4. rasprava, poštovani kolega Vrkljan u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku. Izvolite.
Predsjedniče, kolegice i kolege. Svjedoci smo nečuvene javne svađe i međusobnih optužbi čelnog čovjeka Vlade RH i predsjednika RH. Danas, 2022. g. kad smo u teškoj gospodarskoj krizi koja ima samo daljnje napredovanje na štetu hrvatskih građana, kad se nastavlja iseljavanje građana RH, kad smo doživjeli demografski slom, kad nam ministri odlaze kao na traci iz Vlade i kad je u svijetu evidentno veliki rat koji se odvija na teritoriji Ukrajine tema političkog djelovanja u Hrvatskoj je tko je veli udbaš odnosno nasljednik propale totalitarne ideologije. Postavlja se pitanje gdje je građanska Hrvatska. Gdje je ona Hrvatska koja je ušla u EU i trebala bi baštiniti njen sustav vrijednosti, gdje je Hrvatska koja je politički pobijedila '91., a vojnički '95. godine? Građanske Hrvatske nema, nestala je iz javnog prostora, a demokratski sustav se evidentno guši. 30 godina nakon '91. kao prijelomne godine, u javnom prostoru se upućuju teške optužbe sa najviših političkih pozicija i od ljudi i političari koji bi trebali biti ili jesu najbolje informirani u RH. Tako Milanović optužuje Plenkovića da je iz udbaške obitelji i da je on društvo Perkovića i Mustaća, a u isto vrijeme Plenković osuđuje Milanovića da je ruski špijun i da nanosi tešku štetu RH, kako u EU, tako i NATO-u. U oba slučaja radi se o teškom kaznenom dijelu. Nažalost institucije represivnog aparata u RH šute. Postavlja se pitanje zbog čega? Danas je RH teško podijeljena zemlja, teško podijeljeno društvo u kome su na jednoj strani narod, a na drugoj strani političke interesno-ideološke skupine koje su okupirale institucije RH. I ja bih rekao da ovo nije sukob Plenkovića i Milanovića, to nije sukob različitih politika, za mene je to sukob na hrvatskoj ljevici. 2006. g. Rezolucija Vijeća EU 1481 toč. 13 u 1. mjesecu kaže da sve zemlje koje su izišle iz komunizma moraju preispitati svoju komunistički prošlost, a također, da nedvosmisleno se moraju distancirati od zločina koji su počinjeni u ime komunizma u tome vremenu. Temeljem toga postavlja se i pitanje postoji li službene i snažne indicije da je Milanović i Plenković stvarno jesu to za što se međusobno optužuju i postoje ozbiljne sumnje. Naime, Milanović neosporno podržava određene strukture, kao što je recimo Dodig, svojim politikom u BiH šteti interesu hrvatskog naroda, također, njegovo djelovanje međunarodno gdje sada napada Finsku i Norvešku se može svesti samo pod čuvanje zapadnih granica srpskog sveta, u ovom slučaju, ruskog sveta. Također, i Plenković, kad se gledaju njegova kadrovska rješenja kroz ovih 6 godina, neosporno pokazuju da Plenković svoj bazen kadrova koristi isključivo iz bivšeg komunističkog sustava. Zato u svjetlo ovakvog političkog stanja u RH i teške svjetske krize i rata u Ukrajini gdje smo možda na pragu novog svjetskog rata, u ime Kluba Za pravednu Hrvatsku pozivam sve parlamentarne stranke da se uključe u raspravu kako promijeniti Ustav i zakone i jasno definirati ovlasti Vlade RH, predsjednika RH po pitanju prije svega, obrane, sigurnosti i vanjske politike. Sabor mora preuzeti tu povijesnu ulogu i svoju odgovornost. Cilj mora biti funkcionalna država i dobrobit hrvatskog naroda. U suprotnom, mi kao saborski zastupnici prešutno prelazimo preko udara na same temelje hrvatske države. Trebaju nam nove ideje, trebaju nam nove politike, trebaju nam novi ljudi. Ovaj model vladanja je trajno potrošen.
Sada će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Ante Deur. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i kolege zastupnici, dopustite da današnji govor započnem pitanjem što je to skupo ili puno kada su u pitanju djeca? Nažalost nije novost da Hrvatska demografski stari niti da vlada na čelu sa predsjednikom Andrejom Plenkovićem ulaže velike napore da se taj trend zaustavi. U to vrijeme u glavnom gradu donosi se odluka koja otvara put rastu siromaštva obitelji sa više djece. Zagrebačka vlast smatrala je kako mjera „Roditelj-odgojitelj“ ne rezultira pozitivnim demografskim učincima te da stvara visoke financijske izdatke za gradski proračun. Iz tih razloga Gradska skupština pred četiri mjeseca donosi odluku o izmjeni kriterija odnosno ukidanju novčane pomoći roditeljima odgojiteljima. Dopustite da posjetim kako se tom mjerom aktivno koristi 5.808 korisnika te ona obuhvaća skoro 20.000 djece. Ovaj pokušaj radikalnog rezanja prava roditeljima odgojiteljima u Zagrebu korak je u krivom smjeru čija posljedica može biti rast dječjeg siromaštva u velikom broju obitelji. Očito gradonačelnika Tomaševića nije briga ili da se tako odnosi prema građanima za koje je procijenio da nisu njegovi birači. U svjetlu navedenih činjenica ponovit ću pitanje, što je to skupo ili puno kada su u pitanju naša djeca? Veseli odluka Visokog upravnog suda o privremenoj obustavi Tomaševićeve odluke o ukidanju mjere „Roditelj-odgojitelj“, jasna je to poruka gradonačelniku, nezakonita je njegova socijalna neosjetljivost na štetu obitelji s više djece. Tomašević se u kampanji razbacivao s velikim obećanjima, a na kraju mu je prva odluka bila iživljavanje na djeci odnosno diskriminacija obitelji s više djece koji su koristili mjeru „Roditelj-odgojitelj“. Gradonačelnik u javnosti nikada nije iznio istinu, a ona je da je mjera donijela 30%-tno povećavanje rađanja trećeg djeteta pa se ne može govoriti o tome da ona nije polučila rezultat. Nadajmo se da se će mu odluka Visokog upravnog suda pomoći da shvati kako se zakoni moraju poštivati i da ih se ne može ukidati samo zato što se nekome sviđaju. Gradonačelniče preuzmite odgovornost i počnite odgovarati za ove postupke i odluke. Vrijeme je da se prestane ugrožavati zagrebačke učenike, nastavnike i roditelje te nakon 11 mjeseci provedenih na vlasti konačno počnete raditi svoj posao. Shvatite kako je ulaganje u djecu ulaganje u budućnost. Govorio sam o mojim Sesvetama i ponovit ću, Sesvete sa svojom okolicom mlada demografska sredina i najveća gradska četvrt koja je već godinama zapostavljena od lokalne vlasti. Sesvete imaju za sad malo vrtića i privatnih, ali i onih koje grad treba u dogledno vrijeme napraviti. Mnogi od tih vrtića ne posjeduju adekvatno opremljene prostorije i nedovoljan broj kvalitetnog educiranog osoblja. Je li to ulaganje u budućnost? Građani Sesveta već odavno su izgubili povjerenje u ovu vlast u Zagrebu ne samo radi demografske politike već i radi spremišta otpada u Kraljevcu Sesvetskom, okoliš šumama te vodotoke i pristupne ceste. Gradonačelniče, planirate li novo ugrožavanje Sesveta ili ste shvatili da je aktivizam jedno, obnašanje vlasti drugo. Povodom Dana planeta Zemlje čistili ste područje oko kanala Sesvetskog Kraljevca, drago mi je da možete, samo nam nemojte PR-ovski čistiti potoke, izvlačiti odbačena dječja kolica jer vaš prijedlog odluke je jasan pokazatelj što mislite o višečlanim obiteljima. Na teži način učite što znači revidiranje odluke. Glas Sesveta čut će se ne samo preko mene u saboru već i preko svakog birača u Sesvetama.
Imamo jednu povredu poslovnika poštovani zastupnik Pavliček. U čemu je povrijeđen poslovnik?
Poštovani predsjedavajući. Povreda poslovnika 238. kolega Deur je dijelom iznio istinu, slažem se s njim da je gradonačelnik Tomašević uistinu krivo procijenio i da ne ulaže u budućnost i to je sramotno jel njeguje kulturu smrti, ali upravo ste vi kolega Deur odnosno vaša vlada odbila moj amandman na proračun za 2022.g. gdje sam tražio da se uvede mjera majka odgajatelj za cijelu državu, znači upravo je to načinio HDZ na državnoj razini.
Dobro, hvala lijepa i to je bila replika, a ne povreda poslovnika. Ja vas lijepo molim sad ne samo da se dižu povrede poslovnika koje uopće nemaju veze s povredama poslovnika tijekom rasprave nego se počelo sa vrlo jednim opasnim presedanom da se i za vrijeme onoga što se naziva slobodni govor počinju dizati povrede poslovnika, a da to nisu to. Ja vas molim da to ne činite, ja vas lijepo molim da to ne činite. Mi smo imamo poslovnik da po njemu postupamo, ja moram po njemu postupat, vi morate po njemu postupati i tako dugo dok ga imamo takvoga moramo po tome postupati. Na slični način na koji nećete proć kroz crveno svjetlo na raskrižju nego ćete na zelenom stati jel bez obzira da li prazna ulica i lijevo i desno svejedno morate stati, tako da vas ja lijepo molim da to ne radimo. Počeli smo sa zlorabljenjem toga na veliko tijekom rasprave, a sad ovo je doista presedan da za vrijeme slobodnog govora takozvanoga se isto dižu povrede poslovnika koje to nisu. Nemojte to raditi ja vas lijepo molim. Ja predlažem da odustanete.
Poštovani potpredsjedniče. … ispričavam i zahvaljujem na svemu onome što slijedi [[Upadica Reiner: Ha dobro.]] 238. vrijeđanje zastupnika. Poštovani kolega, vi ponovo dajete podršku jednom aktivizmu Možemo, poštujem to, ali čini mi se vi jeste kao jedna udruga ili stranka malo pogubljeni od kad vam je Zekanović otišao i sad se snalazite u međuvremenu da li je to ovo vrijeme koje dolazi da i pristupate Možemo ili načelima koje nisu bile [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] vaše nego su pomalo zaboravljene.
Hvala lijepa. I to je naravno povreda poslovnika pa vas lijepo molimo nemojmo to. Dobivate opomenu, naravno jer nije povreda Poslovnika. Kolega Pavliček vi ponovno tražite povredu Poslovnika? Dobro.
Da, tražim povredu Poslovnika članak 238. Kolega Deur lažno optužuje da mi podržavamo neki lijevo liberalni aktivizam. Ja sam jasno dao do znanja da se protivim kulturi smrti koju njeguju kolege iz MOŽEMO i ukidaju ovakve mjere. Ali na žalost upravo te mjere vi niste prihvatili na državnoj razini. Hvala vam lijepa.
Dobro, to blage veze naravno nije imalo sa povredom Poslovnika. Dobivate drugu opomenu. Razmislite o tome. Znate što vam je treća opomena, nećete više moći govoriti, pa razmislite o tome [[Upadica Bauk: Neće moći govoriti do kraja ove točke, a upravo je kraj točke.]] U ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govorit će poštovana zastupnica Marijana Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege, Vlada je nedavno slavodobitno najavila mjeru biram Hrvatsku u kojoj nude 200 tisuća kuna onima koji se vrate iz inozemstva i ovdje pokrenu biznis. Očekivali su tisuće ljudi koji će prihvatiti tu ponudu, no prema podacima Zavoda za zapošljavanje do sad se ukupno javilo 16 osoba. 11 tih prijava je unutarnja migracija preseljenje između gradova unutar Hrvatske, dakle samo je 5 zainteresiranih povratnika iz inozemstva. Od milijun ljudi koliko ste u ovih 30 godina istjerali iz Hrvatske samo je 5 prihvatilo vašu ponudu. Mediji su pitali ljude u Irskoj, Islandu bi li se vratili za taj novac kratak odgovor je ne. Kažu ono što su uspjeli u kratkom roku vani ne bi uspjeli u domovini. Meni je bila potrebna samo jedna godina dana na Islandu da zaradim dovoljno za kredit za stan. Povratak nazad bi bio moguć jedino uz neke uvjete koje bih mogao imati, nego koje imamo ovdje dok živim na Islandu kaže Hrvat na Islandu. Htjeli ste potkupiti one koje ste otjerali, potkupiti ih da se vrate doma jer to je jedini način kako znate raditi, potkupljivati ljude ali pokazalo se vrlo brzo da oni ne žele vaš novac. Oni koji su otišli iz Hrvatske pobjegli su od HDZ-a. Oni vama ništa ne vjeruju, njih ne možete kupiti novcem koji ste im ionako oduzeli jer ste im oduzeli kvalitetna radna mjesta koja ste namjestili svojim lažnim doktorima. Njih ne držite u šaci, pa vam mogu poručiti i na ovaj način da im se maknete s grbače. Vi ste nositelji pogodovanja, korupcije, namještenih natječaja. Vi ste izdali sve ono vrijedno i etično u ovom društvu. Nagrađujete poslušnost na štetu kompetentnosti, marljivosti, požrtvovnosti. Ismijavate znanje, kombi doktorima, vi se izrugujete pravim poduzetnicima pogodujući na milijunskim natječajima rođama koji nemaju ni jednog zaposlenog u fiktivnim tvrtkama. Tko bi se vratio u takvu zemlju? Zašto bi se vratili u Hrvatsku kad bi im tih 200.000 kuna pojela i vaša davanja i porezi. 600 parafiskalnih nameta kojima opterećujete poduzetnike, ne date im disati. Uzeli ste im budućnost jer ste zemlju pretvorili u onu u kojoj samo stranački podobni ljudi profitiraju, u kojoj je važnija stranačka iskaznica nego znanje i iskustvo. U onu državu u kojoj ministrima postaju samo oni sa imovinom sumnjiva porijekla. Ali ima u ovome svemu i dobra vijest. Kap je počela bušiti kamen kojim ste okovali cijelu državu i probušit će ga upornim kapanjem koja će se na kraju pretvoriti u snagu i razbiti ga do kraja. Srećom vi ste prošlost. Vaše špine presušuju, kapaju vam zadnje kapi. Osuđeni ste na nestanak i to će se napokon dogoditi na svim slijedećim izborima domino efektom. Hrvatska će bez vas biti zemlja ravnopravnih ljudi i jednakih šansi za sve. I vraćat će se u svoju zemlju kad u dalekom svijetu pročitaju da je nestao HDZ. Nestanak HDZ-a će biti najveća demografska mjera u novijoj hrvatskoj povijesti. Hvala.
U ime Kluba socijaldemokrata govorit će poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Danas nam je na dnevnome redu Konačni prijedlog Zakona o ranom i predškolskome odgoju. Ja ću vam pokušati dočarati kako se rješava nedostatak mjesta u vrtićima i što se događa kada osnivač zauzme čvrsti stav kako niti jedno dijete ne smije ostati ispod crte. Priča se događa u gradu četvrtog po veličini u Republici Hrvatskoj, a objašnjenje na navedeno dao je glavom i bradom sam dogradonačelnik Osijeka. Prošle godine po preuzimanju dužnosti nismo mogli ekspresno riješiti taj problem izgradnjom novih vrtića, ali smo zato poduzeli apsolutno sve što se moglo riješiti u što najkraćem roku da povećamo taj kapacitet pa smo u nekim vrtićima iskoristili postojeće dvorane, prenamjenjivali smo i domarske stanove koji postoje u vrtićima sve kako bismo osigurali da nitko ne bude ispod crte. Od dvorana, stanova, pomoćnih prostora nastajali su dnevni boravci djece u uvjetima vrlo upitne sigurnosti i kvalitete u gradu Osijeku. Kretanje djece i tjelesne aktivnosti važne su za zdravo odrastanje no osnivačima je čini se ipak važnije nešto drugo. Slažemo se da svako dijete ima pravo na vrtić, ali na kvalitetan i siguran vrtić. Znate li koliko je djece u ovim skupinama? Znate li da sa njima u smjeni radi samo jedan odgojitelj. Vrtići nisu servis za čuvanje djece dok su roditelji na poslu, nego su mjesta koja potiču zdrav psiho socijalni rast i razvoj djeteta u kojima se djeca socijaliziraju, obrazuju i odgajaju. U ovakvim uvjetima koje sam prethodno navela daleko se to i događa. 11. travnja 2022. godine krenuli su upisi u osječke dječje vrtiće, te povodom toga gradonačelnik Radić velevažno najavio nova osigurana mjesta za njih i to čak 181. Međutim, s obzirom da smo jako dobro upoznati sa kapacitetima naših vrtića kao i sa svim ostalim problemima u sustavu predškolskoga odgoja sa kojima se susrećemo svakodnevno i o čemu smo već progovorili ne mogu a da se ne zapitam i opravdano iskažem zabrinutost o kojim, gdje i kakvim slobodnim mjestima govori naš gradonačelnik. Bojim se da će se de facto dovesti do legaliziranja situacije jedan odgojitelj na 35 djece i daljnjih srozavanja uvjeta rada naših zaposlenih u čitavome sustavu. Broj djece u skupinama već je sada prevelik jer se državni pedagoški standard ne poštuje, a smještajnih kapaciteta je premalo. Samo u gradu Osijeku nedostaje minimalno 5 vrtića. Do sada je situacija u vrtićima kaotična. Odgojiteljice rade u uvjetima koji su nehumani. Prema DPS-u trebate imati osam do deset jasličara, a imate ih po 25. Tu se ne radi, tu se dan svodi na preživljavanje i očuvanje zdravog razuma nakon radnoga vremena pitajući se da li su djeca stigla sretno doma u komadu, bez ozljeda. Potrebno je osigurati prostor od pet metara kvadratnih po djetetu jasličke dobi. Mi imamo primjer jasličke skupine u skoro svakom vrtiću u kojem je 25 djece nagurano u 30 metara kvadratnih s jednim odgajateljem u smjeni. To je ekstrem, a 26 djece u jasličkoj skupini više nije ekstrem nego je vrlo česta pojava. Mnogi se čude kao i ja, kao roditelj vrtićanaca kako nema više nesreća jer kontinuirano se ostavljaju djeca bez nadzora odrasle osobe. S novim najavljenim skupinama situacija će se u potpunosti eskalirati. U drugim zemljama EU imate jednog odgajatelja na oko 9 djece, a mi imamo jednog na oko 25. Očito će se i do sada to promijeniti, pa ćemo imati jednog na oko 35. Možemo zaključiti da je našim osječkim vrtićancima osigurano manje prostora nego zatvorenicima u zatvorima. Umjesto da težimo nadstandardu naša djeca nemaju ni standard koji smo im obvezni omogućiti. Svako dijete zaslužuje vrtić kao sigurno i poticajno okruženje za učenje i razvoj. Najavljenom reorganizacijom osigurat ćemo možda 181 mjesto više u odnosu na prošlu godinu, ali pod još lošijim uvjetima nego sada kako su zaposlene u sustavu koje su već na samome rubu nevidljive, ignorirane u svom vapaju za pomoć, u poboljšanju uvjeta rada. Tako i za našu djecu koja će biti prepuštena dobroj volji odgojiteljica da ne budu samo objekti koje treba pričuvati dok su roditelji na poslu. Sigurnost i kvaliteta moraju biti imperativ. Sa ove govornice kao roditelj vas još jednom molim da ne zanemarujete, ne diskriminirate i povedete brigu o našoj djeci. Najavljena reorganizacija nije rješenje već loša odluka koja će imati dugoročne posljedice za sve sudionike. Ono što nam ne treba to je kvalitetan zakon koje daje zadovoljno dijete plus zadovoljan roditelj, plus zadovoljan radnik. Imajte to na umu.
Idemo dalje sa raspravom, sada je na redu Klub zastupnika Mosta i poštovana kolegica Selak RAspudić. Izvolite.
Danas je tzv. Dan trapera, dan kojim se pruža podrška žrtvama seksualnog nasilja nošenjem trapera čime se podsjeća na talijanski slučaj silovanja iz '98.g. kada je 45.-godišnji instruktor silovao svoju 18.-godišnju učenicu na prvom satu vožnje. Završio je u zatvoru, ali ga je talijanski vrhovni sud oslobodio uz objašnjenje da su traperice toliko uske da je jedini način da ih se skine bio taj da mu djevojka pomogne čineći tako seksualni akt sporazumnim. Upravo to objašnjenje na tragičan način nedvosmisleno ukazuje na položaj žrtve seksualnog nasilja. Osuda javnosti, propitivanje njezinog ponašanja, alibi za počinitelja, sama je to tražila. A da pitamo žrtvu što je ona to tražila, njezino da ili ne dat će jasan odgovor i to je sve što je potrebno. Odbor za ravnopravnost spolova obilježava ovaj dan noseći traper, a tim povodom osvrnut ću se na situaciju u Hrvatskoj kada govorimo o seksualnom nasilju, no treba odmah uvodno napomenuti najveći problem, a to je da upravo ovakav tretman žrtve dovodi do toga da se nasilje u velikom broju uopće ne prijavljuje tako da je teško točno i procijeniti koliko doista imamo žrtava seksualnog nasilja. Najnovija MUP-ova komparativna analiza 2020. u odnosu na 2021.g. pokazuje porast silovanja za 15%, bludnih radnji za 172% i spolnog uznemiravanja za 63%. Upravo je problem spolnog uznemiravanja obilježio prošlu godinu pripisati inicijativi „Nisam tražila“, a sada vidimo i porast prijava. Dakle, tek kada su se stvorili društveni preduvjeti žrtve su izašle sa svojom pričom. Kao što vidimo trendovi nisu dobri, osnovno pitanje za nas je danas što možemo učiniti da dokinemo seksualno nasilje poglavito u obrazovnim institucijama. Istraživanja pokazuju da dvije trećine studentica i studenata ne zna što učiniti i kome se javiti u slučaju seksualnog nasilja. Stoga predlažem inicijativu da se uspostavi jasan protokol i predložila sam i ranije koji bi omogućio da studentice i studenti već prilikom upisa na studij znaju i na koji ih način zakon štiti i tko je osoba koju mogu kontaktirati ako budu žrtve u slučaju seksualnog uznemiravanja ili nasilja. Može se to učiniti jednostavnom brošurom. Nadalje, Zakon o radu čl. 134. propisuje da u svakom kolektivu gdje ima najmanje 20 radnika poslodavac dužan imenovati osobu koja je osim njega ovlaštena primati i rješavati pritužbe vezane uz dostojanstvo radnika. No pitanje je koliko je poslodavaca upoznalo radnike s takvom mogućnošću i jesu li žrtve upoznate sa svojim pravima i što sudska praska zbog inzistiranja na ponavljanju samog čini, čini da bi zaista i osudila nasilnike. Činjenica da raste broj anonimnih prijava pokazuje da žrtve nemaju osjećaj da imaju institucionalnu zaštitu, zato se i zalaže za ustanovljavanje jasnih protokola kojima će obavezati institucija da žrtvama se da potpora u trenutku kada je najpotrebnija i stvoriti prijeko potrebno ozračje sigurnosti. No ovim povodom želim se osvrnuti na još jedan dramatičan problem koji prolazi mimo očiju javnosti. Sam slučaj još više dobiva na težini ako imamo u vidu da je riječ o djevojci koja je tek napunila 18 godina, dakle nekome tko je do jučer bio dijete. U današnjoj saborskoj raspravi dosta ćemo govoriti o pravima djece, usporedna statistika 2020. u odnosu na 2021.g. otkriva poražavajuće brojke koje su javnosti potpuno nepoznate, službena MUP-ova statistika. Kaznena djela protiv spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djece, spolna zlouporaba djece mlađe od 15 godina porasla je čak za 74% od 235 na 411 slučajeva, zadovoljavanje pohote pred djetetom mlađim od 15 godina za 62%, mamljenje djece za zadovoljavanje spolnih potreba 33%, a iskorištavanje djece za pornografiju što sam upozoravala i protekle pandemijske godine dodatnih 20%. Ovi službeni MUP-ovi podaci ostavljaju bez teksta. Stoga u nevjerici za saborskom govornicom postavljam sljedeće pitanje, zar u Hrvatskoj imamo eksploziju pedofilije koja prolazi ispod radara i što rade nadležne institucije da ih spriječe? Ako su službene brojke ovakve, a zbog pandemije škola kao i dobar dio druženja većinu godine nije funkcioniralo uobičajeno, dakle djeca nisu bila dostupna onima koji su znakove zlostavljanja mogli prepoznati, kakve su tek stvarne brojke? Moj je apel danas nedvosmislen, kreiramo zajedno sustav koji će [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] doista moći zaštititi žene i djecu ne samo zakonskim procedurama [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] nego i u praksi, a to počinje samim prepoznavanjem problema.
Idemo na treću raspravu kolega Pavliček u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a. Kolegice i kolege. Tresla se brda rodio se miš, ovako bi mogli opisati najavljenu rekonstrukciju vlade koja bi se trebala odigrati ovaj petak. Andrej Plenković je definitivno politički rekorder po broju ministara koji su bili u njegove dvije vlade. Kroz prvu vladu je protutnjalo vjerovali ili ne čak 35 ministara, njih 15 je bilo razriješeno, jedan dio jer su iz kvote Mosta bili, jedan na osobni zahtjev, a ostatak zbog brojnih afera, nepotizma, klijentelizma i sumnje na korupciju. Pa sjetimo se samo nekih imena Lovro Kuščević, Goran Marić, Gabrijela Žalac, Tomislav Tolušić, Martina Dalić, Milan Kujundžić, Pavo Barišić ovaj niz se nastavlja i u aktualnoj vladi odlaskom ministra Darka Horvata koji je uhićen zbog korupcije, a dva ministru su već pred izlaznim vratila, to je ministar Aladrović, također, zbog toga što je, pod sumnjom na korupciju i pod istragama DORH-a, kao i potpredsjednik Vlade Milošević i pitanje svih pitanja je tko je sljedeći? Vrlo vjerojatno ministar Paladino koji nije ni preuzeto resor, a već njegovu imovinu češlja DORH. Vrlo lako moguće da će i on za nekoliko tjedana biti razriješen dužnosti. To samo pokazuje da Andrej Plenković ili nema kvalitetan kadar ili bira loše odnosno, ono što je najgore, koruptivne ljude jer nikako drugačije si ne možemo objasniti da toliko ministara u 6 godina napusti Vladu RH zbog sumnje na korupciju. U 6 godina vladavine Ive Sanadera je manje ministara napustilo vladu nego u 6 godina vladavine Andreja Plenkovića, a Ivo Sanader, svi znamo je bio sinonim političke korupcije. I po najnovijim podacima Transparency Internationala koji su izašli krajem siječnja 2022. g. što se tiče indeksa percepcije korupcije, Hrvatska je na 63. mjestu sa svega 47 od potencijalnih 100 bodova. Ono što je najgore, Hrvatska stagnira ili pada na ovoj ljestvici. Ispred nas je jedna Ruanda, jedna Gruzija, jedna Bocvana, Butan i niz drugih zemalja, a da ne pričamo o zapadnoeuropskim zemljama. Ovom lošem rejtingu je nažalost doprinijela i Vlada RH odnosno njeni već sada bivši ministri. Naime, uvijek se kaže riba smrdi od glave, a ne od repa. O potencijalnim novim ministrima službeno ne znamo puno, ali jedno znamo, a to je što je sinoć izašlo u javnosti, da će nova potpredsjednica Vlade biti SDSS-ovka Anja Šimpraga koja se proslavila ovdje u HS-u sa srceparajućim slobodnim govorom o tome kako je kao maloljetna djevojčica morala napustiti svoj rodni Knin zbog vojno-redarstvene akcije Oluja pa su brojni mediji stali na njenu stranu, a ta ista Anja Šimpraga se nije udostojila osuditi nedavne incidente koji su se dogodili na pravoslavni Uskrs u Kninu gdje su bili oblijepljeni plakati koji veličaju paratvorevinu SAO Krajinu koju veličaju četničke vojvode, a ta ista Anja Šimpraga će za 3 dana po svemu sudeći sjesti u fotelju potpredsjednice Vlade RH. Živjela Hrvatska.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Krećemo sa iznošenjem stajališta, prvi na redu danas poštovani kolega Zekanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Započeo bi na sljedeći način, evo nekih simptoma prema kojima se može prepoznati ovisnika o kokainu, često šmrcanje, hiperaktivnost, bezrazložna euforija, proširene zjenice, narkoman navučen na koku zadržava lucidnost ima razvijen izvanredan smisao za prijevaru i laž svake vrste. Zbog toga ako osoba nije dobro našmrkana kokainom teško ćemo prepoznati simptome drogiranosti itd., itd. Ja sam jučer malo šetao po Pantovčaku, sasvim slučajno bio je lijep dan i tamo negdje posred Pantovčaka pronašao sam ovo. Unutra je upravo ono što vi mislite da je, dakle unutra je upravo ono što vi mislite da je. Ponovit ću, ovo sam pronašao jučer popodne na Pantovčaku. Ja ovim putem pozivam ministra Božinovića, MUP znači Službu protiv zloupotrebe narkotika neka se pozabave s ovim, neka naprave izvide na Pantovčaku s obzirom da na Pantovčaku imamo ovo. Sad bi pričao jednu drugu priču, a ova druga priča je o jednome momku koji se zove Zoran, a taj Zoran je odrastao u jednom betonskom neboderu na 15. katu u Novom Zagrebu i često bi u svojoj dnevnoj sobi raspalio „Heroj ulice“, zalijepio svoj nosić na prozorsko staklo i gledao svoje vršnjake kako se zabavljaju na ulici. Međutim, nije napravio domaći uradak i otac i mama, mama i tata ga ne bi pustili na ulicu. Međutim, prošlo je i to razdoblje on je se dočepao maturalnog plesa, tamo je pušio travu što je kasnije nekoliko puta priznao medijima slavodobitno, dakle počeo sam se drogirati i taj gospodin je kasnije ušao u politiku, čak je postao i predsjednik jedne partije, Socijaldemokratske partije Hrvatske, postao je i predsjednik vlade naše države, a ja ću reći nažalost pošto nije bio moj kandidat, postao je i predsjednik države. To je lik koji danas u situaciji kada jedna Finska, jedna Švedska, evo ja ću se konkretizirati na Finsku, itekako strahuje za svoju egzistenciju i kada traži svaki mogući način da spasi živu glavu on prijeti Finskoj sa suludim idejama. Međutim, nije on jedini, nije on jedini. I ne likuje jedino Putin na njegovim suludim idejama, koji danas citira predsjednika vlade, pardon predsjednika države Hrvatske. Također ga podržavaju i drugovi iz Mosta. Kolega Raspudić kojega je svojevremeno kojega je svojevremeno nazivao novim Tuđmanom i on danas govori da je to dobra ideja da se blokira ulazak Finske u NATO savez. Ja ovim putem pozivam kolege iz SDP-a, iz Možemo iz tog lijevo-zelenog-crvenog bloka kakogod se on zove čiji je on kandidat bio neka oni danas kažu što misle o njemu. Oni su ga podržavali u ono vrijeme kada je zajedno sa svojom prvom potpredsjednicom vlade Vesnom Pusić govorio o tome da je Hrvatska napravila agresiju na BiH, podržavali su ga kada je rasterivao hrvatske branitelje pendrecima na Trgu sv. Marka, podržavali su ga kada je uvodio onaj prevarantski Zakon o životnom partnerstvu. Gdje su danas? Danas su uz njega koliko ja vidim jedino kolege iz Mosta koje su zapravo bile u Lisinskom prije dvije godine i vikale Škoro, Škoro, a danas podržavaju Zokija. Dakle, stvar je ovdje iznimno jasna, dvije su činjenice, prvo neka se ispita ovaj moj navod, a s druge strane jako bitno neka se i parlamentarne stranke čiji je on bio kandidat za predsjednika također očituju pa makar o njegovim psovkama, psovkama onim najdegutantnijim koje smo jučer čuli na televiziji. Hvala lijepo.
Imamo jednu povredu poslovnika kolegice Selak Raspudić. Izvolite.
Čl. 238. omalovažavanje saborskih zastupnika, nije svačiji politički cilj potrčati u zagrljaj Andreja Plenkovića na saborskim stepenicama, neki od nas imaju i ciljeve koje održavaju ključne hrvatske vanjskopolitičke ciljeve, a to je zaštiti prava Hrvata u BiH. A što se tiče opisa konzumenta ovog brašna koje ste donijeli u HS, ta lucidnost, hiperaktivnost i sposobnost laganja mene začudno podsjeća upravo na govornika koji je upravo sišao s ove govornice.
Dobivate opomenu kolegice Selak Raspudić, ovo je bila replika. Ali i kolega Zekanović će tražiti povredu poslovnika. Izvolite.
Poštovana kolegice SElak RAspudić. Ja moram još jedanput radi hrvatske javnosti ovdje ponoviti nekoliko činjenica, znači čl. 238. naravno. Prva činjenica da sam ja u oporbi, međutim akademskoj oporbi, a ne ravnozemljaškoj oporbi. Za mene je zemlja okrugla, za vas je zemlja ravna ploča, vi ste ravnozemljaši sa diplomom. Druga važna činjenica, vašu stranku je Andrej Plenković potjerao iz koalicije i bili biste i danas u koaliciji sa Andrej Plenkovićem da vas nije potjerao. Ja sam ga napustio.
Kolega Zekanović i vi dobivate opomenu isto tako ovo nije bila povreda poslovnika. Idemo na 5. raspravu, poštovani kolega Prkačin u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta.
Hvala g. predsjedniče, kolegice i kolege. Da ne dobih ovaj komad papira prije 20-ak minuta, ja bih svoj slobodni govor posvetio kolegama Zekanoviću i djelomice Vrkljanu, međutim, pošto se danas u 15 sati po našem vremenu održava globalna konferencija u SAD-u gdje glavna zvijezda, Srpska pravoslavna crkva, a prvi govornik, dakle, tu su govornici iz 18 država, a prvi govornik je disident sveštenik Srpske pravoslavne crkve Bojan Jovanović koji će govoriti o nekim drugim nepodopštinama kojih je Srpska pravoslavna crkva puna, pa ću se dakle, zadržati na onome što rekoh prošli put kad sam g. predsjedniku Vlade postavio zastupničko pitanje na koje sam dobio odgovor i ovaj put odgovorom nisam bio zadovoljan, ali je uslijedilo i masa komentara, ja često puta ponavljam da mi nemamo upornijeg i podmuklijeg neprijatelja od Srpske pravoslavne crkve. Gospodo, ja sam to argumentirao ovdje, ja sam citirao dijelove Valerijanovog memoranduma koji je nastao u 6. mj. '41. g., kad se raspala Jugoslavija i kad još uvijek ratnih zbivanja u toj Jugoslaviji nema, u Beogradu se sastaju 2 centra najvažnije srbijanske politike u tom trenutku. Jedan predvodi Stevan Moljević, tvorac memoranduma Homogena Srbija, a drugi se radi u Muzeju Srpske pravoslavne crkve. Oni smišljaju najbolje i najkvalitetnije laži koje će im koristiti za ostvarenje svojih političkih ciljeva i tako taj Valerijanov memorandum koji su oni u prvo vrijeme zvali Dankelmannov jer je to ime njemačkog generala koji je bio zapovjednik Srbije i oji je prvi dobio taj memorandum. Dakle u tom memorandumu stoji da je prije bilo kakvih okršaja na prostoru bivše države, da je ubijeno oko, prvo 100 tisuća Srba, pa je nakon toga, nakon 20 dana idu sa novim memorandumom, 180, da bi završili sa 360 tisuća pobijenih Srba. Ja sam vam citirao ovdje kako vele da je u Lapcu, da su hrvatske ustaše pobile sve Srbe, da nitko živ ostao nije, a '48. g. po popisu u Lapcu preko 10 tisuća Srba, a samo 134 jer su Hrvati pobijeni i masakrirani, to isto vrijedi za Glinu, to vrijedi za Bosansku Krupu, to vrijedi za Drvar, to vrijedi za sva mjesta u tim, u to vrijeme najkritičnijim i najratnijim prostorima. Dalje, mene predsjednik upućuje na dvojicu, odnosno na dvoje ministara jer za mene kad su dvojica, dvojica su, a kad je jedno žensko, a drugo muško, onda je dvoje ministara. Na ministricu kulture i ministra uprave i pravosuđa, da bi oni meni pojasnili nešto u vezi sa mojih zahtjevima i mojim viđenjem Srpske pravoslavne crkve. Pa ja ne mogu razgovarati s ljudima kojima kad se spomene Hrvatska pravoslavna crkva, oni izgledaju kao da su u struju uključeni od straha. Pa znate, gospodo, što se je dogodilo '42. g.? Pa Pavelić je imao pismene ministre. Oni su znali kanon pravoslavlje. I u skladu sa kanonom pravoslavlja utemeljili hrvatsku pravoslavnu crkvu koja je u roku 3 mjeseca u svijetu priznata. Ona je čak dobila priznanje, bivši predsjedniče, slučaj, ona je dobila priznanje iz Srpske pravoslavne crkve jer je Gavrilo Dožić, patrijarh Srpske pravoslavne crkve priznao Hrvatsku pravoslavnu crkvu. U tome, o tome se dakle radi. Tu, o, dakle, proučiti i vidjeti što se zbivalo, a kad pogledate Srpsku pravoslavnu crkvu koja prvi put na ovim prostorima se pojavljuje 17.6.1920. g. kad svojim dekretom Aleksandar Karađorđević je utemeljuje. On ne može dobiti, tomos ne može dobiti priznanje 2 godine dok nije sa milijun i po' zlatnih francuskih franaka podmitio, nije mogao dobiti tomosa, znate zbog čega? Zato što kanon pravoslavlja kaže da granica Crkve ide granicom države. Ako je stvorena Kraljevina, odnosno prvo Kraljevstvo SHS, trebala je nastati pravoslavna crkva Kraljevstva SHS-a. Nju je Aleksandar nazvao Srpska pravoslavna crkva Kraljevstva SHS i zbog toga nije mogla dobiti tomos, a ja nažalost ne dođoh u priliku porazgovarati, odnosno prokomentirati, evo, imam još sekundu.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika SDSS-a sada će govoriti poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, da li se broj stanovnika smanjio u posljednjih 10 godina za gotovo 10% od ukupnog broja hrvatskih stanovnika, sa 4 milijuna 284 hiljade na 3 milijuna 888? Jeste, ali o tome smo već govorili. Mnogo i uglavnom optužujući jedni druge. Da li se dogodio potres na Baniji i devastirao i osiromašio ionako devastirano i osiromašeno područje Hrvatske koje je nekada imalo preradu metala, preradu mesa i preradu drveta i moglo je živjeti samo od toga? Jeste, ali tad smo se mobilizirali i u cijelosti solidarizirali. Snažno i kratkotrajno. Da li se dogodila ruska invazija na Ukrajinu i da li se događa sveopća mobilizacija NATO-a i EU u snabdijevanju Ukrajine sve većom količinom i sve ozbiljnijom vrstom naoružanja? Jeste. To smo snažno osudili i solidarizirali se s ukrajinskim narodom. Prilično euforično u početku, a sada sve više rutinski. Da li rast cijena i inflacija na dnevnoj i progresivnoj osnovi smanjuje vrijednost rada i zarade našeg radnika i otežava uvjete poslovanja našeg poslodavca, otežava plaćanje životnih troškova i troškova proizvodnje? Smanjuje i otežava unatoč naporima vlade unatoč mjerama da se obuzda rast cijena i inflacija. Da li se događaju klimatske promjene zbog kojih se podiže razina mora, smanjuje količina pitke vode, povećava isušivanje tla koje smo do jučer obrađivali i nestaje ozonski omotač kao zaštita od ubojitog sunčevog zračenja? Događaju. Znamo mi to sudjelujemo na UN-ovim konferencijama bili smo i na pariškoj konferenciji o klimatskim promjenama. Sve smo to znali i time se bavili. Kratkotrajno i kampanjski kao što većinu stvari radimo i znamo. I pri tome zaboravili ono najvažnije, zaboravili smo na UDBU. Svo naše bavljenje potencijalnim demografskim slomom Hrvatske, potresom na Baniji, opasnošću da se Ruska invazija na Ukrajinu pretvori u rat u cijeloj Europi i svijetu, obuzdavanjem rasta cijena, inflacija, globalnim zagrijavanjem i pretvaranjem planete Zemlje u prostor potopa i suše besmisleno je ako se ne bavimo UDBOM jer UDBA je iza svega toga. Ona je prauzrok. Spominjana Srpska pravoslavna crkva tu ne znači ništa. A jedini mi znamo kako s njom, kako s UDBOM. Kako s onim čega više nema. Mi smo nacija političkih, medijskih i inih genija. Čisti udbogeniar genarij. Ako to ne shvati svijet će propasti, a mi nećemo biti krivi nikome drugome osim sebi samima.
Imamo jednu povredu Poslovnika, poštovani zastupnik Škoro je dignuo. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala vam lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je Članak 238., kolega Pupovac je dobro govorio da je potres na Banovini uništio dosta toga, međutim propustio je reći da je na Banovini i prije potresa bila teška situacija, prije svega zahvaljujući srpskoj agresiji i uništavanju Banovine tijekom 1991. godine i godina koje su slijedile pod okupacijom. Čisto javnosti radi.
Dobro, to i vi znate da je bila replika pa vam moram dati opomenu. Završno kao zadnji će govoriti zastupnik Kluba zastupnika SDP-a Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. 19. veljače u jednu zimsku subotu u rano jutro organi reda pokucali su na vrata jednog od članova Vlade. Time je počela nova epizoda, peta sezona serije Rekonstrukcija koja je ovog puta trajala ah kakve li simbolike 9 i pol tjedana ali ne sa Kim Basinger i Mickey Rourkom u glavnoj ulozi. Istog dana mediji su objavili da se očekuje da je moguće privođenje još dvojice članova Vlade, a kada se od jutarnjeg šoka stvar malo raščistila i predsjednik Vlade je održao pressicu u kojoj je ponovio dvije već iz povijesti poznate rečenice dvoje predsjednika. Jedna je otprilike da bi državni odvjetnik trebao provoditi državnu politiku, a drugi je da se ne bi trebao držati zakona kao pijan plota, odnosno da bi trebao voditi računa o stabilnosti, o političkim odnosima itd. Neizravno ili izravno poručio je državnoj odvjetnici da se ona njima treba osjećat dužna jer su oni postavili i prihvatili njeno izvješće. Neću sad koristiti ove izraze koji su ovih dana popularni, ali to je otprilike to. I nakon toga je počela priča o rekonstrukciji. Spominjalo se 6, 7, 5 ministara da bi na kraju evo 9 i pol tjedana nakon toga sve završilo s time da će dvoje članova Vlade protiv kojih je otvorena istraga biti zamijenjeni i vratit se vjerojatno u Hrvatski sabor, pa ćemo onda im skidati imunitet ili nećemo, ovisno o odluci Sabora i sa jednim članom Vlade koji u stvari kao nagradu dobiva odlazak iz Vlade jer kako pišu mediji, pa ako su lagali mene, ja lažem vas odlazi u Hrvatsku narodnu banku i time završava svoju aktivnu političku karijeru kao uostalom još nekoliko viđenijih članova HDZ-a koji su iz Vlade otišli recimo u Vijeće Europe ili gospođa Maletić u onu Europsku banku. Dakle, ovdje se u stvari vide 2 stvari. Prvo da premijeru treba skoro 2 i pol mjeseca da bi napravio zamjenu dvoje članova Vlade protiv kojih je pokrenuta istraga. Drugo, da nema političke volje, političke snage, političkog dogovora ili bilo čega drugoga da ministre koji loše rade zamijeni sa onima koji bi mogli raditi bolje. Ovo u stvari gledajući zadnja dva i pol mjeseca vidimo sljedeće. Najprije je jedna ministrica prijavila prijetnje i to ne predsjedniku Vlade odnosno svom šefu, nego Urbi et Orbi u javnosti preko medija, da je i sam predsjednik Vlade rekao to ću citirati: „Ne može na ovome ostati i ovo je pomalo bizarno“. Ta ministrica je ostala bez obzira na to što je rekao da ne može ovako ostati. Govorilo se i o promjeni ministra obrane zbog odnosa s predsjednikom Republike da se to malo smiri, ali vidim da najnoviji događaji ne idu u smjeru smirivanja nego u smjeru dalje destabilizacije do te razine da više niti izaslanici ne mogu odlazit s predsjednikom na društvena zbivanja. Dakle, to je bila jedna vrsta pomirenja i jedna vrsta ispitivanja savjesti i jedna vrsta obrednog čišćenja od grijeha. Ovo što sam pročitao obredno čišćenje od grijeha, ispitivanje savjesti i na kraju pomirenje definicija nije rekonstrukcije, nego lustracije. Dakle, ova Vlada ne ide u rekonstrukciju, ova Vlada ide u lustraciju. Možda to nije loše, da se i nakon dva i pol mjeseca postavi standard da u Vladi ne mogu biti osobe protiv kojih je otvorena istraga. I bez obzira što je premijer nakon onog povijesnog obraćanja tu subotu u jutro rekao da će razmisliti i o skidanju imuniteta ministru rada on ipak kako stvari stoje neće ostati u Vladi. Možda nakon dva i pol mjeseca ali to je jedan mali korak naprijed. Poštovane kolegice i kolege, evo ako lustracija već nije napravljena u društvu, onda je barem za početak napravljena u Vladi. Hvala.
Dobro. Sad smo i sa time završili, pa ćemo ići na prvu točku a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju, drugo čitanje, P.Z. br. 235 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, te Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Imamo stanke. Prva poštovana zastupnica Sabina Glasovac u ime kluba.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. U ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku kako bismo još jednom razmotrili ovaj Konačni prijedlog Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju. Cilj je RH bi trebao biti da svakom djetetu u RH osiguramo dostupan, priuštiv i kvalitetan rani i predškolski odgoj i obrazovanje. Kako bismo postigli kvalitetu u vrtićima odnosno u predškolskim ustanovama moraju raditi obrazovani kadrovi odnosno obrazovani odgojitelji i odgojiteljice. Rješenje koje se nudi ovom, ovim zakonom da se u vrtiće puštaju zapravo učitelji razredne nastave koji će u 2 godine se na neki način prekvalificirati može i smije biti samo privremeno nikako trajno rješenje. Drugo, nećemo uspjeti osigurati dostupnost i cjenovnu prihvatljivost vrtiće dokle god ne osvijestimo činjenicu da država mora preuzeti ulogu u financiranju odnosno sufinanciranju predškolskog odgoja i obrazovanja jer ovakav način financiranja koji ovisi o proračunskim mogućnostima pojedinih jedinica lokalne samouprave dovodi do iznimno velikih razlika koje su uzrok višestruke diskriminacije djece prema mjestu stanovanja odnosno rođenja i imovinskom statusu njihovih roditelja, a s druge strane na razlike među plaćama i materijalnim uvjetima zaposlenika u istim tim vrtićima odnosno predškolskim ustanovama ovisno o njihovom mjestu rada. To je nešto na što mi kao država ne smijemo pristati. Plemeniti su ciljevi da ćemo do 2030. godine otvoriti 22.000 novih vrtićkih mjesta, da ćemo graditi nove zgrade, ali pitanje je prvo tko će u tim vrtićima raditi, pod kojim uvjetima i hoće li sva djeca u Hrvatskoj imati isti pristup njima. Neće.
Hvala. Naravno, naravno bit će odobrena stanka. Sada će u ime kluba govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić.
Tražim stanku u ime Kluba MOST-a. Ne znam je li ministar Fuchs ikada promijenio dječje pelene, ali čini mi se da je ministar Fuchs promijenio dječje pelene da bi znao da jedna odgajateljica ne može paralelno mijenjati dječje pelene i paziti na 20-ero djeca koja su pod njezinom nadležnošću. I da se ovakvim kaosom u predškolskom odgoju i obrazovanju koje on ovim zakonskim prijedlogom nastavlja produžavati direktno ugrožava sigurnost naše djece. Ovaj zakonski prijedlog ugrožava tu sigurnost naše djece jer omogućava uvođenje nestručnog kadra u brigu o našoj djeci. Ne osigurava jedinstvenu cijenu dječjih vrtića za cijelu RH. Ne brine se za prava pripravnika budućih odgajatelja. Propušta zaštititi prava djece s poteškoćama u razvoju i omogućava nastavak nepoštivanja pedagoškog standarda koji dovodi do pretrpanih vrtića s premalo odgajatelja koji se s toga ne mogu brinuti za našu djecu. To bi ministru možda bilo jasno da je sam jednom promijenio pelene. Ne smijemo dozvoliti da se preko koljena, na štetu naše djece i zaposlenika u sustavu predškolskog odgoja i obrazovanja pokušavaju dohvatiti EU standardi, a za koje nismo stvorili nužne, minimalne preduvjete u broju potrebnog stručnog osoblja i smještajnih kapaciteta. Ministri koji predlažu zakone kojima je cilj samo formalno zadovoljavanje briselskih kriterija odnosno vlast koja ne čini sve da zaštiti najranjivije članove svojeg društva nije vlast koja zaslužuje našu podršku. Mogu se samo nadati da će ova rasprava i amandmani koji će zajednički oporba predložiti u velikom broju doći do toga da se ovaj zakonski prijedlog izmijeni na način da zaštiti i odgajatelje u sustavu i našu djecu.
U ime kluba će govorit sada poštovani zastupnik Marijan Pavliček koji traži stanku.
Tražimo stanku od 10 minuta u ime Kluba Hrvatskih suverenista kako bi se još jedanput konzultirali oko ovog konačnog prijedloga zakona, ali i kako bi još jedanput istaknuli da je najgore što se za neki zakon može dogoditi, a to je da ga osporava struka. To se upravo događa ovdje jer ovaj zakon osporavaju upravo ljudi iz struke pa tako primjerice dodatnu doradu ovog zakona traže Sekcija predškolskih pedagoga Grada Zagreba i pridruženih članica koja broji više od 10 hrvatskih županija, Sekcija za razvojnu psihologiju rane i predškolske dobi Hrvatskog psihološkog društva, Hrvatska psihološka komora, Sekcija predškolskih logopeda Hrvatskog logopedskog društva, Sekcija edukacijskih rehabilitatora predškolskog odgoja, Hrvatska komora medicinskih sestra i niz doktora znanosti iz područja pedagogije, psihologije, rehabilitacije, znači upravo onih koji su godinama radili sa djecom. I to je u startu poraz ovog prijedloga zakona gdje idemo 2 koraka unazad jer se s jedne strane daje prevelika ovlast ministru da može donijeti pravilnik o broju djece u odgojno obrazovnim skupinama, a s druge strane se omogućava navodno zbog nedostatka odgojiteljske struke da učitelji primarne nastave mogu uz prekvalifikaciju raditi u vrtićima odnosno sa djecom predškolske dobi čime se dodatno omalovažava predškolska struka. Naime, ovaj reciprocitet nije ponuđen predstavnicima predškolske struke da mogu predavati djeci u osnovnoj školi. Mislim da s ovim zakonom definitivno idemo 2 koraka unazad te ga mi u ovakvom obliku ne možemo podržati.
Naravno da će stanka biti odobrena, a sad će u ime kluba govoriti poštovana zastupnica Orešković, tražit će stanku.
Hvala predsjedavatelju. Tražim stanku u ime Kluba Centra i GLAS-a u trajanju od 10 minuta radi dodatnih konzultacija. Kolege zastupnici i zastupnice i jutrošnja rasprava tijekom slobodnih govora i ove stanke, a sve ono što ovih dana možemo čuti u javnom i političkom prostoru pokazuje koliko je ova tema zapravo svjetonazorsko političko pitanje. I sada vidimo jedne te iste ljude koji osporavaju političke poteze na razini Grada Zagreba, govore o kulturi smrti i sličnim pojavama, a istovremeno u odnosu na ovaj zakon govore o tome da je eto najveća problem, najveći problem to što nemamo dovoljno, nemamo osiguranu dovoljnu stručnost kadrova u vrtićima. Prije svega moramo početi biti iskreni prema svim građanima RH pa reći što želimo. Želimo li osigurati svoj djeci jednaku mogućnost pristupa vrtićima, mjesta u vrtićima, kvalitetu obrazovnog i edukacijskog programa ili želimo da djeca ostaju kod kuće sa svojim majkama? Kako ćemo osigurati financijsku konstrukciju, kako ćemo objasniti da majke sa više djece možda primaju veću naknadu za to što ostaju kod kuće, a nakon toga su nezaposlene nakon što djeca navrše 15-ak godina jer eto nisu radile, nemaju radnog staža, a istovremeno tete u vrtićima primaju manje, manje, a brinu se o možda 20 ili 30 djece. Dakle, sve skupa vrlo licemjerno, vrlo nepovezano, vrlo nekonzistentno i ja tražim da danas u raspravi svako ponaosob tko misli da ima nešto za reći, prije svega kaže što je politika RH, što želimo od našeg predškolskog obrazovanja i kako ćemo za to ostvariti podjednake uvjete u Zagrebu, Splitu i u najmanjoj općini koju Hrvatska ima. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Vučemilović digla je povredu Poslovnika. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepa. Povrijeđen je Članak 238., kolegice Orešković meni je drago što vi podržavate ovaj zakon očigledno koji ne podržava nitko iz struke, a s druge strane podržavate mjeru „roditelj odgajatelj“. Upravni sud, Visoki upravni sud je rekao svoje, vi kao pravnica bi trebali ipak se držati prava i onoga što je potvrdio Visoki upravni sud i rekao da stečena prava se ne mogu na taj način ukidati. Hvala.
Dobro, naravno to nije bila povreda Poslovnika nego replika pa dobijate opomenu. Poštovana zastupnica Orešković, vi isto imate povredu Poslovnika.
Povrijeđen je Članak 238., ovdje sam se našla osobno prozvana potpuno nepotrebno i neopravdano. Ja nisam govorila o tome podržavam li ili ne podržavam ovaj zakon nego govorim o tome da je kompletna politička scena nekonzistentna. Želimo li djecu u vrtićima ili želimo djecu ostaviti kod kuće s njihovim majkama? Jedno kontrira drugome u smislu javnih politika. Govorim o tome u kojem pravcu Hrvatska želi ili misli da želi ići. I ako govorimo o ovom konkretnom zakonu onda …
Hvala i to nije bila povreda Poslovnika nego je bila replika pa dobijate opomenu. Imamo sad još jednu zahtjev za stankom Kluba zastupnika HDZ-a, a govorit će poštovana zastupnica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Također tražim stanku u ime Kluba zastupnika HDZ-a kako bismo još jednom ukazali na kvalitetu izmjena i dopuna Zakona o ranom predškolskom odgoju i obrazovanju tim više što se pokazalo da se kroz dva čitanja sada dakle u konačnom obliku pred nama nalazi zakon koji je još kvalitativno poboljšan i koji je, koji će zapravo doprinijeti kvaliteti predškolskog odgoja i obrazovanja u RH kao dijelu jedne sveopće reforme odgojno obrazovnog sustava. Bilo je ovdje riječi od ponekih kolegica i kolega o tome da ova vlada ne vodi brigu o svoj djeci predškolske dobi jednako, ne vodi brigu o regionalnoj ujednačenosti i rasprostranjenosti, priuštivosti predškolskog odgoja i obrazovanja, a jednako tako ne vodi računa o tome da je jedinicama lokalne samouprave u smislu održivosti potrebna pomoć. U tom smislu naglašavam da se upravo Člankom 24. zakona prijedloga konačnog ovog zakona naglašava i propisuje mogućnost osiguravanja sredstava u državnom proračunu koja su neophodna za završetak financiranja iz projekata EU za izgradnju dječjih vrtića kojima je osnivač jedinica lokalne, područne i regionalne samouprave, a jednako tako ovim zakonom se po prvi puta omogućavaju i osiguravaju sredstva iz državnog proračuna za fiskalnu održivost vrtića kojima su osnivači jedinice lokalne samouprave, regionalne samouprave dakle naše općine i gradovi na temelju upravo mjerila koja će uredbom propisati Vlada RH. Da Vlada RH itekako za razliku od svih dosadašnjih vlada itekako [[Upadica: Hvala lijepa.]] vodi brigu o predškolskom [[Upadica: Hvala.]] odgoju i obrazovanju [[Upadica: Hvala lijepa.]] svjedoče i sredstva uložena dosada.
Stanku je, stanku je zatražio i u ime Kluba Za pravednu Hrvatsku i poštovani zastupnik Miroslav Škoro. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Tražim stanku u ime Kluba Za pravednu Hrvatsku u trajanju od 10 minuta kako bi još jednom naglasili da je ovaj zakon izuzetno važan ne samo sa stanovišta predškolskog odgoja nego i s činjenice da smo mi zemlja koja je u demografskoj katastrofi. Htjeli se mi to složiti ili ne, ne možemo voditi politiku a da u njoj nema ideologije. Politika je ideologija i to je ono što nas razlikuje. Međutim, u ovom dijelu bi bilo ružno gurati faktografiju ili statistiku u ideologiju zato što statistika kaže da je malo vrtića ne samo u Gradu Zagrebu nego u cijeloj Hrvatskoj. Statistika kaže da nedostaje odgajatelja, a sada zakon regulira tko se i na koji način i kako može prekvalificirati. Pa se te kako mi to volimo kolokvijalno reći tete u vrtiću degradiraju do razine da se neke druge struke mogu prekvalificirati u njihovu struku, a one se ne mogu upgradeati ili prekvalificirati u neku drugu struku. Ja mislim da je statistika i statistički podatak da je mjera „roditelj odgajatelj“ dala rezultate u Gradu Zagrebu. Pogledajte broj novorođene djece, on svugdje opada u Hrvatskoj samo je u Gradu Zagrebu zadržan barem na 95% nekog prosjeka prije uvođena te mjere dok je svugdje drugdje to palo. Dakle, statistika pokazuje neke stvari i ne treba brkati statistiku i ideologiju u ovom slučaju jer ovdje je samo pitanje novca. Ili imamo novca i želimo ga dati za odgoj naše djece ili nemamo? Ova država proizvede 400 milijardi kuna bruto društvenog proizvoda, ali maca popapa jedno 300 milijardi, a najviše oni koji su na vlasti. Evo, ja predlažem da, ukinuti mjeru, npr. oporbenog saborskog zastupnika bi bilo vrlo korisno, i ovako statiramo u kukuruzu, pa neka za te novce uvedemo više teta u vrtiću. Na primjer.
Hvala. Sada ovaj možemo prijeći ponovo na točku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvo znanosti i obrazovanja, Tomislav Paljak, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Zakon o predškolskom odgoju i obrazovanju koji uređuje sustav ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja donesen je davne 1997. g., a njegove su odredbe neznatno mijenjane 2007. i 2013. g. Međutim, aktualne društvene okolnosti i potrebe zahtijevale su prilagodbu odredbi toga Zakona, kao i usklađivanje sa strateškim dokumentima, a rezultat toga je zakon pred vama. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju. Glavni cilj izmjena zakona je omogućiti pohađanje ranoga i predškolskoga odgoja i obrazovanja svakom djetetu u dobi od 6 mjeseci do polaska u školu, odnosno stvoriti mogućnosti za povećanje obuhvata djece u sustavu ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Naime, sadašnji program predškole provodi se u godini prije polaska u školu u trajanju od 250 sati. No, djeci koja nisu uključena u sustav redovitoga sustava predškolskoga odgoja i obrazovanja, takav sustav ne može omogućiti stjecanje temeljnih spoznaja i vještina potrebitih za uključivanje u sustav osnovnoškolskog odgoja i obrazovanja. Što smo izmijenili u odnosu na prvo čitanje? Tijekom plenarne rasprave u prvom čitanju jedna od primjedbi se odnosila na prijevoz djece do dječjeg vrtića. Tu smo primjedbu prihvatili i zakonom smo propisali da općine i gradovi koji na svom području nemaju organiziran program ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja mogu sufinancirati ili financirati prijevoz djece do dječjeg vrtića u onoj jedinici lokalne samouprave u kojoj se za tu djecu održava program ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Nadalje, jasnije se propisuju svi kurikularni dokumenti temeljem kojih se izvodi rani i predškolski odgoj i obrazovanje. Odgoj i obrazovanje djece rane i predškolske dobi ostvaruje se na temelju nacionalnog kurikuluma za rani i predškolski odgoj i obrazovanje i kurikuluma dječjeg vrtića. Nacionalni kurikulum odnosi se .../nerazumljivo/... i donosi se sukladno okvirnom nacionalnom kurikularnom dokumentu i on utvrđuje načela odgojno-obrazovne ciljeve i očekivanja te pristupe i načine rada s djecom rane i predškolske dobi, kao i oblike vrednovanja. Nacionalnim kurikulumom predškole utvrđuju se pak, načela odgojno-obrazovni ciljevi i odgojno-obrazovno očekivanja te vrijeme trajanja programa s planom i načinom izvođenja. U odnosu na prvo čitanje, konačnim prijedlogom mijenjala se i odredba vezana uz upis djece u dječji vrtić. Naime, zbog nedostatka prostornih uvjeta svakom djetetu rane i predškolske dobi u ovom trenutku nije moguće osigurati upis u vrtić te je do stvaranja navedenih uvjeta potrebno propisati kriterije prednosti upisa. Stoga je dodana odredba temeljem koje svako dijete rane i predškolske dobi ima pravo upisa u dječji vrtić ili školsku ustanovu u kojoj se izvodi radi i predškolski odgoj i obrazovanje. Za dijete koje je obvezno pohađati predškolu, osnivač odnosno jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave dužno je osigurati mjesto u dječjem vrtiću ili osnovnoj školi koja provodi obvezni program predškole, a prednost pri upisu u vrtić za iduću pedagošku godinu imaju djeca koja do 1. travnja tekuće godine navrše 4 godine života. Iznimke koje su bile propisane u 1. čitanju, a vezane uz upis djece roditelja invalida Domovinskog rata, djece iz obitelji s 3 ili više djece, djece oba zaposlena roditelja, djece s teškoćama razvoju i kroničnim bolestima i druge djece u nepovoljnijem položaju nisu mijenjane. No temeljem zaprimljenih prijedloga, dodana je odredba prema kojoj se navedeni kriteriji primjenjuju u svim dječjim vrtićima kojima je osnivač jedinica lokalne i područne samouprave s tim da prednost pri upisu uređuje osnivač dječjeg vrtića svojim aktom. Zatim smo temeljem zaprimljenog prijedloga s prvog čitanja, u konačni prijedlog zakona dodali i odredbu vezano uz sustav upravnoga vijeća dječjega vrtića, točnije propisali smo da članovi upravnog vijeća koje imenuje osnivač trebaju imati završen najmanje preddiplomski studij ili stručni studij na kojem se stječe najmanje 180 ESTS bodova, a ne vidi iz reda javnih radnika, kao što je do sada bilo propisano. Osobito želim istaknuti odredbe vezane uz financiranje koje su dodane nakon prvog čitanja zakona. RH ima jednu od najnižih stopa sudjelovanja djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju, a kao jedna od prepreka ističe se nedostatna infrastruktura. Regionalne razlike obuhvaćenosti djece su izrazito izražene, ona je najviša u najrazvijenijim županijama. U rjeđe naseljenim, ruralnim i prometno izoliranim krajevima, dostupnost ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja je otežan i stoga je fizička udaljenost dječjih vrtića velika, a broj ustanova manji. Kako bismo osigurali izjednačavanje mogućnosti za svu djecu i povećali obuhvat djece, potrebno je prethodno stvoriti infrastrukturne uvjete. Stoga smo za povećanje kapaciteta predškolskih ustanova osigurali 1,62 milijarde kuna iz Nacionalnog plana oporavka i otpornosti. Prvi natječaj za izgradnju, dogradnju, rekonstrukciju, opremanje vrtića u vrijednosti od 1,22 milijarde kuna objavljen je 22. travnja, a prijave će se zaprimati od 3. svibnja. Ovaj natječaj bit će otvoren 60 dana. Na njega se mogu prijaviti općine, gradovi i županije. Cilj je do kraja 2026. stvoriti dodatnih 22 500 mjesta u predškolskim ustanovama, odnosno stvoriti uvjete da 90% djece u dobi od tri godine do polaska u školu može sudjelovati u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju. Očekujemo da će to omogućiti bolji obrazovni ishod djece. Ministarstvo planira i drugi poziv za one gradove, općine i županije koje ne bi bile spremne za prvi. Upravo u kontekstu ovog poziva izuzetno je bitno spomenuti da smo kroz zakon omogućili da se iz državnog proračuna osiguraju sredstva i osiguraju neophodna za završetak investicija financiranih iz projekata EU, za izgradnju dječjih vrtića kojima je osnivač jedinica lokalne i područne i regionalne samouprave, a koji se nalaze na područjima sa najlošijim indeksom razvijenosti. Jednako tako propisali smo mogućnost da se iz državnog proračuna prvi puta imamo takvu, dakle izrijekom navedenu formulaciju u zakonu, da se iz državnog proračuna osiguraju sredstva za fiskalnu održivost dječjih vrtića čiji je osnivač jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave a temeljem mjerila i kriterija koje uredbom propisuje Vlada Republike Hrvatske. Smatramo ovo izuzetno bitnom novinom. Ministarstvo znanosti i obrazovanja je uvažilo sve prijedloge za koje smo procijenili da mogu pridonijeti kvaliteti sustava ranoga i predškolskoga odgoja i obrazovanja. Međutim, treba spomenuti i odredbe koje su bile i u prvom čitanju, a odnose se na pomoć i potporu djetetu od upisa u dječji vrtić kao i mogućnost zapošljavanja pomoćnika za djecu s teškoćama i stručno-komunikacijskih posrednika u ustanovama koje provode rani i predškolski odgoj i obrazovanje, te mogućnost elektroničkoga upisa u dječji vrtić. Što se tiče zaposlenika, radi lakše zapošljivosti odgajatelji i stručni suradnici moći će zasnovati radni odnos na neodređeno vrijeme i kao pripravnici, ali uz obvezu polaganja stručnoga ispita u propisanom roku. Moći će napredovati na tri, a ne samo dvije razine u položenom zvanju – mentor, savjetnik i izvrsni savjetnika. Također ravnatelja na puno radno vrijeme imat će svaka predškolska ustanova osobi za ravnatelja dječjeg vrtića koja je prije imenovanja imala ugovor o radu na neodređeno vrijeme za posao odgajatelja ili stručnog suradnika u dječjem vrtiću nakon isteka mandata omogućit će se povratak na radno mjesto za kojeg su imale sklopljen ugovor o radu na neodređeno vrijeme. Na kraju želio bih se osvrnuti na neke odjeke koje je ovaj zakon imao u javnom prostoru, a evo sudeći prema ovom uvodu vidim da će imati i dalje. Vezano uz ovaj zakon problematiziralo se s jedne strane o mogućnosti zapošljavanja učitelja primarnog obrazovanja u dječjem vrtiću uz uvjet stjecanja kvalifikacija odgajatelja. Stoga smo konačnim prijedlogom zakona dodatno pojasnili i uredili odredbe koje se odnose na mogućnost zapošljavanja učitelja i to kao nestručnih osoba uz uvjet stjecanja kvalifikacije odgajatelja u roku od dvije godine. Dakle, učiteljima koji su završili diplomski studij primarnog obrazovanja omogućuje se zapošljavanje u dječjem vrtiću u kojem do stjecanja potrebne kvalifikacije mogu raditi samo u skupini u kojoj je zaposlena osoba koja ima uvjete za odgajatelja. Ističemo da već postoji mogućnost stjecanja kvalifikacije odgajatelja studijem uz rad, ali nije postojala mogućnost zapošljavanja učitelja na vrijeme dulje od pet mjeseci, a oni se nalaze u našim vrtićima i oni rade. Uz navedeno učitelj se može zaposliti samo ako se na natječaj ne javi osoba koja ispunjava uvjete za odgajatelje. Druga tema koja je bila izrazito zastupljena u javnom prostoru odnosi se na tzv. brisanje odredbi državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe vezano uz broj djece u odgojno-obrazovnim skupinama. Činjenica jest da je tijekom prvog čitanja zaprimljeno više primjedaba na odredbe navedenoga standarda, te da se razmatrala i mogućnost propisivanja broja djece u odgojno-obrazovnim skupinama pravilnikom, a ne standardom ne prejudicirajući uopće brojke o broju djece u skupinama i hoće li oni ići na štetu ili na korist boljih standarda i boljih uvjeta rada u vrtićima odlučili smo, dakle jer je ideja pravilnikom bila da se dodatno reguliraju specifične situacije koje nisu predviđene standardom kojim je određen broj djece u pojedinim odgojnim skupinama, odnosno da se pravilnikom dodatno reguliraju odredbe vezane uz veličinu dječjih vrtića koja ovisi o broju djece u dječjem vrtiću i broju odgojno-obrazovnih skupina. No, s obzirom na brojne netočne i nepotpune informacije iznesene u javnom prostoru o ovoj temi potrebno je jasno istaknuti da nije bilo predviđeno i stavljanje van standarda, van snage, niti je bilo propisano stavljanje izvan snage odredbi vezanih uz broj djece u odgojno-obrazovnim skupinama. U konačnici je odlučeno da će veličina dječjeg vrtića i broj djece u obrazovnim skupinama se formirati i dalje sukladno standardu. Državni pedagoški standard predškolskog odgoja i naobrazbe ostaje na snazi, no izmjenama i dopunama ovoga zakona predviđeno je da se ne primjenjuju njegove odredbe samo vezane uz program predškole, tzv. glava šest. Drugim riječima na taj smo način omogućili dulje trajanje programa predškole koji ih se sada za djecu koja nisu uključena u redovite programe ranoga i predškolskog odgoja izvodi u trajanju od 250 sati što je premalo, osobito za djecu koja su u riziku, odnosno djecu koja žive u ekonomski nepovoljnijim uvjetima kao i djecu koja nedovoljno znaju hrvatski jezik. U prilog duljem programu predškole govore i brojna međunarodna istraživanja koja pokazuju da djeca koja su dulje vrijeme tri ili više godina pohađala raniji predškolski odgoj i obrazovanje ostvaruju bolje prosječne rezultate nego njihovi vršnjaci koji su ga pohađali jednu godinu ili kraće. Dakle, rezultati Timsa 2011-2015. Zaključno. Ovo zakonsko rješenje unijet će značajne promjene u sustav ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, a djeci rane i predškolske dobi omogućit će se bolja dostupnost ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, ali i kvalitetan odgoj i obrazovanje. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Predškolski odgoj i dječji vrtići su prva mjera za opstanak ljudi poglavito u nerazvijenim područjima. Mi moramo shvatiti da trenutno 40% jedinica lokalne samouprave nema financijski kapacitet da financira za jedno dijete vrtić, 40% od 500 i nešto jedinica lokalne samouprave. Stoga ovo treba preuzeti država, ujednačiti plaće ravnateljima, a DPS standardi koje imamo i uvjete koje imamo u vrtićima naravno da treba osigurati država. Lokalna samouprava koja nema svoje … kapacitete ona je demografski mrtva ako nema vrtić, ona je mrtva i ako to nismo shvatili još od 2000.g. kada je u Barceloni Vijeće Europe donijelo da svako dijete od 3. do 7. godine će biti do 2020. osiguran dječji vrtić, mi se tu nismo pomakli i to je problem. Država mora preuzeti [[Upadica Reiner: Hvala. Poštovani državni tajnik, odgovor, hvala vam lijepo.]] poglavito u nerazvijenim područjima.
Poštovani državni tajnik.
Hvala poštovani zastupniče. Da, točno samo što to nije predmet ovoga zakona da bismo išli prema ovom smjeru znate i sami da bismo morali mijenjati kompletni Zakon o decentralizaciji, a to je jedan drugačiji postupak. Mi ovdje govorimo o izmjenama zakona iza kojeg stojimo i držimo da svaka od tih izmjena drži kvalitativan iskorak u dobrom smjeru prema boljem standardu djece u našim vrtićima.
Kolega Bulj vi ste digli povredu poslovnika. U čemu je povrijeđen poslovnik?
Hvala lijepo potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238. gdje se omalovažava zastupnike. Onda je besmislen zakon ako …
Oprostite na koji način se omalovažava … Molim vas dobijate opomenu ne možete tako.
Pa čisto sam htio reći da je ovo rasprava o dječjim vrtićima.
Ne možete sa mnom diskutirat. Dobijate drugu opomenu. Sad je dosta, pazite neću dozvoljavati da se zlorabi institucija povrede poslovnika. Vrlo jasno unaprijed to kažem. Prekidat ću čim vidim da se počinje zlorabiti i davati drugu pa i treću opomenu jer ovo više nema nikakvog smisla. Ovo se pretvorilo u potpunu sprdačinu doslovno. Prema tome, ja vas lijepo molim držimo se svi poslovnika. Poštovani zastupnik Miletić ima repliku.
Hvala vam potpredsjedniče HS-a. Državni tajniče, htio bih vas pitati evo radi javnosti da nam odgovorite otvoreno, kako vi gledate kao državni tajnik? Dakle, znamo s jedne strane da sve više poreza ide na državu jer ide, dakle govorit ću jednostavnim jezikom da me građani razumiju. U tu kasu države sve više poreza se slijeva i onda nam lokalna samouprava ostane na njoj veliki teret i ljudi jednostavno ne mogu osigurati dovoljan broj ni vrtića, a onda kamoli i teta odnosno odgajateljica, ajmo govoriti i nazivati ih pravim imenom. Zanima me, zar vi stvarno ne vidite problem u tome kao državni tajnik da bi država trebala pomoći, hvala kolege što ste pristojni i uviđavni, da bi država trebala snositi teret odgajateljica, a onda na takav način lokalna samouprava može kvalitetnije ulagati u cijelu infrastrukturu i u sustav vrtića. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Ja naravno iza ovoga što je vezano u okviru ovog zakona odnosno izmjena stojim i kao državni tajnik i kao voditelj radne skupine shvaćam ovu problematiku i zato sam ovdje posebno naglasio po prvi puta mogućnost da se onim jedinicama lokalne samouprave koje jesu u proračunskom problemu ili u infrastrukturnoj izgradnji u konzumaciju ovih velikih sredstva koje nam dolaze iz Europe uđe sa pozicija državnog proračuna u smislu dovršetka projekta s jedne strane, a s druge strane omogućava se da se u onim jedinicama koje neće biti fiskalno održive temeljem mjerila i uredbe koju će donijeti Vlada RH također ta održivost omogući iz državnog proračuna. A ova problematika oko zapošljavanja je kažem …/Govornik isključen./…
Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Uvaženi državni tajniče. Predškola je samo deklarativna obaveza i zakonom određena kao javna potreba da djeca butu uključena u program predškole najmanje jednu godinu pred polazak u školu, a preporuka i potreba je barem dvije godine. Za predškolu Ministarstvo znanosti i obrazovanja odvaja sramotnih 20 kuna mjesečno po djetetu i ta cijena nije mijenjana unazad 15 godina. Iznos od tih mizernih 20 kuna mjesečno, vrtići dobivaju tek na kraju obračunskog razdoblja odnosno već lagano kad djeca završe program predškole. Program predškole dodatni je trošak za jedinice lokalne samouprave, jedva da uspijevaju financirati boravak djece u vrtićima, stoga apeliram da se država više uključi u financiranje predškolskog odgoja ako misli ikada više imati od dosadašnjih 70% djece predškole dobi uključenih u sustav. Hvala lijepa.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa poštovana zastupnice. Da, ovdje intencija zakona jest da se već obuhvat djece odnosi na predškolce odnosno da se ne samo ta jedna godina prije ulaska u osnovnu školu odnosno vidite da smo u kriterijima stavili 1. travanj dakle godine upravo da bismo to pomaknuli na dvije godine ako je ikako moguće uvažavajući fiskalne mogućnosti jedinice lokalne samouprave. Činjenica jest da je taj proračunski kolač do sada bio takav kakav jest, međutim u strateškim dokumentima imamo i neka nova rješenja koja ćemo uskoro imati u javnoj raspravi pa obratite pozornost mislim daće biti zanimljivo. Hvala.
Poštovana zastupnica Radolović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. I nama i vama, svima nam je ovdje jasno da ste vi zapravo htjeli ukinut državni pedagoški standard, a ja bi ovim putem htjela čestitati i Udruzi „Sidro“ i sindikatima, a i svima nama u opoziciji što smo vas u tome spriječili što smo digli svoj glas. Mene zanima evo vi kao državni tajnik niste nikad ovdje rekli da izvješće godišnje koje se treba podnositi HS-u o DPS-u nije nikad podneseno, vi o tome nemate uopće potrebu raspravljati i svima nam je jasno da vi zapravo vodite trku s vremenom i da želite samo izgraditi zgrade. Ne zanima vas kako će se hladni pogon, kako će se kadrovi, kako će se ostalo financirati već ćete po dobrom starom običaju kao što ste i prošli puta napravili kad ste program ruralnog razvoja izgradili vrtiće onda ste navrat nanos iz državnog proračuna onako ispod stola kroz tadašnje Ministarstvo demografije osigurali novce za financiranje tzv. hladnog pogona. Mi iz ovih izmjena zakona također ne vidimo kako planirate sve ostalo [[Upadica: Hvala, poštovani državni tajnik.]] sufinancirati u prvom redu plaće odgojitelja i ostalog [[Upadica: Hvala vam lijepo, hvala.]] stručnog kadra.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnice nije točno, ja sam tu nešto više godinu, nešto više od godinu dana i tada sam saznao da se nije raspravljalo o DPS-u već sada se vrši analiza DPS-a kompletna i imat ćemo ju na saborskom odboru. Nije točno da smo htjeli staviti izvan snage državni pedagoški standard, ali je činjenica da smo uz jedan instrument pravilnika imali ambiciju to još i bolje urediti, a ne lošije što je ne znam bilo prejudicirano odmah i dočekano na nož, a nije bilo potrebe. Odgovorno tvrdim nije bilo potrebe za to. I što se tiče infrastrukture, točno je bez infrastrukture nema ni sadržaja. Idemo prvo napraviti adekvatnu infrastrukturu, komfor u koji ćemo moći staviti sadržaj. Iza toga stojim apsolutno.
Poštovana zastupnica Burić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče sabora. Poštovani državni tajniče svakako podržavam ovaj zakon, a posebice stoga što će on osigurati veći obuhvat djece u dječjim vrtićima odnosno veći broj djece u dječjim vrtićima. Podsjećam da je od 2017. godine vlada premijera Plenkovića u rani predškolski odgoj i obrazovanje uložila 2 milijarde kuna i na taj način izgradila ili obnovila ili rekonstruirala, adaptirala 500 vrtića što je iznimno bitno. Dodatno na to osigurana je milijarda i 630 miliona kuna kroz NPO kao što ste i sami rekli i prošli je tjedan premijer Plenković upravo predstavio javnosti prvi natječaj vezano uz izgradnju vrtića u vrijednosti od 1,22 milijarde kuna za novih 22.500 mjesta u dječjim vrtićima. Ono što mene zanima državni tajniče što smo u ovom zakonu u stvari osigurali [[Upadica: Hvala.]] kroz Državni [[Upadica: Hvala lijepa.]] proračun RH [[Upadica: Hvala lijepa.]] za dječje vrtiće. Hvala vam.
Poštovani državni tajnik.
Točno je, ovaj zakon je nulta pretpostavka da bi se mogla koristiti ova sredstva o kojima pričate. Točno jest da je u zadnjih 5 godina uočen značaj, značajan, značajna izgradnja dječjih vrtića i veći obuhvat djece nego što je bio dosada i činjenica je da po NPO-u imamo vrlo jasne indikatore gdje nas prati Europska komisija i koji će dakle zahtijevati da upravo u onom vremenskom periodu u kojem će biti konzumiran ovaj novac moramo imati taj obuhvat djece o kojoj, o kojoj pričamo, da.
Poštovana zastupnica Blažević.
Hvala lijepo. Ja stvarno smatram da su ove izmjene zakona nužne. Osim toga već smo rekli kako se RH i u svojoj Nacionalnoj razvojnoj strategiji odredila da će do 2030. godine biti 97% djece odnosno obuhvat djece koja bi trebala pohađati vrtić. Puno je bilo ulaganja čuli smo, najavljeno je još i vezano uz ta ulaganja mnoge jedinice lokalne samouprave izgradile su i uvele su predškolski odgoj na svom području. Možete li nam reći koliko je još uvijek jedinica lokalne samouprave dakle gradova i općina koji još uvijek nemaju predškolski odgoj i obrazovanje na svom području? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Da taj broj se srećom smanjuje, mislim da je najnovija brojka 58 jedinica lokalne samouprave nema ni jedan dakle objekt koji, u kojemu bi se vršio rani predškolski odgoj i obrazovanje. Tendencija između ostaloga i ovoga zakona i ovog javnog poziva je da svi imaju uvjete odnosno da u slučaju gdje postoji potreba, a to će se posebno bodovati ako malo pažljivije iščitavate taj javni poziv tamo gdje će se udruživati jedinice lokalne samouprave i stvarati svoje područne odjele i ustanove oni će biti još bonitetno više ovoga vrednovani i mislim da ćemo doći do potpunog obuhvata na prostoru cijele RH.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Baradić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, znamo koliko se dosada završilo investicija financiranih iz projekata EU za izgradnju ili obnovu dječjih vrtića te su se time proširili i kapaciteti. Prije nekoliko dana evo već smo čuli vlada je predstavila natječaj sufinanciran iz Nacionalnog plana oporavka i otpornosti u vrijednosti 1,22 milijarde kuna u okviru poziva izgradnja, dogradnja, rekonstrukcija i opremanje predškolskih ustanova. Stoga je moje pitanje, koliko će se povećati obuhvat djece odnosno koliko dodatnih mjesta u vrtićima možemo očekivati? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Da, pa mislim to smo naveli i u ovom tekstu i izrijekom u zakonu. Obuhvat mora do '26. biti 22.500 djece koja sada ne polaze niti jedan oblik ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Možemo se mi ovdje ideološki sporiti što je bolje, da li je bolje da djeca budu doma sa majkama odgajateljicama ili da budu bolje u ustanovama za rani i predškolski odgoj i obrazovanje, mi držimo da je sustav taj koji mora omogućavati svoj djeci da budu i sudjeluju u njemu, a obuhvat je upravo taj. Činjenica jest da prema nekim istraživanjima oko demografskih kretanja baš ne stojimo najbolje također u tom periodu, a to se isto prati, ali će opet to značiti da će, da ćemo ići prema jednakim mogućnostima za sve.
Poštovana zastupnica Opačak Bilić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, nakon svega što smo čuli i vidjeli zapravo reakcije koje su izazvale predložene izmjene zakona ja vjerujem da vam je jasno što o njemu misle i roditelji i struka, a nama i dalje ostaje nejasno zašto zapravo imate toliko malo sluha. Naime, moje pitanje vama je s obzirom da je u međuvremenu između 2 čitanja predstavljeno ulaganje iz NPO-a u infrastrukturu za ustanove za predškolski odgoj što je naravno pohvalno, no ipak ulaganje u ovaj sektor nije obuhvatilo sve potrebne komponente, jer će do samog povećanja kapaciteta proći još nekoliko godina tako da će dobar dio djece morati pohađati vrtiće u susjednim općinama i njihovi roditelji podleći će plaćanju ekonomske cijene od 1500 kuna. Moje pitanje vama je zašto i kako je moguće da dio sredstava iz MPO-a nije usmjeren subvencioniranju ovakvih primjera, tj. planirate li, tj. planira li država sudjelovati u ovakvoj mjeri i hoće li zapravo imati aktivnosti subvencioniranja cijene?
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Poštovana zastupnice, jest u onom dijelu kojem je bilo moguće intervenirati preko ovog dijela sredstava … [[Govornik se ne razumije.]] jesmo i to smo naveli u zakonu. Ali što se tiče plaćanja i što se tiče obveza i odnosno ono što je zakonski određeno i usmjereno prema osnivačima i u smislu materijalnih uvjeta i standarda ovisi naravno o osnivačima i predmet je drugog zakona.
Poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče. Evo podacima iz elektroničke baze za 2021.-2022. ima 1811 objekata namijenjenih isključivo za izvođenje redovitih programa. Stopa upisa u dječje vrtiće i njezina rasta vrlo su nejednako raspoređeni diljem Hrvatske. U nekim jedinicama lokalne samouprave bilježi se rast veći od 75%, a u nekima jedva 30%, pa da bi sva djeca imala jednaka prava i mogućnost predškolskog odgoja i obrazovanja Vlada je iz Nacionalnog plana oporavka i otpornosti za 2021. godinu sufinancira izgradnju i dogradnju, rekonstrukciju, opremanje predškolskih ustanova sa 1,22 milijarde kuna. Predviđa se i dodatnih 16000 kuna. Znači, ulaganjem se želi smanjivati regionalna razlika i stvaranje pretpostavke za korjeniti obrazovni sustav. Molim vas vaše mišljenje.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa poštovana zastupnice. Da, u pravu ste. Upravo je to i intencija ovoga zakona. To je intencija ukupne strategije razvoja sustava odgoja i obrazovanja u Republici Hrvatskoj. Razdoblje i rokovi su nam zadani, ambicije su nam jasne i bez obzira tko god što mislio o tome mislim da ove situacije nisu pogodno tlo za veća razmimoilaženja zato što ako ne donesemo ovaj zakon, pa čak i ako netko smatra da je loš on je jednostavno nužan i pretpostavlja ovo o čemu danas govorimo. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Brčić.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče evo jedan od glavnih ciljeva zasigurno ovog Konačnog prijedloga zakona jest kako su ovdje evo kolege i kolegice u više navrata ustvrdili što veći doseg, što veći obuhvat na svim područjima Republike Hrvatske, ja bih rekao ravnomjeran pristup svim našim područjima, znači obuhvata djece u ranoj predškolskoj dobi u sustavu odgoja i obrazovanja. Mene zanima što u situacijama kad određene jedinice lokalne samouprave jer znamo da su upravo općine i gradovi uglavnom osnivači dječjih vrtića, predškolskih ustanova. Ako nemaju na svom području vrtić mi smo nekada zvali kolokvijalno mala škola i dobro je i pohvalno što se satnica i što je vremensko razdoblje onih učenika godinu dana prije škole produžilo. Nekada su to županije financirale ovu malu školu ili predškolsko razdoblje. Da li će i dalje županije to financirati ili je to bio njihov slobodan izbor ili nekakva zakonska regulativa da upravo oni moraju, a ne jedinice lokalne samouprave financirati?
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Što se tiče predškole u smislu financiranja ostaje onako kako je bilo i do sada, dakle kako je vezano na kraju krajeva rekao sam zakonom u kojem osnivač određuje i kriterije i standarde. Ovdje govorimo naravno o mogućnosti da se uz male sredine, odnosno demografski dosta diskutabilne, odnosno sredine koje su u tom smislu deprimirane omogući da na objektima područnih škola se mogu izrađivati vrtićki kapaciteti, da se jedinice lokalne samouprave mogu udruživati i stvarati svoje područne ustanove dakle uz matičnu da mogu uz jednu upravu imati više jedinica za raniji predškolski odgoj i obrazovanje. I mislim da je to, a i kroz javni poziv je vidljivo da je to posebno još nagrađivano u smislu broja bodova. I svakako potičemo da se to događa i u praksi jer je to dobar put.
Poštovana zastupnica Bedeković.
Hvala vam lijepa poštovani državni tajniče. Tijekom javne rasprave a osobito između prvog i drugog čitanja prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona u javnom i stručnom prostoru se pojavila bojazan zapravo struke odgojitelja, odnosno strah odgojitelja od ugroženosti od strane učitelja u smislu prednosti, davanja prednosti učiteljima kod zapošljavanja u vrtiću i kao nestručnih osoba. Pokušavam razumjeti bojazan struke odgojitelja i podupirem odgojitelje, međutim voljela bih kada biste još jednom upravo radi struke koja nas vjerojatno sad prati i sluša upravo radi javnosti i upravo radi odgojitelja i odgojiteljice u dječjim vrtićima čiji rad duboko cijenim i poštujem, da još jednom objasnite članak 11. koji je u drugom čitanju izmijenjen i u njemu je preciznije definirana mogućnost zapošljavanja učitelja primarnog obrazovanja kao nestručnih osoba, ali samo u slučajevima [[Upadica Reiner: Hvala.]] ako se na natječaj ne jave odgojitelji.
Hvala. Poštovani državni tajnik. Hvala lijepa.
Hvala lijepa poštovana zastupnice na ovom pitanju. Naravno da smo tražili rješenja koja će dugoročno biti održiva, odnosno koja će biti najbliža struci koja je već sada deficitarna. I s obzirom da je praksa već sada takva da učitelji razredne nastave rade zato što ih je previše na tržištu, a odgajatelja je premalo već sada rade u vrtićima ne mogu ostvarivati svoje, svoja radna prava na dulje od 5 mjeseci, a njihova obrazovna kvalifikacija, dakle magistri primarnog obrazovanja. Činjenica jest da RH ima najobrazovaniji kadar odgajatelja i to u europskim čak dakle i svjetskim razmjerima, da je i to jedan od razloga zbog čega ih nema puno. I činjenica je da će se razredna nastava zapošljavati samo tamo gdje se nema stručnjaka, da će se moći zapošljavati samo uz, dakle u pripremnom periodu [[Upadica: Hvala lijepa.]] stjecanja kvalifikacija po HOK-u tom vremenu u tom vremenu …/Upadica: Hvala lijepa državni tajniče.(… u kojem je predviđeno, ali ok.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicama, evo mi želimo stanje u ranom i predškolskom odgoju učiniti boljim. I ovo sve što radimo je upravo na tragu toga. Moje pitanje vama baš nastavno na ovo što ste rekli da su naši odgajatelji preobrazovani u odnosu na EU i smatram da imate zemlje EU gdje kad čovjek završi Filozofski fakultet može uz određenu, određenu nadopunu, naobrazbu predavati zapravo većinu predmeta. Znači ne može predavati matematiku, fiziku, informatiku, elektrotehniku, ali zato može ne znam povijest, zemljopis, filozofiju, sociologiju itd. Zato ja vas pitam da li mi doista se trebamo bojati učitelja primarnog obrazovanja koji su stekli petogodišnje obrazovanje i da sad sa jednom prekvalifikacijom mogu biti [[Upadica: Hvala.]] kompetentni i raditi u vrtićima.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Smatram da apsolutno ne, ako je što prirodno u našem obrazovnom sustavu i nešto što se razvija paralelno onda su to upravo odgajatelji i učitelji razredne nastave bilo da govorimo o bivšem sustavu u kojem su bili srednjoškolski centri, u koje sam ja išao gdje sam u srednjoj školi bio nastavnički smjer odnosno imali smo odgajateljski smjer i nastavnički u 3 razredu srednje škole, direktno smo se na bazi toga upisivali u pedagoške akademije, zajedno smo završavali dakle te dvogodišnje pedagoške akademije i mislim da te razlike, dakle jedan i drugi životni poziv je raditi sa djecom nisu tolike da bi trebale stvarati ovakve podjele i ovakve dubioze, a pogotovo ne govorit da se radi o nekakvom permanentnom dakle ozakonjenju nestručnosti, nipošto.
Poštovani zastupnik Klasić.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče zanima me koja su stajališta ministarstva o prijedlogu zagrebačke gradske uprave o prenamijeni prostora mjesnih odbora u dječje vrtiće gdje u velikom broju objekata ne postoje adekvatni uvjeti vezani za grijanje, sanitarne čvorove te zelene površine nužne za aktivnosti djece. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. To se odnosi kao i na sve ostale prostore. Dakle, vezano uz Članke 7., 8. i 9. sa svim podstavcima dakle koji uvjeti, koji tehnički standardi moraju biti zadovoljeni da bi se u nekom prostoru mogao izvoditi program ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. To važi za sve, važi za dakle i za ovaj primjer o kojemu govorite. Ako ti uvjeti nisu zadovoljeni tada se ne može dobiti dozvola za rad dakle jer program mora dobiti dozvolu. Činjenica jest da osnivač formira svoja povjerenstva koja utvrđuju jesu li oni u skladu sa državnim pedagoškim standardom odnosno jesu li u skladu sa zakonom, ali zakon je tu za sve isti. Dakle, djeca ne mogu i ne smiju ići u prostore koji nisu adekvatni i koji nisu za to namijenjeni.
Poštovani zastupnik Ačkar.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče obzirom da dolazim iz jedinice lokalne samouprave koja je jedna od najodgovornijih za pitanje predškolskoga odgoja zanimalo bi me koje su zapravo po vama glavne pozitivne promjene koje očekujete da će doći uslijed ovog zakona. A koji su to idući koraci koji nakon ovoga zakona nas očekuju posebice kada je u pitanju državni pedagoški standard koji nama doslovno na jedinici lokalne samouprave označuje da li ćemo operativno lakše ili teže moći doći do osnivanja novih vrtića, broja odgojnih skupina i svega onoga što je usko vezano uz to. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Da, poštovani zastupniče upravo zbog toga i radimo detaljnu analizu primjene državnog pedagoškog standarda u praksi, nakon toga ćemo izaći na saborske odbore kao što sam rekao i vidjeti je li taj državni pedagoški standard održiv ili nije, koliko se on primjenjuje odnosno koliko se ne primjenjuje. Naravno da on s jedne strane zadaje glavobolje onima koji moraju održavati taj standard i financirati, a s druge strane zadaje glavobolje onima koji moraju raditi sa tom djecom ako se radi o nepoštivanju dakle propisanog broja djece bilo u jasličkoj bilo u vrtićkoj dobi od 3 do 7 godine u smislu brojnosti u skupinama sa kojima se radi. Vidjet ćemo nakon toga i hoćemo li onda temeljem te analitike mijenjati standard ili ne.
Poštovana zastupnica Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, odgajatelji danas po završetku fakulteta moraju godinu dana biti pripravnici, odraditi pripravnički staž i nakon toga polagati stručni ispit. Ovim zakonom vi predlažete da svi učitelji razredne nastave odmah počnu raditi kao odgajatelji, imaju 2 godine za prekvalifikaciju. I mene interesira zašto bi ijedan maturant upisao bilo koji smjer za raniji predškolski odgoj ako može završiti razrednu nastavu i u roku 2 godine se prekvalificirati i imati doslovno 2 zanimanja. Znači može predavati i u školi i može biti odgajatelj u vrtiću. Pa me zanima koliko vi smjerova za rani i predškolski odgoj odnosno za odgajatelje mislite ukinuti jer će očigledno biti nepotrebni. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnice ne bih naravno o tome špekulirao niti bi prejudicirao što će se dogoditi, neće dogoditi. Apsolutno se slažem da ako postoji mogućnost ovakva, dakle kvalifikacije, stjecanja kvalifikacije koji je u skladu sa standardom zanimanja i koji je vezan uz Hrvatski kvalifikacijski okvir da se mora to omogućiti i u kontra smjeru samo to nije predmet ovoga Zakona nego će biti predmet Zakona o odgoju i obrazovanju.
Poštovani zastupnik Pavliček.
Poštovani državni tajniče. Evo, sami ste spomenuli danas da su naši odgajatelji možda i najbolje obučeni unutar EU, no zar nije onda upravo diskriminirajuće prema toj struci i omalovažavanje te struke da omogućite učiteljima primarne nastave da rade sa djecom predškolske dobi zbog, kako kažete, nedostatka same predškolske struke, a s druge strane, ne nudite reciprocitet. Ne nudite tu mogućnost odgajateljima da rade u osnovnim školama. Nikad nisam čuo da zbog nedostatka liječnika se nudi stomatolozima ili veterinarima da se mogu prekvalificirati i raditi u bolnicama i raditi sa pacijentima. Mislim da se s ovakvim pristupom uistinu omalovažava sama struka odgajatelja.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Ne slažem se, naravno. Analogija ne može biti ista, a to da li, to ste u pravu i to sam maloprije rekao, hoće li, dakle, u kontra smjeru biti omogućeno magistrima odgajateljima ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja da također, stjecanje kvalifikacije idu u primarno obrazovanje, bit će, samo ćemo to razmatrati kroz Zakon o odgoju i obrazovanju koji je upravo u izradi, to mora biti zbog sustava jednakosti, a hoće li to poticati ljude da upisuju ta zanimanja, mi vjerujemo da hoće, želimo to jer će kada izgradimo sve te kapacitete i kada dođe do obuhvata ovoga o kojemu pričamo, to će značiti da ćemo imati potrebu, po našim procjenama za još 5 tisuća novih zapošljavanja u tom sektoru.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Poštovani državni tajniče, imam 2 pitanja. Prvo je, osobno smatram da nećemo uspjeti doseći obuhvat koji je predviđen aktima EU i zanima me koje su posljedice toga ako ne uspijemo doseći traženi obuhvat? A drugo je pitanje konkretno i odnosi se na čl. 13, odnosno na djecu s teškoćama u razvoju. Dakle danas su vrtići u nemogućoj situaciji. Odgajatelj, jedan odgajatelj, ljudi toga nisu svjesni, jedan čuva 20-ero djece. U ovim zakonskim izmjenama predlaže se da komunikacijski stručnjak može, a ne mora biti tu za djecu s teškoćama u razvoju. Dakle taj odgajatelj, osim što odlazi presvući djecu, pa onda valjda ostalu djecu čuvaju dobri anđeli, još se mora i brinuti za djecu s teškoćama u razvoju, itd. Jeste li barem spremni prihvatiti amandmane koji bi išli u smjeru toga da komunikacijski stručnjak mora biti tu za djecu s teškoćama u razvoju?
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo poštovana zastupnice. Prvi dio pitanja, ako se neće ispuniti indikator koji je zadan NPO, on će imati zakon ... [[Govornik se ne razumije.]] posvuda posljedice na sve ono drugo što je aplicirano preko NPO-a jer tako funkcionira rad, naravno, EU i EU komisije i zato se to kontrolira i zato ćemo apsolutno učiniti sve da taj uvjet bude ispunjen kao što je to do sada bio slučaj na svim dijelovima koji su vezano uz NPO, primjerice uz vaučere koje smo imali nedavno. Ovaj drugi dio, zašto može, zato upravo jer jedinice lokalne samouprave neće sigurno blagonaklono gledati na poslodavca koji će im propisati da nešto moraju, a da to taj koji to propisuje nije u obvezi plaćati, zbog toga ta formulacija da može, a zakon sada prvi puta predviđa mogućnost pomoćnika, odnosno asistenata za ulazak u dječje vrtiće, isto kao i komunikacijske ... [[Govornik se ne razumije.]] dakle može, zato je ta formulacija.
Hvala. Poštovana zastupnica Nemet.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, Hrvatska kao članica EU kroz Barcelonski sporazum preuzela je niz obveza, jedna od njih je da se do 2010. osigura cjelodnevna puna skrb za 33% djece od rođenja do 3. g. života. Do 2020., da se poveća obuhvat djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju, najmanje 95%. Dolazim iz Istarske županije gdje svjedočimo da su mnoge jedinice lokalne samouprave same krenule u izgradnju dodatnih smještajnih kapaciteta u vrtićima i zapošljavanje novih kadrova. Kada je, kada su te jedinice lokalne samouprave tražile podršku Vlade, financijsku podršku kroz amandmane i kroz proračun, one su redovito odbijane. Moje pitanje glasi, što je Ministarstvo učinilo sve ove godine da dosegne ove ciljeve, osim naravno, ovog Zakona protiv kojeg su svi, i struka i roditelji i šira javnost. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Evo, imate na, na vrlo zornom primjeru što je učinjeno, što se čini, a uskoro će, kao što sam rekao, u javnu raspravu i Nacionalni plan razvoja sustava odgoja i obrazovanja. Ovaj dio pitanja zašto nije bilo direktnih intervencija na vaše traženje vam ne mogu odgovoriti, ali činjenica da nisam vidio argumentaciju ni struke o kojoj govorite ni ove zajednice ni onih koji prosvjeduju protiv zakona, dakle, što bismo trebali stopirati nešto što je nulta pretpostavka uzimanja i konzumacije ovih europskih sredstava koja su nam na raspolaganju. To smatram vrlo neodgovornim. Možemo raspravljati, ali opstruirati uopće donošenje zakona i izmjena ovog zakona je po meni neodgovorna.
Poštovani zastupnik Kajtazi.
Zahvaljujem se poštovani državni tajniče. Romska zajednica predškolu ocenjuje izuzetno korisno za pripremu romske djece u osnovnim školama. Međutim, bez obzira na pozitivni pomak, vrlo je malo romske djece u vrtićima. Znamo niz razloga zbog čega, što stvara pritisak na predškole da u nerealno kratkom vremenskom roku pripremi djecu za osnovnu školu. Zbog toga pripremljenost romske djece za osnovnu školu i dalje nije adekvatno, posebice kada je riječ o poznavanju hrvatskog jezika. Rješenje bi svakako moglo biti u tome da se donese odluka kako će predškola biti obavezna za romsku djecu jer ukoliko u startu ne budu imali jednake polazne pozicije, deficit će s vremenom bit samo veći i produbit će razlike između romske djece i djece iz ostale populacije. Moje je pitanje jel se može očekivati u skoroj budućnosti pomak u tom pravcu u uvođenju obavezne predškole? [[Upadica Reiner: Hvala.]] Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Točno je da imamo izvrsnih primjera integracije djece pripadnika romske nacionalne manjine u predškolski odgoj i obrazovanje, ali ne u onolikom obuhvatu koje bi nas zadovoljavalo i koji bi bio prihvatljiv. Činjenica da smo svjesni poteškoća u tom smislu. Neki pomaci su evidentni a što se tiče obavezne predškole to je strateško pitanje ne samo što se tiče romske djece, nego kompletno kao standarda u Republici Hrvatskoj i o tome ćemo voditi vrlo jasnu raspravu. Činjenica jest da naše primarno obrazovanje traje najkraće u Europi i da tu neke stvari moramo mijenjati.
Poštovana zastupnica Puljak.
Poštovani tajniče ako sam vas dobro razumjela malo prije rekli ste kako je opstruiranje ili donošenje ovog zakona zapravo jako neodgovorno jer izgleda nećemo moći iskoristiti i dobiti sredstva NPO ako ne usvojimo izmjene ovog zakona, a zapravo slijedite nekako politiku HDZ-a. Često nas ni na odboru kad god šta kritiziramo, dobro niste rekli da ne volimo Hrvatsku. Obično se kaže ako nešto kritiziramo, eto ne volite Hrvatsku. Ali ja bih vas pitala evo vidimo sad su prosvjedi struke bili prije nekoliko dana, čak je bilo 53 grada jer su bili prosvjedi i odgojitelja struke itd. Sada su pripremili jako ozbiljne amandmane, dvadesetak, tridesetak amandmana. Jeste li ih spremni, vjerojatno će ih svi iz oporbe sve te iste amandmane predložiti. Jeste li spremni, jeste li ih pogledali koji su, jeste li spremni išta od tih amandmana prihvatiti eto u cilju poboljšanja ovog zakona, pa da svi skupa možemo glasati za njega. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa poštovana zastupnice. Apsolutno mislim da se meni ne može inputirati nekakva nebriga o sadržaju onoga o čemu danas govorimo ni profesionalno, ni ljudski. Što se tiče nekakvog apostrofiranja u smjeru HDZ-a također ne, ja nisam član HDZ-a, nemam razloga na taj način niti komunicirati, niti je to bila ideja. Amandmane nisam vidio. Činjenica jest da smo kroz tri saborska odbora na prvom čitanju i kroz cijelu ovu proceduru uoči ovog drugog čitanja uvažili više primjedaba nego što smo ih odbacili. Vidjet ćemo, razmotrit ćemo sadržaj i predmet ovih amandmana. Ja kroz čitavu javnu raspravu, čitav taj proces nisam uočio suštinske razloge zbog čega ovaj zakon ne bi bio dobar i zbog čega on ne bi bio prihvatljiv. Ja se ispričavam, ali to je moje mišljenje. Stojim iza toga.
Poštovana zastupnica Udović.
Evo možda odmah nastavno na ovo što ste rekli zašto nije prihvatljivo. Zato što ste u obrazloženju ovog zakona rekli, za provedbu ovog zakona nisu potrebna dodatna proračunska sredstva državnog proračuna, a isto tako ste rekli da sredstva za provedbu svih obveza koja proizlaze iz ovog zakona, jedinice lokalne (područne) samouprave osiguravaju u okviru raspoloživih fiskalnih kapaciteta pojedine jedinice jer ovaj zakon ne propisuje rok za njihovu provedbu. Cjelokupna rasprava ovdje i svi ovi amandmani će zapravo pasti u vodu što neće sa ovim zakonom riješiti neujednačena dostupnost raspoloživih mjesta i neće se riješiti priuštivost vrtića, odnosno nećemo imati dovoljan broj kapaciteta. To ću kasnije u pojedinačnoj raspravi i vrtići će i dalje biti skupi za naše građane.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnice možda neće biti u kompletnom obuhvatu kao što ste rekli, ali da će iskorak u tom smjeru biti velik i značajan, a koji je vidljiv na kraju krajeva iz materijalne komponente to sigurno da iza toga stojimo i da će prema standardima koji će sigurno biti bolji za našu djecu na prostoru cijele Republike Hrvatske iza toga stojimo. Naravno da se ovdje kose interesi oni koji to moraju plaćati sa potrebama boljih uvjeta što zaslužuju naša djeca i da tu jednostavno naravno možemo u nedogled raspravljati, ali sigurno da kao poslodavci nismo i nalogodavci bili u poziciji da namećemo sa ovih pozicija nove obveze onima koji to moraju ispoštivati, a mnogi su u problemima i toga smo svi naravno svjesni.
Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, ovim zakonskim izmjenama je propisano da u skladu sa potrebama djece sa poteškoćama u razvoju uz odgojitelja može biti zaposlena i treća osoba, odnosno treći odgojitelj ili jedan pomoćnik za djecu s poteškoćama u razvoju ili stručni komunikacijski posrednik. To nije u skladu sa odredbama Konvencije o pravima djeteta i Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom prema kojoj se djeci sa razvojnim poteškoćama mora omogućiti i polaženje dječjeg vrtića. Potrebno je istaknuti kako Konvencija o pravima djeteta navodi kako dijete sa poteškoćama u razvoju treba imati ispunjen i pristojan život u uvjetima koji jamče dostojanstvo, jačaju djetetovo oslanjanje na vlastite snage i olakšavaju njegovo sudjelovanje u zajednici uz što istovremeno Konvencija o pravima osoba sa invaliditetom naglašava kako nipošto ne smije biti diskriminacija po osnovi invalidnosti. Kako zapravo namjeravate osigurati djeci s poteškoćama [[Upadica Reiner: Hvala.]] uključivanje u zajednicu sa ovako nejasnom potrebom.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnice vi ste svjedočili činjenici da do sad uopće nije bilo u zakonskim okvirima prepoznata ova mogućnost koja je sada dana u smislu i pomoćnika i u smislu komunikacijskih posrednika i trećeg odgajatelja. Sad je dana. Znači stoji da to može biti, ovisit će naravno o uvjetima i mogućnostima onih koji to mogu implementirati. A što se tiče naravno prava prvenstva upisa djece sa teškoća ono je stajalo i dalje stoji naravno, a kriteriji koji će od tih uvjeta koji imaju prednost pri upisu u vrtić će i dalje biti na osnivaču.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa poštovani državni tajniče. Dolazim iz Međimurja, tako da imam ipak nešto uvida u probleme romske populacije glede predškolskog obrazovanja. Mi recimo u Međimurju naravno osiguravamo i besplatan prijevoz i besplatnu prehranu međutim svega 31% djece je obuhvaćeno u dobi od 3 do 6.g. predškolskim odgojem i obrazovanjem, do 70% djece se tokom osnovne škole gubi u sustavu, 31% Roma od 15 do 18.g. pohađa srednju školu, dakle problemi postoje, rješenja mi nudimo je li na lokalnim i regionalnoj razini. Što vi mislite da će se promijeniti u dobrom smislu s ovim zakonom i što vi kao država ćete napraviti glede bolje integracije i obrazovanja Roma jer ne možete ipak sve prebacivati na jedinice lokalne i regionalne samouprave? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Postoji naravno poštovana zastupnice vi to najbolje znate čitav niz programa i čitav niz, a u Međimurju dakle stvarno dobrih primjera gdje ta integracija ide odnosno gdje poticanje u sustav ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja djece romske nacionalne manjine je napravilo određene pomake i rezultate. Naravno bez obzira što je potpuno besplatno, ne vi imate primjer da su potpuno besplatni ovoga za roditelje dječji vrtići za romsku djecu svejedno motivacija vrlo često nije takva da ih se uključuje iz razno raznih razloga. Ovo je složena, složena problematika, ovim dijelom neće ona biti riješena onako kako bi možda ili tempom kojim bismo htjeli, ali ako ćemo ići prema obvezatnosti predškole o čemu je kolega Kajtazi govorio e tada ćemo naravno snažno se dotaknuti i naravno populacije romske djece.
Hvala. Poštovana zastupnica Glasovac i potpredsjednica ovog doma.
Gospodine državni tajniče, ne znam jeste vi sebe dobro čuli kad ste maloprije izjavili da u zakonu niste propisali da se svakom djetetu s teškoćama mora osigurati pomoćnik ili stručni komunikacijski posrednik zbog toga jer bi u tom slučaju vi morali kao država preuzeti obvezu plaćanja istog. To je sramota, pa platite, pa to su naša djeca i na toj prvoj stepenici institucionalnog odgoja i obrazovanja što je predškolski, rani predškolski odgoj i obrazovanje, tu se upravo trebaju izjednačavati šanse i pokušati ostvarivati koliko tolike jednake mogućnosti za ulazak u osnovnu školu. Mene uopće ne čudi ovakav zakon kada su vaši stavovi ovakvi. Znači gradit ćemo zgrade, moramo pošto poto uzeti novce europskih fondova, okej, ali ja postavljam pitanje što će država učiniti da svaki roditelj osigura svom djetetu vrtić da ne mora plaćat po 800 kuna mjesečno i kad ćete osigurati one koji će u njima raditi?
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Ne, govorio sam dakle o formulaciji koje je u okviru ovoga zakona, a ono što bi se slažem možemo mijenjati, ali onda moramo napraviti kompletnu promjenu u zakonodavnom sustavu i možemo o tome naravno otvoriti raspravu. Ja jesam za to, ali nemojte mi govoriti da sam ja protiv apsolutno ulaženja i naravno pomoćnika za djecu, pa to, to mislim apsolutno bilo kome ko radi u odgoju i obrazovanju ne pada na pamet, ja samo govorim zašto se nalazi u zakonu takva formulacija.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Poštovani državni tajniče, najljepši dio ljudskog života čini djetinjstvo, dakle namjera je Hrvatske da više od 90% bude smješteno i u institucionalnom obliku skrbi kao što je vrtić. Međutim normalnim životom obuhvaća se i sudjelovanje sa civilnim društvom, sa vjerskim zajednicama, konkretno domovima za stare i nemoćne, sa crkvom, sa udrugama. Kako ste u ovom zakonu predvidjeli da ne bi došlo do zlouporaba, dakle moramo i to biti svjesni da bez obzira što mi želimo tu suradnju mora postojati određena kontrola onih koji rade ili koji će raditi s djecom? Kako ste pod prvo omogućili da to civilna društva uopće učestvuje u životu djeteta u vrtiću i drugo kako ćete to kontrolirati?
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnice, to o čemu naravno pričate je omogućeno s jedne strane kraćim problemima koji su, koji moraju proći naravno proces dobivanja suglasnosti kroz našu agenciju i onda se mogu primjenjivati između ostaloga i pri institucijama o kojima vi govorite. Nadležnost nadzora u formalnom smislu jest na, na prosvjetnoj inspekciji, ali što se tiče dobrodošlosti dakle tih inicijativa, a ako se zadovolje ovi preduvjeti o kojima pričamo je naravno nešto što se slažem da treba poticati i da u tom smjeru treba razvijati naše društvo, a pogotovo dobro ste rekli u situaciji kad brinemo o onom periodu života koje bi nam svima trebao biti najljepši, a ja vjerujem da nam je i bio, to je svakako djetinjstvo.
Poštovani zastupnik Dretar.
Hvala vam lijepa dragi predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, zamislimo jednu situaciju da dolazimo u bolnicu na jedan lakši operativni zahvat, pitamo ko će nas operirati, pa evo ovaj čovjek, al on nije baš specijalizirao to što će danas raditi, ali je 2.g. bio uz doktora koji je to specijalizirao. Čisto da pokušam malo eto parafrazirati ovu situaciju u kojoj se navodi da poslove odgojitelja može obavljati osoba koja je završila učiteljski studij itd. itd., ali uz njega mora biti osoba sa adekvatnim obrazovanjem i u roku 2.g. ta će se osoba dodatno adekvatno nadamo se obrazovati i to po posebnom programu za kojega u ovome trenutku ne znamo ni kako će izgledati ni što točno podrazumijeva. Molim vas komentar, hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Ja sam govorio o najsrodnijim dakle programima, najsrodnijim zanimanjima, kazao sam već da analogija sa liječničkom strukom ovdje nije primjerena, ali reći ću da nije točno da ne postoje programi, postoje i oni će se s obzirom na našu komunikaciju sa predstavnicima ostalih sveučilišta primjenjivati kao što je to recimo primjer trenutno u, na riječkome.
Poštovana zastupnica Orešković.
Zahvaljujem. Dostupnost vrtića svima pod jednakim uvjetima jedno je od temeljnih demografskih pitanja, dakle ne svodi se demografija na broj novorođene djece nego kakva je njihova životna perspektiva, a ona počinje od vrtića i tu imamo nekoliko problema, prvo je infrastruktura. Tu ste već pogriješili odbijanjem amandmana na proračun na zahtjeve jedinica lokalne samouprave. Drugi problem je problem kadrova u tim vrtićima, njihovo nezadovoljstvo lošim uvjetima rada, a vi sada griješite i u planiranju obrazovnog sustava za edukaciju tih kadrova. I treća stvar je kvaliteta samog predškolskog programa. Niste vodili računa o tome što se sve provjerava prilikom upisa te djece u osnovne škole i kakve kompetencije predškolska vrtićka djeca po postojećim programima stječu. Ja se slažem s vama da je izrazito bitno povući europska sredstva, ali ako ovako grdo promašite u sadržaju, onda sve što radimo s ovim Zakonom i nema puno smisla. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Da, naravno da je infrastruktura bitna, naravno da sadržaj je veći predmet rasprave i da možemo se tu sporiti o načinu i metodologiji kako ćemo nešto implementirati. Mi mislimo da je ovo dobar smjer, kažem, ne prejudiciram dok ne vidim tekst i prijedloge amandmana, odnosno način na koji ćemo prema tome funkcionirati, ali sve dobre, dobro iznesene primjedbe i logične zahvate koji su bili apostrofirani između prvog i drugog čitanja jesmo uvažili i jesmo stavili u tekst zakona, konačnog prijedloga.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče. Dakle, smisao i cilj ovog Zakona bi trebao biti da se osiguraju uvjeti da bi sva djeca u Hrvatskoj do određenog, dakle do određene godine mogli steći predškolski odgoj, jer, možemo se svi složiti, bez obzira kojoj opciji pripadamo, da je to nešto što je baza za sve dalje. Ako znamo da je to smisao i cilj, onda si naravno, moramo postaviti i pitanja kojim alatima do tog možemo doći? Jedan od alata je da se osiguraju alokacije odnosno mjesta gdje mogu ići u vrtić. O tome kako graditi ili ostalo jer nijedna posebna tema, ja neću otvarati. Drugo su financijski uvjeti koliko to košta, kako se svi mogu ovaj i da li si svi mogu priuštiti i to znamo da ne mogu i kako zapravo omogućiti da sva djeca idu financijski, ali treće je, koliko nam treba odgojitelja ako sva djeca u Hrvatskoj idu? Koliko nam treba? Dakle već sad bi trebale biti upisne kvote takve da za 2030. to osiguramo [[Upadica: Hvala. Poštovani državni tajnik.]] Da li ste o tome vodili računa i da li to znate?
Hvala vam lijepo. Hvala. Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo poštovana zastupnice. Jesmo, naravno da pitanje kvota i s obzirom, u tom dijelu samostalnosti sveučilišta i posrednu ulogu ministarstva pojačat ćemo aktivnosti u tom smjeru. Pojačat ćemo onaj dio stimulacija, a što možemo, možemo dakle izdašnijim stipendijama stimulirati upise tamo gdje vidimo da su deficitarna. Činjenica je da upravo ovo sa razrednom nastavom i radimo zbog toga što će se otvarati i potrebe za novih 5 tisuća radnih mjesta, da su indikatori vrlo jasni, nije ono, za svu djecu, ali od 3 do 7 godina je 90% nam je indikator vrlo izazovno i činjenica jest da moramo imati nekakvu drugu strategiju, odnosno u drugom dijelu razmišljati dugoročno jer ćemo inače biti u velikom, velikom problemu.
Poštovana zastupnica Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Činjenica je da u određenim dijelima Hrvatske, evo npr. u mome Zadru se producira i završava jako puno odgajatelja, tamo ima i učitelja, ali odgajatelja posebno. Činjenica je da u nekim drugim dijelovima Hrvatske odgajatelja nema dovoljno. Dakle intencija zakona je upravo ili da se pojača ta migracija zapravo onih koji su zainteresirani za tu vrstu posla ili da upravo uključite učitelje i onda na taj način zapravo podstaknete da steknu određene kvalifikacije za predškolski odgoj. Ono što je primjedba bila, a vi ste to uvrstili u zakon, da se upravo napravi i uredi pravilnikom na koji način i koji status će imati onda ti takvi učitelji u odnosu na odgajatelje. Mislim da je tu taj animozitet.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Da, ponovit ću. Razredna nastava dolazi u obzir samo kada se za određeno radno mjesto ne javi odgajatelj, bez obzira je li govorimo o magistrima ranoga i predškolskog obrazovanja, bez obzira da li govorimo o ... [[Govornik se ne razumije.]] , bez obzira da li govorimo o odgajateljima koji dolazi iz drugih sustava EU gdje je dovoljno čak i srednja stručna sprema, ali imaju nostrifikaciju prema MI sustavu i oni moraju biti ovdje zapošljavani po uvjetima kao stručnjaci, a kažem, ima i takvih primjera gdje srednja stručna sprema naravno, to radi i ima potpuno pravo. Dakle iza svih njih kad niti njih nema, onda dolazi razredna nastava u ovim uvjetima o kojima danas govorimo i mislim da sad pričati o tome da forsiramo nekakav sustav nestručnosti na samo da bismo promovirali razrednjake je u najmanju ruku netočan i nepravedan.
Poštovana zastupnica Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, podržavam ove izmjene i dopune zakone, ali bih vas molila da još jedanput vidite da li je moguće možda preciznije definirati neke članke zakona, kao npr. čl. 24 i čl. 37. Tu se navodi da u skladu s potrebama djece s teškoćama u razvoju može raditi treći odgojitelj ili jedan pomoćnik za djecu s teškoćama u razvoju ili stručni komunikacijski posrednik uz suglasnost osnivača. Mislim da je jako bitno znati da li se radi o predstavničkom tijelu, gradskom odnosno općinskom vijeću ili izvršnom tijelu, načelniku odnosno gradonačelniku. Jednako tako i čl. 37 kaže da se imenuje vršitelja dužnosti, ako se na raspisani natječaj nitko ne prijavi ili nitko od prijavljenih ne bude izabran pa bi tu bilo dobro to preciznije definirati jer imamo puno slučajeva gdje gradsko odnosno općinsko vijeće nema isti sastav i ne pripada istoj političkoj struji kao gradonačelnik, načelnik pa mislim da bi te mogli biti zasuti nakon toga primjedbama, prijedlozima i upitima na ovo ... [[Govornik se ne razumije.]]
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa poštovana zastupnice. Razmotrit ćemo, ovakva formulacija je mislim bila i stavljena prema imputu Ministarstva uprave hoće li to u nekakvoj perspektivi dovoditi do problema ovlasti kako se na pojedinim razinama osnivača one formiraju u smislu izvršnog tijela, dakle da li predstavničkog ili direktno izvršnog ne znam. Vidjet ćemo što u tom smislu je moguće napraviti ako vi smatrate da će na taj način stvari biti čišće i preciznije odnosno donositi manje problema onima koji te odluke donose.
Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovani tajniče, drago mi je što je kolegica upravo … što sam htio skrenuti i ja jer možda će to biti prihvaćeno, to je stvarno veliki problem. I htio bih vam skrenuti pozornost da ne trebate istraživati gdje nema kvalificirane radne snage. Nema ih u ruralnom dijelu Hrvatske i tu trebamo popunjavati. A kako? Evo kolegica je maloprije spomenula možda da se migracije na neki način motivira ljude da se migrira, međutim gledajte treba onda osigurati mjesto i bračnom drugu. Imamo jedan sustav koji trebamo nekako upregnuti da bi to sve skupa funkcioniralo. I nadalje, još jedno pitanje, da li ste možda razmišljali da se osobe koje se mogu zapošljavati i u drugim institucijama kao što su npr. medicinske sestre i logopedi da se plaćaju iz državnog proračuna? To je veliki teret za dječje vrtiće, a mislim da bi to bilo u redu da ljudi koji rade u tom vrtiću imaju istu plaću kao što imaju recimo u domu zdravlja ili nekoj drugoj instituciji.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo poštovani zastupniče. Da, ja sam isto na tragu vašega razmišljanja, bilo bi to dobro ako se dogodi potreba da tamo gdje stručnog kadra nedostaje da mu se onda uz sam posao omogući eventualno i druge mogućnosti koje bi uključivale kompletnu obitelj ili bračnog druga kao što ste rekli. Ok, to je jedan dio koji nadilazi sad moju domenu u okviru ovoga zakona, a opet ovo što ste rekli kao sljedeća mogućnost relaksacije onoga što je vezano uz obveze čelnika u jedinicama lokalne i područne samouprave vidjet ćemo. Mislim da ukoliko dođemo do situacije da predškola bude obvezna dakle ta jedna godina koja bi onda išla eventualno hipotetski na iz središnjeg državnog proračuna bi bila nešto što bi jako omogućilo onda osnivačima da prodišu u tom smislu o kojem vi pričate.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani državni tajniče. Nisam čuo sve replike pa možda neko postavio pitanje, ali ako nije evo ja ću ga postaviti prvi put. U mnogim jedinicama lokalne samouprave postoje privatni vrtići koji su dijelom subvencionirani sredstvima lokalne samouprave. U nekima je ta subvencija jednaka kao i kod vrtića gdje je osnivač lokalna samouprava u drugim odnosno većini lokalnih samouprava je znatno manja. Moram naglasiti da su negdje privatne inicijative spasile lokalnu samoupravu sa otvaranjem svojih vrtića. Postoji či mogućnost da se kroz zakonski okvir prisili na neki način lokalne samouprave da se izjednače cijene ili da se taj dio subvencije da iz države? Uglavnom, ne vidim zašto bi ista usluga bila plaćana na dva različita načina ako je usluga ista, a možda ponekad čak i kvalitetnija.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa. Da, govorio sam u onom dijelu gdje je to moguće, dakle u situaciji kada će kapaciteti biti prisutni i bit će napravljeni, ali fiskalna održivost neće biti moguća i da onda prema mjerilima uredbom vlade se to može plaćati direktno iz državnoga proračuna. Činjenica je i dobro ste rekli ima odličnih primjera gdje je taj spoj javnog i privatnog ustvari u win-win situacijama na neki način spasio neke jedinice lokalne samouprave, a što se tiče obuhvata investicija vezano kroz NPO i stvaranja javnih ustanova koje onda imaju obvezu naravno vođenja cijelog sustava to će se vjerojatno u potencijalnom nekom dijelu privatnog poduzetništva rješavati kroz međusobne ugovore, ali naravno uz onaj dio koji zahtijeva Europska komisija.
Hvala vam lijepo državni tajniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne onda otvaram raspravu o ovoj točci. Hvala. Skrećem pozornost da su se javili praktički svi klubovi i značajan broj pojedinačnih rasprava, predviđam da će to trajati negdje barem šest sati sljedećih pa krenimo što prije onda i prvi će biti Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, a vrijeme će podijeliti poštovani zastupnici Damir Bakić i Ivana Kekin. Najprije poštovani zastupnik Bakić. Izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo na početku samo nekoliko dakle ovih osnovnih koordinata, ja ću ih ponoviti premda ih je državni tajnik rekao. Dakle, prema Nacionalnoj strategiji do 2030. udio djece u dobi od tri godine do školske dobi obuhvaćen predškolskim odgojem i obrazovanje trebalo bi povećati na 97%. U NPOO-u navodi se kao podatak zadnji dostupan nacionalni podatak da je taj postotak trenutno tek nešto veći od 76%, a kao cilj se ističe da bismo do 2027. taj udio željeli podići na 96%. posebno u NPOO-u ističe se kao izazov vidljiva nedostatna uključenost djece iz marginaliziranih skupina poput obitelji slabije socioekonomskog položaja, Roma, djece s teškoćama u razvoju itd. Kao cilj navodi se zato u NPOO-u izjednačavanje mogućnosti za svu djecu i njihovo uključivanje u sustav ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Stoga je NPOO predvidio uložiti u izgradnju i opremanje infrastrukture čak 1,6 milijardi kuna. I zaista nedavno prije šest dana premijer je predstavio natječaj sufinanciran iz NPOO-a u vrijednosti od 1,22 milijarde u okviru istoimenog poziva, dakle izgradnja, dogradnja, rekonstrukcija itd.. To će prema riječima premijera osigurati kapacitet za dodatnih 22,5 tisuće djece u predškolskim ustanovama. Državni tajnik je rekao da je ovaj zakon preduvjet zapravo, jedan od preduvjeta naravno da bismo te ciljeve ostvariti, pa idemo sad vidjeti koliko će ovaj zakon stvarno tome pomoći, što može bolje ili što recimo možda u njemu nedostaje. Ja ću o dvije ili tri stvari koje, koje po našem mišljenju evidentno nedostaju. Dakle, kad se već govori o osiguranju jednakih mogućnosti kako smo zapisali u NPOO-u evo i ovo, nigdje, nigdje u zakonu nema odredbe o predškolskom odgoju i obrazovanju na jezicima nacionalnih manjina. Bilo bi nužno da zakon o tome nešto kaže i na adekvatan način barem, barem osigura neki okvir i neki temelj za to. Nadalje, kad se još uvijek radi o osiguranju jednakih mogućnosti za sve onda bi se u čl. 1. u st. 3. riječ „može“ trebala zamijeniti riječima „dužna je“, a radi se o financiranju prijevoza u drugu JLS u nedostatku vlastitih kapaciteta. Naravno da se može sufinancirati prijevoz djece u drugu JLS, al to nikoga na ništa ne obvezuje. Drugo, želio bih nešto reći što se tiče vjerojatno najkomentiranijeg i bit će najkomentiraniji članak ovog zakona, a to je čl. 7. kojim se otvara mogućnost zapošljavanja u sustavu učitelja razredne nastave naravno uz obavezu dokvalifikacije. Više o tome će govoriti kolegica Kekin, al ja bih istaknuo dvije stvari koje ovdje evidentno nedostaju. Prije svega treba nam preciznija odredba o programima dokvalifikacije i njihovom licenciranju. Drugo, jedna recentna studija pokazala je, imamo je više-manje svi na klupama da, da imamo taj podatak da je, da je gotovo 20% kvalificiranih odgojitelja trenutno radi u ustanovama predškolskog odgoja i obrazovanja na određeno vrijeme. Zato mislimo da zapravo niti jedna ustanova u sustavu ne bi smjela zaposliti nestručnu osobu čak i uz obavezu dokvalifikacije kao što ovaj zakon predviđa dok istovremeno zapošljava kvalificirane odgojitelje na određeno vrijeme. I na kraju kad govorimo o onome čega nema, ono najvažnije, a slično je spomenula i kolegica Mrak-Taritaš. Dakle, odlučili smo idućih 5.g. dograditi kapacitete za 22,5 tisuće djece, uložiti 1,2 milijarde kuna. Dakle i ovdje kao svaki put planiramo uložiti u građevine ne vodeći računa o ljudima, a gdje su ljudi, gdje je 2 tisuće, barem 2 tisuće novih odgojitelja koji nam trebaju da rade s tih 22,5 tisuće nove djece u vrtićima jer ovako kako radimo to nije ni oporavak ni otpornost, odavno je trebalo započeti sa energičnom širokom društvenom akcijom, s poticajima, stipendijama, stimulacijama, sa širokom akcijom propagiranja struke i privlačenje mladih ljudi u profesiji, potpuno je isto kao i u nastavničkim profesijama u deficitarnim zanimanjima, a da krenemo već sutra zakasnili smo, međutim bolje je još uvijek sutra nego prekosutra. Hvala vam lijepa, ostatak vremena će iskoristiti kolegica.
Hvala. Poštovana kolegica Ivana Kekin u ime istog kluba, izvolite.
Hvala vam. Dakle, nadovezat ću se na kolegu Bakića koji je već rekao dakle da ove izmjene i dopune zakona su došle pred nas kako bi navodno stvorile okvir u kojem ćemo doseći taj, te famozne barcelonske ciljeve i doista omogućiti velikoj većini naše djece što jednakiji i što pravedniji start na početku njihovog odgojno obrazovnog puta koji će u većem dijelu svih aspekata odrediti njihove buduće živote. No iako je to proklamirani cilj iz ovoga što smo vidjeli on se nikako ne može ostvariti s ovakvim izmjenama i dopunama. Prvi dio razloga leži u ovome što je rekao kolega Bakić, dakle u tome da se zapravo propušta ponovno baviti ključnim problemom kojeg imamo, a to je manjak kvalificiranog osoblja, dakle time se ove izmjene i dopune bave površno i bave se kratkoročno, bave se prijelazno, dakle rješavaju problem kompenzacijski, doduše one prepoznaju da postoji manjak, ali taj manjak rješavaju prekvalifikacijom učitelja, mislim mi to pozdravljamo i to je bolje nego da imamo sustavno kršenje državnog pedagoškog standarda, ali ostaje dakle pitanje zašto nisu uključene i srodne struke, a ostaje još veće pitanje koje je već spomenuo kolega, a to je zašto se sistemski ne pristupi problemu manjka kadra, ako on postoji i znamo da postoji zašto se ne povećaju upisne kvote, zašto se ne motivira mlade ljude da se upišu na te fakultete, zašto se sustavno krše njihova radnička prava, zašto tako visoki postotak odgojiteljica i odgojitelja radi na određeno, zašto im se konstantno produžuju ugovori na određeno, zašto nije riješeno pitanje pripravništva itd.. Dakle, najvažnija, a ujedno zbog manjka i takvog evidentnog najslabija karika našeg odgojno obrazovnog sustava kvalificirana radna snaga ostaje i dalje sistemski zanemareno pitanje. Drugi i još važniji set razloga zbog čega taj cilj o jednakoj šansi na početku neće biti ostvaren leži u činjenici da ove izmjene i dopune zakona propuštaju ispraviti dosadašnje uzroke nejednakosti nego dapače upravo te dosadašnje nepravednosti oni i dalje perpetuiraju. Krenimo od toga da financiranje vrtića i dalje ostaje na leđima jedinica lokalne uprave i samouprave i dakle imamo jednu jedinu kariku u odgojno obrazovnom sustavu koju financira lokalna uprava i to je vrtić što u praksi znači da će dijete koje je rođeno u bogatoj općini imati mogućnost da upiše 100 različitih programa, jezike, sportske programe, Montessori, sve će biti obilato sufinancirano ili čak u potpunosti u nekim općinama, a dijete u siromašnoj općini će biti sretno ako mu se vrata vrtića ne zatvore jednom kad prestanu doticati sredstva iz EU fondova. Dakle toliko o jednakim mogućnostima. To je prva stvar. Druga stvar propustili ste ponovno propisati jasne i univerzalne kriterije o tome tko ima prednost pri upisu u vrtić. To i dalje ostaje svakom načelniku općine da odredi za sebe, pa jako dobro znamo i čujemo sa terena da ponekad prednost pri upisu u vrtić imaju oni koji poznaju načelnika i koji je načelnik nazvao na telefon. Dakle, tako to ponekad izgleda kada ministarstvo propusti propisati univerzalne kriterije. Opet toliko o jednakim šansama. Osim toga i dalje se propustilo jasno odrediti kako uopće računamo cijenu vrtića nego se i to prepušta ili jedinicama lokalne samouprave ili ravnateljima privatnih vrtića koji to rade, a dodatno ono što je rekao kolega Bakić, dakle zanemarena su djeca nacionalnih manjina i što je vjerojatno najgore zanemarena su djeca sa teškoćama u razvoju. Dakle, mi ćemo podnijeti niz amandmana naravno u nastojanju da sugeriramo barem djelomična poboljšanja. No na žalost držimo da su ove izmjene i dopune propustile izvršiti osnovni zadatak, a to je povećanje jednakosti među našom djecom, nego dapače ovim se izmjenama i dopunama prostor diskriminacije održava i širi. Hvala.
U ime Kluba zastupnika MOST-a sad će govoriti poštovana zastupnica Selak Raspudić, a dijelit će vrijeme sa poštovanim zastupnikom Mirom Buljom. Najprije poštovana zastupnica Selak Raspudić, izvolite.
U traženju stanke postavila sam retoričko pitanje je li naš ministar ikada promijenio dječje pelene? Isto vrijedi i za državnog tajnika i sve one koji su sudjelovali u izradi ovakvog zakonskog prijedloga i kojega sada promoviraju, jer da je netko doista mijenjao dječje pelene onda bi znao da je trenutna situacija u predškolskim odgojnim ustanovama neodrživa. Kako to izgleda? Imate dijete koje je još uvijek u pelenama, izvrši nuždu, vi kao odgajateljica koja pod sobom ima dvadesetoro djece odete do sanitarnog čvora da promijenite tu pelenu, a tko za to vrijeme čuva ostalu djecu? A dobri anđeli. Citirat ću jednu odgajateljicu koja mi je doslovce rekla, svaki dan kad idem kući ja sam sretna što me nitko nije uhitio i što su sva djeca preživjela. E pa to je stvarnost našeg vrtićkog odgajanja djece. A da imamo one koji su upućeniji u sam proces onda vjerujem da nikada ne bi došli sa ovakvim zakonskim izmjenama koje imaju samo jedan cilj zadovoljiti Bruxellske kriterije sa kojima se svi možemo u teoriji složiti, ali u praksi se nećemo složiti oko načina, a način je preko koljena, preko koljena ugrožavajući sigurnost naše djece i prava naših odgajatelja. Jer ono što je ovdje cilj da pojednostavimo je sljedeće potrpati što više djece u što kraćem roku u vrtiće tako da bismo formalno zadovoljili kriterij, a nismo stvorili niti kapacitete, niti osigurali potrebno osoblje a već i danas u ovakvoj situaciji direktno ugrožena sigurnost naše djece. Dozvolite mi da podsjetim na doista cinično objašnjenje predlagatelja zakona koje nas upućuje na to kako će se uspjeti u pothvatu zadovoljavanja ovih kriterija proširivanja obuhvata djece. Kaže sljedeće: „S obzirom na to da se do 2030. predviđa ukupan pad broja djece rane i predškolske dobi za 15% to bi trebalo smanjiti izazov dostizanja sto postotnog upisa. Da prevedem, dakle u Republici Hrvatskoj rješenje je sljedeće. S obzirom da su nam sve politike uključujući i demografsku i visoka razina korupcije toliko negativne da ljudi masovno iseljavaju i da imamo demografski pad eto isto će nam sada biti rješenje za problem neadekvatne vrtićke skrbi jer će biti manje djece. Znači ako HDZ uspješno nastavi sa ovakvom vladom, ovakvim politikama, nedostatkom demografske vizije i korupcijom smanjit će se broj djece pa više nećemo imati ovakve probleme. Doista cinično čak i ako je od HDZ-a! Ukratko osvrnut ću se na dva zakonska akta s obzirom na količinu vremena u pojedinačnoj raspravi nastavit ću sa dodacima. Članak 12. važećeg zakona propisuje zahtjev kvalitete i sigurnosti opreme i namještaja kojima se opremaju dječji vrtići, ali se ne propisuje da oni moraju odgovarati propisanoj kvaliteti. Znate kako se danas nabavlja oprema u dječjim vrtićima? Tako što odgajatelji se moraju ponižavati na način da žicaju, doslovce žicaju roditelje da im udjele sredstva. I sada roditelj, ne zna se kome je gore, roditelju koji nema novaca ili odgajatelju koji je u takvoj situaciji. A na to nadovezano doista nevjerojatno objašnjenje koje sam dobila u ranijoj replici kada sam zahtijevala minimum toga da se uvaži amandman da djeca s teškoćama u razvoju moraju imati komunikacijskog stručnjaka, ne samo mogu. Rečeno mi je slušajte to se neće svidjeti jedinicama lokalne samouprave jer one nemaju novaca i one očekuju da mi to platimo. Odlično! Vi to platite. Ako smatrate da je to toliko bitno da to stavljate u zakon, onda to obvežite a sami to i platite. Jer država koja se ne može pobrinuti za svoje najosjetljivije društvene skupine, ne samo djecu, nego djecu s teškoćama u razvoju nije država, odnosno nije vlast koja rukovodi državom koja zaslužuje našu podršku. Ministri još jednom ću ponoviti koji predlažu zakone kojima je cilj samo formalno zadovoljavanje Bruxellskih kriterija, odnosno vlast koja ne čini sve da zaštiti najranjivije članove društva nije ona vlast i onaj zakon koji ćemo mi podržati. Sigurnost naše djece mora uvijek biti na prvom mjestu, a isto tako preduvjet te sigurnosti su upravo odgajatelji s pripadnim pravima i plaćama koji se za tu istu djecu brinu, a ne kao danas da masovno odlaze iz sustava u trenutku kad su najpotentniji s 10, 15 godina staža jer ne mogu izdržati ovaj pritisak i da Bogu zahvaljuju svaki put kad idu kući što su preživjeli još jedan radni dan. Je li to Hrvatska kakvu zaslužujemo? Možda da netko i od onih koji pišu zakone promijeni koje pelene pa se i založi za drugačije izmjene zakona.
Nastavit će u ime istog kluba poštovani zastupnik Bulj.
Državni tajniče sa suradnicima, ključna tema demografska poglavito u nerazvijenim područjima je mogućnost jedinica lokalne samouprave zato ovo i je u biti ono o čemu tribamo raspravljati kod donošenja ovoga zakona jer bez zaključaka ako samo zakon donosimo kao mrtvo slovo na papiru da bi premostili određene stvari onda taj zakon nema smisao. U ovome zakonu mora biti cilj koji je zadan i gdje je Hrvatska bila 2000. godine u Barceloni Vijeće Europe je donilo da sva djeca 90% djece do 2020. godine imaju osigurane dječje vrtiće. I onda su razvijenije države su financirale nerazvijena svoja područja kao što mi imamo Liku, Gorski kotar, Zagoru, Slavoniju ne znam Zagorje su financirali država da bi opstali ljudi na tome području. Jel danas malo tko može opstati kao mlad čovjek, mlada obitelj na području gdje nema osiguran dječji vrtić. Međutim, 40% jedinca lokalne samouprave u RH nema mogućnosti osigurati i za jedno dite financijski kapacitet dječji vrtić. I mi smo na taj način grobari sami sebi jer spaljivamo zemlju. Što će biti u Lici, što će biti u Dalmatinskoj zagori. Ja mogu kao gradonačelnik kazati ono što sam dočekao, a vjerojatno tako i moji kolege drugi gradonačelnici pa mogu reći taj problem. Kad sam došao bilo je 180 dice neupisane nisam mogao upisati to je znači prošle godine već su prošli upisi. Šta sam počeo, sad se gradi jedan vrtić, zahvaljujem se crkvi koja se gradi, grad sufinancira jedan dio crkve i tu će biti dječji vrtić u Brnezama. Odmah sam napravio projekt jer nije bilo projekata za dječji vrtić koji ćemo kandidirati za EU fondove, za plan oporavka, treći dječji vrtić također na drugom području. Međutim, što je problem? Problem je u tome što se mi svi gradonačelnici ja se trudim evo da se financira podigao sam sufinanciranje roditeljima sa 950 kuna na 1.450 kuna, svako drugo dijete je besplatno u dječjem vrtiću u Sinju. Međutim, gdje je tu država? Ja mogu dati i za škole gdje je županija proziva i dajem za škole koje županija osnivač zato što nije briga. Gdje je ta među razina? Tako i za zdravstvo. Međutim, dječji vrtići su osnova svega. Ja moram pohvaliti tu te tete, podigao sam i njima plaća naravno … [[Govornik se ne razumije.]] sa financijskim kapacitetima koje imamo. Međutim, mi u Dalmatinskoj zagori, Lici, Gorskom kotaru, zaleđu dalmatinskom cijelom, mi jednostavno imamo problem financijskih kapaciteta. I najvećim dio tih općina nema mogućnost plaćati tete. Zato vi morate preuzeti, zašto bi u jednome gradu teta imala plaću 4.000 kuna, a u drugome 10.000 kuna i onda je sustav nepravedan. Onda kaže morate imati do 600 dice jednu ustanovu. Međutim, negdje može biti 2.000 to je manji problem, veći je problem ako tete imaju 20 i nešto dice više u jasličkoj dobi ili ne znam, to je veći problem. I mislim i smatram i znam, sad evo i gradonačelnik koji ima praksu da je dječji vrtić osnovni osigurat dječji vrtić roditeljima koji rade i koji žele raditi osnovna demografska mjera. I država se mora uključiti i zbog Ustava koji ih poziva na jednakost i pozivam i pravobraniteljicu za djecu da se tu očituje i da te djelatnice tj. naše tete imaju iste plaće, al tu ne može bez države jednostavno nemoguće jel jedinica ovo u dobroj namjeri govorim, jel će nam odseliti sve jer niti jedan roditelj neće ostati u jedinici lokalne samouprave gdje mu nije osiguran dječji vrtić. I zato država mora preuzeti, mora preuzeti dio obaveza poglavito zbog ravnomjernoga ovaj razvoja, a i zbog ostanka ljudi poglavito [[Upadica: Hvala.]] na ugroženim nerazvijenim područjima.
U ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata sad će govoriti poštovana zastupnica Romana Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Hrvatska je na samome dnu u broju pokrivenosti djece predškolskim odgojem u odnosu na druge zemlje EU koja nam je nametnula obvezu da do 2022. godine uključimo 95% djece predškolske dobi u vrtiće. Prema zadnjim statističkim podacima udio trogodišnjaka obuhvaćenim predškolskim odgojem u EU Hrvatska ima 56% dok je na prvome mjestu Francuska sa 99,50%. Prema podacima Ministarstva znanosti i obrazovanja i sporta trenutno u Hrvatskoj u 76 općina i gradova uopće nema organiziranoga vrtićkoga smještaja djece. Zbog nedostatnih i prebukiranih vrtića svake godine na listama čekanja ostane čak 5.000 djece predškolske dobi. Vlada je nedavno predstavila natječaj za izgradnju i opremanje vrtića sufinanciran iz Nacionalnog plana oporavka i otpornosti vrijedan 1,22 milijarde kuna kojem je cilj otvoriti novih 22.500 mjesta. A danas imamo Zakon o predškolskom odgoju i obrazovanju koji ne prati najavljenu vladinu mjeru. Nerealan je, ako smo svjesni da s početkom jeseni dolazi nova generacija vrtićanaca odnosno jasličara. Koliko će se do jeseni vrtića sagraditi ili sanirati, opremiti? Kao najčešći uzrok neostvarivanja prava na upis u vrtić navodi se nezaposlenost roditelja i pri tom se zaboravlja da je vrtić odgojno obrazovna ustanova kojoj je cilj kognitivni i psihosocijalni razvoj djeteta. Ovim se diskriminiraju u djeca i roditelji te se promovira društvena nejednakost čime se krši Konvencija o pravu djeteta koja zagovara najbolji interes djeteta. Najbolji interes djeteta obuhvaća i dostupnost predškolskog odgoja i obrazovanja i ona bi trebala biti jedna od stupova kvalitetne pronatalitetne politike. Znate li koliko je djece sada u skupinama, znate li da s njima u smjeni radi samo jedan odgojitelj? Vrtići nisu servis za čuvanje djece dok su roditelji na poslu nego su mjesta koja potiču zdrav psihosocijalni rast i razvoj djeteta u kojima se djeca socijaliziraju, obrazuju i odgajaju. A da budemo sigurni da će se to sve i provoditi imamo državni pedagoški standard koji je krovni dokument koji djeci osigurava ostvarivanje njihovih prava, a zaposlenicima u sustavu predškolskog odgoja kao i roditeljima služi kao alat za obranu istih, pa su vladajući došli na ideju ukidanja DPS-a i uvođenja pravilnika od strane samog ministra s kojim bi određivao broj djece u odgojno obrazovnim skupinama, kao i potrebna kvadratura i broj zaposlenih, ali su uz pritisak struke i roditelja ipak odustali. Državni pedagoški standard točno propisuje koliko djece smije biti u skupini, koliko odgajatelja mora biti uz djecu, koliko velike moraju biti sobe u kojima djeca borave, kakvo mora biti dvorište i čitav niz odredbi kojima je djeci zajamčen siguran boravak u vrtićima, a i on se ne poštuje i to treba osvijestiti. Cijena vrtića za roditelje ovisi o mogućnostima lokalnih proračuna, te svaka jedinica posebno donosi odluka o tome kolikim će iznosom sufinancirati punu cijenu vrtića koja se kreću od 1.400 do 3.300 kuna, a koliko će participirati roditelji. Također imamo deficitarne i potplaćene odgojitelje koji se i jedini ne financiraju iz državnoga proračuna već ovise o dobroj volji JLS. Nedostatak stručnog kadra problem je već 20.g., a nitko se ne pita zašto nam nedostaje ljudi, zašto ljudi nisu u struci, zašto naši odgojitelji rade u turizmu ili idu u druga zvanja i zanimanja, zašto djeca sa teškoćama u razvoju ili darovita djeca često nemaju nekoga na raspolaganju koji će im pomoći da se integriraju u skupinu i ostvare svoj potencijal. Godinama naši odgojitelji rade na kratkim ugovorima što je potpuno suprotno Zakonu o radu, čak rade za istog poslodavca na istim poslovima jer postoji čudno tumačenje zakona i nema sudske prakse vezano za to. Tako su naši odgojitelji stalno u prekarnome radu, nemaju sigurnost zapošljavanja i nikad ne znaju koliku će plaću ovaj mjesec dobiti. To odbija ljude i zbog toga ne žele raditi ovaj posao, a i kada vidimo u kakvim uvjetima moraju raditi ne čudi činjenica da skoro nitko ni ne želi raditi u ustanovi. Novo zakonsko rješenje niti u jednoj od pet dimenzija kvalitete, pristupu osoblju, kurikulumu, praćenju i vrednovanju, te upravljanju i financiranju nije donijelo bolja rješenja od postojećih. Mnoge od predloženih izmjena čak su i lošije u odnosu na aktualne propise, narušavaju postojeću kvalitetu, nisu usmjerene na dobrobit djece, a posredno i dugoročno ni dobrobit društva u cjelini. Uvođenje izmjena bio bi korak nazad u odnosu na postojeće stanje. Što konkretno izmjena donosi? Broj upisane djece u skupini neće bit propisan niti određen tako da možemo očekivati povećan broj djece u skupinama i to iznad danas postojećeg ograničenja. Trenutno u svakoj jasličkoj i vrtićkoj skupini po smjeni radi jedan odgojitelj na 25 do 30-oro djece čime je već narušena kvaliteta predškolskog odgoja i obrazovanja. Uvođenje promjena znači da će još više mališana boraviti u sobi od 30 kvadrata, o njima će brinuti manji broj odgojitelja nego što je potrebno, a zapošljavat će se i nestručni kadar koji je jeftiniji. Napominjemo, manjak odgojitelja moguće je nadoknaditi omogućavanjem stjecanja kvalifikacije za zvanje odgojitelja svim srodnim zanimanjima, no to nikako, nikako ne može biti ograničeno samo na učitelje po posebnom programu za koji u ovom trenutku nije jasno kako će izgledati i što točno podrazumijeva. S obzirom na manjak odgojitelja na tržištu rada suglasni smo sa privremenim zapošljavanjem srodnih zanimanja na mjesto odgojitelja kao nestručna zamjena u slučaju da se na natječaj ne jave odgojitelji, ali isključivo u ograničenom vremenskom periodu do 2.g.. Isto tako kako postoji veliki nedostatak mjesta u vrtićima, a sredstva za osnivanje predškolskih ustanova su ograničena i nedostatna, te se pojavljuje potreba za razvojem djelatnosti dadilje kao nadogradnje sustava skrbi o djeci stvaranjem zakonodavnog okvira za djelatnost dadilje stvoren je temelj za sigurno i standardizirano obavljanje ove djelatnosti. Ovim putem bi se omogućilo samozapošljavanje jednog dijela nezaposlenih osoba. Djeca s teškoćama u razvoju još jednom su zaboravljena i nisu stavljena u kategoriju može nego umjesto mora, a darovita djeca nisu čak ni spomenuta. Ovo je jedna od najvećih diskriminatornih odredbi koje sadrži ovaj zakon. Ono na čemu inzistiramo je da sukladno potrebama djece s teškoćama u razvoju, pomoćnici i komunikacijski posrednici moraju zaposliti se u dječjem vrtiću. Da, trenutno je kao što sam i rekla u svakoj jasličkoj i vrtićkoj skupini u smjeni po jedan odgojitelj na 25 do 30-oro djece. Postoji potreba dodatnog zapošljavanja samih odgojitelja, minimalno po 3 odgojiteljice u svakoj skupini. Također smanjiti broj djece u grupama na maksimum 15-oro djece u skupini, tada će svako dijete dobiti adekvatnu naobrazbu tijekom pohađanja predškolskog odgoja, nezaposleni roditelji će ostvariti radni odnos i potaknut će se tako buduće studente u upisivanju predškolskoga odgoja jer će ih posao nakon završetka studija čekati u jednoj od ustanova predškolskog odgoja. RH koja je kao potpisnica obvezna to ispoštovat do 2022.g. nije stvorila preduvjete za ispunjenje te obveze. Na nedostatak kapaciteta odgojitelja i financijskih sredstava reagirala je donošenjem prijedloga zakona koji će sniziti već ionako upitnu kvalitetu sustava ranog i predškolskog obrazovanja. Kvaliteta ovog sustava nužna je za dobar početak optimalnog razvoja svakog djeteta. Koje su zapravo kratkoročne mjere na koje Klub Socijaldemokrata inzistira? Otvoriti veći broj vrtića, osigurati nesmetani rad predškolskih ustanova tijekom ljetnih praznika, obveza uključenja djece sa teškoćama u razvoju, osigurati da u svakom vrtiću postoji skupina koja prima djecu čiji roditelji rade u smjenama, rad vrtića subotom i nedjeljom gdje postoji potreba, omogućiti upis djece u predškolske programe tijekom cijele godine, mogućnost da nezaposleni roditelji mogu povremeno ostaviti dijete u vrtiću, najviša cijena programa ne bi smjela prelaziti 10% neto prosječne plaće, zaposliti radne terapeute, JLS trebaju se uključiti u sufinanciranje programa privatnih i alternativnih vrtića. Dugoročna mjera na kojoj Klub Socijaldemokrati inzistiraju je osigurati jamstvo da svakom djetetu s navršenih godinu dana života je mjesto u predškolskom odgoju. Ovakav konačni prijedlog zakona ne mijenja radne uvjete, ne zaustavlja diskriminaciju djece, odgojitelja, roditelja, ne pruža jednakost djece sa teškoćama u razvoju, darovita djeca nisu ni spomenuta, prednosti upisa piše se svašta, o izmjenama financiranja je kaos, a o nedostatku stručnog kadra nestručni i jeftini kadar. S obzirom da se od prvog do zadnjeg članka ne postiže cilj koji bi ovaj zakon trebao i predstavljati, a to jednako dostupan, kvalitetan i siguran vrtić za svu djecu pod jednakim uvjetima što i dokazuje niz podnesenih amandmana od oporbenih klubova zakon treba iznova pisati i stoga Klub Socijaldemokrati će podnijeti zaključak za treće čitanje.
U ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista sad će govoriti poštovani zastupnik Darko Klasić. Izvolite.
Predsjedniče, potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima i poštovane kolegice i kolege, nažalost za veliki broj djece i njihovih roditelja u Hrvatskoj mjesto u vrtiću je mislena imenica, a mnogobrojna područja uopće nemaju ni vrtića ni jaslice. Ako ih ima kronični je nedostatak prostora. Uključenost djece u program ranog i predškolskog odgoja kreće se od 0 do 70% dok je nacionalni prosjek otprilike 55%. Hrvatska je u prioritetima i planovima odlučila do 2030. godine uključiti 95% djece u program ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. U EU nasuprot tome je u prosjeku 93% djece u dobi do 4 godine do početka dobi obaveznog obrazovanja upisano je u predškolski odgoj, a dok je situacija znatno drugačija u pogledu mlađe djece. U EU nećete vjerovati samo je 30% djece mlađe od 3 godine pohađa rani predškolski odgoj. Tako da i oni imaju očigledno velikih problema. Pristup i kvaliteta dva su glavna pitanja ovog programa s kojim se trenutačno suočavaju donositelji politike i u europskim zemljama. Omogućavanje pristupa svima bez osiguranja kvalitete možda ne bi donijelo željenu dobrobit djeci. Isto tako pružanje visokokvalitetnog ranog predškolskog odgoja bez osiguranja dostatnih kapaciteta isto tako nije prihvatljivo. Zato je to bio i još uvijek jest jedan od glavnih prioriteta politike u velikom broju i europskih zemalja. Različita gledišta u europskim zemljama na pristup i kvalitetu odražavaju u se u cjelokupnom uređenju sustava ranog predškolskog odgoja i obrazovanja. Ako sustav hoćemo unaprijediti i poboljšati činjenica je da se država mora uključiti u taj dio obrazovanja jer su velike razlike u proračunskim mogućnostima jedinica lokalne samouprave koji istodobno imaju autonomiju u pogledu donošenja odluke o tome kolika će sredstva uložiti u rani predškolski odgoj. Osim infrastrukture za koju je Vlada RH osigurala iznos od 1,6 milijardi kuna iz Nacionalnog plana oporavka na koji se sve jedinice lokalne samouprave mogu prijaviti, mislim da je od 1. svibnja otvoren natječaj, time je planirano povećanje kapaciteta predškolskih ustanova skoro za 22.500 mjesta, ali nužna je ovdje i izmjena zakonskog okvira. Zakonom se među ostalom predlaže uspostavljenje nacionalne mreže dječjih vrtića kako bi se poboljšalo planiranje potrebe izgradnje i dogradnje predškolske ustanove s ciljem smanjenja razlike u razvijenosti i time se omogućilo veći prihod djece u program ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja te što je onaj možda najbitnije, a često se ovdje zanemaruje, čuli smo uređuje se i mogućnost osiguranja sredstava za fiksalnu održivost dječjih vrtića čijim osnivač jedinice lokalne i područne samouprave i to na temelju mjerila kriterija razvijenosti. Taj, tu uredbu još treba donesti Vlada RH ali u svakom slučaju to pozdravljamo. Također je pohvalno da je Ministarstvo znanosti i obrazovanja prilikom izmjene Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju poslušalo i struku i odustalo od ideje da se broj djece u odgojno obrazovnim skupinama više ne propisuje državnim pedagoškim standardom. Iako mislim da nije dobro što je prihvaćen prijedlog kojim se omogućuje zapošljavanje učitelja primarnog obrazovanja na radno mjesto odgojitelja i smatram da je riječ o nespretnom i nedovoljno kvalitetnom rješenju u svrhu nadomještanja nedostatka stručnih kadrova. Nije tajna da su danas veliki problem brojnih vrtića osim nedostatka prostora i loši uvjeti u kojima osobito u zagrebačkim vrtićima jedan odgajatelj radi samo u smjeni sa 20 i više djece. A pružati podršku za dvadeset dvogodišnjaka pri obavljanju svakodnevnih aktivnosti je vrlo opasno. Znamo i sami kad ne možemo doma sa 2 djece izaći na kraj, a gdje sa njih 20. Nedvojbeno je zbog nedostatka stručnog osoblja to veliki problem, a prijedlog zakona taj problem rješava omogućavanjem brze prekvalifikacije u svrhu stjecanja zvanja odgojitelja isključivo učiteljima primarnog obrazovanja. Činjenica je da odgojitelja nedostaje ali predložena rješenja ne čine mi se i najsretnijim iako je smišljena u najboljoj namjeri. Ako je to baš nužno treba učitelje također omogućiti rad na radno mjesto odgajatelja kao nestručno zamjene dok zvanje odgajatelja treba stjecati pod istim uvjetima koje vrijedi za odgajatelje predškolske djece. Također smatram da mogućnost da ravnatelji dječjih vrtića bude osoba sa završenom višom tj. dvogodišnjom školom nije dobro rješenje s obzirom na to da svi članovi stručnog tima imaju završeno visoko obrazovanje. Zašto ravnateljima nije uvjetovano da u tijeku mandata završe još dodatno obrazovanje kako bi stekli visok stupanj obrazovanja. Znamo i sami da često kod nas u obrazovnom sustavu netko kad dođe na mjesto ravnatelja uglavnom to obuhvaća funkciju koja traje do kraja života. Tako i barem većina njih to smatra. Problem predškolskog programa koji je obavezan za svu djecu godinu prije polaska u školu ne provodi se s obzirom na to da roditelji djecu ne upisuju pa ostaje pitanje na koji način će se roditelji potaknuti na ispunjavanje obaveza upisa djece odnosno tko će i kako kontrolirati ispunjavanje tih obaveza. Obavijest o upisima postoje svake godine, ali ih roditelji zanemaruju jer smatraju da njihovo dijete nije spremno za školu pa će dobiti odgodu ili ne znaju da je program obavezan i da dijete moraju upisati. Osvrnuo bi još i na nešto što nije povezano sa zakonom, a kako ja dolazim iz Zagreba vezano je sa predškolskim odgojem i obrazovanje u Gradu Zagrebu, o tome sam čak i u replici ministru, državnom tajniku naveo, a tiče se prijedloga zagrebačke gradske uprave o prenamjeni mjesnih odbora zbog manjka kapaciteta u dječjim vrtićima. Doista ne razumijem od kud ideja da se potpuno neadekvatni objekti prenamijene za boravaka male djece. U velikom broju tih objekata ne postoje adekvatni uvjeti koji se odnose na grijanje, sanitarne čvorove i toplu vodu. Nepoznato je i koliko će u konačnici koštati prenamjena tih prostora s obzirom na to da se moraju uskladiti sa mjerilima DPS-a pogotovo sada kada znamo da je u NPOO su predviđena mogućnost participiranja iz tih sredstava za izgradnju novih vrtića. Mjesni odbori su prostorije koje služe građanima za razna događanja i jednostavno ne mogu shvatiti kako se netko pored svih ostalih mogućih praznih gradskih prostora uopće sjetio takve bedastoće. Zaključno, smatram da se ovim izmjenama zakona uz određene nedostatke ipak znatno poboljšava standard predškolskog odgoja te se omogućuje poboljšanje uvjeta u dječjim vrtićima kako prostornih tako i kadrovskih. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika IDS-a sad će govoriti poštovana zastupnica Katarina Nemet. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče sabora, državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Danas je pred nama zakon koji je izazvao golemo zanimanje struke, javnosti, čak i znanstvenika jer se radi o zakonu koji je jako bitan za djecu i njihovo obrazovanje. Osim zanimanja zakona, a posebno u prvom čitanju te tijekom javnog savjetovanja izazvao je zaista ogromno negodovanje i zabrinutost svih aktera. Ujedinili su se brojni sindikati, udruge, odgajatelji, roditelji, znanost pisale su se peticije, skupljali potpisi, najavljivao prosvjed, a sve kako bi se ukazalo na manjkavosti, ali i na štetne posljedice donošenja zakona. Ono što je predstavljalo najveću zabrinutost bila je mogućnost stavljanja izvan snage državnog pedagoškog standarda o minimalnom broju djece po skupini što bi za posljedicu imalo povećanje broja djece po skupinama, a što je očekivano izazvalo brojne oštre reakcije. Državni pedagoški standard vrlo je bitan jer definira zakonske uvjete od onih prostornih, tehničkih, kadrovskih, brojčanih koji moraju biti osigurani da bi djeca kvalitetno prolazila kroz sve odgojno obrazovane procese u vrtiću, a koji uz naravno odgovarajuće i primjerene kompetencije odgajatelja utječu na razvoj svakog djeteta. Treba naglasiti da je vrtićka dob ključna za otkrivanje djetetovih potreba, ali i potencijala stoga bi svaki propust nažalost itekako se mogao negativno odraziti na odgoj, ali i odrastanja djece. Ono što svakako moram reći naravno ovisi od županije do županije, negdje je stanje bolje, negdje lošije, ali općenito uvjeti rada većini predškolskih ustanova već su duže vrijeme alarmantni. Uskoro kreću upisi u vrtiće i jaslice za 2022. i '23.g. što većina roditelja predstavlja izuzetan stres jer ne znaju hoće li uopće dobiti mjesto za svoje dijete odnosno djecu iako udovoljavaju svojim uvjetima. To je zato što nažalost u većini vrtića kapaciteti su popunjeni, a odgajatelji preopterećeni. Ono to je jako tužno za svako dijete je to da vrtić nikako ne bi smio postati čuvalište već bi to trebala biti odgojno obrazovna ustanova što znači da bi se odgajatelji morali moći posvetiti svakom djetetu na odgovarajući način u skladu s njegovim potrebama. Ne smijemo zaboraviti da je prošle godine samo u četiri najveća hrvatska grada Zagrebu, Splitu, Osijeku i Rijeci ostalo neupisano više tisuća djece. Jednostavno nema mjesta ni u gradskim ni u privatnim vrtićima, unatoč tome što su grupe popunjene i više nego bi trebale biti. Situacija jest neodrživa kako za roditelje, kako za odgajatelje, kako za sigurnost djece, ali rješenje nikako nije još dodatno popunjavanje i onako pretrpane grupe. Mi moramo pod hitno raditi na unapređivanju kvalitete odgojno obrazovnog rada u vrtićima upravo radi dobrobiti, ali i sigurnosti naše djece i to nisu floskule, to je nešto što je nužno i što je potrebno čim prije jer činjenice od koje se ne može pobjeći jest to da vrtića kronično nedostaje i da su odgojne skupine pretrpane. Ono što također struka vidi kao problem ovog zakonskog rješenja jest mogućnost zapošljavanja učitelja primarnog obrazovanja na radno mjesto odgajatelja kako bi se tako nadomjestio nedostatak stručnog kadra, no ovo stvarno je ad hoc rješenje jer iako je činjenica da odgajatelja nedostaje velika je razlika između ova dva radna mjesta, između ova dva studija zato što odgajatelji nakon studija moraju 12 mjeseci biti pripravnici, položiti stručni ispit dok bi učitelj uz brzu prekvalifikaciju stekao zvanje odgajatelja. Konačnim prijedlogom zakona ipak su se specificirali i postrožili uvjeti za prekvalifikaciju odnosno dokvalifikaciju kao i za rad takve osobe jer ipak ne može odmah raditi samostalno, već može raditi samo uz još jednog ovlaštenog odgajatelja, ali struka i dalje nije zadovoljna ovakvim zakonskim rješenjem jer realno ovo je brzinsko rješenje, ali glavni problem se i dalje dublje gura pod tepih. Struka također ističe kako je odnos zakonskog prijedloga prema djeci s teškoćama u razvoju upitan jer i dalje ostaje određena samo mogućnost da se djetetu kojem je to potrebno osigura pomoćnik odnosno komunikacijski posrednik. No u čl. 24.a st. 3. nisu specificirane kompetencije koje mora imati ta osoba već je samo naveden stupanj obrazovanja, a ne navodi se ni radni status kako ni konkretne zadaće tih osoba. Sve u svemu znamo za dugogodišnji problem predškolskih ustanova, no neko konkretno rješenje se ne nalazi. Naravno treba jasno istaknuti da nije u svim dijelovima Hrvatske ista situacija. No ondje gdje ima problema treba konačno naći konkretna i dugoročna rješenja. Mislim da je svima u interesu da naša djeca dobiju adekvatno predškolsku skrb i odgoj. Naglasak je prvenstveno na tome da dobiju, a nakon toga da zaista bude kvalitetno i temeljito. Također tu se treba pomoći i odgajateljima koji zaista imaju jako puno zahtjevnog posla. Činjenica je da nam što hitnije trebaju novi vrtići kako roditelji ne bi trebali tražiti neke alternative i to najčešće vrlo skupe. Pohvalna je činjenica da se zakonodavac brine o pitanju smještaja djece u vrtić ili školsku ustanovu u kojoj se izvodi radi i predškolski odgoj za obrazovanje, osobito u ruralnim područjima, ali ostaje otvoreno pitanje financiranja tih obveza koje bi po prijedlogu ovog zakona trebale biti u ingerenciji ili na teret jedinica lokalne samouprave. Ovdje smatram bitni naglasiti kako država mora iznaći sredstva u ovom proračunu kako bi zajedno sa jedinicama lokalnih samouprava provela ovaj zakon. Apeliram na ministra da posluša argumente struke i da iznađe način kako na kraju cijele ove priče isključivo radi ispunjavanja ciljeva koje moramo dostići po Barcelonskom sporazumu ne ispaštaju djeca jer bi to za sve nas roditelje, građane, donositelje zakona bilo nedopustivo. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govorit će poštovani zastupnik Marijan Pavliček. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče, evo prvo bih se osvrnuo na izjave kolegice Orešković koja se začudila mojoj tezi iza koje i dalje stojim da svi oni koji su podržali ukidanje mjere „majke odgajateljice“ promoviraju politiku smrti. Rak rana hrvatskog društva je demografija i oni koji to ne shvaćaju žive u nekom paralelnom svijetu. Za razliku od kolegice Orešković ja sam bio godinama u izvršnoj vlasti i donosio niz mjera koje su vrlo bitne za demografsku obnovu društva upravo za obitelji sa 3 i više djece. I upravo sam ja jedini ovdje u Hrvatskom saboru dao prijedlog da se mjera „majke odgajateljice“ uvede na razini cijele države jer bi ona posebice došla do izražaja u pasivnijim krajevima gdje inače žene imaju drastično niže plaće od ostatka RH. Upravo u tim krajevima je demografski najlošija slika, od istočne Slavonije, Baranje, Srijema, Dalmatinske zagore, Banovine, Like. Nažalost vladajući su to odbili. Ti isti vladajući koji u Gradu Zagrebu optužuju gradonačelnika Tomaševića što je ukinio tu mjeru. Tako da cinizmu i farizejstvu nikad kraja. No, vratimo se mi samom zakonu. Najgore što se može dogoditi za jedan zakon kad vam struka taj zakon osporava. To se upravo događa sa ovim konačnim prijedlogom zakona. Pa tako među ostalim brojni stručnjaci smatraju da ovaj zakon mora ići na doradu kao što je Sekcija predškolskih pedagoga Grada Zagreba i pridruženih članica koja obuhvaća Grad Zagreb i više od 10 hrvatskih županija, Hrvatska psihološka komora, Sekcija za razvojnu psihologiju rane i predškolske dobi Hrvatskog psihološkog društva, Sekcija predškolskih logopeda Hrvatskog logopedskog društva, Sekcija edukacijskih rehabilitatora predškolskog odgoja, Hrvatska komora medicinskih sestara. Među potpisnicima koji također smatraju da je ovaj zakon dva koraka unazad su i prof. Rica, dr.sc. Jasna Krstović, prof.dr.sc. Maja Ljubetić, prof.dr.sc. Vesnica Milinarević, prof.dr.sc. Edita Slunjski, izvanredni prof. Goran Kujundžić, izvanredna prof. Rozana Petani, izvanredna prof. Esmeralda Sunko, doc.dr.sc. Daniela Blanoša Trošelj, doc.dr.sc. Tiana Borovac, doc.dr.sc. Branimir Mendeš, doc.dr.sc. Ksenija Romstein, doc.dr.sc. Ida Somoljani Tokić, doc.dr.sc. Ivana Visković, doc.dr.sc. Adrijana Višnjević Jeftić, dr.sc. Toni Maglica, dr.sc. Višnja Vekić Kljaić i niz drugih. I to samo pokazuje da ljudi koji imaju iskustava u radu sa djecom predškolske dobi uistinu imaju pravo reći ukoliko nešto u zakonu nije dobro i ukoliko nešto treba mijenjati. Naime, ovim zakonom koji ima niz manjkavosti resorni ministar ima ogromne ovlasti te on donosi pravilnik kojim će se utvrditi broj djece u odgojno obrazovnim skupinama. Dolazi do rušenja državnog pedagoškog standarda koji je izglasan upravo ovdje u Hrvatskom saboru. Osim toga omogućava se učiteljima primarne nastave ili razredne nastave da zbog manjka odgajatelja mogu raditi u vrtićima uz obveznu prekvalifikaciju i na taj način se omalovažava upravo odgajateljska struka koja je kako i državni tajnik kaže jedna od najškolovanijih u EU. Pa se postavlja pitanje zar nije diskriminirajuće dozvoliti jednoj struci srodnog zanimanja prekvalifikaciju zbog navodno nedostatka odgajatelja, a istovremeno ne ponuditi reciprocitet odnosno omogućiti odgajateljima da isto tako mogu predavati u osnovnim školama razrednu nastavu uz mogućnost prekvalifikacije. Ne može izlika biti nedostatak odgajatelja na tržištu. Mi imamo godina nedostatak liječnika ali nisam čuo ni iz jednog ministarstva da nude mogućnost prekvalifikacije veterinarima, stomatolozima da postaju liječnici opće struke ili specijalisti jer ih nemamo dovoljno na tržištu. Isto tako treba si postaviti pitanje zašto dolazi do odljeva odgajatelja iz struke. Naime, nažalost informacije koje imamo pokazuju nam zabrinjavajuću činjenicu kako mnogi odgajatelji rade na zamjenama uz kratke ugovore o radu, a neki čak i po 10 i više godine na ugovore na određeno što nije u skladu sa Zakonom o radu. Upravo ta neizvjesnost ponukala je mnoge odgajatelje na druga radna mjesta pa i na odlazak iz države. No, tu nije kraj i pripravnici znaju skupljati kratkim zamjenama svoj pripravnički staž mjesec po mjesec kako bi sakupili potrebnih 12 mjeseci i stekli pravo na polaganje stručnog ispita. Pitamo se ako je država propisala obvezu pripravničkog staža onda mora naći i način kako isti osigurati. Ovakvim pristupom teško ćemo privući, a kamoli zadržati stručan kadar u predškolskim ustanovama. A da ne pričamo o neujednačenim ekonomskim cijenama vrtića jer su oni većinom u vlasništvu JLS, pa u startu roditelj odnosno djeca nemaju iste početne pozicije jer ovise jesu li rođeni odnosno je li žive u nekoj bogatijoj općini koja će financirati u 100%-tnom iznosu vrtiće kao što imaju neki gradovi i općine ili žele pak u siromašnijoj općini ili gradu gdje su roditelji primorani po djetetu plaćati po tisuću i više kuna. To samo pokazuje da nažalost ovaj zakon treba ić na doradu i ja se ipak nadam da će se uvažiti mišljenje struke i da će se uvažiti i predloženi amandmani kako bi ipak kvaliteta koju danas imamo u vrtićima ostala na toj razini, a ne da padne dvije ljestvice ispod. Hvala lijepo.
U ime Kluba Hrvatskih, u ime Kluba SDP-a sad će govoriti poštovana zastupnica i potpredsjednica sabora Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovana načelnice. U ime Kluba SDP-a želim reći par riječi o ovom konačnom prijedlogu Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju za koji mi je prvo žao što mu se nije izmijenio naziv jer mi trebamo govoriti o ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju, a ne samo o predškolskom odgoju i obrazovanu, to je prvo. Drugo, hvalevrijedna je inicijativa i težnja ovoga zakona da RH sukladno europskim trendovima se obveže da do 2030.g. poveća obuhvat djece u vrtićima od četvrte godine do polaska u školu na 97% obuhvata i tu nema ništa sporno. Nije sporno ni to što vlada planira otvoriti 20 tisuća novih vrtićkih mjesta kroz NPOO na način da se grade nove zgrade. Međutim mi u novim zgradama nismo oskudijevali ni prethodnih nekoliko godina kad su nam bili na raspolaganju fondovi EU. Međutim naš ključni problem je da ne gledamo dugoročno, ne gledamo vizionarski i ne gledamo što ćemo s tim zgradama kada iste osiguramo na način hoćemo li uspjeti postići ono što nam svima treba biti ključni cilj, a to je zapravo ostvarivanje odnosno omogućavanje ključnog prava svakom djetetu na pristupačan i kvalitetan rani i predškolski odgoj i obrazovanje. Da bismo u tom cilju uspjeli mi moramo osigurati znači nekoliko preduvjeta, a to je dostupnost, cjenovna pristupačnost i kvaliteta ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Dva su ključna problema s kojim se suočavaju već sada jedinice lokalne uprave i samouprave. Jedan je taj da to kada imate puno novca u proračunu ne jamči da će JLS i njegovom čelniku obrazovanje, a posebno ovaj primarni dio obrazovanja biti prioritet. To vidimo po Gradu Zagrebu. Godinama se imalo novca, imao se ogroman proračun, međutim bivši pokoji gradonačelnik nije činio apsolutno ništa da bi gradio i osiguravao nova vrtićka mjesta. Zato danas i jesmo u situaciji da govorimo o jednoj mjeri koja je trebala zapravo smanjiti pritisak na vrtiće koji se nisu gradili na način da se djeci brani odlazak u vrtiće, a da se ženama brani odlazak na tržište rada. To je put kojim ne smijemo ići jer je u više navrata dokazano istraživanjima zašto je iznimno važno da svako dijete prije polaska u školu pohađa, pohađa jedan oblik programa predškolskog odgoja i obrazovanja. Nije ni Osijek daleko kada govorimo o poštivanju odnosno ne poštivanju državnog pedagoškog standarda. To je jedan problem. Drugi, problem je, su one JLS, često i one manje koje nemaju toliko sredstava, ali imaju osjećaj za čovjeka i imaju osjećaj za dijete i oni osiguravaju dovoljan broj vrtićkih smještajnih mjesta, čak i lijepo sufinanciraju tako da bi što manji teret pao na te roditelje da moraju plaćati basnoslovne cijene vrtića za koje nemaju novca, ali događa se to da se oni suočavaju s ovim drugim problemom da de facto nemaju sredstava kako bi održavali hladni pogon i troškove koji ti vrtići za sobom nose i taj problem neće nestati kada mi izgradimo iz europskih fondova još novih vrtića do 2030.g., kada osiguramo još 22 tisuće novih mjesta, neće, taj problem će se samo produbiti. Zašto to govorim? Govorim to zbog toga što jedna od ključnih prepreka u namjeri da Hrvatska kao zemlja uspije u ispunjenju ovog cilja da imamo 97% obuhvata djece do polaska u školu od četvrte godine u vrtićima će biti upravo to financiranje i to je političko pitanje. To je jedno od ključnih političkih pitanja RH. Ovakav način financiranja naprosto više ako je do sada i bio koliko toliko održiv, a nije, više neće biti takav. Zašto? Zato jer postoji znači ako uzmemo pretpostavku da je financiranje isključivo u nadležnosti JLS od kapitalnih ulaganja u infrastrukturu do financiranja tekućih troškova održavanja, režija, opreme zaposlenika, to znači da postoji 556 mogućih oblika njihova uređenja. Autonomija JLS u pristupu pružanja usluga ranog i predškolskog odgoja znači da premda se odgovornost ostavlja na lokalnoj razini ne postoje norme ili standardi zadani na državnoj razini koji se tiču cijene ili financiranja ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja i nedostatak bilo kakvog ujednačavanja, mehanizma ujednačavanja između jedinica lokalnih samouprava, također će pojačati nejednakost između tih jedinica lokalnih samouprava pa je tako stopa upisa u najrazvijenijim jedinicama lokalnih samouprava 5 puta veća od onih u najmanje razvijenim pa tako neke jedinice lokalne samouprave imaju obuhvat preko 75%, a neke dostižu jedva 30%, što se vrlo jasno može vidjeti iz izvora UNICEF-a. U prosjeku u 2018. g., malo više od 10% proračunskih sredstava jedinica lokalnih samouprava utrošeno je na rani i predškolski odgoj i obrazovanje, na jaslice i vrtiće, što je drugi najveći financijski izdatak nakon cestovne infrastrukture. Decentralizacija ovlasti bez osiguravanja sredstava i značajne odgovornosti za pružene usluge izravno vodi do velikih razlika u troškovima i načinima financiranja, što u konačnici vodi do toga da na djetetove mogućnosti pristupa ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju ozbiljno utječe mjesto stanovanja. To znači da dijete koje je rođeno u Umagu, njegov roditelj će cijenu vrtića platiti nula, odnosno uopće ju neće platiti, a dijete koje je rođeno, primjerice, u Konavlima, će platiti roditelj 800 kuna. Not fair. Not fair. Djeca nisu kriva zbog toga gdje su rođena i kakvi su prioriteti njihove jedinice lokalne samouprave i o tome, gospođe i gospodo moramo ozbiljno ovaj razmišljati. U ovom trenutku, u Hrvatskoj se 0,59% BDP-a izdvaja za rani i predškolski odgoj i obrazovanje, a od toga samo 1%, od tog 0,59%, 1% dolazi iz državnog proračuna, ostatak dolazi iz jedinice lokalne samouprave, tu se taj balans mora učiniti. Druga prepreka namjeri ovog zakona, jednako kvalitetno obrazovanje je zapravo ovaj nedostatak stručnog kadra i uvođenje srodnih zanimanja u praksu ranog predškolskog odgoja i obrazovanja. Okej. Nemamo dovoljno stručno zastupljenog kadra. U redu. Privremena mjera može biti ovo da se učiteljima primarnog obrazovanja omogući da u roku od 2 godine se prekvalificiraju, da uđu u dječje vrtiće, ali ne pod uvjetima koje ste vi propisali. Oni ne mogu imati posebno, oni moraju tretirani kao pripravnici, kao i svi drugi, moraju položiti stručni ispit, može se opći dio, recimo, zanemariti, ali naprosto to ne može i ne smije biti dugoročna mjera. Ja vas pitam, ako smo znali da je 2018. g. po jednom istraživanju je potreba za odgojiteljima bila negdje oko 3000, a svake godine upisujemo kvotom negdje oko 500, ja vas pitam, što smo napravili, odnosno što paralelno uz ovaj Zakon radite da 2030. g. s predstavnicima fakulteta osigurate adekvatan broj stručno zastupljenog kadra koji će moći nositi kvalitetu rada u odgojno obrazovnim skupinama u vrtićima. I da zaključim, odnosno da privodim kraju. Namjera je jedno, a put je drugo. Ne može biti snovi su naši, odnosno, ne znam, auto je naš, a benzin je vaš. Znači moramo preuzeti kao država dio odgovornosti, razmisliti o novom modelu sufinanciranja kako bi pravo djeteta bilo upravo to pravo neovisno o imovinskom stanju njegovog roditelja ili tome gdje je rođen, jednako tako voditi računa o onima koji rade u vrtićima, da njihova radna prava ne bi bila različita odnosno ovisila o tome gdje im je mjesto rada. Ovaj Zakon mora biti pravedan i mora jamčiti jednakost za apsolutno svako dijete u Hrvatskoj. Reći ću još nešto u pojedinačnoj raspravi, imat ćemo dosta amandmana, nisam se sad osvrtala na pojedinačne dijelove zakona koji zasigurno ima dobrih, ima manje dobrih rješenja, ali mislim da smo pred velikim izazovom, da moramo shvatiti ozbiljnost situacije i da ne smijemo tražiti instant rješenja kako ćemo povući što više sredstava iz EU fondova. To je u redu, ali moramo razmišljati o tome o održivosti, kako da nijedno dijete ne ostane bez vrtića, kako da što manje cijene, da cijena ne bude prepreka djetetu da ide u vrtić i treće, da ljudi koji u njima rade, rade koliko-toliko u normalnim uvjetima i mogu dati djeci jednako kvalitetni odgoj i obrazovanje. Hvala lijepo.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, a govorit će poštovani zastupnik Rade Šimičević, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo, pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju i podržavamo ovu odličnu namjeru kojoj je cilj da se rani i predškolski odgoj učini najboljim, a to je iznimno važno za cjeloviti razvoj osobnosti. Različita znanstvena istraživanja pokazala su kako djeca koja su pohađala dječji vrtić odnosno sustav predškolskog odgoja i obrazovanja postigli bolji rezultat u školi. Rani predškolski odgoj i obrazovanje temelj je cjeloživotnog obrazovanja pojedinca pomoću kojeg kreira, osigurava jednake mogućnosti svima. Donošenjem odluke o obaveznom pohađanju programa predškole 2014. g. za svu djecu od 6,5 i 7 godina te dvije godine prije polaska u školu, djecu s teškoćama u razvoju i djecu kojima hrvatski jezik nije materinji jezik omogućene su jednake obrazovne mogućnosti svoj djeci u Hrvatskoj. Osim navedenog, važno je istaknuti da je Rezolucija Vijeća EU o Strateškom okviru za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja u smjeru europskog prostora obrazovanja i šire od 2021. do 30 predloženo sudjelovanje djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju najmanje 96% u dobi od 3.g. do uključivanja u obavezno osnovnoškolsko obrazovanje. Države članice, pa tako i RH složile se u pogledu navedenog cilja na razini EU koji je potrebno ostvariti. Prema Nacionalnoj razvojnoj strategiji do 2030. obuhvat djece od četvrte godine do početka obaveznog obrazovanja predškolski odgoj i obrazovanje trebalo bi se povećati na 97%. Stopa upisa u dječji vrtić i njezin rast vrlo su neujednačene i nejednako raspoređene diljem naše domovine. Stopa upisa u najrazvijenijim JLS negdje je i 5 puta veća nego u JLS koje su manje razvijene. To pretpostavlja ozbiljnu nepravdu sustava jer djetetova šansa da iskoristi prednost koju pruža sustav upisa u rani predškolski odgoj i obrazovanje uvelike ovisi o tome gdje živimo. Nadam se da će ovaj zakon riješiti te dileme i da će sva djeca širom lijepe naše domovine imati jednake uvjete i biti uključene u primarno obrazovanje odnosno u rani i predškolski odgoj i obrazovanje. Zbog toga je i dalje potrebno raditi na širenju kapaciteta za smještaj djece u dječje vrtiće. Prvi preduvjet dobrog planiranja i stvaranja novih kapaciteta je izrada mreže škola dječjih vrtića na nivou RH, a ovim se zakonom to predlaže da bude ministar taj koji će donositi izradu nacionalne mreže dječjih vrtića. Iako smo u posljednjih godinu dana izgradili, rekonstruirali, dogradili ukupno 498 vrtića ukupne vrijednosti 2 milijarde kuna, te su povećani ne samo kapaciteti za smještaj već i obuhvat djece u programima predškolskog odgoja i obrazovanja. Predviđena su dodatna prava iz NPOO-a u iznosu od milijardu i 200 milijuna kuna što je izuzetna prilika koja će omogućiti pravo upisa djece u dječji vrtić za sve. Znači ovom nadogradnjom zapravo bi se proširio kapacitet za 22 tisuće i 500, 500 djece. Porast broja djece uključen je u program ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja uz zadržavanje postojeće kvalitete zahtjeva i osiguravanje kadrovskih preduvjeta za rad s djecom i to najprije visokoobrazovnih odgajatelja, prvostupnika magistra ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Zbog dobrobiti djece, a s obzirom na to da istraživanja jasno upućuju kako samo visokokvalitetni pedagoški programi vode pozitivnom odgoju i obrazovnom učinku odnosno socijalnim, kognitivnim, emocionalnim i tjelesnim razvojima djece. Minimalni preduvjet širenja dostupnosti predškolskog programa je zadržavanje zatečene razine omjera broja odgajatelja i djece. Dostatan broj odgajatelja, a time i povećani obuhvat djece u predškolskim programima moguće je osigurati izmjenama odredbi koji će omogućiti pripravnicima, kao i osobama bez položenog stručnog ispita zasnivanje radnog odnosa na neodređeno vrijeme uz uvjet da se u propisanom roku položi stručni ispit, kao i način da se zakonski omogući prijelaz radnika iz jednog vrtića u drugi vrtić. U ustanovama u kojima ima nedovoljno mjesta za upis svu djecu treba napraviti kriterije da bi se mogao ostvariti prednost, prednost prilikom upisa. Tu se misli na djecu koja su rođena do 1. travnja tekuće godine i koja su navršila 4.g. života, oni bi trebali imati prednost, nakon toga roditelj invalida djece Domovinskog rata, djeca iz obitelji s troje i više djece i, itd.. Nadalje, s ciljem stvaranja dodatnih kadrovskih uvjeta u predškolskom odgoju i obrazovanju ovim zakonskim prijedlogom daje se mogućnost zapošljavanja učitelja primarnog obrazovanja za izvođenje programa predškole ne samo u školskim ustanovama već u dječjim vrtićima uz obvezno stjecanje kvalifikacije za odgajatelje. Ovdje se pozivamo na čl. 11. Hrvatski klasifikacijski okvir gdje kaže da na raspisani natječaj ako se ne javi stručna osoba odnosno odgajatelj onda se može zaposliti učitelj primarnog obrazovanja uz uvjet da stekne kvalifikaciju odnosno u roku 2.g. položi predviđene kolegije. Dakle, moramo ovdje razjasniti, ne može učitelj jednako konkurirati na natječaj kao i odgajatelj tamo gdje postoji odgajatelj, znači odgajatelj automatizmom ima prednost, a u onim mjestima gdje se ne javi odgajatelj onda se može zaposliti učitelj primarnog obrazovanja uz ove uvjete. Isto tako nužno je dogovoriti na nivou cijele Hrvatske kriterije i kolegije koji će učitelj položiti nazovimo u toj svojoj prekvalifikaciji. Po meni obavezan kolegij za učitelje i odgajatelje su suradnja vrtića i škole, neophodno je uskladiti kurikule predškole i 1. razreda osnovne škole radi lakšeg prijelaza i definirati tko će i gdje provoditi programe predškole. Ne možemo mijenjati Zakon o predškolskom odgoju, a da nismo zapravo promijenili Zakon o osnovnom obrazovanju radi usklađivanja kurikula predškole i 1. razloga odnosno usklađivanje odgojno obrazovnog rada u prvom ciklusu odgoja i obrazovanja. Pomoćnici u vrtiću za rad s djecom s teškoćama ne mogu biti ljudi koji će ajmo reći steći određenu kvalifikaciju i dovoditi ih u istu poziciju kao odgajatelje s fakultetskom diplomom i radnim iskustvom. Provedena istraživanja su zapravo pokazala da oni nemaju dovoljno kompetencije raditi sa tom djecom i važno je istaknuti kako se omogućava zapošljavanje trećeg odgajatelja ili pomoćnika za djecu s teškoćama u razvoju kao i stručni komunikacijski posrednik u ustanovama koje provode rani i predškolski odgoj i obrazovanje. Klub HDZ-a će ovdje uložiti amandman. I za kraj jako je važno naglasiti dostupnost upisa u dječji vrtić elektronskim putem. Sami smo svjedoci da smo imali ovdje dobru stvar kad su bili u pitanju upisi u srednju školu. Znači stvorila se kritička masa koja je bila zadovoljna s tim, tako da mislim da će i uvođenjem elektronskog upisa u dječji vrtić puno olakšati evidenciju, rokove unosa podataka kao i potrebe zaštite podataka od zloupotrebe, uništavanja gubitka, neovlaštenih promjena ili pristupa a u skladu sa odredbama popisa koji se uređuju, zaštita osobnih podataka kao i vođenje podataka za pojedinačnu ustanovu. Klub HDZ-a zahvaljuje na donošenju zakona Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Smatra ga kvalitetnim i nužnim za jačanje predškolskog odgoja u obrazovnoj vertikali, te će ovaj zakon HDZ podržati. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku govorit će poštovani zastupnik Miroslav Škoro.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, dobar dan. Dakle u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku želim onima rijetkima koji nas gledaju reći i naglasiti još jedanput da je Hrvatski sabor kako to uče i djeca na predmetu politika i gospodarstvo zakonodavno tijelo u kojoj se većina formira na način da 76 ljudi stvori tu većinu i onda podržava sve ono što Vlada RH pošalje ovdje, a mi ostali, posebice saborski oporbeni zastupnici smo statisti koji pokušavaju ukazati na neke stvari. Međutim, ovo je zgoda da jedan zakon oporbeni zastupnici mogu braniti zbog toga što je ne jedna nego 8 koliko sam ja vidio na dopisu, barem 8 odgovornih stručnih, strukovnih udruga poslalo svoje primjedbe na 16 stranica. Mi smo Hrvatski sabor, mi smo reprezent hrvatskoga naroda. I ako nam to ti ljudi kažu i ako to ljudi traže od nas što se opirete toliko? Koji je to vaš interes da ne prihvatite ono što govori struka? A hrvatska javnost mora znati da mi oporbeni zastupnici svi da se skupimo na hrpicu ne možemo skupiti tih 76 ruku i kazati nemojte raditi ovakav zakon. Ovo je loše zakonsko rješenje jer se direktno tiče demografije, direktno. Dakle, neki su se iznenadili, ja sam o tome pisao pjesme davnih dana još kad se nije smjelo o bijeloj kugi. Govorio sam o tome kako nas je sve manje i manje. Nema mjesta u Hrvatskoj na kojem možeš dobiti točan podatak koliko je Hrvata iselilo? Znaš di to možeš dobiti? U Irskoj, u Njemačkoj. Ali u Hrvatskoj ne. Mi smo zemlja u kojoj nedostaje ne 200, 300, 400 000 ljudi. Mi smo zemlja koja je imala 4 i pol milijuna stanovnika donedavno. Nama nedostaje 700 000 ljudi. I o ovome razgovaramo, govorimo o budućnosti zemlje. Govorimo o budućnosti zemlje za koju HDZ kaže da će 2050 godine imati 3,2 milijuna stanovnika. Tako piše u Strategiji energetske učinkovitosti. To je vaš plan. Mi smo zemlja koja ima 500 000 birača više nego što ima ljudi. To je faktografija. Mi sad kronično nemamo dovoljno radne snage, ali problem su novci. Žao mi je što nisam bio u burnoj raspravi koja je sigurno bila na ovu temu do sada jer sam bio na Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost gdje smo razmatrali Izvješće o razminiravanju za prošlu godinu. 400 milijuna kuna smo potrošili za razminiravanje Hrvatske. Jesmo li mi posijali te mine i kontaminirali? Gdje su vam koalicijske partneri? Pa pitajte njih tko je sipao i sijao i kako i gdje mine da mi trošimo 400 milijuna kuna godišnje i da ćemo još u sljedeće 4 godine potrošiti milijardu i pol. Koliko možemo novaca uštedjeti i koliko bi mogli radnih mjesta otvoriti tih odgojiteljica koje rade za skromne i minimalne naknade jedan vrlo težak i odgovoran posao. Dakle, ja sam samo htio jer nisam neki veliki stručnjak za ovo područje, dapače ni moja sestra ni ja nismo išli u vrtić. Sad će to neki iskoristiti pa kazati je to se i vidi. Može biti, ali s druge strane ja bih rekao da nas naša pokojna majka nije loše odgojila. I ja smatram da roditelj je ta prva instanca i sigurno da je trajni pečat svemu onome što mi postajemo kroz proces obrazovanja. Pa evo poštovani državni tajniče recite ministru i svojima da klub Za pravednu Hrvatsku podržava ovih 8 strukovnih udruga. Mi podržavamo njihovu intenciju i intenciju svih onih dobronamjernih ljudi ovdje koji vam žele pomoći da napravite bolji zakon. I već su govorili kolege, pa ću vam ponoviti zašto vam se ne zove Zakon o ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju? Šta je problem u riječi ranom? Kad svi znamo da to tako je i da je tako suvremena metodologija govori i nalaže u krajnjoj liniji. Hvala vam kolegice potpredsjednice. Uglavnom u čl. 24. predlagatelj navodi da poslove odgajatelja može obavljati osoba koja je završila učiteljski studij, a struka vam poručuje da to mogu radit i neke druge struke. Struka vam kaže da nije dobro da oni u roku od 2.g. od dana zasnivanja radnog odnosa moraju steć nekakvu kvalifikaciju, znači de facto priznajte da će oni 2.g. obavljat taj posao, a da neće bit kvalificirani, pa probajte se vi zaposliti, evo ne znam da se kod mene u nekoj firmi javite na neki posao ne bi vam baš dao 2.g. da steknete neku kvalifikaciju, to nije dobro. Razlozi koje navodi struka su prije svega manjak odgojitelja koje je moguće nadoknaditi omogućavanje stjecanja kvalifikacije za zvanje svim srodnim zanimanjima i o tome povedite računa. Druga stvar koju vam poručuje da je nesigurnost zaposlenja nešto što mlade ljude i obrazovanje ljude tjera od mogućnosti da rade kao odgajatelji. Istraživanje, često se pozivamo ovdje na istraživanja, mada i o tim istraživanjima bi imao štošta reći, ali pokazuju, pa im idemo vjerovati da čak 20% zaposlenih u dječjim vrtićima radi na ugovore na određene, pa tko će ostati u ovoj zemlji i raditi, a da nema barem siguran posao. I treća stvar na koju vam ukazuju je da velik broj odgajatelja zbog neadekvatnih uvjeta rada i niskim plaća posao traži i nalazi u drugim zanimanjima, nažalost i u drugim državama. Eto, znači ja bi na kraju samo rekao u ime Kluba Za pravednu Hrvatsku da smo mi ljudi koji su svjesni toga da je politika ideologija, to je ono što nas razlikuje, zato imamo desnu, lijevu stranu, imamo ovu sredinu. Politika je ideologija, niko od nas neće doći ovdje i kazati da je protiv toga da pomognemo našoj djeci, neće niko doći i kazati da je protiv toga da napredujemo, da nam raste gospodarstvo, niko, ali ideološki se razlikujemo i po tome nas birači moraju razlikovati. Moja zadnja poruka koju ću poručiti s ove govornice jer naravno da znam da sam neučinkovit i naravno da znam da neću moći promijeniti ništa i znamo mi to i u klubu, znate i vi svi skupa oporbenjaci je da je za sve potreban novac. Novac je dame i gospodo problem u Hrvatskoj zbog toga što je naš javni dug na razini na kojoj je, međutim tih 350-'60 milijardi kuna nije to nestalo, tih 350-'60 milijardi kuna se nalazi u džepovima podobnih i normalno je da vladajuća struktura ne može osigurati dovoljnu količinu novaca za sve ono za što bi se trebalo osigurati iz jednostavnog razloga što mora voditi računa o svojim uhljebima, mora voditi računa o silnoj vojsci glasača koji dobivaju novce samo iz jednog razloga, a to je kada dođu izbori da zaokruže ponovo status quo, a Hrvatskoj treba promjena, Hrvatskoj treba promjena svega od Izbornog zakona, pa nadalje. Kad se to dogodi onda ćemo s ove govornice moći govoriti kompetentno, onda ćemo govoriti drugačije i onda ćemo moći napraviti nešto za vas cijenjeni građani RH koji nas u ovom trenutku gledate. Hvala vam lijepa. Naravno da nećemo podržat ovaj zakon, to je fus nota.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Centra i GLAS-a, a govorit će poštovana zastupnica Marijana Puljak, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, ja ću početi opet od rečenice koju smo čuli ovdje od poštovanog tajnika dakle da je neodgovorno ne prihvatiti izmjene ovog zakona jer ćemo je li propustiti iskorištavanje sredstava iz famoznog NPOO. Dakle, vrlo često ovdje za govornicom nam predlagatelji izmjena zakona i zakona prijete na neki način, e ako ne podržite ovaj zakon ostat ćemo bez pustih milijardi i vi ćete bit krivi što milijarde nisu došle u Hrvatsku. Međutim, je li taj NPOO uvijek opravdanje i za loše zakone i loše prijedloge koji nam dolaze ovdje u sabor. Da krenem možda i prema zadnjim podacima Eurostata o stanju je li u Hrvatskoj. Hrvatska i Poljska su u 2019.g. bile jedine države članice EU u kojima je samo oko 3/5 djece u dobi od 3.g. do školske dobi primalo neku formalnu skrb, preciznije takvu je skrb u Hrvatskoj primalo 56,9% djece od 3.g. do školske dobi, te 61,3% djece iste dobne skupine u Poljskoj. Istodobno u Nizozemskoj, Francuskoj, Sloveniji, Švedskoj, Španjolskoj, Belgiji više od 95% djece u dobi od 3.g. do školske dobi bilo je uključeno u formalnu skrb odnosno rani i predškolski sustav odgoja i obrazovanja. Podaci Eurostata dalje isto pokazuju kako o 47,1% djece mlađe od 3.g. u Europi skrbe samo roditelji dok je u Hrvatskoj taj broj i taj udio 60,8% i među četiri smo zemlje s najvišim udjelom djece do 3.g. života o kojima brinu isključivo roditelji. Više udjele od Hrvatske imaju samo Slovačka, Latvija i Bugarska. I naravno evo kako bi ostvarili te visoke ciljeve širokog obuhvata djece ranim i predškolskim odgojem evo krenulo se u zakonodavne izmjene. Dok mi sada pričamo o ovim zakonodavnim izmjenama upravo nezadovoljna struka prosvjeduje evo tu ispred sabora, možete i čuti kako sviraju i zvižde, ima ih i u Rijeci, u Splitu, Osijeku, Puli i Čakovcu i zapravo mi je nevjerojatna činjenica evo pitala sam i u replici tajnika je li pogledao primjedbe te struke, je li pogledao amandmane koje su oni poslali i na sve klubove i mislim da je bilo čak i otvoreno pismo javnosti. Dakle, nevjerojatno mi je da nije postojala zainteresiranost da se ti amandmani pogledaju. Ali evo, evo nadam se da će se pogledati kao primjer i amandmana odnosno prijedlozi amandmana koje će evo sigurna sam svi i oporbeni klubovi predložiti. Kako i sami predstavnici sindikata kažu ne misle da će dakle da će ovaj zakon dodatno narušiti posebno nešto narušiti kvalitetu skrbi o djeci. Međutim, neće ni donijeti poboljšanja. I dalje dakle možemo očekivati odljev stručnog kadra i nezainteresiranost za rad u ovoj djelatnosti koja proizlazi iz nestabilnih uvjeta rada i plaća odnosno ako ne ulažeš u ljude ne možeš dobiti ni kvalitetu. Predškolski odgoj i obrazovanje kako smo evo već čuli financira se iz lokalnih proračuna. Ne postoji stoga jedinstven standard. Možemo reći imate 556 različitih standarda uvjeta tog predškolskog odgoja i obrazovanja, različitih uvjeta i plaća odgajatelja, ostalih radnika vrtića kao i ekonomska cijena vrtića sve ovisi zapravo o razini odnosno snazi pojedinog lokalnog proračuna. U nekim jedinicama lokalne samouprave čak do 30, 40% proračuna otpada na financiranje ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Ovim zakonskim izmjenama država uvodi nekakav model prema kojem će osigurati sredstva za fiskalnu održivost vrtića čiji je osnivač jedinica lokalne samouprave. Međutim, mjerila i kriteriji na temelju kojih će se ta sredstva osigurati propisat će se uredbom Vlade koja bi trebala biti donesena evo u roku od 9 mjeseci od stupanja zakonskih izmjena na snagu. U praksi bi to trebalo, znači je li kako bi to trebalo izgledati. U slučaju dakle nedostatka novca u nekom lokalnom proračunu neće se smanjivati plaće zaposlenih u vrtićima, niti broj zaposlenih ili pretrpavati vrtićke grupe. Međutim, to je ono što bi rekli papir sve trpi i hoće li to tako izgledati ili će kriteriji je li po starom dobrom običaju biti politički, pa će se sredstva dijeliti ovisno o stranačkoj pripadnosti. Dakle, ako je neki načelnik ili gradonačelnik iz HDZ-a dobit će sredstva, ako je netko iz neke druge stranke onda neće dobiti sredstva. Dakle ne bi bilo prvi put da nam se to događa, a često se zapravo i pozivate i vi sami na vertikalu. Imate evo i sada novog kandidata za gradonačelnika u Splitu kojemu je prva rečenica bila: „Naravno da ne možete ništa bez veze sa centralom“. Eto, no dobro evo upozoravam nešto što je praksa na koju smo svi navikli i nije ništa čudno, građanima ništa čudno nije da će se tako i raditi. Prije mjesec dana dakle osim ovih prosvjeda koji su danas evo u nekoliko najvećih gradova prije mjesec dana ste imali prosvjede koji su možda bili nezamijećeni u javnosti u 53 grada u Hrvatskoj u organizaciji dakle Udruge Sidro, četiri strukovne udruge, četiri najveća sindikata održani su bili prosvjedi i roditelja i odgojitelja u predškolskim ustanovama koji su protestirali zbog izmjena ovoga zakona. A ovdje ću sada, već sam pročitala jednom u slobodnom govoru, ali evo ću sada iskoristiti priliku pa ću ga pročitati i ovdje otvoreno pismo koje su Saboru i Vladi uputili znanstvenici i stručnjaci u sustavu ranog i predškolskog odgoja njih 22 kojim izražavaju svoje neslaganje takvim odnosom prema struci i znanosti u kojem se institut javnog savjetovanja koristi kao pokriće za donošenje propisa koji za cjelokupnu djelatnost predstavlja korak nazad. Pitala sam, dakle ovo je pismo izašlo negdje u doba oko prvog čitanja zakona, pisala sam evo nedavno, jučer, prekjučer ove znanstvenike je li na popisu, je li se išta promijenilo, je li njihove primjedbe i dalje stoje nakon ovog drugog čitanja je li se što promijenili. Rekli su dakle ništa se nije promijenilo. Mogu slobodno iznijeti ovdje sve što su naveli tada. Dakle oni, evo citiram, kažu: „Odgovorno tvrdimo da Prijedlog zakonskih rješenja nije u skladu s temeljnim europskim dokumentima kojih je Republika Hrvatska potpisnica, a kojima se RPO određuje kao pravo svakog djeteta na pristup kvalitetnom RPO-u i ulozi koju ima u postavljanju čvrstih temelja za cjeloživotno učenje te dobrobit i razvoj djeteta. Europski parlament pozvao je države članice da poboljšaju kvalitetu i omoguće širu dostupnost ranog i predškolskog odgoja, obrazovanja te da pristupe rješavanju problema nedostatne infrastrukture kojom se nude kvalitetne i dostupne usluge RPO-u. Republika Hrvatska reagirala je na poziv donošenjem Prijedloga zakona u kojem problem dostupnosti rješava snižavanjem dostignute kvalitete nacionalnog sustava iako je znano da samo visoko kvalitetne usluge ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja funkcioniraju kao razvojna pretpostavka. Takvu ocjenu temeljimo“ citiram dalje dakle njihovo pismo „na usporednoj analizi predloženih zakonskih rješenja s ključnim europskim dokumentima, posebno s načelima okvira za kvalitetu u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju. Ni u jednoj od pet dimenzija kvalitete, pristupu, osoblju, kurikulumu, praćenju i vrednovanju te upravljanju i financiranju novo zakonsko rješenje nije donijelo bolja rješenja od postojećih. Dapače, mnoga od predloženih lošija su u odnosu na aktualne propise, narušavaju postojeću kvalitetu, nisu usmjerena na dobrobit djece, a posredno i dugoročno ni društva u cjelini. Ističemo odredbe koje su osobito zabrinjavajuće. Intervencije u proces izmjena državnog pedagoškog standarda dokumenta kojeg donosi Sabor temeljem odluke nadležnog ministra opravdana je bojazan da će se ukupnost uvjeta rada dječjih vrtića posebno u pogledu mjerila za broj djece u odgojno obrazovnim skupinama koristiti kao alat za veći obuhvat djece povećavanjem njihovog broja bez obzira na prostorne i kadrovske uvjete. Odredbe vezane za kurikulum nestručne su suštinski, terminološki te unazađuju aktualni službeni dokument. Nacionalni kurikulum za rani i predškolski odgoj i obrazovanje. I treće odredbe vezane za mogućnost zapošljavanja na neodređeno vrijeme i učitelja primarnog obrazovanja i mogućnost stjecanja kvalifikacije sveučilišnog prvostupnika temeljem dodatnih kompetencija obrazloženje predlagatelja da se radi o osiguravanju potrebnih stručnih kadrova pokazuje duboko nepoznavanje, omalovažavanje odgojiteljske profesije. Dakle evo iz tog razloga mi znanstvenici stručnjaci kaže se u pismu koji djelujemo u ovom dijelu odgojno-obrazovnog sustava ne podržavamo donošenje Zakona o izmjenama i dopunama zakona. Kao što sam rekla udruge, struka podnijeli su niz amandmana. Mi ćemo ih ovdje kroz klub isto tako predložiti, vjerujem i ostali klubovi. Evo nadam se zaista da će neke od amandmana predlagatelj prihvatiti.
Hvala lijepa kolegice. Dobar dan svima. Sljedeći na redu je Klub zastupnika Domovinskog pokreta u ime kojega će govoriti kolega Davor Dretar, izvolite zastupniče.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Koliko je dječji vrtić bitan pokazuje i činjenica da je ušao u jednu hrvatsku frazu. Kada negdje pročitamo da je netko nešto zamračio, da je negdje nestao nekakav novac onda se često u stvari iznimno često u medijskom prostoru može pročitati ili čuti pitanje koliko smo vrtića za to mogli sagraditi. Dakle svi smo svjesni, javnost je svjesna a siguran sam i mi ovdje koliko je dječji vrtić važan, pa onda izvucimo iz toga pouku i pouku iz ovih ljudi koji stoje ovdje vani na kiši i ne samo ovdje u Zagrebu nego i po cijeloj Hrvatskoj i stajali su i prije i stajat će i još. Ovo je izuzetno važan zakon rano i predškolsko obrazovanje i odgoj izuzetno su bitni u jednoj ranoj formativnoj fazi osobe. Prođimo malo kroz neke stavke. Zahvaljujem se još jednom svim onima mailovima, porukama, direktnim razgovorima, puno su pomogli, imaju potpuno pravo da se i njihov glas ovdje još jednom čuje. Jedna od tema nalazi se ovdje u članku 16. tj. važećega zakona gdje se ističe odredba o obvezi usklađivanja radnog vremena vrtića sa potrebama djece i zaposlenih roditelja. Kako bi se ispravno odgovorilo na iste nužno je naravno utemeljeno i argumentirano prilagoditi radno vrijeme predškolskih ustanova u suradnji sa zaposlenim roditeljima i temeljem dokumentacije koje su isti ti roditelji suglasni predstaviti vrtiću kao i dopustiti mogućnost provjere radnog statusa ali sa uvažavanjem mogućih kratkotrajnih promjena vrtić može i naravno treba prilagoditi radno vrijeme. Još jednom dobra odluka ali pitam vas imaju li vrtići za to radnog kapaciteta, imaju li dovoljno ljudi da mogu raditi u jednoj, dvije smjene. Mogu li te odgajateljice i odgajatelji izdržati taj pritisak. Potrebno je dalje definirati način, uvjete i zahtjeve pri upisu djece u vrtić koji neće dovoditi do razlika ovisno o mjestu rođenja djeteta već će unificirano djeci omogućiti jednake uvjete pri upisu u predškolske ustanove. Nasloniti ovo pitanje na akte koje samostalno donosi osnivač vrtića otvara mogućnost velikih razlika u postupanju prema djeci i roditeljima, odnosno evidentno potiče diskriminaciju. 2022. godina je, stvarno moramo povesti računa o tome da se i upisi u vrtiće mogu provoditi elektroničkim putem. Budući da je takav način upisa sve češći i ministarstvo je već najavilo uspostavu e-vrtića predlažemo da se u razdoblju od iduće dvije godine elektronički upisi omoguće u svim područjima Republike Hrvatske i da se to naravno jasno definira zakonom. Prijedlog je da članak 20. stavak 8. ovoga zakona glasi: „Upisi u dječje vrtiće mogu se provoditi elektroničkim putem“. U razdoblju od dvije godine od stupanja ovog zakona na snagu mora se uspostaviti Nacionalni upisnik djece predškolske dobi i omogućiti elektronički upisi u predškolske ustanove na području cijele RH. Slijedi nam naravno točka o kojoj su govorili apsolutno svi. Članak 24. stavak 4. konačnog prijedloga predlagatelj navodi da poslove odgojitelja može obavljati osoba koja je završila učiteljski studij i to itd. itd. uz uvjet da u roku od dvije godine od dana zasnivanja radnoga odnosa stekne kvalifikaciju odgojitelja temeljem priznavanja stečenih ishoda učenja na studiju za učitelja i razlike programa za prekvalifikaciju ili dokvalifikaciju učitelja u svrhu stjecanja kvalifikacije odgojitelja. Ovdje se apsolutno slažemo, suglasni smo sa dopisom strukovnih i ostalih u druga da se treba usprotiviti ovakvom odnosu prema stručnjacima ranog, predškolskog odgoja i obrazovanja i prema zvanju prvostupnika i magistra istog. Manjak odgojitelja moguće je nadoknaditi omogućavanjem stjecanja kvalifikacije za zvanje odgojitelja svim srodnim zanimanjima, no to nikako ne bi trebalo ograničiti samo na učitelje po posebnom programu za kojega kako sam i u replici naglasio u ovome trenutku nije posve jasno kako će izgledati i što to točno podrazumijeva. Naravno da treba apsolutno, budući da postoji manjak odgojitelja na tržištu rada biti suglasan sa privremenim zapošljavanjem srodnih zanimanja na mjestu odgojitelja kao nestručnih zamjena u slučaju da se na natječaj ne jave odgojitelji. Isključivo taj bi period trebalo ograničiti na dvije godine. Puno su svi ovdje govorili i o financiranju dječjih vrtića, dakle postoji velika podloga za neravnopravnost, a ona se prvenstveno ogleda, razumije se u financijskom stanju određene jedinice lokalne samouprave, dakle općine ili grada. Teret financiranja jest na njima, vrlo su izrazite i prisutne velike razlike. S ciljem osiguravanja jednakih mogućnosti za svako dijete u Hrvatskoj zaustavljena diskriminacija prema mjestu rođenja, življenja i rada nužne su značajne promjene. U tom smislu prije svega potrebno je definirati jedinstvenu metodologiju za izračun ekonomske cijene vrtića. Također nesporno je kako mnoge manje jedinice lokalne samouprave iz svojih ograničenih proračunskih sredstava nisu i neće biti u mogućnosti osigurati dovoljna sredstva za financiranje ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, te sam ovdje apsolutno suglasan sa mnogim zastupnicima i zastupnicama koji su rekli da je nužno sufinanciranje ili kompletno financiranje od strane države. Završno možemo još dodati da nažalost uvjeti rada onemogućavaju primjenu svih kompetencija i znanja koje odgojitelji imaju i mogu dati djeci predškolske dobi. Činjenica je kako su jedina sredstva koja se osiguravaju iz Ministarstva znanosti i obrazovanja odnosno iz državnog proračuna otprilike 25 kuna za svako dijete polaznika programa predškole. Takav odnos države prema ovoj prvoj i neizmjerno važnoj stepenici institucionalnog odgoja i obrazovanja je neprihvatljiv. Nastavno na uređivanje s propisima koji uređuju organizaciju rada osnovnih škola te činjenicu da su plaće zaposlenih u osnovnim školama osigurana iz sredstava državnog proračuna treba ići u smjeru i misliti kako bi svi odgojno obrazovni radnici odnosno svi zaposleni u dječjim vrtićima jednako kao i zaposleni u školama morali biti i jednako tako jednako važni Ministarstvu znanosti i obrazovanja. I da sad baš ne prolazimo kroz sve ove stavke, činjenica jest i ovi prosvjedi dovoljno govore i današnja rasprava ovdje u Hrvatskome saboru dovoljno govori o tome da je ovaj zakon problematičan. Da imamo problem, kada ga generirano budimo iskreni odnosno kada ga pojednostavimo budimo iskreni nitko ne bi želi biti u poziciji niti gospodina državnog tajnika, niti svih ljudi koji bi trebali pisati jedan ovakav zakon jer nalaze se u popriličnom škripcu. Nedostaje nam vrtića, imamo puno djece, nedostaje nam stručno educiranog kadra. I što nam onda to sve govori? Da smo taoci desetljeća i desetljeća krivih politika. Puno smo puta, često upozoravamo sa ove govornice da hrvatski obrazovni sustav nije prilagođen potrebama hrvatskog tržišta. O tome smo govorili desetke i desetke puta i očigledno morat ćemo ponovo. Moramo postaviti pitanje imamo li u Hrvatskoj uopće dovoljan broj adekvatno obrazovanih osoba za provođenje zakona kako trenutno izgleda i naravno kada bude izglasana ovdje u Hrvatskome saboru. Koji bi uopće bio motiv jednog učitelja u školi da odluči poći raditi u vrtić i dvije godine se prekvalificirati u odgajatelja o tome možemo naravno samo spekulirati. U svakome slučaju zakon koji je izveo ljude na ulice i to ne samo danas nego i u proteklih nekoliko tjedana i mjeseci, a bojim se da će ih i još više izvoditi na ulice, nije dobar i naravno gotovo ga je nemoguće podržati pa će to vjerujem tako i završiti. Hvala lijepa.
Hvala puno. Idemo slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HSS i Radničke fronte, uvažena zastupnica Katarina Peović. Izvolite kolegice.
Dobar dan. Prije svega pozdrav radnicima i radnicama, odgajateljicama i odgojiteljima koji u ovom trenutku stoje na kiši na Markovom trgu i slušaju ovu raspravu nadajući se nekim pozitivnim rješenjima za svoje probleme ali i probleme djece i probleme roditelja koji su pali na njihova pleća. Prije svega želim reći da se njih naziva često djelatnicima, oni su radnici, često ih se od milja naziva tetama, ali one su odgajateljice, one se bave odgojem i obrazovanjem, vrlo važnim sektorom, segmentom društva. Zato će naša primjedbe i naši amandmani slijediti njihove prijedloge koje su nam poslale tisuće odgojitelja i drugih zaposlenih u dječjim vrtićima u RH okupljenih u inicijativu koju čine organizacije udruga SIDRO, 4 najveća sindikata SOMK, SRPOOH, SOOH, SIKD i 4 strukovne udruge odgojitelja iz Vukovara, Dubrovnika, Čakovca i Zagreba, ali u ime više od 20.000 roditelja koji peticijom zaustavljanje najavljenih izmjena i dopuna Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju. Jučer je na tom istom Markovom trgu bio prosvjed asistenata u nastavi. Znači pomoćnika u nastavi djece s poteškoćama u razvoju. Poteškoćama znači koje suočavaju se s njima, ne samo roditelji i sva djeca već i pomoćnici koji se nalaze u vrlo neugodnoj poziciji prekarnih radnih uvjeta. Vrlo su slični problemi i jednih i drugih i svakog dana u dan vidimo ljude, radnike, radnice koji zapravo iz tog odgojno obrazovnog sektora prosvjeduju na Markovom trgu i upozoravaju nas na svoj teški status. Vrlo često je riječ o prekarnim radnicima. Hrvatska je na samom vrhu po prekarnom radu u Europi. Vrlo često sada sam razgovarala i sa odgojiteljicama i Markovom trgu, vrlo često se zbiva da i u toj odgojnoj skupini često znači imaju radnice koje dolaze samo na zamjenu, to je ono što moramo mijenjati u jednom drugom zakonu, to je Zakon o radu da se ne dozvoljava da jedan radnik zapravo mijenja opetovano radnika koji je na bolovanju ili na, radnice koja je na porodiljnom, a da zapravo nikad ne bude ili vrlo dugo ne bude zaposlen i time se srozava sam karakter struke i dostojanstvo struke. Osim što se srozava s onim što je ovdje toliko puta zapravo rečeno, a to je da se dozvoljava da se ne poštuje kvalifikacija znači zaposlenih u dječjim vrtićima odnosno odgajateljice i odgojitelja. Uistinu je riječ o degradaciji struke jer znam da je i državni tajnik ovdje rekao nije to usporedivo sa zdravstvenim sustavom, ali vjerujte da je riječ o vrlo kompleksnoj, mislim i sami znate pretpostavljam da vam ja to ne moram tumačiti da je riječ o kompleksom sektoru koji nije možda kirurški posao, ali ga se uistinu ne smije zanemarivati. Djeca u toj dobi dosežu ili suočavaju se pa možda i sa prvim situacijama nejednakog, znači nejednakih uvjeta životnih što su već mnogi podsjetili, pa i na ovom zakonu imamo prilike to vidjeti u različitim sredinama. I to su one znači radnice i radnici koji stoje da tako kažem na prvoj liniji obrane i koji se u nevjerojatnim uvjetima pokušavaju nositi sa činjenicama. Jer pazite na njihova pleća padaju, one činjenice sa kojima se mi ovdje često ne želimo suočiti a to je siromaštvo, dakle da smo mi jedna od najsiromašnijih zemalja u Europi i da uistinu se to onda prelama i na one koji su najosjetljiviji. Znači jučer smo imali pomoćnike u nastavi za djecu s posebnim potrebama, danas imamo odgojiteljice koje uistinu ne rade u radnim uvjetima koji su normalni i koji su povoljni. Sve su mi rekle, dakle dok sam pričala sa njima vani. Nema dvije odgojiteljice, nema dva odgojitelja u radnoj skupini to je nemoguće. Znači to je radni uvjeti su nemogući. Znači mi na fakultetu ako radimo sa studentima i ako nas je manje to se neće osjetiti na taj način, nego odgojiteljice kada ih je manjak, odnosno kad je jedna odgojiteljica, a ne dvije u radnoj skupini. To su uvjeti u kojima se uistinu samo produbljuju i socijalne razlike i nemogućnost postizanja odgojno-obrazovnih ciljeva, a onda zapravo i ta vertikala koja počinje, počinje od tog trenutka. U tom smislu bih postavila još jedno pitanje nečeg što nije ovdje postavljeno a što smo mi u Radničkoj fronti više puta postavljali kao pitanje predškola uistinu jest prvi stupanj tog obrazovanja, odgoja i obrazovanja. Znači 2014. je program predškole uveden kao obavezan. Ako je program predškole obavezan postavlja se pitanje zašto on nije besplatan? Znači zašto roditelji moraju plaćati predškolu ukoliko je to obavezan program? To je jednako kao da kažete da je prvi razred osnovne škole, znači program koji se plaća. Naravno tu će nam opet odgovoriti da nema novaca, da eto opet bi vjerojatno poskupilo cijeli sustav ali to je činjenica. Znači ako je predškola obavezna ona bi zapravo trebala biti besplatna, ona bi trebala biti sufinancirana odnosno financirana u potpunosti. Ono što se tiče samog zakona i na što ćemo mi ovdje neke amandmane podnijeti uglavnom će biti vezano uz radne uvjete odgojitelja i odgojiteljica. Koncentrirat ćemo se na te amandmane. Svakako ćemo se fokusirati na ono što su svi spomenuli, a to je diskriminacija odgojitelja. Naglasit ćemo da nigdje ne postoji takva vrsta prekvalifikacije na svijetu, da postoji ono što su odgojitelji i odgojiteljice naglašavali razlike u sadržaju. Zato je problem, znači u tome da razredna nastava, odnosno učitelji razredne nastave postanu odgojitelji. Postoji supstancionalna razlika. Znači postoji stvarno temelje struke koji ne neusporediv. Razlike u sadržaju, pristupu i primjeni stečenih znanja dvaju studija onog razredne nastave i predškole mislim toliko su velike razlike da je zapravo vrlo teško usporediti ta dva stručna kadra. Jasno je da Ministarstvo znanosti se pokušava na ovaj način riješiti dva problema, a jedan je znači višak odgojitelja, manjak odgojitelja i višak učitelja. Ali mi moramo postaviti pitanje zašto postoji manjak odgojitelja. Zašto je to zanimanje postalo tako nepopularno. Ne bismo li mi tom zanimanju trebali vratiti uistinu dostojanstvo i dignitet i da se ljudi počinju odlučivati za to zanimanje. Imam nekoliko prijatelja i prijateljica koje su u toj struci koji uistinu svoje posao doživljavaju napornim i teškim, jer su uvjeti u kojima oni te poslove obavljaju vrlo često na granici, uistinu na granici normalnih. I kad kažemo da su na granici normalnih opet ću reći kada profesor na fakultetu predaje i ima problema sa nekim logističkim znači stvarima onda to izgleda na jedan način dramatično, a bogami kad imate malu djecu od 4 do 6 godina pa nemate tu logistiku onda to izgleda možda često kao u Saboru reći ću. To ide nama na štetu u svakom slučaju, nama na dušu. Tako da ćemo na to svakako reagirati. Ono što je struka ovdje rekla, a što bi bilo stvarno rješenje problema, je uistinu naglašavanje i inzistiranje na tome da jedan odgojitelj nikada ne smije biti sam u skupini i da se treba propisati zapošljavanje dva odgojitelja u svakoj smjeni, u svakoj odgojnoj skupini dva čovjeka na svaku smjenu. To je minimum da bi se njihov posao smatrao dostojanstvenim i da bi oni mogli obavljati svoj posao na pravi način. Svakako ovdje treba naglasiti da je ono što je i ovim zakonom bilo ciljano stvoriti, je mogućnost povećavanja obuhvata djece u sustavu ranog i predškolskog odgoja. I tu mogu reći da sam taj obuhvat odgoja širi obuhvat djece u sustavu ranog predškolskog odgoja i obrazovanja treba uistinu bit cilj iako se to nekad kosi pa i ovim našim raspravama sa nekim reći ću tradicionalnim vrijednostima sad ono skraćeno da ne idem u elaboraciju, za to nemam vremena. Ali uistinu znači prva i primarna socijalizacija djece mora biti imperativ na čemu ćemo inzistirati i u našim amandmanima.
Hvala vam lijepa kolegice. Ovime smo završili sa izlaganjima u ime klubova. Krećemo sa pojedinačnim raspravama. Prvo na redu je uvaženi kolega Domagoj Hajduković. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeća na redu je uvažena zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Počet ću sa onim što nas zapravo najviše muči, a to je kakvi će biti plodovi ove naše današnje rasprave. Ima li volje u nadležnim tijelima s obzirom na broj pristiglih amandmana za koje znate da će se o njima sutra raspravljati, da nešto od toga uvažite. Vi imate priliku i odgovoriti meni nakon moje pojedinačne rasprave i bilo kojem drugom saborskom zastupniku jer to je ono što nas ovdje zanima. Ova govornica ne služi zato da bi mi isključivo govorili o problemima s kojima se susrećemo nego da vidimo mogu li naša rješenja naići na pozitivan odjek, a rješenja koja je većina oporbe ponudila su rješenja koja zagovara struka, dakle uspjeh ove rasprave bi bio u tome da iznenadimo da na kraju imamo barem jedan dio prihvaćenih amandmana koji su i stručni, a doći će iz velikog dijela oporbe i to je ono za što se mi danas ovdje borimo. Nadam se da ne govorimo u prazno i da ćete imati sluha za sve ove vrlo vrlo konkretne prijedloge inače ne znam ima li smisla ukazivati samo na probleme. Sutra kada ćemo imati raspravu o amandmanima i zato ovo danas naglašavam riječ je o jednoj formi u kojoj se u praksi ništa ne mijenja jer ćete vi tada samo govoriti da ih prihvaćate ili odbijate, ali danas još uvijek ima prostora za pomak i ja se nadam da ovdje zajedno možemo pronaći rješenje koje će biti bolje jer naš ključni cilj ostvariti kriterije i obuhvatiti veći broj djece predškolskim odgojem i obrazovanjem neće biti postignut ovakvim zakonskim izmjenama. Mi ćemo i dalje imati odgajatelje koji opravdano bježe iz sustava nakon 10 do 15.g. rada zato što ne mogu izdržati pritisak i stres koji im donosi način na koji danas obavljaju svoj posao. Nećemo to promijeniti ni ako uvedemo nestručni kadar ako prekvalificiravamo isključivo učitelje da kao privremeno rješenje popune ovu rupu u nedostatku odgajatelja, ali si možemo dozvoliti da imamo treću osobu, jedan tip njegovatelja, ne stručnu osobu koja će uz odgajatelja biti prisutna i koja će obavljati neke druge poslove, pomagati i biti ispomoć dok sam odgajatelj je uvijek tu uz našu djecu jer ja ne znam koji broj roditelja čak koji imaju djecu u vrtićima uopće svjestan kako to doista izgleda u praksi. Ponovit ću, djecu čuvaju anđeli dok se druga djeca premataju. Što drugo misliti, prava je sreća da nema više teških situacija i nesreća na tim radnim mjestima s obzirom na opasnosti koje su svakodnevno izloženi naši najmlađi članovi društva, a jednako tako i odgajatelji. Bilo je onih slučajeva kada su išetala djeca iz vrtićkog prostora i na kraju bi onda sami odgajatelji dobili opomene pred otkaz bez obzira što su prethodno upozoravali da nisu ostvareni svi sigurnosni uvjeti, da ne postoje prikladne brave da bi se tu djecu zadržalo u okviru ograđenog prostora, a to se uvijek sve događa kada je kasno. Uz čl. 13. o kojem sam već govorila da treba propisati da se mora zaposliti komunikacijske posrednike za djecu s teškoćama u razvoju i da to treba osigurati država, država ne može oprati ruke i ostaviti sve JLS jer ono što se ističe već u samom prijedlogu zakona taj disbalans, različit obuhvat, dramatično različit u različitim krajevima Hrvatske djeca koja uopće idu u vrtić od 30 do 75% pokazuje da država nije provela dovoljnu brigu da bi ustanovila jednake uvjete za sve građane RH u smislu toga da mogu pristupiti dječjim vrtićima. Tu je i problem cijene koja varira ovisno o JLS, a država koja ovdje unosi zakonske izmjene ne može ona tek tako oprati ruke od odgovornosti kada govorimo o dječjim vrtićima. Tko je treći odgojitelj, tko je ta osoba koja se uvodi odjednom u zakonskom prijedlogu, a nigdje drugdje nije detaljno opisana ili normirana nego samo treba služiti da otprilike zvuči kao da imamo neko rješenje premda u praksi ne možemo tu osobu adekvatno platiti niti uvesti u sustav jer ranije nije prepoznata kao funkcija u bilo kojem drugom dokumentu koji je pripadan ovom zakonskom rješenju i na koji se ona odnosi.
Hvala lijepa. Imate par replika, prva na redu je uvaženi kolega Troskot, izvolite.
Poštovana potpredsjednice HS, uvažena kolegice Selak Raspudić, dobro ste primijetili da će, da je ovaj zakon samo formalnost i da to neće apsolutno ništa promijenit na terenu iz razloga što se prije svega u Gradu Zagrebu, ali i u ostalim dijelovima Hrvatske sustavno krše standardi i sustavno se krše pa mogu reći i ustavna prava naše djece iz razloga što zakon propisuje da bi trebalo bit 5 m2 po djetetu, međutim ono šta pokazuju primjeri vrtića u Zagrebu jest primjerice da Ljevakovićevoj ulici u Gornjoj Dubravi su djeca svega na 1 do 1,5 m2 u Gornjoj Dubravi, dakle točno imate dakle vrtić gdje su djeca svega na metar i pol kvadratni. Čisto me interesira je li to vaše mišljenje vezano za to, a drugo pitanje je vezano za promjenu upravnog odbora vrtića, ova ne promjena dakle di imamo gdje osnivač ima i dalje tri kandidata za … [[Govornik se ne razumije]] odgojitelj je četvrti i peti je dakle roditelj, da li mislite da bi to isto trebalo promijenit?
Vrijeme. Odgovor.
Svi znaju da se ne poštuje državni pedagoški standard i tako je godinama i svi zatvaraju oči pred tim problemom dok on ne eskalira u smislu neke nezgode. Još gore mi uopće nemamo, a uvijek se govorilo o kriterijima, kriterije za upise u vrtić. Ako ćemo sada doista imati e-upise onda očekujem da netko raspiše jasne kriterije, ali ne na način kako oni postoje sada gdje se kaže načelno će oni koji imati više djece, samohrane majke itd. dobivati dodatne bodove nego kako će se uspostaviti ta rang lista, pa jesu li mjesta u vrtićima jedina mjesta gdje vi ne znate zašto vaše dijete nije tamo upalo, piše popis ko je prošao, ko nije prošao nije prošao, pa vi tražite objašnjenje. Gdje je bodovna lista, koliko vrijedi koji kriterij, u kojoj su oni međusobno koliziji, to je ono što treba biti jasno i transparentno da ne bi bilo ono što je sada praksa i što ćemo svi opet potvrditi, a to je da se djeca i u vrtić upisuju preko veze.
Hvala. Slijedeća replika kolegica Ban Vlahek, izvolite.
Uvažena kolegice spominjali ste članak 13. ovog Prijedloga zakona u kojem se navodi mogućnost rada trećeg odgojitelja pomoćnika za djecu s teškoćama u razvoju ili stručnog komunikacijskog posrednika, njegove kvalifikacije kao i način financiranja iz proračuna jedinica lokalne i regionalne područne samouprave. Budući da škole imaju već iskustva s uvođenjem asistenata u nastavu te razrađene uvjete koje mogu ispuniti i moraju, možete li se složiti samnom da se sličan model uvede i za pomoćnike u vrtiću? Moje je mišljenje da će to financiranje opteretiti proračun jedinice lokalne i područne regionalne samouprave, pa bi za financiranje bilo dobro primijeniti model kao i za škole preko EU fondova. Kako se program predškole propisuje kao obvezatan pomoćnici bi trebali biti osigurani i za djecu s teškoćama u razvoju u starijim skupinama u vrtićima u kojima su djeca u godini dana pred polazak u školu i koji imaju program predškole integriran u redovni program, kao i djeca koji su polaznici programa predškole u trajanju od 250 sati.
Vrijem. Hvala. Odgovor na repliku.
Slažem se s vama kolegice Ban Vlahek da se taj problem mora riješiti i da se mora riješiti na sustavnoj razini. Doista je licemjerno u zakonu propisivati mogućnost i to zato s objašnjenjem da država ne bi preuzela odgovornost a da se ne bi opteretile jedinice lokalne samouprave, jer ćemo dovesti djecu koja po svim konvencijama i po našem Ustavu imaju zajamčena jednaka prava u neravnopravan položaj. I onda ćete imati, karikiram u Zagrebu doista komunikacijskog stručnjaka u jednom dobro opremljenom vrtiću, a možda u nekom manjem mjestu u Dalmatinskoj zagori nema šanse da će to dijete dobiti adekvatnu skrb. E pa netko se za to mora pobrinuti. I to su prava djeca koja prethodne zakonima koja proizlaze iz Ustava i svih tih konvencija i moraju ih poštivati. I mi ih onda ovime direktno kršimo. Dakle, nema može se. Mora se. Neke se stvari doista moraju i sva djeca moraju biti u jednakom položaju u Republici Hrvatskoj.
Hvala. Sljedeća replika kolega Miletić. Izvolite.
Hvala vam potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Kolegice Marija Selak Raspudić kakav je to sustav koji je omogućio da odgajateljice u vrtiću imaju različite plaće? Kakav je to sustav koji je omogućio da dijete u Lici manje vrijedi od djeteta u Umagu? Jer dijete u Umagu ne plaća svoj vrtić. Govorila je i potpredsjednica Sabora kolegica Glasovac o tome. Dakle, u mojoj Istri, u našoj Istri dijete iz Umaga ne plaća vrtić, a u Rijeci plaća tisuću 200 kuna odnosno od 720 do tisuću 170 negdje kuna. Od 720, da, da dakle redovna je cijena. Kako je moguće da onda u mojoj Rijeci prošle godine 400 djece nije moglo ostvariti pravo na upis u vrtiće? Kakav je to sustav na državnoj razini, na lokalnoj samoupravi koji je to omogućio da živimo u takvoj Hrvatskoj?
U kojem mi paradoksu živimo kolega Miletić da s jedne strane imamo nevjerojatnu komparativnu prednost u odnosu na ostatak Europe, a to je visoko obrazovani kadar koji se brine za našu djecu i nismo to iskoristili da se promoviramo putem toga, nego se u Hrvatskoj održavaju radionice kako treba izgledati kvalitetan kadar u predškolskom odgoju i obrazovanju. A s druge strane taj kadar radi u takvim uvjetima da sam na kraju bježi iz tih institucija i od poziva, ne samo zanimanja, nego poziva za koji se obrazovao i to je naš najveći problem. Dakle, uopće ne postoje kriteriji putem kojih se upisuje i pola tih naših odgajatelja u nastavku na ovo i kvadratne metre, i broj djece kojima se moraju baviti i broj djece koji je upisan mora moliti roditelje za osnovni materijal kojim će animirati djece. Biste li mogli ovaj mjesec, to se zove suradnja s roditeljima, biste li mogli ovaj mjesec kupiti, malo donijeti recimo paket papira i tome slično, jel' to normalno?
Vrijeme. Hvala. Sljedeća odnosno zadnja replika na vaše izlaganje kolegica Vučemilović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Selak Raspudić dotakli ste se u svom izlaganju jedne teme koja je izuzetno važna, pa evo i kolega Miletić je nešto govorio o tome i nadovezat ću se. Znači, a to je ta nekakva diskriminacija među djecom koja kreće već od predškolskih ustanova i koja ne mora nužno čak biti vezana ni za stupanj razvijenosti nekog kraja, općine ili grada, već više ovisi o lokalnim čelnicima. Navest ću vam jedan primjer koji to zorno potvrđuje. U Gradu Belišću npr. u Osječko-baranjskoj županiji vrtić je besplatan za svu djecu, a nedavno smo imali prilike čitati u medijima kako u općini Konavle koja je turistički vrlo atraktivna i vjerojatno ima visoke prihode se režu plaće tetama u vrtiću, odgajateljicama i diže se cijena vrtića. Znači to čak nema veze ni sa stupnjem razvijenosti nekog kraja, nego ustvari s tim što misle i rade lokalni moćnici, šerifi ili nazovimo ih već kako god. Hvala.
Vrijeme. Ja sam kriva, nisam vas na vrijeme prekinula. Odgovor na repliku izvolite.
Ako je država propisala ne pravo i ne mogućnost, nego obavezu da barem u jednom dijelu ovom zadnjem predškolskog odgoja odnosno obrazovanja djeca moraju pohađati vrtiće kako onda ta ista država može reći da nije njezin problem pod kojim uvjetima i kriterijima će djeca ići u te ustanove i da će biti različito tretirana? Ako je obaveza onda se ne tiče samo jedinica lokalne samouprave, nego vrijedi za cijelu Republiku Hrvatsku i kriteriji moraju biti jednaki i za upise, i za nabavljanje materijala, za sve materijalne uvjete uključujući i broj djece po odgajatelju itd. Dakle, potpuno je nevjerojatno da imamo nešto što je propisano kao obavezu kao što će i ovaj obuhvat biti obvezniji, a da država može reći da nije njezin problem na koji način je to uređeno pa onda jedna jedinica je darežljiva, druga škrta i tko zna kako treća i ostale funkcioniraju.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Sljedeća pojedinačna rasprava je ona uvažene zastupnice Romane Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice Sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Premda smo u predizborno vrijeme slušali o demografskoj politici kao ključnom segmentu, nakon izbora svi planovi i programi nestali su iz javnog diskursa. Samo na objavu natječaja NPO-a smo za obrazovanje čekali smo gotovo godinu dana. Hrvatska je na samome dnu po broju pokrivenosti djece predškolskim odgojem u odnosu na druge zemlje EU koja nam je i nametnula sada obvezu da do kraja godine uključimo 95% djece predškolske dobi u vrtiće. Prema zadnjim statističkim podacima udio trogodišnjaka obuhvaćeni predškolskim odgojem u EU Hrvatska ima 56% dok je na prvome mjestu Francuska sa 99,50%. Prema podacima Ministarstva znanosti i obrazovanja i sporta trenutno u Hrvatskoj je 76 općina i gradova koji uopće nemaju organiziranog vrtićkog smještaja djece. Zbog nedostatnih prebukiranih vrtića svake godine liste čekanja čeka 5000 djece predškolske dobi. Problem koji postoji u sustavu predškolskoga odgoja i obrazovanja nije od jučer. To je problem koji se kotrlja već zadnjih 20 godina, ali se postavlja pitanje šta je HDZ-ova Vlada radila do sada? Šta se čekalo da se tek sada objavi javni poziv kada je već voda odavno prelila čašu. Puna su nam usta demografije. Njihov predizborni program se temeljio na demografskoj revitalizaciji, a mi danas niti imamo strateški dokument, niti imamo viziju. Zato imamo veliki val iseljavanja. Teško se ljudi odlučuju ostati u Hrvatskoj ako niti dijete ne mogu upisati u vrtić, ne mogu se zaposliti. Također se teško odlučuju za proširenje obitelji i zato pripadamo među najstarije europske nacije. Demografska i pronatalitetna politika nacionalno je pitanje i ono što bi država trebala poduzeti kako bi se smanjio taj negativni trend je poboljšanje usluge za djecu predškolske dobi, smanjenje troškova školovanja za djecu, pravednija davanja za djecu, povećanje rodiljne i roditeljske naknade, smanjenje nezaposlenosti. Ovakav konačni prijedlog zakona ne mijenja radne uvjete, ne zaustavlja diskriminaciju djece odgojitelja, roditelja, ne pruža jednakost djece sa teškoćama u razvoju. Darovita djeca nisu niti spomenuta. Što se tiče financiranja tu je kaos, a o nedostatku stručnog kadra nestručni i jeftini kadar. S obzirom da se od prvoga do zadnjega članka ne postiže cilj koji bi ovaj zakon trebao i predstavljati, a to je jednako dostupan, kvalitetan i siguran vrtić za svu djecu pod jednakim uvjetima što i dokazuje niz podnesenih amandmana od svih nas oporbenih klubova zakon treba iznova pisati i stoga ćemo mi podnijeti zaključak za treće čitanje.
Hvala lijepa. Hajmo na replike. Prva replika kolegica Ban Vlahek, izvolite.
Uvažena kolegice spomenuli ste čekanje. Evo punih 9 godina čekamo i Pravilnik o vrsti stručne spreme koji je propisan u članku 27. stavak 3. ovog zakona. Dakle, Pravilnik o vrsti stručne spreme stručnih djelatnika, te vrsti i stupnju stručne spreme ostalih djelatnika u dječjem vrtiću u roku od godinu dana od stupanja na snagu ovog zakona. Naime, tako je propisano zakonom. Izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju iz 2013. godine bilo je propisano i donošenje navedenog Pravilnika u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu toga zakona, ali on do današnjeg dana još uvijek nije donesen. Smatrate li da će se isto ovo dogoditi u ovom istom Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju?
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Što se tiče zakona postoji i DPS koji se ne poštuje. Ja sam već iznijela u svom slobodnom govoru kao i u ime kluba koliko zapravo treba biti propisano djece u skupinama, koliko odgajatelja na određenu skupinu djece. To se ništa ne poštuje. Znači to treba prvo iskristalizirati, trebamo se prvo osvijestiti. A što se tiče ovog Konačnog prijedloga zakona on je loš od početka do kraja. I vjerujem da kad se uoče, Vlada kad uoči sve moguće amandmane koje ćemo mi podnijeti, da će doći svijesti, da će doći k sebi, da će ipak ići u treće čitanje inače ćemo za godinu dana morati ponovno ići u novu izmjenu.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi kolega Pavliček, izvolite.
Poštovana kolegice, smatrate li da nije diskriminirajuće prema struci odgajatelja da pod izlikom da ih nema dovoljno nastavnici razredne nastave, odnosno učitelji mogu uz prekvalifikaciju raditi u vrtićima dok nije s druge strane uvedena mjera reciprociteta, odnosno da odgajatelji nisu u mogućnosti u onim sredinama gdje nema dovoljno nastavnika razredne nastave uz prekvalifikaciju raditi u osnovnim školama.
Hvala. Odgovor na repliku.
Sve odluke se donose na razini lokalne samouprave što znači da i broj zaposlenih kao i njihova plaća ovisi isključivo o čelniku jedinice lokalne samouprave. Smatram da bi po meni smatram da bi oni trebali ući u državni proračun i financirati se iz državnog proračuna. Što se tiče ovog nedostatka odgojitelja sami su si krivi, ne mislim na odgojitelje, nego mislim na Vladu što je dovela do ovakve situacije nedostatak stručnog kadra. A prijedlog sa kojim ćemo mi ići koji se nadam da će struka da će Vlada i podržati je ta da, ali pod uvjet da pravo prvenstva ipak imaju odgojitelji. Znači ukoliko se na natječaj jave odgojitelji da oni imaju pravo prvenstva, a ne učitelji.
Hvala. Sljedeća replika kolegica Murganić, izvolite.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice, poštovana kolegice. Evo ja sam reagirala sa ovom replikom na vašu rečenicu što je HDZ-ova vlada činila do sada vjerojatno u raspravi ste aludirali na izgradnju vrtića do sada. Prema 2010. godini smo imali rok prema Barcelonskoj i Lisabonskoj strategiji da imamo najmanje 60% predškolaca do tri godine, dakle ovih malenih u vrtićima, odnosno u institucijama, a 90% do šest godina. Mi smo bili tada daleko ispod tog prosjeka. Što mi činili? 2017. ulažemo 80 milijuna u vrtiće, 2018. 861 milijun. Mjera 741 300 novih vrtića se ugovara i gradi, devetnaesta 551, dvadeseta 151, dvadeset prva 112 i sada ovaj veliki projekt [[Upadica Glasovac: I nema više vremena.]] Što ste vi napravili i vaša vlada?
Hvala. Odgovor na repliku.
Vi ste napravili s ovim javnim pozivom da će tek se to sve realizirati 2026. do 2027. godine. Budimo svjesni da 1.9. nova generacija vrtićanaca i jasličara kreće. Gdje će oni do tada? Znači na godišnjoj razini ispod crte je 5 tisuća djece, a u Osijeku, ja ću vam sada reći u Osijeku je službeno 200 djece, a neslužbeno je 800. I onda što ćemo raditi do tada do 2026.-27.? Budimo kao što smo i do sada radili u Osijeku uzimali domarske stanove, uzimali dvorane i prenamijenjivali ćemo ih za dnevne boravke. To nije rješenje, to nije rješenje. Vama nije ovo prvi mandat. Vama je ovo, drugi, treći mandat.
Nemojte da vam moram dati opomenu zbog dobacivanja iz klupe. I zadnja replika kolegica Marić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, govorili ste o postocima koje smo si mi s jedne strane zadali koliko bi zapravo djece trebalo biti obuhvaćeno predškolskim odgojem i obrazovanjem i koliko smo zapravo daleko od najrazvijenijih zemalja Europske unije. Za opću populaciju su podaci različiti što od 60%, pa 80% recimo našla sam jedan podatak za dob od 3 do 6 godina da je 82,8% opće populacije. Međutim, ono što je problem to je evo recimo kod mene u Međimurju da je jako mali postotak romske nacionalne manjine uključen u predškolski odgoj i obrazovanje svega 31%. Nije mi baš bio ovaj obećavajući odgovor državnog tajnika kada sam ga pitala gdje je zapravo problem, koliko mora tu participirati država, a koliko jedinice lokalne samouprave jer jedinice lokalne i regionalne samouprave ovisno od regije do regije participiraju što besplatnim prijevozom, besplatnom prehranom itd. Koje je vaše mišljenje, u čemu bi zapravo se država dodatno trebala angažirati jer mislim da su oni ipak prvi na potezu a ne jedinice lokalne regionalne samouprave?
Odgovor na repliku izvolite.
Ja sam već iznijela u ime kluba koji su naši kratkoročni, kratkoročne mjere Kluba Socijaldemokrata, a to je da osim da se otvori veći broj vrtića i osigura nesmetan rad predškolskih ustanova tijekom ljetnih praznika i sada da ne nabrajam i dalje što se tiče, samo malo sada ne mogu tu naći baš točno, uglavnom treba se uvesti nekakva jedinstvena cijena ovisno o broju djece i da se što, zapravo bi se trebale jedinice lokalne samouprave uključiti u to i pod obvezno financirati da svako dijete ima pravo na vrtić.
Hvala. Nemate više replika. Možete na mjesto. Bolje da ih ima, nego da ih nema. Sljedeća pojedinačna rasprava na redu je zastupnik Marijan Pavliček. Izvolite kolega.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Najgore što se nekom dokumentu može dogoditi da ga osporava struka. To se upravo događa sa ovim Konačnim prijedlogom zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju. Naime, velik dio struke smatra da jednostavno ovaj Konačni prijedlog zakona nije dobro rješenje, da je on dva koraka unazad. Pa tako među Sekcija predškolskih pedagoga Grada Zagreba i pridruženih članica koja obuhvaća još 10-tak drugih hrvatskih županija, Sekcija za razvojnu psihologiju rane i predškolske dobi Hrvatskog psihološkog društva, Sekcija predškolskih logopeda Hrvatskog logopedskog društva, Sekcija edukacijskih rehabilitatora predškolskog odgoja, Hrvatska komora medicinskih sestara, Hrvatska psihološka komora plus na desetke doktora znanosti s područja pedagogije, psihologije odnosno rada sa djecom predškolske dobi svi oni smatraju da ovaj Konačni prijedlog zakona ima niz manjkavosti. I onda se trebate zapitati je li ipak treba mišljenje struke ponekad uvažiti ili ići glavom kroz zid? Naime, samo neke od tih manjkavosti su sljedeće gdje su mi upravo odgajateljice poslale nekoliko primjedbi. Znači, visoko kvalificirane osobe kao što je sam tajnik rekao možda imamo i najkvalificiranije odgajateljice u Europskoj uniji koji smatraju sljedeće – da što se tiče samih financiranja dječjih vrtića samo da su prvenstveno osnovne jedinice lokalne samouprave osnivači, da treba naći modus da ta ekonomska cijena bude ujednačena a ne da jedno dijete u jednoj općini plaća 500 kuna, u drugoj odnosno roditelji 900, u jednom gradu tisuću i 300, a u nekim gradovima besplatno. Ako smo svi po Ustavu jednaki onda bi trebali biti jednaki i po ovome, a ne ovisno o tome u kojem gradu ili pak općini netko živi što znači da bi od onih općina i gradova koji su od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku gdje je već slabija demografska slika država trebala sufinancirati tu razliku u cijeni ukoliko općine to ne mogu, ili pak prebaciti jednostavno sve na županije i da svi imaju jednake uvjete prilikom upisa u vrtić u smislu ekonomske cijene. Osim toga jedna od manjkavosti je upravo ta koja se pravda sa nedostatkom odgajatelja, a to je da učitelji razredne nastave odnosno primarne mogu uz prekvalifikaciju raditi sa djecom predškolske dobi, a niti uveden reciprocitet nije to omogućeno odgajateljima. Imamo manjka i doktora već godinama, pa nije došao prijedlog da se stomatolozi ili veterinari mogu prekvalificirati i raditi u ambulantama opće prakse ili pak biti specijalisti. No hajmo razmisliti zašto dolazi do odlijeva odgajatelja iz struke. Na žalost informacije koje imamo pokazuju na zabrinjavajuću činjenicu kako mnogi odgajatelji rade na zamjenama uz kratke ugovore o radu, a neki čak po 10 i više godinama na ugovore na određeno što nije u skladu sa Zakonom o radu. Upravo ta neizvjesnost ponukala je mnoge odgajatelje na druga radna mjesta, pa i na odlazak iz države. No tu nije kraj. I pripravnici znaju skupljati kratkim zamjenama svoj pripravnički staž mjesec po mjesec kako bi sakupili potrebitih 12 mjeseci i stekli pravo na polaganje stručnog ispita. Pitamo se ako je država propisala obvezu pripravničkog staža onda mora naći i način kako isti osigurati. Ovakvim pristupom teško ćemo privući, a kamoli zadržati stručan kadar u predškolskim ustanovama. Također jedna od manjkavosti ovoga zakona je mogućnost odnosno prevelike ovlasti ministra koji će utvrđivati pravilnikom broj djece u odgojno-obrazovnim ustanovama stoga uistinu ovaj Prijedlog zakona mora i trebao bi ići u treće čitanje ili bar uvažite amandmane koji će stići kako bi ipak taj predškolski odgoj se zadržao na određenoj razini, a ne otišao dvije stepenice niže. Hvala.
Hvala. Idemo s replikama na vaše izlaganje. Prva je ona uvaženog kolege Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Pavliček naravno da je jedna značajna tema i trebalo bi možda razmišljati o trećem čitanju i dobro je da je državni tajnik ovdje. Ali možda značaj ove teme trebao je biti ministar, a ne, ne pojaviti se. Ovo je ključna demografska mjera i znači osigurati svakom djetetu da ima pravo mogućnost da ima dječji vrtić. Gdje god nemamo tu mogućnost to će se raseliti, iseliti i zbog toga imamo 2/3 Hrvatske prazne. Ja znam kada sam postao gradonačelnik 180 djece je neupisano. Prva zamisao mi je bila ajme … [[ne razumije se]] kao i mi svi kada dođemo. I tražio sam nekakva rješenja. To se smanjilo. Evo sada u … [[ne razumije se]] vrtić, bit će uskoro i gotov i tu ćemo riješiti jedan dio djece. Jedan u drugom … [[ne razumije se]] Glavicama. Međutim, ključno pitanje se postavlja. Zašto država pere … [[ne razumije se]] ruke od naše djece i sve prebacivaju na lokalnu samoupravu, a u isto vrijeme vi zagovarate ide na županije? Znate u čemu je najveći problem? … [[ne razumije se]]
Vrijeme. Hvala lijepa. U minus devet ste otišli.
Evo zahvaljujem. Prijedlog zašto na županije. Samo iz jednog razloga što ih ima 20 za razliku od 555 jedinica lokalne samouprave i prevelika je razlika u razvijenosti. Ovo što sam upravo rekao i što ste rekli žalosno je da država pere ruke što se tiče demografske politike. Demografsku politiku ne bi trebali voditi niti vi u Sinju, niti ja u Vukovaru, niti nitko od drugih kolega iz kojeg god grada ili općine dolazili. Jel' onda je ta demografska politika neujednačena i onda ide na uštrb upravo djece. Ona treba biti jednaka u cijeloj državi, a o njoj mora brinuti resorno ministarstvo. Ma na žalost mi nemamo ni nacrt demografije više u postojećim ministarstvima. To samo pokazuje koliko je pojedincima stalo do demografije, a ona je uistinu rak rana hrvatskog društva.
Hvala. Sljedeća replika uvažena zastupnica Murganić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega već u nekoliko navrata kritizirate i ovu mogućnost da učitelji mogu uz određenu prekvalifikaciju raditi u predškolskim ustanovama. Dakle moje je pitanje da li je bolje da je nezaposlen, a želi raditi sa djecom, želi se čak i prekvalificirati odnosno dodatno obrazovati i u isto vrijeme je bolje da nemamo dovoljno kadrova u vrtićima, ili je ovo ipak dobro rješenje tim više što ovakvih situacija imamo npr. inženjeri elektrotehnike i strojarstva sa pedagoškim predmetima položenima predaju u školi ili recimo konobari također u strukovnim školama. Dakle, imamo takve prakse. Omogućili smo, zalažemo se za promjenu poziva onakvog zanimanja onako kako uvjetuje tržište rada. Čak negdje u svijetu jako se ističe kako je krasno što ljude mogu se prekvalificirati pa mijenjati naime svakih 5 godina radna mjesta i štošta, svašta. A mi imamo mogućnost za koju ne možete kritizirati samo da se kritizira.
Hvala. Odgovor na repliku izvolite.
Zahvaljujem. Evo nisam nikada kritizirao samo da bi kritizirao. Ovo je stav struke da se ovakvim potezom omalovažava struka odgajatelja koja je jedna od najkvalificiranijih u Europskoj uniji. S druge strane uvedite reciprocitet, omogućite i njima da i oni mogu onda predavati i prekvalificirati se za predavanje u razrednoj nastavi.
Dobro. Sljedeća replika kolega Dretar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Uvaženi kolega Pavliček, evo ovdje što smo vidjeli je nešto što mene muči. U ovom silnom tekstu kaže se i piše da je potrebno ili je očigledno vrlo teško definirati jedinstvenu metodologiju za izračun ekonomske cijene vrtića. Dajte mi recite molim vas zašto je to toliko teško. Znamo da postoje određene specifičnosti, ali zašto je to toliko težak i nerješiv problem? Hvala.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Pa mislim da se ukoliko ima volje može se odrediti cijena vrtića. Kao prvo, znamo svi kako funkcionira nabavka prehrane u vrtićima. Ide se na javnu nabavu koje se prehrambene namirnice trebaju koristiti. Znamo u prosjeku koliko tko od roditelja plaća određenoj jedinici lokalne samouprave i točno se može utvrditi koja je to ekonomska cijena vrtića. Ali ono što je jako bitno što ne smije stvarati preveliku razliku među djecom. Znači primjerice u Vukovaru ćete platiti 500 kuna po djetetu, dok ćete u Belišću platiti 0 kuna. Dok ćete u nekom drugom gradu platiti tisuću i 200 kuna i još čekati godinama hoće li vaše dijete dobiti uopće mogućnost upisa u vrtić. Tu je bitno da država intervenira jer svi moraju tu imati jednaka prava i tu se opet vraćamo na tu demografiju s kojom se mora pozabaviti državna vlast, a ne to prepustiti načelnicima općina, gradonačelnicima jer je to jednostavno neizvedivo.
Hvala. I još jedna replika uvažena kolegica Vučemilović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Pavliček dosta se govori kako se izgradilo puno vrtića u zadnje vrijeme i to je činjenica. Sredstvima EU fondova smo izgradili dosta vrtića. Ali gdje smo mi njih izgradili? Izgradili smo ih u općinama ili što bi mi rekli ovako u Slavoniji po selima. Pa tako u Vladimirevcima ima mjesta u vrtiću, a u Valpovu nema mjesta i ne upišu se sva djeca. U Jelisavcu ima mjesta u vrtiću, a u Našicama i ove godine 30-ero djece se nije moglo upisati u vrtić. I činjenica je da mi, evo sad smo se konačno osvijestili da nas je 10% manje, evo popis stanovništva je to i ovo što mi cijelo vrijeme govorimo da su slavonska sela prazna, da su ljudi otišli, sad smo konačno osvijetlili i sad imamo lijepo prazne vrtiće i tamo gdje nema djece i odgajatelja imamo zgradu, a tamo gdje ima i djece i odgajatelja nema vrtića i nema zgrade.
Hvala. Odgovor na repliku izvolite.
… [[Govornik se ne razumije]] niko neće osporit da se je uložilo u infrastrukturu, ali je nepojmljivo da mi unatoč padu broja stanovnika i dalje znači imamo nedostatak mjesta u vrtićima u određenim dijelovima Hrvatske s druge pak strane brojni vrtićki objekti nam zjape doslovce prazni, ništa bolja situacija nije ni sa osnovnim školama. To je nažalost samo nedostatak strategije međuresornog među resorima jer mi jednostavno u većini slučajeva nemamo strategiju nego sve radi ad hoc i onda dolazimo u ovakvu situaciju da u Gradu Zagrebu ne možete upisat djecu i da danas ovi iz Možemo! mogu bit sretni jer gdje bi sa 5.000 djece gdje bi ih upisala, a s druge imate na stotine objekata u Slavoniji koji doslovce zjape prazni.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje kolega Milanović Litre, izvolite
Hvala vam poštovana predsjedavajuća. Poštovani kolega Pavliček, evo govorili ste o razlikama ekonomskima od općine do općine, grada do grada. Kada se tiče obrazovanja i predškolskog i školskoj u Hrvatskoj postoji još jedna segregacija odnosno auto segregacija ja bi reko po nacionalnoj razini. Vi kao profesor i kao osoba koja dolazi iz Vukovara sigurno tome možete tome svjedočiti. Mi smo danas svjedoci auto segregacije Srpske nacionalne manjine u Vukovaru i gradovima koji su ajmo reć više od 30% pod nacionalnim manjinama jel, zanima me do kada i kolko može hrvatska kultura i hrvatsko društvo trpiti takvu auto segregaciju u kojoj se djeca odvajaju od najranije dobi, di se pokazuje razlika između onoga ko je Hrvat i onoga ko je Srbin. Kada dvoje djece odnosno količina djece stoji 10-ero njih na bus stanici, bus dođe po 8-ero njih, dvoje ih ostane tamo zato što tih dvoje moraju ić u srpsku školu, kad će tome stati kraj?
Hvala. Odgovor na repliku.
Sad bi vam ljevičari rekli nemojte dirat ni slučajno u prava manjina. Sukladno državnom pedagoškom standardu kako osnovnih, tako i srednjih škola, tako i predškolskog odgoja, pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo obrazovanja na svom jeziku i pismu A, B ili C model. No vrlo je upitno koliko su takvi modeli posebice model A koji se najviše koristi u istočnoj Slavoniji dobri za budućnost jedne sredine. Evo u Vukovaru imate dva odvojena vrtića, u istoj zgradi vrtić Vukovar 1, vrtić Vukovar 2. Ja imam dvoje djece u vrtićkoj dobi, onda ulazite lijepo u tu zgradu i mi idemo na jednu stranu, mi Hrvati, pripadnici srpske zajednice idu na drugu stranu, ulazimo kroz ista vrata u istom holu, ali djeca se odvajaju i onda imate ogromno dječje igralište gdje postoji neka nevidljiva crta, na jednoj strani su Hrvati, a na drugoj strani Srbi od prve godine pa nadalje, ali kako mnogi žele reći to su prava nacionalnih manjina.
Hvala. Pa mogli smo imati multikulturalnu školu u Vukovaru, ali neki nisu htjeli.
U prošla su vremena … [[Govornik se ne razumije]]
Ok, pa ne bi bilo segregacije i odvajanja. Slijedeća rasprava uvažena zastupnica Vesna Vučemilović, izvolite kolegice.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice HS, poštovana predstavnice ministarstva, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska ima preko 500 JLS i velika većina nije financijski održiva, ovisi o sredstvima iz državnog proračuna. No svaki puta kada u nekoj općini ili gradu zaškripi prve su nekako na udaru upravo odgajateljice u vrtićima, njihove plaće se smanjuju i režu, a evo imamo i zadnji primjer u Konavlima od prije par dana gdje upravo su našli način kako nešto uštediti tako da će odgajateljicama smanjiti plaće. Zašto su oni baš prvi na udaru teško je reći, ali iskreno ne moramo se čuditi zašto ih nema dovoljno. Pa tako ovim prijedlogom zakona predlaže se da na mjesto odgajatelja u vrtićima se zaposle učitelji razredne nastave. Što će oni raditi npr. u jaslicama sa djecom starom godinu dana gdje im trebaju ipak neka druga znanja i neke druge vještine. Njih ne treba učiniti ni čitati, ni pisati, teško je reći, ali ministarstvo je smislilo kako će oni ta znanja i vještine steći kroz prekvalifikaciju i to najbržu moguću. Pa tako odgajatelj nakon studija mora 12 mjeseci biti pripravnik u svom zvanju, zatim nakon toga mora položiti stručni ispit, nakon toga godinama uobičajeno rade na kraćim ili dužim zamjenama i u principu svi ćemo mi podržati taj sustav jer ipak oni su zaduženi za našu djecu i po meni je to jako dobro, ali sada kroz ovaj zakonski prijedlog za učitelje se predviđa zapošljavanje, kraći program prekvalifikacije koji traje 2.g. i nema obveze pripravništva, nema polaganja stručnog ispita, a učitelj nakon toga je stekao kompetencije odgajatelja i može raditi, nastaviti raditi kao odgajatelj, pa se postavlja jedno legitimno pitanje zašto bi itko više studirao za odgajatelja, brže će postat odgajatelj ako završi za učitelja razredne nastave, malo se prekvalificira i to je to, nema stručnog ispita, nema pripravništva, a na kraju ima doslovno dva zvanja, ima čovjek dva fakulteta, pa što bi onda studirao 5.g. za odgajatelja, završi za razrednu nastavu, odmah se zaposli kao odgajatelj, nakon 2.g. se prekvalificira i čovjek ima dvije struke, ima dva fakulteta. Nemojmo podcijeniti naše maturante, oni su vrlo, vrlo praktični i nogama na zemlji i kad vide da nešto mogu napraviti brže oni će ići na to. To je definitivno tako. Isto tako već je bilo govora o državnom pedagoškom standardu koji se i danas nažalost ne poštuje, a temeljno je pitanje što će se dogoditi kada više ne bude propisan zakonom nego podzakonskim aktom. Obuhvati djece koja pohađaju vrtiće bi se trebao dići na nekih 95%, sada je na nekih 55% i vjerojatno i to je jedan od razloga zašto se javljaju vrlo čudne i neprikladne ideje poput ove u Zagrebu gdje će se prenamijeniti mjesni odbori u vrtiće. To samo znači da će nakon toga biti još više neadekvatnih prostora. Čuli smo jučer u emisiji Otvoreno da su građene čak od azbestnih ploča. Znači neadekvatni prostori u kojima će naša djeca boraviti, a još manje će se poštivati propisani standardi. Navest ću vam samo jedan primjer koji je uistinu na, vrlo ekstreman. Znači u Krapinsko-zagorskoj županiji imamo primjer da u jaslicama je u grupi 36 djece, oni imaju ukupno 42 m2 na raspolaganju i sa njima je samo jedan odgajatelj. To su jaslice, to su djeca koja nose pelene. Kako taj odgajatelj sve to skupa stigne teško je reći, a državni pedagoški standard kaže da ih treba biti između 8 i 12.
Hvala lijepa. Idemo na replike, prva replika kolega Pavliček. Izvolite.
Evo kolegica Puljak je malo prije onako usput prozvala rekla, što vi stalno spominjete Jugoslaviju evo mislim da sam sad u prolazu jedanput spomenuo od kako sam ovdje u Hrvatskom saboru, ali netko i neki još uvijek žale … [[Govornik se ne razumije.]] za tom državom, ali o tom potom, ajmo se mi vratiti meritumu. Kolegice Vučemilović zanima me je li ovim prijedlogom zakona degradirana struka odgajatelja? Bi li vi vašem djetetu preporučili da upiše za odgajatelja s obzirom na ovakve zakonske prijedloge?
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepa kolega Pavliček, ja iskreno mislim da biti odgajatelj je poziv, ne profesija nego poziv i cijenim jako rad svih, ma ne samo u predškolskom obrazovanju znači u vrtićima nego isto tako i u školama, to su zahtjevni poslovi koje ni u kom slučaju omalovažavati. Ovo što ja ističem to je čisto praktično viđenje onoga što bi se moglo dogoditi. Treba otvoreno reći, očigledno imamo viška učitelja razredne nastave, svi mi koji imamo djecu koja pohađaju osnovnu školu znamo da su razredna odjeljenja 17, 18, 19 kad prebace 20 to je već veliki razred, u moje vrijeme evo u toj bivšoj Jugoslaviji nas je bilo 33 u razredu. Demografija nam je takva kakva je, dok se ne suočimo sa tim problemom nalazit ćemo ovakva rješenja i mislim da ona nisu najsretnija.
Hvala, slijedeća replika kolega Dretar.
Hvala potpredsjednice. Poštovana zastupnice Vučemilović dva kratka pitanja. Prvo, da vas pitam jesmo li drastično odnosno gotovo pa nepopravljivo pogriješili u svim ovim godinama donoseći odrednice Hrvatskog kvalifikacijskog okvira jer vidimo da nam ovdje drastično nedostaju ovako visoko obrazovani kadrovi izuzetno bitni, rekao sam već u govoru za djecu u onim, u najranijoj formativnoj dobi. I drugo je li možda genijalno rješenje ovakvog jednog problema ono tj. onaj smjer u kojem idemo, a to je depopulacija i raseljavanje Hrvata pa više nećemo imati problema sa prekobrojnom djecom? Hvala na odgovorima.
Izvolite odgovor.
Pa hvala lijepa kolega Dretar. Na ta dva kratka pitanja vam teško mogu dati dva kratka odgovora i mislim da mi minuta neće biti dovoljno. Malo sam u replici kolegi Pavličeku u stvari ukazala na jedan problem koji mi inače imamo ne samo u predškolskom odgoju nego i u zdravstvu. Teško ćete naći liječnika koji će otići raditi negdje u zdravstvenu ustanovu, ja često spominjem tu Donju Motičinu, ali tamo imamo dom zdravlja, imamo ambulantu gdje već godinama nemamo, nemamo liječnika. Znači mi dosta ulažemo u zgrade, dosta ulažemo i izgradili smo mi puno vrtića, to nije sporno samo imamo vrtiće tamo gdje više nema djece i teško ćete vi naći sada odgajatelja koji će iz Zagreba otići radit u Vladimirovce i evo taj Jelisavac koji sam spomenula. To jednostavno, ljudi vole živjet u većim mjestima, pogotovo kad su mlađi. Ja ih osobno ne razumijem, ja volim živjeti više u manjem mjestu, ali ovaj [[Upadica: Vrijeme.]] to je tako.
Slijedeća replika kolega Šimičević. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolegice Vučemiliović, da ja ću početi sa ovom vašom zadnjom rečenicom, teško ćete naći nekoga. Gledajte onaj tko želi i hoće raditi, komu je stalo on će i otići za svoje radno mjesto. Pa i ja sam jedan primjer koji je otišao na otok, al da nisam možda ni znao plivati, pa sam zarađivao svoj kruh. Dakle, onaj tko želi može, može raditi. Ono što ovdje želim istaknuti Članak 11. ovoga prijedloga zakona koji kaže da učitelji primarnog obrazovanja kroz prekvalifikaciju od 2 godine mogu steći pravo da rade u dječjem vrtiću. A mi zapravo i sad imamo u sustavu ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja odgajatelje koji imaju 2 godine obrazovanja. Dakle, učitelji primarnog obrazovanja, odgajatelji oni imaju 60% zajedničkih kolegija koje uče na fakultetu i mi sad od toga [[Upadica: Vrijeme.]] pravimo dramu. Ovo je najmanji problem [[Upadica: Molim vas.]] koji postoji u vrtićima iz onoga što sam ja [[Upadica: Kolega Šimičeviću morat ću vam dati opomenu ako ne stanete.]] iščita.
Dobro. Odgovor na repliku izvolite.
Hvala lijepa kolega Šimičeviću, ma ja se slažem s vama da su to slični studiji jel, razlika je u onih 40% koji nisu zanemarivi. Ono na što sam ja htjela ukazati u svojoj pojedinačnoj raspravi to je da oni koji završe za odgajatelja imaju jednostavno po važećem sustavu i zakonima puno rigorozniji put dok uopće znači kroz, moraju proć pripravništvo, stručni ispit jel dok ovi to ne moraju. To je nešto što bi ipak možda trebalo vidjeti i izjednačiti jer na neki način čini mi se da mi diskriminiramo one koji su odabrali poziv odgajatelja već nakon mature. Slažem se s vama da je slično, nije isto, nije, ali ono što se događa nakon završenog fakulteta je uistinu drugačije i o tome bi možda trebalo povesti računa, a evo ja sam isto kao i vi otišla u tu manju sredinu znači slažem se s vama ko hoće radit to će napravit.
Hvala. I još jedna replika kolega Milanović Litre, izvolite vi ste na redu.
Hvala vam poštovana predsjedavajuća. Poštovana kolegice Vučemilović, imali smo tematsku sjednicu na Odboru za obitelj, mlade i sport na temu demografije, vi kao predsjednica ste ju sazvali, bila je vrlo informativna ja vjerujem većini ovaj zastupnika, a spomenuli ste ovdje prenamjenu mjesnih odbora u dječje vrtiće naravno što svi znamo da ne može biti dobra odluka što Grada Zagreba što na razini države, a od strane države politike oko demografije nema, a dokaz toga je i ovaj zakon koji zapravo je gašenje požara. Kako vidite da će ovo zapravo poboljšati demografsku sliku u kontekstu Hrvata u Hrvatskoj?
Izvolite odgovor na repliku.
Hvala kolega Milanović Litre, iskreno da mi sada, znači cijela demografska politika je na razini JLS i ako pogledate malo imate na stranicama Središnjeg ureda za demografiju popis svih mjera koje sve općine i gradovi u RH provode i tu su ogromne razloge, ogromne, od toga da ne znam negdje se isplaćuje 50.000 kuna za treće dijete, negdje ništa, negdje ovako, negdje onako. Jedina prava demografska mjera bi bila da su vrtići besplatni za sve u cijeloj Hrvatskoj, jedina prava demografska mjera, sve ostalo su nekakva privremena rješenja koja vrlo često postanu trajna rješenja i to je ona najveća opasnost što mi privremeno idemo da nekim vatrogasnim mjerama idemo gasit neki požar koji nam je iskrsnuo i onda na kraju zaboravimo na to i to postane trajno rješenje.
Hvala. Slijedeća replika kolega Bakić, izvolite.
Kolegice Vučemilović, svima je ja mislim poznat, poznati su razmjeri, razmjeri ja bih rekao tragične potkapacitiranosti, trenutne potkapacitiranosti Grada Zagreba u vrtićkim kapacitetima. To je plod jedne barem 10-godišnje ako ne i dulje nepravedne, nepoštene, nepoštene, štetne i regresivne politike. Ta politika je moralno i financijski bankrotirala. Tu politiku je zamijenila nova gradska uprava koja interventno mora omogućiti svoj djeci Grada Zagreba pohađanje predškolskog odgoja i obrazovanja. Što ovog momenta možemo učiniti dok se punom parom novi vrtići grade je prenamijeniti gradske prostore i osigurati koliko toliko normalne uvjete za predškolski odgoj i obrazovanje. Ne znam što vam je to trebalo, ali ova izjava o azbestnim pločama ja ću je shvatiti jedino, jedino ju mogu shvatiti kao neupućenost jer inače je pozivanje, pozivanje na azbestne ploče na, na izjavu koja je neodgovorna i zlonamjerna u televizijskoj emisija jednako tako zlonamjerna. Hvala vam.
Vrijeme, hvala. Kolega, kolega Bačić morat ću vam izreći opomenu. Molim vas, ajmo ovako, ja vas upozoravam, zna se svakom dogoditi da malo se zanese, pa ode s vremenom, ali malo previše se zanosite i ja ću morat dijeliti opomene ako vam se to ponovi drugi put. Izvolite odgovor kolegice Vučemilović.
Hvala lijepa. Kolega Bakiću, to je jučer izjavljeno u jednoj, ja sam samo ponovila ono što su svi čuli, na nacionalnoj televiziji, znači da su to montažni objekti. E sad ako to nije istina vi trebate znači tu osobu koja je to izjavila ovaj upozoriti da ne širi lažne informacije, evo ja stvarno i ja sam znači rekla odakle mi je taj izvor, nije da sam ga ja isisala iz malog prsta uostalom ja ne živim u Zagrebu, ovaj i iskreno mislim da vam je visoki upravni sud učinio veliku uslugu jer nemate, znači i ove godine u Gradu Zagrebu velik broj djece nije mogao se upisati jer nema dovoljno mjesta u vrtićima, da je mjera roditelj odgajatelj ukinuta za one koji imaju ta stečena prava vi bi imali ogroman problem, znači 5000 djece, već sad imate problem da vam još 5000 djece dođe gdje bi ih vi smjestili to uistinu nitko ne zna.
Vrijeme, hvala. Nemate više replika. Idemo na slijedeću pojedinačnu raspravu, uvažena kolegica Udović izvolite.
Zahvaljujem. Evo još 2018.g. dakle pre 4.g. tadašnja ministrica u Ministarstvu za demografiju, obitelj i mlade, može nadoknada?
Molim vas kolegice i kolege dozvolite kolegici da ima pravo na svoju pojedinačnu raspravu u miru. Hvala.
Demografija, obitelj, mlade i socijalnu politiku kolegica zastupnica Nada Murganić izdala je zaista lijepu i sveobuhvatnu publikaciju pod naslovom „Analiza pristupačnosti kvalitete, kapaciteta i financiranja sustava ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja u RH“ i nju je financirao UNICEF i zato joj veliko hvala jer je zapravo iz nje vidljivo gdje smo mi bili do te 2018., na temelju dostupnih podataka mi znamo gdje smo danas, ali isto tako sa sigurnošću ću reći da zapravo nećemo do 2030.g. doći do onoga do čega bismo trebali doći i na što nas obvezuju do sada usvojene strategije. Naime, evo nakon 4.g. možemo konstatirati da ovim zakonskim prijedlogom i kašnjenjem natječaja za izgradnju vrtića po NPOO-u za skoro pola godine ova vlada neće ostvariti krajnje ciljeve do '26. odnosno '30. godine, a one su pravo svakog djeteta na rani i predškolski odgoj i obrazovanje jer je trenutno obuhvaćenost djece predškolskim programima izuzetno niska i znatno ispod barcelonskih ciljeva, a to je minimum 90% u dobi od 3 godine do polaska u školu odnosno Strategija Europa 2020 gdje se dodaje dodatni cilj, a to je 95% u dobi između 4 godine i polaska u osnovnu školu. Neće se riješiti rastuće regionalne nejednakosti glede obuhvaćenosti djece te prostorne dostupnosti. Trenutni sustav će i dalje ostati ne priuštiv velikom broju roditelja i sustav će i dalje ostati nepristupačan djeci nezaposlenih roditelja te djeci iz obitelji nižeg socioekonomskog statusa. Zašto to mogu reći? Zato jer se ovim zakonom ne rješava jasna i ujednačena metodologija za izračun subvencija odnosno ona će i dalje ovisiti isključivo o fiskalnoj snazi lokalnih proračuna, a isto tako i politikama čelnika u djelu predškolskog odgoja. Mi smo izabrali politiku da čak 1/3 proračuna ulažemo u predškolski odgoj, neki drugi čelnik to ne čini. Ne propisuju se ulaganja središnje države tj. njezino financiranje rada vrtića već se ostavlja mogućnost reguliranja istog uredbom vlade i o financiranju će se odlučivati svake proračunske godine. Zapravo ne možemo uopće govoriti o dugoročnoj održivosti jer se može dogoditi da proračunom nisu osigurana sredstva i uopće se neće predvidjeti sredstva za financiranje predškolskog odgoja. A zašto? Zato što nisu zakonom propisana. I evo potpuno pogrešno predlagač u prijedlogu zakona predlaže da se sredstva za završetak izgradnje vrtića po NPO-u dodjeljuju prema vrijednosti indeksa razvijenosti. To je samo onima koji su ispodprosječno rangirani iako je demografski pokazatelj zapravo samo dio indeksa i oni koji su razvijeni zapravo imaju veći broj radno aktivnog stanovništva, imaju veći broj djece u obuhvatu predškolskog odgoja, ali isto tako i potrebe za novim kapacitetima kao i veća izdvajanja za subvencije ekonomske cijene pa je zapravo jedino logično da svi oni koji zadovolje kriterije za financiranje izgradnja, izgradnje vrtića po NPO-u budu i praćeni od strane države. U posljednjih 8 godina vlada je propustila stipendirati, povećati kvote i aktivno se uključiti u obrazovanje nedostajaćeg stručnog kadra, odgojitelja, radnih terapeuta, logopeda, psihologa. Dakle, do 2030. trebati će nam 9.000 odgojitelja, a isto tako za popunjavanje ovih 22.500 predviđenih mjesta treba nam zapravo onda do '26. na tržištu rada biti dostupno 2.000 odgojitelja. Složit ćete se teško, teško da će se to moći realizirati i čak i ovom mjerom da učitelji razredne nastave mogu privremeno uskočiti na 2 godine. Evo, zahvaljujem.
Hvala vama. Idemo na replike, prva replika kolegica Romana Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice Udović, pa prošlo je eto skoro godinu dana od kada je predstavljen NPO i tek smo sada eto objavili javni poziv za vrtiće. Mene zanima šta vi mislite kako će teći ta realizacija samoga NPO-a.
Hvala. Odgovor na repliku.
Evo zahvaljujem kolegice, točno je natječaj kasni skoro pola godine. Natječaj je otvoren od 3. svibnja do 4. srpnja, dodjela sredstava će se vršiti kako kaže natječaj maksimalno u roku od 120 dana od zatvaranja poziva. Tek negdje u mjesecu studenom ove godine ćemo zapravo znati tko je prošao. Činjenica je da mi sada imamo preko 520 općina i gradova koji imaju u obuhvatu manje od 90% djece onda znate koliko je potencijalno prijava s obzirom da se mogu prijaviti jedinice lokalne samouprave samo sa, samo sa zemljištem odnosno lokacijom za izgradnju dječjeg vrtića. I tek u proračunima zapravo '23 će jedinice lokalne samouprave planirati sredstva, dok se provedu postupci nabave itd., sama realizacija je vrlo upitna do sredine '26. godine.
Hvala. Slijedeća replika kolegica Opačak Bilić, izvolite.
Hvala potpredsjednice. Poštovana kolegice Udović evo upravo u ovom trenutku ispred ulaznih vrata i sabora i vlade imamo prosvjed odgojitelja koji su nezadovoljni predloženim izmjenama ovog zakona i to je jasno s obzirom da između 2 čitanja predlagatelj nije poslušao niti njihov glas tj. glas odgojitelja, niti glas roditelja. Paralelno tome slušamo o demografskoj politici kao ključnom segmentu i programu ove vlade koja evo djeluje već 6 godina, a vi ste evo spomenuli izdanu publikaciju iz koje se može vidjeti gdje smo bili 2018. i možemo vidjeti koliki je zapravo pomak u postotku djece koja pohađaju vrtić. On je naime i dalje na niskoj razini tj. gotovo najnižoj u EU i ja vas pitam evo kako to komentirate i kako komentirate zapravo premalo sluha od strane vladajućih za prosvjednike koji su evo upravo sada na Markovom trgu.
Hvala. Izvolite odgovor.
Evo zahvaljujem na pitanju, zapravo predlagač uopće nije uvažio struku. Struka je ona koja je ukazala na niz nelogičnosti, a ja bih rekla da ovaj zakon je zapravo zakon koji se bavi samo kozmetičkim promjenama. Mi nismo ušli u suštinu. Ovaj zakon neće dovesti do toga da se mi približimo ciljevima da do 2030. godine imamo čak preko 90% upisane djece od treće godine do polaska u školu i zaista je nedopustivo da se ignoriraju i struka i zastupnici, evo vidjeli smo koliko je već amandmana dospjelo i zaista Klub Socijaldemokrata će tražiti treće čitanje ovog zakona.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje, uvažena kolegica Marijana Puljak. Izvolite.
Poštovana kolegice zanima me kako gledate na ovaj dio da će se kriteriji o dodjeli sredstava lokalnim jedinicama određivati uredbom, uredbom vlade, dakle ona će odrediti i kriterije kako i na koji način dodjeljivati kojoj jedinici, postoji li opasnost je li kao što sam evo i rekla u svom izlaganju poučeni dosadašnjim iskustvom da će se to ona poznata ona vertikala funkcionirat na način da će onda sredstva prioritetno dobivati članove vladajuće stranke, a je li djeca, ona djeca čiji su čelnici, čiji su čelnici gradonačelnici iz nekih drugih stranaka će biti na neki način zakinuta jel, znamo kako je to do sada funkcioniralo, postoji li opasnost da se to i nastavi dalje? Hvala.
Hvala. Izvolite. Može malo mira?
Zahvaljujem na pitanju. Pa prva je opasnost zato što ovaj zakon ne propisuje to kao obavezu, znači uredba kaže da će se utvrditi kriteriji i da će se proračunom i svake godine osiguravati sredstva. Prvo je upitno da li će se sredstva uopće osigurati i to je vrlo promjenjiva kategorija, a i kriterij i mjerila nam sada nisu poznata, dakle uvijek postoji opasnost od zapravo donošenja nekakvih mjerila i kriterija koji neće obuhvatiti svih koji trebaju biti obuhvaćeni, a moramo, evo moramo se sjetiti kako se u Poljskoj zapravo situacija sa izgradnjom vrtića. Oni su isto puno novaca uložili kao što planira i RH, oni su neke objekte jednostavno morali zatvoriti jer nisu osigurali ovo o čemu ste vi i o čemu sam ja govorila, a to je održivost znači programa predškolskog odgoja.
Hvala, možete na mjesto. Slijedeća pojedinačna rasprava je ona kolegice Nade Murganić, izvolite.
Potpredsjednice, poštovane kolegice i kolege. Evo ja ću na neki način jer me inspirirala prethodna kolegica iz prethodne rasprave ipak podsjetiti se na ovu publikaciju, knjižicu koju smo ovaj dali štampati. Cilj nam je bio da se zaista na jednoj znanstvenoj osnovi snimi stanje pristupačnosti naše djece u ustanovama i institucijama predškolskog odgoja i obrazovanja čisto da jednostavno podvučemo crtu gdje smo mi to do sada. A zašto to sada želim naglasiti? Zato što se postavlja vrlo često pitanje šta je ova vlada radila i šta je ova vlada razmišljala, pa ja bih htjela samo reći da ako smo mi već tada imali obavezu da 2010.g. imamo 60% jasličke dobi, djece jasličke dobi u vrtićima i 90% vrtićke, dakle ovi stariji od 3 do 6.g., a tada smo bili ispod 30 odnosno 60, pa bi ja sada kritičare pitala što su vlade do tada radile, pa bi onda nama već neki objekti bili napravljeni i bili sigurni u funkciji. Dakle nakon toga krenulo se je u investiranje, prije svega u izgradnju vrtića i od 2017. pa do sada imamo uloženih 2 milijarde kuna u izgrađenih 498 vrtića, a različite adaptacije, ulaganja, konstrukcije, rekonstrukcije, povećanje u stvari, povećavanja u stvari materijalnog položaja postojećih vrtića 739. Naravno da ćemo uvijek reći da to nije dovoljno da ne bi mislili da sam i ja s time zadovoljna, s time sam se zaista bavila i kao roditelju i sada kao baki itekako mi je stalo da sva djeca dobe ono što mi mislimo svi da trebaju, a to je da za njihov cjelovit razvoj je važno da imaju dobar predškolski odgoj i obrazovanje, isto tako da je za roditelje itekako dobro da djeca ne samo da su čuvana nego da su odgajana i obrazovana u predškolskim ustanovama, ali s druge strane da se roditeljima omogući nesmetani rad na njihovim radnim mjestima odnosno da se uskladi obiteljski i profesionalni život, pogotovo majki s obzirom da znamo da žene vrlo često budu te koje ostaju kod kuće i s obzirom da znamo da je ravnopravniji pristup tržištu rada za sve nas itekako značajan. Ono što je isto tako važno što je vlada osim ovog značajnog ulaganja u adaptacije i izgradnje vrtića, ponovit ću, jedan od najvećih ulaganja bila je 2018.g. kada se je 300 milijuna kuna uložilo i ugovorilo 52 potpuno nova objekta i kasnije se sa time nastavilo, naravno da se od ovog, velike financijske omotnice od 1,22 milijardi jako puno očekuje. Imamo svi mi iste strahove i zebnje da li će nam biti jedinice odnosno prijavitelji sposobni, da li će biti održivost, naravno da će se to i voditi računa i kroz sredstava iz državnog proračuna i Ministarstvo znanosti i obrazovanja će to sve skupa jasno pratiti jer nam nije cilj da gradimo objekte koji će biti onda ili poluzavršeni ili da ne kažem stavljeni u funkciju. RH se zalaže naravno za ravnomjeran regionalni razvoj, to nije jednostavan proces, međutim i prošla vlada i ova vlada sa financijskim injekcijama pomaže jedinicama lokalne i područne samouprave u financiranju po djetetu za smještaj u vrtiću, naravno do sada je bio taj kriterij indeks razvijenosti međutim u najavi je da se sufinanciranje od 500 kuna po djetetu proširi i na svako dijete. Kada govorimo o tome da sve treba biti centralizirano morali bi vodit računa da jedinice lokalne i područne samouprave imaju svoja prava i imaju svoje obaveze, da je u jednoj od većih i prvih, prvih reformi ministra poreznih reformi koje je uveo ministar Marić 2017.g. su značajna sredstva. Prva je bila reforma da se oslobodilo jedinicama lokalne i područne dvije milijarde kuna i naravno da je njihova procjena kako će uložiti, da li su u vrtiće ili u nešto drugo to je na njima, to ih trebaju na to podsjećati njihovi građani.
Hvala vam. Idemo na replike, prva replika kolega Brčić, izvolite.
Hvala poštovana potpredsjednice. Cijenjena kolegice, evo zasigurno kako je ovdje naglašeno od dosta sugovornika u sabornici, ovo je velikim djelom demografska mjera. Znamo da ste dosta upućeni kroz svoj dosadašnji rad upravo u demografiju i ovaj kontekst 1,2 milijardi kuna koje spominjemo, koji uskoro očekuju natječaje zasigurno ja bih rekao jedan povijesni način i vid vrednovanja ovog demografskog problema. Kako dolazim iz Splitsko-dalmatinske županije koja broji 55 općina i gradova, a i sami ste ovdje spomenuli određenu opreznost da ne kažem skeptičnost da li će sve lokalne jedinice posebno one manje koje nisu kapacitirane uspjeti kvalitetno se prijaviti i povući sredstva, što mislite o suportu kako regionalnih razvojnih agencija tako [[Upadica: Hvala.]] struktura i resornih ministarstava kako [[Upadica: Izvolite.]] bi došli do …
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Naravno da je to nešto o čemu trebamo svi skupa voditi računa. Ja evo znam da ima puno jedinica lokalnih koje imaju već i pripremljenu dokumentaciju i naravno da su i to prijavile na taj naš nacionalni NPO i o tome treba svakako voditi računa. Pa evo već dosta dugo radimo na povlačenju sredstava iz europskih fondova. Tu su se već usavršili i pojedini čelnici, ima i konzultanata na raspolaganju i svakako da imaju gotovo sve županije i regionalne agencije koje se sa svime time bave. To je odgovornost i ovaj vlade koja je raspisala natječaj međutim ja ne volimo da se samo odgovornost fokusira na jednu osobu. Odgovornosti imamo svi mi na terenu koji bi trebali biti spremni i za svoje građane [[Upadica: Vrijeme.]] se maksimalno potruditi u ovom slučaju.
Hvala. Slijedeća replika kolega Habijan, izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Poštovana kolegice vi ste lijepo i u replici kolegici Nikolić ako se ne varam, a i sad u svom izlaganju rekli što je sve vlada učinila upravo po ovoj temi. Dakle, od svih ulaganja do ove najave koja sada slijedi 22.500 novih zapravo mjesta za, u predškolskim ustanovama. Međutim, mene više zanima vaš stav i ta jedna dvostruka mjerila i kriteriji zapravo dolaze od strane oporbe koji ovdje dakle imaju jedan stav, a primjerice recimo u Gradu Zagrebu ukinuta je mjera dakle „roditelj odgojitelj“ 2.500 djece u lipnju dolazi vjerojatno na upis, gdje će oni biti smješteni, dakle da li će se tu poštivati državni pedagoški standardi. Dakle, jedno je politika koja se zastupa ovdje kao oporba u Hrvatskom saboru, međutim 50 metara dalje upravo ta oporba ima potpuno drugačiji stav i potpuno drugačija mjerila, pa me o tome zanima i vaš stav.
Hvala. Odgovor na repliku.
Evo hvala lijepa. Ja i svi mi, vjerujem mi imamo iskreno mišljenje i želju da nam sva djeca pohađaju predškolske ustanove. I mislim da to treba omogućiti svakom djetetu u RH, a pogotovo u Gradu Zagrebu. Ja ću reći nešto osobno i ja to nisam tajila, moja je jedina zamjerka ovoj mjeri bila „roditelj odgajatelj“ činjenica da dijete tu se onda isključuje mogućnost upisa u vrtić i pohađanje u vrtić. Dijete je time kažnjeno, a mjera je Grad Zagreb se za nju opredijelio, mi imamo jako puno i socijalnih i demografskih mjera koje su različite lokalne jedinice prilagodile prije svega interesima svojih građana, političkim ciljevima s jedne strane i naravno financijskim mogućnostima. Međutim, sada smo svi na stajalištu da djeca moraju ići u vrtić i trebaju.
Hvala. Slijedeća replika kolegica Bedeković, izvolite.
Hvala vam lijepo poštovana potpredsjednice sabora. Uvažena kolegice Murganić ja ću se referirati na onaj dio vaše rasprave u kojoj ste govorili o potrebi sufinanciranja rada dječjih vrtića iz državnog proračuna jedinicama lokalne samouprave. Drago mi je da se upravo u svom izlaganju i na to stavili naglasak. Ja ću podsjetiti na pilot projekt Ministarstva za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku upravo kad ste vi bili ministrica. Vi ste započeli pilot projekt sufinanciranja rada jedinicama lokalne samouprave sa 500 kuna po djetetu, prva do četvrta kategorija indeksa razvijenosti. Isti taj projekt sam ja nastavila i u svom mandatu potpisala u prvom valu 79, u drugom valu 84 ugovora sa 84 i 79 općina u našoj zemlji, a nakon nas je državna tajnica Josić isti projekt nastavila. Zasada je dobro je potpisan ako se dobro, ako se ne varam 81 ugovor, a intencija je da se ovo proširi na cijelu Hrvatsku [[Upadica: Hvala.]] na cijelu zemlju.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Evo ovo je po meni isto tako jedna mjera koja je usmjerena na dijete odnosno na roditelja. Roditelju je omogućeno da financijski lakše podnese troškove smještaja vrtića. Mi znamo da su cijene vrtića različite, da ne mogu biti ujednačene. Ja mislim koliko nisam ekonomista, ali toliko sam u svom životu radila vjerojatno iz svog osobnog iskustva jel da cijena života u Zagrebu ili u nekakvom mjestu nije ista i zato sam za to da država intervenira i pomaže onim jedinicama lokalne i područne samouprave i uprave koje zaista nemaju dovoljno sredstava i to za one standarde, a to je prije svega prava koja su usmjerena i potrebe prema djeci, prema siromašnim građanima, a ne da to bude univerzalno i da onda oni koji mogu financirati sebi oslobađaju sredstva za nekakve druge možda ne tako za građane značajne projekte.
Hvala. Slijedeća replika kolegica Grba Bujević.
Hvala potpredsjednice. Kolegice Murganić ima kod nas u Karlovačkoj županiji jedna mala općina to je Tounj. U tom Tounju ima otprilike 1.200 ljudi ali imamo puno predškolske djece pa je 2019. godine naša županija odlučila da višak prostora u školi pretvori u, po standardu naravno, pretvori u predškolski odgoj koji je, tako je nastala Tounjska spužvica koja sada ima 19-ero djece, a također se radi i program male škole. To je jedan primjer dobre prakse gdje su cjeloviti, osigurani su cjeloviti uvjeti za djecu, za njihov odgoj, osigurana je socijalizacija djece, osigurano je i ono o čemu smo govorili da su majke stavljene na tržište rada. To ja mislim da je jedan jako dobar primjer prakse kako se to može staviti pod jednu upravu, škola je upravitelj tih ustanova. Nemamo dodatnih ravnatelja, nemamo dodatnog administrativnog osoblja, a zapravo smo djeci omogućili da se zaista o njima brine onako kao što svi to želimo.
Hvala. Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnice, kolegice vi ste već u svojoj replici sve rekli što u stvari taj sada projekt i program omogućava upravo na našoj županiji. Ja kad slušam kako se ovdje govori da u nekim vrtićima nema toaletnog papira pa roditelje se traži za ovo, za ono. Ja zaista, meni je žao da postoje takovi vrtići, mi nemamo takovih iskustava i mislim da je to sinergija brige i skrbi lokalnih čelnika. Na Karlovačkoj županiji se mogućnost koja je u promjeni zakona, odgoju i obrazovanju omogućila da prostor škola, osnovnih škola koji znamo i sami da su to sada velike i neiskorištene prostorije, dio se pranamijeni i opremi za predškolce. To je odlično. Djeca onda nakon završetka predškolskog idu u školu, ostaju u tim svojim malim školama jer da su išli u vrtić u veliki grad, onda bi oni vjerojatno išli zajedno sa svojim kolegama iz vrtića u škole u tim velikim, većim mjestima. I mislim da je to [[Upadica Reiner: Hvala.]] ona mjera koja omogućava opstanak u manjim sredinama.
Hvala. Poštovana zastupnica Jelkovac.
… [[Govornica naknadno uključena.]] Evo sad ću se možda bolje čuti. Dakle, kako dolazimo iz grada Karlovca i vi i ja se sjećamo toga da smo još prije više od desetak godina počeli na izgradnji novih vrtića i to prije svega sredstvima iz proračuna grada. Već smo tada uvidjeli da je u stvari to nužno i osigurati u stvari boravak najmlađih u dječjim vrtićima. Naravno da mnoge sredine nisu ni danas u situaciji da to same realiziraju, ali zato se i kroz ova program ministarstvo je zaista i sredstvima iz EU tu puno napravilo i u prošlom mandatu i mislim da će se taj proces nastaviti. Ono što je isto tako sigurno da je tu ostavljeno jedinicama lokalne samouprave i mogućnost sufinanciranja cijene vrtića i privatnim dječjim vrtićima što je također jedno rješenje, pa vas molim vaše mišljenje oko toga.
Hvala. Poštovana zastupnica Murganić.
Evo hvala lijepa. Evo upravo to. Dakle, postoji nekoliko mjera, postoji nekoliko mogućnosti. Jasno da ovisi sve o domišljatosti lokalnih čelnika, njihovim prioritetima i moram reći isto tako i o njihovim financijskim mogućnostima. Ali tamo gdje postoje zaista se može iskoristiti pogotovo ako postoji sinergija između sredstava koja dolaze s državne razine, pa i europskih sredstava. Mi smo isto tako iskoristili i velika većina naših gradova i onu mjeru iz Europskog socijalnog fonda, da se zaposle dodatni kadrovi, da se uvedu dodatni programi u vrtićima gdje je isto tako povećana jedna kvaliteta rada u vrtićima. Kada se već govori sada o ovim nekim mjerama i mogućnostima teško je nama, meni osobno poslušati evo šta se radilo, nije se baš ništa radilo. To zaista ne stoji.
Poštovani zastupnik Ačkar.
Poštovana kolegice Murganić u svojoj raspravi spomenuli ste mogućnost osiguravanja sredstava u državnome proračunu kao i niz benefita koje bi ovaj zakon trebao donijeti. Osobito spomenuli ste često puta u današnjim raspravama lokalne čelnike. Kao lokalni čelnik ono što osobito je također bitno za nas, da u ruralnim naseljima možemo sada u osnovnim školama organizirati sukladno ovome novome zakonu predškolski odgoj i obrazovanje. Međutim, zanimalo bi me vaše mišljenje koliko je zapravo ovaj zakon približio se konačnome cilju, a taj cilj bi trebao biti da svako dijete ima pravo upisa u vrtić, da svi imaju jednaka prava, jednake kriterije i da oni zapravo mogu imati jedan nacionalni standard koji zaslužuju. Hvala.
Poštovana zastupnica Murganić.
Pa evo, intencija ovog zakona je upravo to i mislim da ona ide u tome pravcu. Naravno da bi zakon mogli i valorizirati i testirati trebamo imati i institucije, odnosno vrtiće gdje će se on provoditi bez obzira na kritike, bez obzira na struku. Ja struku poštujem, međutim neki puta moramo i prihvatiti nekakve realne mogućnosti, a to je da po meni je zaista dobro da postoji mogućnost prekvalifikacije rada i rada učitelja razredne nastave u predškolskim ustanovama pogotovo ako to oni žele i vide u tome svoju karijeru. Slična su zanimanja i propisi. Mislim da tu ne treba imati tako velikih zazora. I svakako da i ono što isto tako treba jače imati, zakon je dao mogućnost ali svakako treba nastojati da imaju i djeca sa poteškoćama u razvoju jednake uvjete, mogućnosti [[Upadica Reiner: Hvala.]] i igranja, ali i obrazovanja u vrtiću.
Hvala. Zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Murganić, pa mislim da nema nikoga ovdje u sabornici koji ne odaje priznanje odgajateljima koji rade u vrtićima i odgajaju zapravo našu djecu. To je temelj da bi oni mogli kasnije postati odgovorni i zreli ljudi kroz cijelu vertikalu obrazovanja. Spomenuli smo ovdje jedinice lokalne samouprave. Znači vidjeli smo razliku od 70% do 30% uključenosti. Ja vas pitam postoji li odgovornost čelnika jedinica lokalne samouprave? Ako oni su već prihvatili uvjete da imaju jedinice lokalne samouprave, zašto oni ne ispunjavaju te uvjete. Jer najlakše je reći ja ću osnovati jedinice lokalne samouprave, ali neću imati odgovornost. Znači da ne smijemo prebacivati odgovornost na nekog drugog, nego da uzima onaj tko ima i odgovornost za to. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepa. Jasno da evo ja ću reći iskreno i jako kratko, ako ima mogućnosti onda ima odgovornost zašto to ne čini, ako nema opravdane mogućnosti onda je na njemu da učini sve i da traži pomoć, zna se ili od nadležne jedinice lokalne ili od države da se osigura sve što je potrebno za normalan život svojih sugrađana i naravno tu odgovornost kao i za sve nas političare prozvat će ih građani. Ali treba prihvatiti odgovornost i potruditi se jer neke mogućnosti zaista postoje.
Poštovana zastupnica Opačak Bilić.
Hvala vam potpredsjedniče. Poštovana kolegice Murganić, vi ste doista kroz svoj rad uključeni u demografska pitanja, a čuli smo evo jutros u iznošenju stajališta vašeg kluba da držite kako je mjera roditelj odgojitelj iznimno dobra i demografska mjera i u smislu rasterećenja ustanova za rani odgoj djece, pa me zanima evo planirate li s obzirom na izneseni stav vašeg kluba, da li je to evo najava da će možda i Vlada RH na razini države da li ona možda planira provoditi ovakvu mjeru te koliko zapravo vidite potencionalnu nadogradnju sustava skrbi o djeci kroz jačanje uloge dadilja poduzetnica?
Poštovana zastupnica Murganić.
Pa evo ja sam zaista i već je to ovdje spomenuto pratila i postoji na koncu ja mislim i jedna platforma u ministarstvu gdje su sukus odnosno stavljeni svi podaci koje se sve socijalne ili demografske mjere različito se nazivaju na svim razinama jedinica lokalne i područne samouprave primjenjuju u različitim sredinama i tu ima zaista vrlo različitih mjera, ima različitih iznosa. I ja sam uvijek i kada se razgovaralo o ovoj mjeri zastupala stav da sve što je usmjereno na jačanje obitelji usmjereno na poboljšanje materijalnog položaja statusa obitelji da ja to zaista mogu podržavati. Mislim da tu možemo imati svi zajedno konsenzus, ta mjera ima po meni jedini problem to što on ne omogućava zaista da dijete ravnopravno bude uključeno u rani i predškolski odgoj.
Poštovana zastupnica Dreven, prvo imamo povredu poslovnika. U čemu je povrijeđen poslovnik?
Poslovnik je povrijeđen to je čl. 238. dakle omalovažavaju se ostali saborski zastupnici na način da nas gospođa Murganić uvjerava u nešto što je protivno zdravoj pameti. Ja ću je podsjetiti da je prilikom izglasavanja proračuna glasala protiv mjere „Roditelj-odgojitelj“ na nacionalnom nivou.
Dobro to nije povreda poslovnika pa dobijate opomenu. Nemojte nastavljati dobijate drugu opomenu.
Pa ako stoji sve ovo što ste rekli što ste digli ruku protiv amandmana Suverenista?
Temeljem čl. 242. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi. Idemo dalje, poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovana kolegice. Evo prije 10 godina možemo kazati da je bilo viška odgajatelja zato jer nije bilo dovoljno izgrađenih vrtića, sad kad se ulaže u vrtiće od 2017. i naravno da je pomanjkanje i da se treba nešto promijeniti i u sustavu obrazovanja da bi se moglo zaposliti jer vidimo da vlada planira negdje oko 16.000 novih radnih mjesta. E ono što mene interesira je i ova nejednakost odnosno jedinice koje su bolje razvijene znači one imaju upisa djece do 75% ove koje nisu imaju do 30%. ja dolazim iz Varaždinske županije i mogu reći i nedavno se i u mojoj općini otvorio vrtić koji je stvarno za jednu malu i za jednu ruralnu sredinu znači jako puno. Mislim da je to jedan vid toga da zadržimo te mlade obitelji, da im omogućimo stvarno da svaki dijete ne da samo ima vrtić nego da ima i nastava [[Upadica Reiner: Hvala.]] školovanja [[Upadica Reiner: Hvala.]] a roditeljima posao.
Poštovana zastupnica Murganić.
Hvala lijepa poštovana kolegice. Evo ja ću sada pokušat odgovoriti u okviru svoje pameti, a ne van svoje pameti tako da vam kažem da je bilo jako puno upravo kritika na mjeru 7.4.1. zašto se veliki vrtići, skupi vrtići, vrtići po standardima koštaju, pogotovo u sadašnjim uvjetima građevinskih cijena grade upravo ajmo mi reći kako je rekla kolegica Vučemilović u seoskim naseljima, dapače baš tamo treba jer ovo što smo govorili za karlovačku općinu upravo je vrtić, pa škola, pa onda recimo pošta, pa ne znam trgovine, bankomati, ljekarne i tako to omogućava da nam građani ostaju u tim sredinama. Prve migracije su počele selo-grad davnih dana za vrijeme neke druge vlasti, ali nije to tada tako bilo kritizirano.
Hvala vam lijepa. Sljedeća rasprava biti će poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića. Nema ga, gubi pravo na govor, pa će onda govoriti poštovana zastupnica Anamarija Blažević. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je jedan zanimljiv zakon vidimo iz rasprave, ali mislim da izmjene Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju su nužne. Smatram ih pozitivnim barem u iskoraku prema cjelovitom uređenju sustava predškolskog odgoja u RH. I ako se određeni dijelovi koji su sad predviđeni zakonom već provode u praksi ovo uređenjem zakonom bilo je nužno i neophodno ponajviše zbog toga što više neće ostavljati dvojbe prilikom postupanja u određenim situacijama. Jedan od primjera prethodno navedenoga su treći odgojitelji koji su u praksi se veoma često i pojavljivali, ali njegovo pojavljivanje odnosno postojanje kao takvo nije bilo propisano zakonom dok sada ovaj konačni prijedlog u svom čl. 13. propisuje kada se on može pojaviti u odgojno obrazovnom predškolskom procesu te koje kompetencije treba imati osoba koja se uključuje u sustav. Daljnji primjer je provođenje inicijalnog razgovora s roditeljima i djetetom prije upisa u dječji vrtić koji se isto u nekim vrtićima provodi već duže vrijeme iako nije bio određen niti jednim propisom dok se u drugim vrtićima upravo zbog prethodno navedene činjenice nepostojanja zakonske odredbe nije provodio. Ove izmjene nužne su i zbog ujednačavanja postupanja u svim dječjim vrtićima, te uređenja određenih pitanja jednako u svim vrtićima bez obzira na geografski položaj. Isto tako jasno uređenje pitanja koje se odnosi na mandat ravnatelja, bilo je potrebno odnosno jasno definirana mogućnost povratka na prethodno radno mjesto na koji način i pod kojim uvjetima. U praksi je veoma često bilo nedoumica oko navedenih pitanja. Posebnu pozornost treba posvetiti provedbi postupka upisa u dječje vrtiće. Naime, u komunikaciji sa zaposlenicima dječjih vrtića dobila sam informaciju o različitim načinima provedbe postupka upisa. Iako je zakonom propisano postupanje temeljem Zakona o općem upravnom postupku vrtićima su dostavljene smjernice koje pobliže objašnjavaju postupak. Prema navedenim smjernicama nije potrebno donositi pojedinačna rješenja o upisu, ali podnositeljima zahtjeva treba omogućiti sva prava koja proizlaze iz Zakona o općem upravnom postupku. U međuvremenu stupile su na snagu i odredbe kojima se uređuje zaštita osobnih podataka iako postoje brojne mogućnosti objave podataka o primljenim ili odbijenim zahtjevima za upis, inicijali, šifre itd. ili dostave pojedinačnog rješenja roditelju dolazimo ponovno do nejednakog postupanja unutar istog sustava. Smatram da bi trebalo odrediti smjernice za provođenje upisa i postupka upisa temeljem kojeg bi se postupak provodio na isti način na području cijele RH. Dječji vrtići i osnivači imaju obvezu organizirati program predškole, ali isto tako moraju vodit računa o interesima i potrebama djece i roditelja na svom području. Zbog toga je potrebno određeno sufinanciranje iz državnog proračuna cijelog sustava predškolskog odgoja i to neovisno o sufinanciranju programa predškole u iznosu od 20 kuna mjesečno po djetetu uključenom u obvezni program predškole koji se provodi u godini prije polaska u osnovnu školu kako bi se barem u manjem dijelu rasteretilo osnivače i to one koji su fiskalno potkapacitirani. To isto dovodi do ujednačavanja kvalitete unutar sustava. U ovim konačnim izmjenama i čl. 24. st. 2. određuje kako će se u državnom proračunu osigurati sredstva za fiskalnu održivost dječjih vrtića čiji je osnivač jedinica lokalne i regionalne samouprave na temelju mjerila i kriterija koje uredbom propisuje Vlada RH. Naime fiskalnom politikom ove vlade mnoge općine i gradovi su povećali svoj fiskalni kapacitet i zasigurno je dio tih sredstva otišao prema sustavu predškolskog odgoja barem u primjeru mog grada. Povećanjem broja upisane djece rastu i financijske potrebe, ekonomske cijene vrtića, kao i participacije roditelja su u velikom nesrazmjeru i potrebno je osigurati sredstva iz državnog proračuna za fiskalnu održivost. Provođenje programa nije moguće bez odgojitelja, a uz financiranje njihovih plaća tu su i ostali troškovi koji nastaju poslovanjem. Osnivači imaju obvezu osigurati sve što je nužno i potrebno za kvalitetno provođenje programa, te bi se uz pomoć državnog proračuna razlike trebale u kvaliteti smanjiti. Mi smo si odredili jedan cilj koji želimo postići do '30.-te godine i mislim da je ovo samo jedan korak prema tome.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Grba Bujević.
Hvala g. potpredsjedniče. Uvažena kolegice Blažević, vi ste kao gradonačelnica Pakraca sigurno bili u prilici koristiti razne fondove koji su se za takve namjene koristili, bili ste u prilici organizirati to, bili ste u prilici napraviti nešto, kakvo je stanje stvarno u Pakracu sa vašim predškolskim odgojem odnosno sa dječjim vrtićima i kako vidite ovu priliku i da li ćete ju moć iskoristiti koja je sad pred nama vezana uz NPOO, a i dječje vrtiće?
Poštovana zastupnica Blažević.
Hvala lijepo. Evo mi smo imali priliku i prijaviti se na mjeru 7.4.1., međutim nisam to napravila zato jel u tom trenutku sam smatrala da gradski proračun nije sposoban, sada ćemo se prijaviti, evo u utorak će se otvoriti sustav i prijavit ćemo se s obzirom da smo nekakve projekte uspjeli završiti. Međutim ono što mene veseli mi već 3.g. provodimo program produženog boravka dakle pomoću europskih fondova, nije sve u infrastrukturi, treba jako puno ulagati u predškolski odgoj i u djecu naravno i u odgojitelje koji to provode. Dakle pokušavamo i moraju lokalni čelnici i čelnice brinuti izuzetno o tom sustavu zato jer je to temelj i nama i našoj zajednici i cijelom našem društvu. Europski fondovi uvelike pomažu gradovima i općinama i evo treba koristiti, ali racionalno naravno u skladu s mogućnostima.
Poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Uvažena kolegica, evo uz čl. 3. ovim člankom dopunjuje se čl. 14. zakona na način da se propisuje obveza predstavničkog tijela županije Grada Zagreba da usklađenu mrežu dječjih vrtića dostavlja ministarstvo nadležno za obrazovanje, te se propisuje nadležnom ministru nadležnog za obrazovanje da donese odluke o mreži dječjih vrtića RH. Ovom odredbom uvodi se pojam mreža dječjih vrtića na nacionalnoj razini, pa vas ja pitam što kao vi kao čelnica JLS odnosno grada Pakraca mislite o toj odluci i donašanju o tim mrežama? Hvala.
Poštovana zastupnica Blažević.
Hvala lijepa. Ja smatram naravno da sva djeca trebaju biti obuhvaćena predškolskim odgojem i upravo ova mreža dječjih vrtića može dovesti do toga. Dakle, mogu pojedine općine ili čak gradovi imati tu suradnju, pa djeca koja nisu, gdje u kojoj općini nema organizirani predškolski odgoj pomoću te mreže mogu pohađati dječji vrtić u prvoj bližoj općini i to je dobra stvar u stvari ta suradnja isto između predškolskih ustanova, a odnosi se na to da se predškola može organizirati u osnovnim školama to su srodne djelatnosti i treba iskoristiti i taj kapacitet infrastrukturni koje osnovne škole imaju da se osigura predškolski odgoj svima.
Poštovana zastupnica Bedeković.
Hvala vam lijepa. Poštovana kolegice Blažević. Vi ste se u svojoj raspravi dotakli čl. 24. prijedloga ovog zakona u kome ste naglasili važnost osiguravanja sredstava iz državnog proračuna koja su neophodna za završetak investicija koje su financirane iz projekata EU upravo u jedinicama lokalne odnosno regionalne samouprave, dakle radi se o izgradnji vrtića. A isto tako na važnost ste se osvrnuli sredstava za fiskalnu održivost dječjih vrtića čiji su osnivači jedinice lokalne odnosno područne i regionalne samouprave na temelju naravno kriterija koje će se odrediti koje će se propisati uredbom vlade. Vi ste gradonačelnica grada Pakraca dugi niz godina, kako gledate na ove odredbe upravo i na činjenicu da se zakonom omogućuje izdvajanje sredstava iz državnog proračuna za pomoć jedinicama lokalne samouprave?
Poštovana zastupnica Blažević.
Pa naravno o tome je danas bilo puno govora, potrebno je, potrebno je kako bi se osigurala jednakost svih nas jer vidimo velike su razlike. Razlike su i u ekonomskoj cijeni što je normalno, razlike su u participaciji roditelja. Pojedine jedinice lokalne samouprave nemaju dovoljno fiskalnog kapaciteta da sve isfinanciraju tako da ako želimo ovo što smo si zacrtali u nacionalnoj strategiji do 2030.g. ostvariti zasigurno je potrebna fiskalna pomoć države odnosno iz državnog proračuna na neki način financirati predškolski odgoj. Danas je to uvodno bilo istaknuto da se ide prema tome, što smatram isto da je dobro da ta predškola postane na neki način nulti razred pa će i taj dio kad država preuzme ona financira osnovno obrazovanje značajno olakšati financijski dio jedinicama lokalne samouprave.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena kolegice. Cilj ovog zakona je što više djece uključiti u predškolski odgoj, a naravno i povećati standarde za svu djecu u dječjim vrtićima, ali evo kolegica Bedeković jednim dijelom se dotaknula upravo ono što sam vas ja htjela pitati, ali to najviše zasigurno zanima naše čelnike jedinica lokalne i područne samouprave, a to su sredstva iz državnog proračuna za završetak investicija, ali i rad u onim područjima sa najlošijim indeksom razvijenosti. Koliko će to pomoći našim lokalnim čelnicima za fiskalnu održivost dječjih vrtića, vi kao evo lokalna čelnica zasigurno to najbolje znate.
Poštovana zastupnica Blažević.
Pa evo kako sam već odgovorila kolegici Bedeković mislim da će pomoći. Tu bi se trebalo isto napraviti naravno određene kategorizaciju i odrediti fiskalne kapacitete odnosno stupanj razvijenosti pojedinih gradova i općina. Ali svi težimo tome da nemamo liste čekanja da djeca mogu zaći u sustav predškolskog odgoja i obrazovanja, ali još jednom bih napomenula oprezno treba biti oprezan kod pojedinih ulaganja.
Poštovana zastupnica Baradić.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Poštovana kolegice Blažević. Evo vi ste gradonačelnica grada Pakraca spominjali ste prije u svom ako se ne varam odgovoru na repliku i produženi boravak koji funkcionira u vašem gradu. No zanima me da li vi imate problema s nedostatkom odgajatelja u dječjim vrtićima i što mislite o tome da se omogući da s djecom umjesto odgajatelja može raditi učitelj, naravno uz obvezu dodatnih kvalifikacija o kojima smo već danas govorili u raspravi?
Poštovana zastupnica Blažević.
Hvala lijepo. Da imamo problem sa odgajateljima, nema ih dovoljno u zadnje vrijeme mi smo morali otvarati dodatne skupine i stvarno se pokušavamo držati državnog pedagoškog standarda koji određuje koji je broj djece od jaslica po pojedinim onda vrtićkim skupinama i to nam predstavlja opterećenje. Rade i studenti, nestručna zastupljenost je velika. Smatra da ovaj dio je dobar, on ne umanjuje, ne diskriminira odgojitelje koje ja izuzetno stvarno cijenim odgajali su na kraju krajeva moja djeca su išla u vrtić znam kakav je njihov posao i treba naglasiti da oni dobivaju mogućnost zapošljavanja u dječjem vrtiću ukoliko nema odgojitelja na tom određenom području odnosno ne javi se na javni natječaj. A jedino prirodno i srodno je upravo ova kategorija koja [[Upadica Reiner: Hvala.]] je u zakonu navedena.
Poštovani zastupnik Bakić.
Zahvaljujem potpredsjedniče, ali odustajem. Hvala.
Dobro. Hvala vam lijepo. Sada će govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Državni tajniče, kolegice i kolege. Evo danas raspravljamo o vrlo bitnoj temi i apsolutno moramo u ovome trenutku kazati da je ovo možda jedan od najznačajnijih demografskih mjera i poštivanje ustava da svako dijete ima isto pravo na cijelom teritoriju RH. I vjerujte mi da zbog nemogućnosti dječjega vrtića gdje roditelji koji su zaposleni mogu ostaviti svoje dite da brojni odlaze iz tih sredina, tih naših poglavito ruralnih područja. I opet ću ponoviti, 2000.g. u Barceloni na Vijeću Europe je donesen tada zaključak koji su prihvatile sve članice da do 2020.g. 90% od sve djece od 3. do 7. godine imaju pravo dječjeg vrtića. Međutim, ne kao nečeg gdje čuvamo dicu nego da bude to baš ustanova gdje će odgajat se dica di će biti obrazovanje. To je ogroman problem. Ja samo mogu kazati da je najbitnije ulagati u mlade. Ja dolazim iz Sinja iz Cetinskog kraja i Dalmatinske Zagore, polovica Sinja koji je najperspektivniji. I ako je išta interes, onda je interes ulagati u mlade. Daleko je jeftiniji život nego u Splitu, samo naravno što je uvijek problem županija, infrastruktura, taj problem primjera županija je preuzela obrazovanje, školstvo ali ona ne ulaže u školstvo koliko bi trebala, pa ja kao lokalni čelnik nadstandard moram davati srednjim školama da bi nešto omogućio. Tako i sa domovima zdravlja ista stvar. Međutim, i čak ovaj produženi boravak za djecu sam spreman financirati više nego i jedna jedinica lokalne. Svi studenti koji ne ostvaruju pravo po bilo drugoj osnovi imaju stipendiju 800 kuna, samo je dovoljno da je upisao novu godinu akademsku. Što se tiče vrtića, vrtić sam odmah digao sa 950 kuna na 1450 kuna subvencioniranja da smanjimo roditeljima. Svako drugo dijete besplatno. Ako ima roditelja, to gospodin Brčić dobro zna. Što se tiče toga u gradu Sinju i sve te mjere za mlade, da naše obitelji ostanu jer u Splitu je 5000 eura kvadrat, a u Sinju je jer živi i bivši dožupan sad kolega zastupnik u gradu Sinju i zna da su takve mjere. Znači svaki student. Srednjoškolci besplatan prijevoz svim studentima. Tako i vrtiću. Ja kad sam došao meni je bilo nevjerojatno da 180 dice nema pravo upisa, da nemamo niti jedan projekat. Što sam prvo napravio? Projekat koji mogu kandidirati za EU fondove. U roku 20 dana nismo imali zemlje, popis imovine, to je za vrijeme vlasti dok je HDZ bio prije mene, niti jedan projekat. To vam ne govorim, to je činjenica, to znaju svi. U roku 20 dana sam pronašao zemlju, napravio projekt i kandidirao ga. Međutim, nije prošao. Volio bih da mi kolega Brčić to replicira. Naravno da je zaboravljena Cetinska krajina i drago mi je da se, evo opet ću kolegu Brčića se sjetio, nikad nije aglomeraciju dok je bio dožupan nikad je nije spomenuo. Ali mi je drago da sad spominje kad je riješen problem i kad su z bog Sinjske alke morali potpisati aglomeraciju, inače ne bi nikad potpisao. Imamo još jedan problem, problem jedan ogroman. Imamo problem di govorimo o standardima 20 djece, 22 djece, nebitno. Međutim, meni je vrlo bitno da ja sam evo crkva se gradila to sam spomenuo u Brnazama, sv. Nikole. Ja samo suradnju u dijelu crkve grad Sinj je definira sa provincijom Presvetog Otkupitelja i sad je taj vrtić u visokoj izgradnji. Tu ćemo riješiti u crkvi 80 djece, ja se toga ne stidim jer to pripada zajednici, zajednica je ulagala novac u taj dio. I tako možemo riješiti probleme, a ne riješiti probleme da kad čujem da se kandidira nekakav projekt u Splitsko-dalmatinskoj županiji eee tu nije gradonačelnik Bulj naš neće to dobiti taj projekt koji imamo natječaj. Tako će vjerojatno ne vjerujem da će bit tako i na razini ministarstva. I da ćete izaći u susret poglavito kod tih dozvola 600 djece, ustanova da ustanova mora imati 600 djece. Pa mi moramo izaći u susret. Problem je veći što mi u jedinicama imamo preko 22, preko 25, šestero, sedmero, osmero djece. I to je problem, to je ogroman problem. Zato još jednom najbitnija su ulaganja u mlade, to je najbitnije i na tome tribamo raditi. Ravnomjeran razvoj jedino možemo i Ustav poštivati ako svaki djelatnik, svaka teta da ima i u Sinju i u Gospiću i u Zagrebu istu plaću. A tko to može? Može država zato što 40% jedinica lokalne samouprave nema financijskih kapaciteta, nema da organizira za jedno dijete vrtić. Za jedno [[Upadica Reiner: Hvala.]] Hvala.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Troskota.
Poštovani uvaženi kolega, zanima me kakva je situacija bila po pitanju predškolskog odgoja u Sinju kada ste preuzeli vlast i šta ste napravili s obzirom da, čulo se, do Zagreba se čulo da djeca jednostavno nemaju vrtiće dole u Sinju. Pa me čisto interesira što ste napravili i jel' se to poboljšala situacija i kako sad djeca u Sinju?
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Da, kad sam došao 180 djece je bilo neupisano u Vrtiću. U tom trenutku naravno smanjeno na 80 djece. Odmah sam stupio u pregovore kako sam rekao sa provincijom Presvetog Otkupitelja gdje smo riješili sada i u visokoj fazi je izgradnje vrtić gdje ćemo 80 djece riješiti jaslične i predškolske. I na taj način sam odmah krenuo u izradu projektne dokumentacije za vrtić u Glavicama. To je najveći mjesni odbor, najveće selo koje nema status općine. Nešto oko 4 i po, 5000 stanovnika, tako da mi je taj bio i Karakašica ovaj dio također projektna dokumentacija pred kraj. Sad ćemo naravno i kandidirati taj projekat i kandidirali smo, ali nije u prvoj, nije imao dovoljno bodova zato što su bila ograničena sredstva. I što je najbitnije donio sam odluku da svako dijete koje nije upisano, a lokalna samouprava je kriva, njihovi roditelji imaju tisuću kuna mjesečnu naknadu. 1000 kuna svako dijete ima mjesečnu naknadu za, koje nije upisano. Jedinica lokalne samouprave na žalost preuzela svu odgovornost i tu bi se tribala država [[Upadica Reiner: Hvala.]] To je jedini grad u Republici Hrvatskoj gdje su se rodili, koji nisu upisali imaju pravo na ...
Poštovani zastupnik Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj imamo često evo i u gradu Zagrebu nekakvu priču da se uštedama od ove mjere roditelj odgojitelj za koju je sad vrlo upitno bila zakonita odluka, to ćemo vidjeti da će se tu iznaći nekakva sredstva za gradnju novih vrtića. I zapravo stvara se određeni narativ kao da se vrtić gradi preko noći. Mi ćemo napraviti određene vrtiće i to ćemo napraviti preko noći. U Zagrebu je veliki problem tih kapaciteta i zapravo se krše pedagoški standardi, jer se rješava pitanje tog manjka mjesta u vrtiću time da se povećava broj djece na određene kvadrate koji su propisani pedagoškim standardima i onda se tako rješava ta problem, a zapravo se vrtići ne grade. Ali vi ste dokazali ono za što sam ja mislio da je nemoguće zapravo u vrlo kratkom roku ste uspjeli izgraditi vrtić i time riješiti pitanje vrtićkih kapaciteta, a onu djecu koja se nisu upisala u vrtić tu ste dali određena novčana sredstva. Pa evo malo prokomentirajte tu situaciju u Zagrebu i u Sinju.
Poštovani zastupnik Bulj.
Pa naslušao sam se u Zagrebu, Splitu moj kolega Puljak je također, moj kolega Puljak je rekao da će završiti 3 vrtića odmah. Ja ne znam kako ih može završiti odmah, jel? Može se pokrenuti. Ja sam naravno sa crkvom riješio taj problem tj. sa provincijom Presvetog Otkupitelja u dijelu crkvene tj. zgrade ja sam riješio taj dio i ta zgrada je sad pred kraj, to je jedan projekat, grad Sinj ulaže nešto više od 3 miliona kuna naravno uz sve obaveze koje grad preuzima i to je, to je pametno gospodarenje i ta crkva da pripada zajednici da se uključe i djeca i to je vrlo bitno. Što se tiče ovoga projekta, odmah smo napravili projekat, ali ja ne vidim te projekta ni gradonačelnika Splita Puljka, ni nisam ih vidio, 3 puta su rekli da, i ja imam taj projekat kojega sam napravio i kandidirao to šta nije prošao u toj fazi jer je bio 50 i nešto po bodovima to je nebitno. Znači bitno je graditi i raditi projekte. Ja sam vrlo kratko kao gradonačelnik, ali vjerujte mi da sam razočaran kao gradonačelnik kad sam vidio da nemamo niti jedan projekat što se tiče dječjih vrtića. I naravno … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Selak Raspudić. Izvolite.
Uvaženi kolega Bulj ovdje smo dosta slušali o nadležnosti jedinica lokalne samouprave u odnosu na nadležnost državne vlasti oko toga kako trebaju funkcionirati dječji vrtići u RH. Možete li mi vi objasniti iz vlastitog primjera što vama nedostaje, a što smatrate da je odgovornost državne vlasti u odnosu na jedinicu lokalne samouprave jer mi imamo situaciju u kojoj je predškolsko obrazovanje obavezno, a istodobno državu se ne tiče da osigura jednake uvjete za svu djecu u svim vrtićima u RH. I kada sam eksplicitno pitala za djecu s poteškoćama u razvoju oni su rekli da se to može njima osigurati komunikacijski stručnjak, ali ne treba, ne žele to nametati jedinicama lokalne samouprave, a sami se za to neće pobrinuti.
Poštovani zastupnik Bulj.
40% jedinica lokalne samouprave u RH nema mogućnosti osigurati financije za jedno dijete i žalosno je šta tete u nerazvijenim područjima koje rade u vrtiću imaju puno manju plaću nego u razvijenim dijelovima gradova. I tu država treba regulirati i preuzeti tu obavezu jer ne može teta u vrtiću ne znam u Dalmatinskoj zagori, Lici, Gorskom kotaru, Slavoniji nebitno ili bilo gdje imati manju plaću nego na drugom mjestu. Zbog čega? Jel to nepravda? A imamo jednakost pred Ustavom da svi smo jednaki. Znači 40% jedinica lokalne samouprave nema mogućnosti, financijskih kapaciteta. To su druge države riješile da su, da su decentralizirali sredstva izravno na područja koja nisu bila, razvijenije države koja nisu bila u mogućnosti osigurati dječje vrtiće. I to je najjača demografska mjera da svako dijete ima istu mogućnost, bilo u Zagrebu, bilo u Sinju, bilo u Gospiću, bilo u Gorskom kotaru nebitno ili Zagorju. Znači svako dijete [[Upadica: Hvala.]] po Ustavu mora imati isto pravo.
Poštovani zastupnik Brčić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Bulj, evo pa iskreno nisam ni mislio replicirati ali kako ste me u dva navrata ovdje prozvali ipak ne bi bilo viteški da jel tako da ne stupim u jednu komunikaciju. Drago mi je najprije, evo rekli ste da se zalažete za ravnomjeran razvoj grada Sinja, evo pa sretan sam što ste prihvatili jednu proklamaciju Splitsko-dalmatinske županije koja upravo godinama kao jedan smjerokaz djelovanja proklamira ravnomjeran razvoj svakog djela županije. Kada je riječ o Brnazama i eventualno korištenje pastoralnog centra za vrtić, evo drago mi je i što smo mi tu također, pa i moja malenkost dok sam bio zamjenik župana financijski se uključili i nije mi nikakav problem priznati sve ono što se dobro učini posebno kada se radi [[Upadica: Hvala.]] o ovim temama koje ne bi trebale biti politički manifestirane [[Upadica: Hvala, hvala vam lijepa.]] pa tako i po pitanju [[Upadica: Hvala.]] vrtića … [[Govornici govorne istovremeno ne razumije ses.]]
Poštovani, poštovani zastupnik Bulj.
Vi kolega Brčiću kako sad Sinjanin, građanin grada Sinja morate znati da naša djeca studenti imaju benefite, evo znate i produženi boravak, ja pristajem niko, niti jedan grad ne daje tolike iznose koliko grad Sinj, a što je obaveza županije koja daje svoju obavezu. Tako po tom pitanju nemamo nikakav problem, a što se tiče crkve to je izgradnja crkve bila gdje je grad Sinj sudjelovao, ja govorim o dječjem vrtiću isključivo samo grad Sinj financira zajedno sa provincijom Presvetog Otkupitelja. Drugo je izgradnja crkve, vi ste znači gradili crkvu tu u mjestu Brnaze zajedno sa gradom Sinjom, svi smo skupa donirali jel koji su donirali sa franjevcima, ali je grad Sinj donio odluku da će ići u tome dijelu u crkvenom prostoru graditi crkvu i mi financiramo taj dio i to će biti dugogodišnji najam grada Sinja gdje će ići dica iz Brnaza i naravno da mi je drago što vi to priznate jer vi ste sada mještanin grada Sinja. I volio bih da ste i više bili aktivni kao dožupan i pomogli našem razvoju našeg kraja [[Upadica: Hvala.]] nažalost šta je tu … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Sada će slijedeće govoriti poštovani zastupnik Zvonimir Troskot. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege i poštovani narode koji nas pratite, e kad bi bar djeca u našim vrtićima diljem Hrvatske imale metre kvadratne u svojim vrtićima ko što mi imamo ovdje u saboru koliko bi njima tek bio onda odgoj i njihovo djetinjstvo ovaj puno bolje nego što imaju i sada jer nažalost evo možda jedna od najvažnijih strateških tema za RH, a to su, to je predškolski odgoj naše djece, nas je 1/5 ovdje u saboru. A vidite naša djeca pak imamu metar do metar i pol metara kvadratnih i tako odrastaju i tako smo i mi kao zakonodavno tijelo barem formalno omogućili da bi trebali imati 5 m2 i razvijati se normalno, ali zapravo ono što je realnost na terenu jest da je to 1,5 m2 po djetetu. I sad mi ćemo ovdje danas raspravljat, donosit ćemo određene amandmane, a dovoljno nam je otići možda 5 km od Hrvatskog sabora u Gornju Dubravu u Vrtić Poletarac, Ljevakovićeva na tri adrese Zvonimira Ljevakovića 32, 28, ponavljam Zvonimira Ljevakovića 32, 28 i vidjet ćete da naša djeca dakle su na metar kvadratni, da spavaju na strunjačama i da se vrtić nalazi u kotlovnici u zgradi koja je stara 40.g. i da ne samo šta imaju smiješne uvjete za njihov rast, rast i razvoj, nego šta ako grune ta kotlovnica pa ćemo onda imat dakle našu djecu na duši, pa di je ministarstvo ovdje koje bi trebalo tako nešto prekontrolirat. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Tako je, znači je osnivač, ali s druge strane dakle to je problem koji mi trebamo i ovdje ministarstvu iznijet i osnivaču gdje predstavnici ovdje sjede jer vrtić „Poletarac“ je najbolji primjer gdje vi imate i narkomanske šprice koje stoje uz sam vrtić gdje se djeca ne mogu igrati. Evo to su neki od problema. Dakle, u prostorijama od 20 do 40 m2 u prosjeku 25-ero do 35-ero djece. Nadalje, znate li koliko gradovi i općine u prosjeku u Hrvatskoj po sindikatima odvajaju za ishranu djeteta u cjelokupnom programu vrtića, 10 kuna. Pa ko može, možete vi meni objasnit koja su to tri obroka koja djeca mogu pojest za 10 kuna? Znate li da mlijeko vide jednom ili dva puta na mjesec i to razrijeđeno vodom? To je srb koju velik broj JLS uz prešutno odobravanje resornog ministarstva pružaju djeci rane i predškolske dobi. Znate li da odgojitelji provedu radeći za istog poslodavca iste poslove na ugovoru na određeno u prosjeku od 4 do 10.g.? Znate li da je sve veći broj tih visokoobrazovanih stručnjaka magistara ranog i predškolskog odgoja koji si ne mogu priuštiti rad na ugovore na određeno, rad na kratkim zamjenama po različitim ustanovama s velikom neizvjesnošću zbog čega odlaze iz struke i zapošljavaju se u drugim djelatnostima ili odlaze iz zemlje u druge države gdje su cijenjeni i rade u pristojnim uvjetima? Znate li da naši pripravnici imaju obvezu obaviti 12 mjeseci pripravničkog staža, ali da zapravo služe niti manje niti više nego jeftina radna snaga na povremenim zamjenama bez mentora, bez sustavnog plana zapošljavanja prikupljajući mjesec po mjesec staža na raznim mjestima da bi prikupili tih nužnih 12 mjeseci i ostvarili pravo pristupa polaganju stručnog ispita i sve naravno na račun naše djece? Znate li da se takav trud tih 12 mjeseci pripravničkog stažiranja osim što se čeka uopće mogućnost stažiranja u pravilu do ostvarenja uvjeta za izlazak na ispit rastegne i do 2 i 3.g., zar je čudno onda da nedostaje odgojitelja? Što se tiče odgajateljica važno je reć da neke rade i do 10 do 12 sati na dan i to je veliki i psihički i fizički napor koji se vidi onda kasnije na uzimanju bolovanja. E to je cijena i to je realnost na terenu, a mi se možemo ovdje skupljat i u polupraznoj sabornici donosit određene zakone dok naša djeca pate na metar kvadratni. To je realnost terena.
Hvala. Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Troskot, osvrnuli ste se i na položaj naših odgajatelja, doista osoba koje su sustavno zanemarivane, umjesto da povećamo kvote za upise što je jedino dugoročno rješenje i stvorimo preduvjete da se ljudi doista žele i baviti tim poslom mi ovdje pokušavamo stvoriti neke požarne mjere gdje ćemo privremeno zapošljavati učitelji koji će se pak prekvalificiravati upitno po kojim kriterijima, a sve samo da bismo silom bez stvorenih uvjeta zadovoljili briselske standarde, pod štetu naše djece i pod štetu naših odgajatelja. Kako komentirate u tom smislu i trenutnu situaciju koja je prisutna u većini vrtića gdje su ti odgajatelja stavljeni u položaj da doslovce moraju moliti roditelje za potrošni materijal da bi imali čime animirati djecu i ostvariti program koji im je zadan unutar dječjih vrtića, eto do te mjere se moraju ponižavat i sebe i roditelje koji možda nemaju materijalne sredstva da to omoguće svojoj djeci.
Hvala. Poštovani zastupnik Troskot.
U pravu ste uvažena kolegice Selak Raspudić, položaj naših odgajatelja i odgajateljica je izrazito težak, osim što rade duge sate nemaju pravo na zamjene, uzimaju bolovanja s obzirom da ne mogu izdržat taj fizički i psihički napor, imaju odgovornost za 25-ero do 35-ero djece one same ili oni sami dok je europski standard možda 8 do 10 djeca po, po toj kategoriji djeteta, dakle to su iznimno teški uvjeti zbog čega se jako malo ljudi danas će se odvažit ić studirat predškolski odgoj i ostat u Hrvatskoj radit u ovim uvjetima koje, koje imaju. U 12.g. otkada je donesen prvi zakon zapravo o poštivanju standarda u predškolskom odgoju dakle to se nije promijenilo na terenu i nažalost dakle svake godine osnivač vrši još veći pritisak upravo na te odgajateljice da još više djece upisuju u tu vrtićku kategoriju.
Hvala. Poštovani zastupnik Bulj.
Kolega Troskot, spomenuli ste prazne sabornice, ja sam i gradonačelnik kao i druge kolege, pa sam došao raspravljati iz Sinja 400 km baš o ovome zakonu da razmijenimo mišljenja i probleme, znači nisam došao ovdje samo sjediti, tako da bi samo kratko rekao da je činjenica da se država mora uključiti što se tiče jednakosti primanja plaća i nagrada i onoga svega što pripada našim tetama nebitno u kojem dijelu RH i jednakost svakog diteta na cijelom teritoriju RH, što je nemoguće ako se država ne uključi. 40% JLS nemaju mogućnosti za jedno dijete organizirati vrtić i to su uglavnom nerazvijena područja naravno, ali je fokus uvijek prema Zagrebu, uvijek je nekako prema Zagrebu, Splitu, Rijeci. Međutim, mi imamo 2/3 RH prazne zbog toga što nemamo ove ključne demografske mjere i ne poštivamo ustav prema tom kraju, a to je da svako dijete ima jednako pravo.
Hvala. Poštovani zastupnik Troskot. Hvala kolega Bulj. Poštovani zastupnik Troskot.
Pošto dolazite kao predstavnik jedne od jedinica lokalne samouprave htio bih vam reći da postoji jako primjera diljem Hrvatske gdje su nažalost naša djeca žrtve, žrtve doslovno tog jednog političkog ratovanja na državnoj, županijskoj i na lokalnoj razini. Primjerice, ako niste, ako lokalna jedinica nije ista stranka kao što je vladajuća, vi možete planirat u vašem budžetu za lokalnu jedinicu vrtić primjerice da ćete izgraditi konkretno u Sinju, ali vam na županijskoj razini za taj novac koji ste planirali županija može uvaliti županijski most ili recimo neku županijsku cestu koja godinama nije bila obnavljana i vi onda novac koji je bio namijenjen za izgradnju možda vrtića, vi morate ići u tom trenutku obnavljat ili županijski most ili županijsku cestu. Nažalost, žrtve tog političkog ratovanja su opet djeca.
Hvala. Poštovani zastupnik Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Troskot, kada sam replicirao kolegi Bulju čuo sam nekakve reakcije ovdje od kolega iz kluba zeleno-lijevog bloka, ali ne znam zašto. Dakle, rekao sam istina, a istina je takva da smo mi vrlo vjerojatno ovu mjeru „Roditelj-odgojitelj“ u Zagrebu imali ne zato što je bivšem gradonačelniku bilo stalo do demografske obnove nego zato što je bio svjestan jednog problema nedostatka vrtićkih mjesta. A oni su išli u smjeru ukidanja te mjere bez da su prvotno riješili ovaj problem i govore o tome kao da se preko noći može riješiti problem nedostatka tih mjesta i kao da se preko noći grade vrtići, gotovo brže nego što se rade djeca. Tako to ispada kada njih slušamo, a znamo da ništa po tom pitanju nisu napravili. I onda kada ja upozorim na taj njihov jedan nerazuman potez jer se išlo lomiti preko koljena, izgleda i nezakonito [[Upadica Reiner: Hvala.]] onda reagiraju na ovakav način.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Troskot.
Poštovani kolega Grmoja. Dakle, situacija je takva da je odluka koja je gradska momentalno uprava u Gradu Zagrebu donijela u najmanju ruku zakonski diskutabilna iz razloga što čekamo još sada odluku upravnog suda na koji način je gradska uprava odreagirala. Ukoliko će zakonska odredba bit nezakonita, imat ćemo gradonačelnika koji donosi nezakonite odluke, ukoliko će bit zakonita u tom trenutku ćemo imati veliki pritisak na sustav predškolskog odgoja u Gradu Zagrebu iz razloga što je to negdje oko 6.000 vrtićke djece na vrtićke kapacitete koje u Gradu Zagrebu ne postoje. Dakle, sad sam naveo primjer u Gornjoj Dubravi gdje djeca spavaju na strunjačama i imaju pred predstavnicima i lokalne samouprave i državnog resornog ministarstva [[Upadica Reiner: Hvala.]] gdje su kao sardine na jedan metar kvadratni …/Govornik isključen./…
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Sanja RAdolović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa iz današnje rasprave vidljivo je moram reć čak da niti pozicijski zastupnici nisu nešto previše oduševljeni ovim izmjenama zakona, čak su i sami donekle kritizirali. Ono što svi znamo, a to je da vladajući nikako da shvate da vrtići nisu čuvališta nego odgojno obrazovne ustanove. Međutim, ja ću tu sad ponoviti ono što sam rekla u replici za početak, a to je da je jasna intencija resornog ministarstva i vladajućih bila da se ukine DPS, Državni pedagoški standard koji moramo biti iskreni se niti do sada ne poštuje što zbog toga što jedinice lokalne samouprave zbog tereta financijskog koji im je stavljen na leđa ne mogu to ispoštovati, dakle ne mogu ispoštovati da imaju zaposlenog odgojitelja na 8 do 12 djece, a s druge strane niti resorno ministarstvo baš nije briga za poštivanje DPS-a kada jednostavno nisu niti tražili da se napravi analiza provedenog DPS-a, a niti traže da se ispoštuje ono što je zakonska obaveza, a to je podnošenje godišnjeg izvješća o DPS-u HS-u. No krenimo redom, ovo je već četvrti prijedlog izmjena zakona koji zapravo nema niti previše veze s tekstom kojeg je izradila radna skupina i ne predstavlja i nema temelje u glasu struke. Mislim da je to potpuno jasno iz toga što ako pogledate rezultate javnog savjetovanja prije prvog čitanja, vladajući su dobili 306 kritika, ne pohvala, sugestija nego ni manje ni više nego 306 kritika koje moramo reći 99% nisu uzeli u obzir. S druge strane danas u našim odgojno obrazovnim ustanovama u sustavu ranog predškolskog odgoja i obrazovanja materijalni, kadrovski i sigurnosni uvjeti su zapravo katastrofalni. Ono što je dobro, to je ono što počiva na entuzijazmu, volji, zalaganju i trudu djelatnika u tom sustavu kao i samim osnivačima jedinicama lokalne samouprave koje se trude koliko god to mogu iz svojih proračuna osigurati što bolje uvjete za kvalitetu odgojno obrazovnog procesa naše djece. Moram reći da mi je zaista alarmantno kako su naši odgojitelji među najobrazovanijima u sustavu cijele EU, ali i u svijetu, a paralelno imaju najniže plaće. Dakle, ne samo u EU nego i u ostatku svijeta naši odgojitelji danas imaju najniže plaće. S druge strane ovim izmjenama zakona želi se na jedan katastrofalan način riješiti problem suficita učitelja razredne nastave. Mi danas, ne znam koliko ste upućeni, ali imamo problematiku deficita odgojitelja, danas je deficit otprilike 3.000, a u dugoročnoj percepciji imamo problematiku da će nam nedostajati otprilike 7.000 odgojitelja, a imamo veliki suficit učitelja razredne nastave. I ministarstvo umjesto da sustavno uđe u rješavanje te problematike, da se sjedne za stol i sa Ministarstvom rada sa HZZ-om, sa visokim učilištima, da se lijepo pokušaju usuglasit kvote sukladno potrebama tržišta rada, što naše resorno ministarstvo tu radi? Ajmo riješiti problem, evo učitelji razredne nastave postanite svi odgojitelji nakon prekvalifikacije koja ne postoji kao takva nigdje u svijetu. Nigdje u sustavu nećete nać omogućavanje ovakve prekvalifikacije. S druge strane degradiraju se i srodna zanimanja edukacijskih rehabilitatora, psihologa i svih ostalih koji bi mogli i trebali raditi u sustavu, jedino će se učiteljima razredne nastave tako nešto omogućiti. Da se razumijemo, mi smatramo kao što je rečeno i u ime kluba da takva mjera može biti privremena, da učiteljima razredne nastave treba pomoći na taj način, ali i cijelom sustavu ranog predškolskog odgoja i obrazovanja, ali nikako ne trajna i smatramo da ni sami učitelji razredne nastave ne žele raditi u tome jer se za to naprosto nisu niti obrazovali. S druge strane ono što smatramo jako bitnima su dvije stvari, napokon odrediti minimalnu ekonomsku cijenu vrtića, ali ne na način da će vladajući prigodno uzeti onu najmanju iz najnerazvijenijih krajeva Hrvatske nego onu realnu koja je potrebna za osigurati kvalitetu odgojno obrazovnog procesa. I ono što smatramo drugom najvažnijom stvari, a to je napokon, ponavljam napokon jer se to već desetljećima ne radi, ujednačiti plaće odgojiteljima i to opet kao po principu ove ekonomske cijene. Ne nemojte uzeti plaću iz siromašnih krajeva u Slavoniji, Dalmatinskoj zagori gdje odgojitelji imaju sramotnih 3,5, 4.000 kune koji su za današnje troškove života možemo reći mizerni nego omogućite im dostojanstven život da si mogu pokrivati troškove mjesečnog života.
Imamo repliku poštovane zastupnice i potpredsjednice Glasovac.
Hvala lijepa. Kolega RAdolović, ponukali ste me na repliku rečenicom da naši odgojitelji imaju jako niske plaće ako ih uspoređujemo sa EU, što je djelomično točno, ali ako uzmemo u obzir da su jedni od najobrazovanijih u svijetu onda ovaj dio gdje njihove plaće zapravo kako gdje su, negdje su one 4.000 kuna, negdje su one 8, 9.000 kuna. I sad ono pitanje koja ja postavljam sebi i vama je, jesmo li pogriješili kada smo išli ka potpunoj decentralizaciji u smislu da osnivači pojedinačno pregovaraju sa radnicima, zaposlenicima gradskih vrtića i ugovaraju te plaće gdje su one ugovorene bolje čak i neka druga prava negdje lošije u odnosu na one sustave koji se financiraju iz državnog proračuna, to su osnovno i srednje školstvo i gdje se sva prava ujednačavaju granskim kolektivnim ugovorima?
Poštovana zastupnica RAdolović.
Pa ja ću uvijek bit za decentralizaciju sustava, međutim naravno mislim da su oni ovdje u podređenom položaju, posebice zbog toga što ste naveli da se danas osnovno i srednje školstvo financiraju iz državnog proračuna i mislim da bi nekako trebali doći ka tom sustavu. Naravno to bi ostavilo uz nekakvu, možemo reć da ostavimo uteg jedinicama lokalne i osnivačima da oni za ono što ih se oslobodi da se tereti lokalni proračun moraju podignuti razinu kvalitete programa u odgojno obrazovnim ustanovama, ali svakako mislim da je ovo počelo bit preveliko opterećenje posebice za one slabije razvijene krajeve i da to tako neće moći još daleko se gurati. Evo vidjeli smo da vladajući kažu da se može zaposliti, pazite treći odgojitelj, uopće ne znam šta znači ta formulacija, umjesto pomoćnika za djecu s teškoćama u razvoju i osobno smatram da se to treba financirati i mora osigurati [[Upadica Reiner: Hvala.]] iz državnog proračuna.
Hvala lijepa. Mi ćemo sada napraviti jednu kratku stanku, molili su me iz informatičke službe, pa ćemo zastati do 16,15 minuta. [[STANKA U 16:09 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,18 SATI]] Evo poštovane kolegice i kolege, možemo nastaviti sa radom, pa će sada govoriti poštovani zastupnik Rade Šimičević, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS, kolegice i kolege. Evo bez namjere da, da, da, da, da hvalim pokušat ću stvarno ovaj razmišljati u smjeru kako pomoći odgajateljima, kako pomoći djeci u vrtićima i kako premostiti ovaj problem kadra. Ono što sam htio prije reći je zapravo govorimo o bijeloj kugi i o nedostatku stanovništva, pa zapravo demografska obnova bi trebala biti temelj države, međutim ne možemo reći da je ona počela od jučer. Ako uzmemo Europu, cijelu EU onda zapravo možemo vidjeti što imamo od Europe koja je bila '60.-tih, '70.-tih, '80.-tih do današnjih dana. Nažalost, još jedan problem koji je prisutan u Hrvatskoj je da mi više nemamo ruralnog dijela, da su svi oni koji su mogli otišli u gradove i jasno da se onda u gradovima stvara problem kako smjestiti ljude u dječje vrtiće. Različita znanstvena istraživanja su pokazala da onaj ko pohađa dječji vrtić postiže bolji uspjeh u osnovnoj školi odnosno kroz cijelu vertikalu obrazovanja. Isto tako 2014.g. donesena je odluka da djeca od 6 i po do 7.g. trebaju pohađati predškolu, a 2.g. prije polaska u školu djeca s teškoćama u razvoju i djeca kojima hrvatski jezik nije materinji jezik i samim tim bi se omogućila jednake zapravo obrazovne mogućnosti za sve. Što se tiče stope upisa u JLS svjedoci smo da s jedne strane imamo 75% obuhvata, s druge strane imamo 30% i jasno sad se tu može postavljat pitanje samih JLS. Ako je neko osnovan da bi postojao, da bi izvršavao sve obaveze onda bi trebalo isto tako i rješavati problem ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Svi mi znamo da onaj tko želi nađe načina, a onaj ko neće nađe, nađe izgovor. Isto tako ovdje ne možemo zanijekati bez obzira kažem ja ne želim se hvaliti sa ovim ili onim, ali ovo su činjenice da smo mi u zadnjih nekoliko godina izgradili, dogradili ili radili rekonstrukciju u 498 vrtića ukupne vrijednosti 2 milijarde kuna i to se ne može negirati, to je, to je prisutno, a sad novim NPOO predviđena je milijarda i 200 milijuna kuna što je doista prilika i ja vjerujem da ćemo je i iskoristiti. Dakle s tim bi se proširio kapacitet obuhvata djece 22 tisuće i 500. Ulaganje u rani predškolski odgoj i obrazovanje ima za cilj poboljšati obrazovne ishode, smanjiti regionalne razlike, stvoriti pretpostavke za korjenite obrazovne reforme koje bi trebale donijet poboljšanje i svim 6-godišnjacima omogućiti odnosno osigurati mjesto u ranom predškolskom odgoju i obrazovanju. I ovdje samo još želim, želim napomenuti mogućnost da učitelji primarnog obrazovanja se zaposle, ali samo tamo gdje nema mogućnosti gdje nema stručnog kadra. Mi smo zapravo svjedoci da 50%, skoro 50% sličnih kolegija imaju učitelji primarnog obrazovanja i odgajatelji predškolskog odgoja. Dakle, ne radi se ovdje o tome oće li neko raditi stručno ili ne stručno nego jednostavno kako riješiti problem tamo gdje on i postoji. Neke JLS su to riješile na način da sufinanciraju privatne vrtiće do one cijene, preko one cijene koju plaćaju, plaćaju roditelji u, u vrtićima osnivača. I za kraj isto je važno napomenuti da imamo mogućnost sada elektronskog upisa i da bi s tim mogli riješiti puno problema koji su sad trenutno… [[Govornik se ne razumijeni]]
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Klarića.
Uvaženi kolega dobro ste rekli, treba svoj djeci omogućit predškolski odgoj, doduše ne tiče se baš ovog izmjene zakona, al je povezano s njima, pa apeliram evo i na predstavnike ministarstva koji me sad trenutno ne slušaju. Dakle, imamo primjera gdje smo imali situaciju da su pedagoški standardi prilikom izmjene da su postavili nekakve rigorozne kriterije koji nemaju veze sa stvarnošću u onom smislu o čemu je prije bilo govora kvadrature. Recimo kod mene projektirali smo dječji vrtić za 100-tinu djece u međuvremenu su se pedagoški standardi promijenili i više nije bio za 100-tinu djece već za 70 djece. Paralelno s tim imamo privatni dječji vrtić koji je u običnoj kući, ima 45-ero djece, a čitava kuća stane u taj naš vrtić koji je bio projektiran za 100-tinu djece. Tako da evo apeliram i na vas prilikom izrade nakon donošenja ovog zakona i izrade novih pedagoških standarda da se vodi briga o tome, a isto tako i o ovim dadiljama i čuvanja djece kod kuće jer jednostavno imamo kapacitete za puno više djece nego što ih trenutno imamo.
Hvala lijepo, hvala. Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, zahvaljujem kolega. Pa da mi doista moramo voditi računa o dječjem vrtiću u cjelini, odgajateljice i odgajatelji u vrtićima doista ulažu sve da bi djeca dobila osnove koje će im kasnije služiti u daljnjem odgoju i obrazovanju jer znanstvena istraživanja znači nisu ulična nego znanstvena istraživanja su potvrdila da djeca koja su u obuhvatu u dječjem vrtiću postižu puno bolji uspjeh kroz primarno obrazovanje. Pedagoški standard to je rak rana ovog trenutka i ja vjerujem da će i ovo ministarstvo i ova vlada iznaći načina i kroz ovu sad noviju milijardu i 200 milijuna kuna, a jasno je i kroz određene promjene u zakonu da bi se doista omogućilo da se djeca tamo odgajaju, a ne da se djeca tamo čuvaju.
Hvala. Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovani zastupniče ono što je napravljeno dobro to treba pohvaliti, ono što ne valja trebamo na to upozoriti, ne to kuditi i zbog toga prozivati nego na to upozoriti da bi se te greške ispravile. Imamo jedan problem u Hrvatskoj, a to je da se jedan dio vrtića koji se napravio ne može uopće otvoriti jer se nije mislilo na slijedeći korak, a to je ekonomska isplativost tih vrtića. S jedne strane imate u pojedinim jedinicama lokalne samouprave da su vrtići još uvijek zatvoreni, napravljeni su možda prije godinu, dvije i ne otvaraju se jer jedinica lokalne samouprave jednostavno ne može pokriti troškove tog vrtića. S druge strane vrtići koji su i van velikih sredina, urbanih sredina dislocirani, ali imaju dobru prometnu povezanost oni su prenapučeni jer zapravo i iz gradova voze djecu u te vrtiće. I tu su problemi, nije se vodilo o slijedećem koraku. Sve ono što nam se dešavalo sa našim sportskim dvoranama to će nam se dešavati i sa vrtićima ukoliko se nešto ne poduzme centralizirano i ukoliko se na to ne skrene na vrijeme pozornost i o tome ne vodi računa.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem. Poštovani kolega da apsolutno se slažem s vama. Ono što je dobro treba, treba njegovati i razvijati da bude još bolje, ono što je loše što ne valja treba otkloniti iz sustava. Jesmo li mi uvijek brzi u tom to je sad isto pitanje, ali zasigurno evo ja kao dugogodišnji djelatnik u sustavu odgoja i obrazovanja moram reći ali doista ne da, da kako se ono kaže hvalite me usta moja, ali da od svih sustava u državi sustav odgoja i obrazovanja najbolje, najbolje funkcionira. Nadam se da će tako i ostati.
Poštovani zastupnik Ačkar.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega Šimičević, spomenuli ste u svojoj raspravi toliko polemiziranja oko jedne stvari, a to su učitelji koji se mogu zaposliti ali kako što i sam zakon kaže tek u nedostatku odgajatelja kojih uistinu moram priznati i u mome gradu rade odličan posao, pa bi me zanimalo da s obzirom da i vi ste čovjek koji dolazi iz struke obrazovanja doduše srednjoškolskoga koje je vaše mišljenje i koja alternativa bi se i mogla ponuditi u trenucima kada mi kao čelnici lokalne zajednice nemamo dovoljno i ne javi se nitko na natječaj za odgajatelja, a učitelj i je budimo iskreni najsrodniji tome, koja bi alternativa bila tome ako nije učitelj. Hvala.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem kolega, da Članak 11. kaže i učitelj primarnog obrazovanja može se zaposliti u vrtiće pod uvjetom da u roku od 2 godine položi određeni broj kolegija. Ja vjerujem, ali doista vjerujem da to neće uzeti maha u RH i vjerujem da će odgajatelji raditi svoj posao, učitelji svoj posao. Međutim moramo biti svjedoci da u nekim dijelovima RH gdje imamo fakultete da puno više ljudi izlazi na tržište rada nego što im je tržište garantiralo i automatski se, postavlja pitanje gdje i kada će oni dobiti svoj posao. Onaj tko želi posao može ga naći, onaj tko ne on će čekati i pitanje da li će dobiti takvu priliku, ali je ovdje važno naglasiti da taj učitelj nikad neće imati prednost pred odgajateljem koji je završio poziv za odgajatelja, samo u nuždi gdje nema stručnog kadra.
Hvala lijepa. Slijedeća replika kolega Josip Borić.
Hvala lijepa želim potpredsjedniče. Kolega zastupniče Šimičević, mislim da ova vlada itekako vodi brigu, možemo konačno reći da imamo vladu koja vodi brigu o predškolskom odgoju iako je to isključivo uz komunalne djelatnosti, predškolski odgoj jedina ajmo reći prava odgovornost lokalnih samouprava. I dobro je da vlada stvara ovaj okvir i istovremeno nudi ruku pomoći. To je ajmo izgraditi brojne objekte i osigurati evo samo kroz ovaj program sada i otvoreni javni poziv 22.000 ne, mogućih smještajnih jedinica kad govorimo o djeci predškolske dobi. Zato me malo i žalosti ova rasprava koja je išla u smjeru da idemo sada naći nešto što ne valja, a to je ova primjedba gdje su se malo i odgojitelji možda također potrudili i rekli da im možda to smeta da li i učitelji mogu raditi posao odgajatelja. Mislim da iskustva imamo, pokazuju da mogu, e sada ako ćemo to staviti u zakon nadam se da to neće postati pravilo nego iznimka o kojoj vi pričate i da će se koristiti u slučajevima zaista kad nemat druge. I mislim da je to opravdano i da je to ovaj onaj tko je pisao napravio kako treba. Mislim da to treba razjasniti [[Upadica: Hvala, hvala lijepo.]] da ne bi ostalo nešto kao neriješeno.
Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem poštovani kolega, da, apsolutno se slažem s vama. Vrtići su u djelokrugu lokalne samouprave međutim ovdje vlada iz EU fondova oporavka i otpornosti ulaže velike novce. Ne smije biti slijepi i gluhi ne reći da se ulažu veliki novci koji će doista omogućiti u konačnici proširenje obuhvata djece za 22.500 novih korisnika vrtića. I tu treba doista odati priznanje vladi. Što se tiče učitelja, ja doista smatram da neće, da neće biti veliki broj, ali problem je doista je li bolje da radi učitelj primarnog obrazovanja koji ima skoro sličnih 50 kolege, 50% kolegija nego netko treći. Mi smo svjedoci nažalost da mi u sustavu odgoja i obrazovanja imamo, imamo, [[Upadica: Hvala vam.]] deficitarnog kadra i to se isto pokušava riješiti, ali ne na ovako kvalitetan način.
Sljedeća za raspravu je kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Već sam u ime Kluba SDP-a stavila određene naglaske na naše zamjerke prema ovom Zakonu koji ima dobrih intencija, ima dobrih momenata, ali ima još nekih stvari koje se mogu ispraviti i poboljšati. Sada ću u pojedinačnoj raspravi se malo fokusirati na ovako detaljnije stvari koje zapravo muče ljude na koje se ovaj zakon odnosi, a to su zaposlenici u predškolskom odgoju i obrazovanju ili njegovi korisnici. Krenula bih s djecom s teškoćama u razvoju, oni su posebna ranjiva skupina i inače imamo problem da im je dosta često, zna se dogoditi da im je nedostupan sustav ranog predškolskog odgoja i obrazovanja, da su u nemogućnosti uključivanja u vrtiće, da se nerijetko događaju i pritisci da se djeca isključe iz vrtića jer kao nema adekvatne podrške koja može uzeti maksimum iz potencijala samog djeteta ili pak s druge strane, kalkulacija u smislu da bi se upisao veći broj djece jer znamo ako upišete jedno dijete s teškoćama, u tom slučaju morate odgojno-obrazovnu skupinu smanjivati za 2 ili 4 djeteta, ima tu razno raznih problema i manipulacija, tako da mislim da u ovom Zakonu, što sam već i napomenula u replici, mislim da je nužno da se svakom djetetu s teškoćama, kao što je to sustav u osnovnoškolskom, i u srednjoškolskom obrazovanju, nađe način kako će im se osigurati pomoćnik u nastavi, odnosno asistent, ovdje to nije klasična nastava, ali na tom njihovom putu ulaska u odgojno-obrazovni sustav. Ovakvom konstelacijom gdje mi stavljamo mogućnost da se može, ako jedinica lokalne samouprave ima novaca, mi zapravo, imat ćemo stanje koje neće biti, nažalost, zadovoljavajuće i nećemo jamčiti svakom djetetu jednak pristup obrazovanju. Nadalje, ono što ljudi koji rade u sustavu također, upozoravaju je činjenica da bi se trebao definirati pravilnik koji bi trebao pojasniti postupanje pri upisu djeteta s teškoćama u razvoju u ustanovu jer je roditelj obvezan prema uputi dječjeg vrtića obaviti preporučene pretrage u cilju prikupljanja što potpunijih informacija o djetetovim mogućnostima i teškoćama. Ako se zbog vrste i stupnja teškoće utvrdi da dijete u određenom programu i ustanovi ne napreduje zadovoljavajuće, odnosno ako vrtić nije u mogućnosti djetetu pružiti odgovarajuće uvjete, dijete se upućuje u najbliži vrtić koji mu to može omogućiti. Pri takvom prelasku nužno je propisati da te dvije ustanove trebaju surađivati u potpunosti kako bi se djetetu i roditeljima taj prelazak olakšao. Drugo, jednako tako, tim pravilnikom bi trebalo jasnije definirati zadaće stručnih suradnika i odgojitelja u odnosu na rad s djetetom s posebnim potrebama. Individualizirane programe znamo da pišu edukatori, rehabilitatori i psiholozi. Međutim, mi imamo ustanove, odnosno vrtiće gdje nemamo te stručne profile, nema stručnih suradnika odgovarajućeg profila pa je nužno pravilnikom ili nekim propisom ovaj, osigurati djetetu s teškoćama odgovarajući individualni program u suradnji sa stručnjacima iz drugih vrtića. Jednako tako, ono što je bitno u čl. 20 st. 6 važećeg Zakona, ali propisana je mogućnost provedbe inicijalnog razgovora s roditeljima i djetetom prije upisa. Bilo bi dobro da je taj inicijalni razgovor obvezan. Ono što smo već danas dosta puta napomenuli, da se pretpostavlja da bi osobe koje su završile učiteljski studij uz uvjet da u roku od 2 godine od dana zasnivanja radnog odnosa steknu kvalifikaciju odgojitelja temeljem priznavanja stečenih ishoda učenja na studiju za učitelje i razlike programa za prekvalifikaciju trebalo uputiti na rad u vrtićima, ako smo prisiljeni na tu opciju, onda ta privremena rješenja moraju se provesti uz vrlo bitne slijedeće napomene. Prvo, po nama ne vidimo razloga da se ne proširi pojam srodnih studija završetkom kojih se može zasnovati radni odnos u dječjem vrtiću na radnom mjestu odgojitelja na način da uz učitelje to mogu biti i osobe koje su završile studij pedagogije, socijalne pedagogije, edukacijske rehabilitacije i psihologije. Drugo, potrebno je striktno ograničiti vrijeme trajanja radnog osoba za osobe koje se zapošljavaju sa završenim srodnim studijima, jer ovo ne smije biti trajna nego samo privremena mjera. Treće, država mora skrbiti o tome kako će u nadolazećem razdoblju osigurati adekvatne kvote kojima ćemo pokriti potrebe za ovaj obuhvat od 97% djece od 4. do polaska, od 4. godine do polaska u školu do 2030. g. Nestručne zamjene ne smiju biti nositelji odgojno-obrazovnog procesa odnosno ne mogu raditi samostalno već isključivo uz nazočnost odgojitelja koji ima odgovarajuću kvalifikaciju u tijekom stjecanja dodatne kvalifikacije nipošto ih se ne može stavljati u povlašteni položaj na način da nemaju status pripravnika i da ne polažu stručni ispit. Evo, to bi bilo ukratko to, bilo je još toga ali jednostavno ne stignemo, dobro, imam par replika.
Zahvaljujem se. Evo, čim se kolegica javila, već je bilo i replika. Prva se javila gđa. Sanja Radolović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegica Glasovac. Već smo nekoliko puta danas ovdje čuli da vladajući jednostavno ovim izmjenama zakona zapravo ne žele suštinske promjene u sustavu nego jednostavno ganjaju brojku od 96% uključenosti djece u rani i predškolski odgoj i obrazovanje kako bi mogli iskoristiti sredstva iz Nacionalnog plana otpornosti i oporavka isključivo za izgradnju fizičkih smještajnih kapaciteta bez financiranja kadrova i ostalog hladnog pogona. Kako vi komentirate činjenicu da je pritom potrebno osigurati novih 22 tisuće upisnih mjesta, odnosno kvota u odgojno-obrazovne ustanove, a da pritom, recimo, u Brodno-posavskoj županiji odgojno-obrazovne ustanove pohađa svega 18,9% djece, dok u gradu Zagrebu 90%. Uz najbolju volju, utrku koja se vodi i borbu s vremenom, evo, mene zanima vaš komentar kako mislite da će toliki nesrazmjer uspjeti osigurati u pojedinim krajevima RH?
Hvala. Odgovor na repliku.
Očito to misle rješavati trajnim rješenjem zbrinjavanja, ja ću to tako reći, učitelja razredne nastave u sustav predškolskog odgoja i obrazovanja. No, ono što sam zaboravila reći, a iznimno je bitno u pojedinačnoj raspravi, ja jesam za to da to bude privremeno rješenje, ali oni mogu samo imati radnu dozvolu da u ograničenom periodu rade u sustavu predškolskog odgoja i obrazovanja. Nipošto se ne može dogoditi oni ne mogu, naprosto njima s obećava sad nešto što je nemoguće, oni temeljem Zakona o HKO-u oni ne mogu steći kvalifikaciju odgojitelja djelomičnom prekvalifikacijom u trajanju od dvije godine jer to definira potpuno drugi zakon i to je sustav visokog obrazovanja koji je u svom filmu i tako treba biti. Ne može se ovo raditi na ovakav način, radna dozvola za privremeni rad da, ali nikako stjecanje brzinskim putem onom zaustavnom trakom ulazak u sustav, ostanak u njemu i dodjeljivanje [[Upadica Vidović: Hvala.]] kvalifikacije za koju nema elemenata zakonskih.
Hvala. Sljedeća replika kolegica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice. Bilo je puno negodovanja s pravom naravno i struke i znanosti da zapravo u svim dimenzijama kvalitete ovakvog jednog zakona se zakazalo i što se tiče pristupa osoblja, kurikuluma, praćenja i vrednovanja i upravljanja i financiranja. Pa sad ste vi malo više govorili o zaposlenicima, slažem se da je ovo samo privremena mjera da eto srodna zanimanja jel preuzmu, ali naravno da je pitanje koliko dugo. Činjenica je da godišnje izlazi nekih prema podacima koje ja imam nekih 500 završenih odgojitelja, već sad ih fali 3.000, dugoročno 7.000. Mislim koliko će taj privremeni period uopće trajati i uopće kojim amandmanima popraviti ovakav zakon za koji kažem i struka i znanost kažu da su loši? A koliko čujemo ima kolega iz vladajuće većine koji imaju određenih zapravo sumnji oko ovog zakona. Evo vaše mišljenje. Hvala.
Hvala.
Hvala. Izvolite.
Prvo, nigdje ne piše da je ovo privremena mjera u tome i je problem. Drugo, obećava se priznavanje kvalifikacije odnosno dodjeljivanje kvalifikacije zvanja odgojitelj koji se zna kvalifikacija se stječe završetkom od određenog odgojno obrazovnog odnosno visokog učilišnog programa i tu naprosto prostora za to, ljudima se obećava nešto što nije realno. To je zabluda broj dva. Broj tri, ovo što vi govorite točno je, upravo ovoj analizi koje je izdalo Ministarstvo socijalne politike je izrađena simulacija da do 2030.g. smo dužni osigurati 9.148 odgojitelja kako bi zadovoljili barcelonske ciljeve i DPS. Znači bez sustavnog strateškog upravljanja ljudskim potencijalima, razgovora s fakultetima i osiguravanja dovoljnog broja stručnih ljudi koji trebaju nositi taj sustav ranog predškolskog odgoja ovaj zakon će nažalost ostati mrtvo slovo na papiru.
Hvala. Sljedeća se za repliku javila gospođa Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora. Kolegice ja ću nastaviti otprilike tamo gdje ste vi u svojem odgovoru na repliku stali. Dakle, mi možemo imati imam osjećaj cijelo vrijeme da kad je riječ o izmjenama i dopunama zakona da radimo o izmjenama i dopunama zakona da bi zadovoljili formu. I onda zadovoljavamo formu kroz izmjene i dopune zakona odradimo što trebamo, ali onda dolazimo do stvarnosti. Ako sad znamo, ajde neka bude brojka od 9.000 da nam treba odgojitelja u dječjim vrtićima, nek to bude brojka, a znamo da ih godišnje može iz školstva izaći dakle izlazi 500, točno možemo izračunati koliko nam treba godina da to postignemo. Dakle, mi moramo samo znati što hoćemo, što želimo i što želimo napravit. Ja imam osjećaj da smo i ovim zakonom zapravo zadovoljavamo formu, a da do stvarnosti te rezultati i te forme neće biti i na to trebamo dati odgovornost i raditi zakon koji će biti primjenjiv, a ne kojim ćemo zadovoljavati [[Upadica Vidović: Isteklo je vrijeme.]] i reć crtica sve je ok.
Izvolite odgovor na repliku.
Ovaj znači ovaj podatak o 9.148 je sad možda malo, malo drugačije jer je rađen prije dvije godine, ali recimo da je i za 2.000 manji, ovo što ste vi rekli točno je, negdje oko 630 je kvota upisanih studenata godišnje, od toga naravno da mi nemamo završnost takvu da možemo reći da sve ono što je upisano za tri odnosno za pet godina da ćemo moći raspolagati time. Treba nam recimo procjena je neka 200 recimo da je godišnje što bi trebalo biti zaposleno do 2030. mi to u ovom trenutku nemamo. Ovakvim pristupom nećemo to niti imati bojim se. Ali to je pristup koji se tiče i ovog financiranja, gdje kaže vlada mi ćemo pomoći kod sufinanciranja većeg udjela možda eu fondovi i kod održavanja hladnog pogona, ali nigdje ne kaže kojim kriterijima, nekom odlukom uredbom nejasnih kriterija to nije nikako put kojim trebamo ići, to smo mi morali znati.
Tako je hvala. Evo nema više replika. Sljedeća za raspravu zastupnica gospođa Vesna Bedeković.
Hvala vam lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče, ravnateljice Uprave za odgoji i obrazovanje. Evo pred nama je Konačni prijedlog izmjena i dopuna Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju. Ukoliko mi vrijeme dozvoljava ja ću samo kratko se osvrnuti na neke primjedbe koje su između prvog i drugog čitanja prihvaćene, a o kojima je nekako i najviše bilo riječi. Dakle, osim onih primjedbi koje se odnose na pravno i nomotehničko uređenje pojedinih odredbi prihvaćeno je velik broj primjedbi kako Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu tako i nekih drugih odbora, a jednako tako i zastupnika pojedinačno. Ono na što bi stavila naglasak i što pozdravljam, to je izmjena odredbi čl. 3. koje se odnose na kurikularne dokumente i njihovo donošenje, a to s ciljem ostvarivanja pretpostavki za donošenje nacionalnog kurikuluma predškole kojim bi se utvrdila prije svega načela odgojno obrazovni ciljevi, a onda i odgojno obrazovana očekivanja s planom i načinom izvođenja, mislim da je to izuzetno bitno. Ono što dalje smatram bitnim da se je zaista preciznije definirala mogućnost zapošljavanja učitelja primarnog obrazovanja kao nestručnih osoba. Razumijem da se je tijekom ovog proteklog vremena zaista u javnom i stručnom prostoru pojavila jedna bojazan struke prije svega odgojitelja, jedan stah od dakle ugroženosti od strane učitelja ovaj međutim ja mislim da je u ovom sad preciznije definiranom formulacijom zaista puno toga jasnije. Omogućeno je dakle da učitelj primarnog obrazovanja se može zaposliti u vrtiću kao nestručna osoba, ali, ali onda kad se na natječaj ne javi osoba koja ispunjava uvjete za odgojitelja uz uvjet da u roku od 2 godine je li od dana zasnivanja radnog odnosa stekne kvalifikaciju odgojitelja. A ako to ne učini u roku od godinu dana prestaje joj radni odnos i dakle izlazi na neki način iz sustava. Ono što želim naglasiti i smatram da je to važno reći smatram da ovo je, nije riječ o intenciji o nekakvom, prema nekakvom prema nekakvom permanentnom ozakonjenju nestručnosti nego je ovdje samo otvorena zakonska mogućnost kao iznimka, a ne nikako kao nekakva praksa koja će biti, postati nešto trajno i kontinuirano. I na ovaj način smatram da zakon čini jednu intervenciju da bi se riješio problem deficita odgojitelja koji trenutno imamo, a svakako tu su i visoka učilišta, naša sveučilišta koja obrazuju buduće odgojitelja koja bi trebala voditi računa o potrebama tržišta rada i naravno povećanju upisnih kvota za ove studijske programe. Već sam govorila o tome o Članku 24. kroz replike, važnost dakle gdje ovaj zakon prvi puta omogućuje osiguravanje sredstava iz državnog proračuna za jedinice lokalne samouprave namijenjeno dovršetku financiranja projekata izgradnje, dogradnje, rekonstrukcije dječjih vrtića. Isto tako sredstava za fiskalnu održivost dječjih vrtića također iz državnog proračuna. Mislim da je to važna stvar koju treba svakako pozdraviti. I evo još minutu i nešto vremena, ja ću samo podsjetiti zaista da ovaj zakon po mom osobnom mišljenju ide prema kvalitativnom poboljšanju sustava ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Slažem se s kolegicom Glasovac izmjena da je trebalo dodati naziv rani i predškolski odgoj i obrazovanje. Tu ću se zaista složiti, ali ću dakle naglasiti da vlada na čelu sa premijerom Plenkovićem od 2017. godine do danas itekako sustavno vodi računa o ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju i od 2017. do danas izgrađeno, dograđeno, rekonstruirano 498 vrtića ukupno u cijeloj Hrvatskoj, uloženo 2 milijarde kuna, dodatno osigurano 1,62 milijarde kuna. I to je nešto što smatram potrebno zaista naglasiti i dodatno dakle još 1,62 milijarde za nove dječje vrtiće iz ove nove omotnice za novih 22.500 mjesta. Hvala vam lijepa.
Hvala, hvala evo bit će još prilike, imamo nekoliko replika, prva je kolegica zastupnica Nada Murganić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovana zastupnice, vi ste sveučilišna profesorica, dakle članica ste akademske zajednice i predajete na sveučilištu upravo i odgojiteljima i učiteljima razredne nastave, dakle poznate program. Poznate vjerojatno i profil osoba koji imaju interes za takva zvanja i zanimanja, pa mi recite da li je to toliko strašno šta se sada kritizira ova mogućnost da učitelji razredne nastave uz određene prekvalifikacije postanu odgojitelji odnosno im se omogući njima rad s jedne strane, s druge strane da djeca imaju kvalitetno zbrinjavanje odnosno odgoj i obrazovanje u predškolskim ustanovama, dakle ili da oni budu nezaposleni, a ovdje da ili nemamo uopće kadrova ili da tražimo neka druga zanimanja koja nisu ovoliko ni slična [[Upadica: Hvala.]] ni bliska.
Odgovor na repliku.
Hvala vam lijepa kolegice na ovom pitanju. Da, ja zaista predajem na dakle studiju razredne nastave, studiju ranog i predškolskog odgoja i poznajem studijske programe jednog i drugog profila i mogu reći da doista ima jedan znatan broj kolegija koji su vrlo, vrlo slični, jednako tako ima i dio kolegija koji su specifični upravo za područje ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Ne znam, poput pedagogije, ranog i predškolskog odgoja, kurikuluma ranog odgoja, ne znam obiteljske pedagogije, pedagogije djece s posebnim potrebama, metodika koje su specifične za rani i predškolski odgoj i naravno stručna praksa. Međutim, dakle ima, ima puno stvari koje su vrlo slične, dio stvari koje su, dio kolegija i sadržaja koji su specifični i ja zaista ne vidim problem u tome da učitelji uskoče u ovom trenutku kad imamo deficitarnost jer tko će drugi nego učitelj primarnog obrazovanja [[Upadica: Hvala vam.]] bolje pristupiti djeci rane i predškolske dobe [[Upadica: Vrijeme.]] dobi. Hvala vam lijepa, ispričavam se.
Vrijeme je isteklo. Za repliku se sada javila gospođa zastupnica Maja Grba Bujević.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice kad se vrtići izgrade i kad se naprave onda postoji izazov financiranja djelatnosti pogotovo za one jedinice lokalne uprave i samouprave koje su lošijeg imovinskog stanja, koje su više ruralne nego druge. Ovim zakonom se predviđaju neke mjere koje će svakako onda doprinijeti tome da lokalne uprave i samouprave nemaju problem financiranja te djelatnosti. Što vi mislite o tim mjerama i koje su, još jedanput da ih ponovimo?
Hvala, odgovor na repliku.
Hvala vam lijepa kolegice na pitanju. To je ovo što objašnjavala, dakle i osvrnula sam se na Članak 24. kojim se propisuje da sredstva upravo ta za fiskalnu održivost dječjih vrtića koje ćemo izgraditi i još dodatno novih čiji su osnivači jedinice lokalne samouprave, da se znači osiguraju u državnom proračunu. Dakle, to je ta potpora našim općinama i gradovima od strane intervencija države kroz ja ću to reći, nazvati subvencijom, kroz financijska davanja za funkcioniranje i fiskalnu održivost dječjih vrtića. Govorila sam o pilot projektu, dakle sufinanciranja rada dječjih vrtića u općinama i gradovima prve do četvrte kategorije indeksa razvijenosti sa 500 kuna po djetetu. To je krenulo za vrijeme kolegice Murganić kao ministrice, kao pilot projekt. Ja sam kao ministrica nastavila. Državna tajnica za demografiju je također nastavila. Intencija je da se mjera proširi na cijelu Hrvatsku [[Upadica Vidović: Hvala.]] Ja mislim da je to dobra stvar i važna intervencija države.
Hvala. Sljedeća replika, gospođa Majda Burić zastupnica. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovana kolegice Bedeković, evo budući da dolazite iz sustava odgoja i obrazovanja imam dva pitanja za vas. Prije svega jest da još jedanput naglasite bit ovih izmjena i dopuna ovog zakona. Prije svega mislim u stvari na povećanje obuhvata broja djece u dječjim vrtićima i na obavezu gradova ili općina koji trenutačno nemaju organiziran rani predškolski odgoj i obrazovanje na koji način će oni to moći, odnosno morati organizirati na svom području samostalno ili u dogovoru sa nekim drugim gradom ili općinom. Osim toga, također vas molim da dodatno naglasite ulaganja koja je Vlada premijera Plenkovića osigurala i izdvojila za predškolski odgoj od 2017. na dalje. Naime, osim dvije milijarde kuna koje su već potrošene [[Upadica Vidović: Gotovo. Hvala.]] sada imamo još milijardu i šesto milijuna kuna [[Upadica Vidović: Vrijeme je isteklo.]] pa vas molim još da to dodatno.
Vrijeme je isteklo, ali evo sad će zastupnica Bedeković odgovoriti. Sve milijarde.
Jaaao ja ću to pokušat skratiti, svest na nekakav zajednički nazivnik. Jako je važno, dakle prije svega učiniti dostupnost, priuštivost i ravnomjernost dječjih vrtića u cijeloj Hrvatskoj. I to je ono što je intencija Vlade i to je ono što Vlada radi. Dakle, do sad izgrađeno, dograđeno, rekonstruirano 498 vrtića dodatno i kroz, dakle i ovaj poziv i još 1,62 milijarde kuna. Dakle, to je ono što se tiče materijalne baze i podloge. Što se tiče financijske održivosti, sufinanciranja to sam odgovorila kroz repliku kolegici Grba-Bujeviće. Dakle, tu je Vlada da kroz državni proračun osigura dodatna sredstva što je ovim zakonom omogućeno i Vlada će i država će to raditi. A ja imam jedan primjer iz moje županije gdje smo izgradili 11 dječjih vrtića Virovitičko-podravska županija, to je 11 od ovih 498, gdje smo išli na način da racionaliziramo sredstva, da smo za tri općine osnovali jednu javnu ustanovu, jedan vrtić da bismo racionalizirali.
Gotovo, vrijeme isteklo. Još koliko ima 19 županija! Ali sada imate priliku u odgovoru [[Upadica Bedeković: Ali samo je jedna Virovitičko-podravska.]] na repliku kolegica Sanja Radolović nabrojit ostale županije.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Ja neću svoju repliku započeti sa riječima koliko je ova Vlada Andreja Plenkovića uložila ili nije uložila. Ja ću vas pitati kao predstavnicu akademske zajednice. Vjerujem da ste upoznati s time, da su upravo predstavnici akademske zajednice sa vašeg studija podnijeli otvoreno pismo premijeru i saborskom odboru koliko sam imala prilike primijetiti upravo sa nakanom da se ovaj zakon poboljša. I sami znate da su potpisnici peticije 4 najveća sindikata, 5 krovnih udruga, peticija za izmjene ovog zakona i za poboljšanje ima danas preko 25000 potpisa. I mene zanima ovog puta upravo kao predstavnica te akademske zajednice, ja mislim da je to zaista strašno, da sad učitelji razredne nastave kako kažu vaše kolege uskaču na mjesto odgojitelja da li ćete ovog puta stavit politiku sa strane i da li ćete u petak prilikom glasovanja podržati oporbene amandmane koji nisu politički i za 90% njih ne trebaju sredstva u državnom proračunu [[Upadica Vidović: Hvala.]] već su isključivo amandmani usmjereni po glasu struke.
Hvala. Hvala. Izvolite odgovorite na repliku molim vas.
Hvala vam lijepa. Ja ću krenuti od početka. Dakle, meni je kolegice savršeno jasno zašto vi niste željeli započeti vašu repliku brojčanim pokazateljima i financijskim sredstvima koje Vlada Andreja Plenkovića uložila i ulaže u razvoj ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja zato što se zaista nemate na što osloniti i nemate zaista materijala na sličan način govoriti o ulaganjima vaše vlade kad je imala priliku i kad je mogla. Kad budemo poslije na kavi pitat ću vas, pitam vam sad pred svima, a vi mi poslije odgovorite koliko milijardi, koliko dječjih vrtića, koliko zapošljavanja i koliko zbrinute djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju za vrijeme vaše Vlade. To je prvi dio odgovora. Drugi dio odgovora što se tiče akademske zajednice i struke, akademska zajednica i struka je itekako pozivana na radne sastanke u Ministarstvu znanosti [[Upadica Vidović: Zahvaljujem se.]] i obrazovanja radi dogovora upravo o rješenju ovih problema.
Zahvaljujem se. Prije nego nastavimo replike imamo povrede Poslovnika. Izvolite kolegice [[Upadica: Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče.]] Izvolite gospođo Radolović.
Povrijeđen je članak 238. Pa meni je žao što vi niste primijetili, ali ja ću vas podsjetiti da je upravo HDZ-ova Vlada jednim potpisom pera ukinula kurikularnu reformu zbog koje je na ulice izašlo 50 000 hrvatskih građana i time svoj djeci i svim roditeljima, svim zaposlenicima u sustavu odgoja i obrazovanja pljunula u lice, a podsjetit ću vas [[Upadica Bedeković: Koliko novaca, koliko dječjih vrtića i koliko samo mi to recite.]] [[Upadica Vidović: Molim vas!]] Ja sad govorim! A podsjetit ću vas [[Upadica Vidović: Molim vas!]] da smo za tu kurikularnu reformu dobili najvišu ocjenu Europske komisije a vi ste je potom sveli na političku trgovinu sa HNS-om i uvođenjem tableta u škole.
Kolegice Radolović! Opomena je velika ko' kuća i zbog vremena, ali i zbog toga što ne možete za nekoga reći da je povrijedio Poslovnik što nešto nije rekao, što ste vi mislili da bi trebalo reći, pa vam iskazujem opomenu. Ali se za povredu Poslovnika javio i kolega Željko Pavić, izvolite.
Poštovana zastupnice, samo da vas podsjetim nisu mogle bit investicije jer su morali vraćati dugove koje je napravila Vlada Ive Sanadera. To ste zaboravili. Najprije se vraćaju dugovi, pa tek se onda ulaže. Hvala.
Hvala lijepo. Potpuno nepravilno zloupotrebljavate kolega povredu Poslovnika, nit spominjete članak, replicirate pa onda opomena i vama, ali će zato kolegica Sabina Glasovac ukazat na povredu poslovnika.
Kolegica je povrijedila čl. 238. u stavku omalovažavanje zastupnice. Osobno moram upozoriti u ovom saboru da se ne može nas zastupnike praviti ludima jer ovi vrtići što su sad građeni iz fondova EU su građeni na temelju operativnog programa kojeg je izradila naša vlada, ovo ministarstvo i Ministarstvo poljoprivrede, ok, i to svaka ptica na grani danas zna. Znači ne mogu se govoriti neistine.
Hvala. I vi znadete da ovo nije bila povreda poslovnika, pravit nekog ludim ili se tako osjećati nije povreda poslovnika, pa i vama kolegica opomena. I Majda Burić ima povredu poslovnika. Kolegice izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Pozivam se na čl. 238., a nastavno na ovo što je kolegica Glasovac kazala što znaju ptice na grani, pa podsjećam da bi ptice na grani trebali također znati da je upravo vaša SDP-ova vlada u čijem ste sastavu bili dužnosnica rušila plaće profesora, nastavnika i ostalih djelatnika u državnim i javnim službama i da je osnovica rasla za 0%, a da ste koeficijente [[Upadica Vidović: Hvala.]] rušili, stoga su plaće padale.
Kolegice, nije bila povreda poslovnika, dakle opomena i kolegici Majdi Burić. I imamo sada repliku kolegice Sabine Glasovac. Izvolite.
E sad da se sjetit na što je bila replika. Idem znam što je, znači RH ulaže 0,60% BDP u predškolski odgoj i obrazovanje od toga 1% ulaže država, ostalih 99% ulažu jedinice lokalne samouprave. To je nesrazmjer strašan i ova gradnja vrtića koji su izgrađeni do sada i koji će se gradit ovih novih 22.000 mjesta znači ništa od toga nećemo imati ako jedinicama lokalne samouprave ne osiguramo i pomognemo sredstva za platit zaposlenike, osigurat standard i platit račune, materijalne troškove vidimo kako energenti rastu, znači to je ono što sam htjela reći. I što je s funkcionalnim spajanjem? Obećali ste novce za funkcionalno spajanje [[Upadica Vidović: Hvala.]] novce za funkcionalno spajanje [[Upadica Vidović: Vrijeme isteklo kolegice.]] ali nikakve kriterije niste donijeli da se mogu okrupnjivati ako ne mogu sami u javnim …
Hvala lijepo. Odgovor na repliku. Izvolite kolegice.
Joj hvala vam lijepa. Malo mi je minuta da kolegici odgovorim na sve ovo što je evo nabrojila. Ma ja ću ovako reći, činjenica je da je vlada Andreja Plenkovića izgradila, dogradila, adaptirala 498 vrtića i da će do kraja razdoblja o kojem smo govorili uložiti još novih milijardu 620 milijuna kuna, sviđalo se to nekome ili ne. Ja razumijem oporbu, ja vas razumijem to je vaš posao, da ste imali o čemu govoriti i da ste imali činjenice, da ste imali brojke, da ste imali 500 vrtića koje je izgradila vlada Andreja Plenkovića vi bi ih danas nabrojili i vi bi rekli hrvatskim građanima, vlada SDP-a je napravila to, to, to i to. Nemate i razumijem vaš ton [[Upadica Vidović: Hvala.]] razumijem vaš ton. Vlada HDZ-a ima o čemu govoriti.
Imamo svi o čemu govoriti, hvala vam lijepa, vrijeme za raspravu je isteklo. I sada se za raspravu pojedinačno od pet minuta javila kolegica Dalija Orešković. Pojedinačna rasprava, ja sam rekao u ime kluba oprostite. Ja sam ovdje novi pa onda imam malo pravo i na greške. Izvolite.
Krivo sam vas shvatila, sve u redu. Zastupnice i zastupnici. Uvodno ću se kratko osvrnuti na izlaganje Kluba zastupnika Suverenista jer je to najjednostavniji način da objasnim razliku između onih politika koje Hrvatskoj mogu osigurati razvoj i prosperitet i onih regresivnih politika koje nas drže zatočenima u lošem životnom standardu, u srozavanju obrazovanosti i u nastavljanju trenda iseljavanja. Dakle, zastupnik Suverenista je rekao da je demografija rak rana hrvatskog društva. E pa nije, rak rana hrvatskog društva je HDZ i raznorazni Zekanovići i drugi žetončići, rak rana hrvatskog društva je korupcija. Znanstveno istraživanje docenta za Hrvatskog katoličkog sveučilišta dr. Tade Jurića to i potvrđuje, a drugi razlog iseljavanja je loše uređena, loše osmišljena, disfunkcionalna i nepravedna država. Zastupnik iz kluba Suverenista optužio je nove politike nove mjere u Zagrebu, ali i u drugim gradovima za cinizam i za farizejstvo, pa ga ja upućujem da farizeje i cinike prije svega potraži u HDZ-u, a onda i u vlastitim redovima. A evo u čemu se taj cinizam i farizejstvo očituje, dakle taj isti zastupnik iz kluba Suverenista govori da je u pasivnim krajevima iz kojih on dolazi napravio puno za demografsku obnovu koja se temelji na politici troje i više djece i zalaže se da se taj model uspostavi na razini čitave Hrvatske, pri tome je taj model uspješan i poticajan ako se majke plaća za status odgajateljice. Naime, djeca majki odgajateljica ne idu u vrtiće, majke odgajateljice sa većim brojem djece po toj osnovi ostvaruju veći prihod od odgojiteljica u vrtićima, pa čak i od nastavnica u škola, pri tom se te žene, najčešće su to žene dugo i mukotrpno obrazuju da bi za ovako nešto uopće imali kvalifikacije. Zatim taj isti zastupnik iz kluba Suverenista kao da ne vidi nikakvu kontradiktornost u vlastitim riječima ukazuje kako je glavni problem ovog zakona o kojem raspravljamo danas čitav dan to što se na neki način degradira struka koja se izmjenama i dopunama Zakona usprotivila. Odjednom je suverenistu glavni problem to što nismo osigurali dovoljnu stručnu spremu onih koji rade u vrtićima, a nije više problem to što uopće nema dovoljan broj vrtića pa ponovno u svojoj retorici napada one koji bi radili nove vrtiće, primjerice, u gradu Zagrebu. Ja podržavam prijedloge i amandmane i svaku drugu riječ struke, a podržavam i smjer kojim je krenula nova vlast u Zagrebu kada je odlučila ukinuti mjeru majki odgajateljica kako bi osigurala sredstva za izgradnju novih smještajnih kapaciteta i izgradnju novih vrtića, a ukoliko je u provedbi ove mjere bilo krivih odluka, nadam se i vjerujem da će oni biti ispravljene, ali da će smjer ostati isti. Zalažem se za društvo jednakih šansi, a ono počinje u vrtićima i svakom djetetu moramo osigurati mjesto u vrtiću i što kvalitetniji predškolski program koji provode oni koji su za predškolski odgoj primjereno obrazovani i za obavljanje tog posla primjereno i plaćeni. Zalažem se za društvo koje je svjesno da brže napreduje kada žene uključi u tržište rada i ne potiče ih da ostanu doma zatočene u svoja 4 zida. Demografske mjere kakva Hrvatska treba su stvaranje dobro uređenog i dobro organiziranog društva u kojem će oni koji su u prokreativnim i stvaralačkim godinama htjeti ostati živjeti ovdje i ovdje će moći ostvariti svoje potencijale. S obzirom da sam se u svom izlaganju pozvala na zaključke demografa Tada Jurića, da je korupcija glavni razlog iseljavanja. Na ovaj Zakon podnijela sam nekoliko amandmana kojima se ispravlja korupcija na svojim izvorima. Iz prakse znam da je postupak imenovanja članova upravnih vijeća i ravnatelja dječjih vrtića koji su u vlasništvu države, gradova i općina često koruptivno potpomognuta. Nepotizam, klijentelizam, stranačko uhljebljivanje, ovdje su najčešći, a ujedno i našim građanima najvidljiviji, najbliži i pogađaju ih tamo gdje je nešto njima životno bitno. Problem postoji već na razini donošenja odluke o tome hoće li se dijete upisati u vrtić ili ne. Predloženim amandmanima poništava se svaki izbor ravnatelja ili članova upravnog vijeća kojima je osnivač država, grad ili općina ako se utvrdi da imenovanje proizlazi iz situacije u kojoj je postojao sukob interesa, pa vas molim da ovakve amandmane podržite. Hvala.
Hvala i vama. Ispričavam se, za raspravu je sada se javio kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, poštovani državni tajnici sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo, želim nešto reći o ovom Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju. Evo, da ovi važni izađu da konačno možemo nešto reći. Mislim da smo malo krivo krenuli i da niti odgajatelji niti nastavnici razredne nastave ni učitelji ne zaslužuju ovakvu raspravu niti da ih bilo tko dovodi u izravan sukob zato što pripadaju istom, po meni, prostoru, prostoru obrazovanja i ako bi htjeli do apsurda dovesti to, sve bi se to vrlo lako moglo pobiti. Tko je stručan i osposobljen u 6. g., a tko je nestručan ili neosposobljen u 7. ili na početku 7. g., znači nemojmo to raditi, ti ljudi rade vrijedan posao i tko je bio u tom sustavu, zna što je razlika. Dobili smo priliku danas da govorimo o sustavu koji nije česta tema. Vidjeli smo, ovo su nam 4. izmjene ovog Zakona iz '97. g. i što nudi? Mislim da nudi na bolji način nego što smo imali do sada. Naravno da je netko u sustavu primijetio određene nedostatke, što ne možemo reći, ne možemo reći da sustav ne funkcionira već i sada na ovakav sličan način, ali ajmo ga poboljšati. I to je to, nemamo što drugo više previše o tome raspravljati. Ako je nešto isključiva nadležnost lokalne samouprave, onda je to predškolski odgoj i komunalne djelatnosti. Ako to ne možemo zadovoljiti u najmanjoj općini ili srednjem i većem gradu, onda ne možemo ništa. I sada smo došli na raspravu kako to da jedna vlada nije osigurala sredstva za plaće, nije osigurala sredstva za materijalne nekakva prava, nije osigurala sredstva sada niti za troškove materijalne, itd. Pa valjda razumijemo određene razlike. I pitam svih koji su sve znali kao kolegica Glasovac kad je bila pomoćnica ministra, zašto ona nije, ... [[Govornik se ne razumije.]] neće reći, znate zašto? Zato jer je to bilo vrijeme kada su svi ti profesori, učitelji, na koji se oni pozivaju dnevno, tjedno hodočastili sa prosvjedima ispred ministarstva gdje je ona bila šef, a zašto? Zato jer su bili nezadovoljni devastacijom materijalnih prava koje je ona provela, materijalnih, kao i devastacijom plaća koja se desila. I to je bila jedina politika i zato je to smiješno slušati, kolegice Glasovac, te vaše silne primjedbe na nešto na što vi niste odgovorili na koji način, onda je najbolje da malo si zabremzate i kažete malo ću ipak malo razmisliti što govorim jer ako govorim, ne da se hvalim, što se imamo hvaliti s time da smo napravili 500 vrtića i da ćemo napraviti još 500, što se time dobiva? Ajmo i na drugu stranu, lokalna samouprava pristaje na jedan teret koji će morati nositi u budućnosti, nije izgradnja vrtića mi smo napravili zgradu i sve smo riješili, država je dala 85, 75 ili već koliko posto vrijednosti i poslije toga sve ide idealno, neće biti. Imamo ono što svaki čelnik itekako mora procijeniti jer je kod njega plaća, kod njega su materijalni troškovi, kod njega je sve što se tiče predškolskog odgoja. Dobra volja Vlade da pomogne, da je našla načina da pomogne, e tu trebamo reći, dobri su ovi koji to mogu napraviti, ako se želimo s time složiti. Ako nam ne treba tih vrtića, onda se vratimo u onu bivšu državu. Znamo kakav je sustav tada bio u predškolskom odgoju. U većim gradovima je nešto postojalo, u malim, u manjim sredinama ste imali predškolski odgoj možda godinu, dvije dana u školi u nekakvoj učionici, bila je također, neka odgajateljica i na taj način smo kroz sustav malih škola ulazili u prvi razred i sve je štimalo, svi su bili sretni i zadovoljni. Danas kada se izdvajaju zaista velika sredstva, pitajte svaku lokalnu samoupravu, to nisu beznačajna sredstva, znam po svome gradu koji ima 44 zaposlena, ima više zaposlenih nego u gradu, bilo gdje. Znači tu su nam ljudi koji nam trebaju. Njihove plaće su priča o kojoj moramo razmišljati, oni su nezadovoljni sa svojim plaćama. Bilo je vremena kad su bili zadovoljni u odnosu na neke druge, a bilo je vremena očito dolaze dani kada to postaje problem. I imaju pravo tražiti te plaće, ali na svakoj lokalnoj samoupravi da naprave maksimu dobroga, ne da nam se desi Zagreb koji kaže ukidamo jednu mjeru, ne valja, „roditelj odgojitelj“ pa ćemo vam dati supstitut, napravit ćemo koliko su rekli, 20 novih vrtića. U prvoj godini nema ništa, vidjet ćemo što će biti u 4, hoće li biti 20, hoće li biti 1 ili 2, pa smo mi i supstitut napravili, a djeca nam ostala doma. Znači to su odgovornosti lokalne samouprave i svaki pokušaj da se na vladu veže ono što nije njezino je krivi. Ovdje je pomoć, to ne govorimo, ovdje je zakonski okvir, ajmo se s njime poistovjetiti i ajmo ga provoditi u praksi pa ćemo vidjeti što će on stvoriti. A nemojmo odgojitelji i učitelje stavljati u isti sukob jer jedni drugome nisu sukob niti konkurencija.
Poštovani kolega vrijeme je isteklo odavno, ja sam mislio da i vi malo pazite, ali evo. Imamo sada povredu Poslovnika kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Borić je povrijedio Članak 238., omalovaživši me, a i spomenuvši me u svojoj replici odnosno stavivši mi u usta nešto što ja nikad nisam rekla. Ja ni u jednom trenutku nisam rekla da Hrvatskoj ne trebaju nove zgrade i nova vrtićka mjesta. Ja sam samo dovela u pitanje opstojnost i održivost tih zgrada i činjenicu ovo što ste i sami rekli da jedinice lokalne samouprave 70% od onog što izdvajaju za vrtiće izdvajaju za plaće, a ako im ostane 30% za nekakve materijalne, sigurnosne druge troškove [[Upadica: Hvala.]] i razno, to je neodrživo.
Hvala kolegice, kolegice Glasovac ja ne bih ovo ocijenio povredom Poslovnika nego iznošenjem mišljenja s kojim se vi ne morate složiti, pa [[Upadica: I ja isto.]] i moram dati opomenu za ovu intervenciju, a za repliku se javila kolegica Katarina Peović. Izvolite.
Hvala. Kolega Boriću to sigurno nije sukob između nastavnika i odgojitelja, niti ga neko s ove strane potiče. Dapače tu bi se uistinu trebalo othrvati socijalnom darvinizmu koji vi promičete i nastavnici i odgojitelji trebaju se ujedini protiv politika koje vi vodite. A ono što je dokaz da vi vodite jednu socijaldarvinističku politiku je sam vaš zakon u kojem se doslovno depopulacija uzima kao pozitivan argument u objašnjavanju ovog zakona. Znači pad broja djece se uzima kao dokaz da će se smanjiti izazov dostizanja 100% upisa u predškolu. To je vaš zakon. Vi se hvalite time što su ljudi iselili, što nema više djece pa ćete onda doseći one standarde koje smo ili sami sebi nametnuli ili su nam [[Upadica: Hvala.]] nametnuli izvana.
Molim, molim odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolegice Peović možda vi kažete da tog sukoba nema, ali on je vidljiv meni i u medijskom prostoru i današnjoj raspravi gdje se pokušava sukobiti dvije ajmo reći struke na način da jedna drugoj jesu konkurencija i da nije u redu da jedna, jedan dio struke ulazi u prostor druge. To sam doživio tako. E sad je prirodno reći onda koji su to koji mogu ući u slučaju da nemamo ono što želimo. Ja ne želim reći da neće postojati, ali ne vidim toga ravnatelja dječjeg vrtića koji će na natječaju umjesto odgajatelja izabrati nastavnika ili učitelja i reći sad ćeš ti raditi, ti nećeš. U nedostatku kadra kao što ga imamo i u osnovnoj školi u predmetnoj nastavi gdje moramo pokrivati određene predmete sa ljudima koji nisu baš najstručniji u dijelu kojeg moraju pokriti, ali moramo jer nastava ide, program ide i treba naći zamjenu se to radi, ako je to sukob na kojem inzistirate vi radite dalje, ja kažem sasvim nešto drugo [[Upadica: Hvala.]] lokalna samouprava mora naći načina da riješi ovo što ovaj okvir zadaje.
Hvala, hvala. Slijedeća replika kolegica Martina Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, prije nekoliko mjeseci smo imali ovdje raspravu o paketu iz sustava socijalne skrbi i govorili smo o nedostatku kadra u tom sustavu, bilo socijalnih radnika, pedagoga, psihologa, defektologa, logopeda i nikome nije palo napamet da zapravo da nadomjestimo nedostatak kadra sa priučenim primjerice pravnicima koji će moći obavljati poslove socijalnih radnika u centrima za socijalnu skrb iako se njihovi poslovi nažalost ne razliku punu. Čisto za zbog stručne javnosti i čisto zbog evo našeg idućeg djelovanja da nam pojasnite da li da ovako možemo očekivati takva famozna rješenja i drugim resorima, čisto da se pripremimo jer ovdje imamo zapravo degradaciju odgojitelja i sukob dvije struke za što je zapravo odgovoran ovaj prijedlog odnosno predlagatelj. A ponajmanje znači stručni kadar i ponajmanje su odgovorni …
Hvala kolegice. Ako želite odgovorit.
Hoću, evo kolegice znači po vama ukoliko u sustavu recimo socijalne skrbi nemamo sve to što ste vi naveli, socijalne skrbi ne treba biti, ako se slažemo, znači uopće je ne treba biti. Nećemo naći nikakvu zamjenu ni mogućnost da je pružimo nego je ne treba biti. I to je onda politika i to ćemo dati građanima. Ako imamo mogućnost da imamo odgojnu skupinu i da s njome radi netko tko je stručan odgajatelj, izabere ga netko i on bude, ali ako nemamo u nekom manjem mjestu u ruralnoj sredini, u manjem gradu, imamo mogućnost da to nadomjesti nastavnik, učitelj, zašto mu ne bi dali priliku. Što je to toliko različito? Zato sam rekao možemo dovesti do apsurda tko je stručan u kraju 6 godine prije ulaska u školu i na početku osnovne škole početkom 7 godine. Jel tih dana, mjesec dva dana radi u životima djece toliku razliku da je ta struka nenadomjestiva ili možemo reći zaista ako imamo uvjete koje predlaže ovaj zakon možemo to nadomjestiti u slučaju da nemamo ono što traže. Ako je to problem za vas ja tu ne vidim problem, za mene je sustav ono što je treba [[Upadica: Hvala.]] biti problem i kako ga treba rješavati da [[Upadica: Vrijeme isteklo.]]
Kolegica Majda Burić ima slijedeću repliku.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Opet ću ponoviti poštovani kolega Boriću da svjedočimo najvećim ulaganjima u sustav ranog predškolskog odgoja i obrazovanja ikad i da je za to zaslužna ova vlada premijera Plenkovića. Također mislim da je bitno reći da od već uloženih 2 milijarde kuna od 2017. naovamo kojima je sagrađeno i obnovljeno 500 vrtića, da je 100 tih vrtića od 500 upravo na području Primorsko-goranske županije i Istarske županije, točnije 48 na području Istarske i 46 vrtića na području Primorsko-goranske županije. Zašto to spominjem? Zbog toga što smatram da je ovo podatak koji dovoljno govori ustvari o angažiranosti općina i gradova na području tih dviju županija. A moje pitanje vama odnosi se ustvari na materijalna prava i na plaće koje ste i sami spominjali općenito, plaće u državnoj [[Upadica Vidović: Hvala.]] i javnoj službi koja je u vrijeme ove vlade rasla za 32% odnosno 1.800 kuna.
Hvala. Imate odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala vam lijepo poštovana kolegice Burić. Gledajte, znači svi mi ovdje u sabornici možemo pričati ovo, ali ja znam šta rade lokalni čelnici, stoje u redu i mislim da su se mnogi već prijavili na javni poziv od prije dva dana i vrlo svakodnevno će gledati kada izađu rezultati gdje sam i na kojem sam mjestu jer želim to riješiti. Svjestan svega što nosi izgradnja jedne zgrade kako se može zvat ili dogradnja postojeće izgradnja nove itd. svjestan svaki čelnik. Nije on tamo odabran da ne brine i da propusti ovo što oni zazivaju znači da se ne javi da bi mi ovdje vodili politiku ko je što ili nije, to je problem nas ovdje na državnom. Dolje nam trebaju mjesta i oni koji su spremni će izgradit, ako će se ponašati ko grad Zagreb da znaju sve u teoriji, a u praksi ne bude ničega ovdje će 10.000 djece ostati bez svog prava na to da imaju organiziran [[Upadica Vidović: Zahvaljujem.]] institucionalni predškolski odgoj i oni će reći [[Upadica Vidović: Isteklo je vrijeme.]] pa idemo dalje … [[Govornik se ne razumije.]]
Isteklo je vrijeme kolega Borić. Imate sljedeću repliku kolegica Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Borić govorili ste što sve jedna općina treba osigurati za funkcioniranje jednog vrtića. Vi imate iskustvo kao ravnatelj vrtića, vi imate iskustva kao načelnik općine i tada sigurno znate koliki je strah i kod ravnatelja vrtića i kod načelnika vezano za najavljeno ni porast cijena energenata. Da li mislite da bi trebalo još jednom preispitati mogućnost da vrtići ne plaćaju cijenu električne energije po tarifi poduzetništva kao što imamo kod vatrogastva. Naime, javno vatrogasne postrojbe ne plaćaju tu višu tarifu nego nižu koja je primjerena kućanstvima.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijep kolegice. Pa evo ja bih volio da možemo na taj način to bi značilo da grad kao osnivač također ima posebnu tarifu po kojoj će ugovoriti cijene električne energije, ali mislim da je neće ugovoriti na taj način nego ćeš raspisati natječaj dobit ćeš ono najpovoljnije od onih koji nude ono što može. A onda je tu naravno i trošak materijalni trošak i svakog dječjeg vrtića. Ja znam da to sigurno danas u ovo vrijeme kada se borimo najviše s pričom ili politikom energenata ono što nas svih interesira kako će se to razvijati? Kažem, ne znam mislim da svatko danas čelnika koji ulazi u tu priču mora biti svjestan da je to sada jedna sasvim drugačija priča u odnosu na ono što smo imali možda prije nekoliko mjeseci, ali nisu nerješive situacije. I ono što je temeljna obveza lokalne samouprave je predškolski odgoj, potpuni sustav i njegovo održavanje kao i komunalni sustav, njegov razvoj i njegovo održavanje i tu lokalne samouprave jesu ili nisu na nivou i to građani procjenjuju. I mislim da će svaki čelnik [[Upadica Vidović: Hvala.]] ući u ovu priču također sa takvim saznanjem.
Hvala. Sljedeći je kolega Tomislav Klarić, replika. Izvolite.
Uvaženi kolega Borić. Sama činjenica da danas raspravljamo o tome da se učiteljima omogući angažman u dječjim vrtićima pokazuje na to što se dogodilo proteklih nekoliko godina s ovakvim smjerom Vlade RH koje su jedinice lokalne samouprave objeručke prihvatile i to je činjenica u broju novoizgrađenih dječjih vrtića i nedostatku kadra. Dakle, mi koji smo krenuli u taj sustav izgradili tri, četiri već i pet vrtića zadovoljili potrebe za svu djecu suočavamo se s tim problemom i ovo o čemu danas govorimo jedan dobar i koristan alat i ja ne vidim razloga da itko bi trebao imati išta protiv toga. Dakle, ono što je odrađeno proteklih nekoliko godina i smjer u kojem idu jedinice lokalne samouprave, naročito u onom dijelu kojeg je ovdje malo tko spomenuo, a odnosi se na ekonomsku cijenu dječjih vrtića dakle i u tom dijelu onaj poticaj demografski koje jedinice lokalne samouprave daju svojim [[Upadica Vidović: Hvala vrijeme je isteklo.]] građanima mislim da je značajan iskorak u odnosu na sve do sad.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Kolega Klarić, mislim da evo i vi kao lokalni čelnik jako dobro znate što vama znai dječji vrtići i tih nekoliko koje ste izgradili i cijela problematika koju imate sa cijelim tim sustavom. To je vaš sustav, nitko se u njega sa strane previše ne miješa osim moguće prosvjetne inspekcije koja dođe utvrditi određene moguće nepravilnosti ili utvrditi da je sve u redu više-manje. I sada dolazimo u tu priču da nam netko ovdje servira ajmo se sukobiti vi i učitelji protiv odgajatelja jer smo na različitom poslu. Taj posao je jednak, kontinuitet posla ajmo ga tako nazvat od 6. godine, 7. pa nadalje do kraja školovanja i svi imamo svoje neke uloge u tome. Stavljati u odnos da će svaki ravnatelj sada po zakonu izabrati učitelja umjesto odgajatelja ja u to ne želim vjerovat niti će to tako bit, niti to treba biti tako. Mislim da svatko treba odraditi ono što je njegov posao. A opet gradonačelnik, načelnik ima svoje ovlasti, ima upravo vijeće, imaju oni ljudi koji trebaju odgovarati za ono što se događa i mislim da je taj sustav itekako napredovao u zadnjih desetak godina kad pogledamo izvješća kako oni rade [[Upadica Vidović: Hvala.]] što rade itd. u odnosu na ono što smo nekada imali. …/Govornici govore u isto vrijeme./… na ono što lokalna samouprava može.
Zahvaljujem se. Sljedeća je kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Na ovoj temi ću u pojedinačnoj raspravi samo dvije stvari otvoriti. Jedna stvar je tema roditelj-odgojitelj u Gradu Zagrebu, a druga stvar je tema održivog razvoja kojeg možemo vidjeti i na temu vrtića. Održivi razvoj je nešto što se nosilo u Hrvata i što smo zaboravili. A što znači održivi razvoj i kad govorimo o vrtićima odnosno kad govorimo o predškolskom odgoju? Znači da osigurate vrtić, da osigurate mogućnost da djeca idu u taj vrtić. Dakle, da roditelji imaju, odnosno oni koji ne mogu subvencije i da se osigura tko će u vrtiću raditi. I znamo da sve jedinice lokalne samouprave to ne mogu na odgovarajući način, niti na jednaki način. Imaju one koje to mogu, imaju one koji to ne mogu. Ja ću ići čak i korak dalje i reći zamislite da napravite i da država odluči, napravi vrtić jednoj jedinici lokalne samouprave čija fiskalna mogućnost nije ni da održava taj vrtić, ni da plaća sve one režije koje treba plaćati, a neću govoriti o tome da li ima, da li može nekog zaposliti, plaćati nekog da tamo radi. To se zove održivi razvoj i to se zove održivi razvoj i kad je riječ o predškolskoj dobi i to se zove o nečemu gdje očekujemo ulogu države. Sve jedinice lokalne samouprave nisu jednake, sve jedinice lokalne samouprave ne mogu isto, a uloga države je da za svoj teritorij Lijepe naše koja je takva kakva je osigura podjednake uvjete, da bi se djeca imali podjednake uvjete bez obzira gdje žive, odnosno ne mogu svi roditelji isto i to znamo. I to je nešto o čemu treba razmišljat, nešto o čemu treba voditi računa i nešto kad se busate u junačka prsa i kad govorite o NPO-u onda i to treba imati na pameti. Naravno ne može neka jedinica lokalne samouprave iz svog proračuna potrošiti nenamjenski, odnosno sredstva ovdje ne imati. Ali oni koji su načelnici, gradonačelnici jako dobro znaju o čemu ja govorim. I ovih preostalih pola rasprave ću koristiti na mjeru roditelj, odgojitelj. Mjera roditelj odgojitelj je mjera koju su kolega iz HDZ-a zajedno sa gospodinom Bandićem i njegovom strankom podržali u gradu Zagrebu, mjera koja je stupila na snagu 2016. godine. Uvjet da bi mogli biti u toj mjeri je bilo da dijete ne smije ići u vrtić. To je bio prvi uvjet. Dakle, mi ovdje govorimo o potrebi da djeca idu u vrtić, o potrebi da je i imali smo mjeru koju je koalicijski partner HDZ zajedno sa gospodinom Bandićem podržavao gdje je prvi uvjet bio da dijete ne smije ići u vrtić. Nek mi netko objasni značaj i kvalitetu te mjere, a dopustite da jasno sa ove govornice kažem i sljedeće. Od 2016., dakle gospodin Bandić pokojni gradonačelnik je tu mjeru uveo u trenutku kada je želio biti gradonačelnik svih, cijele Hrvatske. Od 2016. pa do danas su na tu mjeru potrošena dva proračuna, godišnja proračuna grada Rijeke ili dva godišnja proračuna grada Splita. Dakle, ta mjera do danas je na nju utrošeno malo manje od dvije milijarde kuna. Otprilike u grubo godišnji proračun Rijeke je milijarda i toliko iz Splita, dakle dva godišnja proračuna a mjeru koristi malo više od 5000 obitelji. Pa mi objasnite značaj mjere roditelj, odgojitelj. Dakle, ona nije socijalna mjera, ona nije bila socijalna kategorija. Ona se prodala i danas se nju objašnjava kao demografska mjera. Zamislite da je bila dobra mjera ja ne sumnjam da bi je HDZ uveo na razini države. Pa nema te države koja može tu mjeru koja je takva kakva je izdržati. Prema tome, danas oni koji sa ove govornice govore o toj mjeri i uzdaju se u prsa junačka o tome kako je ta mjera uspješna ili bilo šta, hajdemo vidjeti stvarne rezultate te mjere i ono što je bilo i tu se je trebalo reagirati puno prije i puno više, na vrijeme i reći da ta mjera je zaista nešto što ne treba više ponoviti.
Hvala. Imate kolegice Mrak-Taritaš dvije replike. Kolega Željko Pavić je prvi, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolegice Taritaš, rekli ste da trebamo osigurati tko će raditi u vrtićima. Ovdje vladajući uporno pokušavaju okrenuti pilu naopako i prikazuju se kao spasitelji, jer će sad omogućiti učiteljima da rade u vrtićima. A zaboravili su da su imali jedan odličan mehanizam a to je politika upisnih kvota da upišu više odgajatelja, a manje učitelja u proteklim godinama. Da su … [[Govornik se ne razumije.]] sliku i ne bi bilo potrebe da onda učitelj radi u vrtićima, a odgajatelji u školama ili obrnuto. Jer ovo je sve skupa postalo nakaradno. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Kolega Pavić, često se čovjek osjeća kao u onom vicu nemoj me molim te spašavati. Hajde da me ne spašavaš, nego me pusti da normalno nekako radim svoj posao, da ide dalje. Znate neke se stvari u životu dogode, ali neke stvari u životu točno možete vidjeti što će biti i kako će biti. Kad je riječ, mi točno znamo sa prirodnim negativnim prirastom koliko se može očekivati djece. Točno znamo i koliko imamo djece vrtićke dobi. Točno znamo po nekim standardima na koliko djece hoćemo imati odgajatelja i točno znamo koliko bi sad trebalo upisati odgajatelja ove, dakle sljedeće školske godine da bi oni mogli raditi za pet godina. Halo! Matematika, znamo a onda nam se desi da upisujem nešto što ne treba, a nešto što trebamo, ali ovo je tema istog ministarstva. Pa nisu čak ni tema različitih ministarstava.
Hvala. Kolega Josip Borić, replika.
Hvala lijepo kolegice Mrak. Rekli ste da onaj loš gradonačelnik nema ga više, jer uveo mjeru i isplaćivao je šesnaesta, sedamnaesta do 2032. godine. Jel' tako ako sam dobro razumio. Onda je došao dobar gradonačelnik i pokušao je ne isplatiti, ali morat će plaćati dok ne kaže sud drugačije. E sad, vi ste rekli ta mjera nije bila dobra jer djeca nisu išla u vrtić. Zabranjeno im je ući u vrtić. Možete li obećati da će sva djeca koja su ostala bez takve mjre biti u vrtiću sljedeće godine, da ćete stati kao političar iza toga i reći da sve koji su oštećeni s jednom takvom mjerom koju smo mi ukinuli, mi ćemo ih zbrinuti u sve moguće vrtiće na sve moguće načine i oni će ići u taj vrtić, nijedan neće ostati vani. Hoćete li to reći kao odgovoran političar koji stoji iza svoje riječi i za ove vlasti u Zagrebu?
Hvala. Odgovor na repliku.
Kolega Borić, točno to što ste napravili i način na koji ste postavili repliku znači pila naopako. Dakle ja sam apsolutno rekla, ta mjera da bi mogli uopće biti korisnik te mjere su bila 2 uvjeta, jedan uvjet da se dijete moralo ispisati iz vrtića, drugi uvjet, da onaj koji je bio roditelj odgojitelj, što je u principu bila žena, a ne dakle partner ili muž, ne smije raditi. To je bio uvjet za mjeru i rekla sam da ta mjera košta od 2016. do sad, .../nerazumljivo/... malo manje, sad još 2 mjeseca pa ćemo doći do 2 milijarde kuna. Dakle 2 proračuna grada Rijeke, godišnja proračuna i grada Splita. I pitala sam tko može opravdati mjeru koja toliko košta? Pa zašto drugi načelnici i gradonačelnici nisu uveli tu mjeru? Pa kad su vidjeli da je ona ekonomski neopravdana. Ali, ali, dakle, ajde mi dopustite da kažem do kraja. O tome da …
Hvala. Nažalost nećete moći jer je isteklo vrijeme. Zahvaljujem se. Evo, sada imamo pojedinu raspravu kolegice Martine Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovani kolegice i kolege. O neravnopravnosti i nejednakoj dostupnosti vrtića svoj djeci u RH, osim što cijeli dan raspravljamo i imamo uvid u podatke, svakodnevno zapravo i svjedočimo toj činjenici u svom okruženju. Svi poznajemo u svom susjedstvu roditelje koji nisu dobili mjesto u vrtiću i osjećaju se zapravo kao građani drugog reda jer svako dijete bi trebalo imati pravo na vrtić. Svjedoci smo da unatoč izgradnji novih vrtića iz programa ruralnog razvoja ili drugih izvora financiranja, vrlo često u istim tim vrtićima nema dovoljno mjesta za upis sve djece u vrtiće. Liste čekanja su dugačke, ali su i dugotrajne. Tako zaineresirani roditelj može čekati godinama, može proći cijelo rano odrastanje djeteta sve do predškolskog odgoja, a on svoje mjesto nije uspio dobiti. Ovdje je konkretno primjer u gradu Požegi gdje su liste čekanja za upis u gradski vrtić godinama već 150 do 200 djece. Govorimo o spremnosti lokalne sredine za financiranje boljih uvjeta za djecu i zaposlenike, a vrlo često zapravo prioriteti lokalnih čelnika govore drukčije. Sad već imamo u Požegi 3. gradonačelnika koji moli za strpljenje roditelje, a godine prolaze. Imali smo izgradnju montažnog vrtića u Požegi, obećanje da se isti može nadograditi ukoliko bude potrebno, no nakon 5 godina ipak imamo izjave da nije moguće taj isti vrtić nadograditi te da se planira izgradnja novog na mjestu nekadašnjeg vrtića koju lokaciju su vladajući ranije proglasili neprimjerenom. Dok se tako rješenja i vrti se vladajući zapravo u krug, paušalno se rješenja nude, a godine prolaze. Dio je ovo šireg problema i senzibilizacija lokalnih čelnika za potrebe djece. Iako je intencija da svako dijete ima ravnopravno pravo na pohađanje dječjeg vrtića, bez obzira na socioekonomska obilježja, nažalost to sada nije dostupno bez obzira što se tiče dostupnosti, pa kriteriji koji se uvode, koji su vezani za ranjive skupine će donekle omogućiti upis djece iz ranjivih skupina u vrtić. Tako, primjerice, dosad nije bilo korisnicima zajamčene minimalne naknade uopće konkurirati na natječaju jer su nezaposleni, a prednost su imali roditelji koji su zaposleni. Tako su ti roditelji bili dvostruko diskriminirani, osim što ne mogu naći posao, ne mogu ga ni tražiti jer nemaju mjesto u gradskom vrtiću, a privatni je gotovo dvostruko skuplji i naravno da im nije dostupan. Dijete koje pohađa vrtić postiže bolje rezultate u kasnijem obrazovanju, mogućnost za razvoj problema u ponašanju je manja, odnosno ranije se prepoznaju razvojne potrebe, što utječe na ranu detekciju i mogućnost intervencije, kao i općenito, doprinosi se boljoj uključenosti djece u zajednicu, stvaraju se radne navike i strukturira se zapravo vrtić u slobodno vrijeme. Sve je to općepoznato i svaki roditelj svom djetetu zapravo želi najbolje prilike za rast i razvoj. Ovim zakonskim izmjenama je propisano da u skladu sa potrebama djece s teškoćama u razvoju uz odgojitelja može raditi i treći odgojitelj ili jedan pomoćnik za djecu sa teškoćama u razvoju ili stručni komunikacijski posrednik. To nije u skladu sa odredbama Konvencije o pravima djeteta i konvencije o pravima osobama s invaliditetom te prema kojima se djeci s razvojnim poteškoćama mora omogućiti i polaženje dječjeg vrtića. Potrebno je istaknuti kako Konvencija o pravima djeteta navodi kako djeci sa teškoćama u razvoju treba imati ispunjen i pristojan život u uvjetima koji jamče dostojanstvo i jačaju djetetovo oslanjanje na vlastite snage i olakšavaju njegovo sudjelovanje u zajednici, uz što isto vrijeme Konvencija o pravima osoba s invaliditetom zapravo naglašava kako nipošto se ne može postojati zapravo diskriminacija na temelju invalidnosti. Obzirom da je preduvjet uspješne integracije djece sa teškoćama u razvoju u predškolske programe osiguravanjem potrebnih uvjeta i podrške, mišljenja sam kako je osiguravanje podrške pomoćnika nužno da bi se ostvarila potrebna kvaliteta rada sa djecom sa poteškoćama, ali i posljedično tome i potrebna kvaliteta rada za svu ostalu djecu koja su uključena u istu odgojnu-obrazovnu skupinu.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. Prva je kolegice Katarine Peović, izvolite.
Hvala. Evo, kolegice, da vas izvijestim, upravo smo dobili poziv za sutrašnju sjednicu Odbora za rad gdje ćemo imati prilike raspravljati o novom ministru rada Marinu Piletiću pa ću spojiti ove dvije teme pa ćemo ga možda to sutra i pitati. Ne samo da se depopulacijski misli riješiti ovaj problem mjesta u vrtiću, nedostatnih, nego se misli prebaciti socijalne servise uglavnom na ženske radnice koje će sada omogućit će im se novim Zakonom o radu ili izmjenama i dopunama da rade od kuće za pola plaće, a budu 24 sata gotovo dostupne svom poslodavcu. Prebacivanje servisa, te brige znači za djecu i starije znači je ugrađeno na neki način i u ovaj zakon jer se očekuje da se s istim kapacitetima napuni puno više djece i da se dostigne onaj znači proklamirani cilj od povećanja [[Upadica: Hvala.]] od 95% djece predškolskog dobi.
Hvala. Kolegica imate odgovor na repliku.
Da, evo u svakom slučaju postojeći kadar je nedostatan u vrtićima što se tiče i gradskih, a da ne govorim o privatnim vrtićima gdje su zapravo skupine i do desetak više ne djece nego što je to propisano pravilnicima. I to je sve nešto što zapravo umanjuje kvalitetu rada i opterećuje te odgajateljice, radnice, stručni i nestručni kadar znači svi su dužni se na neki način uključiti jer zapravo vrtići se nalaze pod velikim pritiscima roditelja koji su u potrebi što umanjuje kvalitetu rada. Ali zapravo mi moramo dugoročno razmišljati o zapravo cjelokupnom stanju odgajatelja i dugoročnim zapravo psihofizičkim sposobnostima odgajatelja jer takvi pritisci su često utječu na njihovo psihofizičko zdravlje, odlasci na bolovanje, poteškoće sa zdravstvenim stanjem [[Upadica: Hvala lijepo.]] i evo …
Slijedeća replika kolegica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice zapravo me zaintrigiralo ona vaša rečenica negdje u samom početku kad ste rekli da je bio montažni vrtić i da je rečeno da se on može nadograditi, a da je sad se pokazalo da ne. Dakle, ako ne znamo nešto onda je uvijek dobro prepisati. Što rade skandinavske zemlje? Oni rade montažne objekte i kad je riječ o vrtićima koji se ona mogu nadograđivati, čak rade i opcije da dio vrtića postanu i dio i osnovnoškolskog obrazovanja, oni idu malo drugačije nego što je iz jednostavnog razloga što su zaključili da nisu dovoljno bogati da silne novce daju za izgradnju, nego da ta izgradnja mora biti fleksibilna i prilagodljiva pogotovo u gradovima. Vi imate naselje u kojem točno znate u jednom času trebate veliki kapacitet za vrtić, pa onda trebate veliki kapacitet za školu, pa onda mora doći druga generacija za vrtić, a u vrtiću je nešto manje. Stoga me zaista čudi i uopće ne razumijem da je montažni objekt da se ne može nadograđivati i dograđivati [[Upadica: Hvala.]] njegova i smisao je ta.
Hvala lijepo. Izvolite odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Upravo tako, to je bilo općeprihvatljiv odgovor kada je zapravo u zajednici kada je se radilo o izgradnji montažnog vrtića da će se danas sutra ukoliko bude potrebe da će se takav montažni vrtić nadograditi. To je bio prihvatljiv odgovor tad za lokalnu sredinu i za javnost i za struku i za sve je to bilo ajmo reći tako prihvatljiv odgovor. No, međutim iz kojih razloga se zapravo odustalo od toga, da li je uistinu tako jer se uistinu radi o montažnom vrtiću i mislim da se može još dodatni prostori za rad odgajatelja osigurati i proširit vrtić i da je to puno prihvatljivija i jeftinija opcija od ajmo reći izgradnje novih sad ponovno objekata koji će bit čak na prostoru za koje su tada rekli da više nije uvjetan, primjeren, a da je ovaj novi prostor puno širi, prihvatljiviji i bolje prilagođen potrebama djece. Tako da evo u svakom slučaju se radi zapravo o nejasnim odgovorima, nejasnim planovima [[Upadica: Hvala.]] a kao što sam rekla … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Ali je jasno isteklo vrijeme, hvala vam lijepo. Slijedeći za raspravu se javio kolega Erik Fabijanić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege ono o čemu bi govorio jer ovo je ipak drugo čitanje osvrnut ću se prije svega u svojoj raspravi na prva dva članka ovih izmjena i dopuna. Prije svega na Članak 2., u Članku 2. se briše, briše se točka 9. postojećeg zakona dakle koji se nalazi u Članku 6. to je odredba kojom se ukida predškola. Odredba koja na taj način ukida u pedagoškom standardu čitavo jedno poglavlje, a to su Članak 16., 17., 18., 19. i 20. pedagoškog standarda koji je vezan za predškolski odgoj i obrazovanje. To pokazuje dvije stvari. Ili nemamo tko da provodi predškolu ili nemamo ili nema potrebe za predškolom jer način na koji se on dalje, način na koji se on dalje regulira je dosta upitan kakvu ćemo imati predškolu. Iz onoga što su moja životna iskustva, osvrnut ću se još i na onaj članak, a to je na izmjene Članka 14. to je dakle idući članak izmjena i dopuna zakona koji se dotiču županija. Mi smo u dosadašnjem zakonu imali stavku u kojemu predstavničko tijelo županije na temelju planova iz stavka 1. ovog članka usklađuje razvitak mreže dječjih vrtića na svom području. Tome je sva sreća dodan i Grad Zagreb jer Grad Zagreb je osnivač dječjih vrtića, a županije da izvinete sa vrtićima nemaju baš apsolutno nikakve veze. Ali se tome sada dodaju još dva stavka pa piše da predstavničko tijelo županije i Grada Zagreba usklađeno u mreži iz stavka 2. ovog članka dostavlja ministarstvu nadležnome za obrazovanje. Ja vas pitam kako jedno predstavničko tijelo, a bio sam 16 godina u predstavničkom tijelu županije, kako će ono utvrditi usklađivanje mreže dječjih vrtića na svom administrativnom području. I onda član županijske skupštine na to može napisati amandman. Amandman može biti i prihvaćen, a to možda nije želja lokalne samouprave jer unutar svog administrativnog područja oni misle gradit neki vrtić na zapadu, a jedan član županijske skupštine bi to eventualno na istoku. Mislim i prije je to bilo propisano kao usklađivanje, sada se to usklađivanje utvrđuje i šalje se ministru Fuchsu na razmatranje i usvajanje jer on donosi mrežu dječjih vrtića pazite, on donosi mrežu dječjih vrtića. Pitanje kako to provesti? Mi smo ono kako smo u mom kraju već katolici od pape ja sam jednom uvrstio tu točku dnevnog reda na, kao predsjednik županijske skupštine mogu vam reći da smo mi, rasprava je bila jako zabavna i od strane oporbe dakle HDZ-a i od strane i od strane vladajućih. Nismo znali šta ćemo s tim. Godina je potpuno nebitna, zbilja ne sjećam se tko je bio premijer, apsolutno nebitno, ali ovdje govorimo o načelnom dijelu provodljivosti određenih zakonskih propisa. Šta to znači usklađivanje mreže? Meni to netko mora objasniti, meni i dan danas to nije jasno, a i kažem a i proveo raspravu o tome, a i proveo raspravu o tome. Vučemo nekakve analogije s osnovnim školama koje su obavezne, to zbilja nema, nema, mislim pogotovo od kad su uredi za školstvo iz državne uprave prešli županijama ne znam čemu opterećivat za to predstavničko tijelo. Pa to može biti komunikacija između vlade i županije kao takve. Ovo je besmisleno ovaj stavljat na dnevni red ovaj županijskih skupština, vjerujte mi 16 godina iskustva. Ovaj zakon zbilja zaslužuje treće, treće čitanje. E sad, sad dolazi najbolji vic, a to je onaj dio koji je vezan za zasluge Plenkovićeve vlade ili bilo čije vlade. Naime, svaki puta kada se donese odluka o neoporezivom dijelu, o neoporezivom dijelu plaće to je odluka vlade [[Upadica: Hvala.]] plaća se diže svim građanima, ali znate tko stradava, stradavaju gradovi i općine kojima se trebaju financirati dječji vrtići.
Hvala kolega isteklo je vrijeme nažalost. Slijedeća za raspravu se javila kolegica Katarina Peović. Izvolite.
Dobar dan. Mi ćemo dati nekoliko amandmana koji će biti više-manje vezani uz problematiku rada. Smatramo da je ovaj zakon prije svega zanimljivo čitati iz aspekta radnog prava i radnih uvjeta znači u vrtićima. Sigurnost zaposlenja je temeljna stvar koja bi osigurala odgojiteljicama, odgojiteljima normalan rad koji sad nije normalan, slušali smo o tome koliko je u raskoraku stvarnost sa državnim pedagoškim standardom, ali bi osigurala i ono što se voli zvati jel uslugom, a to je zapravo potreba. Potreba je da djeca idu u vrtiće i da se na taj socijaliziraju. Nije riječ o tome da djeca u vrtiće moraju ići samo zato da bi roditelji radili nego je i riječ o tome da se tamo i socijaliziraju zato je zadnja godina znači vrtića obavezna. I to je jedan od amandmana koji ćemo kao Radnička fronta podnijeti, a to je da se ako je znači zadnja godina obavezna, a obavezna je od 2014. godine, obavezna predškola onda ona mora biti besplatna. Ona mora biti besplatna za roditelje ne samo program da bude besplatan, ona mora besplatna za roditelje i taj se iznos mora financirati iz proračuna. Svakako treba reći, uvijek će se postavit pitanje dobro ali otkud novci i ovdje se postavlja lažna dihotomija i to uglavnom HDZ-ovi zastupnici postavljaju lažnu dihotomiju često, odakle novci, znači vi možete dat onda ovdje odgovor na to pitanje često će vam i dati taj odgovor jel ljudi pa mislim evo sindikalist na prosvjedu prekjučerašnjem odnosno jučerašnjem, prosvjedi se stvarno gomilaju ono iz dana u dan na Markovom trgu, asistenata za djecu s poteškoćama u razvoju rekao je pa znate li vi da vaša djelatnost znači pomoćnika u nastavi državu košta pola Rafala. Znači svi pomoćnici i pomoćnice u nastavi za djecu s poteškoćama u razvoju koštaju pola jednog Rafala to je ta istina i naravno uvijek se može reći dobro znači trebali bismo prenamijeniti sredstva. Imamo previše sredstava za vojsku preko 2,7% BDP-a, kad smo ulazili u NATO govorili su jel 3% BDP-a bi vlastita obrana koštala, a danas vidimo da ta obrana NATO-va baš ne funkcionira pa bi možda bilo bolje da imamo svoju, ali i tih 3% je bilo precijenjeno, preizračunato ali se tako strašilo jel Hrvatsku da moramo ući u NATO, ali znači to će biti odgovor i možda će biti relevantan. Ok, znači trebali bismo uzeti iz izdvajanja za obranu, iz izdvajanja za crkvu znači milijardu kunu crkva dobiva, ne znamo uopće koliko dobiva iz lokalne, jedinica lokalne uprave i samouprave, to su totalno sredstva koja su netransparentna, ne možemo locirati koliko to zapravo crkva dobiva, ali znamo da smo jedna od rijetkih država koja uistinu preko tih vatikanskih ugovora izdvaja ogromna sredstva za crkvu, ali ja ću se zadržati na tome da to možda i nije pravi odgovor na ovo pitanje odakle novci. Jel, mi uvijek kažemo može se prenamijeniti, ali postoji i drugi odgovor, malo kompleksniji odgovor i zato ove rasprave moram priznati između SDP-a i HDZ-a su mi malo sve zamornije, tko je kriv, tko je više izdvajao, da li su ovi više ili ovi, mislim tko je davao i da li je u Zagrebu ne znam Možemo iznevjerilo birače. Malo su ta, te rasprave redundantne na jedan način jer zapravo ono što one nikad ne adresiraju je naša, naš svjesni odabir svih vlada dosad, a to je ta utrka prema dnu. Znači naše vlade su odlučile da igraju na tu kartu jeftine radne snage, znači postizanja konkurentnosti putem jeftine radne snage i to je u ovaj zakon kao u sve druge zakone ucrtano. I zato mi imamo ovu situaciju da imamo standard, taj standard je djelomično samo nametnut, djelomično nametnut izvana znači 90% se treba doseć djece predškolske dobi od 4 godine do škole da ulaze u taj program, da se socijaliziraju znači preko programa u vrtićima. Mi taj standard ne možemo doseći i onda se HDZ sjeti da dođe do te socijalnodarvinističke igre znači da oni koji su nastavnici mogu raditi u predškoli. Ali ljudi koji su se školovali za nastavnika ne žele raditi u predškoli, ali to je isti mehanizam koji se svugdje nameće zapravo da se radnici prisiljavaju da rade rad koji ne žele raditi i onda rješavamo pod navodnike ono [[Upadica: Hvala lijepo.]] što nismo [[Upadica: Hvala.]] riješili nekom pametnom, drugačijom [[Upadica: Hvala lijepo.]] privrednom politikom.
Imate jednu repliku, kolegica Katica Glamuzina. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolegice Peović vezano za ovo zadnje sad što ste rekli oko toga, oko ovog supstitut rješenja tko bi trebao mijenjati kadar koji trenutno ne postoji. Kad se državni pedagoški standard donosio on je imao odgođenu primjenu na neke od tih stavki. Je li mislite da bi možda dobro rješenje ili kompromis bio i u ovim nekim sad stavkama zakona predložiti da vrijede samo 5 godina, da se u međuvremenu povećaju upisne kvote na relevantnim fakultetima kako bi za 5 godina imali novi kadar i da onda ova stavka prestane vrijediti.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa ne samo to, znači mi bismo trebali ustvrditi koje su naše, mi bismo prije svega trebali imati te analize u privredi, znači ekonomske analize multiplicirajućih faktora, znači privrednih subjekata koji su i industrijskih grana, koji su u mogućnosti proizvesti tu višu dodanu vrijednost, na sebe vezati druge industrije, razvijati te industrije, a onda i naravno usklađivati kvote s tim na fakultetima. Ali znači ne samo da se to neće desiti, da ne postoji nekakva realna, realno skeniranje što nama treba i onda privredni razvoj u skladu s tim nego neprestano HDZ nama i to će nam dolaziti iz zakona u zakon donosi zakone koji zapravo prebacuju odgovornost na drugoga. Ovdje se konkretno prebacuje znači odgovornost za nastavnika koji će postati odgojitelj, u Zakonu o radu će se prebacivati odgovornost tzv. radom od kuće na majke koje će preuzimati te socijalne standarde i socijalne institute koji su, koje se država u potpunosti odriče i onda će raditi na pola radnog vremena, ali će istovremeno i pokrivati te [[Upadica: Zahvaljujem.]] socijalne potrebe koje država više ne zadovoljava.
Hvala kolegice Peović. Slijedeći se za raspravu javio kolega Željko Pavić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani tajniče sa suradnicom lijepi pozdrav i svima onima koji su ovdje još evo uporni u ovoj raspravi. Skrenuo bi samo pozornost na neke stvari koje su pokušali naši zastupnici iz vladajući većine ovdje pogurati neke stavove koji zapravo ne stoje. Već sam u replici rekao da ova mjera da se dozvoli da nastavnici odnosno učitelji rade u vrtićima to je zapravo zbog toga što je vlada napravila veliki propust u upisnim kvotama proteklih godina. Imali ste 7 vremena, 7 godina vremena da promijeni broj studenata na fakultetu za nastavnike i učitelje u odnosu na broj studenata za odgajatelje. I da se taj broj promijenio danas bi odgajatelji radili tamo gdje su, za ono što su školovali se, a nastavnici i učitelji u školama gdje im je i mjesto. Netko je tu spomenuo da je ovo demografska mjera. Ne treba spominjati evo čuli smo i jučer da bi demografska mjera bila dobra i kvalitetna mora biti dugoročna i održiva. Ovdje u ovom zakonu u Članku 2. se kaže da će se u državnom proračunu to je Članak 50a. zapravo Članak 24. a odnosi se na Članak 54a., kaže da će u državnom proračunu se osigurati sredstva za fiskalnu održivost dječjih vrtića čiji osnivač je jedinica lokalne i područne samouprave na temelju mjerila i kriterija koje je uredbom propisuje Vlada RH. A nakon toga se kaže da će se, znači odmah udrugom članku da će se odluka od dojeli sredstava zapravo donositi za svaku godinu od strane Vlade RH. Ono što je ovdje malo čudno, a to je stav tajnika da se ne može propisati cijena vrtića na nivou Hrvatske. Ja bi molio da mi odgovorite što se to razlikuje u sastavu cijene vrtića u Zagrebu u odnosu na recimo vrtić u jednoj maloj općini u Zagorju Jesenje ili recimo u Loboru. Cijena struje u Zagrebu i gore je ista, cijena plina je ista, vrtići su izgrađeni kako su izgrađeni iz sredstava iz kojih su izgrađeni, prema tome cijena hrane je također ista i gdje štedi, štedi se zapravo na plaćama zaposlenika. A prije toga ste rekli da je to demografska mjera. Znači zaposlenici u manjim mjestima, manjim općinama imaju male plaće, kako ćete ih privući u ta manja mjesta ako neće imati plaće iste kao, barem kao što ih imaju u Zagrebu ili u većim gradskim sredinama. Ja ne vjerujem da niste toga svjesni da su zapravo cijene ono što sam nabrojio maloprije iste i u Zagorju i u Zagrebu i da zapravo se uporno štedi na tome, na našim odgajateljima zato što jednostavno općine nemaju novaca da bi im dale veću plaću. A vi niste spremni da naši odgajatelji na nivou Hrvatske imaju iste plaće kao što je to slučaj u osnovnim i srednjim školama gdje primaju plaću iz jednog proračuna i nakon toga su zapravo svi ravnopravni. To ne želite prihvatiti. Nadalje, ne razumijem kako mislite privući odgajatelje u ruralne dijelove, koje ste mjere predložili za to privlačenje da se taj problem riješi. Jeste li možda razmotrili opciju da država stipendira buduće odgajatelje za rad u točno određenim jedinicama lokalne samouprave zajedno sa jedinicama lokalne samouprave, pa da se ciljano studenti pripremaju za radno mjesto u određenoj jedinici lokalne samouprave. Toga nema. I dalje da još jedanput ponovim nije mi jasno zašto odgajatelj koji vodi brigu o 20 i 22 djece u Zagrebu i odgajatelj koji vodi brigu o 22 djece u nekoj maloj općini nemaju istu plaću. Nisu u istoj odgovornosti? Ne razumijem to. Isto tako pitao sam vas što je sa medicinskim sestrama, što je sa logopedima, što je sa administrativnim i pomoćnim osobljem koje se može zaposliti i u drugim institucijama i poduzećima s obzirom da tamo imaju veću plaću i vjerojatno će otići iz vrtića tamo raditi. Zašto ih država ne plati iz proračuna po jedinstvenim cijenama tako da imaju svi iste plaće kao što bi imali recimo u domovima zdravlja ili kao što bi ih recimo imali u školama. Pa bi se opet malo taj standard podigao i zadržali bismo ljude na radnim mjestima kako to … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo. Kolega Marin Miletić ima repliku na vaše izlaganje kolega.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Paviću što me zanima kolega? Dakle, radi hrvatske javnosti ovo znam odgovor i vi i ja, državni tajnik cijeli dan je tu sa nama i više bih nekako volio da se ovo shvati kao senzibiliziranje, motivacija, da napravimo još više. Znači ja ne govorim o tome sve dobro koje se napravilo i vrtić i sve, šta da radimo mi iz oporbe nego da kažemo bravo, samo tako dalje. Ali kako je moguće da klinci, ja sam Riječanin u Umagu ne plaćaju ni jedne lipe vrtić. U mojoj Rijeci se plaća od 720 do 1000 kuna. Ne znam koliko je u Zagrebu? Kako je moguće da jedna odgajateljica ne znam na primjer u Zagrebu ima drugačiju plaću od odgajateljice u Matuljima ili u nekom selu na Banovini? Kako je to moguće? Dakle, kakav sustav mi radimo u našoj državi, da ljudi sa istim obrazovanjem, dakle nemaju ista primanja u istoj državi. Ko' da nas ima 300 milijuna, a ne tri milijuna.
Hvala. Odgovor na repliku.
Poštovani kolega, nema tu sustava. Sustav podrazumijeva da znamo koji su inputi, da znamo koji su outputi. Međutim, ovdje se ne zna koji je input, koji output. Da li je vama normalno da u sredini koja već ima visoki standard, da se još više oslobađaju roditelji davanja u odnosu na one koji imaju niski standard, recimo na Baniji, pa ih se tamo opterećuje sa dodatnim davanjima za vrtiće i da im se podiže cijena vrtića. Jer jednostavno općina i lokalna samouprava jednostavno nema novaca da plati subvenciju za taj vrtić. Jel' to vama normalno? Kako mislimo privući ljude na Baniju, u Slavoniju, kako mislimo tamo dići broj djece, kako mislimo tamo dići broj stanovnika? Nema tog, tog sistema nema. Tu sistem apsolutno ne postoji. Da postoji sistem, onda bi razgovarali sa demografima, razgovarali bi sa ministrom obrazovanja, razgovaralo bi se sa ministrom pardon obitelji pa bi se nakon toga znalo što treba napraviti a ovako apsolutno se ne zna.
Hvala. Hvala lijepo. Idemo na sljedeću raspravu kolegica Marina Opačak-Bilić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo iskoristit ću ovu pojedinačnu raspravu kako bih još jednom istaknula neke elemente i pojmove iz Konačnog prijedloga Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju za koje smatram da su mogli biti bolje uređeni i prihvaćeni i za neke koje smatram da ih je potrebno još jednom naglasiti. Pa evo da krenem od kapaciteta. Svi mi roditelji, jednako tako evo i ja sa troje djece znam, a jednako tako i iz iskustva velikog broja poznanika i općenito građana znam koliki stres zapravo roditelji prolaze prilikom upisa u vrtić i uopće razmišljanja hoće li im dijete biti upisano. Nakon toga roditelji s više djece dodatno moraju strahovati i hoće li im sva djeca biti upisana u isti vrtić. Jer evo doista znam primjere gdje roditelji u jutro voze jedno dijete na jednu lokaciju, drugo na drugu i onda nakon toga na posao, pa s posla po jedno dijete na jedan kraj grada, po drugo na drugi kraj grada. No to, vjerujem da će se ovo pitanje kapaciteta doista umanjiti s obzirom na predstavljeno ulaganje iz MPO-a koje smo vidjeli prošli tjedan. No, ono što nije predviđeno niti kroz NPO, niti kroz druge oblike uloge države je pitanje sufinanciranja iznosa vrtića. Naime, ja sam i uvodno državnom tajniku uputila repliku koja se odnosi na pitanje sufinanciranja cijene vrtića i doista smatram da država mora preuzeti ulogu u sufinanciranju ekonomske cijene vrtića jer sad evo imamo situaciju da su cijene vrlo različite ovisno o pojedinim jedinicama lokalne samouprave. Kolega Miletić je to upravo baš onako zorno prikazao i doista se ponegdje, negdje su vrtići potpuno besplatni, a u nekim dijelovima, tj. u najvećem dijelu Hrvatske roditelji plaćaju najčešće oko 700 kuna za jedno dijete. I stoga je neprihvatljivo da dio sredstava iz NPO-a nije usmjeren upravo u sudjelovanju države u aktivnostima usmjerenim ka cjenovnoj prihvatljivosti. Jer zbog manjka kapaciteta u mjestu stanovanja, a često evo i zbog položaja općina nekad je roditeljima bliže, lakše i evo često su primorani zapravo upisati dijete u susjednu općinu, a tad vrtić plaćaju po ekonomskoj cijeni od 1500 do 2000 kuna po djetetu. I doista smatram da po ovom pitanju država mora zauzeti jaču ulogu i shvatiti je ona ta koja može umanjiti, evo mogu slobodno reći diskriminaciju po ovom pitanju i da ovo pitanje cijene vrtića ne može i ne smije ovisit o proračunskim mogućnostima jedinica lokalne samouprave. Nadalje kadrovska pitanja, o njima smo također danas puno čuli, a evo imali smo i pred ulazom u Vladu i u Sabor i prosvjed odgojitelja koji su nezadovoljni ovakvim prijedlogom zakona i neću se puno osvrtat na pitanje dokvalifikacije učitelja. Jasno smo rekli svoj stav u ime kluba da to može biti opcija isključivo za predškolski program. No ono o čemu svakako treba dodatno govoriti su radni terapeuti u vrtićima kojih u Hrvatskoj trenutno nema zaposlenih. I važno je gledati na ovo pitanje tako da ukoliko se radni terapeuti zaposle u predškolskim ustanovama i počnu stručno raditi sa djecom sa posebnim potrebama te ako ih na vrije počnu osposobljavati za samostalnije funkcioniranje i uspostavljanje socijalne interakcije sa okolinom u budućem školskom obrazovanju i okruženju. Sukladno tome bit će i manja potreba za asistentima, a bit će i evo lakša prilagodba pri dolasku u školu i naravno da sustav ovo pitanje mora prepoznati i reagirati. Evo nadam se da će predlagatelj imat dovoljno sluha i da će se odlučiti za jednu od dvije opcije. Prva opcija je ili prihvaćanje velikog broja amandmana ili evo druga opcija s obzirom da je doista puno nesuglasica je zaključak našeg kluba kojim tražimo treće čitanje, a ukoliko do toga dođe evo možemo ići na izmjenu samog naziva zakona u kojem će biti uključen i ovaj naziv ranog i predškolskog odgoja s obzirom da sad imamo samo predškolskog odgoja i obrazovanja, dakle i rani predškolski odgoj i obrazovanje. Hvala.
Hvala lijepo. Evo kolegice i kolege završili smo pojedinačne rasprave, sada prelazimo na završne rasprave u ime klubova, prva je na redu kolegica Sabina Glasovac iz Kluba zastupnika SDP-a, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Evo poštovane kolegice i kolege, na kraju ove današnje rasprave ja se nadam da su naše riječi koliko toliko doprle do predlagatelja i da će barem neki od amandmana koji su ovaj predloženi, a dobar dio njih zapravo potenciran ljudima na koje se ovaj zakon odnosi i kojega sutra između ostalog trebaju i provoditi i biti prihvaćen. Ako uzmemo u obzir da je obuhvat djece u vrtićima u RH u nekim niže razvijenim zemljama se kreće negdje oko 20%, a u nekim razvijenijim dijelovima Hrvatske prelazi 70%, ako uzmemo u obzir da su plaće zaposlenika u vrtićima u Hrvatskoj negdje 4 tisuće kuna, u nekim dijelovima Hrvatske 8 tisuća kuna, ako uzmemo u obzir da u nekim dijelovima Hrvatske ako je dijete rođeno u Umagu cijenu vrtića njegov roditelj neće platiti ništa, a ako je dijete rođeno u Konavlima roditelj tog djeteta platit će vrtić 800 kuna, onda možemo vidjeti koliko ovaj sustav zapravo vrišti od nejednakosti, od neujednačenih uvjeta i to je ono što bi između ostaloga ovaj zakon trebao mijenjati. Ono što svi želimo ovim zakonom postići je svakom djetetu u Hrvatskoj osigurati jednaku šansu i jednako dostupno i jednako kvalitetno i jednako cjenovno prihvatljivo odnosno dostupno obrazovanje u sustavu ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. I lijepa je intencija da do 2030.g. obuhvat Hrvatske bude 97% djece od četvrte godine do polaska u osnovnu školu. Lijepa je i najava da ćemo uspjeti kroz NPOO zapravo osigurati 22 tisuće novih mjesta za mališane u vrtićima, međutim ne smijemo nikako kao država dozvoliti da vrtići koji će sutra biti izgrađeni nemaju sredstava za održavanje, da nemaju sredstava za podmirenje osnovnih materijalnih troškova, da rušimo postignuti standard da imamo prekrcane odgojno obrazovne skupine, da imamo ovolike razlike u uvjetima rada i u plaćama među zaposlenicima ovisno o tome gdje žive i gdje rade i ja se nadam da će ministarstvo uz ovu intenciju i postizanje ciljeva koje nam je na neki način nametnula i EU gdje smo u ovom trenutku na začelju kada govorimo o obuhvatu djece u sustavu predškolskog odgoja i obrazovanja i ja se nadam da ćemo raditi paralelno i na ovim strukturama. Ja znam da je veliki izazov i za ostale europske zemlje koje su u puno boljoj financijskoj situaciji u odnosu na Hrvatsku na neki način osigurati oba kriterija, s jedne strane kriterij dostupnosti što teritorijalne što cjenovne i u smislu mjesta i dostupnog vrtićkog mjesta, a s druge strane osigurati kvalitetu, ali ja sam sigurna da mi to pametnom politikom možemo. Međutim da bismo vodili pametnu politiku moramo gledati nekoliko godina unaprijed. Znači ponovit ću, džabe nam zgrade, sve najljepše zgrade vrtića ako u tim zgradama oni koji su zaduženi za njegovo održavanje neće moći platiti struju, neće moći osigurati prehranu toj djecu ili neće moći platiti radnike. S druge strane ne smijemo zatvarati oči pred činjenicom da u Hrvatskoj već dugi niz godina imamo veliki problem s deficitom ljudi koji trebaju nositi taj sustav ranog predškolskog odgoja i obrazovanja. Ja nemam ništa protiv toga da mi privremeno tražimo ovakva rješenja u suficitarnim djelatnostima kao što su učitelji primarne odnosno razredne nastave, ali ponavljam to nikako ne smije biti trajno rješenje, Hrvatska mora preuzeti na sebe odgovornost da projicira što je to što nama za kvalitetan sustav odgoja i obrazovanja treba do 2030.g., koliko je to odgojitelja i odgojiteljica i da preuzme proaktivnu ulogu da već danas utječe i u koordinaciji s visokim učilištima osigura sve ono što će našoj djeci biti potrebno u tim ustanovama, a to su visokoobrazovani odgojitelji i odgojiteljice i stručni odgojitelji i odgojiteljice. Naši odgojitelji i odgojiteljice su jedni od najobrazovanijih ne samo u Europi i u svijetu, međutim nažalost mi ih nemamo dovoljno i to neka bude nekakva misao vodilja, nije lak posao pred nama, ali shvatite sve ove naše apele dobronamjerno.
Zahvaljujem se. U ime Kluba HDZ-a govorit će završno kolega Krešimir Ačkar.
Poštovani potpredsjedniče HS, cijenjene i uvažene kolege zastupnici. Završnu raspravu u ime Kluba HDZ-a o donošenju ovoga zakona želio bih započeti podsjetnikom na dva važna europska dokumenta kojima je cilj osnažiti prava djece u Europi, a kojima je RH pozvana na osiguranje pristupa kvaliteti obrazovanja za svako dijete. To su Strategija EU o pravima djeteta koju je Europska komisija donijela negdje otprilike prije godinu dana 24. ožujka 2021. te prijedlog preporuka o uspostavi europskog jamstva za djecu. Oba dokumenta jasno navode da su za ostvarenje napretka na terenu potrebna ulaganja na nacionalnoj razini, a države članice trebaju osigurati pristup kvalitetnim uslugama za djecu, posebno za onu djecu kojima je potrebna intervencija i pomoć same države. Među tim uslugama ključno mjesto pripada ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju djelatnosti koja se u odnosu na sve ostale dijelove vertikale obrazovanja još uvijek smatra pomalo zapostavljenom. Što se zapravo mijenja i koje će se pozitivne promjene dogoditi donošenjem ovoga zakona? Izdvojit ću samo nekoliko važnih primjera. Značajna pomoć osnivačima dječjih vrtića je propisivanje jedinstvenih kriterija pri prednosti pri upisu u vrtić koji omogućuju prednost pri upisu djeci iz najranjivijih skupina za čiji razvoj i napredovanje je ključno što ranije uključivanje u predškolski sustav. Posebno je to važno za djecu s teškoćama u razvoju, za djecu samohranih roditelja, iz jedno roditeljskih obitelji, djecu roditelja s invaliditetom i invalida Domovinskoga rata, djecu iz obitelji s većim brojem djece i djecu koja žive u teškim socijalnim uvjetima. Obzirom na proširenje kapaciteta, izgradnjom novih vrtića, dogradnjom i proširenjem postojećih ovaj zakon rješava pitanje dostatnih kadrova, uvjeta za nesmetano odvijanje odgojno obrazovnog procesa. Nedostatak odgojitelja na tržištu rada može se nadoknaditi zapošljavanjem učitelja kojima se omogućava stjecanje dodatnih kvalifikacija, a značajnu pomoć predstavlja i zapošljavanje trećega odgojitelja u odgojnoj skupini ili pomoćnika za djecu s teškoćama. Poboljšanje u smislu dostupnosti dječjeg vrtića, posebno u manjim ruralnim sredinama jest omogućavanje organiziranje predškolske djelatnosti u samim osnovnim školama. Velika pomoć za područja sa najlošijim indeksom razvijenosti predstavlja odredba koja propisuje mogućnost osiguravanja sredstava i u državnome proračunu kako za završetak investicija financiranih iz projekata EU za izgradnju dječjih vrtića tako i za fiskalnu održivost dječjih vrtića na tome području. U strateškome smislu izrada nacionalne mreže dječjih vrtića omogućit će konkretan uvid u stanje na terenu i dati jasne podatke u kojim dijelovima RH je potrebno još dodatno organiziranje predškolske djelatnosti. Obzirom na strateške ciljeve kojima će se do 2030.g. u predškolski sustav na razini EU nastojati uključiti 96% djece u dobi od tri godine do polaska u školu, a prema Nacionalnoj razvojnoj strategiji 97% djece u dobi od 4. godine ove izmjene Zakona u predškolskome odgoju predstavljaju korak unaprijed prema postavljenim svim ciljevima koji su ovdje zadani. Zato je izuzetno važno da uz donošenje dokumenata iz čl. 27. ovoga zakona se počne razmatrati i DPS koji će omogućiti segmente koji trenutno možda pomalo i otežavaju organizaciju sustava nama koji moramo otvarati nove dječje vrtiće. Svi dobro znamo da sva djeca imaju jednaka prava tako u ostalom stoji i u Konvenciji o pravima djeteta, ali u praksi često vidimo da nemaju sva djeca jednake prilike i mogućnosti pristupa svojim pravima, da mnogo toga ovisi o mjestu gdje žive, imovinskome statusu njihovih roditelja, o njihovim osobnim obilježjima i mnogim drugim uvjetima i okolnostima u njihovome okruženju. Ali to ne bi smjelo biti tako, bez obzira dijete živjelo u gradu ili selu, bez obzira na status zaposlenosti roditelja svako dijete ima pravo na vrtić odnosno pravo i priliku na mogućnost za početak institucionaliziranog odgoja i obrazovanja. Zaključno, kao gradonačelnik, političari i građanin, a možda ipak ponajviše kao roditelj podržavam donošenje ovoga zakona i svih drugih propisa koji unapređuju i poboljšavaju djelatnost predškolskoga odgoja i obrazovanja sa željom da svako dijete u Hrvatskoj ostvari svoje pravo na dječji vrtić [[Upadica Vidović: Hvala.]] da bude dostupan, kvalitetan, inkluzivan i [[Upadica Vidović: Hvala, hvala, hvala.]] priuštiv predškolski sustav … hrvatski narod i zaslužuje. Hvala.
Hvala. 14 sekundi ste, kolegica Katica Glamuzina govorit će u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Poštovani predstavnici predlagatelja, kolega Šimičević hvala i vama. Dakle, iz brojnih današnjih izlaganja jasno se mogu izvući konkretni prigovori o ovom prijedlogu zakona i nadam se da će ih predlagatelj razmotriti. Ne govorimo o nikakvim ideološkim stvarima koje bi izazivale neslaganja na toj razini, govorimo o onom dijelu hrvatskog društva čija nam je dobrobit valjda svima u interesu. Apeliram da sve primjedbe i prijedloge koje je oporba danas iznijela shvatite dobronamjerno jer su iznesene slijedom komunikacije sa stručnjacima i temeljem iskustava korisnika. Već se desetljećima sustavno ne radi na nekim očitim problemima jer prije 40-ak godina se zadnji put u većim brojevima upisivalo studente na studijske programe za predškolski odgoj kada se gradio i veliki broj vrtića. Od onda su se u Hrvatskoj redale različite vlade uglavnom HDZ-ove, ali i SDP-ove i nikome nije palo na pamet da će ti ljudi koji su u jednom trenutku u velikim brojevima zaposleni i koji su počeli raditi prije 40 godina uskoro u mirovine i da će to rezultirati vrlo naglim padom broja odgajatelja. Pa sve i da sada preko noći izgradimo na tisuće vrtića nemamo koga u njima zaposliti, pa moramo biti kreativni sa polu rješenjima. DPS kad je prvo donesen imao je definiranu odgodu primjene nekih stavki, na jednak način bismo sada mogli definirati da će ova supstitut rješenja vrijediti recimo pet godina nakon čega će se ponovo razmotriti, a u međuvremenu bi odgovorno ministarstvo moglo poraditi na tome da se u relevantne studijske programe ponovo upiše veći broj studenata koji bi onda kroz spomenutih pet godina mogli početi raditi u sustavu predškolskog obrazovanja. Istovremeno bi također mogli prepoznati ono što traži struka i roditelji djece s poteškoćama u razdvoju pa kreirati i novo konkretno zanimanje za asistente u nastavi do kojeg se dolazi nakon adekvatnog obrazovanja te omogućiti tim asistentima normalan, a ne prekaran rad jer oni su od neopisive važnosti za obrazovanje djece sa poteškoćama u razvoju, a ne sa nemogućnošću razvoja. Oni imaju pravo na obrazovanje, kao i svako drugo dijete, samo im treba dodatna pomoć, a to smo im kao društvo dužni dati, a kao država i zakonski obavezni dati. U Klubu socijaldemokrati nismo pisali iste amandmane koje su svi ostali pisali, ne što to nisu dobri amandmani nego nam se učinilo besmisleno pisati toliku količinu amandmana koja bi bila potrebna za popraviti sve što smatramo da je nužno popraviti ovakvim prijedlogom zakona. Smatramo da se predloženim izmjenama i dopunama nedovoljno štite prava djece u Hrvatskoj jer ne donose odgovarajuća rješenja za probleme u sustavu ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, ne isprava se višestruku diskriminaciju djece, roditelja-odgojitelja i zaposlenih u dječjim vrtićima diljem Hrvatske, već ih se produbljuje. Predloženo zakonsko rješenje niti u jednoj od pet dimenzija kvalitete nije donijelo bolja rješenja od postojećih. Budući da govorimo o početku procesa obrazovanja za nove generacije djece, o početku iznimno važnog dijela života, svima bi nam trebao biti cilj da taj početak bude što kvalitetniji. Želimo da se svi definirani problemi još jedanput rasprave, ne bismo li došli do najboljeg mogućeg prijedloga zakona kojim će biti zadovoljna i struka i korisnici. Uzimajući u obzir da je između 2 čitanja došlo do značajnih promjena u prijedlogu zakona, posebno u načinu pristupanja Državnom pedagoškom standardu te da je tijekom rasprave uložen veći broj primjedbi, smatramo da je bitno upućivanjem zakona u treće čitanje dati još vremena i predlagatelju i struci da se svi relevantni detalji na odgovarajući način razmotre i usuglase. Zahvaljujem.
Hvala lijepo kolegici Glamuzini u ime kluba. Zastupnika Mosta, kolega Marin Miletić, izvolite.
Poštovani g. Bukarica, poštovani državni tajniče koji ste s nama cijeli dan ovdje, poštovane kolegice i kolege. Pekar, mehaničar, dr. nuklearne fizike, sveučilišni profesor, učitelj, košarkaš, sportaš, u najvećoj mjeri svi smo imali odgajatelje u vrtićima. I to nisu nikakve tete čuvalice djece, to nisu nikakva, ne znam, mjesta gdje roditelji puste djecu pa oni tamo spavaju, hrani ih se, nego dakle to je dakle odgojno-obrazovna ustanova. I zato sve učinite što možete na mjestu gdje jeste kao državni tajnik i vladajući da se brinemo o našim klincima. HDZ tvrdi, danas je nekoliko puta to rekao, kako su od 2016. izgradili, išao sam pitati baš točno, dakle 498 vrtića. Ja ću reći čestitam. Nemam nikakav problem, sve ono što je dobro, pohvaliti i reći čestitam. Ali, reći ću vam nešto što sam rekao biskupima prije par godina. Nemojte napraviti to da svu lovu utučete u zgrade, u pastoralne centre i ostat će vam ogromne građevine, predivno izgledaju, a prazne. Neće biti nikoga da ih ispuni i zato bi mi trebali učiniti što možemo, mi kao jadna oporba gdje jesmo i radimo se i mučimo koliko možete i vi koji imate najveću odgovornost i pred Bogom i narodom, da napravite sve da nam te zgrade ne ostanu prazne. Znači vrtići izgrađeni da se napune. Dakle moramo ulagati u ljude, u ovom slučaju u naše odgajatelje, odgajateljice u vrtićima. Dakle moramo ulagati. A kakva je situacija? Ajmo sad malo kritički, pohvalio vas jesam, dakle svi ste čuli. Dakle, situacija je da u krugu nekoliko kilometara mi imamo odgojiteljice koje imaju različite plaće, različita radna vremena, kao da živimo u različitim državama, kao da naša država ima 300 milijuna stanovnika, a ne jadnih 3 milijuna Hrvata nas je ovdje građana ostalih, je li, u našoj maloj zemlji. Dakle udaljeni smo sat vremena s automobilom, a plaće su i po 1000 kuna razlika. To je nedopustivo. Nedopustivo. Nepravedno je da odgajateljica u nekom selu Like ili Slavonije su podčinjene i diskriminirane naspram odgajateljica u Kastvu, u Zagrebu ili negdje drugdje. Nepravedno je i diskriminatorno da naša djeca imaju drugačiju vrijednost ako su u Matuljima ili ako pak žive u Petrinji ili Glini. Nije pošteno da klinci Umaga, Obrovca, Vrlike, Belišća, ne plaćaju niti jednu jedine lipe svoj vrtić, a klinci u mojoj Rijeci plaćaju od 720 do 1000 kuna. To nije pošteno. Dakle mora biti pravedan sustav, moramo ga izgraditi. Ogromne su liste čekanja, mnogo je djeci nije osiguran vrtić. U mojoj Rijeci prošle godine 400 djece dakle nisu uspjeli upisat si u vrtić. Pa to je velik problem. Gdje će ić onda ti ljudi s klincima? Ljudi dobiju, roditelji dobiju djecu, oni moraju seliti iz grada jer nemaju gdje ići s djecom. Dakle moramo osigurati vrtiće dakle roditeljima. Država gomila ogromna sredstva kroz sve veće poreze. Ili se trebaju rasporediti porezni prihodi ili se rasteretiti, a pored na dohodak je direktan prihod od lokalne samouprave, a prihode ne gubi država nego gubi lokalna samouprava. Pa ja nisam matematičar, ali meni je to nepravda, ja to isto osjećam nepravdu. Pa daj, ajmo pomoć da osiguramo jednake uvjete dakle svima da možemo, da osigurati plaće jednake i da naši klinci imaju mjesta dakle upisati se u vrtiće. Pa to je iznimna demografska mjera. Nema nas, ljudi nam bježe iz Hrvatske. Ja imamo prijatelje koji su visokoobrazovani, kažu kupe kofer, idu ča, pa tko će ostati ovdje? Šta ćemo ostati sami u Saboru gledat jedni druge? Pa neće nas bit. Dakle to je i moj problem kao što je vaš vladajućih. Nažalost ja ovdje lajem na mjesec, ali to jedino i mogu. Dakle učinimo što možemo da osiguramo klincima vrtićka mjesta i da plaće našim odgojiteljicama u vrtiću budu pravedne, budu poštene i zato mislim da država treba preuzeti to na sebe, a onda će i lokalna samouprava moć ulagati bitnija sredstva i organizirati cijelu priču dakle na razini programa i svega što se tiče vrtića. Isto tako, državni tajniče, molim vas, dakle onaj čl. 13 famozni i ona situacija oko klinaca koji imaju teškoća u razvoju, dajte napravite sve što možete. Ne može jedna teta skrbiti o 20 djece, poučavati ih, odgajati, brinuti o njima, a onda dakle nema komunikacijskog onog posrednika, nema čovjeka koji može pomoći. Pa dajte tamo gdje je potreba, napravite to i molim vas da se držite riječi kad ste rekli. To je onaj čl. 11, ako se ne varam, dakle da odgajatelji naši neće izgubiti radno mjesto, dakle sačuvat će ga, imat će svaki prioritet pri zapošljavanju, a jedino ako nema nikoga, dakle niko se nije prijavio e onda da bude omogućeno to drugim dakle učiteljima. Čuvajmo klince. Jeste mi dali 15 sekundi? … [[Upadica se ne razumije]] E, a čovječe Vidoviću.
Hvala lijepo, isteklo je vrijeme kolega. Slijedeći u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka će govoriti kolega Damir Bakić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, sve je već rečeno i to više nego mnogo puta, pa onda možda i nema potrebe ponavljati i mi smo već dovoljno jasno rekli što mislimo, za što se zalažemo, a prije i iznad svega istaknut ću da nam je na brizi položaj i uvjeti rada odgajatelja i svih radnika u sustavu. Rani i predškolski odgoj i obrazovanje za nas su jedan od temelja demografske politike, jednako kao priuštivo stanovanje i jednako kao kompletna obrazovna vertikala i to smo uvijek isticali i tome ćemo i dalje ostat privrženi. A sad kad ste već toliko zazivali sad ću i ja nešto o mjeri roditelj odgojitelj. Tužna je i nevjerojatna količina zluradosti i licemjerja koju su neki kolege odavde s desne strane i sredine iskazali danas povodom prekjučerašnje privremene mjere koju je donio visoki upravni sud. A najprije za kolegu Borića, za kolegicu Murganić, za sve kolegice i kolege iz HDZ-a zagovaratelje ove mjere ne samo što ću ih podsjetiti kako su glasali prilikom donošenja proračuna nego evo i citata, naš je cilj podići obuhvat djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju sa 76 na 90%, svima jamčiti pravo na rani i predškolski odgoj i obrazovanje jer sve studije pokazuju da su djeca koja su sudjelovala u predškolskom odgoju i obrazovanju kasnije u obrazovanju uspješnija. Andrej Plenković prije pet dana prilikom predstavljanja natječaja za dodjelu sredstava iz NPOO-a … [[Govornik se ne razumije]] je opremanje dječjih vrtića. Mjera roditelj odgojitelj koju smo u Zagrebu naslijedili od prethodne uprave je neučinkovita dokazano i provjerljivo sa stanovišta željenog povećanja broja novorođene djece. Ona je, ona je apsurdno represivna jer majkama brani pristup tržištu rada na čak 15.g., ona je duboko nepravedna i štetna prema djeci jer im brani pristup, onemogućuje im pristup predškolskom odgoju i obrazovanju, ona je ujedno nepravedna i prema svim ostalim obiteljima i građanima Grada Zagreba i ona je financijski neodrživa. Podsjetit ću vas još jedanput svaki mjesec, svaki mjesec isplata naknada za tu mjeru iznosi ili košta ovaj grad 45 milijuna kuna. Slučajno ili ne to je točno iznos koji je potreban za gradnju jednog dječjeg vrtića. Svaki mjesec jedan dječji vrtić. Dodatno, ta nam je mjera donijela enormnu infrastrukturnu potkapacitiranost, dakle ozbiljan, ali baš ozbiljan manjak vrtićkih kapaciteta. Odluka o izmjeni te mjere koju smo donijeli u prosincu nije donijeta preko noći, bila je donijeta nakon ozbiljnih promišljanja i analiza, odluka nije donijeta ni instantno, bila je donijeta sa odgodom od 5 mjeseci. Najvažnije od svega uvjereni smo da je ta odluka bila zakonita. Vjerujemo da će takav biti i konačan pravorijek visokog upravnog suda i želimo da se ta odluka, konačna odluka visokog upravnog suda donese što prije. A na kraju rekao bih nešto i znatno šire ili možda temeljnije. Kad bi u nekom slučaju visoki upravni sud odlučio da je odluka o izmjeni mjere koju je donijela gradska skupština bila nezakonita ja mislim, mi mislimo da bi to bio grubi i direktan udar na demokratsko pravo građana da izborima biraju promjene politika jer ako izabrana lokalna vlast ne može mijenjati politike i mjere prethodne lokalne vlasti onda izbori gube svaki smisao, a podsjećam i ističem ova mjera je odluka, autonomna odluka prethodne lokalne vlasti, ova mjera nije primjena nekog višeg propisa ili zakona i neće valjda biti da samo HDZ-ova vlast bilo nacionalna bilo lokalna može i ima pravo mijenjati odluke prethodne vlasti, a da svaka druga promjena koja ne potječe od HDZ-ove uprave bude proglašena nezakonitom.
Zahvaljujem, hvala. Evo zaključit ćemo današnju raspravu o ovoj točci izlaganjem u ime predlagatelja državnog tajnika g. Tomislava Paljka, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Reći ću odmah završno, jasno i nedvojbeno kako ministarstvo koje zastupan i osobno stojim iza svakog članka izmjene zakona i smatram svakoga od njih važnim i kvalitativnim iskorakom u odnosu na ono što je na snazi bilo do sada, a da o njegovu donošenju u smislu nužnosti zbog primjene strateškog dokumenta i ne govorim. Novi vrtići, novi kapaciteti, novi komfor, novi uvjeti će u velike ovu dosadašnju prenapučenost i nejednakost o kojima su mnogi zastupnici danas s pravom raspravljali staviti u drugi plan, a negdje će ta problematika i potpun nestati. Zahvaljujući sredstvima iz NPOO-a ono što slijedi u budućem razdoblju o kojem smo danas govorili ono što ovim izmjenama zakona želimo postići. Moram nadalje reći kako se puno govorilo o problematici, jako puno previše ovog prostora zauzela je problematika koja uopće nije predmetom ovoga već Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi po kojem sredstva za plaće zaposlenika, ali i sva ostala sredstva za svo ostalo financiranja dječjih vrtića osigurava vlasnik tj. osnivač to su općine, gradovi i županije. Cijelo vrijeme smo ispreplitali problematiku ovog zakona koji ide u izmjenu s razlozima kojima govorio i koje sam tvrdio zašto se moraju donijeti i ne samo to, a stalno se vraćalo i stalno se imputiralo nešto što uopće nije vezano uz ovaj zakon. I onda nakon toga naravno kada pominjući mogućost da se, a ovaj zakon to predviđa kod korištenja sredstva iz NPO-a otvori mogućnost koja dosada nikada nije bila na taj način otvorena, da one općine i gradovi koji pripadaju manjem indeksu razvijenosti, a koji će ući u obuhvat izgradnje svojih dječjih vrtića kojih sada nemaju i neće biti u stanju dovršiti te vrtiće iz proračuna će se ti projekti realizirati do kraja. Paralelno sa tim ovaj zakon predviđa u onim jedinicama lokalne i područne samouprave gdje fiskalna održivost vrtića zbog takvog njihovog lošeg, žalosnog i jadnog nažalost kapaciteta dakle ne bude u mogućnosti dugoročnog ispoštivanja onih standarda koje želimo napraviti također predviđaju se dakle sredstva u proračunu za tu namjenu koja će se donijeti uredbom vlade. I tu smo cijelo vrijeme na neki način se loptali iz jednih pojmova u drugim i kroz sve to se provlači državni pedagoški standard koji isto nije predmetom izmjena ovoga zakona, jednim manjim dijelom samo u glavi 6 zato što će predškola biti vezana uz Nacionalni kurikulum predškole i naravno Nacionalni kurikulum razvoja, rada predškolskog odgoja i obrazovanja, ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. I da kažem zašto nismo ovdje koristili termin rani iako je to točan termin, zato što su ovo izmjene zakona, a terminologija je bila vezana uz temeljni zakon. Umjesto da zbog ovih intervencija i zbog ovih predviđanja budemo povrat pozdravljani mi smo isfućkani. Ovdje mi se postavlja pitanje retoričko ili ne, jesam li ja ikada promijenio pelenu, o tome je li ministar Fuchs i koliko je mijenjao pelene, retoričko ili praktično će odgovoriti on, a ja ću kolegice Selak reći da kao otac četvero djece jako sam se namijenjao pelena, kao djed jako, jako volim i svaku priliku koristim da promijenim pelene svojoj unučici, a vi ćete da biste me dostigli morati se još jako puno pelena nazamijenjati ovaj ali vidim da ste na dobrom putu i ja vam to od srca želim. Međutim, imputirati mi nebrigu o djeci to također je neumjesno i to moram s indignacijom odbaciti zato što da bi se o skrbi i radu, neposrednom radu sa djecom moglo sa mnom uspoređivati trebat će par desetljeća staža poštovana zastupnice [[Upadica: Gospodine državni tajniče držite se zakona.]] što se tiče također imputacije [[Upadica: Zakona se držite, pustite ove osobne…]] da naravno ali vezano je naravno uz zakon jer se spominje [[Upadica: Samo o zakonu govorite.]] dakle djecu s teškoćama. Bio sam u prigodi u svojoj karijeri voditi dječji vrtić, bio sam u prigodi skrbiti o djeci s teškoćama u vremenima kad pojam asistenata u nastavi uopće nije bio na obzoru i znam dakle pretpostavka je da znam o čemu govorim. Isto tako, htio bih reći da, a imam dakle potrebu odgovoriti i na pitanje je li dakle taj dio financiranja djece s poteškoćama predviđen u proračunu, je u članku naravno 50., a mi smo se naravno referirali na činjenicu da kada asistenti ulaze, a dosada uopće u zakonu nisu bili kao takvi navedeni niti prepoznati, kad ulaze u dječje vrtiće e tada je obveza osnivača da ih plaća. To je naravno mogućnost, o tome smo razgovarali, a bio sam shvaćen kao da ne razumijem što znači ulazak asistenata u dječje vrtiće. Isto tako, koplja se lome oko toga što struka predlaže, što ne predlaže ne usvajamo primjedbe, ne iznosimo rješenja na ono na što smo bili upozoravani i prije ove sjednice. Moram reći da od svega onoga što sam imao prigode vidjeti i iščitati opet se sve svodi na dva ključna problema. Jedan je DPS i drugi je razredna nastava. Sve, evo pročitajte inicijative, znanstvene krugove, organizacije, svi koji se javljaju dakle uz ono što nabrajaju u teoriji osim što naravno navode jedan zaključak kojem se ne slažem jer nije podkrijepljen da će ova izmjena zakona unazaditi standarde što se tiče ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja s time se ne slažem, svodi se na DPS i svodi se na razrednu nastavu. Ja ne znam zašto je ta fama oko DPS-a tako nastala, ali znam da kad je primjerice Udruga SIDRO došla na razgovor u ministarstvo primili smo ih i ministar i ja. Rekli smo da ćemo DPS razmatrati, a stavljanju o van snage DPS-a uopće nije bilo riječi. Otišao sam u najboljoj vjeri u Opatiju na konferenciju. Bila su 4 sindikata, bila je Udruga „Sidro“, imali smo panel. Nakon toga su čak i pisano mi zahvalili na konstruktivnoj raspravi, na onome svemu. Mislim da evo kolegice vi ste sudjelovali. Jel' sam ikada spomenuo, implicirao da ćemo stavljati izvan snage DPS i stavljati, to rješavati pravilnikom. Pravilnik je bio opcija, ali nipošto nije bio opcija da on ide na štetu onih koji rade u dječjim vrtićima i da idu na štetu onih vrijednih odgajatelja koji rade sa tom djecom. To nije bila nikada ideja barem što se mene tiče, a ja sam vodio ovaj proces. I htio bih evo te neke stvari se tiču zakona ali ih moramo također razbistriti ako o tome možemo na taj način govoriti. Što se tiče ovih primjera koji se u praksi događaju od fantastičnih do onih čak i nekakvih nakaradnih i anomalija spomenut ću da je naravno određeno člancima vrlo jasnim člancima pod kojim uvjetima se mogu otvarati dječji vrtići i koje sve kriterije moraju sadržavati. I zašto moraju proći programi, procedure u kojima trebaju dobiti rješenje. Tko se toga ne pridržava? Ovdje smo imali puno implikacija da mnogi se toga ne drže. Zašto ne prijavljujete Prosvjetnoj inspekciji ako imate saznanja da se netko ne drži tih standarda i da ih netko ne poštuje. Ne znam, evo to je jedna od mogućnosti. Ja vas pozivam da to prijavljujete. To što će onda Prosvjetna inspekcija tražiti da se ti nedostaci uklone, što će to u drugom, dakle u onoj drugoj derivaciji značiti da će morati iščlanjivati, odnosno isključivati djecu iz sustava. Da li je to bolje rješenje ne znam, ali ovim izmjenama zakona preko NPO i sredstva koja su nam na raspolaganju u ovom prvom pozivu 1,22 milijarde kuna stvarat će se bolji uvjeti za našu djecu. I ne možemo reći da ne mislimo na njih što se tiče razredne nastave. Dakle, uz sve ono što moram ponoviti razredna nastava, dakle primarna edukacija i magistri primarne edukacije mogu ući i raditi u vrtiću samo ako se za rad na tom radnom mjestu nije javio odgojitelj bez obzira da li se radi o dvogodišnjim školama, pedagoškim akademijama. Bez obzira da li se radi o bečalarima, dakle trogodišnjima, također viša stručna sprema. Bez obzira da li se radio o magistrima ranog predškolskog odgoja i obrazovanja. Dakle, tek kad nikoga od njega nemate imate mogućnost da zaposlite najsrodnijeg sustručnjaka, a to je magistar primarne edukacije. Neka mi netko objasni da to nije tako i neka mi netko objasni da magistar primarne edukacije u takvim uvjetima ne može dobro raditi u dječjim vrtićima. Ja ću stati iza ovog prijedloga zakona i osobno i to ne zato što sam ja taj, nego zato što su to paralelni procesi koji su izuzetno suradljivi, koji su kompatibilni. Jednostavno je to tako. 80 i nešto amandmana je ovdje. Naravno da ćemo svakoga proučiti, analizirati, da ćemo se očitovati i da ćemo obrazložiti. Ali već ovaj letimičan pogled na ovo pitanje razredne nastave hoće li oni biti trajni nestručnjaci i traju li biti u nekom vremenskom periodu samo na to ograničeni nisam vidio da postoji vremenski rok, ali nisam vidio niti jedno konstruktivno rješenje kako premostiti taj jaz koji će se dogoditi kada neće imati tko raditi u vrtićima. Ja bih htio znati ta rješenja, ja ih vidio nisam, o.k. dozvoljavam. Pogledat ćemo još jednom i ako se u nekom od ovih amandmana nalazi rješenje na koji način tu situaciju potencijalno i izuzetno opasnu nadići, onda ćemo je naravno uvrstiti i stavit ćemo je u obzir. Nadalje, uvijek ću radije donositi odluke i griješiti nego čekati kao u ovom primjeru devet godina da se dogode neke izmjene u zakonu. Nije problem naravno istrpit kritike, fučke, jaja. Problem je što se miješaju informacije i što se miješaju pojmovi. Dakle, ovo su izmjene zakona u deset nekakvih referentnih točaka i garantiram da je svaka od tih točaka, od tih članaka kvalitativni iskorak u dobrom smjeru. Ono što bi bilo, a to sam rekao i to ću ponoviti neodgovorno u ovoj situaciji ga ne podržati. Hoće li se nešto i hoće li biti procjena da će se nešto suštinski dobiti trećim čitanjem u ovom trenutku neću prejudicirati ali ću reći da su ove izmjene zakona dobro došle i ne samo zbog NPO-a nego i zbog ostalih poslovnih dijelova na koje se odnose. Evo hvala vam lijepa.
Zahvaljujem se. Evo vaše završno izlaganje je izazvalo nekoliko reakcija. Prvo je povreda Poslovnika kolegica Marija Selak Raspudić deklarirala.
Članak 238. omalovažavanje saborskih zastupnika. Nasmijao me vaš ozbiljan odgovor na moje retoričko pitanje pogotovo kad vas je kao muškarca prirodom zaobišlo toliko toga u skrbi o djetetu o čemu vam kao žena mogu samo pričati. Međutim, moje pitanje može biti jeste li pisali ovaj zakonski prijedlog dok ste mijenjali pelene? Jer objasnite mi kako odgajateljice istodobno mogu mijenjati pelene djeci u sanitarnom čvoru i brinuti se za ostatak dvadesetero djece koje stoji u toj istoj prostoriji? [[Upadica Vidović: Vrijeme kolegice.]] Dakle, ovo je pitanje da se [[Upadica Vidović: Vrijeme kolegice.]] pozabavite položajem i pravima odgajatelja u sustavu, a ne pitanje jeste li doista mijenjali pelene.
Isteklo je vrijeme kolegice! Morate dobiti opomenu, jer ste mogli i repliku tražiti, ovo isto reći. Ali izgubili ste pravo, pa ste dobili ponovno opomenu, ali koja je to. Treća valjda, oduzima vam se pravo govora. Gospodine tajniče državni vi morate govoriti kad vam se da riječ. Sada se za povredu Poslovnika javio kolega Davor Dretar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, 238, poštovani g. državni tajniče. Izuzetno zabrinjavajuć predoaje, povrijedili ste, ne samo osjećaje nego i sve što je trebalo, pardon. Vaš pledoaje o prokreaciji je impresivan, svaka čast, ali na nekoliko mjesta ste stvarno, moramo slobodno reći, sve nas uputili da se zapitamo, kada ste upitali tko će raditi u vrtićima, hoće li ovaj Zakon to riješiti [[Upadica: Isteklo je vrijeme kolega Dretar, nažalost. Evo.]] to je situacija [[Upadica: Je.]] Recite mi tko će raditi na građevini, tko će raditi u kafićima [[Upadica: Kolega Dretar.]] pa to je proizvod koji je stvorila vaša Vlada, poštovani gospodine.
Kolega Dretar, isteklo je vrijeme. Ovo nije bila povreda Poslovnika i dobivate opomenu za ovo, [[Upadica: Bit će mi radost.]] kolegica Sanja Radolović ima također, povredu Poslovnika
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, čl. 238, mi ovdje raspravljamo, pa ne znam, gotovo 10 sati o ovim izmjenama prijedloga zakona i nekoliko puta smo vam dali rješenje kako da riješite deficit odgojitelja, a to rješenje je da pregovarate sa visokim učilištima, nacionalni interes je da se povećaju kvote na visokim učilištima, a s druge strane imate suficit učitelja razredne nastave i ono što nas zanima, koliko će trajati ova privremena mjera. Da li je to zapravo trajna mjera ili će imati nekakva [[Upadica: Hvala kolegice. Isteklo je vrijeme nažalost.]] vremenski okvir?
Nažalost ni ovo nije povreda Poslovnika nego replika tako da i vi dobivate opomenu, a repliku ima sada kolegica Marijana Puljak.
Poštovani tajniče, htjela sam vam reći, dakle spominjete stalno da ste isfućkani, dakle nismo vas mi isfućkali, isfućkali su vas prosvjednici ispred Sabora, ali i na svim prosvjedima u svim gradovima i ranije, isfućkali su vas i znanstvenici sa onim svojim otvorenim pismom, njih 20-ak, je li, koji govore da Zakon nije dobar. E sad, ja znam da se ljudi obično opiru promjenama, pa je li, nikako, međutim, ja ne bih ovo okarakterizirala kao da je to skupina ljudi koji eto, ne žele promjene u svom sustavu pa sad, onako, viču onako, čisto fakultativno da im se ne bi nekakve, ne znam, komotne i komocije njihove pomjerile, već su ljudi zaista ozbiljan set primjedbi napisali, poslali i kažem, rekla sam da me čudi da ih niste do sada, ono, pitali smo vas jutros na početku, rekli ste da niste pogledali to. Je, okej, ali, ono što sam rekla, zapravo jedan apsurd. Okej, otišlo mi je vrijeme, ali htjela sam o [[Upadica: Otišlo vam je vrijeme kolegice.]] apsurdu govoriti da odgojitelji idu u druge [[Upadica: Dobro je kolegice. Dobro je.]] poslove, evo, dobit ću opomenu, [[Upadica: Pa nemojte kolegice.]] a odgojitelji idu na druge poslove, a dolaze iz razredne nastave na njihovo mjesto. Nije vam to malo čudno?
E sad je opomena, moram vam dat opomenu, a državni tajnik ima priliku sad odgovoriti na ovu repliku, izvolite. Sad imate i sad izvolite.
Hvala lijepa. Već sam htio pitati da li postoji neki institut zaštite osobnog identiteta dužnosnika. Ne, govorimo dakle razdvajamo pojmove. Naravno da razgovaramo o kvotama i u sveučilišnoj, .../nerazumljivo/... u Rijeci imamo primjer dakle standarda zanimanja odnosno studijskog programa koji odmah može producirati ovu dokvalifikaciju bez ikakvih problema, to je, to je obrazac i za ostala sveučilišta i sa njima razgovaramo. Ovo pitanje kvota, zašto se dogodilo da mi pri .../nerazumljivo/... da nemamo dovoljno odgojitelja, a imamo previše primaraca, to je naravno šire pitanje, ali ja vas upozoravam da sveučilišta su autonomiju u određivanju kvota, a mi smo tu samo jedan suport u onom smislu sugestija, što naravno također, činimo [[Upadica: Hvala lijepo.]] Ovaj drugi dio …
Hvala lijepo. Imat ćete priliku još odgovoriti. Kolegica Katica Glamuzina će sad replicirati. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. Paljak. Vrlo ste ovaj samouvjereno na početku izgovorili da stojite iza svake odluke, iza svakog članka ovog Zakona. Da, da, da, drago mi je da ste to tako jasno izgovorili, možda će bit relevantno premijeru pri nekoj budućnoj rekonstrukciji Vlade da zna tko stoji iza ovih loših odluka, a ja ću vas pitati tko stoji iza odluke, tj. nedostatka odluke eda se već dugi niz godina na jasno izračunate potrebe na tržištu rada ne odgovara povećanjem upisnih kvota na odgovarajućim fakultetima jer od 2017. postoji izračun točno koji definira koliko je potrebno novih odgajatelja da izađe sa fakulteta, a kvote se od tada nisu povećale. Upisuje ih se oko 600-tinjak svake godine, a potrebe se broje u tisućama.
Hvala lijepo. Izvolite odgovoriti na repliku.
Hvala lijepo. Pitajte me za direktnu moju razinu odgovornosti. Ovo sam rekao, dakle kvote su pitanje autonomije sveučilišta, a mi smo samo savjetodavna uloga u tom dijelu i oni snose odgovornost za to, to je pitanje za njih, isto kao što je masa pitanja ovdje postavljenih, ustvari su pitanja za jedinice lokalne i područne samouprave odnosno njihove standarde, poštivanje ili nepoštivanje tih standarda. Evo, ja mogu to reći, a ono što sam rekao, stojim iza toga, iza ovih izmjena stojim i ne bih sebi dozvolio i nema, ja sam inače član Vlade, to je točno, mogu biti uvijek dio rekonstrukcije, dapače, ovaj, međutim, ja nisam HDZ. Da ne vjerujem u ovo, nikakav HDZ i nikakva Vlada me ne bi natjerala da ovo branim. Evo, toliko mogu reći.
Hvala lijepo. Sljedeću repliku ima kolegice Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, ja bi vas molila da još jedanput razmotrite mogućnosti ili putem vaših amandmana ili prihvaćajući naše da preciznije definirate koja su to tijela osnivača kad je osnivač jedinica lokalne i područne samouprave. Naime, puno navrata vidimo da je npr. daje suglasnost da se može raditi treći odgojitelj ili pomoćnik za djecu s teškoćama u razvoju, kao i imenovanje v.d. ravnatelja i sl. pa onda da ne bi bilo dilema da li je to predstavničko tijelo ili izvršno, da onda u čitavom ovom Zakonu to preciznije definira.
Hvala lijepo. Izvolite odgovoriti na repliku.
Hvala lijepa. Dakle shvatio sam da je intencija da to bude izvršno tijelo jer je to logičnije u smislu jasnoće donošenja odluka. Ako ne postoji nekih prepreka da se taj amandman usvoji ili da se na taj način definira, vidjet ćemo, ali također ćete dobiti i odgovor i obrazloženje, ali znam o čemu je riječ.
Zahvaljujem se g. državni tajniče. Evo kolegice i kolege ovime smo zaključili evo nakon 10 sati raspravu o ovoj očigledno iznimno važnoj, važnoj temi, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Izvolite. Predlažem da idemo na slijedeću točku današnjeg dnevnoga reda. - Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost, drugo čitanje, P.Z. br. 186. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Evo izvolite g. Ivica Šušak državni tajnik ministarstva.
Hvala lijepa poštovani g. potpredsjedniče HS, uvažene saborske zastupnice i uvaženi saborski zastupici. Pred vama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost. HS je na sjednici održanoj 14. prosinca 2001.g. donio Zakon o Nacionalnoj zakladi za znanost i visoko školstvo i tehnološki razvoj kojim je osnovana zaklada, a koja kasnije mijenja naziv u Hrvatska zaklada za znanost. Zaklada je osnovana s temeljnom svrhom razvoja i promicanja tehnologijskog razvoja u RH, a radi ostvarivanja svoje temeljne svrhe zaklada osigurava potpore temeljnim, primijenjenim i razvojnim istraživanjima. Postojeća zakonska regulativa je zastarjela i ne regulira sustav financiranja znanosti na način koji bi bio usklađen sa svim zahtjevima trenutačno hrvatskog i europskog istraživačkog prostora. S obzirom na činjenicu da je važeći zakon zajedno s izmjenama na snazi od 2012.g. svojim odredbama ne odgovara odredbama Zakona o zakladama, te je u tom smislu bilo potrebno uskladiti zakonodavstvo. Cilj ovog zakona je jasnije definirati pravni status zaklade, te način njezina djelovanja kroz povećanje kvalitete i transparentnosti financiranja znanstvenih projekata i programa, te jasniju podjelu rada samih tijela zaklade. Polazišna točka ovih promjena je nacionalna razvojna strategija kojom, kojom su u okviru strateškog cilja jedan konkurentno i inovativno gospodarstvo definirani prioriteti politika u području znanosti i tehnologije, a između ostalog i reforma sustava znanosti i akademskog znanstveno istraživačkog sektora radi postizanja svjetskih standarda izvrsnosti i stvaranja inovacija, zatim razvoj istraživačkih kapaciteta s naglaskom na ljudske potencijale u STEM i ICT područjima, reforma o financiranju istraživanja i inovacija kroz novi institucionalni okvir i programe istraživanja, tehnološki razvoj i inovacije, posebno u područjima informacijsko komunikacijske tehnologije, umjetne inteligencije i robotike, biotehnologije i zelenih tehnologije. Nadalje, NPOO koji je odobren od strane Europske komisije podržava gore navedene prioritete kroz predložene mjere s ciljem podizanja istraživačkog i inovacijskog potencijala u okviru reforme pod nazivom poboljšanje učinkovitosti javnih ulaganja u području istraživanja, razvoja i inovacija. Provedba reforme uključuje donošenje novog Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost koji će omogućiti provedbu prilagođenih programa prema revidiranom okviru financiranja i istraživanja, razvoja i inovacija. Novim zakonskim okvirom koji se planirati donijeti omogućit će se transformacija i jačanje kapaciteta zaklade u tijelo koje će omogućiti pojednostavljen i sustavan pristup politici upravljanja projektnog financiranja, istraživanja i inovacija. Izradom prijedloga Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost započeo je proces restrukturiranja zaklade. Restrukturiranje zaklade za znanost obuhvatit će izmjenu temeljnih akata i normativnog okvira zaklade uvođenjem novog programskog okvira i praćenja, te jačanja operativnih kapaciteta same zaklade. U okviru projekta pregled javnih rashoda za znanost, tehnologiju i inovacije koje provodi Ministarstvo znanosti i obrazovanja sa Svjetskom bankom učinjen je sveobuhvatan pregled učinkovitosti ulaganja u znanost, tehnologije i inovacije u RH u razdoblju, u proteklom razdoblju od 7.g.. Programi Hrvatske zaklade za znanost analizirani su sa aspekta funkcionalnosti, učinkovitosti, anketirani su korisnici, te su donesene preporuke o dizajnu i provedbi programa financiranja znanstvene djelatnosti. Vezano za navedeno preporuke vezano uz programe zaklade su skraćivanje postupka izbora projekata, smanjenje administrativnih opterećenja za korisnike, kao i uvođenje okvira za monitoring i evaluaciju učinaka samih programa, ali jedna od ključnih preporuka je način provedbe odabira projekata gdje se naglašava da bi trebao biti puno veći utjecaj neovisnih i međunarodnih recenzenata, a manji utjecaj stručnih panela sastavljenih od lokalnih znanstvenika koji su vrlo često u sukobu interesa s obzirom na malu znanstvenu zajednicu u RH. Kako bi se programi financiranja znanosti jednostavnije prilagođavali nacionalnom okviru financiranja, istraživanja i razvoj inovacija kroz cijeli inovacijski sustav predloženo je da se pojedine vrste programa utvrđene općim, da se utvrde pojedine vrste programa općim aktima zaklade. Programe će upravni odbor uskladiti samostalno u skladu s preporukama poboljšanja programa koji je napravljen projektom pregled javnih rashoda u istraživanju, razvoj i inovacijama u smislu veće učinkovitosti i funkcionalnosti. Novim zakonom je jasnije definiran i pravni status zaklade na način da je propisano tko ostvaruje osnivačka prava i obveze u ime RH za samu zakladu, tko provodi nadzor nad zakonitošću rada i postupanja zaklada, kao i nadzor nad financijskim poslovanjem zaklade. Slijedom rasprave na sjednici HS održanoj 27. siječnja 2022.g. u odnosu na tekst zakona u prvom čitanju odnosno uvažavajući primjedbe uvaženih zastupnika prijedlog je, prijedlog zakona je dorađen, detaljnije je propisana svrha same zaklade na način da su dodane riječi s ciljem osiguravanja održivog, znanstvenog, tehnološkog, društvenog i gospodarskog razvoja, jasnije definiran pojam istraživača te je dodan cilj zaklade koji glasi: „Razvoj gospodarstva te stvaranje novog okruženja i društva temeljenog na znanju“. Nadalje, propisano je i da postupak vrednovanja prijedloga znanstvenih projekata provode znanstvena i stručna povjerenstva čiji je djelokrug rada i sastav do sada jasnije propisan. U konačnom prijedlogu zakona određeno je da se vrste programa, mjerila i postupak ugovaranja za dodjelu financijskih sredstava za znanstvene projekte iz državnog proračuna, zatim vrednovanje prijedloga znanstvenih projekata, financiranje i praćenje provedbe znanstvenih projekta utvrđuju općim aktima u skladu sa svrhom zaklade koju donosi upravni odbor zaklade. Propisano je da postupak vrednovanja neovisni i pretežito međunarodni znanstveni i stručni recenzenti, a postupak izbora projekata propisuje se pravilnikom o uvjetima i postupku dodjele sredstava za ostvarivanje svrhe zaklade koji prema vrsti programa financiranja samostalnog donosi upravni odbor zaklade. Nadalje, propisano je da se vrednovanje prijedloga znanstvenih projekata provodi neovisno, objektivno, nepristrano i transparentno te da uključuje znanstvenu i stručnu recenziju pretežito na međunarodnoj razini. Dok su za opsežnije projekte potrebni međunarodni recenzenti za kraće programe mobilnosti mladih istraživača vrednovanje projekata mogu provoditi i lokalna stručna povjerenstva. Što se tiče europskih sredstava propisano je da se postupak vrednovanja prijedloga znanstvenih projekata financiranje i praćenje provedbe znanstvenih projekata financiranih i decentraliziranih fondova EU i drugih međunarodnih izvora utvrđuje sporazumima o provedbi s nadležnim tijelima, a s obzirom na to da se radi o europskim sredstvima koja dodjeljuju sukladno pravilima i postupcima propisanim posebnim programima, poput NPOO-a, Europskog socijalnog fonda, Europskog fonda za regionalni razvoj i Hrvatsko-švicarskog programa suradnje. U nacrtu konačnog prijedloga zakona usklađen je mandat članovima svih tijela zaklade na četiri godine te je propisano da strateški plan zaklade donosi HS na prijedlog upravnog odbora zaklade, a uz prethodnu suglasnost ministarstva nadležnog za znanost. Nadalje, konačnim prijedlogom zakona propisano je da upravni odbor zaklade donosi pravilnik o uvjetima i postupku dodjele sredstava za ostvarenje svrhe zaklade bez prethodne suglasnosti ministarstva nadležnog za znanost. Konačnim prijedlogom zakona jasnije je definirana ovlast upravnog odbora zaklade u donošenju odluka o financiranju projekata na način da je propisano da se isto odnosi na odluke upravnog odbora o financiranju znanstvenih projekata po programima te su dodane odredbe kojima je propisano da upravni odbor zaklade donosi pojedinačne financijske odluke u skladu s iznosima propisanim statutom zaklade te odluke o dodjeli financijskih sredstava u skladu sa svrhom zaklade. Dodatno jasnije je definiran kriterij izbora članova upravnog odbora zaklade te je propisana ovlast zamjeniku predsjednika upravnog odbora zaklade u sazivanju sjednica upravnog odbora zaklade u slučaju odsutnosti odnosno spriječenosti predsjednika upravnog odbora zaklade. Radi povećanja kvalitete, transparentnosti financiranja znanstvenih projekata i programa prethodno smo propisali osnivanje novog stručnog tijela zaklade povjerenstva za prigovore, a sada su dodatno razrađeni kriteriji za imenovanje članova tog povjerenstva za prigovore te imenovanje članove povjerenstva isključivo u nadležnosti HS-a. Također propisano je da se prigovori na odluke upravnog odbora zaklade mogu podnijeti zbog sukoba interesa ili administrativnih odnosno postupovnih pogrešaka propisanih općim aktom o postupku dodjele sredstava u roku od osam dana od dana dostave odluke. Konačnim prijedlogom zakona propisano je da mandat izvršnog direktora zaklade prestaje danom stupanja na snagu ovoga zakona odnosno propisana je obveza upravnom odboru zaklade imenovati vršitelja dužnosti upravitelja zaklade prema Zakonu o zakladama u roku od osam dana od stupanja na snagu samog zakona te raspisati natječaj za upravitelja zaklade u roku od 15 dana od donošenja statuta zaklade. Također dodana je i nova odredba kojom je propisano da će ministarstvo nadležno za znanost objaviti javni poziv za prijavu kandidata za članove povjerenstva za prigovore u roku od 15 dana od stupanja na snagu statuta zaklade. Novim zakonom predloženo je da zaklada vodi poslovne knjige i sastavlja financijska izvješća prema propisima kojima se uređuje način vođenja računovodstva proračunskih korisnika što je u skladu s odredbama državnog proračuna za 2022.g. kojeg je HS usvojio na sjednici održanoj 8. prosinca 2021.g. Zaklada se najvećim dijelom financira donacijama iz državnog proračuna RH, a manjim dijelom iz Europskih strukturnih fondova, međunarodne suradnje te ostalih izvora. Od 2002.g. do 2020. od ukupnih 1.093 milijarde kuna prihoda čak je 1.013 milijardi kuna su prihodi državnog proračuna. U 2022.g. planirana ulaganja iz državnog proračuna u Hrvatsku zakladu za znanost iznose ukupno 186,7 milijuna kuna. Osim toga kroz planirane programe u okviru NPOO-a planirana su ulaganja u Hrvatsku zakladu za znanost u ukupnom iznosu od 621 milijun kuna u periodu od 2022.-2026. Ispravak samo vezano za milijardu 93 milijuna kuna i milijardu i 13 milijuna kuna su prihodi bili iz državnog proračuna. Temeljem ovog predloženog zakona i uz kombinirano financiranje državnog proračuna eu fondova Hrvatska zaklada za znanost postat će snažna i središnja institucija financiranja izvrsne znanosti kako temeljnih znanstvenih istraživanja tako i primijenjenih s ciljem razvoja hrvatskog gospodarstva i društva u cjelini. Hvala vam na pozornosti.
Evo imamo dosta replika, prva je poštovana zastupnica Marija Selak Rapsudić.
Uvaženi državni tajniče. S obzirom na velike probleme u radu zaklade koji su i prepoznati u hrvatskoj znanstvenoj zajednici, a imajući u vidu ovaj zakonski prijedlog kojim velikim dijelom predviđa da ministarstvo preuzme ulogu nadležnosti nad radom zaklade, zanima me vrlo konkretno što ćete učiniti s ključnim dokumentom, a to je strateškim planom zaklade odnosno činjenicom da on i dalje nije donesen, a ovaj posljednji datira trebao je završiti 2018. godina. Dakle, ako ministarstvo doista pod ovakvim zakonskim prijedlogom bude imalo mogućnost nadzora što ćete vi učiniti ako taj plan nije donesen i predstavljen u Hrvatskom saboru kao što je bila činjenica dosada. Tko će za to odgovarati i koje ćete vi alate iskoristiti da bi konačno dobili nekakvu viziju hrvatske znanosti, a možda i trebamo dobiti za ono retroaktivno razdoblje s obzirom da smo njega očito već preskočili.
Hvala lijepo uvažena zastupnice, dakle Ministarstvo znanosti i obrazovanja stoji na raspolaganju instrument upravnog nadzora odnosna nadzora nad zakonitošću rada i poslovanja gdje će u slučaju da ovakav zakon bude izglasan u ovom visokom domu upotrijebiti sve instrumente nadzora, naložiti upravnom odboru donošenje strateškog plana odnosno izradu prijedloga koji dolazi pred ovaj visoki dom, izvijestiti o tome ovaj visoki dom koji u konačnici i imenuje članove upravnog odbora zaklade. Hvala.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Sanja Radolović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, vidjeli ste i samim da ste dobili otvoreno pismo upućeno i ministru i premijeru pa zašto toliko inzistirate onda da se Ministarstvo znanosti i obrazovanja upliće u priču oko zaklade, zašto želite da bude potrebna suglasnost ministarstva prilikom predlaganja i samih članova upravnog odbora koji morate i sami priznati da se, potpuno će se sad sustav ispolitizirati. Dakle, prijedlog članova upravnog odbora ide od strane vlade uz suglasnost ministarstva uputi se Hrvatskom saboru. Ako to nije politiziranje što je to onda? I ja bi vas zamolila da mi odgovorite vrlo konkretno zbog čega, ako to dosada nije bio slučaj i vidjeli smo iz ovog otvorenog pisma da su znanstvenici zadovoljni stanjem kakvo je sada odnosno ne miješanju politike, zbog čega sada vi inzistirate da ministarstvo i provodi nadzor nad samim radom zaklade, da bude upleteno u izbor i članova upravnog odbora i da bude upleteno sa donošenjem suglasnosti na strateški plan rada zaklade.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Dakle, mi smo s pažnjom i s dužnom pozornošću primili i proučili pismo koje je uputilo 332 znanstvenika, s druge strane također imamo i drugi pol, a to je opozit, prigovore na dosadašnji rad zaklade od kad je ona utemeljena. Vi morate znati da od kad je zaklada utemeljena ni jedanput nije proveden nadzor nad zakonitošću rada zaklade, nije bilo izravno propisano tko provodi nadzor odnosno nadzor je trebao provoditi ovaj visoki dom koji s obzirom i na neke slične ustanove kao što je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti nije imao praksu provedbe, provedbe nadzora. Imali smo slučaj da se dogodila promjena statuta zaklade gdje je mandat postojećem upravnom odboru bio produljen mimo zakonskog mandata od 4 godine do imenovanja novoga, a ovaj financijski dio je također ovoga bio izvan, izvan dosega nadzora. Hvala.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Davor Dretar.
Hvala lijepa gospodine Sanader. Poštovani gospodine Šušak kao prvo impresioniran sam vašom umješnošću korištenja kondicionala. To mi je jako zgodno kad vi kažete ako ovaj zakon prođe, to je impresivno ali nije predmet moje replike. Prvenstveno budući da ste diplomirani pravnik, radili ste i u Institutu za povijest sasvim sam siguran da vam je terminologija potpuno jasna. Institut u kojem ste radili je jedno, zaklada je jedna potpuno druga formacija čija definicija glasi, zaklada je institucija čija je svrha određena od strane osnivača odnosno zakladnika posredstvom njegove imovine. Dakle, još jednom iako ste to rekli u vašem uvodnom izlaganju zamolio bih vas da nam objasnite kako izgleda prihodovna strana Hrvatske zaklade za znanost odnosno koliko sredstava dolazi iz donatorskih prinosa, a koliko iz državnog proračuna odnosno iz džepova hrvatskih obveznika. Unaprijed hvala na odgovoru.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Znači otkada je zaklada osnovana milijardu 93 milijuna prihoda je bilo zaklade, a od toga su milijardu i 13 milijuna kuna bili prihodi iz državnog proračuna. Znači preko 95% prihoda koje zaklada ostvaruje dolaze iz državnog proračuna, faktički ona je dosada bila čista transmisija proračunskog korisnika, ako se ja tako smijem izraziti. Hvala lijepa.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Poštovani tajniče kako ste rekli da ste pomno pročitali ovo i s dužnom pažnjom je li otvoreno pismo 332 znanstvenika koji su rekli je li dakle i pozivaju da novim zakonom o zakladi osigurate samostalnost i kontinuitet djelovanja zaklade bez političkog utjecaja, zanima me dakle kako ste osigurala ova njihova dva zahtjeva, a to je da se osigura način odabira članova upravnog odbora i svih stručnih tijela zaklade isključivo prema visokim kriterijima znanstvene izvrsnosti i ravnajući se prema standardima znanstveno najrazvijenijih zemalja. I drugi zadržavajući međunarodno recenziranje projekata kao obavezan dio selekcijskog postupka. Jer ovdje u ovom prijedlogu konačnom prijedlogu zakona dakle vi ove međunarodne recenzije spominjete uz riječ pretežno. Dakle, pretežno to znači nije obavezno nego može, a i ne mora. Isto tako i kod biranja članova upravnog odbora isto spominjete neke riječi [[Upadica: Vrijeme.]] koje se mogu protumačiti drugačije. Evo, hvala.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Dakle, kao što sam rekao da smo s dužnom pažnjom razmotrili pismo, pismo znanstvenika u odnosu na prvo čitanje ovog zakona u ovom konačnom prijedlogu zakona su dodani dodatni kriteriji uz iskustvo dakle međunarodni značaj u ugledu iskustvo u vođenju projekata, iskustvo u recenziranju projekata zaklade kao kriterij izbora članova upravnog odbora zaklade. A kad je u pitanju međunarodni, međunarodne recenzije pretežito znači u većini slučajeva, međutim ostavljena je mogućnost da za one izravne tehnologijske projekte i projekte kojima se, sitne projekte kojima se daju znanstvene karijere istraživača su projekti manje vrijednosti i eventualno stručnog značenja. U tome nije potrebno angažirati međunarodni recenzentski kapacitet jer on podrazumijeva i prevelik trošak, a značaj toga ne iznosi se na međunarodnoj znanstvenoj razini kad su u pitanju temeljna i primijenjena znanstvena istraživanja definitivno. I pred vas će doći strateški program zaštite. Imat ćete mogućnost utjecati i u samom strateškom programu u ovom visokom Domu. Hvala.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Vesna Bedeković.
Hvala vam lijepa poštovani državni tajniče. Razvidno je iz ovog prijedloga, Konačnog prijedloga zakona da je predlagatelj prihvatio čitav niz primjedbi i prijedloga kako prijedloga matičnog odbora za obrazovanje i znanost, tako i prijedloge pojedinačnih zastupnika. Ja bih posebno istaknula, dakle razliku i poboljšanje u odnosu na prvo čitanje. Upravo taj članak 4. dakle u kome je propisano da vrednovanje uključuje znanstvenu i stručnu recenziju pretežno na međunarodnoj razini čime mislim da je dana još jača uloga međunarodnim panelima. I smatram da to pridonosi kvaliteti. Jednako tako vezano za strateški plan zaklade dodano je poboljšano, definirano da ga donosi Hrvatski sabor na prijedlog Upravnog odbora uz suglasnost ministarstva nadležnog za znanost. I ono što smatram dobrim, kvalitativnim poboljšanjem je dodana odredba kojom je propisana mogućnost podnošenja prigovora Povjerenstvu za prigovore i to ili zbog sukoba interesa ili zbog administrativnih ili nekih drugih postupovnih pogrešaka. Smatram da je to napredak u smislu transparentnosti [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] rada zaklade.
Hvala lijepa. Dakle, definitivno ono što je bio prigovor mnogih znanstvenika posebice u znanstvenom području društvenih i/ili humanističkih znanosti je bio prigovor na recenzentski postupak i odabir recenzenata možda ne toliko kroz panele koji su jedni uski krugovi skupine znanstvenika, možda čak i kroz utjecaj administracije zaklade koja je gle čuda smještena čak dijelom i u Opatiji. To je tada tako kako je osnovano. Oci ili osnivači zaklade su procijenili pitanje njene ekonomičnosti i svrsishodnosti je bilo upitno. I definitivno zbog toga mora postojati neovisno tijelo, tijelo drugog stupanja i najprirodnije je da ovaj Visoki dom imenuje tijelo koje će rješavati o prigovorima jer je u pitanju prije svega veliki državni novac, ali i zaštita interesa samih znanstvenika koji se prijavljuju na projekte kako samih ustanova, ali prvenstveno znanstvenika. Hvala lijepo.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, ovim zakonskim rješenjem propisano je da će zaklada radi ostvarivanja svoje svrhe dodjeljivati financijska sredstva temeljnim istraživanjima, primijenjenim istraživanjima u ranoj fazi tehnološke spremnosti, znanstvenim istraživanjima koja su od strateškog interesa za Republiku Hrvatsku, te za razvoj karijere istraživača na doktorskoj i poslije doktorskoj razini. Naime, kako bi se povećala učinkovitost i funkcionalnost ulaganja u znanstvene projekte i omogućila provedbu programa planiranih u sklopu Nacionalnog plana oporavka i otpornosti predloženim zakonom propisano je da se vrste programa utvrde općim aktima zaklade, a ne zakonom. I moje pitanje vama što to znači za zakladu i njezino funkcioniranje? Hvala lijepa.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Dakle, definitivno ono što je bilo primijećeno kao negativnost, odnosno problemi u funkcioniranju dosadašnjeg rada zaklade se na ovaj način skraćuju rokovi i omogućava se svrsishodnije upućivanje samih poziva i sredstava za financiranje. Zaklada preuzima u značajnoj mjeri financiranje tehnologijskih projekata kako bi poboljšala inovacije u gospodarstvu i transfer tehnologije iz znanosti u gospodarstvo, gdje smo na žalost jako loše rangirani, gdje broj inovacija, broj samih transfera, tehnologije je na začelju država članica EU. Hvala lijepa.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Katica Glamuzina.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja bih ovako u slobodnoj interpretaciji zaključila da je jedan od zadataka zaklade kroz sve njezine aktivnosti i donekle briga recimo to tako reputacije hrvatske znanosti, pa mi se svidio dio u kojem ste govorili o potrebi međunarodne recenzije znanstvenih projekata. Pa ću vas sad pitati još nešto postoji li način na koji bi zaklada mogla ili mislite da treba na neki način zahtijevati od hrvatskih sveučilišta primjenu međunarodne recenzije i na doktorske radove. Jer koliko god detaljni odgovorni, stručni i nekorumpirani ovi naši bili promakne im pokoji plagijat, pa možda bi im dobro došla pomoć između narodnih redova.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Na sreću ili na žalost postoji ustavna odredba o autonomiji sveučilišta gdje je jedan od temelja ili esencija same autonomije sveučilišta utvrđivanje samih obrazovnih, odnosno studijskih programa i stjecanje kvalifikacija koje su tamo samo sveučilište može i mora unaprijediti recenziranje i kontrolu kvalitete unutar sebe. To je ishodište i krug cijelog pojma sveučilišta, univerzeja, akademije i svako sveučilište snosi odgovornost i odgovara za posljedice loše kvalitete bilo njenih znanstvenih, seminarskih, doktorskih radova, bilo loših profesorskih titula itd. itd. I to se u hrvatskom društvu i hrvatskoj javnosti zna. Hvala lijepo.
I posljednja replika poštovani zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjednici Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Zaklada ima za cilj popularizaciju znanosti i vidimo da smo u 2020. imali 185,9 milijuna, 2021. 186,7 milijuna kuna. I sad da vi mene pitate je li bolje raditi ili ne raditi ja ću vam uvijek reći da je bolje raditi i trpiti određenu kritiku nego ne raditi ništa pa opet doživiti kritiku. Znači nama je cilj ostavit znanstvene novake ovdje u Hrvatskoj, dati im poticaj, dati im mogućnost da dosegnu zdravstvenu izvrsnost i da budu od koristi za Republiku hrvatsku. A zakon se mijenja upravo zato da bi se promijenila regulativa koja je bila zastarjela i u hrvatskom i u europskom zakonodavstvu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Davor Dretar je spominjao moj prethodni radni staž u Hrvatskom institutu za povijest i tada tako u suradnji sa pokojnim akademikom Nenadom Vekarićem on je bio predstavnik Zavoda za povijesne znanosti HAZU-a u Dubrovniku i upravo kad su krenuli zakladeni projekti u području humanističkih znanosti izračunao je da nažalost iznos novaca za projekt u povijesti, u polju povijesti području humanističkih znanosti je manji bio od broja uloženih radnih sati znanstvenika iz dubrovačkog, iz Dubrovnika iz dubrovačkog zavoda za povijesne znanosti HAZU-a u Dubrovniku nego su oni dobili novac. Taj administrativni birokratski pritisak koji su imali sami znanstvenici bio je nevjerojatan od dokazivanja, pa znam povjesničari su morali dostavljati u zakladu kopiju arhivske građe koju su uzeli u Hrvatskom državnom arhivu jer nije bio dovoljno vjerodostojna isprava ovjereni i ovoga pečatirani račun od Hrvatskog državnog arhiva. Hvala lijepa.
Hvala državnom tajniče, nema više replika, možete sjesti. Imaju li izvjestitelji odbora jel žele uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, prvi se, u ime klubova, prvi je Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka i u njihovo ime poštovani zastupnik Damir Bakić.
Poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege, nakon siječanjske rasprave o prijedlogu ovog zakona skupina uglednih znanstvenika njih 69 potpisala je otvoreno pismo predsjedniku vlade Andreju Plenkoviću, ministru Radovanu Fuchsu i Hrvatskom saboru. U pismu se demantiraju neke paušalne ocjene dosadašnjeg rada zaklade navedene u uvodnom dijelu zakonskog teksta, ali u saborskoj raspravi. Dodatnu podršku davalo je još ne 332 nego točnije 335 znanstvenika, jednako uglednih znanstvenika apelirajući da se odredbama novog zakona zakladi omogući nezavisnost i kontinuitet djelovanja te da se u odgovarajuće odredbe unesu kriteriji izvrsnosti. Nemam pravo reći da govorim u ime potpisnika tog pisma odnosno peticije, ali mogu reći da njihove stavove u potpunosti dijelim i sa ovog mjesta ih podržavam. Jednako tako s njima dijelim i razočaranje i zabrinutost zbog toga što su sve ključne primjedbe koje smo imali u prvom čitanju ovog zakona ostale neotklonjene. Ono bitno na što smo ukazivali je potreba da se prvo zakladi jamči samostalnost u radu bez političkih utjecaja, drugo da se članovi upravnog odbora biraju isključivo prema kriterijima znanstvene izvrsnosti u skladu s mjerilima znanstveno najrazvijenijih zemalja. I treće da se prema tim istim kriterijima i istim mjerilima uz sudjelovanje međunarodnih panela evaluiraju predloženi projekti. Isti ti zahtjevi stoje i dalje. Ovdje bih posebno istaknuo nekoliko stvari. Prvo temelja primjedba odnosi se na Članak 3. ovog zakona, njime se osnivačka prava i obaveze prenose sa RH na Ministarstvo znanosti i obrazovanja. U veći država na koje se ugledamo odvaja se tijelo odgovorno za donošenje politika i strategija od organizacija odgovornih za provođenje tih politika. Razlog je jednostavan, nezavisnost je nužna jer samo politička nezavisnost omogućuje i nezavisnost znanstvenog istraživanja. Povezana pitanja su definicija svrhe i cilja zaklade. Zašto je u Članku 4. gdje opisana svrha zaklade izostavljeno baš ono prvo što piše u dosadašnjem zakonu, a to je potpora naprednim istraživanjima prepoznatim na međunarodnoj razini ulaganjem u vrhunske znanstvene ideje i izvrsne istraživače jer to je što zaklada treba biti poluga i platforma za participaciju u vrhunskoj svjetskoj znanosti. Umjesto toga sada se u stavku 1. toga članka kaže da je svrha zaklade razvoj i promicanje znanosti s ciljem osiguranja održivog znanstvenog, tehnološkog, društvenog i gospodarskog razvoja, a u stavku 4. je opisan cilj gdje se opet kaže zaklada potiče znanstvenu izvrsnost itd. itd. s ciljem razvoja gospodarstva te stvaranja novog okruženja i društva temeljenog na znanju. Ja ću najdirektnije kontestirati ovaj, ove izjave i reći ću zaklada ne služi gospodarskom razvoju. Zaklada služi i trebala bi služiti primarno razvoju znanosti. A znanost ne samo što ima svoju intrinzičnu vrijednost nego nam treba i služi za mnogo šire i mnogo temeljnije od gospodarskog razvoja, a to je razvoj društva u svim njegovim dimenzijama uključujući i gospodarstvo. U stavku 3. ostala su znanstvena istraživanja od strateškog interesa za RH iako nije jasno što je to i gdje je to definirano odnosno tko će to definirati s obzirom na to da to nisu ni temeljna istraživanja, ni primijenjena istraživanja u ranoj fazi tehnološke spremnosti i postavlja se pitanje što je to zapravo, a budi sumnje u stvaranje povlaštenih tema i područja. Drugo, članovi upravnog odbora zaklade, članove upravnog odbora zaklade imenuje Hrvatski sabor na prijedlog Vlade RH osobito onih koji imaju međunarodno priznate radove iz redova osobito onih koji imaju međunarodno priznate radove i rezultate i iskustvo u vođenju znanstvenih projekata i vrednovanju projektnih prijedloga kaže Članak 8. Nisu međutim propisani kriteriji na temelju kojih bi se birali znanstvenici koji uistinu i jesu vrhunski mjereno kriterijima znanstveno najrazvijenijih zemalja. Sasvim nedavno imali smo priliku vidjeti kako se u praksi predlaganje i imenovanje članova upravnog odbora zaista odbija kad se to čini bez vidljivih kriterija. Ukratko, posve su izostavljeni bilo kakvi kriteriji izvrsnosti i to je posve neprihvatljivo. Apsolutno je nužno da već i kandidati za članove upravnog odbora budu vrhunski znanstvenici prema kriterijima znanstveno najrazvijenijih zemalja oni koji imaju svjetski priznate rezultate. To je ključno. I tu svaki kompromis, svako odstupanje čini nesagledivu štetu. Jednako tako u članku 11. izostali su bilo kakvi kriteriji za izbor upravitelja zaklade, a sve je rečeno u profilu članova Upravnog odbora. Moralo bi se, trebalo bi se primijeniti i ovdje. Uz to u istom ovom članku izostavljeni su iz kruga ovlaštenih predlagatelja, kandidata za članove Upravnog vijeća Udruge poslodavaca Nacionalno vijeće za znanost, te znanstvenici i članovi akademske zajednice. U ovom postupku potrebno je osigurati parcipativnost cjelokupne akademske zajednice. Treće i jednako važno kao i prethodno tko i kako evaluira projekte. U članku 4. u stavcima 6. i 7. piše da se vrednovanje prijedloga znanstvenih projekata provodi pretežno na međunarodnoj razini, te da u njemu sudjeluju pretežno međunarodni stručnjaci što je pretežno loše. Gdje su nestali međunarodni paneli koje smo strpljivo i pažljivo godinama gradili. U stavku 3. članka 13. piše: „Članove znanstvenih i stručnih povjerenstava čine stručnjaci sa iskustvom u vođenju znanstvenih projekata, vrednovanju projektnih prijedloga, te oni koji imaju međunarodnu prepoznatljivost. To nije dovoljno. Nužno je tražiti iskustvo u vođenju znanstvenih projekata i iskustvo u vrednovanju prijedloga znanstvenih projekata istoga ranga iste razine kompetitivnosti, a naglasak je ponovno isti, u istom duhu. Nužno je osigurati da članovi povjerenstava budu birani po kriterijima izvrsnosti, da posjeduju kompetencije, reference barem na razini kompetitivnosti zakladinih natječaja. Poštovane kolegice i kolege, stavovi koje sam ovdje iznio izrečeni su u ime kluba zeleno-lijevog bloka ali i šire od toga. Izrečene su najprije u interesu akademske zajednice i ukupnog znanstvenog rada u Republici Hrvatskoj. Isto vrijedi i za amandmane koje ćemo podnijeti. Oni nisu plod stranačkog interesa, nego su autentični pokušaji znanstvenika da popravimo, odnosno poboljšamo ovaj zakonski tekst. Zato vas kolegice i kolege molim da ih podržite, a vas državni tajniče a molim vas da tu poruku prenesete i ministru, vas molim da razmotrite njihovo usvajanje, dakle usvajanje tih amandmana bar sa onoliko iskrene brige sa koliko su i napisani.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika MOST-a poštovane zastupnice Marije Selak Raspudić.
Tragika hrvatskog naroda i sreća u nesreći pojedinih ministara aktualne Vlade sastoji se u tome što postoji toliko već javno prokazanih ministara koji su pod optužbama za korupciju, da mnogi drugi ministri u toj istoj Vladi i njihovo djelovanje prolaze potpuno ispod radara, odnosno mimo očiju javnosti. Pa kada onda pogledamo jednu cijelu Vladu na aktualnom satu možemo vidjeti možda i neka nasmiješena lica, jer se možda ministar Beroš raduje tome što je tu gospođa ministrica Tramišak, pa se on raduje tome što je možda tu ministar sada već uskoro bivši Aladrović itd. Imamo jedan začarani krug ljudi koji je sretan što postoje u ovoj Vladi gori od njih. I u takvoj konstelaciji snaga i opterećenosti javnosti svim poznatim aferama mi imamo neke ministre čije se djelovanje nikada ne raspravlja u javnosti. Jedan od tih ministara je ministar Fuchs i Ministarstvo znanosti. Ministarstvo znanosti nije prvi put ovim zakonskim prijedlogom već i ranije na što sam upozoravala, a što se događalo prije ljeta u ono vrijeme kada ste sigurni da rasprava neće biti toliko aktivna i aktualna krenulo u tihi marš na nezavisne znanstvene institucije u RH, pa smo govorili o tome kako će se Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja po novom zakonskom prijedlogu koji je na kraju i prošao podvrgnuti ministarstvu sada imamo isti proces sa Hrvatskom zakladom za znanost. A naravno ovo sve je tek uvertira u onaj ključni projekt koji nas očekuje, a to je novi Zakon o znanosti i visokom obrazovanju. Ministar Fuchs doista je sretan i može biti zahvalan što se nalazi u takvoj Vladi, sa takvom konstelacijom snaga i opterećenosti korupcijskim aferama da o njegovom djelovanju nitko i ne misli. I stoga zapravo može raditi što ga je god volja. Naravno postoje neki saborski zastupnici koji će ovdje u 8 navečer raspravljati i o ovom prijedlogu i koji smo dali amandmane da se taj tihi marš na nezavisne institucije konačno zaustavi. Međutim, zbog svega onoga zbog čega se on može smješkati kada gleda ostale kolege ministre trenutno u Vladi na žalost moram konstatirati da ne postoji dovoljni senzibilitet javnosti da uopće ozbiljno raspravimo što se događa sa sustavom znanosti i svim problemima sa kojima se ona susreće. A neću biti čak toliko ambiciozna da idem prema onome što nitko više valjda neće dovoditi u pitanje, a to su one tzv. korekcije prethodne ministrice i njezinih projekata u Školi za život od 13 milijuna kuna gdje su se šakom i kapom dodjeljivali novci bez javnih natječaja za poslove koje ćemo sada na kraju platiti mi, a ne EU fondovi iz kojim smo trebali privući ta sredstva. Sada se hrvatsku znanstvenu zajednost, zajednicu ucjenjuje sa novcima koje trebamo privući iz fonda za oporavak i otpornost, premda bi oni trebali biti tek posljedica, a ne uvjet za naše znanstveno djelovanje niti se nas smije sada kao znanstvenu zajednicu pritiskati uza zid da bi se donosile štetne izmjene Zakona o znanosti i visokom obrazovanju, a o tome ćemo tek razgovarati. Ja ću sad vratiti na ovaj teret koji se priprema tihi marš na institucije, kojeg je dio i ovaj Zakon o Hrvatskoj zakladi za znanost. Kroz nekoliko amandmana koje sam podnijela, pojasnit ću na koji način treba osigurati ono ključno na što cijelo vrijeme upozoravam, a to je maknuti politiku od znanstvenih institucija. Politika dolazi i prolazi i politiku uvijek treba moći kritizirati, a znanstvena zajednica nam treba kroz svoju nezavisnost biti jedno od rijetkih društvenih garancija da će tu politiku imati tko dovesti u pitanje. Bez obzira koliko ponekad loše radila svoj posao, ta mogućnost uvijek treba ostati. Stoga, jednostavno rečeno, ministarstvo mora imati prste dalje od znanstvenih institucija. Što se tiče čl. 3 u kojem se ministarstvo nadležno za znanost zamjenjuje riječima Vlada RH gdje se preuzimaju prava i obveze osnivača, smatram da treba ostati Vlada RH kao širi pojam tako da se ne bi dogodilo i ono što se događa s NCVVO-om, a to je da opet ministarstvo sve uzima pod svoje vlastite kriterije. Da bi se osigurala nezavisnost znanstvenog djelovanja od bilo kakvog političkog utjecaja. Što se tiče čl. 4 i ovoga pretežno na međunarodnoj razini, to je pojam koji sigurno nije dovoljno dobro definiran jer pretežno na međunarodnoj razini može značiti sve, a ne mora značiti ništa. Kada kažemo da to moraju biti projekti koji su pretežno na međunarodnoj razini, onda govorimo o tome da, što? 51% projekata mora imati međunarodnu recenziju pa je to u redu? Ili je to stvar nečijeg dojma, pa ako imamo 20%, to je isto možda dovoljno za pretežno. Nije riječ o vremenskoj prognozi, pojmove u zakonu treba jasno definirati. Ako idemo za time da ćemo imati međunarodne recenzije, onda predlažem formulaciju da bude uvijek kada je riječ o projektu za koji je moguće pribaviti recenziju na međunarodnoj razini. Dakle nikako pretežno. Mora se ostaviti mogućnost da postoje projekti za koje nije moguće pribaviti recenziju na međunarodnoj razini, a to su oni projekti koji se tiču nekakvih specifičnih naše nacionalne baštine, itd. Naravno da mogu imati u vidu i da takva istraživanja trebamo poticati. Međutim, za sve ostale projekte koji sudjeluju svojim radom na međunarodnoj sceni u smislu toga da postoje međunarodni istraživači koji se bave istim tim radom, treba doista pribaviti i međunarodne recenzije. Osim toga, na to je upozoravala i znanstvena zajednica u RH. Što se tiče članova Upravnog odbora Zaklade, odnosno čl. 8 gdje se treba vratiti HS koji će imenovati na prijedlog Vlade RH, taj dio je prihvaćen. Međutim, i tu treba dovesti visoke kriterije znanstvene izvrsnosti kao kriterije koje ćemo uvijek uzimati u obzir kada ćemo birati članove Upravnog odbora Zaklade. Što se tiče čl. 18 i tu dolazimo do onoga što sam pitala, a time se opet uloge Ministarstva, nadzora nad zakonitošću rada i postupanja Zaklade, mišljenja sam da treba vratiti ipak HS koji nažalost do sad i nije bio u prilici da se, ili se nije htjelo da se ozbiljno pozabavi tim poslom. Isto tako, kada govorimo o financijskom poslovanju, neka ostane ministarstvo za financije. Naravno, cilj ovakvih amandmana je samo jedan, a to je da se omogući što veća nezavisnost znanstvenih institucija, odnosno da jedno ministarstvo koje je politički imenovano, ne rukovodi procesima, ključnim procesima, pogotovo financijske prirode, unutar onoga što bi trebalo biti nezavisno, a to je hrvatsko znanstveno djelovanje. U ranijim raspravama dosta sam upozoravala na probleme s kojima se susreće Hrvatska zaklada za znanost, ne samo postupak recenziranja nego uopće cijeli osvrt hrvatske znanstvene zajednice na ono što radi Zaklada, a nedostatak strateškog plana s kojim kasnimo već 4 godine, a znanost bi navodno trebala biti motor društva pa naš motor se nije ni upalio, tako da ne mogu čak niti reći da je zakazao. Što se tiče slabosti i nedostataka, dakle imamo probleme toga da nismo dovoljno uključeni u europski istraživački prostor, da znanstvenici navode da ih se odavno ne pita o samom radu Zaklade, ekstenzivnu birokraciju, bezličnost u komunikaciji, arbitrarnu transparentnost, apsolutni autoritet i besmislene zahtjeve Zaklade, ja ovo navodim iz znanstvenih istraživanja, to su samo jedni od komentara koji se prigovaraju trenutnom radu Zaklade. Što reći na kraju? Nadam se da ćete usvojiti amandmane. Nadam se da će marš koji je sve glasniji na nezavisne znanstvene institucije prestati, da nećemo usvojiti štetne prijedloge Zakona o znanosti i visokom obrazovanju, a ako ćete već, s obzirom da imate većinu, preuzeti ovakve zakonske izmjene bez prihvaćanja amandmana, da ćete barem dovesti do takvog nadzora koji će konačno omogućiti da imamo strateške planove i druge stvari koji se godinama zanemaruju.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovane zastupnice Sanje Radolović.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Između dva čitanja usvojili ste neke od naših sugestija koje smo vam iznijeli tokom rasprave u HS, pozdravljam što ste usvojili činjenicu da ste jasnije pojasnili što zapravo znače istraživači u čl. 4. st. 3., dakle tu ste sad definirali da su to istraživači na doktorskoj i poslije doktorskoj razini. Također pozdravljam činjenicu da ste uskladili trajanje mandata Povjerenstva za prigovor u odnosu na sve ove ostale članove tijela Zaklade za znanost. Međutim i sami ste svjesni da ima tu još niz možemo reć i dobronamjernih kritika i sugestija koje bi trebalo da tako kažemo popeglati u samom prijedlogu zakona. Ono što nas svih bode u oči naravno jest oduzimanje možemo tako reći autonomnosti u radu same Zaklade za znanost. U prvom redu krenut ću od čl. 8. i imenovanja članova upravnog odbora zaklade. Ovdje kaže čl. 8. st. 2. da se članovi upravnog odbora zaklade imenuje HS na prijedlog Vlade RH i dalje ostaje činjenica da se oni biraju iz redova znanstvenika, osobito onih koji imaju međunarodno priznate znanstvene radove i isto tako da kandidate za članove upravnog odbora vlada bira odnosno utvrđuje na temelju prijedloga koje podnose znanstveni instituti, visoka učilišta, te HAZU na temelju javnog poziva. Ono što mi svakako smatramo da bi se to trebalo raditi kao što se, po principu kao što se bira nacionalno vijeće, a vidjeli smo da ni oni ne poštuju zakonske odredbe, da ne dostavljaju godišnja izvješća HS i resornom saborskom odboru, također na na njihovim web stranicama se ne poštuju zakonske odredbe, nemaju objavljene zapisnike i izvješće sa svojih sjednica i mi se pribojavamo da će ista takva situacija biti i sa radom Zaklade za znanost. Također nije nam prihvatljivo da sabor imenuje članove na prijedlog vlade, dakle svjesni ste, imate tu recimo vladu, ministarstva, jednu političku opciju, u saboru imate istu političku opciju koja je u većinu, dakle imamo političko jednoumlje. Svi znamo kako se biraju članovi nacionalnog vijeća, tajnim glasanjem, također javni poziv na saborskom Odboru za obrazovanje i ne vidim nikakvog problema zašto se to ne bi moglo preslikati na članove upravnog odbora zaklade odnosno vidim i jasno mi je da neugodna iskustva koja svi imamo mogu reći i saborski zastupnici sa neispunjavanjem zakonskih odredba nacionalnog vijeća u smislu nedostavljanja izvješća, odgovaranja na traženja resornog odbora nakon dva mjeseca itd., ne želite evidentno da se to preslika i na rad upravnog odbora zaklade, međutim mislim da to nije izlika i da bi se trebali maniti političkog jednoumlja i da bi resorni saborski odbor na temelju javnog poziva tajnim glasovanjem trebao izabrati članove upravnog odbora zaklade. Nadalje, ono naravno šta bode u oči jest čl. 18. o čemu smo već čuli nadzor nad zakonitošću rada i postupanja zaklade koje provodi ministarstvo nadležno za znanost. Meni je opet jasna ovdje intencija i ministra i suradnika da se želi imat nekakva možemo reć poluga i jaka ruka koja će zapravo nadzirat cijeli taj rad zaklade što do sada nije bio slučaj, ali mislim da ovo nije dobar put, posebice kada gledamo ono što se također već spominjalo da se nije, da se kasni sa donošenjem strateškog plana zaklade već 4.g. i ja zaista ne znam, a vidjeli smo također da ministar se sad stavio da i on mora dat suglasnost na taj strateški plan jer zaista ne znam kako će to operativno funkcionirat budući da svi znamo da su to dokumenti koji bi se trebali dogodit na godišnjoj bazi, a vidimo da se kasni sa dokumentima 4.g., pa ne znam da li ćemo time i operativno onda zaustaviti cijeli rad zaklade, cijeli rad raspisivanja javnih poziva, dodjeljivanja projekata i u konačnici zapravo zaustaviti ono što je najbitnije rad vlade i znanstvenika i cijeli sustav znanstveno istraživačkih projekata. To je sve vidljivo i u samom izvješću zaklade na koji ću se malo referirati i ponovit ću ono što sam rekla i na prvom čitanju što me do sada smeta, a to je ono čime bi se trebali ozbiljnije pozabaviti i svjesna sam da to ne možemo napraviti ovim zakonskim prijedlogom što se tiče funkcioniranja rada same zaklade, međutim mislim da svi zajedno si to trebamo staviti kao prioritet, a to je veliki dropout naših mladih znanstvenika, veliki dropout doktoranata čije su školarine financirane iz projekata, a svi znamo da je veliki postotak onih koji doktorski studij ne završavaju što zbog obaveza na samim projektima gdje ne često preuzimaju i obaveze koje su po projektnim prijedlozima namijenjene njihovim starijim mentorima, iskusnijim znanstvenicima, a to sve spada onda na leđa mladih istraživača, znanstvenika koji bi se trebali baviti svojim znanstveno istraživačkim radom, ispunjavanjem obaveza na svojim doktorskim studijem i sigurno nisu u istom ravnopravnom položaju kao doktoranti koji upisuju doktorski studij bez da su na projektu, imaju puno manje obaveza, puno prije stižu ispuniti doktorski studij, a to ne bi trebao biti slučaj i to je nešto s čime bi se svi trebali pozabaviti. Iz samog izvješća vidljivo da je praćeno 660 doktoranata i da ih je 60 obranilo disertaciju što morate priznati da je to jako mali broj, indikator izvršenosti s čime se nikako ne možemo ponositi. Također iz godišnjeg rada zaklade vidljivo da je proizašao iz projekata zaklade izuzetno mali broj patenata, svega 3 patenta, što moram reći da nije samo krivica zaklade, to je krivica apsolutno cijelog zakonodavnog okvira u našoj državi po pitanju intelektualnog vlasništva. Znanstvenici kada proizvedu neki patent ne znaju kako ga niti zaštiti, a niti ih naši zakonski propisi tu dovoljno štite. Stoga smatram da je i prije donošenja Zakona o zakladi za znanost bilo potrebno osnažiti zakonsku regulativu koja uopće uređuje pitanje zaštite intelektualnog vlasništva svih indikatora i rezultata koji nastaju iz hvalevrijednih znanstvenoistraživačkih projekata i koji su u konačnici povezani s gospodarstvom. Mogu se donekle složiti sa kolegom Bakićem da bi zaklada trebala biti usmjerena primarno na rad znanosti, ali opet mislim da bi trebali njihovi indikatori biti primjenjivi u samom gospodarstvu i to je ono što nama kronično u Hrvatskoj nedostaje. Imamo nekoliko pozitivnih primjera, međutim nama kronično nedostaje povezanost znanstvenog sektora i privatnog sektora odnosno gospodarstva i tu smo mislim na samom začelju EU kada se gledamo koliko su naši znanstveni instituti i sveučilišta povezani s našim privatnim sektorom, a sve se to reflektira s potrebama tržišta rada, mislim da smo svi toga svjesni. Također na ono što bi htjela upozoriti jest da zaklada nas zapravo košta 185 milijuna kuna iz državnog proračuna. Zašto kažem košta? Mislim da je to čak i premali iznos koji se izdvaja za znanost, ali svakako mislim da bi se trebali tu uključiti malo više europski fondovi koji su nam na raspolaganju i mislim da je po pitanju zaklade to do sada bio možemo reći jedna negativna komponenta. To smo isticali mislim sve političke opcije i na samom resornom odboru i kroz prvo čitanje da postoje i švicarski fondovi koji bi trebali biti namijenjeni za Jugoistočnu Europu i nama zemlje u okružju i njihove zaklade to koriste dok mi tu zaista smo na samom začelju i nemam jasan plan i program kako povući dodatno ta sredstva. Zašto to sve govorim? Pa govorim zato što su velike potrebe u području znanosti i obrazovanja, to je vidljivo iz amandmana koje mi kao zastupnici podnosimo na državni proračun, najveći dio zapravo dolazi iz znanosti i obrazovanja i možda kada bi se krenula koristiti sredstva za znanost iz eu fondova možda bi se oslobodila mjesta za neke projekte koji se ne mogu koristiti jer ja odgovorno tvrdim kao osoba koja donekle poznaje funkcioniranje eu fondova za 99% projekata koji se provode u okviru zaklade apsolutno možemo koristiti 100% financiranja iz eu fondova. I sami znate da je znanost manje-više financirana 100% kada se radi o znanstvenim institutima i sveučilištima iz eu fondova. Privatni sektor kada radi u kombinaciji sa sveučilištima i znanstvenim institucijama takve projekte može dobiti do nekakvih 75% potpora iz eu fondova i mislim da tu zakladu treba ojačati, da to treba biti naglašeno i u samom strateškom planu rada zaklade i da je to nekakav fokus na koji bi se zaklada morala dati svoj da tako kažem fokus u sljedećem periodu.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovane zastupnice Vesne Bedeković.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika HDZ-a će podržati Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost. Ja ću podsjetiti da su osnovni razlozi donošenja novog Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost postojeća zakonska regulativa. Postojeći zakon je donesen 2001.g. i svakako da je ta regulativan zastarjela i ne regulira sustav financiranja znanosti na onaj način na koji bi to bilo usklađeno sa svim zahtjevima trenutnog hrvatskog trenutačnog i hrvatskog, ali jednako tako europskog istraživačkog prostora. A isto tako podsjetit ću da trenutno postojeći zakon svojim odredbama ne odgovara odredbama Zakona o zakladama i naravno i u tom smislu je također potrebno primjereno usklađivanje. I ono što je možda važno samo ponoviti iako smo to je već rečeno ipak ću naglasiti u tom smislu dakle novi ovaj zakon jasnije definira prije svega pravni status zaklade time da je propisano tko ostvaruje osnivačka prava i obveze u ime RH za zakladu, tko provodi nadzor nad zakonitošću rada i postupanja i svakako nadzor nad financijskim poslovanjem zaklade, osnivačka prava i obveze u ime RH obavlja ministarstvo nadležno za znanost dok nadzor nad financijskim poslovanjem provodi ministarstvo nadležno za znanost i ministarstvo nadležno za financije naravno sukladno posebnim propisima. Ono što je važno naglasiti da će zaklada upravo radi ostvarivanja svoje svrhe dodjeljivati financijska sredstva prije svega temeljnim istraživanjima, zatim primijenjenim istraživanjima i to u ranoj fazi njihove tehnološke spremnosti, zatim znanstvenim istraživanjima koja su od strateškog interesa za RH, svakako i od interesa za razvoj karijera istraživača na doktorskoj i poslije doktorskoj razini i naravno zakonom je propisano da će točni nazivi programa biti utvrđeni općim aktom, aktima zaklade, a ne samim zakonom. Naravno ponovit ću i naglasiti da zaklada prije svega potiče znanstvenu izvrsnost, a onda ono što je jako važno i želim to posebno naglasiti, u vremenima u kojima živimo u skladu sa potrebama hrvatskog, a i situacijom u europskom istraživačkom prostoru zaklada potiče kompetitivnost u financiranju istraživanja nacionalnih, ali i međunarodno prepoznatih istraživačkih tema. Naravno važno je da zaklada potiče nacionalnu i međunarodnu suradnju i umrežavanje i ono što je jako bitno da postupak vrednovanja pristiglih projekata je neovisan prije svega, a onda objektivan, nepristran i transparentan i da se temelji na znanstvenoj i stručnoj recenziji. Isto tako ono što smatram da je dobro da podsjetit ću da trenutnim starim zakonom da se tako izrazim propisano je da korisnici potpora zaklade mogu biti doktorandi, poslije doktorandi, znanstvenici i znanstvene organizacije, a ovim prijedlogom je propisano da korisnici financijskih sredstava zaklade mogu biti i pravne osobe s tim da zaklada s pravnim osobama koji su korisnici financijskih sredstava sklapa ugovor. Nazivi i zadaće tijela također zaklade usklađeni su sa Zakonom o zakladama. Ono što jednako tako smatram vrijednim istaknuti da je propisano osnivanje jednog novog stručnog tijela zaklade, a to je povjerenstvo za prigovore koje razmatra prigovore koji se odnose na bilo sukobe interesa, bilo administrativne odnosno postupovne pogreške u postup, postupku dodijele financijskih sredstava. Također zaklada vodi poslovne knjige, sastavlja financijska izvješća naravno u skladu sa odredbama Državnog proračuna RH. Kao što sam već rekla i u replici predstavniku predlagatelja cijenim to što je predlagatelj prihvatio čitav niz važnih sugestija kako matičnog Odbora za obrazovanje i znanost tako i sugestije pojedinih saborskih zastupnika i naravno samo ću evo istaknuti neke razlike između prvog i drugog čitanja ovog zakona. Razlike prije svega se odnose na izmjene u Članku 4. gdje je jasnije definiran pojam istraživača. Zatim dopunjen je isti taj članak propisivanjem cilja zaklade. Propisano je vrednovanje koje treba uključivati znanstvenu i stručnu recenciju pretežno na međunarodnoj razini gdje sam rekla da se tu daje jedna dodatna, stavlja naglasak i uloga međunarodnim panelima, ispričavam se. Jednako tako Članak 8. gdje je jasnije definiran kriterij izbor članova upravnog odbora zaklade. Isto tako dodatno je, mislim da je to dobro propisana ovlast zamjeniku predsjednika upravnog odbora zaklade u sazivanju sjednica u slučajevima spriječenosti samog predsjednika. Ono što je dobro, usklađeno je trajanje mandata članovima tijela zaklade odnosno dakle na način da svim članovima tijela zaklade mandat traje 4 godine. Što se tiče strateškog plana zaklade u Članku 10. je dakle pojašnjeno da Hrvatski sabor zapravo donosi strateški plan zaklade na prijedlog upravnog odbora, a opet uz suglasnost ministarstva nadležnoga za znanost. Ono što je bitno dodano je propisano da upravni odbor zaklade donosi pravilnik o uvjetima i postupku dodjele sredstava za ostvarivanje svrhe zaklade bez prethodne suglasnosti ministarstva nadležnog za znanost i naravno ono što smatram da je bitno dodana je odredba kojom je propisana mogućnost podnošenja prigovora povjerenstvu za prigovore i to ili ne znam zbog sukoba interesa ili zbog administrativnih, postupovnih ili bilo kojih drugih pogrešaka. Smatram da je to dakle zaista kvalitativno poboljšanje u smislu transparentnosti rada zaklade. Članove povjerenstva za prigovore bira Hrvatski sabor, to je u nadležnosti Hrvatskog sabora, to je dobro i s tim da su dodatno propisani kriteriji za imenovanje članova tog tijela. Detaljnije i jasnije je propisan djelokrug rada i sastava znanstvenih i stručnih povjerenstava, mislim na Članak 13. na njegovu doradu. I naravno u Članku 17. je dopunjen, dopunjena su još navođenjem, dopunjena, dopunjen je navođenjem dodatnih sredstava iz kojih se zaklada može financirati. Iz svega evo ovo što sam nabrojila, iz svih ovih izmjena u odnosu na prijedlog zakona u prvom čitanju zaista evo može se primijetiti da je predlagatelj prihvatio dakle čitav niz primjedbi i prijedloga bilo članova matičnog odbora, bilo kao što sam rekla pojedinačnih saborskih zastupnika. I ja smatram da će sve te ugrađene primjedbe kvalitativno poboljšati Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost i u tom smislu će i kao što sam rekla i na početku Klub zastupnika HDZ-a podržati Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost. Hvala vam lijepa.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, poštovanog zastupnika Davora Dretara.
Lijepi pozdrav svima, možemo slobodno reći i dobra večer poštovani gospodine predsjedavajući, poštovani gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, da, znanost u Hrvatskoj, nisam siguran je li to oksimoron ali pokušajmo se praviti da nije, imamo znanost u Hrvatskoj. No, ovdje i sada kada raspravljamo o državnoj zakladi za znanost govorimo o državno financiranoj ustanovi, a znamo i sami da se u kući kod gazde poštuju pravila gazde i sve bi drugo bilo neprirodno. No, pokušajmo onda barem na tren u ovih mojih 10 minuta razdvojiti političko od znanstvenog. Nema potrebe da miješamo jedno i drugo naročito kada čitamo gotovo pa mogu reći andersenovske izjave poput stavka 6. vrednovanje prijedloga znanstvenih projekata je neovisno, objektivno, nepristrano i transparentno te uključuje znanstvenu i stručnu recenziju pretežno na međunarodnoj razini. Pozdravljamo od sveg srca. Postupak vrednovanja prijedloga znanstvenih projekata provode znanstvena i stručna povjerenstva, neovisni i pretežno međunarodni stručni recenzenti te stručne službe zaklade. Oh, kako to gordo zvuči. Stavak 9., financijska sredstva dodjeljuju se isključivo na temelju javnih poziva koji se objavljuju na mrežnim stranicama zaklade. Letimičan pogled na mrežne stranice zaklade govori nam slijedeće. Trenutno nema otvorenih natječaja za projekte. Na proljeće ove godine planira se raspis natječaja za program istraživački projekti za sva područja znanosti i bez tematskih ograničenja, što dođe neka prođe. Natječaj će se raspisati u okviru Inicijative VIV, tako da će projektne prijave moći prijavljivati na dva načina, sukladno već uvriježenim pravilima za projekte prijave u programu istraživački projekti ili kao bilateralni ili trilateralni konzorciji sa istraživačima iz Slovenije i Švicarske. Hrvatska zaklada za znanost će biti u ulozi vodeće agencije koja provodi znanstveno vrednovanje za prijavu bilateralnih ili trilateralnih projektnih prijava. Isti ti projekti u potpunosti će se provoditi prema pravilima natječaja istraživački projekti. U nastavku, objava poziva očekuje se tijekom 2022.g. prema pravilima i procedurama NPOO-a. Više informacija o pozivima i natječaj na dokumentaciju objavit će se naknadno. Planirani pozivi su u 4 retka, program imobilnosti, razvojne i istraživačke potpore, razvoj karijera mladih istraživača i ciljana znanstvena istraživanja. Tu se eto na tren moramo zaustaviti iz ove fantastične fontane znanja i umješnosti zapitati što točno i koje su to znanosti za koje je Hrvatska donijela odluku da su nam krucijalne, da su nam bitne i da ćemo na njima temeljiti razvoj Hrvatske odnosno financijski napredak cijele naše nacije u nekom periodu bio on unutar godinu, 5 ili 20.g., hoće li to biti društvene znanosti, hoće li to biti semantika, filologija, hoćemo li se eto baviti poviješću ili ćemo recimo pokušati motivirati one ljude za koje i sami vidimo danas da pomalo stvaraju svoj život, stvaraju hrvatsku budućnost neovisno od toga upliće se u njihov rad bilo kakva Hrvatska naklada za znanost, hrvatska vlada ili bilo tko od nas ovdje u HS na bilo koji način. To pitanje moramo postaviti svi sami sebima. Upravni odbor zaklade kaže se dalje u čl. 5. st. 2. samostalno donosi odluke o programima i dodjeli financijskih sredstava sukladno ovom zakonu i općim aktima zaklade. To ću možda čak ipak ostaviti za kraj, pa ću preći na još jednu meni vrlo zanimljivu točku koja govori o tome kako se bira upravni odbor odnosno koje bi trebale biti kompetencije. Kompetencije bi morale biti iznimna objavljenost, stručnost, te naravno ajmo to tako reći gotovo pa fanatična zaljubljenost znanstvenika u Hrvatskoj u osobu koja će ovu zakladu voditi. Ponovno ponavljam, letimičnim uvidom na web portal Hrčak pronašao sam jedan jedini registrirani rad gospodina predsjednika upravnog odbora g. Ružinskog i to kao koautora iz 1995.g. na temu „Naše more“. Rad govori o zagađenju obalnih voda. Jednako tako letimičnim pregledom sada nakon replike i govora na brzinu odletio sam do Hrčka i vidio sam da poštovani g. državni tajnik ima 4 puta više registriranih prijava u sustav Hrčak od aktualnog predsjednika upravnog odbora zaklade, dakle 4 stotine puta je više kompetentan da obnaša tu dužnost. Činjenica, oprostite, vrlo jednostavno i lagano dostupna. Ne želeći naravno ovim putem remetiti mir ili narušavati lik i djelo poštovanog g. Ružinskog još ću samo jednom zaključiti, 95% to je postotak kojim hrvatski državni proračun financira rad Hrvatske zaklade za znanost. Mogla ili ne ovakva zaklada opstati na tržištu pretpostavljam da da, ali u nekoj državi koja bi ju istom tome tržištu i prepustila, stavila je u ruke ljudi koji bi odlučili ulagati u znanstvenike i naravno iz rezultata njihovih znanstvenih radova izvući profit, da se ne lažemo svi radimo za novac. Postoje li mecene koje bi danas u Hrvatskoj ulagale u razvoj hrvatske znanosti? Moramo priznati vrlo teško je odgovoriti na to pitanje riječju da. Naše mecene povukle su novac prije svojih 30-tak godina, pokupovale tvrtke i danas gotovo da nikoga niti nema ovdje u Hrvatskoj. Dakle ono što možemo zaključiti, neka se ne ljuti niko, neka ne misle da Klub zastupnika Domovinskog pokreta ima bilo što protiv razvoja hrvatske znanosti jer i ovoga trena dok ovo govorim premda jest već iza 8 sati navečer i sada sigurno postoje neki ljudi, ne moraju nužno biti niti mladi, koji uče, koji rade, koji pišu svoje seminarske, doktorske ili bilo kakve radove i njima kapa dole, ali ovakva zaklada, ovakva kakva je bez ikakve zamjere i nemojte se ljutiti relikt je nekih prošlih vremena. Svojome organizacijskom strukturom neraskidivo povezana sa državom, ma koliko ista ta država duboka bila, ista je ta zaklada neizlječivo bolesna bez penicilina proračunskih sredstava i u njoj će uvijek biti faktor razdora, a to je konstantna borba za prevlast između dvije svjetonazorom odijeljene interesne skupine. Dakle, dozvolite da u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta pristojno upitam, ukoliko ste ne samo u zakladi nego i svi vi hrvatski znanstvenici stvarno znanstvenici ponašajte se sukladno principima znanstvenog ugleda i integriteta, poštedite nas glume i uvjeravanja u bilo čiju znanstvenu i ljudsku nepokolebljivost i to naročito pred jaslama punim novca hrvatskih poreznih obveznika. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a poštovane zastupnice Marijane Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovani tajniče i suradnici evo dragih 6, 2, 4, 6 i ja sedma, 6 kolega, pričamo danas o Zakonu o zakladi, Hrvatskoj zakladi za znanost. Kontrirat ću evo na početku kolegi Dretaru koji je u svom uvodu na neki način sve znanstvenike strpao u isti koš. Kaže, govoreći o tome je li kako je znanost u Hrvatskoj oksimoron. Dakle, trpate u isti koš i one znanstvenike koji su vrijedno radili cijeli svoj život, uredno doktorirali, bili izvrsni, postizali međunarodno priznate rezultate i uspjehe i one koji su npr. plagirali svoje doktorate i time zapravo sramotili i sebe i institucije. Na kraju krajeva ono znate da sam zatražila i tematsku sjednicu npr. o statusu odnosno o stanju na osječkom sveučilištu upravo zato što mislim da im je recentnim ovim događanjima nanesena velika reputacijska šteta. Šteta svim onim vrijednim znanstvenicima koji rade, zaposlenicima koji rade na tom sveučilištu i svim onim vrijednim studentima koji uredno i vrijedno studiraju na tom sveučilištu, a neki način su dovedeni u situaciju da se danas srame je li kad se kaže da su na toj instituciji. Imam potrebu evo pročitati ovo otvoreno pismo kojega je predsjedniku vlade, ministru znanosti, obrazovanja i Hrvatskom saboru uputilo 335 dakle potpisalo u početku, uputilo 69, ali je na kraju 335 znanstvenika potpisalo upravo zato jer su u saboru tijekom rasprave na prvom čitanju izrečene neke stvari o radu zaklade koje one, oni žele demantirati. To sam pismo već jedanput pročitala u slobodnom govoru, ali evo želim i imam potrebu da to otvoreno pismo i čuju i građani koji gledaju ovu raspravu i da ostane zapisano uz ovu raspravu. Dakle, u saboru je izrečeno kako je rad zaklade bio opterećen sukobom interesa, pristranim vrednovanjem, nemogućnošću prigovora, izostatkom završnih izvještaja te slabom prilagodljivošću. Ovo čitam i citiram to otvoreno pismo. U radu zaklade sudjelovali smo kao neovisni stručnjaci u panelima za vrednovanje po pojedinim područjima znanosti pri čemu su osnovne zadaće panela bile procjenjivanje projektnih prijedloga te osiguravanje provedbe njihovog vrednovanja. Budući evo preskačem dio, budući da smo sudjelovali i sudjelujemo u radu zaklade imamo potrebu reagirati na netočnosti iznesene tijekom saborske rasprave, pa tako o svakoj stavci. O sukobu interesa, prije pristupa podacima o projektu svaki je panelist pod punom odgovornošću potpisao 2 dokumenta, izjavu o nepostojanu sukoba interesa te izjavu o čuvanju tajnosti podataka. Također, ako su znanstvenici na natječajnom roku prijavljivali svoje projekte nisu mogli sudjelovati u radu panela. Članovi upravnog odbora kroz cijeli svoj mandat nisu se mogli prijaviti na projekte zaklade. Smatramo da je takav obrazac postupanja kad je riječ o sprječavanju sukoba interesa na visokoj razini i u skladu sa sličnim znanstvenim zakladama u razvijenim zemljama. Drugi program koji je bio naveden, pristrano vrednovanje. Po zaprimljenim projektima panelisti koji nisu bili u sukobu interesa procjenjivali su znanstvenu kvalitetu prijavitelja i njegovog projekta. U panelima je bilo ovisno o znanstvenom području i do 10-ak stručnjaka iz relevantnih znanstvenih polja. Prijavitelji projekta ocjenjivani su primarno po objavljenim znanstvenim publikacijama tj. po kvaliteti časopisa u kojima su objavljivali radove i doprinosu predlagatelja na tim radovima. Odluka upućivanja na recenziju donošena je temeljem znanstvene izvrsnosti kandidata i projektnog prijedloga. Svaki je panelist sukladno temi projekta predložio dva ili više potencijalnih međunarodnih recenzenata. Zbog slabog odaziva međunarodnih recenzenata koji nisu mogli biti honorirani za recenziranje zamolba za recenzijom slana je nekolicini stručnjaka, a prve dvije pristigle recenzije bile su temelj za donošenje preporuka o financiranju projekta. Kad su dobivene oprečne ocjene međunarodnih stručnjaka prije odluke panela tražilo se mišljenje dodatnog trećeg recenzenta. Takav način recenziranja uobičajen je u sličnim međunarodnim institucijama te uvažava najviše znanstvene standarde. Slijedeći problem, nemogućnost prigovora. Nezadovoljni predlagatelji projekta imali su mogućnost prigovora te su je i koristili, a prigovore su razmatrali članovi panela i o svojim argumentima i prijedlozima odluku obavještavali, odluka obavještavali upravni odbor. Jasno nam je da su prijavitelji odbijenih projekata teško prihvaćali negativnu odluku ali treba imati u vidu da je postotak odbijenih projekata u većini stranih znanstvenih zaklada i preko 90% što je značajno strože nego u selekcijskom postupku zaklade. Procedura probira treba prepoznati i dodijeliti sredstva najboljim kandidatima i projektima što smo nastojali raditi na najbolji mogući način. Izvještavanje o projektima. Prihvaćeni projekti provođeni su najčešće 4 godine. Nakon svake godine voditelji su podnosili periodično izvješće o provedbi odobrenog radnog i financijskog plana. Financiranje slijedeće projektne godine ovisilo je o pozitivnoj ocjeni izvještaja za prethodnu godinu. Na kraju projekta podnošeno je završno izvješće. Izvješća su sadržavala opisna očitovanja o svim elementima projekta, popis objavljenih radova, broj obranjenih doktorata te ostale relevantne podatke vezane za projekt. Osim izvještaja o znanstvenim rezultatima podnošeno je i iznimno detaljno financijsko izvješće, a projektni troškovi su morali biti potkrijepljeni računima do posljednje lipe. Treba napomenuti da su izvješća o napretku projekta vrednovala dva neovisna stručnjaka koji su također popisivali izjavu o nepostojanju sukoba interesa te o čuvanju tajnosti podataka. Zaključno, financijski znanstveni izvještaji bili su vrlo zahtjevni i transparentni. Loša reakcija na pandemiju, suprotno izrečenom zaklada je izdala preporuku svim vrednovateljima neovisnim stručnjacima uključenim u praćenje projekta da uzmu u obzir otegotne okolnosti nastale zbog pandemije i potresa u Zagrebu i na Banovni što je u praksi i poštovano. Slijedom navedenoga odgovorno tvrdimo da je rad zaklade bio transparentan i u najboljem interesu hrvatske znanosti, te da su financijska sredstva da su se dodjeljivala prema jasnim prethodno objavljenim kriterijima, najboljim projektnim prijedlozima voditeljima sa najboljim znanstvenim postignućima. Kažu dalje u pismu, Prijedlog novog zakona o zakladi unosi sustavne izmjene u funkcioniranje rada zaklade čime se narušava neovisnost ključne institucije koja financira hrvatsku znanost od izvršne vlasti. Neovisnost od politike je međutim osnovni princip funkcioniranja sličnih zaklada u znanstveno najrazvijenijim zemljama. Mišljenja smo da članove Upravnog odbora kao i do sada treba imenovati Sabor na prijedlog ključnih znanstvenih institucija RH. Imenovanje treba biti prema kriterijima znanstvene izvrsnosti koji vrijede u znanstveno najrazvijenijim zemljama svijeta, a to u novom prijedlogu zakona nije precizno razrađeno. U saborskoj raspravi posebno nas je zabrinula izjava prema kojoj se prijedlozi svih projekata ne moraju nužno međunarodno recenzirati. To bi značilo uvođenje iznimno loše prakse koju treba svakako izbjeći jer može biti uvod u netransparentnost dodjele financijskih sredstava za znanost u Republici Hrvatskoj. Stoga vas pozivamo da novim Zakonom o zakladi osigurate samostalnost i kontinuitet djelovanja zaklade bez političkog utjecaja i to osiguravajući način odabira članova Upravnog odbora i svih stručnih tijela zaklade isključivo prema visokim kriterijima znanstvene izvrsnosti ravnajući se prema standardima znanstveno najrazvijenijih zemalja i drugo zadržavajući međunarodno recenziranje projekata kao obavezan dio selekcijskog postupka. Treba imati u vidu da je zaklada osnovni izvor financiranja znanosti u Republici Hrvatskoj, pa bi zaobilaženje kriterija znanstvene izvrsnosti u radu zaklade ugrozilo financiranje najsposobnijih znanstvenika, te mnoge izvrsne stručnjake potaknulo na napuštanje Hrvatske. Dosadašnje funkcioniranje zaklade bilo je u skladu sa najnaprednijim znanstvenim sustavima, a novi prijedlog zakona kojim se rad zaklade stavlja pod nadzor politike, a kriteriji znanstvene izvrsnosti kod izbora stručnih tijela se jasno i izrijekom ne spominju. Znači veliki korak natrag, te apeliramo da se taj korak ne napravi. I u potpisu, dakle 335 znanstvenika. Dakle, zaklada koja radi neovisno po kriterijima izvrsnosti je korak naprijed u odnosu na period prije nego je zaklada uopće postojala, kada je ministarstvo dodjeljivalo novac projektima. Dakle, nikako se evo i kako i znanstvenici sami kažu u ovom pismu ne smije e vraćati pod ministarstvo pod izravnu kontrolu politike. Dakle, bez obzira tko je osnivač, kontrola nad djelovanjem mora biti utemeljena na kriterijima i prepuštena znanstvenicima. Znači neovisna institucija koju osnivač može nametnuti samo osnovni okvir djelovanja nesvakodnevnu provedbu miješanje u stručne kriterije. Još jednu napomenu ovo par sekundi. Nigdje se, dakle ne spominje, spominje se Povjerenstvo za prigovore, međutim nigdje spomena tzv. etičkom povjerenstvu koji bi procjenjivao i vrednovao projekte prema etičkim načelima au znanosti. Evo zahvaljujem.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata, poštovane zastupnice Katice Glamuzina.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici ministarstva. Dok su se kolege prije mene fokusirali uglavnom na detalje oko same zaklade ja ću se fokusirati više na njeno područje djelovanja, na znanost. Hrvatska je mala zemlja, proizvodno nam je industrija na koljenima, iznos praktički zanemariv. Ali smo isto tako zemlja koja ima potencijal znanja kojeg ima svaka zemlja u svojoj djeci, učenicima, studentima, u znanstvenicima. Taj je potencijal potrebno pravilno upregnuti, jer jedino tako on može biti najveća pokretačka snaga ovog društva. I kada se prisjetimo nekih podataka iz nedavno obavljenog popisa stanovništva i kada se sjetimo poraznih podataka koji nam dolaze sa raznih ljestvica mjerljivosti u EU onda moramo biti svjesni da nam je jedini preostali adut za bolju budućnost onaj koji se tiče obrazovanja i posebno znanosti. Jer jednako kao što smo prepoznatljivi kao turistička i sportska zemlja, mi imamo potencijal biti prepoznati kao zemlja u kojoj se cijeni i u kojoj cvate znanost, a to možemo jedino ako počnemo vrednovati i ako u znanost budemo ulagali jednako kao u turizam ili sport, a mi umjesto toga štancamo doktore znanosti koji to u ni jednoj drugoj zemlji ni po jednom mogućem kriteriju ne bi mogli biti. Prije nekoliko godina jedan je srednjoškolac temeljem svojih uspjeha ali i svojih stavova punio novinske retke. Taj je tada najuspješniji hrvatski srednjoškolac odlučio da ne želi studirati u Hrvatskoj jer jednostavno ne mora, jer je toliko dobar da ima druge opcije i nije se mislio da bi zaključio da su druge opcije bolje opcije, bolje od onih koje znanost nudi u hrvatskoj. Citiram njegovu izjavu: „U Hrvatskoj se dobrim studentom smatra onaj koji zna zbrojiti razlomke. U Cembridgeu čak i olimpijce špotaju ako nisu dovoljno dobri i da moraju više učiti. Htio sam biti u takvom okruženju poticajnom i izazovnom.“ Na pitanje je li ga hrvatsko obrazovanje adekvatno pripremilo za studij na Cambridgeu on odgovara: „Hrvatsko obrazovanje ne. Došao sam do ovdje zbog onoga što sam se sam učio i zbog znanja koje sam stekao na natjecanjima. Tu na prvoj godini radimo stvari koje se u Hrvatskoj rade tek na drugoj i trećoj. Moje formalno srednjoškolsko obrazovanje koje sam dobio u Hrvatskoj me ne bi pripremilo na to.“ To je sve izgovorio osvajatelj 9 olimpijskih medalja, više od i jednog hrvatskog sportaša, a vjerujem da nema ni jedne osobe ovdje prisutne iako nas nema puno koja se može sjetiti njegovog imena. I nije on jedini. Jako je puno onih naših najboljih koji procjenjuju da naš znanstveni svijet nije za njih najbolji. I uglavnom završavaju na nekoliko istih sveučilišta po svijetu. E sad, kad bi netko htio i mislio da je bitno možda razgovarao sa tim našim znanstvenicima i dokučio što je to što je bolje na tim drugim znanstvenim institucijama. Možda bi u nekom nevjerojatnom trenutku lucidnosti i želje za pozitivnom promjenom primijenio ta saznanja u hrvatski svijet znanosti kad bi htio. Jer očito je da iz Hrvatske ne bježe samo oni koji moraju jer im je egzistencija ovdje ugrožena. Iz Hrvatske bježe i oni koji to jednostavno mogu, jer su zaradili priliku i jasno im je da iako bi mogli dobro živjeti u Hrvatskoj negdje drugdje mogu puno bolje živjeti i puno se kvalitetnije baviti onim u čemu su najbolji vape za kvalitetnim obrazovanjem i životom posvećenim znanosti, a kristalno im je jasno da se u Hrvatskoj obrazovanje i znanost ne vrednuje, da se u obrazovanje i znanost ne ulaže i da se na obrazovanje i znanost ne računa. Jučer sam na okruglom stolu o demografiji kojeg je organizirao moj klub Socijaldemokrati slušala koji su sve uzroci negativnih demografskih trendova u Hrvatskoj. O tome su govorili renomirani i dokazani stručnjaci i znanstvenici i imaju oni prijedloge rješenja, iznosili su ih jučer kao što ih iznose već niz godina i vladajućima i svima koji žele slušati, ali nitko ih ne uzima u obzir, nitko ne sluša znanost i kao rezultat nastavljamo propadati. Početkom covid epidemije naišla sam na jednu zanimljivu karikaturu, dvoje znanstvenika stoje iznad mikroskopa dok zabrinuto iza njih stoje i s nestrpljenjem čekaju predstavnici različitih religija. Čekalo se cjepivo, a tekst ispod karikature je glasio „Sve religije na svijetu s nestrpljenjem čekaju na rješenje iz znanosti“. Ukratko kad nam je život u pitanju oslanjamo se na znanost. Bilo bi dobro da smo uvijek toliko svjesni važnosti i snage znanosti. Istraživanje, razvoj, inovacije to je ono što nam otvara vrata sigurne budućnosti, to je ono što se mora omogućiti i vrednovati u znanstvenom svijetu. Sjetimo se trostrukog Helixa koji u direktnu vezu i međusobnu ovisnost stavlja najjednostavnije rečeno industriju, državu i znanost ili četverostruki Helix koji u priču dodaje još i civilno društvo, kad svi ti dijelovi dobro funkcioniraju onda imamo i kvalitetne inovacije i kvalitetne poduzetništvo i razvoj društva. Ali kod nas nažalost ništa od toga ne funkcionira ni kvalitetno ni ikako. Na kraju spomenut ću još i sljedeće jer nije nebitno. Čitala sam danas članak koji počinje s naslovom koji glasi „Ivan Đikić treći put zaredom dobio znanstvenog Oskara, ovo je vrhunski uspjeh i velika rijetkost“, članak završava riječima „Član je Leopoldine Njemačke akademije znanosti te odnedavno i Američke akademije znanosti i umjetnosti“, ja dodajem da je taj hrvatski znanstvenih očito jedan od najboljih i najrenomiranijih znanstvenika današnjice nije član i Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, ne svojom krivom i nije jedini takav. Prošla su stoljeća od kada su na području Hrvatske djelovali znanstvenici koji su zadužili svijet, međutim u nekom trenutku iz nekog razloga potpuno smo promijenili smjer, mi više nismo zemlja u kojoj znanstvenici mogu djelovati i svojim djelovanjem razvijati naše društvo i doprinositi blagostanju države. Mi smo zemlja iz koje znanstvenici bježe ili su potjerani. Samo državljanstvom i danas baštinimo imena koja su itekako relevantna u svjetskoj znanosti, ali oni nažalost djeluju u sklopu sveučilišta i znanstvenih institucija u tuđim državama, onima gdje nema plagijator znanstvenika. Zahvaljujem.
Slijedi pojedinačna rasprava i prva je uvaženog zastupnika Damira Bakića.
Dobro večer svakom ponaosob. Ne bi bilo teško pobrojat. Prije svega ponovit ću ono ključno, ne možemo se složiti s prenošenjem osnivačkih prava s RH na ministarstvo jer to ugrožava neovisnost rada zaklade i ne da je u neskladu nego je suprotno osnovnim načelima u radu takvih institucija u svim naprednim državama. Prenošenja donošenja strateškog plana u sabor nije dovoljna korekcija u odnosu na prijedlog koji je bio u prvom čitanju. ne možemo se složiti niti sa izostavljanjem izvrsnosti kao temeljnog kriterija za izbor članova upravnog odbora i znanstvenih i stručnih povjerenstava. Ne neke apstraktne izvrsnosti nego stvarne izvrsnosti koja se dokazuje i u objavljenim rezultatima i radovima u vrhunskim svjetskim časopisima, vođenjem prestižnih kompetitivnih projekata i sudjelovanjem u postupcima ocjenjivanja u natječajima za kompetetivne međunarodne projekte. Preskočit ću dio svog izlaganja pokušat ću trenutak svoga vremena odvojiti i za nešto na što me zapravo nagnalo izlaganje kolegice Glamuzime, pa ću prijeći na čl. 12. kojim se opisuje novo uvedeno povjerenstvo za prigovor. To je bitna novost, to povjerenstvo će imati pet članova, kaže se da će to biti znanstvenici, no i ovdje izostaju bilo kakvi kriteriji izvrsnosti. I ono zapravo možda još važnije, sad više uopće nije jasno čemu će to povjerenstvo služiti. Naime, u prvoj inačici zakona bilo je zamišljeno da ono rješava prigovore u meritumu, prigovore o tome je li neki projektni prijedlog dovoljno kvalitetan. Kad se shvatilo da pet osoba, ma kako vrijedne one bile ne mogu meritorno ocijeniti kvalitetu pojedinih prijedloga baš u svakoj znanstvenoj disciplini, e onda se u ovom konačnom tekstu sad kaže da će ovo povjerenstvo razmatrati samo moguće sukobe interesa, administrativne i postupovne, što ja mislim da znači proceduralne prigovore. A pravo pitanje glasi, a tko će onda razmatrati prigovore u meritumu, prigovore u kojima se tvrdi da je projektni prijedlog izvrstan, a nije prepoznat kao takav. Navodno upravo je potreba za takvom instancom bila motivacija vođenja ovog tijela, mislim da je nešto na tom tragu rekao državni tajnik jer do sada su te prigovore rješavali paneli svaki u svojoj disciplini kako je citirala kolegica Puljak iz ovog otvorenog pisama 69. znanstvenika. Što će biti dalje usvojili se ovakva zakonska odredba posve je nejasno. Ruku na srce stvarni problem sa neprihvaćanjem projektnim prijedlozima ja bih rekao nije ni postojao jer neprihvaćanje pojedinih projektnih prijedloga u kompetitivnim natječajima baš kao i ne prihvaćanje znanstvenih radova za objavljivanje u najprestižnijim časopisima sastavni je dio znanstvenog eko sustava, sastavni je dio naših karijera. Mi znanstvenici moramo živjeti u takvom sustavu jer i to je i to samo naoko paradoksalno, naš doprinos očuvanju kriterija i sveukupnom napretku. Neće mi uspjet, al dobro. Poštovane kolegice i kolege, u svakom poglavlju NPOO-a postoje neke standardne rubrike, podnaslovi poput zelene dimenzije, digitalne dimenzije, prekogranične dimenzije, onda načela ne nanošenja značajne štete. Kaže se kako su ove izmjene i dopune Zakona o zakladi bile potrebne kako bi se efikasnije iskoristila sredstva NPOO-a. Možda i je tako, ali tada već u startu imamo problem jer ovime je jedno od prethodno nabrojanih načela ozbiljno narušeno, ovaj zakon naime u svom trenutnom obliku nanosi značajnu štetu. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo jednu repliku, poštovana zastupnica Marijana Puljak, izvolite.
Evo poštovani kolega, zapravo sam htjela vas pitat, skupa smo ovdje komentirali onaj dio kad je poštovani tajnik govorio o tome kako za tehnologijske projekte ne treba evo zašto onaj onaj dio pretežno međunarodni, međunarodne recenzije zašto ne trebaju za ne znam tehnologijske projekte koji su manje vrijednosti, pa tu nije ni važno da se međunarodno recenziraju. Evo šta, šta mislite o tome, je li to dobra praksa i zapravo ovako kako je sada u zakonu definirano ta riječ pretežno hoće li biti raznih tumačenja, pa evo poštovani tajnik će tumačit na svoj način, a neki drugi znanstvenici će tumačiti na svoj način.
Hvala vam. Pa ja mislim da sam zapravo na to vaše pitanje već i odgovorio u onom prvom izlaganju u ime kluba, al ja ću ponovit. Sad ću ponovit zapravo i zapravo sad ću iz svog osobnog, osobnog diskursa kao znanstvenik i neskriveno ću reći kao znanstvenik koji je objavljivao u vrhunskim svjetskim časopisima, sudjelovao u ocjenama prijedloga znanstvenih projekata u drugim državama itd.. Da, ja mislim da je apsolutno nužno u ocijeni svih projektnih prijedloga u svakom kolu, u svakom natječaju imati međunarodna povjerenstva. Ja mislim da je apsolutno nužno, da je to jedini način, da je to jedini put na koji, jedini način kojim naša znanost može zapravo napredovati, egzistirati, participirati u svjetskim znanstvenim tokovima, sve drugo, svaki kompromis s te strane ja mislim vodi ne samo u stagnaciju nego i nego i unazad. Hvala vam lijepo.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Dalije Orešković. Nje nema, gubi pravo. U ime završne rasprave prvi je Klub zastupnika HDZ-a poštovani Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo samo ću tri rečenice. Ja ne mogu biti ironičan kao neke kolegice i kolege ovdje i smatram to nekorektnim prema onima koji su izrađivali ovaj zakon i vjerujem da je državni tajnik i svi njegovi suradnici u najboljoj namjeri napravio ovaj zakon i reći ću isto tako da nije korektno ako u Hrvatskoj imamo 16 tisuća znanstvenika ovdje iznositi kao relevantno mišljenje, ono se može izreći, ali da jedna pedesetina bude ta koja će odrediti 16 tisuća znanstvenika stvarno nije u redu, a pogotovo što je većina od tih 300 znanstvenika dobila, dobila ovaj podršku Hrvatske zaklade za znanost. Ja neću sad ovdje citirati određene zakone, želim samo reći da vjerujem kako će ova zaklada donijeti potpunu pravnu sigurnost, kvalitetnu i transparentnu financijsku politiku prema znanstvenim projektima i da će zapravo ovaj ispuniti svrhe mladih znanstvenika da ostanu ovdje u Hrvatskoj i da ostvare svoje znanstvene ciljeve. Smatram da je bolje raditi i nuditi određene stvari, pa napraviti neku pogrešku nego ne raditi ništa, a isto tako trpiti kritike, znači radi, pogriješi, mijenjaj se, ali nemoj nikako prihvatiti ono neću raditi, pa ću isto trpiti kritike. Klub HDZ-a daje punu podršku ovom prijedlogu Zakona o Hrvatskoj zakladi za znanost. Hvala lijepo.
Imamo završnu raspravu u ime predlagatelja poštovani državni tajnik Ivica Šušak.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Kratko ću s obzirom da znam da ste imali dugotrajnu i ovaj naporan radni dan. Htio bi ovako osobno pokušat zaokružiti s obzirom na dojam koji je. Nema tog zakonskog teksta, nema tog ustava, nema tog zakona, nema tog pravilnika, uredbe, podzakonskog akta koji će promijeniti društvene odnose ako naša praksa i postupanje neće nositi samoodgovornost, samokontrolu pred građanima, pred propisima jer mi imamo i dobrih i loših zakonskih tekstova i dobrih i loših podzakonskih akata. Strah me je da se u raspravi zaboravilo iz vida je je zaklada jedan institucionalni oblik, institucionalni oblik koji po posebnom propisu odnosno posebnom Zakonu o zakladama gdje se sve zaklade moraju ustrojiti s njim, organizira ispunjenje cilja i svrhe zaklade, ali isključivo kroz dodjelu, prikupljanje i dodjelu ili podjelu imovine, u ovom slučaju većina imovine Hrvatske zaklade za znanost dolazi iz državnog proračuna, dakle novca hrvatskih poreznih obveznika i to je imperativ i diktat da mora postojati nadzor i kontrola svrsishovitosti rada ne stavljanja pod politiku, oporbu, vladajuće itd. nego naprosto svaki građanin RH zaslužuje da se kontrolira zakonitost i svrsishodnost rada zaklade. Imam kod sebe kompletnu usporednu analizu postojećeg Zakona o zakladi i ovog konačnog prijedloga zakonskog teksta. Kad je u pitanju osnivač zaklade u sadašnjem zakonu što je… [[Govornik se ne razumije]] zaklada RH, a u konačnom prijedlogu zakona stoji da je osnivač zaklade RH, a osnivačka prava i obveze u ime RH ostvaruje ministarstvo nadležno za znanost. Nadalje, pitanje povjerenstva za prigovore koje ima pravo i unaprijed zadan okvir odlučivati o sukobu interesa, o postupovnim ili procesnim prijeporima. Ako raspisujete javni natječaj, ako raspisujete javni poziv i dijelite državni novac onda morate omogućiti pravnu zaštitu svima koji se prijave na taj javni poziv i na taj javni natječaj, abeceda prava. Toga do sad nije postojalo. Više puta sam u raspravi na odborima i pred ovim visokim domom spomenuo da se dogodilo protuzakonito produljenje mandata članovima upravnog odbora zaklade jer su sami statutom kojeg su donijeli proširili mandat dok se ne imenuje novi upravni odbor, a Zakon o zakladi, zakladi za znanost kaže da mandat članova upravnog odbora zaklade traje 4.g. i nikom ništa. Nadalje, pitanje znanstvenosti, pitanje znanstvene izvrsnosti međunarodnih kriterija mora postojati jer se time neće ispuniti svrha zaklade. Ako strateški program zaklade dolazi pred ovaj visoki dom u njemu moraju biti naznačeni parametri na koji način i kako će se ostvarivati ciljevi zaklade. Pitanje kriterija kao često spominjano pitanje u prethodnoj raspravi da ne duljim i s tim ću i završiti kod izbora ili imenovanja. Niti jedan zakonski tekst u kojem se propisuju kriteriji za imenovanje članova nekog kolektivnog tijela ne propisuje tako detaljno uvjete odnosno kriterije koje potencijalni kandidati za članove moraju ispuniti. To je odgovornost prije svega na samom tijelu zaklade i u konačnici na samoupravi i autonomiji zaklade koju ona mora ispunjavati kako bi sama propisala svojim statutom, a i do sad su u statutu zaklade bili propisani detaljnije razrađeni kriteriji, usporedba postojećeg zakona sa novim zakonom govori u prednost novog konačnog prijedloga zakona u pogledu razrade kriterija gdje se kao dodatni kriterije uz znanstvenu izvrsnost i međunarodnu prepoznatljivost stavlja iskustvo u vođenju projekata, iskustvo u ocjenama i praćenju projekata, što je također bio jedan od prigovora odnosno rezultata istraživanja koje je provedeno sa Svjetskom bankom. Tu bih se zadržao, vidim da ima replika, pa evo.
Evo replika poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Znate ono kako se kaže iz izloga broj 5 izabrat ću temu to da zaklada većinu svojih, ono već je govorila i kolegica Sanja, zaklada većinu svojih sredstava zapravo crpi iz državnog proračuna. Ima li šanse dakle da se krene na neki drugi način da ne bude to 95% sredstava iz državnog proračuna već da se potakne na bilo koji način da se gledaju ne samo i europski fondovi i razni fondovi, postoje izvori financiranja u Europi koje mislim i da i kao hrvatska općina istražujemo, ali evo može li i zaklada postat primjer, pa nać neka financiranja i van državnog proračuna? Evo, hvala.
Hvala lijepa. Definitivno promjenom cijelog financijskog propisnog sustava vjerujem da će se steći uvjeti i rađanje novih zaklada vezanih na gospodarstvo, ali prije svega predviđena su značajna sredstva iz europskih fondova, međutim ona podrazumijevaju poštivanje strogih pravila i kriterija raspodjele načina novca. Mi tu imamo nažalost primjera loših praksi, jedan od takvih je možda često spominjani znanstveni centri izvrsnosti i način podjele novca odnosno način financiranja. Europska komisija dobro je da inzistira podjela novca i praćenje podjele novca način na koji se dijeli uz poštivanje svih ovih kriterija međunarodne znanstvene izvrsnosti, ali onda je i pitanje javnih poziva, pitanje dostupnosti svima da se prijave na natječaj i onda samim tim i praćenje. Evo, hvala lijepo.
Hvala državni tajniče. S ovim smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra ujutro u 9 i 30 prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku, prvo čitanje, P.Z.E. br. 264.. Evo, laku noć svima. SJEDNICA PREKINUTA U 20,49 SATI