Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Pretpostavljam da naše prisustvo na ovoj temi nije odnos prema značaju teme, nego rekao bih tajming, barem se nadam tako, no vidjet ćemo. Izvješće o radu Nacionalnog odbora je dostavljeno i vjerujem da ćete me razumjeti, mislim da nema potrebe obrazlagati, prepričavati njegov sadržaj koji je nadam se sam po sebi dovoljno razumljiv. Izvješće za proteklu 2005. godinu obuhvaća samo početnu fazu pristupnih pregovora. To razdoblje u radu Nacionalnog odbora iskorišteno je za uspostavu osnovnih organizacijskih pretpostavki za djelovanje Odbora, donošenje potrebnih akata, iskorišteno za dogovore o načinu rada unutar Odbora te uspostavu jednoga dobrog mehanizma suradnje, koordinacije s državnim izaslanstvom i pregovaračkom skupinom Republike Hrvatske. Otvaranjem pregovora u listopadu 2005. godine počela je i njegova prva faza, postupak analitičkog pregleda, usklađenosti hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije počeo je tzv. screening koji je dalje u toku i za kojeg se očekuje da bi trebao završiti negdje nadam se do kraja ove godine. Premda Nacionalni odbor formalno ne daje mišljenja, smjernice i druge prijedloge i primjedbe u ovoj fazi screening postupka već mu screenig liste dostavljaju na uvid, uspostavljanje neformalni mehanizam suradnje s pregovaračkom skupinom na način da glavni pregovarač i članovi pregovaračke skupine usmeno Nacionalni odbor izvješćuju o tijeku screening procesa te pojašnjavaju sadržaj pisanih očitovanja Republike Hrvatske. Time se omogućava uvid Odbora u tijek ove faze pregovaračkog procesa, osigurava dogovor i usklađivanje stavova o nekim osjetljivim pitanjima koja u pojedinim poglavljima mogu javiti u fazi screeninga, a koja će kasnije bez sumnje biti složeni predmet pregovora. To se pokazalo korisnim npr. u raspravi oko pitanja stjecanja nekretnina kada je postignut dogovor da će se hrvatsko očitovanje prema Europskoj uniji o ovom pitanju odgoditi do postizanja zajedničkog hrvatskog stajališta do kojeg bi trebalo doći konsenzusom. Kada je riječ o samom radu Nacionalnog odbora želim istaći da rasprave na Nacionalnom odboru su vođene u demokratskoj i tolerantnoj atmosferi. Uostalom to je i jedino moguće ukoliko želimo ostvariti jedan od osnovnih ciljeva formiranja Nacionalnog odbora, a to je održati konsenzusom potporu ulasku Hrvatske u Europskoj uniji i konsenzusom doći do pregovaračkih stajališta o važnim pitanjima pregovora. Kada već o tome govorim želim reći da ću u iduće dane razgovarati sa nekoliko članova Nacionalnog odbora koji vjerojatno zbog zauzetosti učestvuju relativno slabo u radu Nacionalnog odbora, a s obzirom na sve veću zahtjevnost u radu Nacionalnog odbora biti će potrebno preispitati njihovo daljnje učešće u Nacionalnom odboru i nadam se da ću imati razumijevanja i vas kolegice i kolega zastupnika u Hrvatskom saboru. Želim također naglasiti da je dosadašnji tijek pregovora pokazalo kroz početne rasprave o pojedinim bitnim pitanjima u okviru screeninga te raspravom o hrvatskim pregovaračkim stajalištima za navedena prva dva poglavlja pregovora da će uz pregovore i usklađivanje hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom čak i važnija biti provedba preuzetih obveza i ubrzanih reformi u svim područjima jer o njima ovisi tijek i dinamika pregovora te jačanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva u uvjetima budućeg članstva Europske unije. Naime, da podsjetim. Proces priključivanja Europskoj uniji sastoji se od tri elementa. Pristupni pregovora, prilagođavanja koje radimo u Hrvatskoj, tj. unutarnjih reformi te komunikacije Europe građanima, odnosno pridobijanje podrške javnosti. Što se tiče samih pregovora u užem smislu oni u ovoj početnoj fazi dobro napreduju i tu se može bez ikakove ograde dati vrlo visoka ocjena za rad i iskazanu stručnost i sposobnost glavnog pregovarača, članova pregovaračke skupine i drugih stručnjaka koji su sudjelovali u dosadašnjem tijeku pregovora, odnosno postupka screeninga. Odbor je također zadovoljan i uspostavljenom ukupnom suradnjom s pregovaračkom skupinom na čelu s danim pregovaračem te voditeljicom državnom izaslanstva. Međutim, pregovori su samo jedan od aspekata procesa pristupanja i njihov napredak će u kasnijim fazama ovisiti o tome da li s odgovarajućom brzinom istovremeno provodi prilagodba, konkretne unutarnje reforme i da li Hrvatska provodi preuzete obveze. O tome će ovisiti i manevarski prostor kojega će imati pregovarači u idućoj vrlo važnoj fazi pregovora. Republika Hrvatska kasni u priključivanju Europskoj uniji u odnosu na druge zemlje u tranziciji i sada smo u situaciji da moramo nastaviti ići ubrzano i provoditi potrebne reforme, završiti pregovore i uvjeriti javnost u korist priključivanja Europskoj uniji u praktično daleko kraćem vremenu nego što su to morale učiniti zemlje koje su u Europsku uniju ušle u prethodnom krugu njenog proširenja. To je prilika za ostvarivanje reformi i prilagodbi u kraćem roku, ali i rizik da se … [[Govornik se ne razumije.]] pregovora pretpostavi njihovoj kvaliteti. Za hrvatski nacionalni interes bez sumnje je od brzine vođenja i zaključivanja pregovora znatno važnije kako se Hrvatska priprema za ulazak u Europsku uniju, kako se prilagođava tome, a to znači ne baš lakim pravilima i standardima Europske unije, naprosto rečeno za nas je važno kako da platimo što manju cijenu za ulazak u Europsku uniju, a da dobijemo što veću korist. O tome smo raspravljali u više navrata i na samom Nacionalnom odboru. Europska unija će uskoro odlučivati o započinjanju pregovora na ključnim područjima od nacionalnog interesa za Hrvatsku poput poljoprivrede, državnih potpora te o osjetljivim sektorima poput brodogradnje, metalne industrije, ribarstva, okoliša, javnih nabava, kretanja kapitala i unutar toga stjecanja vlasništva na nekretninama. Za očekivati je da će za započinjanje pregovora o tim područjima utvrditi se neka posebna mjerila odnosno preduvjeti za otvaranje pregovora. Ti preduvjeti mogu biti ili usvajanje pojedinih dodatnih propisa ili uspostavljanje odgovarajućih administrativnih kapaciteta za provedbu pojedinih mjera ili usvajanje pojedinih programa, strategija ili mjera u pojedinim područjima te ocjena o tome je li Hrvatska napravila ono što je već trebala jer je preuzela to kao obvezu. To će biti i konkretna mjerila koja će pokazati jesmo li i koliko daleko odmakli u prilagođavanju Hrvatske Europskoj uniji u provođenju prilagođavanja i unutarnjih reformi u spomenutim i drugim područjima. Hrvatska mora žurno utvrditi opće i globalne strateške ciljeve ali to mora učiniti i u pojedinačnim gospodarskim sektorima kako bi se u relativno kratkom vremenu uspjelo što više unaprijediti gospodarstvo. Potrebne su strategije kojima će se definirati kako promijeniti strukturu gospodarstva u realnom sektoru i učiniti ga maksimalno konkurentnim u uvjetima budućeg neposrednog članstva Hrvatske u Europskoj uniji. Potrebna je jasna strategija industrijske politike i strategija regionalnog razvoja. Potrebna je ubrzana reforma državne uprave koja će morati biti sposobna ali i motivirana za provođenje tih reformi. I iznad svega, kao što znamo potrebna je žurna i temeljita reforma pravosuđa. S druge strane, želim napomenuti da još nemamo cjelovitu gospodarsku analizu koristi i troškova članstva u Europskoj uniji. Nemamo još uvijek adekvatnu procjenu utjecaja tog članstva u Europskoj uniji na pojedini sektor gospodarstva ili pojedinu regiju. Nemamo strategiju svuda gdje je potrebno za restrukturiranje i razvoj gospodarstva po sektorima i regijama itd. Mi imamo pred sobom nekoliko godina do punog članstva u Europskoj uniji i to je jedino vrijeme koje raspolažemo za prilagođavanje i moramo ga efikasno i kvalitetno iskoristiti. Bez toga ući ćemo u Europsku uniju nepripremljeni uz veće gubitke od nužnih i uz manje koristi od mogućih. Zbog svega toga je sam proces priključivanja za Hrvatsku važniji od datuma ulaska u Europsku uniju jer se radi o najvažnijem razdoblju za provođenje odlučnih i specifičnih mjera koje stvaraju uvjete za bolju prilagodbu, gospodarski rast, povećanu konkurentnost i ravnopravniju utakmicu sa članicama Europske unije te to osigurava sve bolji život za građane što je apsolutno primarni nacionalni interes. Često se znade čuti, želimo što prije u Europsku uniju, želimo brze pregovore. Jučer je premijer Sanader korigirao neke od tih izjava inzistirajući da nam trebaju brzi i kvalitetni pregovori. Složio bih se uz napomenu. Trebaju nam još brže. Brže i kvalitetnije pripremanje Hrvatske za ulazak u Europsku uniju zbog razloga o kojima sam malo prije govorio. Za nas dakle važan je kvalitet procesa priključivanja. U konačnici, to je važno i u interesu Europske unije. Za nju je važno da Hrvatska dovrši uspješno ovaj proces jer će na taj način dobiti novu državu članicu s uređenim i konkurentnim gospodarstvom i zemlju koja je povećala životni standard i sigurnost svojih građana. Dozvolite na kraju dvije riječi o percepciji ili komunikaciji, odnos prema Europskoj uniji u javnosti. Ako ne bude opće percepcije koristi od pristupanja Europskoj uniji pitanje komunikacije prema građanima i pridobijanje javnog mijenja biti će vrlo težak posao. Uostalom, to i je središnje pitanje komunikacije. Hrvatska mora otvoriti široku javnu debatu o Hrvatskoj uniji jer smo neupitno ušli u razdoblje u kojem treba smireno promišljati i raspravljati o tome koje su prednosti a koji nedostaci članstva u Europskoj uniji. Bez obzira što to nije primarna zadaća Nacionalnog odbora pokušat ćemo tome dati u ovom periodu pred nama i sami svoj doprinos. Građanima treba predočiti uravnoteženu i argumentiranu sliku o Europskoj uniji i pritom iznositi činjenice te im dati realan i iskren prikaz pregovora i učinaka koji će na njih imati buduće članstvo kako bi kroz argumente sami mogli zaključiti je li članstvo Hrvatske u Europskoj uniji ne samo opći i nacionalni već i njihov pojedinačni interes što uostalom ja i osobno vjerujem. U izboru nekoliko napomena bez prepričavanja Izvješća o radu Nacionalnog odbora imao sam potrebu dati ovih nekoliko pripomena. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Neven Mimica. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče! Pozdravljam glavnog pregovarača veleposlanika Drobnjaka! Poštovane kolegice i kolege! Rasprava o Izvješću o radu Nacionalnog odbora u prošloj godini ujedno nam pruža i prigodu za davanje šire ocjene ukupnoga procesa prilagodbi i približavanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Što se samog izvješća tiče Klub SDP-a smatra da se iz njega može iščitati da je djelovanje odbora za praćenje pregovora u prošloj godini doprinijelo ostvarivanju dvaju ciljeva. Prvo, održavanju političkoga konsenzusa parlamentarnih i političkih stranaka o potpori ulaska Hrvatske u Europsku uniju. I drugo, jačanju parlamentarne dimenzije cijeloga procesa europskih integracija i priprema Hrvatskoga sabora za ulogu i zadatke koje će imati kada Hrvatska uđe u Europsku uniju. Nacionalni odbor dobro je iskoristio vrijeme od svoje uspostave u siječnju 2005. godine do početka pristupnih pregovora u listopadu prošle godine. Pripremljeni su i usvojeni svi potrebni postupovni akti, usuglašeno je djelovanje s Vladom i pregovaračkim timom i nadzirane su pripremne radnje izvršne vlasti u uspostavi pregovaračkih timova i institucija. Zato je bilo moguće da se odmah po početku pregovora odnosno njihove prve faze tzv. screeninga Nacionalni odbor aktivno uključi u taj proces. Protok informacija od Vlade i pregovaračkog tima prema parlamentu bio je redovan i sadržajan što je omogućilo normalan rad Nacionalnoga odbora. Rasprave na sjednicama Nacionalnog odbora tijekom prošle godine odražavale su ozračje političkog razumijevanja i često su bile tolerantnije i konstruktivnije nego li je to običaj u hrvatskom političkom životu i političkom nadmetanju. Mi u Klubu SDP-a držimo da postoje valjani razlozi da Izvješće Nacionalnog odbora o radu u prošloj godini dobije prolaznu i pohvalnu ocjenu u ovome Visokome domu. I sada dolazimo do težega dijela naše europske priče. Počinjem pitanjima: kako dalje? Može li Nacionalni odbor zadovoljiti se samo tehničkim i formalnim nadzorom pregovaračkog procesa ili se ujedno treba baviti i širim pitanjima provedbe ukupnih reformi nužnih za uspješno osposobljavanje Republike Hrvatske za članstvo u Uniji? Može li Nacionalni odbor biti odvojen od procesa komunikacije Europe građanima? Čini mi se da bi se u odgovorima na ova pitanja već mogla početi ocrtavati razlika u stavovima SDP-a i vladajuće koalicije. Mi u SDP-u čvrsto smo uvjereni da je proces približavanja Europskoj uniji neraskidivo sastavljen od barem 3 odrednice; pregovora, reformi i komunikacije. U svakom od ta tri sastavna dijela procesa europskih integracija moramo biti jednako uspješni i uvjerljivi. Zaostatak u samo jednom od njih nepovratno ugrožava ostvarivanje ukupnoga europskoga projekta i dovodi u pitanje europsku budućnost Hrvatske. Zato i držimo da se Nacionalni odbor treba pozicionirati kao parlamentarno tijelo koje će razmatrati, nadzirati, usmjeravati i pridonositi uspješnosti cjelokupnog procesa i sve tri njegove dimenzije. Bilo bi nam drago vidjeti da takvu ocjenu o sveobuhvatnoj ulozi Nacionalnog odbora dijele i ostali parlamentarni klubovi. U Klubu SDP-a nismo nažalost uvjereni da se Vlada jednako angažira na ravnomjernoj provedbi i sve tri sastavnice procesa europskih integracija. Sve je više dokaza da se Vlada koncentrira samo na pregovarački proces pokušavajući ga što prije završiti. To opravdava činjenicom da se brzim pregovorima Hrvatska svrstava među države na koje se neće odnositi podjela na one koje imaju i one koje nemaju perspektivu članstva. Ipak čini mi se da je pravi razlog za pokušaj ubrzavanja pregovora vezan uz predizborne kalkulacije vladajućih. Istovremeno proces osmišljavanja i provedbe unutarnjih reformi potrebnih za pripremu za članstvo bitno je usporen. A provedba komunikacijske strategije sasvim je nezamjetna odnosno nepostojeća. Nije neskromno reći da pregovori u ovoj fazi «screening-a» i ne mogu biti nego uspješni jer se u najvećoj mjeri ocjenjuje ono što je u prilagodbi nacionalnoga zakonodavstva, europskoj i pravnoj stečevini učinila bivša Vlada. Ali vrlo brzo će se u pregovorima početi raspravljati o onome što i koliko brzo treba učiniti u nastavku reformi. I tu bi se usporene i odgođene reforme onako kako ih provodi ova Vlada vrlo brzo mogle odraziti na usporavanje i odgađanje otvaranje pojedinih poglavlja pregovora. Bez brzih i kvalitetnih reformi nema brzih i kvalitetnih pregovora. I zato mi upozoravamo da je ta povezanost pregovora i reformi nezaobilazni uvjet i za Vladu i za pregovarački tim i za djelovanje Nacionalnoga odbora. Da ovo ukazivanje na potrebu bitno ozbiljnijega odnosa prema provedbi reformi temeljenih na modelu Europske unije da to sve skupa ne bi ostalo samo načelne prirode ponudit ću i niz konkretnih dokaza: Prvo, u dijelu prilagodbe hrvatskoga zakonodavstva već od početka mandata ove Vlade zamjetan je bitno usporeni rad na predlaganju novih zakona usklađenih sa pravnom stečevinom Europske unije. Prethodni saziv Sabora je u dvije godine, 2002. i 2003. ukupno donio 98 takvih zakona od čega samo u 2003. godini koja je usput rečeno bila i izborna odnosno predizborna godina 65 zakona. I onda posao prilagodbe preuzimaju nova Vlada i novi Sabor i spuštaju zakonodavnu učinkovitost na dvostruko nižu razinu. 32 usklađena zakona u 2004. i 30 usklađenih zakona u 2005. Dakle u dvije godine manje europskih zakona nego li ih je prošli saziv Sabora donio u jednoj godini. A u ovoj godini za prvo tromjesječje predviđeno je u Nacionalnom programu pristupanja Hrvatske Europskoj uniji donošenje 9 europskih zakona. Međutim Vlada nije niti jedan jedini planirani nacrt zakona poslala u tom tromjesječju u saborsku proceduru. Rezultat je 9:0. Samo ne znam za koga. Jedino je sigurno da su gubitnici i Vlada koja gubi svoju reformsku vjerodostojnost, ali i svi oni u Hrvatskoj koji očekuju brze i uspješne prilagodbe. Pored zakonodavne neučinkovitosti još je teža sadržajna neučinkovitost Vlade. Još nemamo cjelovitu gospodarsku analizu koristi i troškova članstva. Nemamo procjenu utjecaja članstva na pojedini sektor gospodarstva ili pojedinu regiju u Hrvatskoj. Nemamo strategiju restrukturiranja i razvoja gospodarstva po sektorima i regijama. Nemamo program poticaja i provedbe toga restrukturiranja. Nemamo industrijsku politiku. Nemamo osmišljenu cjelovitu reformu poljoprivrede. Nemamo politiku ravnomjernoga regionalnog razvitka. Nema nastavka procesa decentralizacije, nadležnosti i financiranja lokalne i regionalne samouprave. Zato nam jednostavno i nije jasno čemu se i kako prilagođavati, što i kako reformirati ako ne znamo procijeniti što nas to čeka u Uniji? Ako ne znamo kamo idemo svaki put nam je dobar. Nadalje gospodarska politika nije još definirana kao osmišljeni sklop mjera koje bi dovele do veće konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. A u gospodarstvu konkurentnost je sve. Prijedlog Nacionalnog vijeća za konkurentnost sa 55 preporuka za povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva odavno je već postao zaboravljeni papir umjesto da posluži kao vodič za konkretizaciju vladine gospodarske politike. Čak ni na razini temeljnoga modela nije razvidna jasna strategija gospodarskog razvitka. Iako su za gospodarstvo na razini BDP-a po stanovniku ispod 10 tisuća dolara daleko učinkovitije su se pokazale mjere strukturne politike usmjerene prema razvoju konkretnih trgovačkih društava, sektora i regija, Vlada se uporno priklanja mjerama monetarne, financijske i fiskalne politike koje prave učinke tek daju u gospodarstvima sa vrlo visokom bruto društvenim proizvodima. Iz ovakvoga koncepcijskog lutanja proizašlo je i neprimjereno i prijevremeno inzistiranje na zadovoljavanju kriterija iz Mastrichta koji su potrebni za uvođenje EUR-a a ne za ulazak u članstvo Europske unije. Vlada nadalje nikako ne uspijeva pokazati koliko uspješna može biti u reformi pravosuđa i borbi protiv korupcije. Za sada se postojanje strategijskih opredjeljenja pretočenih u deskriptivne dokumente želi prikazati kao jamstvo da će oni biti i stvarno provedeni. A iz Europske unije dolaze nam jasni signali da će dosadašnju mantru pune suradnje sa sudom u Haagu zamijeniti inzistiranje na punoj i konkretnoj provedbi reformi u sudstvu i smanjivanju korupcije. Bez čega nema niti gospodarskog razvoja, a niti članstva. U izgrađivanju naših sposobnosti korištenja predpristupnih fondova Europske unije a naročito tzv. programa zajednice u području znanosti, istraživanja, obrazovanja, kulture, mladih primjetni su zaostaci koji dovode do situacije da ćemo u tim programima dugoročnije uplaćivati više novaca negoli ćemo ih biti sposobni iskoristiti za projekte koji bi pomagali našu prilagodbu europskim kriterijima. U svom dokumentu pristupnom partnerstvu sa Hrvatskom Europsko vijeće je u prosincu prošle godine identificiralo 181 reformsku mjeru u čitavom nizu područja u kojima reforme još treba dovršiti, u kojima se očekuje provedba niza konkretnih mjera. Dakle na ovaj problem provedbe reforme ukazuje ne samo SDP nego Vladu na to upozoravaju i europske institucije. Zbog navedenih činjenica da se prilagodba Hrvatske članstvu Europskoj uniji bitno usporava i odgađa, SDP je vrlo kritičan prema reformskom kapacitetu Vlade. Tu kritičnost stavljamo u funkciju bolje i učinkovitije pripreme za članstvo u Europskoj uniji. Želimo potaknuti Vladu da bude odlučnija i vjerodostojnija kada treba mijenjati i pokretati Hrvatsku. Mi tek nekoliko godina imamo do članstva i to je jedino raspoloživo vrijeme za prilagodbe. Ako ga ne iskoristimo za provedbu specifičnih mjera koje će se dijelom i razlikovati od preporuka i obveza koje vrijede za članice Europske unije uči ćemo u Uniju nepripremljeni uz daleko veće gospodarske i društvene gubitke i troškove od onih objektivno nužnih. Ponavljam, SDP će uporno u svom političkom djelovanju i u Nacionalnom odboru i izvan njega povezivati pregovarački i reformski proces jer su oni stvarno i povezani i međuzavisni. Nastavit ćemo biti kritični prema neprovođenju reformi i zanemarivanju komunikacijske strategije, pa koliko god to neki od političkih suparnika ili neki od medija pokušavali prikazati kao nanošenje štete europskom konsenzusu kao izlazak SDP-a iz Saveza za Europu ili kao novo otkriveni euro skepticizam SDP-a. Mi smo posljednja stranka koja bi krenula putem osude i otklona od Europske unije i to smo dokazivali i dokazali svojom dostojnom politikom prema Europi. Mi nismo protiv saveza za Europu, ali smo još više za savez za europsku Hrvatsku. Mi nismo protiv brzih i kvalitetnih pregovora, ali smo još više za brze i kvalitetne prilagodbe i reforme. Za nas nema prijepora oko Europske unije, ali ima dovoljno razloga za prijepor oko brzine i kvalitete reformi koje nas osposobljavaju za članstvo i nikako nećemo prihvatiti pokušaje da se sudjelovanje bilo koje političke stranke u savezu za Europu ograničava samo na davanje suglasnosti na svako djelovanje ili nedjelovanje Vlade u europskim integracijama, pa ma kakvo ono bilo. Ne možemo prihvatiti tezu, ako si u savezu za Europu moraš bezpogovorno podupirati Vladu, a ako kritiziraš Vladu onda si izvan saveza za Europu. SDP ne ruši konsenzus u Europskoj uniji time što upozorava na spore reforme, čak štoviše tako samo jača sadržajnu ulogu saveza za Europu. Savez za Europu oživotvoren u Nacionalnom odboru za nas je pravo mjesto za pravu raspravu o svim ovim pitanjima. Međutim, ako premijer nastavi sa podcjenjivanjem i omalovažavanjem ustavne uloge Hrvatskoga sabora izjavama poput one da se u Nacionalnom odboru ne treba puno raditi mi ćemo u SDP-u znati kako zaštititi ugled i vjerodostojnost Nacionalnoga odbora ako to već neće htjeti učiniti saborska većina. Argumentirani dijalog pogotovo u nacionalnom Parlamentu i Nacionalnom odboru pravi je način da se unaprijede i pregovori i reforme i komunikacija Europe građanima. Zbog toga se nastavak rada Nacionalnoga odbora može i mora temeljiti samo na takvim usuglašenim osnovama koje će obuhvaćati sve odrednice procesa približavanja Europskoj uniji. I završno, SDP povoljno ocjenjuje rad Nacionalnog odbora u prošloj godini, a za ono što nam je dalje činiti ukazujemo da Nacionalni odbor i Sabor i Vlada trebaju znatno više se potruditi da Hrvatska u Europsku uniju uđe što bolje pripremljena, nego li da u članstvo uđe što je prije moguće. Dobra Vlada može učiniti da i reforme i pregovori budu i kvalitetni i brzi. Ali ova Vlada ničim ne pokazuje da je dobra Vlada. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa mislim da bi trebalo ovaj govor gospodina Nevena umnožiti kako bi se pokazalo koliko je moguće o jednoj temi govoriti na neprimjeren način. Ali zadržat ću se sada na ispravcima netočnog navoda. Kasnije ću u svojoj raspravi govoriti o tome. Dakle, nije točno da je manji broj zakona, znači i manju zakonsku učinkovitost. To ne znači, zavisi kakav se zakon donosi. Prema tome, to nije točno. Drugo, nije točno da nema gospodarske politike i da nema mjera gospodarske politike. To je potpuno netočno. Postoje brojne mjere za poticanje gospodarstva itd. Nije točno da borba protiv korupcije nije učinkovita i da nema strategije u toj borbi. Naravno da do vaših redova nije doprla očito strategija borbe protiv korupcije što se vidi iz ponašanja vašeg gradonačelnika Gojka Obersnela u Rijeci koji je oprostio dugove članovima svoga poglavarstva itd. To je sasvim jasno da do vaših redova nije doprlo. Ali ona postoji gospodine Mimica! Nije točno da je riječ o odgodi pristupa Europskoj uniji. Do odgode nije došlo. To je vaša politikansko obraćanje Hrvatskom narodu i zlo upotrebljavanje pozicije u Nacionalnom odboru o čemu ću također govoriti u svom obraćanju.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Slaven Letica.
Ja sam zapravo zbunjen, pošto postoji čitav niz, cijela diskusija kolege Mimice je bila jedna apokaliptična diskusija krajnje ojađenosti koja je u suprotnosti sa temeljnim zaključcima Nacionalnog odbora. Prema tome, sve što je on kazao u sukobu je sa izvještajem pogotovo točkom jedan o kojoj je govorio tu njegov predsjednik njegove stranke gospodin Ivica Račan.
Klub HDZ-a poštovani zastupnik, potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ovo je prvo Izvješće Nacionalnog odbora pred Hrvatskim saborom i ime ne žalosti relativno nezainteresiranost zastupnika jer je u sabornici prilično mali broj zastupnika. No, nadamo se da će to u buduće biti bolje budući da je zadaća Nacionalnog odbora između ostalog i to da svakih 6 mjeseci nakon što pojedina zemlja koja predsjedava Europskoj uniji završi svoj mandat, da Nacionalni odbor izvijesti Hrvatski sabor i da se u Hrvatskom saboru raspravi o tome što je nacionalni odbor radio, koji su bili problemi i ukazivanja na te probleme. Ja se također slažem sa predsjednikom Nacionalnog odbora da treba poticati rješavanje problema i sa strane Nacionalnog odbora. Kojih problema? Pa evo problema prilagodbe našeg zakonodavstva i koji ide svojim tijekom i ne vidim tako probleme u tom pogledu, a ako upoređujemo koliko je količine zakona i broja zakona donešeno ranije i koliko sada pa valjda se neće ponovo donositi oni zakoni koji su doneseni, pa je po logici stvari ostalo manje zakona za donošenje i tu nije količina zakona u pitanju, nego kvalitet zakona koji se pripremaju i oni će nadam se jedan dio tih zakona i do kraja ovog ljetnog zasjedanja doći pred Hrvatski sabor. Dakle, atmosfera u Nacionalnom odboru oko rasprava koji su do sada bili na dnevnom redu, a to je bilo prvenstveno pitanje screeninga, prilagodbe i usaglašavanja odnosno upoređivanja našeg zakonodavstva, europskog zakonodavstva na pojedinim područjima je bilo uspješno. No međutim jedan dio moram reći članova odbora prilično nezainteresirano prate rad odbora. Valjda nije dovoljno svađa u odboru. Mislim da pojedini mediji tretiraju rad Nacionalnog odbora sa stajališta koliko je bilo različitih ili suprotstavljen stajališta u odboru. Ja mislim da rad odbora ne bi trebao biti pod svaku cijenu usklađen, odnosno da ne bude rad u odboru cilj da nema tamo različitih mišljenja. No mi ti različita mišljenja izražavamo na jedan način koji po mom mišljenju je konstruktivan, a to je da unutar odbora raspravljamo, uočavamo probleme, doduše, manji je dio do sada moguće bilo i uočiti i onda pokušamo naći zajednički stav o tome. To ne znači da ćemo sakrivati probleme, da ćemo ih uljepšavati, da ćemo ih na neki način retuširati, nego da konstruktivno raspravljamo o problemu budući da je cilj rasprave ne samo da se usuglasimo oko bitnih pitanja. Više je to da pokažemo jednu ozbiljnost i usklađenost u odnosu na proces koji imamo prema našim pregovaračima s druge strane. Znači, da postignemo maksimalni konsenzus oko bitnih pitanja kako bi dali i potporu pregovaračkom timu koji do sada po mom mišljenju sjajno obavio, ja bih tako rekao, svoj dio posla. I tu mogu izraziti svoju na neki način pohvalu glavnom pregovaraču i ministrici koja vodi pregovarački tim i svim onima koji su do sad sudjelovali u radu pregovaračkih timova i koji su dobro i kvalitetno obavještavali Nacionalni odbor o tim pitanjima. Međutim, ja sam i na odboru, a i danas ću ovdje reći da ne bi trebalo sada neke stvari posebice ovdje koje je iznio gospodin Mimica na tako dramatičan i tako nezaslužno kritičan način upućivati prema Vladi. Vlada, odnosno pregovarački tim, pregovarački tim i Vlade, odnosno prvenstveno Vlade, i on radi dobro. Anticipirati moguće probleme je dobro. dramatizirati i predimenzionirati moguće probleme nije dobro, nego je to pokušaj da se stvori alibi i da se može jednoga dana kazati jesam li ja to govorio. Ali gospodine Mimica vi govorite dugi niz godina u pregovaračkim procesima. Bili ste i u onoj Vladi, Matešinoj, i u ovoj prošloj, pa ste bili i glavni pregovarač. I vi ste gospodine Mimice, ja mogu sad kazat to, inače to ne bi spominjo da vi to niste ovako dramatično to iznijeli nepotrebno, da ste vi pregovarajući o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju ishitreno zaključili i donijeli neke odluke, odnosno prihvatili kao u obliku konačnog sporazuma koji smo kao oporba tada ocijenili ishitrenim, brzim i s računatim na unutarnje političke efekte, budući da je ta sporazum donesen nekoliko dana prije lokalnih izbora. Pa smo između ostalog govorili o pitanju nekretnina, koji je glavni problem, očito uz poljoprivredu, ribarstvo itd. da je bilo kvalitetnije i bolje da su je produžili pregovori o stabilizaciji i pridruživanju, a ne da se one ubrzano dovrše prije lokalnih izbora. I sada vi na odboru govorite o tome kako pregovarački tim treba biti jako, potrebno je da on pokuša ispregovarati povoljnije pozicije recimo u pogledu nekretnina. A vi ste dali okvir za to i mi smo dužni prilagoditi, odnosno tog se Sporazuma držati. I nemojte sada, jer možemo otvoriti Pandorinu kutiju pa govorit što se je moglo, a što nije bilo od prošlosti. A isto tako o tome govoriti i govoriti kako ćemo rasporediti moguće promašaje, pa da to bude, mi ćemo se isto tako potruditi da to dokažemo koliko se je moglo, a nije. Znate? A sada unaprijed govoriti na takav dramatičan način o tome što Vlada ne radi, kako nema viziju itd., o tom potom. To ćemo vidjeti. Imamo pregovaračko vrijeme, imamo sposobne pregovarače, imamo najavljene reforme, imamo najavljene prijedloge za pojedine ovlasti kako ih razriješiti i prilagoditi onomu što nas očekuje u Europskoj uniji i to. Jedan sam od onih koji je na Nacionalnom odboru o tome govorio odgovorno i predlagao isto tako da se ponuka i Vlada, da Nacionalni odbor da odgovarajuće prijedloge i potiče Vladu na takve reforme. Jer nama to nije zabranjeno, to je, mi smo izraz Sabora, prema tome odbor Sabora i možemo Vladi predlagati stanovite prijedloge i reforme i sl. u pogledu toga kako bi naša pregovaračka pozicija i naš tim mogao kvalitetnije pregovarati i imati jednu situaciju u zemlji u gospodarstvu u pojedinim granama koji će zapravo maksimalno prilagoditi te naše mogućnosti onima što očekujemo u Europskoj uniji. Dakle, nisam protiv kritičnog pristupa, ali sam protiv dramatiziranja. Pogotovo od vas gospodine Mimica koji ste jedan od najvećih aktera cijelog prijeđenog puta. Pa prema tome ako nešto nije dobro to je plod i vašeg rada, po mom mišljenju uspješnog rada, ali na nekim područjima i neuspješnog. Zato smatram i predlažem da podržimo izvješće Nacionalnog odbora u pogledu onoga što smo učinili zadnjih nekoliko mjeseci od osnivanja odbora. Pregovori su trebali početi ranije, nisu, počeli su u 10. mjesecu. Za ovih 5, 6 mjeseci mislim da je odbor, Nacionalni odbor odradio dobar dio svog posla. Jedan dio članova Nacionalnog odbora su radili vrlo intenzivno i bili na svakoj sjednici, jedan dio nije i mnogi nisu dolazili u zadnjih nekoliko sjednica što smatram da to treba, predsjednik odbora je najavio razgovore sa pojedinima, neka obavi razgovore, ako ti razgovori ne budu dali rezultata onda možemo predložiti promjenu tih ljudi koji su nezainteresirani u radu odbora. Zapravo predlažem da budemo kritični, da budemo odgovorni, da pojedina pitanja stavljamo na dnevni red, da pokušamo o bitnim pitanjima i dalje postići konsenzus, ne konsenzus koji bi se temeljio na nekakvim prešućivanjima ili izbjegavanjima problema nego na otvorenom, jasnom i konstruktivnom sagledavanju svih problema, a prema onima s kojima pregovaramo da imamo jaču poziciju kao država i da ne prelavamo naše probleme unutrašnje i da oni budu uzrok slabije pozicije Hrvatske u pregovorima. Još ću reći nekoliko riječi oko komunikacijskoj strategiji. Ja sam jedan od onih koji se zalažem da svaki problem koji iskrsne u pregovorima, a bit će ih dosta, bude prezentiran hrvatskoj javnosti objektivno. Dakle da se ništa ne sakrije pred hrvatskom javnosti, jer nas na kraju očekuje referendum. Svaka faza pregovora mora biti, ali tu postoji i odgovornost medija koji ne bi trebali tražiti ekscesne situacije ili neke stvari koje bi pobudili neke rezerve prema procesu pregovora sa Europskom unijom a niti glorificirati, glorificirati taj put, te pregovore i uopće samo u ružičastim bojama bojiti tu našu buduću europsku perspektivu, dužnost je i pravo naših građana znati o svim aspektima onoga što nas očekuje u Europskoj uniji, negativnih koji će biti gdje ćemo lošije proći, gdje ćemo teže se prilagoditi i onih gdje ćemo proći bolje i gdje ćemo ispregovarati dobro. Dakle objektivno i sustavno izvješćavanje hrvatske javnosti je potrebno. Zato pozivam medije posebno Hrvatsku televiziju da se više zainteresira, da se održavaju razne emisije koje će biti, koje će ljudima dati podlogu za razmišljanje i opredjeljenje da li su i koliko su za ovo što Hrvatska čini. Dakle i da se pozovu slični predstavnici zemalja koji su prošli taj put, koji imaju već pozitivna ili neznam kakva iskustva oko toga da nam kažu o tome. Što nam ne bi rekli o tome javno poljoprivrednici iz Poljske ili iz Slovačke ili nekih zemalja koje su slične nama, da ne moramo mi prolaziti ono što su oni već prošli, da možemo iz njihovih iskustava nešto sami uzeti i prilagoditi našim pregovorima, našem uopće stavu o pojedinim pitanjima koja ćemo braniti u pregovorima sa Europskom unijom. Dakle ja podržavam izvješće predsjednika Nacionalnog odbora, ali sam se morao osvrnuti na ovako dramatičan i nepotrebno da tako kažem, nepotrebno dramatiziranje ovoga što je gospodin Mimica ovdje izrekao, a možda bi bilo to daleko uvjerljivije da se osvnio malo i na ono što je on do sada radio pa i u pozitivnom i u negativnom smislu. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Neven Mimica.
Hvala lijepa. Ispravio bih netočan navod poštovanog potpredsjednika Sabora, da je Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju na brzinu ispregovaran i da je bilo tko iz SDP-a, ja osobno ili bilo tko drugi, tražio sada da pregovarački tim ispravi te pogreške. Sam Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju ne otvara tržište nekretnina budući da je to tržište po našim nacionalnim propisima već danas liberalizirano za 97% građana Europske unije. Isto tako nije točna tvrdnja da je cijeli govor bio dramatiziranje onoga što je napravljeno, jer je to bilo samo ukazivanje na ono što još treba napraviti. Prema tome bolje je shvatiti upozorenje kao poticaj za reforme koje su nužnije za brzu provedbu pregovora.
Klub HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine glavni pregovarač. Ovo je prvo izvješće Nacionalnog odbora i ono zapravo nam pruža priliku da s jedne strane razmotrimo dosadašnji pregovarački proces, a s druge strane da razmotrimo dosadašnju ulogu ovog Nacionalnog odbora. Kad je odbor formiran, ja sam ga u šali nazvao "nadzorni" odbor i to zato jer sam smatrao da ovaj odbor treba biti taj koji nadzire pregovarači proces i koji služi kao svojevrsna savjest nacije u pregovaračkom procesu upozoravajući pregovarače i hrvatsku Vladu na pojedina zastranjenja od dogovorenih ciljeva pregovaračkog procesa, odnosno barem od dogovorenih strategija ako takove strategije uopće postoje. Kada sam svojedobno posjetio danski Parlament, oduševila me činjenica da su Danci pedantno to sve skupa riješili proširenjem Odbora za europske integracije koji je dopunjen sa stranačkim čelnicima i uz izmjenu Poslovnika parlamenta dobio čak i ovlasti da o pojedinim manje važnim zahtjevima iz Europe raspravlja sam ne opterećujući cijeli parlament pa čak i glasuje u ime parlamenta jer ga je za to ovlastio parlament. Također u Danskoj je komunikacijska strategija riješena također vrlo pedantno o čemu mi možemo ovdje samo sanjati, a to je da je pri tom istom Odboru za europske integracije danskog Parlamenta formiran iznimno veliki informacijski centar koji služi kao baza podataka ali doslovce o svemu što se tiče europske regulative i prakse u pojedinim državama članicama ne samo za zastupnike i ministre nego doslovce za svakog građanina Danske. O tome također možemo samo sanjati. Dakle to su ciljevi kuda bi trebalo, odnosno na koji način bi bilo idealno kada bi se vodio ovaj Nacionalni odbor. On naravno je jako daleko od toga i to u prvom redu zato što je nakon veličanstvenih supotpisa, suglasja svih parlamentarnih stranaka dobiven odbor koji se zapravo mjesec za mjesecom sve više marginalizira i koji zapravo nema onu ulogu koju bi morao imati, odnosno koju je po našem sudu morao imati od samog početka. Mi za dio pregovaračkog procesa zapravo nemamo uopće pregovaračke strategije. Navest ću da nemamo jasnu strategiju primjerice za ribarstvo, ali jednako tako nemamo za dobar dio pregovaračkog procesa ni gospodarske procjene što znači ako pristanemo na ovaj ili na onaj zahtjev iz Europske unije. I zato bi se suzdržao od ocjena o sjajnom dosadašnjem tijeku pregovora. Ja bi bio skloniji jednom zdravom skepticizmu kada je riječ o tome koliki su dosadašnji hrvatski uspjesi u tim pregovorima. Uloga Nacionalnog odbora trebala je biti u ovoj fazi, dakle, motiviranje hrvatske Vlade, motiviranje pregovaračkog tima na izradu pregovaračkih strategija, odnosno na izradu gospodarskih procjena, dakle, odnosno procjena učinaka pregovaračkog procesa na pojedine grane hrvatskog gospodarstva. Za nešto od toga potrebni su naravno i odgovarajući preduvjeti. Ako ništa drugo, Nacionalni odbor je trebao biti informiran, a po meni nije, o tome imamo li za pojedine od tih pregovora uopće dobre informacijske preduvjete. Pred koje veče smo mogli čuti da Hrvatska država još uvijek nije izradila niti ekološki održivi maksimum izlova na našoj polovici europskog mora, odnosno u budućem gospodarskom pojasu pa je potpuno misteriozno na koji će se način voditi pregovori o partnerstvu u ribarstvu sa Europskom unijom. O tim stvarima trebao je biti izvješten Nacionalni odbor. Nažalost, to se nije dogodilo. Najočitija marginalizacija Nacionalnog odbora dogodila se kod niza parcijalnih pregovora sa Europskom unijom koji su vođeni potpuno mimo Nacionalnog odbora mada su se zapravo ticali pojedinih grana gospodarstva, odnosno ticali su se pojedinih segmenata pregovora sa Unijom. Navest ću primjer Protokola 7 koji je odrađen a da se o cijelom tom postupku uopće nije pitao Nacionalni odbor. Navest ću pitanje trgovine čelikom sa Europskom unijom. Kao što znate, u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju nema spomena o nikakvim kvotama, nema spomena o nikakvim zaštitnim carinama od strane Europske unije, pa ipak je Hrvatskoj nametnuta bila smiješno mala kvota za izvoz čeličnih … [[Govornik se ne razumije.]] cijevi iz Siska od svega 25 tisuća tona. Dakle, jednu petinu sisačke proizvodnje radi navodno … [[Govornik se ne razumije.]] niske cijene sisačkih proizvoda, a od 1. veljače prošle godine je i ta smiješno mala kvota za izvoz na tržište Unije ukinuta i nikome ništa. Ni o tome nije konzultiran Nacionalni odbor. Također spomenut ću ovdje žustru raspravu koja se na inicijativu Kluba HSP-a vodila povodom prihvaćanja Vlade da provodi sa Europskom unijom parcijalne pregovore o strategiji reforme tržišta šećera, odnosno o trgovini šećerom sa Europskom unijom. Podsjetit ću, radi se o pregovorima koji su se vodili sa Europskom unijom temeljem još uvijek neslužbene strategije tržišta šećera unutar Europske unije koja će možda postati službena ako je Europska unija prihvati u srpnju ove godine. Ali neovisno o tome, Hrvatska je ipak ušla u te pregovore, i što je posebno interesantno, ušla je u te pregovore uopće ne konzultirajući Nacionalni odbor. Na to smo upozorili ovdje ne samo mi iz HSP-a na saborskoj raspravi koju smo inicirali o tom pitanju nego i svi oporbeni klubovi. Rasprava je počela, rasprava je provođena, rasprava je završena, a da o tome nije konzultiran Nacionalni odbor. Na sreću, završilo je dobro i to najviše zato što je ministar prihvatio pregovarački model kojeg smo mi iz HSP-a zastupali, a to je da se ne brani godišnji izvoz kao kvota nego da se brani proizvodnja po hektaru kao kvota jer je to doista najbolja pregovaračka strategija i na to Europska unija nije imala protuodgovora kao što smo i predviđali i to je, eto Bogu hvala, dobro završilo. Ali cijeli taj postupak, podsjećam, proveden je bez konzultacije Nacionalnog odbora. Nacionalni odbor dakle za čitav niz spornih, a za Hrvatsku iznimno bitnih parcijalnih pregovora sa Europskom unijom uopće nije bio pitan. Tu je naravno čitav niz spornih pitanja koji su naslijeđeni iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koji je specifikum Hrvatske jer nijedna od 10 novih članica nije imala već tako čvrsto definirani okvir pregovora kao što to ima Hrvatska. Sve su druge polazile manje-više od nule. Mi krećemo ne od nule nego na nekim mjestima od minus 100, posebno kada je riječ o nekretninama. I zato je bila doista čudno da se toliko energije i žuči potrošilo na sjednicama Nacionalnog odbora oko pitanja nekretnina, mada je kristalno jasno da je to pitanje nažalost zacementirano na način na koji je zacementirano već sada. 1. veljače 2009. moramo tržište potpuno liberalizirati uz neke iznimke koje se mogu eventualno nametnuti radi zaštite javnog dobra, ali neovisno o svemu tome traje opće stampedo kupnje nekretnina kroz poslovni nastan firmi, odnosno kroz podružnice firmi Europske unije u Hrvatskoj. O tome nažalost opet Nacionalni odbor nije bio konzultiran. Također Nacionalni odbor nije konzultiran ni po pitanju činjenice da Hrvatske nema u proračunu Europske unije u "financial prospective" za razdoblje do 2013. Možemo se tješiti da će možda biti Hrvatska ubačena u rebalans 2009., ali to su samo naše utjehe. Nas u ovom dokumentu ali nema. Dakle, nitko u Europskoj uniji trenutno ne predviđa članstvo Hrvatske do 2013. i to je tema o kojoj se također morao očitovati Nacionalni odbor. Naravno, ono što je također misteriozno jest to zašto je Nacionalni odbor ostao marginaliziran i kada se radilo o čitavom nizu prilagodbi zakona. Dakle, ulazak u Europsku uniju znači uz ostalo i prilagodba čitavog niza zakona. Mi smo međutim svjedoci da pod firmom onom, dakle, pod oznakom "P.Z.E.", dakle, da se radi o europskoj prilagodbi zakona možete u Sabor poslati što god vas je volja i sve u nadi da će to većina zastupnika doživjeti kao nužnu i potrebnu prilagodbu tog dijela zakonodavstva regulativi Europske unije. Tako smo bili svjedoci jedno barem 4 varijante Zakona o telekomunikacijama koji je svaki put imao oznaku "P.Z.E." i svaki put je dokazivano da je upravo to završna i najbolja moguća, upravo genijalna varijanta koja je potpuno usklađena sa Europskom regulativom. Kad tamo pročitate Aquis a u Aquis-u piše da Hrvatska zapravo nema politički interes i još ga nije iskazala za pravu liberalizaciju telekomunikacija. Da je tomu tako, to možete vidjeti dan za danom, da ne spominjem ovu zadnju aferu sa preuzimanjem ISCONA od strane HT-a. Ali ono što želim reći jest to, ako je riječ o zakonu koji prilagođava Hrvatsku europskoj regulativi onda se očekuje da se o tome mora konzultirati Nacionalni odbor jer je to zapravo uz ostalo i njegova suština. Spomenut ću ovdje i Zakon o linijskom brodskom prometu koji je kroz Sabor guran upravo pod izlikom navodnog usuglašavanja sa europskom regulativom da bismo uočili da su neki dijelovi zakona zapravo pisani potpuno mimo Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i da je Hrvatska, da nismo intervenirali amandmanima, mogla donijeti zakon koji je bio nepotrebno liberaliziran, čak i u odnosu na vrlo stroge uvjete koji nam nameće Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, primjerice kad se radi o ulazu stranih brodara ili stranih mornara na naše tržište rada. Uloga Nacionalnog odbora jest to da dakle bude motivirajući faktor kada je riječ o izradama strategije. Također da bude onaj koji je konzultiran kada je riječ o spornim pregovorima sa Europskom unijom, da Nacionalni odbor bude konzultiran kada je riječ o prilagodbama zakona i to zato jer je on zamišljen upravo tako da bude svojevrsna savjest nacije kada je riječ o pregovorima sa Europskom unijom. Nas zanima dakle sustavnost, a ne površnost kada je riječ o pregovorima, nas zanima odgovornost, a ne nazdravičarski pristup kada je riječ o Europskoj uniji, nas zanima jasna i cjelovita slika prilagodbe Hrvatske za Europsku uniju. Ona se ne, ta slika prilagođenosti Hrvatske ne postiže se sa isticanjem hrvatske zastave zajedno sa zastavom Europske unije u Hrvatskom saboru jer mi nismo članica Europske unije koliko je meni poznato, ali se sposobnost prilagodbe Hrvatske daleko bolje očituje i našim partnerima u Europskoj uniji kroz sustavniji pristup pregovorima, kroz detaljnije analize, kroz temeljitije rasprave i kroz potpunu informiranost ne samo nas zastupnika, nego i hrvatskih građana. Sve to skupa treba sa svoje strane poticati i Nacionalni odbor, a u ime našeg kluba još jednom ističem oštar prosvjed što je Nacionalni odbor bio u čitavom nizu iznimno važnih pitanja marginaliziran i da ga se za većinu od tih spornih pitanja nije pitalo, a trebalo ga se pitati. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravit ću netočan navod kolege Tadića koji je rekao da nitko u Europskoj uniji ne predviđa Hrvatsku prije 2013. To naprosto nije točno. Kolega Tadić da ste, to je druga stvar što nas nema u proračunu, to ne znači da nas ne predviđa. Da ste slušali pažljivo što su govorili europarlamentarci ili članovi Europske komisije onda biste čuli da očekuju Hrvatsku puno prije 2013., odnosno točnije neki je očekuju već 2009., čemu se i mi nadamo jer će Hrvatska biti vrednovana prema vlastitim postignućima, a pregovore ćemo ja vjerujem sa ovako kvalitetnim pregovaračkim timom do kraja 2008. godine, prema tome nema razloga sumnjati da ćemo vjerojatno već 2009. biti punopravni članovi Europske unije.
I poštovani zastupnik Emil Tomljanović, ispravak netočnog navoda.
Pa, netočno je da Nacionalni odbor nije bio konzultiran ili da na Nacionalnom odboru nije bilo raspravljeno sve ono vezano za nekretnine, odnosno tržište nekretnina. Uvaženi kolega spomenuli ste u ovom smislu točno nekretnine i u tom smislu ja vam ja ispravljam netočan navod jer je on u tom smislu netočan i Nacionalni odbor je o tome raspravljao, kvalitetno raspravljao i čak se iznjedrio nekoliko vrlo bitnih inicijativa u smislu razrješenja ovog problema. Hvala.
Klub HSLS-a, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani gospodine Drobnjak, kolegice i kolege. Mi u klubu HSLS-a imamo ambivalentne osjećaje glede ovoga Izvješća. Nema sumnje da je dobro da je Parlament formirao svoj Odbor koji bi doista trebao imati ovu, kako kolega Tadić kaže, nadzornu funkciju i da i Parlament kao najviše zakonodavno tijelo naše zemlje kontrolira, nadzire ono što radi izvršna vlast i s druge strane po definiciji Parlament je uvijek u mnogim stvarima puno slobodniji da donosi određene odluke koje onda bi trebale i mogle obvezivati naše pregovarače, našu Vladu. Ali svakako da to nije i jedina funkcija ovoga Nacionalnog odbora. Čini mi se također da bi ovaj Nacionalni odbor trebao imati ovu prosvjetiteljsku funkciju, motivirajuću. Mi imamo ovdje osjećaj da zapravo, stvara se zapravo dojam da mi svi znamo što nas to čeka jednoga dana kada uđemo u Europsku uniju. Mislim da je to jedan pogrešna premisa. Bojim se da mi zapravo i ne znamo koji su svi problemi koji nas čekaju, a onda upravo te probleme treba na jedan vrlo iskren, transparentan način objelodaniti naciji i pokazati da doista ima dobrih elemenata, da te dobre elemente treba zadržati, ali također nas i čekaju čitav niz onih vrlo neugodnih situacija i vidjeti da li te neugodne situacije, da li ih je moguće popraviti i koji su to mehanizmi popravljanja tih onih neugodnosti eto u kojima se isto također javno govori, problem nekretnina, problem ribolova i što sad mi to možemo činiti da na upravo tu kompleksnost, europsku kompleksnost odgovorimo svojom vlastitom kompleksnošću. Mislim da je to zapravo ono pravo pitanje da li mi to jesmo u stanju na kompleksnost koja se ne mijenja sama po sebi, koja je zadatost, kako mi možemo urediti naše odnose u društvu koji bi onda mogli biti kompatibilni sa tom ovom nešto kompleksnošću, nešto složenijega ili više razine. I bojim se da se onda upravo u tim stvarima zapravo gubimo. Imamo da smo tu majstori, da mi mnoge naše, mnoge ove dobre, plemenite namjere zapravo ispraznimo od svakoga sadržaja. Postoji konsenzus i na kraju tako je to i prije godinu i više dana u parlamentu i bilo da i inače konsenzus unazad nekoliko godina da doista nema niti jedne relevantnije političke stranke u Hrvatskoj koja je protiv ulaska Hrvatske u Europsku uniju. I ako je tome tako onda doista ne mislimo da na ovoj temi se može voditi predizborna kampanja. Iskustva iz posljednjih nekoliko tjedana, mjeseci nas zapravo uče i pokazuje se da i to može postati predizborna tema koja zapravo ponovo nas vraća na neki početak i ponovo pokazuje da zapravo i onaj taj konsenzus je bio prividan i da on zapravo samo funkcionira u nekom eto relativno neutralnom političkom vremenu. Čim se to vrijeme ovako na neki način počne zgušnjavati, čim nam se približavaju izbori onda se zapravo pokazuje da stvari i ne stoje tako dobro kao što smo to htjeli i što nam se činilo kada smo ovakvo jedno tijelo i formirali. Znači, po mišljenju Kluba HSLS-a bilo bi jako dobro da Nacionalni odbor bude taj koji će aktivno sudjelovati u kreiranju javnoga mijenja i upravo u onome to što je dobro da to dobro zadržimo a ono što je loše da vidimo da li je moguće popraviti ili na kraju da kažemo da se na neke stvari jednostavno mora pristati jer su takova pravila igre i ta pravila igre nakon izvjesnoga vremena će dati i takove rezultate. Bilo bi isto također dobro da na neki način odbor umjesto i onih svađa koje smo unutar njih imali glede određenih naših tema koje onda kada nisam za to da to ne bude dio našega svakodnevnoga javnoga života ali upravo pokazuje tu strast i jednu drugačiju situaciju koja onda obično nam pokaže naše pravo lice, kažem kada se približavamo nekim dramatičnim događajima a svakako da ova predizborna godina to na neki način i jest i onda odjedanputa se pokazuje čitav niz ovih razlika koje nisu nimalo dobre i koje ne koriste ne toliko u tome što se događati u Europskoj uniji nego zapravo ne koriste unutar naše pripreme kako bismo se što brže, što učinkovitije pripremili za ono što nas čeka kada uđemo u tu jednu novu okolinu, u novu zajednicu. Isto također bilo bi dobro da znamo koje su i zapravo same prosudbe i članova Nacionalnog odbora i posebice predsjednika glede našega mogućega ulaska u Europsku uniju. Bili bi vrlo važni da članovi Nacionalnog odbora a posebice i predsjednik ima dobre kontakte sa posebice ovim zemljama koje su bile tranzicijske, koje su 2004. godine ušle u Europsku uniju, da upravo budući jedna od ideja je da se sudjeluje u kreiranju javnoga mijenja bi trebala biti i ta upravo da sada već imamo neka druga iskustva i da na ovaj kada se na neki put kreće onda da ne moramo ponijeti svu onu prtljagu koja nam je nepotrebna i koju već neko tuđe iskustvo koje možemo iskoristiti doista vjerujući u dobre međunarodne odnose svih članova Nacionalnog odbora pa svih nas parlamentaraca da su to upravo, zapravo itekako bi bili korisni te kontakti i neke spoznaje iz tih kontakata koje bi na neki način također ne samo ono puko lobiranje koje svi mi radimo preko svojih stranačkih asocijacija nego i ovi osobni kontakti i upravo činjenica i taj autoritet članova odbora i predsjednika odbora koji bi također u svemu tome mogao da pomogne prije svega našoj javnosti i da taj referendum koji nas svakako čeka da doista prođe onako kako smo i postavili tu premisu da je cilj Hrvatske da bude članica Europske unije. Zato kažem upravo svakako da je i pisanje izvješća uvijek jedan žanr kao i svaka žanrovska literatura ima određenih zakonitosti koje nije moguće preskočiti i gledajući sa žanrovskoga aspekta to je korektno napisano. Ali kažem, čini mi se da bi u ovakvim stvarima trebalo imati upravo i više da kažemo izvan ovih standardnih špranci koje se obično u takvim izvješćima rabe pa bi onda upravo i Klub Hrvatske socijalno-liberalne stranke ovo izvješće primio k znanju i na neki način još jedan puta želi apelirati da se oko ovoga ne vodi predizborna kampanja, da Nacionalni odbor doista pored ovoga korektivne uloge nadzora ima i ovaj motivirajuću prosvjetiteljsku i na kraju da bude malo hrabar, u onom smislu da se upusti u određene procjene koje bi eto kažem pripomogle upravo da javnost što prije dobije i informaciju o tome kako i članovi Nacionalnog odbora, parlamentarnoga tijela gledaju na ove procese. Ali ne samo kažem onako deklarativno da je to nama cilj nego jednostavno da tu budu određene i kritičnosti i određene analitike i određene zapravo vizije koja, evo nije ugodno čuti da nas nema u ovoj financijskoj prognozi ali što svakako ne znači, slažem se s kolegom Matušićem. Ali to samo pokazuje da taj put neće biti nimalo jednostavan i da ta kompleksna je još uvijek toliko odnosno prilično nesklona i očito da nije riješila ni neke vlastite sada dvojbe koje se javljaju u toj velikoj zajednici što to znači sa petnaest na dvadeset i pet, pa sada još Rumunjska i Bugarska, gdje je tu mjesto Hrvatske i Turske i koje su zapravo sve još te prepreke koje treba preskočiti i da onda od ove jedne ambijenta koji je bio vrlo sklon Europi, eurofiličan da sami zapravo uskoro ne postanemo i eurofobični i da jedan puta ponovno imamo problema, imajući zapravo problema sa samim sobom da mi te onda probleme transferiramo da su to problemi sa Europom. Ja to tako ne mislim, ali očito da aktivnosti i sve ove radnje i predradnje moraju biti nešto agresivnije i djelotvornije. Evo, u tome kažem Klub HSLS-a prima ovo izvješće k znanju. Hvala.
Hvala. Klub HNS-a poštovana zastupnica potpredsjednica Vesna Pusić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodine pregovaraču, kolegice i kolege! Samo bih htjela prije zapravo nego što počnem sa raspravom u ime Kluba HNS-a ispraviti nešto što se ponavlja pa bi moglo postati i ući u uho kao nešto što je činjenica. Nije istina da u financijskoj perspektivi Europske unije nema prostora za hrvatsko članstvo. Ima. Ta financijska perspektiva se, to je i komplicirani dokument, veliki dokument ali ne treba napamet govoriti nešto čega se mi bojimo, čega se jesmo bojali ali je na sreću u financijsku perspektivu Europske unije postoji mogućnost za hrvatsko članstvo i prostor. Dakle ako mi obavimo svoj posao nije problem u njima u tom smislu da tamo nema novaca za to. Problem je u tome da li smo mi u stanju obaviti svoj posao? Dakle nemojmo miješati te, te dvije stvari? U financijskoj perspektivi Europske unije postoji za to prostor. Izvješće Nacionalnog odbora. Mislim da je važno poći u prvom redu od pretpostavke što je funkcija Nacionalnog odbora? Zašto postoji Nacionalni odbor? Nacionalni odbor daleko od toga da je jedino a bome nije ni glavno mjesto kreiranja politike u Hrvatskoj. Glavna mjesta su i ovaj Parlament i izvršna vlast. Nacionalni odbor je u prvom redu mjesto koje sudjeluje i izražava stanovište Parlamenta u kreiranju pregovaračkih pozicija o spornim točkama. Dakle o onome o čemu pregovaramo. Mi ne pregovaramo o harmonizaciji zakonodavstva i o prihvaćanju modela Europske unije kao takvog. O tome smo se odlučili kad smo se odlučili kandidirati za članstvo. Dakle naša pozicija je da mi to hoćemo. I pozicija naših građana kad smo ih to pitali je bila na preko 70% da mi to hoćemo. Istina je da u Parlamentu harmonizacija zakona ide polako. Istina je da nema gospodarske strategije, ali to nema veze s Nacionalnim odborom. Dakle kad se procjenjuje rad, to ima veze sa našim, našom situacijom u Saboru, našim primjedbama na funkcioniranje pojedinih dijelova vlasti u Hrvatskoj. Na njihov posao koji oni rade, ali nema veze sa funkcioniranjem Nacionalnog odbora zbog toga što ništa od toga se ne radi i nije dužnost Nacionalnog odbora. Situacija na koju nas pozicija Nacionalnog odbora upozorava je da mi u ovom trenutku u Hrvatskoj imamo najmanje 7 tijela različitih, 7 instanci na kojima se vodi politika ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Imamo pregovarački tim, imamo Ministarstvo vanjskih poslova europskih integracija. Imamo premijera koji funkcionira samostalno kao lobist. Imamo Nacionalni odbor. Imamo Mješoviti parlamentarni odbor hrvatskog i europskog Parlamenta. Imamo saborski Odbor za europske integracije i imamo Vanjskopolitički odbor Hrvatskog sabora. To jeste problem utoliko što koordinacije između tih 7 aktera, a vjerojatno bi se netko mogao sjetiti i još ponekog nema. Dakle ne funkcionira nekakva koordinacija toga što mi zastupamo, naravno i mi ponaosob koji imamo te kontakte i razgovaramo. Što zastupamo, savjetujemo se tako da eventualno zovemo jedni druge, ali nema nekog mjesta koordinacije. Nacionalni odbor nije to mjesto. Nije dobio tu zadaću. Možemo se odlučiti pa prenamijeniti Nacionalni odbor i dati mu i tu zadaću, ali Nacionalni odbor nema tu zadaću. Nacionalni odbor ima kao svoju prvu i glavnu zadaću u onim trenucima kad dođe do tema o kojima Hrvatska i svaka druga zemlja koja je ušla ili će ući u Europsku uniju pregovara, a to su u prvom redu rokovi i kvote. To su dvije stvari o kojima se pregovara. O drugim stvarima se ne pregovara. Kad dođe do rokova i kvota u tom pogledu mi još zapravo nismo niti počeli pravi posao u Nacionalnom odboru jer do te faze pregovora još nismo došli. Drugim riječima Nacionalni odbor još nije na redu u punom smislu riječi da obavlja onu svoju zadaću koja je centralna za Nacionalni odbor. A to je da kad dođe do rokova i kvota. Dakle da li pojedino zakonodavstvo moramo početi provoditi za 6 godina ili za 12 godina? Da li u poljoprivrednoj proizvodnji, ribarstvu ili bilo gdje drugdje ćemo dobiti ove ili one kvote? To su prave teme na koje Nacionalni odbor mora imati utjecaja i zbog kojeg smo ga formirali. Dakle da na tim temama Nacionalni odbor da svoj naime ne svoj nego stav Parlamenta i sudjeluje u definiranju pregovaračkih pozicija ako hoćete koje, za koje će se hrvatski pregovarači boriti i na kojima će pokušati postići dobre rezultate. Ali do tih tema još nismo došli. Nacionalni odbor ne može stručno kontrolirati pregovarački tim. Zato imamo pregovarački tim. Nacionalni odbor nema instrumentarij. Nema ljude koji su stručni za pojedina područja. Dakle ne može kontrolirati, ono što je ovdje bilo rečeno, pregovarački tim u tom smislu da polemizira sa nekim stručnim pozicijama koje su ekipe za pojedina poglavlja formulirala. Ali može i mora zastupati konsenzualno ili većinski, svejedno kako je do te pozicije u Parlamentu došlo, poziciju Parlamenta. Političku poziciju Parlamenta o onim temama o kojima se pregovara. I za taj posao, taj posao tekar stoji pred nama koji smo u ovom Saboru i u Nacionalnom odboru i za taj posao se trebamo pripremati. I ako postoje institucije koje bi trebale kroz vrijeme i kroz sazive Parlamenta dok funkcioniramo u ovoj fazi pregovora trajati bez obzira na promjene u Parlamentu kao institucije. To je s jedne strane sastav pregovaračkog tima, a s druge strane tehnologija rada. Naravno da sastav ne može trajati, ali tehnologija rada Nacionalnog odbora. Glavna zadaća Nacionalnog odbora za razliku od Parlamenta je pokušati izgraditi konsenzus unutar Odbora o pojedinim temama koje ćemo onda kao našu poziciju zadati ili predati pregovaračkom timu kao ono što Parlament kao rezultat od njih očekuje. Druga točka o kojoj bih nešto htjela reći je komunikacijska strategija. Mi smo ovdje u Saboru kao što se sjećate donijeli jednu komunikacijsku strategiju koja je po mom mišljenju i tada je bila po očima Kluba HNS-a vrlo konvencionalna. Dakle, sve ono što sjednete što vam može past na pamet da bi trebalo raditi je tamo unutra napisano, ali bez bilo kakvih iskoraka i novih pristupa tome i bez nečega što bi motiviralo naročito jedan novi način u komuniciranju Europe građanima. Jedna od stvari koja je tamo zanemarena, a koju mislim i mi zanemarujemo ovdje u Hrvatskom saboru je da je na kraju nakon svih premijera, svih europskih komisija, svih povjerenika, svih izvršnih vlasti da će biti ti obični prilično zanemareni parlamenti 27 zemalja kada mi budemo ulazili koji će odlučiti hoćemo li mi ući ili ne. Drugim riječima, bez obzira na naše želje, ako svi mi u ovoj zemlji odlučimo da hoćemo ići u Europsku uniju da li ćemo tamo ući neće odlučiti niti Barosso, niti Rehn, niti Ferheugen, niti nitko od naše izvršne vlasti. Odlučit će 27 parlamenata zemalja članica koji moraju ratificirati taj sporazum. Naravno i sam Europski parlament. Prema tome, naša aktivnost kao parlamenta bi morala biti u prvom redu i najviše ne zato samo što smo Parlament, nego što su ta mjesta na kraju najvažnija usmjerena što se komunikacije na van tiče ka parlamentima osim europskog i ka parlamentima 27 zemalja koje će biti članice kada ih se bude pitalo hoće li i Hrvatska biti članica. I isto tako važna druga noga komunikacijske strategije nije što se tiče članstva Hrvatske u Europskoj uniji to je odluka različita od praktički svih drugih odluka koje se donose u zemlji i za koje je dovoljna predstavnička vlast. Dakle, za koje smo mi izabrani ili neki drugi ljudi poslije nas će biti izabrani u Hrvatski sabor i imat će četverogodišnji mandat da odluče o nizu zakona, politika koje će voditi. Članstvo u Europskoj uniji nije takva odluka ne samo zato što je za njega potrebna odluka na referendumu, nego i zato što je nemoguće postati članom Europske unije u punom smislu. Vi možete biti član formalno, a zapravo ne participirati. Puno ima oblika promašaja na tom putu. Ako proces ulaska u Europsku uniju nije vlasništvo najšireg kruga građana. O toj temi kako taj proces učiniti vlasništvom najšireg kruga građana mi se zapravo te teme uopće još nismo dotakli i nismo razmišljali na koji način osim davanja informacije što rade pregovarači, davanje informacija što je nama na to odgovorila Europska unija kojoj vjerojatno se naslanja na premalo poznavanje i institucija i iskustava drugih zemalja, ali i drugih zemalja koje jesu članice. Dakle, na koji način od osnovnih škola na dalje približiti tu institucionalno, kulturalno, politički vrlo raznoliku ideju, približiti građanima ove zemlje, jer ako ne nosimo sa sobom i građane ove zemlje taj projekt neće uspjeti i može nam se dogoditi jedna ironija sudbine, a to je da smo postigli konsenzus između političkih stranaka, a izgubili konsenzus sa svojim vlastitim građanima. Možda je to jedan posao u koji bi se mogao uključiti i Nacionalni odbor, ali svakako i Parlament puno šire. Što se samog izvješća tiče o ocjeni Kluba HNS-a izvješće je vrlo korektno. Mi ćemo ga prihvatiti i za njega glasati iako što se mene osobno tiče moram reći da sam malo iznenađena raspravom koja je slijedila nakon tog izvješća. Hvala.
Hvala. 10,44 isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu po ovoj temi. Klub HSS-a poštovani zastupnik Božidar Pankretić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine glavni pregovaraču, dame i gospodo. Pa evo dozvolite da u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke kažem nekoliko rečenica vezano uz ovo izvješće. Dakako da ako pogledamo izvješće i sve o ovome nije sporno da Klub Hrvatske seljačke stranke podržava ovo Izvješće o radu Nacionalnog odbora. Međutim, postavljaju se ovdje pitanja koja su evo do sada otvorena i u samom izvješću mislim da nemamo nešto posebno govoriti. Rekao bih da je uvažena potpredsjednica vrlo detaljno opisala Nacionalni odbor, njegove zadatke i što bi on trebao učiniti. No, međutim, mislim da ćemo se svi zajedno složiti, makar ponekad baš ne u potpunom suglasju da uloga i našeg Parlamenta, pa onda i u našem Parlamentu pojedinih odbora, u ovom slučaju Nacionalnog odbora nije na onoj razini na kojoj mi svi to očekujemo. Ipak na žalost htjeli ili ne htjeli priznati još uvijek taj ukupni parlamentarizam nije saživio u onom punom smislu u Hrvatskoj i na žalost pojedine stvari koje se onda događaju i unutar toga nisu takve kakve bi mi svi željeli. Možemo se zavaravati, možemo si govoriti da to je tako, ali ako istini pogledamo u oči onda ćemo doći do tog. Zadatak ovog odbora u odluci vrlo jasno stoji da on nadgleda i ocjenjuje tok pregovora, daje mišljenje i smjernice Hrvatskom saboru o pripremljenim pregovaračkim pozicijama. No međutim, da ne čitam dalje jer to sve ovoga trenutka u stvari nije aktualno jer mi još uvijek smo u jednoj ja bih rekao pripremnoj fazi, tj. u fazi u kojoj samo donosimo mislim da će se složiti gospodin Drobnjak određene naše zakone. Pokazujemo ih Europskoj uniji i dobit ćemo nakon toga da li neku uvjetovanost što je za mene u ovom trenutku jedna od najvažnijih stvari u kojoj možda još do sada nismo progovorili. Prema tome, mi moramo znati da još u pregovore nismo ni ušli. Mi smo tek na promatranju, a i usklađivanju da vidimo što smo do sada napravili. Da bi uopće ušli u pregovore, a nažalost to još danas nije ovdje spomenuto mi ćemo možda u nekim područjima dobiti, s obzirom na pregled i usklađenost, screening koji će biti sproveden neke uvjete. I to je po meni možda najvažniji s čime se je trebao do sada i pozabaviti Nacionalni odbor. Nečim sa čime je i pregovarački tim trebao što više upozoriti što će se dogoditi. Neke uvjetovanosti mogu biti na taj način da se kaže vrlo jasno mi ne otvaramo poglavlja, ne otvaramo do onoga trenutka dok vi ne napravite u pripremnoj fazi, znači ne počinjemo uopće ni pregovarati dok još neke stvari niste uskladili u tom dijelu. Ja osobno ću reći, ono što možemo sad ovdje ocijeniti vrlo pohvalno ovom pregovaračkom timu. Mislim da je gospodin Drobnjak i cjelokupna ekipa radi korektno maksimalno svoj dio posla i da tu stvarno se nema ništa, barem ono koliko ja imam uvjet u cjelokupnu situacija i koliko mogu doći do informacija, korektno odrađuje dio posla. Mislim da ukupna situacija koju smo imali u nazad možda nekoliko mjeseci, koja se ponekad želi stvoriti nije dobra. Mi smo krenuli svi zajedno koncenzusom u ovaj dio posla koji možda se nekima manje ili više sviđa, ali europsko opredjeljenje, bez razlike kako neki nas mogu doživljavati neke kao eurooptimisti, neki kao skeptici je čista realnost, idemo tim putem. Pa ja bih uvijek se založio da je onda taj put će trnovit, bit će težak, bit će toliko problema o kojima možda sad, a slobodno to kažem na početku tog puta je teško i predvidjeti. Pa ja ću onda biti slobodan reći da sve kolajne, sva priznanja što će biti nakon tog teškog puta koji je krenuo puno, puno prije godina nego što je osnovan ovaj Nacionalni odbor treba ostaviti za sam kraj. Vjerujem da ćemo se tom kraju svi zajedno veseliti i da će on zasigurno doći. Ono što je problem, ono što ne možemo ovoga trenutka ne naglasiti je to da svi mi kada počnemo govoriti ukupno o ovome onda kažemo, pa da mi ove reforme, ova usklađivanja, sve ovo što radimo ustvari mi to ne radimo zbog samog ulaska u Europsku uniju, mi to radimo zbog nas samih, gotovo evo sve vas ovdje kada govorite negdje ta rečenica se spominje. I mislim da taj posao je nešto o čemu je potrebno i danas progovoriti sa nekoliko riječi. Znači, realno sagledavanje postojećih reformi, svega onoga što je potrebno učiniti ovoga trenutka je dio posla sa kojim se moramo i danas pozabaviti, kojega moramo spomenuti. Nažalost, bili kritički ili ne kritički, doživjeli to ovako ili onako, ali ne zloupotrijebiti to u bilo kakve politikanske svrhe, nego ja bih slobodno samo upozorio na trenutak kada nam vrijeme pomalo ističe, dio posla nije obavljen. Spomenuto je ovdje usporeno usklađivanje što se tiče zakonodavne legislative. Ali ja bih prvenstveno više rekao možda nije ni važno toliko nije prioritetno možda sama ta zakonska legislativa. Ponekad se ona može vrlo ubrzati tako da možda se i uhvati taj vremenski razmak. Ono što je po meni puno bitnije, stvarna reforma ukupnosti u našoj hrvatskoj državi. Da li ona ide onim tempom kao što bi mi ovdje željeli, da li je to stvarna reforma koja se događa. Govorim o svim segmentima. Mislim da tu ne treba naglašavati ni jedan posebno. Ja ću si dopustiti da naglasim posebice segment reformi koje se trebaju dogoditi u poljoprivredi, reforme u cjelokupnom tom sektoru. Puno se diskutira o tome. No nažalost stvari idu izuzetno sporo. Mi tek sada evo mislim da je ovih dana u agenciji SAPHARD agenciji koja će se poslije pretvoriti u jednu od najvažnijih segmenata u dijelu poljoprivrede imamo komisiju koja vrši akreditaciju. Te stvari ne idu onim tempom kojim bi trebale ići. To je trebalo biti gotovo napravljeno još prije godinu dana. Svi znamo da smo evo tu razgovarali ako se sjećate i želite prisjetiti moje riječi kada smo govorili o predpristupnim fondovima, o mogućnosti da na neki način konzumiramo novac iz tih fondova, jasno sam upozorio da moći ćemo to, ali tek onog trenutka kada ćemo imati institucije kad izvršimo prilagodbe, kad napravimo one reforme koje su pred nama. I mislim da na taj način, procjenjivajući realno stanje i ne ulazeći u nikakve političke ili politikanske špekulacije trebamo razgovarati o ovome. Mislim da će biti jako teško. Znate, mi možemo zatvarati oči pred činjenicom da su parlamentarni izbori sve bliže i bliže, a ovaj posao je strašno važan. Nažalost mi u Hrvatskoj, moram to konstatirati, nismo još došli do one razine ukupne demokratske tolerancije u koju možemo određene stari dići na nacionalnu razinu i reći o tome nema političkog prepucavanja, to je prevažna tema koja nas mora voditi u smjeru da bude od općeg interesa. I tu se uvijek potkrade određene stvari. A htjeli ili ne htjeli priznati onda nas to dovodi do usporavanja procesa koje bi trebali imati. Da ne bih ipak preskočio, moram spomenuti neke stvari koje su nam objektivno evo ja bih rekao bile sa strane od ovih već spomenutih pregovora vezanih uz šećer koje ipak nisu iskomunicirane na pravi način. Rekao bih još i danas nisu definirane, jer znate, kvota o kojoj se govori je dobra od 180 tisuća tona. No međutim ne spominje se ona obveza od 80 tisuća tona uvoza. Pa kad se to s jednim, drugim zbrojim onda oni koji malo bolje poznaju tu problematiku, to više nije 180 nego samo 100 tisuća. Bit će tu većih problema. Mislim da je komunikacija bila loša i da je dosta bilo tu određenih problema. Mislim da je potrebno spomenuti ZERP, tj. zaštićeno ekološko-ribolovni pojas. Mislim da to je nužno da što prije se tim pitanjem pozabavi ovaj hrvatski Parlament, da možda po mom mišljenju je Nacionalni odbor dao određenu inicijativu. Jer ako mi razgovaramo o pregovorima, onda su nam bitne određene pozicije. Bez ZERP-a bojim se da su nam pozicije u ribarstvu oslabljene, mislim da u tom dijelu puno više treba učvrstiti naše pozicije, vidimo kako se to događa u našim susjednim zemljama pa kako oni pokušavaju čak i sa onim maćuhicama učvrstiti neke pozicije za neke buduće pregovore ma kakvi oni bili, ali i mi imamo ovdje mogućnost da to učinimo i vjerujem da to možemo. Još jedanput upozoravam, a to sam nekoliko puta već do sada rekao, mnoge države koje su, gotovo većina njih išle u ovom smjeru, znači pridruživanje Europskoj uniji, izradile su studiju "cost benefit studiju" tj. studiju koja će ocijeniti koliko se dobiva, a koliko dajemo u mnogim segmentima o kojima ćemo u budućnosti pregovarati. Mislim da takva studija je potrebna Hrvatskoj, mislim da sa tom studijom ćemo dobiti ipak i onaj dio o kojemu želim na kraju malo više reći, a to je naši ljudi, naši građani koji će na kraju dati zadnju ocjenu. Oni će reći može, ne može, a prije toga moramo svi zajedno disati ja bih rekao i prilagođavati se u tom smjeru. Mislim da je to bitno, mislim da bi nam svima onda lakše da i dođemo do određenih stvari na bolji način. Neću ovdje govoriti sada, mislim da će o tome još biti puno riječi, onih pritisaka koji dolaze iz Europske unije oko prometa nekretnina, oko onih stvari koje su vezane pa i nekih prijedloga uz privatizaciju poljoprivrednog zemljišta. Mislim da sve te stvari će se još puno puno raspravljati. Biti će prilike da to bude u Nacionalnom odboru, vjerujem da ćemo imati i mi svi zajedno, o nama ovisi, se izboriti za što veću, čvršću i bolju ulogu samog nacionalnog odbora, a da evo i ovim upozorenjima koja su bila dobronamjerna upozorimo sve one koji su dužni odraditi dio posla o kojemu je ja bih rekao najegzaktnije govorio kolega Mimica da trebaju to shvatiti ozbiljno i da se tim poslom moraju pozabaviti ne zbog samo Europske unije nego zbog onog što svi govorimo deklarativno, zbog nas samih. Hrvatska seljačka stranka će podržati ovo izvješće. Hvala lijepa.
Hvala. Klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo toliko se priča o svemu tome, a na kraju nam je ovo izvješće podneseno na svega 10 stranica. Međutim bez obzira na sve, ovo tijelo mora nastaviti egzistirati, jer usuđujem se reći da to ulijeva kakvu-takvu vjerodostojnost ovoj državi. I ovo tijelo mora isto tako nastaviti djelovati i sutradan kada dođe do promjene vlasti ili kada se formira novi saziv Sabora. Ja sam svjestan da ovo tijelo točnije ovaj Odbor, nema neku Bog zna kakvu političku težinu, ali je ipak izraz vjerodostojnosti hrvatske politike do Europske unije. Jasno od Europske unije kada je riječ o Hrvatskoj, šta god mislili gospodin Matušić, ništa na žalost neće biti 2009. iako bih ja volio da sam silno u krivu. Tek 2008. Hrvatska se može nadati NATO-u, a to onda znači da tek tamo negdje 2012., 2013. može u punopravno članstvo Europske unije. Za mene osobno to je izuzetno deprimirajuće. Znači na narednim europskim izborima Hrvatske neće biti i volio bih da me gospodin Drobnjak razuvjeri u tim mojim pesimističkim ocjenama. To znači da će jasno hrvatski gorući problemi i ubuduće biti 26,7 milijardi eura vanjskog duga, 9 milijardi dolara robnog deficita, 100 milijardi kuna unutarnjeg duga, 12 milijardi kuna nenaplaćenih računa, rastuća nelikvidnost, 50 milijardi kuna blokiranih sredstava pri trgovačkom sudu, 305 tisuća nezaposlenih, zdravstvo, apsurda centralizacija pa na kraju i ovaj tečaj 1 euro jednako 7,2 kuna. Znači hrvatski gorući problemi možda nisu kada će Hrvatska ući u Europsku uniju već kada i kako prevladati ove nepovoljne gospodarske trendove. Razumljivo je isto tako da Hrvatska nema budućnosti bez Europske unije, toga moramo biti svjesni i takvu poruku moramo na neki način uputiti hrvatskoj javnosti pogotovo bez Europske unije nema budućnosti nakon što su zemlje tranzicije od jedne Mađarske, Češke, Slovačke itd. postale dio Europske unije. Znači Hrvatska mora u Europsku uniju iako je jasno da će 99% hrvatskih građana ispravno primijetiti da su naši suštinski problemi one koje sam spominjao od vanjskog, unutarnjeg duga, mirovina, zdravstvo itd. No, Europska unija je i pitanje naše zrelosti, pitanje naše vjerodostojnosti, pitanje naše ozbiljnosti i konačno naše perspektive. Hrvatska ne može živjeti izolirano, mi nismo jedna Švicarska sa 40 tisuća eura per capita, mi smo Hrvatska koja ima bruto društveni proizvod negdje oko 7 tisuća dolara. Tko je pokrenuo gospodarski rast u jednoj Mađarskoj, Češkoj, Poljskoj, Slovačkoj itd.? Strani kapital. Gospodin Kramarić se doslovce upitao koja su strana iskustva, a ja ću reći pa ona su relativno dobra. Pa pogledajmo bruto društveni proizvod po stanovniku kada je posrijedi paritet kupovne moći. Hrvatska ima paritet kupovne moći izražen sa 8 tisuća 934 da li dolara, dolara vjerojatno. Poljska 10 tisuća 900. Mađarska 13 tisuća i 398. Češka 15 tisuća 570. Slovačka 12 tisuća i 140. Slovenija 17 tisuća 400. Znači oni mogu kupiti, pazite Poljaci negdje oko 2 tisuće dolara robe više na godinu nego Hrvati. Mađari 4 tisuće. Česi 7 tisuća dolara mogu kupiti više robe na koncu godine od građana Hrvatske itd. itd. Slovaci na koje smo nekada gledali s visoka, 3 tisuće i tome sl. Znači ono što treba promijeniti, to je zasigurno i ovakva percepcija hrvatske javnosti. Mi sa ovakvom percepcijom ne možemo učiniti iskorak. Mi sa ovakvom percepcijom možemo samo tapkati na mjestu. Gospođa potpredsjednica Vesna Pusić je apsolutno u pravu kada je rekla jednu lijepu rečenicu, da smo izgubili konsenzus sa vlastitim građanima. 99. godine u srpnju 81,6% podržavalo je građana Hrvatske ulazak u Europsku uniju. Svega 5,3 bilo je protiv. 2001. 68,9% građana Hrvatske podržava ulaza u Europsku uniju, 7,1 je bilo protiv. 2003. 70,9% građana Hrvatske za ulazak u Europsku uniju, svega 16% protiv. 2005. to se dramatično mijenja. 39,2% bilo je za ulazak, 44,6% protiv, a u travnju 2006., znači sada, 47,7% za ulazak u Europsku uniju, 33,1% protiv. Što nam je znači, po meni, činiti? Zatvarati se ili otvarati zemlju prije svega prema relevantnom kapitalu? Za mene je to zapravo bit. Kako dovući taj relevantan kapital? Ako ne onda tko će doći ili tko ostaje? Doći će domaći. Znači, domaći kapital, domaći tajkuni koji je stvaran kroz pretvorbu, privatizaciju i što sad? Zemlja nema novaca, odnosno izbor vam je između stranog kapitala i ovog našeg pretvorbenih mešetara. I sad treba tu birati. Država ne može samo ulagati jer je prezadužena. Zašto tako govorim? Da bih naprosto ogolio stvar do apsurda ali da ustvrdim, ili će kapital doći u Hrvatsku ili će naši građani za tim kapitalom. Mi nemamo izbore. Jasno, monopoliste ne moramo prodavati, INa-u, HT, itd., ali građanima naprosto dopustimo da slobodno mogu raspolagati sa svojim. Jasno sve to može biti nekako na razini proklamacija, ali ono što je izuzetno me zaintrigiralo, to je izjava, posebna mi je draga ta izjava Španjolca, voditelja misije OESS-a, gospodina Fuentesa u Republici Hrvatskoj, jasno, koji kaže da je Republika Hrvatska učinila velik iskorak u približavanju Europskoj uniji te navodi, jasno, početak pregovora, spominje Gotovinu, bolji odnos do manjina. Jasno, naglašava potrebu bržeg povratka izbjeglih Srba jer je njih 300 tisuća napustilo Hrvatsku. Još uvijek je izvan Hrvatske gotovo 200 tisuća, ali navodi i to, to, zato ga citiram, što je izuzetno pohvalno, citiram: "da mediji u Hrvatskoj slobodniji su nego mediji u mnogim članicama Europske unije". I doista, ne boji se nijedan novinar nijednog političara, ali svi političari itekako novinara, što je možda i u redu, a njihovi vlasnici naš krupni kapital. Ne može više u Hrvatskoj političar utjecati na medije. Mediji moraju na politiku i to je dobro. Tužilaštvo, sudove ne, na to ne smiju, ali nije dobro kakvu poziciju ima možda kapital u ovoj zemlji, ali o tome drugom prilikom. Zatim, još nešto što me malo zasmetalo u ovom Izvješću, to je ovaj birokratski rječnik. Mislim, on je gotovo teško očitljiv, neću reći nerazumljiv, ali preopćenit. On je teško pojmljiv, ali bez obzira na sve, ovaj Odbor ima specifičnu političku težinu i kao takav Hrvatskoj je potreban. I utoliko mislim da ne treba ni prijetiti malo ću biti u njemu pa malo ću izaći iz njega. Politički rad, ja sam svjestan, u tom Odboru nikome neće ništa politički, znači, nekoj stranci tako donijeti, ali neće joj niti oduzeti. Rad u njemu prije svega je iskaz odgovornosti do ovih procesa kojima Republika Hrvatska teži, gdje se pristup Europskoj uniji, barem u ovim klupama, doživljava nadpolitičkim pitanjem. E sad, da li Vlada može dezavuirati rad Odbora? Jasno da ne može. Dapače, ako opozicija vodi ovaj Odbor onda može neke druge, onaj za unutarnju politiku, to je manje bitno. Ali istina, svo dobro i toga sam svjestan, što napravi Odbor za sebe će, to je jasno, pobrati vlast. Neće opozicija, ali ni neuspjeh neće biti doživljen kao problem opozicije nego vlasti. A rekoh, Hrvatska neće nažalost, neće iako bi ja to silno želio, u Europsku uniju 2009. Dajte i daj Bože da se ti rokovi 2012., 2013. jednostavno skrate što opet, može se obrojiti ali i ne mora kao neuspjeh Vlade jer smo svjesni da zbog toga u ovim trenucima kada ni sama Europska unija ne zna što će sama sa sobom. Točnije, kada odbija svoj ustav ili kada otvoreno sumnja u apsorpcijsku moć zajednice 25 zemalja, pitanje je koga uopće u ovoj zemlji kriviti. Hrvatskoj je apsolutno Europska unija potrebna. Ne zbog novca, ali i zbog novca. Svaki zajam treba vratiti. Hrvatskoj je ona potrebna zbog dolaska kapitala, zbog prihvaćanja vrijednosti Europske unije, zbog otvaranja naših roba europskom tržištu. I u tome Hrvatska sigurno može i mora pronaći svoj interes i u tome svi mi možemo profitirati. U tome Hrvatska može jasno i prosperirati, odnosno u trenucima kada je vanjski dug ove zemlje premašio 26, gotovo se približio 27 milijardi dolara, Hrvatska bez Europske unije ne može opstati. Mi apsolutno podržavamo kao i svi do sada ovaj materijal. Nadamo se uspjehu Odbora, nadamo se uspjehu pregovarača, nadležnog ministarstva. Iako smo svjesni da Europsku uniju niti treba idealizirati, ali je ne treba ni na koji način marginalizirati. Sve zemlje, još jedanput ću reći, tzv. istočne Europe, koje su ušle u Europsku uniju profitirale su. Teško da bi Hrvatska u ovome bila izuzetak, a na toj kupovnoj moći sam pokušao to i objasniti. I ti podaci najrječitije govore zašto nam je Europska unija potrebna. Da bi ljudi bolje živjeli. Potrebna nam je zbog nas samih, zbog šansi koje se svakom građaninu ove zemlje pružaju. Utoliko ovaj materijal treba prihvatiti. Preko tog materijala uputiti poruku da je hrvatska integracija u Europsku uniju naše nadstranačko pitanje. Ako u tome uspijemo i narod će drugačije misliti o Europskoj uniji, a mi sami ćemo biti vjerodostojniji kada se predstavljamo Europskoj uniji. Ja sam svjestan da Europska unija nije idealna asocijacija, ali bolje u ovoj fazi na ovim prostorima zapravo nema. A to nam je najbolje pokazao razvoj Češke, Mađarske, Poljske, Slovačke na koje smo, kao što rekoh, do ne tako davno sa visoka gledali. Osobno podržavam rad Odbora iako ništa više ne idealiziram, tim više što sam na neki način indisponiran činjenicom da Hrvatska neće u Europsku uniju, po mom sudu, prije 2012. godine i daj Bože da se varam. Ovakvom izvješću koliko god on bio načelan, nema se što dodati, nema se što oduzeti. On je načelan, rekoh, ali je prilika da se o njemu raspravlja i da se polemizira i sa prilikama u zemlji i u Europskoj uniji. Ali još jedanput ću reći, nema nama perspektive bez Europske unije i preko takve jedne teze da od nje samo gubimo, treba naprosto učiniti jedan svekoliki, ne znam kako da ga nazovem, iskorak. Za kraj, gospodin Mimica je rekao također jednu lijepu rečenicu "ako ne znamo kamo idemo, svaki nam je put dobar". Ja ću to ovako malo parafrazirati. Ako narodu ne objasnimo što je Europska unija, onda mislimo ili mislit ćemo da je naš put najbolji, da smo sami sebi dovoljni. To bi bilo naprosto loša poruka jer eto sve zemlje ulaskom u Europsku uniju su profitirale i uvjeren sam da bi se to sutradan dogodilo i Republici Hrvatskoj. Utoliko želim vjerovati da će se i ovi trendovi raspoloženja kada smo '99. imali 81,6% za ulazak, gotovo konsenzus, a danas 47,7% za ulazak naprosto ovaj promijeniti i na tome treba svakako poraditi, ali ponekad i gospoda iz Bruxellesa, Strasbourga i ostalih metropola trebaju imati više razumijevanja za prilike u ovoj zemlji.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Imamo ispravke netočnih navoda. Prvi se javio zastupnik Pero Kovačević. Izvolite kolega.
Gospođo potpredsjednice, ispravljam dva netočna navoda uvaženog kolege Kajina. Prvi je navod netočan kako je sloboda medija u Hrvatskoj veća nego u zemljama Europske unije. Očito niste čitali zadnje podatke međunarodnih institucija gdje smo mi pali u slobodi medija na 83. mjesto zajedno sa Obalom slonove kosti i kaže se da je utjecaj politike veliki i utjecaj razno-raznih lobista. Također kad ste iznosili podatke o kupovnoj moći zaboravili ste kazati da je za Poljsku i ostale zemlje u bruto domaći proizvod uvrštena i siva ekonomija, a u Hrvatskoj nije. Da se kod nas uvrsti siva ekonomija isto bi bilo da smo mi imamo ogromnu kupovnu moć, ali na žalost situacija nije takva. Hvala.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Imamo hitnu povredu Poslovnika. Kolega Kajin, molim vas članak.
209. u kontekstu članka 214. Ja sam samo citirao gospodina Fuentesa, šefa misije OESS-a u Hrvatskoj. Negdje u Hrvatskoj slobodniji su nego u mnogim članicama Europske unije, čak i … [[Govornik se ne razumije.]] Kada je to bilo? "Vjesnik", 1., 2. travanj, dobro možda za 1. travnja pa … [[Govornik se ne razumije.]] , ali slažem se sa ovom ocjenom da kapital dominantno utječe kako će se naprosto pisati, ali to je drugi par rukava, o tome ćemo sutra kada bude bio … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo kolega zastupniče. Vas dvojica ste se očigledno složili, ali kad ste pokušali pogoditi povredu Poslovnika niste pogodili članak. Bilo bi dobro pročitati Poslovnik. Sljedeći ispravak netočnog navoda, zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo u ovoj općoj navali pesimizma ispravljam samo jedan netočan navod. Veli da su nepovoljni gospodarski trendovi. Pa koliko ja znam sva izvješća govore suprotno, a pogotovo rast industrijske proizvodnje i ono što mi je žao da kolega Kajin redovito zaboravlja da je 6 godina bio …/Govornik se ne razumje./… bez turizma, bez stranih ulaganja i dalje i onda normalno da je lako izgraditi ovakvu koncepciju izlaganja. Hvala.
Hvala lijepo kolega zastupniče. U ime kluba HSU-a, kolega zastupnik Dragutin Pukleš. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani zastupnici. Izvješće o radu Nacionalnog odbora daje nam jedan kronološki pregled njegove aktivnosti kao i aktivnosti pregovaračkih timova. Mi na Izvješće nemamo ozbiljnijih zamjerki, ali želimo iskazati neka svoja zapažanja. Iščitavajući ovo Izvješće dobiva se dojam da Hrvatska mora sve slijepo i bez pregovora prihvatiti, često i protiv svojih interesa. To su stavovi i obaveze koje nameću neke od članica Europske unije, kao i neki pojedinci i koje mi ne možemo prihvatiti. Svima nam je jasno da naš politički put je određen, da je Europa i sve što ona nosi naša sudbina, da se moramo spremiti na suživot i zajedništvo s narodima u svom okruženju, ali moramo znati do koje granice. Upravo ta činjenica mora nas potaknuti da već sada donesemo neke zaključke kako ovo Izvješće ne bi bila prazno slovo na papiru. To znači da se donesu obvezujući zaključci za Vladu i ovaj Sabor i to sljedeće. Koliko će trajati vrijeme prilagođavanja za područja, odnosno grane djelatnosti, koje zakone i propise još treba predložiti Vlada Republike Hrvatske, a ovaj Sabor prihvatiti i u kojem roku. Već sada treba predvidjeti što ćemo ulaskom u Europsku uniju dobiti, odnosno koliko će nas ta budućnost stajati. Po čemu ćemo biti prepoznatljivi u Europi, koje su to hrvatske vrijednosti koje bez obzira na ulazak u Europu moramo utvrditi, ne radi Europe već radi nas samih. Da se provodi komunikacijska strategija Republike Hrvatske i da se građani upoznaju sa svim promjenama koje ih očekuju precizno i na vrijeme. Trebamo biti jedinstveni oko glavnih strateških interesa kao što smo bili jedinstveni za osnivanje Nacionalnog odbora jer je to preduvjet uspješnom razvoju Hrvatske na putu u Europsku uniju. U prethodno iskazanim točkama i njihovim usvajanjem pokrenula bi se zajednička inicijativa za gospodarsku preobrazbu hrvatskog društva jer je ono osnova našeg opstanka i identiteta. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Sljedeći je na redu u ime kluba PGS-a, SBHS-a i MDS-a kolega zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, uvažene kolegice i kolege. Dozvolite da se u raspravu o Izvješću Nacionalnog odbora uključimo na način da prije svega u ime kluba regionalnih stranaka PGS, SBHS i MDS kažemo, kažem da i danas kao što smo kod čina osnivanja podržavali smo i podržavamo činjenicu da je Hrvatska formirala Nacionalni odbor, podržavamo činjenicu da u Hrvatskoj postoji svojevrstan savez za Europu neovisno o tome što ga poneki različito doživljavaju, što dakle postoji politički konsenzus koji naravno nije obvezujući u smislu svih stavova u našem putu u Europsku uniju. Mi kao regionalne stranke želimo kazati da želimo da Hrvatska što prije uđe u Europsku uniju. Želimo dakle brze pregovore zbog toga što smo uvjereni da je cos benefit za Republiku Hrvatsku i sve njene građane kroz euro integraciju Hrvatske neupitan. Međutim, želimo tu dodati jedno malo "ali" i jasno kazati da mislimo da niti brzina pregovora a niti sam brz ulazak u Europu niti treba niti je u interesu niti nas niti Europe da bude pod svaku cijenu i da pri tome zanemarimo eventualno neke stvari koje su državi u cjelini i građanima pojedinačno od interesa. Dakle, podržavamo one koji tvrde da moramo znati i građani prije svega moraju znati i vidjeti kroz konkretne rezultate pregovora na određene teme da sve ide onim smjerom da će taj "cos benefit" i ta korisnost ulaska u Europsku uniju biti i za hrvatskog ribara i seljaka, intelektualca, sveučilišnog profesora. Pri tome bismo ovdje podržali one koji su govorili o unutarnjem dijelu one komunikacijske strategije. Mislimo da pregovori možda idu bolje nego li što ta strategija funkcionira i mislimo da je odnos euro optimizma i euro skepticizma u Hrvatskoj takav da se potvrđuje nužno sve što se u procesu euro integracije Hrvatske radi na što jednostavniji i na što kvalitetniji način približiti svakom građaninu a posebno mladima koji će u konačnici biti glasači i birači u vrijeme kad Hrvatska bude ulazila u Europsku uniju. Podržavamo one koji su kazali da nas zanima posebno i poljoprivreda i ribarstvo i ono što ćemo oko toga postići u pregovorima, da nas posebno zanima problematika šumskih područja, poljoprivrednog zemljišta, obale i otoka. Naravno, vlasništvo nad nekretninama ali na način da mi u ime regionalnih stranaka jasno kažemo nas ne zanimaju fobične izjave o zaštiti nekih specijalnih interesa. Znamo što znači ući u Europu, znamo što znači liberalizacija na tim područjima ali mislimo da bismo kao u konačnici i neke zemlje iz prošle grupe koja je ušla u Europu morali i trebali dobiti određene pogodnosti kojim bi se sva ta ukupna liberalizacija koja će slijediti i koja slijedi učinila hrvatskom građaninu što prirodnija i koja bi pogodovala činjenici da i građanin Hrvatske u materijalnom smislu u tom periodu ojača da on može biti konkurentan u korištenju svojih prava na području Europske unije u onom momentu kad postane građanin Europske unije. Posebno mislimo da je važno sve što se tiče javne nabave, o tome ću kazati nešto kasnije. Mi još uvijek u Hrvatskoj imamo sustave centralizirane javne nabave. Prema tome, nešto što sigurno u Europskoj uniji niti postoji niti je primjereno, niti može funkcionirati. Međutim, osim ovoga želimo kazati dakle izvan problematike pregovaranja i sadržaja pregovaranja da je ono što u Hrvatskoj treba učiniti u tom periodu puno važnije i mi mislimo da nas to može usporiti na tom euro integracijskom putu. Prilagodbe koje je potrebno učiniti mi držimo da u Hrvatskoj idu presporo. Naravno, ovdje su kolege govorili o mnogim stvarima koje ulaze u područje prilagodbe, o gospodarskoj prilagodbi, o onome što činimo ili ne činimo u sustavu prilagodbe našeg pravosuđa ili reformi. Ja bih u ime regionalnih stvari podsjetio na neke stvari vezano na unutarnje uređenje ili ti unutarnji ustroj Republike Hrvatske. Nije tako davno da smo u ovom parlamentu govorili o lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Nije davno da smo pri tome govorili o decentralizaciji i o tome kojim tempom ta decentralizacija ide, da smo govorili o položaju općina, gradova i županija, o njihovom financijskom položaju, o njihovoj financijskoj podređenosti i o tome da je kroz financijsku raspodjelu ukupnih poreznih prihoda ove zemlje lokalna i regionalna samouprava nešto što nije kompatibilno sa tim sustavom u Europskoj uniji i da će nam to biti zapreka na putu, na tim euro integracijskim putevima. Ja ću vas podsjetiti a i podsjetit ću samo javnosti radi. U ovoj zemlji je proračun konsolidirane države, tako se to zove, 107 milijardi. Izvan toga Zagreb još ima 7 milijardi i 5 stotina općina i gradova imaju još 7 milijardi. I to je sustav za kojeg su mnogi u ovoj sabornici rekli da je neodrživ. Mi moramo ići u reformu sustava lokalne i regionalne samouprave, moramo planirati dinamiku regionalizacije Hrvatske. Hrvatska ne može imati 20 regija. Županije nisu regije. Ja ću po enti put spomenuti, naša županija je po ovlastima i po fiskalnom kapacitetu ekvivalent talijanskoj provinciji. Ali europske zemlje imaju ono što su Austriji lenderi, ono što su u Italiji regije koji su visoki stupanj regionalne samouprave, samoupravne autonomije i kako god hoće to kazati sa izvornim prihodima. To je sustav u kome po unutrašnjem ustroju funkcioniraju europske zemlje i mi držimo da je neodložno vidjeti kuda smo mi odmakli sa pripremama i planom za reformu lokalne i regionalne samouprave. Naznake koje imamo u vezi zakona kojim se priprema, Zakona o regionalnom razvoju jeste da on na ova pitanja ne odgovara. No, mi ga imamo u planu rada Sabora tijekom 2006. pa ja ne želim prejudicirati. Međutim, mislimo da su ovo pitanja isto tako neodložna i da će nam se uz još neka druga ozbiljno postaviti na putu tom euro integracijskom da ćemo uz problematiku javne nabave, uz problematiku korupcije imati i probleme i na temu neadekvatnog unutarnjeg ustroja Republike Hrvatske. Kada je u pitanju ono što držimo da bismo unutarnjim prilagodbama i političkim konsenzusom odlučnije trebali mijenjati onda držimo važnim kazati i to da je na primjer jednakost građana u smislu dostupnosti zdravstvenog sustava građanin u Hrvatskoj rangirana prema Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji na 110. mjesto. Dok je kvaliteta, stručnost i opremljenost hrvatskog zdravstva rangirana na 40. Prema tome, mi moramo reformu zdravstva koja spada u te potrebne prilagodbe, u te potrebne reforme izvršiti na način da taj sustav učinimo u smislu jednakosti građana i dostupnosti sustava građanima tako da dođemo otprilike na to 40. mjesto na kome smo po stručnosti i po opremljenosti zdravstva a ne da držimo sramotno 110. mjesto. Ali mi u to moramo ići a ne možemo to odgađati kao što to ja ne znam već po koji puta se odgađa u smislu prave rasprave u ovom parlamentu koji je za to zadužen. Isto tako i u drugim područjima vezanim za zdravstvo postoje slične stvari. Mi u zdravstvu imamo sustav centralizirane nabave. Nedavno je o tome, se jako puno govorilo. Pa to znači da je subsidijarnost u ovoj zemlji primijenjena na način da u gradovima u kojima postoje klinički bolnički centri, u kojima postoje medicinski fakulteti, 20, 30 ili 40 godina nema dovoljno stručnog kadra da može voditi sustav nabave medicinske opreme već se to mora raditi sustavom centralizirane nabave na relaciji Hrvatski fond i Ministarstvo zdravstva. To su antieuropski načini rada. Mi sa time nećemo uspjeti ispregovarati te dijelove pregovora kada se do njih dođe i kada na njih dođe red. Prema tome u ime regionalnih stranaka koje su od početka od kad su nastale eurooptimisti iz jednostavnog razloga jer Europa je Europa država ali i Europa građana, ali nikad ne zaboravlja kazati i da je Europa regija. Mi želimo brzu integraciju Hrvatske u Europsku uniju, ali apsolutno držimo da je nužno i važno ne samo staviti uteg na dio pregovaračkog procesa, mi moramo se vratiti ozbiljno procesu unutrašnjih reformi i svega onoga što moramo učiniti unutar države da bi naša država jednostavno mogla uči u, biti kompatibilna i uklopiti se u matricu europskih država i biti onakve kakve su Austrija, kakva je Italija, kakva je Njemačka. Bez toga bojim se i ja e želim dijeliti ovdje lekcije iz pretjeranog optimizma ili skepticizma o čemu je bilo riječi, ali bojim se da bi u jednom momentu se mogli pojačati glasovi iz Europe koje ovih dana mi čujemo. Netko jako stavlja važnost na njih. Netko ih relativizira u toj polemici. Ja se ne bih priklanjao međutim činjenica je da iz krugova europskih funkcionera oko Europske komisije, da iz krugova europskih političara, iz različitih blokova koji su politički zastupljeni u europskom Parlamentu čujemo ozbiljne glasove da se Hrvatsku stavlja u red onih zemalja za koje će se usporavati proces i prema tome mislim, osobno mislim da je to prije iz razloga što ne provodimo ovu unutarnju priču i što prilagodbu Hrvatske Europi unutar samih sebe sprovodimo presporo. Prema tome želeći sve najbolje u smislu ovom koji obavljaju naši pregovarački timovi, podržavajući rad Nacionalnog odbora željeli smo ovim svojim doprinosom raspravi kazati da držimo, da je potrebno staviti uteg na ono što unutar zemlje na puno područja moramo učiniti sami bez ičijeg diktata. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Nema više prijavljenih klubova za raspravu pa će nam se obratiti glavni pregovarač za pregovore o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji gospodin Vladimir Drobnjak. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, dame i gospodo zastupnici uistinu mi je čast imati priliku obratiti vam se s nekoliko riječi u kojima ću nastojati oslikati aktualni trenutak pregovora. Ali na početku želio bih doista zahvaliti svima koji su dali dobru ocjenu radu pregovaračkog tima. Vaše pohvale za nas su samo dodatna obaveza da nastavimo kako smo započeli i da nastavimo biti još bolji. Gdje su trenutno pregovori? Pa mislim da moramo podijeliti cijeli volumen posla u dvije osnovne skupine. Jedna skupina je «screening» odnosno analitičko ispitivanje pravne stečevine Unije i tu smo došli točno na pola puta. Obavili smo 16 dvostrukih «screening-a» dakle eksplanatorni i bilateralni odnosno kako se kaže u Bruxellu prvi i drugi «screening» i još dva poglavlja obavili smo eksplanatorni «screening» i očekujemo da će proces «screening-a» prema planu završiti do sredine listopada ove godine kako je i u samom početku bilo zacrtano. U dosadašnjem tijeku «screening-a» mi smo predali oko 10 tisuća dokumenata samo u procesu «screening-a». Svi ti dokumenti izrađeni su na hrvatskom jeziku i imaju dakako prijevod na engleski jezik, zapravo onda možemo reći da je blizu 20 tisuća stranica stvoreno. I ja koristim ovu priliku da pohvalim dobar rad, predanost i trud mojih kolega pregovarača, voditelja radnih skupina i svih članova radnih skupina. Usporedo sa «screening-om» mi smo već predali dvije pregovaračke pozicije odnosno dva pregovaračka stajališta za poglavlja znanost i istraživanje i za poglavlje obrazovanje i kultura čime smo praktički otvorili ta dva poglavlja, a formalno otvaranje poglavlja očekujemo do kraja lipnja odnosno do kraja predsjedanja Austrije. I u međuvremenu očekujemo i prva mjerila. To su oni «bench marksi» o kojima smo govorili. Mi smo se odlučili da umjesto «bench marsk» koristimo hrvatsku riječ mjerila. I riječ je o novom mehanizmu u pregovorima posebno kad je riječ o mjerilima za otvaranje pojedinih poglavlja. Mjerila s jedne strane su potvrda individualnog pristupa. Jer za svaku zemlju mjerila su skrojena posebno. Mjerila koja mi dobivamo u pojedinim poglavljima bitno su različita od onih koje dobiva Turska. Ali ta mjerila predstavljaju dodatne obaveze odnosno one predstavljaju, one precizno definiraju što sve treba učiniti u pojedinom poglavlju da bi se to poglavlje moglo otvoriti. Sustav mjerila izravno određuje brzinu cijelog procesa i on je definiran takav, tako da se zapravo nespreman ne može ući u Europsku uniju. Sustav mjerila je stvoren u cilju da se osigura na svaki način puna spremnost države kandidatkinje prije nego što uđe u Europsku uniju. I zahvaljujući tom sustavu mislim da se može ustvrditi da kvaliteta pregovora određuje brzinu, a ne obratno. Kad je riječ o «cost benefit» analizama odnosno analizama troškova cijelog procesa mislim da su izrečene primjedbe vrlo korisne za nas i poticajne i ja vas mogu izvijestiti da smo mi u međuvremenu usvojili jednu metodološku novost u načinu izrade naših pregovaračkih stajališta. Naime za sva pregovaračka stajališta sada je potrebno da se popuni jedna posebno dizajnirana tablica koliki troškovi i koristi dakle koliko ćemo dobiti a koliko će nas to koštati u pojedinom poglavlju za koje pregovaračka stajališta izrađujemo. Mi imamo posebnu rubriku, je li, doprinosi u smislu da možemo računati na određena sredstva Europske unije i država članica ali i koliko to Hrvatsku košta. Pa mogu najaviti da ćemo za iduća pregovaračka stajališta koja dolazi, koja dolaze Nacionalnom odboru i taj troškovnik nastojati dostavljati. I sada bih rekao nekoliko riječi o pregovaračkim strategijama. Naime, one će biti sadržane u našim pregovaračkim stajalištima, a o njihovom sadržaju Nacionalni odbor naravno biti će precizno i na vrijeme izvještavan. Rad na pregovaračkim stajalištima za velika, teška poglavlja inicijalno je počeo. Naime, prvi nacrti naravno u radnim skupinama se izrađuju a mi smo još daleko od konačnih tekstova, da bi recimo da vam dam primjer mi očekujemo prva mjerila iz poglavlja javne nabave. Tek kada ispunimo ta mjerila tek tada ćemo dobiti poziv za dostavu pregovaračkih stajališta Europskoj uniji i to je trenutak kada zapravo ćemo definirati pregovaračka stajališta u punoj mjeri i prinijeti ih naravno pažnji Nacionalnog odbora i to je ona strategija, onaj strategijski dokument za svako od poglavlja koji će jasno zacrtati naše nacionalne ciljeve i interese i strategiju u tim poglavljima. Neka od tih mjerila ispunjavanje kojih prethodi uopće pozivu na dostavu pregovaračkih stajališta upravo se odnosi na izradu strategijskih dokumenata i akcijskih planova. Dakle, dio mjerila koja će Europska komisija i države članice pred nas podstaviti biti će u ulozi poticanja izrade strategijskih i drugih planskih dokumenata. Hoće li Hrvatska sudjelovati na idućim izborima za Europski parlament ili će tog trenutka imati primjerice promatrački status što bi značilo da smo zatvorili sva poglavlja, potpisali ugovore o pristupanju, ali da tijek ratifikacije, odnosno postupak ratifikacije među državama članicama još nije gotov. Ja ovog trenutka na to pitanje ne mogu odgovoriti jer jednostavno nemam dovoljno čvrstih parametara za to i mislim da sa moje strane kao glavnog pregovarača ne bi bilo ni odgojno niti stručno utemeljeno baratati s konkretnim datumima našeg ulaska u Europsku uniju ovog trenutka. Ono što mogu ustvrditi jest da imamo visok stupanj potpore u glavnim gradovima država članica u svim glavnim gradovima koje obilazimo članovi pregovaračkog tima, voditeljica državnog izaslanstva ili ja doista imamo visok stupanj potpore. Dakako, nakon što Hrvatska ispuni sve što je potrebno u procesu pristupanja može računati i sa članstvom i mogu ustvrditi da se u Europskoj uniji na naš računa kao na 28 državu članicu Europske unije ali dakako put do toga još je težak. Pred nama je samo zaključno da kažem uistinu velik i veoma zahtjevan posao. Mislim da smo do sada dobro obavili ono što je proces pregovora u ovoj fazi pred nas postavio no to je samo početak. Usuđujem se reći da pregovori i cijeli proces idu u dobrom pravcu. Najveći dio posla dakako pred nama je i pregovarački tim mu pristupa sa odlučnošću i optimizmom. Mi nipošto ne podcjenjujemo zahtjevnost i složenost procesa ali vjerujemo da ga svi zajedno možemo uspješno privesti kraju i na kraju zahvaljujem Nacionalnom odboru na dosadašnjoj veoma dobroj suradnji i iskrenoj i jakoj potpori. Hvala na pažnji.
Hvala lijepo vama. Idemo na pojedinačnu raspravu. Prva je prijavljena zastupnica Milanka Opačić. Nije u dvorani. Gubi pravo na riječ. Drugi je na redu zastupnik Slaven Letica. Također nije u dvorani. Gubi pravo na riječ. I treći je pogodak kolegica Ingrid Antičević Marinović. Ona je u dvorani. Izvolite.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani glavni pregovarači gospodine Drobnjak, kolegice i kolege. Pregovori s Europskom unijom zaista bi bili igra odnosno bitka između Davida i Golijata ukoliko ne bismo poslušali ozbiljno ono što je u ime Kluba SDP-a izrekao i što je mislim srž izlaganja gospodina Mimice, a to je da pregovori ne mogu se vršiti odvojeno od istinskih od sadržajnih reformi. Inače, ti pregovori su besmisleni i nemaju sadržaja, odnosno Hrvatska od njih u cjelini ne može imati korist od veće ili manje uspješnosti i vještine ukupnog pregovaračkog tima. Može eventualno nešto malo profitirati sama Vlada, ali ne i građani Republike Hrvatske. Zato kada govorimo o pregovorima Hrvatske s Europskom unijom mi se moramo vratiti na naš glavni i temeljni zadatak, na naše reforme. Na brojne reformske zahvate koji su u mnogočemu i na mnogim područjima zaustavljeni, a u mnogočemu su usporeni, a neke reforme se još nisu ni dogodile. Dobro je možda ustvrdio gospodin Bebić govoreći u ime kluba mi imamo najavljene reforme. Nije stvar u najavljenim reformama. Stvar je u provedbi reformi i mi u mnogočemu upravo u tim reformskim zahvatima kasnimo. Istina je da svi zagovaramo reforme, ali istina je i to da su to nepopularni potezi svake Vlade, one prošle, ove sadašnje i one buduće. Ali to je nešto što nas čeka i u što moramo uprijeti u interesu upravo građana Republike Hrvatske i u tom području pregovora i pristupanja Europskoj uniji. Kako uopće afirmirati reforme i kako ih učiniti prihvatljivim građanima, pa i popularnim građanima? Svakako da odustajanje od nekih starih navika nije lak posao, pa koliko god ljudi imaju primjedbi na ustaljena ponašanja, jer ih izbacuje iz jedne kolotečine ubrzo ti isti ljudi, ti isti građani ih prihvaćaju kao nešto što je zajedničko dobro, kao nešto što već u tom procesu vide kao vlastiti boljitak i kao vlastito poboljšanje vlastitog života. Međutim, da li je u tome tako? Mi smo svjedoci nekih postupaka koji se vrše u Hrvatskoj koji se nazivaju reforme, ali one nisu reforme. One znače pogoršanje položaja hrvatskog čovjeka i građanina. Sjetimo se samo najavljene zdravstvene reforme. Manje prava pogoršanje položaja, a zašto i za čiju korist i zbog čega i u ime čega. To recimo nešto što se naziva zdravstvenom reformom nije dalo konačno objašnjenje osim pogoršica, a ne poboljšanja. Nešto što je također bilo spomenuto što je možda ključna reforma, to je reforma državne uprave. Vidjeli smo u nacionalnom programu za borbu protiv korupcije kako se odustalo od temeljnih značajki reformskog zahvata upravo u upravi. I to su upravo tvorci nacionalnog programa oni koji su izrađivali program, davali osnovnu primjedbu tom konačnom prijedlogu koji je kasnije ovdje u Saboru i usvojen, da se odustalo od toga. Zbog čega Vlada odustaje od reformskih zahvata u upravi koji su se ticali upravo novozaposleni? I to u državnoj upravi. Znamo, ako vidimo i pratimo razvoj u svim tranzicijskim zemljama, pa i opaske Europske unije kako je upravo nepotizam, korupcija, politička korupcija prisutna upravo kod ovog segmenta u tranzicijskim zemljama. I na to je upozoravao glavni izrađivač nacionalnog programa za borbu protiv korupcije, ali to nije uvršteno u konačni prijedlog i kasnije u usvojeno strategiju. Prema tome, svjesno se ne želi ići u neke zahvate koje eto mijenjaju, koji bi prisilili promjenu načina vladanja. Od voluntarističke vladavine prema dobroj vladavini, prema vladavini koja je izračunljiva, koja ne ovisi o ovoj ili onoj kadrovskoj kombinatorici nego o dobrom sustavu koji funkcionira u svakodobnoj kadrovskoj kombinaciji. Da evo samo spomenemo dalje i reformu pravosuđa. O njoj se također puno priča. Tu nemamo nekih određenih čak taksativno nabrojenih stvari koje moramo i trebamo napraviti. Ali jednostavno je jednostavan zahtjev da pravosuđe funkcionira efikasno, brzo, u jednom razumnom roku. Naravno da se i pri svemu tome i kvaliteta podrazumijeva. Umanjena sredstva, počevši od infrastrukture, pa kasnije i do edukacije, posebno kod pojedinih tijela pravosudnog sustava, kao npr. USKOK-a kojemu se smanjuju, nisu garancija da ćemo ići na tom deklariranom, da ćemo ići po tom deklariranom tragu. Ono što je također gospodin Mimica naveo, to je možda čak i manji problem, ali također vrlo zabrinjavajući. Najlakše je možda donijeti jedan zakon. Nas će se također pratiti i ocjenjivati ne samo po tome koliko smo zakona donijeli koji su potrebni u toj prilagodni i uskladbi, nego da li se i oni primjenjuju. A primjena i implementacija naša je rak rana. Znamo da se ne primjenjuju mnogobrojni zakoni i to najviše oni koji su u službi i neke određene norme u pojedinih zakona, u službi onih slabijih. To znači da pravni sustav upravo ne funkcionira, da su nam slabe institucije. I to je nešto što moramo sami učiniti. Zabrinjavajući je podatak da smo u 2003. godini donijeli 3 puta više zakona evo nego što smo to učinili 2004., 2005. godine još manje, a i ovo tromjesečje ne daje garanciju niti je garant da će se u tom smislu nešto na bolje dogoditi. Ali normative je čak najmanji problem, najmanji je problem napisati zakon i ovdje ga usvojiti. A eto i u tom najlakšoj zadaći mi kaskamo. Neće biti problem usklađivanja određenih zakona naših sa standardima Europske unije. Njihov je najvažniji zahtjev recimo u ovom području koji sam napomenula pravosuđa, reforma zemljišnih knjiga. Njih jako zanimaju naše zemljišne knjige. Ali ima nešto što mi moramo učiniti upravo u tim reformskih zahvatima što zanima naše građane. Ali što Europa ne priječi, ali nam nije imperativ. Ali to mi moramo učiniti upravo u ime solidarnosti, u ime zajedništva, u ime tog jednog zajedničkog posla približavanja Europske unije. Da svaki čovjek osjeti da je to njemu u korist. A tu se ne radi ništa. Dapače, čitav niz zahvata u našu legislativu u zadnje dvije godine ući dogodio se na uštrb tih slabih. Pogledajmo što se je dogodilo sa zaštitom radnika i njegovih prava. Zašto je ukinuta norma neisplate plaće radniku? Zar ovo društvo, zar naša država ne smatra da je ne isplata plaća radniku društveno opasno ponašanje? Kloniranje je za nju opasno. Ali ne isplatiti radnika top nije opasno. Ali to su naše zadaće. Prema tome, koliko tu budemo uvjerljivi i ukoliko te zaštite bude, onda će upravo i taj proces približavanja Europskoj uniji biti prihvatljiv za građane. Zašto u tom procesu opada povjerenje u Europsku uniju? Pa ono ne opada samo od sebe. Dakle ljudi zahtijevaju i očekuju da u tom procesu dakle već osjete te poboljšice, a ne pogoršanje. Ali nam onda Europska unija zbog toga neće biti kriva. To su naše zadaće i naše obveze prema vlastitim građanima. Molim vas dopustite i ono što mi počesto kompenziramo tim nedostatkom neprovođenja reformi, pa često prebacujemo odgovornost prema Europskoj uniji, a počet će onda i dalje preko Atlantika. To nije jedna smislena i racionalna ja bih rekla politika, kako ni vanjska, tako ni unutarnja. Jer zavaravanjem ne nastaje jedna ozbiljna politika, niti realni uspjeh vlasti. Dakle, puno toga moramo učiniti upravo radi nas samih, a onda će i taj proces biti prihvatljiv za naše građane i podrška neće izostati. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegice. Imamo povredu Poslovnika. Zastupnik Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Povrijeđen je članak 210. Poslovnika i to stavak 1. i stavak 2. koji kaže da govornik treba govoriti prije svega o temi koja je na dnevnom redu. A na dnevnom redu je tema Izvješće o radu Nacionalnog odbora, a ne o radu Vlade ili bilo kojeg ministarstva. Prema tome, vaš šef partije je iznio ovdje izvješće o radu Nacionalnog odbora i to je današnja tema, odnosno tema ove točke dnevnog reda.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda. Također zastupnik Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolegica je rekla da su reforme zaustavljene i usporene i da je došlo do pogoršanja položaja radnika i građana, te da se ne provodi nacionalni program borbe protiv korupcije. To je netočno. Niti jedna reforma nije zaustavljena. Niti jedna reforma, ne postoji reforma koja je zaustavljena od strane ove hrvatske Vlade. Upravo suprotno, ova hrvatska Vlada je započela neke reforme koje se vi niste usudili započeti, ali o tome ću kasnije govoriti i u svom istupu.
Hvala lijepo. Kolega Valter POropat, replika. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Kolegica Antičević govorila je između ostalog u svom izlaganju o reformi državne uprave o reformi pravosuđa u efikasnosti sudova. Međutim, uvažena kolegice Antičević, ja bih vas molio da mi malo pojasnite što po vašem mišljenju donosi ukidanje pojedinih sjedišta sudova i da li ćemo onda imati bolje sudstvo i u tom smislu ići ka višem i bližem približavanju europskoj uniji?
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala vam upravo i na ovakvoj jednoj opasci koja mi daje eto mogućnost da se osvrnem i na jedan ja bih rekla trik. Najava i navještaj vlasnika jedan veliki reformski zahvat o ukidanju postojećih sjedišta sudova i drugih pravosudnih tijela, jedan je najobičniji trik i ne znači ništa. To samo znači da ćete umjesto Velike Gorice imati naslov Općinski sud u Zagrebu Ispostava Velika Gorica ili sl. I radi se također i o tome, to su nam sugerirali i u Europi. U izradi tih "twins" programa kako prilagoditi vlastito pravosuđe. Pa mi ga sada ovdje imamo "twins" program što je uvela ova Vlada sa Finskom molim vas. Niti pravna tradicija, niti ikakva naša pravna, niti legislativa, niti općenito zakonodavstvo, niti pravni sustav ima ikakve veze sa Finskom. Zašto se ne ugledamo u Austriju, u Njemačku i dakle vidi se i tu jedna nesmislena politika, dakle umjesto da smo odabrali kao "twins" program zemlje koje su sa sličnom, koje imaju sličnu pravnu tradiciju, odnosno zajedničku pravnu tradiciju i kako su dalje razvili pravni sustav, da se ugledamo u te zemlje, mi tako glavinjamo od jednog programa do drugog pa počesto jedan program anulira eventualni utrošak novca u neki drugi program samo kako bi se svidili parcijalno određenoj ili jednoj zemlji. To je upravo nedostatak vizije i strategije o čemu je tako ja bih rekla vehementno i sadržajno govorio gospodin Mimica.
Poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo dopustite mi da počnem govoriti o temi konačno koja je na dnevnom redu, a to je Izvješće o radu Nacionalnog odbora za 2005. godinu. Dakle pred nama je Izvješće o radu Nacionalnog odbora i odmah na početku želim reći da ću naravno glasovati za ovo Izvješće o radu Nacionalnog odbora i isto tako ću reći da je Nacionalni odbor odradio svoj dio posla, predviđeni dio posla za 2005. godinu, kao što ga radi u ovoj 2006. godini na očekivani način. Dakle sve ono o čemu se raspravljalo na Nacionalnom odboru svakako je bilo od pomoći pregovaračkom timu kojeg ovom prigodom i pozdravljam u nazočnosti i glavnog pregovarača gospodina Drobnjaka, za kojeg smatram da je doista odradio ne dobar posao kao što je to on rekao da pregovori dobro idu, nego rekao bih, usudio bih se reći odličan posao jer takva priznanja nam dolaze iz Europske komisije i od onih koji sudjeluju u tim pregovorima, dakle možemo slobodno reći da pregovori idu na najbolji mogući način i da je naš pregovarački tim itekako kompetentan i naravno on je postignut i konsenzusom i u Nacionalnom odboru i ta suradnja je itekako potrebna u daljnjem radu, jer pravi posao tek slijedi. Pravi posao i za pregovarački tim, ali isto tako i za Nacionalni odbor čije je izvješće danas pred nama. O samom izvješću treba reći da je ono realno i da održava zapravo sve ono što se događalo na sjednicama Nacionalnog odbora, ali ću izraziti svoje nezadovoljstvo sa postupcima pojedinih članova Nacionalnog odbora koji su tu svoju poziciju zloupotrebljavali tumačeći ne stavove Nacionalnog odbora nego svoje osobne ili možda stranačke stavove, a pod firmom Nacionalnog odbora. Zašto to govorim? Govorim da bih upozorio na jednu situaciju koja je bila neprihvatljiva, a konkretno tiče se promjene datuma screeninga za područje pravosuđa. Svi se sjećamo da se digla velika bura oko te činjenice, međutim ni predsjedniku Nacionalnog odbora, a ni nekim članovima Nacionalnog odbora iz SDP-a nije bila važna argumentacija članova Europske komisije koji su sami rekli da je ta odgoda na njihovo traženje i da je ta odgoda rezultat čisto tehničkih priprema za ovo područje pravosuđa. Dakle oni su to u više navrata ponavljali i moram reći nakon što su mediji višekratno isto tako ponavljali i navode članova Nacionalnog odbora iz redova SDP-a, to isto je morao i bio je potaknut zapravo tim napisima, ponoviti predstavnik Europske komisije na zajedničkom odboru koji se održao u Dubrovniku, zajedničkom odboru Hrvatskog sabora i Europskog parlamenta i svi oni koji su bili na toj sjednici zajedničkog odbora mogli su još jedanput vrlo jasno čuti zbog čega je došlo do odgode tog screeninga za područje pravosuđa. Dakle isključivo zbog tehničke pripreme tog dijela i ono neće ni u kom slučaju odgoditi bilo koji proces i kao što je ovdje već rekao gospodin Drobnjak, do negdje sredine listopada se očekuje završetak te prve faze i nastavak dalje sa pregovorima i sa zauzimanjem stajališta naravno u čemu će Nacionalni odbor odigrati svakako važnu ulogu i ja se usuđujem reći da je sve ono što je gospođa potpredsjednica, gospođa Pusić rekla da je sve zapravo na mjestu po pitanju ovih tijeka samih pregovora i svega onoga što nas očekuje u skorom razdoblju. Isto tako se slažem da je rekao bih ključno pitanje komunikacija između svih onih koji sudjeluju u ovom procesu. To je dosta važno i bilo bi bitno objediniti ako ništa drugo sve informacije na jedno mjesto, da Hrvatski sabor, dakle da Parlament i sva parlamentarna tijela točno znaju što se događa, odnosno što se događalo i što će se događati u skoroj budućnosti kako se doista ne bi ispreplitali u raznim raspravama po raznim odborima koji funkcioniraju paralelno. Također izuzetno značajnim smatram poticanje informiranosti i mislim da bi tu Nacionalni odbor trebao imati važnu ulogu i zauzeti jasne stavove po tom pitanju, jer doista smatram da naši građani nisu dovoljno informirani što ih očekuje u Europskoj uniji i ne smatram to za krivnju niti pregovaračkom timu niti Nacionalnom odboru niti ovom Parlamentu pa čak niti medijima, zato što ne postoji jedna zajednička akcija i mislim da bi Nacionalni odbor doista trebao poraditi na tome, jer tu postoji politički konsenzus oko svih pitanja pa sam siguran da bi i po tom pitanju, dakle, po pitanju informiranosti hrvatskih građana o tome što ih čeka u Europskoj uniji moglo biti jedna od važnijih tema i važnijeg rada ovog istog Nacionalnog odbora. Dakle, treba točno naći mehanizme i mjere koje se trebaju poduzeti kako bi naši građani bili što informiraniji, što ih konkretno očekuje u Europskoj uniji. Ne možemo očekivati da pregovarački tim se bavi tim poslom jer on doista se treba koncentrirati prije svega na stručna pitanja na koja nailaze u pregovorima i u tom smislu mislim da bi Nacionalni odbor bio od velike pomoći u tom procesu našeg približavanja Europskoj uniji. I sasvim sigurno, ovo što je bilo rečeno i izdvojeno kao jedan negativni trend se, ja moram opovrgnuti, kolega Kajin je govorio o tome, o anketama koje su bile, ali te ankete sada pokazuju jedan uzlazni trend što znači da nakon onih 39% naših sugrađana koji su se u tom trenutku opredjeljivali za Europsku uniju, odnosno za približavanje Europskoj uniji, za članstvo punopravno. Da je uslijedio skok na 47, a bilo je u jednom trenutku nakon dobivanja datuma pregovora je bilo i preko 50 i nešto posto. Dakle, riječ je o trendu uspona i većeg povjerenja naših građana prema približavanju Europskoj uniji i prema standardima u Europskoj uniji i konačno prema članstvu Hrvatske u Europskoj uniji. Sama brzina ulaska, ovdje već rečeno, i nije toliko bitna koliko je bitno, naravno, da se Hrvatska pripremi u svim područjima, da je kvalitetnim standardima, da bude spremna odgovoriti svim onim zahtjevima koji će se pred nju postaviti onog trenutka kad ona postane punopravni član Europske unije. I ne mogu se složiti sa izjavama koje su došle danas ispred predstavnika Kluba SDP-a, gospodina Mimice, da su neki trendovi zaustavljanja ili usporavanja tog procesa na djelu. To naprosto nije točno, nije činjenično. Mi ćemo sigurno, sasvim sigurno što se tiče Hrvatskog parlamenta, donijeti sve zakone koje smo predvidjeli da se donesu u ovoj godini isto tako kao što će Hrvatski sabor i u sljedećoj i u 2008. godini donijeti sve one zakone koji su pred njim. Naravno da je ostao i manji broj zakona, pitanje kvalitete prije svega tih zakona. Vi ste mogli donijeti 100 zakona u kojima su se promijenila 2 članka koja su bila nebitna. To doista ništa ne znači. Pitanje je doista kakve zakone donosimo, na što se oni odnose i koju problematiku rješavaju. Radije pričekajmo ako treba mjesec, dva ili tri dana ali donesimo kvalitetan zakon, a ne srljati kao što ste vi srljali, što je točno i činjenično, kod potpisivanja Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju s Europskom unijom. Dakle, to je bilo klasično srljanje. Nije točno da je već danas liberalizirano tržište kao što je već to u više navrata ste pokušali uvjeriti hrvatsku javnost. To naprosto nije točno, nije istina. Ono će se liberalizirati prema tom istom sporazumu kojeg ste vi potpisali 2009. godine. Ona će se potpuno liberalizirati. Još jedanput naglašavam, bez obzira hoće li Hrvatska u tom trenutku biti članica Europske unije. To su činjenice, možete vi odmahivati rukom, gospodine Račan, koliko hoćete, ali to su činjenice. Prema tome, tu ste stavili u nepovoljnu poziciju, u tom dijelu sporazuma stavili ste hrvatske građane u nepovoljnu poziciju. Jer ukoliko Hrvatska 2009. godine ne bude punopravna članica Europske unije već tada će europski građani svi moći bez ikakvih ograničenja kupovati hrvatske nekretnine. A istovremeno, Hrvatska zato što neće biti članica u Europskoj uniji, ako ne bude 2009., njeni građani neće moći to isto raditi u nekim zemljama Europske unije. Prema tome, sasvim je jasno da su hrvatski građani stavljeni u nepovoljnu poziciju zahvaljujući tom sporazumu, odnosno tom dijelu sporazuma. Ne želim govoriti da je sporazum u cjelini loš, govorim o tom dijelu na kojeg smo već upozoravali. I konačno, ja sam optimist što se tiče hrvatskih pregovora i ulaska Hrvatske u Europsku uniju, a mislim da mi za taj optimizam davaju za pravo svi oni s kojima razgovaram iz Europskog parlamenta i Europske komisije i Vijeća Europe s kojima se vrlo često susrećem. I sasvim sam siguran, vjerujem da će Hrvatska 2009. godine imati izbore i za Europski parlament. Prema tome, i da će Hrvatska postati punopravni član Europske unije 2009. godine.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Neven Mimica.
Nije točan navod uvaženog kolege Matušića da je preostalo za donijeti manje zakona negoli smo ih do sada donijeli, da je manji posao tek pred nama. Jednostavno najprije od Vlade nikad nismo dobili pregled koliko uopće zakona u cjelini treba usvojiti, ali ako se gleda iskustvo dosadašnjih zemalja kandidata, preko 400 zakona treba donijeti. Mi smo danas na pola posla. I drugo, nije bilo srljanja niti od SDP-a niti bivše Vlade niti mene osobno kod sklapanja Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju kako je to kolega iznio. Jedino srljanje koje sam ja primijetio bilo je srljanje HDZ-a u bježanju iz Sabora kod ratifikacije toga Sporazuma.
Dobro. Replike. Poštovana zastupnica, potpredsjednica Vesna Pusić. Izvolite.
Hoćete vi u sekcijama ili mogu ja, gospodine predsjedniče? Kolega Matušić, jedna kolegijalnija sugestija. Kao što ste se bunili i po mom mišljenju donekle opravdano da se politizira ova tema oko koje imamo drugog posla. Mislim da je srljanje u vezi sa Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju bilo presporo. Da nije bilo onda tog srljanja ne bi mi danas pregovarali. Činjenica jeste, koju ja ne želim pretjerano više jer šta je prošlo nek bude prošlo, više isticati, ali činjenica jeste da ste vi tada kao stranka napravili pogrešku i izašli ste van kad se ratificirao Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. U međuvremenu ste promijenili kao stranka svoju političku poziciju vezano za Europsku uniju. Hvala Bogu, mislim da je to dobro i za vas i za Hrvatsku. Ali nemojmo ono što je, ako smo negdje napravili mi, vi, bilo tko, nekakvu grešku, pokušavati naknadno iz toga napraviti prednost. To nije bila prednost. Na sreću niste imali većinu, sporazum se ratificirao. Na sreću, danas imate politiku oko koje se barem što se članstva u Uniji tiče postigao konsenzus i zato možemo ići naprijed. I druga stvar koju sam htjela reći, moramo imati na umu da je harmonizacija brza važna, naravno, i kvalitetna. Da je harmonizacija zakonodavstva važna naročito zato, i mi ćemo imati vjerojatno na dnevnom redu, jedne te iste zakone više puta. Važno je zato što su Acquis-i promjenjljivi. Regulacija same Europske unije se mijenja dok mi pregovaramo. Prema tome, morat ćemo se i tome prilagoditi. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice Pusić, prvo vas moram ispraviti. HDZ nije mijenjao svoju politiku prema Europskoj uniji iz jednog razloga. Ma možete se vi smijati, ali morate saslušati prije svega što je činjenica i što je istina. U prvom programskom dokumentu Hrvatske demokratske zajednice koji je tada potpisao pokojni prvi predsjednik dr. Franjo Tuđman. Dakle, u prvom programskom dokumentu Hrvatske demokratske zajednice stoji kao strateški cilj ulazak Hrvatske u tada europsku zajednicu, danas Europsku uniju. Prema tome, vi nama govorite, dijelite lekcije o Europi ili možda reformirani komunisti koji nam danas govore kao i vi da smo izašli kad je bilo na dnevnom redu potpisivanje Sporazuma o stabilizaciji. Jesmo. Zato što smo smatrali da određene točke, da određeni članci su nepovoljni za hrvatske građane i to danas ponavljamo sa punim pravom i sa istinom bez obzira što Mimica govori da to nije istina. Kolega Mimica, to je istina bez obzira koliko se vi upinjali hrvatskoj javnosti prikazivati vaše laži. I druga stvar. Ako je netko bježao iz Hrvatskog sabora onda je bio SDP koji je pobjegao 25. lipnja 1991. kad je trebalo proglasiti nezavisnost Hrvatske.
Druga replika, poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Matušić rekao je da naši građani nisu dovoljno informirani o Europskoj uniji i da bi Nacionalni odbor treba doprinijeti informiranosti naših građana o Europskoj uniji. Ja se slažem gospodine Matušić s vašim mišljenjem, međutim ipak je Vlada Republike Hrvatske uz naravno sve nas zastupnike, ali i druge ta koja mora u svojoj strategiji nalaziti rješenja za bolje informiranje građana o životu u Europskoj uniji i onoga što nas u Europskoj uniji čeka.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Poropat, nije sporno da je Vlada itekako značajna i svakako na njoj leži najveći teret, ali nije ona jedina koja treba informirati hrvatske građane u tom procesu i zato sam smatrao da je uloga Nacionalnog odbora itekako bitna i važna i da u tom dijelu Nacionalni odbor doista može pomoći svima i hrvatskom Parlamentu i pregovaračima i hrvatskoj Vladi i svima nama. U konačnici mislim da je gospođa Pusić dobro rekla da ne bi bilo dobro da se vodi politički konsenzus oko Europe, a da se izgubi konsenzus građana oko tog istog pitanja. Dakle, u tom smislu mislim da svi trebamo napraviti više, posebice Nacionalni odbor. Dajemo mu i neke zadaće koje očekujemo od Nacionalnog odbora, dakle po pitanju informiranosti građana da se napravi jedno poboljšanje i da jednostavno građani budu što informiraniji o tome što ih čeka u Europskoj uniji, mislim da i mi ovdje nazočni, koji se bavimo ovom problematikom ne znamo sve pojedinosti iz svih područja. Prema tome, otvorimo široke rasprave, nema razloga da se tu sprječava bilo koga da se dopre do istine. Konačno to je u interesu i pregovarača i Vlade i svih nas ovdje.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Pa mislim da je sad i ovaj ton i ove replike kolege Matušića zapravo pokazuju i potvrđuju kako je zapravo nama, kako zapravo imamo problem kada o istim stvarima mislimo drugačije. U preambuli rezolucije koju je ovaj Sabor usvojio se izrijekom kaže da treba učuvati i promicati nacionalni identitet i zaštiti nacionalne interese. Čini mi se da je ovo izlaganje pregnatno potvrdilo kako mi zapravo imamo problem što ne znamo što je to nacionalni interes ili ga barem vidimo bitno različito. Način na koji ste vi, ako ste iskazivali stav i HDZ-a pokazuje i način na koji se referirate na ono što je napravljeno u proteklom razdoblju, pokazuje tu bitnu razliku i nije ovdje riječ ni o kakvim brzinama, ovdje je riječ doista o temeljitim pripremama onoga za što se unaprijed zna što se želi postići. Činjenica je da su reforme u Hrvatskoj zaustavljene, ali one su zaustavljene ne zato valjda što HDZ nema volju da te reforme provodi, nego zato što nema nikakvu koncepciju, nikakvu strategiju koja bi bila u temelju, u podlozi takvih reformi, a ako nema reformskih projekata onda nema niti prilagodbe zakona koje smo trebali napraviti, koji su nužni sasvim sigurno za proces priključenja Europskoj uniji.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Kolega Vidović, meni je žao što vi ne pratite što se događa u Hrvatskoj, pa tako mislite da su reforme zaustavljene onog trena kad ste vi sišli sa vlasti. To je jedno. A što se tiče nacionalnih interesa. Meni je doista žao ako vi imate problem što ne znate definirati što su za vas nacionalni interesi. Ja dobro znam što su nacionalni interesi i što za mene znače nacionalni interesi, ali ako vi to ne znate onda to je doista vaš problem, meni je to doista žao.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Matušić, pa u Hrvatskoj je opće poznato da je promjena smjera hrvatske politike prema Europi dogodila se 2000. godine. Kad biste imali realne naočale, a ne stranačke onda biste Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju vagali i u plus i u minus. Pa evo jednog primjera. Sporazum je omogućio Hrvatskoj da u Europsku uniju izvozi šećer bez kvota, bez limita. Ova Vlada, ova Vlada HDZ-a je na prvi poziv Europske unije uvezla limite i prihvatila kvotu od 180 tisuća tona. Dakle, sporazum morate gledati i u plus i u minus. To je dio europske politike, a ne samo stranačke naočale. Ništa vam više ne mogu reći.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Kolega Leko, kad već spominjete mijenjanje kursa onda bi se doista prije svega trebali osvrnuti na vašu stranku koja je doživjela mnoge promjene, a što se tiče konkretnog primjena ja sam rekao da je Sporazum o stabilizaciji nije u cijelosti loš, znači niste me dobro slušali. Rekao sam, prije svega referirao sam se na članak koji je govorio o prometu nekretnina, a što se tiče kvota za šećer i tu smo postigli dobar sporazum koji je priznao i svi oni koji se bave tim poslom su to priznali i jasno i glasno rekli. Prema tome, ne morate dezinformirati hrvatsku javnost po tom pitanju, a što se tiče naočala ja ne nosim nikakve naočale, pa ni stranačke, a vas vidim da imate naočale.
Poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Pa ako bi gledali ovo izvješće u nekakvom poslovničkom smislu mislim da bi ova rasprava vrlo kratko trajala jer ovo je izvješće o radu našeg Nacionalnog odbora koji je ono što je najvažnije konstituiran, koji je oformljen, koji je počeo raditi a zapravo vezano za fazu u kojoj mi jesmo. Mi smo u fazi screeninga ili analize usklađenosti našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije. Dakle, tek kad ova prva faza prođe, tek kad ta prva faza prođe mi ćemo otprilike vidjeti gdje smo i mi ćemo vidjeti zapravo koji posao nama predstoji u daljnjem procesu pridruživanja Europskoj uniji. Ja bih to rekao pojednostavljeno, prava utakmica tek nam predstoji. Ovo što je do sada bilo mislim da možemo pozitivno ocijeniti i na koncu sam Nacionalni odbor u zaključnom dijelu svog izvješća ocjenjuje pozitivnim rad i pregovaračkog tima, ocjenjuje pozitivnim sve ono što je do sada učinjeno. Širiti ovu raspravu i reći da je situacija loša, da Vlada nema koncepciju, da su reforme zaustavljene to je ja mislim jedna loša poruka koja se šalje iz ovog parlamenta jer u ovom parlamentu smo zapravo zauzeli jedan zajednički stav svih stranaka da je upravo cilj, temeljni cilj ove države ulazak u Europsku uniju. To ne može svakako biti pitanje da li ući u uniju sa državama čije je zakonodavstvo, čije su pravne institucije, čije su demokratske institucije na jednoj visokoj razini, čije je gospodarstvo na jednoj visokoj razini. Mislim da ne može biti zaista nikakve dvojbe da li ući u takvu zajednicu ili ostati ovdje na jednom prostoru izvan takvih događanja i izvan takvih zbivanja. Moram reći na onim susretima koje kao saborski zastupnici imamo sa učenicima srednje škole sa naših područja to je pitanje koje zaista te mlade ljude prilično zanima i koje nam oni postavljaju. I postoji određena skepsa, postoji određeno nerazumijevanje i mislim da je to i dobro ovdje u niz rasprava rečeno, da je potrebno što više komunicirati sa građanima, znači ne samo svesti to na jednu informaciju dešava se to i to nego zapravo napraviti jednu komunikaciju i čuti od njih informaciju, čuti njihova mišljenja i na taj način zapravo to javno mijenje informirati o čemu se dešava ali da se znači ugrade i njihova stajališta. Ja moram reći potpuno je legitimno pravo kolega koji smatraju da su reforme zaustavljene, da situacija nije dobra, i to je sasvim sigurno legitimno mišljenje i pravo da se zastupa i takav stav. Ja evo ne dijelim taj stav i moram reći da sam optimista za ovaj daljnji dio pregovora što će ići i to u prvom redu ako pogledamo izjave čelnika te Europske unije, ako pogledamo izjave predstavnika Europske unije koji dolaze ovdje kod nas sa kojima se susreću naši čelnici. Zapravo se svi rezultati koje naša država postiže ocjenjuju prilično pozitivnima i to daje nadu zapravo da će nam ovaj drugi dio nakon screeninga posla biti manji i biti lakše nego što je. To vidimo zapravo iz svih kontakata koje smo imali a naravno mislim da to možemo sasvim sigurno vidjeti i iz nekakvih rezultata koje smo postigli u ove dvije i pol godine. Mi možemo misliti i govoriti da je situacija ili ovakva ili onakva, ali evo bio je nedavno susret ministara gospodarstva i ministara financija Europske unije gdje je imao po prvi put priliku sudjelovati i naš ministar financija gdje je zapravo makro-ekonomska stabilnost i makro-ekonomski pokazatelji naše zemlje su ocijenjeni vrlo pozitivno. Mi možemo misliti ovo ili ono. Ne sporim da postoji jedan problem koji je u toj domeni sasvim sigurno vanjskog duga. On doista je legitiman, on doista postoji. Vanjski dug iznosi u ovom trenutku čini mi se 84-85% društvenog bruto proizvoda bez obzira što u generiranju tog duga nije značajan i nije najveći zapravo generator država nego su to poslovne banke. Svjedoci smo da Hrvatska narodna banka svojim mjerama pokušava zaustaviti takve trendove, ali međutim istovremeno smo i svjedoci da je ova država prošle godine ostvarila gospodarski rast od 4,3 ili 4% uz istovremeno smanjenje deficita državnog proračuna gdje se približavamo onom mastriškom kriteriju od 3,2%. Bilo je riječi o pravosuđu da nismo ništa napravili. Ne mogu se složiti naprosto sa tom činjenicom. Mislim da je u dvije i pol godine u pravosuđu kao vrlo bitnom zapravo poglavlju koje će se tek otvoriti, mislim da je u ove dvije i pol godine u pravosuđu puno toga napravljeno. Isto možemo razgovarati ovako i onako ali brojke su brojke, statistike u statistike. Broj neriješenih, broj zaostalih predmeta je smanjen i smanjuje se. Određeni zakoni su promijenjeni koji pružaju zapravo pretpostavke da se i dalje ti pozitivni trendovi nastave. Jer pazite, milijun i pol neriješenih zaostalih predmeta to nije problem koji se može riješiti preko noći, to nije nešto što možemo zapravo reći donijet ćemo zakone i od sutra je bolje. To je jedan proces liječenja koji zahtijeva i dobru dijagnozu i dobru terapiju. I ja mislim da smo tu na dobrom putu. Na koncu konca, pa i bili smo prije u jednom zajedničkom izaslanstvu ovog Sabora i predstavnici oporbe i mi na susretu sa predstavnicima Odbora za pravosuđe Europskog parlamenta gdje smo zapravo isto vidjeli da su oni prilično upućeni sa onim što se dešava u Hrvatskoj državi gdje smo zapravo vidjeli njihova pozitivna stajališta o svemu tome. Stoga, gospodine predsjedniče mislim da ovu raspravu zapravo treba u ovoj raspravi apsolutno podržati Izvješće o radu Nacionalnog odbora u 2005. godini ali naravno sa konstatacijom da je prava utakmica i pravi rad i pred pregovaračkim timom ali pred našim Nacionalnim odborom predstoji. Stoga, gospodine predsjedniče zapravo vi imate ovlast ovog parlamenta da nadzirete rad, da izvještavate ovaj Sabor o svim problemima, da predlažete i stajališta koja ovaj Sabor treba zauzeti. Vi imate ne samo tu ovlast nego imate i odgovornost da to učinite. I stoga smatram da i ove pretpostavke koje sam do sada naveo, sve ovo što je u ove dvije i pol godine i ranije pozitivno i dobro učinjeno mislim da daje temelje i da zaista možemo sa optimizmom ići dalje u ovaj proces. Hvala lijepa.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Slavko Linić.
Moj kolega je rekao da voli o brojkama govoriti i da bi brojke uvijek trebalo spominjati. No onda ja uvijek se vraćam. Ako ćemo o brojkama govoriti 18,5 milijardi duga vanjskog se ne može nazivati Argentina a 26,2 milijarde nešto što Hrvatska može vraćati. Znači, kad govorimo o brojkama onda ja se slažem da zaista o brojkama govorimo a da ne stvaramo političku euforiju. Mi dobro znamo tko ju je stvarao i kako se stvarala. I isto tako, kad govorimo što je vanjski dug uvijek je bio vanjski dug. Sad kad je netko na vlasti smatra da uvijek treba reći da to nije dug koji stvara Vlada, koji stvara Hrvatska država. Kad govorimo opet u brojkama onda gospodarski rast od 5,6 2002. Od 5,3 2003. nije ja bih rekao katastrofa, zapušteno, uništeno gospodarstvo i tako dalje, a to su bile upravo stvari koje je govorila sadašnja garnitura koja je na vlasti. A ja bih rekao ostvarenje gospodarskog rasta u 3 i pol koji nije pokazao dovoljnu ambiciju Vlade da se bori za gospodarski rast jer smatramo da je to prihvatljivo, da je to normalno, da je to slijed ne znam čega i sada govorimo eto 4,3 da je dobro. Ne, nije. Evidentno nije. Zašto? Jer strategija gospodarskog razvoja Republike Hrvatske govori da svaka Vlada se mora boriti za rast od 6 do 7%. Znači ne smijemo biti zadovoljni jer to su brojke. Mi o brojkama govorimo. Znači razlika je prisutna u tim brojkama. Također političku svađu ne možemo izbjeći ako ministar financija veli da je deficit 6 i po posto, a evidentno da je deficit 2003. 4,9%. I da se svađamo od toga što je ili nije uključeno kao plaćanje ili metoda ja bih rekao ono što se prikazuje ili ne prikazuje, i ovakva i onakva metoda. Jer onda mi otvaramo temu. Što je sa neplaćenih 6 milijardi zdravstva, što je sa neplaćenim računima Željeznice i naravno da je uvijek pitanje kako želimo razgovarati? I kad budemo o brojkama razgovarati vjerujem da ćemo polako bježati od ovakvih neodgovornih tema.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković.
Pa kolega Linić ja uopće nisam osporio da vanjski dug postoji i da on nije ozbiljan problem. On to doista je. Ja sam samo napomenuo da generator rasta tog vanjskog duga više nije država nego zapravo da su to poslovne banke i da Hrvatska narodna banka poduzima niz mjera zapravo da se to svede u nekakve normalne okvire. Što se tiče gospodarskog rasta, gospodarski rast sam stavio u svjetlu činjenice. Ja se slažem ranijih godina je bio gospodarski rast 5,6% i 5,3%. Sada je to 4,3 ili 4,4. Međutim ovakav rast ako gledamo u svjetlu činjenice da deficit Proračuna je smanjen sa 6,3% na 4,2 i dalje se približavamo «Mastreškom» kriteriju onda to također ima jednu svoju značajnu i bitnu vrijednost. Tako da s te strane znate, mislim nisam spomenuo još neke pozitivne trendove. Vidimo sad u travnju ove godine 2006. godine broj zaposlenih se što nam je isto ozbiljan problem. 300 tisuća nezaposlenih to nitko ne negira da nije problem međutim ne možemo ostati ipak slijepi u odnosu na činjenicu da je u travnju ove godine za 17 tisuća nezaposlenih manje nego što ih je bilo u travnju 2005. godine. To su ipak određeni pomaci. To su ipak određeni pozitivni koraci. Mi se ovdje ne moramo složiti u tome. Ali zapravo ono što ohrabruje to su zaista predstavnici međunarodnih institucija Europske unije koji to možda vide bolje nego mi i oni zapravo puno afirmativnije o tome govore nego izgleda sami mi o sebi. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Pero KOvačević. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, glavni pregovaraču. Mislim da bi mi ovdje danas trebali otvoreno progovoriti o tome šta i kako mi trebamo ovdje raditi, a ne prepucavati se međusobno i zbog toga smatram da je na današnjoj sjednici trebao biti nazočan ako ne sam predsjednik Vlade onda bar ministrica jer ovo je jako bitno pitanje. Nije to nikakvo poslovničko pitanje. Prvo što moram kazati oko samog ovoga Nacionalnoga odbora na što on meni liči u ovome trenutku. Neću kazati da je fikus. Reći ću da je kaktus i to omanji kaktus koji ima bodlje, ali ako paziš nikad nećeš na te bodlje naići. I to je jedna cijela analitički gledano koncepcija dosadašnja vezano za ovu temu za pregovora ulaska u Europsku uniju i to je ono što moramo izbjeći i takvu praksu odmah prekinuti. I zbog toga mogu samo ovo izvješće kao zastupnik uzeti k znanju jer niti je o čemu odlučivao niti je imao o čemu odlučivati, a ajmo se dogovoriti kako i na koji način raditi jer ako ovako budemo radili imamo s jedne strane analitički gledano situacija je jasna. Europska unija i njezine članice imaju jasnu strategiju bilo ako se radi o Europskoj uniji kao cjelini ili o njezinim članicama koje imaju jasne svoje interese i imaju strategiju kako te svoje interese ostvariti? I to imamo i slučaj i Slovenije i Italije i Austrije i svih drugih članica Europske unije koje imaju nekakve nerazriješene odnose sa Hrvatskom. I oni to čine vrlo jednostvno. Oni to ostvaruju uz veće ili, odnosno te, ma ne mogu reći veće, uz nikakve ili manje otpore aktualne hrvatske vlasti. Ako se, a kakva je pozicija hrvatska sad pregovaračka? Prihvaća odmah sve što traže ili članice ili Europska unija ili cjelina ili pruža ikakav ili nikakav otpor. I ako se tako bude radilo, ako mi budemo shvaćali takav dio naše uloge i zadaće moramo biti svjesni da mi zakonima koje donosimo, kojima mi usklađujemo naše zakonodavstvo sa pravnim stečevinama Europske unije, ako budemo radili na ovaj način na koji smo do sad radili, a to znači preuzimanje, prepisivanje znači što nam daju uzmi, stavi u svoje zakonodavstvo onda pregovarački timovi objektivno neće imati oko čega pregovarati. Jer ćemo mi kroz tu zakonodavnu aktivnost preuzeti sve ono što oni od nas traže i nema se o čemu pregovarati. Prema tome kako onda štitimo budućnost hrvatskih građana? Kako štitimo nacionalne interese ako tako budemo radili? Onda i sam dio referenduma jer će hrvatski građani na kraju referendumom se odlučiti žele li da Hrvatska uđe ili ne uđe u Europsku uniju? Ali neće imati o čemu odlučivati. Jer će članice Europske unije na ovaj način kao što se sad radi i Europska unija kao cjelina u potpunosti ostvariti sve svoje ciljeve i interese. I oko nekretnina, i oko vode, i oko bogatstva cjelokupnoga. Prema tome građani će samo formalno, deklaratorno o nečemu odlučivati a nemaju o čemu odlučivati jer Europska unija kao cjelina ili članice Europske unije one su svoje interese i ciljeve ostvarili. Prema tome njihova strategija je jasna. To je sistem, po načelu postupaju mrkve i batine. Znači po načelu mrkve i batine ako mi kad dođemo u stupanj gdje treba se odlučivati o nekim našima zahtjevima govorili su: «Problem je general Gotovina.» Nakon toga će govoriti «problem su nekretnine», pa će govoriti «problem je korupcija». Ali zašto? Zato da opet na taj način ostvare svoje ili pojedinačne ili zajedničke ili skupne interese. E što sad mi moramo napraviti? To je znači analitički jasna situacija. Govorimo i analizirajmo kao ljudi jer ovo ovako što se radi više ne vodi ničemu. Mi prvo moramo postaviti svoje ciljeve za sva područja u Hrvatskoj. Što želimo za ovo vrijeme dok i se i pregovara i kod sveg ostaloga? Što želimo u kojem području? U području pravosuđa. Ne radi Europske unije, radi nikoga drugoga nego upravo radi hrvatskih građana. Što želimo u području poljoprivrede napraviti u tom razdoblju? Što želimo u području turizma, u području gospodarstva, u svakom području, a znamo i sami ako ne napravimo ono što moramo napraviti onda opet ćemo doći da ćemo prihvatiti i nećemo imati više mogućnosti niti popraviti stanje u poljoprivredi niti bilo kojem drugom području, jer ćemo ući u takvoj situaciji u kojoj mnogi možda i žele da uđemo tako da nemamo više mogućnosti uopće odlučivati bilo o nekretninama, bilo o kojim drugim dijelovima i bogatstvu, interesima hrvatskih građana. Prema tome, to je onaj dio gdje mi danas trebamo razgovarati analitički i vidjeti da ovaj Nacionalni odbor ne bude niti fikus, niti kaktus. Da ima točne nadležnosti i da mi kao zastupnici ne govorimo o tome ova Vlada je radila ovo, ova je radila ono. Naučimo se da je grešaka bilo i za jednih i za drugih. Podvucimo crtu, jer pametan se uči na greškama. Ali mi na žalost i dalje radimo iste greške, ali te greške nije problem jedne ili druge Vlade, nego idu na teret i budućnost hrvatskih građana. Zbog toga moramo sasvim promijeniti i ovaj dio i razgovora o tim pitanjima, točno utvrditi naše pravce djelovanja, našu strategiju u smislu što trebamo napraviti sami za sebe i kako i na koji način postupati u ovim dijelovima. Na žalost, moramo otvoreno ovdje kazati da mnogi koji su u pregovaračkim timovima što se kuloarski govori njih ne mislim na glavnog pregovarača koji su u skupinama, njih prije svega zanima uloviti mjesto u budućoj europskoj birokraciji, a ne voditi o interesima hrvatskih građana, Hrvatske države u sklopu tih i takvih pregovora. Znamo, analitički se prosudimo, stavimo to sve na papir. To predlažem da Nacionalni odbor se s time s tim stvarima pozabavi i hajmo točno raditi ono da se ne bi dogodila varijanta da ćemo raditi kao što smo radili i do sada. Znači, sve što nam kažu prihvaćamo i o čemu će na kraju hrvatski građani odlučivati. Neće imati o čemu. Oni mogu donijeti odluku da Hrvatska kao neće ući u Europsku uniju, ali Europska unija … [[Govornik se ne razumije.]] napravile što treba i onda im više nije ni interesantno. Prema tome, razgovarajmo ozbiljno i odgovorno. Hvala.
Replika, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Upravo zbog ovoga što je kolega Kovačević na kraju rekao o čemu će građani Hrvatske na referendumu odlučivati idem u repliku, a ne ispravku navoda, da bi mu dao mogućnost da mi odgovori na jedno konkretno pitanje. Naime, svi se pozivate na to da će građani na referendumu odlučivati na finišu to je jako dobro i to tako mora biti. Ali, onda moramo biti odgovorni prema tim građanima i ne ih dovoditi u sumnju, dvojbu i nepoznavanje stvari jer Hrvatska sa Europskom unijom ne pregovara kao niti jedna druga članica u preuzimanju pravnih normi i pravne stečevine jer to nije predmet pregovora. Neće ni biti sa Hrvatskom, nego sve zemlje pa tako i Hrvatska pregovara o mogućim izuzećima, rokovima i kvotama. Dakle, pravna stečevina Europske unije nije predmet pregovora i o tome se neće odlučivati na referendumu, nego će građani donijeti odluku da li Hrvatska na kraju pregovora o kvotama, izuzećima i rokovima ide ili ne ide u Europsku uniju. Moramo ljudima već sada govoriti o čemu će dakle oni odlučivati i na temelju čega. I drugo, iz vaše rasprave zaključio sam da vaša stranka HSP do sada nije sudjelovala u Nacionalnom odboru ili da se povlačite iz Nacionalnog odbora jer očito po vašoj raspravi ispada da Nacionalni odbor do sada a i neki drugi na žalost nije radio sukladno odluci o osnivanju i da unutar toga nisu postignuti dogovori, konsenzus. Pa dakle molim jasan odgovor izlazite to ili da li ste uopće radili u Nacionalnom odboru Hrvatska stranka prava ili to najavljujete izlazak iz njega. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Drago mi je da se javio gospodin Lesar koji uopće ništa razumio nije, ali to je njegov problem nije moj problem. Ja sam gospodine Lesar govorio ako se ovako bude radilo da nemamo strategiju, da nemamo pravce djelovanja i sve ostalo onda oni će ostvariti Europska unija kao cjelina i članice sve ono što ih interesira, sve svoje interese i onda o čemu će hrvatski građani odlučivati kad će moći kupovati nekretnine, kad će moći sve imati na raspolaganju kao da mi jesmo u Europskoj uniji, a mi ništa ne činimo. Prema tome, nemaju o čemu odlučivati hrvatski građani. Mogu deklaratorno odlučivati, ali Europska unija i njezine članice i njihovi građani su napravili i ostvarili ono što im treba. Prema tome, pametnima je dovoljno jedan puta kazati. Ja sam rekao da hoću da taj Nacionalni odbor ima jače ovlasti. On ima slabe ovlasti i prema samoj odluci našoj kojoj smo ovdje govorili. On mora imati jasne ovlasti, a ne biti fikus, odnosno taj omanji kaktus. I prema tome, tako se trebamo ponašati. Znači, vi to možete shvatiti kao da sam ja euro skeptik, ali ja govorim kao euro realist i onda ćemo dati svoj puni doprinos u radu na pravim temama, a ne na sastancima. To je dangubljenje. Hvala.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Cijenjeni gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. Ja moram priznati da sam ja iznenađen optimizmom kojim Pero Kovačević danas govori. Jer, inače da je on to govorio prije pola godine to bi posve drugačije izgledalo. Pero je evoluiralo što vjerojatno je evoluirala i njegova stranka po pitanju stava prema Europskoj uniji. Jer Pero danas govori kao polu euro skeptik, a do jučer je bio kompletan euro skeptik. Naime, hrvatski građani će odlučivati Pero da li hoće u Europsku uniju ili neće u Europsku uniju i bit će samo da ili ne kao što se u demokraciji na referendumu inače glasa i tu nema previše prostora i zaboravi to da mi primamo Europsku uniju u Hrvatsku. Europska unija prima Hrvatsku u Europsku uniju. Pa nećemo mi valjda postavljati pravila Europskoj uniji. Pravila u Europskoj uniji, pravna stečevina je davno riješena. Mi što ovo možemo izvući, izvući ćemo, vjerojatno ćemo izvući i ja ne sumnjam u našem pregovarače da će nešto izvući. Ali sve te skepse o kojima se danas govori, svi ti problemi u vezi s nekretninama, pa o čemu. Pa slušali smo ovdje predsjednika Parlamenta Europske unije. Jako ste zabrinuti vidim, a ja vas pitam tko meni može zabraniti da prodam kuću svoju kome ja hoću? Bez obzira na to ima li Europa Ustav ili ne tko po ustavnom pravu Republike Hrvatske tko to meni može zabraniti? I o čemu mi to pričamo? Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa prvo da je gospodin Marasović češće u sabornici a ne negdje drugdje onda bi mogao znati što ja i kako govorim. Prema tome, uvijek govorim kao euro realista, a vi to možete shvatiti kako god hoćete. A drugo, ja hoću da vi tu kuću, pitanje je da li je vaša, što bi je prodavali, da je prodate za 2 godine po daleko višoj cijeni. A ne sad da date po bagateli. A ono što je najbitnije, što me očito niste htjeli slušati, ako ovako budemo radili kao što sad radimo, onda je ovo o čemu vi govorite da će hrvatski građani, ma nemaju oni o čemu odlučivati kad su oni svoj interes ostvarili. Dajte budite pametni. O čemu će onda odlučivati? Europska unija je postigla sve i … [[Govornik se ne razumije.]] O čemu onda hrvatski građani odlučuju? Ma nemaju onda o čemu odlučivati. Hvala.
Poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Pa evo pred nama je dakle unatoč svim ovim raspravama samo izvješće Nacionalnog odbora i to za 2005. godinu. I ja bih uvodno naglasio da je samo izvješće kvalitetno sačinjeno i u cijelosti oslikava rad Nacionalnog odbora u promatranom vremenskom periodu. Ono je metodološki apsolutno prihvatljivo i zapravo predstavlja i činjeničnu i pravnu podlogu za sagledavanje s jedne strane rada odbora, a s druge pak strane osnovnih pitanja, dakle kvalitete pregovaračkog procesa. Nadalje, i ovom prilikom treba istaknuti da je osnivanje odbora rezultat suglasja svih parlamentarnih stranaka o pristupanju Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije i to kao, i to posebno naglašavam, strateški nacionalni cilj za čije je ostvarivanje nužno zajedničko djelovanje izvršne i zakonodavne vlasti. Pa kada se raspravlja i o ovom izvješću uvijek treba imati u vidu dva dokumenta. Dakle, u prvom redu Deklaraciju o temeljnim načelima o pregovorima za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji, a dakako i izjavu, odnosno izjave i Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u zajedničkom djelovanju u procesu pregovora za članstvo u Europskoj uniji. Međutim, treba naglasiti i to da je u ovoj početnoj fazi pregovaranja koja u biti obuhvaća postupak tzv. screeninga. Zapravo odbor i nema u ovom momentu mogućnosti davanja mišljenja o pojedinim pregovaračkim pitanjima. Prava ocjena i u sadržajnom smislu obimniji rad odbora očekuje se u idućem razdoblju u kojem će početi konkretni pregovori koji će se vremenski istina preklapati sa nastavkom screeninga u drugim poglavljima. I ono što u ovom izvješću apsolutno treba posebno naglasiti jest u prvom redu da su stvorene osnovne organizacijske pretpostavke za djelovanje odbora. A što je naročito bitno uspostavljena je izuzetno dobra suradnja i sa državnim izaslanstvom i sa pregovaračkom skupinom za vođenje pregovora. I druga stvar ostvarene su pretpostavke za zajedničko djelovanje i izvršne i zakonodavne vlasti u okviru započetih programa u pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Ali najbitnije što treba naglasiti kada gledamo ovo izvješće koje se odnosi na točno, konkretno vremensko razdoblje jest zapravo dana ocjena da pregovori u ovoj početnoj fazi analitičkog pregleda usklađenosti hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije dobro napreduje. A apsolutno treba izraziti zadovoljstvo radom, iskazanom stručnošću i sposobnošću hrvatskih pregovarača u čemu nezaobilaznu ulogu dakako ima i voditelja državnog izaslanstva, dakle ministrica vanjskih poslova i europskih integracija i naravno neizostavna uloga, uloga glavnog pregovarača sa njegovim mladim stručnim, kompetentnim timom. Upravo u ovom smislu i upravo što je danas pred nama je to zapravo tema dnevnog reda. Mislim da ćemo se svi složiti da ovo izvješće ovako kako je sačinjeno apsolutno treba podržati, s jedne strane. A s druge strane, slušajući rasprave, pa neke i u ime klubova, ja ih osobno, a i kao član odbora uistinu doživljavam kao izraz frustracije bivšeg ministra.
Replika, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Ja bih volio da je vaša ocjena kolega Tomljanoviću da je to kvalitetno izvješće točno. Ja bih to volio i zbog vas i zbog nas i zbog hrvatske javnosti. To je nešto katastrofalno. To je 10 stranica bezveznoga teksta koji deskriptivno opisuje o čemu se je i kako pregovaralo. Nema nikakve ocjene o pozicije trenutno Hrvatske u procesu pridruživanja u odnosu prema jugoistočnoj Europi, prema zapadnom Balkanu, prema viziji o tome kuda i kako ćemo ići. Znači u tom papiru nema zapravo ničega. I mene zanima da mi kažete u čemu je tu vaša kvaliteta. Šta vidite tu kvalitetno.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Pa uvaženom profesoru ću odgovoriti na repliku, ne na postavljeno pitanje. Ja se nadam da smo imali ispred sebe dva ista dokumenta. Dakle, radi se o izvješću o radu jednog odbora u promatranom vremenskom periodu do 2005. godine. Ja ne znam što ste vi očekivali od tog izvješća, strategije, procjene, prosudbe, ne znam, obradu ovih ili onih strateških tema i ne znam na koliko stranica. Ja kvalitetu u ovom materiju prepoznajem upravo u tome što ono jasno oslikava, to govorim kao član odbora, ono i oslikava dakle rad, sve što se je događalo na samom odboru i naglašava zapravo ona osnovna pitanja točke dnevnog reda, sve ono s čim se je odbor susretao, o čemu je raspravljao. I u tom smislu i točnost i korektnost i kvalitete podastiranja takvog izvješća ovom Visokom domu. Dakle, ovdje se točno konkretno radi o konkretnom izvještaju radnog tijela kojemu je obveza svakih 6 mjeseci podastrijeti korektno izvješće, kvalitetno izvješće Hrvatskom saboru. Ja uistinu mislim da je ono tako. A to što se vi ne slažete sa metodologijom i što imate drukčiji pristup, viđenje što bi u njemu trebalo sadržavati, to je vaše mišljenje, naravno, vas kao pojedinca na što vi imate pravo. Ali čini mi ste da ste pogriješili kada u negativnom smislu ocjenjujete ovaj dokument. Jer je to izvješće i ništa drugo. Izvješće o radu jednog odbora koje on podastire Hrvatskom saboru.
Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo. U analizi i raspravi o izvješću o radu Nacionalnog odbora za 2005. godinu mislim da je potrebno krenuti od glavnog strateškog nacionalnog cilja, a to je pristupanje Republike Hrvatske u punopravno članstvo u Europsku uniju, o čemu postoje suglasje svih parlamentarnih stranaka. U skladu s tim je i osnovan Nacionalni odbor kao bi svi sudionici na političkoj sceni bili uključeni u pregovarački proces. Dakle, možemo reći da Nacionali odbor pokazuje nacionalni konsenzus u pogledu opredjeljenja za Europu. U tom smislu Nacionalni odbor ustvari popularizira ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Informacije s Nacionalnog odbora su vrlo bitne za dobivanje podrške hrvatske javnosti. Zbog toga je potrebno istaći da je Poslovnikom o radu Nacionalnog odbora utvrđeno da se odluke Nacionalnog odbora donose konsenzusom prisutnih članova koji imaju pravo odlučivanja. Moram istaknuti da su svi zaključci i odluke do sada donesene tako konsenzusom. Smatram da jasni i usklađeni zaključci Nacionalnog odbor i tako prezentirani sredstvima javnog priopćavanja održavanjem konferencije za tisak te objavljeni na internetskim stranicama Nacionalnog odbora sigurno će doprinijeti prihvaćanju i većoj podršci ulaska u Europsku uniju. Rad odbora u 2005. koji je obuhvatio dvije faze i prvu fazu, dakle od osnivanja Nacionalnog odbora 19. siječnja 2005. godine do usvojenja rezolucije Hrvatskog sabora o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske s Europskom unijom i drugu fazu rada Nacionalnog odbora u 2005. godini koja se odnosi na razdoblje nakon usvajanja Rezolucije o strategijskim odrednicama, odnosno od početka procesa analitičkog pregleda i ocjene usklađenosti nacionalnog zakonodavstva države kandidatkinje s pravnom stečevinom Europske unije do 5. sjednice Nacionalnog odbora održane 16. prosinca 2005. godine, karakterizira dakle suradnja s pregovaračkom skupinom na način da su glavni pregovarači i članovi pregovaračke skupine usmeno izvještavali Nacionalni odbor o tijeku screening procesa i istovremeno dajući pojašnjenja za sadržaje pisanih očitovanja Republike Hrvatske. Na taj način smatram da nacionalni odbor ima cjelovitu sliku o tijeku ovih faza pregovora. Ono što je također potrebno istaknuti je da su svi članovi Nacionalnog odbora vrlo zadovoljni radom i iskazanom stručnošću, sposobnošću hrvatskih pregovarača koji su sudjelovali u dosadašnjem tijeku pregovora, odnosno postupka screeninga. Također su i zadovoljni uspostavljenom suradnjom s pregovaračkom skupinom na čelu s glavnim pregovaračem i voditeljicom državnog izaslanstva. To su i zaključci Nacionalnog odbora, ti zaključci su doneseni jednoglasno i što možemo pročitati u ovom priloženom Izvješću o radu Nacionalnog odbora. Predlažem da se takovo izvješće, da takvo izvješće Hrvatski sabor prihvati. Hvala lijepo. Hvala.
Poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ovo je prvo izvješće Nacionalnog odbora i izuzetno mi je drago da su se svi klubovi očitovali. Veliki broj klubova ili najveći broj klubova se pozitivno očitovao i klub Hrvatske narodne stranke će prihvatiti ovo izvješće iako smo izrazili jasno jednu rezervu i želju da se ubuduće koordinacija između svih onih tijela i odbora koji sudjeluju u procesu približavanja Europskoj uniji, u biti ubuduće puno kvalitetnije odvija. Čuli smo u ovoj raspravi kojekakvih ocjena, ja ne bih ulazio u to da li je Nacionalni odbor fikus ili kaktus, on je zamišljen kao kaktus i to veliki kaktus jel' tako gospodine Kovačeviću. Ne bih ulazio čak ni u to da li su nadležnosti odbora premale, dostatne ili prevelike, ali bih vas podsjetio kolegice i kolege tko odlučuje o sastavu odbora, o njegovim nadležnostima i tko je član. Odlučujemo kolegice i kolege mi. Prema tome svi oni koji će se usprotivi izvješću ja smatram da trebaju jasno i konkretnim prijedlozima reći kako izbjeći ono čime se sutra ne slažu u pismenom obliku, zaključci, idemo proširiti nadležnosti ako je to potrebno. Ja osobno ću to također učiniti u ovoj raspravi. Ono što bih ovdje posebno podvukao i s čime se slažem je jedna od uvodnih rečenica predsjednika Nacionalnog odbora kada je rekao da su pregovori samo jedan od aspekata u procesu približavanja Europskoj uniji. Ja se potpuno slažem. Mi ovdje moramo razgovarati o drugim aspektima, prije svega moramo raspravljati o tome koliko smo mi kao Sabor doprinijeli harmonizaciji našeg zakonodavstva, koliko smo mi uspjeli implementirati tog zakonodavstva u svakodnevni život na korist naših građana i jasno komunikacijska strategija također treba biti predmetom našeg razgovora. Ja bih prije svega želio čestitati gospodinu Drobnjaku, iako vidim da je sada morao otići i izaći, njemu i njegovom timu. Mislim da su odradili u ovom prvom razdoblju dobar posao, no on najbolje zna da li je sastav svih timova optimalan, da li su ljudi bili optimalno spremni, da li su odradili posao u Bruxellesu onako kako je on očekivao i da li su baš tako veliki timovi morali putovati u Bruxelles na pregovore. Ono što bih ja međutim stavio u fokus ove moje rasprave i ono što se dogodilo malo prije gospodinu Mimici. On je izrekao svoj stav o našem radu, o sveukupnom učinku ili učinkovitosti Vlade, Sabora u harmonizaciji sa zakonodavstvom Europske unije i bio je vrlo oštro napadnut. Kolegice i kolege, ja mislim da zato postoji opozicija da može otvoreno govoriti i izreći svoj stav. Cilj je da se kroz kritiku poboljša rad svih nas, od mene do svakog ministra u Vladi. Svi mi možemo i vjerojatno trebamo bolje i više raditi. Ja ću navesti jedan dobar primjer. Kolega Mimica je rekao da smo u cijelom mandatu uspjeli uskladiti sa europskom legislativom 62 zakona. U četiri ili pet godina prije toga uspjeli smo uskladiti dosta veliki broj zakona, ali ukupno u ovih pet godina ja mislim da smo obavili tek pola ili nešto malo više od pola posla. To je moja ocjena. Dakle u pet godina 50% posla smo obavili. Sada ću povući paralelu sa onim što se događalo na otoku Malti kada su oni se približavali Europskoj uniji. Oni su podnijeli zahtjev da postanu članicom Europske unije 1998. godine i u pet godina odradili su ne 50% posla kao mi, odradili su 100% taj posao i već 2004. su postali punopravnom članicom Europske unije. Ali postoji kolegice i kolege jedna bitna razlika između Parlamenta Malte i Hrvatskog sabora. Koja je ta bitna razlika? Bitna je razlika da smo mi profesionalni političari, a oni to nisu. Kod njih je profesionalac samo predsjednik njihovog parlamenta i nitko drugi [[Upadica: To je u redu.]] Tako je. Oni su se sastajali, kolegice i kolege, oni dakle odlaze u 9 sati na posao i u 18 sati završavaju posao. Oni su se sastajali 4 i pol godine svaki dan 3 sata prije posla i 3 do 4 sata iza posla i za to nisu dobili ni jednu jedinu lipu, ali posao su odradili jako, jako dobro. Na zadovoljstvo njihovih građana. Dakle, to je bitna razlika između njih i nas. Što se tiče onoga što je još važnije, a to je implementacija zakona koje smo harmonizirali. O tome je govorila kolegica Antičević, to nitko drugi nije ni spomenuo i mislim da bi Nacionalni odbor morao ubuduće, ili mi moramo proširiti ovlasti i da tu kažu koji riječ. Jer to je jedino važno, imati zakone na papiru a ne provoditi ih, da ne budu na korist naših građana, nema kolegice i kolege onda nikakve svrhe. I sama Europska unija ima tzv. "impact assistant" proceduru gdje u svakoj zemlji članici prati kako se primjenjuju ti zakoni. Zašto ne početi već sada, zašto čekati da nas sutra neko tijelo Europske unije počinje prozivati. Sada vježbajmo demokraciju, vježbajmo i ocjenjujmo realno koliko smo od ovih barem 50% zakoni koji smo uskladili u biti prenijeli u naš svakodnevni život. I konačno, komunikacijska strategija. Za 10-ak dana u Splitu će biti jedan seminar za potrebe novinara. I sami novinari su ga tražili da se poboljša ta komunikacija. Gospodin Jandroković je sazvao taj seminar. Svaka čast, podrška s moje strane. Ali ponovno bih spomenuo onu koordinaciju. Ja osobno mislim da bi Nacionalni odbor trebao sudjelovati u pripremi i organizaciji tog seminara, da bi oni trebali biti nazočni, da bi trebali jasno jedan veliki dio tog posla oni odraditi jer su oni ti koji su primarno naši predstavnici u tom velikom poslu. Evo, neću dužiti ali sam smatrao da treba ovih nekoliko rečenica izreći, jer sigurno kolegice i kolege možemo svi puno doprinijeti i puno kvalitetnije raditi u ovom procesu. Hvala lijepo.
Hvala. 3 replike. Prvi, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Pa opće je mjesto koje je kolega Dorić ponovio da imamo briljantni pregovarački tim. To je vrijedan pregovarački tim. Kolega Drobnjak nam je rekao da su proizveli 25 tisuća stranica različitih dokumenata, međutim nije sve tako idealno. Ja ću vas podsjetiti na veliku štetu koju je član pregovaračkog tima, gospodin Gvozden Flego nanio služeći se javno lažima o tome kako je hrvatska Vlada, odnosno pregovarački tim falsificirao podatke o izdvajanju 4% za obrazovanje. Ja sam napravio nadzor svih podataka. Prema UNDP-u izdaci za obrazovanje su 4 i po posto. Prema OECD-u 4,6, prema Svjetskoj banci 5% i prema podacima Europske komisije 4,7%. Znači vrlo namjerno, lažno i politikantski je obmanuo je i hrvatsku i europsku javnost i narušio kredibilitet i hrvatske Vlade i pregovaračkog tima. I u sljedećim slučajevima treba sa puno više opreza, skeptičnosti i nadzora se odnositi prema pregovaračima. Ja osobno imam sumnje prema nekoliko tamo ljudi da će nam nanijeti velike štete i zbog toga nemojte tako a priori iznositi superlative a da ne uzimate u obzir da se tu radi o velikom broju ljudi i različitih interesa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Miljenko Dorić.
Naime, ne znam da je kolega Letica replicirao gospodinu Drobnjaku ili meni. Ja sam rekao i podvukao da gospodin Drobnjak najbolje zna da li su timovi dobro složeni, da li su ljudi optimalno pripremljeni, da li su zastupali interese Hrvatske i da li … … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Ne. Ja sam čestitao vrhu pregovaračkog tima, gospodinu Drobnjaku i suradnicima oko njega. A da li je najširi sastav timova, njih 35 optimalno sastavljen ja se mogu složiti.
Druga replika, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Pa ja bi uvaženom kolegi replicirao na onom dijelu kada je ustao braneći neke osobne stavove kolega koji su se javljali i naravno raspravljali o ovoj temi. Dakako da se ja slažem s vama da svaki ima pravo na svoj stav. Ali gospodin Mimica nije govorio u svoje osobno ime nego je govorio u ime kluba. To je pod jedno i to nije, dakle, točno. A druga stvar, u drugom dijelu svog izlaganja on uopće nije govorio o točki dnevnog reda nego je iskoristio svoju poziciju da govori sa govornice i kao član odbora da grubo u izvjesnom smislu neargumentirano reformske procese komentirajući koji se sada dešavaju zapravo iskoristio prigodu raspravljajući o … /Govornik isključen, pa naknadno uključen./. Dakle, u tom smislu vam repliciram i isto tako kada ste i vi govorili 99% vašeg izlaganja uopće se nije odnosilo na ovo izvješće nego iz samog izvješća izvučete jedan segment i onda počmete govoriti i raspravljati. Dakako da imate na to pravo, ali u suštini i u biti se ne odnosi rasprava na samo izvješće i naravno da se koristi prilika da se u većoj mjeri i ne argumentirano zapravo na jedan neprimjeren način osvrće na one procese koji se dešavaju, koji su u smislu provođenja samih pregovora i u odnosu apsolutno pozitivno ocjenjeni. I ne samo u odnosu na konkretan pregovarački tim nego na cjelokupnu javnost.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Miljenko Dorić.
Kolega, imao sam 4 aspekta u mom izlaganju. U prvom sam se osvrnuo na pregovarački tim. U drugom sam govorio o Nacionalnom odboru, o njegovom radu i ocjenama predsjednika. Kolega, sve je bilo tempirano. Vi sami ste čuli, nisam želio izvlačiti iz blata neke rečenice koje su izrečene. Da nije bilo kvoruma na sastancima, itd. Pa sam argumentirao da profesionalni političari bi trebali dolaziti na sastanke, raditi na sastancima, pripremati se, itd. Nisam morao valjda u to ulaziti, to se podrazumijeva. Treće i četvrto, predložio sam dodatne ovlasti i obveze Nacionalnom odboru vezano uz komunikacijsku strategiju i vezano uz implementaciju zakonodavstva. Što je tu van konteksta ove točke dnevnog reda? Ja mislim ništa.
I sljedeća replika, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče. Kolega, dobro ste rekli da nema nikakve koristi donositi zakone koji se ne primjenjuje, ali evo dozvolite mi da ukratko primijetim kako ima velike i nesagledive štete donositi zakone koji se ne primjenjuju. Zbog čega? Zato što ruše povjerenje građana u institucije vlasti, ruše povjerenje građana uopće i smisao zakona jer zakone, a pogotovo za egzekutivu. Dakle, oni koji donose zakone, koji predlažu zakone trebali bi se prvi podvrći zakonima, a tek onda adresati. Međutim, kod nas kultura zakonitosti je slabost, a ne vrlina. Moć i vlast smatraju se upravo toliko si moćan i toliko si u vlasti koliko si kadar izigravati vlast i dok god ne shvatimo da je dobra vladavina podrazumijeva upravo da se vlast prva podvrgne zakonu, a ne da je iznad zakona i da smatra da je dovoljno da je dobila povjerenje na izborima i da onda radi što hoće, onda u tom smislu se upravo i priklanjam vašem mišljenju koje ste na početku ustvrdili. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Miljenko Dorić.
Naime ja nisam želio ulaziti ovdje u detalje, ali Europska unija nakon što je primila 10 novih članica, primijetila da u mnogim zemljama se ne primjenjuju ti zakoni u praksi i onda je počeo taj … [[Govornik se ne razumije.]] , praćenje primjene zakona sa ciljem da se učini što? Ako se zakon neće primjenjivati u praksi, onda ih treba ukinuti. To je cilj, ništa drugo. Nisam velim želio ulaziti u detalje.
Ali ono je dobro što ste iznijeli slučaj Malte. Jedini predsjednik Parlamenta profesionalac, a ostali amateri. I posljednji zastupnik, poštovani zastupnik Ivan Kolar. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi gospodine predsjedniče, pregovaraču, dame i gospodo. Evo dopustite da koliko god je već rečeno o ovom izvješću da nema se puno dodati ili oduzeti i o Nacionalnom odboru pripisati mu ovlasti ili oduzeti i kako je on radil. … [[Govornik se ne razumije.]] tehničko zapravo izvješće koje ovaj Sabor bude prihvatil. Međutim, prilika je sad progovoriti o suštini, zapravo o biti stvari jer razmišljati o europskoj perspektivi, a živjeti u hrvatskoj zbilji to treba znati objasniti običnomu, malomu čovjeku, seljaku, radniku, intelektualcu i svakom onom tko živi kod nas. Naime, cilj nam treba biti europska perspektiva, treba nam poboljšati hrvatsku stvarnost i tu nam treba opće jedinstvo. Međutim, ja bih upozoril da dok politički o tom raspravljamo tu se lako složim. To je imperativ jedne, druge, ne znam bilo koje Vlade, međutim kad to u praksi treba provoditi onda sasvim je zbilja na drugoj strani. Ja pratim jasno sektor poljoprivrede i moram reći da ako je točno da pristupanje Europskoj uniji, a svi naši dokumenti govore i kad do njega dođe da bude više utjecal na poljoprivredne proizvođače nego promjene koje su nastale raspadom socijalističkog komunističkog sustava i osamostaljenjem Republike Hrvatske. Naši ljudi s pravom o tom razmišljaju. Pazite, to nije pothvat i jedna usputna pojava koja se bude dogodila, nego je to reformski zahvat koji apsolutno moramo svi na nacionalnoj razini znati, razumjeti i oko toga se složiti. Zato ja sustavno upozoravam. Naša prilagodba, sve naše pretpostavke za ulazak u Europsku uniju, a usput da rečem naši seljaci ne misle da će bilo kamo ući nego misle da budu stvoreni uvjeti u Republici Hrvatskoj isti kao u Europskoj uniji da bi na istim osnovama mogli proizvoditi i boriti se s tim Golijatom ili bolje rečeno biti dio toga europskoga kontinenta, ali zadržati sve svoje značajke. Znači da su nacionalno osvješćeni, da sačuvaju svoj identitet i vjeru i da tu na ovom hrvatskom tlu proizvode pod istim uvjetima za samodostatnost svega naroda, za ekonomski probitak i za sveukupni boljitak Republike Hrvatske. Ništ više ne tražimo. Međutim, ja vas upozoravam da i more mi netko osporavati da su neke reforme nezaustavljene, neke nisu ni počele, nismo ih mogli ni zaustaviti. Dajte mi rečete koja je to reforma sada ova Vlada započela u poljoprivrednom sektoru i gdje smo mi sada u tom sektoru? Koje je naše određenje i koji su novci za to dati? Ako mislite da je redovno financiranje poljoprivrednoga proračuna ove Vlade reformski zahvat, dragi prijatelji onda se svi skupa i varamo se na jedan pogrešni način. Mi moramo shvatiti da reforme iziskuju sredstva i bez nacionalnoga konsenzusa. Osiguravanje tih sredstava ovisi u ovom Parlamentu, mora ih ova Vlada, bila ona lijeva ili desna ili ne znam koja, osigurati i ona mora nas prilagoditi, pripremiti za ulazak. Te prilagodbe govorimo, ja sam sada u trećem mandatu, od prvoga mandata da se mi moramo prilagođavati, međutim to ide toliko sporo da nas negdje i puž prestigne, a u poljoprivredi pogotovo. Zato, dopustite dok se govori o ovom Izvješću o Nacionalnom odboru, bez nekakve velike pretenzije prigovaranja. Ja skrećem pozornost na ono zapravo koja je bit stvari, zapravo ono život kaj znači. Raslojavanje na selu sad je pod pritiskom prilagodbe govorimo, ali papirnate prilagodbe Europskoj uniji na način da smo počeli male zaboravljati, jednostavno mislimo da će nestati, a veliki ne podižu proizvodnju i otvaramo uvoz, enormno velik uvoz. Pokušajte se kolege s tablicama snaći, mi smo višestruko povećali u 10 godina uvoz, a nismo podigli proizvodnju. Mi se moramo pitati zbog čega je takva situacija i zbog čega reformski zahvat ne mi stvarno ne napravimo i zbog čega se tu ne dogovorimo. Nam trebaju sredstva, mi moramo prelomiti prek sebe sve one implikacije koje nas čekaju, je li Europa da ili ne, jednom smo rekli da da, ali nema onda alternative s čim osiguravati sredstva i ići reformskim mjerama naprijed. Ja ponavljam, ako to budu stresovi već neg su ovi bili, a moramo znati koliko nas je rat koštal, našli smo snage da to obnavljamo i uložimo sredstva, a sada u mirnodopsko vrijeme ne osiguravamo sredstva za napredak pa onda netko ne vodi politiku do kraja ili iskreno ili se nije odredil iskreno da bi to moglo tak biti. Ako slučajno taj zahvat reformski bude toliko težak pristupanje da bi nam se dogodil socijalni bunt. Ja govorim socijalni bunt i nezadovoljstvo u onom smislu da nam velika populacija ostane nezbrinuta jer neće imati mogućnosti za ostvarivanje dohotka, jednostavno bude marginalizirana i državnom proračunu i na način da ne može proizvoditi onda smo mi bili slijepci jer nismo znali to napraviti. Mi moramo svako poljoprivredno domaćinstvo koliko je god ono malo, sada ispada i neekonomično voditi računa o njemu da ono danas proizvodi koliko toliko za svoje potrebe, da doprinosi onome šta je malo prije bilo rečeno bruto društvenom proizvodu koji nije iskazan u onom dijelu gdje ga Mađari moraju, gdje ga Česi moraju, Poljaci sada već iako nije sve sjajno i bajno niti u Poljskoj, u samom pristupanju Europskoj uniji imaju itekako velikih problema, veliki broj poljoprivrednika koje moraju zbrinjavati na sto načina, ne na jedan način. Ali su se kao država odredili da to prevladaju i da na taj način apsorbiraju taj socijalni nemir ili socijalnu nesigurnost bolje rečeno takvih seljačkih i staračkih domaćinstava. Onda i naša Vlada mora naći alternativu kako da poljoprivreda bude ekonomski isplativa, ekonomski održiva poljoprivredna proizvodnja i da ona ovaj višak apsorbira na način da imaju za starost sigurno svoje egzistenciju. I dok nije samo poljoprivreda u tom sektoru a vi meni oprostite ja govorim samo o poljoprivredi. I dok tu europsku viziju ili bolje reći za sada našu iluziju raspravljamo mi moramo hrvatsku stvarnost analizirati i bilo bi dobro čim prije komparativne prednosti ulaska dati na papir. Jer, ja bih sada mogao čitati iz ove knjige. Mi smo na dnu vinogradarske proizvodnje naspram Europe. Europa nema nikakvu subvenciju za to a ima suficita. Ja pitam sada nas dok imamo toliko mogućnosti. Ja vam budem i to rekao da smo potrošili za lani 1% određenih sredstava za podizanje vinograda. Pa ajmo se upitati zbog čega ih nismo potrošili 99%. Nešto ne valja u strategiji, nešto ne valja i pristupu. Imamo dobar program govedarske proizvodnje tisuću i 200 farmi po 40, 50, 13 smo ih napravili, sada možda već 20 ako bude ove godine. Pa znači, ne valja klima. Mi nismo iskreni spram domaćega stanovništva, ne stvaramo uvjete i ne određujemo se iskreno da bi ta prilagodba išla jednim bržim tempom. Evo, imao sam potrebu to govoriti o poljoprivredi da shvatimo zapravo pravo stanje na selu kakvo je bez iluzija ovih koje nas čekaju tamo nego da vidimo stvarno stanje koje je u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Netočno je da se ne izdvajaju financijska sredstva za napredak u području poljoprivrede. To je netočna i neozbiljna izjava kolega Kolar jer se izdvajaju značajna sredstva za napredak u poljoprivredi. Ja ću samo spomenuti poticaje. Samo poticaje pogledajte koliko se daje. Druga je stvar jesu li to dovoljna sredstva za sve potrebe i za sve zahtjeve koji postoje u tom području. Ali nije dobro govoriti neistinu da se ne izdvajaju sredstva za razvoj u poljoprivredi. Prema tome, nemojte na taj način to komentirati.
Replika poštovani zastupnik Božidar Pankretić.
Gospodine predsjedniče, pa gledajte. Repliciram baš u ovom segmentu u kojem je kolega rekao jer je gospodin Kolar rekao da se ne izdvajaju dovoljna. Ja bih rekao još oštrije tu i gospodin Matušić možda se razumije u neke druge segmente a u poljoprivredi ne znam da li dobro proučava ovu cjelokupnu materiju jer stvarnost je tu vrlo jasna. Nažalost, mi u ovim dijelovima kada govorimo o operativnim programima u kojima i je na neki način izdvojena sredstva i predviđena kao što je spomenut i operativni program za podizanje višegodišnjih nasada onda se od tih predviđenih sredstava potroši samo 1%. Kada gledamo u stočarstvu tj. u govedarstvu postotak je sličan. Onda mi možemo reći o.k. sredstva su negdje predviđena koja ukupno nisu dovoljna ali onda vidimo da i ta sredstva nisu upotrijebljena u pravom smjeru. Kada to stavimo u kompletu u cijelu situaciju, kada smo se svi opredijelili da moramo brzo, hitro ići u reformama, prilagoditi, dati mogućnost našim poljoprivrednicima onda vidimo da to nisu prave mjere i da nažalost na taj način će naša poljoprivreda zasigurno stradati a ja bi bio najveseliji, najradosniji da naši seljaci budu tako veseli kako su poljaci nakon ulaska ali se iskreno bojim.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Kolar.
Pa, evo da malo i na repliku odgovorim u jednom ležernijem tonu. Dok je bio i gospodin Pankretić na isti način smo govorili da se ne osigurava dovoljno sredstava iako smo pod pritiskom javnosti značajan iskorak napravili. Ja moram reći da smisao moje rasprave i sada odgovora na repliku gospodina Pankretića je da stvarno upozoravam na stvarno stanje u poljoprivredi. Svi ovi razgovori, moji kontakti evo i neki dan s europskim parlamentarcima naišli su na jedan dobar prijem u smislu toga da su prvi put, ali prvi put iskreno čuli da postoje veliki problemi u hrvatskoj poljoprivredi. Inače, oficijelna vlast cijelo vrijeme govori da se rješavaju problemi. Ja tvrdim da problemi se gomilaju, da oni budu prije i poslije izašli na vidjelo i smisao je svega ovoga samo uz više sredstava ciljano direktno onda se može biti. I gospodine Matušiću, predsjednik mi bude oprostio odgovor, ja sam govorio da nisu dostatna sredstva. Znam da se osiguravaju, pa nisam ja prvi put, ali sigurno nisu dostatna i o tome cijelo vrijeme govorim da treba ciljano na ovaj način. Hvala lijepa.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Imate transkript pa možete preslušati što ste rekli, točno sam vas citirao. Rekli ste da se ne izdvajaju sredstva za napredak u području poljoprivrede. Prema tome, znam točno što sam čuo i što ste vi rekli. Ali prihvaćam da ste možda mislili to što ste sada izjavili. Kad se odnosi na uvjete o kojima ste govorili upravo se o tome radi. Kroz ovu harmonizaciju mi želimo stvoriti ne samo uvjete nego i standarde što je puno bitnije, što je puno bitnije stvoriti i preduvjete i standarde za funkcioniranje na kvalitetan način poljoprivrede. Što to znači? To znači da recimo neće biti moguće proizvoditi vino u nekoj vinariji gdje se uopće u njenoj okolici ne uzgaja grožđe. To znači da se neće moći uvoziti iz Makedonije i prodavati na hrvatskom tržištu kao vino sa geografski kontroliranim podrijetlom iz Hrvatske. To znači da će se morati popisati sve što se ima. Što se tiče poticaja za vinograde ja se sjećam da je nažalost u vašem mandatu da su ti poticaji smanjeni skoro za 50%. To je točno. Po hektaru, pogledajte vaše odluke smanjili ste iz za 43 tisuće kuna ste ih smanjili. Prema tome, po hektaru poticaje ste smanjili i mi smo ih vratili, ova Vlada ih je vratila kad je došla 2000., krajem 2003. godine. Imate sve podatke pa možemo razgovarati konkretno o njima. Prema tome slažemo se stvarati uvjete, ali i standarde omogućiti doista europske standarde što znači kontrolu i herbicida i svega onoga što se upotrebljava i na koji način se uzgaja. Stvoriti stvarno predmete za kvalitetnu poljoprivredu, za kvalitetnu. Jer mi ne možemo konkurirati količinom europskom tržištu. Prema tome ako nečim možemo konkurirati onda je to kvalitetom. I prema tome se trebamo usmjeriti, a to nam omogućavaju i ova harmonizacija i sve ono što se misli provesti kroz te zakone.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Kolar.
Hvala lijepo gospodine, gospodin Matešić, e ovo je prilika da odgovorim i o standardima. Slijepo prepisivanje zakonskih odredbi, podzakonskih akata i pravilnika i primjenjivati ih na hrvatske prilike je bedastoća. To je bedastoća. Ako mi ne znamo kao autohtoni narod koji imamo toliko stotina godina svoju državu napraviti zakonske okvire i Europi pokazati da smo kulturni narod, da znamo kulturno proizvoditi. Da se znamo vladati. Onda je to sramota. Ja to, ja to nemrem prihvatiti da meni Austrijanec ili ne znam netko bude propisival kak bum ja zaklal' svinju u svojem dvorištu. Ja je hoću i denes klati i ja se bum za to boril, a znati kak? Jer budem, jer budem napravil sanitarno-tehničke uvjete i natjeral ovu Vladu da nam to omogući nekom mjestu, ne znam, pod prismotrom veterinara da mi da, da je to, pa molim lijepo. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa zato vam govorim. Zato nemojte, i gledajte jednu nelogičnost. Europa ima farme. Sad si zamislite to, Europa ima farme koje ne moraju biti ograđene, a vi bute sad uveli standarda da ja moram farmu ograditi da mi slučajno mačka tuđa ne dojde ili cucek. A tam hodaji svi kako hoće i još se oni zeleni ili koji bore za dobrobit životinja da nek slobodno hodaju jer im ograničavamo slobodu hodanja. Pa je li to Europa? Pa to nije za mene Europa. Ja hoću malo europskoga štiha donesti i … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa. [[Pljesak.]]
Tak je kao što stoji na slavonskim plotovima natpis: «Koljem po kućama.» Završni osvrt predsjednik Nacionalnoga odbora poštovani zastupnik Ivica Račan. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine Drobnjak, dobro je da je u ovom veselom tonu evo svršava rasprava za koju se u početku uplašio s obzirom na mali broj zastupnica i zastupnika koji su prisustvovali ovoj raspravi, kakva će rasprava biti? Ako nije bila dovoljno kvalitetna bila je bez sumnje živa. To je tradicija koju održavamo u Saboru. Ono što mi se čini da je važno ovdje istaći, ja se prije svega zahvaljujem svima u raspravi koji su imali kritičke objekcije, primjedbe, a i dakako onima koji su podržali izvješće koje je bilo na dnevnom redu. To izvješće je rezultat također zajedničkog dogovora i suglasnosti nas koji predstavljamo različite političke opcije u Nacionalnom odboru. Nije problem imati različita stajališta. Problem je kako se usuglasiti. Problem je kako diskutirati. Problem je kako čuti drugoga. Žao mi je, to je moja prva opaska da ponekad naša rasprava ne, rasprava ne omogućava dijalog. Ne omogućava kvalitetno definiranje pozicije koju bi željeli a osobito kada je riječ o nacionalnom interesu. Ponekad mi to liči da je mnogo među nama rekao bih kvazihegelijanaca. Hegel je jednom prilikom govorio o lošem stilu rasprave. On je to nazvao argumentom «piljarice». Dolazi netko i pita piljaricu i kaže joj zapravo: «Vaša jaja nisu dobra.» A ona kaže: «Vaša mati je prostitutka.» Sad se vi morate opredijeliti hoćete li o jajima ili o prostitutki. To je taj Hegelov primjer nedijaloga pod firmom dijaloga. Istina ponekad možemo umjesto majke ili žene kao prostitutke spomenuti strica ili nekog drugoga, ali to, kao što smo čuli jučer. To ne vodi dijalogu među nikime posebno, osobito među onima koji imaju namjeru stratešku zbog strateškog nacionalnog interesa da se dogovore da pomognemo zajedno svladati veliki strateški posao ući u Europsku uniju u našu korist, a ne na našu štetu. E sad kad to kažem onda imam potrebu na nešto upozoriti. Upozoravam da pregovori koji ustvari tek oni pravi nakon «screening-a» trebaju početi, neće biti laki za Hrvatsku. A već je naznačeno, na nama se testira jedan kvalitetniji pristup. Nije dovoljna harmonizacija zakona. Europska unija se opekla sa nekima s kojima je pregovarala, koji istina nisu još ušli u Europsku uniju ali ući se prije nas gdje se primijetilo da se lakše usvajaju i formalno harmoniziraju zakoni ali se ne provode. Oni traže provođenje, ne samo koncipiranje reforme nego i dosljedno provođenje što je daleko teže. I rezultate tog provođenja, što je daleko teže. Čak bih rekao ovdje otvoreno. Ja mislim da u Europskoj uniji nasuprot pesimistima koji misle da je prema nama neki veliki otpor ja mislim da u Europskoj uniji Hrvatsku doživljaju vrlo otvoreno u smislu potrebe da Hrvatska uđe u Europsku uniju i to nije upitno. Ali pregovori neće biti lako jer na nama testiraju povećane zahtjeve koje ćemo mi morati ispuniti i za one koji dolaze nakon nas. Onaj preostatak Europe koji dolazi nakon nas u Europsku uniju. I nemojte se čuditi što vam to govorim. Živi bili pa vidjeli. Ali to su okolnosti koje mi moramo svladati. Mi moramo biti realni prema njima. Kao što je netko rekao mi ulazimo u Europsku uniju, ne ulazi Europska unija u Hrvatsku. Mi moramo prihvatiti a u pregovorima vidjeti gdje možemo što preko toga učiniti, prihvatiti pravila i standarde te iste Europske unije. I želim još nešto reći. Ja sam ocijenio da je rasprava na Nacionalnom odboru doista kvalitetna i kada se razlikujemo i kada se ne slažemo zašto ne, ali vrlo važno je biti u toj raspravi rekao sam tolerantan i to naglašavam. Čuti se. Pa naša suglasnost da uđemo u Europsku uniju ne znači u isto vrijeme zaprečavanje da u ključnim pitanjima unutrašnje politike važne za taj ulazak mislimo isto. Mislimo različito. Pa to se podrazumijeva. Molim vas ja sam naglasio s punim pravom i sa punom sviješću da je, da su sami pregovori samo jedan aspekt ovog procesa, završnog procesa približavanja. Drugi važan aspekt koji je naš i koji je za nas ključan što mi činimo da mi činimo da osposobimo Hrvatsku da uđe u svoju optimalnu korist u Europsku uniju, da ne šteti preko onoga što je nužno. Što mi činimo? Ja ću sada reći ovako malo temperamentno meni je sasvim jasno što su ciljevi Europe u pregovorima s Hrvatskom. Želi jednu uređenu, stabilnu zemlju koja prihvaća njeno zakonodavstvo i njene standarde. Logično. Žele naše tržište ma koliko bilo malo i nekom se čini vulgarno, ali logično. Žele također da mi preuzmemo dio europskog posla u regionalnoj suradnji. Zbog stabilnosti žele da stabiliziramo ovaj dio Europe logično. Mnogi od nas će biti u stanju vrlo precizno definirati što Europa hoće od Hrvatske u pregovorima. Ja nisam međutim u stanju reći što Hrvatska hoće od Europske unije u pregovorima. I to je točka gdje nam je potreban kritički dijalog, da vidimo što još možemo učiniti u našu korist i nemojte zatvarati prostor raspravi. Ja ne prihvaćam na zatvaranje tog prostora. Govorim sada kao čvrsti euro optimist, onaj koji je bio i jeste za strateški cilj ulaska Hrvatske u Europsku uniju i želim tome doprinijeti i vjerujem i one koje ja predstavljam. Ali nama je potreban dijalog o tome jesmo li sve učinili i što nismo učinili da bi mogli ući u našu korist u Europsku uniju, da bi mogli ući na dobar način u Europsku uniju. Što su naši strateški ciljevi globalno na kojima ćemo inzistirati, a gdje ćemo reći ovo nije toliko važno. U pojedinom segmentu spomenuta je poljoprivreda, pa logično je da mi sa ovom sadašnjom strukturom poljoprivrede ne možemo ući u Europsku uniju. Ako uđemo to je devastacija. Ali i sada se postavlja pitanje gdje mi vidimo neke komparativne prednosti? Je li to, ja nisam stručnjak za poljoprivredu, je li to pšenica koju smo ionako morali poprilično, molim vas lijepo ili je to možda nešto drugo? Mi to moramo sada znati. Mi znademo da poljoprivredne resurse kada uđemo u Europsku uniju blokirani su. Jesmo li sada učinili na liniji strateške spoznaje gdje nam je komparativna prednost i gdje možemo biti ... [[Govornik se ne razumije.]] konkurenciju nesmiljenu u Europskoj uniji i što učiniti da tu konkurentnu poziciju obranimo. Otišla je grupa koja je sudjelovala u pregovorima na Maltu vidio sam iz medija da istražim malo njihov slučaj. Jako dobro. Jako dobro. Znadem i ja na primjer da su oni na nediskriminacijskoj osnovi išli štititi svoje ribarstvo. Tko je bio tamo zna o čemu govorim. Na nediskriminacijskoj osnovi, jer to jedino prihvaća Europska unija. Nema drugog. Tamo ribu mogu da love bez obzira čija je zastava, jel. Brodovi koji imaju određeni limit veličine odnosno snage, a ako dođe takav brod mali do Malte itd. A znate što je naš cilj? Koje su naše mjere nediskriminacijske da zaštitimo ribarstvo u Hrvatskoj, ja kao nestručnjak za ribarstvo. Taj primjer Malte već sada ne možemo primijeniti u Hrvatskoj, jer u isto vrijeme mi financiramo izgradnju velikih ribarskih brodova. Sad ćemo njima reći da ne mogu loviti ribu u Jadranu. Hoću do kraja banalno pokazati gdje je problem. Mi sada već moramo znati štošta kako da zaštitimo svoj interes i o tome treba razgovarati, razgovarati. Treba vidjeti različite ideje, prijedloge itd. Zato je nama ta rasprava izuzetno potrebna. Ili molim vas, da zaključim. Spomenuto je dosta puta u raspravi, a moram reći da gotovo ni jedan sastanak sa ljudima iz Europe ne prolazi da ne potenciraju pitanje stjecanja nekretnina. Da, mi možemo nekretnine zaštititi samo na nediskriminacijskoj osnovi. Možemo reći da ćemo zaštititi vlasništvo nekretnina hrvatskih državljana, dati im veće pravo i reći neki drugi ne mogu, ali onda prestanimo pregovarati. Zaboravimo Europsku uniju, a možemo štošta učiniti u zaštiti devastiranja prostora, zemljišta, štošta možemo učiniti i moramo učiniti na nediskriminacijskoj osnovi. Sada ću ja reći grubo od domaćih i inozemnih hahara koji su atakiraju prema tom prostoru. Hrvatska je mala zemlja. Njen resurs dragocjen je prostor. On je lijep velikim dijelom i u isto vrijeme srećom ili nesrećom i neiskorišten što je također kapital Hrvatske. Možemo to zaštititi i moramo. Mi smo se recimo dogovorili da već na idućoj sjednici glavnoga odbora naprosto pokažemo koje su sve mogućnosti nediskriminacijske zaštite nekretnina. E pa, sada se samo postavlja pitanje da li to već poduzimamo sada, sada, ne sutra. Sada, o tome treba raspravljati i da zaključim. Što se mene tiče, ja se nadam da ćemo mi u demokratskoj atmosferi i na tolerantan način nastaviti raspravu i rad u Nacionalnom odboru i kada se ne slažemo i vjerujem da onaj lošiji dio ove rasprave gdje je bilo dosta rasprave koja nam je poznata neće tako lako prodrijeti na sjednicu Nacionalnog odbora, jer nas tu čeka veliki posao. Bez obzira na razlike i oko uloge Nacionalnog odbora i ovdje sa ove govornice se odnosno u ovoj raspravi moglo čuti oni koji misle da Nacionalni odbor treba manje raditi. To je mislio uostalom i predsjednik Vlade, nadam se ne ozbiljno. Ponekad ga treba shvatiti šaljivo, jel tako? Ali neki misle da Nacionalni odbor treba daleko više raditi, više raditi, čak i više nešto što su njegove ovlasti prilikom u odluci … [[Govornik se ne razumije.]] mi smo definirali što treba Nacionalni odbor raditi. U svakom slučaju ja vjerujem da izvještaj koji će doći ponovo na sjednicu Sabora za godinu dana će biti sadržajniji jer nas u tom periodu čeka i sadržajniji pa i teži posao i u isto vrijeme izražavam nezadovoljstvo što, sada govorim kao zastupnik, što nije došao na našu sjednicu Sabora izvještaj hrvatske Vlade o pregovorima. Riječ je o zaključku kojega smo mi čini mi se donijeli da svakih 6 mjeseci i Vlada podnese izvještaj oko suradnje sa Europskom unijom hrvatskom Saboru. Tako ide mandat šest mjeseci u Europskoj uniji. Ja podsjećam postoji dobar običaj sa ove govornice da se predsjednik Vlade pred Saborom podsjeća na neizvršene obaveze, pa bi se to moglo napraviti i ovaj put.
Vidjet ćemo je li istekao rok. Kako brzo protiču ti mandati. I ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovan kolega Račan govoreći kao predsjednik Nacionalnog odbora i istaknuo je nediskriminatorne modele koje je primijenila Malta kod zaštite svog ribarstva. Međutim, to nije sve što je učinila Malta. Naime, preduvjet je bio utvrđivanje stanja ribljeg fonda u njihovoj ribolovnoj zoni. Mi smo danas međutim u situaciji da Hrvatska od 3. listopada 2003. od kad je proglašen ZERP, odnosno od 10. srpnja 2001. kada je Sabor na prijedlog HSP-a raspravljao o proširenju gospodarskoj pojasa do dana današnjeg još nije utvrdila stanje ribljeg fonda u našoj polovici Jadrana, tj. u našem budućem gospodarskom pojasu, odnosno sadašnjem ZERP-u kojeg je nota bene ne provodimo. Kako onda provoditi pregovore o partnerstvu o ribarstvu ako nismo utvrdili ni onaj preduvjet kojeg je Malta imala kada je ulazila u te pregovore? Hvala.
Hvala lijepa. Kolega Račan, ja mislim da je ovo došlo izvješće da smo ga primili u Sabor, ali informandi causa jel'.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
I distribuirali Saboru, zastupnicima. Ali to ćemo provjeriti, dobro. Zaključujem raspravu. Nastavak u 15 i 30, da, to je vrlo korisna sugestija. Počet ćemo sa raspravom o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, pa onda idu oni o porezima na naftne derivate, o tržištu nafte i naftnih derivata. STANKA U 13,50 SATI Gospođe i gospodo zastupnici, idemo na glasovanje o raspravljenim točkama. Molim uključimo se da utvrdimo kvorum. Nema Čehoka? A to su teška pitanja, teška. Teška pitanja, da. Jel bi možda gospoda mogla biti neki na svojim mjestima? Kvorum? 80 dobro. U redu je imamo kvorum. Prvo glasovanje. Izvješće o radu Nacionalnog odbora za 2005. godinu. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Nacionalnog odbora za 2005. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 88 glasova za i 4 suzdržana prihvaćen predloženi zaključak o prihvaćanju izvješća.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici! Dakle, prema važećem Zakonu o porezu na dobit propisana su umanjenja porezna osnovice za svote plaće i doprinosa novo uposlenih, umanjenje porezne osnovice za svote troškova nastalih za istraživanje i razvoj te umanjenje porezne osnovice za svote troškova nastalih za školovanje i stručno usavršavanje zaposlenika. Vi znate da jedan od najvećih problema ljudi u srednjoj dobi su kad ostanu bez posla da u principu bez dodatnog školovanja i bez dodatne dokvalifikacije vrlo teško mogu nastaviti posao i oni koji rade a da ne govorimo o onima koji su bez posla. Zato i je uvedena ova porezna olakšica. No, odmah bih želio reći da uz ove porezne olakšice one ne nestaju. One se samo kroz druge zakonske oblike prenose u nadležna i resorna ministarstva a zbog usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije dakle ona se samo brišu iz Zakona o porezu na dobit. No, također bih želio reći s obzirom da su ovo ovako vrlo interesantne teme za politička prepucavanja i rasprave da je Republika Hrvatska potpisivanje Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju preuzela obvezu usklađenja svog zakonodavstva sa Europskom unijom. I predložena porezna oslobođenja se dakle brišu i istovremeno se prenose u nadležnost ministarstava koja su nadležna. I ono što je bitno za istaknuti je da prenošenjem ovih poreznih olakšica u nadležnost ministarstvima nadležnim za obavljanje upravljanja državnim potporama ćemo dobiti jednu veću transparentnost korištenja tih sredstava jer po podacima porezne uprave prošle godine sa osnova svih ovih poticaja je u državni proračun uplaćeno negdje manje oko 375 milijuna kuna, dakle toliko su porezni obveznici koristeći ove olakšice umanjili svoju osnovicu i toliko manje platili poreza na dobit. Dakle, navedenim bi se prijedlogom postigla dva cilja. Prvo bi se uskladio sustav fiskalnih i državnih potpora sa pravnim stečevinama Europske unije. I drugo, predloženim bi se odredbama otvorila mogućnost većeg spektra poticaja kroz sustav poreza na dobit nego što je u ovom trenutku moguće budući da predložene izmjene otvaraju mogućnost umanjenja porezna osnovice za svotu poticaja odnosno odobrenih državnih potpora prema posebnim propisima bez navođenja svrhe u Zakonu o porezu na dobit. I ono što bih želio još reći na kraju je da ove izmjene, prijedlog izmjena i dopuna Zakona o porezu na dobit se primjenjuju od 1.1.2007. godine. Dakle, ostaje dovoljno i vremena i prostora da se do kraja godine neke olakšice koje nisu ugrađene u Zakon o potporama i u Akcijski plan za poticaj zapošljavanja ugrade i da praktički od 1.1.2007. godine kad počne vrijediti novi izmijenjeni Zakon o porezu na dobit budu primijenjene u nadležnim ministarstvima. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Financije i državni proračun? Europske integracije? Ne. Otvaram raspravu. Za Klub HNS-a poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege! Hrvatska narodna stranka je u par navrata predlagala određene inovacije, poboljšanja i promjene poreznih zakona uključujući porez na dobit pa smo tako pred ponešto mjeseci predložili da se porez na dobit obračunava prema mjestu nastanka a ne prema sjedištu firme što je u Saboru odbijeno sa argumentacijom da je to komplicirano, neprovedivo i tome slično. Ne znam da li ste čuli, Republika Austrija je pokrenula inicijativu u Europskoj uniji da se porez na dobit u Europskoj uniji ne naplaćuje prema sjedištu tvrtke nego prema korisnicima, dakle tamo gdje je nastao. To će postati pravilo kojem ćemo se moramo jednog dana prilagoditi. No, da se vratim na ovaj zakon. Što radi ovaj prijedlog zakona? Uvodi porezne škare u tri ključna segmenta bitna za interes Republike Hrvatske. Prvo, novo zapošljavanje. Broj nezaposlenih nikako da spustimo ispod 300 tisuća. On je sad na 300 i nešto tisuća. Ovim korakom ako se na drugim propisima i na drugim mjestima iste ili slične subvencije povoljnosti i pomoći poslodavcima ne ugrade taj broj sasvim sigurno neće se smanjiti, eventualno će i porasti. Problem je naravno i loša struktura radne snage, pogotovo osoba srednje životne dobi, dakle četrdeset godina pa na više što otpada pod porezne škare u drugom segmentu ovog zakona, onom koji se tiče obrazovanja i usavršavanja zaposlenika. Naime, do sada su sredstva utrošena na obrazovanje i zapošljavanje uposlenika bila umanjivana od porezne osnovice. Dakle, porezna osnovica je smanjivana za ta sredstva pored svih ostalih poticaja koji postoje u drugim propisima porezna osnovica je ovdje smanjivana. Ukoliko se ne nađu mehanizmi da se to kompenzira na odgovarajući način teško ćemo postići poboljšanje obrazovne kvalifikacijske strukture sada zaposlenih a treba se i upitati što se događa sa organizacijom izvanrednih studija na masu mjesta u Hrvatskoj. Naime, uposlenici upravo te dobi su savršeno jasno zaključili da im je obrazovanje i daljnje usavršavanje jedini put da prežive do eventualne mirovine pa je to rezultiralo i otvaranjem velikog broja izvanrednih studija širom Republike Hrvatske. Ukoliko se ovakva subvencija poslodavcu za školovanje i obrazovanje uposlenika ne kompenzira na odgovarajući način bit će da je došlo do promašaja u poslovnim potezima institucije koje su takve, takva, takvo školovanje organizirali. Treći aspekat u koje zadiru porezne škare je istraživanje i razvoj. Istraživanje razvoja u Hrvatskoj izvan Sveučilišta i par državnih instituta ima izuzetno malo značajno, manje nego u zemljama u koje se ugledamo. U zapadnim zemljama tržišne ekonomije. Dakle ove institucije koje danas provode istraživanja prvenstveno govorim o znanstvenim istraživanjima u Hrvatskoj ionako ne podliježu poreznim škarama. Prema tome njih se ovo ne tiče na jednu i na drugu stranu. Tiče se onih malobrojnih tvrtki koje organiziraju istraživanje u sklopu svog nekakvog odjela istraživanja i razvoja ukoliko se dodatnim mjerama opet kroz neke druge poteze to ne iskompenzira praktično će svo istraživanje i razvoj u Hrvatskoj osim u visokoškolskim institucijama nestati. Dakle porezna osnovica se za te djelatnosti, za novo zapošljavanje, za obrazovanje i usavršavanje zaposlenika i za istraživanje i razvoj više ne smanjuje. Tako to traži Europa. Dobro. Tako to traži Europa, to smo potpisali u Sporazumu o pridruživanju. I toga se trebamo naravno držati. No nitko od nas ne može tražiti da se odreknemo mehanizama za poticanje ova tri ključna aspekta života. Mogu slobodno reći aspekta preživljavanja prije nego što uvedemo nove mehanizme sličnih učinaka koji bi kompenzirali ovo, ovo brisanje. Zašto je važno poticati novo zapošljavanje to valjda nikom nije potrebno u Hrvatskoj objašnjavati? Zašto je važno poticati obrazovanje? Pa valjda zato da barem pokušamo u nekom razumnom roku doseći obrazovnu razinu zemalja s kojima se imamo običaj, volju i želju uspoređivati i da nam gospodarstvo takvo kakvo jeste bude dovoljno konkurentno da se možemo pojaviti na tom tržištu. Bit će dovoljno konkurentno ako nam je, ako je zasnovano na znanju i ako to što rade rade ljudi odgovarajućeg obrazovnog profila. Zašto je važno poticati istraživanje i razvoj isto valjda nije potrebno nikome objašnjavati? Bez nove pameti, bez novog znanja, bez novih proizvoda nema budućnosti. Možemo pokušati još ponešto vremena prodavati srazmjerno jeftiniju radnu snagu, ona neće dugo ostati jeftinija nego što je na zapadu. Već danas je značajno skuplja od, nego što je kod naših istočnih susjeda koji imaju po prilici slične kapacitete i industrijske i obrazovne. Sve u svemu ova tri mehanizma poreznih škara ako moraju zakvačiti postojeći Zakon o porezu na dobit trebali bi se trenutačno odnosno prije toga kompenzirati drugim mehanizmima koji u ovom Prijedlogu zakona odnosno obrazloženju Vlada tvrdi da postoje, da se otvaraju nove mogućnosti međutim niti ne kažu što je to? Kakvi su to, koji su to konkretni potezi koji će se srazmjerno brzo dakle do kraja godine u sljedećih 6 mjeseci napraviti? Predlagatelj kaže da se otvaraju nove mogućnosti, citat. Možda. Ali bilo bi korektno, pošteno, a čini mi se i jedino korisno da najprije uobličimo te mogućnosti tako da ih svaki poslodavac jasno razumije, da zna na što se može pozvati. Da zna što može očekivati u sljedećoj godini, a onda da idemo primjenjivati porezne škare ovdje. Nitko nas ne tjera da to napravimo niti za tjedan dana niti za dva niti za tri niti za mjesec dana. Ako postoji dovoljno vremena da se novi mehanizmi uobliče i implementiraju onda postoji dovoljno vremena da ukidanje ovih mehanizama pričeka taj trenutak uobličavanja novih mehanizama. Do tada Hrvatska narodna stranka ne može podržati ovakav prijedlog. Onog trenutka kad vidimo kako će se stvari razvijati na novoj osnovi tj. što će to ministarstva, nadležna ministarstva napraviti da, na poticanju ovih tri aspekata razvoja i preživljavanja Hrvatske onda ćemo moći podržati ovakav prijedlog. Hvala.
Hvala. Za Klub IDS-a poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ministre i gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Dopustite mi da u ime Kluba Istarskog demokratskog sabora kažem nekoliko rečenica o ovom novom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit. Potpisivanje Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europske unije i Republike Hrvatske Republika Hrvatska preuzela je obvezu usklađivanja poreznih olakšica i oslobađanja koja su od Europske komisije ocijenjena kao fiskalne državne potpore nespojivim s pravilima funkcioniranja jedinstvenog tržišta, s pravnom stečevinom Europske unije za državne potpore. Porezne olakšice i oslobođenja iz zakona koje je Europska komisija ocijenila kao selektivne i nesukladne s pravnom stečevinom potrebno je uskladiti. Prema važećem Zakonu o porezu na dobit propisano je u najmanje porezne osnovice za svotu plaća i doprinosa na plaću novih zaposlenika umanjenje porezne osnovice za svotu troškova nastalih za istraživanje i razvoj te umanjenje porezne osnovice za svotu troškova nastalih za školovanje i stručno usavršavanje zaposlenika. Ove porezne olakšice ne ispravljaju, ne ispunjavaju kriterije pravne stečevine Europske unije za odobravanje državnih potpora, istraživanje u razvoju, zapošljavanju i usavršavanju. Prema članku 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju predmetne porezne olakšice i oslobođenja potrebno je uskladiti sa Zakonom o državnim potporama, Uredbom o državnim potporama i pravilima koja proizlaze iz članka 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju odnosno relevantnom pravnom stečevinom Europske unije. Ovo što se predlaže da se porezna oslobođenja i poticaji propisani člankom 6. te člancima 25., 26. i 27. zakona brišu i u narednom razdoblju prenesu u nadležnost ministarstava nadležnih za upravljanje državnim potporama za istraživanje i razvoj, poticanje ulaganja, zapošljavanja i usavršavanja u svrhu transparentnosti i učinkovitosti navedenih poticaja, odnosno mogućih državnih potpora, te da se posebnim programima temeljem zakonskih prijedloga propišu mjere za istraživanje i razvoj, te zapošljavanje i usavršavanje. Mi u Klubu IDS-a uvijek se zalažemo za transparentnost i učinkovitost poticaja i podržati ćemo svaki pozitivan pomak u tom pravcu. U hrvatskom pravnom sustavu već postoje propisi koji na određeni način uređuju pojedina pitanja poticaja. Međutim, ona ne zaokružuju u potpunosti mogućnost opsega i sadržaja sustava poticaja koji predviđa pravna stečevina Europske zajednice. Ako bi se navedenim prijedlogom postiglo, prvo da se uskladi sustav fiskalnih državnih potpora s pravnom stečevinom Europske unije i drugo da se predloženim odredbama otvori mogućnost važećeg spektra poticaja kroz sustav poreza na dobit, nego što je u ovom trenutku moguće budući bi predložene izmjene otvorile mogućnost umanjenja porezne osnovice za svotu poticaja odnosno odobrenih državnih potpora prema posebnim prosima bez navođenja svrhe u Zakonu o porezu na dobit onda to treba dobro odvagnuti. Ono što smatram posebno važnim je to da je administrativni kapacitet vezan za nadzor sustava poticaja odnosno sustava državnih potpora prenesen na Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja temeljem članka 70. stavka 4. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju što je i predviđeno člankom 5. Zakona o državnim potporama koji utvrđuje kako Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja odobrava i nadzire provedbu državnih potpora te nalaže povrat državnih potpora koje su dane ili korištene protivno propisima. Ovdje želim spomenuti da je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, Agencija Hrvatskoga sabora i da je ta agencija sa predsjednicom Vijeća gospođom Olgicom Spevec po mom mišljenju jedna od najuređenijih i najboljih u Republici Hrvatskoj. Administrativni kapacitet vezan za opseg i sadržaj poticaja, odnosno pripremu i provedbu pojedinih resornih državnih potpora postoji isključivo u resornim tijelima što je po mom mišljenju dobro. Slažem se da jedino stručnjaci iz resora znanosti mogu mjerodavno uređivati pitanje opsega i sadržaja poticaja za istraživanje i razvoj u području temeljnih istraživanja. Porezna uprava Ministarstva financija u upravnom se području poticaja odnosno državnih potpora nalazi u ulozi tehničke provedbe na razini poreznog sustava, te na razini stručnog tijela koje može dati objektivno mišljenje mogu li se tehnički provesti određeni predloženi poticaji, odnosno moguće državne potpore te kakav će imati utjecaj na ukupni porezni sustav. Na toj razini i prestaje mjerodavnost Porezne uprave Ministarstva financija koja ne može biti nadležna za opseg i sadržaj pojedinih resornih poticaja, odnosno državnih potpora te analizu njihova učinka na daljnji razvoj. Iz usporedba važećih propisa o državnim potporama s odredbama koje se predlažu za izmjene i dopune posve je jasno kako važeće odredbe Zakona o porezu na dobit nisu usklađene s odredbama Zakona o državnim potporama i Uredbe o državnim potporama i Europska komisija je u niz navrata navela kako predmetne odredbe o porezu na dobit u segmentu fiskalnih potpora nisu usklađene s pravnim stečevinama Europske unije te ih je žurno potrebno mijenjati. I ono što je isto tako važno ovo mišljenje dijeli i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. I na kraju, mi u Klubu IDS-a uvijek ćemo se zalagati da prijedlozi koji idu u korist poticaja razvoja i potporama za napredak ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju treba poduprijeti. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba HDZ-a poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Evo u ime Kluba HDZ-a nekoliko razloga zašto podržavamo ovu promjenu. Mi smo i krajem godine a i početkom godine ovdje raspravljajući o državnom proračunu ali isto tako i kasnije raspravljajući o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja razgovarali o svim ovim aspektima i potrebi promjena fiskalnih poticaja. Isto tako, prihvatili smo obvezu po SSP-u da to usklađivanje vršimo u propisanom vremenu kako bismo mogli udovoljiti i radu agencije ali i vlastitim potrebama i usklađivanju sa europskim direktivama. Evo, dosadašnji način reguliranja uglavnom fiskalnih potpora već je kazano odnosio se na tri segmenta i to na poticaj kod novog zapošljavanja, na poticaj kod istraživanja i školovanja i usavršavanja kadrova. Ovdje se slobodno može reći da se radilo o multipliciranom poticaju i da je sada nakon ovih potreba koje sam kazao u uvodu potrebno izvršiti usklađivanje i primjene na način da se odredbe Zakona o porezu na dobit u ovim člancima brišu i da se izvrši priprema i vjerujemo da do donošenja, i ne samo da vjerujemo, nego nalažemo i to će biti izvršeno izvrši se alociranje ovih olakšica na potpore u pojedinim sektorima i pojedinim ministarstvima. Tako da nema nikakva rizika ali niti razloga da se to ne izvrši do primjene ovoga zakona. Isto tako valja reći da u ovom alociranju kroz pojedina ministarstva treba izvršiti upravo kod naraštaja da ne bi bili izloženi riziku ili sumnjama oko korištenja sredstava, odnosno poticaja za istraživanje i razvoj koje može biti eventualno predmet različitih rasprava mislimo da se to može čak i efikasnije iskoristiti u novim rješenjima koje kroz Ministarstvo znanosti i druga ministarstva treba iskoristiti. Upravo zato podražavamo da se ovaj prvi korak reforme u ovom dijelu kod fiskalnih poticaja izvrši, da se ove promjene usklade, ali isto tako da izvršimo ostale promjene koje će biti donešene i usklađene do početka primjene ovoga zakona. Stoga mi podržavamo ovu promjenu i smatramo da to treba donijeti upravo iz razloga da to bude osnova za ove ostale za lociranje tih potpora u drugim sektorima potpora. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSS-a poštovani zastupnik Luka Roić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodo i gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ove izmjene i dopune poreza na dobit svakako dio su reforme fiskalnih državnih potpora. U prvom koraku brisani su članci vezani za regionalne državne potpore 2005. godine, a ove izmjene i dopune drugi su korak iste reforme fiskalnih državnih potpora. Prema članku 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju predmetne porezne olakšice i oslobađana potrebno je kako se tu navodi uskladiti sa Zakonom o državnim potporama iz 2005. godine, uredbom o državnim potporama i pravilima koji proizlaze iz članka spomenutog 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, odnosno relevantnom pravnom stečevinom Europske unije. Ovim prijedlogom zakona predlažu se porez na oslobađanje i poticaji propisani člankom 6. stavkom 1. točkom 5. i 6., te člankom 25., 26., 27 Zakona brisati u narednom razdoblju i prenijeti u nadležno ministarstvo nadležnim ministarstvima za upravljanje državnim potporama za istraživanje za razvoj, za poticaj ulaganja, za zapošljavanje i usavršavanje. Na taj način ostvarit će se bolja učinkovitost navedenih poticaja, te njihova transparentnost što je mogu prihvatiti kao obrazloženje. Držimo kako je najprikladnije, kao što i predlagatelj tvrdi da pojedina ministarstva u čijem se djelokrugu posla nalaze određene djelatnosti propisuju temeljem donesenih strategija razvoja mjere poticaja predmetnih djelatnosti. Naravno da se možemo složiti u ocjeni kako jedino stručnjaci iz resora znanosti mogu mjerodavno utvrditi pitanje opsega i sadržaja poticaja za istraživanje i razvoj u području temeljnih istraživanja itd. Ovo je naravno, kao što su i drugi rekli, bio lakši dio posla. Jer nije potrebna bila izjava usklađenosti, odnosno izrada usporednog prikaza kao dijela izjave usklađenosti, budući se Zakonom o porezu na dobit usklađuje na taj način da se odredbe koje nisu usklađene sporazumom jednostavno izbrišu iz zakona. Čini mi se da je to jedina zamjerka ovom prijedlogu zakona i zato je po nama bilo potrebno donijeti usporedne prikaze i izjavu usklađenosti, odnosno prijeći svim onim potrebnim zakonskim prijedlozima koji će urediti ovaj sustav na drugačiji način. Jer mi se čini da samo brisanjem članaka koji su do sad bili podloga za subvencioniranje i za poticaj ovih djelatnosti nije postignut efekt koji bi se trebao postići u konačnici. Jer kao što rekoše mnogi gdi su ti kompenzacijski sustavi koji će na neki način na dobar način riješiti ovo što se gubi sa ukidanjem i mijenjanjem ovog Zakona poreza na dobit. To je uglavnom nedorečeno i zbog toga i mi u klubu HSS-a s nevjericom zapravo gledamo na ovakav pristup koji zapravo nudi samo ukidanje onih članaka koji su rješavali tu problematiku u postojećem Zakonu poreza na dobit, a ne nude istovremeno rješenja koja će biti usklađena sa zakonom i sa stečevinama Europske unije. I to je bitna zamjerka predlagaču zakona. I zato molimo da se ovakvi zakoni donose paralelno i u paketu, a ne pojedinačno i na, po principu obrnutog pristupa. Čini mi se da je ovo bio zadnji korak koji je morao regulirati tu problematiku i on kao zadnji doći na naše klupe kao posljedica svih onih donesenih zakona koji su trebali biti predloženi, a naravno onda bi i bez razmišljanja mogli prihvatiti i prijedlog ovog zakona. Zato molimo da se ipak serijoznije i ozbiljnije pristupi ovim problemima i problematici uopće porezne reforme. Jer na ovaj način samo zapravo skidanjem i udovoljavanjem svim obvezama koje imamo iz potpisanih sporazuma, a ne nuđenjem svih konačnih rješenja stvaramo zbrku u poreznom sustavu, što mislim da nije nikome cilj. Zahvaljujem.
Hvala. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre i gospodo iz Ministarstva financija. Skoro sve što ste naveli ovdje u obrazloženju ovog zakona stoji. Dakle činjenica je da je Hrvatska ratifikacijom Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju prihvatilo po našem sudu potpuno besmislenu i nepotrebnu odredbu da ćemo uskladiti svoj sustav potpora sa sustavom potpora Europske unije. Rok za to usklađivanje određen je na 4 godine. Što će reći da Hrvatska kroz 4 godina mora svoju kartu potpora uskladiti ne sa svojim vlastitim razvojnim i gospodarskim interesima, nego sa razvojnim i gospodarskim interesima Europske unije. To je samo po sebi naravno štetno i loše za Hrvatsku, međutim što je tu je. Sporazum je ratificiran. On je na snazi. O tome su ovdje vođene brojne rasprave kada se radilo o Zakonu o državnim potporama. Štoviše čak je i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja prekvalificirana da se uz ostalo bavi i sa tim problemom. Dakle, mi zapravo tu nemamo puno manevarskog prostora. Međutim, koliko god pozdravljamo ove članke koji se tiču transparentnosti provedbe zakona, odnosno koji se tiču pojednostavljenja uplate poreza na dobit. Doista nam je neobično da gospodine ministre brišete članak 26. koji regulira čitav niz poreznih olakšica najavljujući da ćete jednog dana kad li tad li riješiti problem državnih potpora u skladu sa zahtjevima Europske unije, ma što to značilo i ma kad se to dogodilo. Mislim da to nije dobro i da je zapravo trebalo ovaj zakon napisati na posve drugi način, a to je brisati ove članke, ako već smatrate da su oni loši i paralelno dati neke druge koji su usklađeni sa Europskoj unijom ili ostaviti postojeći zakon na snazi do zaključenja tog dijela pregovora sa Europskom unijom koji se tiče razine državnih potpora. Čemu je potrebno uništavati i dokidati naš sustav državnih potpora koji je predviđen uz ostalo i ovim zakonom ako još nismo završili taj dio pregovora sa Europskom komisijom? Iz tih razloga nam je teško podržati ovaj zakon. Hvala.
Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa mislim da je ovdje potrebno pojasniti neke stvari. Kao prvo, u ovom Visokom domu je Zakon o potporama usvojen i donesen novi. Druga stvar, Vlada je na svojoj sjednici prije dva tjedna donijela i novu Uredbu o državnim potporama. No ono što treba reći danas do podne je ovdje bila rasprava o Europi, približavanju Europskoj uniji, usklađivanje zakonodavstva i svega skupa. Mi ne možemo početi screening iz ovog područja u 6. mjesecu ako ne izmijenimo Zakon o porezu na dobit. A da bi se sve ove odredbe ugradile u zakone resornih ministarstava oni moraju odbiti kako suglasnost … [[Ne razumije se.]] tako dobiti suglasnost iz Bruxellesa. Prema tome da bi uopće mogli započeti screening iz ovog područja mi smo morali izmijeniti Zakon o porezu na dobit, a do kraja godine nam je ostalo šest mjeseci da ove odredbe koje nisu ugrađene u određene zakone i određene uredbe resornih ministarstava da se ugradi. Ja ću vam reći samo što se tiče Zakona o poticanju i istraživanju razvoja. Budite uvjereni da će potpore koje će biti regulirane Zakonom o poticanju istraživanja i razvoja biti daleko djelotvornije i daleko transparentnije od ove jedne paušalne mogućnosti koja je dana u porezu u Zakonu o porezu na dobit i ja ću vam iskreno reći praktički samo jedna tvrtka je u protekle četiri godine koristila ovu zakonsku mogućnost da joj se porezna osnovica dva puta umanji s osnova znanstvenoistraživačkog rada. Dakle ne moguće je tehnički ako hoćemo započeti screening iz ovog područja u 6. mjesecu, tehnički je nemoguće sve ove zakone ugraditi u zakone resornih ministarstava ili uredbe resornih ministarstava da bi mogli to sve skupa započeti. Dakle ove olakšice se ne ukidaju, one se samo brišu iz Zakona o porezu na dobit i prenose se na druga ministarstva koja će to urediti svojim propisima.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] dakle kaže ministar da se ovim zakonom ne ukidaju porezne olakšice nego se one na drugi način uređuju Zakonom o potporama. Nema tog drugog zakona. Di je? … [[Upadica se ne čuje.]]
Molim vas lijepo, kažete da je netočno …
A ministar kaže budite uvjereni da će to biti riješeno, evo časna riječ kaže ministar, mi ćemo to sasvim sigurno riješiti. Slušajte ministre ovo je prvo netočno da se ne ukida kad se ukida, ovaj zakon ide po hitnom postupku. I kad bude izglasan sutra, nakon osam dana ukinuto, gotovo kada zakon stupi na snagu. A kada će se onaj raspraviti neznamo, Vlada ga može i povući iz procedure. Prema tome ovo što ste rekli je potpuno netočno i ovo je obmanjivanje javnosti.
I poštovana zastupnica Marija Lugarić, ispravak netočnog navoda.
Netočan je navod ministra Šukera da se ne može početi screening za ovo poglavlje vezano za ovo poglavlje vezano uz državne potpore i tržišna natjecanja u ovom dijelu. Screening se može početi, screening upravo tome i služi da se usporedi zakonodavstvo hrvatsko sa zakonodavstvom Europske unije onda bi vam rekli ovo vam ne valja, ovo trebate popraviti što bi onda i vama i nama dalo vremena da donesemo ove zamjenske zakone umjesto ovih. Na koncu konca to možemo i u samom tijeku pregovora učiniti neke stvari i ispregovarati, a mi prije samog početka mislim naprosto se ponašamo kao da ono što je dato od strane Europske unije apsolutno točno i istinito, a ponavljam screening upravo i služi tome da se napravi dubinska analiza i europskog i hrvatskog zakonodavstva i da se onda u odgovorima pripremi za pregovore.
Klub zastupnika HSLS-a, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Zapravo čudan smo mi narod, društvo. Jutros smo imali jednu virtualnu situaciju, Sabor je bio dosta pun, vjerojatno su i kamere javne televizije sve to manje-više prenosile, a zapravo govorili smo o tome kako bi to možda trebalo biti i na neki način smo se kleli upravo u tu našu proeuropsku orijentaciju i jednostavno na neki način smo se dogovorili da osim kritičkog dijaloga i potrebitosti da doista na pravi način izoštravamo svoje stavove, da doista s tog puta ne daj Bože da skrenemo, jer Europska unija je naš cilj i naš smisao našega postojanja. E ovo sada po podne je realnost i to jedna surova realnost. Kako mi dokazujemo, odnosno između inoga kako se dokazuje naša proeuropska usmjerenost, vjerojatno i poreznom politikom, poreznim olakšicama. Kažu isto da se sloboda ne potvrđuje kroz Ustav nego kroz kazneni zakon. Ustav je taj virtualni i požarni oblik na neki način legitimacija za bijeli svijet, ali Kazneni zakon tako na pravi način pokazuje tu slobodu i upravo koliko to unutar te slobode možete da uživate. I sada eto dolazimo do ovdje. Meni je vrlo drago da su kolege iz HSLS-a isto također ono potvrđuje jedno opće mjesto da se porez na dobit mora vezati uz mjesto gdje se taj višak vrijednosti i dobit ostvaruje, a ne prema sjedištu tvrtke i na neki način mislim da bi onda i to bilo jedna itekako bitna pomoć za onu stvarnu i ovu fiskalnu decentralizaciju Republike Hrvatske a ne opet kako mi volimo ostati u jednoj virtualnoj decentralizaciji pa se onda osobito pred izbore svi kunemo da ćemo to čim osvojimo vlasti, čim dobijemo povjerenje građana ostvariti, ali kada dođemo u priliku da to doista i dokažemo onda se ipak pokazuje da ovaj naš, osim potreba da kontroliramo stvari, upravo pobijedi ona obećanja koja smo tako hrabro i olako davali u predizbornoj kampanji. I bilo je toga i prije 2000. godine, bilo je to za vrijeme 2000. godine pa evo i 2003. nije ni malo drugačije. I u pravu je ministar kada kaže zapravo, a to smo danas isto i sve potvrdili, da ta pravila koja i ta kompleksnost kako ja to volim ovako reći, koje nam određuje Europska unija su teško promjenjiva i da se na toj kompleksnosti, na tu kompleksnost se mora … vlastitom kompleksnošću. I evo sada imamo pred sobom ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, ono sa onim jednim malim počekom jel', mi ćemo to odraditi, odnosno to ćemo učiniti, stvari će se početi, Nacionalni odbor će nas ponovo nakon godinu dana izvijestiti i govoriti upravo o potrebi kritičkog dijaloga, vjerojatno će taj kritički dijalog tamo iduće godine u ovo vrijeme biti još žešći jer će biti upravo vrijeme predizborne kampanje, a ono što se zove proeuropska orijentacija, a to je to spremnost da i poreznom politikom našom vlastitom odgovorimo na poreznu politiku koja već vlada ajde što mi volimo reći u tom modernom europskome civiliziranome demokratskom svijetu da vidimo kako se to može … kod nas i odnosno sad mi odgovaramo na pitanje što to nama znači zapošljavanje, što nam znači istraživanje i razvoj, što nam znači obrazovanje. Ja sam ovdje isto nedavno imao prijedlog zakona koji je bio odbijen i gdje sam se ponovo isto, koji je upravo govorio o potrebitosti određenih poreznih olakšica glede ovoga školovanja i stručnog usavršavanja zaposlenika jer očito da se ta paradigma promijenila. Ja uvijek imam neki puta dojam da najveći dio naših institucija, živimo u postindustrijskom, postinformatičkom društvu ali da nam je Guttenbergova recimo galaksija još uvijek kudikamo prihvatljivija i tako se ponašamo. Iako je rekao, znači, vozimo se kočijama iako svi drugi već odavno voze puno brža vozila. I to, a onda svakako kada netko završi školu ili je završio je školu tamo negdje 70-ih, 80-ih, 90-ih godina da na neke nove izazove će vrlo teško ili nikako moći odgovoriti 2010., 2015. i 20. s tim znanjem koje je stekao. Mi smo u prošlom sazivu imali, bila je to, čini mi se da se zvala strategija obrazovanja u 21. stoljeću. Moram priznati da kad sam ja uzeo taj tekst od poštovanog kolege Strugara i njegova tima da sam ja bio zgrožen da se netko 2001. godine usudio uopće da govori o strategiji za 21. stoljeće. To je nešto što ovako, neka eto elementarna korektnost, neću reći politička. O tom neću ni razgovarati nego upravo ljudi, treba znati da se sada te paradigme mijenjaju u jednom negeometrijskom progresijom. Da se usudi, već i 2010. bi bilo, bilo bi pretenciozno, 2001., a ne za 21. stoljeće. Tako se nažalost mi iz dana u dan ponašamo i onda se čudimo upravo svaki puta kako se zapravo ne mičemo dalje i naša cijela mudrost završava u tome da trebamo voditi kritički dijalog. E ovo je sada prava situacija, da se mi ovdje u Parlamentu odredimo što nama to znači ako smo proeuropski orijentirani, znači ova nama ova porezna politika, odnosno porezne olakšice i koji su to segmenti u kojima se ona mora dogoditi od ova 4 što su par excellance liberalne teme, zapošljavanje, obrazovanje, istraživanje, razvoj. Tu se još može nabrojati, ali to će kolega Letica obraditi, već je obradio. Imao sam prilike vidjeti jednu ovako vrlo debeloj studiji o zdravstvenoj reformi, a tu svakako i treba uključiti evo i prostorno čuvanje, naših prostornih resursa. Pa da vidimo i onda da mi se određujemo na pravi način a ne sada o tome da vodimo taj kritički dijalog koji će zapravo sve činiti na to da se nešto ne dogodi što se mora dogoditi i da ovih 6 mjeseci koristimo da vidimo koji će to poprati, i da onda možemo ministra ovako ga uprijeti prstom i reći molim vas, što ste vi to doista učinili do 1. siječnja 2007. godine kada bi morali napraviti ovaj jedan transfer, tranzicije u interregnumu da se doista ova 4 itekako bitna segmenta ni na koji način ne oštete. Odnosno da još ne idemo još koji korak ispod ove stečene razine. U tom smislu budući da su ove par excellance naše teme, odnosi se na ova 4, odnosno 3 segmenta koja moramo riješiti. Mi ćemo dati glas za ovu izmjenu i dopunu Zakona, ali upravo pod ovom vrlo strogom pretpostavkom da vidimo što će se to događati, kako doista neće doći do narušavanja proeuropske politike za koje se tako olako se pozivamo. Ali kad je trebamo pokazati u stvarnosti, a ne virtualno onda nam stvari i ne idu baš tako lako od ruke. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik potpredsjednik Doma, Mato Arlović.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Ovo jer jedan od primjera ili jedan od zakona koji mogu pokazati zapravo zašto pada interes naših građana za pristupanje Europskoj uniji. I zapravo, koliko god mi to gledali pomalo i sa nezadovoljstvom jer se ne prenosi ovaj dio sjednice, ispada da je dobro da se ne prenosi, a sad ću reći zašto. Jednostavno je nemoguće ići sa izmjenom i dopunom zakona kojim se pojedine povlastice kroz poreznu politiku ukidaju a da se paralelno nisu ponudili druga rješenja koja će na odgovarajući način to pitanje riješiti. Između ostaloga ovim Zakonom se ukidaju porezne povlastice koje su vezane za profesionalne rehabilitacije i zapošljavanje osoba invalida. Zatim pitanje za istraživačko-razvojnu djelatnost, dakle, za znanost, itd., itd. I mi kažemo sa nekim novim zakonom ćemo to riješiti tako do 1.1.2007. godine. Istini za volju, taj zakon je već u prvom čitanju raspravljen no njega zapravo nema. Mi ne možemo se obraćati našim građanima sa usklađivanjem naših zakona pod pretpostavkom da mi usklađujemo ovaj Zakon sa Europskom unijom, a da u isto vrijeme nismo ponudili druge mogućnosti koje zapravo Europska unija i njeni propisi omogućuju. Drugo što moram u ime našeg kluba reći. Vidite, između ostaloga mi bi ovaj Zakon sa ovim izmjenama i dopunama, ili bolje rečeno ne ovaj Zakon, nego druge zakone koji će regulirati poticaje trebali uskladiti sa uredbom Komisije o državnim potporama za zapošljavanje Europske unije. Okvir Europske unije za državne potpore za istraživanje i razvoj, uredbe Komisije za državne potpore za stručno usavršavanje. Zatim sa priopćenjem Komisije glede primjene pravila o državnoj potpori na mjere koje se odnose na izravno oporezivanje, itd. To je navedeno u obrazloženju zakona. Ali gospodo, mi to ne usklađujemo. Mi i ono što smo imali brišemo i to brišemo na osnovu primjedbe Europske unije koja kaže da smo mi tada to preuzeli nakon potpisivanja Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Poštovane kolege i kolegice, to jednostavno tako ne može ići. Poglavito ne može ići u našoj situaciji kada bi mi umjesto da ukidamo ovakve potpore jer mi ništa s ovim ne usklađujemo nego ukidamo postojeće potpore jer nove nismo još donijeli, pa prema tome nismo ni uskladili. Mi smo trebali možda ovdje imati Prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit po kojem bi se primjerice trebalo oporezovati dobit ostvarena špekulativnim poslovanjima, po kojim bi se trebalo oporezovati dobit koja se ostvaruje ekstra ili kao ekstra dobit na osnovu tržišne rente, položajne rente, ne znam, prirodne rente, iskorištavanje prirodnih sirovina, itd., itd. A ne da ono što bi trebalo biti potpomoć za nositelje jer faktor je razvoja, pazite, znanost, istraživanje su razvoj u zemlji. Nije to trošak i to je trebalo sasvim drugačije postaviti i ovakva pitanja ne bi se mogla na ovaj način pojednostavljeno reći. Četvrto, gledajte, nevjerojatno. Kaže se između ostaloga da će se novim zakonom otvoriti prostor da se ova pitanja usklade. A onda pročitate ovdje kao što znate u članku 4. sljedeću formulaciju. Dozvolite da ju pročitam svima nama pa da vidimo šta će se uskladiti. "Ovlašćuje se ministar financija uskladiti provedbene propise iz članka 37. Zakona o porezu na dobit, s odredbama ovog Zakona u roku 6 mjeseci od dana stupanja na snagu". A ovaj Zakon briše odredbe koje su davale poticaje. Prema tome, neće više biti poticaja. Prema tome, šta mi zapravo hoćemo? Mi imamo primjer prijedloga zakona koji je čisti neoliberalistički koncept na kojem zapravo Europa testira u našoj, u Hrvatskoj mogućnosti novog neoliberalnog pristupa gospodarsko-socijalnim odnosima koji u europskim članicama i to starim članicama Europske unije … [[Govornik se ne razumije.]] U takvoj situaciji se postavlja pitanje zapravo šta mi činimo. Po mom dubokom uvjerenju ovaj Zakon ne bismo smjeli izglasati, a ponajmanje nikako prije nego što se donese ili paralelno s ovim zakonom ne raspravi novi zakon koji će praktički riješiti pitanje ukupnih poticaja i ne samo sa aspekta poreza na dobit nego i sa aspekta poreza na dohodak pa i nekih drugih pitanja. Moram reći i to da je vrlo interesantno, kaže se da se žele postići dva cilja. Prvi, uskladio bi se sustav fiskalnih državnih potpora s pravnim stečevinama Europske unije. Nije točno jer jednostavno imate, maloprije sam čitao akte kojim se treba uskladiti, a da to što imamo brišemo, a još nismo donijeli propis po kojim smo primjerice se uskladili sa uredbom Komisije o državnim potporama i zapošljavanja niti smo se uskladili sa Europskom komisijom za potpore istraživanju i razvoju. Ono što imamo brišemo. Prema tome, toga više nećemo imati, nove zakone nismo donijeli, šta mi imamo. Prema tome, prvi cilj se uopće ne ostvaruje, dakle ovo je promašen tekst. Drugi cilj. Predložilo bi se odredbom ostvarila mogućnost većeg spektra poticaja kroz sustav poreza na dobit nego što je to u ovom trenutku moguće, budući predložene izmjene otvaraju mogućnost umanjene porezne osnovice za svotu, poticaj itd., itd. Pa ja vam postavljam pitanje kako je moguće da ćete to povećati spektar kad ovo što imamo ukinete, ali ove propise koji bi trebali eventualno vidjeti kakav je taj novi spektar koji se proširuje po opsegu i po sadržaju nema. O čemu se radi? Ovdje se postavlja ponovo pitanje da li je ovo zapravo interes krupnog kapitala koji na mala vrata pokušava zapravo kroz ukidanje ovih povlastica omogućiti dodatno oporez i s jedne strane dodatno oporezivanje i oprihodovanje vezano za interese država, a s druge strane da se u jednom dijelu krupni kapital oslobodi zapravo ovakvih davanja jer ovo je točno na liniji onoga da postojeći instituti razvojne centre primjerice kod nas i dodatno nastavimo prodavati kao što je to učinila "Pliva", kao što su to učinili neki drugi itd., itd. jer nama izgleda znanost i istraživanje nisu potrebni jer nemamo nikakvog interesa kao društvena zajednica, što ovime i dokazujemo da to učinimo. Zbog svega toga ja moram reći da mi u Klubu zastupnika SDP-a smo prvo iznenađeni da je uopće ovakav tekst se pojavio. Drugo smo iznenađeni da on nije popraćen sa paralelnim tekstom koji bi trebao razriješiti ovo pitanje. Treće, iznenađeni smo da se taj tekst pojavljuje u vrijeme kada trebamo raspravljati nacionalni program o približavanju Europskoj uniji, kada bi trebali putem tog programa i drugih akata zapravo stimulirati naše građane da shvate prednosti koje imamo sa Europskom unijom, a ne na ovaj način da ih dodatno destimuliramo. I četvrto, naravno mi izričito smatramo da bi ovo u ovom momentu bilo štetno i nema nikakvog razloga da se ovaj Zakon donese sada po najmanje ne po hitnom postupku, to tim više što se počinje primjenjivati 1.1. iduće tek godine. Zbog svih tih razloga mi iz Kluba zastupnika SDP-a nećemo glasati za ovaj Zakon, ne samo zbog toga što se on koncepcijski razlikuje sa stajalištima socijaldemokrata koji zastupaju interese ljudi koji život grade na temelju svog rada, a neki drugi možda interese krupnog kapitala ili što tražimo da se stimulira rast i razvoj, otvaranje novih radnih mjesta i zapošljavanja. Ne samo iz tog razloga, nego između ostaloga i zbog toga što ne vidimo ni onu drugu stranu koja bi htjela … [[Govornik se ne razumije.]] krupni kapital, zapravo kako to i na koji način hoće učiniti, osim ako se iza toga ne krije opet nekakve špekulativne namjere, a da mi ne bismo nagađali najbolje je sačekati novi propis pa zajedno sa tim zakonom raspraviti i ovo pitanje i ono pitanje i donijeti konačnu odluku koja će biti u interesu ove države, ovog naroda i na kraju krajeva onih od kojih svi živimo, to su ljudi koji žive od svog rada i na temelju svog rada. Hvala vam lijepa.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kakav će biti učinak ovog Zakona ako on stupi na snagu? Ukidaju se porezne olakšice. Pa za što se to sve ukidaju porezne olakšice? Ukidaju se za svotu plaća i doprinosa na plaću novih zaposlenika za razdoblje za koje se utvrđuje porez. Znači ne treba davati olakšice za novo zapošljavanje. Svi su, u Hrvatskoj imamo punu zaposlenost, svi u Hrvatskoj rade i što ćemo mi sada poticati novo zapošljavanje. Pa ministar kumuje ovako da to nama ne treba … [[Zbog predsjedničkog zvona, govornik se ne razumije.]] Za svotu troškova nastalih za istraživanje i razvoj ne treba Hrvatskoj ni istraživanje ni razvoj. Mi smo dovoljno razvijeni smatra ministar i Vlada i mi ne trebamo poticati ni poreznim olakšicama pomagati nikakav razvoj i nikakva istraživanja. Što će to nama? Ukidaju se i povlastice za svotu troškova nastalih za školovanje i stručno usavršavanje zaposlenika. Misli ministar i Vlada da su naši ljudi dovoljno školovani i dovoljno stručno usavršeni pa ih ne treba dalje poticati ni na školovanje ni na stručno usavršavanje. Dalje. Ukidaju se porezne olakšice za one koji obavljaju isključivo istraživačko-razvojnu djelatnost. Kad se one ukinu hoće li istraživačko-razvojne djelatnosti u Hrvatskoj biti više ili manje? Kad se ukinu porezne olakšice, logično je bit će manje. To je način na koji Vlada pokreće Hrvatsku. Ukidaju se povlastice na dobit ostvarenu od ulaganja. Jasno, što će Hrvatskoj ulaganja? Zašto da potiče ulaganje? Pa bolje da potiče potrošnju. Šta će Hrvatskoj ulaganje misli ministar i misli Vlada. To su učinci ovoga Zakona. Ministar kaže, to nije točno, ne ukidaju se povlastice, nego se one pretvaraju u poticaj i to po Zakonu o državnim potporama. Gdje ministre? Po kojem članku Zakona o državnim potporama se ova porezna olakšica pretvara u potporu i u kojim iznosima? Molim vas objasnite to hrvatskoj javnosti, po kojem članku i u kojim iznosima? Vi to jasno nećete moći napraviti jer Zakon o potporama je jedan načelni zakon. Što on govori? On govori kakav je postupak za donošenje zakona kojima se daju potpore. To govori Zakon o potporama, a ne tko će dobiti koliku potporu i da li će dobiti potporu za znanstveno-istraživački rad i da li će dobiti potporu za novo zapošljavanje i da li će dobiti potporu za ulaganje. To taj zakon ne regulira. Prema tome, u drugoj stvari … [[Govornik se ne razumije.]] javnost. Tko daje potpore? Tko uopće u Hrvatskoj daje potpore? Daju ministarstva ili druga državna tijela zakonima, daju ministarstva ili druga državna tijela i jedinice lokalne samouprave drugim aktima. To je jedini mogući način dodjeljivanja potpora. Gdje su nam ti zakoni? Novi Zakon koji je prošao prvo čitanje o državnim potporama kaže da će se to riješiti posebnim zakonima. Potpore za znanost u Zakonu za znanost. Gdje su izmjene Zakona o znanosti gdje bi se vidjele kolike će biti te potpore? Nema ih. Hoće li taj zakon doći? Nemamo pojma. Ako dođe, kako će izgledati? Jednako tako ne znamo. Sve je to jedna tajna obavijena velom misterije. Ali što znamo? Znamo da će se ukinuti poreske olakšice. To znamo. I da će oni koji ulažu u razvoj, koji ulažu u obrazovanje svojih zaposlenika da će oni ostati bez novca, bez povlastica. To znamo, da će državi morati plaćati više nego što moraju plaćati sada. Država će im znači uzeti novce a dati obećanje koje je ministar Šuker upravo dao, a mi ćemo to već riješiti kako je rekao ministar budite uvjereni. Majke mi, mi ćemo to riješiti. To je način na koji Vlada dolazi pred parlament. To je način na koji se ovdje razgovara o olakšicama za znanost, o olakšicama za obrazovanje i olakšicama za zapošljavanje. Drugo, da li ovaj zakon ima mišljenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja? Nema. A da li bi trebao imati? Trebao bi. Po članku 10. važećeg Zakona o državnim potporama. A šta kaže taj članak 10. važećeg Zakona o državnim potporama? On u svojem 3. stavku kaže: "Nacrti prijedloga akata iz stavka 1. ovog članka koji se dostave u postupak Vladi Republike Hrvatske i Hrvatskom saboru bez pozitivnog mišljenja agencije vraćaju se predlagatelju na doradu. Prema tome, ovaj zakon treba vratiti predlagatelju na doradu jer nema mišljenja Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja a mora ga imati po članku 10. stavku 3. važećeg Zakona o državnim potporama. Zašto tog mišljenja nema, ne znamo. Ali da ga nema, to sasvim sigurno znamo. Dakle, tu se kaže dalje, da ovaj zakon još nema. To je zakon kojim se usklađujemo sa Europskom unijom navodno, ali nema taj zakon izjavu o usklađenosti a kaže se da ta izjava ni ne treba. E sad, zašto ne treba? Kaže, ne treba zato što se usklađujemo na način da se brišu neke odredbe zakona. To nije točno. Ne brišu se sve. Neke se i mijenjaju. Neke se brišu, neke se mijenjaju. Pa barem za one koji se mijenjaju bi trebala potvrda o usklađenosti. Ali te potvrde nema. Prema tome, ovaj zakon je u formalnom, u sadržajnom, u logičnom smislu, u onome što će on proizvesti, u šteti koju će proizvesti za Hrvatsku, u šteti za zapošljavanje, za razvoj, za obrazovanje, za znanost on je potpuno nepodoban da se o njemu raspravlja i u prvom i u drugom čitanju a posebno da se o njemu raspravlja kao o konačnom prijedlogu zakona. Ovaj zakon mora biti povučen zbog odredbi članka 10. stavka 3. važećeg Zakona o državnim potporama i o ovom zakonu nema smisla ni raspravljati. Hvala.
Replika poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani kolega Staziću, vi ste rekli u svom izlaganju vezano za ove olakšice za znanost gdje će to biti, u kojima to zakonima. I onda ste spomenuli da bi bilo dobro ako je to u Zakonu o znanosti da onda tu imamo Zakon o znanosti. No međutim, ovdje se pred nekoliko mjeseci dogodilo da smo imali novi Zakon o znanosti i visokom obrazovanju i gdje je bila upravo diskusija o tim olakšicama poreznim za znanost i gdje je upravo od ove iste Vlade odbijeno da to uđe u taj zakon s obrazloženjem da je to u Zakonu o porezu na dobit. Prema tome, na neki način uz ovo objašnjenje dijelim vašu tvrdnju da je tu zapravo na djelu nekakvo petljanje i jedna vrlo neuvjerljiva obećanja.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kolegice Lugarić, ne bih se složio s vama da je tu na djelu petljanje. Tu je na djelu očita namjera Vlade da uskrati bilo kakvu potporu razvoju znanosti i obrazovanju i zapošljavanju u ovoj zemlji. Primjer koji ste naveli da su to odbili riješiti u posebnom zakonu nego da će to riješiti jer se to rješava kroz Zakon o porezu na dobit a sad se to baca iz Zakona o porezu na dobit i kaže se da će se riješiti u nekakvom drugom zakonu u kojem se nije htjelo riješiti pokazuje jasnu namjeru ove Vlade. Te novce zadržati sebi. Ne ih vratiti onima koji bi ih reinvestirali za znanost, za obrazovanje i za zapošljavanje nego zadržati u Ministarstvu financija jer tamo novaca nema. Treba Šukeru, naravno. I kome će uzeti? Pa uzet će znanosti, uzet će obrazovanju, uzet će zapošljavanju. Dok nema ovih posebnih zakona, dok nema tih akata nema potpora. Ljudi dragi shvatimo, nema potpora, nema.
Vesna Škare-Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo ja moram reći da sam bila zadovoljna da nam konačno na klupe dođe jedan zakon koji u svom nazivu ima E. Znači da imamo prijedlog zakona koji bi trebao značiti prilagodbu sa zakonodavstvom Europske unije. Ali ne mogu prihvatiti da nam klupe pod krinkom prilagodbe dolaze samo restriktivni zakoni a ovaj Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o porezu na dobit je upravo to, odnosno restriktivan prijedlog koji zadire već u stečena prava. Ta stečena prava se oduzimaju a to sigurno nije zahtjev Europske unije već to odgovara Vladi kako bi u proračunu se uprihodovalo i ostalo što više novaca. Postojećim Zakonom o porezu na dobit propisano je umanjenje porezne osnovice za plaće i doprinose na plaću novih zaposlenika za svotu troškova nastalih za istraživanja i razvoj. Za svotu troškova nastalih za školovanje i stručno usavršavanje zaposlenika. Navodno ovako definirane porezne olakšice ne ispunjavaju kriterije pravne stečevine Europske unije za odobravanje državnih potpora u istraživanju i razvoju, zapošljavanju i usavršavanju jer to bi bilo duplo umanjenje osnovice. Za navedene troškove, ali i za dobivene dodatne potpore. Već bi to trebalo riješiti posebnim propisima radi reguliranja prava na ostvarivanje državnih potpora za ove namjene i naravno njihovu visinu pa će onda iznosi tih potpora predstavljati umanjenje porezne osnovice kod izračuna poreza na dobit. Ovime se ukidaju olakšice u ovom zakonu. Ali se navodi da će se one regulirati na drugi način kroz posebne propise u vidu potpora kako bi se transparentnije pratilo sustav potpora. Znači stvarno plaćeni iznosi iz Proračuna ili neka oslobođenja. Do sada je Porezna uprava utvrđivala da li su umanjenja porezne osnovice za navedene troškove opravdana i realna a sada bi činjenicom da bi se te olakšice posebnim propisom deklarirale kao potpore i uz obavezu posebnog knjigovodstvenog praćenja tih istih jednostavnije utvrdio stvarni iznos umanjenja porezne osnovice. Što se tiče samog ovog prijedloga možemo reći da je on u osnovi dobar, ali je činjenica da se zadire i mijenjaju se jednom dana prava koja se tek onda drugim propisima moraju definirati. Znači da prava koja se ukidaju ovim zakonom trebaju se, a pitanje je kada će se ti drugi zakoni donijeti odnosno kada će se ta prava ponovno vratiti građanima? Onda možemo samo zaključiti da je Ministarstvo financija trebalo paralelno uz ovaj Zakon donijeti i sve druge prateće dokumente kako bi ti ljudi, ne bi ostali bez svojih prava. Jer realno je za očekivati ako se ukidanjem s ovim zakonom nečija stečena prava ukidaju pitanje je kada će ta prava ponovo naši građani dobiti? Hvala lijepa.
Hvala. 16,35 isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu po ovoj točci. Poštovana zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Pa poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ministre čitajući ove sve zakone, ove prijedloge, gledajući malo kako je išao Državni proračun vezano za obrazovanje i znanost meni se nameće samo jedno pitanje. A to je pitanje čime ćete vi pokrenuti Hrvatsku i ostvariti svoje predizborno obećanje? Sredstva za znanstveno-istraživačku djelatnost u Državnom proračunu u odnosu na 2003. kada su bile 185 milijuna kuna smanjili ste na 130 milijuna kuna. Sredstva za projekte i programe znanstveno, tehnologijsko-istraživačke djelatnosti u Državnom proračunu u odnosu na 35 milijuna kuna koliko je bilo 2003. godine smanjili ste na 20 milijuna kuna. Sredstva za projekte Nacionalne zaklade za znanost i visoku naobrazbu, sa dva različita konta to ide, sveli ste sa preko 30 milijuna kuna na 800 tisuća kuna. Takvih stavaka u Proračunu ima još više, još više, još više. Ja ih neću sad ovdje sve iznositi jer smo o tome pričali kada smo raspravljali o Proračunu. Govori se deklarativno posebno od ove Vlade da je znanost, obrazovanje, ulaganje u tehnologijsko-istraživačke djelatnosti prioritet no međutim dokaza niti jednoga konkretnoga za to nema. Ono što od ove Vlade dobivamo što se Državnog proračuna tiče je kontinuirano smanjivanje sredstava posebno za znanstveno-istraživačke i tehnologijske projekte i programe, a s druge strane drugim popratnim zakonima imamo u najmanju ruku dvojbeno rješenje ili rješenja koja izazivaju upravo ovakve rasprave. Ako se donekle, ali samo donekle može prihvatiti i obrazloženje koje ste dali da se to donosi radi usklađivanja sa zakonodavstvom Europske unije ja se mogu u ovoj raspravi složiti sa svim onim kolegicama i kolegama koji su govorili da je onda paralelno s ovim zakonom trebalo doći izmjene i ovih drugih nekih zakona na koje se vi sami pozivate u obrazloženju da ćete ih donijeti kao što je to primjerice Zakon o poticanju istraživanja i razvoja i slično. Činjenica je da mi možemo u Hrvatskoj bazirati svoj razvoj, generiranje nekakvih novih vrijednosti samo isključivo i jedino na povećanim ulaganjima i dobrim projektima u istraživačkim tehnologijskim djelatnostima pa onda i u novim znanstvenim djelatnostima no međutim ako ćemo htjeti ići naprijed onoliko koliko hoćemo i koliko smo si zadali ambiciju da idemo to nećemo moći raditi samo iz budžetskih sredstava. Upravo trendovi i jesu da se budžetska sredstva ostaju na nekakvim minimalnim razinama ali da se zato povećavaju ovi vanbudžetski fondovi koji bi onda sa jednih drugih osnova gospodarstvenih i onih koji su više primijenjeni u gospodarstvu se financirali te stvari, a da na neki način ostvaruje se benefit i za državu i za Državni proračun. A da ne na, da s druge strane to nije za sam Državni proračun obrazloženje. Možemo se bazirati na obrazloženjima ovakvima i onakvima, Zakonu o potporama koji je, nije, bit će, program će biti ovakav, program će biti onakav no međutim jedna činjenica se ne može umanjiti. Da vi ovdje ukidate nekoliko članaka zakona i da između ostalog ukidate porezne olakšice koje se odnose na sredstva za istraživanje i razvoj. Da ukidate olakšice koje se odnose na troškove nastale za školovanje i stručno usavršavanje zaposlenika što je meni osobno prilično čudno. Nije o tome toliko ovdje rasprave bilo, ali činjenica je da cijeli kontigent zaposlenika mora proći kontinuirane i stalno prolaziti kontinuirane edukacije da bi uopće mogli funkcionirati na ovakvom tržištu kakvo je i kakvo će tek biti u globaliziranim uvjetima. Dosta je razgovora već bilo o tome da se ukida odredba koja se odnosi na to da se ne mora plaćati porez na dobit oni porezni obveznici koji obavljaju isključivo istraživačku razvojnu djelatnost i samo na jedan dio vašeg izlaganja koji ste prije rekli da je vrlo malo korisnika koristilo na neki način tu poreznu olakšicu. Mislim tim po Hrvatsku gore. Tim po Hrvatsku gore jer osim da tražimo ljude, da ih potičemo sada ih na neki način krajnje demotiviramo u svemu tome. Ovo oko poreznih ovih olakšica odnosno da je, ovog umanjenja plaćanja poreza na dobit vezano za one porezne obveznike koji sklapaju, koji obavljaju djelatnost profesionalne rehabilitacije i zapošljavanje osoba s invaliditetom, mislim to mi je krajnje čudno. Mislim da je to posve u suprotnosti i sa Deklaracijom o osobama s invaliditetom koje je donio jednoglasno ovaj Hrvatski sabor. Da je to u potpunom nesuglasju s nacionalnom, jedinstvenom, nacionalnom jedinstvenom politikom za osobe s invaliditetom. I čini mi se da ste ovdje ipak došli sa jednim nepripremljenim zakonom, nedovoljno dobro obrazloženim zakonom unatoč svim vašim pokušajima da se sve to skupa obrazloži i meni osobno kao zastupnici bi bilo puno draže da smo paralelno sa ovim zakonom dobili i druge zakone koji bi na neki način nadomjestili ova ukidanja koja sad ovdje imamo a onda bi na neki način bilo i vama lakše jer bi bili lišeni ovakvih rasprava, a ovako se ne možemo oteti dojmu da se ovdje radi o ukidanjima, da se ovdje radi o tome da se ponovno i po ne znam koji puta od ove Vlade imamo smanjivanja sredstava za obrazovanje, znanost, istraživanje i tehnologiju. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, ministar financija Ivan Šuker. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Bilo bi vrlo interesantno preklopiti ovu današnju dopodnevnu raspravu sa ovom popodnevnom. Onda bi vidjeli sve svoje suprotnosti itd. No zaboravljamo što smo potpisali u SSP-u. To zaboravljamo. Tko je donio Zakon o stabilizaciji i pridruživanju u kojem stoji da će se ukinuti sve olakšice u poreznim zakonima? To nije donijela HDZ-ova Vlada. Mi sad samo izvršavamo obvezu iz tog SSP-a da bi mogli započeti pregovore i screeening. I možete reći što god hoćete. Može koristiti neprimjerenu retoriku zastupnik Stazić. Međutim, mi screening u 6. mjesecu iz ovoga područja ne možemo započeti ako ne izmijenimo Zakon o porezu na dobit. Zakon o potporama i Uredba o potporama je stvorila mogućnost da se daleko više sredstava kvalitetnije upotrijebi za ove potpore sve koje imamo. Nažalost poticaji koji se ne daju horizontalno i koji se ne daju za projekte su rasipanje novaca poreznih obveznika. Da, upravo to. A ovaj Zakon o porezu na dobit i Zakon o poticaju istraživanja i razvoja će kvalitetnije usmjeriti novce poreznih obveznika. Ja sam bio ovdje zastupnik kad mi se je nudio državni proračun, a dva dana ili tri dana iza toga smo dobili zakone koji su itekako utjecali na prihode državnog proračuna. Međutim, ako želimo ići u Europsku uniju, a svi deklaratorno pričamo da želimo, onda nemojmo jedni drugima podmetati noge kad idemo u usklađivanje zakonodavstva sa Europskom unijom. Ponavljam, HDZ-ova Vlada nije donijela SSP u kojem stoji da do 1.3.2006. se moraju brisati sve olakšice iz Zakona o porezu na dobit. Dakle, to je to. Ovdje je predložena izmjena zakona da bi mogao biti početi screening iz ovog područja. Pa i oni iz vašeg kluba koji su često gosti u Bruxellesu kao članovi pregovaračkog tima to jako dobro znaju. I znaju da bez izmjena Zakona o porezu na dobit iz ovog poglavlja se ne mogu početi pregovori. I zbog ajde minimuma korektnosti to je trebalo danas ovdje reći. I to je razlog zašto se ide na ovu sjednicu zakona, sa izmjenom ovog zakona, da bi mogli otpočeti pregovori. Jer nemojmo onda kao što smo govorili da u prvom tromjesečju nisu doneseni određeni zakoni, da je devet nula. Onda nemojmo tako govoriti kao što smo nedavno govorili zbog određenih tehničkih razloga odgode ovoga screeninga za pravosuđe da se i ovo poglavlje odgađa. Ovo je preduvjet da bi mogao početi screening i da bi mogli početi pregovori iz ovoga područja. I mislim da oni koji su potpisali Sporazum i radili i na pregovorima Sporazuma SSP-a bi to jako dobro trebali znati. A isto tako bi trebali znati da ne možemo početi screening početkom 6. mjeseca ako ne donesemo ovaj zakon. Ako pogledate koliko ovaj zakon iziskuje novih zakona, onda će, a s obzirom da svi ti zakoni moraju biti usklađeni sa … [[Govornik se ne razumije.]] moraju proći usklađenje i mišljenje Europske unije, onda je sve te zakone nemoguće paralelno donijeti sa ovim zakonom. I oni koji su pisali SSP jako dobro znaju da je to tako. No, očigledno kad je politička retorika i političke igre u pitanju onda više nismo svi za Europsku uniju. Mi smo za Europsku uniju kad to nama politički odgovara, a kad nam to politički ne odgovara onda igramo političke igre kakve igramo. No, ja tvrdim da je ovaj zakon ništa drugo nego samo tehničko usklađenje Zakona o porezu na dobit sa zakonodavstvom Europske unije. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Drugo. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, prvo i drugo čitanje, hitni postupak. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 78 glasova za, 8 suzdržanih i 4 protiv prihvaćen predloženi zakon.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dakle, kad ne bi bilo svega onoga što je obrazloženje ovog zakona bi bilo vrlo kratko i vrlo jednostavno. Dakle zbog situacije na koju Republiku Hrvatska nikako ne može utjecati jer kretanje cijena sirove nafte na svjetskom tržištu je nešto na što sigurno Vlada Republike Hrvatske ne može utjecati. No mogućnost da se pravodobno reagira, da se bar koliko toliko ublaži rast cijena naftinih derivata i da se na takav način zaštiti standard hrvatskih građana i udar na gospodarstvo Vlada je predložila izmjenu Zakona o posebnom porezu na dodanu vrijednost u kojem predlaže da se člankom, stavkom 3. članka 5. da se omogući Vladi da uredbom promijeni iznos trošarina. Dakle da se praktički s obzirom da je proces izmjene zakona i procedura kad se to mora napraviti u Hrvatskom saboru vrlo složen i dugotrajan ili da tako kažem predlažu se da se uvedu plutajuće trošarine. No isto tako, s obzirom da pretpostavljam što će biti u raspravi kasnije želio bih reći da kad je cijena benzina bila 7 kuna i 20 lipa onda je cijena barela sirove nafte na svjetskom tržištu bila negdje oko 27, 28 dolara. Danas je cijena tog istog benzina 8 kuna. Međutim, cijena barela sirove nafte je negdje oko 70, 71 dolar. Dakle, imamo povećanje od skoro 170% elementarne sirovine ili osnovne sirovine za proizvodnju naftinih derivata. Istovremeno ti derivati nisu u prosjeku porasli niti više od 30%. I to je najbolji odgovor da li je Vlada u proteklom vremenu sa svojom politikom držala pod kontrolom cijene ili ne. Isto tako zaboravljamo da smo naftnu kompaniju INA-u prodali. Zaboravljamo da smo prodali paket 25% plus zlatna dionica i da smo ugovorom o prodaju INA-e dali itekako snažna upravljačka prava našem strateškom partneru. To govorim iz razloga što su se javile ideje da se uvede ekstra profit na naftu proizvedenu u Hrvatskoj, pa se onda govori da na takav način INA ostvari dobit 3 ili 4 puta veću nego što je dobit INA-a. A isto tako zaboravlja se da ugovorom o prodaji INA-e imamo jednu odredbu koja kaže da ukoliko se donosi bilo koja odluka koja ne, citiram odredbu zakona nego je prepričavam. Dakle da ako se donosi bilo kakva odluka koja ima veći financijski iznos od 80 milijuna ne može se donest bez suglasnosti bar jednog glasa strateškog partnera. Prema tome zaboravljamo da INA više nije kompanija u državnom vlasništvu, zaboravljamo da Vlada više ne može donositi odluke kao što ih je mogla donositi do trenutka privatizacije INA-e i zaboravljamo niz drugih stvari. Međutim, ono što sam rekao na početku svog izlaganja ponovit ću sada na kraju. Cijena barela sirove nafte je porasla negdje oko 170% a cijena najtraženijih derivata to je euro super 95 niskosumporni i eurodizel je poraslo u prosjeku negdje oko 30-tak% pa se onda postavlja pitanje da li je Vlada reagirala ili Vlada nije reagirala. Dakle ovim prijedlogom zakona Vlada predlaže samo Hrvatskom saboru da joj izmjenom ovog zakona omogući da uredbom mijenja iznos, visinu trošarina i da na takav način ukoliko se dogode značajniji poremećaji na tržištu sirove nafte, na svjetskom tržištu sirove nafte, da na takav način može uz dogovor sa našom naftnom kompanijom i uz promjenu trošarina štititi praktički životni standard i konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Da bi bilo malo razumnije shvatiti usporedbu cijena, onda ispravljam ministra Šukera. Cijena derivata ne uzima sve ono što je na pumpi nego se uzima ono što je rafinerijska cijena i kad onda govorimo o euro superu, euro dizelu nije bila veća od 3 kune. Znači kada govorimo o rastu cijena nafte onda govorimo o rafinerijskoj cijeni derivata, a ona nije veća od tri kune.
Odbor za zakonodavstvo, financije i državni proračun. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će izmjene Zakona o posebnom porezu na naftne derivate. Sadržaj i posljedice primjene ovih izmjena imati će za posljedicu reguliranje cijene naftnih derivata u prihvatljivim okvirima, naravno ovisno i o kretanju cijena sirove nafte na svjetskom tržištu. Bitna promjena je u tome da se ovim predloženim izmjenama omogućuje Vladi Republike Hrvatske da promptno reagira na povećanje cijena sirove nafte na svjetskom tržištu kako bi sanirala moguće štetne posljedice koje bi te previsoke cijene naftnih derivata na domaćem tržištu mogle prouzročiti kako gospodarstvu tako i stanovništvu. Sada su iznosi posebnog poreza na naftne derivate utvrđeni u članku 5. postojećeg zakona u apsolutnim iznosima za pojedine vrste naftnih derivata, naravno ovisno o njihovim specifičnostima za neke po litri, a za neke po kilogramu neto težine. Predloženom izmjenom članka 5. utvrđuje se porezna osnovica za obračun posebnog poreza na način da se posebni porez na sljedeće naftne derivate, dakle motorni benzin, bezolovni benzin, dizelska goriva, euro dizel, ulje za loženje obračunavaju po litri, za ostale vrste po kilogramu neto težine. Stavkom 3. omogućuje se promptno reagiranje Vladi u pogledu propisivanja primjerenih visina posebnog poreza s obzirom na novonastalu situaciju na tržištu, a koje mogu biti prouzročene promjenama cijena nafte. Uvažavajući taj porast cijene sirove nafte te posljedično tome i porast maloprodajnih cijena za pogonska goriva osobito za bezolovni benzin i dizel gorivo, ovim se zakonom predlaže brisanje važećih visina posebnog poreza, a Vladi Republike Hrvatske se daje ovlaštenje da za donošenje odluka o propisivanju visine posebnog poreza na naftne derivate za određeno razdoblje vodeći pri tome računa o promjenama maloprodajnih cijena. Ove izmjene se dakle predlažu kako bi Vlada Republike Hrvatske mogla intervenirati radi zaštite standarda hrvatskih građana, radi smanjenja opterećenja našeg gospodarstva i očuvanja njegove konkurentnosti u skladu s mogućnostima. S obzirom da je predložen i usvojen hitni postupak i s obzirom na promptnost koju je ovdje potrebno imati s obzirom na sve ono što je naprijed rečeno, mi podržavamo i takav hitni postupak i dakle još jednom u konačnici, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava izmjene i dopune ovog zakona. Hvala.
Hvala. Za klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, cijenjeni ministre, uvažena gospodo zastupnici. Ma jasno da će IDS glasati za ovaj zakon, ali ipak da uđemo malo u tu genezu iako prije toga želim reći da treba biti objektivan, priznati to što je rekao i ministar, cijena nafte raste to nije sporno. Pet godina jedan barel je bio ispod 40 dolara, danas je 75 dolara, u nekim trenucima pa malo pada, raste čak i preko 76 dolara, no na svu sreću nema nestašica, nema ni recesije. Dapače svjetska ekonomija nije zaustavljena bez skupoću nafte, čak je MMF rekao nedavno sam pročitao, da u 2006. globalni rast biti će 4,9% znači svjetske ekonomije, 2007. 4,9%. Istina je ta skupa nafta vodi usporavanju potrošnje pa onda što je činiti a nije rečeno da Sjedinjene Američke Države neće u konačnici udariti na Iran i da tada ni Bog cijenu nafte neće zaustaviti ispod 100 dolara. Konačno Americi treba skupa nafta jer se dobrim dijelom na njoj financira njihova iračka avantura. To je znači što se tiče globalnih prilika, a što se tiče domaćih na djelu je neću reći politička lakrdija nego nesnalaženje. Ako je nešto dezavuiralo povjerenje u Vladu u posljednje vrijeme onda je to ovo nesnalaženje oko poskupljenja nafte koje se je dogodilo tamo 28., ne 28. prije 28., znači negdje oko 25. i 24.4. Na kraju je Vlada povukla, po mom sudu, ja ću to malo govoriti, jedan čudan potez. Čak je smijenila gospodina Brusića koji je tu funkciju obnašao od 8. mjeseca 2005. do 4. mjeseca 2006. Znači, svega 8 mjeseci. I tek tu tvrdim da je Vlada u toj smjeni pokazala slabost. Gospodina Dragičevića jasno nije smjela taknuti jer je riječ o akviziciji Predsjednika Mesića što će reći da su se Banski dvori i Predsjednički dvori dogovorili da jedan drugom ne diraju kadrove. Međutim, to na neki način nije politika, ali je to tako. Vlada, ja pretpostavljam da je bila obmanjena, ali je, nju je obmanula INA, a Vlada je obmanula hrvatsku javnost. E sad, koja je tu težina Brusića, to znaju i mala djeca. Konačno, u INA-i je isti raspoređen na istu funkciju što će reći da smjene nije bilo, a ono što je interesantno i dalje obnaša funkciju predsjednika nadzornog odbora u riječkom brodogradilištu "3. Maj". E sad, zanimljivo bi bilo čak i to da usporediti recimo njegova primanja i primanja premijera ili ministra ili predsjednika Sabora, ali u to ionako kada su javna poduzeća nije ništa neuobičajeno. Sad što nam je činiti, i tvrdim da oni imaju sigurno dvostruko više od vas gospodine predsjedniče. Sad, dobro. Ne smeta vas, ni mene, iako bimo se trebali zabrinuti nad time. E sad, što nam je činiti. Prvo, nemojmo se igrati sa lož uljem, odnosno sa plavim dizelom. Ova korekcija zadnja koja se dogodila nešto je smirila strasti, prije svega kod poljoprivrednika i seljaka. Pa je čak i brodara, ribara, ali tu je situacija, tvrdim, i dalje alarmantna. Evo kako su otprilike kretale se cijene do 28.4. Eurosuper 95 stara cijena 8,49 nova 8. Super 95 stara 7,98, tu je ostalo isto. Super 98 8,75, tu je ostalo isto. Dizel 7,57 kuna, Eurodizel 7,66 kuna, sada je 7,17 što je povoljnije i u odnosu na ono prethodno poskupljenje. Što se tiče trošarina one su u odnosu na prilike u Republici Hrvatskoj jasno veće u Italiji, veće su u Velikoj Britaniji, Njemačkoj i mislim, to je normalno. Ali to zadiranje u trošarine za nas nije jedino rješenje iako rekoh, ovaj Zakon apsolutno valja pozdraviti. I 1 lipa manje uvijek je manje i lakše će tu 1 lipu pokriti država nego građani, ali država je na neki način i servis građana koji uvijek traže i bolje mirovine i niže poreze o čemu smo sad razgovarali, ili veće olakšice, i više radnih mjesta, i bolju socijalnu zaštitu, itd. Znači, što treba učiniti. E po mom sudu, treba smanjiti PDV. Konačno, ova ekipa na vlasti to je i obećala, ali o tome malo kasnije. Hrvatska ima jasno u cijeni goriva i naknadu za ceste. U toj cijeni 1 litra i u to apsolutno ne bi trebali ni u ludilu zahvaćati ili dirati da se ne bi usporio gospodarski rast. Da se ne dovede u pitanje egzistencija tisuća onih koji rade ceste ili, ne znam, autoceste. Jasno da bi se ceste gradile nekome treba uzeti. Kome se može uzeti? Može se uzeti vozačima iz litre benzina, može se uzeti iz proračuna ili putem međunarodnih kredita. Toliko o tome da ne bi netko mislio da kilometri autocesta ovoj zemlji samo tako padaju s neba. To je bit. Istina, u Istri ceste se grade malo drugačije. Tamo se ceste grade putem koncesija, da ne kažem guljenjem građana abnormalno skupim tunelarinama, odnosno mostarinama. Međutim, kada je Istra posrijedi ono što vrijedi tamo ne vrijede ta ista pravila negdje drugdje, ali neću o tome. U Eurodizelu u Hrvatskoj trošarine su 36,5%. U Sloveniji 36,2%, u Austriji 38,7%, u Njemačkoj čak 50,3%. Znači tu smo negdje na razini tih razvijenih zapadno europskih zemalja. Što tih 10 lipa, recimo u cijeni benzina, danas znači za Hrvatsku državu? U proračunu, to nije ministar rekao, to je cca 150 milijuna kuna manje. U INA-i imamo prilike čitati to je manje čak 450 milijuna kuna u njihovim prihodima. No što je rješenje? Još jedanput ću reći. Da Vlada smanji PDV kako je obećala sa 22 na 20%. Konačno, u prva 3 mjeseca naš proračun je uprihodovao čak 22,9% više po osnovu PDV-a nego u istom periodu prošle godine. Što će reći da će se na godišnjoj razini uprihodovati negdje više 6 do 7 milijardi kuna PDV-a u odnosu na 2005. godine. Znači u prvih 3. mjeseca negdje smo, pod navodnicima, zaradili ili uprihodovali cca milijardu i 900 milijuna kuna više nego u istom periodu lani. Konačno, jesmo li ili jeste li obećali smanjenje PDV-a? Jeste. E sad, ako nam ide ili državi ide tako dobro onda normalno između ostalih rješenja bi trebalo biti ne prodavati INA-u. INA-u ne prodati. Ni na njujorškoj burzi, ni na zagrebačkoj burzi iako novaca imaju i naši umirovljenički fondovi koji ionako novac nemaju kamo plasirati. Dobro, i ti umirovljenički fondovi su uglavnom u rukama stranaca ili samo stranih banaka, ali bez obzira na sve možda je bolje njima tu INA-u ponuditi nego drugima, a najbolje bi bilo upravo radi mogućih korekcija u cijeni INA-u ne prodavati. Ali s druge strane zahvaćati njihov ekstra profit. Kada govorim o ekstra profitu onda ne govorim na onu naftu koja se proizvede i vadi u Hrvatskoj nego upravo zahvatiti u ekstra profit vis a vis monopola koji omogućuje Hrvatska država. IDS se već 5, 6 godina i za ove Vlade i za bivše zalaže ili bolje rečeno predlaže da se monopolisti oporezuju posebnim porezom na monopol od 50%. Da li im Hrvatska država štiti tržište? Ja tvrdim da da. I da li bi oni upravo taj angažman Hrvatskoj državi trebali posebno platiti? Tvrdim da da. Kome država štiti tržište? I INA-i i HT-u i TDR-u i nekim možda, ne znam, medijima, itd. I to bi na neki način trebalo platiti. A zašto se to ne čini? E o tome, to je posebna politička rasprava. Za kraj, ako ova cijena benzina bude rasla ili nafte, svejedno, po Bareu, a rasti će, država će prije ili kasnije doći u situaciju da će morati zahvaćati i tu ekstra dobit. To će moći jasno samo ako s jedne strane kontrolira INA-u ili ako uvede ove posebne poreze na monopol ovih velikih poduzeća koji su nota bene uglavnom danas u rukama privatnog kapitala. Kardionalna pogreška, tu se slažem sa ministrom 100%, bila je prodaja 25% INA-e, ako se ne varam za 500 milijuna dolara, ono što je bilo još gore sa 25% prodali smo 50% upravljačkih prava, a potpuna pogreška biti će ako nastavimo dalje rasprodavati INA-u pa makar to bilo i za povrat duga umirovljenicima. Znači bolje je da se dug umirovljenicima vraća iz oporezivanja ekstra dobiti naših monopolista nego prodajom tih preostalih paketa, te sigurno najznačajnije u ovom času možda hrvatske tvrtke. To je bit, a ne recimo zabrana prodaje neke katastarske čestice nekoj obitelji koja to čini da bi možda mogla preživjeti. Država svoje neka prodaje, ne prodaje pardon, a građane neka pusti na miru neka sa svojim rade po svome kako već hoće. Znači Vlada znamo i to kani dionice INA-e staviti na Newyoršku burzu, međutim ako se već odluči na to neka razmisli oko ova četiri, pet, četiri zapravo umirovljenička fondova. Ova četiri obvezna mirovinska fonda iskazali su 31.3.2006. neto imovinu od 12,7 milijardi kuna. Istina i te fondove, rekoh već, kontrolira strani kapital jer iza njih stoje najveće hrvatske banke, Privredna banka Zagreb, Zagrebačka banka, Raiffeisen, Erste banka, pa je bolje možda tim fondovima omogućiti neke dodatne prinose iako razumljivo sama burza može stvarno reći koliko nešto vrijedi u tom globalnom ili na tom međunarodnom tržištu, međutim po našem mišljenju još uvije, pogotovo ne u ovom trenutku divljanja cijena nije vrijeme da se prodaje INA. Mislim da se na INA-i, odnosno na toj cijeni pokazala loša, procjena Vlade, slabost Vlade, između ostalog i kod ovih smjena o čemu sam govorio gospodina Brusića koji je na neki način bio kolateralna žrtva, ja bih rekao netalasanja na relaciji Markova trga-Pantovčak. Za kraj što još jedanput reći. Neka se usvoji ovaj Zakon, apsolutno da treba za njega glasati, makar vrijeme je neumoljivo i cijena nafte, toga smo svi svjesni prije će rasti no što će u dogledno vrijeme padati. Stoga pošto se na to sa hrvatske pozicije zasigurno ne može utjecati postoje neke granice golog opstanka naše ekonomije pa možda bi trebalo razmisliti i u intervenciju kada je PDV posrijedi. Evo još jedanput to treba podržati.
Hvala. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. Već duže vremena Klub zastupnika HSP-a čeka da se u saborskoj proceduri pojavi ovakav ili sličan zakon o izmjeni posebnog poreza, dakle trošarina na naftne derivate. Još u rujnu prošle godine održali smo svoj okrugli stol na kojem smo ukazali na problem porasta cijena naftnih derivata, odnosno ukazali smo na potrebu promjena izračuna cijene naftnih derivata u Hrvatskoj. Naime, u cijeni goriva u Hrvatskoj uključene su naravno nabavna cijena nafte, marža prerađivača, eventualno i carina ako je riječ o uvezenom gorivu, uključen je doprinos za obvezne rezerve, uključen je posebni porez, dakle trošarine, uključen je naravno tu i dodatak od 1,20 kuna za radnju cesta i autocesta i na to sve skupa se plaća porez. Dakle, mi plaćamo porez na porez u cijeni goriva. Kad uzmete strukturu recimo za bezolovni motorni benzin onda vidite da je nabavna cijena zajedno sa maržom i carinom čini jedan mali dio, skoro 40% cijene goriva čine porezi, odnosno porezi na poreze. Nešto bi trebalo promijeniti. To je bio osnovni zadržaj našeg "okruglog stola", dakle bilo je potrebno i na to smo upozorili Vladu u rujnu, dakle bilo je potrebno promijeniti način izračuna cijene naftnih derivata u Hrvatskoj. Hrvatska Vlada na taj jasni zahtjev HSP-a iskazano je na našem "okruglom stolu" u rujnu, dakle da se promijeni način izračuna cijena naftnih derivata, da se promijeni struktura cijene i odgovorila samo sa time da će čvrsto štititi granicu od 8 kuna po litri "Eurosupera 95". Nakon toga je nastala cijela drama i je li to se mislilo na "Eurosuper 95" ili na "Super 95" i u toj općoj zavrzlami potraćeno je punih 9 mjeseci. Slovenija već godinama ima plivajuće trošarine čim im je postalo jasno da cijena nafte raste, Slovenci su se odlučili za plivajuće trošarine. … [[Govornik se ne razumije.]] , to je Hrvatska mogla davno učiniti, ali me doista čudi zašto se čekalo ovoliko dugo. Dakle, naš klub pozdravlja da se ide na ovaj potez, međutim ne možemo se načuditi radi čega to nije učinjeno još prije 9 mjeseci, radi čega je sa takvom ignorancijom od strane Vlade odbijen zahtjev HSP-a koji smo iznijeli na našem "okruglom stolu", odnosno zašto se mislilo da će se sa jednom potpuno demografskom lakirovkom o čuvanju cijene jednog naftnog derivata na 8 kuna nešto postići, a Hrvatska je zapravo trebala sustavni daleko drukčiji pristup strukturi cijene naftnih derivata u Hrvatskoj. Nitko ne kaže da će cijena nafte padati, mada smo i to mogli čuti iz krugova bliskih hrvatskoj Vladi, da je to riječ o nekom trenutnom poremećaju, ali umjesto tog sustavnog pristupa mi smo dobili eksperimente i navodno čvrsta obećanja očuvanja cijena na 8 kuna po litri bez onog motornog benzina nekog. Druga stvar koja je tu više nego očita jest činjenica da se PDV plaća naravno na kompletnu strukturu cijene, pa tako i na nabavnu cijenu nafte. PDV kao posljedica rasta cijena nafte raste sve više. Dakle, jedno je prihod proračuna od PDV-a na nabavnu cijenu nafte kad je barel bio 50 dolara a drugi je prihod kad je barel otišao gore 50% i 74 dolara. Tu razliku se uzima zdravo za gotovo unatoč tome što ona opterećuje standard svih naših građana ali i poslovanje kompletnog hrvatskog gospodarstva. Ministarstvo financija kao i hrvatska Vlada mirno prelaze preko toga. Jedini odgovor na to je zapravo uvođenje plivajućih trošarina, da se taj povećani prihod od rasta PDV-a radi rasta nabavne cijene nafte na neki način kompenzira sa ovim kako ne bi izazivali dodatni udar na standard naših građana odnosno na kompletno hrvatsko gospodarstvo. Hrvatska je tu u još jednom problemu a to je pitanje direktive 96 iz 2003. kojom je određen okvir za minimalnu trošarinu na energetske proizvode. Dakle, minimalna razina poreza na motorna goriva treba biti 302 eura na tisuću litara za diesel prema toj direktivi Europske komisije odnosno 352 eura za bezolovni motorni benzin na tisuću litara, što će reći da Europska komisija prisiljava sve svoje članice da uvedu minimalnu trošarinu od 2,23 kune po litri za diesel i 2,65 kuna po litri za bezolovni motorni benzin. Međutim, budimo iskreni i priznajmo da u hrvatskom slučaju trošarinu bez posebnih poreza na naftne derivate zapravo čini i naknada za gradnju cesta i auto-cesta unatoč tome što se ona već pri samom uplaćivanju odmah preusmjerava na hrvatske ceste i auto-ceste. Daljnji problem je to što je Hrvatska jedinstvena po tome što se u Hrvatskoj plaća naknada za gradnju cesta i auto- cesta čak i ako ste zapravo registrirani kao tvrtka za obavljanje brodskog prijevoza. Dakle, Hrvatska je na mediteranu jedinstvena po tome što naši brodari plaćaju u svojoj cijeni goriva naknadu za gradnju cesta i auto-cesta unatoč tome što sam ja potpuno siguran da cestama vode trajekti niti da koče voze po županijskim cestama. Ali ipak, naši brodari i dalje jedini na mediteranu plaćaju naknadu za gradnju cesta i auto-cesta. I tu je potrebno nešto učiniti. I zato je naš klub zastupnika predložio amandmane koji će vam biti podijeljeni. Radi se dakle o tome da se u ovom jednom jedinom članku zakona iza 3. stavka dodaju još tri stavka koji bi precizirali tih nekoliko ključnih činjenica koje sam iznio. Kao prvo, trebalo bi precizirati da naknada za gradnju cesta i auto-cesta budu uključene u iznos trošarine kako nam se ne bi dogodilo da nas sutra Europska komisija stišće da dižemo trošarine do one razine koju oni predviđaju jer smo onda zapravo napravili nula bodova sa današnjim potezom uvođenja plivajućih trošarina. Sa time bi bili daleko iznad tog minimalnog praga o kojoj Europska komisija donosi tako jasno odredbe. S druge strane, tražimo da fizičke ili pravne osobe registrirane za obavljanje brodskog prijevoza na moru i unutarnjim plovnim vodama imaju pravo na povrat trošarina. I treće, smatramo da ne bi trebalo obračunavati PDV na uplaćene trošarine. Dakle, se prestane sa doista neprihvatljivom praksom plaćanja poreza na porez. To su tri naša amandmana i o njihovom prihvaćanju ovisi i naše prihvaćanje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Klub SDP-a poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege! Klub SDP-a također je suglasan sa namjerom o uvođenju plivajućih trošarina. Ono u čemu je Klub SDP-a čak izradio i prijedlog amandmana je da se Klub SDP-a ne slaže sa sve češćom intencijom Sabora da poreze prenosi u ovlast Vlade. I mi smatramo da bi visinu poreza, visinu trošarina i nadalje trebali utvrditi posebnim zakonom o porezima i da ju utvrdi Sabor. A s obzirom na specifičnost derivata nafte, vrlo visokih cijena na svjetskom tržištu da se Vladi daje mogućnost da utvrdi niže stope a u cilju vođenja ekonomske politike zaštite potrošača i ja bih rekao brige o konkurentnosti gospodarstva. Prema tome, prijedlog zakona koji je pred nama daje punu ovlast u utvrđivanju posebnog poreza Vladi Republike Hrvatske što znači oni mogu sutra biti i veći nego što je to danas postojećim zakonom. I mi smatramo da to prenošenje ovlasti na Vladu zaista ne bi trebala biti praksa Sabora. Da je to točno podsjećam i na probleme koje smo imali sa vodnim doprinosom gdje smo prenijeli ovlast Vladi i Vlada je uvažila prijedloge određenih ministarstava i nakon toga što smo dobili otpor javnosti, nezadovoljstvo javnosti i ja bih rekao ponovo popravak pogreške koju je Vlada učinila. Zato SDP predlaže da stavak 1. i 2. članka 5. ostane isti, znači utvrđuju se najveće visine a daje se pravo Vladi Republike Hrvatske utvrditi niže s obzirom da je Vladina i obveza vođenje ekonomske politike i ja bih rekao vođenje brige o građanima potrošačima, vođenje brige o gospodarstvu, a budimo iskreni i o negativnim efektima na gospodarstvo pogotovo ako je u pitanju rast troškova života, rast cijena a očito da nafta u tom dijelu nije neutralna i ne izaziva baš male posljedice. Prema tome, suglasili smo se sa ovakvom namjerom i nadamo se da će Vlada prihvatiti i predlagač prihvatiti ovu našu sugestiju i da zaista zadržimo i ovlasti Sabora a s druge strane u cilju vođenja ekonomske politike dajemo slobodu Vladi Republike Hrvatske. Ali ja bih se vratio na početak vezano za događanja oko cijena naftnih derivata u Republici Hrvatskoj. Ja moram reći da kao ekonomista i saborski zastupnik vrlo sam teško prihvaćao poruke predsjednika Vlade gospodina Ive Sanadera koji je slao poruke u zaštiti građana Hrvatske «Dogovorio sam se sa INA-om», «Dogovorio sam se sa gospodinom Dragičevićem», «Dogovorio sam se sa upravom INA-e.» Prema tome nedozvoljivi termini za urođeno tržište, neprihvatljivo ponašanje gdje se pokušava pokazati da su dogovori osnov vođenja ekonomske politike. Da su dogovori osnov utvrđivanja cijena. Nije bilo prihvatljivo. Da se moglo drukčije upravo je ovaj Prijedlog zakona ono što pokazuje. Upravo je to ono što na neki način vidimo da je jednostavno Vlada samu sebe demantirala. I naravno kako dogovori završavaju? Pa to su događaji od pred 15-tak dana gdje je jednostavno dio dogovora nepoštivan, dio dogovora je izigran. Dapače ne znamo stvarno ni tko je odgovoran za izigravanje dogovora. Da su nažalost građani iz Hrvatske svjedočili i neodgovornom ponašanju jer je jednostavno netko iz INA-e tvrdio: «Sve smo probleme vaše riješili. Riješili smo ih zato što ćemo čuvati cijenu goriva, onog goriva koje vi najviše trošite. A to su bile neistine. To su bile neistine. Dakle kao što vidimo dogovori u ekonomiji pogotovo ako govorimo o tržnoj ekonomiji nisu dobrodošla stvar i drago mi je da je Vlada Republike Hrvatske shvatila svoje greške i došla sa ovim Prijedlogom zakona pred Hrvatski sabor. Također budimo realni pa recimo da li su ti dogovori štitili interese građana Hrvatske? Evidentno da u jednom dijelu ti dogovori su štitili direktne potrošače koji su koristili određeno gorivo koje je u određenom periodu dogovornog vremena se i poštovalo. Određene potrošače. Ali svi mi koji također odgovaramo za ekonomsku politiku znamo da ono što najviše utječe na životni standard građana je trošak disel goriva jer je to gorivo koje najviše učestvuje u potrošnji kad govorimo o transportnim troškovima. Prema tome bitka za kontrolu cijena, za držanje cijena u, pred prihvatljivim okvirima niske inflacije jednostavno nije se mogla provesti s obzirom da je dogovor se odnosio na benzin, a ne na diesel. I to je onaj dio gdje smo jednostavno imali štetu za konkurentnost hrvatskog gospodarstva ali i nešto viši rast troškova života, a to je opet bilo u biti problem građana Hrvatske koji direktno nisu trošili benzin, ali itekako ovise o transportnim troškovima, o svakom cijeni prehrambenog artikla. Da li je bilo prostora za bilo kakve promjene poreza ili nije bilo prostora? Ono što mi iz SDP-a vrlo jasno želimo poručiti: bilo je prostora. Zašto je bilo prostora? Iz razloga što osim građana koji su gubili na porastu cijena nafte i naftnih derivata u Hrvatskoj postoje subjekti koji zarađuju, ostvaruju veće prihode. Jedan od njih je INA. INA na porastu cijene nafte ima enormne zarade. Zašto? Pa zato što imamo eto srećom kao Hrvatska domaću naftu. Pa iz kalkulacija cijena koja se, ja bih rekao uvijek proračunavala oko 25 do 27 dolara je eto sada valorizirana na preko 70 dolara po barelu. Prema tome INA je imala dodatne prihode. Dodatno je ostvarivala ekonomsku korist i kad tako razmišljamo prostora za čuvanje standarda života građana, prostora za konkurentnu bitku gospodarstva Hrvatske smo imali u INA-i. I ono što su već moje kolege zastupnici rekli također dodatno Državni proračun je ostvario veće prihode s obzirom da se PDV računa na povećane cijene. I rafinerijske i ja bih rekao cijele osnovice pa je to bilo razlog da i zbog povećanih prihoda u Proračunu također nađemo kalkulacije kako voditi politiku kroz poreze, a da štitimo standard građana i konkurentnu sposobnost hrvatskog gospodarstva. I zato je našem mišljenje da je itekako poreznom politikom Vlade se moglo utjecati. Ne dogovorima. Poreznom politikom. I da ta porezna politika nema nikakvih ograničenja. Zaista. Ni u ugovorima sa MOL-om, ni u odnosima prema europskim propisima. Sve je to moguće. To je pravo izbora Vlade i mogućnost da se predloži Hrvatskom saboru. I to danas vidimo. Prema tome da li će se uvesti i ekstra profit, izvinjavam se porez na ekstra profit INA-e, to je opet pravo hrvatske Vlade. Prostora ima, zakonske mogućnosti ima. Nikakvog ograničenja nema. Da li će to Vlada iskoristiti to je njihovo pravo. Ali očito da zahvaljujući činjenici da imamo domaću naftu, imamo hrvatsku naftu ti prostori u vođenju ekonomske politike kroz cijenu derivata su zaista u Hrvatskoj daleko veći nego ako gledamo naše susjede u Sloveniji ili neke druge zemlje koje nemaju domaću naftu. I zato koliko će Vlada koristiti tu mogućnosti ostaje da ona pokaže kroz svoju ekonomsku politiku. I zato mislim da itekako je važna određena strategija koju će trebati izraditi hrvatska Vlada sa procjenama kretanja cijena nafte na svjetskom tržištu i da eventualno kroz te procjene itekako znamo koliko će se rasporediti teret eventualnog novog povećanja cijena na INA-u, na Državni proračun, na građane Hrvatske i ostalo gospodarstvo. I to je ono što mi zaista trebamo dobiti. Mi trebamo kao Hrvatski sabor očekivati da će nam to ponuditi Vlada Republike Hrvatske, a upravo zato da bi sutra mogli razumjeti i vladinu politiku u vođenju plutajućih ili plivajućih trošarina vezano za naftne derivate. Vjerujem i ne želimo kao SDP puno komentirati pogrešku Vlade u dogovornoj ekonomiji sa upravom INA-e. Vjerujemo da se to više neće ponavljati. Ono što također želimo to je da uporno ne branimo od strane pojedinih ministara neuspješne poteze, uporno. I opet tako. Kao i u slučaju "Liburnije" do zadnjeg časa odgovorne osobe u Vladi su branile dogovore sa INA-om, da bi Vlada i premijer drugi dan jednostavno potvrdili da je to praksa koja se napušta i da bi eto po, ja bih rekao i razmišljanju premijera, osudili odgovorne osobe koji izigravaju dogovore. To je ono što je problem tada transparentnosti politike pred građanima koji jesu platili ceh nesporazuma i pokušaj da jednostavno nikako ne prihvaćamo poruke da se može i na drugi način riješiti stvar. I zato mislim da je ovaj prijedlog Vlade upravo najbolji dokaz kako se treba gledati na promjenu neuspješne politike.
Hvala. Klub HSLS-a, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić, a prethodno prije toga ćemo dati ministru financija Ivanu Šukeru. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa dozvolite mi samo nekoliko opservacija na izlaganje predstavnika kluba SDP-a. Da li je neodgovorna i promašena politika Vlade ako je uspjela zadržati cijenu goriva na 8 kuna, usprkos povećanju? Da li će se dogoditi nešto drugo ako se uvede porez na ekstra profit, a ne štite se cijene naftinih derivata? Druga stvar, zar inflacija koja je bila prošle godine 3,3% najbolje ne pokazuje koliko su rast cijena naftinih derivata utjecao na cijene? I druga star, koliko su cijene prijevoznih usluga u Republici Hrvatskoj porasle? No ima nešto drugo. INA-e više nije monopolista na tržištu i možda nije dobro što stalno kroz percepciju cijene goriva gledamo kroz INA-u. Danas negdje oko 30, 35% tržišta u Hrvatskoj drže druge kompanije koje mogu slobodno gorivo voziti sa svjetskog tržišta. I prema tome, ako će oni uvesti jeftinije Eurodizel, Eurosuper i prodavat ga na svojim pumpama jeftinije svi će kupci otići kod njih kupovati, nitko neće kupovati na INA-inim pumpama. Ali vrlo interesantno da ti isti sudionici da tako kažem u tržištu naftinih derivata u Republici Hrvatskoj javno govore da cijena Europsupera od 8 kuna je nešto što je neodrživo s obzirom na cijene po kojima oni nabavljaju taj, i to isto gorivo, taj isti energent na europskom i svjetskom tržištu. A dakle ako drugi imaju takvu cijenu, ne vidim po kojoj logici bi onda INA mogla imati nižu cijenu. Isto tako ta fama oko porasta PDV-a. Vi dobro znate da PDV kod svih onih koji se bave sa nekakvom gospodarskom djelatnošću je neutralan, oni ga doduše plate prilikom kupovine, međutim u prvom sljedećem obračunskom razdoblju ga povrate i on je praktički neutralan na cijenu goriva. On sudjeluje u cijeni proizvoda ili usluge koje te tvrtke prodaju. Dakle, ako govorimo o porastu PDV-a na, i to je ono što, naravno bilo bi glupo osporavati jer je to notoran činjenica da ako poraste cijena goriva da se na povećanu osnovicu povećava PDV i da s tog osnova ima i povećan prihod. Ali kažem, kad govorimo o tome onda moramo analitički raščlaniti da se to ne odnosi na onaj dio dizela, na onaj dio motornog benzina koji se prodaje trgovačkim društvima koji imaju pravo na povrat PDV-a. Dakle, tu se može raditi o nekakvih 200-tinjak, 300 milijuna kuna najviše. Ali istovremeno gledajući dakle sva kretanja. I ovo što se dogodilo zadnji puta oko povećanja cijene nafte, ta cijena je trajala 24 sata. I nije bilo nikakve dogovorne ekonomije. Dakle nama u Vladi je prezentirano da 90% vozila, ja sam to na kraj krajeva i javno rekao, rekao je i premijer, 905 vozila u Hrvatskoj može koristiti to gorivo. Tako je rečeno. U onom trenutku kad se je pokazalo da to nije istina odgovorni su smijenjeni i Vlada je reagirala kao što je reagirala. Dakle, s obzirom da smo sve, da smo cijene od 75 dolara mogli držati praktički cijenu pod kontrolom da ne ide preko nekih iznosa koji bi mogli narušiti i standard hrvatskih građana i konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Očigledno kad dođete u situaciju da vam se događaju određene stvari n a tržištu koje itekako imaju utjecaj na jedno malo gospodarstvo kao što je hrvatsko morate posegnuti za mjerama gdje možete promptno reagirati da se to ne dogodi. I dok god cijena nafte na svjetskog tržištu nije dosegla 75 dolara po barelu nije bilo potrebe za takvom mjerom. Sad kako je cijena svježe nafte na svjetskom tržištu, sirovine nafte na svjetskom tržištu opet ne treba reagirati. Međutim, ne zna se šta će biti za dva tjedna, šta će biti za tri tjedna. Ne smijemo dozvoliti više da ako se može izvršiti intervencija temeljem smanjenja trošarina itd. da se dogodi šok, kako za gospodarstvo tako i za hrvatske građane. Zato i je ovaj prijedlog zakona. Dakle, prijedlog Uredbe kojom se predlaže da Vlada Republike Hrvatske u takvom slučaju može smanjiti trošarine dakle mimo ove jedne standardne procedure u Hrvatskom saboru. I to je na kraju krajeva nešto s čim se manje-više slažu svi klubovi. Mi možemo govoriti na ovaj ili onaj način da se je moglo ovako, da se je moglo i onako. Danas idu prijedlozi da možda trošarine ne bi trebale biti u osnovici za obračun PDV-a. Međutim, nisu trebale biti ni prije 7 godina, nisu trebale biti ni prije 3 godine. A isto tako trebamo pogledati kako imaju zemlje u Europskoj uniji. Sve imaju jedinstvenu osnovicu za obračun PDV-a. I na kraju krajeva PDV je univerzalan porez koji bez obzira na stopu ali tehnika obračuna je u svim zemljama ista. Pitanje je da li treba za brodare, ili uzeti cijenu naknade za ceste. Međutim, gospodo draga, vi imate u strategiji Europske unije koliko trošarine trebaju biti između 2006. i 2010. I to je zastupnik Tadić nije 2 kune i 40 nego 3 kune i 50. I mi smo zbog toga ove godine, ako se sjećate da sam o tome govorio i kad smo govorili, kad sam obrazlagao prijedlog proračuna, uvrstili prihod od kunu i 20 koji sadrži naknadu za ceste, Hrvatske autoceste, Hrvatske ceste u Državnu riznicu. Pa možemo reći ćao gospodo, to je prihod Državne riznice i to su trošarine. To što smo ih mi prenamijenili za izgradnju autocesta i cesta, to je naša stvar. Ali one su u Državnoj riznici i one se sada u svim iskazivanjima i prezentiranjima prihoda državnog proračuna tretiraju kao trošarina i u Hrvatskoj je sva trošarina na motorni benzin kunu i 90 plus kunu i 20, znači 3 kune i 10. Mi smo u nekakvim granicama Europske unije, po visini trošarina smo još uvijek među zemljama koje imaju najniže trošarine. Međutim postavlja se jedno elementarno pitanje. Mi možemo intervenirati sa smanjenjem trošarina do određene granice. 10 lipa smanjenja trošarine je do kraja godine gubitak u proračunu negdje oko 150 milijuna kuna i možemo to nadomjestiti sa povećanim prihodima s osnova PDV-a. Međutim kao što smo mi danas na vlasti, tako ste vi bili prije dvije godine, postavlja se pitanje što kada dođete do granice kada morate razmišljati što će biti sa desnom stranom proračuna, tj. sa rashodovnom stranom proračuna. Kome smanjiti rashode da bi se zaštitio … … [[Upadica se ne čuje.]] Ekstra porez, da. Možemo razgovarati o ekstra porezu. Međutim recite mi koji će to, Vlada, koji će to vlasnik tri mjeseca prije uvrštavanja kompanije na burzu uvesti ekstra porez? Koja je to poruka investitorima? Nemojte ulagati u Hrvatsku. Nemojte ulagati u dionice INA-e jer Vlada će vam sa nekakvim ekstra porezima i nečim smanjiti udio u prihodima INA-e. Dakle to je nešto što s obzirom na trenutak u kojem se država nalazi i s obzirom na proces privatizacije INA-e je nešto što je naprosto nemoguće uvesti. Druga stvar, mi smo govorili o ekstra profitu INA-e, o tome da tri godine je potpisan sporazum da se neće isplaćivati dobit INA-e prilikom prodaje INA-e. Dvije godine te dobiti su iskorištene za pokriće gubitaka iz prethodne godine. Tek dobit 2005. će se moći koristiti kao dio sredstva za modernizaciju i tehnološki napredak INA-e. Dakle to je isto jedna činjenica od koje ne možemo pobjeći, jer znamo kolike INA ima gubitke do onog trenutka dok nije prešla na tržišno formiranje cijena, dok joj nije dana mogućnost da tržišno formira cijene. Dakle ne smijemo ni to zaboraviti ni to preskočit. I isto tako uvijek kada se donose određene odluke onda treba gledati i kontekst vremena i okruženje u kojem su te odluke donešene. Jer kada gledate sa vremenske distance od dvije, tri godine onda to izgleda drugačije. Tako je danas možda kada bude netko za tri-četiri godine gledao i govorio o ekstra profitu, a nezna da INA u ovom trenutku se priprema za uvrštivanje na APO i da nam je vrlo bitno kakvu će cijenu postići, jer mi sa negativnom porukom investitorima možemo daleko više izgubiti na 15% prodaje INA-e nego što ćemo zaraditi sa ekstra porezom. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, prvo poštovani zastupnik Slavko Linić.
Ispravljam netočni navod ministra koji govori da uvođenjem poreza ekstra, poreza na ekstra dobit se u biti samo pokušava uzeti INA-i a ne i ostalim uvoznicima. Porez na ekstra dobit INA-e je prihod proračuna. Prihod proračuna koji može se ostvariti ako se mora intervenirati sa ukupnim smanjenjem trošarina svim ostalim prodavaocima derivata, neovisno da li su proizvođači ili uvoznici. Prema tome to je politika Vlade koja svojim ravnotežama između visine trošarine i dodatnog poreza na ekstra dobit rješava problem državnog proračuna, a ne stvara se nikakva neravnoteža između INA-e i između uvoznika. Osnovno je, hrvatska nafta je prilika za hrvatsku Vladu ako ima problema sa proračunom.
Hvala. I drugi ispravak, poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine ministre upozorio sam ovdje problem koji pred Hrvatsku postavlja ova direktiva Europske komisije i doista bi bilo dobro da od sada pa ubuduće stalno tretiramo naknade za … ceste i autoceste kao dio trošarina pa nam se ne bi dogodilo da nam sutra Europska unija nametne daleko veće trošarine od ovih koje planirate sa ovim … [[Ne razumije se.]] trošarinama postići. No neovisno o svemu tome zajedno u Italiji brodari i ribari plaćaju 55 euro centi po litri dizela a svi ostali euro i 55. Dakle i Italija ipak potiče svoje brodare. Mi se volimo hvaliti kao zemlja pomorske orijentacije … [[Ne razumije se.]] konkurencija na Mediteranu. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić, u ime kluba HSLS-a, izvolite.
Hvala. Štovani gospodine predsjedniče, štovani ministre, kolegice i kolege. Čini mi se da se suočavamo s jednom novom i pozitivnom novošću u radu naše Vlade, a to je da doista promptno reagira na problem koji se javlja i na neki način ja mogu razumjeti i razumijem kolegu Šukra, ministra Šukera kada govori i o ovim normalnim političkim alibi jezikom, ali eto pokazuje se upravo da ova brza reakcija nešto da je i ljudski pogriješiti, da su u određenoj komunikaciji između uprave INA-e i Vlade možda bilo i ovih šumova u komunikaciji koji su doveli do one upravo jedne situacije koja je još ovako medijski i podgrijana i reagiralo se s ovim prijedlogom Zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na naftne derivate. I mi ćemo upravi pozdraviti u ime kluba pozdravljam ovaj potez, jer na neki način ipak se pokazuje ta osjetljivost i socijalna, jer ipak očito da je INA na neki način naša sudbina. Mislim da je već kolega Kajin govorio o nekim pogreškama koje su učinjene u prošlosti. Svakako da ih nije bilo kroz povijest jako puno, ja mislim koliko se eto ja sjećam da zapravo uz INA-u tamo do 70-tih godina uvijek se vezuje prilično dramatične priče. Priča o INA-i je na donekli način i priča o Hrvatskoj. Broj jedan je bio režim struje, a drugi je bio režim INA-e i da savezna Vlada i uopće ondašnja politika imala je vrlo jedan specifičan odnos prema INA-i. Evo nedavno je gospodin Kleković dao jedan vrlo zanimljiv intervju u "Jutarnjem listu" gdje je pokušao upravo objasniti jedan od tih problema kroz kojih je INA prolazila i jasno da je i nekada u politici bilo vrlo važno da se INA destabilizira, mislim samim time da se samim time destabiliziralo i gospodarstvo Hrvatske. Sada su se stvari od 90-te godine hvala Bogu bitno promijenila i situacija je drugo i čini se da onaj naš … [[Ne razumije se.]] upravo je govorio o inauguraciji pa … inauguracija je bila napisana upravo INA pa plus ovo sljedeće i da u mnogi premijeri i ljudi koji su dolazili na izvršnu vlast Hrvatske na neki način bili vezani uz INA-u i pokazalo je da je ta, da tu specifičnu težinu tog gospodarskog subjekta svakako moramo i svi mi imati na umu. Pogreška ova posljednja u zakonu dogodila se čini mi se tamo u srpnju 2003. godine. Evo ja mogu sad sa onako jednom distancom, to mi neće mnogo pomoći, priznati, ja sam tu raspravu bio odšutio iako uz teško sam na tu činjenicu pristao. Ali upravo taj isti dan je bio i kolega Banac biran za ministra i onda bi svaki moj kritički govor o činjenici da mi prodajemo 25% INA-e MOL-u, a ja se eto sjećam kad sam ovako, budući da je, Mađarska nije predaleko od Osijeka da je tamo 80-ih godina MOL je bio ova jedna, neću da je uvrijedim, ali seoska stanica u odnosu na INA-u. A mi smo došli očito iz nekih, ne mislim nimalo ugodnih razloga u situaciju da jednoga, odnosno jednoga moguće gospodarskoga igrača, regionalnoga igrača zapravo mi prodajemo nečemu što to, nečemu što ipak ja mislim da nije al parie. Ali to se dogodilo. Sad je veliko pitanje da li je ovo drugi potez, da li je dobar, ali očito isto također da je muka, da je ili muka ili neki problemi nas nude da i krećemo i u drugu fazu prodaje ovih 15% našega obiteljskoga srebra. Kažu da nije dobro prodavati obiteljsko srebro ili odnosno kada se prodaje da govori ipak određenoj situaciji gospodarskoj, jednom ambijentu koji, kažem, nije pozitivan. Normalno da mi kao liberali nismo za dogovornu ekonomiju. To je nešto što je mimo svih ovih logika, ali čini mi se da i neka rješenja koja se i nude ovdje pa se govori da upravo jedna od tih, onih dobrih strana je činjenica da mi imamo svoju domaću naftu i da onda tu postoje određenog prostora. Ali kažem, nisam siguran kako bi to reagiralo jer ipak INA nije onaj monopolist kakav je bila donedavno nego, koliko ste rekli, 35% da je tržišta koji ne pokriva INA kako bi recimo ta Agencija za tržišno natjecanje uopće i reagirala kada bi se, ne znam, Vlada počela ponašati na jedan ovakav, čini mi se ipak prilično Kolumbovo jaje kao da smo otkrili, ali čini mi se da nije baš toliko jednostavno da na taj način rješava ove probleme sa porezom na ekstra dobit. Ali ono što se nama ipak u momentu čini, priznala se ipak na neki način, bez obzira da li je to greška, nesporazum ili ova, ali i pokazala se i ta vrlo brzo reagiranje na ovu socijalnu osjetljivost. I nadamo se, upravo ono što s jedne strane, na što mi ne možemo utjecati, a to je upravo kretanje cijene barela. Donedavno je bila, čini mi se da je upravo cijela situacija u Ruskoj Federaciji se rješavala upravo tome da je ona naglo skočila, cijena nafte sa 15, 16 dolara po barelu na jedno 27, 28 pa je to Putinu zapravo dalo ovu snagu. I sad zamislite ovih 75 dolara po barelu i kako sve u tome da se zemlja veličine Hrvatske i gospodarske snage kao što je Hrvatska s time svemu nosi. To su upravo one jedinice na koje mi ne možemo utjecati, ali sada unutar ove strukture cijena koliko to država može doista da ona pokaže i tu svoju osjetljivost. I da pokaže da može povući određene poteze koji će pripomoći onome što svakako bi drastično povećanje, dramatično povećanje cijena dovelo. A onda je to upravo, sad uzmite svaki gradski promet, zapravo svaki prehrambeni artikl i zapravo nema tog proizvoda koji ne bi mogao ukalkulirati upravo činjenicu da je došlo do jednog dramatičnog poskupljenja nafte. Tu onda država doista mora se pokazati kao dobar gospodar i ja se nadam da će to i ovaj, da je ovaj Zakon na tome tragu. I sada za kraj imam samo, kažem mi ćemo podržati ovaj Prijedlog zakona, ali imamo dva pitanja ili dvije primjedbe. Kako će država pokriti sredstva koja će se odreći provedbom ove Odluke? I kako će Vlada uz postojeći, relativno nedjelotvorni Državni inspektorat i Financijsku policiju pratiti i sprječavati malverzacije na štetu države prilikom promjena trošarina, odnosno … [[govornik se ne razumije.]] trošarina u cijenama robe koje je na zalihama u maloprodaji i veleprodaji. Evo, to je ono što nas kao klub zanima, a ovome dajemo potporu. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Luka Roić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodo iz ministarstva, kolegice i kolege. Evo jedan Prijedlog zakona koji nije nikakvo iznenađenje jer smo u proteklom razdoblju svjedočili o problemima koji su nastali povećanjem cijene sirove nafte i zidanjem cijena koji je ugrozio na neki način normalno funkcioniranje gospodarstva i svih ostalih segmenata koji su tako sudbinski vezani za taj energent. Bilo je lijepo i gotovo da smo svi šutke prihvatili formulu po kojoj se svakodnevno izračunavala nova cijena u maloprodaji poskupljenjem sirove nafte poskupljivala je cijena goriva na crpki, na benzinskoj postaji. Na cijenu se gradio poseban porez, trošarine, gradile su se naknade za izgradnju autocesta, a na sve to naravno i porez na dodanu vrijednost i svi su bili zadovoljni. Svugdje je bilo prihoda više, svugdje je bilo ekstra profita i za državu i za naftnu industriju i za sve one koji su bili sudionici tog procesa, ali ovo me je posjetilo na priču o onome magarcu koji je gazda pokušao odviknuti hrane kako bi mu dobro služio i sve je išlo izvanredno, svakim danom je bilo sve manjih troškova dok napokon magarac nije crko. I tako je nažalost bilo i sa ovim problemom. Moglo se naslutiti da ta formula i taj način neće moći dugo opstati s obzirom na sve procjene koje su govorile da se politika cijene sirovine i nafte nesmiljeno penje prema neslućenim visinama i da je nemoguće očekivati njezino zaustavljanje na jednu razumnu razinu. Trebalo je svim mjerama koje su na raspolaganje Vladi pokušati amortizirati te neugodne koje su proizašle iz tako nepredvidivih, naglih poskupljenja sirove nafte. Možda nijedan proizvod kao naftni energent nije sudbinski vezan za svaki naš proizvod, za svaku našu uslugu i naravno da svako povećanje ne može ići do unedogled. Ono izaziva kontra efekte, reakcije, slabije potrošnje, nemogućnosti građana da koriste energent u onoj mjeri u kojoj je njima neophodno potreban i svakako je potrebno reagirati na ovaj ili na onaj način. Mi u HSS-u prihvaćamo model plivajućih trošarina jer to je jedan način na koji država sigurno može i mora reagirati. Ako se iz svih ovih razloga prikupilo značajno više sredstava, ako se je naftna kompanija, pa bez obzira na probleme da li bi to baš bilo posve u skladu da se ekstra profit koji se zarađuje na domaćoj sirovoj nafti, da li je to sve u skladu i da li je to moguće sve učiniti, ali svakako treba razmišljati na koji način zadržati cijene makar u onoj mjeri pod kontrolom u kojoj je to najbolje moguće. Naravno da je uvijek pitanje, a tko će snositi manjak prihoda koji su planirani na taj način? Da li je možda i ova mjera koju smo utvrdili maloprije o skidanju poticaja za porez na dobit, za razvoj, zapošljavanje i znanost jedna od mjera koju će uprihodovati, odnosno omogućiti u državnom proračunu da neka sredstva koje je morao izdvojiti, ne izdvoje nego izdvoje na drugi način, možda i to, ali mislim da to nije dobar način ako je to upravo iz tog razloga ili iz bilo kojeg drugog razloga jer to su upravo djelatnosti na koje ne smijemo štedjeti i koje ne smijemo uskraćivati potpore koja je neophodno potrebna pa sve do one krajnje granice dok to ne budemo morali učiniti ili dok ne nađemo prave supstitute koji će omogućiti da se to nadoknadi na pravi način. Nafta i svi prihodi koji su vezani za prodaju moraju imati i svoju gornju granicu. Vlada je rekla 8 kuna. Slažem se. Slažem se, to u ovom trenutku moramo braniti jer je zaista vrlo neizvjesno što bi se dogodilo kada bi zidanje cijena nastavilo se na ovaj način na koji je to bilo do sada. Ja sam bio vrlo nesretan, a moram vjerojatno podsjetiti i svih vas kada su tamo 2003. godine pojavili se u predizborno vrijeme oni plakati vezano za cijenu nafte i za cijenu benzina. To je bila vrlo neukusna šala i propagandna poruka koja me povrijedila kao čovjeka i sve one koji su sudjelovali u bilo kakvom ozbiljnom poslu vezano za energente, za državnu poziciju, političku ocjenu o zidanju cijena i porezne politike jer svima je bilo u tom trenutku znano da smo se odlučili financirati jako skup projekt autocesta i da smo morali dodatno opteretiti cijenu benzina i podići je na onu mjeru koja je bila u tom trenutku, ali na žalost nisam zlurad da se onima koji su se poigrali na taj način vraća na najgori mogući način da moramo zajedno svi, a naročito Vlada upravo odgovoriti na te probleme koje su ismijavali u tom trenutku, koji su se dogodili mimo naše volje i mimo volje Vlade hrvatske i mimo svih nas da moramo vrlo ozbiljno razmišljati kako energente i kako naročito naftu održati i naftne derivate pod kontrolom u smislu maksimuma cijene u prodaji. Najlakše je na pumpnoj stanici izvjesiti i označiti cijenu od 8 i pol, 9 i pol, 10 i pol, 11 kuna, ne daj Bože, ali takve će posljedice dugoročno takvi potezi imati, ne mogu niti sagledati. Zato sam ipak u ovom trenutku zadovoljan što je Vlada prihvatila i način rješavanja tog problema ovakvim Prijedlogom zakona iako bi podržao prijedlog SDP-a koji mislim da bi bilo bolje da se ipak ima jedan zakon o posebnom porezu na naftne derivate, a da Vlada ima samo ograničene mogućnosti intervencije, a ne da u potpunosti ingerenciji Vlade ostane taj segment porez na dodanu vrijednost, odnosno porez na trošarina koja se može ubuduće i povećavati ako u slučaju ili daj Bože dođe do smanjenja cijena sirove nafte. Mislim da bi to trebalo ipak riješiti na način na koji je to predložio klub SDP-a. Slažem se također i jedan sam od onih koji zagovara i model o kojem je govorio gospodin Tadić da su neopravdano opterećeni svi oni koji se služe naftom kao pogonskim gorivom na moru, a plaćaju cijenu i od 1,2 kune za autoceste, a činjenica da oni ne koriste to sredstvo za svoju navigaciju. Znači ovo je potez koji je dobar, koji je očekivan, on na žalost ne vjerujem da može u konačnici potpuno riješiti problem koji će sigurno biti i još veći ubuduće, ali moramo smišljati i moramo se biti spremni boriti sa svim onim izazovima koji će se pojaviti ukoliko cijena nafte bude i dalje nesmiljeno rasla. U tom smislu neće biti dovoljno samo i ova intervencija nego će vjerojatno trebati pronalaziti i sve druge mjere jer nije, kao što rekoše, naftna kompanija u rukama države, ona je u rukama privatnog kapitala ili najvećim dijelom ili onim dijelom koji je upravljački, a ima i drugih naftnih kompanija osim INA-e koji eto toliko posto su prisutni na našem tržištu i mislim da treba vrlo, vrlo seriozno i pripremiti i osmisliti sve one mogućnosti koje će nam se dogoditi i na koje moramo imati dobre odgovore kako ne bi bilo zaista kasno jer efekti od krivih poteza mogu biti kobni i za gospodarstvo i za građane i za ukupno funkcioniranje hrvatskog gospodarstva. Zahvaljujem.
Hvala. 17 i 53 isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, gospodine ministre. Meni se čini da je ovaj Zakon rezultat ne samo kretanja cijena sirove nafte na svjetskom tržištu, nego pomalo i rezultat pucanja odnosa između ajde da tako kažem … [[Govornik se ne razumije.]] kapitala u ime Vlade koji upravljaju u INA-noj upravi i Nadzornom odboru dijelom kapitala koji pripada u većinskom, odnosno vlasništvu Republike Hrvatske. Naime, i do sad smo imali problema oko cijene na domaćem tržištu, ali ona uspijevala se postići dogovorom između Vlade i INA-e i moglo bi se reći da se zapravo iza toga krio nekakav inominativni ugovor ili sporazum između Vlade i držala se ta cijena do ispod 8 kuna, no nakon podizanja cijena nafte na svjetskom tržištu dogodio se bum i praktički ako smijemo tako reći uprava INA-e i Nadzorni odbor su vodili računa više o zaštiti interesa kapitala INA-e nego o zaštiti općih interesa građana Republike Hrvatske i Republike Hrvatske što se daleko može razumjeti … [[Govornik se ne razumije.]] opravdati. Ili još bolje, dakle svojim stavom izvršili su vrlo ozbiljan pritisak na Vladu Republike Hrvatske da u novom dogovoru ili preispitivanju dogovora održavanju cijene nafte ispod 8 kuna za "Super 95" praktički riziko smanjenja te cijene podijele zajedno sa Vladom i u takvoj situaciji je i došlo do toga da se praktički ide na smanjenje trošarina na sirovu naftu i naftne derivate i sada je Vlada ušla u drugu zamku. Ta zamka je zapravo ne samo ekonomsko i tržišno pitanje nego i pravno pitanje i događa se da Vlada suprotno lex specialisu ili posebnom zakonu o kojem se Vlada Republike Hrvatske dobija ovlasti da uredbom uređuje pojedina pitanja iz svog djelokruga a ona izričito kaže sljedeće u članku 1.: "Ovlašćuje se Vlada Republike Hrvatske da uredbama uređuje pitanja tekuće gospodarske politike iz djelokruga Hrvatskoga sabora", citiram, "osim izmjena državnog proračuna i propisivanja poreza te onih pitanja koja se" itd. Prema tome, uredbama Vlade Republike Hrvatske ne može propisivati poreze … [[Govornik se ne razumije.]] su također vrsta poreza i u takvoj situaciji zapravo postavlja se pitanje ustavnosti članka 1. prijedloga izmjena i dopuna zakona stavka 3., ili još preciznije kako iz te neustavnosti izaći a postići u isto vrijeme cilj koji je neophodno potreban radi društvenog i državnog interesa. Jer je očito da i INA i svi drugi ne mogu zapravo prihvatiti smanjenje jednog … [[Govornik se ne razumije.]] odlukom Vlade cijene nafte a da u isto vrijeme nemaju garanciju da će to biti preneseno ili to smanjenje cijene da će snositi srazmjerno i Vlada kroz umanjenje prihoda proračuna kroz posebne akcize. I mi u Klubu zastupnika SDP-a smo ponudili neko rješenje koje i ono do kraja nije čisto sa ustavno-pravnog aspekta ali je blaže nego što je ovo rješenje koje je ponuđeno u zakonu a to je da se Vlada ovlasti da uredbama može smanjiti cijenu ali nikako da ona može donositi uredbe kao što ovdje piše u visini posebnog poreza na naftne derivate. Zašto? Zato što treba voditi računa zapravo kada te uredbe i po kojim kriterijima Vlada može donositi. Vlada je to napisala u obrazloženju. U obrazloženju se lijepo kaže, ja ću citirati zadnji stavak obrazloženja članka 1. gdje se kaže: "Ove izmjene predlažu se kako bi Vlada Republike Hrvatske mogla intervenirati radi zaštite standarda hrvatskih građana", prvi slučaj. Drugi slučaj "smanjenja opterećenja gospodarstva i očuvanja njegove konkurentnosti", to je treći slučaj, "u skladu sa mogućnostima". Ali ulazni troškovi ili dio gospodarstva je i dio naftne industrije. Kakva je njegova konkurentnost ako ne može pratiti svjetske cijene ili ako je podcijenjena vrijednost njihove robe i njihovih usluga odnosno njihovih proizvoda. U takvoj situaciji je moguće da se dogodi upravo ono što je kolega Linić u ime našeg kluba rekao da se uredbom može dogoditi iznimne situacije kad se mogu podići akcize a ne samo smanjiti. I zbog toga mi smatramo da je neophodno potrebno prihvatiti amandman Kluba zastupnika SDP-a. To je prvo. Drugo, ovdje valja poraditi na još jednom važnom pitanju a to je pitanje ekonomske isplativosti zapravo i kroz ekonomsku cijenu zaštite interesa Republike Hrvatske u vezi sa našim prirodnim bogatstvom, našom sirovom naftom koja se privređuje kod nas i one koju uvozimo. Ovdje se valja postaviti pitanje zapravo kako zaštititi ekonomsku vrijednost kroz tzv. prirodnu rentu koju ostvaruje INA a uopće nismo je dotakli. I mislim da bi taj dio morali dodatno. Dakle, ovdje nije dostatno više da raspravljamo o onoj rudarskoj renti koju inače INA plaća na naftu. Ovdje se postavlja pitanje u novim okolnostima šta zapravo znači ova renta na ovo prirodno bogatstvo koje INA ostvaruje i kome ona treba pripasti. Da li je uopće INA može participirati u njoj i to je ono pitanje oporezivanja extra dobiti koja se ostvaruje sa naslova prirodnog položaja odnosno prirodne rente koja se ostvaruje kroz ovu naftu. Mi smatramo da u narednom razdoblju će trebati o tom pitanju vrlo ozbiljno povesti računa iz jednog pragmatičnog razloga. Uopće nije očekivati da će cijena nafte, sirove nafte na svjetskom tržištu padati. Nije za očekivati da će ona dugo i ostati na ovoj razini na kojoj je sada. Za očekivati je nažalost s obzirom da se radi o resursu, prirodnom resursu, prirodnom bogatstvu koje je iscrpivo, kojega je sve manje i manje da će narasti a između ostaloga kako zbog prirodne umanjenosti mogućnosti eksploatacije tako iz razloga zapravo što ona postaje strateška sirovina koja se koristi u nadmetanju, zauzimanju bolje pozicije na svjetskom tržištu kako za svoje proizvode tako i za svoje energente kao i naravno pa čak i kao strateška sirovina u obračunu na političkim vezama. I zbog toga mi htjeli, ne htjeli morat ćemo voditi računa o tome kako zaštiti ovaj dio. Nešto ćemo više o tome govoriti kod Zakona o tržištu naftom ali treba voditi računa da to nije dostatno raspravljati samo kroz Zakon o tržištu nafte nego i nafti kao sirovini koja je od strateškog značaja i zbog toga bi bilo veoma važno prihvatiti amandman Kluba zastupnika SDP-a u ovoj fazi kao što isto tako bi trebalo raspraviti kod onog slijedećeg zakona kako možda proširiti pitanje problema tržišta nafte ne samo sa aspekta redovnog snabdijevanja tržišta, redovne rezerve koja se ostvaruje kroz uvoz i kupovine nafte na svjetskom tržištu i naftinih derivata nego i kroz stratešku zaštitu vlastitih sirovina koje se nalaze u utrobi zemlje, u ovome. To pitanje nismo obuhvatili ni ovim zakonom ni Zakonom o tržištu a o tome moramo voditi računa i u tom kontekstu je veoma važno zapravo raspraviti da li uvesti posebni porez na extra profit odnosno extra dobit koja se ostvaruje na monopol nad privrednim bogatstvom koji bi također namjenski trebalo koristiti upravo u osiguranju rezerve strateške sirovine koja je neophodno potrebna i kao sirovina i kao energent u gospodarstvu naše zemlje i naših ljudi. Evo, htio sam ukazati na ovih nekoliko stvari, ne samo radi toga što bi se u ovoj fazi moglo biti protiv ovog zakona. Ovaj zakon treba prihvatiti, trebamo vidjeti svi zajedno kako ga popraviti ili poboljšati da bude što bolji i što efikasniji, što provedljiviji nego i iz razloga da se ukažu i na neke druge stvari koje ćemo raspravljati već kod sljedećeg zakona, a ako kao sada onda sasvim sigurno u skoroj budućnosti jer jednostavno takva situacija kakva je na svjetskom tržištu i u svjetskim odnosima u pogledu nafte će nas natjerati na takvu situaciju, pa i oko energenata u širem smislu te riječi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kada je riječ o cijeni benzina u Hrvatskoj onda se o tome može govoriti razborito i nerazborito. Može se govoriti politički, može se govoriti i politikantski. I vidite ministre Šuker, kada se argumentirano dokaže da ukidanje povlastica za razvoj, za znanost i za zapošljavanje uz istovremeno neuvođenje poticaja za to predstavlja zapreku za razvoj Republike Hrvatske onda to nije politikantstvo nego je to argumentirana rasprava. Ali kad se u cijeni benzina objavi plaka sa Pinokijem a cijena benzina je tada 4 kune i 40 lipa onda je to politikantstvo. Bivša Vlada je uvela trošarinu 60 lipa po litri benzina i izgradila auto-ceste. Vi i dalje ubirete tu trošarinu ali niste izgradili toliko kilometara autocesta niti ćete izgraditi do kraja mandata. Vama nitko neće pokazivati dugi nos zbog toga što vam je litra benzina otišla na 8 kuna. Dugi nos onim plakatom pokazali ste sami sebi. Kako se formira cijena benzina? Osnovica je dakle cijena u dolarima po barelu pa na to ide trošarina pa na to ide PDV na ukupan iznos, na ukupan iznos. I tu je onaj prostor gdje državi, država zapravo profitira od cijene benzina. Odakle benzin u Hrvatskoj? Odakle nafta? Iz dva izvora. Nafta se kupuje na svjetskom tržištu i nafta se crpi kao hrvatsko rudno blago. Neka polja su ponovo aktivirana. Zašto? Pa baš zbog toga što je porasla cijena nafte. Eksploatacija u Molvama košta 20 dolara po barelu. To je cijena eksploatacije. I čim nafta prijeđe 20 dolara po barelu naftu se iz Molvi isplati crpiti. INA jest privatizirana dijelom, ali naftna polja u Hrvatskoj nisu privatizirana. Ona su vlasništvo Republike Hrvatske. Ona su vlasništvo građana Republike Hrvatske. A kako se formira cijena? Po cijeni barela na Mediteranu. Pa je li mi tu naftu koju izvadimo u Molvama je li mi nju plaćamo po cijenama barela u Mediteranu? Ne. To je vlasništvo hrvatskih građana. To nije vlasništvo INA-e. To nije vlasništvo ove Vlade. To je rudno blago. Ono pripada svim građanima Republike Hrvatske. E pa i ta se nafta koja se izvlači iz hrvatske zemlje građanima prodaje kao da se kupuje na Mediteranu, a te nafte je ministre Šuker ako se ne varam oko 25% što ulazi u prodaju preko INA-e. E sad kako se mi možemo pomoći u ovom, u ovim uvjetima neprestanog rasta cijene nafte na svjetskom tržištu. Rekli smo nećemo pokazivati dugi nos ovoj Vladi jer ova Vlada nije kriva što cijena nafte raste. Kao što nije bila kriva ni prošla. Ali Bože moj svatko se šali na svojoj razini. Ne može prekoračiti svoju razinu, to je jasno. Jedan od načina da si pomognemo je ovaj koji je predložila Vlada, plutajuća trošarina. Svakako je to dobar način. Još ako se usvoji amandman SDP-a bit će još bolji. Ali imamo li mi i drugih načina da si pomognemo? Ova Vlada je odustala od projekta Družba Adria. A svi znamo kakva je politika formiranja cijene energenata u Rusiji. Rusija ne prodaje svoje energente svima po istoj cijeni. Ona ima strateške prijatelje i nema strateške prijatelje. I kaže «Za tebe je ova cijena, a za tebe je ona druga.» Rusija ima naftu koju želi izvesti i to na Mediteran. Hrvatska ima cijevi. I što je logičnije tada se stvara strateško partnerstvo, ja imam naftu, a ti imaš cijevi. I tada se uz projekt Družba Adria može pregovarati o cijeni hrvatske, o cijeni ruske nafte za hrvatsko tržište. Zašto baš, zašto je baš Rusija tako zainteresirana da to bude izvozna luka u Hrvatskoj? Pa zato što mogu doći i tankeri od 500 tisuća tona. U Crno more ne mogu. Ne mogu. Mogu doći samo od 70 tisuća tona. Pa ih mora proći više pa se sve to skupa ne isplati toliko koliko bi se isplatilo u Omišlju. Ali ova Vlada je te razgovore zaustavila, pokvarila između ostalog odnose s Rusijom. Niti će ovdje Putin doći, niti će nas pozvati nikoga od vas tamo u Rusiju. Zašto? Zato što ste zaustavili taj projekt. A pogledajte si ministre Šuker robnu razmjenu sa Rusijom. Kako je pala. Nema je. Hrvatska više tamo ništa ne izvozi. To je politika ove Vlade ukupna i što se tiče politike cijene benzina ili politike cijene nafte. Tu ste napravili jednu nevjerojatnu štetu, nevjerojatnu štetu. Ne znam da li je, ne znam da li je popravljiva. Ne znam da li će druga vlada imati, nova vlada koja dođe iza vas imati šanse obnoviti projekt družbe Adria i na taj način spasiti ovu lošu, kriznu situaciju što se tiče energenata odnosno nafte u Hrvatskoj. Da li si još nekako možemo pomoći? Pa možemo si pomoći recimo da smo napravili modernizaciju rafinerija, ali nisu, nismo. Trebali smo, bili su projekti Vlade bivše. Bila su osigurana sredstva za to, ali nije napravljeno. Nije napravljeno. E pa kad nije napravljeno onda se moraju uvoziti gotovi derivati. A to je skuplje pa to državu više košta. Ali čemu se čuditi da se nije napravila modernizacija kad je Vlada upravo po zakonu koji smo raspravili prije toga, kad Vlada neće osloboditi novce za razvoj, neće. Neće za obrazovanje, neće i neće za zapošljavanje. To je politika ove Vlade. Hrvatska mora biti nerazvijena, mora biti neobrazovana i mora biti nezaposlena. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Stazić je rekao da je napravljena nenadoknadiva šteta nakon što je Hrvatska izašla iz projekta Družbe Adria. Vidite kolega Stazić nije, to nije točno. Upravo suprotno. Izbjegnuta je nenadoknadiva šteta. Da smo ušli u taj projekt pitanje je što bi se događalo sa Jadranom, sa zagađenjima mogućima i svim ostalim. I druga stvar dogovorite se vi sa vašim kolegama iz SDP-a konkretno sa gospodinom Komadinom što je interes SDP-a? Je li zato da bude družba Adria ili da ne bude? Pa onda dogovorite se unutar vas što SDP zastupa? Jer ovako ispada da vi zastupate družbu Adriu a gospodin Komadina ne želi družbu Adria. Pa dajte već jednom zauzmite neki konkretan stav u kojem ćete svi zauzeti stajalište pa da se zna konkretno što SDP zastupa na nacionalnoj razini? Ovako dovodite i vaše birače u zabludu i sve ostale koji vas pokušavaju čuti.
Replika, poštovana kolegica Ingrid Antičević Marinović.
Kažete kolega Staziću glede Pinokija da se svak šali, odnosno koristi ipak pa i takvim stvarima na svojoj razini. Ja bih ovdje malo stala u obranu Vlade, današnje, ondašnje oporbe koja se je koristila Pinokijom, ali ne originalnim, ali nije to njihov original. Jer malo je toga originalnog izbacila Vlada. Naime, Pinokio se je pojavio u političkom životu pod Berllusconijevim patronatom. I to je jedna kopija Berllusconijevog političkog života koji se uoči izbora i tamo odigravao. Ali vidjeli smo kako se taj uzor završio i kuda je okrenuo. A glede družbe "Adrije", dakle ja mislim da ste bili posebno jasni, ali možda evo prigoda da i ako mi želite odgovoriti i replicirati glede i Pinokija, a i družbe "Adrije" malo pojasnite situaciju, ako nekome nije jasna.
Kolegica Antičević Marinović, te priče o tome da bi družba "Adrija" predstavlja ekološku opasnost i da bi predstavlja nesagledivu štetu za Hrvatsku i da bi donijela svega 80 milijuna dolara godišnje, svega 80 milijuna dolkara godišnje. Toliko, više od toga bi se samo na prirezima zaradilo, samo na prirezima tankera. A ja sam nadam da ta cijev, a nije fi od 5 centimetara. Jer jedino bi se ako ima fi od 5 centimetar moglo zaraditi tako malo. A što se Berllusconija tiče, a slušajte. Kako je završio uzor završite će i oni koji ga slijede.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je poštovana kolegica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo govora o ovoj temi. Na redu je poštovani kolega Zvonimir Mršić. Nema ga. Gubi pravo govora o ovoj temi. Nemojte, netko će još pomisliti da ima ovdje i Gepeto. Na redu je poštovana kolegica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolege i kolegice. Kaže gospodin ministar obrazlažući u ime Vlade ovaj prijedlog zakona i vapujući u nekoliko navrata zaboravimo ovo, zaboravimo ono, zaboravimo. Nastali su novi uvjeti. Nekoliko puta ste gospodine ministre govorili o zaboravu. Ja znam da bi vama bio drag sada zaborav. Ali i prihvaćajući i odobravajući ovaj prijedlog zakona, naravno uz amandman kluba SDP-a koji mislim da poboljšava ovaj prijedlog zakona. Ja ne vidim razloga zbog čega biste vi to odbili, iako vi počesto, odnosno Vlada počesto odbija nešto, a da ne obrazlaže. Pa možda to ne bi bio presedan, ali ja vjerujem ipak da tako nećete ovaj put postupiti. Međutim, glede tog zaborava ja bih ovdje vas gospodine ministre koji ovdje govorite u ime Vlade, a i sve nas, pozvala prisjetimo se mnogih stvari. Pa se eto prisjetimo i tog slavnog Pinokija koji ste kao oporba, doduše nikad se niste imali hrabrosti potpisati, kao što se ni potpisujete sada i sa pozdravima iz Savudrije u isto doba dok otvarate već zatvorena pitanja naknade imovine i prodaje nekretnina. Dakle, nađete i tražite neki svoj alibi sa razglednicama iz Savudrije. A autor je isti koji je bio i tvorac Pinokija. Nikada se niste potpisali i nikad niste opovrgnuli da su upravo to bili HDZ-ovi plakati kojima ste eto izrugivali se tadašnjoj vlasti i narod upozoravali upravo na takvu jednu neodgovornu vlast. Kada je benzin, kad su naftni derivati bili 4,65 pa su dospjeli u to vrijeme 5,60 lipa. Tada je nastao Pinokijo. I tada ste se rugali tadašnjoj Vladi, kao nesposobnoj, kao prevarantskoj. A molim vas, koliko bi sada taj nos od Pinokija trebao biti? Taj nos Pinokija bi trebao bi biti do Tokija. Ali nema tog plakata na koji taj nos može stati. Vidite gospođo, gospodo kako je nastao Pinokijo kada mi smo otvoreno rekli da želimo ekonomsku formulu u izračunu cijene nafte. U tom trenutku kad smo poručili građanima da će trošarine biti ugrađene … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] kud idu i za što sve idu. Bile su konkretno upravo ugrađene u autocestu i građanin zna gdje je otišao taj novac. Isto tako, dakle Vlada je upravo sa tom jednom ekonomskom i za građane prihvatljivom računicom vrlo transparentno sačuvala INA-u, vratila enormne dugove INA-e, ali zaludu je bilo. Vrlo efektno. Međutim, eto vidite, prođe neko vrijeme pa onda i taj vaš uzor evo ponovo spominjem kojeg ste kopirali, dakle nije Pinokijo vaša originalna tvorba, nego i sa talijanske političke scene skinili ste taj plakat, to je bio Berllusconijev plakat. I onda je Berllusconi i Pinokijo, jedan simpatičan lutak, evo sada mu je još više narastao nos, daleko više nego što je to Gepeto ikada programirao. U to vrijeme u 11. mjesecu, odnosno nakon izbora dolazeći ovdje na prvu sjednicu Sabora kao oporbena zastupnica u mom vozilu, koje je isto sad, 270 kuna. Sada došavši na ovu sjednicu u srijedu 475 kuna. Ali isti je, isti je gospodine, nije smiješno, da sad se smijete jer nema kamera, pa se sada smijete, sad se smijete ljudima, da. Jer nije moj, jer nije to samo moja situacija, to je situacija svih ostalih. Ali ne samo ove cijene, poskupile su cijene i nečega što u svijetu, Europi pojeftinjuju, proizvodi, povisile su se cijene. I neprekidno iz dana u dan, to vas sindikati stalno upozoravaju. Međutim, vratimo se ovoj temi. Svakako da jesu promijenjene okolnosti i bilo bi potpuno neodgovorno to negirati, ali i onda je cijenu određivala upravo i cijena barela na europskom, odnosno svjetskom tržištu. Istina je, sada je to poskupilo. Zašto tek sada ovaj prijedlog zakona? On već pomalo kasni, ali pustimo, možda jedina karakteristika malo dobrih stvari da uvijek dolaze sa zakašnjenjem, pa pustimo sada to. Međutim, dogovori koje je Vlada imala sa INA-om čemu su i čime su rezultirali, upitnom kakvoćom jer se ne ulaže u rafinerije. Ostaje sumnja, ali i ne samo sumnja da li su bile prave oznake na naftnim derivatima pod onim što se pod tim prodavalo. Da sumnje nisu bez osnova govore i brojni kvarovi, pa i jedna sam od tih, otišao je katalizator, unatoč kupnji stalno na INA-im crpkama, supera, euro supera 98. i što se prodaje pod time? Ali vidite kao odgovor je prijetnja INA-e, njihovog rukovodećeg čovjeka i to novinarki koja je eto u jednoj emisiji usudila se reći da INA prodaje smeće, vjerojatno je aludirala na to da se ne prodaje sadržaj pod nazivom i najava je tužbe novinarki. A ja sa ovog mjesta najavljujem i pozivam građane da tuže INA-u upravo zbog toga ako im se događaju ovakve stvari jer je direktna uzročno posljedična veza kvarova na automobilima upravo zbog toga i takvih proizvoda koji se prodaje na INA-im crpkama. To se ne događa onim ljudima koji kupuju naftne derivate na crpkama koje uvoze gorivo. Dakle stvari su jasne. Ali ono što se događalo možda je ovo uputa da se ne događa više, da se kontrolira. Ali svakako da Vladi ostaje jedan široki instrumentarij a ne dogovor sa čelnim ljudima INA-e. Ona mora voditi svoju politiku i svojim instrumentarijem onim koji joj stoji na raspolaganju, upravo zaštititi jer je to dužna zaštititi građane pa čak i onda kad im nije obećala, pa čak i onda kad se nije izrugivala na ovoj temi bivšoj vlasati. To je ona po samom smislu postojanja Vlade dužna učiniti. Teško bi bilo sada u ovim možda i momentima prisjetiti se što se sve govorilo od najodgovornijih ljudi, počevši od premijera vozite se biciklom itd. itd. Dakle ja vjerujem da nema razloga da Vlada ne prihvati ovaj amandman kluba zastupnika SDP-a jer na neki način ne da amnestira i prebacuje odgovornost od Vlade nego čini jednu stvar transparentnijom kao što je to do sada da to utvrđuje Sabor, a samo u izuzetnim situacijama dakle alarmantnim kada treba brzo, promptno djelovati da se takva jedna ovlast dade Vladi. Hvala lijepa.
Molim lijepo. Poštovani kolega Slavko Linić ima riječ.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Samo dvije stvari, jer eto bilo je dosta polemičkih tonova između mene i ministra vezano i za porez na ekstra dobit i vezano za to želim istaći sljedeće. Vlada Republike Hrvatske je ta koja vodi ekonomsku politiku, njeno je pravo da zaista utvrđuje da li će uvesti porez, da li će više dobiti kroz porez, da li će više dobiti kroz transakcije dionica na tržištu, njena je mogućnost da ocjenjuje koju će politiku odabrati i tu se slažem s ministrom, to nitko ne želi osporiti, to je zaista pravo Vlade. Ali je i odgovornost Vlade da ocijeni da li je cijena naftnih derivata toliko visoka da ugrožava standard građana, gospodarsku konkurentnost hrvatskog gospodarstva i da onda zbog toga mora umanjiti trošarine. Zašto? Pa zato što kad gledamo strukturu cijena od osam kuna otprilike u euro superu, 3,4 je rafinerijska cijena što znači cijena je negdje 43%. 43%, sve ostalo je nadgradnja, nadgradnja koja znači PDV, znači trošarine, trošarine za ceste. I ako je takva struktura, znači hrvatska Vlada mora ocijeniti da li će svoj udio u ukupnoj cijeni maloprodajnoj smanjiti ili neće i svjesni smo da to znači određeni problem za hrvatski proračun, nema dvojbe, ali tog trenutka za hrvatsku Vladu postoji određeni izraz zbog domaće nafte i ako ona kalkulira da neće u ovom trenutku pokazivati taj interes jer ocjenjuje da će više dobiti od transakcije dionica, tada je i obveza Vlade da ocijeni da dio te transakcije mora ići u zaštitu standarda i da ako je smanjila trošarine veći priliv po dionicama opet će komentirati ja bih rekao određene minuse po trošarinama u državnom proračunu. Dakle ono što nitko od SDP-a ni nas osobno ne želi niti sugerirati niti nametati Vladi Republike Hrvatske koju će metodologiju, koju će politiku odabrati, ali ono što iz SDP-a jasno želimo poručiti to je da Vlada svojim politikama trošarine, a s obzirom na domaću naftu bez imalo ja bih rekao problema u proračunu, imalo problema u proračunu može biti odgovornija prema životnom standardu građana, prema konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Može, jer milijun tona nafte koju trenutno INA proizvodi, milijun i pol tona zaliha koja je evidentno ako se ozbiljnije uđe u eksploataciju, ne zaliha, milijun i pol bi mogla biti proizvodnja u Hrvatskoj ako se ozbiljno pristupi bušotinama koje su tobože i zatvorene. Tog trenutka moramo shvatiti da je to neka rezerva hrvatske Vlade, neka rezerva upravo za vođenje ekonomske politike. I to je ono što mi uopće ne želimo ni sugerirati ni voditi. Zna se tko vodi politiku. Ali ocjenjujemo da ta politika kroz trošarine ne može imati negativnog efekta na državni proračun jer postoje jednostavno drugi metodi za nadomještanje izgubljenih novaca ili manjih priliva u državnom proračunu. Tako da želimo tu vrlo jasno reći. Isto to se vrlo jasno veli zašto samo prema INA-i? Pa samo zato jer INA ima domaću naftu. Mi znamo što su to u biti trošarine. One se na sve primjenjuju i svima će im biti iste cijene i neće biti razlika u tržišnoj poziciji, ali platiti će onaj tko jednostavno domaću naftu prerađuje. To je jedna tema. Druga tema koju često čujemo ovdje, koja je zaista opet sada politička, ja bi rekao, razmjena razmišljanja i koja nam ne treba. Poruka 2 hrvatske rafinerije su jednostavno zastarjele. To su 2 rafinerije koje ne mogu proizvoditi u dovoljnim količinama Eurosupera za potrebe hrvatskog tržišta. I mi uz 2 žive rafinerije 10-ak tisuća ljudi koji direktno ili indirektno su vezani na procese u rafinerijama uvozimo derivate. Najveći uvoznik derivata je INA. Odgovor, problem jer jedan Mađar neće da potpiše. Ono što želim vrlo jasno reći, mi možemo politički pokušati reći nije trebalo prodati 25%, ali pokušati reći da kad imate 75% glasova ne možete donijeti odluku da 2 rafiunerije su morale biti gotove ovu i iduću godinu, onda nešto što je zaista politički obračun. Da istina je, treba šesti glas Mađara, ali isto tako u ugovorima piše. Dinamički, kad će 2 rafinerije biti gotove? Riječka rafinerija do kraja ove godine, Sisačka do polovice iduće. To piše u dokumentima i to su Mađari potpisali. I Mađar ne mora glasati, ali većinski vlasnik može donijeti odluku. A Mađar ako je nezadovoljan može ići na sud i reći nije dao glas, slažem se. Ali ti Mađari odgovaraju po hrvatskim zakonima. Oni odgovaraju za INA-u, ne za MOL. Članovi uprave u INA-i su oni koji odgovaraju po hrvatskim zakonima za budućnost INA-e, ne MOL-a. A vlasnici se mogu sporiti i suditi. Njihovo pravo. Njihovo pravo. Ali znamo što su potpisali. Potpisali su da neće uništavati 2 rafinerije. Nije im bilo pravo, nisu htjeli Sisačku rafineriju uređivati, ali su tak potpisali da će urediti. I odgovor je, najveća naša gospodarska tragedija je uprava INA-e koja ne želi modernizirati 2 rafinerije. Svjesni smo da te 2 rafinerije bi mogle opskrbljivati ne hrvatsko tržište nego cijelo srednjeeuropsko. Da se trebalo utrkivati tko će to učiniti. Od 2000. godine INA proizvodi profit. Od 2000. godine. Uvođenje novih formula. Novaca u INA-i ima, nije problem ni kredite dobiti, nije problem dobiti. Problem je koliko je kadrovski INA sposobna modernizirati 2 rafinerije. Koliko ih je … [[Govornik se ne razumije.]] Koliko se kadrovski sukobljavaju oko toga koju tehnologiju odabrati, a ceh plaćaju građani Hrvatske, ceh plaćaju građani Hrvatske. I ako se mi želimo zaista sukobljavati na tome što je pravo Mađara, što nije pravo Mađara i ne želimo iskoristiti svoje pravo kao Vlada Republike Hrvatske koja ima 75% vlasništva u svim dokumentima INA-e obnova 2 rafinerija je ono što je budućnost INA-e. Ono što je potreba hrvatskih građana i ne inzistiramo od uprava da jednostavno budu odgovorni u tom razvojnom projektu, onda nam se i događaju da INA uvozi derivate umjesto da INA-ine rafinerije prerađuju naftu iz Slovenije, prerađuju naftu iz Mađarske i zarađuju na modernim postrojenjima. To nažalost je istina. Ne želim govoriti ni ova ni ona politička opcija, ali je evidentno da kadrovska struktura INA-e nosi tešku odgovornost da danas nemamo 2 rafinerije koje bi nam davale derivate koje bi značile jamstvo svim građanima Hrvatske da njihovi automobili neće biti uništeni, ali koja bi i poboljšala i deviznu bilancu Republike Hrvatske. I deviznu bilancu. Jer su prihodi od prodaje derivata u svijetu mogli biti prihodi koji bi bili registrirani i u robnoj razmjeni Republike Hrvatske.
Hvala lijepa poštovani kolega. Završna riječ predstavnika predlagatelja. Riječ ima ministar financija, gospodin Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pa evo, jedna tema oko, u konačnici se svi slažemo da treba donijeti ovaj Zakon. Svatko je pokušao iznijeti svoje impresije i razmišljanja, no evidentno je da nešto na što ne možemo utjecati nas je prisililo da idemo i u ovakvu izmjenu Zakona. No ne bih sad želio ulaziti u polemiku na kraju sa zastupnikom Linićem oko modernizacije, no evidentno je da neke odluke koje su bile donesene nažalost nisu bile dostatne da se neki posao napravi. I dakle, gledajući i loša iskustva onoga što je bilo prije i što je bilo proteklih godinu i po, dvije dana, sad su oformljene određene institucije koje garantiraju da će modernizacije 2 rafinerije se završiti u 2010. godini. Kažem, možemo mi sad, nas dvojica prije svega, vi kao bivši ja kao sadašnji predsjednik nadzornog odbora raspravljati, prepucavati se oko ovog i onog, međutim činjenica je da nešto nije napravljeno i da nešto s obzirom na naše tržišno okruženje treba napraviti što Hrvatskoj sutra treba i što će biti vrlo bitan faktor kako za gospodarstvo Siska i šire regije tako i za gospodarstvo Rijeke i šire regije. I mislim da svi u tom kontekstu modernizaciju rafinerija Sisak i Rijeka trebamo gledati u tom kontekstu. Mislim da svi svojim političkim utjecajem na lokalne sredine moramo spriječiti one koji razno raznim birokratskim postupcima će vjerojatno usporavati i raditi nekakve druge manifetluke. I mislim da to treba biti naš zajednički politički cilj bez obzira na političku pripadnost jer ponavljam, ta dva objekta, subjekta, kako god hoćete, su od prevelike važnosti za jednu i za drugu regiju, a i za Republiku Hrvatsku da bi to bio predmet političkog prepucavanja. I evo, poziv dakle odovuda i vama, a isto tako i kolegama iz Siska da pomognu da ovaj proces uz sve ono što će uprava INA-e napraviti da čim prije krenemo i na kraju krajeva ta samomodernizacija INA-e će dovesti do toga da će se mnogi gospodarski subjekti iz Hrvatske zaposliti i moći raditi. Dakle, hvala još svima na raspravi, Vlada će razmotriti amandmane i prilikom glasovanja ćemo vidjeti hoćemo li moći usvojiti ili ne amandmane. Hvala lijepa.
Hvala vama. Zaključujem raspravu o ovoj točci. Glasat ćemo o zakonu kad se za to steknu uvjeti. Kolegice i kolege za danas prekidamo raspravu. Sutra nastavak u 9 i 30 sa Konačnim prijedlogom Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata. Hvala vam lijepa. Laku i ugodnu noć. SJEDNICA PREKINUTA U 18,45 SATI
Treće. Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o posebnom porezu na naftne derivate. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika SDP-a i Klub zastupnika HSP-a. Ministre molim očitovanje na amandman Klub zastupnika HSP-a, SDP-a, pardon.
Vlada ne prihvaća amandman iz razloga što intencija ovakvog zakonskog prijedloga je da Vlada u slučaju naglog skoka cijene nafte intervencijom smanjenja trošarina može zaštititi životni standard, konkurentnost hrvatskog gospodarstva i praktički na takav način i spriječiti rast cijena. Intencija inače ovakvih zakona gdje se uvode plutajuće trošarine nije ka povećanju trošarina, nego ka smanjenju u slučajevima kada takvo povećanje cijena dovodi kažem do udara na životni standard, do otežanih uvjeta poslovanja hrvatskog gospodarstva i dakle jednom i drugom mjerom se čuva konkurentnost hrvatskog gospodarstva.
Hvala. U ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Namjera ovog našeg amandmana je u tome da se utvrde najviši iznosi trošarina na naftne derivate, ali da omogućimo da Vlada uredbom može utvrđivati niže iznose trošarina. Time bismo zapravo osigurali da Sabor odlučuje o tome kakve će biti trošarine u onom najvišem iznosu. Smatramo da je to dovoljno i da na takav način Vlada ima mogućnosti da reagira ako cijene značajno rastu da reagira smanjenjem poreza i tražim glasanje.
Molim, treba glasovati. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 21 za amandman, 2 suzdržana, 65 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman Kluba zastupnika HSP-a.
Vlada ne prihvaća prvi dio amandmana iz razloga što uključivanjem prihoda kunu i dvadeset za Hrvatske ceste i Hrvatske autoceste u Državnu riznicu od 1.1.2006. kao skupni prihod od trošarina već su naknade na cesti praktički uključene u trošarinu i one se prema direktivama Europske zajednice kao takve i tretiraju. Tako sad kada se šalju izvješća prema Europskoj zajednici onda se recimo kaže da za motorni benzin Hrvatska ima trošarine od 3 kune i 10. Dakle, zadovoljili smo onaj minimalni uvjet o iznosu trošarina koje članice Europske unije trebaju imati i izbjegli smo onu mogućnost koja nam se je mogla dogoditi da nismo uključili u prihode od trošarina Hrvatskih cesta i Hrvatskih autocesta u Državnu riznicu, da se to ne tretira posebnom porezom, nego da se tretira nekakvom drugačijom naknadom. Glede plaćanja naknade javne ceste za određene gospodarske djelatnosti prema zakonu naknada za autoceste se ne plaćaju u gospodarske djelatnosti nego se ona uvodi na pojedine vrste naftinih derivata. Prema tome, ako bi se prihvatio ovaj amandman otvorilo bi se niz mogućnosti gdje bi bilo opravdanih razloga i drugih gospodarskih djelatnosti da i one ne plaćaju tu naknadu. Prema tome, s obzirom da zakonodavac kad je donosio takvu odluku predvidio je da se naknada na ceste plaća na vrstu goriva, a ne prema gospodarskoj djelatnosti. Dakle, s tog osnova se taj amandman ne može prihvatiti. Isto tako prijedlog kluba HSP-a da se trošarina i naknada na ceste isključe iz osnovnice za obračun PDV-a hrvatska država bi bila jedina država u Europskoj uniji koja bi koristila takav model za određivanje osnovice za obračun PDV-a. Na kraju krajeva ona je i određena 6. smjernicom Vijeća od 17. svibnja 1977. godine i bez obzira kažem koliko bi, ali zato i je uvedena ovaj, mogućnost uvođenja plutajućih trošarina da upravo taj dio povećanih prihoda od PDV-a se može sa smanjenjem trošarina praktički amortizirati.
U ime kluba HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine ministre. Ja se slažem sa time da se moramo uskladiti sa europskom regulativom. Međutim, bilo bi dobro da se uskladimo i sa praksom u nama susjednim zemljama koje su nam konkurencija u brodskom prijevozu. Ne treba zaboraviti da prosječni talijanski brodar plaća samo 55 eura, 0,55 eura po litri dizela, a ostali u Italiji euro i 16. Dakle, postoji kod njih upravo ovo što mi ovdje tražimo. Dakle, oslobađanje brodara od posebnog poreza na naftne derivate. Dobro je da se je počela rezonirati da se u trošarinu uključi i doprinos za ceste, ali što se tiče samog iznosa trošarina i PDV-a na to nema razloga da sa time krenemo. Siguran sam da će to biti idući korak ako nastavi rast cijena nafte. Dakle, zato ipak smatram da bi trebalo naš amandman prihvatiti. Prosim glasovanje.
Treba glasovati. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 13 za amandman, 8 suzdržanih, 67 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Sad dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 74 glasa za, 14 suzdržanih i 4 protiv donesen je Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o posebnom porezu na naftne derivate u tekstu kako ga je predložila Vlada.