Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, dame i gospodo. Prema članku 81. stavku 2. i 3. i članku 86. Zakona o mirovinskom osiguranju mirovine se usklađuju s ekonomskim kretanjima, tako što se njihova aktualna vrijednost mijenja dva puta godišnje na temelju polovice rasta plaće i polovice stope rasta potrošačkih cijena u prethodnom polugodištu. Iako je u praksi usklađivanje značilo stanovito povećanje mirovina, to je bilo stoga jer su ekonomski pokazatelji rast plaća i potrošačkih cijena bili u porastu, međutim u slučaju negativnih kretanja tih pokazatelja usklađivanje bi dovelo do smanjivanja mirovina jer navedene odredbe Zakona o mirovinskom osiguranju govore o usklađivanju, a ne o povećanju mirovina. Uvjetima gospodarske krize u Republici Hrvatskoj Zakonom o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke bilo je u 2010. godini obustavljeno ovo usklađivanje mirovina. Također treba reći da je Vlada Republike Hrvatske u svibnju, kao što znamo u svibnju 2010. godine predstavila program gospodarskog oporavka i započela s njegovom provedbom. U skladu s tim programom na svojoj izvanrednoj sjednici od 26. i 30. kolovoza 2010. godine, a povodom rebalansa državnog proračuna za 2010. godinu Hrvatski sabor je odlučio da se ukupna razina rashoda državnog proračuna u 2011. i 2012. neće povećavati u odnosu na ukupnu razinu rashoda utvrđenu izmjenama i dopunama državnog proračuna za 2010. godinu, i također da se ukupna razina rashoda financijskih planova izvanproračunskih korisnika državnog proračuna u 2011., ja sam prethodno krivo pročitao u 2011. i 2012. Dakle u 2011. i 2012. godini neće povećavati u odnosu na ukupnu razinu rashoda utvrđenu financijskim planovima i izvanproračunskih korisnika državnog proračuna. Slijedom tih ograničenja, potrebno je između ostalog nastaviti s obustavom usklađivanja mirovina i u 2011. godini. Ovom privremenom obustavom usklađivanja mirovine s jedne strane sukladno odluci Hrvatskog sabora osigurava se da nema povećanja rashoda državnog proračuna, a s druge strane u slučaju negativnih, mogućih negativnih trendova plaća i potrošačkih cijena umirovljenicima se jamči zadržavanje mirovina na postojećoj razini. Predloženim zakonom ne bi se primjenjivale odredbe članka 81. stavka 2. i 3. i članka 86. Zakona o mirovinskom osiguranju, s posljedicama obustave usklađivanja mirovina s ekonomskim kretanjima u 2011. godini. Privremenim usklađivanjem mirovina obuhvatile bi se sve mirovine ostvarene na temelju Zakona o mirovinskom osiguranju, i posebnih propisa u mirovinskom osiguranju koje isplaćuje Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. Privremenim neusklađivanjem mirovina u 2011. godini ostvarit će se određene uštede u državnom proračunu za iznos koji bi se, za iznos sredstava koja bi se utrošila za usklađivanje mirovina u toj godini, ako bi do toga došlo, odnosno preciznije bi trebao reći, dakle osiguralo bi se da nema povećanih troška u državnom proračunu s temelja te stavke, a s druge strane kao što sam spomenuo u slučaju negativnih trendova plaća i potrošačkih cijena umirovljenicima se jamči zadržavanje mirovina na postojećoj razini. U vezi toga želim spomenuti kakva je situacija u 2010. godini, dakle da nije bilo Zakona o posebnom porezu na plaće i mirovine i druge primitke, kojima je u ovoj 2010. godini također bilo obustavljeno usklađivanje mirovina, što bi se dogodilo? Dakle 1.1.2010. godine prema podacima Hrvatskog zavoda za statistiku pad bruto plaće iznosio je 0,5% a pad potrošačkih cijena 0,2% što bi rezultiralo padom mirovina od 0,35%. Dakle ne veliki iznos, ali pad. 1.7. kada bi bilo drugo usklađivanje, da nije bilo tog zakona, dakle 1.7.2010. pad bruto plaća prema podacima Hrvatskog zavoda za statistiku, iznosio je 0,4% a rast potrošačkih cijena 1% što bi rezultiralo rastom mirovina 0,3%. Međutim ukupno dakle imali smo minus 0,35 i plus 0,30. Dakle ukupno uzevši u 2010. godini prema pokazateljima Državnog zavoda za statistiku došlo je do pada indikatora, a time bi došlo i do pada mirovina za mali iznos, ali to bi bio pad od 0,05%, dakle da nije bilo Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke. I na koncu treba reći naravno da provedbu ovog zakona nisu potrebna dodatna sredstva iz državnog proračuna i isto tako s obzirom da se ovim zakonom predlaže privremeno usklađivanje mirovina u razdoblju od 1. siječnja 2011. do 31. prosinca 2011. radi provedbe programa gospodarskog oporavka Vlade, odnosno zbog osobito opravdanih državnih razloga, kao i radi provedbe zaključka Hrvatskog sabora ograničavanju proračunskih sredstava u 2011. i 2012. godini predlaže se donošenje ovog zakona po hitnom postupku, sukladno članku 159. Poslovnika Sabora. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za rad i socijalno partnerstvo? Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, potpredsjednica Doma gospođa zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Današnji dan počinjemo raspravom o jednom zakonu koji na jasan i drastičan način ukazuje u kakvoj je situaciji danas Hrvatska. Hrvatska je danas u situaciji da zbog drastično loših pokazatelja, svih pokazatelja rasta, stvaranja novih vrijednosti, zapošljavanja itd., donosi jedan restriktivni zakon i to zakon koji se odnosi na gotovo najsiromašniju populaciju u RH. Drugim riječima, Vlada Republike Hrvatske dovela nas je u vrijeme ili dovela nas je u situaciju kad se mora početi štedjeti na siromaštvu. Ove moje riječi nisu nimalo pregrube u odnosu na ono što ovaj zakon regulira. On regulira, ili obustavlja, mogući rast ili usklađenje mirovina koje prosječno za RH ili za umirovljenika u RH iznose 2 tisuće 162 kune. Radi se o iznosu koji doista ne može osigurati preživljavanje normalnoj obitelji. Pa čak ni dvočlanoj obitelji, obitelji koja uredno mora podmirivati svoje obveze, koja uredno mora plaćati vodu, struju, prijevoz, koja mora plaćati troškove stanovanja, koja mora plaćati grijanje, koja je odradila možda ne 40 ili 45 godina kako se često govori kad se govori o umirovljeničkoj populaciji, ali koja je odradila 25, 30, 35 godina, punila državne proračune, punila fondove, osiguravala isplatu mirovina mnogima da bi danas spali na ovih 2 tisuće kuna i minimalnu mogućnost preživljavanja od 1. do 31-og. Naravno, da je zemlja u krizi, naravno da su mirovinski fondovi u krizi, ali kao i obično dosad osim mjera koje ukazuju na trenutnu štednju, na tekuću štednju Vlada Republike Hrvatske ni u sustavu mirovinskog osiguranja, a ni u sustavu proračuna ili nekih drugih gospodarskih i razvojnih politika ne pokazuje namjeru da na pravi način utječe na suzbijanje krize u mirovinskom sustavu. Da na pravi način osigura isplatu mirovina pa i rast tih mirovina. Moram priznati da sam slušajući sad uvodne riječi predlagatelja državnog tajnika u ime Vlade RH da su me razljutile. Čini mi se, ne da mi se čini nego definitivno je licemjerno obrazlagati ovaj zakon ukazujući na to da bi eto da nije bilo ovih izuzetnih propisa koji su dodatno opterećivali plaće pa čak i neke mirovine, da bi došlo do sniženja mirovina i da ovakve restrikcije ustvari spašavaju naše umirovljenike od toga da im mirovine ne padaju. Pa ako je to tako onda mi u SDP-u imamo drugačiji prijedlog. Neka ostane u zakonu mogućnost usklađivanja sa rastom plaća i rastom cijena u trgovini na malo, ali neka se u taj zakon onda uvede posebna odredba po kojoj se u slučaju pada cijena ili pada plaća neće smanjivati mirovine. Držimo da je to puno ljudskije, puno primjerenije rješenje nego što je ovo. Ne možemo prihvatiti da državni proračun, da država, Vlada Republike Hrvatske štedi i provodi mjere gospodarskog oporavka na umirovljenicima. To doista nije prihvatljivo, ne može se obrazložiti i ne može stajati. Vlada je već provela jednu mjeru štednje ili smanjenja mirovina na umirovljenicima. Vi znate da je donesen Zakon o smanjivanju mirovina određenih prema posebnim propisima. I tu ima svega, i tu se u posebne propise ili u mirovine po posebnim propisima često ubrajaju i one mirovine koje su ostvarene po punom mirovinskom stažu, ali u koje je možda ušlo neko vrijeme ili neke godine koje su obračunate braniteljima po posebnim propisima. Radi se o onom razdoblju sudjelovanja u ratu koje se onda obračunava po posebnim propisima i zbog čega je nekima ili mnogima, teško mi je reći o kojem broju umirovljenika se radi, smanjena mirovina za 10%. Mnogi ljudi pitaju i potpuno ne razumiju zbog čega im je smanjena mirovina ako su odradili puni staž. Restrikcija na restrikciju. Ali, nema restrikcija u bahatom odnošenju države prema mnogim neprioritetnim troškovima. Nema restrikcija prema kupovanju glasova birača, ali zato se bez ikakvog problema prijeti i pokušava štedjeti na umirovljenicima. Doista na kategoriji koja ostvaruje najmanje prihode i koja najteže preživljava u RH. Zbog toga iz kluba SDP-a želimo poručiti Vladi RH da ovo nije dobra mjera, da ovo nije prava mjera kojom će se pokrenuti gospodarski rast, razvoj i zapošljavanje. Jer svi ovi restriktivni zakoni koji se donose bez problema se pozivaju na Program gospodarskog oporavka RH. Naravno, pozivaju se i na to da je te mjere donio Sabor RH. E pa kad se već poziva na Sabor onda ćemo glasno i jasno reći pred svima u RH da to nije donio cijeli Sabor, da je to donijela većina u Saboru. Da 1/3 saborskih zastupnika koja otpada na Klub SDP-a misli upravo suprotno, misli drugačije. Misli da se problemi rješavaju mjerama u području gospodarstva, mjerama u području porezne politike, mjerama u području zapošljavanja, i to onim mjerama koje će poticati aktivnost naših građana, u mjerama koja će omogućavati otvaranje novih poduzetničkih inicijativa, mjerama koje će omogućiti veće zapošljavanje, na taj način ostvarivanja većih prihoda u proračunu i fondovima i na taj način ne samo stabilnost i sigurnost mirovina i isplate mirovina nego onda u perspektivi rast tih mirovina. To je jedino što je nama u Klubu SDP-a prihvatljivo, to je jedino zbog čega bi bili u stanju postići konsenzus i dići ruku za podršku. Za ovakve mjere, za ovakvu defenzivnu politiku u odnosu na krizu i svladavanje te krize mi ne možemo pristati. Jako nam je žao što se ovom problemu pristupa na takav način, jako nam je žao što sve izgovorene riječi, što svi zakonski prijedlozi koje smo dali u proceduru, koje dajemo već godinama u proceduru, prolaze bez ikakvog utjecaja na razmišljanja, na stavove Vlade, žao nam je što se odlučuje preglasavanjem, žao nam je što se u ovoj krizi ne pokušava prevladati politički animozitet, što se ne pokušava prevladati strah od gubitka vlasti i prihvatiti odgovornost i prihvatiti prijedloge koji dolaze iz druge strane, a koji bi u ovoj kriznoj situaciji mogli osigurati pozitivne iskorake. Doista da se ne može sjediti i čekati da se nešto dogodi samo od sebe, ali od sjedenja i čekanja čini mi se da su gori ovakvi prijedlozi koji ne daju nikakav rezultat osim dodatnog smanjenja mogućeg smanjenja realnih plaća, sve težeg života ljudi i zaustavljanja daljnjeg zaustavljanja proaktivne politike koja će onda rješavati i položaj umirovljenika i stanje mirovinskih fondova ali isto tako gospodarski razvoj. S obzirom da raspravljamo o zakonu koji se odnosi na mirovinski sustav i položaj umirovljenika, ne želim propustiti ovu priliku u ime Kluba SDP-a još jedanput upozoriti na ogroman prostor, na ogroman problem koji ostaje otvoren u 2. Mirovinskom stupu i kojeg Vlada Republike Hrvatske, ova ista Vlada u kontinuitetu od 2004. godine potpuno ignorira i zanemaruje. To je problem koji će se srušiti na glavu svakoj budućoj vladi, to je problem koji će ozbiljno ugroziti egzistenciju budućih umirovljenika, i to ne onih za 20 godina, jer je već prošlo 10 godina od uvođenja 2. Stupa, i već dolaze prve generacije koje ostvaruju mirovine po tome. Znamo i svi imamo iskustva koliko smo morali hitno intervenirati i koliko je to koštalo državu odjedanput i koliko to košta državu da bi napravili kakvo takvo uravnoteženje i osigurali kakve takve normalne mirovine toj grupi umirovljenika, a možete zamisliti što će se dogoditi kada krene novi val umirovljenja. Još jedna važna napomena. Nije jasno kako Vlada Republike Hrvatske ne vidi što u suštini ugrožava stabilnost mirovinskog sustava, pa nije to visina mirovina koja se ovim zakonom dodatno ograničava, kažu privremeno ali na sljedeću godinu dana, to je izrazito velik priliv novih umirovljenika prije svega. Velik broj od tih novih umirovljenika, prosječno tisuću umirovljenika novih imamo mjesečno, mahom je riječ o ljudima koji ne da ne bi htjeli raditi, nego ili nemaju gdje raditi ili im propadaju tvrtke, ili se ukidaju njihova radna mjesta i silom prilika odlaze u prijevremene mirovine koje definitivno za njih nisu povoljne. Kako Vlada Republike Hrvatske ne prepoznaje da problem nije u visini mirovina koja se ovim zakonom ograničava, nego da problem leži u izostanku, ne postojanju aktivne, korisne, efikasne razvojne gospodarske politike, kojom će se rješavati ovaj problem, a napominjem i otvoreni problem drugog mirovinskog stupa koji će se sručiti uskoro svima na glavu i za koji mi u Klubu SDP-a kao ni za ovaj Zakon ne želimo preuzeti odgovornost. Glasat ćemo protiv ovog Zakona i tražimo potpuno druge proaktivne razvojne gospodarske mjere kao sredstvo stabilizacije i osiguranja isplate mirovina.
Hvala. 5 ispravaka. Prvi gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegica Antunović je rekla da ova Vlada ne osigurava pravilan način za isplatu i rast mirovina i da Ova Vlada štedi na umirovljenicima. Upravo suprotno kolegice, ova Vlada je osigurala nakon 2004. godine povrat duga umirovljenicima što ona vaša vlada prije toga nije imala hrabrosti i znanja da napravi, ova Vlada je uredno do sada osigurala isplatu mirovina svim Hrvatskim umirovljenicima, ova Vlada osigurava i sredstva u proračunu za 2011. godinu za urednu i redovitu isplatu umirovljeničkih prava mirovina Hrvatskim umirovljenicima, a podsjećam još jednom na vrijeme od 2000. do 2004. kada ona Vlada nije bila u stanju osigurati povrat duga umirovljenicima. Zahvaljujem.
Sljedeći ispravak gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Niz je netočnih navoda a ja ću ispraviti netočni navod zastupnice gospođe Antičević i to u dijelu koji govori da je ova Vlada bahata i [[Upadica Vladimir Šeks: Antunović, ne Antičević.]] DA. Dakle, SDP pa i koalicija sa SDP-om i dalje se ignorantski se ponaša. Ignoriraju vremena u kojima mi živimo i zato mogu govoriti da se radi o bahatosti ove Vlade i da se radi o kupovanju glasova. Pa niz je činjenica na kojim bi vas mogli u stvarnosti u to razuvjeriti, međutim ovo zadnje rebalans pa i proračun nijedna Vlada do sada nije tako iskreno i hrabro rekla u kakvim vremenima se nalazimo. Jedno je da li vi to razumijete i želite, a drugo ne, jer jedno govorite, drugo radite, a treće mislite. Pa to se pokazuje na primjeru grada Zagreba evo i donošenju proračuna.
Hvala lijepa.
Samo da kažem najveći prirez 18% je u gradu Zagrebu.
Hvala. Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo kolegica netočno navodi da Vlada kupuje bespotrebne stvari, da Vlada kupuje birače što evo demantira i sam prijedlog proračuna, a upravo njena rasprava je kupovina birača bez pokrića. Hvala.
Gospođa zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo kolegica Antunović je u ime kluba ja ću je citirati što je izrekla jednu rečenicu netočno. Sa čuđenjem kako Vlada ne prepoznaje da nije u visini mirovina problem gospodarskog oporavka. Kolegice Antunović, vi se tako čudite. To nije točno što se vi tako čudite, jer Vlada apsolutno se ne temelji na visini mirovina u gospodarskom oporavku i cijeli program gospodarskog oporavka. Da malo bolje i realnije gledate na situaciju, onda ne bi tako govorili. Upravo jučer Vlada Republike Hrvatske jedan itekako vrijedan projekt koji je u visini 66 milijuna otvoren čvor na autocesti Rijeka-Zagreb točka Zdenčina. To je itekako važan projekt za gospodarski oporavak ne samo na području zapošljavanja na tom području, nego i na apsolutno gospodarskom i svakom drugom razvitku tog područja. A vi govorite pred tri dana da treba mirovine sniziti, a danas govorite da ih se ne smije dirati. Pa Vlada kada bi vas slušala uopće ne bi znala kako riješiti ove probleme koji jesu.
Gospođa zastupnica Nevenka Majedenić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo ispravit ću netočan navod gospođe zastupnice Antunović koja je rekla da Vlada ignorira probleme mirovinskog drugog stupa, što zaista nije točno. Ova Vlada ništa ne ignorira vezano uz mirovine. Prema tome ne možete to reći. Ali ću vas podsjetiti da je uvela taj drugi stup vaša vlada ne pitajući nego jednostavno ih se jedan dio mogao opredijeliti, a drugom dijelu osiguranika je nametnuto to. Niste uopće taj zakon dobro napravili. I sada vi govorite da Vlada ignorira drugi stup od 2004. godine, pa ovo je stvarno nevjerojatno.
Klub zastupnika IDS gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Jedan cestovni čvor je hvale vrijedan, ali to je 66 milijuna kuna. To je jedna hala. A pustimo sada to. Da se ja vratim sada na Konačni prijedlog Zakona o odgodi i usklađivanju mirovine u razdoblju od 1. siječnja do 31. prosinca 2011. godine. Ovaj zakon ima svega dva članka. Ja ću ih citirati ne toliko radi vas, nego radi javnosti. Članak 1. glasi: "U razdoblju od 1. siječnja do 31. prosinca 2011. godine ne primjenjuju se odredbe članka 81. stavka 2. i 3. i članka 86. Zakona o mirovinskom osiguranju, Narodne novine". I članak 2. "Ovaj zakon objavit će se u Narodnim novinama, a stupa na snagu 1. siječnja 2011. godine". Klub IDS-a je podnesao je dva amandmana. Amandmani koji glase da se članak 1. briše i normalno da se i članak 2. briše. Jednom riječju da se čitav ovaj zakon stavi van snage. Prvo zašto? Ovo obrazloženje ja bih rekao ma ono je djetinjasto. Na razini zaključka ja bih rekao istarske policije da pucanj iz pištolja stručno izrađenim prigušivačem nije pokušaj atentata, već zastrašivanja. Ali neću ja o tome, već ću o ovom zakonu i ovom obrazloženju. Što predlagač navodi? Nakon svih vladinih zaklinjanja tijekom rasprave o proračunu za 2011. godinu i da se plaće i mirovine neće dirati. Ovdje se doslovce kaže u ocjeni stanja ovog zakonskog prijedloga, da se "mirovine usklađuju sa ekonomskim kretanjima, tako što se njihova aktualna vrijednost mijenjala dva puta godišnje. Na temelju polovice stope rasta plaće i polovice rasta potrošačkih cijena u prethodnom polugodištu, iako u praksi usklađivanje znači stanovito povećanje mirovine. To je bilo stoga jer su ekonomski pokazatelji rasta plaće i potrošačkih cijena bila u porastu. Međutim u slučaju negativnih kretanja tih pokazatelja usklađivanje bi dovelo do smanjenje mirovina. Jer navedene odredbe Zakona o mirovinskom osiguranju, govore o usklađivanju a ne o uvećanju mirovina". Znači i sami priznajete otprilike kakvi će biti gospodarski tijekovi u periodu koji je pred nama. Slažem se, plaće teško da će u zemlji rasti, ali što će biti sa potrošačkim cijenama, to ostaje da se vidi. One će sigurno rasti ako recimo Rohatinski ne obrani kurs novca eura, on ako ne obrani taj kurs oni će naprosto eksplodirati. Ali znate što nam se može dogoditi u ovoj zemlji apsurda? Da mogu možda i plaće porasti. Kako će one rasti? Kako će plaće porasti u ovo recesijsko i krizno razdoblje kada se dnevno ostaje bez posla? Da doista kako, kada i namještenici ovdje u Saboru nose ove bedževe i protive se ja ću to nazvati davanju u zakup ili privatizaciji kuhinja, voznog parka ili čega sve ne. kako one mogu rasti? Tako što će se gospodo nastaviti otpuštanje u realnom sektoru a što je zapravo najveća hrvatska tragedija. Što manje radnih mjesta u realnom sektoru to je veći prosjek plaća. I to je taj tragičan hrvatski paradoks. Sindikati u Istri stalno prozivaju govore da je prosječna plaća u Istri npr. manja od prosječne hrvatske plaće. I onda si čovjek postavlja pitanje, da li je to moguće? Pa moguće je. A zašto je to moguće? Pazite, u Hrvatskoj je omjer radnik umirovljenik došao na povijesnu najnižu razinu 1,25 radnika spram 1 umirovljenika. U Istri je to 1,7 do 1,8 naprema 1. I ispada gdje se više radi, gdje više ima zaposlenih znači gdje je jači taj realni sektor koji hrani javni sektor, da su i prosječne plaće manje. I to je doista tako, to nije normalno ali u jednoj zemlji paradoksa kao što je Hrvatskoj i to je moguće. Eto, uz Grad Zagreb gdje su svi monopolisti otprilike koncentrirani, ne računajući TDR, i koji su svi manje-više recimo u državnom vlasništvu, npr. jedan HEP, Hrvatske vode, INA, dobro Telekom je privatiziran, Pliva privatizirana. Tu su ministarstva, pa su logično veće plaće, veliko sveučilište, sjedišta su svih banaka upravo ovdje u Gradu Zagrebu, tu su ambasade, Hrvatska radiotelevizija, nacionalne institucije, znači tu su i prosječne plaće veće. Tu su veliki uvoznici, bolnice itd. Iza njih po plaćama negdje dolazi Vukovarska županija. Zašto, jer tamo de facto radi se samo u tom javnom sektoru, u javnim institucijama, od granične policije, sudova, državne uprave, lokalne samouprave, bolnica itd., a tamo gdje je nešto industrije ostalo, a u Istri je industrija još uvijek prva gospodarska grana, nadam se da će tako i ostati radi rasta izvozne ekonomije. E vidite tu dolazimo do toga da su plaće ispod republičkog prosjeka, da je prosjek radnik naspram umirovljenik u korist ovih drugih i prosjek recimo u Istri bi bio sigurno veći. Znači što više radiš, što su prilike u nekoj sredini sređenije, što se više izdvaja pazite za državni proračun e to ti je manja plaća, to ti se normalno i manje vraća itd., itd. Jasno da je uvijek bolje ovo drugo, da imaš više radnih mjesta, pogotovo u realnom sektoru, da imaš manju nezaposlenost. U Istri je negdje 8%, doći će i do 10, znači to je uvijek bolje nego da je obrnuto ali je apsurd da što je nezaposlenost veća to su u pravilu zbog javnog sektora veće prosječne plaće. Zašto, jer svi rade kao što rekoh u tom javnom sektoru i obrnuto, tamo gdje nešto te realne ekonomije ostaje tamo su i plaće u pravilu manje. I sigurno je još jedno, da nigdje nije bolje u ovome trenutku recesije no što je u javnom sektoru i zato valja eto razumjeti i namještenike ovoga Hrvatskoga sabora koji jasno žele ostati pod kapom države i radi plaće i radi kolektivnih ugovora, ne znam da li imaju neku otpremninu, itd., itd. S druge strane, što je više ljudi zaposleno u realnom sektoru to su prilike jasno sređenije, što se manje oslanjaš na državu nažalost plaće su ti u prosjeku onda manje. E o tome treba govoriti i u kontekstu nekih najava o nekim novim viđenjima regionalizacija, ali o tome možda nekom drugom prilikom. Ali se bojim da sutradan ukidanje županija dovest će do toga da će zaživjeti jedan drugi oblik centralizma na nekim nižim razinama. U obrazloženju ovog prijedloga zakona poštovana gospodo još se navodi i sljedeće, citiram: "da je Vlada Republike Hrvatske u svibnju 2010. predstavila Program gospodarskog oporavka", na to stavljam naglasak, gospodarskog oporavka, "i započela s njegovom primjenom. U skladu s tim programom na svojoj izvanrednoj sjednici od 26. i 30. kolovoza 2010., a povodom Rebalansa državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. Hrvatski sabor je odlučio", tu se slažem sa gospođom Antunović, nije odlučila opozicija nego većina, "da ukupna razina rashoda državnog proračuna u '11. i '12. godini neće se povećati" itd., itd. Znači naglasak u ovom dijelu obrazloženja tiče se upravo gospodarskog oporavka. Ako u nečemu ova Vlada, nemamo potrebe si prebacivati, ali budimo objektivni, ako u nečemu ova Vlada nije uspjela onda je taj gospodarski oporavak. I sada se ide navodno čak i u rekonstrukciju Vlade, ok, neka se ide, na temelju razrušene i spaljene zemlje, ne ide se nažalost u izbore a u izbore bi trebalo ići. Ali gospodo, ne može ova ekipa na vlasti sa onim Zakonom o zamrzavanju rashoda vezivati ruke budući sazivima ovoga parlamenta, uzeo sam si ga u pretincima, nisam ga pročitao, to moram priznati, ali sam čuo da bi navodno taj zakon trebalo mijenjati 2/3-skom većinom. E ne možete gospodo na takav način se poigravati ja bih rekao sa vlastitom i našom vjerodostojnošću. Gospodo, kad smo već kod oporavka, a na tome je naglasak ovoga obrazloženja, od kolovoza 2009. do kolovoza 2010. broj zaposlenih je smanjen za 102 tisuće. Čitam isto tako, u tri godine od 2008. do 2010. u industriji je izgubljeno 80 tisuća radnih mjesta. Bonitetne kuće Hrvatskoj evo korigiraju jasno na lošije kreditnih rejting. Predsjednik Europske središnje banke, nemojte mene ispravljat, ispravite njega, poručuje da Hrvatska srlja u katastrofu, što inače znamo i bez njega. I pitanje je kako će biti tamo u 4., 5. mjesecu, da li ćemo moći do deviza i kako će biti sa otplatom dospjelih kredita. Navodno, čitam, savjetnici predsjednice Vlade na nju nemaju utjecaja. Ne znam da li je to istina. I sad pustimo sve to, ali u takvim okolnostima bojim se da će doista biti ne teoretski veće nego nažalost niže i plaće, a po ovom prijedlogu očigledno je da će biti i niže mirovine, iako rekoh i objašnjavam da teoretski one mogu i rasti. Jedina sreća je za zaposlene u ovom trenutku da su u javnom sektoru. Tu se sigurno ništa neće mijenjati, ali drugdje ja se bojim, pogotovo u industriji, trgovini, zanatstvu, tu će biti bitka za golo preživljavanje. I sreća je isto tako da u ovom trenutku gospodin Rohatinski uspijeva održati kurs kune na 7,4. Da se vratim mirovinama. Gospođa Antunović je rekla da prosječna mirovina iznosi 2164 kune. Onaj tko radi 40 godina ima preko 60% u odnosu na prosječnu plaću. 2009. broj umirovljenika bio je za 55% veći od osoba starijih od 65 godina. 1988. pustimo ono vrijeme imali smo 585179 umirovljenika. Danas gotovo milijun 180000 ili onda omjer 3,6 radnika, jedan umirovljenik. Danas je jedan naspram 1,25. Zaposlenih je ne znam milijun 450000. Planirani rashodi za 2010. Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje 34,61 milijarda kuna od čega na doprinose otpada 20 milijardi kuna. Starosna mirovina prima se sa 29 godina i jednim mjesecom, branitelji 18, HVO 8 godina i 5 mjeseci, povlaštene mirovine predsjedniče itd. zastupničke, ministarske 36 godina, 505 ljudi je tu. Točno, dogodio se i jedan apsurd kojega je spomenula gospođa Antunović. Na primjer borci NOB-a kojima je taj borački dodatak išao gore 5% kad su odlazili u mirovine. Sada sa korekcijom pod navodnicima povlaštenih mirovina izgubili su ili skinuto im je 10%. Nije pošteno, ali je tako. Pitanje doprinosa je također razlog visine penzije, ali veći doprinosi možda bi dodatno opteretili gospodarstvo. To ne bi nitko izdržao i zato se za to ne zalažem, iako ćemo se prije ili kasnije vjerojatno upustiti u tu reformu. Hrvatska prvi stup izdvaja 15%, drugi stup 5%. To je 20%. Slovenija ukupno 24,35%. Slovačka manje od nas 18%, Češka 28%, Mađarska 33,5%. Znači, manje od Hrvatske izdvajaju Slovačka i Poljska, a svi ostali manje-više više. Zaključak. Plaće će sigurno padati. Cijene će rasti. Dovoljno je spomenuti benzin, ali dobro šta bi trebali da budem ciničan, penzioneri još da voze aute. Plin skače gore. Šta bi trebalo da se oni griju. Cigarete su već poskupjele. Šta bi trebali da puše kada izazivaju rak. Danas je gospodin Kukurin izjavio da bi trebala Županija istarska više izdvajati za rak. Ja se apsolutno slažem s njime, ali nije spomenuo da najviše rak izazivaju cigarete, a da tu ima monopol...
Hvala lijepa gospodine Kajin.
... i ekstremnu dobit pa bi mogao malo i sam učestvovati u saniranju tih štetnih posljedica.
Kolega Kajin, hvala lijepa. Siđite s govornice. Ispravak netočnih navoda gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Držimo se reda [[Upadica Kajin: Još samo da zaključim.]] Ne možete više! Pa ljudi Božji!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ja bih ispravio navod kolege Kajina koji kaže da je obrazloženje ovog Zakona djetinjasto. Netočno je, obrazloženje je argumentirano, opravdano, sukladno trenutku. Ali je interesantno da se vi u vašem obrazloženju pozivate na neko oružje i to hladno. Pa vi ste taj koji puca rafalno po svemu i svačemu i ne daj Bože kolateralnih žrtava. Inače, postoji jedna izreka narodna da kritizirati može svatko, a hvaliti može samo stručnjak. Ja vas ne želim ni u jednu kategoriju jer vi ste moj kolega zastupnik koji pucate rafalno i bez prigušivača s tim da je razlika u decibelima prije podne koliko sam ja primijetio niža, a na večer je malo viša. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić, ispravak.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa u ovom podkuriju Kajinovih netočnih navoda ispravio bih nekoliko. Naime, govorio je o borcima NOB-a povećanju 5%, pa onda smanjenju 10% ali i u proračunu Republike Hrvatske stavka za novčana izdvajanja za ove potrebe, dakle boraca NOB-a stalno raste iako je prošlo 65 godina od Drugog svjetskog rata. Nadalje, kada gospodin Kajin govori o republičkom prosjeku, ja ne znam o čemu on govori. Valjda je to državni prosjek, a ne republički prosjek. Nadalje, on govori o kursu gospodina Rohatinskoga. To je tečaj kune. Jel' tako gospodine Kajin? Prema tome, ima ih još ali svijetli mi crveno pa neću dalje.
Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Ovim prijedlogom zakona predlaže se privremena i to naglašavam privremeno odgoda usklađivanja mirovina za 2011. godinu. S obzirom da se sukladno Zakonu o mirovinskom osiguranju mirovine usklađuju sa ekonomskim kretanjima, a to valja još jednom ponoviti. Mislim da je to i državni tajnik rekao tako što se njihova aktualna vrijednost mijenja dva puta godišnje i to na temelju polovice stope rasta plaća i polovice stope rasta potrošačkih cijena za prethodno polugodište. U praksi je tako usklađivanje u pravilu značilo i povećanje mirovina. Međutim, ove godine došlo je do negativnih kretanja i pokazatelja, tako da je i u prvom i u drugom dijelu 2010. godine bruto plaća padala na primjer za prvih šest mjeseci 0,5% i u ovom drugom dijelu negdje 0,4%. Bio je isto tako u ovom prvom dijelu i pad potrošačkih cijena za 0,2% tako da bi za prvo polugodište 2010. godine mirovine pale za 0,35% dok u drugom polugodištu su rasle potrošačke cijene negdje za 1% što bi normalno onda smanjilo pad mirovina i one bi negdje padale za 0,05%. Kako je odgoda usklađivanja mirovina za 2010. godinu bila utvrđena Zakonom o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke upravo je takva odgoda spriječila da mirovine budu smanjene, znači njihovo smanjenje za ove postotke o kojima sam govorio. Privremena odgoda usklađivanja mirovina odnosi se na dva razloga. Prvi je odluka Hrvatskog sabora da nema povećanja rashoda državnog proračuna i takvu odluku je predložila Vlada Republike Hrvatske, a ovaj Sabor je to prihvatio. I normalno to je u cilju provođenja programa gospodarskog oporavka Hrvatske kako bi rashodi državnog proračuna ostali na razini 2010. godine. Drugi razlog je taj da u slučaju negativnih trendova plaća i potrošačkih cijena ovo o čemu sam govorio malo prije što je u praksi bilo ove godine umirovljenicima se neće mirovine smanjivati već će ostati na istoj razini odgodom usklađivanja mirovina obuhvaćene su sve mirovine ostvarene na temelju Zakona o mirovinskom osiguranju i posebnim propisima o mirovinskom osiguranju, znači sve one koje isplaćuje Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. Ova odgoda je privremenog karaktera, još ću jednom naglasiti, i vrijedi samo za 2011. godinu, a njome će se ostvariti određene uštede u državnom proračunu. Na kraju mislim da treba još jednom naglasiti, da sukladno državnom proračunu za 2011. godinu neće doći do smanjivanja mirovina, a niti plaća, kao ni ostalih socijalnih davanja kao što smo imali prilike ovdje čuti od eto onih koji otprilike znadu već šta će biti, ako će biti. Ali mislim da valja još jednu stvar naglasiti, da u godini najveće ekonomske i financijske krize, koja je izazvala i globalne socijalne nemire i to, i čak u nama susjednim državama, ali i šire, i u Francuskoj, i u Španjolskoj, i u Latviji, u Belgiji, i u Sloveniji na kraju, itd., u Hrvatskoj ni u jednom trenutku nisu umanjene plaće niti mirovine i na vrijeme su isplaćivane. Zato ova Vlada valja naglasiti ne stvara lažne iluzije, ali nije niti katastrofičar, kao što to neki zastupnici ciljano rade, koji će širiti pesimizam i strašiti građane, već se je odgovorno uhvatila u koštac sa socijalnim i ekonomskim problemima i zato donosi ovakve privremene mjere, ali koje normalno na kraće vrijeme nisu popularne, ali će zato dati pozitivne rezultate dugoročno. Ova Vlada isto tako treba reći bez obzira koliko su pojedinci tu prezivali nije šurovala niti sa Međunarodnim monetarnim fondom, niti sa Svjetskom bankom, pa na tragu toga nije niti rezala plaće, nije niti rezala socijalna davanja, kao što je to jednostrano provodila upravo Vlada na čelu, koalicijska Vlada na čelu sa SDP-om kad su bili na vlasti. Smanjili su plaće, zamrznuli su tada plaće, onda su nepoštivali socijalna prava radnika i to baš u ono vrijeme 2002. godine, kada je inflacija bila 4% u Hrvatskoj. I isto tako valja naglasiti da upravo ova Vlada nije prodavala državno srebro što je radila ona Vlada, a ne moram ponovo pobrajati o kojim se poduzećima radi, već mislim da to i ptice na grani znadu koliko smo puta to ponovili s ove govornice, upravo zato da bi financirala taj deficit državnog proračuna i potrošnju. I zato, znate tim umirovljenicima koje vi danas toliko žalite mogli ste vratiti i dug od tih novaca što ste prodavali to srebro, ali to niste učinili, to je dopalo ovoj Vladi da provede. Zato gospodo bivši vlastodršci, mislim da ste prerano navukli maske, jer maskenbal još nije počeo, i budite ono što ste bili kada ste bili na vlasti.
Hvala. Jedan ispravak, potpredsjednica Doma gospođa zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Želim ispraviti samo netočan navod, odnosno tvrdnju o rezultatima i svrsi primjene Zakona o posebnom porezu. Naime uporno se ponavlja da je Zakon o posebnom porezu spasio mirovine od smanjenja. Točan je navod da je Zakon o posebnom porezu zahvatio u visini od 4 do 6% plaće onih sretnika koji imaju posao i koji ga obavljaju kod pristojnih poslodavaca koji im isplaćuju plaće koji nipošto nisu bogati. Zahvatio je njihove plaće, smanjio njihov standard života i životne mogućnosti, i to isključivo s razlogom da bi se zakrpali propusti, dugogodišnji kontinuirani propusti Vlade Republike Hrvatske koja je državni proračun, zemlju i gospodarstvo u značajnoj mjeri dovela u krizu.
Za klub nezavisnih zastupnika, gospođa zastupnica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Sada kad god se govorilo o usklađivanju, uvijek je to zapravo značilo rast, odnosno povećanje mirovine, jer su bili ekonomski pokazatelji, pri čemu se misli na rast plaća i potrošačkih cijena u porastu, iako se ja ne sjećam do sad baš nekakvog velikog porasta mirovina, sjećam se rezova, sjećam se zamrzavanja, sad se mi nešto malo više čudimo, i šteta je što i ovakva rasprava u predizborno doba u godinu dana prije izbora, kad previše razmišljamo o svojim bodovima, a premalo o tome kako se iz svega ovog izvući. Na žalost prognoze za gospodarski oporavak koje su itekako temelj ovog zakona za iduće godine su prilično različite, pa ću ja ponoviti još nešto malo podataka koje govore što gospodarska kriza znači za mirovine i mirovinski sustav. Na Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje u rujnu milijun 517 tisuća 737 osiguranika, milijun 192 tisuće 921 korisnik mirovine. Odnos broja korisnika mirovine i osiguranika 1:1,27. I prosječna mirovina 2 tisuće 162 kune 63 lipe, kad bismo od tog broja oduzeli one visoke i one povlaštene onda bi ovaj podatak bio još teži. U zemljama Europske unije većinom imaju povoljnije omjere zaposlenika i umirovljenika. U Njemačkoj na 100 umirovljenika dolazi 380 osiguranika, u Italiji 100 umirovljenika 210 osiguranika, u Mađarskoj 100 umirovljenika na 250 osiguranika. Čak je i u manje razvijenim zemljama od naše taj omjer nešto povoljniji što znači naravno za isplatu i lakši. Podsjetit ću vas i na jedno PULS-ovo istraživanje iako svi kao zastupnici koji se itekako susreću sa svojim građanima taj podatak i dobro znamo, 60% umirovljenika živi isključivo od svoje mirovine, 12% njih obavlja honorarne poslove ili oni najsretniji među njima imaju neku ušteđevinu iz banke, a četvrtina se mora osloniti na pomoć djece ili rodbine, što je naravno izrazito neugodno, izrazito teško i u ova vremena izrazito nesigurno, a prošle se godine najviše povećao broj korisnika prijevremenih starosnih mirovina i to čak 20%, a u prvoj polovici ove godine još 12%. Izgleda da je to način rješavanja viška radnika. U krizi se dakle broj osiguranika smanjuje, a broj korisnika mirovina se povećava. Velik broj nezaposlenosti, ovisnost starijeg stanovništva o radnom stanovništvu, dakle se povećava. Rizici se također povećavaju, a analitičari Ekonomskog instituta ukazuju na značajne rizike oko budućih gospodarskih kretanja zbog izuzetno slabih investicija, relativno niskog rasta izvoza koji ukazuje na problem konkurentnosti, te nedostatka mjera kojima bi se potaknula jača konkurentnost. U takvoj se situaciji budući rast ponajviše oslanja na rast osobne potrošnje što se može pokazati problematičnim u uvjetima visoke neizvjesnosti oko budućeg kretanja nezaposlenosti i nepovoljne gospodarske klime. Moram pritom reći da se ne radi o nečem što vrijedi samo za Hrvatsku. Mnogi kritičari upozoravaju da Hrvatska sporije izlazi iz krize nego neke zemlje našeg susjedstva, našeg okruženja. Međutim, podsjećam da je Hrvatska u tu krizu nešto kasnije i ušla. Naravno da je najbolje ono što većina europskih zemalja ima, a to je usklada prema troškovima života, prema cijenama, a rjeđe prema plaćama. Ja ću skrenuti pažnju na još neke izračune. Kad računamo koji je udjel prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći bio ići ću na izračun od kolovoza 2010. godine kad je to bilo 5 391 kuna, dakle mirovina je bila negdje oko 40%. Od zemalja u regiji i susjedstvu najviše su mirovine u Sloveniji, slijedi Hrvatska pa Crna Gora, Srbija i na kraju Bosna i Hercegovina. A kad se govori o odnosu plaća i mirovina onda od BiH Hrvatska stoji lošije. U Federaciji BiH mirovine čine 43% prosječne plaće radnika, u Hrvatskoj 2% manje. U najpovoljnijem položaju su prema takvom izračunu umirovljenici u Srbiji gdje umirovljenici dosežu 60% prosječne plaće radnika. Slijedi Slovenija 61%, Crna Gora sa 54%. S tim da Srbija ima na 100 umirovljenika 136 osiguranika, a BiH na 100 umirovljenika 133 osiguranika. Dakle, značajno bolji udio. Mi ćemo naravno podržati ovaj zakon jer nema druge, valja čuvati i proračun. I ne bih htjela biti ironična, ali sretni smo da u ovim uvjetima mirovine koliko god bile male ne padaju, da ih ne moramo skidati i da nemamo veliku krizu u proračunu. Najteže će naravno biti onima koji imaju najmanje mirovine.
Hvala. Klub zastupnika HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici i gospodine iz Mirovinskog. Kažu da je ovo privremena odluka, da je ovo prijedlog Zakona o odgodi usklađivanja mirovina za 2011. godinu s konačnim prijedlogom zakona, zapravo kratko rečeno to je prijedlog zakona o zamrzavanju iznosa, odnosno visine mirovina u 2011. godini. Zanimljivo je kako je RH sa gotovo istim brojem stanovnika ili još većim od prije rata, dakle 600 tisuća imala je umirovljenika na 4,5 milijuna stanovnika dospjela da evo danas imamo gotovo milijun i 200 tisuća umirovljenika. I da je taj odnos zaposlenih, broja zaposlenih prema broju umirovljenika rekao bih katastrofalan i teško izdržljiv za bilo koji proračun i bilo koju Vladu RH. Što je tome doprinijelo da imamo ovoliki broj umirovljenika, a još smo uz to da bismo rasteretili fond mirovinskoga, invalide rada premjestili u drugu kategoriju, zapravo stavili ih u neravnopravan položaj, a bili su prije zajedno, dakle u mirovinskom, dakle obračun se vršio u Mirovinskom fondu, to je pitanje koje bi iziskivalo, ja bih rekao, cjelodnevnu raspravu. Ja sam s ove govornice i ranije upozoravao na isplatu nepripadnih mirovina u RH. Imam i iz nekoliko županija slavonskih popis ljudi, dakle jedan pozamašan broj ljudi koji primaju nepripadne mirovine, a taj iznos na razini države Hrvatske je iznos, novčani iznos nepripadnih mirovina je više od 100 milijuna kuna. Dakle, negdje oko 120 milijuna kuna. I iz godine u godinu kako se podnosi izvješće Mirovinskog fonda ta stavka od preko 100 milijuna kuna se gotovo ne smanjuje. Kažu da je ovo privremena odluka, gotovo bih rekao eto s obzirom na ulazak u EU, u privremenoj državi jer mi Hrvati pobjednici u ratu, a nekako gubitnici u miru ne znamo, izgleda da ne znamo dobro upravljati našom državom koju smo u krvi stekli i stvorili. Sjetimo se samo obilježavanja sjećanja na Vukovar prije 3 dana. Dakle, u takvoj situaciji kada se mirovinski fondovi pune se, a on iznosi 35 milijuna kuna, dakle 20 milijardi iz doprinosa, a 15 milijardi iz proračuna. Ova stavka od 15 milijardi kuna iz proračuna RH se malo po malo penje i povećava. To znači da se mirovinski fondovi pune slabije negoli bi se to očekivalo. Jasno je da je tome razlog ono što je, ali samo donekle, djelomično, govorio gospodin Kajin kada je govorio o stanju u realnom sektoru, u proizvodnji, u stvaranju dodane vrijednosti koja bi onda jasno bolje punila, da je bolja situacija, punila i mirovinske fondove. Međutim, ova Vlada je odlučila zamrznuti, dakle rashode na 122 milijarde kuna, a u tome zadržavajući gotovo sva prava i socijalna davanja, dakle u istom omjeru, iako se i tu mogla kao što sam rekao za nepripadne mirovine naći određena sredstva kojim se možda mogla izbjeći ovakva mjera odnosno Zakon o zamrzavanju mirovina za 2011. godinu. Naime, određenom kontrolom, revizijom nekih socijalnih prava, pronašlo bi se puno razloga elemenata kojim se također određena socijalna prava ne pripadna. Pa kada bi se takvom revizijom i kontrolom sve to skupa zbrojilo a da ne govorimo o novcu koji je nestao u kriminalu i korupciji, ne bismo trebali, dakle kada bismo to upotrijebili za dopunu mirovinskog fonda onda ne bismo trebali donositi ovakav Prijedlog zakona. Ovdje se stalno naglašava da je takvu odluku donio Hrvatski sabor. Nije točno. Hrvatski sabor nije donio takvu odluku on je donio odluku da rashodi ostanu na istoj visini ali pri tome nije donio odluku o zamrzavanju mirovina na istoj visini. Dakle, određenom preraspodjelom u toj rashodovnoj strani, određenom kontrolom i revizijom moglo se ovakva odluka i Zakon izbjeći. U ovom materijalu dakle koji imamo na klupama jasno piše da se mirovine određuju, da se njihova aktualna vrijednost mijenja dva puta godišnje na temelju polovice stope rasta plaća i polovice stope rasta potrošačkih cijena ili kako se to voli reći potrošačke košarice u prethodnom polugodištu, dakle dva puta godišnje se vrši izračun mirovina. Odmah nakon toga u ovom istom papiru piše, u slučaju negativnih kretanja tih pokazatelja usklađivanje bi dovelo do smanjivanja mirovina. Jer navedene odredbe Zakona o mirovinskom osiguranju govore o usklađivanju, a ne o uvećanju mirovina. Znači li to zaista da vlada ne računa na porast bruto-društvenog proizvoda, znači li to da Vlada ne računa da će doći do porasta stope rasta plaća i znači li to onda i da će i potrošačke cijene ili košarica ostati na istoj visini iako nitko ovdje od nas a ni u široj javnosti ne vjeruje, jer znamo iz dana u dan kako se kreću cijene, a one se kreću uzlaznom putanjom. S obzirom da ovaj Prijedlog zakona ima dva članka kojima je više nego jasno da je predlagatelj odlučio zamrznuti visinu mirovina koja je za 50% umirovljenika u Republici Hrvatskoj ispod socijalnog minimuma ispod 2200 kuna, a s obzirom na predviđenu inflaciju i porast cijena, stagnaciju gospodarstva i sveopću krizu uz onu korupciju koja razara ovo naše društvo i državu, Klub HDSSB-a ne može prihvatiti i neće prihvatiti ovakav zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Koja je razlika između ovog Prijedloga zakona i 1993. godine i vladine Uredbe. Po posljedicama za umirovljenike u Hrvatskoj nikakva, jedino je razlika u tome što je 1993. godine Vlada zamrznula mirovine uredbom, a ova Vlada je došla pred nas u Sabor da to umjesto nje učinimo mi. I zbog one uredbe 1993. nastao je onaj veliki dug kojim smo se bavili proteklih 10 godina kako vratiti milijarde i milijarde kuna hrvatskim umirovljenicima. S obzirom da će isti postupak biti primijenjen i ovaj puta za 2011. godine, ali ovaj put Zakonom, Ustavni sud neće moći donijeti odluku da bi umirovljenike čije će mirovine 2,5 godine, a možda i duže biti zamrznute moći bilo kada, bilo tko obeštetiti. Samo u tome je razlika. Obrazloženje ovog Prijedloga zakona koje je izuzetno kratko me impresioniralo, moram priznati da ovako jasno obrazloženje, "rijetko" kada u Prijedlogu zakona možemo vidjeti. Prvo, Vlada je obrazložila da će se zamrzavanjem mirovina ostvariti određene uštede u Državnom proračunu, citiram određene uštede. Nevjerojatno je da nitko u Ministarstvu financija, gospodarstva, nije mogao čak okvirno izračunati kolike će te uštede biti. Prognozirati, kao što je to često do sada bio slučaj. Dakle, Vlada ne zna koliko će umirovljenicima biti uskraćeno od njihovih prava na mirovinu temeljem općeg Mirovinskog zakona. Ali to nije bilo dovoljno. Nadalje piše, da s druge strane u slučaju negativnih trendova plaća i potrošačkih cijena umirovljenicima se jamči zadržavanje mirovina na postojećoj razini. Koja je to poruka? Pazite sada, mi vas zapravo štitimo zamrzavanjem mirovina, ovdje piše da ovim prijedlogom zakona o zamrzavanju rasta mirovina, Vlada zapravo umirovljenike štiti, jer bi se moglo desiti, po tumačenju Vlade, da cijene na malo toliko padnu i plaće toliko padnu da bi trebali smanjivati mirovine. Pametnome dosta. Čuli smo ministra Šukera prošli tjedan, a i premijerku, koji su stalno ponavljali da vlada, a ja ih ispravljam porezni obveznici, iz Državnog proračuna ove godine, odnosno iduće godine moraju dati 15 milijardi kuna u mirovinski sustav da bi se mirovine mogle isplaćivati. Tko je kriv što u mirovinskom sustavu nedostaje 15 milijardi kuna? Jesu li za to krivi oni koji su išli u punu starosnu mirovinu ili su možda krivi oni koji su išli u prijevremenu starosnu s prosjekom radnog staža od 39 godina kao što službeni podaci pokazuju? Tko je to nagrizao temelje mirovinskog osiguranja? Tko je u mirovinski sustav unio na stotine i stotine tisuća korisnika mirovinskih prava, a koje nisu posljedica plaćenog doprinosa? Čuo sam da je Vlada formirala neku radnu grupu sa zadaćom da napravi prijedloge reda u mirovinskom sustavu. Ja bih strašno volio bar na jednoj sjednici te radne grupe biti, da osluhnem koliko postoji suglasja u tome da treba konačno primijeniti pravilo da ništa što se plaća iz mirovinskog osiguranja, ne može biti ako nije temeljeno na godinama osiguranja i plaćenom doprinosu. Odnosno da i Hrvatska država konačno mora prvo sebi priznati, da u mirovinskom sustavu imamo previše onih i previše toga koji prava ostvaruju, a da nisu zato uplaćivala osiguranje. Ovakav prijedlog zakona zasigurno upućuje i drugu poruku, da u cijeloj idućoj godini od ozbiljne rasprave o problemima drugog stupa mirovinskog osiguranja neće biti ništa. Problem umirovljenika drugog stupa, kao puknuti balon pojavit će se 2012. i 2013. i tada će opet neki saziv Sabora i neka Vlada morati izmišljati kako pak njih obeštetiti, pa ćemo imati dodatak broj 2, pretpostavljam, jer ovaj dodatak broj 1 kojega smo uveli na mirovine, je bilo krpanje propusta užasno velikog broja propusta mirovinskog sustava usvojenog još 1998. godine. Ili da li u toj javnoj skupini možda se netko usudio reći da u Hrvatskoj ima i onih građana koji rade i primaju punu plaću i pola mirovine. To su posebna kategorija kojima je netko dozvoli, čak zaposlio u državnoj upravi u ministarstvima na funkcijama državnih tajnika, pomoćnika državnih tajnika, šefova službi i različitih resora, rade za plaće 15, 16 tisuća kuna i ostvaruju i primaju najmanje 50% mirovine. Primaju plaću iz državnog proračuna i primaju mirovinu, a država mora krpati mirovinski sustav. I nikom ništa. I onda kažu da Vlada mora davati 15 milijardi da bi se mirovine isplaćivale. Ne daje Vlada daju porezni obveznici, a Vlada mora taj novac preraspoređivati iz proračuna u mirovinski sustav, jer 7 godina nije slušala upozorenje da ne možemo ni politiku, ni izbore, ni mirovinski sustav voditi na način kada nam se pojavi neki problem, izmišljati nove korisnike mirovina, pa čak i onda kada to sa mirovinama nema veze. I čujem da ćemo uskoro raspravljati o još jednom interesantnom prijedlogu kojega će Vlada uputiti u Sabor, prema kojem će javni namještenici biti dati u najam u outsourcing, da pojeftinimo, država će smanjiti umjetno broj zaposlenih a privatni serviseri ubirati vrhnje od novaca. Pa ako je taj prijedlog zakona već napisan negdje u Vladi uz državne namještenike koje se planira dati u outsourcing onda bi bilo dobro gospodine državni tajniče dodati još dva stavka. Da ove povlaštene kategorije iz mirovinskog sustava date u outsourcing, a možda da razmisliti i o stavku 2 da svi ministri u Vladi Republike Hrvatske budu u programu outsourcinga.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Lesar, pitali ste se tko je kriv što je toliki broj umirovljenika naglo otišao u prijevremenu mirovinu. Pokušali ste glavninu krivice na Vlade prebaciti. Znate po mom mišljenju tko je najodgovorniji za takav proces? U Hrvatskoj imaju poslodavci, poduzetnici i kvazi poduzetnici. Poduzetnici angažiraju svoj kapital i pokušavaju ga oploditi, a kvazi poduzetnici prisvajaju tuđi kapital, devastiraju ga i pokušavaju sve uništiti što im dođe pod ruku. Kvazi poduzetnici su doveli do tog procesa. Oni su na tisuće i tisuće tvrtki odveli u stečaj, devastirali tvrtke, prestajali sa proizvodnjom, prodavali imovinu, prebacivali novce na žiro računa u inozemstvo, tvrtke odvodili u stečaj, zaposlenike na cestu i to je dovelo da naglog umirovljenja. Oni su zanemarili čovjeka, oni od profita i novaca ne vide ljudsko lice uopće. Njima ono nije bitno. I tikvi su doveli Hrvatsku u ovakvo stanje i toliko su tisuća ljudi doveli na burzu prijevremena. A što se tiče drugog mirovinskog stupa, najbolje su prošli jedino društva za upravljanje mirovinskim fondovima koja su zaradila na naknadama skoro 2 milijarde 200 milijuna kuna. A jedino što su učinili da su u 8, 9 godina zadržali istu vrijednost koju su dobili 27 milijardi kuna ili možda malo pali. I vrijeme je da im se naknada mijenja i umanji. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Kolega Marić, moram priznati da sam dugo tražio naziv za ovakve poduzetnike. Vi ste ih nazvali kvazi poduzetnici. Ja poduzetnike inače radije nazivam kapitalisti, jer je to pravi izraz i to je pozitivno da imamo u Hrvatskoj i tu riječ i što veći broj poštenih i bogatih kapitalista. Međutim, ove druge ne bih nazvao kvazi poduzetnicima. To je ovako dosta lijepo ime za njih. To su kriminalci koji su se koristeći različitim situacijama, položajima i vezama zapravo doista obogatili na račun radnik ali i države, jer ceh je na kraju morao platiti socijalni i mirovinski sustav i tu ste u pravu. Međutim, to traje već praktički 18 godina i ni u ovom Programu gospodarskog oporavka nisam našao nijedan prijedlog Vlade Republike Hrvatske kako zaustaviti upravo te, vi ste ih nazvali kvazipoduzetnike, a ja ću reći istinske kriminalce koji doista dolaze u posjed ogromne imovine, radnike otpuštaju, najprije pokradu, otpuštaju i onda su oni na teret države. I kod drugog stupa mirovinskog osiguranja slažem se s vama, jedini koji su imali korist od drugog mirovinskog stupa su uprave mirovinskih osiguranja sa enormnim profitima, plaćama i bonitetima, a ukupna vrijednost drugog stupa zapravo nije sačuvana nego je pala. To vam samo želim korigirat.
U 11,39 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Gospodin zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
E sad, hoće li umirovljenicima kad HDZ i koalicijski partneri izglasaju ovaj zakon, biti lakše ili teže? Hoće li njima biti bolje ili lošije? Usklađivanje se dosad provodilo i još uvijek je to u postojećem zakonu, po švicarskoj formuli. Znači pola prema rastu cijena, pola prema rastu troškova života. Cinično je sada ovdje tvrditi u obrazloženju da u slučaju negativnih pokazatelja rasta plaća i potrošačkih cijena usklađivanje bi dovelo do smanjenja mirovina jer navedene odredbe Zakona o mirovinskom osiguranju govore o usklađivanju, a ne o uvećanju mirovina. Dirljiva je ova briga za umirovljenike koju Vlada iskazuje pa se boji da u slučaju ako plaće padnu i ako cijene padnu da bi mogle pasti i mirovine. Pa mogli ste vi zaštitit umirovljenike od te opasnosti na način da izmijenite Zakon o mirovinskom osiguranju i da kažete mirovine će se usklađivat ako porasta cijena i plaća bude, a neće se smanjivati ako cijene i plaće padaju. Ako je to razlog koji se ovdje naveli zašto niste izmijenili Zakon o mirovinskom osiguranju? Tko vam brani. Dakle, definitivno da će se položaj umirovljenika otežati, ali zašto vi to ne kažete? Zašto evo, umirovljenici su, sad je koliko 11,52, ne rade, vjerojatno gledaju ovaj prijenos Sabora, zašto ne izađete pred te umirovljenike i ne kažete ljudi, vama će biti teže. Jer da li će umirovljenik moći za godinu dana, 21. studenoga 2011. godine svoje penzije sad kad im zamrznete, kad usklađivanja ne bude, moći kupit istu količinu roba kao danas? Neće, jer sve poskupljuje. Moraju se grijat, a plin poskupljuje. Pa moraju platit te račune za grijanje ako se hoće grijat. A penzije se zamrzavaju. Pa od čeg će se grijati? Ali zašto ne izađete tu, umjesto da vrtite ova dva članka zakona i govorite kao kolega Kunst o Račanovoj vladi, zašto ne izađete pa pošteno ne kažete tim ljudima dok je HDZ na vlasti, to je bar još ovu godinu dana koliko planirate biti, umirovljenicima će biti teže jer to tako hoće HDZ-ova Vlada. Možda baš i neće, nego ne zna drugačije sirota. Ne može ništa drugo napravit pa eto zamrzava mirovine. Ovo je zapravo nastavak, produžetak harača jer taj Zakon o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke koji je narod s pravom zvao harač, obustavio je usklađivanje mirovina. Harač je ukinut pa se donosi novi zamjenski zakon za taj harač po kojem će usklađivanje i dalje biti obustavljeno. Nema usklađivanja. Znate, jedan broj umirovljenika je glasao za HDZ, to svi znamo. I oni danas doživljavaju ostvarenje svojih ideala i to drugi put. Jedanput su već doživjeli '93. kad je to bilo kad se već zamrznuli mirovine jedanput i stvorili dug umirovljenicima. Sada kao pobjedu nade nad iskustvom ponovo su glasali za HDZ i ponovo doživljavaju isto. Žalosno je pri tome to da i oni umirovljenici koji nisu glasali za HDZ moraju dijeliti njihovu sudbinu. I njima će biti zamrznute penzije, i oni će živjeti teže, i oni će imati manje, njihova kupovna moć će biti manja. A nisu vas birali, nisu vam dali mandat da se tako okrutno poigravate njihovim životima. 90% umirovljenika ima mirovine ispod granice siromaštva, a sad im i to bijedno usklađivanje koje prati porast troškova života sad im i to ukidate. Od čeg će ti ljudi živjet, kako će oni živjet, jel se vi to pitate uopće. I zar da na ni na čemu drugom i ni na kome drugom vi niste uspjeli pronaći, ostvariti uštede u proračunu nego na njima, najsiromašnijima. Pa treba živjeti od tih bijednih penzija 2600 kuna od 1. do 1. Kako će ti ljudi živjeti? Pa dajte se to zapitajte umjesto što govorite o Račanovoj vladi. U vrijeme inače te Račanove vlade, to ministar Vidović zna bolje od mene, su penzije povećane, 30% realno, a to vam umirovljenici znaju. Ne treba Boris Kunst to njima objašnjavati, to oni znaju koji su bili onda u mirovini koliko su im mirovine povećane. I to nikakva izjava Borisa Kunsta ili bilo koga drugog iz HDZ-a poništit ne može jer to ljudi znaju, kao što će sada znati da zbog vas, zbog ove Vlade će cijelu 2011. godinu, drugu godinu za redom, ostati bez usklađivanja mirovina. One će ostati na prošlogodišnjoj razini, unatoč porastu cijena. Znate, umirovljenike možda se i ne tiče da li je porast plaća, daj Bože da je, ali oni moraju otići u dućan svaki dan, moraju platit režije, moraju, a to im sada uskraćujete to minimalno povećanje, minimalno, toliko da prati troškove života. Minimalno, da ostanu, realno da ostanu na ovoj razini siromaštva na kojoj jesu. Ne, sad se guraju još dublje u to siromaštvo. Dakle, guraju se u potpunu bijedu. E sad, vjerojatno će se pojaviti veliki naslov, a možda čak sa fotografijama svih zastupnika pa će pisati članak ovo su ljudi koji su umirovljenicima otežali život, pa zbog javnosti kažem ne. Naše fotografije na tom članku neka ne objavljuju jer mi smo protiv ovog Zakona, protiv smo ovog Zakona, nećemo glasati za njega. Da je SDP na vlasti, umirovljenici, da je SDP na vlasti ovakav zakon nikada ne bi došao u saborsku proceduru. Hvala vam.
Hvala. Tri ispravka. Gospodin zastupnik Boris Kunst prvi.
Hvala lijepa. Pa netočno je što je rekao kolega Stazić, veli dok je HDZ-ove Vlade umirovljenicima će biti teže. Pa kolega Stazić kada ste vi već toliko socijalno osjetljivi prema umirovljenicima zašto bar tim jadnim ljudima ili bar tim umirovljenicima koji su glasali za SDP ako ih već dijelite da su neki glasali i za HDZ, a vi imate dobre veze ne omogućite da ti ljudi jadni sa svojim skromnim mirovinama koje se ne daju mjeriti sa vašom plaćom ljetuju pod istim uvjetima kao i vi na Brijunima za 7 kuna dnevno jer oni to od svojih mirovina si ne mogu priuštiti kao što vi od svoje plaće možete. Pa hajde, dajte tim ljudima nek ljetuju s vama po 7 kuna na Briunima na Vangici.
Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Tako licemjerno dirljivu raspravu već odavno nisam čula, ali svaki put kad se kolega Stazić javi imamo priliku to ponovo čuti. Ispravit ću, ali ne mogu stići sve kompletno, a zašto i samo jedno mogu reći, da jedno govorite, drugo mislite, a treće radite. Dok se ova Vlada i ovaj HDZ rekli ste da ne rade dobro, brinu i socijalno su osjetljivi vi ćete sutra u Kuku, tamo u svom Kastvu naručivati u sljedovima, platit će to ova Vlada, da. Srećom da ovaj narod zna i prepoznaje. Srećom da umirovljenici koji žive znaju o čemu se radi, znaju i za rebalans, znaju i za proračun. Srećom jer znaju tko nije za to glasao, znaju tko priziva MMF, a znaju što to znači. Pa vi samo sutra zabavljajte se, uživajte. Tamo je jako lijepo. Od reklama njihovih živite i dalje. Jedno pričajte, drugo mislite, a treće ćete sigurno raditi.
Gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa pridružujem se ovim ispravcima što su kolege rekle, da je kolega Stazić je rekao dok je HDZ na vlasti umirovljenicima će biti teže. Netočno, dok je HDZ na vlasti umirovljenici će dobiti mirovine redovito i na vrijeme kao što i dobivaju. To je odgovoran pristup i onako kako treba. I glede toga čudi i vaš pristup prije kratkog vremena kada smo razgovarali u ovom Visokom domu o održivom mirovinskom sustavu. Vi ste opet bili protiv. Dakle, ovo je preozbiljna tema za koju treba imati argumente, ali treba imati i pokriće, a HDZ u tom dijelu odgovorno se ponaša. U prilog toga govori i povrat duga umirovljenicima i sve ostale gdje se sagledava ta problematika onako kako treba. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Stjepan Mršić. Izvolite. Da, da, da. Zvonimir Mrišić. Ispričavam se.
Ako ste mislili na mene onda, na mene ste mislili? [[Upadica Šeks: Vas.]] E hvala vam lijepa. Dobro. Dakle, evo danas razgovaramo doista od jednoj od najosjetljivijih tema za građane Hrvatske. Radi se o najbrojnijoj populaciji u Hrvatskoj. Dakle, gotovo milijun i 200 tisuća građana Hrvatske je u mirovini. To su ljudi koji su radili, radili od nekoliko godina do punog radnog staža pa i više od 40 godina, koji su u svom radnom vijeku uplaćivali poreze da bi se mogle zadovoljavati javne potrebe koje su uplaćivali u Fond mirovinskog da bi se mogle isplaćivati mirovine, koji su gradili tvornice da bi se mogle one privatizirati, koji su stvarali neka druga javna dobra da bi mi danas mogli koristiti ta javna dobra. Na žalost, gotovo 80000 naših sugrađana ne može živjeti od toga što su dali doprinos svojoj zajednici lokalnoj ili nacionalnoj. Gotovo 800000 naših sugrađana svakodnevno mora vrlo ozbiljno razmišljati o tome na koji način će preraspodijeliti svoju skromnu mirovinu. A mirovina je nešto što bi zajednica trebala vratiti tim istim ljudima koji su tijekom svog radnog vijeka uplaćivali poreze i doprinose. I sada naravno da ovdje s jedne strane čujemo da nema novaca, a s druge strane mi govorimo da trebamo imati osjetljivosti i razumijevanja za te ljude. Ali hajmo pogledati kako izgleda državni proračun za sljedeću godinu, pa idemo vidjeti da li u tom državnom proračunu bi se možda moglo pronaći novaca za ovo o čemu mi govorimo i za kaj se mi zalažemo. Dakle, gotovo kao mantru imamo izjavu da se umirovljenici ne trebaju brinuti jer će im biti isplaćene mirovine kao da je to nekakva posebna zasluga. Pa valjda država tu postoji da bi obaveze prema svojim građanima ispunjavala. Pa kako to uopće nekome bi moglo pasti na pamet da se mirovine ne bi trebale isplatiti ili da se te iste mirovine ne bi trebale isplaćivati na vrijeme. I ako je to nešto zbog čega postojimo onda mislim da smo na potpuno pogrešnom putu. Ali vidite, kada bismo tim umirovljenicima ili barem dijelu njih garantirali da će sljedeće godine njihove mirovine porasti za 3% to vam iznosi negdje oko milijardu i 150 milijuna kuna. Upravo toliki iznos će sljedeće godine biti isplaćen više za kamate nego što je bio isplaćen ove godine. Dakle, umjesto da umirovljenicima dignemo mirovine za 3% mi ćemo debeloj guski koja se zove banka namazati vrat za daljnjih milijardu 150 milijuna kuna ili za 7%. I treba isto tako otvoreno reći vidite umirovljenici da bi se isplatile vaše mirovine moramo podići kredit i na taj kredit moramo platiti bankama kamatu od 6 i pol do 7% i nemamo za vaših 3% da vama povećamo mirovinu, nego ćemo zamrznuti vašu mirovinu, a to što bi trebali dati vama kao povećanje vaše mirovine dat ćemo da si banke povećaju svoje profite. Sa proračunom sa sljedeću godinu mnogi trljaju ruke, neki imaju zlatne ruke, a banke i umirovljenici trljaju svoje ručice. Banke trljaju ručice zato što će dobiti milijardu 150 milijuna ekstra profita, a umirovljenici će morati trljati svoje ruke zato da bi se zagrijali, jer kao što je kolega Stazić rekao sasvim sigurno da će poskupiti plin, gotovo je izvjesno da će tijekom sljedeće godine i poskupjeti struja. Znate da bi se nešto zamrznula, mi ovdje sada predlažemo da se zamrznu mirovine, treba struja. Ona će očito sljedeće godine i poskupjeti. I sada da ne bismo samo se iscrpljivali u kritici, ja vrlo konkretno predlažem hrvatskoj Vladi, ok nema se novaca, i za postojeće mirovine trebamo podići kredit, ali ajmo onda olakšati barem donekle život našim umirovljenicima. Hrvatska elektroprivreda je u vlasništvu Republike Hrvatske, idemo podijeliti umirovljenicima vaučere da mogu dio svojeg računa za struju sljedeće godine platiti tim vrijednosnim iskaznicama, papirima. To ne znači izdatak države u sljedećoj godini, jer te vaučere možemo datirati na 2012., 2013. ili ne znam koju godinu, a … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] možemo to platiti iz buduće dobiti tog HEP-a koji je u vlasništvu Republike Hrvatske. Prema tome umirovljenicima možemo olakšati život, a nećemo istovremeno povećati izdatke iz državnog proračuna za to povećanje mirovina, ono neće biti nominalno u novcu, ono će biti u nekim pravima ili mogućnostima da kvalitetnije umirovljenici žive. Ne mora biti čak niti taj vaučer onoliko veliki koliko smo dali vaučer TLM-u kada smo mu struju koju smo kupovali po 100 i ne znam koliko dolara, prodavali upola jeftinije. Ali ako nam je TLM bio važan strateški, nacionalno, zbog očuvanja određenog broja radnih mjesta, onda ja mislim da nama kao Hrvatskom saboru i Vladi Republike Hrvatske isto tako su važni umirovljenici, barem onih 800 tisuća koji živi na pragu siromaštva, i da barem onoliko koliko smo bili spremni dati primjerice TLM-u možemo u sljedećoj godini ostvariti i omogućiti prava umirovljenicima koje ponavljam nisu izdatak državnog proračuna, nego se mogu naplatiti iz budućeg prihoda, odnosno profita koji će ostvariti taj isti HEP. Evo jedan vrlo konkretan prijedlog i doista bi mi bilo drago kada bi Vlada se o njemu referirala, pa da vidimo ako neće biti prihvaćen taj prijedlog, na što će to Vlada sljedeće godine utrošiti, ili sljedećih godina utrošiti dobit koju će ostvariti HEP. Hvala.
Hvala. Dva ispravka. Prvi gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Ovo je genijalan predizborni govor bio, odlično, samo ne znam kako se toga već prije niste sjetili kolega Mršić. Međutim ja bih vas nešto drugo, ispravila bih vas naime u vašem dijelu u kojem govorite što će Vlada i kako Vlada, zašto Vlada nije. Grad Zagreb ima oko 900 tisuća stanovnika, mislim da najveći broj umirovljenika. Pa zašto se ne pitate SDP je na vlasti 100% su poskupile komunalne naknade, dakle Holding, da opet ne govorim plaće Holdinga povišene itd., zašto se ne pitate da je najviši prirez, zašto ne razmišljate o umirovljenicima i njihovim roditeljima da su oni bake i djedovi čiji sad više djeca ne mogu ići u vrtiće, jer u proračunu grada Zagreba nemaju više za to novaca. Hoću reći zašto niste tako inventivni, tako pametni kad ste trebali rješavati probleme grada Zagreba, koji sigurno najviše stanovnika imaju, najviše umirovljenika.
Gospodin zastupnik Goran Marić.
Kolega Mršić kazali ste, citiram: Vlada je odlučila nećemo povećavati mirovine jer ćemo za taj iznos povećati dobit banaka. Vi ste stavili u korelaciju dvije varijable kao da se radi o odnosu ponude i cijena, što je ponuda veća cijena manja, što su mirovine manje veća dobit banaka. Varijabla dobiti banaka i varijabla visine mirovina nisu u međusobnoj takvoj korelaciji da izravno jedna na drugu utječu niti imaju takvu ovisnost kao što imaju neke druge varijable, to jednostavno ekonomski ne može imati uporište nikakvo. Hvala lijepo.
Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Pa evo zapravo u skladu sa strateškim planom Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, vizija Zavoda za mirovinsko osiguranje je između ostaloga i organizacija rada i stalno poboljšanje kvalitete usluga korisnika. Pri tome se primjenjuju profesionalna i etička pravila uz smanjenje ukupnih troškova poslovanja radi ispravnog, svrhovitog, učinkovitog i ekonomičnog raspolaganja proračunskim sredstvima. Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje je izradio plan rashoda za 2011.-2013. godina, koji je sukladan utvrđenim limitima ukupnih rashoda. Ukupni rashodi Zavoda za mirovinsko osiguranje za 2011. godinu planirani su u iznosu od 35 milijardi i 722 milijuna kuna i veći su za 136 milijuna kuna u odnosu na plan iz 2010. godine. Prema tome, novi umirovljenici neće ni na koji način biti ugroženi niti pak eventualno zakinuti za svoja stečena prava. Važno je tako isto reći da je u rashodima za 2012. godinu, da su planirana sredstva veća za 204 milijuna kuna, a za 2013. godinu su veća za nešto malo manje od 6 stotina i 90 milijuna kuna. Prošli tjedan raspravljen je proračun za 2011. godinu i sve ovo je upisano u proračun, a sutra ćemo ga i prihvatiti. Također, treba reći da je Vlada Republike Hrvatske predstavila Program gospodarskog oporavka u svibnju ove godine i započela sa njegovom provedbom, a u skladu sa programom Hrvatski sabor je na izvanrednoj sjednici u kolovozu povodom rebalansa Državnoga proračuna za 2010. godinu odlučio se povećati ukupnu razinu, ne povećavati ukupnu razinu rashoda za 2011. i 2012. u odnosu na 2010. godinu kao i da će zadržati razinu rashoda izvanproračunskih korisnika u 2011. i 2012. godini. Prijedlog Zakona o odgodi usklađivanja mirovina odnosi se na sljedeću godinu kao što smo imali priliku i čuti. Njime se, moramo još jedanputa naglasiti, jamči sigurnost našim umirovljenicima da njihove mirovine neće biti smanjene. U praksi usklađivanje je značilo stanovito povećavanje jer su ekonomski pokazatelji bili u porastu, ali u trenutku negativnih ekonomskih pokazatelja usklađivanje bi dovelo do smanjivanja mirovina jer odredbe zakona govore o usklađivanju, a ne o uvećavanju mirovina. Dakle, ovom odgodom usklađivanja mirovina i u 2011. godini osigurava se da nema povećanja rashoda državnog proračuna i umirovljenicima se jamči stabilnost njihovih mirovina tj. u slučaju negativnih trendova plaća i potrošačkih cijena naši umirovljenici neće primati manje mirovine nego će one ostati na istoj razini. Kroz jutrošnju raspravu mogli smo čuti puno zamijenjenih teza. Ali, nisam se željela uključivati na način da ispravljam netočne navode. Međutim, jednu zapravo moram zamijenjenu tezu komentirati jer je predstavila ogromno čuđenje tipa a kome bi to palo na pamet tumačiti da mirovine ne kasne, da se redovno isplaćuju? Ja se nadam i uvjerena sam da i hrvatski građani i naši umirovljenici kao i socijalno ugroženi nisu zaboravili da je upravo 2001. godine za vrijeme koalicijske vlasti pokojnoga gospodina Račana bilo ogromnih kašnjenja kod isplata i mirovina, socijalnih pomoći, rodiljnih naknada i za više od 20 dana mjesečno. Ovaj prijedlog odnosi se na sve mirovine koje su ostvarene temeljem zakona, a koje isplaćuje Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. On doprinosi socijalnoj sigurnosti umirovljenica i umirovljenika u Hrvatskoj i isto tako jamči stabilnost državnog proračuna pa su sve ovo razlozi radi kojih ću podržati donošenje ovoga zakona u hitnoj proceduri. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Davorko Vidović, izvolite.
Kolegice i kolege, ja ću se osvrnuti kad je riječ o ovom zakonu o onome što se ovdje navodi kao posljedica ili učinci donošenja ovoga zakona i nadam se argumentirano pokazati kako je u najmanju ruku vrlo dvojbeno, a sasvim sigurno licemjerno dati obrazloženje ovakvo kao što se daje u prijedlogu donošenja ovog zakona. Evo, da kažem o čemu se radi. Prvo, financijski učinci ovoga zakona su nikakvi. U obrazloženju kažete da će odgodom usklađivanja mirovina ostvarit će se određena ušteda u državnom proračunu. Vi ne kažete čak ni kolika ušteda, nego određena ušteda. Ta određena ušteda znači da će toliko manje biti uprihodovano u proračun jer svaka lipa koju umirovljenici dobiju se ne štedi, ne stavlja se na stranu jer oni nemaju što i od čega štediti nego ide u potrošnju. U državi čiji se proračuni, čiji BDP zavisi zapravo o potrošnji ukidati ovakav jedan, ukidati ovu zakonsku obvezu prema umirovljenicima znači ostaviti proračun bez prihoda koji bi se alimentirao iz povećane potrošnje, znači iz PDV-a. Drugim riječima narod kaže – na mostu dobije, na ćupriji uzme. Uzet ćete ovdje, ali nećete dobiti ono što biste dobili potrošnjom. Dakle, financijskih učinaka sasvim sigurno nikakvih neće biti kada je riječ o ovom prijedlogu zakona. U tom smislu on je potpuno bespotreban i pravo je pitanje zašto ga vi predlažete? Očigledno da taj učinak nećete postići pa to vam svaki iole pismeniji ekonomist pa i laik može izračunati da se uštede neće dogoditi. Zar niste imali primjer sa kriznim porezom koji vam je pokazao da ste ono što se uzelo od plaća da se nije dobilo s druge strane u proračun? Pogrešan argument, pogrešan pristup. Socijalni učinci – uzima se siromašnima, onima koji su siromašni da dalje osiromaše. Umirovljenici predstavljaju rizičnu skupinu za siromaštvo u hrvatskoj državi. 800 tisuća umirovljenika prima mirovinu ispod 3 tisuće kuna. Ostaviti ih 3 godine bez usklađivanja to znači uzeti im realno 10% vrijednosti njihove mirovine. To je negdje približno koliko će oni manje uprihodovati od onoga što im zakon jamči. Ovdje je spomenuto, gospodo, '90-ih godina kada su donošeni zakoni kojima se nisu usklađivale mirovine su dovele do toga da je Ustavni sud morao presuđivati, a mi onda u nekoliko zakona, 3 čak zakona, rješavati pitanje toga duga. Razlika između onih i vas je samo u tome što su oni to napravili bez da su išta ikakav zakon pisali, mijenjali, a vi ga mijenjate. I ništa drugo. Vi samo ozakonjujete ono što je '90-ih godina dovelo do stvaranja duga prema umirovljenicima. Ali, nešto u prilog onima. Tih '90-ih godina Hrvatska se naoružavala, bila je u ratu, i umirovljenici su pristajali da se odreknu za neko vrijeme onoga što im je po zakonu pripadalo jer su vidjeli svrhu tog odricanja. Ovoga puta takve svrhe nema. Učinak je taj da ćemo tu ranjivu socijalnu skupinu učiniti još ranjivijom. No, međutim postoji jedna grupa učinaka o kojoj možda ne bih trebao govoriti jer me se ne bi trebala previše ticati ali je ona vrlo zanimljiva i interesantna. Riječ je o političkim učincima ovoga Zakona. Molim vas lijepo, meni se čini da ste vi ovaj Zakon naslijedili očigledno unutar stranačke borbe protiv gospođe KOsor iz naslijeđa Ive Sanadera, on je duboko protiv ove vlasti. Zašto? Prvo zato što gospođa Kosor tvrdi i obećaje da smo na putu izlaska iz krize, da će se povećat PDV, da će porasti plaće, a vi ovdje kažete, ne to se neće dogoditi. Zašto ne vjerujete gospođi Kosor ja to ne mogu razumjeti i njezinim vjerujem iskrenom uvjerenju i naporima da neke stvari poboljša, zašto radite protiv nje. Vaše unutar stranačke sukobe trebali biste ostaviti za stranku. Efekat ovog Zakona, znate koji će biti. Ova vlast je neodgovorna, u vrijeme kada smo imali koalicijskog partnera iz HSU-a među predstavnikom umirovljenika onda smo ..., sada kada ga nema baš nas briga za umirovljenike, to je poruka koja ide do umirovljenika. Hoćete li da to bude politička poruka ove Vlade. Nije pametno. Ova je Vlada licemjerna, ovdje govorite prvo da ćete uštediti, pa onda kažete nije nama do uštede, nama je da se očuva položaj umirovljenika. Koji od tih argumenata vrijedi? Je li to radite da spasite proračun ili to radite da zaštitite umirovljenike? Pa nitko nije toliko malouman da ne prepozna licemjerje u ovakvom jednom obrazloženju. Pravi efekat i učinak je poguban politički učinak je poguban je odašilja krajnje lošu sliku ove Vlade i ja mislim da ta mina koju ste sada podmetnuli gospođi Kosor ovim zakonom jer ništa nećete proizvesti, nije dobro da ide preko leđa umirovljenika. Meni je manje stalo do HDZ-a i vaše Vlade kakav će to dojam ostaviti, to me najmanje brine, ali me brine da svoja unutrašnja prepucavanja i napad na gospođu Kosor preko ovog Zakona obavljate i preko leđa umirovljenika. To nije dobro i zato taj Zakon nećemo i ne možemo ga podržati prvenstveno iz ove dvije grupe, zato što nema financijskih učinaka i zato što ima teške socijalne posljedice i dodatno pogoršanje položaja umirovljenika.
Hvala. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Kada govorimo o ovom zakonu moramo biti posebno osjetljivi jer se radi o grupi ljudi koji imaju najmanje. Milijun i 200 tisuća korisnika koji primaju u prosjeku 2162 kune ili prevedeno 72 kune dnevno i uvijek se treba postaviti pitanje zbog čega i kako se uopće može postaviti obrazloženje da želimo nešto uštediti na konto tih ljudi. Na konto ljudi koji imaju 72 kune dnevno ova HDZ-ova Vlada štedi i radi uštede u proračunu ali ne štedi na drugim stvarima kada treba zadovoljiti određene koalicijske potrebe pa se nekad zastupnici hvale kako su dobili za svoju ruku ovoliko ili onoliko milijuna kuna. To je pohvalno za te zastupnike, ali kada treba dignuti ruku da se umirovljenicima isplati ono što im Zakonom pripada onda je teško tu ruku dignuti. Onda ćemo reći ne njima ne treba jer 72 kune dnevno je dovoljno. E na to ne smijemo pristati i na to SDP nikada neće pristati. A da vam kažem kako se Hrvatski umirovljenici i kako žive u ovih posljednjih 7 godina, dovoljno je vidjeti koliko je pao postotak udjela prosječne mirovine od prosječne plaće. 2003. godine kada se kolega Kunst voli toga prisjetiti je taj omjer bio 44,20% danas je 40,12%, a s obzirom da nemamo još podatke prije ukidanja kriznog poreza vjerojatno je postotak još ispod 40%. Znači radi se o preko 4%-tna poena ili drugim riječima HDZ-ova Vlada da je držala taj trend uzela je prosječnom umirovljeniku svaki mjesec otprilike 250 kuna. Uzela im je 4 dana koja sada imaju da pokriju svoje mjesečne troškove. Znači, po HDZ-u umirovljenik ne treba živjeti 30 dana mjesečno nego 26, a ova 4 dana neka stane u stand by mod i neka živi od zraka i to je ono što HDZ očito poručuje Hrvatskim umirovljenicima. Na žalost tako će se nastaviti dalje dok god se bude politika vodila prema tome koliko ruka treba za proračun i koliko milijardi treba nekome za subvenciju vamo i koliko treba da bi se zadovoljilo određenog zastupnika u bilo kojem gradu ili županiji. Tome treba stati na kraj i treba jasno ovim ljudima reći da su uštede u prošlogodišnjem odnosno sljedećem proračunu napravljene preko njihovih leđa. Hrvatski umirovljenici će nastaviti plaćati ono što su prestali Hrvatski građani plaćati krizni porez, ovaj Zakon je novi oblik kriznog poreza odnosno umirovljenici će harač nastaviti plaćati i dalje. A koliko je to novca, žao mi je što takvu projekciju nismo dobili od Ministarstva gospodarstva, radi se u prosjeku od 70 kuna mjesečno koliko bi bilo da se usklađuje ta mirovina sljedeće godine sa pretpostavljenim porastom plaća, troškova života ili otprilike 850 do 900 milijuna kuna godišnje što bi državni proračun morao isplatiti više Hrvatskim umirovljenicima. Zbilja ogroman iznos, za milijun i 200 tisuća ljudi a kažem poneki zastupnik se zna pohvaliti kako je zaradio 50 ili 100 milijuna kuna za svoju ruku. Znači milijun i 200 tisuća ljudi ništa ne vrijedi, ali jedna rukica vrijedi koliko treba vrijediti. I to je ono što ovdje jasno moramo reći. Nije problem HDZ-ovoj Vladi u dvije godine, na kamate, na zaduženja koja su napravili platiti otprilike milijardu i 600 milijuna kuna više, a u 2011. još milijardu na to, znači 2012. 2,5 milijarde kuna više, to nije problem HDZ-ovoj Vladi ali 800 milijuna kuna uskladiti mirovine, milijun i 200 tisuća umirovljenika je problem. Znači prioriteti koje ste vi gospodo u HDZ-u i koalicijski partneri izabrali su apsolutno krivi i to uvjeren sam vide svi hrvatski građani. Jer da tome nije tako vodili bi više računa o tim ljudima. Nažalost, na kraju se sve svede da platiti moraju oni kojih ima najviše, a najteže žive i za očekivati je da sljedeće godine neće živjeti dobro. Ali je ovdje poruka vrlo jasna, hrvatskim umirovljenicima i svim ostalim koji žive teško od svoga rada, koji ne dobijaju plaće, a rade, kojima plaće nisu dostatne za život, da će se takva situacija i takva nepravda vrlo brzo početi ispravljati i da umirovljenici neće biti ti kada ode ova Vlada koja će nositi teret isključivo ušteda u držanom proračunu koji se može naći i na drugim stavkama. Tako da naravno da kao i ostali kolege iz Kluba zastupnika SDP-a ne mogu podržati ovaj zakon. I mogu reći jedino da je sramotno da ljudi koji imaju najmanje u ovoj Hrvatskoj podnose najveći teret krize i na kraju krajeva žive iz dana u dan sve teže. Hvala lijepo.
Hvala. Dva ispravka, jedna replika. Prvi gospodin zastupnik Josip Đakić.
gospodine potpredsjedniče pa apsolutno je netočan navod kolege Marasa da nečija ruka vrijedi 30, 40, 50 milijuna kuna. Jasno je kao dan da gospođa Adlešić nije apsolutno komunicirala o vrijednosti svoje ruke, nego o vrijednosti projekta koji je nominirala kako bi Vlada Republike Hrvatske pomogla u određivanju toga projekta. Projekti su vrlo bitni za svakoga političara i oni imaju svoju nominalnu cijelu za koju će biti izvedeni. S obzirom da aludirate na umirovljenike sa ovakvim aspektom cijene rukica, ja bih vas pitao koliko ste to upotrijebili proračunskih kuna kada ste kupovali u određenim općinama, gradovima pa i u Saboru podršku u prošlom mandatu?
Gospođa zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dio je ispravio kolega Đakić, a nastavila bih samo s tim da za taj projekt su se svi zastupnici zauzeli druge izborne jedince, a ne samo kolegica. I druga stvar, ispravila bih vašu izjavu da su prioriteti ove Vlade nisu prioriteti građani. Upravo suprotno. Ovim proračunom je Vlada pokazala da su joj prioriteti građani da se u sljedećoj godini moraju osigurati sredstva i za plaće i za mirovine i za socijalna davanja i za rodiljne naknade. A kada ste vi bili kada ste imali deficit 5,2%, što ste onda radili? Za vrijeme vaše vlade vi ste snizavali plaće za 20%, a ova Vlada je onda morala vratiti 6 milijardi kuna nakon presuda koje su određene, jer ste vi protuzakonito radili. I nemojte biti molim vas licemjerni sa ovim vašim izjavama s kojima sudjelujete u ovoj raspravi.
Replika gospođa zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo slušajući cijelo jutro kolege iz SDP-a odlučila sam se dati repliku da mi kolega Maras i na neka pitanja odgovoriti. Današnja rasprava SDP-a u sabornici za mene, a ja mislim i za cijelu hrvatsku javnost nije ništa drugo nego dodvoravanje onima kojima je u ovoj recesijskoj godini najteže. Znači, onim umirovljenicima koji imaju male mirovine, onim ljudima koji su ostali bez posla itd. da ne nabrajam. To je ništa drugo nego dodvoravanje. A zašto? Sada ću potkrijepiti s tim da je to sve tako kako bi tvrdite i govorite, onda vi kolega Maras kao čelni čovjek SDP-a u gradu Zagrebu, ne bi u ovoj situaciji i u ovo recesijsko vrijeme poskupjeli dječje vrtiće do 2 tisuće kuna. Ne bi umirovljenicima jer su vam danas puna usta umirovljenika i žalopojki za umirovljenike ne bi im ukidali besplatan prijevoz u gradu Zagrebu, kolega Maras to je vaša nadležnost i to vi trebate odgovoriti. Danas umirovljenicima u gradu Zagrebu. I isto tako vi ste kada ste bili na vlasti, a to moram ponoviti da se ne zaboravi, vi ste uporno negirali dug umirovljenicima, na čelu sa ondašnjim ministrom gospodinom Davorkom Vidovićem. Rekli ste da tu nema duga umirovljenicima, da je to percepcija takva stvorena u hrvatskoj javnosti. No, vlada HDZ-a kada je preuzela odgovornost itekako je ozbiljno shvatila da je to dug umirovljenicima, i Vlada je ispoštovala i vratila dug umirovljenicima. Kolega Maras isto tako potrebito mi je reći na vašim žalopojkama, zašto vi u gradu Zagrebu ne smanjite prirez 18%.
Dobro.
Da olakšate onima koji imate male plaće. To učinite, onda ću vas i ja ozbiljnije kao zastupnica iz grada Zagreba shvatiti da ipak mislite ozbiljno. Sve ovo prije ovoga je neozbiljno.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Gospođo Šolić, tko je stvorio dug umirovljenicima znaju svi. to su stvorile HDZ-ove vlade '90.-ih godina. Ali kada ste me pitali oko Zagreba mogu vam ovdje reći, poskupiti vrtiće u Zagrebu želi kandidat za predsjednika Republike Hrvatske koji je HDZ podržao u drugom krugu, a SDP grada Zagreba. Možete li malo uvesti reda među vaše kolege tamo?
Svakako.
Dajte malo zvonce upotrijebite.
Nastavite.
Mada će uskoro odzvoniti. A što se tiče SDP-a budite sigurni i ovdje svim građanima možemo poručiti da poskupljenja vrtića u gradu Zagrebu neće biti, dok SDP donosi odluku u gradskoj skupštini. Hvala vam lijepa.
Gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite. Mir, završena je rasprava.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo nakon ovog zanimljivog dijaloga nekoliko riječi o Zakonu o usklađivanju mirovina u razdoblju od 1. siječnja do 31. prosinca 2011. godine što ponavljam i odmah ću reći, znači zakon se predlaže i donosi na određeno vrijeme sa trajanjem do 31.12.2011. godine. Ne treba znači plašit umirovljenike da će on trajati beskonačno dugo. Aktualna vrijednost mirovina mijenjala se do sada dva puta godišnje i usklađivala se s rastom plaća i potrošačkih cijena. Radilo se do ove godine isključivo o mogućnosti da se povećaju mirovine. A kako smo čuli iz obrazloženja državnog tajnika, da je ostao na snazi takav način usklađivanja mirovina tijekom 2010. godine zbog pada indikatora, promjene indikatora na dolje i plaća i potrošačkih cijena mirovine bi doživjele umanjenje od 0,05%. Znači nije isključivo mogućnost povećanja nego u slučaju promjene indikatora i mogućnost smanjenja mirovina do čega zbog zakonskih izmjena tijekom 2010. godine nije došlo. Usklađenje je obustavljeno u 2010. i ovim zakonom se nastavlja u 2011. godini, a sve temeljem Programa gospodarskog oporavka, ograničenja rasta rashoda u državnom proračunu i proračunskim korisnicima. Privremenom obustavom usklađivanja rasta mirovina predviđa se mogućnost određenih ušteda u državnom proračunu u slučaju da indikatori koji su vezani uz rast mirovina, usklađenje mirovina dožive rast, a radi se znači o plaćama i potrošačkim cijenama. Nema znači pada u slučaju pada plaća, nema pada mirovina u 2011. u slučaju pada potrošačkih cijena, a Vlada je osigurala u proračunu za 2011. godinu dostatna sredstva za nastavak redovite isplate mirovina hrvatskim umirovljenicima. Netočna je teza da Vlada štedi na ovakav način na onim najugroženijim kategorijama našeg stanovništva, jer vidjeli smo iz pokazatelja za 2010. godinu da su usklađenja i … [[Govornik se ne razumije.]] da ne bi došlo definitivno do nikakvih ušteda u državnom proračunu. Treba na kraju reći i ponovit ono što se iz rasprave vidi, da Vlada ima jedan socijalno osjetljiv stav prema umirovljenicima i to je pokazala već tamo 2004. godine da se odvažila za razliku od SDP-ove Vlade da krene sa povratom duga umirovljenicima i uspješno taj program i nastavlja. To hrvatski umirovljenici jako dobro znaju, a poruka koju SDP šalje hrvatskim umirovljenicima unazad nekoliko mjeseci je upravo sljedeća SDP će napraviti bolne rezove za koje ova Vlada kao nema snage, a to znači ili smanjenje mirovina i plaća ili dolazak Međunarodnog monetarnog fonda u Hrvatsku. To hrvatski građani slušaju, to hrvatski građani znaju, a svi jako dobro znamo što bi se dogodilo da SDP dođe na vlast, da povuče te bolne rezove, a bolni rezovi su na takav način mogući jedino smanjenjem mirovina, smanjenjem plaća ili dolaskom Međunarodnog monetarnog fonda. Hrvatska demokratska zajednica i ova Vlada šalju potpuno drugačiju poruku hrvatskim umirovljenicima, nastavit će se sa redovitom isplatom mirovina kako do sada tako i ubuduće za što su osigurana sredstva u proračunu za 2011. godinu i u potpunosti će se izvršiti povratak duga umirovljenicima. Evo tu su dvije potpuno različite poruke, a vidjet ćemo koju poruku će hrvatski umirovljenici prihvatiti na godinu kad budu redoviti parlamentarni izbori. Zahvaljujem.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo kolega, točno je da Vlada daje maksimum u ovom trenutku umirovljenicima koliko može s obzirom na broj zaposlenih i s obzirom na broj umirovljenika. I sve priče oko zadržavanja ili povećanja mirovina, dakle prije svega povećanja mirovina stvarno su dodvoravanje umirovljenicima i to je točno. Dakle, čista predizborna politika, to je jasno. Pa i oni koji su do neki dan zagovarali dolazak MMF-a, Međunarodnog monetarnog fonda sad ga se odriču. Nije točno da mi njih prizivamo i ako prizivanje MMF-a znači uskraćivanje prava i umirovljenicima, isto tako i zaposlenicima. Dakle niže plaće, niže mirovine, manja socijalna davanja i maksimalna štednja. Pa imamo već i, evo slušam danas i sindikaliste koji jasno demagoški tvrde isto da bi trebalo snizit hitno poreze jer smanjenje poreza zapravo povećava konkurentnost i povećanja plaća zaposlenih. Dakle, ako smanjimo poreze bit će normalno problem sa isplatama sve veći i veći, a to nikog ne brine jer svi ovi koji pričaju su izuzetno dobro plaćeni. Hvala.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolega 100% ste u pravu. Danas u Hrvatskoj je gotovo svaki drugi stanovnik vrhunski ekonomski stručnjak, evo to slušamo i danas iz redova nekih tzv. stručnjaka za povećanje prihoda, smanjenje troškova u državnom proračunu, ali činjenice govore potpuno drugačije. Sutra ćemo izglasat proračun koji osigurava u potpunosti redovitu isplatu mirovina hrvatskim umirovljenicima, sutra ćemo izglasati proračun koji u potpunosti osigurava sredstvu za isplatu plaća. Sutra će biti izglasan proračun koji u potpunosti sve socijalne potrebe hrvatskih građana, od djece, rodilja, svih ostalih kategorija onih najosjetljivijih zadovoljava, osigurava se dovoljno sredstava znači za upravo one najugroženije kategorije stanovništva Republike Hrvatske. Očekivani gospodarski rast, očekivana provedba Programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske daje nam mogućnost da u narednoj godini razmišljamo i o povećanju određenih izdataka u državnom proračunu upravo za te najosjetljivije kategorije stanovništva, a daj Bože da do toga dođe što mi barem na ovoj strani vjerujemo. Sigurno da može doći do promjena i ovog zakona i do ponovnog usklađenja mirovina hrvatskim umirovljenicima. Hvala.
Gospodin zastupnik Luka Denona, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo već neko vrijeme imamo raspravu i šaljemo poruke oko jednog zakona koji je dotaknuo najosjetljiviju populaciju naših građana na način da im se onemogućuje da se uskladi rast mirovina sa troškovima života, da je skratim priču. Očito je da je obrazloženje koje smo dobili za ovakav jedan zakon, pretpostavka bi bila da ćemo u sljedećim danima imati još nekoliko zakona u ovom Hrvatskom saboru koje će onda ograničiti ili zamrznuti rast plaća da se to ne događa i koji će naravno zamrznuti i potrošačke cijene da se i one ne dižu. Jer ako je tako onda bi to trebalo zaista napraviti da je ova Vlada i uvjerljiva. Ali poslali smo i nekoliko poruka. Poslali smo poruku da, ovih dana čitamo, slušamo opravdani ili neopravdani optimizam u kako sam ja barem shvatio u post kriznom razdoblju što znači da će u 2011. godini prema Vladi HDZ-a očito biti bolje. A kako Vlada ovim Zakonom sama sebi ne vjeruje da će biti bolje, onda je eto našla način da ono što penzionerima pripada a to je da im se barem za one troškove života i rast potrošačkih cijena koji jeste evidentan da se barem u tom dijelu malo to uskladi da mogu lakše preživjeti tu 2011. Očito je da Vladi HDZ-a ni to nije na pameti. Ali im zato šaljemo poruku s ove strane sabornice da je to socijalna osjetljivost, pa evo penzioneri koji nas danas gledaju neka se uvjere koja je to socijalna osjetljivost vladajuće koalicije koja ne želi, ne želi uskladiti mirovine sa porastom cijena koji pitam penzionere koji nas sada gledaju da li oni znaju da su porasle cijene? Pa naravno da znaju, svaki dan idu u dućan i znaju da su cijene porasle, a da im se mirovine nisu i neće izjednačiti sa tim porastom cijena. Tko je za to kriv? Pa evo čujemo ponovno s ove strane sabornice da je za takovo stanje otprilike eto kriva Račanova vlada. Znači, pokazuje se da je dva mandata HDZ-ove Vlade nesposobno da penzionerima osigura dostojnu mirovinu na način da mogu od te mirovine živjeti. Što će sad s ovim prijedlogom zakona dobiti? Pa dobit će se u obrazloženju tako kaže, u praksi je to usklađivanje stanovito povećanje mirovine i to bi bilo stoga jer su ekonomski pokazatelji, rast plaće i potrošačkih cijena su bili u porastu. Ali kako to očito nije dobro za penzionere da im se uskladi onda se tvrdi da će se odgodom ovog usklađivanja u 2011. godini ostvarit će se određene uštede u državnom proračunu, što znači da Vlada HDZ-a licemjerno tvrdi da će ipak biti tog porasta cijena, da će se taj dio novac koji je zbog tog, zbog ovog Zakona trebao biti isplaćen našim penzionerima neće biti i da će to onda biti ušteda u proračunu Republike Hrvatske. Pa zaista, ako u ovakvim teškim, kriznim vremenima štedimo na penzionerima onda vi to nazivate socijalna osjetljivost. Ja to ne bih tako nazvao. Rekao bih da je to krajnje licemjerno i da za to malo novaca koliko je trebalo penzionerima uskladiti mirovine ova država zasigurno ne bi propala i neka sredstva bi se negdje drugdje našla da bi se to ostvarilo. Čujemo naravno i poruke da je proračunom osigurana i mirovina i mirovine i plaće. Naravno da, male mirovine i manje plaće. Neće biti porasta mirovina. Znači to vam je evo penzioneri osigurano ovim proračunom. Osigurano je to milijun i 250, milijun i 300000 penzionera koliko ih imamo. Osigurano je negdje 250000 državnih službenika koliko ih imamo. Ali onom drugom milijunu ili ne znam koliko zaposlenih koji rade u realnom sektoru ova Vlada to nije osigurala. Znači, ova Vlada brine samo za jednu trećinu svojih građana, a ne brine za sve svoje građane. Ja sam pretpostavljao da je ova Vlada svih građana, a ne samo jednih građana. I naravno, da bi se te penzije ostvarile ili isplatile, da bi penzioneri to mogli dobiti čujemo i znamo da je u proračunu predviđena stavka zaduženja kredita, izdavanja obveznica, kredit koji netko mora vratiti. Pa eto, dodvoravajući se na taj način penzionerima dat ćemo vam sigurno mirovine, pa makar one bile i male, pa makar od njih ne možete dobro živjeti ili nećete moći preživjeti jer vam nećemo uskladiti te mirovine sa porastom troškova šaljemo još jednu poruku. Stavljamo na teret tih naših roditelja i naših djedova i baka, stavljamo im na teret da imaju grižnju savjesti. Jer taj dug netko mora vratiti. Taj dug morat će vraćati njihovi unuci i stavljamo im tu grižnju savjesti na ramena, da svojim unucima kažu vi ćete to morati vratiti, jer da bi mi mogli danas to dobiti. To znači da jedemo svoju budućnost, a to baš i nije nekakva perspektiva za građane Republike Hrvatske. I naravno čuli smo oko duga, pa ne bih ja oko duga govorio tko ga je stvorio, pa tko ga je vratio i tko je trebao taj dug vratiti. Ali smo čuli da je i nesrazmjer između penzionera i radno sposobnih, takav kakav je, da on naravno nije dobar i da zbog toga što i malo ljudi radi, a ima previše penzionera i zbog toga je situacija takova kakova je pa su mirovine male, takve kakve jesu. E sad pitanje je čija je bila zadaća da taj odnos promijeni? Račanove vlade. Dvije uzastopne vlasti HDZ-a su trebale naći načina i otvoriti prostor da se ponudi nekakvo novo zapošljavanje, da ima više zaposlenih građana u Republici Hrvatskoj koji bi onda plaćali svoje doprinose i poreze na način kako to u svim državama svijeta postoji. Ali gleda čuda i ovo malo zaposlenih koji rade čuli smo da ne plaćaju niti poreze, niti doprinose. Tko je to omogućio tim poslodavcima da to u ime tih građana ne plaćaju ovoj državi i da onda i u mirovinskom i u drugim sustavima ima manje novaca. Ja sam siguran da je to Račanova vlada kriva za to zašto što je učinila što ova vlast i ona Vlada nisu bile u stanju srediti sustav na način da poduzetnici koji se ne pridržavaju pravila, zakona i ne plaćaju doprinose i ne plaćaju PDV da budu jednostavno zatvoreni, da jednostavno budemo krivično gonjeni da budu zbog toga. Ali eto ova HDZ-ova vlast misli da to nije tako dobro jer u svakom slučaju najlakše je krivit onih kojih više nema, a dva mandata nećemo tako lako zaboraviti. I eto, na kraju pitanje se postavlja hoće li ovim zakonom činimo sve na dobrobit naravno svojih građana, pa tako i umirovljenika i penzionera. Hoće li ovim Zakonom penzionerima biti bolje? Naravno da neće, pa unatoč tome što vam HDZ želi dobro vama bolje biti neće.
Hvala. Pozivam zastupnice i zastupnike koji nisu u dvorani da uđu u dvoranu jer ćemo u 13,00 sati dopuniti dnevni red ove sjednice, pa molim zastupnice i zastupnike da počnu ulaziti u dvoranu. Četiri ispravka netočnog navoda. Prva gospođa zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ispravila bih navod kolege koji je rekao da HDZ-ova Vlada sama sebi ne vjeruje da će biti bolje. Potpuno netočno. Ova Vlada zaista vjeruje da će biti bolja, a osim toga ima već i pokazatelje. Evo reći ću vam, u subotu sam bila sa premijerkom u Velikim Zdencima gdje se vidjelo da je proizvodnja povećana, da je povećan izvoz u Sloveniju 50%, u Makedoniju, Srbiju, na istok, da je dobila broj za povećanje izvoza u zemlje Europske unije, a osim toga ako ste vidjeli u drvnoj industriji je trgovinska bilanca povećana na 170 milijuna dolara, lani je bila 30 milijuna, povećan je izvoz za 12% namještaja, itd., itd. A osim toga imate izjavu gospođe voditeljice misije MMF-a na koji se toliko pozivate, gospođe Mulgasove, koja je pozdravila zamrzavanje proračunskih rashoda u idućih dvije godine, pozdravila donošenje Zakona o fiskalnoj odgovornosti, isto je dala potporu programu gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske, istaknuvši da je već sada se vide neki od efekata provedenih mjera i dodala da treba ustrajati na njegovom provođenju jer se to upućuje da Vlada ide u dobrom smjeru. Prema tome ova Vlada zaista ima nade, ima programa i bit će bolje.
Hvala. Imamo ispravak dalje gospođa Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo netočan je navod kolege koji kaže ako štedimo na penzionerima to je licemjerno. To je netočno, jer kolega proračun za 2011. godinu osigurava za naše umirovljenice i umirovljenike 136 milijuna kuna više negoli 2010. godine, a broj novih, novopridošlih umirovljenika će biti neznatno veći, procjene su da će biti svega za nekih 2 tisuće. Proračun za 2012. godinu viši je za 204 milijuna kuna, a za 2013. godinu za nešto malo manje od 690 milijuna kuna više. Hvala lijepa.
Također ispravak, gospodin Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Denona je rekao da ova Vlada brine samo o jednoj trećini svojih građana, a ostale dvije trećine ne brine. To je apsolutno netočno. Dakle ova Vlada brine o svima da dobiju dostupnu i kvalitetnu zdravstvenu zaštitu. Podsjetite se samo prije kratkog vremena u velikoj Americi koliki su problemi bili glede organiziranja zdravstvene zaštite za sve. Naravno da ova Vlada brine i onim ugroženijima, pa u proračunu za sljedeće godine na socijalnoj poziciji nisu sredstva smanjena. Naravno da brine i o umirovljenicima i brinula je, kada se vratio dug umirovljenicima, ali ovaj narod pamti ona vremena kad su smanjivane plaće i medicinskim sestrama i liječnicima, i nastavnicama i svima ostali. Treba uvijek malo preispitati svoju savjest. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak gospodin Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kaže kolega Denona da mi s ove strane vjerojatno misli na nas krivimo one kojih više nema, misleći pri tome vjerojatno na pokojnog premijera Račana. Netočno kolega. Mi ne krivimo nikoga, mi govorimo ono što je bilo za vrijeme vladavine SDP-a, govorimo o tome da u tom vremenu niste smogli snage ni načina za povrat duga umirovljenicima, govorimo o SDP-u koji je do jučer zagovarao bolne rezove, a danas se više toga ne sjeća, a što bi značilo automatski i smanjenje mirovina.
Hvala. Dame i gospodo zastupnici, zamolili smo klubove da se organiziramo kako bi u 13 sati izvršili dopunu dnevnog reda. Imamo predloženih 7 točaka, pa molim klubove da se pobrinu kako bi barem imali nužni kvorum oko proširenja dnevnog reda. Zbog toga ću sada, nastavit ćemo raspravu o ovoj točki, dok se ne ukaže kvorum, pa ćemo onda prekinuti i dopuniti dnevni red. Evo molim gospođu Nadicu Jelaš, izvolite, za raspravu.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pokušat ću maksimalno skratiti svoju raspravu o ovom zakonskom prijedlogu, obzirom upravo na dopunu dnevnog reda. Dakle ovaj zakonski prijedlog o odgodi usklađivanja mirovina u 2011. godini je zapravo najdirektnija kompromitacija Vladinih uvjeravanja da se program gospodarskog oporavka ostvaruje i da ćemo u 2011. godini imati gospodarski rast. Sutra će se eto izglasati i državni proračun za 2011. godinu, koji je upravo temeljen na procijenjenom, odnosno predviđenom gospodarskom rastu od 1 i pol posto. Dakle u proračun je Vlada ugradila optimizam gospodarskog rasta, uvjeravala nas da su i plaće i mirovine sigurne, a istovremeno eto stavlja u proceduru jedan zakonski prijedlog koji ide za tim da se mirovine ne usklađuju, dakle da ne rastu. Jer ako će već u prvoj polovini 2011. godine biti gospodarskog rasta, to znači da bi trebale rasti i plaće, a onda bi se po člancima 81. i 86. Zakona o mirovinskom osiguranju trebale dakako usklađivati i mirovine. Naime prema spomenutim člancima 81. i 86. mirovine se usklađuju s ekonomskim kretanjima, i to na način da se njihova vrijednost mijenja dva puta godišnje, i to po formuli polovica rasta bruto plaća i polovica rasta potrošačkih cijena, s tim da su potrošačke cijene mjerilo inflacije, i sve se to dijeli s dva. Na žalost ovim zakonskim prijedlogom onemogućava se usklađivanje mirovina s rastom plaća, s obrazloženjem, a ja bih rekla pod izgovorom da se time osigurava da mirovine neće padati. Dakle pod krinkom čuvanja postojeće razine mirovina, ovim se zakonskim prijedlogom zapravo čine dvije stvari. Prvo Vlada priznaje da ne vjeruje u ono što govori, dakle u gospodarski oporavak i gospodarski rast, i drugo umanjuju se mirovine. Zašto kažem da se mirovine smanjuju, unatoč tome što ih se ovim zakonom želi zaštititi upravo od smanjivanja? Zato što će u međuvremenu sigurno porasti i cijene struje i cijene grijanja, to se zasigurno više neće moći niti spriječiti, niti prolongirati, a to će generirati ukupni rast troškova života, pa ako i ne bude rasta bruto plaća, biti će sigurno rasta potrošačkih cijena, a kako se mirovine usklađuju po dvije varijable, dakle po rastu plaća i po, druga su potrošačke cijene, mirovine bi se trebale usklađivati barem po toj jednoj varijabli, dakle po osnovu rasta potrošačkih cijena da bi se time očuvala njihova realna vrijednost na današnjoj, odnosno postojećoj razini. Može li se zapravo garantirati da neće biti rasta struje i da neće biti rasta plina, jer samo u tom slučaju bi ovaj zakonski prijedlog imao smisla. I da zaključim, neusklađivanjem mirovina tri godine zaredom, prosječna mirovina koja sada iznosi negdje oko 40% prosječne radničke plaće, mogla bi pasti na 39% radničke plaće, pa i niže. A podsjećam da je još 2004. godine upravo ova vlast obećavala da će prosječna mirovina doseći 50% prosječne mirovine zaposlenih, a u perspektivi i 70%.
Hvala lijepa. Evo, sad ćemo prekinuti nakratko. Hvala lijepo, idemo dalje. Još imamo jednu raspravu u okviru ove točne dnevnog reda o usklađivanju mirovina. Gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite gospodine Hrelja.
Hvala gospodine predsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Ja se ne bih upustio u ovu prethodnu raspravu, optuživanje jedne strane na račun druge jer to nema zaista smisla, ali je činjenica da ni jedan mirovinski sustav na svijetu ne može progutati stihiju kakvu je Hrvatska imala na tržištu rada i sve stečajne kuge i svi promašaji i utjecaji naravno globalne krize, koji utječu na gospodarstvo Hrvatske. Trenutna situacija u mirovinskom sustavu je veoma dramatična, naime, do 2000 kuna mirovine prima 564 tisuće 282 umirovljenika što je 51% od svih umirovljenika i njihova prosječna mirovina iznosi 1266 kuna ili 23,48% prosječne plaće. Do 3000 kuna mirovinu prima 871 tisuća 806 umirovljenika što je 78,86% svih umirovljenika i njihova prosječna mirovina iznosi 1683 kune što je 31,2% prosječne plaće. Podsjećam da prema Svjetskoj banci prag siromaštva u Republici Hrvatskoj predstavljaju primanja manja od 22 tisuće 146 kuna godišnje, odnosno 1845 kuna mjesečno. U ovakvom trenutku, u ovakvoj situaciji u mirovinskom sustavu jer ovo je vrlo svježi podatak iz listopada 2010. godine pred nas u Hrvatski sabor dolazi Prijedlog zakona o odgodi usklađivanja mirovina u razdoblju od 1. siječnja do 31. prosinca 2011. godine koji kaže u svom obrazloženju da se u slučaju negativnih trendova plaća i potrošačkih cijena umirovljenicima se jamči zadržavanje mirovina u postojećoj razini. Ne može se tek tako preći preko takve konstatacije a da se pri tome ne kaže da je u proteklih 10 godina zahvaljujući Švicarskoj formuli plaća rasla za 10% više u odnosu na mirovine, odnosno rast plaća od 1. siječnja 1999. godine do 31. prosinca 2009. znači za 10 godina rast plaća je iznosio 61,30%, rast mirovina iznosio 51,40% znači ta je švicarska formula stvorila zaostajanje mirovina za plaćama za punih 10%. Prema tome, naravno da je ta švicarska formula vrlo nepovoljna za umirovljenike, zbog toga što nema ponderiran indeks rasta troškova, rasta potrošačkih cijena, jer što umirovljenicima znači smanjenje cijene automobila ili neke luksuzne robe. Činjenica je da je u proteklih godinu dana da su cijene ulja i masti porasle za 12,7%, voće je poraslo za 8,6%, povrće za 7%, najamnine su porasle za 5,6%, održavanje stana i kuće za 2,1%, voda i razne komunalne usluge za 3,7%, gorivo i energija, struja, plin itd. 8,9%, zdravstvo, farmaceutski proizvodi 2,1%, zubarske usluge 4%. Dakle, u ovom dijelu je koncentrirana najveća potrošnja umirovljenika i rast potrošačkih cijena bi trebao biti ponderiran prema strukturi potrošnje umirovljenika. Ono drugo na što bih se osvrnuo da činjenica rok važenja ovog zakona nije onako kako piše. Ovaj zakon odgađa usklađivanje mirovina na punih 18 mjeseci. Naime, usklađivanje mirovina se događa u proljeće dakle u ožujku i rujnu za prethodne periode od 6 mjeseci, što znači da usklađivanja u ožujku prema odredbama ovoga zakona i Zakona o mirovinskom osiguranju, usklađivanja u ožujku 2012. neće biti, nego će tek u rujnu 2012. biti prvo usklađivanje. Upravo zato je klub HNS i HSU-a predložio amandman radi sprečavanja veće štete umirovljenicima, da rok važenja ovog zakona bude od 1. siječnja 2011. do 30. lipnja 2011. godine, jer tada bi umirovljenici imali prvo usklađivanje u ožujku 2012. godine. To bi onda odgovaralo nazivu ovog zakona. Dalje, Vlada tvrdi da je osigurala više novaca u proračunu, a to nešto više novaca znači osigurala je više od 200 milijuna kuna više u proračunu za 2011. godinu u odnosu na 2010. godinu. Ali uvažene kolegice i kolege, ja vas uvjeravam da to više ustvari znači manje. Kako to? Naime, to su sredstva koja su predviđena za godišnji porast umirovljenika, dakle korisnika mirovina, koji nije na razini kako kaže moja kolegica Neda 2 tisuće godišnje. To je na malo većoj razini, ta razina je negdje od 15 do 25 umirovljenika godišnje, to je prirast umirovljenika u Mirovinski fond s time da otprilike govoriti u ovim ciframa. Imamo 50 do 65 tisuća novih umirovljenika ovisno o godini, ovisno o događanjima u mirovinskom sustavu, a negdje od 35 do 40 tisuća umirovljenika godišnje umire. S time što novi umirovljenici u sustavu nose manje mirovine, pa to automatski znači da će mirovina na godišnjoj razini, prosječna mirovina pasti bez ovog usklađivanja za negdje između 10 i 15 kuna u prosječnoj mirovini. Zablude su kada kažu udio mirovine u prosječnoj plaći raste. Da. raste jer pada plaća. Kažu, trošak je velik, udio mirovine u bruto društvenom proizvodu raste. Da, ali ne zbog toga što raste mirovina nego zbog toga što bruto društveni proizvod pada. I vrlo je interesantna činjenica, Vlada daje najviše što može u ovom trenutku. Nisam siguran, jer ukoliko bi se radila indeksacija na razini prošle godine ona bi bila između 0,5 ili 1%, a to je od 200 do 350 milijuna kuna na razini godina, a to nije tako strašan novac koji Vlada ne može naći, jer nađe za puno bezazlenije stvari od umirovljeničkog standarda Prema tome, HSU-a odnosno HNS-a neće podržati ovaj zakon, a toplo bih preporučio da unatoč tome što nećemo podržati ovaj prijedlog zakona, da usvojite ovaj amandman koji točno govori da će se zamrzavanje mirovina održati na godinu dana, jer u protivnom će to doista biti 18 mjeseci. A da je to istina, to govori i usklađivanja u rujnu 2009. godine, jer je Zakon o krinom porezu stupio na snagu u srpnju. No, usklađivanje se je moralo provesti zbog toga što se usklađivanje odnosi na prethodni period od 6 mjeseci, dakle prethodni polugodišnji period. Zato toplo vam preporučam da u cilju naziv zakona odgovara istini, da prihvatite ovaj amandman. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Gospodine zastupniče spominjali ste ove korekcije cijena na više. I ovako ste ih nabrajali redom, prehrana 12, 13, voće 8, povrće ne znam koliko, najamnine, kuća, gorivo itd. Ali da budem ciničan, zašto se brinuti? Zašto bi nas brinulo što će struja, TV pretplata poskupjeti? Što će to penzionerima, pa oni ionako samo gledaju Fazlinovića i van toga gotovo ništa. Zašto se brinuti što će poskupjeti plin? Pa ne trebaju se oni grijati. Zašto se brinuti što će poskupjeti kruh, stanarina? Ne ona neće, tu ih je Tito spasio, sagradio im je 400 tisuća stanova koje su mogli otkupiti za vrijeme Tuđmana. Zašto bi vozili kada će recimo i benzin poskupjeti itd. Jasno sve će poskupjeti, ali ako hoće, a hoće, a toga smo svjesni, onda neka vladajuća većina prestane obmanjivati javnost da je opozicija ta koja bi korigirala penzije na dolje a oni kao sve čine da se to ne dogodi. Istina je, usuđujem se čak i kazati, u daleko većem problemu od samih umirovljenika koliko god je njihov položaj nezahvalan, danas su oni koji rade u realnom sektoru. Mi smo pred godinu dana imali milijun 524 tisuće 360 njih koji su bili u radnom odnosu. Danas ih je milijun 422 tisuće 536 ili u godinu dana ova zemlja izgubila je 101 tisuću 824 radnika. Znači to je onaj problem koji generira kasnije i položaj ljudi koji primaju plaću u javnom sektoru, koji generira standard pojedinih institucija, a i mase od 1 milijuna 180 tisuća umirovljenika.
Hvala. Odgovor, gospodin Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Kajin, ma naravno dijelim vaše mišljenje, vi ste to malo cinično prikazali, to je skroz u redu. Mislim nije se u redu na taj način šaliti sa našim umirovljenicima koji doista teško žive. Ali znate, umirovljenici su u proteklih 10 godina imali samo dva perioda usklađivanja mirovina i to u 2004. i u prvoj polovici 2005., dobra usklađivanja jer su tada mirovine pratile rast plaća, a i bio je dobar rast plaća. Sve ostalo nije pratilo rast plaća i uvijek su umirovljenici u tom dijelu bili u minusu. Da ne treba vjerovati obećanjima, tu se ja potpuno slažem sa vama jer na kraju krajeva ja sam to osjetio na svojoj koži. 2003. kad smo potpisivali koalicijski sporazum premijer, tadašnji kandidat za premijera gospodin Sanader je velikodušno ponudio umirovljenicima da ćemo dugoročno doći na prosječnu mirovinu koja će biti 75% prosječne plaće. Međutim, to ćemo izgleda dočekat kad na vrbi rodi svirala. Prema tome, neumjesno je umirovljenicima obećavati i od buduće vlasti i od sadašnje vlasti da će se učiniti koraci preko noći i da će se taj standard moći tako lako povećati. Vi dobro znate kao i ja da je jedina dobra, stabilna mirovinska politika politika pune zaposlenosti, a upravo tu u novom zapošljavanju vidim najmanje pomake u našoj dragoj Hrvatskoj.
Hvala. I zaključno u ime predlagača, državni tajnik gospodin Krešimir Rožman. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Osvrnut ću se samo na dvije stvari. Dakle, ovaj zakon završava, njegova primjena završava 31. prosinca iduće godine, 2011. godine, dakle 2012. on više nije u primjeni i nastupa primjena članaka Zakona o mirovinskom osiguranju i ne vidim nikakve zapreke da se tada 2012. ne bi moglo raditi usklađivanje mirovina temeljem Zakona o mirovinskom osiguranju, nakon što ovaj privremeni zakon 31. prosinca prestane važiti. I druga stvar koju bih htio spomenuti, pitanje ustavnosti koje je bilo spominjano. Ovdje se radi o zakonu, posebnom zakonu sa privremenim važenjem i dakle nikakvo pitanje ustavnosti tu se ne može dovest u pitanje jer kako je to jednim zakonom, to je Zakon o mirovinskom, neko pravo dato tako se tim zakonom pravo mijenja. Ovdje se ne radi o stečenim pravima. I na koncu, završno bih rekao ovo je jedan težak zakon, nepopularan zakon, ali upravo zato jedan odgovoran zakon koji se treba donijeti i predlažem da se usvoji. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi gospodine državni tajniče, ja samo znam kako je 2009. kad je donijet Zakon o kriznom porezu koji je isto imao odgodu usklađivanja, kako se on primjenjivao. Poučeni tim iskustvom dali smo prijedlog amandmana. Ako vi tvrdite da će biti ovako kako ste vi rekli ja vas molim da to upišete u završne odredbe ovog zakona amandmanom Vlade i mi ćemo naš amandman povući. Ali nek to piše explicite u ovom zakonu da će prvo usklađivanje biti u ožujku 2012. godine. Ako ne, svatko će tumačit, bez obzira koja će vlast tada biti, svatko će tumačit onako kako govori Zakon o mirovinskom osiguranju, a on usklađuje za period 6 mjeseci unazad, a u tom vremenu nema usklađivanja mirovina. Prema tome, imate vremena, razmislite još jednom.
Hvala. Imamo još jedan ispravak, gospodin Davorko Vidović. Izvolite.
Na tragu što i kolega Hrelja kaže, molim vas, mi smo donijeli Zakon o državnom proračunu u kojem se planiraju i rashodi za 2012. godinu gdje tih sredstava nema. Prije će se zaključiti da će se to nastaviti dakle primjena ovog zakona i u godini iza toga. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Apsolutno, zato ovaj amandman ili nekakvo razmišljanje na ovom tragu bi bilo svakako poželjno i dobrodošlo.
Hvala. Dame i gospodo, zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o odgodi usklađivanja mirovina u razdoblju od 1. siječnja do 31. prosinca 2011. godine, bio je hitni postupak, P.Z. br. 644, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika IDS-a i Klub zastupnika HNS-a, HSU-a. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Ministar Popijač. … /Buka u dvorani./… Amandmani gospodina… … /Buka u dvorani./… Imamo amandman Kluba zastupnika IDS-a na članak 1.
Amandman se ne prihvaća.
Amandman se ne prihvaća. Klub zastupnika IDS-a, nema nikoga. Tko je za ovaj amandman Kluba zastupnika IDS-a molim da digne ruku. Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. I drugi amandman na članak 2. istog kluba.
Amandman se ne prihvaća.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a, amandman na članak 1.
Također, amandman se ne prihvaća.
Hvala. U ime kluba? Glasovanje?
Kad se kaže da se ne prihvaća valjda postoji nekakvo pravilo da se kaže zašto.
Oprostite, nisam vidio da ste se vratili. /Smijeh./
Kupit ćemo vam naočale, gospodine ministre.
Evo ministar će dopunit svoju…
Dakle vi ste, u biti vašim amandmanom u jednom dijelu i prihvatili ovaj zakon, ali ste predvidjeli skraćenje roka. Iz razloga što u tom kontekstu sam zakon ne bi polučio predviđene efekte predlažemo da se amandman ne prihvati.
Hvala. Gospodin zastupnik Beus Richembergh.
Molim glasovanje o ovom amandmanu.
Tko je za ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Hvala lijepo ministre. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o odgodi usklađivanja mirovina u razdoblju od 1. siječnja do 31. prosinca 2011. godine. Molim uključimo se i glasujmo o predloženom konačnom prijedlogu zakona. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 82 glasa za, 2 suzdržana i 34 protiv.
Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem i molim vas da prihvatite jednu nužnu izmjenu, a to je da prvo krećemo sa točkama 6., 7. i 8., a iza toga ćemo onda ići sa 4., 5. i 9. Pa ako smo se oko toga složili onda krećemo sa točkom - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 648 - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 649 - Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu, hitni postupak, prvo i dugo čitanje, P.Z. br.650 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski propisi rasprave u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnosit do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb i Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Dražen Jurković, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupnici. Dopustite sa nekoliko riječi da obrazložim prijedloge ovih zakona. Naime, prijedlozi i donošenje ovih izmjena Zakona o zdravstvenoj zaštiti je u cilju provedbe Antirecesijskog programa Vlade Republike Hrvatske, naime točnije zaključaka od 23. srpnja 2010. godine o reorganizaciji agencija, zavoda i fondova te se slijedom toga u prijedlogu izmjena i dopuna ovoga zakona predlaže proširenje djelatnosti Hrvatskog zavoda za toksikologiju, s obzirom da se predlaže da se Hrvatska agencija za borbu protiv dopinga u športu pripoji Hrvatskom zavodu za toksikologiju. Također, prijedlogom ovoga zakona se predviđa i spajanje Hrvatskog zavoda odnosno pripajanje Hrvatskog zavoda zaštite na radu Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje te isto tako da zavodi za hitnu medicinu jedinica područne regionalne samouprave preuzmu radnike, preuzmu prostor i opremu koje su do sada koristili timovi hitne medicine u jedinicama područne ili regionalne samouprave. Naime, vama je poznato da je jedan od bitnih dijelova reforme zdravstvenog sustava i reforma hitne medicinske pomoći gdje Ministarstvo zdravstva odnosno Vlada Republike Hrvatske u suradnji sa Svjetskom bankom treba ovaj projekt i dovršiti, a do 2011. dakle do kraja 2011. godine sve županije, odnosno svaka županija treba imati i formiran zavod za hitnu medicinu. Dakle, formira se 20 zavoda za hitnu medicinu, hitnu medicinsku pomoć u cilju izjednačavanja standarda hitne medicinske pomoći na području cijele Republike Hrvatske jer organizacijski oblici su danas prilično neujednačeni. U velikim gradovima Zagreb, Rijeka, Osijek i Split imamo ustanove za hitnu medicinsku pomoć. U velikoj većini županija imamo i timove koji provode hitnu medicinsku pomoć, a u ostalom dijelu Republike Hrvatske imamo liječnike primarne zdravstvene zaštite koji u obliku pripravnosti i dežurstva provode hitnu medicinsku pomoć. Isto tako ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona se daju ovlasti upravama domova zdravlja i lokalne zajednice da raspolažu sa eventualnim viškom prostora. Naime, predviđa se da dom zdravlja na temelju odluke Upravnog vijeća može poslovni prostor dati u zakup pravnim i fizičkim osobama za obavljanje zdravstvene djelatnosti u mreži javne zdravstvene službe. Isto tako predviđa se da na temelju odluke Upravnog vijeća, a uz suglasnost osnivača može dom zdravlja dati u zakup poslovni prostor za obavljanje zdravstvene djelatnosti izvan mreže javne zdravstvene službe, a na temelju odluke Upravnog vijeća uz suglasnost osnivača i suglasnost ministra može poslovni prostor dati u zakup pravnim i fizičkim osobama za obavljanje nezdravstvene djelatnosti. Također, ovim zakonom se definira da se uređuje mreža ugovornih subjekata medicine rada te se izrijekom definira da se određuje potreban broj zdravstvenih ustanova te specijalista medicine rada u privatnoj praksi sa kojima Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje sklapa ugovor o provođenju zdravstvene zaštite. Naravno, mrežu donosi ministar uz prethodno pribavljeno mišljenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu te nadležnih komora. I zadnja bitna odrednica izmjena i dopuna ovoga zakona je da se prijelaznom odredbom ovog zakonskog prijedloga uređuje da u slučaju prestanka rada svih zdravstvenih radnika koji su obavljali ljekarničku djelatnost u jedinici zakupa doma zdravlja, ljekarničku djelatnost nastavlja obavljati dom zdravlja. Što se tiče Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obaveznom zdravstvenom osiguranju, ovim Zakonom se predlaže, dakle da jedinstven nositelj obavljanja poslova obaveznog zdravstvenog osiguranja i to onoga koji provodi, koji sada provodi Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite na radu kao i Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje bude, dakle Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, odnosno to je na tragu onoga što sam rekao u uvodnom dijelu ovoga izlaganja da se o prijedlozima ili ovim paketom zakona da je najznačajnija izmjena da se Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, zaštite zdravlja na radu pripaja Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje. Ono što je ovdje uistinu potrebno naglasiti, dakle koji su razlozi toga pripajanja. Prije svega, kao što sam naglasio to je u okviru anti recesijskog programa Vlade Republike Hrvatske, racionalizacija poslovanja, odnosno smanjenje administracije. Ja bih samo podsjetio da je Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje samo tijekom 2010. godine smanjio broj svojih djelatnika za 124, a pripajanjem ovoga Zavoda, dakle tijekom 2011. godine planira se smanjenje za daljnjih 50 osoba. Isto tako, ono što je ključni, jedan od ključnih ciljeva spajanje ova dva Zavoda je i uklanjanje administrativnih barijera prigodom ostvarivanja prava na zdravstvenu zaštitu naših korisnika. Razdvajanjem ovih zavoda u samoj provedbi, u samoj zdravstvenoj praksi se uvidjelo da korisnici zdravstvenih usluga imaju određene probleme prilikom ostvarivanja svojih prava posebno kad je u pitanju ostvarivanje svojih prava, odnosno standarda zdravstvene zaštite u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i medicini rada. Isto tako, smatramo da s obzirom na to da je Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i prije 2006. godine obavljao ove poslove, dakle poslove za osiguranje zdravlja na radu da će to biti dodatni doprinos racionalizaciji cijelog sustava i objedinjavanja ova dva Zavoda. Dakle, znači korištenje svih onih administrativnih potencijala koje sada imaju oba dva zavoda na jednom mjestu što bi sasvim sigurno trebalo doprinijeti i razini i podizanju razine i kvalitete zdravstvene zaštite, a prije svega kažem otklanjanju barijera, administrativnih barijera za korištenje zdravstvene zaštite naših osiguranika. Isto tako, ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona se predviđa da poslovanje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje izvan državnog proračuna započne, odnosno stupi na snagu 2012. godine. Kao što znate, do sad je bila odluka Sabora Republike Hrvatske, dakle da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje se izdvoji iz Riznice sa 1.1.2011. godine. No međutim, zbog objektivnih okolnosti, zbog načina donošenja proračuna i ove recesijske situacije koja je uvjetovala kreiranje ovakvog državnog proračuna kakav jest. Zaključak je bio i prijedlog nakon svih analiza da i za zdravstveni sustav, ali i ukupno za državni proračun Republike Hrvatske će se tijekom 2011. stvoriti uvjeti da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje se izdvoji iz Riznice ne 1.1.2011. nego 1.1.2012. godine. Također, ovim Zakonom se predviđa i uvođenje elektronske prijave kao i uvođenje elektronske odjave za zdravstvene, za naše osiguranike, te se mijenja rok prijave za obavezno zdravstveno osiguranje sa sadašnjih 15 na 8 dana. I također, kao treća točka predviđa se ovim prijedlogom zakona da prestane važiti Zakon o zdravstvenom osiguranju zdravlja na radu samim tim što Zakon o obaveznom zdravstvenom osiguranju dakle predviđa sve one odrednice koje je sadržavao i ovaj zakon. I još jednom napominjem na kraju svog izlaganja, dakle da ne dolazi do smanjivanja prava, da ne dolazi do smanjivanja standarda zdravstvene zaštite, da će i specifična zdravstvena zaštita, preventivni pregled i sve ono što je do sad obavljao Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i osiguranje na radu preuzeti u potpunosti Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. I samim tim, dakle očekujemo i poboljšanje standarda hrvatskih osiguranika. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HSS-a, uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima, zastupnice i zastupnici. Kao što je već spomenuo u svom uvodnom izlaganju državni tajnik ovaj paket zakona donosi se na temelju Programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske i zaključka koji je Vlada donijela, a rezultat toga je da se predlaže jedinstveni nositelj obavljanja poslova obaveznog zdravstvenog osiguranja i to onoga koje provodi Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje sukladno Zakonu o obaveznom zdravstvenom osiguranju kao i poslova Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, zaštite zdravlja na radu koje taj Zavod provodi sukladno Zakonu o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu. I prema predloženom zakonu poslove Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, zaštite zdravlja na radu Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje preuzet će 1. siječnja 2011. godine. Dakle, u principu ovim izmjenama Zakona doći će do prestanka važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju i zaštite zdravlja na radu. Moram samo uvodno napomenuti da evo do 2006. godine do kad u stvari nismo imali takav jedan zakon godišnje je bilo 20000 ozljeda na radu. Samo 10% radnika je do 2006. godine imalo specifičnu zaštitu, u nekim profesijama na žalost nitko, a oni koji su imali su bili radnici koje je poslodavac bio dužan osigurati im liječničke preglede. Nerijetko se događalo također da su radnici sami plaćali te preglede, a poslodavcu su dostavljali samo dokument kojim dokazuju da su sposobni raditi na svom radnom mjestu. Isto tako, do 2006. godine vrlo rijetko su se analizirali uzroci bolesti. Imali smo veliki broj prerano umirovljenih radnika, odnosno invalida, u sustavu zdravstvenog osiguranja nisu bili evidentirani troškovi i nisu se prijavljivale povrede i nije bilo registra bolesti. Tako da nakon 2006. godine zasigurno se kroz zakonsku regulativu i uspostavu jednog učinkovitijeg sustava mnoge stvari mijenjaju. Samo usporedbe radi, htjela bih spomenuti da se prema statističkim podacima u svijetu izgubi godišnje 112 tisuća radnih dana, na 100 tisuća zaposlenih, a još trostruko više dana izgubi se zbog dijagnostike, liječenja, i troškova naknada. Prijedlogom Zakona o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju i zaštite zdravlja na radu, uređuje se da zdravstvenu djelatnost obavljaju zdravstvene ustanove, trgovačka društva i privatni zdravstveni radnici pod uvjetima i na način propisan Zakonom o zdravstvenoj zaštiti, Zakonom o obaveznom zdravstvenom osiguranju, Zakonom o ustanovama i Zakonom o trgovačkim društvima, te Zakonom o koncesijama. Sukladno tome, ukida se rad Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i zaštite zdravlja na radu, te niz pravilnika kojima je bila osigurana specifična zdravstvena zaštita radnika, uz obrazloženje da će se ista provoditi sukladno osnovnom Zakonu o zdravstvenoj zaštiti. Zakon koji sam spominjala iz 2006. godine je osiguravao radnicima usluge medicine rada, ali i provođenje tehničkih mjera zaštite na radu, obavezu procjene opasnosti i rizika u radnoj okolini, te preventivno djelovanje u svrhu stvaranja sigurnog radnog mjesta i okoline od strane poslodavaca. Taj zakon je moramo reći također bio usklađen s nizom EU direktiva i popratnih dokumenata, koje je Europska unija donijela od 1989. do 2003. godine, sa svrhom da se provede strategija djelotvorne zaštite zdravlja na radu, da se smanje troškovi zbog bolesti ozljeda na čiji nastanak djeluju štetnosti, opasnost i napor iz radnog mjesta, ili iz radnog okoliša. Smjernicama Europske unije 1996. godine su date upute o primjeni direktiva Europske unije u nacionalnim uvjetima. U Europskoj uniji je 2003. godine donijet dokument koji se odnosi na zemlje kandidate i poboljšanje radnih uvjeta u zemljama pristupnicama. Razlog za donošenje ovih direktiva u Europskoj uniji bio je temeljen na podacima prema kojima se u svijetu troši 4% BDP-a godišnje za otkrivanje, liječenje i plaćanje naknada za bolesti izazvane radom, uključujući troškove preranog umirovljenja radnika zbog ovih bolesti, i ozljeda. Istraživanjem bolesti vezanim uz rad je dokazano da od toga više od 50% svih troškova posredno ili neposredno jest izazvano štetnostima radnog mjesta. Strategija je uključivala i preporuke za povećanje preventivnih aktivnosti na samom radnom mjestu, edukacije radnika i poslodavaca, a posebna pažnja se posvećuje smanjenju broja radnih dana izgubljenih zbog bolovanja. Svi su ti dokumenti bili ugrađeni u zakon i popratne pravilnike donijete temeljem usvojenog zakona 2006. godine u Republici Hrvatskoj. Također u Republici Hrvatskoj je za donošenje zakona 2006. godine samo 10% radnika bilo uključeno u specifičnu zdravstvenu zaštitu radnika, te nismo imali podataka o pravim razmjerima profesionalnih i bolesti vezanih uz rad. Zakonom i popratnim provedbenim propisima je to stanje značajno poboljšano, a poslodavci su prepoznali da ulaganje u prevenciju dugoročno donosi korist, a na temelju revizije procjene opasnosti radnog mjesta povećana je ukupna sigurnost na radu i broj preventivnih aktivnosti. Dakle po nama u klubu HSS-a nije sporno da se zdravstvena zaštita, odnosno liječenje provodi i za radnike u sustavu primarne zdravstvene zaštite, kako se danas predlaže zakonom, mi u klubu HSS-a smatramo da također ne smije biti upitno kako će se provoditi specifične preventivne mjere zaštite zdravlja na radu, za koje je bio postojećim zakonom zadužen tim stručnjaka na čelu sa specijalistom medicine rada koji su i najkompetentniji za tu aktivnost. Kako bi u svakom slučaju bili sigurni da je u najvećoj mogućoj mjeri osigurana provedba direktiva i popratnih dokumenata Europske unije, koje je Republika Hrvatska prihvatila u postupku harmonizacije svojih zakonskih rješenja u području zdravstvene zaštite na radu, jer u prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti s konačnim prijedlogom zakona govori se samo općenito o zdravstvenoj zaštiti, a ne specifično i usklađeno s europskim zakonodavstvom i praksom, mi u klubu HSS-a predlažemo i pet amandmana, dakle da bi dali na težini ovom zakonu, da bi ga pojasnili i da bi svi oni koji su na neki način u okviru ovih specifičnih preventivnih mjera zaštite zdravlja na radu itekako zainteresirani koristiti svoja prava, da bi i ta prava doista bez zadrške mogli koristiti, i da bi oni naravno koji su zaduženi osigurati im ta prava doista znali što trebaju poduzeti. Ja ću ukratko ovdje predstaviti pet amandmana koje Klub zastupnika HSS-a podnosi na ovaj zakon, vjerujem da će predlagatelj razmotriti te amandmane i prihvatiti ih. Članak 1. u Zakonu o obaveznom zdravstvenom osiguranju, u članku 1. kojim se u članku 2. postojećeg zakona dodaje novi stavak 3., na kraju tog stavka briše se točka, dodaju se riječi kako slijedi, koje obuhvaćaju mjere za provođenje specifične zdravstvene zaštite radnika te dijagnostičke postupke kod sumnje na profesionalnu bolest, sukladno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti i posebnim zakonima, te pravilnicima donesenim na temelju tih zakona. Dakle zašto predlažemo ovo? U prijedlogu zakona nigdje se ne vidi da se iz obaveznog zdravstvenog osiguranja osiguravaju i sredstva za prevenciju profesionalnih bolesti ozljede na radu, čime se ne osigurava sadašnji stupanj zaštite i provođenje EU direktiva, Konvencije o radu, kojih je Republika Hrvatska potpisnik. Drugi amandman na članak 3. dodatak 13.b predlažemo da se doda novi stavak 3. koji glasi osiguranicima iz stavka 1. ovog članka u okviru prava iz obaveznog zdravstvenog osiguranja osiguravaju se i zdravstveni pregledi i nakon prestanka rada u slučaju izloženosti fibrogenim prašinama ili karcinogenima. Sljedeće obrazloženje je za ovaj amandman. Naime direktivama Europske unije određeno je da radnik ima pravo na zdravstvenu zaštitu i nakon prestanka izloženosti fibrogenim prašinama ili karcinogenima, i to bez njegovog sudjelovanja u troškovima te zdravstvene zaštite. Obzirom da se bolesti javljaju i nakon prestanka izloženosti bitan je trajni zdravstveni nadzor, koji treba osigurati HZZO u okviru prava iz obaveznog zdravstvenog osiguranja. Ovdje ću samo navesti primjer, jer kasnije ćemo raspravljati o paketu zakona koji se odnose i na radnike koji su oboljeli od azbestoze, odnosno koji su radili u takvim uvjetima da danas imaju teške posljedice, ukoliko ne popravimo ove članke o kojima mi u klubu HSS-a sad govorimo i na koje stavljamo amandman, bojimo se da će biti dovedene u pitanje određene aktivnosti i preventivni pregledi koje ti radnici trebaju obaviti. Naime, ako je netko radio u "Salonitu" ili "Plovestu" obje tvrtke su u stečaju i naravno nakon 20, 30 godina osjeti posljedice tog rada i ode na preventivne i dijagnostičke preglede, dosada je zakonom bilo utvrđeno da će takve troškove podmiriti HZZO. Mi se u klubu HSS-a zalažemo da to tako i dalje ostane i to je razlog zašto predlažemo ove amandmane jer dakle u takvim slučajevima bolest se može pojaviti nakon dosta vremena i imati ozbiljne posljedice. Kad taj zaposlenik više nije zaposlen u svojoj tvrtci, a posebno kad je riječ o tvrtkama koje su u stečaju onda je pitanje tko bi podmirio takve preglede. Amandman 3. podnosimo na članak 4., dodatak 14a zakona – predlažemo izmjenu podstavka 1. u stavci 1. dodanog članka 14. tako da glasi: "Mjere specifične zdravstvene zaštite radnika sukladno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti i posebnim zakonima te pravilnicima donesenim na temelju tih zakona". Naime, u okviru izdataka iz prava iz obaveznog zdravstvenog osiguranja osiguravaju se i sredstva za provođenje mjera prevencije u specifičnoj zdravstvenoj zaštiti radnika i isto je obrazloženje i kad je riječ o amandmanu 4. koji podnosimo na članak 19. kojim se mijenja članak 54. zakona gdje predlažemo izmjenu točke 4. tako da ona glasi: "Prava iz obaveznog zdravstvenog osiguranja iz članka 14a ovog zakona". I peti amandman podnosimo na članak 21. na način da u članku 21. kojim se dodaje novi stavak 2. u članku 68. zakona predlaže se dodati novi stavak 3. koji glasi: "Za provođenje specifične zdravstvene zaštite radnika zavod iznimno sklapa ugovore i sa Državnim zdravstvenim zavodima te zdravstvenim ustanovama uključenim u mrežu javne zdravstvene službe kada se pojedini dijagnostički postupci rade samo u dijagnostičkim laboratorijima tih ustanova". Obrazloženje je sljedeće – u provođenju pregleda uz specijaliste medicine rada sudjeluju psiholozi koji nisu zdravstveni radnici već suradnici u zdravstvu, koje treba spomenuti u zakonu jer inače HZZO neće moći s njima sklapati ugovore, a da se ne krši zakon. Dakle, svih ovih 5 amandmana koje je Klub zastupnika HSS-a podnio imaju za cilj ovaj zakon, dakle Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obaveznom zdravstvenom osiguranju učiniti jasnijim i konkretnijim na tragu EU direktiva, ali i na tragu pozitivne prakse. Mi čestitamo na svim ovim pomacima koji su dosad učinjeni, naravno i na reformi koja daje rezultate. Vjerujemo da evo i ovaj paket zakona koji se donosi uz ovako predložene amandmane će također dati vrlo brzo konkretne rezultate, a naravno na zadovoljstvo svih onih kojima je potrebna zdravstvena zaštita i naravno svih onih koji na tu zdravstvenu zaštitu itekako imaju pravo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Klub HDZ-a podupire Program gospodarskog oporavka Vlade RH, a sukladno tome podupire i sve one mjere i promjene Javne uprave koje uključuju i preustroj postojećih agencija, zavoda i ostalih dijela državne uprave kao i postojećih tijela pripadajućih tj. pripadajućih zakona i podzakonskih akata. U skladu s tim klub HDZ-a podupire i spomenuti program Vlade RH i zaključke Vlade RH koji nakon cjelovitog sagledavanja preustrojava i sustav obveznog zdravstvenog osiguranja i zdravstvene zaštite u cjelini. Također, klub HDZ-a podupire cjelovitu reformu zdravstvenog sustava koja je posve sukladna spomenutim zaključcima Vlade RH proizašlim iz Programa gospodarskog oporavka RH. Kad je u pitanju prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti s konačnim prijedlogom zakona onda mi podupiremo uvođenje koncesija na razini primarne i zdravstvene zaštite za obavljanje zdravstvene zaštite kao i pripajanje Hrvatske agencije za borbu protiv dopinga u športu Zavodu za toksikologiju i proširenje djelatnosti Hrvatskog zavoda za toksikologiju na način da zapravo Hrvatski zavod za toksikologiju preuzme i poslove antidopinga. Također, držimo važnim da se Zavod za hitnu medicinu na razini jedinica područne i regionalne samouprave obveže preuzeti radnike koji su radili u djelatnosti Hitne medicinske pomoći na razini domova zdravlja kao i njihove prostore i opremu. Mislimo da je dobro da upravna vijeća domova zdravlja uz suglasnost osnivača, a i uz suglasnost dodatno ministra, mogu iznajmljivati prostor i za nezdravstvenu djelatnost unutar domova zdravlja. Također, zakonom je predviđeno da zdravstvene ustanove mogu osigurati mjere socijalne skrbi u skladu sa propisima iz socijalne skrbi. Važno je da se unutar prijelaznih odredbi regulira da u slučaju prestanka rada zdravstvenih djelatnika koji su obavljali ljekarničku djelatnost u jedinici zakupa Doma zdravlja, a na temelju odgovarajućih pravilnika da zapravo tu djelatnost preuzmu domovi zdravlja. Kad su u pitanju mjere zdravstvene zaštite mislim da je važno napomenuti da se pojedinačno, dakle evo sad u ovom slučaju člankom 1. interveniralo u postojeći članak 21. zakona na način da se specifična zdravstvena zaštita više neće ostvarivati sukladno Zakonu o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu nego sukladno jedinstvenom dakle Zakonu o obveznom zdravstvenom osiguranju. U poglavlju zdravstvene djelatnosti postojeći članak 33. proširuje se na djelatnost Hrvatskog zavoda za toksikologiju i na oblast antidopinga o čemu sam već govorio. Kad su u pitanju sadržaji i organizacijski oblici zdravstvene djelatnosti onda se postojećim člankom 35. regulira subjekte koji obavljaju zdravstvenu djelatnost kao i zakon kojim se to regulira. Ovim prijedlogom razumljivo povlači se Zakon o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu, a člankom 4. mreža ugovornih subjekata medicine rada određuje se broj zdravstvenih ustanova te liječnika specijalista medicine rada u privatnoj praksi s kojima će HZZO sklopiti ugovor. Kad je u pitanju segment zakona koji regulira pitanje zdravstvenih ustanova na primarnoj razini te zdravstvene djelatnosti tj. kad je u pitanju Dom zdravlja onda je važno naglasiti da se posve mijenja postojeći članak 80. i dodaje se novi kojim se omogućava upravnom vijeću uz suglasnost osnivača da može izdati dakle poslovni prostor u domu zdravlja u zakup privatnim i fizičkim osobama za obavljanje zdravstvene djelatnosti kako sam već kazao. Već sam spomenuo zdravstvene zavode i važno je da se člankom 7. djelatnost antidopinga suglasno proširenje djelatnosti Hrvatskog zavoda za toksikologiju uređuje kao redovita djelatnost u sklopu spomenutog Hrvatskog zavoda za toksikologiju i antidoping i tim Zakonom također se navodi da će ubuduće biti novi, da tako kažem stari Hrvatski zavod za toksikologiju i antidoping. Idućim člankom proširuje se djelatnost Hrvatskog zavoda za toksikologiju i obzirom da se gasi spomenuta agencija za borbu protiv dopinga onda se dakako proširuje ovlast Hrvatskog zavoda za toksikologiju, Klub HDZ-a drži da je to dobro rješenje i podupire ga. Kada su u pitanju zdravstveni segment zakona koji regulira pitanje zdravstvenih radnika odnosno članak 10. ovim se člankom utvrđuje da zdravstveni radnik može uz odobrenje poslodavca sklopiti ugovor o radu samo u zdravstvenoj ustanovi odnosno samo kod privatnog poslodavca koji nema sklopljen ugovor o provođenju zdravstvene zaštite s HZZO-om a u članku 210. u glavi Prijelazne i završne odredbe uređuje se da Zavodi za hitnu medicinu u jedinicama područne, regionalne samouprave mogu preuzeti radnike koji obavljaju djelatnost hitne medicine ili druge poslove u svrhu obavljanja hitne medicinske pomoći u domovima zdravlja područne i regionalne samouprave. U Prijelaznim odredbama navedeni članak uređuje slučaj za prestanak rada zdravstvenih djelatnika koji obavljaju ljekarničku djelatnost u jedinici zakupa doma zdravlja a na temelju pravilnika. Ukratko bih se osvrnuo na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona i želim naglasiti da također Klub HDZ-a podupire odluke tj. prijedlog kojim je HZZO predviđen jedinstven nositelj poslova obveznog zdravstvenog osiguranja čime će se poslovi obveznog zdravstvenog osiguranja i zaštite zdravlja na radu koji je do sada provodio nadležni Zavod, tj. Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu preuzeti odgovornost u cjelini dakle. HZZO će preuzeti punu odgovornost 1. siječnja 2011. a također HZZO će biti izdvojen iz državnog proračuna 2012. što držimo da je značajan napredak i važno da se došlo do tog koraka kada je u pitanju neovisno planiranje i pružanje zdravstvene zaštite. Kada su u pitanju pojedine izmjene i dopune pojedinih članaka Zakona, onda mislim da je važno spomenuti da se proširuju prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja za ozljede na radu i profesionalne bolesti i to se odnosi na opće odredbe zakona. A onaj dio poglavlja osiguranih osoba tj. osiguranika i drugih osiguranih osoba, važno je kazati da se određuju kategorije osiguranika koji ostvaruju prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja za slučaj ozljede na radu i profesionalnih bolesti. Dodatnim člancima, u ovom slučaju 13a. i 13b. navode se kategorije osiguranika, a unutar prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja iza članka 14. dodaju se novi članci 14a, b, c, kojima se propisuju prava u okviru prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja za slučaj ozljede na radu i profesionalnih bolesti, te se definira i ozljede na radu i profesionalna bolest. Važno je da se dopunjuje i članak 16. na način da će HZZO osigurati plaćanje zdravstvenih usluga i za liječenje svih onih posljedica ozljeda na radu i profesionalnih bolesti. Kada su u pitanju prava na novčane naknade, člankom 24. postojećeg Zakona dodaje se članak 24a. koji također regulira pravo na novčane naknade za slučaj ozljede odnosno profesionalne bolesti. Člankom 11. ovog Prijedloga zakona se intervenira u članak 33. postojećeg Zakona na način da se kontrolira bolovanje s ciljem uklanjanje prepreka izravno za ulaganje u Republiku Hrvatsku. Člankom 12. Prijedloga intervenira se u postojeći zakon na način do kada osiguranik može ostvariti pravo na naknadu plaće zbog ozljede na radu ili profesionalne bolesti. U Poglavlju prava na zdravstvenu zaštitu iz obveznog zdravstvenog osiguranja, u članku 16. dopunom članka 69. postojećeg Zakona priznaje se pravo osiguranicima na naknadu troškova prijevoza za korištenje zdravstvene zaštite koja je posljedica priznate ozljede na radu odnosno profesionalne bolesti. Bez obzira na udaljenost. Ovo ocjenjujemo vrlo važnim, kako bi zapravo pristupačnost odnosno pristup zdravstvenoj zaštiti ljudi bez obzira na probleme s kojima se susretnu i ozljedu ili profesionalnu bolest bili na određeni način pokriveni, pokrivanjem troškova. Isto tako člankom 17. utvrđuje se pravo na pogrebne troškove ako je smrt nastupila kao posljedica priznate ozljede ili profesionalne bolesti. Vrlo važnim ocjenjujemo ovaj segment koji regulira financiranje obveznog zdravstvenog osiguranja i člankom 18. ovog Prijedloga se predviđa pored prihoda obveznog zdravstvenog osiguranja uvođenje i doprinosa za zdravstveno osiguranje i zaštite zdravlja na radu a člankom 19. istog Zakona određuju se uz izdatke za obvezno zdravstveno osiguranje i izdaci obveznog zdravstvenog osiguranja za slučaj ozljede na radu ili profesionalne bolesti. Isto tako vrlo važnim Klub HDZ-a ocjenjuje uvođenje posebnog fonda za prava iz obveze zdravstvenog osiguranja za slučaj ozljede na radu i profesionalne bolesti. Kada je u pitanju odnos Zavoda i zdravstvenih ustanova, odnosno zdravstvenih radnika u privatnoj praksi, isporučitelja pomagala koji se odnosi na ugovaranje zdravstvene zaštite, držimo značajnim članke 21. do 24. kojima se reguliraju osnove za sklapanje ugovora za provođenje specifične zdravstvene zaštite radnika a u skladu s mrežom ugovornih timova medicine rada. Konačno, kada je u pitanju Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu, Klub HDZ-a ocjenjuje zbog učinkovitosti sustava zdravstvenog osiguranja i zdravstvene zaštite u cjelini da je dobro da se ovaj Prijedlog zakona usvoji kojim se zapravo povlači ili prestaje važenje Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu kao i prestanak važenja Uredbe o osnivanju Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu. Već sam napomenuo da Klub HDZ-a ocjenjuje i ove Zakone kao dio paketa zdravstvene reforme i kao takvu podupire sve ono što čini ovo Ministarstvo kada je u pitanju i reorganizacija i preustroj, općenito preustroj kada je u pitanju i bolničkog zdravstvenog sektora i iznalaženje novih načina financiranja i informatizacija primarne zdravstvene zaštite i i reforma tj. preustroj primarne zdravstvene zaštite, preustroj hitne medicinske pomoći, poboljšanje onkološke djelatnosti, pojačanje preventive, kontrola i novi način plaćanja lijekova, povećanje transparentnosti sustava. I u svakom slučaju pozdravlja i uspostavu, prve korake, ali značajne korake uspostavi kvalitete, nadzora kvalitete zdravstvene zaštite u što spada uspostava i akreditacijskih standarda kroz donošenje standarda za bolničku zdravstvenu zaštitu, zatim plan i program mjera za osiguranje, unapređenje i promicanje zdravstvene zaštite. Još jedanput u ime kluba HDZ-a potpora svim ovim prijedlozima zakona kao doprinosa u reformi zdravstvenog sektora. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvažena zastupnica Biljana Borzan. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici ministarstva. Evo danas raspravljamo o paketu zdravstvenih zakona u kojem mislim da ćemo se svi složiti je najinteresantniji onaj dio o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranja zaštite zdravlja na radu. Dakle, ukida se Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu, zavod koji je osnovan prije tri godine radi bitnog poboljšanja prevencije zdravlja na radu i smanjivanja troškova koji nastaju zbog ozljeda na radu i profesionalnih bolesti. Što smo u uvodnom dijelu čuli od predstavnika ministarstva, nekako bi se i doimalo logičnim da upravo ovo sve skupa taj zavod nije donesen ne ovom Vladom, ali Vladom koja definitivno ima kontinuitet već 7 godina. Podsjetit ću da je ova zavod osnovan na vrat, na nos uz veliku skepsu i mnoštvo primjedbi. Vlada je tada u obrazloženju navela, da će provedba zakona u smislu obveznog zdravstvenog osiguranja i zdravstvenog osiguranja za slučaj ozljede na radu i profesionalnih bolesti rezultirati točnijim iskazivanjem ozljeda na radu i profesionalnih bolest te s tim u vezi i namjenskim trošenjem sredstava za zdravstveno osiguranje s ove osnove vrste rizika. Pitam se što je danas s ovim stavom? Danas se očigledno ne uvažava niti jedan argument na koji se Vlada tada pozivala. Podsjetit ću da je za ovaj projekt Hrvatska dobila i 2 milijuna kuna od EU. Što se dogodilo nakon osnivanja zakona? Nakon što smo jedva pronašli put da nađemo put, nakon sastanaka i sastanaka, usuglašavanja, pokušavanja dovođenja stvari u red, nakon tri godine konačno je sve profunkcioniralo. Ja sam već u više navrata govorila da se Ministarstvo zdravstva nažalost vrlo često ponaša po nekakvom obrnutom štamparovom principu bolje liječiti, nego spriječiti, jer nema dovoljno sluha za preventivu koja je za građane važna, a u konačnici financijski za društvo bolja. Ovo je jedan od rijetkih primjera kada je konačno preventiva došla na svoje. Rezultat toga bio je da se broj preventivnih pregleda povećao za 30% u periodu od te tri godine, zatim u 2008. godini dogodilo se oko 25 tisuća 300 ozljeda na radu, odnosno 5 tisuća 700 ozljeda ili 22,6% ozljeda manje u odnosu na 2009. godinu kada je bilo 19 tisuća 566 ozljeda. Napomenut ću još jednu činjenicu da je ovaj nekakav trend ozljeda na radu bio poprilično stabilan i na daleko nižoj razini, nego u onim nekakvim predratnim godinama. Razlog tome nažalost nije bio zbog bolje preventive, zbog sustavne politike HDZ-a koja je dovela do tako dobrog odaziva na ozljede na radu, nego u pravo kao odraz sustavne politike HDZ-a u kojem se uništavala industrija i u kojoj se broj radnika smanjio pa samim tim se smanjio i broj ozljeda na radu. Neki dan smo imali raspravu o proračunu pa je netko ovdje spomenuo da je HRvatska prema razini industrijske proizvodnje danas na 63% od predratne proizvodnje. Taj tužni podatak je utjecao i na nekakvu lažnu dobru sliku što se tiče ozljeda na radu. Kao što sam već rekla dakle taj broj ozljeda je bio stabilan i prošle godine smo prvi puta nedvojbeno i jasno imali jedan pad, strmi pad ozljeda na radu. Tome je zasigurno u znatnoj mjeri pridonijela bolja organizacija prevencije putem Medicine rada i sam rad Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i zaštite zdravlja radu. I sada kada smo konačno počeli bilježiti pozitivan trend vraćamo se na staro. Postavlja se pitanje zbog čega mijenjati ono što se u praksi pokazalo da konačno daje pozitivne rezultate? U najmanju ruku zbunjuje što smo u obrazloženju uz ovaj prijedlog dobili napisano da se nakon izvršene cjelovite analize ukazala nužna reorganizacija sustava provedbe obveznog zdravstvenog osiguranja u RH. Nitko niti specijalisti Medicine rada, niti sindikati, niti poslodavci nisu vidjeli niti slovo od te cjelovite analize. Nitko ne zna koji su njezini rezultati. Postavlja se pitanje, zbog čega nitko od zainteresiranih strana nije mogao vidjeti tu analizu? Jedini razlog koji se nažalost nameće jest novac. Uplatama poslodavaca za ozljede na radu i profesionalne bolesti godišnje se prikupljalo 600 do 700 tisuća kuna. Zavod je raspolagao otprilike s polovicom toga novca, a sada kada će doći do spajanja, odnosno kada će biti sve ponovno pod ingerencijom HZZO-a postoji veća mogućnost netransparentnog trošenja novaca. Dakle, do sada nismo znali kuda polovica novca odlazi, a sada će se dogoditi da nećemo znati ni kuda cjelokupni iznos odlazi. Pripajanje zavoda HZZO-u nema niti potporu sindikata, niti struke, jer su svi svjesni da će to unazaditi zaštitu zdravlja radnika. U obrazloženju se također kaže da se zavod ukida zbog provođenja mjera gospodarskog oporavka, to smo i evo danas čuli ponovo i da postoje posebno opravdani državni razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku. E sada kada ovu rečenicu usporedimo sa svim onim što sam prethodno rekla, dakle da je smanjen broj ozljeda na radu, da je smanjen broj, mislim da nisam spomenula broj nesreća sa smrtnim ishodom, da je povećan broj preventivnih pregleda, onda zaista jedina riječ koja vam pada na pamet je da je to sramota. Kakva je to Vlada koja ima obraza ukinuti nešto što pokazuje dobrobit za društvo i opravdava to osobito važnim interesima RH? Koji su to osobito važni razlozi koji su iznad zdravlja i sigurnosti građanki i građana RH? Moram reći da hrvatski radnik nije laboratorijska životinjica nad kojom će ministar provoditi svoje pokuse koji po sistemu pokušaja pogreške će možda pokazati da će netko preživjeti, a netko neće, već je to dio populacije koji nažalost sustavnim mjerama Vlade nestaje. Kod nas u Hrvatskoj jedan radnik radi za jednog umirovljenika i jednog nezaposlenog i to je dugoročno poprilično, svjesni smo svi, neodrživo. Tako da smo dužni danas raditi sve ono što smatramo da će radnika zaštititi, ovo malo radnika što nam je ostalo, da oni budu zdravi i sigurni na svom radnom mjestu. Ovim prijedlogom očigledno se vraćamo na početak, odnosno idemo u novu neizvjesnost za radnike, poslodavce i liječnike specijaliste medicine rada. Danas je podsjetit ću 22.11. dakle 40-tak dana ima do Nove godine kada se očekuje da se prilagodimo nekom novom sustavu koji je za sada potpuna nepoznanica. Uvjeti ugovaranja sa HZZO-om su za liječnike specijaliste medicine rada nepoznanica. Oni više ne znaju hoće li imati ugovore sa firmama s kojima su dosad radili. Dakle sve skupa će nastati jedan potpuni kaos kakav smo imali prije tri godine kada je uveden zavod. Prema izvješću Svjetske zdravstvene organizacije u Hrvatskoj iz 2009. o stanju zdravstvene zaštite radnika između ostalog stoji da postojeći Nacionalni program zaštite zdravlja i sigurnosti na radu za razdoblje od 2009. do 2013. čini dobru osnovu za daljnji razvoj sigurnosti i zdravlja na radu. Uz Zakon o zdravstvenoj zaštiti i Zakon o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu koji usput budi rečeno danas ukidamo program čini stratešku, regulatornu i financijsku postavku koja određuje ciljeve i instrumente za njihovo ostvarenje. Dakle, ono što je po zdravila i Svjetska zdravstvena organizacija mi ćemo danas odnosno kada bude glasovanje ukinuti. Jedan od ciljeva zdravstvene reforme bio je zamrznuti sredstva koja se izdvajaju za zdravstvo na razini iz 2009. Treba jasno i glasno reći, zaštita na radu košta, ali u konačnici se isplati. Kada bi netko s voljom došao i podvukao ono što se kaže crtu, shvatilo bi se da se ukidanjem ovoga zakona neće uštedjeti već da će to koštati sve, i radnike i poslodavce i državu. Napominjem da se radi o zavodu koji nije gubitaš i koji je vrlo dobro se pokrivao sredstvima za svoj rad. Interes svih nas trebaju biti potezi koji će imati za cilj zdravo i sigurno radno mjesto, a korist je višestruka. Imamo zadovoljnog i zdravog radnika, zadovoljnog poslodavca i financijsku uštedu. Postavlja se pitanje u čijem interesu se radi ovo što je sada predloženo. Interes radnika svakako nije, a on bi nam svima trebao biti na prvom mjestu. Interes poslodavca također nije, a nije niti interes liječnika specijalista medicine rada. Stoga zdrav razum nameće da se digne glas protiv ovoga prijedloga, to će SDP i učiniti, i ne podrži ga se prilikom glasanja u Hrvatskom saboru jer sam sigurna da niti jedan zastupnik na sebe ne želi preuzeti odgovornost za kaos koji će uslijediti ako podrže ovakav prijedlog. Stoga kao što rekoh, SDP neće podržati ove zakone, a pozivam i ostale kolege da nam se u tome pridruže. Hvala.
Zahvaljujem. I u ime kluba HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite. Ispričavam se, imamo dva ispravka. Točno. … [[Upadica se ne razumije.]] Bumo vidli, ne. Prvo je ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa kolegica Borzan je iznesla nekoliko netočnih navoda, a prvi od njih je da Vlada nema dovoljno sluha za preventivu. To je apsolutno netočno. Naravno da ima, to pokazuje i preventivni programi glede ranog otkrivanja karcinoma dojke, karcinoma debelog crijeva i druge aktivnosti. Ali rekli ste još jednu netočnost, a to je da sindikati nisu niti vidjeli. Nije točno, pa sindikat zaposlenih u zdravstvu se pozitivno očitovao glede ovoga momenta. A treća stvar, vi ste se još naričete nad medicinom rada. Pa ja nisam shvatio da se medicina rada ukida s ovim. Pa u proračunu za 2011. godinu je 600 milijuna kuna predviđeno na ovoj poziciji, a do sada je bilo 345 milijuna kuna. A bilo je u praksi nešto drugo posve, naime dolazilo je do preklapanja često puta između liječnika medicine rada i liječnika opće medicine. Ja vjerujem da će sada s ovim rješenjem liječnici specijalista medicine rada…
Vrijeme!
Imati puno više vremena. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Nedjeljko Strikić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa evo uvažena kolegica i liječnica medicine rada zaista u svom govoru 25 puta je rekla da se ukida zavod. Zavod se ne ukida i to nije točno, to je neistina, neću drugu riječ upotrijebit. On se pripaja administrativno Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje. Djelatnost koju je obavljala medicina rada, pripaja se, ne ukida se, obavljat će i dalje, a Pravilnik o medicini rada donijet će se zajedno sa komorom. To bi trebali biti informirani i morali bi znati to. Prema tome, ne možete tvrdit da se nešto ukida ako će sredstva biti 100% povećana na 600 milijuna kuna.
Zahvaljujem. I sada je na redu klub HNS-HSU, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Hvala, uvaženi gospodine potpredsjedniče. Gospodo iz ministarstva, cijenjene kolegice i kolege. Ponovno, 2006. smo imali ovako jednu raspravu o paketu zdravstvenih zakona, sada 2010. opet imamo raspravu o paketu, a da nemamo kod sebe nikakvu analizu što je to novo donio Zavod o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu, dakle koji su njegovi pozitivni učinci. Imamo ocjene da se sve ovo što se radi, radi zbog gospodarskih mjera Vlade Republike Hrvatske, ali neku konkretnu analizu koji su učinci u trogodišnjem poslovanju ovog zavoda mi nemamo osim ovog što je kolegica rekla da je poslovao pozitivno i pitanje je koliko je mogao napredovati odnosno unaprijediti sustav zaštite zdravlja na radu. Dakle, to je problem kod rasprava o ovakvim zakonima. Drugo, doista nemamo mišljenje Gospodarsko-socijalnog vijeća koje je bilo 2006. godine mišljenje su dali svi poslodavci o paketu zdravstvenih zakona i tada se konkretno stvarao ovaj zavod, osim Saveza samostalnih sindikata koji je imao izdvojeno mišljenje i sve sindikalne središnjice i svi predstavnici poslodavaca su dali svoje mišljenje i dali su podršku ovom paketu zakona. Vrijedi podsjetiti što je tada gospodin Ljubičić ovdje za ovom govornicom rekao. Rekao je da zahvaljuje svima jer da je došlo u Hrvatskoj do suglasja u najvećom mogućoj mjeri, rekao je da je 5 sindikalnih središnjica poslodavaca svih komora u zdravstvu i udruga koje su participirale na radionicama da je dalo potporu i da se dogodilo, dakle suglasje, dakle i struke i predstavnika građana u najvećoj mogućoj mjeri. Tada je rečeno da jedna od stvari koje su zapravo, koje su se zapravo htjelo apsolutno ojačati i na taj način da je zapravo proveden od najnižih jedinica, od odjela, klinika do voditelja odjela, voditelja klinika pa sve do ravnatelja i funkcioniranja Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje je zapravo odgovornost. Govorim o papiru, govorim o nastupu ministra ovdje za ovom govornicom 2006. godine. Financijska i stručna odgovornost. I upravo kada govorim o financijskoj odgovornosti a ona je danas jako aktualna kao što je i danas jako aktualna, aktualna zato jer ovog trenutka i ne bježim od toga i zato idemo u sve promjene gdje su zapravo dospjele a ne podmirene obaveze svih naših bolnica u zdravstvenom sustavu Hrvatske preko milijardu i pol. Tada je to bio glavni razlog. Želimo tu odgovornost pojačati i jačamo je dakle odgovornost osnivača za obaveze zdravstvenih ustanova premda je već i navedena u Zakonu o ustanovama gdje je ovdje još pojačavamo. Ističemo, osnažujemo i isto tako jačamo odgovornost ravnatelja i voditelja svake jedinice za financijsko poslovanje. Zasigurno jedno od pitanja ključnih je da li voditelj neke jedinice mora biti najstručnija osoba ili zapravo to mora biti dobar organizator, kvalitetan organizator koji će znati funkcionirati u okviru raspoloživih sredstava. Mislim da, a sukladno i iskustvima u svijetu da je ovo drugo izuzetno i puno značajnije nego da je zapravo voditelj neke jedinice možda najbolji kirurg, najbolji internista ili najbolji ginekolog. Dakle, to je bio problem s kojim smo se suočili 2006. A što smo htjeli napraviti sa Zavodom za zdravstveno osiguranje i zaštite zdravlja na radu. Ministar Ljubičić je tada rekao sljedeće. Po prvi puta smo zapravo sustav zaštite, dakle zdravstvenog osiguranje, zaštite zdravlja na radu odmaknuli od obveznog zdravstvenog osiguranja. I ako to funkcionira praktično u svim zemljama Europske unije nema razloga da to ne bude i u Hrvatskoj. Sad radimo kontra. I upravo u tom kontekstu osnivamo zaseban zavod koji će se izdvojiti od postojećeg Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, zavod koji ćemo nazvati, dakle Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu. Taj zavod će funkcionirati po principu uzajamnosti i solidarnosti i to je ono što je zapravo nama svima bio cilj. I tu smo dobili puno suglasje za taj zakon i mislim da idemo ovog trenutka sa izuzetno kvalitetnim prijedlogom. Utvrđivanje nesposobnosti za rad bit će od strane specijalista medicine rada kao de facto prvostupanjskog rješenja, zatim liječničkog Povjerenstva Hrvatskog zavoda za medicinu rada dok će glavno, dakle konačno rješenje donositi budući zavod. Znači, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu. Takvo funkcioniranje praktično je komplementarno većini rješenja koje imamo i u Europskoj uniji. Ono što bih htio reći da ovdje neće biti nikakvog dodatnog zapošljavanja. Naime, hrvatski zavod će koristiti resurse iz postojećeg Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Sustav se mora kompletno odvojiti. Isto tako, da bi potaknuli adekvatnu zaštitu na radu, da bismo potaknuli brigu o svakom radniku uvodimo i princip bonus malus. Što to znači? To znači, da svatko onaj tko ima adekvatnu zaštitu na radu, koji brine o svojim radnicima praktično će imati dakle određeni bonus, plaćati će manje. Dakle, manje će se izdvajati ili bolje rečeno neće više izdvajati u zajednički fond. Ukoliko ne brine o samim radnicima, ukoliko nema adekvatno provođenje zaštite na radu, znači velik broj onih koji imaju profesionalne bolesti ili ozljede na radu tada zapravo oni ulaze u ovaj dio malusa, a to znači zapravo imaju kazneni bod. Znači, plaćati će više. Prema tome i prema tim kriterijima izdvajati će više u zajednički fond i tu smo se zapravo u cijelosti uskladili sa adekvatnim rješenjima koje imamo u zemljama Europske unije. Dakle, prvo. Da bi se na neki način uskladili, da bi bili na isti način kao i druge zemlje Europske unije uredili ovaj dio, ovo zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu treba imati specijaliziranu ustanovu koju smo imali. Nemamo analize kako je ona napredovala, da li smo ovaj bonus malus što je najznačajniji dio i najznačajniji zadatak ovog Zavoda ostvarili. Jer nije suština da svi poslodavci plaćaju jednako. Suština je da oni poslodavci koji više ulaže u sigurnost i zdravlje radnika na radu plaćaju manje i koji imaju manje ozljeda da plaćaju manje, a oni koji zapostavljaju zaštitu na radu manje ulažu u zaštitu zdravlja radnika, da plaćaju više. Mi tu nemamo izvješća da li je ovaj Zavod to uredio ili nije, a to je bio osnovni cilj da se uredi u tri godine. Ono što se tu kaže da Zavod ne nestaje. Zavod se jednostavno nestaje kao pravna osoba. Djelatnost će se i dalje obavljati u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje, jer se po Zakonu o obveznom zdravstvenom osiguranju mora odvijati. Dakle, dio toga je uređeno Zakonom o zdravstvenom osiguranju i tu sumnje nema. Ali neće moći dobiti epitet specijalista za ovo područje po uzoru na Njemačku, Austriju koji su u ovim oblastima strahovito jaki. Dakle, prema tome, mislim da je ovo jedna greška, da ovo nije nikakva ušteda. Hrvatska neće imati na temelju ovoga nikakvu uštedu i jedna oblast od posebnog društvenog interesa a to je zaštita zdravlja radnika na radu i zdravstveno osiguranje u vezi s time će biti na neki način zapostavljena, jer Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje ima i prećih poslova. Da ne bih stao samo na ovom zakonu želim kratko nešto reći i oko Zakona o zdravstvenom osiguranju gdje po mišljenju Kluba hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika ova liberalizacija davanja prostora u najam u domovima zdravlja odjednom prevelika. Mislim da bi trebalo ipak odrediti koje djelatnosti ne bi mogle biti u tim prostorima jer ovako ispada da netko može automehaničarsku radionicu otvoriti u Domu zdravlja jer sve su to nemedicinske djelatnosti svrstane pod jedno, a mislim da bi trebalo reći da će se tu neke djelatnosti odvijati koje su na neki način bliske zdravstvenoj ustanovi, odnosno vrlo bliske tom medicinskom spektru djelatnosti. I ono na što bi također posebno obratio pažnju ovim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju mi po drugi puta već odgađamo mogućnost da Hrvatskim zavodom za zdravstveno osiguranje počinje upravljati skupština osiguranika. Dakle vi znate da smo Milinovićevom reformom iz 2009. godine odlučili da će sa 1. siječnja 2010. skupština, da će Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje imati svoj posebni račun, tu su i zaključci Hrvatskog sabora na tu temu, i da će se moći na drugi način voditi ajmo reći financijska disciplina u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje. Mi sada po drugi puta odgađamo da će ti datumi o otvaranju posebnog računa iz svega ovoga biti odgođeni za donošenje proračuna za 2012. godinu. Tada smo raspravljali, a i danas to možemo reći da politika lijekova ekonomiziranje u politici lijekova je moguće samo ako Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje ima dinamiku plaćanja svojih obveza. Ako to ovisi o diskrecionom pravu gospodina Šukera kad će nešto platiti, onda će nam se sigurno zbog drugih obaveza, ne kažem osobnom krivicom, nema razloga to govoriti, ali zbog drugih obaveza koje u državi ima, sigurno ti rokovi plaćanja biti pomaknuti udesno, a to u finalu proizvodi i povećanje cijene lijekova. Prema tome, mislim da već drugi puta termin odgađamo ovom izmjenom i dopunom zakona i mislim da ne ide u dobrom pravcu, ali dozvoljavam pravo predlagaču da to čini. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika sigurno ne možemo dizati ruku za ovakve prijedloge zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. I sada je na radu uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Zdravstvena zaštita obuhvaća sustav društvenih skupnih individualnih mjera, usluga i aktivnosti za očuvanje i unapređenje zdravlja, sprječavanje bolesti, rano otkrivanje bolesti, pravodobno liječenje, zdravstvenu njegu i rehabilitaciju. Iz same definicije posve je razvidno koliko široko područje pokriva zdravstvena zaštita, naravno sukladno tome i kolika su velika sredstva potrebita za to osigurati. Toga su naravno bili svjesni i u Vladi na početku rada, i u tom smislu su dvije ključne stvari određene, a prije svega financijska konsolidacija zdravstvenog sustava i drugo održati visoku razinu kvalitete i dostupnosti, jer nepotrebno je govoriti koliko je važna stabilan zdravstveni sustav za stabilnost javnih financija. U tom smislu zasigurno su postignuti rezultati odličnih glede konsolidacije bolničkog sustava na razini primarne zaštite i mnogih drugih, da sad ne obrazlažem jedno po jedno, ali eto okolnosti su kakve jesu i gospodarske, pa u tom smislu mogao bih reći da se neke stvari moraju na neki način i ubrzati. Dakle u tim okolnostima u cilju provedbe programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske i zaključka Vlade od 23. srpnja 2010. glede reorganizacije agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba s javnim … [[Ne razumije se.]] s ciljem poboljšanja učinkovitosti i ekonomičnosti rada, te smanjenja proračunskih troškova, dolazi do sljedećih izmjena. Prvo, uređuje se proširenje djelatnosti Hrvatskog zavoda za toksikologiju, s obzirom da je Hrvatska agencija za borbu protiv dopinga u športu pripaja se Hrvatskom zavodu za toksikologiju. Ne moramo sumnjati, ako je Hrvatski zavod za toksikologiju, toksikološki zavod mogao biti u ratnim okolnostima onako uspješan i učinkovit da neće i ovome zadatku odgovoriti. Drugo zakonskim prijedlogom uređuje se da se danom početka rada Zavod za hitnu medicinu jedinice područne i regionalne samouprave obvezan preuzeti radnike koji su radili u djelatnosti hitne medicinske pomoći doma zdravlja, te prostor i opremu koji su do dana početka rada koristili za obavljanje djelatnosti hitne medicinske pomoći. Treće predloženim zakonom također uređuje se da dom zdravlja na temelju odluke upravnog vijeća može mrežu javne zdravstvene službe na temelju odluke upravnog vijeća uz suglasnost osnivača poslovni prostor dati u zakup pravnim i fizičkim osobama za obavljanje zdravstvene djelatnosti izvan mreže javne zdravstvene službe. Također dom zdravlja na temelju odluke upravnog vijeća uz suglasnost osnivača i ministra može poslovni prostor dati u zakup pravnim i fizičkim osobama za obavljanje nezdravstvene djelatnosti. Nadalje, uređuje se da zdravstvene ustanove mogu osigurati mjere socijalne skrbi, isto vrlo važno reći. Peto tako se određuje da se mrežom ugovornih subjekata medicine rada određuje potreban broj zdravstvenih ustanova te specijalista medicine rada u privatnoj praksi, u kojima Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje sklapa ugovor o provođenju zdravstvene zaštite. Mrežu ugovornih subjekata medicine rada uz prethodno pribavljeno mišljenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurno na radu, te nadležnih komora donosi ministar nadležan za zdravstvo. Šesto, prijelaznom odredbom u zakonskom prijedlogu određuje se da u slučaju prestanka rada svih zdravstvenih radnika koji su obavljali ljekarničku djelatnost u jedinici zakupa doma zdravlja ljekarničku djelatnost nastavlja obavljati dom zdravlja. Dakle to su te okolnosti, u tim okolnostima naravno je, dolaze i izmjene i dopune Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, pa se s tim u vezi predlaže da jedinstveni nositelj obavljanja poslova obveznog zdravstvenog osiguranja i to onoga koji provodi Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, sukladno Zakonu o obveznom zdravstvenom osiguranju, kao i poslova Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu, koji taj zavod provodi, sukladno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti i zdravlja na radu. Prema predloženom zakonu poslove Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje bi počeo provoditi 1. siječnja 2011. Nastavno se predlaže isto tako reorganizacija u sustavu obveznog zdravstvenog osiguranja zakonom uređuje da poslovanje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje izvan državnog proračuna započne stupanjem na snagu 2012. Isto tako zakonskim prijedlogom se mijenja rok prijave na obvezno zdravstveno osiguranje sa sadašnjih 15 na 8 dana, čime se rok prijave u obveznom zdravstvenom osiguranju izjednačava sa rokom prijave u sustavu obveznog mirovinskog osiguranja. Dakle i naravno kao i logična jedna posljedica svih ovih narečenih momenata dolazi i prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu. Bilo je u tom razmišljanju raznih razmišljanja da će time pasti kvaliteta, dakle i zdravstvene zaštite na radu. Mislim da smo u tom smjeru da govori i ovaj podatak da i 600 milijuna kuna je predviđeno u proračunu za sljedeću godinu, a za razliku od dosadašnjih 345 milijuna kuna, držim da će se kao što sam i rekao u ispravku da će se jedan dio poslova sigurno se više neće preklapati između liječnika opće medicine i specijalista i medicine rada. I držim da neće trpjeti sustav i da će zasigurno će ostati na razini kako je i dosada … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]]
Uključite se.
I iz tog razloga ću ja i podržati ove izmjene i promjene zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Uvaženi zastupnik Nedjeljko Strikić je na redu. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo, pred nama se nalazi još jedan set zdravstvenih zakona koji uređuju područje zdravstva, a istovremeno pridonose boljitku i oporavku gospodarstva RH. Zato su bitna ovdje 3 segmenta koja ću spomenuti, to je da ovi zakoni, a posebno Zakon o zdravstvenom osiguranju zaštite na radu prvenstveno uklapa se u gospodarski oporavak Vlade RH jer svi smo ovdje i kolege iz SDP-a i oporbe rekli da je napravljeno puno agencija, zavoda u proteklo vrijeme, a sada kada te agencije i zavode pokušavamo spojiti, privesti racionalizaciji opet nije dobro. Znači, nikada za njih nije dobro. A da ovo sve koji jesu zdravstveni zakoni koje se provodi i koje mi donosimo ima i svoju svrhu i razlog i dugoročne ciljeve i plan vidi se iz reforme zdravstvenog sustava koja je počela prije otprilike 2,5 godine. Ja ću samo da podsjetim uvažene kolegice i kolege, a to su brojke koje ne lažu, da na početku zdravstvene reforme dug u zdravstvu je dosezao gotovo 5 milijardi kuna, 4 milijarde 800 milijuna kuna. Da danas taj dug je prepolovljen što se tiče i duga bolnica i duga Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Ovdje bih ujedno odgovorio i gospodinu Hrelji koji je rekao u svojoj raspravi da plaćanje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje ovisi i o dobroj volji ministra Šukera. To zaista nije točno i to zna i evo tu je i gospodin ravnatelj Strizireb. Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje u ovom trenutku svoje obveze sve podmiruje tijekom cijele godine ove i prošle godine Hrvatski zavod je izmirio sve svoje obaveze prema zdravstvenim ustanovama. Prema tome, taj podatak gospodin Hrelja ili ne zna ili ga namjerno iskrivljuje. Da podsjetim da uz konsolidaciju financijskog sustava zdravstva tu je uvedeno puno, na temelju zakona koji je donio i ovaj Sabor, novina pa tako je novi način financiranja domova zdravlja jer znamo da domovi zdravlja pogotovo svi u RH su poslovali s gubitkom. Sada sa novim načinom financiranja to više neće biti tako. Zatim, jedan bitan segment što je unapređenje kvalitete zdravstvene zaštite i dostupnosti informatizacije u primarnoj zdravstvenoj zaštiti sada ćemo imati i elektronsku uputnicu tako da će liječnik primarne medicine upućivati svog pacijenta prema specijalisti i suspecijalistima. I time ćemo smanjiti i administriranja, a ujedno i lutanje pacijenata. Znači, pridonosimo kvaliteti zdravstvene zaštite. Ono što je bitno naglasiti i zašto jesu ovi zakoni u skladu i sa ciljem daljnjeg provođenja reforme je i reforma Hitne medicinske pomoći i Svjetska banka je odobrila zajam od 20 milijuna dolara za provođenje tog programa, a sve u cilju da Hitna pomoć kada je to potrebno, našim građanima bude dostupna, a cilj je kako to jesu europski i svjetski standardi da ta dostupnost bude unutar jednog sata tzv. "zlatni standard". Isto tako moramo ovdje napomenuti da kada je uvedena lista skupih lijekova koje direktno plaća Hrvatski zavod koje ne terete ni bolnice ni domove zdravlja, a ni pacijente što je najbitnije, njegov proračun je iznosio prije 4 ili 5 godina 26 milijuna kuna. Danas, ili ove godine to će biti gotovo 500 milijuna kuna. To je ono što je ova zdravstvena reforma, ova Vlada, ovo ministarstvo učinilo dostupnost zdravstvene zaštite kod najtežih bolesnika svima bez obzira na financijsku moć pojedinca. I to svi moramo priznati, to su brojke koje nalažu. I meni je kao zdravstvenom djelatniku vrlo žao kad neke kolege kažu da zdravstvena zaštita i to najviše razine bit će dostupna samo bogatima. To zaista nije točno i ljudi koji tako ili zastupnici koji to reknu ja mislim da su oni sami svjesni da su izgovorili laž, da su izgovorili neistinu jer to zaista zdravstveni sustav tako ne funkcionira. I sada ću reći o Zavodu za zaštitu zdravlja na radu i mislim da je to uvažena kolegica Petir najbliže bila današnjoj temi o kojoj smo mi trebali raspravljati i reći da specijalisti medicine rada u protekle 3 godine zaista jesu napravili veliki posao u sređivanju stanja u zaštiti zdravlja radnika. Da taj zavod je dobro funkcionirao, da svaka lipa ili svaki novac koji je utrošen u zaštitu zdravlja na radu je dobro potrošen. Moramo znati da od medicine rada obavljaju se dijelom i preventivni, a dijelom i kurativni pregledi. Dosada smo imali praksu dok zavod nije počeo funkcionirati da pojedini poslodavci iz razloga što su sami morali plaćati preglede svojih djelatnika nisu ih upućivali na periodične ili godišnje preglede kada su to morali, to su izbjegavali moleći Boga da ne dođe inspekcija. Sa funkcioniranjem ovog načina financiranja i Zavoda za zaštitu zdravlja na radu to je nestalo i danas svi radnici sa posebnim uvjetima rada, to su oni koji trebaju godišnje preglede, taj pregled i dobiju na teret zavoda što poslodavca ništa ne košta, što je rasterećenje privrede, a iznad svega pridonosi zaštiti radnika. Na kraju, moramo i reći da cjelokupnu brigu o zdravlju i zaštiti na radu vodi 150 timova liječnika, specijalista medicine rada i to je ono o čemu moramo, gospodine državni tajniče, razmišljati. Da li je to dostatan broj na milijun i 200 tisuća zaposlenih u RH 150 timova, da li tu poraditi, povećati specijalizacije medicine rada i još jednom se zahvaliti svima koji su sudjelovali u poboljšanju uvjeta rada jer moramo znati da sastavni dio Odbora za zaštitu na radu u svakoj firmi preko 30 zaposlenih je i specijalista medicine rada koji oni provode nadzor nad uvjetima rada. I na kraju smatram da pripajanje ovog zavoda Hrvatskom zavodu znači pod jedinstveno upravljanje, pod jedinstvenu administraciju pridonosi samo racionalizaciji unutar administracije, pomaže oporavku gospodarstva, a da neće imati apsolutno nikakvog odraza na kvalitetu zdravstvene zaštite radnika na radu. I iz tog razloga podržavam ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Zdenko Franić, izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče sa suradnicima. Evo nam još jednog Zakona iz pravog teatra apsurda koje nam je zadnje vrijeme servirala Vlada. Kao prvo valja napomenuti da se ovim paketom zakona ukida Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i zaštite zdravlja na radu i to na osnovu neke fantomske studije o analizi sustava agencija, zavoda i drugih regulatornih tijela koju mi nismo imali prilike vidjeti pa možemo na riječ vjerovati da je to pametni potez. Pa sada ovim paketom Zakona kao što je već spomenuto u raspravama se paralelno gura mogućnost da se iznajmljuju prostori u domovima zdravlja u zakup da se mogu dati pravnim i fizičkim osobama za obavljanje nezdravstvene djelatnosti, možda, kao što je kolega Hrelja rekao automehaničarska radionica za servisiranje vozila hitne pomoći ili tako nešto, ili može biti nekakav porno shop jer je to nezdravstvena djelatnost. Prisjetimo se također da smo nedavno imali pred nama ovdje na raspravi izvješće Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje prema kojem bjelodano stoji u slici broj 5. da broj korisnika novih invalidskih mirovina eksponencijalno raste, raste po eksponencijalnom zakonu sa visokim koeficijentom korelacije od 0,96 tako da je današnja situacija takva da je svaka 4. redovna mirovina invalidska mirovina. Drugim riječima, osoba koja stupi na tržište rada i već ove osobe koje jesu na tržištu rada imaju visoku vjerojatno od 25% da će postati invalidi. Statistički je to tako, ako to nije tako to je već posao za USKOK i organe gonjenja. Međutim, to je tako bilo u Izvješću Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje prema tome mi imamo katastrofalnu situaciju za zdravstvenom zaštitom radnika na radu i usprkos tome mi ukidamo Zavod koji nadzire trošenje 700 milijuna kuna, koji je osnovan godine 2006. konsenzusom rekoste da je to prava stvar u reorganizaciji sektora zdravstvene zaštite itd. Međutim, sada to sve opet pretumbavamo i na račun kao što sam rekao jedne fantomske studije u koju se svi kunu a nitko je nije vidio, pa smo u istom paketu jedan institut pripojili jednom regulatornom tijelu, zatim državnoj upravi, pa se postavlja pitanje što je u biti sljedeće. Što je u biti sljedeće u cijeloj ovoj apsurdnoj racionalizaciji. Valja napomenuti također da se ukidanjem Zavoda posljedično ukidaju i poništavaju svi važeći predmetni provedbeni akti koji se tiču zaštite na radu a koji su doneseni prethodnih godina u ime Zavoda ili vezano uz njihovu djelatnost, a novi pak nisu propisani. Prema tome, unosi se smetnja, unosi se krajnja nesigurnost u cijeli jedan sektor koji je dobro funkcionirao, i na koncu svi smo se složili i sa ove oporbene strane i sa strane većine da je ovaj Zavod poslovao transparentno, dobro, da je pametno trošio novac i da je unaprijedio sustav zaštite zdravlja na radu. Pa se postavlja jedno potpuno logično pitanje zašto? Zašto se uopće ide u reformu nečega, zašto smo se svi složili da je dobro funkcioniralo, vjerojatno zbog nekakvih imaginarnih nama nedokučivih razloga, a u međuvremenu smo dogurali 2009. godine do 13 tisuća 139 redovnih invalidskih mirovina, a koliko će to biti u 2010. godini sam Bog zna. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Ministarstva, kolegice i kolege. I danas imamo pred sobom Zakone kojima u ovom slučaju Vlada donosi odluku o ukidanju jednog Hrvatskog zavoda koji je osnovan prije tri godine i koji je tada kada je osnivan donio opću podršku javnosti. Naime, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i zaštite zdravlja na radu institucija je koja je prvenstveno prije tri godine osnovana radi poboljšanja prevencije zaštite zdravlja na radu s ciljem stvaranja uvjeta za sustavno praćenje stanje na području zaštite na radu, te kod prevencije statističkog praćenja ozljeda na radu i profesionalnih bolesti, te troškova koji se s tih osnova isplaćuju. Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu osnovan je između ostalog i zbog veće transparentnosti. Naime, godišnje se po osnovi zdravstvenog doprinosa od 0,5% ubere oko 600 do 700 milijuna kuna za sprečavanje ozljeda na radu i profesionalnih bolesti, prevencije itd. Znamo da se na stavkama Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu otprilike trošila polovica tih sredstava i sada se naravno postavlja pitanje jeli ustvari ovo jedan elegantan način da se lijepo sva ta sredstva preliju u HZZO i onda će tek biti teško pratiti da li se ta sredstva namjenski stvarno i troše. Osim toga valja podsjetiti i Vladu ali i cjelokupnu hrvatsku javnost da je za taj projekta osnivanje HZZO i zaštite zdravlja na radu Vlada dobila sredstva od EU u iznosu od 2 milijuna eura jer se radilo o zakonodavnoj i institucionalnoj harmonizaciji sa standardima EU. Pa ja sada postavljam pitanje Vladi, o čemu se onda to danas radi kada to što smo radili u cilju harmonizacije sa zakonodavstvom EU, sada odjednom ukidamo i kažemo da nam ustvari to ne treba i da je netko u Vladi, ne zna se tko, napravio neku cjelovitu analizu funkcioniranja zdravstvenog sustava, pa je na osnovu toga i zaključio da nam je HHZO i zaštite zdravlja na radu suvišan zavod i da ga valja utopiti u Zavod za zdravstveno osiguranje. Prije tri godine obrazloženje osnivanja ovog zavoda je bilo da će provedba zakona u smislu obveznog zdravstvenog osiguranja i zdravstvenog osiguranja za slučaj ozljede na radu i profesionalnih bolesti rezultirati točnijim iskazivanjem ozljeda na radu i profesionalnih bolesti te s tim u vezi i namjenskim trošenjem sredstava za zdravstveno stanje s osnova ove vrste rizika. Danas kada se ide u izmjenu Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, Vlada navodi nastavno na navedeni program i zaključak Vlade RH nakon izvršene cjelovite analize, ukazala se nužnom reorganizacija sustava provedbe obveze zdravstvenog osiguranja u RH. Postavlja se naravno pitanje, pretpostavljam da će predstavnici Vlade koji su ovdje prisutni na to odgovoriti. Tko je i kada izradio ovu cjelovitu analizu? Da li je ta analiza igdje objavljena? Onoliko koliko znamo a imamo može se vidjeti danas iz medija ali konkretno recimo na Odboru za rad i socijalno partnerstvo danas je ustanovljeno da su i ovi zakoni donešeni bez ikakvih konzultacijama sa socijalnim partnerima, niti sa poslodavcima, niti sa sindikatima. I onda je ironično netko na tom odboru rekao, da se jedino što su uspjeli polučiti s ovim prijedlozima zakona da su se uspjeli ujediniti u svojim razmišljanjima i poslodavce, i sindikate ali i stručnjake. Jer gospodine državni tajniče oprostite ima u Hrvatskoj nešto što se zove Nacionalno vijeće za zaštitu na radu. Nacionalno vijeće za zaštitu na radu je savjetodavno tijelo Vlade RH koliko je meni poznato, a vi recite da to nije točno i dokažite suprotno. Oni su odbacili ove predložene izmjene ovih zakona. Ne slažu se sa njima. Pa meni sada stvarno nije jasno na osnovu čega kako bi kažete da vi ne ukidate taj zavod, nego da to pripajate. Kolike su to onda uštede i kakva je to reorganizacija? Na kraju ispada valjda da će jedino biti jedno upravno vijeće evo u ovom slučaju Hrvatskog zavoda manje i kolike su te ustvari uštede. I ono što još želim posebno i molim odgovor, a to je naime vi ste o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu automatski člankom 2. utvrdili da danom stupanja na snagu ovog zakona prestaju važiti svi provedbeni akti. Tu ste ih nabrojili, uredbe, pravilnici, odluke, opći uvjeti ugovore, mreže ugovorenih subjekata medicine rada, pravilnici razno razni itd. Odgovorite, kada ćete i u kojem roku donijeti nove provedbene akte, jer niti u jednom niti u drugom prijedlogu zakona niste naveli rok kada ćete to učiniti. Nadalje u prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju u članku 4. kažete da se iz članka 14. dodaju novi članci, članak 14.a koji kaže ovako: "U okviru prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja za slučaj ozljede na radu i profesionalne bolesti osiguravaju se mjere za sprečavanje ozljeda na radu, te mjere za sprečavanje otkrivanja profesionalnih bolesti itd." Oprostite, valjda provođenje mjera. Zaboravili ste jednu malu ali ključnu riječ, provođenje mjera. Jer to znači da ćete osigurati sredstva za provođenje mjera. Mjere će utvrditi netko drugi a ne HZZO. I konačno, u postojećem zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju postoji jedan članak, a to je članak 20. koji se ovim vašim prijedlogom zakona ne mijenja. Ali on je izuzetno bitan zato što on govori o tome što se osiguranim osobama zavoda u okviru zdravstvene zaštite iz obveznog zdravstvenog osiguranja koji troškovi za što se ne plaćaju, da se ne osiguravaju. Pa gospodo, u članku 20. stavak zadnji između ostalog kaže da se ne osigurava plaćanje troškova zdravstvenih usluga između ostalog iz domene zaštite zdravlja na radu. Ja samo mogu zaključiti da je netko ove izmjene i dopune zakona pisao jako na brzinu, te molim gospodina državnog tajnika da se očituje i o ovoj primjedbi. Dakle, na članak 20. postojećeg zakona, a koji nije obuhvaćen ovom izmjenom a trebao je biti obuhvaćen. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvažena kolegice Sobol, drago mi je da ste u ovoj temperamentnoj raspravi ukazali još na neke činjenice koje nisu rečene u ranijoj raspravi, a vrlo su zanimljive, pogotovo ova o sredstvima namijenjenim za harmonizaciju našeg sustava sa EU. Sada se ja pitam kako je to teško napraviti jedan sustav koji bi trebao funkcionirati, koji bi trebao dati rezultate, koji bi trebao biti motivirajući za poslodavce odnosno kako ga je lako srušiti. Jer tko god mislio da se to može raditi u dijelu opće prakse, dakle u HZZO-u kao u velikom sustavu a da to ne trebaju raditi specijalisti, mislim da se vara. A drugo, zajedno sa ovim sigurno se čini korak nazad. I drugo što se ja ovdje želim javno upitati i sebe i vas, koju to poruku šaljemo onim kvalitetnim poslodavcima koji ulaganjem u sustav zaštite na radu, nadajući se da će dobiti bonus, a ne malus jel, žele smanjiti svoja izdvajanja za ovo obvezno osiguranje. Da li je uredu nakon tri godine nade njih ostaviti bez nade, jer sigurno ako ne postoje specijalisti koji će ovo provoditi da HZZO neće imati ni snage ni mogućnosti to raditi.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem, kolega Hrelja. Naravno, usuđujem se reći da je čak Vlada i namjerno odnosno predstavnici Vlade namjerno prešutili činjenicu da su u uspostavu ovakvog sustava ustvari dobivena sredstva iz fonda Europske unije pa da su onda, po ovome sada ispada gle mi smo sad to nešto izvršili, zatvorili nešto, nekakvu obvezu, sad to možemo mi gumicom preko noći izbrisati. Ponovit ću ono što sam rekla i u svojoj raspravi, u slučaju izmjene ovih zakona nisu konzultirani niti poslodavci niti sindikati niti stručnjaci. Štoviše, struka je dala svoje negativno mišljenje, a ja smatram a je struka, da su članovi i članice Nacionalnog vijeća za zaštitu na radu. U ovih nekoliko godina svi se mi sjećamo koji smo bili ovdje te rasprave iz 2006. godine. Nakon toga, ako se ne varamo, podsjećam donijeli smo odluku i o Nacionalnom danu zaštite na radu, 28. travanj se u Hrvatskoj obilježava. Sve naslonjeno na ovaj Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite na radu naslonjeno na nacionalni program koji je načinjen na osnovu formiranja Nacionalnog vijeća ovoga zavoda. Međutim nažalost stvarno smo danas svjedoci toga da od svih nepotrebnih agencija ovakvih i onakvih ide se na ukidanje upravo ovakve vrste zavoda kod kojih ustvari je u interesu ne samo da tako kažem jednoj strani nego svim stranama u ovoj priči, i poslodavcima i radnicima i stručnjacima da ta priča ima nekakav svoj logičan slijed. Na ovaj način bojim se da potpuno to prekidamo, a posebno bih željela naglasiti što se gubi svaka transparentnost utroška ovih sredstava.
Zahvaljujem. I kao zadnji u pojedinačnoj raspravi, uvaženi zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pokušaj, pogreška, pokušaj, pogreška, izmjena, dopuna i tako svakih 6 mjeseci. Zadnjih 6 godina 13 puta smo mijenjali Zakon o zdravstvenom osiguranju, točno svakih 6 mjeseci. Toliko o vjerodostojnosti tog zakona i obveznog zdravstvenog zakona o osiguranju i zdravstvene zaštite. Naravno da to stvara nered i kaos. Prvo kod HZZO-a definitivno, jer mi nije lako da oni prate te promjene zakona. Drugo, kod nas medicinskih profesionalaca, kod nas zdravstvenih radnika i treće, kod naših građana, dakle kod naših ljudi, naših građana, pacijenata koji se tim brzim promjenama trebaju prilagoditi. Sjetimo se, zakoni su trajali od 73 dana preko nekoliko mjeseci do nekoliko godina. 73 dana je bilo tko će plaćati kompletnu isplatu troškova bolovanja za trudnice da li HZZO ili poslodavci. Slovom i brojkom, 73 dana je trajao taj zakon prije dvije godine. Zakon o medicinski potpomognutoj oplodnji i Zakon o zabrani pušenja je mijenjan nakon nekoliko mjeseci, a famozni zakon nula promila je trajao nekoliko godina. Jučer smo bili svjedoci da je definitivno ove godine odnosno prošle godine najmanji broj poginulih u prometnim nezgodama definitivno i to je još jedan dokaz da zakon nula promila nije bio potreban jer još je Hipokrat koji je živio 453 godine prije Krista rekao jedna čaša vina za zdravlje, dvije za veselje, a tri više za bolest. Tako je već 25 stoljeća, tako treba biti i danas u 21. stoljeću samo puno više znamo o lošim i dobrim stranama crnoga vina. Nažalost, komercijalizacijom Hrvatskog zdravstvenog sustava zadnjih nekoliko godina bila je ukinuta i dobro organizirana zdravstvena zaštita radnika. Srećom, prije nekoliko godina smo jednoglasno, kolege s pozicije i mi iz opozicije, jednoglasno prihvatili uspostavu ovog zavoda, Zavoda za zaštitu zdravlja radnika. Zašto, zato što svaki drugi Hrvat umire i pobolijeva od kardiovaskularnih bolesti, zato što i danas u ponedjeljak će 65 naših građana dobiti dijagnozu raka, a 35 naših građana će danas umrijeti od raka. Neki od tih će umrijeti zbog bolesti uzrokovano na rad, zašto, jer nije bilo dovoljno preventivnih pregleda. Na trećem mjestu po invaliditetu i morbiditetu i mortalitetu su prometne nezgode i upravo ozljede na radu. Dobro da se napokon kreće u reformu hitne medicinske pomoći jer je hitna medicinska pomoć zrcalo kvalitete zdravstvenog sustava. Naime, svi smo mi zasigurno bili u hitnoj medicinskoj pomoći, svi u ovoj sabornici, većina naših građana. Ne trebamo ići u županijske bolnice, ne trebamo ići u kliničke bolnice, a svi smo bilo kad trebali ići u hitnu medicinsku pomoć. I zato je to zrcalo kvalitete zdravstvenog sustava i zato je tragedija da evo tek danas počinjemo razgovarati o reformi hitne medicinske pomoći, nešto što je u državi kao što je Hrvatska, državi koja većinu odnosno dio svog BDP-a godišnje izdvaja iz turizma, državi tisuću otoka tek danas radimo nakon nekoliko godina što je bilo pripremljena Strategija razvoja hitne medicinske pomoći. Povrede na radu su bile u stalnom porastu, poslodavci nisu preuzimali nikakav financijski niti kazneni rizik za povrede odnosno slabo zdravlje radnika nastalih zbog štetnih uvjeta u radu. I zato je, kolegice i kolege, u Republici Hrvatskoj dobro standardizirana stopa smrtnosti viša od prosjeka EU 15 zemalja za sve bolesti: krvožilja, tumora, ozljeda, prometnih nezgoda, dijabetesa. I zato nažalost naši građani, naše građanke i građani mogu očekivati da će tijekom života biti bolesni čak godinu dana dulje nego stanovnici u zemljama EU-a, kako starih tako i novih i zato je nažalost stopa smrtnosti u odraslih osoba znatno viša od prosjeka EU 15. Dok u Hrvatskoj na tisuću stanovnika 160 ljudi umire u dobi između 15 i 60 godina, u starim članicama EU umire 113 osoba, znači 50% manje. Rascjepkanost i dezintegriranost zdravstvenog sustava je temeljni problem hrvatskoga sustava, ne promjene zakona nego dobra horizontalna i vertikalna povezanost i zato je nedopustivo da 2008., a to je statistika koja najrecentnija, nažalost da je na jednom pregledu obavljeno u specijalističkoj ustanovi, bilo bolnici sekundarnog ili tercijarnoga nivoa, dolazi 1,8 pregleda u djelatnosti opće obiteljske medicine. Kada je profesor Hebrang bio ministar zdravstva 1995. taj odnos je bio 3,3:1. Drugim riječima, u 15 godina sa jednog korektnog omjera 3,3:1 došli smo do katastrofalnog omjera da je to omjer 1,8:1. Dakle, skuplja sekundarna specijalistička zdravstvena zaštita umjesto da obiteljska medicina odradi svoj posao. I zato danas kolegice i kolege, naši liječnici obiteljske medicine kako zbog nedostatka ljudskih resursa, tako zbog slabe organiziranosti, zbog nedostatka medicinskih sestara obavljaju i liječe svega 50 do 60% svojih građana za razliku od Europe gdje je taj postotak 70, 80%. I treće. Bolnički sustav. Posljednjih 5 godina je porastao hospitalizacije, poglavito u kliničkim bolnicama za točno 30%. Izvornik Hrvatski zavod za javno zdravstvo, izvornik Hrvatski zavod za javno zdravstvo nevjerojatnih 30%. I kad to sve spojite primarna zdravstvena zaštita rješava 50 do 60% slučajeva, kliničke bolnice rastu 30%, broj pregleda u općoj medicini je promijenjen sa 3,3 na 1,8 na jedan je činjenica da je današnji zdravstveni sustav rascjepkan, dezintegriran i činjenica da treba napokon složiti mozaik. Nešto što je posljednje trebalo mijenjati gospodine državni tajniče i kolege iz Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje je ovaj Zakon. Zato što je time ispravljena pod navodnike nepravda učinjena prije 20 godina ili koliko više godina, zato što je na taj način broj preventivnih pregleda se ponovno vratio u kakvu takvu normalu, a prema podacima istog Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo broj preventivnih pregleda tijekom 2007. godine bio je za čak 85% manji nego 1990. godine. Dakle, 85% manji. I zato su ovi alarmantni podaci o kojima sam vam malo prije govorio i zato prosječan građanin Hrvatske svaki drugi Hrvat umire i pobolijeva od kardio vaskularnih bolesti, zato je velika, a to ćemo govoriti kasnije u sljedećoj skupini Zakona o azbestozi i zato je izrazito veliki broj tumora i novotvorevina i zato godišnje umire grad veličine obzirom da je naš ministar iz Gospića reći ćemo iz Gospića jer Gospić je po posljednjem popisu stanovnika imao 12897 stanovnika upravo toliko stanovnika, dakle oko 13000 godišnje umire zbog tumora. Zašto? Jer nema dovoljno preventivnih pregleda. Zašto? Između ostalog jer je broj preventivnih pregleda snižen za 85%. Zašto? Jer dijelom su ti tumori uzrokovani lošim i tu trebamo govoriti o poslodavcima gospodine potpredsjedniče. Dakle, o poslodavcima koji na sebe ne preuzimaju rizik, a ne samo o našim zdravstvenim radnicima i zdravstvenim profesionalcima. I na kraju ne manje važno nas zdravstvenih radnika je sve manje i manje. Naših medicinskih sestara, primalja, liječnika je u odnosu na Europu sve manje i manje. Zaostajemo za Europom. Jedino u čemu smo dobri sa Europom, a to naravno državni tajnik vrlo dobro zna je broj stomatologa. Stoga apeliram na zdravstvenu administraciju da zajedno sa Ministarstvom znanosti napokon podigne nivo upisa što liječnika što medicinskih sestara. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Biljana Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Ostojiću sad ste me podsjetili u svojoj raspravi kad ste spominjali o učestalosti ozljeda na radu jedan zgodan podatak koji nisam spomenula u svojoj raspravi, da u Europi, dakle u uređenim zemljama svakih 15-tak minuta se dogodi jedna ozljeda na radu. To zasigurno govori o tome koliko je to veliki problem i mi smo sada našli načina da nekako to poboljšamo, da krene na bolje, našli smo nekakav sustav koji funkcionira i naprosto je šteta uopće to sada micati, vraćati na staro i sve ono što se reklo prije tri godine sada pljunuti na to da bismo se vratili na staro. Evo, samo to sam htjela kao dodatni komentar da dam još jedanput gospodi iz ministarstva da možda si malo razmisle i da povuku ovu odluku.
Zahvaljujem. I završni osvrt, uvaženi Dražen Jurković državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, zahvaljujem se uvaženi zastupnici. Sve dobre prijedloge prihvaćamo, pa ćemo prihvatiti i dobre prijedloge Kluba Hrvatske seljačke stranke. Dakle, vaše amandmane pet vaših amandmana ćemo prihvatiti u ovaj zakonski prijedlog. Naravno da je bilo korisno čuti ovu raspravu. No međutim, dopustite mi vrlo kratko u par rečenica da još jednom skrenem pozornost na bitne odrednice promjene ovoga Zakona odnosno možda je važnije skrenuti pozornost na ono što se ovim zakonom ne mijenja, a ne mijenja se to da se ukida specifična zdravstvena zaštita, ne ukida se specifična zdravstvena zaštita, ne ukidaju se preventivni pregledi i svi nosioci u mreži javne zdravstvene službe koje vrše ovaj segment zdravstvene zaštite. Dakle, sve liječnici medicine rada, sve ordinacije medicine rada ostaju kao ugovorne ordinacije, odnosno ugovorni liječnici sa hrvatskim, ne više sa Hrvatskim zavodom za zdravstveno osiguranje zdravlja na radu nego sa Hrvatskim zavodom za zdravstvenu zaštitu. Dakle, svih 50 timova koje sada imamo, specifična zdravstvene zaštita, preventivni pregledi dakle ostaju. Ono što se mijenja, mijenja se samo formalno ugovaratelj i to na način da će zdravstvena zaštita i osiguranje zdravlja na radu biti jedan samostalni odjel u okviru Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Drugo što je vrlo bitno spominjala se ovdje transparentnost trošenja sredstava. Dakle, negdje onih nula pet posto iz doprinosa je oko 600 milijuna kuna. I po prvi put vidjeli ste do sada da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje ima u svojoj strukturi proračuna predviđenih tih 600 milijuna kuna upravo za ovu namjenu. Do sada ja bih podsjetio da je proračun Hrvatskog zavoda za zdravstveno, osiguranje zdravlja na radu bio 346 milijuna kuna. Znači, više od nekih 200 milijuna odnosno 230 i nešto milijuna kuna manje nego što je na toj stavci u proračunu Vlade Republike Hrvatske na stavci Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje predviđeno ove godine za tu namjenu. Isto tako, dopustite samo da evo vrlo kratko se osvrnem i na, kažem poslovanje Zavoda. Dakle, nije točno da taj Zavod je poslovao pozitivno. Naime, mi imamo 70 milijuna kuna duga na konto isplata, dakle naknada za bolovanje, a isto tako u posljednje tri godine, dakle od 2006. godine mi smo i povećali broj uposlenih u tome zavodu za 90 ljudi. Prema tome, izdvajanja i za administraciju, a ne samo za neposrednu zdravstvenu zaštitu osnivanjem toga zavoda povećava. Ono što je meni poznato, a dopustite i koliko sam ja uspio vidjeti, ovakav oblik osiguranja zaštite na radu ima samo Njemačka. Njemačka danas ima 42 milijuna radnika, Hrvatska ima oko milijun i po. Ja uistinu ne znam, možda još poneka druga zemlja u Europskoj uniji ima ovaj vid osiguranja izdvojen iz sveobuhvatnog osiguranja, no međutim koliko ja znam ovakav model ima kažem samo Njemačka koja ima neuporedivo veći broj osiguranih radnika. Što se tiče iznajmljivanja prostora, sasvim sigurno imali smo u vidu, razmišljali smo i o ovome i mislim da je potpuno opravdano i dobro spomenuti i ovo, dakle da postoji mogućnost da se i ti prostori u domovima zdravlja iznajme i za nezdravstvenu djelatnost. Ali ja bih podsjetio ovdje da je u ovom zakonskom prijedlogu to isključivo uz odluku upravnog vijeća, dakle odluka doma zdravlja, uz odluku upravnog vijeća, uz suglasnost osnivača i uz suglasnost ministra. Pa uistinu ako sve te četiri instance procijene da je bolje, kvalitetnije, racionalnije dati taj prostor u, iznajmiti taj prostor nego da stoji prazan, ja uistinu mislim da to neće i ne može biti loša odluka. I što se tiče provedbenih akata, dakle mi smo predvidjeli da će novi provedbeni akti su u pripremi, oni su gotovi, i oni će sasvim sigurno stupiti na snagu sa 2.1.2011. godine. Evo zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, bio je hitni postupak, P.Z. br. 648, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova 80 glasova za, 3 suzdržana i 34 protiv.
S obzirom da smo objedinili, sada imate već pročišćeni dnevni red, to su točke 3., 6. i 7., a to znači – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 646, - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 647. I 9. točka dnevnog reda – - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 645 … [[Upadica se ne razumije.]] Po pročišćenom 7., ovdje je zapisano to. 9. dakle 7. točka prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 645. Predlagatelj svih akata je Vlada Republike Hrvatske. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, Odbor za rad i socijalno partnerstvo, i Odbor za zaštitu okoliša. Izvješća ste primili na sjednici. Pod točkom, o točci 2. i 3. govorit će državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi Dražen Jurković, a pod točkom 7. govorit će državni tajnik Krešimir Rožman u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite, uvaženi Dražen Jurković, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupnici. Vrlo kratko. Naime radi se samo o terminološkom i nomotehničkom usklađenju sa ovim prethodnim setom zakona, odnosno Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje sada preuzima poslove Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zdravlja i zaštite na radu, no dopustite još samo jednu rečenicu. Naime ove godine Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje je predvidio 7 milijuna kuna za obeštećenje radnika oboljelih od azbestoze, a ja bih podsjetio samo da je u proračunu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i zaštitu na radu za tu namjenu bilo predviđeno milijun i pol kuna. Dakle i to na neki način posredno govori o kvaliteti zdravstvene zaštite, i naravno da s ovim setom zakona uistinu neće umanjiti prava, a niti kvaliteta zdravstvene zaštite naših korisnika. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sada je na redu o točci 7. uvaženi Krešimir ROžman, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, uvažene dame i gospodo zastupnice i zastupnici. I ovdje se radi samo o terminološkom usklađivanju, odnosno horizontalnom usklađivanju ovog zakona sa ovim ranijim zakonom. Naime u članku 1. Zakona o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestom stajalo je da kada se radi o dakle bolesti uzrokovanoj azbestu, tu bolest utvrđuje se, postojanje te bolesti utvrđuje se na temelju rješenja o priznavanju profesionalne bolesti Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu. S obzirom na promjenu ovih zakona, dakle i spajanje, ukidanje tog zakona, tog zavoda, prebacivanje nadležnosti na Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje mijenja se ovdje taj članak i tako da će glasati dakle da sada umjesto Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu, se to zamjenjuje riječima Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Dakle to je jedina promjena u ovom zakonu, dakle isključivo horizontalno usklađivanje sa drugim zakonima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. I prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine tajniče sa suradnicima. Evo ga pred nama je Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu, s konačnim prijedlogom zakona. Zakon o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu Hrvatski sabor donio je na sjednici 13. lipnja 2007. godine, te je stupio na snagu 7. kolovoza 2007. godine. Naime kao što smo rekli u okviru reforme zdravstva sukladno predloženoj reorganizaciji sustava provedbe obveznog zdravstvenog osiguranja u Republici Hrvatskoj te s tim u vezi predloženim izmjenama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju kao i predloženom Zakonu o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu, ovim zakonskim prijedlogom obavlja se terminološko usklađivanje. O odštetnim zahtjevima iz članka 2. i 3. ovoga zakona rješava Povjerenstvo za rješavanje odštetnih zahtjeva. Povjerenstvo osniva Vlada RH i ono broji 9 članova. I to ima: predstavnik ministarstva nadležnog za gospodarstvo, predstavnik ministarstva nadležnog za zdravstvo, nadalje predstavnik ministarstva nadležnog za financije, četvrti je predstavnik ministarstva nadležnog za pravosuđe, peti predstavnik Hrvatskog zavoda za medicinu rada, šesti predstavnik Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i zaštite zdravlja na radu, sedmi je predstavnik udruga radnika oboljelih od profesionalnih bolesti uzrokovanih azbestom i po 2 predstavnika sindikata. Administrativne i tehničke poslove za povjerenstvo obavlja Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Što se tiče stupanja na snagu ovaj zakon stupa na snagu 1. siječnja 2011. godine i ne zahtjeva dodatna sredstva iz državnog proračuna. Što se tiče drugog prijedloga zakona izmjenama u Zakonu o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu pod oznakom P.Z. br. 647. govori sljedeće: Zakon o obveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu Hrvatski sabor donio je na sjednici 13. srpnja 2007. godine te je stupio na snagu 7. kolovoza 2007. Uređuje se da se praćenje zdravstvenog stanja radnika profesionalno izloženih azbestu, znači radnika koji imaju priznatu profesionalnu bolest izazvanu azbestozom kao i dijagnostičke postupke kod sumnje na postojanje profesionalne bolesti provode doktori specijalisti medicine rada u zdravstvenoj ustanovi ili specijalisti medicine rada u privatnoj praksi uključeni u mrežu ugovornih subjekata medicine rada. Isto tako postupak utvrđivanja i priznavanja profesionalne bolesti uzrokovane azbestom provodi Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje sukladno Zakonu o obveznom zdravstvenom osiguranju. Predloženim zakonom mijenja se i naziv Hrvatskog zavoda za medicinu rada u Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu, a sukladno Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. I za provedbu ovog zakona neće biti potrebna dodatna sredstva iz Državnog proračuna RH. Ovaj zakon također stupa na snagu 1. siječnja 2011. godine. Hrvatska demokratska zajednica podržat će oba ova zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Drugi dio, u ime kluba govori uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, državni tajnici, tajniče, kolege zastupnici. Pa stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu uređeno je Zakonom o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu. Pod profesionalnom izloženošću azbestu smatra se neposredna izloženost azbestu zbog rada na azbestnim proizvodima kao i posredna izloženost azbestu zbog rada kod osobe koja je u svojoj proizvodnji koristila azbest. Azbest se najviše koristio od kraja '70-ih do početka '90-ih godina. Bio je popularan kao građevinski materijal koji su koristile skoro sve građevinske tvrtke bilo za prekrivanje krovova, bilo kao dobar toplinski izolator pa i često kod izrade fasada pa čak i kod ugradnje cijevi u vodovodni sustav. Nažalost, tada se očito nije dovoljno vodilo računa i javno upozoravalo na štetnost azbesta koji je često uzrokovao rak pluća i niz drugih bolesti dišnog sustava. Iako je negativni utjecaj azbesta na zdravlje bio poznat i starim egipćanima koji su umotavali faraonske mumije u azbest zbog dugovječnosti, a i starim rimljanima čija je bila preporuka da se nikada ne kupuju robovi koji su radili s azbestom uz obrazloženje da oni upravo često umiru mladi. Od te je bolesti u posljednjih 15 godina u Hrvatskoj oboljelo više od 400 ljudi. A posebno u Vranjicu i Pločama. Hrvatska je tvornice azbesta zatvorila i sanirala izvore azbesta posebno u tvornici "Salonit" kao i druge izvore mogućeg zagađenja. U EU zabranjena je proizvodnja i korištenje azbesta. Pokušava se kao standard dostići razina od 0 čestica u zraku. Tako da je uz Sloveniju i u Hrvatskoj proizvodnja azbesta zabranjena. S obzirom da se ovim zakonom nastavno na predloženi Zakon o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu obavlja ustvari terminološko usklađivanje tako da se u smislu ovog zakona bolest uzrokovana azbestom utvrđuje na temelju rješenja o priznanju profesionalne bolesti Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, a ne Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu kako je uređeno važećim zakonom. Donošenje novog zakona je sukladno provedbi Programa gospodarskog oporavka Vlade RH i stoga klub HDZ-a je podržao ovaj zakon.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvažena zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Na samom početku izlaganja o prijedlozima Zakona o izmjenama Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu, Zakona o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu te Zakona o obaveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu želim reći da klub SDP-a neće podržati donošenje ovih zakona jer se ovim prijedlozima zakona ni na koji način neće popraviti ili unaprijediti poštivanje ne samo zakonskih već i ustavnih prava radnika i radnica profesionalno izloženih azbestu u Hrvatskoj. Smatramo da je normalno, čak zdravorazumski očekivati da paket zakona kojim se mijenja ova problematika treba biti podnesen upravo u cilju unapređenja prava ove iznimno ranjive populacije, a ne radi hladnog, birokratskog, u klubu SDP-a smatramo čak i bešćutnog terminološkog usklađenja ova 3 zakona sa Zakonom o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu. Ova izmjena paketa zakona kojim je pokrivena problematika radnih i drugih prava radnika i radnica izloženih azbestu predstavlja još jedan zoran primjer kontinuirane aljkavosti i neodgovornog ponašanja Vlade HDZ-a i njihovih koalicijskih partnera koji jedan mjesec misle jedno, drugi mjesec predlažu drugo, a cijelo vrijeme rade nešto potpuno treće. I sve to nažalost na ogromnu štetu Hrvatske i svih njenih građana i građanki. Kada smo vidjeli da je u saborsku proceduru upućen ovaj paket zakona prerano smo se ponadali da se Vlada napokon odlučila odgovorno ponašati prema radnicima i radnicama profesionalno izloženima azbestu, da je Vlada odlučila podnijeti svoj dio odgovornosti prema ovom dijelu populacije kojoj je trajno narušeno zdravlje, kvaliteta života, a nažalost najčešće i goli život. Uludo smo pomislili da je Vlada odlučila pomoći ovim ljudima i njihovim traumatiziranim obiteljima da sigurnije, dostojanstvenije i manje stresno prožive svoj azbestozom ugrožen život. To smo opravdano očekivali jer je Vlada više od godinu dana, rekli bismo čak dvije godine, pružala razne probne balone ispunjene nadom, najave da će napraviti ključne iskorake po ovom pitanju, no ovaj besprizoran paket zakona pokazao je da se kao i stotinama puta do sada radilo o najobičnijim mjehurićima ružičasto obojane sapunice. Jer azbestoza se ne događa Vladi i njihovim obiteljima, azbestoza se događa nekom drugom i daleko od njih pa je zbog toga puno lakše Vladi Republike Hrvatske tzv. racionalizaciju državne uprave provoditi na teret onih koje bi taj teret trebali i trebale podnijeti. Ovaj paket Zakona koji je predvođen Prijedlogom zakona o prestanku važenja Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu Vlada tobože racionalizira i smanjuje troškove javne uprave. Na koji način? Tako što će ukinuti, oprostite pripojiti Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu Vladinom vizijom sada jedinstvenom nositelju poslova obaveznog zdravstveno osiguranja odnosno Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje. U redu, mogli bismo pomisliti možda je danas svrha Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu ispunjena možda se radi o reliktu iz razdoblja samoupravnog socijalizma a tavizmu koji je postao samom sebi svrha, pa i ovakav tip racionalizacije opravdan i država će uštedjeti. DA, mogli bismo tako pomisliti ali nije tako jer je ovaj zavod utemeljila HDZ-ova Vlada prije nepune 4 godine i tako tada izazvala kaos, cijeli niz, lavinu problema vezanih uz sustav zaštite na radu koji se tek prije godinu dana stabilizirao i počeo se vraćati u normalu. I sada opet novi šok, u cilju tzv. racionalizacije ponovno se potiče nestabilnost sustava i pokreće cijela lavina problema, a rezultat ovakvog amaterskog eksperimentiranja resornog ministra Milinovića i Vlade koja slijepo stoji iza njegovih standardno katastrofalnih odluka i prijedlog biti će povećanje a ne smanjenje troškova sustava i otežano ostvarivanje prava onima kojima je osiguranje takvih prava nasušna potreba a to su radnici i radnice profesionalno izloženi azbestu i uzročno posljedično njihove traumatizirane obitelji. To dame i gospodo iz Ministarstva i Vlade u Klubu SDP-a doista nismo očekivali ne nakon čak tri tematskih sjednica Odbora za zaštitu okoliša Hrvatskog sabora o problematici onečišćenja azbestom u Republici Hrvatskoj održanih samo tijekom ovog 6. saziva Hrvatskoga sabora. Očigledno resorno Ministarstvo i Vladu baš briga što se govori na sjednicama Saborskih odbora i koji se zaključci donose u parlamentu jer da barem malo uvažavaju instituciju Sabora onda vlada ne bi saboru upućivala ovakva sramotna zakonska rješenja, učinila bi nešto po pitanju konkretnog financijskog obeštećenja radnika i radnica profesionalno izloženih azbestu i učinila bi nešto po pitanju jednostavnijih i racionalnih procedura za utvrđivanje azbestoze kod radnika i radnica profesionalno izloženih azbestu. NO, Vlada to ne čini, Vlada spaja, odnosno ukida institucije i zavode pod egidom racionalizacije javne uprave stvara kaos u sustavu, ignorira vapaj radnika i radnica profesionalno izloženih azbestu i njihovih obitelji. Na žalost danas gotovo nakon godinu dana nakon rasprave o izmjenama Zakona o uvjetima za stjecanje prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu mogli bismo ponoviti sve, ali baš sve kao što smo SDP rekli tom prilikom. Zašto? Zato jer je situacija ostala ista, ništa se nije promijenilo na bolje, čak štoviše u proteklih godinu dana sigurno je 10-tak ljudi umrlo od posljedica profesionalne izloženosti azbestu, nisu više s nama, uzaludno čekajući na pravo i pravdu. Na žalost ni danas radnici Salonita, a još manje stanovnici Vranjica nisu uspjeli izboriti za svoja prava na način na koji se mlada i neiskusna pravnica Erin Brokovich uspjela izboriti za poštivanje prava žrtava masovnog trovanja stanovništva malog Kalifornijskog mjesta Hinkley toksičnom kemikalijom Kromom 6 koji u obližnjem energetskom postrojenju koristila korporacija Pacific gas and electric. Radnici Salonita i stanovništvo Vranjica može samo sanjati od 333 milijuna dolara odštete za koju se Erin Brokovich uspjela izboriti za 634 pogođene osobe u Hinkley-u. Tih je 333 milijuna dolara pružilo priliku stanovništvu Hinkleya koji se liječe od zloćudnih tumora, neplodnosti i drugih teških bolesti da plate primjerenu zdravstvenu zaštitu liječenje koje može podići kvalitetu života i produžiti život. No, kakva prava, odštetu ili moralnu satisfakciju mogu očekivati oštećeni stanovnici Hrvatske, države u kojoj se često ne zna tko je vlasnik kapitala i tko snosi odgovornost za nesavjesno i nemoralno poslovanje koje ugrožava socijalnu i životnu sigurnost građana. Iz slučaja oštećenih zaposlenika Salonita, Plobesta ali i mnogih Hrvatskih brodogradilišta u kojima je problem profesionalnih oboljenja od azbestoze najveći i rekla bih najakutnijih čini se da je mogućnost od takvog obeštećenja u Hrvatskoj nikakva, usprkos tome što članak 69. Ustava Republike Hrvatske glasi svatko ima prava na zdrav život. Država osigurava uvjete za zdrav okoliš te svatko je dužan u sklopu svojih djelatnosti i ovlasti osobitu skrb posvećivati zaštiti zdravlja ljudi, prirode i ljudskog okoliša. Iz slučaja oboljelih zaposlenika Salonita, Plobesta i Hrvatskih brodogradilišta te njihovih zdravstveno ugroženih obitelji i sugrađana vidljivo je da se Ustav ne poštuje u praksi. Na žalost pokazala su se istinitima predviđanja SDP-a iz daleke 2005. godine da će pogodovanje HDZ-ove Vlade tajkunu ČUrkoviću uzrokovati ekološku katastrofu i ugrozu zdravlja radnika Salonita i stanovnika Vranjica i da će tu ogromnu štetu na kraju platiti Republika Hrvatska a ne tajkun Čurković. HDZ-ovo pogodovanje ČUrkoviću omogućilo je uvoz 900 tona azbesta u kojem je Salonitu proizvedeno više tisuća tona proizvoda koji sadrže azbest, proizvoda koji se apsurdno i cinično sukladno tadašnjim Hrvatskim zakonima nisu smjeli transportirati, prodavati ni koristiti u Hrvatskoj. To znači da država danas umjesto 900 tona opasnog otpada sanira neki kažu čak 7 tisuća tona opasnog otpada. To znači da sanaciju tog otpada baš kao i odštete oboljelima od azbestoze zbog ne funkcioniranja državnih aparata danas plaćaju, a čini se da će u budućnosti plaćati Hrvatski porezni obveznici, a ne nemoralni tajkuni u bijegu. Zorni dokaz prethodne tvrdnje upravo je slučaj sanacije Salonita koji se financira sredstvima Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, sredstvima Fonda koji se puni raznim van proračunskim nametima koji uplaćuju zagađivači i korisnici okoliša, a to su gotovo svi stanovnici Hrvatske koji voze i posjeduju automobile. Taj isti Fond je u potpunoj suprotnosti s odredbama Zakona o fondu isplaćivao plaće radnicima Salonita koji su opet suprotno odredbama Konvencije o sigurnom postupanju s azbestom, radili na sanaciji azbestnog otpada iz kruga tvornice Salonit te obližnje Mravinačke kave. Nepotrebno je reći da je glupost države koja je omogućila nastavak paradoksalne proizvodnje azbestnih proizvoda u Salonitu vjerojatno uzrokovala nepredviđeni broj oboljenja uzrokovanih azbestnom prašinom kod zaposlenika Salonita, njihovih obitelji, stanovništva u krugu 11 km od pogona. Osim osobnih tragedija oboljelih ova će glupost države imati veliku financijsku cijenu. Tko će to platiti, zna se Hrvatski porezni obveznici a ne nemoralni tajkuni u bijegu pred Hrvatskim pravosuđem. Uz sav cinizam Hrvatske države mogli smo se uvjeriti prije nekih 10 dana kada je državni represivni aparat na sud priveo bolesnog aktivista za prava radnika i radnica profesionalno izloženih azbestu, uz to i samohranog oca gospodina Grgu Mandića. I to zbog čega? Zbog kaznene prijave za povredu časti koju je protiv njega podnio tajkun Jozo Ćurković već godinama nedostupan hrvatskim vlastima koji se skriva u Bosni i Hercegovini, a hrvatski MUP raspisao je tjeralicu za njim. Nažalost, čini se da ni Vlada ni država ništa nisu naučili iz ove pravosudne travestije, jer ovakvim izmjenama paketa zakona ostvarivanje prava i pravde za radnike i radnice profesionalno izložene azbestu čine još težim ostvarivima i daljima. Nažalost, tko zna možda je to i stvarni razlog koji počiva iza ovih rješenja koji samo potiču novi kaos i nered u sustavu.
Zahvaljujem. Isprava, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković, ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegica Holy je izrekla više netočnih navoda. Ja ću se osvrnuti samo na jedan, gdje ona kaže da ministar zdravstva svojim neodgovornim odlukama potiče nestabilnost sustava. To je netočno. Apsolutno, dapače ministar zdravstva svojim odlukama je postigao stabilnost Ministarstva zdravstva i zdravstvenog sustava što je neobično važno čuli smo i ovih dana. Naime, prepolovljen je dug, smanjena je lista čekanja, fond skupih lijekova i brojne druge stvari koje ne želim sada nabrajati. A drugu stvar koju ste isticali u ovom konkretnom slučaju glede azbestoze ste izrekli kao da je Vlada digla ruke od tih oboljelih od azbestoze. Nije točno. Dakle, radi se o terminološkom usklađivanju. Pa u samom ovom prijedlogu Zakona o obeštećenju profesionalno izloženih azbestu se kaže da u tom povjerenstvu sudjeluje i predstavnik Udruga radnika oboljelih od profesionalne bolesti uzrokovane azbestom, dva predstavnika sindikata, a i administrativni poslovi itd. Dakle, apsolutno se radi o terminološkom usklađivanju a ne o nikakvom uskraćivanju prava. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I sada je na radu uvažena zastupnica Marijana Petir u ime kluba HSS-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče, gospođo ravnateljice, zastupnice i zastupnici. Klub zastupnika HSS-a podržat će ovaj paket zakona koje je pred nama. Dakle Zakona o uvjetima za stjecanje prava na starosnu imovinu radnika profesionalno izloženih azbestu, zatim Zakon o izmjenama Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu i Zakon o izmjenama Zakona o obaveznom zdravstvenom nadzoru radnika profesionalno izloženih azbestu. Kao što je već rečeno u ova tri zakona riječ je o terminološkom usklađenju, tako da se u smislu ovih zakona bolest uzrokovana azbestom utvrđuje na temelju rješenja o priznanju profesionalne bolesti HZZO a ne HZZO zaštite zdravlja na radu kako je uređeno važećim zakonom. Dakle, zakoni se donose po hitnom postupku i državni tajnik je u svom obrazloženju već rekao razloge za to. Mene veseli državni tajniče što ste prihvatili amandmane Kluba zastupnika HSS-a i time na neki način ustvari razriješili sve one dileme koje su nas mučile kada je riječ o pravima radnika na zdravstvenu zaštitu i nakon prestanka izloženosti fibrogenim prašinama ili kancerogenima. Znači potpuno je jasno da prihvaćanjem ovih amandmana, a obzirom da se bolesti javljaju nakon prestanka izloženosti je važno da HZZO vrši taj trajni nadzor i da isto tako plaća taj trajni zdravstveni nadzor iz obaveza zdravstvenog osiguranja. I mi smatramo da je to izuzetno važno i da je to potrebno, jer ovo je tema na kojoj ne treba politizirati i na kojoj mislim da smo mi zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru ne samo u Odboru za zaštitu okoliša nego šire postigli konsenzus da doista tim ljudima treba pomoći i mislim da se vide rezultati rada. Nešto ću kasnije o tome reći par rečenica. Htjela bih samo podsjetiti na to da se upravo u našem sazivu Sabora počeo sustavno rješavati ovaj problem. I ja vjerujem da evo uz ove rezultate koje sada imamo ćemo konkretno udovoljiti svim onim zahtjevima koji su radnici i Salonita ali i Plobesta i brodogradilišta iznijeli i stavili pred nas i naša je dužnost da tu budemo maksimalno odgovorni. Htjela bih reći da evo bilo je spomena i o sanaciji područja onečišćenih azbestom prije svega krug tvornice Salonita, Mravinjačka kava gdje se doista učinilo puno napora na toj sanaciji, gdje je država uložila financijska sredstva. Ali ću podsjetiti oni koji su zaboravni da se prisjete da smo mi donijeli i zakon da je vlasnik dužan ta sredstva vratiti. Činjenica da je taj stanoviti gospodin Ćurković ovdje spominjani u bijegu i da su zahtjevi od nas kao Odbora za zaštitu okoliša, ali i od zastupnika pojedinačno išli u tom smislu da se on privede pravdi, da odgovara za ono što je napravio i da podmiri troškove sanacije. Mislim da se svako razuma slaže s tim da je to područje trebalo sanirati jer je bilo kontaminirano i da je bilo s tog aspekta nužno naravno i one radnike koji su bili na tom području zaposleni isto tako angažirati i platiti i osigurati im njihovu egzistenciju. Dakle, osim tog područja i Salonita i Mravinjačke kave druga rak rana kada govorim o azbestu je pitanje Ploča. I tu su započeti procesi sanacije. Ali postoje i neke druge lokacije u HRvatskoj koje su također kritične i one predstavljaju prioritet zaštite okoliša u RH i u tijeku je također njihovo detektiranje i sanacija i realizacija. Moram ovdje podsjetiti da smo brigu za radnike i profesionalno oboljele od bolesti uzrokovane azbestom iskazali i zalaganjem za promjene Zakona o ostvarivanju prava na starosnu mirovinu radnika profesionalno izloženih azbestu koje su usvojene u studenom 2009. godine. Podsjetit ću da je prosječna mirovina za osobe koje su bile profesionalno izloženo azbestu bila 2 tisuće 530 kuna, da smo utvrdili ono što su radnici tražili, što im je Vlada obećala a mi izglasovali dodatak od 26%, što je ukupno činilo 3 tisuće 187,8 kuna. U to vrijeme kada smo donosili zakon prosječna mirovina prema izračunu Saveza samostalnih sindikata HRvatske je iznosila 2 tisuće 172 kune 48 lipa. I kada to zbrojimo možemo reći da su radnici koji su bili izloženi azbestu dobili oko tisuću kuna mjesečno više od prosječnog hrvatskog umirovljenika. Međutim, želim ovdje upozoriti da će samo rijetki radnici moći doista stanovito vrijeme uživati u toj svojoj mirovini, jer na njihovim životima visi mač koji se odražava kroz opetovano iščekivanje rezultata pretraga i ne baš svjetlu budućnost višesatnih čekanja na pregledima, terapijama, pri tome ne zaboravljajući i onu duševnu bol koju oni trpe jer im se zdravstveno stanje svakim danom pogoršava a znaju da nemaju izgleda da bude bolje. Podsjetit ću i to da azbest osim azbestoze može uzrokovati i maligne bolesti pluća i poplućnice. Zbog navedenog kao dijagnoze koje se uzimaju pri utvrđivanju profesionalne bolesti uzrokovane izloženost azbestu te kao pokazatelji koji se prate u epidemiološkim istraživanjima uzimaju se mezoteliom, azbestoza i pleuralni plak. Mi to pratimo sustavno od 1990. godine, dakle od tad ustvari imamo jedan sustav kroz koji te osobe koje su bile izložene azbestu prolaze, registrirane su i prema podacima koje smo dobili od Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo u razdoblju od '90. godine do 2008. godine ukupno je prijavljeno 456 profesionalnih bolesti uzrokovanih azbestom. Najveći broj prijava odnosi se na dijagnozu azbestoze, to je 316 slučajeva, u 124 slučaja dijagnosticiran je pleuralni plak i u 16 mezoteliom. Za razdoblje od 1990. do 2008. s obzirom na distribuciju najviše profesionalnih bolesti uzrokovanih azbestom zabilježeno je u Splitsko-dalmatinskoj, potom Dubrovačko-neretvanskoj i Istarskoj županiji. Najveći broj oboljelih radnika sa dijagnozom mezotelioma zabilježen je u Primorsko-goranskoj i Splitsko-dalmatinskoj županiji. Prema izvješću Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo u bazi hospitalizacija Hrvatske za razdoblje 2002.-2008. sa dijagnozom mezoteliom te azbestoza i pleuralni plak ukupno je zabilježeno 774 hospitaliziranih osoba u Hrvatskoj. Najviše osoba bilo je sa prebivalištem u Splitsko-dalmatinskoj županiji. Sa dijagnozom mezoteliom hospitalizirano je 592 osobe u Hrvatskoj te 141 osoba s prebivalištem u Splitsko-dalmatinskoj županiji, dok je 182 osobe u Hrvatskoj te 51 osoba s prebivalištem u Splitsko-dalmatinskoj županiji hospitalizirano zbog dijagnoza azbestoza i pleuralni plak. Opća gruba stopa incidencije mezotelioma u Hrvatskoj za razdoblje od 2001. do 2007. bila je najviša u Primorsko-goranskoj, Splitsko-dalmatinskoj i Istarskoj županiji. Azbestoza i druge navedene profesionalne bolesti pluća i poplućnice, mezoteliom, azbestoza, pleuralni plak u Hrvatskoj su uglavnom izazvane uslijed posljedica dugotrajne profesionalne izloženosti azbestnim vlaknima u proizvodnji i preradi azbestnih materijala. Na temelju podataka o rasprostranjenosti pojave profesionalnih bolesti vezanih uz azbeste, podataka o broju oboljelih i liječenih osoba u općoj populaciji moguće je ukazati na potencijalnu vezu između broja bolnički liječenih osoba zbog mezotelioma, azbestoze i pleuralnog plaka u Republici Hrvatskoj u razdoblju od 2002. do 2008. te broja profesionalno oboljelih sa istim dijagnozama u istom razdoblju, a prema županijama. Prema dostupnim podacima najveći broj oboljelih bio je zaposlen u djelatnosti proizvodnje nemetalnih proizvoda, brodograđevnoj industriji i u proizvodnji azbestno-cementnih proizvoda te drugih proizvoda od azbestnih vlakana. Međutim, poznato je da izloženost azbestnim vlaknima ne mora isključivo biti profesionalna bolest već od nje mogu oboljeti i osobe koje žive u neposrednoj okolini tvornica koje se bave proizvodnjom i preradom proizvoda koji sadrže azbest, obitelji radnika koji rade s azbestom, odnosno stanovnici koji žive u neposrednoj blizini velikih raskrižja i prometnica. Zbog svega navedenog, a posebice zbog dugotrajnog izlaganja štetnim učincima te dugoj latenciji pojave simptoma i razvoja bolesti podaci koji su prikazani u izvješću Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo u 2010. godini pokazuju zapravo odjeke prošlosti što je važno imati na umu kod njihovog razmatranja. Usporedbom tih podataka broja bolnički liječenih osoba zbog mezotelioma, azbestoze i pleuralnog plaka te prijavljenih profesionalnih bolesti u Republici Hrvatskoj u razdoblju od 2002. do 2008. godine po prostornom rasprostranjenju na razini županija vidljiv je broj bolnički liječenih osoba viši u županijama u kojima je više incidencija profesionalnih oboljenja uzrokovanih uslijed izloženosti na radnom mjestu. Navedeno povećanje incidencije u Splitsko-dalmatinskoj županiji i Primorsko-goranskoj može upućivati na mogućnost da se radi o osobama koje će tek zatražiti utvrđivanje profesionalne bolesti, ali može ukazivati na veći broj osoba oboljelih usred izloženosti azbestnim vlaknima u samom okolišu. Kao što se zaključuje u izvješću Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, najveći broj osoba bolnički liječenih od bolesti povezanih s azbestom u razdoblju od 2002. do 2008. zabilježen je u Splitsko-dalmatinskoj županiji, Gradu Zagrebu i Primorsko-goranskoj županiji. Za razdoblje od 1990. do 2008. godine s obzirom na distribuciju najviše profesionalnih bolesti uzrokovanih azbestom zabilježeno je u Splitsko-dalmatinskoj i Dubrovačko-neretvanskoj županiji. Obzirom na prepoznatu opasnost izlaganja azbestu Republika Hrvatska je propisima osigurala zabranu svake proizvodnje prometa i uporabe azbesta, a aktivnostima Odbora za zaštitu okoliša Hrvatskoga sabora i nadležnih tijela Vlade Republike Hrvatske pristupilo se utvrđivanju pojedinih lokacija u Republici Hrvatskoj u kojima postoji opasnost od izlaganja stanovništva azbestu iz okoliša. U tu svrhu provode se ispitivanja na pojedinim lokacijama te izrađuju i provode programi sanacije okoliša onečišćenog azbestom. Ljudi koji su oboljeli zbog izloženosti azbestom su stvarni ljudi i mi prema njima moramo imati obavezu, ne samo kao političari već i kao ljudi i zbog toga se zalažemo da im se što prije isplate obeštećenja na koja imaju pravo i u kojima će nažalost vrlo malo vremena moći uživati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I u ime kluba HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici Vlade. Pred nama su tri prijedloga koja se tiču triju iznimno važnih zakona i mislim da dijelim većinskom mišljenje da je Hrvatski sabor donošenjem tih zakona svojedobno učinio maksimalni napor da svim onim osobama koje su bile izložene negativnim utjecajima azbesta pomogne, ne samo na način da se ustanovi i unaprijedi zdravstvena zaštita i praćenje odnosno sustav osiguranja prema tim osobama nego da se također omoguće nešto povoljniji uvjeti kad je riječ o njihovom odlasku u mirovinu. No danas govoriti o tome da smo omogućili na taj način da radnici koji odu u mirovinu zbog negativnih utjecaja azbesta i zbog zdravstvenih problema koji su prouzročeni time dobiju oko tisuću kuna više nego što je to prosjek zapravo je tužno. Jer kao što reče kolegica Petir malo tko će od njih uživati u svojoj mirovini, malo tko će od njih koji su bili izloženi azbestu i doživjeti mirovinu. To što se dogodilo nama s azbestom u Salonitu solinskom jedna je od najgorih i najtužnijih priča kad govorimo o ekologiji i zaštiti okoliša u Hrvatskoj. Ona na žalost nije presječena tada kad je trebala biti i ona je na žalost podhranjivana i onda kad je Hrvatski sabor zakonima zabranio i uvoz i korištenje i prometovanje azbestom. I to upravo kako reče kolegica Holy benevolentnošću Ministarstva zdravstva koje je dozvolilo da se uveze 9 stotina tona azbesta. To je grijeh kojeg se neće moći ispraviti. I kada dolazi predlagatelj sa izmjenama i dopunama ovih triju zakona, a dolazi iz formalnih razloga radi terminološkoga usklađenja onda se postavlja pitanje nismo li bili dužni svim tim ljudima koji propatiše reći riječ više, izvijestiti što smo do sad napravili po zakonima koje je Hrvatski sabor donio, po zadnjim izmjenama odnosno po onim standardima utvrđenih 2007. godine pa do danas. Da tim ljudima koji ili već jesu oboljeli ili čekaju sa strepnjom dan kad će im se priopćiti da je upravo jedna od onih bolesti uzrokovanih azbestom dopala i njih ili njihove prijatelje i rodbinu koji dijele s njima strepnje ili jad koju nose te bolesti, da smo im rekli dakle riječ više što je država napravila da se ta tuga zaustavi, uspori i da se više drugima ne dogodi. Na žalost ne. Predlagatelj je došao sa suhoparnim objašnjenjem terminološkoga usklađenja. Ali kad bismo htjeli biti tako hladni kao što reče predlagatelj, onda bi se postavilo pitanje a što se zapravo dobiva tim terminološkim usklađenjem. Mene do sad niti predlagatelj niti oni klubovi koji su podržali nisu uvjerili na koji način ova terminološka uskladbe stvarno korespondiraju sa provedbom Programa gospodarskog oporavka. Ne, nama nitko nije rekao koje se to uštede kane provesti spajanjem dvaju zavoda, koliko će to točno manje koštati državni proračun, odnosno osiguranike, jesmo li mi proveli nekakvu možda analizu koja je utvrdila da dva zavoda zajedno rade neke stvari koje se možda preklapaju, poklapaju, suvišne su, a postojeći kapaciteti dozvoljavaju ako se ta dva zavoda spoje da će se to odraditi efikasnije i jeftinije. Ne. Jer se ovdje radi o mehaničkom spajanju kao što smo imali prilike vidjeti proteklih tjedana u nizu drugih prijedloga zakona gdje se radi zapravo o formalnome smanjenju broja državnih zavoda, agencija i tijela, a suštinski se ne mijenja ništa. Ovlaštenje Hrvatskoga zavoda za zaštitu na radu koji je trebao i igrao ulogu jednog posebnog tijela baš konkretno u slučaju osoba oboljelih od azbestoze i ostalih bolesti koje uzrokuje azbest staralo je određeni privid da postoji posebno tijelo, posebna skrb i posebna procedura kreirani između ostaloga i za njih. Kaže predlagatelje u sastavu jedinstvenoga zavoda radit će posebna služba. A nije šija nego vrat. Dakle, sve ono što je do sad bio jedan zavod, sad će unutar drugoga zavoda biti posebna organizacijska jedinica, a da ne govorim o onome na koji način zapravo utječemo na politiku cijena lijekova time što smo odgodili izlazak Zavoda iz riznice do 2012. godine. Dakle, kad se mijenjaju ova tri zakona nameću se pitanja hoćemo li i kako ubrzati poslove sanacije okoliša zagađenoga azbestom osobito u solinskome bazenu, kaštelanskome zaljevu, u podmosorskim naseljima do kojih je stigla prašina kod sanacije "Mravinačke kave", a stručnjaci kažu i sve do Omiša i sve do Brača. Volio bih da svi saborski zastupnici, a ne samo zastupnici koji su članovi Odbora za okoliš, a u ovom poslu ima čast svaka odu i dožive Vranjic. Odu i dožive jedno od najljepših mjesta na Jadranu od prije 50 godina, a u zadnjih 50 godina jedne od najvećih tužnih mjesta smrti, jada, prljavštine pa da vide u kojim uvjetima ti ljudi još uvijek žive i u kojim uvjetima su desetljećima radili. Na taj se jadni Kaštelanski zaljev sručila svaka nevolja još iz onoga vremena kad ga je trovala kemijska industrija, cementna industrija, a šlag na svemu je bio Salonit. Nadalje, nameće se pitanje hoćemo li podići razinu zdravstvene zaštite ljudi ugroženih od azbestoze i ostalih bolesti uzrokovanih azbestom time što ćemo promijeniti terminološki nešto u ova tri zakona. Također, hoće li se ubrzati postupak uklanjanja azbestnih elemenata iz građevina koje nas okružuju, dječjih vrtića, škola, zdravstvenih ustanova, ali i vodovodnih mreža. Jesmo li zaboravili da većina svih vodovodnih cijevi u Republici Hrvatskoj još uvijek je napravljena od materijala koji sadrži azbest. Naravno pod zemljom nema vjetra, ali te cijevi pucaju, mijenjaju se. Pitanje je kako gospodari. Mi još uvijek svi zajedno sjedimo na toj ekološkoj bombi i dok se god ne podigne razina ekološke svijesti svih nas, uključujući jedinice lokalne samouprave, od kojih se očekuje da djelovanjem komunalnih firmi koje se bave vodoopskrbom i odvodnjom uklanjaju azbestne cijevi, a one za to nemaju novaca, dakle da u tim situacijama osvijestimo koliko je to veliki problem. I kad god dođe Vlada s nečim što naziva terminološkim usklađenjem da to boli. Na žalost terminološka usklađenja smirit će savjest onih koji su dobili zadaću da smanje broj tijela državne uprave, zavoda, agencija. Oni će moći izvijestiti da su odradili posao, i statistički gledano bit će uspješni. Neće moći izvijestiti da su unaprijedili sustav poslovanja, sustav osiguranja, zdravstveni sustav samim tim što su nešto mehanički spojili, bez javno prikazanih analiza, i bez zaključaka iza kojih bismo mogli stati kao zakonodavac. Kozmetičke promjene ovakvoga tipa nisu ono što treba zadovoljavati Hrvatski sabor. U tom smislu klub HNS-a i HSU-a neće podržati ova tri prijedloga za izmjene zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Beus Richembergh je rekao da nitko nije objasnio što to znači terminološko usklađenje ovdje. Pa vrlo je jasno rečeno, to znači nadzor oboljelih od azbestoze, obeštećenje mirovina itd. Nadalje. … [[Upadica se ne razumije.]] Hoću malo, takav sam prirodno pa imam malo jači taj. Ali radi se o sljedećem. Dakle nadalje proširuje dakle obeštećenje, a vrlo jednostavno dakle da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje preuzima nadležnost Zavoda za zdravstveno osiguranje zaštite zdravlja na radu. To je prvo. A drugo, govorite dalje što to znači terminološki kako objasniti smanjenje cijene lijekova. Pa cijene lijekova su smanjenje. Stabilnost zdravstvenog sustava u tom smislu fond skupih lijekova je povećan dragi kolega, zdravstvena zaštita stabilna, zdravstveni sustav doprinosi stabilnosti javnih financija, itd. To je ona bit terminološka, to mi znamo i to razumijemo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Nema više prijava po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio uvaženi kolega Marin Jurjević. Izvolite kolega Jurjević.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Istina je ovo šta kolega Milinković u par navrata govori da ovaj zakon rješava pitanje terminologije, ali stvar je u tome da ne rješava problem i tu je osnovna zamjerka. Borba i pitanje borbe protiv azbestoze, obeštećenja i svega onoga što se dešavalo svih ovih godina a posebno se spominjao tu Vranjic i Salonit, već je nešto što je cijeloj hrvatskoj javnosti poznato, Vranjic je inače jedno mjesto na rubu grada Splita, početak Solina, nekad su Vranjic zvali mala Venecija, danas je on postao pojam svega što ne valja, a vezano je za azbest, i na žalost za azbestozu i na žalost za ono da pitanje bolesti pa i pitanje smrti više nije nikakva apstrakcija, nego je konkretno pitanje i konkretna činjenica. I ove godine u 5. mjesecu samo umrlo je nekoliko ljudi od azbestoze u Vranjicu. Ja sam i na odboru postavio pitanje zbog toga što i radnici postavljaju to pitanje a nelogično je da radnik koji ostvaruje pravo na invalidsku i starosnu mirovinu istovremeno, mislim na radnike koji su inače izloženi azbestu, iako imaju po zakonu pravo na izbor povoljnije varijante prilikom toga nailaze na teškoće. Naime prema njima često mi se donose rješenja o invalidskoj mirovini, na koje se rješenja onda ti tek radnici svojom tužbom, svojom žalbom mogu izboriti za starosnu mirovinu ako im je ona povoljnija, a imaju pravo na nju. Već sam spomenio dakle da se radi o sredini u kojoj je pitanje smrti na žalost konkretno pitanje, pa je tako kao što sam spomenuo u 5. mjesecu samo u dva tjedna na žalost pet ljudi umrlo. Da radnici nisu zadovoljni je jasno je li, samo u ovih nekoliko proteklih mjeseci dešavalo se svašta u Salonitu, od prosvjeda radnika, sindikata, recimo to uvjetno okupiranjem tog prostora od strane sindikata i radnika i na žalost u cijeloj ovoj tužnoj priči za koju se nadam da je svima stalo da se riješi u korist oboljelih ljudi i da se spriječi inače da se ubuduće bilo tko razboli od toga, a vidite neki smatraju lutrijom njih 52 čini mi se dobili su posao na sanaciji tih odlagališta azbesta, što je također vrlo opasno, i govori u kakvoj su ti ljudi teškoj situaciji je li to saniranje također je izloženo za određeno rizike. Ali pitanje Joze Ćurkovića, čovjeka koji je ovdje više puta spominjan, a radi se o bivšem vlasniku Salonita, koji je u bjegstvu, za kojim je raspisana ne samo tjeralica naša hrvatska, nego i tjeralica Interpola, a za kojeg se tvrdi da je iz Salonita uspio isisati oko 100 milijuna kuna zaista postaje jedno dramatično i apsurdno ne samo pitanje nego svjedočenje o situaciji kakvu ne bi smjeli tolerirati jer taj isti Ćurković je tužio neke ljude i to je već spominjano. Ja bih samo spomenuo da su tuženi neki ljudi koji su od azbestoze oboljeli i to zbog uvrede itd., da su bili određenoj vrsti represije, a i neki sindikalni aktivisti su privođeni od strane Hrvatske policije na osnovu tužbi gospodina Ćurkovića koji je u bjegstvu i nalazi se na području susjedne države BiH. On, normalna stvar, nije došao na zakazano ročište jer bi bio uhićen, ali je pitanje zaista kad se već radi o ovako tragičnim i tužnim stvarima o kojima govorimo zašto sud ne odbaci Ćurkovićevu tužbu? Pozitivno je to što je u međuvremenu Hrvatska odlučila da se digne protiv njega također u odsustvu proces, ali zaista u vremenu kad govorimo da ćemo se boriti protiv nezakonitosti, protiv korupcije, protiv svega što ne valja u ovom društvu, a eto dok neki ljudi umiru od posljedica azbestoze što je stvar dugoročna, što ima svoje duboke korijene od ranije još itd., zaista čini mi se da nije podnošljivo da se tolerira ovakvo ponašanje onih koji su iskoristili takvu situaciju za osobno bogaćenje, a bilo je protuzakonito. Gospođa premijerka Jadranka Kosor je 21.09. prošle godine potpisala jamstvo radnicima Salonita za rješavanje problema vezano uz njihove zahtjeve. Oni traže obeštećenja svih radnika Salonita koji su zatečeni u radnom odnosu u trenutku otvaranja stečaja 2004. godine. Tu sad dolazi do problema, radnici očito nisu zadovoljni kako se to rješava, u međuvremenu je stečajni upravitelj zaključio ugovor o sanaciji kruga tvornice Salonita sa tvrtkom Adriatic Blizna pa je to poništeno jer je inspekcija utvrdila da ta tvrtka nije imala određene certifikate, dakle nije imala dozvolu za obavljanje poslova vezanih uz azbest, odnosno sanaciju opasnog otpada. Što nas opet dovodi u situaciju da se pitamo pa zaista što se dešava kod nas kad se ovakva situacija koristi na ovakav način da počinjemo sumnjati zbog čega je dano toj tvrtki, da li se opet radi o nekim nečasnim, protuzakonitim radnjama. Nakon onoga što je rekla moja kolegica Mirela Holy, zaista više se ne bi trebalo ništa posebno dodati. Ja bih na kraju rekao zbog opće klime u kojoj se sve ovo dešava, a duboko uvjeren da svatko tko sjedi ovdje želi dobro tim ljudima i da se više nitko ne razboli, kako svi mi skupa pa i mi ovdje koji smo u Hrvatskom saboru možemo dozvoliti da neki nadzorni članovi Nadzornog odbora Salonita neće odgovarati za isisavanje 100 milijuna kuna iz Salonita, a podignut je i proces je počeo. A onda, gle čuda, došlo je do zastare jer u tijeku 4 godine nije došlo do nijednog ročišta. Dakle, u ovoj tragičnoj situaciji mislim da ne smijemo to dozvoljavati da padne sumnja da toleriramo da netko koristi ovakvu situaciju da bi se obogatio i radio protuzakonito. Dakle, ovi zakon je istina, to je usklađivanje terminologije, ali zaista ovdje se ne radi samo o terminologiji nego o jednoj duboko suštinskoj stvari o kojoj je govorila kolegica Mirela Holy. I više ne bih imao zato ja što dodati.
Hvala lijepo kolegi zastupniku. Idući se za raspravu prijavio uvaženi kolega zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite kolega Milinković.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajnici sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa mislim da je u dosadašnjem tijeku rasprave uistinu sve rečeno ni ja ne bih imao nešto posebno dodati, a složio bih se s kolegom Jurjevićem da svatko tko sjedi ovdje želi dobro tim ljudima, naravno i suosjeća sa tim ljudima. I ja kad sam se već prijavio mogu reći nekoliko stvari. Da je azbest, dakle i azbestni minerali, su grupa prirodnih, magnezijsko-silikatnih vlakana koji u svom sastavu imaju silicijev dioksid, magnezij, kobalt, mangan, krom itd. I najčešći oblici azbesta je bijeli azbest krizolit, plavi azbest amocit i krocidolit. Primjena azbesta je dosta velika u mnogim područjima, najčešća je u brodogradnji, autoindustriji i vatrogastvu. Naravno da on u svijetu se procjenjuje da negdje oko 2 do 2,5 milijuna radnika je izloženo azbestu i azbestnim mineralima. I jedan podatak koji kaže da prevalencija benignih oboljenja oblika plućne azbestoze ovisi o izloženosti radnika, o intenzitetu trajanja izloženosti te latentnom razdoblju bolesti. Što hoće reći da dakle taj azbest izaziva i benigna oboljenja, naravno i maligna, o čemu je govorila kolegica Petir i to vrlo jasno i precizno. Nepobitna je činjenica da ljudi izloženi azbestu žive kraće, obolijevaju i od kronične opstruktivne bolesti i od malignih oboljenja i da evo u svakom slučaju im se mora pridavati odgovarajuća skrb. U tom smislu je ova Vlada i mi smo, evo ovaj saziv Sabora, donijeli određene zakone, ali naravno na tome ne smijemo stati nego moramo i dalje unapređivati ovo područje i skrb za te ljude je permanentna i trajna. I u ovom dijelu držim da ne prestaje nego će se samo nastaviti i kao što rekoše prethodnici radi se o terminološkom usklađivanju. Dakle, budući je ovaj Zakon o zdravstvenoj zaštiti zdravlja na radu preuzima njegove poslove Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje u tom smislu i glede nadzora oboljelih od azbestoze i glede obeštećenja i mirovina mislim da se vrlo jasno regulira u tim izmjenama zakona. Dakle, što se tiče obeštećenja rekli smo da uređuje se da odštetnim zahtjevima rješava Povjerenstvo za rješavanje odštetnih zahtjeva koje čine predstavnici Ministarstva nadležnog za gospodarstvo, Ministarstva nadležnog za zdravstvo, Ministarstva nadležnog za financije, Ministarstva nadležnog za pravosuđe, predstavnik Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja, sigurnost na radu, predstavnik Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, predstavnik Udruga oboljelih od profesionalnih bolesti uzrokovanih azbestom i dva predstavnika sindikata. Dakle, vrlo jasno se navodi koje su to zadaće. Isto tako glede nadzora dakle specijalisti medicine rada itd., zasigurno moraju svi doprinositi tome da se provodi kako treba, a mislim da je najveći dobitak u tom dijelu da je zabranjena upotreba azbesta i u tom dijelu da mislim da sve to može doprinijeti i zaštiti oboljelih od azbestoze i iz tog razloga ja ću podržati ove izmjene Zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Dalje je za raspravu uvaženi kolega Zdenko Franić. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, štovana gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Vezano uz ovaj paket Zakona postavlja se jedno pitanje, kako će njihovo prihvaćanje unaprijediti zdravlje i ... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] raspravljamo o terminološkim preinakama u Zakonu u isto vrijeme dok primjerice na najmanje dvije zagrebačke bolnice još uvijek postoje azbestne ploče kao pokrivala za krov. I da bude apsurd još veći jedna od tih bolnica jest Bolnica za plućne bolesti Jordanovac. Valjda da odmah u blizini se može pružiti adekvatna pomoć. To je zaista licemjerno od nas kao zakonodavne vlasti s obzirom se nije iskoristio trenutak da se malo unaprijedi cijeli sustav zaštite ljudi i okoliša od ove opasnosti. Kao da mi nismo bili i svjesni šira javnost koja je opasnost od azbesta. Evo moralo se angažirati i gospođu Jurak i FIMI mediju za kampanju štetnosti od azbesta i FIMI mediji je isplaćeno 5,6 milijuna kuna valjda za nekakve kampanje a između ostaloga i za ovo. Evo najdirektnije veze između azbesta i FIMI medije i štetnosti i posljedično mi raspravljamo o nekakvim terminološkim finesama a da zaista nismo učinili apsolutno ništa da se poboljša status onih ljudi koji su nemarom i nedisciplinom pojedinih tajkuna. Dakle, nije se učinilo ništa da se popravi stanje oboljelih od azbestoze zbog nemara, bezobrazluka i izvlačenja novaca od pojedinih tajkuna. Zašto se nije, zašto se ovdje ne čuje o tome da postoje ljudi koji rade na unapređenju sustava da je uspostavljen sustav mjerenja azbestnih čestica u zraku što nije bio jednostavan zadatak da institut za medicinska istraživanja i medicinu rada kao znanstvena poluga doktrine javnog zdravstva ima mogućnosti i vještine i znanja i na žalost ne dovoljno resursa kako bi se provodila mjerenja koncentracije azbestnih vlakana u zraku kako bi se posljedično donosile odluke o sanaciji ugroženih područja. Međutim, mi nismo učinili ništa da zakonodavnom inicijativom unaprijedimo te procese, da pružimo još veću podršku sprečavanju štetnosti azbesta saniranju kao što rekoh kritičnih točaka još u samom Zagrebu, a vjerojatno ni na drugim Hrvatskim bolnicama nije puno drugačija situacija i mi raspravljamo o terminološkim finesama umjesto da se Vlada očituje kada će recimo dati sredstva za sanaciju krovova na Hrvatskim bolnicama, umjesto da taj novac koji je namijenjen, koji bi mogao unaprijediti sustav curi kroz FIMI mediju i korumpirane tajkune. Štovana gospodo državni tajnici i štovani kolege zastupnice i zastupnici, radi se stvarno o jednom apsurdu, apsurdnom setu zakona na koji više ne treba zapravo gubiti riječi. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku prijavljenu, kolega Beus Richembergh. Izvolite kolega.
Kolega Franić kažete da je FIMI medija trebala pomoći u ovom slučaju velike kampanje, naravno nije se ona samo tu iskazala pokazala kada je riječ o ekološkim problemima, kao što ste čuli danas je uhićen i gospodin Mladineo, čelni čovjek Fonda za energetsku učinkovitost, jer se radi očito o sredstvima u kampanji za PET ambalažu, ja se samo nadam da će istraga USKOK-a krenuti u onom pravcu kako su Jollyu čuvenom prijatelju ministra Ivana Šukera plaćani onako veliki računi za otkup PET ambalaže i kako je bilo moguće da fond tolike stotine milijuna kuna zapravo rastrajba otkupljujući više od 100% ukupno postojećeg PET ambalaže u Hrvatskoj. To dokazuje da se cijeli sustav i kada je riječ o azbestu i kada je riječ o PET-u može žvakati na svakojake načine i izvlačiti novac, a opet to ide na grbaču i na nesreću onih koji su oboljeli i koji zapravo pate od zagađenja okoliša. Ali eto imamo specijalistu koji je znao kako će doći do državnih para. Ja se nadam da USKOK znati kako će doći do traga gdje su ti novci završili. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Franić. Izvolite.
Jest ali krajnje je licemjerno financirati kampanju o štetnosti azbesta kada bi upravo taj novac mogao primjerice ili se mogao upotrijebiti na sanaciju krovova, primjerice Bolnice Jordanovac za plućne bolesti.
Hvala. Dalje se za raspravu prijavio uvaženi kolega Ivan Bagarić. Kolega Bagarić izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ovdje smo danas drage poštovane kolegice i kolege slušali i govorili o štetnosti azbesta i oko tog mislim da uopće ne trebamo dalje niti jednu riječ reći, jer smo svjesni svi toga. Međutim, ja mislim da je vrijeme da ponovim jednu rečenicu koju sam već nekoliko puta govorio ovdje u Saboru, a to je zapravo jedna narodna poslovica koja kaže da "Više vrijedi lipa pomoći, nego tisuću kuna suosjećanja". Prema tome, dakle ova tri zakona među kojima je i obvezni zdravstveni nadzor nad osobama koje su profesionalno izložene azbestu, zatim njihovo obeštećenje i stjecanje mirovina su zapravo način na kojim se tim ljudima može i treba pomoći. Prema tome, mislim da je naša uloga da ako ne možemo u cijelosti riješiti određeni problem u onoj mjeri u kojoj u nekim idealnim uvjetima to bi se moglo učiniti, da činimo ono što činiti možemo i što činiti moramo. Prema tome, u sklopu ukupne reforme zdravstvenog sustava pozdravljam ova tri zakona i smatram da su oni od koristi prije svega ljudi koji su profesionalno izloženi azbestu. Stoga još jednom klonimo se suosjećanja, dajmo svoju lipu potpore. Evo. Vrlo kratko moje izlaganje u smislu potpore predstavnicima ministarstva i Vlade za ova tri zakona koja su značajna potpora ljudima koji se bave azbestom i koja će im biti od pomoći i ne razumijem one koji nisu poduprli ova tri zakona jer su oni doista od koristi svih onih koji su izloženi azbestu. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega. I posljednja prijava za pojedinačnu raspravu uvaženi kolega Rajko Ostojić. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Stotine i tisuće oboljelih od azbestoze su statistika. Desetine i stotine umrlih od azbestoze su također statistika, ali bolest i ne daj Bože smrt jedne osobe od azbestoze je tragedija, tragedija za tu osobu, tragedija za njegovu obitelj, tragedija za zdravstveni sustav i državu koja je to dozvolila, to je tragedija. I potpuno se slažem s kolegom Bagarićem, klonimo se suosjećanja, dajmo potporu. Gaj Julije Cezar je u rimskom Senatu, a Senat je kao hrvatski Parlament rekao davno, "Svi vi koji se bavite javnim poslom kanite se srdžbe, klonite se gnjeva, klonite se suosjećanja, klonite se milosrđa, upotrijebite razum". I za sve ovo i gnjev i srdžbu i milosrđe i suosjećanje postoje drugi hramovi, postoje druga mjesta. A da li smo mi bili razumni prije tri godine kada je tadašnji ministar rada i zdravstva dozvolio nastavak proizvodnje azbesta u 21. stoljeću? Prije tri godine u Hrvatskoj državi. Jel bilo milosrđa, gnjeva, srdžbe, suosjećanja, potpore kada smo dozvolili u 21. stoljeću a kolega Kunst je vrlo jasno rekao da u starom Egiptu su azbest koristili u starom Rimu, a svi vi vrlo dobro znate da su početkom i sredinom prošlog stoljeća azbest bio najjeftiniji građevinski materijal i da je nebrojeno puno nebodera u SAD i u zapadnoj Europi napravljeno od azbesta, da je nedvojbeno puno vodovodnih cijevi napravljeno od azbesta, jer je bio jeftin, jer je bio badava. I danas kada odete na ta mjesta kada odete u te koncertne dvorane, ja volim reći svojim studentima kada sam ja bio student kada mi je nestalo love u Americi snalazio. Otišao bih i gledao hotele, i svaki hotel ima ploču gdje piše ovaj hotel u sebi sadrži azbest. I ako ste dobar pregovarač možete dobiti sobu od 100 za 15 dolara, jer štite svoje zdravlje, jer pregovarate sa recepcijom i svaki recepcionar zna ... dokle može ići. Dakle u uređenim državama su svjesni što su napravili. o.k. prije 100 godina o azbestu nismo znali ništa, ali bio je jeftin, gradili smo. Ali tada i sada tamo ta mjesta, te institucije označuju, ruše, mijenjaju, a kao što je kolega Franić rekao, dvije velike Zagrebačke kliničke bolnice imaju pokrivalo od azbesta. I upravo zato što nismo dali potporu prije tri godine ovaj zakon je licemjeran. Prije tri godine tadašnji ministar rada ministar Vukelić, čini mi se da je sada ministar obrane, teško mi je uopće pratiti njegov životopis, dozvolio nastavak proizvodnje u Salonit Vranjicu. Prije se to desilo u Plobestu u Pločama i zato naglašavam svaka bolest, svaka smrt u 21. stoljeću osobe diljem svijeta od azbesta je tragedija za tu osobu, tragedija za tu obitelj, tragedija za taj zdravstveni sustav i tragedija za tu državu. I svi oni koji su to dozvolili prije nekoliko godina moraju se duboko, duboko zamisliti. Na tom tragu je ono što sam rekao maloprije. Na tom tragu je žalosno da ukidamo odnosno spajamo Zavod za zaštitu zdravlja, na tom tragu je da je danas 35 naših građana umrlo od raka, na tom tragu je da je danas od 35 naših građana koji su umrli od raka neki od njih su umrli od raka pluća ili od mezitelioma pleure uzrokovane azbestom. Jer azbest nije samo Salonit Vranjic. Azbest je čestice koje su došle do Splita. I svi saborske zastupnice i zastupnici iz Splita o tome morate voditi računa. I cilj nula čestica u zraku se u Splitu i u tom dijelu Hrvatske neće vrlo brzo dosegnuti. Prema tome, još jedanput kolega Bagarić, slažem se, bez mržnje, bez srdžbe, bez gnjeva, bez suosjećanja, bez milosrđa ostaje hramovi za to. Ovdje bi trebalo govoriti razumno, zato smo parlamentarci, ali sjetite se što ste radili prije tri godine. Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče.
Hvala, kolegi Ostojiću. Iscrpili smo sve prijave za raspravu pod ovom točkom. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti i zaključujem stoga ovu točku.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu. Bio je hitni postupak, P.Z.E. br. 646. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obeštećenju radnika profesionalno izloženih azbestu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 85 glasova za, ništa suzdržanih i 37 protiv.
Prelazimo na sljedeću, a to je - Konačni prijedlog zakona o fiskalnoj odgovornosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 659 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Akte smo primili poštom. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakon i prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća sa sjednica odbora smo također primili. U ime predlagatelja ovdje je državni tajnik Zdravko Marić. Tajniče, želite uvodno? Da. Državni tajnik Zdravko Marić, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Vrlo kratko nekoliko riječi o Prijedlogu zakona o fiskalnoj odgovornosti. Mislim da je već o njemu i općenito u našoj javnosti dosta bilo govora koji su osnovni motivi i razlozi zašto se Vlada odlučila na upućivanje, na predlaganje ovakve jedne vrste zakona. Ono što svakako treba reći da smo mi, kao i mnoge zemlje članice Europske unije, prepoznali važnost ovakve jedne vrste zakona. Između ostalog vi i sami znate da je upravo ovaj zakon isto jedan od mjera i to bih rekao jedan od ključnih mjera Programa gospodarskog oporavka. Ono što je bitno, da ovim ovakvim Prijedlogom zakona o fiskalnoj odgovornosti dva su seta mjera koji se predlažu. Jedan set mjera se tiče tzv. fiskalnih pravila, dakle bio koji se odnosi isključivo na, možemo tako reći, rezultat ukupne fiskalne politike odnosno izvršenja proračuna vezano uz kretanje ukupnih rashoda, a isto tako i posredno i deficita, a isto tako posredno i javnog duga. Prema odredbama ovog prijedloga zakona svake godine najmanje za 1 postotni bod u postotku bruto domaćeg proizvoda bi rashodna strana proračuna trebala se smanjivati. Isto tako treba reći da za ja bih rekao kratki rok odnosno kratki srednji rok, naša namjera je čim prije dovesti primarnu bilancu na razine kakve smo imali prije krize odnosno uravnoteženje. Dakle primarna bilanca je ukupni rezultat fiskalne politike bez računanja kamata, a nakon toga nešto što je naša namjera bila i ja bih rekao i prije krize i što je u skladu i sa paktom o stabilnosti i rastu, a to je da se ukupni rezultat i fiskalna politika vodi i da se o tome gleda kako i na koji način se događa i što se događa sa gospodarskim ciklusom. Dakle onaj pojam tzv. ciklički prilagođenog deficita koji je kao takav važan i koji na neki način zapravo omogućuje jedan dodatni manevarski prostor fiskalne politike u uvjetima ekspanzijama i uvjetima recesija, a isto tako na neki način zapravo donosi tu tzv. stabilizirajuću funkciju javnih financija. Što se tiče ovog drugog seta mjerila odnosno mjera, one su usmjerene prije svega na jačanje fiskalne discipline kojima će se između ostalog doprinijeti osiguranju i održavanju fiskalne discipline, transparentnosti te srednjoročne i dugoročne održivosti javnih financija. Ono što je važno za reći, dakle da se ovim zakonom uvode dodatni mehanizmi kontrola korištenja proračunskih sredstava s višim prema nižim razinama do samih krajnjih korisnika. A isto tako važno je spomenuti i uvođenje izjave o fiskalnoj odgovornosti koju potpisuju svi čelnici, a samim time i potvrđuju zakonito, namjensko i svrhovito korištenje sredstava, odnosno učinkovito i djelotvorno funkcioniranje sustava financijskog upravljanja i kontrola. Isto tako nešto što je predviđeno ovim prijedlogom zakona, a što ćemo mi naravno u ovom Saboru i na matičnim odborima prije toga sigurno raspravljati, obzirom da će izvješća po pitanju provedbe Zakona o fiskalnoj odgovornosti odnosno primjena fiskalnih pravila će se kontinuirano pratiti i o tome izvještavati Hrvatski sabor, naravno u skladu sa izvještajima o izvršavanju državnog proračuna dakle polugodišnje i godišnje. I na kraju dozvolite samo da kažem, na pitanje odnosno na eventualni komentar ili sugestiju o tome kako ovaj zakon se donosi i na neki način po prvi puta uvodi odgovornost u smislu korištenja proračunskih sredstava aludirajući na to da te odgovornosti do sada nije bilo. Sigurno da to ne možemo prihvatiti kao argument, odnosno ono što je važno reći za ovim zakonom dakle da se određena pravila odnosno određene mjere i pravila koja se koriste u smislu fiskalne odgovornosti na ovaj zakon dodatno pojašnjavaju, dodatno naglašavaju, a u smislu fiskalnih pravila i dodatno postrožuju. Vi sami znate da već u postojećem Zakonu o proračunu stoji recimo odredba kod fiskalnih pravila da ukupna razina javnog duga ne smije biti veća od 60% bruto domaćeg proizvoda. Ova pravila kakva su definirana i postavljena u prijedlogu ovoga zakona sigurno da kud i kamo više postrožuju ta pravila. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo onda na raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice uvažena kolegica zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite, kolegice.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje Zakona o fiskalnoj odgovornosti iz više razloga. Prvo smatramo da prave vrijednosti ovog zakona čine dodatno jačanje financijske discipline i odgovornosti za pravilno i transparentno trošenje proračunskih sredstava na svim razinama i kod svih korisnika državnog proračuna, pogotovo što se tiče visine i namjene sredstava čime se sprječava prekoračenje planirane visine potrošnje sredstava i promjena namjene njihovog korištenja. Drugo, zakonom su točno propisna fiskalna pravila i pravila za jačanje fiskalne odgovornosti kojih se moraju pridržavati proračunski i izvanproračunskih korisnici sredstava državnog proračuna. Treće, svaki čelnik bez obzira na kojoj razini vlasti državne i lokalne uprave i samouprave dužan je svake godine za prethodnu proračunsku godinu za razdoblje u kojem je obnašao dužnost, odnosno obavljao poslove čelnika sastaviti izjavu o fiskalnoj odgovornosti. Četvrto, čelnik izjavom potvrđuje da će zakonito, namjenski i svrhovito koristiti sredstva, omogućiti učinkovito i djelotvorno funkcioniranje sustava financijskog upravljanja, ali i kontrola u okviru proračunom odnosno financijskim planom utvrđenih sredstava. Uz izjavu čelnici su dužni priložiti i planove otklanjanja slabosti i nepravilnosti, izvješće o otklonjenim slabostima i nepravilnostima utvrđenim prethodne godine i mišljenje unutarnjih revizora u sustavu financijskog upravljanja i kontrola za područja koja su bila revidirana u prethodnoj godini. Važno je istaći da kada se utvrdi da je neki čelnik prekršio odredbe ovog zakona stavit će svoj mandat na raspolaganje sukladno propisima kojima je uređen njegov izbor odnosno imenovanje. Dakle, uvodi se politička odgovornost kao još jedna komponenta osobne odgovornosti svakog čelnika za dobro uspostavljanje sustava financijskog upravljanja koji je preduvjet zakonitog i učinkovitog korištenja javnog novca. U konačnici, treba podvući da donošenje ovog Zakona doprinosi provođenju fiskalne konsolidacije i provođenje strategije vladinih programa za razdoblje 2011./2013. ali i mjera iz vladinog Programa gospodarskog oporavka. U tom leži njegov srednjoročni karakter i sveobuhvatnost provođenja širokog spektra aktivnosti, mjera i procesa u cilju učinkovitog upravljanja javnim financijama. Na osnovu svega izloženog Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje Zakona o fiskalnoj odgovornosti po hitnom postupku. Hvala lijepo.
Hvala kolegice. U ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi kolega zastupnik Slavko Linić. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Zakon o fiskalnoj odgovornosti koji predlaže Vlada kao novinu i kao što smo čuli od samog izvjestitelja prije svega radi bitno izmijenjenih gospodarskih okolnosti, potrebe fiskalnog usklađenja i fiskalne konsolidacije, a naročito radi provođenja mjera i procesa usmjerenih na učinkovito upravljanje javnim financijama i sprovođenje fiskalne politike u skladu s najboljom praksom. E sad, ako je to razlog da donosimo ovaj Zakon, da ga donosimo po hitnom postupku, evo ja bih rekao kasno u večer sa vjerojatno pet, šest rasprava onda tu nešto ipak nije realno. Ovakav jedan zakon na brzinu uz pet, šest rasprava donosi Hrvatski sabor, a tako važne pretpostavke. Onda u klubu SDP-a smo si zaista postavili pitanje da li je to istina da će u 2011. godini zakon imati utjecaja na fiskalnu konsolidaciju, na procese, mjere i aktivnosti, a sve usmjereno na učinkovito upravljanje javnim financijama. Mi u klubu SDP-a jasno zaključujemo ovaj Zakon u 2011. godini neće imati ama baš nikakvih, nikakvih efekata. Neće ih imati. Ako je to istina onda se pitamo zašto ga donosimo ako je tako važan i ako prije svega on može imati dugoročno utjecaja na ovakve promjene u hrvatskom društvu zašto ga donosimo u jednom čitanju uz ovako malo rasprava, a kasno navečer. Ma nema utjecaja u idućoj godini. Pa onda dozvolite da u ime kluba pokušam argumentiram zašto neće imati utjecaja. Prije svega, najveći značaj je vjerojatno članak 5. tiskana pravila koja govore o tome da bi trebali temeljem ovog dokumenta ozbiljno smanjivati fiskalni deficit i eventualno iz godine u godinu ga umanjiti za 1%. Imamo obrnutu sliku pred nama je usvajanje proračuna u kojem imamo nagli skok fiskalnog deficita kao rješenje enormnih razlika između prihoda i rashoda. Imamo skok, znači suprotno. I dapače, kad još primijenimo članak 13. onda i vidimo da predlagač zakona nije ni mislio primijeniti fiskalna pravila u 2011. godini. Znači, najvažnija odredba ovog Zakona koja pokušava govoriti o tome kako ćemo se ponašati sa razine države ne primjenjuje se nego u 2011. ali u projekcijama proračuna za 2012., 2013. i 2014. Znači članak 15. nema primjene u idućoj godini. Dapače, ja bih rekao predlagač nam je pokazao kako se može deficitima pokrivati rupe i ja bih rekao promašaje u fiskalnoj politici, ali dobrim dijelom kako se u biti i ponašamo prema evidentno gospodarskoj krizi koju imamo u Republici Hrvatskoj. Prema tome, imamo dalje i članak 9. koji govori o kojim izvješćima ćemo raspravljati pa je evidentno da članak 9. se također ne primjenjuje u 2011. Zašto? Pa jer rasprava o tim fiskalnim pravilima uslijedit će na polugodišnjem izvješću i završnom izvješću vezano za proračun. Pa ako se prisjetimo polugodišnje izvješće za ovu godinu raspravili smo sedamnaestog ovog mjeseca. Prema tome, kad bi htjeli raspravljati o polugodišnjem izvješću, a niti je to obaveza jer se članak 5. ne primjenjuje to je kraj iduće godine. To je izborno vrijeme, čisto sumnjam da ćemo otvoreno raspravljati o polugodišnjem izvješću neovisno sa koje razine. A o završnom izvješću to će biti duboko u 2012. godini. Prema tome, članak 9. govori da nema potrebe za žurbom i da primjene onog najvažnijeg dijela gdje vi na bazi izvješća možete konkretno zaključiti kako se primjenjuje nećemo imati u idućoj godini. I onda dolazi vrhunac. Slažemo se sa prijedlogom članka 12. u kojem velimo Vlada će tek u naredna 4 mjeseca uskladiti i svojim pravilnicima definirati kako će izgledati izjava i definirati pobližu primjenu ovog Zakona. Vladi dajemo četiri mjeseca da govori kako ćemo to sutra uskladiti našu aktivnost vezano uz ovaj Zakon. Hrvatski sabor je prije par sati dopunio dnevni red sa ovom točkom, raspravljamo po hitnom postupku, a gdje je ta hitnost. Netko je morao objasniti klubu SDP-a gdje je ta hitnost. Primjene u 2011. nema, a Vladi dajemo četiri mjeseca da nam dokumente o ovom Zakonu pripremi, a mi moramo par sati nakon usvajanja o ovako važnom zakonu raspraviti bez mogućnosti da ga probamo popraviti, da probamo dopuniti ga nečim, da zaista pokažemo da smo ozbiljni u donošenju ovog zakona, pa je onda to i zaključak u klubu SDP-a da je ovo više radi nekakve PR-ovske promocije, a ne ozbiljnog rada na financijskoj konsolidaciji. I također članak 8. koji govori da je Vlada dužna predložiti izmjene i to samo u određenim, izmjene proračuna samo u određenim slučajevima, nabrojena, da sad ja ne ponavljam što piše, i dužna je predložiti. E pa kad to pročitate vrlo jasno, velim to se neće ni iduću godinu dogoditi, neće to Vlada raditi, zašto? Pa vidite paralelno s ovim dokumentom mi imamo i Zakon o izvršenju proračuna. Da li će on vrijediti za iduću godinu? Hoće. Znači za iduću godinu mi imamo Zakon o izvršenju proračuna. Koje su karakteristike tog zakona? Pa sjetite se članak 7. Što govori članak 7.? Vlada ima pravo samostalno preraspodjeljivati svaku poziciju. Svaku poziciju. Što to znači? Da li je Vlada dužna predložiti rebalans proračuna? Nije. Može prerasporediti svaku poziciju. Ako preraspoređuje svaku poziciju, pa gdje je tu odgovornost čelnika da li bilo kojeg upravnog tijela ili ministarstva? Pa nema, preraspoređivati će u 2011. nema primjene ovog zakona, a mi se tako žurimo. Hoćemo govoriti o članku 11., koji govori o proračunskoj zalihi, pa se ona utvrđuje u visini od 230 milijuna kuna, bez ikakve raspodjele. Kako će se to raspoređivati? To su enormni novci, 230 milijuna mi imamo samo u stavku u Zakonu o izvršavanju proračuna. Čak premijerka može do 500 tisuća samostalno raspolagati. Pa da li je taj zakon usklađen sa Zakonom o fiskalnoj odgovornosti, 500 tisuća, pa je li to ogromna ovlast. Da mi imamo tako definirano u Zakonu o izvršenju proračuna. Da li je netko shvatio da Zakon o izvršavanju proračuna za iduću godinu nije mogao biti u onom tekstu ako sasvim drukčije ponašanje želimo pokazati. Ili obrnuto mislimo da premijerka može zaista samostalno bez da ikom polaže račune raspolagati sa 500 tisuća, ministar čini mi se financija sa 100 tisuća, 230 milijuna nitko od nas ne zna kako će se rasporediti. Nitko. Nema toga u dokumentima, ni u proračunu ni u Zakonu o izvršenju, a u isto vrijeme govorimo o jednom dokumentu kako se trebamo ponašati. A čujte isto je članak 28., 29., Vlada se može zadužiti, Vlada može u biti ja bih rekao ne izvršavati stavke kako je rečeno ako imamo tečajne razlike itd., a dozvolit će govorimo o planiranju, o tome kako to treba izgledati, a onda moramo i predvidjeti i tečajne razlike i zaduženja. Prema tome dva dokumenta za iduću godinu koja su potpuno u suprotnosti, ogromne ovlasti upravo samo centralnoj vlasti, Vladi koja jasno daje do znanja da se ona u idućoj godini pridržavati ovog zakona ni ne misli, i da nije ni obvezna, i dapače ja velim preraspodjelama može zaštititi svakog čelnika državne vlasti koji u biti odstupi od određene potrošnje. Ovdje je vrlo bitno kad govorimo u logici trošenja sredstava nenamjensko trošenje sredstava, pa se ja pitam da li smo zajednički čitali nalaze državne revizije. 90% gradova i općina nenamjenski troši sredstva. Da li smo se pitali zašto je to? Zato što su oni neodgovorni, neozbiljni, ili je neki drugi razlog? Pa da ste ozbiljno ušli u analizu nalaza državne revizije, onda biste vidjeli da još uvijek imamo recidiv socijalizma, temeljni prihod gradova i općina komunalnu naknadu koja inače u Europi, u svijetu ne postoji, i u biti nakon 20 godina demokratske Hrvatske, napuštanja socijalizma mi nismo bili u stanju definirati što je osnovni prihod proračuna na razinama lokalne i regionalne samouprave, i evidentno da to komunalna naknada ne može biti, i da je to razlog što narasle potrebe za obrazovanjem, za ulaganje u obrazovanje, za zdravstvo, za predškolski odgoj, za socijalu, nemaju dovoljno izvora u porezu na dohodak i tada se dolazi do nenamjenskog korištenja. Da li smo shvatili da nam je obveza uskladiti Hrvatsku sa europskom praksom, uskladiti ju sa zakonima, pa tek onda nametati određene obveze, a ne politikantski samo osuđivati one koji nikako da usklade ekonomsko poslovanje ili recimo tržno poslovanje sa recidivima socijalizma koji nakon 20 godina nismo promijenili. Vidite onda se postavlja još jedno pitanje, za nas u SDP-u najveći problem je neplaćanje, enormni iznosi neplaćenih računa, zaista enormni, vidimo sve veći iznosi neplaćenih obveza prema porezima i doprinosima, i tada onaj tko postavi si pitanje kak ćemo primjenjivati ovaj zakon, zaključujemo da mnogi će ugovoriti obveze, neće priznati radove, neće ih plaćati, jačat ćemo nelikvidnost. Odgovornosti za to nismo definirali. Nismo definirali u Zakonu o fiskalnoj odgovornosti. Klub SDP-a je predlagao Zakon o rokovima plaćanja. Zašto se nismo potrudili da dio tih odredbi ubacimo u Zakon o fiskalnoj odgovornosti? Jer nije bitno samo planiranje, nego i odgovorno izvršavanje. Prema tome bili smo svjedoci Hrvatske ceste nisu dobili ili hrvatske, sve tvrtke u cestogradnji nisu dobili novce jer INA nije plaćala, nisu plaćali račune, ali su ugovorili radove. Godinu dana nelikvidnosti bio problem koji je stvarala sama hrvatska država. U ovom trenutku sve je više optužbi poslodavaca ide na to da kreiranje hrvatske nelikvidnosti kreće od države, a mi opet to ne ugrađujemo u jedan ovakav dokument, jer je na brzinu i evidentno da smo mogli ozbiljno raspravljajući o ovom dokumentu pokušati i ugraditi elemente ne samo o planiranju, nego i o tome kako se ugovori potpisuju i kako se izvršavaju rokovi plaćanja i kako se oteže sa plaćanjem. Jer budimo iskreni sve veći problem će biti na lokalnim jedinicama. Zašto? Pa čujte veće obveze, a u isto vrijeme sve manji prihodi, i doći će do neplaćanja, očito je da je to problem o kojem smo trebali razgovarati. I naravno ne možemo se složiti sa ocjenama stanja, uvjeti uvođenja ovoga su hrvatsko gospodarstvo, kriza, a i ocjena da je globalna ekonomska kriza uvjet tih poremećaja u hrvatskom gospodarstvu. S tako pogrešno postavljenom tezom o našim problemima evidentno je da i rješenja u ovom zakonu ne odgovaraju jer nećemo da istinito progovorimo o našim osobnim problemima – malom broju zaposlenih, ogromnom broju umirovljenika, ogromnom broju nezaposlenih, sve manjoj radnoj aktivnosti, poreskom invazijom na ja bih rekao gospodarstvo itd., itd. I da smo to postavili vjerojatno i sam zakon bi bio drukčiji. Prema tome, u ime kluba SDP-a zaista dati doprinos ovako na brzinu predloženom zakonu koji neće riješiti ništa, a koji u biti centralnu vlast uopće u idućoj godini ne obvezuje nećemo dati suglasnost.
Hvala. Imamo jednu prijavu ispravka navoda, uvažena kolegica Nevenka Majdenić. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja ću ispraviti netočan navod zastupnika Linića koji je rekao da neće ovaj zakon imati utjecaja na proračun za 2011. godinu i da ga ne treba donijeti po hitnoj proceduri što zaista nije točno. A zašto? Zbog toga što ako krenemo što je bio cilj ovog zakona, a to znači dodatno jačanje financijske discipline i odgovornosti za pravilno i transparentno trošenje sredstava, i ako gledamo tko ga znači mora koristiti. Dakle, državni proračun, ministarstva, proračunski korisnici, ali i jedinice lokalne uprave i samouprave. I mi smo sad upravo u trenutku kad jedinice lokalne uprave i samouprave donose svoje planove jel' tako, donose svoje proračune. I važno je da oni već sad znaju što će ih čekati, da će morati dati tu izjavu. Prema tome, kad budu pripremali svoj proračun općine, grada oni će morati voditi računa o tome da će imati političku i moralnu odgovornost, da će morati u slučaju da ne ispune to što predlažu, morat će dati mandat na raspolaganje. I to je razlog zašto treba po hitnoj proceduri. Prema tome, što se tiče ministarstva uglavnom znamo svi otkad je gospođa Jadranka Kosor kao predsjednica Vlade koliko je puno učinjeno na racionalnom korištenju sredstava, dakle nema nenamjenskog. Ovo se više odnosi, po meni, na problem kod jedinica lokalne uprave i samouprave. Tu će biti problem, oni moraju već znati što ih čeka. I prema tome, i sada treba donijeti taj zakon da ga oni predlože, dakle proračun svoj predlože vijećima koji će moći kasnije pravdati ili da neće morati onda podnositi ostavke i što ja znam, dati mandat na raspolaganje. U tome, evo u tome ja to čitam … [[Govornica se ne razumije.]]
Hvala. Klub zastupnika HNS-HSU-a, kolega zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Stvarno teško je u ovom prijedlogu zakona, teško je naći pa makar i jednu dobru poziciju, makar jednu točku na kojoj bi se moglo vezati logika nečega što se dešavalo svih ovih godina i nečega što se predlaže. Po hitnom postupku donosimo zakon koji obvezuje neku buduću Vladu, nije bitno koju, ali obveza teče od 2012., po hitnom postupku donosi ili predlaže bolje rečeno nešto što je na kraju mandata, a kakav je taj mandat, ne samo 4 godine nego od 8 godina, mislim da je šteta trošiti riječi i da građani naše države nažalost na vrlo bolan način to osjećaju u svojoj svakodnevnici. Zakon, pa kaže se: "Zakon utvrđuje i fiskalna pravila u okviru kojih će Vlada provoditi svoju fiskalnu politiku, a cilj je smanjenje deficita kako bi se omogućilo da se potrošnja u potpunosti financira iz prihoda". Ovo je stvarno licemjerno, ovo je stvarno jedna marketinška podvala, ovaj prijedlog zakona je inače jedna marketinška podvala, ali vrlo neodgovorno, izuzetno neodgovorno prema građanima RH. Što smo imali dosad? Naime, sutra se donosi proračun i sutra će vladajuća parlamentarna većina donijeti taj proračun. Kakav je taj proračun poznato je svima, ali isto tako je poznato da je u mandatu ove Vlade od, znači 2008., 2009., 2010. i 2011. da je u četverogodišnjem mandatu ta Vlada krenula sa 108 milijardi, govorim o startnoj poziciji 2007., sa 108 milijardi prihoda i da će završiti svoj mandat sa 107 milijardi prihoda, ako, ako. Da je kumulativ proračunskog minusa u tih 4 godine 40 milijardi. Pa kaj smo delali dosad? Sve je kriva svjetska kriza? I Račanova Vlada normalno, Račanova Vlada je kriva za sve. A da li smo mi u ovih 4 godine imali adekvatna fiskalna pravila u okviru kojih se provodila fiskalna politika u cilju smanjenja deficita kako bi se omogućilo da se potrošnja u potpunosti financira iz prihoda. I sad na kraju mandata u kojem se i prihodi smanjuju, ne samo da se deficit povećava nego se i prihodi smanjuju, mi donosimo ovakav jedan prijedlog zakona koji će obvezivati nekoga u budućnosti. Mislim da ovakvu marketinšku podvalu već dugo nismo imali u Hrvatskom saboru i da ovakvu marketinšku podvalu u smislu poruke već dugo nismo čuli, al je ovo stvarno jedna od snažnih i značajnih. Ovim prijedlogom zakona kontrolirat će se proračunskih korisnici, javna poduzeća, izvanproračunski korisnici, što je dobro, što je jako dobro. O nekim izvanproračunskim korisnicima koji primaju znatna sredstva koja su čak i u svojoj apsolutnoj visini duplo veća nego recimo godišnji proračun Ministarstva turizma o tome nikad nismo progovorili ni riječi. A pitanje da li je uopće napravljen ikakav nadzor prema tim izvanproračunskim korisnicima koji godišnje dobivaju svoju apanažu. Da li je ona trošena transparentno, da li je trošena korisno, inače sustav ocjenjivanja, sustav vrednovanja uloženog svake kune poreznih obveznika koja je uložena u nešto, to ne postoji kod nas, to je kod nas nepoznanica, između ostalog i zato nam je postotak iskorištenosti pretpristupnih fondova i priprema za strukturne fondove izuzetno loša jer jednostavno nismo naučeni na jedan sustav koji kontrolira, vrednuje i ocjenjuje u svim fazama uložen novac proračunskih korisnika. Da je ovaj Prijedlog zakona jedna licemjerna marketinška podvala govori članak 6. u stavku 2. koji govori da prijedlozi zakona o uredbi i drugih propisa i akata koje nosi Vlada, odnosno koje Vlada predlaže na Hrvatskom saboru ne mogu biti doneseni odnosno utvrđeni bez mišljenja Ministarstva financija na iskaz o procjeni financijskog učinka. Članak 27a. Poslovnika Vlade Republike Hrvatske. Uz prijedloge uredbi i drugih propisa akata planiranja koje donosi Vlada, te uz prijedloge zakona i akata planiranja kojeg vlada predlaže na donošenje Hrvatskom saboru, sva viša tijela državne uprave i stručne službe Vlade dužni su priložiti iskaz o okvirnoj procjeni učinka i propisa i iskaz o procjeni fiskalnog učinka. Čitam iz Poslovnika Vlade kolegice i kolege. Jesmo li to imali do sada? Sada imam dva pitanja. Kada smo dobili uz bilo koji prijedlog zakona i iskaz o procjeni financijskog učinka što je obveza Vlade prema Poslovniku. I sada tu istu priču uvršćujemo u stavak 2. članka 6. ovog prijedloga zakona. Stav 3. tijekom izvršavanja Državnog proračuna Ministarstvo financija može obavljati financijsku kontrolu zakonitog namjenskog korištenja proračunskih sredstava kod proračunskog korisnika, Državnog proračuna i proračunskih korisnika. A kaj znači ova riječ unutra može? Mora ili može? Ako može po kojim kriterijima? DA li su oni koji su uobičajeni, a to je stranačka poslušnost ili podobnost, da li su to kriteriji? Ja osobno vjerujem da ne. Ali sama činjenica da piše može, nigdje ne piše kako, po kojim kriterijima? Po kojim kriterijima Ministarstvo financija može obavljati svoju financijsku kontrolu ... proračunskih sredstava. I na kraju da ne duljimo puno u ove kasne sate o nečemu što stvarno vrijeđa zdravu pamet, zakonski prijedlog koji se donosi po hitnom postupku, jutros je bio na odboru matičnom, sada je u raspravi, zakonski prijedlog koji daje prostora Vladi da u 4 mjeseca napravi provedbene propise i Zakon koji će obvezivati neku buduću vladu. Ponavljam nije bitno koju i predlaže ga Vlada na kraju svog mandata a završila mandat na način da je svojim uspješnim vođenjem politike stvorila u 4 godine proračunski minus od 40 milijardi i za sve je kriva svjetska ekonomska kriza. Sve. Teško za vjerovati. I zadnje, u ovoj Vladi su isti ljudi koji su provodili politiku svih ovih godina, isti. Pa gdje su bili do sada? Naknadna pamet ili sadašnja premijerka predsjednica Vlade, jednostavno u onom sastavu dok je bila potpredsjednica, nije imala mogućnosti. Pa ako je bila nužna takva promjena da dođemo sa odgođenim vremenom do odgođene pameti i spremnosti da učinimo nešto korisno za ovu državu onda je to bilo korisno. Ali sadržajno svjesni smo svi da je ovo jedna marketinška podvala, jedno licemjerje i da je ovo nešto što u suštini stvari ne povezuje sve ono što smo imali do sada počevši od državne revizije, institucije sustava kao što se to često zna reći ili govoriti. A da ne govorimo o Zakonu o izvršenju proračuna koji sve te elemente regulira, koji svim tim elementima govori i daje priliku i mogućnost. Ja vas želim podsjetiti Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika, još prije tri godine tražili smo da se u Saboru progovori o poslovanju javnih poduzeća. Kolegice i kolege iz parlamentarne većine niste nas podržali. To je sada vaš prijedlog i dobro je da je vaš prijedlog ali vjerujte da smo prije tri godine govorili o tome snažnije, da bi jedan značajan dio, vrlo vjerojatno, ne mora značiti, ali vrlo vjerojatno jedan značajni dio rukovodstva javnih poduzeća mirnije spavao danas, a možda neki ne bi bili stanari Remetinca kao što jesu iz dana u dan, a sve su to proračunski ili izvanproračunski korisnici. Ako će ovaj Zakon spriječiti takve stvari, u što sumnjam, teško je za vjerovati ali sasvim sigurno ovakav Prijedlog zakona je izuzetno teško podržati i neodgovorno podržati u kontekstu toga Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika neće podržati ovaj Prijedlog zakona.
Hvala. Dvije kolegice su prijavile ispravak navoda, najprije uvažena kolegica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospodin KOračević je nekoliko puta netočno ponovio da je ovo marketinška licemjerna podvala, da je donošenje ovoga zakona neodgovorno prema građanima Hrvatske. Upravo suprotno gospodine Koračević. Suprotno jer je temeljni cilj donošenja ovog zakona regulirati financijsku odgovornost, pa će između ostaloga se spriječiti netransparentno trošenje javnog novaca. Spriječit će se nenamjensko odnosno protuzakonito korištenje i trošenje javnog novca, što će svakako bit važan instrument, važan alat u rukama građana na područjima jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, tj. općina, gradova i županija. Hvala lijepa.
Hvala. Kolegica VEsna Buterin također se javila za ispravak netočnog navoda. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodin Koračević kaže da je ovaj zakon licemjerno marketinška podvala. To je potpuno netočno. U ovom se zakonu radi o učinkovitom i odgovornom trošenju i upravljanju proračunskim novcem, ali ne samo novcem državnog proračuna nego ono što je još važnije proračunskim novcem na lokalnim razinama. Jer vidite imamo jako puno situacija na lokalnim razinama gdje se proračun planira vrlo nerealno, gdje se obećava građanima sve i svašta. A naravno nakon što se te obveze i obećanja ne mogu ispuniti, onda se poseže za nenamjenskim trošenjem proračunskog novca odnosno nezakonitim trošenjem. I to je ogledalo nekih čelnika lokalne samouprave.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, jer klubova više nema prijavljenih. Prvo se javila uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite kolegice Zgrebec.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Nakon što smo raspravili o državnom proračunu tek nekoliko sati od kada je bio upućen u Parlament i uvršten u dnevni red na isti način sada raspravljamo i o ovom zakonu za koji Vlada kaže da je od presudne važnosti za fiskalnu disciplinu. To samo pokazuje nemoć Parlamenta i njegovu ulogu koja se svodi na statiranje i dizanje ruku za izglasavanje prijedloga koji dolaze iz Vlade. Da bismo prihvatili prijedlog da ovaj zakon ide u dva čitanja, možda bismo došli do kvalitetnog prijedloga. Možda bi se pokazala potreba da se izmjene i neki drugi propisi. Ali već prva rečenica u obrazloženju ovog zakona govori da to nije zapravo niti intencija. Kaže se da se donosi u uvjetima bitno izmijenjenih gospodarskih okolnosti i potrebne fiskalne konsolidacije, da je to jedna od ključnih mjera programa gospodarskog oporavka. A fiskalna disciplina je pravilo. Fiskalna disciplina je ono što mora biti u svakim uvjetima i dobre i loše gospodarske klime. Ja podrazumijevam pod fiskalnom disciplinom odgovorno planiranje, odgovorno izvršavanje proračuna na svim razinama, ali i izvršavanje obveza u zakonskom propisanim rokovima. Zakon koji je propisao rokove plaćanje i državnog i javnog i privatnog sektora je naš Zakon o obveznim odnosima. On kaže u kojim rokovima treba biti plaćanje. Plaćanje nije samo problem u Hrvatskoj. S njima se mnoge zemlje susreću, ali njihova državna administracija poduzima određene mjere. Mi više od godinu dana ovdje upozoravamo na pogubne posljedice nelikvidnosti i nesolventnosti u poslovnim transakcijama. Ali one su prisutne ne sam u privatnom nego i u državnom i javnom sektoru, ali one su prisutne i u državnom proračunu. Pa meni onda nedostaje i taj drugi dio fiskalne odgovornosti, a to je odgovornost za izvršavanje obveza u propisanim rokovima. I zato mi se čini kada analiziraš na brzinu nekoliko članaka koja su ponekad u suprotnosti sa Zakonom o izvršavanju proračuna konkretno za 2011. godinu to me dovodi na nekakav zaključak da je ovaj zakon koji dolazi ovako na brzinu, koji ide po hitnom postupku, o kojem se raspravlja tek nekoliko sati nakon što je uvršten u dnevni red, kada se on nije mogao dovoljno dobro izanalizirati zapravo samo pokriće za loš proračun za 2011. godinu koji je sa prihodima i rashodima kako su planirani rezultirao deficitom od oko 15 milijardi kuna. Bilo bi mi normalno da se onda i na taj proračun primjene ova fiskalna pravila pa da se kaže ako imamo već u 2010. godini planiran takav deficit da se on onda umanji za taj 1% indeksnih poena. Onda bi to bila fiskalna odgovornost za proračun 2011. godine. Ovako je to kažem meni se čini samo pokriće za loš proračun za 2011. godinu jer se ta pravila ne primjenjuju. I sada bih htjela reći nekoliko riječi zapravo zašto mislim da to zapravo i nije potrebno. Ako je nešto potrebno onda je možda potrebno intervenirati ili u Zakon o proračunu ili u Zakonu o izvršavanju proračuna koji je jednogodišnji zakon i vezan je uz kao obveza iz Zakona o proračunu vezan je samo za proračun tekuće godine. Dakle, imamo Zakon o proračunu, imamo Zakon o izvršavanju proračuna uz svaki proračun, imamo mogućnost rebalansa, imamo izvješća Državnog ureda za reviziju koji pokazuju određeni napredak kod izvršavanja proračuna na svim razinama, ali koja je sudbina tih izvješća je drugo pitanje. Koliko su sankcionirani oni koji neracionalno ili netransparentno ili čak i troše proračunska sredstva. I što se kaže u tim fiskalnim pravilima? Da će ukupni rashodi općeg proračuna, svih proračuna izraženi udjelom u procijenjenom u bruto domaćem proizvodu godišnje se smanjivati za najmanje 1%-tni bod. Kako ćete to primijeniti na lokalne proračune? Čime će se oni uspoređivati? Jel oni imaju utvrđeni bruto proizvod za općinu, grad, županiju? Za njih nešto drugo mora biti. A mi po definiciji kažemo opći proračun, to su svi proračuni. Vidljivo je da se na brzinu pisao ovaj zakon i da on ima dosta nedoumica, nedorečenosti pa i u suprotnosti. Ili u članku 6. gdje se govori da će proračunskom korisniku državnog proračuna u slučaju stvaranja obveza s dospijećem iznad visine predviđene državnim proračunom. Jedno je dospijeće, a drugo je visina. Dakle, možeš prekoračiti visinu iznosa planiranog u državnom proračunu ali možeš i dospijeće koje ja kažem trebalo bi biti u rokovima koji su propisani Zakonom o obveznim odnosima. Zatim, u članku 7. govori se da je čelnik odgovoran dakle on će davati ovu izjavu. Tko su sve to čelnici? U jednom slučaju su to kad ga prevedete, to bi trebao biti pročelnik za financije jer će on davati izjavu načelniku, gradonačelniku, županu, tako piše ovdje. A onda će oni davati, hoće to biti ista izjava ili će to biti njihova posebna izjava koja će ići prema ministarstvu. Pa se kaže da će se provjeravati sadržaj izjave, a ja mislim da treba provjeravati istinitost. Što znači sadržaj, sadržaj kako je nešto propisano. I sad pogledajte, već je ovdje kolega Linić govorio, Zakon o izvršavanju državnog proračuna za 2011. godinu. Kaže u članku 6. da ako se u tijeku izvršavanja proračuna utvrdi da su sredstva proračuna nepravilno korištena, korisniku će se umanjiti sredstva u visini nenamjenskog korištenja sredstava ili će se privremeno obustaviti isplata sredstava na stavkama s kojih su ta sredstva nenamjenski utrošena. Nešto slično se govori i u članku 8. pa se onda u članku 8. stavku 2. govori što će se raditi ako u toku godine nastanu nove obveze za opći proračun ili se promijene gospodarska kretanja. Onda se kaže da će se raditi rebalans proračuna. Pa to se kaže i u Zakonu o proračunu. A pogotovo članak 7. u Zakonu o izvršavanju Državnog proračuna za 2011. godinu gdje se govori da se praktički sve osim računa financiranja može preraspodijeliti, dakle Vlada može to preraspodijeliti. Pa zatim imamo i ovu visoku proračunsku zalihu o kojoj ništa ne govorimo. O njoj ništa ne govorimo niti u članku 11. Zakona o izvršavanju proračuna niti pak u Zakonu o fiskalnoj odgovornosti, a praksa je pokazala da se tu i upravo sa te stavke svašta financira i to nekritički i nenamjenski. Ako je po definiciji proračunska zaliha, planirana sredstva za ono što se u toku ili u vrijeme kad se planiralo proračun odnosno kad se išlo u rebalans proračuna nije moglo predvidjeti, a pogledajmo šta mi tamo sve imamo. Od materijalnih troškova jedinica lokalne samouprave do financiranja vjerskih zajednica i ne znam šta to sve ne, gotovo iste stavke koje imamo planirano na pojedinim pozicijama samog proračuna. Dakle, puno toga je nejasnoga, puno toga bi trebalo dorađivati i bilo bi dobro ako već idemo sa takvim zakonom da on bude kvalitetan, da iz njega proizađu možda i potrebe promjene i samog Zakona o proračunu, da se u njega unesu i odredbe o rokovima plaćanja i sankcije ako se prekoračuju rokovi plaćanja, jer sam Zakon o obveznim odnosima to ne regulira, a to ne regulira ni Kazneni zakon. Dakle, kad bismo imali više vremena da o tome raspravljamo vjerojatno bi došli do zaključaka da bi trebalo neke stvari regulirati i u Kaznenom zakonu i u Zakonu o državnom proračunu.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu javila uvažena kolegica Vesna Buterin. Izvolite, kolegice.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Potreba fiskalne konsolidacije jedna je od ključnih mjera Programa gospodarskog oporavka, a učinkovito upravljanje proračunskim sredstvima jedan je od preduvjeta konsolidacije javnih financija. Ovaj zakon se odnosi na sve proračunske i izvanproračunske korisnike, kao i na čelnike jedinica lokalne i područne regionalne samouprave te na čelnike proračunskih i izvanproračunskih korisnika lokalnih jedinica, a vezano za učinkovito trošenje i upravljanje proračunskih novcem. Zakonske odredbe predviđaju da se ukupni rashodi općeg proračuna, a to su središnji proračun i proračuni lokalnih jedinica te financijski planovi izvanproračunskih korisnika godišnje smanjuju za najmanje 1 postotni bod u procijenjenom bruto domaćem proizvodu. To bi se smanjenje provodilo dok primarni i fiskalni saldo ne bude nula ili pozitivan. Utvrđuju se i fiskalna pravila u okviru kojih će Vlada provoditi svoju fiskalnu politiku, a cilj je smanjenje deficita kako bi se omogućilo da se potrošnja u potpunosti financira iz prihoda, a zaduživalo bi se isključivo zbog podmirenja obveza ili zbog razvoja. Posebno je važno to što se uvodi i institut izjave o fiskalnoj odgovornosti koju ministri, župani, gradonačelnici i načelnici daju godišnje i kojom potvrđuju da su u svom radu osigurali zakonito, namjenski i svrhovito korištenje sredstava te omogućili učinkovito i djelotvorno funkcioniranje sustava financijskog upravljanja i kontrola. Ovaj institut će zasigurno onemogućiti manipulaciju pojedinih čelnika kada su u pitanju strogo namjenska proračunska sredstva. Primjerice, u Rijeci je na taj način dakle protivno zakonskim odredbama potrošeno posljednjih nekoliko godina 148,5 milijuna kuna. Željela bih naglasiti da se ovdje ne radi samo o nepoštivanju Zakona o komunalnom gospodarstvu nego su se proračunska sredstva koristila i protivno Zakonu o spomeničkoj renti, Zakonu o koncesiji, ali i nenamjenskom trošenju novca od prodanih stanova na kojima postoji stanarsko pravo, a što se treba koristiti isključivo u svrhu zbrinjavanja socijalno ugroženih osoba. A da apsurd bude veći, sam gradonačelnik Rijeke je javno priznao da je svjesno trošio taj novac nenamjenski, a da će to raditi i ubuduće. Dakle, ovim zakonskim prijedlogom takva samovolja neće više biti moguća što je propisano člankom 11., a u kojem zapravo po mom mišljenju ima prostora još za doradu u stavku 3. Predloženim se odredbama definiraju i pravila za jačanje fiskalne odgovornosti pa se predlaže da se proračunskom korisniku, ako stvori obveze iznad visine predložene državnim proračunom, za prekoračeni iznos umanjuje financijski plan za sljedeću godinu. Osim toga, jača i sustav nadzora i kontrola nad korištenjem samog proračunskog novca. Ministarstvo financija može tijekom izvršavanja državnog proračuna obavljati financijsku kontrolu zakonitog i namjenskog trošenja proračunskog novca kod proračunskog korisnika državnog proračuna, ali i krajnjih korisnika. Time se uvode prethodne financijske kontrole što je apsolutna novost, ali i jako dobra novost u dosadašnjem sustavu financijskih kontrola koji se do sada prvenstveno temeljio na naknadnim kontrolama, a koje zapravo u svojoj naravi nemaju preventivni učinak nego se svode na čisto konstatiranje stanja. Dakle, ovim se Zakonom određuju pravila kojima se ograničava državna potrošnja, jača odgovornost za zakonito, namjensko i svrhovito korištenje proračunskih sredstava, te jača sustav kontrola i nadzora zbog osiguranja fiskalne odgovornosti. Cilj je da se osigura i održi fiskalna odgovornost, transparentnost, te srednjoročna i dugoročna održivost javnih financija, te da se odgovornije i učinkovitije upravlja proračunskim novcem, odnosno novcem svih građana i zato ću podržati donošenje ovoga Zakona. Hvala.
Hvala lijepo kolegice. Kolega Goran Beus Richembergh sljedeći se prijavio za raspravu. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ja bih krenuo od toga da je moj kolega Zlatko Koračević obratio se Vladi vrlo biranim riječima kad im je rekao da je ovo zapravo jedan licemjerni marketinški trik. To je vrlo fino rečeno. Čak bih rekao da ih perušinom gladi, a da su zaslužili puno gori tretman, odnosno da je ovo jedan od prijedloga zakona na kojima se vidi apsolutno najviša razina bezobrazluka Vlade od kad HDZ vodi od 2004. ovu državu. Reći ću i zašto. Kažete da se zakon zapravo donosi zbog financijske nediscipline lokalne samouprave. Ma nemojte! Prvi glas. A gdje ste bili kad je Ivan Šuker meni ostavljao 14 milijuna kuna gubitka? Gdje ste tada bili? Koliko su ukupni proračuni svih jedinica lokalne i područne samouprave. Je li slučajno sustav jedinica lokalne i područne samouprave već dvije godine za redom stvorio proračunski deficit na razini dvije milijarde eura godišnje. Jesmo mi otišli na inkanat zbog toga što je riječki gradonačelnik šizio ili zato što smo imali proračun koji u startu obećava 15 milijardi kuna deficita u sljedećoj godini. A s kim se vi to zapravo zezate? Danas ste donijeli zakon kojega je Vlada jučer definirala po hitnom postupku. Raspravljamo ga nas 20 holandeza. Jedno od najvažnijih pitanja u ovoj državi koje bi trebalo odgovoriti na izazov problema ogromnog proračunskog deficita i velike nelikvidnosti mi raspravljamo u 19 sati i 10 minuta navečer nas 20 holandeza od kojih kad bi se sve zbrojilo i oduzelo ne znam da li možemo reći da imamo među nama dva stručnjaka koji mogu svjedočiti o ovome tako meritorno kako bi trebalo razglobiti i rastaviti ovaj Zakon kojega ste nam donijeli. I to radite na kraju mandata. Ma nemojte! Vi biste obvezali vladu koja dolazi sljedeće godine da u sljedeće tri godine radi ovako kao što ste vi napisali. A šta se vi radili sedam godina gospodo iz Vlade? Sedam proračuna ste rastrajbali da se niste ni ošervali za onim papirima koje ste nam donosili ovdje nazivajući ih državnim proračunom. I sad imate stida i srama vladu koja dolazi ne na praznu kacu, ne na praznu kopanju, nego na razbijenu kopanju reći joj da ne smije ni lijevo ni desno ni za milimetar jer ministri moraju dati mandat na raspolaganje, a čelnici državne uprave moraju vam pisati izjave. Vi ćete nadležno ministarstvo odlučivati o njihovoj sudbini, pa ćete proračun za sljedeću godinu umanjivati za razliku koja je nastala njihovom nedisciplinom. A ja vas pitam tko je kriv za to što se ove godine u državi trese svaki lokalni proračun zbog vaše ludosti jer ste im vi pisali lani u 11. mjesecu da planiraju rast gospodarstva 0,5%. Vi ste zapravo ti koji ste im dali inpute zbog kojih su napravili nerealne proračune. Šta ćemo s tim? Hoćete li vi dati gospodo iz Vlade i Ministarstva financija ostavke zbog toga jer ste obmanjivali cijelu javnost kad je cijela država, cijela stručna javnost govorila ne radite to, idemo dolje, idemo 2 posto u minus. Vi ste govorili ne idemo jedan i pol naprijed. I što ćemo sad? Tko je kriv za fiskalnu neodgovornost na razini lokalne samouprave? Od kud ta hrabrost? Od kud taj bezobrazluk da pod kraj mandata dođete s pričom koja treba stupiti na snagu i primjenjivat će se od momenta kad se počne raditi proračun za 2012. godinu. Ma kome vi vezujete ruke i s kojim pravom. Ta vrsta bezobrazluka nije viđena u ovome Saboru sedam godina. Umjesto da ste došli ovdje s idejom kako smanjiti deficit, kako smanjiti financijsku nedisciplinu na način da se krene ovoga časa jer tek sutra izglasavamo proračun koji je ogledalo najveće financijske nediscipline. Vi nama dolazite s pričom o tome kako hoćete izliti beton na bolesnika prije nego što doktor dođe sljedeće godine da nešto pokuša napraviti. To je stvarno više nego licemjerno što bi rekao kolega Koračević. Nevjerojatno. Sedam i pol sati navečer, vi hoćete da mi stanemo iza toga jer se bojite reakcija javnosti. Pa što će reći ljudi u gradovima iz kojih dolazimo? Pa tko je njih doveo u tu poziciju da su ni ludi ni pametni jer ne znaju kako će krpati lokalni proračun, jer ste im obećali brda i doline, jer ste rebalansom srezali koliko transfera lokalnoj samoupravi. U konačnici zato jer ste rastrajbali milijune i milijune javnih para preko FIMI medije na razno razne cirkuse i svoje potrebe. Pa svi ti milijuni bili bi dostatni da zakrpaju sve osim Zagreba. Zagreb je posebna priča i tu se slažem. Ali gdje ste bili prije dvije godine kad smo o tome govorili. Zašto se tada nije stalo na rep. Pa zar nismo donosili izmjene i dopune Zakona o proračunu kojim se trebalo stati na kraj financijskoj nedisciplini u samome gradu Zagrebu. Pa što smo čuli? Šta ste napravili zadnje dvije godine da biste spriječili ovo što se sada događa u Zagrebu? Ništa jer ste u dosluhu, jer ste u paktu, jer vam odgovara. To je argumentacija s kojom vi zapravo podupirete ovaj prijedlog. Ma da je klub HNS-a i HSU-a stotinu puta za ovaj zakon ja ne bih glasovao za njega. Hvala lijepo.
Ispravak navoda, kolega Markovinović.
Pa evo uvaženi potpredsjedniče, ja se nadam da je kolega stvarno netočno naveo da nova Vlada koja će onda biti sutra formirana negdje u Istri, da dolazi na kopanju, jer zna se tko dolazi na kopanju i radi kopanje. To rade obično oni, živa bića ali instinktom a ne razumom. Hvala.
Evo bude kolega pojasnil kolegicama šta je to kopanjem. Kajkavci znaju i ovi Turopoljci. I zadnji … [[Ne razumije se.]] kao što je rekao, kolega Arsen Bauk. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ovo je jedan dosta dobar prijedlog zakona, odnosno bio bi dosta dobar prijedlog zakona da je ovo prvo čitanje, jer bi u tom slučaju čak imali vjeru u nekakve dobre namjere za fiskalnu odgovornost koju u zadnje vrijeme barem deklarativno promovira Vlada Republike Hrvatske u ovome sastavu. Međutim ovo nije prijedlog zakona, ovo je prijedlog zakona po hitnom postupku kojega smo dobili danas, odbori su ga raspravili popodne, Sabor ga evo raspravlja u noćnom programu, i naravno vrlo je jasno i uopće ne treba komplicirati ovo je jedan marketinški prijedlog zakona. E sada otkada FIMA media ne radi marketing za Vladu i državne institucije onda malo i kiksaju u marketinškoj pripremi zakona, a čini mi se da otkad gospodin Maček ne radi više na PR-u da također ima određenih kiksova, prema tome ovo je jedan od lošijih uradaka ove Vlade što se tiče zakonskih prijedloga. Ovo je možda mogla biti jedna dobra deklaracija, jer većina ako ne i sve odredbe ovoga zakona ostat će na deklarativnoj razini, samo zato šta, zbog toga što je ovo loš zakon on će vrlo brzo biti izmijenjen, ako ne ukinut, a vjerujem da će biti izmijenjen, a bit će izmijenjen u tako brzom vremenu da niti jedna od stavki iz ovog zakona neće moći ostati ništa više od deklaracije. Ali šta se ustvari događa? Dakle člankom 11. stavak 1. propisano je da u slučajevima kada se utvrde čelnik proračunskog i izvanproračunskog korisnika državnog proračuna prekrši odredbe ovog zakona, stavit će mandat za obavljanje dužnosti na raspolaganje predsjedniku, odnosno predsjednici Vlade, tijelu koje ga je imenovalo, itd. Kako će to funkcionirati u praksi? Najprije u obrazloženju ovoga zakona govori se da se uvodi politička odgovornost. To je dobro. Do sada doista nije bilo političke odgovornosti, to smo vidjeli na nekoliko primjera ministara, aktualnih ministara hrvatske Vlade, ali ovdje u članku 11. nedostaje jedan stavak koji bi možda čak amandmanski se trebao dodati, a glasi ovako ako je čelnik proračunskog korisnika ministar koji je u svojoj izbornoj jedinici dobio više od 7 mandata, njega premijerka neće smijeniti. Ako je ministar u izbornoj jedinici iz koje dolazi manje od 7 mandata onda će ga možda smijeniti. Ako je bio blizak bivšem premijeru moglo bi ga se i zatvoriti. Tako bi trebalo pisati u ovome zakonu, jer to su stvari ono šta smo imali priliku gledati posljednjih nekoliko godina, bez obzira o kakvoj se vrsti prekršaja ili barem nepridržavanja zakonskih odredbi radilo. Ono šta je posebno zanimljivo to je pitanje lokalnih proračuna. Dakle najprije što se tiče dakle državnog proračuna Zakonom o izvršavanju državnog proračuna kojega ćemo sutra dobiti, a koji je nepotreban kad imamo ovaj zakon skoro, dakle njime ćemo omogućiti Vladi da preraspodjeljuje nekakve stavke tako da oni čelnici proračunskih korisnika budu već tada abolirani od pogreške jer se te pogreške ispraviti prije nego šta se utvrdi da su pogriješili, a ukoliko se to ne dogodi onda se u nekakvom postupku može promijeniti proračun, jer Vlada koja je dolazi iz parlamentarne većine, uvijek može njegova parlamentarna većina promijeniti proračun, a čelnicima lokalne samouprave najprije ne moraju imati većinu u vijeću, pa onda vijeće može i namjerno donijeti proračun kojega ovi neće moći izvršiti, onda ili će namjerno biti, ili će donijeti takav da bude, da neke stavke jednostavno budu neodržive, pa će onda zbog toga još isprovocirati referendum na način da se zbog ove odredbe isprovocira referendum za izbor, novi izbor gradonačelnika. A onda pitanje, jer tu je nejasno koje će se odredbe primjenjivati, hoće morati biti 51% izlazak zato da bi se gradonačelnik smijenio ili ne. … [[Upadica se ne razumije.]] Ovoga iz Rijeke nećete smijeniti sljedećih 40 godina, ne morate se uopće brinuti oko toga. Barem koliko, u to sam se spreman okladiti. Prema tome da ne duljimo i ne kompliciramo jer je situacija vrlo jasna, mi ovaj zakon donosimo zato da bi vladajući imali šta govoriti sljedeću godinu o tome da su oni nešto napravili, od ovog zakona neće biti nikakve koristi, neće doduše biti niti velike štete, i prema tome još jedan marketinški potez, a mislim da vam ti marketinški potezi kod naroda više ne prolaze. Živi bili pa vidjeli. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Evo ovime smo iscrpili sve prijave za raspravu i ja zaključujem raspravu. Glasovat ćemo i o ovom zakonu i o drugima kada se steknu uvjeti. A živi bili sutra do 10, glasovanje u 10.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o fiskalnoj odgovornosti. Bio je hitni postupak, P.Z.E. br. 659. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog je prihvaćen većinom glasova, 82 glasa za, 1 suzdržan i 41 protiv. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom. - Izvješće o tijeku pregovaračkog procesa Republika Hrvatska-Europska unija za vrijeme predsjedavanja Kraljevine Španjolske Vijećem Europske unije (razdoblje od 1. siječnja do 30. lipnja 2010. godine) Vlada Republike Hrvatske i voditelj Državnog izaslanstva za pregovore u pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji podnijeli su ovo izvješće na temelju izjave Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske o zajedničkom djelovanju u procesu pregovora za članstvo u EU. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za europske integracije i Odbor za razvoj i obnovu. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu vanjskih poslova i europskih integracija Andrej Plenković će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.