirata delo z lastniki gozdov. V tej smeri delamo tako na ministrstvu kot tudi na Zavodu za gozdove, da bomo vendarle s temi gozdovi gospodarili skladno z načrti.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Tudi današnja razprava seveda kaže na to, da je to področje tako pomembno, in res upam, da skladno s poslovnikom v tem državnem zboru opravimo razpravo, na kateri bosta prisotna seveda oba ministra. Upam, da bodo tudi poslanci koalicije podprli to, kajti ničkolikokrat je v Državnem zboru z obeh strani, tako koalicijskih kot opozicijskih poslancev, bilo to vprašanje izpostavljeno. Se pravi, v dobro vseh, v dobro gospodarstva, ker tukaj zadaj je dodana vrednost, je rast BDP, število zaposlenih. Če uspemo v petih, desetih letih ustvariti 10 tisoč delovnih mest tukaj potem smo ogromno ogromno naredili za lastno surovino, z bogastvom, ki ga Slovenija ima. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Poslanec Boris Doblekar naj bi postavil vprašanje ministru za javno upravo Boštjanu Koritniku. Kolega je odsoten, minister prav tako. Nadaljujemo. Poslanec Željko Cigler bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani gospod minister! Kot minister izvajate dolžno nadzorstvo nad Direkcijo za vode Republike Slovenije, ki je organ v sestavi vašega ministrstva, zato sprašujem. Uporabniki prostorov Medloga so iz lastne zaznave in iz medijev izvedeli, da je Državna agencija za vode začela izvajati začasne in nadomestne protipoplavne ukrepe na tem območju pri Medlogu. Nova ta ureditev ni bila nikoli predstavljena javnosti in na krajeven, običajen in javen način. Torej ni bila upoštevana Aarhuška konvencija, ki javnosti daje pravico do dostopa do informacij o okoljskih zadevah in udeležbi pri odločanju o njih. Na vprašanje prizadetih iz Medloga so na Direkciji za vode odgovorili – namreč na vprašanje, če so vsi ukrepi, ki se izvajajo, zakoniti in imajo podlago v veljavni prostorskih aktih –, so odgovorili, da vsi njihovi ukrepi so skladni s prostorskimi akti. Ampak takšen lokalni protipoplavni ukrep je bil načrtovan za izpeljavo že leta 2016 in pri preverjanju skladnosti takšnega posega s prostorskimi akti je Upravna enota Celje pisno odgovorila, da nameravani poseg nima pravne podlage v veljavnih dokumentih. Tak odgovor so nam dali tudi zaposleni na Ministrstvu za okolje in prostor, konkretno lahko povem, kdo. Gradbeni zakon za vse posege, tudi za katere ni predvideno gradbeno dovoljenje, predpisuje pogoje, da so skladni s prostorskimi akti. Gospod minister, sprašujem: Zakaj poteka gradnja teh protipoplavnih objektov brez gradbenega dovoljenja ob neugotovljeni neposredni ogroženosti ali nastanku naravnih ali drugih nesreč? Namreč, lokalni protipoplavni ukrepi so se na območju Celja do sedaj vedno izvajali z gradbenim dovoljenjem. In konkretno pri dikciji »začasni ukrep« ne gre za gradnjo neposredno po poplavi. Glejte, cela Savinjska dolina ob Savinji s pritoki je neposredno nepredvidljivo poplavno ogrožena in bi glede na možnosti gradnje brez dovoljenj lahko na tako tolmačen in razložen način vsi posegi na tem območju potekali brez gradbenih dovoljen in brez možnosti vstopa v postopek. To pa gre za zlorabo predpisov, če gre za tako. Drugo vprašanje, gospod minister: Zakaj poteka gradnja teh protipoplavnih objektov v nasprotju z zazidalnim načrtom Ingrad Gramat v delu, kjer gre za jarek, dolg 700 metrov, in sploh ni predviden v tem zazidalnem načrtu? S tem, da je potrebno skladno s prostorsko zakonodajo umestiti protipoplavne objekte v prostor, pa so bili udeleženci izgradnje, torej tudi sedanja direkcija, udeleženci izgradnje lokalnih ukrepov seznanjeni že konec leta 2016, ko so se v Celju zaključevali drugi protipoplavni ukrepi.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, če bi vi želeli precizen odgovor na vaša vprašanja, bi tudi to zastavili v vaši najavi. V vaši najavi ste povedali, da boste postavili ustno poslansko vprašanje v zvezi z zagotavljanjem poplavne varnosti v Spodnji Savinjski dolini. Tukaj pa navajate celo kopico konkretnih dilem, ki jih spremljajo konkretni projekti in seveda, če bi vi želeli odgovor na to, potem bi mi tudi že v najavi vprašanja to zastavili, da bi lahko seveda tudi ustrezno preveril vse obstoje vseh teh pravnih aktov in tako naprej. Vendar kakorkoli, glede protipoplavne zaščite območja Medloga s Špico v Celju je MOP ob ugotovitvi, da suhega zadrževalnika Levec ne bo mogoče izvesti brez sprejetega DPN, naročil izdelavo študije hibridne oziroma hidravlične preveritve širšega območja Špice v Celju, upoštevaje izvedene ureditve ob Ložnici in Savinji. Na podlagi te študije, to je bilo narejeno v letu 2015, so bili predvideni nadomestni ukrepi, ki bodo zaščitili čim večji predel naselja Špica in Medlog ob istočasnem pogoju, da se ostalemu prostoru nikakor ne poslabšajo razmere. V decembru 2020 sta projektanta, to je Hidrosvet in IZVO-R, d. o. o., podala pisni izjavi, v kateri sta navedla, da bo z načrtovanimi ukrepi poplavno varno območje Špica vzhodno od predvidenega visokovodnega nasipa in zidu. Se pravi, da bo to varno pred nastopom visokih voda s povratno dobo 100 let, in da na območju, ki tudi po izvedbi predvidenih ukrepov še vedno ostaja pod vplivom poplav, ne bo prišlo do povečanja poplavne ogroženosti. Načrtovani ukrepi gladinsko stanje znižujejo od 5 do 15 centimetrov, zmanjšujejo tudi obseg poplav na poseljenem območju v primeru pojava nizkih pretokov v zaledju Q100. Z vsemi temi ukrepi se zagotavlja poplavna varnost ljudem. Prepričan sem, da vsi ti posegi potekajo skladno z veljavno zakonodajo, sicer si jih Državna direkcija za vode ne bi privoščila. Če imate vi kakršnekoli drugačne podatke, da ni nekaj v skladu s prostorskoizvedenimi akti, vas prosim, da to naznanite ustrezni instituciji te države.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister! Razumem vaš pomislek, bom poizkusil popraviti v nadaljevanju. Je pa dejstvo, da je s strani prizadetih 23. 11. lanskega leta bila gradbena inšpekcija seznanjena in naznanjeni so bili ti sumi kršitve papirjev, o katerih sva prej govorila. Tudi, kolikor vem, ste tudi vi dobili v vednost ta dokument. Rekel bi pa samo to: Zakaj se ne nadaljuje državni prostorski načrt za zagotovitev poplavne varnosti? Namreč prostorski načrt, ki predvideva v neposredni bližini zadrževalnik Levec, je zastal iz različnih razlogov, vseeno je pa bil javno razgrnjen. Gospod minister: Zakaj se ne vložijo določeni napori v izvedbo tega javno že razgrnjenega in strokovno vsaj delno preverjenega zadrževalnika? Namreč, zadrževalnik Levec bi se ob volji pripravljavca lahko umestilo s parcialnim nadaljevanjem DPN, če res ne gre drugače, in so ovire za sprejetje vseh predvidenih zadrževalnikov v Spodnji Savinjski dolini prevelike. Namreč umestitev stalnega zadrževalnika Levec namesto začasnega v Medlogu bi pomenila celovitejšo in večjo zaščito Špice, Medloga, Celja in tudi Laškega. Še to bi rekel, gospod minister. Če pa celovita, poudarjam, celovita hidrološko-hidravlična študija v vsem času še ni izdelana, ne samo tista za Špico, pa je vprašljiva tudi izražena nujnost začasnega nasipa in njegova strokovna podprtost ter realen učinek za poplavno varnost. Predvsem pa je z umestitvijo začasnega nasipa v Medlogu žrtvovan del porabnikov prostora, to je – še enkrat povem – 8 stanovanjskih hiš, 12 gospodarskih družb, vrtec Montessori. Tu leži vodovarstveno območje Celja, tu leži več hektarjev zemlje. Vse to je žrtvovano brez možnosti njihovega sodelovanja v postopkih, ki bi jim morali nuditi pravno varnost. Izključno zato, da se za šest vila blokov zagotovi gradbeno dovoljenje.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Za celovito rešitev problematike poplav v Spodnji Savinjski dolini je potrebno izvesti kar deset suhih zadrževalnikov, kajti gre za široko območje, kjer številni vodotoki rezultirajo v to dolino. Za izvedbo tega suhega zadrževalnika in preostalih devetih – to se pravi, skupaj s tem suhim zadrževalnikom Levec je še devet drugih – je v pripravi državni prostorski načrt, ki pa ga je minister za okolje in kmetijstvo gospod Dejan Židan takrat ustavil. Posledično ni bilo mogoče izvesti tudi tega potrebnega suhega zadrževalnika, ki bi protipoplavno zaščitil predel Celja, zahodno od sotočja Savinje in Ložnice in južno od železniške proge Celje–Žalec. Kot novi minister sem takoj po nastopu naročil izdelavo hibridne hidravlične študije porečja Savinje, ki bo podala natančne podatke za izvedbo vseh še potrebnih poplavnih ukrepov na porečju Savinje. Direkcija zavoda je dne 15. 10. lani že sklenila pogodbo z izvajalcema predmetne študije, IZVO-R in Hidrosvet, torej vzporedno s tem pa bo predviden začetek oziroma nadaljevaje priprave državnega prostorskega načrta, s katerim bodo izvedeni tudi vsi potrebni ukrepi. Zelo poenostavljeno povedano. Predhodni minister ali pa eden prejšnjih ministrov je ustavil ta projekt. Mi smo ga zagnali nazaj in za ta namen se tudi izdeluje celotna hibridno-hidravlična študija za ta del – pardon, hidrološko-hidravlična študija, ne hibridno-hidravlična študija. Da smo znižali poplavno izpostavljenost, so bili izvedeni tudi ti ukrepi, o katerih sem prej govoril, ti ukrepi, ki pa po izjavah strokovnjakov in projektantov, to sta Hidrosvet in IZVO-R, izboljšujejo poplavno varnost območja Špice in tudi ostalega območja, sicer ne proti pogostosti poplavljanja stoletnih vod. Gre torej za bistveno nadgradnjo protipoplavne zaščite, ki po naši oceni poteka strokovno, v skladu z vsemi predpisi. Če pa vi, spoštovani poslanec, razpolagate z dokazili o drugačnih dejstvih, da bodisi zadeva ni strokovna ali da ni v skladu s predpisi, vas prosim in pozivam, da mi predložite dokazila o tem. Kot minister bom, se zavezujem, sprožil vse potrebne postopke v zvezi s tem.
Hvala lepa. Kolega Cigler, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani, hvala za besedo! Predlagam, da se glasuje o postopkovnem predlogu, da Državni zbor obravnava to zadevo, o kateri zdaj teče že drugič beseda. Prvič, gre za ukrep, ki ne bo zagotovil večje poplavne varnosti v Špici, niti v Medlogu ne bo izboljšal poplavne varnosti, še manj dolvodno v Laškem, ampak dejansko gre za urejanje pogojev za konkreten projekt, kot sem prej rekel, 6 vila blokov. Drugič, na vas so se obrnili, gospod minister, prebivalci in subjekti iz Medloga, da jim zagotovite prostorske dokumente in gradbeno dovoljenje, s katerim se je to naredilo. Rad bi pa samo nekaj povedal; suhi zadrževalnik v Levcu, kljub temu da ni bil postavljen, se vedno, ko pride do zelo visoke vode, zgodi, da je Levec – tam, kjer bi moral bit suhi zadrževalnik – poplavljen. Savinja zaradi znižanja protipoplavnega brega, prav pod Nivojem Eko, kjer imajo oni sedež, to je pa podjetje, ki izvaja te protipoplavne ukrepe, pride tam do nivelete, do znižanja brega in tam udari Savinja preko in poplavi, najprej del žalske občine, potem Levec, Medlog in naprej Špico proti Celju. Prosim, da se zadeva obravnava na Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Poslanec Boštjan Koražija bo postavil vprašanje predsedniku Vlade v funkciji ministra za zdravje, Janezu Ivanu Janši, ki pa je odsoten. Izvolite, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Gospod Janša! Kot na predsednika Vlade in tudi zdaj, ko ste v vlogi ministra za zdravje, vam je Sindikat delavcev v zdravstveni negi Slovenije 4. decembra in 5. januarja poslal nujen poziv k urejanju področja in preštevilnih nakopičenih težav, obenem pa se je k temu pozivu tudi pridružila Zbornica zdravstvene in babiške nege Slovenije. V zapisu, ker niso dobili odgovora, so zapisali sledeče. Da nihče od odgovornih na Ministrstvu za zdravje ne najde toliko časa, da bi pripravili odgovor na številne zelo argumentirane pozive. Je to ustrezen odnos do medicinskih sester, ki nosijo eno največjih bremen pri obvladovanju epidemije, se še dodatno sprašujejo. Zdaj glejte, v zbornici ocenjujejo, da že v normalnih razmerah v sistemu primanjkuje vsaj 25 procentov medicinskih sester, torej okoli 2 tisoč 100. V primeru zdaj, ko imamo epidemijo, pa bi dejansko rabili še večje število. Sindikat tudi vseskozi vztrajno opozarja, da je treba vse profile v sistemu zdravstvene in babiške nege uvrstiti vsaj nekaj plačnih razredov višje. Pri njihovih zahtevah torej ne gre za razdiranje plačnega sistema v javnem sektorju, kar ima v načrtu koalicija, pač pa za spremembo pristopa metodologije pri razvrščanju poklicev oziroma delovnih mest v sam sistem, pri čemer se ne bo upoštevala zgolj pridobljena izobrazba kot ključ za primerljivo plačilo, pač pa tudi in predvsem zahtevnost dela in odgovornost, ki jo prevzema delavec na določenem delavnem mestu. Dodaten problem pri vseh teh zadevah je tudi nesprejeta nova kolektivna pogodba za zaposlene v zdravstveni negi, ki je ostala nekje v predalih Ministrstva za zdravje. Tudi WHO opozarja, da bo bistvo do leta 2030 na svetu potrebnih še devet milijonov dodatnih medicinskih sester. Glede na to, da so že medicinske sestre oziroma tudi vsi delavci zdravstvene nege doživeli ta mačehovski odnos v primeru, ko se je šlo za te obljubljene dodatke, vas sprašujem: Ali nameravate revidirati uvrstitev v plačne razrede za zdravstveno in negovalno osebje tako, da bo tudi njihova osnovna plača odražala svoj minimum pravičnega plačila za delo, ki ga opravijo, kakor so zaposleni v teh poklicih že sami predlagali? Na koncu bi še samo dodal, zdravstvenega sistema brez zdravstvene nege kljub še tako vrhunskim zdravnikom ni in ne more obstajati. Prosim za ustni odgovor na naslednji seji Državnega zbora.
Hvala lepa. Vaša zahteva bo uvrščena na naslednjo sejo. Poslanec Primož Siter bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu, ki pa je med 19.30 in 21. uro odsoten. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Vlada Republike Slovenije je v okviru ukrepov za preprečevanje širjenja okužbe s covid-19 z namenom zajezitve epidemije sprejela vrsto ukrepov, ki posegajo v omejevanje pravice do prostega gibanja državljank in državljanov, prepoved združevanja in zbiranja na javnih krajih, torej policijska ura, in prepoved prehajanja občinskih meja in drugo. Strokovna javnost in uradna statistika ugotavljata, da našteti ukrepi za zajezitev širjenja okužb ne dosegajo želenih ciljev umirjanja epidemije. V luči epidemiološke stroke so torej brez vrednosti. Vlada Republike Slovenije in Ministrstvo za notranje zadeve, pristojno torej za policijski nadzor nad njihovim upoštevanjem, pa pri njih kljub temu vztrajata. Poleg tega Ministrstvo za notranje zadeve in policija v nadzoru upoštevanja ukrepov pri državljankah in državljanih postopata nezakonito, nesorazmerno ter kršitelje sankcionirata povsem selektivno. Zato ministru zastavljam naslednja vprašanja, najprej o ukrepih: Na podlagi katerih in čigavih strokovnih priporočilih s področja epidemiološke stroke in javnega zdravja je Vlada Republike Slovenije sprejela naštete ukrepe? Ali po vaših podatkih so in v kolikšni meri našteti ukrepi doslej prispevali k zaviranju širjenja epidemije, torej ukrepi, ki jih policija najbolj silovito sankcionira? Še o policijskem nadzoru samem: Zakaj notranje ministrstvo, policija in pristojne inšpekcijske službe bolj intenzivno nadzirajo kršitve policijske ure in prepovedi zbiranja na javnih krajih kot nezagotavljanje pogojev za varno delo v podjetjih, recimo proizvodnih obratih, pisarnah in tako naprej, v času epidemije? Vemo, da je na eni strani širjenje okužb manj verjetno oziroma epidemiologi pravijo skoraj nično zunaj na zraku, pri zunanjih dejavnostih, torej tudi ob sprehodih po mestnih središčih in tako naprej, na drugi strani pa najbolj možno oziroma najvišje ravno na delovnem mestu, torej v proizvodnih halah, pisarnah in tako naprej. Ne razumem tega nesorazmerja. In zadnje vprašanje: Zakaj Ministrstvo za notranje zadeve, pristojno za policijski nadzor nad upoštevanjem naštetih ukrepov, vztraja pri njihovi veljavnosti navkljub, prvič, neutemeljenosti njihove javnozdravstvene vrednosti in, na drugi strani, ustavni spornosti, na kar opozarjajo tako pravniki kot ustavni sodniki? Najlepša hvala.
Najlepša hvala. Na naslednji seji boste dobili pisni odgovor. Ustni? Okej, potem je treba tako zadevo dati. To se pravi, bomo vašo zahtevo za ustni odgovor uvrstili na naslednjo sejo. Poslanec Vojko Starović bo postavil vprašanje predsedniku Vlade v funkciji ministra za zdravje, Janezu Ivanu Janši, ki pa je odsoten. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovanemu predsedniku Vlade v funkciji ministra za zdravje postavljam vprašanje v zvezi s to epidemijo, ki je z nekaj prekinitvami in sproščanjem ukrepov razglašena že skoraj eno leto. Ampak nečesa ne razumem, zakaj se nenehno reciklira v trši ali milejši obliki te ukrepe, ki so znani že od pomladi. Niti enega res novega ukrepa ni uvedlo ne ministrstvo ne vlada, ki bi dajal slutiti, da delamo na podlagi novih spoznanj. Kajti na tem področju so marsikatera nova spoznanja, po svetu in pri nas smo prišli do novih izsledkov. Posledica tega je, da ne gre zadeva naprej. Ne moremo kar najprej kriviti neke prebivalce, opozicijo in tisto tretje. Če so ukrepi pravi, bi se morali boljše prijeti. Ne moremo imeti najboljše vlade in najslabših rezultatov. Sprašujem: Zakaj ob obilju različnih portalov, ki nam nudijo vpogled v statistično posledico virusa covid-19, takšen portal je covid-19 Sledilnik, Ministrstvo za zdravje oziroma center ne naredijo svojega uradnega prereza podatkov okuženih in umrlih glede na starost prebivalstva? Tako bi na nek način imeli svojo raziskavo in jasne parametre za določanje ukrepov, kot sta, na primer, zapiranje šol ali morebitne zaostritve na področju starejših. Prosim za odgovor in podatke: Kakšna je starostna struktura obolelih s covid-19 ter starostnai struktura umrlih za covidom-19 od prvega zabeleženega primera okuženega s covidom-19 do dneva odgovora na to poslansko vprašanje? Prosim za tabelarni prikaz. Hvala lepa.
Hvala lepa. Če sem vas prav razumel, želite pisni odgovor?
Ustno želim.
Vas ne razumem. Prikaz v tabeli, tega ne more [[...]]
Tabelo. Prikaz tabel, recimo v principu tako kot na covid-19 Sledilnik, samo da so uradni prikazi, da se vidi, v kateri strukturi, koliko je obolelih, koliko umrlih od samega začetka.
Dobro. Hvala lepa. Miha Kordiš bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala za besedo. Serija vprašanj, ki se dotika razporeditve nepremičnin, njegovega lastništva in donosnosti v državi. Ne potrebujem tabelarnega prikaza, potrebujem samo številke, skratka to je vprašanje statistike. Kolikšno je bilo število lastnikov ene nepremičnine, število lastnikov dveh nepremičnin, število lastnikov treh nepremičnin, štirih ali več nepremičnin, desetih ali več nepremičnin in število lastnikov stotih ali več nepremičnin v razdobju od 2010 do 2020? Koliko nepremičnin je imelo v lasti deset lastnikov največjega števila nepremičnin v Sloveniji, spet v razdobju 2010–2020? Kolikšni sta bili povprečna vrednost in povprečna površina njihovih nepremičnin? Koliko nepremičnin je imel v lasti lastnik največjega števila nepremičnin v Sloveniji v letih od 2010 do 2020? Kolikšni sta bili povprečna vrednost in povprečna površina njegovih nepremičnin? Kakšna je bila porazdelitev lastnikov nepremičnin v decilne razrede glede na vrednost nepremičnin v njihovi lasti v letih od 2010 do 2020? Kakšna je bila porazdelitev lastnikov stanovanjskih nepremičnin v decilne razrede glede na vrednost stanovanjskih nepremičnin v njihovi lasti v letih od 2010 do 2020? Kakšna je bila porazdelitev lastnikov poslovnih prostorov v decilne razrede glede na vrednost poslovnih prostorov v njihovi lasti v letih od 2010 do 2020? Kakšna je bila porazdelitev lastnikov parcel v decilne razrede glede na vrednost parcel v njihovi lasti v letih od 2010 do 2020? Kakšna je bila porazdelitev lastnikov premoženja v decilne razrede glede na vrednost celotnega premoženja v njihovi lasti v letih 2010 do 2020? Kakšna je bila porazdelitev fizičnih oseb v decilne razrede glede na višino prejetega dohodka iz oddajanja premoženja v najem v letih od 2010 do 2020? Koliko dohodkov iz oddajanj premoženja v najem je prejelo deset zavezancev z najvišjimi dohodki iz oddajanja premoženja v najem v letih od 2010 do 2020? In za zaključek: Koliko dohodkov iz oddajanja premoženja v najem je prejela fizična oseba z najvišjimi dohodki iz oddajanja premoženja v letih od 2010 do 2020? Morda je bilo to malenkost dolgočasno poslušati, ampak sem se potrudil biti precej točen pri tej seriji vprašanj, da ja kakšna informacija ne pade skozi razpoke. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani poslanec! Uvodoma moram povedati, da se ta vprašanja nanašajo na evidenco Geodetske uprave Republike Slovenije. Geodetska uprava Republike Slovenije je v pristojnosti Ministrstva za okolje in prostor. Večina teh vprašanj se nanaša na to. Vendar ne glede na to, smo na Ministrstvu za finance vprašali tudi Geodetsko upravo po tistih vprašanjih, ki jih dejansko lahko oziroma tiste odgovore, ki jih dejansko lahko dajo. Tako bom s tega zornega kota dal nekaj odgovorov. Geodetska uprava Republike Slovenije v nepremičninskih evidencah vodi podatke za 6 milijonov 500 tisoč nepremičnin. Razdeljene so v 8 milijonov 993 tisoč 218 različnih enot vrednotenja, in sicer če govorimo o vseh nepremičninah – in večina vprašanj se nanaša na vse nepremičnine –, potem lahko rečemo, da imamo v okviru tega 5 milijonov 730 tisoč zemljiških parcel, 1 milijon 892 tisoč delov stavb, 1 milijon 190 tisoč stavb in te so v lasti 1 milijon 139 tisoč lastnikov nepremičnin. Skupna posplošena ocenjena vrednost vseh nepremičnin v Republiki Sloveniji znaša 151 milijard 885 milijonov 975 tisoč 403. Od tega imajo fizične osebe v lasti za približno 105 milijard nepremičnin, pravne osebe 38 milijard nepremičnin. Glede na dan 25. 1. 2021 ima 346 tisoč 222 lastnikov v lasti eno nepremičnino, 199 tisoč 56 lastnikov v lasti dve nepremičnini, 125 tisoč 989 lastnikov ima v lasti tri nepremičnine, 256 tisoč 989 lastnikov ima v lasti štiri ali več nepremičnin, 201 tisoč 908 lastnikov ima v lasti deset ali več nepremičnin, skoraj 10 tisoč, 9 tisoč 756 lastnikov, ima v lasti sto ali več nepremičnin. Tukaj je treba povedati naslednje. Da govorimo o stanovanjih, hišah, garažah, pisarnah, lokalih, stavbah splošnega družbenega pomena, industriji, posebnih industrijskih nepremičninah, kmetijske in druge stavbe, stavbe za turizem, kmetijska zemljišča, gozd, stavbna zemljišča, druga zemljišča. In če govorimo o vseh enotah vrednotenja, potem jih je skoraj 9 milijonov, 8 milijonov 993 enot nepremičnin. Glede na stanovanja lahko rečemo, da ima en lastnik oziroma da ima 256 stanovanj, 626 pripada enemu lastniku. Se opravičujem, eno nepremičnino ima 256 tisoč 626 oseb. Dve nepremičnini, število lastnikov dveh nepremičnin je 30 tisoč 357 tisoč oseb, treh stanovanj 7 tisoč 540 oseb, štirih stanovanj 4 tisoč 318. Potem imamo od 10 do 99 709 in nad sto stanovanj 194 oseb. Lahko rečemo, da 546 tisoč 282 hiš ima enega lastnika oziroma en lastnik ima toliko hiš, dve osebi imata 107 473 tisoč hiš, število treh lastnikov, to se pravi imajo 15 tisoč 567 hiš, Od štiri do devet imajo 3 tisoč 515 [[izklop mikrofona]]
Gospod minister, žal je čas iztekel. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Pustimo gospodu ministru, da nadaljuje s svojimi odgovori. Gospod minister, če lahko ponovite to zadnjo stvar za magnetogram, ki ste jo povedali. Hvala. Ta zadnji stavek.
Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Število lastnikov ene nepremičnine je 256 tisoč 626, ta nepremičnina se nanaša na stanovanja. Število lastnikov dveh nepremičnin oziroma dveh stanovanj je 30 tisoč 357. Število lastnikov treh nepremičnin je 7 tisoč 540. Število lastnikov štirih do devet nepremičnin je 4 tisoč 318. Število desetih do 99 nepremičnin je 709. In število lastnikov sto in več stanovanj je 194. Podobne podatke lahko navedemo tudi za hiše, garaže, pisarne, lokalne, stavbe splošnega družbenega pomena, industrijo, kmetijske in druge stavbe, turizem, kmetijska zemljišča, gozd, stavbna zemljišča in tako naprej. S tega zornega kota, če dajem spet primer hiše. Eno hišo ima 546 tisoč 282 oseb. Dve hiši 107 tisoč 473 oseb, tri nepremičnine, hiše – 15 tisoč 567, štiri do devet – 3 tisoč 515, med 10 in 99 – 46, več kot 100 – nihče. Podobne podatke lahko damo za garaže, pisarne, lokale, kmetijska zemljišča, na primer lastnik enega kmetijskega zemljišča oziroma število, ja, je 120 tisoč 181 tisoč oseb, dveh kmetijskih zemljišč 70 tisoč 580 in tako naprej. Več kot 100 lastnikov je 2 tisoč 18 oseb. Podobno imamo za gozdove in tako naprej. Če govorimo o številu posameznih nepremičnin glede na skupine ocenjenih vrednosti nepremičnin in po posameznih vrstah nepremičnin, kot so danes evidentiranje evidenci vrednotenja, potem lahko po teh vrednotenjih rečemo, da je stanovanj od nič do 10 tisoč – 10 tisoč 325 po ocenah, od 10 do 30 tisoč evrov jih je 28 tisoč 468, od 30 do 50 tisoč evrov – 55 579 stanovanj, od 50 do 78 tisoč – 75 tisoč 56, od 80 do 100 tisoč – 35 682, od 100 tisoč do 200 tisoč – 74 tisoč 183 stanovanj, od 200 tisoč do 300 tisoč – 13 tisoč 844, od 300 do 400 tisoč – 3 tisoč [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Prehajamo k zadnjemu prijavljenemu. Mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala lepa. Dober večer vsem skupaj. Spoštovana ministrica, spoštovani podpredsednik Državnega zbora! Minuli vikend je potekala redna prireditev Informativa. Prejšnja leta je potekala v obliki sejma na Gospodarskem razstavišču, letos pa zaradi epidemioloških razmer preko spleta in na njej so se predstavili izvajalci srednješolskih programov, višješolskih in visokošolskih programov iz Slovenije kakor tudi iz tujine. Izbira nadaljevanja šolanja, kakorkoli je to, srednješolskega, višješolskega ali fakultetnega, predstavlja za mladega človeka prelomnico v življenju in odločitev pravzaprav ni nikoli lahka, pravilna in dokončna. Zaposljivost po dokončanem študiju je en od pomembnih kriterijev in vprašanj, ki pomembno vpliva na odločitev vsakega posameznika. Sam menim, da bi ta podatek moral biti na razpolago ob vpisu na srednjo šolo in fakulteto. Še več, država bi morala prilagajati razpisna mesta potrebam na trgu dela. Zdi se mi preprosto nekorektno do mladih ljudi, da se vpišejo v fakultetni program, pa po koncu študija za to izobrazbo, ki jo pridobi in porabi pet let najboljšega življenja, ne dobi ustreznega delovnega mesta. To je ena od zadev, ki vodi v prekarnost. Moje današnje vprašanje pa je povezano z začetkom študija dentalne medicine na Medicinski fakulteti Univerze v Mariboru. Sama medicinska fakulteta v Mariboru je bila ustanovljena okoli leta 2004. Vemo, da je bila deležna tudi, bom rekel, enega rahlega neodobravanja s strani ljubljanske fakultete, in nekaj podobnega smo tudi poslanci bili priča na zaslišanju, torej na zasedanju matičnega delovnega telesa, ko so tudi predstavniki Univerze v Ljubljani nasprotovali pričetku tega študija. V glavnem pa zdaj vemo, Medicinska fakulteta v Mariboru ima primerno stavbo, ki je stala 40 milijonov evrov, ima prostore in ima opremo. Mene zanima: Ali bo v študijskem letu 2021/2022 razpisan program dentalne medicine? To me zanima še posebej ob dejstvu, da se pojavlja že nekaj časa, zadnji dve leti, debata, kdo bo plačal in pokril stroške šolanja, ki so ocenjeni na 120 tisoč evrov letno za prvi letnik. Še enkrat poudarjam, 40 milijonov je stala stavba, ki so jo zgradili, več milijonov je stala oprema, ki že dve leti miruje, in to predstavlja veliko škodo.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec mag. Rajh! Naj zaključimo ta dan poslanskih vprašanj z dobro novico. Namreč, vse, kar navajate, drži. Drži v prvi vrsti to, da je potrebno tudi pri premisleku o razpisu in podpori študijskih programov razmišljati na tak življenjski način v smislu tega, kakšne so dejanske potrebe na trgu in potrebe po zaposljivosti in da imamo ravno v luči tega pred seboj še kar veliko in obsežno delo tudi tako imenovane modernizacije visokošolskega študijskega prostora. To je bil eden od razlogov tudi, zakaj smo za študijsko leto 2021/2022 po dolgoletnih pogovorih, prepričevanjih, pozivih, naporih na Medicinski fakulteti Univerze v Mariboru predlagali razpis 20 vpisnih mest za redni študij dentalne medicine. Tak predlog je naše resorno ministrstvo predlagalo v soglasju Vlade Republike Slovenije. Povem vam, da sem ga podpisala v petek, prejšnji teden in da je sedaj že uvrščen ta predlog skupaj z vsemi ostalimi razpisnimi mesti za študijsko leto 2021/2022 v obravnavi na Vladi. Pričakujem, če ne v tem tednu, da ga v naslednjem tednu bomo tudi dokončno obravnavali in pa potrdili. Na ministrstvu bomo z namenom zagotovitve zakonske podlage za ureditev financiranja pristopili k spremembi Uredbe o javnem financiranju visokošolskih zavodov in drugih zavodov. Na tak način se za leto 2022 na novo določijo sredstva visokošolskega zavoda za temeljni steber financiranja zaradi povečanja stroškov izvajanja vseh študijskih programov s področja zdravstva zaradi epidemioloških razmer in pa potrebe po povečanju vpisnih mest; kot rečeno v študijskem letu 2020/2021 in 2021/2022. Ta sprememba bo urejala financiranje vseh visokošolskih zavodov, kar pomeni, da bomo uredili tudi temeljno financiranje študija dentalne medicine na Univerzi v Mariboru.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovana ministrica, najlepša hvala za ta res dober in pozitiven odgovor. V Mariboru smo na njega čakali več kot dve leti. Zavedati se moramo, da imamo novo stavbo Medicinske fakultete, ki je potresno varna, ki je stala več kot 40 milijonov evrov, notri je zelo draga oprema. Vodstvo fakultete si je zelo prizadevalo in tudi potrudilo, da je dobilo donirano opremo za izvajanje študijskega programa dentalne medicine in danes je to ena zelo lepa in čudovita novica, ki smo jo v Mariboru in severovzhodni Sloveniji čakali. Nekako smo dolgo časa imeli nek občutek, da smo nekako odrinjeni na stran. V Mariboru se je celo na nek navijaški način vodilo zaradi tega diskurza, da je Ljubljana proti Mariboru, danes je to hvala bogu presekano. Bom rekel sile, ki so nasprotovale začetku tega, so nekako premagane in to je seveda ena zelo zelo dobra novica. Hvala lepa še enkrat.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Zgolj z željami po dobrem, vsem dobrem, uspešnem začetku tega študijskega programa v Mariboru. Gre v resnici za pomemben regijsko pozicioniran program, kot je tudi rekel poslanec mag. Rajh, v enem pomembnem delu naše države. Tako da, srečno, vse dobro in držimo pesti, da bodo razpisana mesta tudi zapolnjena!
Hvala lepa. S tem smo izčrpali seznam razpravljavcev. Ministricam in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v sredo, 27. 1. 2021, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 22. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri, ob 9. uri. Hvala lepa.