Idemo sada na 4. raspravu, Klub zastupnika MOST-a, govorit će poštovani kolega Marin Miletić, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS, g. Jandrokoviću, poštovani g. Bukarica, poštovane kolegice i kolege. Nasilje nad ženama Nacionalni je dan borbe protiv nasilja nad ženama, obilježava se u spomen na težak zločin koji se dogodio 1999. kada je na ročištu tijekom brakorazvodne parnice na Općinskom građanskom sudu u Zagrebu muškarac ubio svoju suprugu, sutkinju i odvjetnicu, a teško ranio zapisničarku. Ove godine taj se dan obilježava i u znaku izmjena Kaznenog zakona koje bi trebale omogućiti učinkovitije kažnjavanje zlostavljača. U 7 ovogodišnjih mjeseci prema riječima pravobraniteljice za ravnopravnost spolova posebno zabrinjava porast broja silovanja. U pandemijskoj godini kazneno djelo, a znamo da su to najteža kaznena djela, kazneno djelo obiteljskog nasilja je naraslo za 40% i najveći dio ovih kaznenih djela su žrtve su žene. I sada želim progovoriti nešto kao muškarac. Nema ništa jadnije na ovome svijetu nego kada muškarac digne ruku na ženu, nema ništa jadnije od muškarca koji izvrši bilo koju vrstu nasilja nad ženom, nema niti jedan jedini razlog u ovom svemiru koji bi opravdao bilo kakvo nasilje muškarca nad ženom. Najjadniji, najjadniji muškarci u svemiru, mladići i muževi su oni koji dignu svoju ruku na djevojku ili na ženu. Nema ništa odvratnije, nema ništa ljigavije, nema ništa za veću osudu kao što je to nasilni muškarac. Nasilni muškarac je izdao identitet muškarca, nasilni muškarac je izdao sve ono što bi muškarac trebao biti i sve ono nije što je muškarac mogao biti. Nasilje nad ženama je prisutno u svim društvima, a poseban je problem nizak broj prijava nasilja nad ženama. Razloga je mnogo, strah od počinitelja, predugi sudski procesi i dalje niske kazne za počinitelje, nepovjerenje u nadležne institucije i strah da im nitko neće povjerovati, strah da će ih se okriviti za preživljeno iskustvo, osjećaj krivnje i odgovornosti u većini slučajeva počinitelji su žrtvi poznati ili bliske osobe, što otežava donošenje odluke o prijavi nasilja. Svi navedeni razlozi pridonose činjenici da se seksualno nasilje ubraja u najmanje prijavljivane zločine s najvećom proporcijom tamnih brojki. Na jedno prijavljeno silovanje, dolazi čak 15 ili 20 neprijavljenih slučajeva silovanja, dok kod obiteljskog nasilja na jedno prijavljeno dolazi 10 neprijavljenih slučajeva. I završit ću, židovski Talmud piše, žena je stvorena iz rebra muževog, ne iz njegovog stopala da se po njoj gazi. Ne iz njegove glave, da se njome vlada, već iz njegovog boka da mu bude jednaka, ispod ruke da bude zaštićena, pored srca da bude voljena.
Idemo dalje, sada je na redu poštovana kolegica Ivana Kekin u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane zastupnice i zastupnici. Nedostaje sve, nekad smo imali sve, sad nemamo više ništa. Prije smo imali specijaliste, a sada je katastrofa sve gore i gore. Tako u jednom od brojnih priloga o sve lošijoj i nedostupnijoj zdravstvenoj zaštiti na otocima govori jedna Bračanka. Druga dodaje, jako je nezgodno da nema ginekologa ni pedijatra, oni su ustvari najvažniji tu za djecu i za mlade mame. O situaciji na Braču mediji su ovo ljeto višekratno izvještavali, medicinska sestra u ginekološkoj ambulanti dala je otkaz, a pitanje je koliko dugo će ginekolog star 70 godina zaposlen na pola radnog vremena moći brinuti za preko 4.000 pacijentica kojima je potrebna primarna ginekološka zdravstvena zaštita. Uskoro će ostati i bez pedijatra i radiologa, a slična je ponegdje i gora situacija na drugim otocima. Mljetu je ovog ljeta na raspolaganju bila samo jedna liječnica za sve domaće, za sve turiste u svim smjenama. Na Korčuli dakle otoku sa 16.000 stanovnika u narednih pet godina prijeti raspad cijelog sustava specijalističkih ambulanti. U mirovinu naime odlaze fizijatrica, internist, psihijatrica, mikrobiologinja i dvoje liječnika obiteljske medicine. Također u mirovinu odlaze inženjerke iz medicinsko-biokemijskog laboratorija kojem prijeti zatvaranje. Na čitavom otoku radi tek jedna pedijatrica, vikendom se pod normalno za svaku sumnjivu temperaturu odlazi u Dubrovnik. Naravno, primarna zdravstvena zaštita žena je kao i na prethodno spomenutom Braču poseban problem. Postoji jedan ginekolog na cijelom otoku koji k tome zbrinjava i pacijentice na Pelješcu, dakle preko 10.000 žena na području od Vele Luke do Stona. Iako se na navedenom području rodi stotine djece, žene koje porod zatekne na otoku kolima hitne pomoći upućuje se u najbližu Opću bolnicu Dubrovnik koja je udaljena nemalih 200 km. S njima u kola sjeda primalja iako po zakonu to ne bi smjela te ih po potrebi porađa u tranzitu na putu do Dubrovnika. Gospođa Slavojka Arsenović koja doista zaslužuje da ju imenom spomenem prava je junakinja ove priče. Gotovo 50 godina porađa žene na brodovima, u kolima hitne pomoći, u automobilima i na gliserima, u helikopterima, porađa ih u svako doba dana i noći uvijek pripravna, a pogađate nikad u službenoj pripravnosti. No, i Slavojka je na pragu mirovine, a u koga će se onda pouzdati Korčulanke i Pelješanke odgovori ne daju odgovore. Kažu žene s Korčule slično kao one s Brača čini se da nikoga nije briga, a kladim da se slično osjećaju i Mlječanke i Lastovljanke i Hvaranke i žene s većine naših otoka. Otočanke i otočani ne izdvajaju ništa manje od ostalih građanki i građana RH za zdravstveno osiguranje, a ispada da su kad je u pitanju njihovo zdravlje građani drugog reda jer dobivaju drastično lošiju i drastično nedostupniju uslugu. S druge strane ministarstvo ne čini niša kako bi pronašlo način da motivira stručni zdravstveni kadar za rad na otocima. Sve se svodi na napore lokalne zajednice. Zorno je to dočarao obiteljski liječnik s Brača koji je na pitanje imali li liječnik, liječnica koja dođe na otok raditi osiguran smještaj, odgovorio, pa šta vam je kod nas nema mjesta ni za turiste kamoli za doktore. U toku je popis stanovništva, svi slutimo da će rezultati u mnogim područjima, a osobito što se tiče demografije biti doista porazni. Sve nas je manje, sve smo stariji, sve se manje djece rađa. Smišljaju se strategije, zovi se demografski stručnjaci, izrađuju planovi. Logično zvuči da je kvalitetna i dohvatljiva zdravstvena zaštita jedan od osnovnih preduvjeta za zasnivanje i širenje obitelji, skroz logično kao što se logičnim čini da su vladajući, a osobito neki istaknutiji među njima poput predsjednika Kluba zastupnika HDZ-a, ministra zdravstva i samih otočana upoznati sa sve lošijom zdravstvenom infrastrukturom i uslugama na otocima. Pa kako je moguće onda da se situacija već godinama ne mijenja na bolje nego samo na gore. Možda ih naprosto kako bi to rekle otočanke nije briga. Danas je Nacionalni dan borbe protiv nasilja nad ženama i vrijeme je da kao društvo osvijestimo da je nemati mogućnost ginekoloških pregleda ili rađanja na otoku institucionalno nasilje protiv žena i ono kao i svi oblici nasilja nad ženama i djevojčicama mora prestati.
Poštovane zastupnice i zastupnici, dobro jutro. Prije početka našeg redovitog rada želim vas podsjetiti da je odlukom HS-a 22. rujna proglašen Nacionalnim danom borbe protiv nasilja nad ženama. Obilježavamo ga u znak sjećanja na ubojstvo koje se dogodilo 22. rujna 1999.g. kada je na ročištu tijekom brakorazvodne parnice na zagrebačkom Općinskom sudu Mato Oraškić usmrtio svoju suprugu Gordanu Oraškić i njezinu odvjetnicu Hajru Prohić te sutkinju Ljiljanu Hvalec, a ranio zapisničarku Stanku Cvetković. Na ovaj dan sjećamo se i svih drugih žena koje su nasilno izgubile svoje živote. Obilježavanjem ovoga dana želimo dodatno senzibilizirati javnost i ukazati na ovaj društveni problem te poslati jasnu poruku o nultoj stopi tolerancije prema nasilju te važnosti zaštite žrtva i sankcioniranje nasilnika. Poseban naglasak treba staviti na važnost prepoznavanja i prijavljivanja nasilja kao krajnje neprihvatljivog oblika društvenog ponašanja kojim se krše temeljna ljudska prava i slobode, također i na prevenciju bilo kojeg oblika nasilja uključujući i ono vršnjačko koje počinje već u školskoj dobi. Problem nasilja prisutan je u cijelom svijetu stoga moramo uložiti dodatne napore kako bismo educirali javnost o potrebi prevencije putem edukacije, zaštite žrtava i kažnjavanja počinitelja. HS usvojio je niz propisa i međunarodnih akata vezanih uz obiteljsko nasilje i nasilje nad ženama koji su upravo išli u smjeru maksimalne zaštite žrtava. Osim zakonodavne zaštite kao društvo svi zajedno trebamo se dodatno založiti za promicanje ravnopravnosti žena i muškaraca u svim područjima života. Žene čine naše društvo boljim i zato im izražavamo poštovanje i zahvalu u stvaranju tolerantnije, solidarnije i pravednije Hrvatske. U znak obilježavanja Nacionalnog dana borbe protiv nasilja nad ženama, molim vas da minutom šutnje odamo počast svim ženama žrtvama nasilja. - Minuta šutnje. – - Neka im je vječna slava i hvala im. - Prelazimo sada na naš redoviti rad, kao i uvijek srijedom iznošenje stajališta klubova zastupnika, prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a, poštovana kolegica Ljubica Maksimčuk. Izvolite.
Govornica naknadno uključena./… HS-a uvažene kolegice i kolege. Danas ću progovoriti o temi o kojoj je nešto u uvodu rekao i predsjednik HS-a, ali o temi o kojoj će zasigurno danas puno kolegica i kolega govoriti, temi koja zaslužuje našu pažnju sve dane u godini, ali danas je prilika reći to puno glasnije. Nacionalni dan borbe protiv nasilja nad ženama obilježava se u spomen na 22. rujna 1999.g. kada su na Općinskom sudu u Zagrebu tijekom brakorazvodne parnice ubijene tri žene, a djelatnica suda teško je ranjena. Nasilje među ženama i djevojkama je jedno od najraširenijih kršenja ljudskih prava u današnjem svijetu koje većinom ostaje nekažnjeno i neprijavljeno, što zbog srama, stigme, tišine ili onoga što će reći okolina. Nažalost, u Hrvatskoj se nasilje nad ženama posebice fizičko najčešće događa u obiteljskoj zajednici, mjestu koje bi trebalo biti najtoplije i najsigurnije okruženje. Počinitelji su obično bračni ili izvanbračni suprug ili bivši suprug. Činjenica je da je nasilje prisutno u svim sredinama i u svim državama, razlikujemo se samo po tome koliko smo kao društvo ili država spremni zaštiti svoje građane ili njihova prava i slobode. Ova Vlada je odlučna u borbi protiv sivih vrsta nasilja, postoji snažna politička volja te u posljednjih nekoliko godina postignut značajan napredak usvajanjem i primjenom Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, Kaznenog zakona, Nacionalne strategije o zaštiti nasilja u obitelji, Protokol o postupanju u slučaju seksualnog nasilja. Krajem prošle godine uspostavljeno je šest novih skloništa u županijama koje su bile bez istih, trenutno u RH imamo 25 skloništa ili sigurnih kuća. Provodi se niz projekata i programa, navest ću samo neke koje provodi Ministarstvo rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike ili u suradnji s nekim drugim ministarstvom odnosno s civilnim udrugama. Projekt „Zaustavimo nasilje nad ženama i obitelj, projekt „Za nasilje nema opravdanja“, kroz Nacionalnu medijsku kampanju pod sloganom „Empatija sada“ podiže se svijest o ovom važnom problemu. Radi se na jačanju edukacije stručnjaka, unapređuje se međuresorna komunikacija, a na 7. sjednici HS-a izglasan je Zakon o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona i Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji. Veliku pomoć i suradnju naravno čini civilni sektor, bez njih sve ovo ne bi bilo moguće. Tu su i mediji koji daju svoj veliki obol u borbi protiv ovoga fenomena. I na kraju, ali ne manje bitno tu su odgoj i obrazovanje, edukacija i prevencija od najmlađih dana kako bismo odgajali i obrazovali mlade ljude da imaju nultu stopu tolerancije na nasilje. Svjesni smo da je borba protiv nasilja trajan i dugoročan proces, proces u koji se moramo svi uključiti, surađivati, podignuti svoj glas u borbi protiv nasilja. Prošle su 22 godine od stravičnog ubojstva u općinskom sudu, taj zločin trajno nas obvezuje da moramo biti glasniji, ali nas obvezuje na to da mlađim generacijama moramo ostaviti pravednije i tolerantnije društvo. Stoga kolegice i kolege pozivam vas da to tolerantnije društvo gradimo danas ovdje iz Hrvatskog sabora i sve dane u godini, ali ne samo na 22. rujan. Hvala lijepa.
Sada ćemo kao 6. raspravu poslušati poštovanog kolegu Ante Prkačina u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Hvala g. predsjedniče, kolegice i kolege. Pozdrav svim kolegicama i kolegama koji su vrlo ozbiljno govorili o nasilju nad ženama, ali ja ću govoriti o jednom drugom nasilju, o nasilju nad logikom i zdravim razumom, o nasilju nad logikom, zdravim razumom i povijesnim činjenicama. Naime, progovorit ću prvo o aktualnom popisu stanovništva koji je čisto nasilje nad logikom i zdravim razumom, a onda nakon toga na ovim prije 18, na onom prije 18 godina potpisanom ugovoru po premijeru Račanu sa Srpskom pravoslavnom crkvom. Ja sam zapravo želio govoriti o nečem drugom, želio sam govoriti o marginalizaciji ili podcjenjivanju HS-a, ja tako doživljavam činjenicu da je prošli tjedan u službenoj državnoj posjeti RH bio predsjednik nama susjedne djelomično prijateljske Crne Gore, djelomično u dijelu Mile Đukanovića i mislim da je ovaj HS trebao dobiti nekakvo izvješće da znademo barem okvirno o čemu se tokom razgovorom sa g. Đukanovićem razgovaralo jer ima ovdje ljudi koji ponešto znaju o Crnoj Gori, o ratu i događanjima pa se možda moglo čuti otvoriti raspravu pa da i mi damo neki savjet i prijedlog jer Crna Gora je na ivici rata, nemojte se zavaravati pričama. Stanje je jednako kao '90.-te i '91.g., a taj rat i taj problem se lako prelije u susjednu BiH. Vidite li da je promijenjena retorika Milorada Dodika, Milorad Dodik zadnje vrijeme postaje bahat, Milorad Dodik nije bahat bez pokrića, za razliku od bosansko-muslimanskih čelnika koji su često bahati, bez imalo pokrića Milorad Dodik je sasvim druga vrsta političara. Dakle, ako ne uslijedi pravodobna i prava reakcija po pitanju Crne Gore rat je za očekivati. U Crnoj Gori je stanje tako, ja bih želio razgovarati sa g. Đukanovićem da mi kaže svoje mišljenje, ali mislim da između bjelaša i zelenaša kompromisa nema, to je ono što je onaj srpski političar 902. u Zagrebu Stojanović nama Hrvatima rekao do istrage vaše ili naše, pa evo kako je ta istraga završila znademo. U Crnoj Gori je stanje do istrage vaše ili naše. Očekivat reakciju međunarodne zajednice u vidu intervencije NATO snaga je u ovom trenutku nerealno i neozbiljno. Tu mora reagirati Hrvatska država. Mi možemo bez imalo rizika mudrom politikom napraviti veliku stvar za relaksaciju stanja u Crnoj Gori. Svima je jasno u ovom Saboru da je inspirator, da je organizator, da je onaj tko provodi ovo zlo političko u Crnoj Gori Srpska pravoslavna crkva. Mi moramo pod hitno staviti van snage proglasiti ništetnim onaj izdajničko luđački ugovor koji je Račan potpisao, a nakon toga odmah treba obustaviti popis stanovništva jer popis stanovništva takav da pogoduje Srpskoj pravoslavnoj crkvi. Imam dovoljno vremena progovoriti o nečemu što do dosada nisam govorio. Kad spomenete Hrvatsku pravoslavnu crkvu to nastaje trešnja ko da vas je netko u struju uključio. Odmah se pojavi izvjesni Savo Štrbac i slični i pričaju o ustaškoj državi i Hrvatskoj pravoslavnoj crkvi za Pavelića. Gospodo draga, temelj za stvaranje Hrvatske pravoslavne crkve 38. pravilo 6. Ekumenskog sabora od 678.g. Temelj za stvaranje Hrvatske pravoslavne crkve nije NDH nego je temelj više od 13 stoljeća u povijest. Hoćemo mi prestat pit vodu i udisat zrak zato što je udisan za NDH? To je vrlo neozbiljno. Ja ću vam sad ukratko objasnit razliku između utemeljene Hrvatske pravoslavne crkve '42. i Srpske pravoslavne crkve 1922. Hrvatska pravoslavna crkva, Pavelićeva pravoslavna crkva u roku tri mjeseca registrirana jer je rađena po kanonu pravoslavlja, a Srpska pravoslavna crkva u Kraljevini Srba, Hrvata i Slovenaca dobiva Tomos tek nakon dvije godine. Znate zbog čega? Jer nije rađena u skladu sa kanonom pravoslavlja. Aleksandar Karađorđević je dekretom utemeljio Srpsku pravoslavnu crkvu Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca, da je bio korektan on bi utemelji pravoslavnu crkvu Kraljevinu Srba, Hrvata i Slovenaca, ali to je on učinio već tada želeći od nas svih skupa napraviti Srbe i Veliku Srbiju. I na koncu taj Tomos koji je Srpska pravoslavna crkva dobila tek 19.2.1922. zapravo najviše govori protiv srpske u tom Tomosu je vidljivo da imovina u Hrvatskoj oko koje se sve vrti da ne [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] pripada Srpskoj pravoslavnoj crkvi. Hvala lijepa g. predsjedniče Sabora. Obećao sam za premijera jedan dokument koji sam složio, problem koje Srpska pravoslavna crkva napravila ovdje,
Hvala vam. Sad zloupotrebljavate situaciju.
Ja mu hoću pokloniti malo znanja …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Slobodno, masku ste zaboravili. Ali ja se držim samo reda. Idemo na 5. raspravu u ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovana kolegica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Od prije nekoliko dana u našem medijskom prostoru gotovo da je promakla jedna veoma važna informacija. Usudim se reći, od povijesnog značaja, a sigurno od utjecaja na sve nas. Ova informacija naročito je važna u vezi sa današnjim danom, Nacionalnim danom borbe protiv nasilja nad ženama, što su moje kolegice i kolege već iznijele i objasnile. Razloge zbog kojeg je taj nacionalni dan se upravo danas i obilježava. Naime, onog dana kada smo postali država članica EU, među ostalim, prihvatili smo i njenu bogatu pravnu stečevinu, a jedan od najvažnijih i osnovnih akata koji nas obavezuje, svakako je Ugovor o funkcioniranju EU koji je prije nekoliko dana redefiniran u svojem čl. 38. Pardon, 83. To je članak, naime, koji definira osobito težak kriminalitet s prekograničnim elementima, što zahtijeva zajedničko suzbijanje na razini EU. Taj čl. 83 definira osobito težak kriminalitet, a to su terorizam, trgovanje ljudima i seksualno iskorištavanje žena i djece, nezakonita trgovina drogom i oružjem, pranje novca, korupcija i drugi oblici organizovanog kriminala, a od prije nekoliko dana osobito težak kriminalitet je i rodno uvjetovano nasilje. Već znamo da je to nasilje usmjereno prema osobi zbog njenog spola ili nesrazmjerno utječe na osobe određenog spola. Pri tome razlikujemo fizičko, ekonomsko, seksualno, psihološko nasilje ili pak njihove kombinacije. Već dakle događa se da nasilnici konstantno osmišljavaju nove načine utjecaja na žrtve, pa su primjerice, tako upadi na videokonferencije relativno novi oblik uznemiravanja, ili pak nasilje na internetu samo je nastavak onog nasilja koje postoje u realnom svijetu. U rodno uvjetovano nasilje europarlamentarci su uvrstili i uskraćivanje sigurnog i zakonitog pobačaja te se pozvali na presude Europskog suda za ljudska prava koji je u nekoliko navrata presudio da se restriktivnim zakonima o pobačaju i izostanku pružanja te usluge krše ljudska prava žena. Isto tako, kad intimni partner počini nasilje nad partnericom, to će se od sada također, smatrati i kaznenim djelom rodno uvjetovanog nasilja kao i svako nasilje kojem dijete svjedoči s obzirom na traume koje pri tome ostaju na djetetu. Nažalost, pojedinci postanu svjesni ozbiljnosti nasilja nad ženama tek kad im se ovakve stvari prikažu brojkama pa tako procijenjeni godišnji društveni troškovi rodno uvjetovanog nasilja dosežu 290 milijardi eura i premašuju godišnje troškove svih ostalih teških kaznenih djela iz čl. 83. Da još budem plastičnija, to je 12 puta veći, gotovo 12 puta veći trošak od onog kojeg Hrvatska planira dobiti za, iz Fonda za razvoj i oporavak u narednim godinama. Ova cifra je, naime, toliko visoka zato što te žene trpe financijski teret jer ne rade, jer imaju troškove na sudu, trpe i zdravstveni sustav, a kao što imamo priliku čuti, trpe i svi porezni obveznici u EU. Na dobar dio ovih problema svakako je pažnju skretala i pravobraniteljica za ravnopravnost spolova, a nama na kraju ostaje da problem nasilja nad ženama prihvatimo kao činjenicu koja postoji, od nje ne okrećemo glavu, ako ni zbog čeg drugog, onda zbog iznosa koji sam spomenula, čija je cifra gotovo nevjerojatna, 290 milijardi eura. Zahvaljujem.
Sada je na redu osma, za sada zadnja rasprava, poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, današnji dan smo svi govornici posvetili nečem, a to je Nacionalni dan borbe protiv nasilja nad ženama i predsjednik Hrvatskog sabora je govorio, bili smo minuta šutnje, mi smo svi iskazali svoju bojazan, iskazali smo činjenice i sad dolazimo do onog ključnog pitanja. Razlike između forme i sadržaja? Formu smo zadovoljili, donijeli smo Istambulsku konvenciju, forma je zadovoljena ali dolazimo do sadržaja. Vrijeme je da se svi zajedno pitamo što će ovo nevrijeme u kojem živimo, što će korona izazvati i što je izazvala u našim obiteljima. Dok mi ovdje govorimo koliko žena trpi svoja, nasilje nad sobom, što fizički, što verbalno. Dakle, to su ona pitanja koja si svi zajedno trebamo postaviti, ali svi zajedno si trebamo postaviti i pitanja koliko smo se puta u životu susreli i vidjeli i fizičko nasilje i verbalno nasilje nad ženama, da li smo reagirali ili smo okrenuli glavu. Svaki put kad okrenemo glavu od takve činjenice, svaki put kad na tome zažmirimo, svaki put kad čujemo da u stanu kod nas, do nas u kojem živimo je buka, trebamo se pitati što trebamo učiniti da mijenjamo društvo. Nitko od nas nema čarobni štapić i bilo bi naivno od svakog od nas da očekujemo da od sutra će biti nešto drugačije, neće biti drugačije, ali živimo u 2021. godini i otvaramo teme za koje sam bila sigurna da ih nećemo nikada otvarati da teme koje su u našem društvu trebale i bile zatvorene. Dakle, ja mislim da i saborski zastupnici i klubovi trebaju razmišljati drugačije i mislim da trebamo se i suprotstavljati svojim mislima, svojim razmišljanjima, ali ono što sam sigurna, a to je da trebamo jako, jako voditi računa o našim posljedicama. Dakle, Ustavni sud je donesao odluku da zakon koji govori o pravu na pobačaj treba regulirati i treba ga donijeti. Ovaj sabor to izbjegava već neko vrijeme. Ovaj sabor svojim izbjegavanjem zapravo vrši na određeni način žmireći ne radi svoj posao i o tome trebamo jasno progovoriti i jasno reći nije pobačaj način sprječavanja trudnoće, nije nitko od nas se neće zalagati za to, ali zalagati će se na prava žena. Na prava žena da odlučuju o sebi, na prava žena koji to ne rade zato što hoće, ne rade to iz hira nego treba vidjeti zašto se uopće to dešava. Prevencija koja je važna, prevencija koja je najvažnija u najranijoj dobi i dolazimo do jedne teme o kojoj također žmirimo i ne želimo razgovarati, a to je građanski odgoj. Građanski odgoj je također jedna od stvari koja je, koja na određeni način može spriječiti i nasilje među ženama. Bilo je jedno istraživanje među djevojčicama, djevojkama u srednjoj školi o tome, o nasilju i onda su u velikom broju te djevojčice odnosno djevojke rekle da to što ih dečko šupi pa nema veze, dakle sve zajedno ima veze. Ono što nas je povijest naučila o važnosti edukacije, edukacija nastaje od najranije životne dobi, nastaje od vrtića, nastaje od osnovne škole, nastaje od srednje škole. I prema tome ono što mi svojim djelovanjem kao saborski zastupnici možemo napraviti, a to je inzistirati na takovim stvarima, ne samo kad je dan pa onda posvetimo svi svoje govore tome nego uvijek, stalno, kontinuirano, a vjerujte mi sve počinje od najranije životne dobi. Dakle, o obvezi uvođenja građanskog odgoja gdje će se jasno reći nema tolerancije na nikakvo nasilje, nema ono što su mlade djevojke rekle pa dečko me šupi pa nema veze, sve ima veze i sve onda u jednom trenutku bude prekasno. Zadatak svih nas je da zaista ne bude prekasno. Hvala lijepo.
Idemo na drugu raspravu u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, danas sam htio govoriti o jednoj drugoj temi međutim s obzirom da je Nacionalni dan borbe protiv nasilja nad ženama naravno da moram o tome nešto reći. Hrvatska je, a to je svima poznato 2018. godine u travnju usvojila famoznu Istambulsku konvenciju. Taj dan je obilježio pljesak SDP-a HDZ-u i HDZ-a SDP-u, nemojmo to zaboraviti. 110 zastupnika uglavnom tih stranaka naravno i SDSS-a su pljeskali obostrano jedni drugima. I tada nas je mjesecima predsjednik Vlade Andrej Plenković uvjeravao kako će se famoznom Istambulskom konvencijom smanjiti nasilje u obitelji, nasilje nad ženama u našoj državi Hrvatskoj. Međutim, lagao je, nije se smanjilo čak se je i povećalo. Dakle, nasilja nad ženama, nasilja u obitelji ima više. To je laž. Ono što vjerujem svi oni koji gledaju ovu sjednicu sabora znaju da se ljudska vrsta dijeli na dva spola, ženski i muški. Imamo muškarce i žene jel tako? Ali se ne dijeli na dva roda jer rod je nešto fluidno, nešto što je podložno promjenama kad vam god to padne na pamet, na satnoj, minutnoj, dnevnoj bazi i o tome govori Istambulska konvencija, a ne govori o zaštiti žena od nasilja. Žene su nama muškarcima majke, sestre, bake, kćeri i bez njih ne možemo i dragocjene su nam i reći ću najdragocjenije, međutim ono što je Andrej Plenković i njegova Vlada napisao o Istambulskoj konvenciji, a točnije onoj interpretativnoj izjavi famoznoj koju nikad nitko nije počitao ili je pročitao, a u njoj napisao da se odredbe koje se odnose na rodnu ideologiju neće primjenjivati na hrvatski zakon. Dakle, priznao je da u Istambulskoj konvenciji ima rodne ideologije. Vi ste svi izglasali i tu interpretacijsku izjavu i Istambulsku konvenciju. Nema rodne ideologije. Ne, kao što ni homoseksualci ne udomljuju djecu, nema rodne ideologije kao što se nije dogodilo da na svjedodžbama više nema imena oca i majke, nema rodne ideologije. I Istambulska konvencija ne košta hrvatske građane, a zanima me o čijem je trošku danas u Westi in odnosno u Zagreb došla kolegica iz GREVIA. Koliko novaca mi, koliko stotina milijuna kuna godišnje dajemo tom famoznom GREVIU i koliko su se okoristile Tomaševićeve i Plenkovićeve udruge koje tobože štite žene od nasilja, a zapravo su najgori paraziti hrvatskog društva jer isključivo sišu krv hrvatskim poreznim obveznicima, a nisu niti jedan slučaj nasilja spriječili. I isto kao što smo imali Istambulsku kad je Plenković preko koljena lomio hrvatski narod i hrvatsku politiku i napravio onu prekretnicu u hrvatskoj politici sad istu stvar pokušava napraviti sa EUR-om i kaže uvest ćemo EUR-o bez obzira na sve, nećemo pitati narod na referendumu kao što je po nalogu, njegovom nalogu ministra Kuščević napravio ono što je napravio. Opet jedno čisto da netko ne bi krivo shvatio i Hrvatski suverenisti shvaćaju da je nasilje nad ženama problem, ali to smo morali riješiti hrvatskim zakonima. [[Pljesak.]] E, moji SDP-ovci i Možemovci jadna vam maništra rekli bi mi u Šibeniku, ali ja bi zaključio u jednom ipak drugačijem tonu jer sam danas htio govoriti o svom Šibeniku. Da, o svom Šibeniku i ovim ću putem čestitati svim svojim Šibenčankama i Šibenčanima dane ponosa i slave obilježavanje rujanskoga rata kada jesu heroji, šibenski heroji obranili grad Šibenik i državu Hrvatsku.
Idemo na treću raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a govorit će poštovana kolegica Ivana Posavec Krivec. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege, prvenstveno i u ime SDP-a zahvaljujem vama predsjedniče Hrvatskog sabora što ste danas hrvatsku javnost podsjetili na to da je današnji dan 22. rujna Nacionalni dan borbe nasilja nad ženama. I u ime žena, žena iz Kluba SDP-a i muškaraca iz Kluba SDP-a želim glasno podsjetiti na 3 imena, na Gordanu Oraškić, na Hairu Prohić i Ljiljanu Hvalec, to su žene koje će ući u hrvatsku povijest jer su to žene koje su nasilno ubijene na sudu, a tijekom jedne obične brakorazvodne parnice. To su žene čiju sudbinu nažalost u Hrvatskoj dijele i mnoge druge žene, ali možda imena tih žena ne znamo, možda se imena tih žena danas ne možemo ovdje prisjetiti i ne možemo ih nabrojiti, ali moramo u svakom trenutku znati da današnji dan posvećujemo svim tim ženama kojima su nasilnici oduzeli život. Stoga kao što ste i vi predsjedniče rekli obilježavanje Nacionalnog dana borbe protiv nasilja nad ženama za cilj mora imati osvješćivanje i senzibiliziranje društva na problematiku nasilja nad ženama, te mi moramo jasno poslati poruku o nultoj toleranciji prema svim oblicima nasilja nad ženama. Vjerujem da to činimo zajednički, vjerujem da to ovdje u najvišem hrvatskom domu činimo donoseći zakone koji trebaju štititi svakog stanovnika i stanovnicu RH, pa tako smo to učinili i donošenjem Istambulske konvencije. Bilo bi dobro da svi koji sjedimo ovdje u parlamentu ako ništa drugo pročitamo s razumijevanjem ono što piše u Istambulskoj konvenciji. U Hrvatskoj se nasilje nad ženama najčešće događa u obiteljskoj zajednici, događa se u najsigurnijem okruženju. Većina žrtava obiteljskog nasilja su osobe ženskog spola, a počinitelji obiteljskog nasilja poznate su osobe, molim vas to imajte uvijek na umu, poznate su osobe, bračni ili izvanbračni suprug ili bivši suprug partner žrtve. Velika većina zlostavljanih žena izložena je različitim oblicima nasilja koje traje više godina. Ono što mi okom najčešće vidimo je fizičko nasilje, najčešće je to zadnja faza nasilja nad ženom, ona ponavljam oku vidljiva kada žena bude u masnicama, kada se mora javiti svom liječniku za zdravstvenu zaštitu. No međutim, tome najčešće prethodi psihološko maltretiranje, tome najčešće prethode prijetnje, a često i seksualno zlostavljanje. Te žene šute godinama. Te žene, ali i njihova djeca najčešće imaju posljedice, te posljedice mogu biti psihološke, tjelesne, ekonomske ili socijalne. To nasilje i te posljedice su individualne, ovise o društvenom okruženju, o sredini u kojem se te žene i obitelji nalaze. I nemojmo zaboraviti da se obiteljsko nasilje rijetko javlja u samo jednom obliku, u obliku tjelesnog nasilja, pa se tako i posljedice nerijetko javljaju samo jednim intenzitetom. I nemojmo zaboraviti da se obiteljsko nasilje javlja u svim društvenim slojevima, da se javlja u svim dobama, kod djevojčica, kod žena u srednjoj dobi, ali i kod žena u starijoj dobi. Ono ne ovisi ni o stupnju obrazovanja žene, ono ne ovisi nažalost ni o stupnju obrazovanja nasilnika. I zato je dobro da smo donijeli izmjene Kaznenog zakona, ali bi bilo dobro da u Hrvatskoj imamo suglasje i da uvedemo građanski odgoj, da od malih nogu i najranijeg doba sve skupa učimo da nasilje ne može biti tolerirano u ovom razvijenom društvu, da se svi zajedno borimo protiv svakog oblika nasilja. I zato kolegice i kolege pozivam vas nikad više žena nije bilo u HS, budimo glasne i pomozimo svim zlostavljanim ženama da ih u budućnosti bude što manje. Hvala.
Zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi danas, a sada prelazimo na naš dnevni red. Prva točka, - Konačni prijedlog Zakona o tržištu električne energije, drugo čitanje, P.Z.E. br. 146. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje Konačnog prijedloga zakona. S nama je poštovani državni tajnik Ivo Milatić, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Konačni prijedlog Zakona o tržištu električne energije jedan je od temeljnih zakona energetskog sektora koji ima za cilj jačanje tržišnih odnosa i stvaranje zajedničkog europskog energetskog tržišta i energetske unije država članica, te priprema tržište za izazov energetske tranzicije i korištenje čiste i obnovljive energije, električne energije, te izlazak iz neučinkovite proizvodnje električne energije iz fosilnih goriva. Naime, zajednička nastojanja država članica za ubrzavanje energetske tranzicije prema obnovljivoj energiji kao jednoj od najsnažnijih oružja u borbi s klimatskim promjenama rezultirala su i novom Direktivom 944 iz 2019.g. o unutarnjem tržištu električne energije. Ovim se Konačnim prijedlogom zakona uređuju odnosi na tržištu električne energije koji će osigurati neprekinutu i stabilnu opskrbu obnovljivom energijom, istovremeno ojačati ulogu kupaca, njegovo aktivno sudjelovanje na tržištu, kao i smanjiti energetsko siromaštvo i uvoz energije u RH. Zakonom se propisuju pravila za proizvodnju, prijenos, distribuciju, opskrbu i skladištenje električne energije zajedno s aspektima zaštite potrošača u cilju stvaranja integriranih, konkurentnih, fleksibilnih, poštenih i transparentnih tržišta električne energije u EU orijentiranih na potrošače. Ovakav zakon uređuje i nove odnose sudionika na tržištu i omogućava tehnološki napredak u smislu uvođenja digitalnih platformi i numeričkog upravljanja sustavima. Zakon prepoznaje nove energetske djelatnosti i postavlja nova pravila i obveze operatora sustava na čijem jasnom, transparentnom i učinkovitom vođenju počiva razvoj elektroenergetske mreže i sigurnost opskrbe električnom energijom. Distribuirana proizvodnja odnosno proizvodna postrojenja priključena na distribucijskom sustavu postaju okosnica daljnjeg razvoja tzv. pametnih mreža. Zajedno s tim jačaju se postojeća prava potrošača i uvode nova, kao što je pravo na slobodan izbor opskrbljivača i ograničenje naknada za promjenu i prekid osim ako su ugovori s obveznim trajanjem i fiksnim cijenama raskinuti prije njihova isteka, kao što je pravo na pristup barem jednom od alata za usporedbu koji ispunjava određene zahtjeve pouzdanosti, pravo na pridruživanje energetskoj zajednici građana uz potpuno zadržavanje prava kupca uključujući pravo na napuštanje zajednice bez kazne, pravo na ugovor s dinamičnim određivanjem cijene, te pravo na pružanje svih informacija u pogodnostima i uključenim rizicima, pravo na ugovor o agregiranju neovisan o opskrbi električnom energijom, pravo na proizvodnju, potrošnju, pohranu i prodaju električne energije pojedinačno ili putem agregatora, pravo na ugradnju pametnog brojila po odluci da se isto smatra troškovno učinkovitim, pravo energetski siromašnih ili ugroženih kupaca na ciljanu zaštitu. Ovim se prava kupaca u RH izjednačavaju s onima koja postoje u ostalim zemljama EU. Sukladno zakonu opskrbljivači će morati pripremiti besplatan alat kojim će biti, kojim će biti dostupna usporedba cijena usluga na tržištu kako bi krajnji kupci mogli izabrati za njih najpovoljniju opciju. Krajnjim kupcima se omogućava bolja informacija i kontrola računa za električnu energiju, obračun mora biti jasan, točan, sažet i predočen na takav način da omogućuje laku usporedbu. Nove obveze koje dobivaju opskrbljivači pomažu također u identifikaciji ugroženih energetski siromašnih kupaca kojima se omogućava pomoć i na taj način utječe na smanjenje energetskog siromaštva. Jedan od novih instituta koji zakon uvodi je agregator kao energetski subjekt i agregiranje kao energetska djelatnost čime se stvaraju novi dinamičniji odnosi na tržištu. Agregator je taj koji će svojom uslugom na tržištu omogućiti da na široj platformi uskladi i distribuira, da se uskladi distribuira proizvodnja s potrošnjom kroz uspostavu tzv. virtualnih mreža. Zakonom se uspostavljaju transparentna pravila kojima se dodjeljuju uloge i odgovornosti svim sudionicima na tržištu i utvrđuju pravila za razmjenu podataka između svih sudionika na tržištu što je presudno za učinkovit rad agregatora. Opskrbljivači i agregatori će donijeti nove usluge na tržište i odgovarati će za upravljanje potrošnjom, te se osigurava da naknada za njihov rad bude odraz koristi upravljanja potrošnjom. U osnovnoj jedinki u fizičkom smislu razmjena električne energije će se događati u okviru energetske zajednice građana. One će kroz svoju pravnu i neprofitabilnu osobnost pod kontrolom vlasnika udjela ili članova čiji su odnosi zasnovani na dobrovoljnom i otvorenom sudjelovanju moći sudjelovati u proizvodnji, distribuciji, opskrbi, potrošnji i uslugama električne energetske učinkovitosti ili uslugama punjenja za električna vozila ili pružati druge energetske usluge svim članovima i vlasnicima udjela. Kako su u slučaju energetskih zajednica građana o razmjeni energije u okviru zajednice, ista je ograničena na razini niskog napona odnosno transformatorske stanica i brojila na višem naponu. Treba naglasiti da u uvjetima distribuirane proizvodnje upravo ovi sudionici odnosno agregatori energetske zajednice građana stvaraju uvjete da se proizvedena električna energija nađe na tržištu i potroši najbližem mjestu proizvodnje i potiču stvaranja virtualnih elektroenergetskih mreža. Važna novina koja se uređuje ovim Prijedlogom zakona je provođenje javnog natječaja za izdavanje energetskog odobrenja, za izgradnju proizvodih postrojenja električne energije ili toplinske energije ili skladišta električne energije od strane Ministarstva, a u skladu s objektivnim transparentnim i nediskriminirajućim kriterijima. Energetska odobrenja se dakle proširuju i na postrojenja za skladištenje energije te se sukladno tome uvodi djelatnost skladištenja električne energije koja se do sada nije nalazila u Zakonu, a koji je jako bitna za energetsku tranziciju. Energetsko odobrenje postaje inicijalni dokument razvoja projekta proizvodnje i skladištenja električne energije, na prostorno planiran, okolišno prihvatljiv i elektroenergetski izvoditi način. Zakon naglašava važnost operatora prijenosnog i distribucijskog elektroenergetskog sustava, za stabilnost rada i razvoj sustava i mreža, tako su operatori ova dva sustava odgovorni za osiguravanje dugoročne sposobnosti sustava da udovolji zahtjevima za prijenos i distribuciju električne energije uključujući troškovno učinkovitu integraciju novih postrojenja za proizvodnju električne energije, posebno onih koja proizvode električnu energiju iz obnovljivih izvora. Operatori prijenosnog i distribucijskog elektroenergetskog sustava nadalje moraju biti neovisni u svom radu i u smislu svojeg pravnog oblika, organizacije i donošenja odluke te su u tom smislu određeni zahtjevi pojačavaju. U slučaju operatora prijenosnog sustava HOPS-a, obzirom da je infrastrukturna poveznica s drugim tržištima i operatorima prijenosnih sustava, zahtjev Direktive iz 2019. g. je izričit i izmijenjen u odnosu na isti iz Direktive iz 2009. g. te se društvo mora uskladiti u obliku dioničkog društva. Pri tome nikakve reperkusije ista odluka ne smije imati na vlasnička prava. U odnosu na Prijedlog Zakona o tržištu električne energije u prvom čitanju u nacrt Konačnog prijedloga zakona učinili smo sljedeće izmjene, uređuje se područje elektroenergetske infrastrukture odnosno određivanje koncesija za takvu infrastrukturu na pomorskom dobru, uredili smo djelatnost upravljanja željezničkom infrastrukturom, uredili smo rekuparativno kočenje kao izvor energije i način vraćanja isto energije u mrežu do uključivo 6 megavata. Uređen je detaljni postupak izraza elaborata optimalnog ... [[Govornik se ne razumije.]] priključenje za priključenje na prijenos odnosno distribucijsku mrežu, aktivni kupci na obračunskom mjernom mjestu na koje je priključeno postrojenje za skladištenje energije ne podliježu dvostrukim naknadama, to smo napravili, jasno jer onda se gubi smisao skladištenja ako bi bila dvostruka naknada, znači ulazna, izlazna, onda bi praktično skladište bilo skupo, a od toga onda ne bi imali koristi u smislu da se mreža čuva i održava kroz skladištenje. Određuje se da proizvođač električne energije koji ima dozvolu na obračunskom mjernom mjestu proizvodnog postrojenja, dužan je plaćati tarifu za korištenje mreže za energiju koju predaje u prijenos odnosno distribucijsku mrežu sukladno metodologijama za određivanje iznosa tarifnih stavki za prijenos odnosno distribuciju električne energije. Produljuje se rok sa 60 na 90 dana od dana stupanja na snagu, zakon za podnošenje zahtjeva za iskazom interesa za provođenje javnog natječaja za izdavanje energetskog odobrenja sukladno čl. 17 st. 2 ovog Zakona te se, ovaj, smo također, u postupku izdavanja energetskih odobrenja predvidjeli da se energetsko odobrenje za hidroelektrane da vrijede 7 godina, a da se uporabna dozvola mora ishoditi u 10. godini, najkasnije u 10. g., što je razlika od onih 5+2, 7, zato što su jasno, to prevelike investicije koje predugo traju, da ne bi došlo tu do nekakvog zakonskog ograničenja. Poštovani saborski zastupnici, svjesni važnosti i uloge ovoga Zakona za energetsku tranziciju i gospodarski razvoj RH, uvjereni smo da će isti po usvajanju u ovome cijenjenom Domu doprinijeti kućanstvima i poduzetnicima, da sami proizvode sve više obnovljive struje i solara i ostalih obnovljivih izvora, s time da ujedno smanjuju svoje troškove života i poslovanje. Izgradnje i razvoj energetske infrastrukture i energetskih postrojenja po ovome Zakonu doprinijet će svrstavanju RH na sam vrh energetski neovisnih država Europe kada je u pitanju proizvodnja struje, posebno one koja je obnovljiva. Hvala vam na pažnji.
Hvala državnom tajniku. Imamo nekoliko replika. Prvi je na redu poštovani kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani tajniče, ovim se Zakonom nastoji osigurati prihvatljive i transparentne cijene i troškovi energije za krajnje kupce. Visok stupanj sigurnosti opskrbe i neometan prijelaz na održiv energetski sustav sa niskom razinom ili emisijom ugljika. Slijedom 11. i 45. čl. ovog Zakona, da li će naknada za energetski siromašne i ugrožene kupce sukladno njihovom socijalnom stanju, bez obzira što će cijena električne energije rasti, ostati uvijek identična odnosno, naravno, ako ne dođe do poboljšanja njihovog socijalnog statusa? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala na vašem pitanju. Jasno je da naknada odnosno refundacija troškova socijalno ugroženo, odnosno energetski siromašnim građanima će rasti sukladno tome, ako eventualno i raste cijena te energije koju taj isti građanin pojedinac ne može platiti. Znači tu nema nikakove dileme, ona ona uspostava sustava da se zna šta je to minimum potrošnje električne energije koje jedno kućanstvo može potrošiti se mora nadoknaditi iz nadležnog proračuna bilo da je on državni što je u načelu obzirom da se ona naknada od 3 lipe prikuplja na posebni račun u Državnoj riznici, a s njime rukovodi Ministarstvo rada i socijalne politike, da se jednostavno iz tih sredstava osigura dovoljan iznos to je apsolutno ideja ovog zakona i nema nikakve zapreke u tome.
Druga replika kolega Bačić, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovani državni tajniče u zakonu je stavljen naglasak upravo na energetske zajednice građana čisto i radi učinkovitijeg korištenja i pohrane normalno i proizvodnje same električne energije, zanima me hoće li HEP i ministarstvo imati određene fondove tj. određene, određena vrsta financijskog ulaganja u energetsku mrežu vezano za pomoć upravo tim zajednicama, ali vidimo i veliki naglasak na prodaju električnih vozila, a to će se koristiti i isključivo za električna vozila pa me zanima kako stojimo sa samim punionicama pošto je i radi plana dekarbonizacije očekujemo i veliki porast prodaje samih električnih vozila, koliko HEP ali i samo ministarstvo ulaže u samu mrežu punionica. Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Hvala. Jasno, nisam spomenuo u uvodnom govoru e-mobilnost, ali jasno da i ovaj zakon se dotiče i toga. Što se tiče punionica znači pred nama je sada u javnoj raspravi Zakon o alternativnoj infrastrukturi koje Ministarstvo prometa ovaj je oglasilo. On detaljno rješava taj dio kako će ići, jasno uz nas kao koordinacijsko tijelo Ministarstvo gospodarstva. Znači mi smo i u Nacionalnom planu oporavka u fondu, u financijskoj perspektivi novoj predvidjeli značajna sredstva za sufinanciranje izgradnje punionica. Svjesni smo toga da taj dio treba biti itekako sada fokus našeg interesa. Da se punionice pojavljuju što je moguće u većem broju i to sustavno i organizirano tako da je znači nakon ovog zakona i Zakona o obnovljivim izvorima energije naš fokus će sigurno biti na punionicama i na njihovom sufinanciranju kako bi taj proces krenuo.
Kolega Ivanović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi državni tajniče, danas raspravljamo o Konačnom prijedlogu Zakona o tržištu električne energije, tema koja zanima svekoliku javnost. Naravno pozdravljam odredbe zakona koja idu k tome da obnovljivi izvori energije moraju do 2030., pa do 2050. biti ono što želimo. No, ova tema zasigurno kod šireg auditorija koji možda ne poznaje toliko zakonsku regulativu uvijek se pitamo kad su u pitanju cijene električne energije, gdje se Hrvatska nalazi kada je u pitanju karta Europe, koliku cijenu plaćaju građani Hrvatske kada je u pitanju i kućanstva, a naravno i privreda na razini cijele EU?
Izvolite odgovor.
Hvala na vašem pitanju. Kad je u pitanju rang cijena u Hrvatskoj, kad govorimo o kućanstvima znači od onoga što na Eurostatu možete vidjeti to imamo podatke za 33 europske zemlje, znači 27 u EU i još ove ostale. Mi se nalazimo na 26 mjestu po ovaj jeftinoći praktično. Znači mi smo u samom kraju po, u smislu visine električne energije za kućanstva. Znači to je negdje bilo za '20.-tu 13,2 euro centa po kilovatu, a što se tiče građanstva, poduzetništva tu smo na 21 mjestu 16 0,164 euro centa po kilovatu. Znači Hrvatska je tu u dobroj poziciji i mislimo da ćemo i tu ostati obzirom na energetski miks kojeg imamo.
Sada je na redu kolegica Peović, izvolite.
Dobar dan. Zanima me možete li mi jasno protumačiti Članak 12. stavak 4. koji kaže, stvaranje tehničkih uvjeta u mreži isključivo je obaveza operatora sustava. Naime, ovaj članak može uzrokovati enormno povećanje cijene struje za građane i poteškoće društava u sklopu HEP grupe jer zapravo znači da će HEP morati u potpunosti financirati izgradnju potrebne infrastrukture za nova priključenja. Od toga će koristi imati uglavnom strani lobisti, iako vi stalno spominjete solare i male korisnike za nova priključenja zapravo je riječ u velikoj mjeri o privatnim poduzetnicima uglavnom zainteresiranima za vjetroelektrane i najveća afera u nas posljednjih godina je upravo bila vezano uz vjetroelektrane. Ako tome pridodamo nepotrebno inzistiranje ovog zakona da se HOSP iz d.o.o. prebaci u dioničko društvo s neuvjerljivim zapravo objašnjenjem da je to autentičan prijevod propisa EU vidimo da trasu kojom ovaj zakon ide i gdje on zapravo može završiti.
Izvolite odgovor.
Hvala uvažena saborska zastupnice. Pročitali ste prvu rečenicu članka odnosno stavka, a niste nastavili dalje. E dobro, al ja samo nastavili dalje, ispod sve ostalo piše i odgovor na vaše pitanje. Znači sukladno metodologijama, sukladno ovom, sukladno onom, sukladno trećem, tko to sve plaća investitor nikakav HEP. Oprostite. Danas je 80% stvaranja uvjeta u mrežu bilo na teret investitora, u budućoj metodologiji će biti slično ili manje ili gore. Neovisno o tome svakako operator je dužan to napraviti sukladno metodologiji, a metodologija znači koju će propisa HER-a, ona će propisati što sve taj investitor mora platiti HEP d odnosno nije HEP-u nego HOPS-u ili HEP ODS-u da bi on napravio priključak. Znači to što se tiče tereta građana nije uopće tema, to je teret investitora.
Peta na redu je poštovana kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče moje pitanje je možda na tragu ovog što je uvažena kolegica Peović ali s jednog drugog aspekta. Dakle, s ovim zakonom se uspostavljaju zajednička pravila za proizvodnju, prijenos, distribuciju i skladištenje energije te opskrbu električnom energijom. Dakle, to je osnovna definicija zakona. Ja bi se malo referirala na distribuciju. Dakle, distribucija električne energije je prijenos koji se, koji se obavlja da sad ja tu ne eksperimentiram, vi dakle visokonaponskim, srednje naponskim i niskonaponskim distribucijskim sustavom radi njene isporuke kupcima i ne uključuje opskrbu na uobičajen način. I sad mi u zakonu imamo definiciju da distribuciju radi HEP distribucijski sustav i da oni to rade i da su oni isključivo za to sljedećih 50 godina. Od kud 50 godina? Zašto se niste odlučili na manje ili ste mogli ostaviti i reći u ovom zakonu da HEP distribucija radi distribuciju.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala na pitanju. Mi nismo u direktivama i u europskim pravilima nigdje imali tu zapreku. Zašto se ne bi odlučili da HEP ODS je na sljedećih 50 godina, obzirom da se radi o ODS-u koji je u vlasništvu HEP-a koji je do sada savršeno radio taj posao i zašto to ne bi bilo i dalje? Mislimo da je to dobro, prije svega da se tako štite i državni i interesi naših građana da imamo jednu stabilnost i kontinuitet kada se nešto zna da mora biti idućih 50 godina i da se jednostavno te kompanije moraju onda sukladno tome i ponašati. A jasno nad sobom imaju Neovisnu energetsku regulatornu agenciju kao kontrolora koji ih onda itekako prati i postoje čak i kazne kojim mogu kažnjavati za slučaj nerada, znači nema nikakvih zapreka da oni budu na 50 godina i to je dobro. Mi smo takvog mišljenja, jasno vi ćete …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Hvala vam. Kolegice Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče. Evo već smo čuli neke komentare da se prema ovom Konačnom prijedlogu Zakona HOPS dakle Hrvatski operator prijenosnog sustava preoblikuje iz d.o.o. u dioničko društvo i da je to isključivo slijed direktive EU. Pa sad mene zanima da li će biti nekakvih dodatnih benefita za sve nas, znači za građane, za poduzetnike zbog te promjene i da li se možda negdje iza brda valja ideja jednog dana prodaje odnosno privatizacije samog HOPS-a odnosno HEP-a? Pitam vas to zato što je bilo i sami znate u javnoj raspravi dosta komentara i bojazni da bi se to moglo dogoditi čak i od strane HEP distribucijskog sustava pa te primjedbe nisu uvažene. Mi znamo da je HOPS javno dobro RH i da takav mora ostati. Dakle, komentar, što se valja iza brda. Hvala.
Izvolite odgovor.
Iza brda se ne valja ništa nego još dodatna pravna sigurnost za sve korisnike usluga HOPS-a dodatna neovisnost samoga HOPS-a u vlasničkom smislu nema nikakvih problema. HEP d.d. je i dalje 100% vlasnik HOPS-a, ali se recimo ne može dogoditi da sada neko iz HEP-a kako popodne upravo promijeni Nadzorni odbor HOPS-a da se uprava HOPS-a recimo mijenja brzopotezno i sve ostalo, zato i europska regulativa tražila da to bude d.d. Vi svi dobro znate koji nešto malo znate o trgovačkom pravu da je d.d. sasvim jedna druga situacija prema d.o.o. Mi mislimo kao država da to nema nikakvog problema da bude d.d., dapače nama je kao ministarstvu kao predlagatelju ovog zakona i kao onima koji smo dužni voditi računa da se onaj dio, a to je regulirani prijenos na visokoj mreži odvija preko HOPS-a da on bude u što je moguće jačem obliku u smislu trgovačkog prava. Privatizacija HEP-a ne dolazi u obzir, to uopće nije tema.
Hvala vam. Kolega Šimičević, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče. Evo čuli smo da su u ovaj zakonu ugrađene direktive EU, ali i stvorene su unutarnje mogućnosti tržišta električne energije i novim poslovnim mogućnostima. Ovdje istinabog ima 141 član ovog zakona i on je poprilično jasan, ali smatram da je možda moglo biti i manje članova zakona da bi se moglo i lakše iščitati i razumjeti. Mene interesira koliko danas na našem tržištu ima operatera koji nude električnu energiju i koliko to zapravo pridonosi formiranju cijena na tržištu? Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Pazite, zakon je detaljan jer je on dosta tehnički zakon i on jednostavno ne može biti nego takav i šta bude ići dalje bit će sve detaljniji jer se ubacuju novi instituti kao što su se sada ubacile energetske zajednice agregata, … skladištenje sve ostalo. Mi što se tiče tržišta znamo tko je distributer i ko je operator prijenosa sustava, opskrbljivača imamo više, glavni najveći opskrbljivač je HEP Elektra i HEP-ova društva, jasno imate RWE i ostale kompanije, one tu variraju u nekoliko desetina pa padaju, pa se dižu, ali svakako 80% našeg tržišta je pod ingerencijom HEP-ovih društva kćeri što je u ovakvoj situaciji u kakvoj se danas nalazimo jako dobro zato što Hrvatska onda ne osjeća ove tržišne udare kao što neke druge zemlje.
Kolega Dretar, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani g. predsjedniče, poštovani državni tajniče. Samo jedna sugestija u odnosu na prvo čitanje. U čl. 5. dodan je 9.st. kojim se određuje da je elektroenergetska infrastruktura od interesa za RH. Bez potrebe za ridikulizacijom ipak to zvuči kao da je krov od interesa za kuću ili kotači od interesa za bicikl, mislim da je trebalo malo intenzivirati definiciju pa napisati da je od iznimnog interesa ili strateškog. Dakle, to sam samo želio upozoriti. No, jedno pitanje odnosno molba za vaš komentar u ime građana, vidimo i sami piše se dosta po medijima, pa samo molim za vaš komentar. Hoće li uskoro odnosno tijekom ove jeseni doći do porasta cijene električne energije za kućanstva?
Izvolite odgovor.
Hvala. Što se tiče porasta cijena čuli ste iz HEP-a jasnu komunikaciju da do kraja godine se o tome uopće ne razmišlja, a rekao sam maloprije da je 80 i više posto pod HEP-om, znači da praktično to se neće dogoditi. A ovo što ste primijetili, to smo dodatno naglasili u zakonu baš radi elektroenergetske infrastrukture kad su u pitanju podmorski kabeli, to smo trebali napraviti zato što postoji Zakon o koncesijama koji je u Ministarstvu financija gdje postoji prilog jedan, koji govori da postoji izuzeća za pojedine koncesije da se ne naplaćuje varijabilni dio koncesije i zato smo morali u zakonu pisati da je to od interesa da bi se taj članak zakona i direktive tamo mogao prenijeti, što u prijevodu znači da na kabelima koji će se postaviti u moru će se plaćati samo zauzeće po kvadratu, a ne varijabilni dio jer onda to moramo vama naplatiti u struji, a to nema nikakvog smisla.
Sada je na redu kolegica Ahmetović, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, za početak mala ispravka, mislim da HEP ipak drži 90%, a ne 80% tržišta.
Može biti.
Međutim, Hrvatska uvozi 33,9% električne energije i ono što mogu komentirati, a to znate i vi da takva ovisnost o uvozu stavlja Hrvatsku u položaj i hrvatske građane da ovise i o galopirajućim cijenama. Budući da HEP ostvaruje enormnu dobit mene zanima zbog čega se HEP odlučio na gradnju 60 megavatne elektrane koja nije dostatna za osiguranje sigurnosti opskrbe, a koja bi sigurno onda i smanjila tu ovisnost o uvozu i ovisnost hrvatskih građana o povećanju cijena. Ja znam vi ćete reć sad građanstvu se neće dizat cijene. Neće iz političkih razloga jer vam to sad ne odgovara, ali će se dizati cijene električne energije gospodarstvu, što će ponovno utjecat na građane kroz gašenje gospodarstva ili pak kroz veće cijene samih proizvoda koje građani kupuju. Zbog čega ste se odlučili na 60 megavatnu elektranu umjesto onu koja je dostatna? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Izvolite odgovor.
Nisam razumio na koju elektranu 60 megavatnu?
Raspisao se natječaj za alokacijsku dozvolu za izgradnje 60 megavatne elektrane, a ona nije dostatna.
Kolegice Ahmetović, izvolite si sjesti, ne možemo tako.
Okej.
Izvolite.
Svakako u dvije riječi. Znači naš uvoz je, to ste dobro rekli, negdje 30 i nešto posto. Kada se od tog uvoza odbije 13, 10 do 13% uvoza iz Elektrane Krško koja je u vlasništvu, pola u vlasništvu HEP-a, znači naš neto uvoz je tu negdje uvijek oko 25, '6, '7%, tu se slažemo, da još uvijek je taj uvoz značajan. Što se tiče ovoga zakona, ovaj zakon je baš napravljen za to da bi on polučio do kraja 2030.g. minimalno 3,5, a možda i više tisuća megavata novih instaliranih kapaciteta u Hrvatskoj, a sada cijela Hrvatska ima instalirano 5200 megavata kapaciteta. I to vam je odgovor na vaše pitanje. Kada mi napravimo u Hrvatskoj dovoljno proizvodnje onda, onda nećemo uvoziti energiju i to je to. Ovaj zakon ide isključivo da se to dogodi.
Hvala vam. Sada je na redu kolega Zurovec, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Evo poštovani, taman ste mi uzeli riječ iz usta jer prema informacijama koje ja imam mi imamo još kapaciteta za barem još 3000 megavata. Ono što me zanima s obzirom da se tu događaju vrlo velike turbulencije na svjetskom tržištu, a sigurno će se to preliti i na nas, da li se očekuje porast cijene struje kroz narednih godinu dana, ne nužno ovaj mjesec, ali s obzirom na ove silne turbulencije i na cijenu rasta uopće električne energije i pripadajućih sirovina koje su potrebne za to da li nas očekuje taj rast i da li ćemo ga mi morati nekako kompenzirati u principu novcem poreznih obveznika tj. naših građana posebno kasnije? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala na pitanju. Što se tiče cijene električne energije svi smo svjedoci da ovih mjeseci ona prilično divlja na, na našim susjednim tržištima i uopće na svjetskim tržištima ovaj ako se to tako nastavi i ako to bude trend vjerojatno će morati doći do nekih korekcija, ali što se tiče toga ja i dalje stojim pri stanovištu koje je jednostavno točno, a to je da Hrvatska je u drugoj poziciji nego ostale zemlje baš zato što postoji taj energetski miks da je 60% ukupne proizvodnje hrvatske energije je obnovljivo, od toga je skoro 50% iz hidro potencijala gdje su jednostavno ulazni parametri puno manji nego kod ovih drugih, tako da mi očekujemo da ako bi i došlo do nekih korekcija u idućoj godini te korekcije sigurno neće bit onakve kao što će biti na susjednim tržištima i maloprije sam vam rekao u kojem smo rangu cijena i mi ćemo u tom rangu i ostati.
Sada je na redu zastupnica Orešković, izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Evo pokušat ću slikovito pojasniti. Kada govorimo o ugovorima obično problem nastaje tamo gdje je nešto pisano na sitnim slovima, a u zakonima je najčešće problem u onom području kojeg u zakonu uopće nema. Naime, mi smo sada uveli javne natječaje za proizvodnju proizvodnih kapaciteta, proizvodnih postrojenja, izvođaču dajemo rok od 10.g. na temelju izdanog odobrenja da ta postrojenja izgradi, u tu svrhu sklopit će se ugovori o pravu građenja ili o pravu služnosti sa RH, a ako se postrojenje ne izgradi u tih 10.g. dolazi do raskida ugovora. Ono što ja problematiziram je činjenica da nitko ne kontrolira sadržaj tih ugovora o pravu građenja i o pravu služnosti, a upravo u slučaju raskida može doći do štete za RH utoliko što možda nije napravila način regulirano, a što će onda biti sa velikom investicijom koja je na nekretnini u vlasništvu države izgrađena, čija će biti investitorova ili RH i koja dalje sanira štetu.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala na pitanju. Vi ste sada išli na najduži rok, a to je rok za hidroelektrane, a inače je rok 5.g. za kompletno sagraditi sve za one koji su po prijelaznim i završnim odredbama, a one koje idu po čl. 17. je 7.g., znači pratit će se to na dva načina. Prvo će Ministarstvo državne imovine to upisati u ugovore, u ugovore. Već smo to razgovarali i dogovarali sa kolegama. Znači da ugovor o korištenju zemlje odnosno koncesije će jasno imati klauzule. Ako u 3.g. niste napravili alokacijsku dozvolu, a uzeli ste zemlju već imate problem. Ako u 5.g. nemate, nemate energetsko odobrenje gubite to odnosno niste napravili projekt gubite to. Ako u 7.g. ovih po 17 ovaj isto gubite to i u ugovorima će pisati jasno da sve ono što je zatečeno na, na toj lokaciji je ono što je fiksno jasno da je to od države i da je to tako. Tako smo dobili instrukcije iz DORH-a, takvi će se ugovori raditi i o tome će se voditi računa, plus i mi ćemo voditi računa u ministarstvu da pratimo te investicije.
Hvala. I zadnja replika kolega Pavić, izvolite.
Poštovani tajniče, moram priznati da tumačenja ovog zakona su rijetko dobra u saboru i na odboru koja ste nam dali i na plenarnoj sjednici koju smo imali prilikom prvog čitanja i ovo danas. Međutim, ono što bi vas molio da nam još malo pojasnite odnosno da nam približite malo problematiku koja je vezana za krajnje potrošače odnosno za one koji žele proizvoditi električnu energiju na svojim krovovima. Radi se o tome da imamo veliki problem u Hrvatskoj, a to je informiranost naših građana, informiranost zajednica koje bi eventualno mogle proizvoditi tu električnu energiju, pa vas molim informaciju da li ste predvidjeli nekakvu obuku, nekakvo posebno informiranje naših sugrađana, eventualnih potencijalnih proizvođača te energije. Kako mogu dobiti sredstva za izgradnju svojih elektrana, kako mogu pristupiti tome i koje su im zapravo prednosti i beneficije od toga svega skupa da bi kasnije bolje prolazili?
Izvolite odgovor.
Hvala. Jasno da s smo predvidjeli da ćemo maksimalno kada se ovaj zakon usvoji, podzakonski akti naprave, a to je HERINI dokumenti kojih je najviše trebat će 6 možda i koji mjesec više, kada se sada u ovaj cijenjeni dom kroz nekih mjesec i nešto dana dođemo sa Zakonom o obnovljivim izvorima i jasno je da ćemo onda krenuti u što je moguće veću medijsku ofanzivu u smislu pozitivnom da građane obavijestimo što sve mogu jer ono što je ovdje u ovom cijenjenom domu često bilo s pravom pitano za građane, ali bilo je nerazumijevanje nas da smo imali određeni hendikep, a to je kada će građani moći proizvoditi, prodavati i živjeti od toga krova. On je taj sada, taj sada institut je moguć ne samo kroz samu opskrbu nego kroz agregiranje. I taj dio oko agregiranja opskrbljivača, virtualnih mreža, virtualnih elektrana to je bitno da naši građani znaju i ja ih i ovim putem pozivam da čitaju i prate, a mi ćemo se truditi [[Upadica: Hvala vam.]] da, da to što više informiramo.
Hvala državnom tajniku, molim vas vratite se na mjesto, mi ćemo nastaviti sada sa radom. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, otvaram raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika Hrvatskih suverenista i poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, govorimo o električnoj energiji, govorimo o proizvodnji električne energije i svi smo ovih dana svjedoci da je u EU, u Hrvatskoj i u svijetu trend uvođenja tzv. obnovljivih izvora električne energije odnosno iskorištavanja. I to jako lijepo zvuči i još ako netko to zamota u zelenu nekakvu foliju, neki zeleni celofan papir onda nitko ne smije ništa reći protiv ekoloških oblika energije još kad ih nazovemo obnovljivim izvorima energije. I ja sam također za obnovljive izvore energije odnosno mi Hrvatski suverenisti međutim tu ima problema. Ja ću govoriti o problemu vjetroelektrana. Po sadašnjim zakonima vjetroelektrane se mogu postaviti svega 500 metara od prvog objekata, od prve kuće, 500 metara. Ja ne znam tko je taj zakon donio i kada ali vjerojatno je neki zakon iz prapovijesti i ovim putem vas evo državni tajniče pozivam da se taj zakon promijeni odnosno da se to, da ukažete na taj problem jer taj zakon je očito donesen u onoj situaciji kada je, kada su vjetroelektrane bile visoke 20-30 metara pa je 500 metara logično da nešto bude udaljeno. Međutim, danas kad je vjetroelektrana visoka preko 100 metara, a njezine elise krila još nekoliko desetaka metara događa se da je zapravo ta elektrana od kuće udaljena nedovoljno. Ja ne znam jeste li vi poštovani državni tajniče ili ministar ikada bili agregata od nekoliko megavata koji ima sve skupa 150 metara. Ako niste ja vas pozivam da otiđete. Zašto ovo govorim? Zbog toga što u jednoj maloj općini Dalmatinske zagore, a zove se Unešić u Šibensko-kninskoj županiji ovih dana se prikuplja peticija za sprječavanje gradnje jednog vjetroparka. Taj vjetropark je označen u prostornom planu sukladno zakonu, znači 500 metara od sela, od nekoliko sela općine Unešić. Međutim, radi se o agregatima koji su upravo visoki koliko sam rekao. Znači investitor planira napraviti agregate koji će skupa s elisom imati skoro 150 metara, stvarat će buku od 110 decibela što je sve po zakonu. I jedino je bitno hoće li taj agregat ugrožavati šišmiše, a nije bitno što će deseci iznajmljivača u tom selu koji su uložili golema sredstva, izgradili bazene, žele živjeti od turizma u svom zavičaju Dalmatinskoj zagori ostati bez posla. Jel itko govori o krajobraznoj šteti kod izgradnje vjetroparkova? Jel itko govori o ugrožavanju turizma kod izgradnje vjetroparkova? Ne, o tome se ne govori. I ne samo to da ćemo mi žrtvovati krajolik, žrtvovati neke grane gospodarstva da bismo izgradili vjetroparkove, nego ćemo mi čak tim mahom stranim investitorima davati i subvencioniranu cijenu električne energije odnosno čak ćemo im plaćati zato što rade. Dakle, poštovani državni tajniče s ovog mjesta ja vas pozivam da uložite sam mogući trud koji vam je na raspolaganju i da pomognete stanovnicima općine Unešić. Oni su očajni, na rubu su snaga, ali neće odustati od sprječavanja izgradnje vjetroparka koji će trajno uništiti krajolik u koji oni i njihovi djedovi i pradjedovi obitavaju već stoljećima, trajno uništiti. To što selo ima svega nekoliko stotina ili tisuća stanovnika ne znači da se te ljude može tretirati drugačije nego stanovnike Šibenika, Zagreba ili Splita. Zamislite da je na mjestu zagrebačke katedrale u odnosu na Hrvatski sabor jedan agregat koji je još 50 metara više. Bi li to vama smetalo ili ne? Meni bi smetalo. E sad, oni koji su uložili neki trud i neki novac, investitori potencijalni, naravno, uvijek strani, njih se treba obeštetiti na neki način. Evo ideje, nek se ta zona prenamijeni, nek to bude solarni park. Evo ideje. I prestanimo više sa izgradnjom vjetroparkova. A za sve one koji ne znaju o čemu govorim, ja ih pozivam da po noći i pred večer nek se upute autocestom A1 prema Dalmaciji i onda kada dođu u blizini Benkovca, znat će da su u blizini Šibensko-kninske županije po tome što ona bilo božićno vrijeme odnosno novogodišnje ili bilo koje drugo vrijeme, uvijek svijetli k'o da je Božić. Radi se o stotinama agregata koji su danas unakazili lice Šibensko-kninske županije i sad ono krucijalno, najbitnije, što od toga imaju hrvatski građani? Netko na hrvatskoj zemlji gradi vjetroelektranu, prodaje struju Hrvatima, hrvatska država im daje subvenciju, a oni lokalnoj zajednici tek daju, koliko, jednu lipu po kilovatu? Jednu lipu po kilovatu, znači, skoro pa ništa. Smiješno mali iznos. Pozivam vas da se hitno stavi u proceduru zakon kojim će se omogućiti svima, pa i stanovnicima Unešića da žive od proizvodnje električne energije, da svako domaćinstvo može staviti sebi na svoj krov solarni, znači solarne panele, proizvoditi električnu energiju, pa čak da se razmisli o tome da se, ako netko ima i dovoljno prostora oko svoje kuće, odnosno dovoljno veliku okućnicu, da se postavljaju i mini vjetro-agregati. I toga ima u svijetu. Ali o tome nitko ne govori. Dakle, s ovog mjesta poručujem da stanovnici općine Unešić imaju punu podršku stranke Hrvatski suverenisti u sprječavanju gradnje vjetroparka koji će, koji prijeti da trajno unakazi općinu Unešić i da onemogući život stanovnicima te općine.
Drugi će govoriti poštovani kolega Darko Klasić u ime Kluba zastupnika HSLS-a i reformista, izvolite.
Hvala lijepo cijenjeni predsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Pohvaljujem trud i dobru namjeru koja je uložena kako bi dobili zakon kojim se pojačavaju odredbe o zaštiti potrošača sa ciljem stvaranja integrarnih konkurentnih i fleksibilnih poštenih i transparentnih tržišta električne energije koji se primjenjuje u cijeloj EU, a koje su orijentirane na krajnjeg kupca. Iako imam još neka pitanja koja ću postaviti na kraju svojeg izlaganja, neke nejasnoće koje mi se čine da su možda ispuštene pa ću tražiti dodatna objašnjenja. Zakon donosi dosta novina i otvara prostor za nove iskorake i u novom zakonu jasno se vidi da su praćene direktive EU, što je apsolutno važno i u interesu jedinstvenog tržišta. Slijedom navedenog, ovaj Zakon donosi otvaranje tržišta i to je dobro. Nama kao kupcima je bitno da onaj javni dio usluge ostaje zaštićen, a to su mrežarine, na području opskrbe kod nas tržište je potpuno zakazalo, iako u Hrvatskoj imamo 7 opskrbljivača električne energije, HEP i dalje drži dominantnu poziciju s oko 90% tržišta i ovo je otvaranje dobrodošlo kako bi se potaknula tržišna konkurencija u odnosu na bivšeg monopolistu koji ima privilegirani državni status vlasništva, je imao do sada. Hrvatska kućanstva moći će kupovati povoljnu struju od opskrbljivača iz Slovenije, Austrije, Češke ili bilo koje druge članice EU, ali isto tako i Slovenci, Austrijanci i drugi stanovnici Unije moći će sa uređenjem ovog Zakona od nekih hrvatskih pružatelja ugovarati opskrbu električnom energijom. Sloboda kupovine struje iz bilo kojeg dijela Unije, dio je slobode pružanja usluga koje građanima EU zajamčena Ugovorom o funkcioniranju Unije. Ta je sloboda ostvariva jedino na potpuno otvorenom tržištu električne energije koji svojim krajnjim kupcima omogućuje slobodan izbor opskrbljivača strujom i svim opskrbljivačima električne energije slobodnu isporuku električne energije krajnjim kupcima bilo gdje u EU. Zakon i uklanja nepotrebne prepreke na tržištu električne energije glede ulaska na tržište, rada na tržištu i izlaska s tržišta električne energije, no i dalje će postojati obveza pružanja javne usluge koja dalje mora biti na raspolaganju potrošačima. Novi zakon propisuje da računi za električnu energiju, osim podataka o potrošnji i troškovima, trebaju sadržavati informacije koje nama kupcima mogu pomoći da usporedimo svoj trenutački ugovor sa drugim ponudama, a to znači u stvarnom vremenu dostupnost svih relevantnih podataka, nama kupcima, obračunu koji se temelji na stvarnoj potrošnji električne energije uz pomoć pametnih brojila. Da bi ovaj Zakon bio životni, potrebno je kućno uvođenje pametnih brojila, što je trenutno u Hrvatskoj, ne znam da li zbog ove korona krize ili drugih razloga, zastalo i to treba svakako hitno ubrzati ako hoćemo da ovaj Zakon zaživi u praksi. Ovim Zakonom određuje se, također, i pravila o neovisnosti Hrvatske energetske i regulatorne agencije te se utvrđuje način suradnje s drugim državama članicama, regulatornim tijelima i operatorima prijenosnog sustava, a sve sa ciljem stvaranja potpuno međusobno povezanog unutarnjeg tržišta električne energije u EU. Potiče se integracija energije iz obnovljivih izbora te i sigurnost opskrbe električnom energijom, utvrđuju se detaljna pravila za olakšavanje djelotvornog prekograničnog sudjelovanja u mehanizmima za razvoj proizvodnih kapaciteta. HOPS kao operator prijenosnog sustava ima ključnu ulogu u vođenju hrvatskog elektroenergetskog sustava i cijelim procesom na energetske tranzicije. Sukladno direktivama EU vidljivo je da će biti potrebno napraviti preoblikovanje HOPS-a u dioničko društvo te imenovati svoju skupštinu na način da nema drugih promjena u vlasništvu. U tom smislu on mora biti potpuno neovisan od HEP-a bez obzira na vlasništvo i pod izravnom kontrolom Vlade odnosno ministra nadležnog za gospodarstvo odnosno energetiku. Ideja privatizacije ili prodaje HOPS-a potpuno je izvan svakog zdravog razuma i ne smije biti opcija ni u kakvom slučaju i tu Hrvatska država mora zadržati kontrolu. Ključne promjene koje ovaj zakon donosi za krajnje korisnike su da se kupcu u idućem petogodišnjem razdoblju omogućava promjena opskrbljivača jednostavno u samo 24 sata, omogućuje se ulazak i izlazak proizvođača i opskrbljivača električnom energijom na temelju ekonomske financijske održivosti te opskrbljivač mora besplatno jednostavno kupcu omogućiti uvid i usporedbu cijena usluge na tržištu. To će doprijeti razvoju konkurentnosti i bolje pozicije za svakog malog krajnjeg korisnika. Zakon je dobar i predstavlja novi iskorak prema slobodnom i transparentnijem tržištu i mi ćemo ga podržati, ali u zakonu smo uočili neka pitanja koja nisu do kraja definirana te bih volio od cijenjenog državnog tajnika ili od ministarstva dobiti odgovore na njih. Prvo je, da li će nakon donošenja Zakona o tržištu električne energije metodologijom za obračun naknade za prijenos i distribuciju sa sigurnošću se omogućiti izgradnja novih proizvodnih kapaciteta sa naglaskom na obnovljive izvore energije? Drugo je, s obzirom na sadašnju organizaciju i kadrovski potencijal hoće li Hrvatska energetska regulatorna agencija (HERA-a) imati aktivniju ulogu aktivniju ulogu u regulaciji elektroenergetskog sektora i hoće li uspjeti donošenjem Zakona o zaštiti električne energije cijeli proces popratiti sa velikom količinom podzakonskih akata koji će ovdje biti potrebni? A treće se odnosi zapravo, kakav je status ovdje Nuklearne elektrane Krško u dolazećem razvoju tržišta električne energije? Kao što vidimo i čuli smo svi smo se orijentirali na obnovljive izvore energije, ali ove godine u Europi pokazalo se uslijed klimatskih promjena veliki deficit u tim obnovljivim izvorima energije, vjetroelektrane u Europi su ove godine ostvarili svega 2% … energetskom sektoru, pokazalo se da još značajni dio energetskih resursa Europa se oslanja na nuklearne elektrane pa me interesira kako se tu uklapa i naš udio sa Nuklearnom elektranom Krško. Evo hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu g. Željko Pavić koji će govoriti u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani tajniče sa suradnicom, drage kolegice i kolege. Evo imao sam nekoliko sugestija nekoliko primjedaba na ovaj zakon u prvom čitanju. Da se odmah ispričam tajniku, nisam mogao zbog osobnih razloga i zbog bolesti doći na razgovor tako da neke stvari razriješimo, ali nadam se da smo to razriješili na odboru i da ćemo kroz daljnju raspravu još definirati one stvari koje su potrebne da se definiraju u podzakonskim aktima. Naime, ono što sam već danas pitao, pitao sam da li postoji u planu da se obavi posebna obuka za naše sugrađane, da bi sugrađani bili sigurni i informirani o tome kako mogu i kad mogu dobiti informaciju odnosno kako mogu sudjelovati na natječajima da bi imali opskrbu energije sa svojih krovova odnosno da se sunčeve elektrane naprave iz izvora koji će biti iz eu fondova odnosno iz proračuna RH. Naime, radi se o tome da veliki problem kod nas u Hrvatskoj je zapravo informacija, informacije koje imaju naši sugrađani su naravno dostupne, ali nisu dostupne svima čisto zbog tehnologije i tehnike kojom bi trebali raspolagati da bi do tih informacija došli. Pa zato predlažem ukoliko to nije problem da uz ono što ste predvidjeli već da obavi ministarstvo odnosno da obavi možda neka druga institucija, da se to prebaci i na lokalnu samoupravu da lokalna samouprava ima priliku dati točnu i korektnu informaciju našim građanima kada, kako i na koji način mogu sudjelovati na natječajima i na koji način mogu dobiti panele odnosno na koji način mogu dobiti novac za te panele. Isto tako apeliram da se radi i na informiranju ovih naših zajednica potencijalnih koji bi imale svoje izvore električne energije i koje bi nakon toga mogle naravno smanjiti troškove koje bi potencijalno imali. Ono što je meni i nama kao socijaldemokratima izuzetno važno da ste posvetili posebnu pažnju Zakonu o zaštiti potrošača, zaštiti pojedinaca i ono što sam i prošli put naglasio to je zaštita osobnih podataka i to posebno pozdravljamo. I stoga smatram da ono što ste napravili u zakonu da je to veliki iskorak i prilikom pisanja ovog zakona, a nadam se da će se ta pažnja posebno posvetiti kasnije kada ćete donositi podzakonske akte. Onaj dio koji nas još veseli je taj da ste zapravo omogućili da se u relativno kratkom vremenu promijeni opskrbljivač. Znači ono što je definirano u zakonu definirano je da se opskrbljivač mora i može promijeniti u roku od tri tjedna i u tom dijelu bismo apelirali na vas kao ministarstvo i na predlagača zakona da u podzakonskim aktima se izdefinira i način kako moraju oni koji će biti opskrbljivači na tržištu u RH moraju dograditi odnosno kako moraju izraditi svoje informacijske sustave da bi bili u mogućnosti razmijeniti međusobno podatke. Naime, radi se o tome da ukoliko će ti podaci biti razmjenjivi u realnom vremenu moći ćemo sigurno u kraćem roku i na kvalitetniji način promijeniti opskrbljivača odnosno omogućit ćemo našim korisnicima, našim stanovnicima, našim građanima da nakon svojeg zahtjeva … [[Govornik se ne razumije]] u kratkom roku dobe novog opskrbljivača koji će im vjerojatno nuditi i nižu potrošnju energije. Isto tako vezano za ovaj dio koji se tiče zaštite potrošača i krajnjih korisnika vezan je za zaštitu osobnih podataka. S obzirom na to da će opskrbljivači imati obvezu da omoguće našim krajnjim potrošačima da vide račune, da gledaju svoju potrošnju u realnom vremenu mislim da je izuzetno važno da se u podzakonskim aktima definira točno što trebaju napraviti opskrbljivači da bi zaštitili osobne podatke naših krajnjih potrošača. Piše u zakonu, na nekoliko mjesta ste napisali da će se vodit računa o osobnim podacima, da će se vodit računa o zaštiti tih podataka, ali mislim da trebamo posebnu pažnju posvetiti i prilikom donošenja podzakonskih akata zbog toga što će nakon toga kad se to jedanput stavi na neke portale ti podaci biti dostupni gotovo svima, pa i hakerima i onima koji žele te podatke zloupotrijebiti. Ima tu još jedan momenat koji se tiče potrošača koji zapravo nemaju dovoljno novaca, a napomenuto je u zakonu da ćete zapravo kroz sustav, praćenje sustava potrošnje vodit računa o tim potrošačima i da će se njima izaći u susret. Tu sugeriramo da se taj sustav stavi u kontekst sa ostalim zakonima koji se tiču naših siromašnijih skupina i da na taj način zapravo kontroliramo što zapravo te skupine sve dobivaju i što bismo im eventualno onda još mogli pomoći u dijelu opskrbe električne energije, kao i onaj dio koji je, koji je vezan za naše potrošače koji će u budućnosti možda imati svoju, svoje izvore električne energije na svojim krovovima da ih točno uputimo koja su im prava, koje su im mogućnosti i koje su im zapravo obveze nakon što su stavili te panele na, na svoje krovove. Zakon je izuzetno kompleksan, povezan je sa puno zakona. Ja sam kad sam, kad sam ovaj tražio povezano sa osnovnim zakonima u samom zakonu sam naišao da je povezan sa, sa nekoliko zakona, mislim da su 3-4 zakona koja se spominju u samom zakonu odnosno tumačenju zakona s kojima je povezan i stvarno je izuzetno važno da se našim građanima približi ta problematika, da im to bude jasnije i da građani mogu aktivno sudjelovati u, i u dijelu proizvodnje te električne energije i kasnije u distribuciji ukoliko će imati viškove električne energije na svojim krovovima. Stoga mislim da sve ono što je napisano u zakonu možemo pozdraviti, apeliramo na vas da se još tim podzakonskim aktima riješi ono što je potrebno riješiti i naravno nadam se da ćemo do kraja naše rasprave doći do onog rješenja koje … [[Govornik se ne razumije]] sve nas. Hvala lijepo.
Hvala. Sad je g. Miro Totgergeli, govoriti u ime Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Kao društvo postavili smo si za cilj dekarbonizaciju sustava i energetsku tranziciju prema čistoj energiji, a ključnu ulogu upravo u tome igra električna energija i onda iz toga nužno proizlazi da je potrebno elektroenergetski sustav otvoriti i približiti krajnjem kupcu i proizvođaču odnosno definirati pravila tako da do izražaja dolazi sva domišljatost i kreativnost kupaca i proizvođača do te mjere da kupac može i direktno trgovati s proizvođačem. Prije 20.g. to je tehnički bilo potpuno neizvodivo, a današnje tehnologije sve to omogućuju samo moramo nove mjerne tehnologije i ugraditi u svoj sustav, a za to je potrebno određeno vrijeme i naravno zakonska rješenja koja to dopuštaju. I zato danas i raspravljamo o Konačnom prijedlogu Zakona o tržištu električne energije koji to omogućuje. Novim zakonskim rješenjima i razvojem tehnologija moguće je postići jedinstveno tržište koje će biti bolje povezano i bolje zaštićeno od prekida sustava i istovremeno omogućiti veliku integraciju obnovljivih izvora energije i jače usmjeravanje prema tržištu, a posebno prema pravima potrošača odnosno krajnjim kupcima na tom tržištu. Konačnim prijedlogom zakona u narednom 5-godišnjem razdoblju krajnjem kupcu se omogućava promjena opskrbljivača unutar 24 sata, a opskrbljivači moraju pripremiti besplatan alat kojem će biti dostupna usporedba cijena usluga na tržištu kako bi krajnji kupci mogli izabrati za sebe najpovoljniju cijenu. Krajnjim kupcima se mora omogućiti bolja informacija i kontrola računa za električnu energiju. Nove obveze opskrbljivačima pomažu također u identifikaciji ugroženih i energetski siromašnih kupaca kojima se omogućava pomoć i na taj se način utječe na smanjenje energetskog siromaštva. Krajnjim kupcima se omogućava aktivno sudjelovanje pojedinačno i kroz zajednice bez obzira radi li se o potrošnji, razmjeni, prodaji ili osiguranju skladišnih kapaciteta. Omogućava se stvaranje novih pravnih oblika koji sudjeluju na tržištu energetskih usluga i imaju za cilj svim krajnjim kupcima omogućiti sudjelovanje u energetskoj tranziciji upravljajući vlastitom potrošnjom električne energije i provodeći mjere za poboljšanje energetske učinkovitosti s ciljem postizanja ušteda u potrošnji energije. Ciljeve u pogledu obnovljive energije možemo postići jedino stvaranjem tržišnog okvira kojim se nagrađuju fleksibilnost i inovacije i gdje se krajnjim kupcima omogućava da budu nositelji fleksibilne potrošnje zasnovane na tržišnim principima koja je potrebna za prilagodbu elektroenergetskog sustava promjenjivoj i distribuirano održivoj proizvodnji električne energije. Nužan je tehnološki iskorak u upravljanju elektroenergetskom mrežom i primjeni novih tehnologija u proizvodnji. Računi za električnu energiju važno su sredstvo informiranja krajnjih kupaca, osim podataka o potrošnji i troškovima računi za električnu energiju trebaju sadržavati i druge informacije koje krajnjim kupcima mogu pomoći da usporede svoj trenutačni ugovor s drugim ponudama, redovita dostava točnih informacija o obračunu koje se temelje na stvarnoj potrošnji električne energije uz pomoć pametnih brojila važna je jer se kupcima tako pomaže da kontroliraju svoju potrošnju električne energije kao i troškove. Radi uključivanja svih krajnjih kupaca potrebni su odgovarajući poticaji i odgovarajuće tehnologije poput naprednih sustava mjerenja. Naprednim sustavom mjerenja osnažuju se krajnji kupci jer im ti sustavi omogućuju da dobiju točne povratne informacije o svojoj potrošnji i proizvodnji energije u gotovo stvarnom vremenu, da bolje upravljaju potrošnjom energije te da sudjeluju u programima upravljanja potrošnjom i drugim uslugama i iskoriste njihove prednosti kao i da posljedično smanje iznos svojih računa za potrošenu električnu energiju. Odluka o uvođenju naprednih mjerenja unutar distribucijskog sustava na nacionalnoj razini temelji se na ekonomskoj ocjeni analizi i ocjeni regulatornog tijela kojom se uzima u obzir dugoročne koristi uvođenja naprednog sustava mjerenja za krajnje kupce i cijeli vrijednosni lanac, među ostalim za bolje upravljanje mrežom, preciznije planiranje i utvrđivanje gubitaka u energetskoj mreži. Neovisno o modelu upravljanja podacima važna je uspostava transparentnih pravila u skladu s kojima se podacima može pristupiti pod ne diskriminirajućim uvjetima kao osiguranje najviše razine kibernetičke sigurnosti zaštite podataka kao i nepristranost subjekata koji obrađuju podatke. Između prvog i drugog čitanja predlagatelj je unio i određene razlike, dobro je što su u čl. 3. dodani svi novi pojmovi i detaljno pojašnjeni, također u čl. 4. vezano uz željeznicu dodan je taj dio da kod kočenja se može tretirat to kao proizvodnja iako u željeznici električni vlakovi to koriste već dugi niz godina u početku se ta energija gurala na otpornike i praktički zagrijavala prostor, sada kako se tehnologija mijenjala može se vraćati u mrežu i to je ustvari ono ako gledate Formulu 1 kad koče onda uzimaju energiju koju kasnije koriste kad izlaze iz zavoda da ubrzaju bolid, tako i ovdje kod kočenja vlakovi to već imaju dugi niz godina da mogu proizvodit električnu energiju jer generatorski koče, a onda kad dalje kreću tu istu energiju opet troše za ubrzanje samog vlaka. Također u čl. 12. dodatno je uređen izričaj i to mi je drago jer smo to spominjali u prvom čitanju da se pojasne ustvari nejasnoće koje na prvi tren kada se čita članak možda nisu svima ili svi ih na isti način nisu sagledali, sada je to sve detaljno razrađeno tako da više ne može doć do sumnje. A evo i kroz replike na početno izlaganje se vidjelo da ako se pročita cijeli članak, cijeli stavak da onda ustvari nema nikakvih više nejasnoća, bitno je čitati sve ne samo dijelove. U čl. 17. također su jasnije definirana pravila ishođenja energetskog odobrenja. U čl. 48. st. 1. specificira se što podrazumijeva skladište električne energije. To je nešto što je ustvari novina i što do sad i nemamo u takvom obliku izuzev reverzibilnih elektrana, dakle određuje se da se električna energija može skladištiti u postrojenju u kojem se električna energija pohranjuje pretvorbom u neki drugi oblik energije, a podrazumijeva reverzibilne elektrane, crpne elektrane, električne kotlove spremnikom, toplinske pumpe, baterijske spremnike, elektroliazatore sa spremnikom vodika i ostale uređaje. Dakle, to je sada detaljnije razjašnjeno. U čl. 133. određuju se prijenosne odredbe i mogu reć da mi je drago što se tijekom rasprave i kod drugih klubova mogu reć puno više pohvala na ovaj konačni prijedlog zakona nego što ima primjedbi, pa mogu reći da ih klub HDZ-a naravno da podržava ovaj prijedlog zakona. A u čl. 133. razmišljamo još i o amandmanu kojim bi se to prijelazno razdoblje na neki način malo još i skratilo i s druge strane gdje bi se svim onima koji su već podnijeli zahtjeve omogućilo da koriste i sve blagodati koje proizlaze iz ovog novog zakona na jednostavniji način nego što je to možda sad ovako definirano sa čl. 133. To je otprilike pomoć da i onaj osnovi cilj koji ovaj zakon treba imati, a to je da što više obnovljivih izvora i izgradimo da se što prije ostvari. Evo toliko, hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu Klub zastupnika Domovinskog pokreta čije će stavove predstavljati po ovom zakonu će predstavljati g. Davor Dretar. Izvolite.
Poštovani g. predsjedavajući, poštovani g. državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice, poštovani kolege. Dakle, čisto da krenem jednom iznimno duhovitom dosjetkom koju sam čuo, bez električne energije ne možemo jer da ju nisu izmislili gledali bismo televizor u mraku. Svima nama je jasno da je ovo izuzetno važan zakon i taj zakon kada ga tako opširnog kakav je i poprilično stručnog pokušamo pročitati i naravno barem približno shvatiti u njemu možemo iščitati dobar plan za budućnost, dobar plan za dekarbonizaciju, smanjivanje tog karbonskog otiska, no eto kao i uvijek kod mnogo zakona moramo postaviti pitanje kako će se on provoditi i za koji je on vremenski rok u budućnosti uopće napisan. Naravno da ne možemo niti krenuti u bilo kakve izmjene ako nemamo zakonsku regulativu i s te strane naravno pozdravljamo ovaj zakon. No, podsjetit ću samo na neke činjenice odnosno stavove iznesene iznesene još tijekom lipnja kada smo ovaj zakon imali ovdje u prvome čitanju. Osjeća se ovdje dosta veliki utjecaj lobista. Pitanje je naravno hoćemo li u nekoj prispodobi govoriti o iseljavanju stanovništva tamo gdje jednog dana niknuti velike vjetroelektrane ili ogromne sunčane elektrane. Podsjetimo i naravno na činjenicu da je potpredsjednica Hrvatskog društva lobista direktno povezana s lobiranjem u energetici u vrlo bliskom odnosu sa gospodinom ministru. Potrebno je istaknuti da i tvrtke koje su izgradile ostale obnovljive izvore, dakle vjetroelektrane, bioelektrane na biomasu ili bioplin te sunčane elektrane imaju zanimljive poslovne dobiti koje nisu manje od 25% prihoda. Postavljam dakle jednostavno pitanje, svodi li se ideja o zaštiti klime na beskrupulozno pogađanje pojedinaca i je li ta na prvi pogled sjajna ideja ovdje u Hrvatskoj ipak doživjela ili doživljava svoju propast. Drastičan primjer je i ovdje već nekoliko puta spomenuta afera vezana za vjetroelektranu Krš Pađene, nećemo ići u detalje samo ćemo donijeti neke podatke. Povlaštena tarifa za Krš Paneđene 15-tak je EUR-a po megavat satu manja od čuvenih tarifa koje su određene od strane Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, iznose 109 EUR-a po megavat satu. Krš Pađene 94. Usporedba sa Njemačkom govori nam da tamo povlaštena tarifa nakon 6 godina pogona vjetroelektrane iznosi 94,5 EUR-a po megavat satu. Novac od poticaja za tako proizvedenu energiju ne ostaje u Hrvatskoj već pomalo odlazi u strane zemlje koje ne samo da nam prodaju svoj proizvod već ih mi obilato nagrađujemo poticajima. Precizno direktna dobit za hrvatsku industriju vrlo je mala. Naime, mi ne proizvodimo bitne komponente za vjetroelektrane ili solarne elektrane. Naša industrija bazirana je na proizvodnji hidroelektrana koje jednako tako predstavljaju obnovljive izvore ali trenutno čini mi se i u ovom zakonu i u pogledu na budućnost stavljene su na stranu. Može li se i ovdje pročitati utjecaj lobista? 80% dijelova i opreme za hidroelektrane proizvodimo u Hrvatskoj osim naravno turbina. Sjetimo se i jedne tvornice u Karlovcu koja ih je proizvodila ali nažalost ona više ne radi. Uprava HEP-a provodi energetsku politiku koja potiče izgradnju vjetroelektrana i sunčanih elektrana dok na drugoj strani zanemarujemo hidropotencijal kojim naša domovina obiluje. Čuli smo i pohvale da je HEP investirao i izgradio prvu vjetroelektranu u Hrvatskoj koja nije u sustavu poticaja. Podatak ipak kaže da je državno poduzeće od inozemne tvrtke Nordex dogovorilo isporuku turbina za izgrađenu vjetroelektranu ukupne vrijednosti od oko pola milijarde kuna i to proračunskih kuna. Dakle, vrlo problematičan podatak. U konačnici u hidroelektranama proizvedeno je 5.338 gigavat sati, 29% potrebne električne energije. Termoelektrane nešto malo više od 4.000 gigavat sati, Nuklearna elektrana Krško 3.020 gigavat sati. Za usporedbu HEP-ova vjetroelektrana Korlat 52 gigavat sata, dakle 60 puta manje od naših hidroelektrana. Sunčane elektrane i bioelektrane 26 gigavat sati dakle oko 150 puta manje. HEP grupa u prošloj je godini ostvarila konsolidiranu neto dobit gotovo milijardu i pol kuna što je u odnosu na prošlu godinu više za 60-tak milijuna. Iako zvuči lijepo podsjećam još jednom po stajalištima svih kompetentnih i relevantnih ekonomista HEP je tvrtka koja svoju kompletnu dobit treba reinvestirati i biti industrijski pokretač i svojim investicijama podizati kompletno gospodarstvo Hrvatske. Dodat ću i nešto citata iz ovog prijedloga zakona. Računi za električnu energiju važno su sredstvo informiranja krajnjih kupaca, nesumnjivo. Krajnji kupci, a osobito kupci iz kategorije kućanstava trebali bi imati pristup fleksibilnim aranžmanima za stvarno plaćan je svojih računa. Pristup energetskim uslugama omogućava građanima da iskoriste svoj potencijal i poveća im socijalnu uključenost. Moramo priznati zvuči odlično. Ovdje se spominju energetski siromašna kućanstva, nažalost u Hrvatskoj ona su najčešće i egzistencijalno siromašna kućanstva. Nekoliko riječi i o elektromobilnosti. Dekarbonizacija prometnog sektora, naročito u urbanim područjima zvuči fantastično. Ove smo godine vidjeli oko 90 milijuna kuna u poticajima za nabavku električnih automobila, to se preuzelo vrlo brzo. Dakle, očigledno je i drago mi je da smo čuli i od poštovanog gospodina Milatića u razgovoru ovdje u lipnju da se svake godine ta količina namjerava povećavati i to u značajnom postotku jer jedino tako naravno možemo provesti već spomenutu karbonizaciju. Treba naravno graditi i mreže punionica jer kako ćemo na cestama sve te silne automobile na električni pogon jednostavno napuniti. Imamo stvarno ponos da u Hrvatskoj imamo jednog globalnog igrača, a to je naravno tvrtka Rimac, neki smo dan ovdje u saboru o istoj toj tvrtci raspravljali i kroz potencijale Kineske investicijske banke gdje smo tvrtku Rimac spomenuli kao jednu od rijetkih koja u stvari ima sve potrebno da uđe u tako ozbiljne i velike investicijske procese. Čuli smo da će naravno isto tako i ta tvrtka iz čuvenog fonda iz EU naravno dobiti velika sredstva i za to se apsolutno zalažemo. Treba dakle razmišljati dobro i kroz ovaj zakon gledati u budućnost. No, dozvolite samo jedan komentar. Čini mi se da u ovom prijedlogu zakona vidimo potencijal i vidimo razmišljanja za 21. stoljeće, ali moramo si priznati energetski kroz odgovornost i kroz spremnost, a prvenstveno volju onih koji državu vode mi stojimo u 18. stoljeću. Hvala vam svima.
Hvala. Gospođa Katarina Peović govorit će u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte. Izvolite.
Evo moram odmah replicirati, pa možda reći da mi u Klubu HSS-a i RF-a ne vidimo baš tako veliki potencijal u ovom zakonu i probat ću obrazložiti zašto. Naravno da nitko nije protiv zelene tranzicije, prelazak na obnovljive izvore energije uistinu nema alternative, no isto tako treba uzeti u obzir da je u Hrvatskoj u posljednjih godina najveća afera bila afera Rimac upravo vezana uz vjetroelektrane, da vlada u Hrvatskoj energetskoj regulatornoj agenciji HERA zapravo vodi ju tako da ne poštuje proceduru imenovanja članova uprave, dakle upravo u segmentu energetike očito vlada potpuni kaos. Zbog toga je ovaj Zakon o tržištu električne energije stvarno pomno potrebno pročitati. Na zakon je stiglo čak 130 stranica komentara što samo po sebi već budi sumnju unatoč tome što su HEP d.d. i njegovi operatori sustava HOPS, HEP ODS, znači HEP-Operator distribucijskog sustava aktivno sudjelovali u savjetovanju, upozoravali i pokušavali ispraviti prijedlog zakona, sve njihove ključne primjedbe su odbijene, dok su se redom prihvaćale primjedbe privatnih vlasnika krupnog kapitala koji već obilato zarađuju od poticaja prvenstveno gospodarsko interesnog udruženja Obnovljivi izvori energije Hrvatske. Ovaj zakon bi trebao osigurati da privatne osobe, dakle korisnici postave solare na svoje krovove, država bi u tome trebala posredovati i educirati najbolje što bi bilo da rezultat ovaj zakona bude da uistinu mobilni timovi odlaze po kućama, dakle i kod stanovništva i objašnjavaju na koji način, kako, uz koje poticaje, koja je procedura znači postavljanja solara jer mnoge bi zgrade, mnoge bi privatne osobe stavile solare, ali nemaju informaciju o tome što to znači i kako se to radi. No ovdje dakle spregom lobista i vlasti nastale su dvije katastrofalne odredbe zakona koje je uistinu potrebno promijeniti. Na jedan sam upozorila već u replikama, znači čl. 12. st. 4. koji glasi i sad ću ga cijelog pročitati jer imam dovoljno vremena za to: Stvaranje tehničkih uvjeta u mreži je obveza operatora sustava sukladno 10-godišnjim planovima razvoja prijenosne odnosno distribucijske mreže i propisima kojima se uređuje priključenje na mrežu. Tajnik mi je odgovorio da će dakle HERA to odrediti, da dakle ta HERA koja mjesecima radi neregularno će to urediti. Dobro, okej, ali ili je znači ovaj članak nepotreban, pa ostaje sve isto kako je i bilo, dakle 80% investitori su do sada sami plaćali ili je nešto uvedeno što je drugačije. Ali ono što je problematično da ovdje izrijekom stoji da je stvaranje tehničkih uvjeta u mreži obaveza operatora sustava. Znači do sad to nigdje nije pisalo, znači to je obaveza HEP-a. Da ako je ovaj članak kažem takav da se zapravo s njim uređuje da sve ostaje isto onda je on nepotreban, ako se uvode neke novosti onda bi trebalo objasniti koje i svakako ostavlja prostora za svakakvu interpretaciju. Stvaranje tehničkih uvjeta u mreži. Što to znači? Znači, to znači izgradnju novih dijelova i/ili rekonstrukciju postojećih dijelova prijenosne i/ili distribucijske mreže radi korištenja mreže u okviru odobrene priključne snage koja ne obuhvaća priključak na mrežu. Znači odredbe čl. 12. znače u prijevodu da svaki proizvođač ima pravo izgradnje i priključenja na mrežu bez obzira na stupanj izgrađenosti mreže, te da će operatori sustava, HOPS, HEP ODS, morati u potpunosti financirati izgradnju potrebne infrastrukture za njihovo priključenje. U idućih 5.g. očekuje se udvostručenje izvora obnovljive energije na ukupno 1500 megavata što će značiti duplo veće investicije HOPS-a i HEP ODS-a od sadašnjih, iako je to puno to je ništa s obzirom na podatak da se danas prema realizaciji gura preko 10.000 megavata novih izvora. Znači s obzirom da je riječ o ogromnoj količini novih izvora i infrastrukturu koja će biti sagrađena to će značiti tehničko ugrožavanje sustava i basnoslovne troškove iz javnih sredstava, prvenstveno od HEP grupe i računa potrošača, a slijevat će se u džepove većinom stranih investitora i ovdje se često govori da će se ovdje mali proizvođači poticati, da će potrošači postajati sada proizvođači, no ovdje vidimo i u samom e-savjetovanju možete se posvjedočiti koliko je lobističkih udruga sudjelovalo u ovom i kakvu će imati koristi odo ovog. Znači dvije su moguće posljedice. Prvo, vrlo vjerojatno će doći do ogromnog porasta računa za struju i drugo, poteškoće sustava u sklopu HEP grupe koji je možda najzdraviji i najsnažniji poslovni subjekt u Hrvatskoj će se desiti, znači svakako je HEP najprofitabilniji jer samo ove godine je uplatio oko 800 milijuna kuna od dobiti u državni proračun. Obje znači posljedice povećanje struje enormno i dovođenje HEP-a u probleme ne zvuči jako dobro. Možda dakle zakon će sad državni tajnik tumačiti to izrijekom nije postavio, ali on ostavlja mogućnost za takva tumačenja i možemo očekivati ovakve rezultate. Znači tu se nadovezuje drugi problem zakona koji je povezan s ovim prvim, a to je čl. 84. st. 12. gdje je gotovo pa ovlaš navedeno bez, ono malim slovima kad čitate neke zakone, kaže ovo neovisni operator prijenosa dužan je organizirati se kao dioničko društvo. Znači zakon nameće bez ikakvog racionalnog razloga prelazak HEP-a iz dosadašnjeg ustroja društva s ograničenom odgovornošću u dioničko društvo s potpuno neuvjerljivim objašnjenjem da je to autentičan prijevod propisa EU, evo držimo se prijevoda odnosno Direktive EU 2019/944 Europskog parlamenta i vijeća od 5. lipnja 2019. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije s kojom se usklađuje ovaj prijedlog zakona. Mislim da je dakle doslovno kaže citat objašnjenja tekst iz navedene direktive na hrvatskom glasi dioničko društvo, a ne društvo ograničene odgovornosti. Znači, unatoč tome što se EU direktive ne implementiraju izravno u zakonodavni okvir države, kao što je to slučaj s EU uredbama, unatoč tome što EU nije imao nikakve primjedbe na dosadašnji pravni ustroj HOPS-a te je slijedom toga izdao certifikat HOPS-a za usvojen ITO model, HOPS kao dio vertikalno integrirane kompanije HEP d.d.-a, je li, te unatoč tome što je tim modelom zagarantirana značajna samostalnost u poslovanju, mi ipak, dakle, u maniri autokolonijalizma vladajućih, opet trebamo biti svetiji od Pape, pa iako nas nitko to ne traži, radimo takvu nepotrebnu promjenu, kako to da to baš mi moramo sprovesti, kolegice i kolege, a Slovenija i Mađarska nisu morale to sprovesti i nisu to sprovele? Ako HOPS i ostatak HEP-a dođu, i sad je ovdje objašnjenje šta se tu zapravo misli, postaviti trasa za jedan drugi model, ako HOPS i ostatak HEP-a dođu u financijske teškoće, a izgleda kako se baš upravo to želi postići, preoblikovan u d.d., bit će na meti logičnog zaključka o potrebi dokapitalizacije, drugim riječima, privatizacije zlatne koke HEP-a, što je lijepo omogućeno čl. 104. zakona koji sam po sebi nije problematičan, članak iz starog zakona jer ne smeta, ali je stvarno problematičan ukoliko dolazi do izražaja kad je tvrtka u obliku d.d.-a. Znači državni tajnik me uvjerio i nas uvjerava da će sve biti u redu, da nikako neće doći do privatizacije HEP-a, drago mi je, rečenicu da smo čuli, neće nikako doći do privatizacije HEP-a, također, da neće doći do poskupljenja struje, ali zakoni nisu ovdje da bismo mi vjerovali na riječ državnim tajnicima, nego zato da bi nas, da bi vrlo jednoznačno odredili što je moguće, što nije i možda u vašem mandatu to neće biti slučaj, ali u nekom drugom će to svakako biti moguće. Znači poduzeće HOPS je izuzetno važan, HEP je izuzetno važan, malo ću više o tome reći u pojedinačnoj raspravi, da sada ne širim ovdje priču, svakako isto treba reći da je moguće i postaviti neke progresivnije vizure, je li, kada bi zakon malo izgledao drugačije, a to je nešto i spomenuto dakle intenzivno se oslanjati na vlastitu ekonomsku i privrednu razvojnu dakle trasu, koja se može postaviti preko zelene tranzicije i protiv, zelene energetske tranzicije, protiv toga sigurno nitko nije, ali ovaj Zakon zapravo više-manje ilustrira moć i dosege privatnih lobista koji sve više i sve češće utječu na zakone koje dolazi na naš, nama ovdje na čitanje. Hvala svima.
I vama. Gđa. Anka Mrak-Taritaš govorit će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Ja ću najprije malo o formi, a onda o sadržaju. Dakle, inače kad gledamo ankete, rad HS-a odnosno nas koji tu sjedimo i raspravljamo, dobivamo eventualno neku mršavu dvojku, tako najbolje nekako prolazimo jer je cijelo vrijeme da mi raspravljamo, a da iza toga je apsolutno nevažno, a ministarstvo koje je u drugo čitanje predložilo Konačni prijedlog Zakona o tržištu električne energije ocijenilo nas je čistom jedinicom. Naime, što hoću reći? Svaki zakon ima obrazloženje zašto se donosi, pa imamo onda odredbe za provođenje, pa onda imamo odredbe pojedinih tih članaka, onda ima razlika između prvog i drugog čitanja, pa šta se tu desilo i u prvom čitanju, kad je bio zakon, raspravljalo o zakonu je, ja sam izvukla sa stranica Sabora, dakle uvaženi državni tajnik je dobio 10 replika, 5 klubova je raspravljalo i bilo je još 4 pojedinačne rasprave, raspravljalo se otprilike 3,5 sata, a ministarstvo je u obrazloženju napisalo jednu rečenicu koja glasi „Ostale primjedbe i mišljenja vezane na, iznesene na 7. sjednici HS-a, bila su o pitanjima koja nisu bila vezana uz predmet i sadržaj Prijedloga zakona te se stoga njihovo neprihvaćanje ovdje posebno ne obrazlaže.“. Dakle, što ste rekli, rekli, to je apsolutno nevažno, nemamo potrebe da vas uopće obrazlažemo jer ste bili, neću upotrijebiti neke grube riječi, tako da je dovoljno jednom rečenicom da kažemo što o vama mislimo. Pri tom, moramo znati da je samo Ministarstvo između prvog i drugog čitanja imalo potrebe dosta izmjena i dosta promjena u zakonu. Od pojmovnika, do pojedinih odredbi, pojedinih članaka. Dakle, Ministarstvo je samo reklo, gle, zakon bi trebalo ovaj zaista dopuniti, ja mislim da nijedan zakon nije uklesan u kamen, treba ga staviti u primjenu i u primjeni kad vidimo da nešto nije dobro, to napraviti. Rijetko kad, ja nisam do sad imama niti jedan jedini slučaj zakona o kojem sam raspravljala, da je bila ovakva rečenica „Svaki put ono što prihvate, kaže da se prihvati, to što se ne prihvaća, u krajnjoj liniji, ako je netko raspravljao mimo tema, kaže taj saborski zastupnik ili klub je raspravljalo mimo teme. Ovo jednostavno nije dobro. Ovo jednostavno govori o odnosu izvršne i zakonodavne vlasti i tu ću staviti točku i neću dalje o tome raspravljati. Dakle, Konačni prijedlog Zakona o tržištu električne energije je bitan zakon. Bitan zakon je za resor dakle za budućnost Hrvatske. Premijer je, premijer Plenković je ponedjeljak ili utorak, sad ne znam koji dan bio na jednom skupu i tamo je izrekao jednu rečenicu s kojom se ja potpuno slažem, a to je rekao „Za budućnost naše zemlje bit će važne dvije stvari, a to je sigurnost hrane i sigurnost isporuke energije.“. Ja se s tim moram, nemam tu što dodati niti oduzeti, ja nemam ni problem da se složim i s nekim s kojim se inače ne slažem. Dakle sigurnost energije je izuzetno važna. Ovaj Zakon definira nekoliko tema i o tim temama je vrijedno i raspravljati i reći stavove i reći što je dobro, što nije dobro. On propisuje pravila za proizvodnju, pravila za prijenos, pravila za distribuciju, pravila za skladištenje energije te opskrbu električnom energijom, pri tom govori o zaštiti potrošača, govori o osiguravanju prihvatljive i transparentne cijene i troškova energije za krajnje kupce. Dakle, sve počinje proizvodnjom, a završava zaštitom potrošača odnosno da krajnji kupac bude zaštićen, ne samo u formalnom dijelu nego i u suštinskom dijelu. Taj suštinski dio govori o tome da krajnji kupac mora biti aktivan kupac, da mora dobiti kompletnu informaciju, da se mora osnažiti njegovu ulogu i da jedna od tih osnaživanja je i napredni sustav mjerenja tzv. sustav mjerenja. Dakle, ja sam se pred jedno godinu dana susrela sa činjenicom, važno sam htjela ići očitati brojilo u stanu u kojem živi moj sin i zaključila da mi je to skoro pak nemoguće i da je taj jedan pametni sustav mjerenja, da svaki mjesec se dobiva račun i da na tom računu stoji koliko je potrošio, koliko nije potroši i zašto i to je ono što mi zapravo hoćemo. Hoćemo da ono što plaćamo znamo za što smo platili i to je taj smisao, a sve počinje proizvodnjom, dakle osiguravanjem proizvodnjom. I tu ću doći i referirat se na nešto što je u ovom trenutku za Hrvatsku državu sigurna sam izuzetno važno, a to vam je zeleni europski plan. U kontekstu toga naš Plan otpornosti i oporavka dakle kako da vam otpornost prema situacijama koja nam se desila, ali onda kako da se oporavimo. Dakle, ono kad smo tu imali priliku raspravljat, pa nije to popis lijepih želja i svega ostalog. Uloga jedne zemlje i oni koji upravljaju zemljom je da omogući što veću samodostatnost u hrani, nikad je mi nećemo moći osigurati apsolutno u potpunosti i što veću sigurnost u dobivanju energije. Bez energije neće biti ničega, dakle i tu je važnost i održavanje i sigurnost naših distribucijskih i prijenosnih sustava. Ne trebam vas podsjetiti i to svi dobro pamtimo što nam se desilo nakon Domovinskog rata odnosno za vrijeme, kad pojedini dijelovi Hrvatske nisu mogli ni dobiti električnu energiju jer su jednostavno sustavi išli preko nekih drugih dijelova koji su bili na području bivše Jugoslavije koji su bili odsječeni, koji su bili presječeni, kojih jednostavno nije bilo moguće. Dakle, s jedne strane osigurati uvjete za dobru i kvalitetnu proizvodnju u kontekstu zelenog plana, zelene energije i niko nikada nije rekao i niti ne može reći to nije jeftino, dakle nije proizvodnja dobivanje energije iz vjetra, iz sunca, iz nekih drugih stvari jednostavno nije jeftino, ali govori o svijesti jedne zemlje kud ide. Ja sam u prvom čitanju nešto rekla, a ponovit ću i sad, ja sam 2000.g. dobila na poklon od jednog instituta kalendar koji je za 12 mjeseci za 2001. i koji je imao zgodne karikature od čega se sve može proizvoditi električna energija, dakle 2000. na 2001. od vjetra, od sunca, od otpada, od mora, od razlike plime i oseke dakle niz, niz stvari, mi smo tu došli do vjetra i to je nekako onako gorak okus u ustima svi od vjetra i vjetroelektrane došli smo do solara i sada ovim zakonom se zapravo potiču i zajednice građana i proizvodnje električne energije dakle napravljen je određeni iskorak, ali tu još uvijek se kroz pojedine odredbe zaista ima svakakvih ali. Dakle, ako mi želimo da distribucija električne energije bude u rukama Hrvatske i ako želimo da to bude u rukama HEP-a onda to jasno treba reći, a ne reći bit će sljedećih 50 godina. Za 30 godina ili 20 godina što će biti, to teško možemo samo oni neki vizionari koji danas lete u svemir možda mogu vidjeti, mi obični ljudi koji razmišljamo u malo drugačijim kategorijama teško da možemo vidjeti. Dakle, ajmo reći istinu, ajdemo imat na papiru jedno, a u stvarnosti drugo. Ja sam danas na odboru postavila dva pitanja državnom tajniku, nešto što mislim da nikad nije dobro, a to je i to govorim u kontekstu ovih pametnih očitovanja, ministar će donositi odluke kad i što i kako, mislim da to nije dobro i mislim da … da se to donese na razini Vlade i nije to problem, dakle to je jedna odluka. Ali dobro. Predlagatelj se odlučio za jednu drugu model i drugi način i tad sam i spomenula punionice električnim automobilima, ali o tome ću nastaviti u pojedinačnoj raspravi i pojedinačno ću malo na zaštiti potrošača odnosno energetskog siromaštva i o punionicama automobila. Hvala lijepo.
Hvala. I prelazimo na pojedinačne rasprave, prva je gospođa Katarina Peović. Izvolite.
Hvala. Dobar dan svima. Da kažem nešto malo više o tome zašto je važan HEP, zašto je važan HOPS, znači poduzeće Hrvatski operator prijenosnog sustava d.o.o. (HOPS) dio je HEP grupe koji u vlasništvu ima ključnu, elektroenergetsku infrastrukturu znači mrežu dalekovoda i trafostanica najvišeg napona kojim se prenosi električna energija. HOPS je također zadužen za vođenje elektroenergetskog sustava Hrvatske dakle, HOPS je iznimno važno strateško i infrastrukturno poduzeće. Vrijednost dugotrajne imovine HOPS-a iznosi više od 6 milijardi kuna dok ukupna dugotrajna imovina HEP-a iznosi oko 35 milijardi kuna, a dobit HEP-a za 2020. godinu iznosi 1,4 milijarde čak kuna. Kvaliteta HOPS-ove prijenose mreže HEP-ovih kapaciteta bit će dakle presudni faktor u izrazito zahtjevnoj zelenoj energetskoj tranziciji. Stoga je vertikalna organizacija HEP grupe sa HOPS-om i HEP-om operaterom distribucijskog sustava unutar nje jedino ispravno i održivo rješenje. Cijeli HEP, a naročito HOPS i HEP ODS moraju i to je važno više puta naglasiti ostati u javnom državnom vlasništvu. Drago mi je da sam ovdje čula od znači državnog tajnika takvo obećanje, ali mi moramo zahtijevati da se zakoni pišu na način da to bude jednoznačno. Oni nisu nikakva privatna prčija već imovina svih nas i bez njihove opstojnosti kao javnog dobra nećemo imati opskrbu električnom energijom osiguranu, niti prihvatljive ciljeve takav je uostalom i stav energetskih stručnjaka u cijelom svijetu. I ovdje moramo osigurati da zakon bude jednoznačan. S druge strane Vlada se očito svim silama trudi da oslabi HEP-ov poslovni sustav. HEP-u se svake godine uzima veliki dio dobiti i tako smanjuje potencijal za investicije. Samo ove godine u državni proračun HEP je morao uplatiti 840 milijuna kuna. Krajem 2018. godine Vlada vjerojatno pod pritiskom dijela poduzetničkih lobija donijela odluku o smanjenju mrežarine za velike potrošače za 20%, od tada HOPS-ovi prihodi i investicijski potencijal bivaju znatno niži. Stranačko kadroviranje kao što znamo ne posustaje već se nastavlja i smeta zapravo HEP-u. Šlag na takav dakle loš odnos prema strateški važnom državnom poduzeću je ovaj zakon, Zakon o tržištu električne energije u kojem se HOPS-u posredno i cijelom HEP-u nameću nemogući uvjeti i astronomski troškovi koje on vrlo vjerojatno neće moći podnijeti. Usporedno se znači pojavljuju dva opasna zahtjeva. Jedan omogućava da se HEP grupi nametnu ogromni troškovi dakle uvođenja tih novih priključaka znači sa potpuno nejasnim Člankom 12. stavkom 4. i druga stvar znači pretvaranje HOPS-a u d.d., znači dioničko društvo koji se zapravo spajaju jedan taj drugi zahtjev. Usporedno znači se naređuje preoblikovanje u dioničko drugo, a s isprepletenom znači uz visoke troškove gdje se znači onda može dovesti HOPS u situaciju potrebe za dokapitalizacijom i onda u konačnici to znači privatizacija. Kad tome pridodamo isprepletene afere u državnim, državnog regulatora znači HERI kojoj se ostavlja ovlasti donošenja odluke o dokapitalizaciji odnosno zapravo privatizaciji HOPS-a privatnim kapitalom ili izravno prepuštanje privatnom kapitalu vlasništava nad dijelom prijenosnog sustava, onda nam postaje jasno što zapravo ovaj zakon ima namjeru učiniti u svojem posljednjem koraku. Jel, ovakva sigurno loša zakonska rješenja kojima se u potpunosti otvara put ka poznatom receptu uništavanja poduzeća u Hrvatskoj znači razbijanje, osiromašenje, uništavanje i raspodjelu u ovom slučaju ne bismo trebali pozdraviti. Ovo može dovesti do ozbiljnih poremećaja u sigurnosti opskrbe, zato ćemo dakle kao Radnička fronta predložiti dva amandmana na ta dva članka koja smatramo vrlo, vrlo opasnim. Znači Članak 12. stavak 4. i Članak 86. stavak 12., koji bi se u principu trebali brisati. Hvala svima.
Te imate koliko sam vidio jednu repliku, gospodina Borića.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice Peović, evo u 2 čitanja u nekoliko rasprava inzistirate na tome da kad državni tajnik kaže da ne želimo privatizirati HEP, HOPS, HOC itd., da vi i dalje inzistirate na tome da ćemo to riješiti zato jer smo stavili da ćemo umjesto d.o.o. imati d.d. i da je to onda jednostavnije i da ćemo to napraviti. Čemu takve konačne nekakve riječi koje trebaju uvjeravati građane da stalno nešto radimo mimo nekakvih naših strateških interesa, a to je da HEP uvijek bude u vlasništvu države jer je to osnovna stvar koju valjda svaka politika i vlada treba imati. Da imaš energiju pod kontrolom jer to nije ne znam nešto drugo pa se igramo na tržištu s nečim. Znači čemu to kad vam svi ljudi koji su odgovorni jasno tvrde da od toga nema ništa i da to mogu raditi možda neki drugi, možda sutra, prekosutra kada se pojave na političkoj sceni, ali da ova Vlada s takvim stvarima nema veze i ne želim da to slušam zato jer to nema veze s onime što piše ovdje i to su samo insinuacije, ništa drugo.
Izvolite odgovoriti.
Pa hvala vam uistinu na tom pitanju. Zašto oporba inzistira na, da tako kažete, ajmo pojednostaviti negativnom čitanju zakona. Zato što nas opora zbilja upozorava da najgore čitanje trebamo uzeti u obzir jer ne bi bilo stvarno ni prvi, ni zadnji put da se jedna uspješna firma uništava, dakle razbija, osiromašuje na kraju rasprodaje. To je obrazac koji je HDZ uvježbao stvarno već desetljećima tako da zbilja ne znam koliko puta bi našu inteligenciju trebalo ispitivati ako imaš iste, iste inpute kakvi su outputi. No, što se tiče dakle ovakvog čitanja i toga što kažete da državni tajnik me uvjerava da će biti suprotno kažem zakoni trebaju biti jednoznačni. Ne možemo donositi zakone u kojima nas državni tajnici i ministri [[Upadica: Hvala lijepa, vrijeme.]] moraju uvjeravati da to neće biti tako kako mi to čitamo.
Hvala. Sada je na redu gospođa Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, postoje još dvije dosta meni se čini bitne teme koje su dijelovi onog Zakona. Jedna je dekarbonizacija prometnog sektora, a druga je energetski siromašna kućanstva. U ovom Zakonu je jasno rečeno da je za, dakle dekarbonizacija prometnog sektora i smanjenje emisije iz prometnog sektora, da su posebno u urbanim područjima, imaju važnu ulogu, elektromobilnosti u doprinosu ostvarivanja cilja, a to je između ostalog uvođenje elektromobilnosti kao važan element energetske tranzicije. I sad tu dolazimo do nekoliko stvari. Prva stvar je da bih zaista imali elektromobilnost, mislim da je to izuzetno važno za javni prijevoz, dakle da općini i gradovi koji imaju javni prijevoz, zaista da maksimalno prođu na takav model iz jednostavnog razloga je su oni ti koji zaista puno više uzrokuju i emisije CO2 i sve ostalo. Pri tom gradovi jednako tako imaju izuzetno važnu ulogu, moram vas podsjetiti da je recimo, London, već davnih, davnih dana donesao odluku o tome da automobili koji imaju klasičan, klasična goriva ne mogu ili imaju određene ... [[Govornik se ne razumije.]] ali da bi to sve zajedno bilo moguće, moraju biti punionice. Dakle, da bi netko imao električni automobil, da bi se njim vozio, da bi imao sigurnost, moraju biti punionice i sad dolazimo tu do jednog zanimljive odredbe u ovom Zakonu. Dakle, između ostalog je navedeno da HEP distribucijski sustavi ne smiju i ne mogu imati punionice u svom vlasništvu, osim onog što imaju u trenutku kad zakon stupi na snagu odnosno 6 mjeseci od dana stupanja na snagu što je jedna odredba s kojom se apsolutno možemo složiti, ono što imate, imate. Ali onda tu ne vidi, nepriliku, predlagatelj rekao ili ih je počeo razvijati. Dakle, ja nemam nikakav problem da kažemo, okej, oni i dalje to imaju jer ih imaju. Nemam nikakav problem da se kaže za one za koji su ishođena eventualno lokacijska dozvola ili koji su već negdje navedeni, ali ostaviti odredbu ili ih je počeo razvijati. Kad? Danas? Dakle, može biti i predlagatelj i reć HEP distribucijski sustav može imati punionice, ali nemojte od nas raditi da ne kažem šta. S jedne strane im kažete ne mogu imati, rok je 6 mjeseci, ali s druge strane im na mala vrata kažete da, ili ih je počeo razvijati. Koji trenutak razvoja? Dakle, nedorečene odredbe, kad imamo nedorečene odredbe u zakonu, onda su naravno, te odredbe nešto na mala vrata. Dakle, ja nemam nikakav problem i da se odlučilo da oni imaju, ali ili imaju ili nemaju, dajte rokove, a nemojte s jedne strane uzimati, a s druge strane puštati što je inače karakteristika našeg zakonodavstva. Posebna odredba govori o energetski siromašnim kućanstvima i onda kaže da su to kućanstva koja si ne mogu priuštiti energetske usluge zbog kombinacijske niskih primanja, velike potrošnje energije i loše energetske učinkovitosti svojih domova. Točka. I sad bi tu bilo zgodno znati što mi tu poduzimamo da tih energetski siromašnih kućanstava bude što manje? Dakle čim je loša energetska učinkovitost njihovih domova, logično je da je veća potrošnja energije, još pogotovo ako ih koriste za nekakve druge stvari, iz jednostavnog razloga što je vezano jedno s drugim. Ali, ono što je postalo u posljednje vrijeme, uvijek imate nekakva vremena u kojima imamo neke, neke, ovako, nešto se nosi. Jedanput se nosi crvena boja, drugi put zelena. U našim zakonima se u posljednje vrijeme nosi da ništa što trebamo riješiti, ne riješimo zakonima, nego to prebacujemo na podzakonske akte, na uredbe, na pravilnike i sve ostalo, koje onda prođe mimo Sabora, a da ne kažem da je u kontekstu, recimo Fonda za obnovu Zagreba čovjek koji je na čelu Fonda, postao kroničar vremena, pa onda on izađe van, napravi pressicu i kaže što nije napravilo Ministarstvo, što nije napravio on ili što nije napravio netko drugi. Jednako tako, i u ovom Zakonu. Dakle mi imamo taj problem. Taj problem znamo da je ozbiljan problem i umjesto da imamo još jedno 2, 3 odredbe ili naznake kako to riješiti, mi to konstatiramo i tu stavimo točku i završimo priču.
Hvala. G. Hajduković, replika.
Hvala lijepo. Kolegice, htio bih samo presnažiti vaš argument. Nedorečene odredbe u našim zakonima su često izvor kasnijih zavrzlama, podzakonskih akata, lova u mutnom i svemu ono ostalom što, čemu smo svjedoci zapravo u našem zakonodavnom sustavu. Odnosno, slažem se sa vama da neodređene odredbe kasnije rađaju sve ono zbog čega i na kraju imamo neučinovite zakone iako je namjera dobro. Dakle, ova bona fide koja je izrečena od strane predlagatelja pada u vodu kad se susrećemo sa takvim kvalifikacijama, odnosno sa takvim formulacijama u zakonu. Isto tako, htio bih presnažiti vaš argument o energetski siromašna kućanstva. Sjajno je da smo ih definirali, sjajno je da smo, da prvi put raspravljamo o ovakvim kvalifikacijama, ali ja isto želim postaviti retoričko pitanje koje ste postavili vi, a što ćemo učiniti da takvih kućanstava bude što manje ili da ih ne bude?
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle bivši saziv Sabora i zakone koje smo dobili je baš karakteriziralo to da se zakonima željelo riješiti što manje i da se glavnina toga prebacivalo na pravilnike koje donosi ministar odnosno uredbe ili neke druge, koje donosi Vlada iz jednostavnog razloga, na taj način vi zapravo nekako mimoilazite proceduru saborske rasprave. U saborskoj raspravi, bez obzira što pojedinci misle o saborskim zastupnicima, mi nešto pročitamo, referiramo se, ukažemo, inzistiramo, imamo nekakvo iskustvo i na taj način se to mimoilazi i to je bila karakteristika prošlog saziva Sabora i nastavlja se dalje. Sad postaje sljedeća karakteristika. Zaista dobivamo zakone, ti zakoni ovaj, onako su napisani i ne možete dakle ne možete tu što ni dodati ni oduzeti u konstataciji što su energetski siromašna kućanstva. I dobro da smo to konstatirali, ali recimo u obrazloženju bi valjalo nešto o tome reći. Hvala.
Hvala lijepa. Sada je na redu gđa. Mirela Ahmetović, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS, poštovane zastupnice i zastupnici. O svakom prijedlogu zakona o kojem raspravlja SDP i ja osobno kao saborska zastupnica SDP-a, raspravljamo prvenstveno iz aspekta dobrobiti i interesa RH i građana RH koji konačno i čine RH. Zbog toga ću se u ovom kratkom vremenu osvrnuti samo na mali segment ovog zakona koji se tiče direktno ta dva elementa odnosno jednog elementa građana RH. U razloge zbog kojih se ovaj zakon donosi ubrojili ste pripremu na rizike u sigurnosti opskrbe električnom energijom. Hrvatska uvozi 33,9% električne energije i to je razlog zbog kojeg se priprema dizanje cijene električne energije za gospodarstvo, procijenjeno za 40%, a samim time i uništavanje tog našeg ionako slabašnog gospodarstva. Da bismo to spriječili i sami ste potvrdili, trebali smo smanjiti taj udio uvoza gdje nam cijene diktiraju drugi odnosno Mađari i to ste državni tajniče vi rekli da hrvatski, cijene hrvatske energije, električne energije ovise o mađarskom tržištu, potrebno je dakle izgraditi termoelektranu od 400 do 500 megavata. HEP umjesto takve elektrane u Rijeci gradi elektranu od 60 megavata koja je 7 puta manja od one koja bi bila dostatna za hrvatske potrebe. I ne, nije novac u pitanju. Novac nije u pitanju jer HEP iskazuje dobit od milijardu i pol kuna, a 60-megavatna elektrana odnosno alokacijska dozvola za koju je natječaj proglašen košta oko 4,5 milijuna kuna. Iz izvješća HOPS-a za 2019.g. citiram, ipak hidrološke prilike u pojedinim dijelovima godine, te neraspoloživost i cjenovna ne konkurentnost termoelektrana uzrokovali su visok uvoz u hrvatski elektroenergetski sustav. U pojedinim pogonskim situacijama dostatnost električne energije promatrano kroz hrvatski elektroenergetski sustav nije bila zadovoljena. Dakle, i sam HEP potvrđuje da mi nemamo sigurnost sustava. Dakle, problema financijskih nema, ali ima problema u radu za opće odnosno javno dobro. HEP nije briga što će gospodarstvo propasti, nije ga briga ni što će u konačnici i građani plaćanjem veće cijene proizvoda platiti i to povećanje cijene za gospodarstvo. Sigurnost opskrbe električnom energijom znači i sigurnost stabilnih cijena te iste električne energije za potrošače odnosno za kućanstva i gospodarstvo. HEP ima financijskih sredstava, a umjesto da ih investira, govorim o dobiti, HEP se odlučuje da tu dobit odnosno ta sredstva vraća u državni proračun. Građani će platiti naravno rast cijena, pa nije ni važno. U čl. 56. navodite da prodaja električne energije krajnjim kupcima mora obuhvaćati, pa navodite što, a može obuhvaćati naplatu korištenja prijenosne distribucijske mreže, kao i drugih naknada u skladu sa zakonom. Pozivam vas da dok ne osigurate sigurnost sustava na način da smanjite ovisnost o uvozu po galopirajućim cijenama suzdržite se od naplate naknada koje su u ovom članku spomenute jer su ionako tu naknadu već platili sami građani, a HEP pored svega nije sposoban taj višak prihoda nad rashodima investirati. Nije to izmišljanje tople vode. Naime, prepišite samo iz slučaja Španjolske. Ako Španjolska može, e može i Hrvatska, a da može potvrdio je HEP jer višak dobiti, dakle odnosno dio dobiti uplaćuje u državni proračun radije nego da investira i da osigura sigurnost opskrbe električnom energijom i smanji ovisnost o uvozu odnosno smanji mogućnost galopirajućih cijena na teret i na leđa hrvatskih građana, bili oni gospodarstvenici ili kućanstva. Španjolska se za razliku od Hrvatske pobrinula da se prosječni mjesečni računi njihovih građana smanje do kraja godine za 22%, a s obzirom da HEP ostvaruje dobit koju ne investira nego vraća u državni proračun, prostora za intervenciju u obliku smanjenja naknada i PDV-a na električnu energiju ima. Samo je važno jesu li nam građani i naše gospodarstvo na prvom mjestu. Hvala lijepa.
Imate dvije replika, prvu repliku je tražio g. Hajduković.
Hvala lijepo. Kolegice Ahmetović, nekoliko ste se stvari dotakli i želio bi tu ponoviti da često nedostatak vizije i od strane vlade, dakle centralne države, pa onda i HEP-a i svih ostalih zapravo doprinosi ovoj nesigurnosti opskrbe električnom energijom. Više puta smo i u ovoj sabornici i vi ste uostalom govorili da je recimo obnova Zagreba sjajna prilika da i energetski obnovimo zgrade, da na one zgrade gdje je to moguće postavimo i solarne ili fotosenzitivne panele, da što više zgrada može postati ako ne energetski samodostatno onda barem da može proizvoditi određeni dio električne energije koji im je potreban. Nažalost, i sami vidimo kako obnova Zagreba ide, dakle da smo samo par zgrada srušili, nažalost obnova ne da nije počela nego u ovim aspektima dakle i energetske sigurnosti koje su izuzetno bitne u novom svijetu nitko nije niti razmatrao. Bez takvog jednog širokog pogleda, strategije i višesektorskog uključivog gledanja bojim se da te sigurnosti neće bit u dogledno vrijeme.
Hvala g. Hajduković. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Kolega zastupniče, dakle točno je, vizije u smislu osiguranja sigurnosti elektroopskrbe nema. Postojala je namjera izgradnje 500-megavatne elektrane u Plomini, dapače na ugljen pa je Europa to zaustavila, neka je jer je to ipak tehnologija koja je zastarjela odnosno to su fosilna goriva, pa smo onda krenuli sa izgradnjom elektrane u Osijeku, isto tako dostatno je, međutim zbog nesposobnosti nismo ni to uspjeli, evo sad gradimo riječku termoelektranu, ali u okviru nedostatnosti. Dakle, mi smo se opredijelili na uvoz po većim cijenama, po galopirajućim cijenama ali nećemo to onda omogućiti da građani i naše gospodarstvo ostanu ipak neokrznuti nego ćemo zadržati i visoke naknade za održavanje odnosno izgradnju distribucijskog sustava koji je i ovako i onako već izgrađen iz džepova hrvatskih građana i da hrvatski građani u ovakvom okviru nesigurnosti plaćaju i za nekakve obnovljive izvore energije, ali prisjetimo se za one velike koji proizvode te obnovljive izvore energije [[Upadica Radin: Vrijeme, hvala.]] i prodaju ponovno po ovakvim cijenama.
Hvala lijepa. Gospođa Mrak Taritaš druga replika.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Kolegice Ahmetović, vi ste svoje izlaganje počeli otprilike ne mogu sad točno citirati, ali o tome gdje su tu hrvatski građani odnosno važnost hrvatskih građana. Zakoni se ne donose zato da bi ministarstva imala što raditi i dostaviti nama, ne zato da bi mi trebali raspravljat nego svaki zakon trebamo gledat što je cilj i smisao zakona. Cilj i smisao ovog zakona bi trebao biti da se omogući proizvodnja energije, govorim o električnoj energiji, da se ona kvalitetno dolazi do krajnjeg potrošača, da krajnji potrošač svi mi i naši građani plaćaju što manje. Nije smisao ovog zakona da krajnji potrošač odnosno svi mi plaćamo što više nego plaćamo što manje, da budemo sigurni u sve to zajedno. I sad postoji ključno pitanje i mi to nismo dobili odgovor od državnog tajnika, da li ovaj zakon zaista ima sve te preduvjete da tome tako bude? Dio ima, ali dio ne.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Kolegice Taritaš, drago mi je da vi razumijete da svaki zakon mora biti u funkciji izravnog omogućavanja lakšeg života hrvatskih građana i voljela bih da svi oni koji predlažu zakone na takav način ih i predlažu. Međutim, činjenica je da je Hrvatska danas broj jedan po uvozu, ako govorimo u relativnom iznosu po uvozu električne energije, a govorimo o relativnosti između uvoza i potrošnje, to govori dovoljno o tome kakve su namjere vladajućih u smislu osiguranja elektroenergetske samodostatnosti odnosno dostatnosti. Možemo prihvatiti da je 10% uvoz, ali ne možemo više od toga jer nije isto plaćati za 10% potrošnje galopirajuće cijene nego za 33,9% za sada. S obzirom koliko se ulaže u vlastite energetske izvore i s obzirom kako se energetske sirovine RH predaju Mađarskoj nećemo nikad biti sigurni.
Hvala lijepa nemate više replika. I na redu je g. Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Evo nekoliko mojih misli o ovom Zakonu o tržištu električne energije. Prije svega jedan mali osvrt na ono što je danas rečeno ovdje, nadam se da će državni tajni u završnom izlaganju ponovno izaći i govoriti o tome jer mislim da je u tome jako dobar da više maknemo sa strane ove priče koje se insinuiraju u toku ove rasprave. Želite privatizirati HEP, želite korisnicima više cijene energije, želite im veće račune, želite uništiti, jedini uvozite itd. nadam se da ćete to vi kao državni tajnik raspraviti ovdje jer činjenica je da smo najprije krenuli u raspravu da je ovo dobar zakon, moderan zakon čak iz SDP-a smo čuli ajmo reći kritike, dobre kritike i sada na kraju kada završavamo raspravu više ništa ne valja, a to ne može biti vaš tako jer ono što ovdje piše zasigurno ide za time da mi danas koji živimo u ovo vrijeme itekako moramo vidjeti brigu o tome da 11.000 ljudi, danas u tom sustavu, u toj grupi itekako radi da bi mi danas ovdje imali najprije uvjete da možemo radit. Ugasimo ovdje svjetlo i govornicu i možemo svi izać, mislim da tako možemo raspravljati u svakom kućanstvu da prijenos, distribucija, proizvodnja itekako funkcioniraju, bez obzira što god govorili da to ima svoga smisla i da to funkcionira, to se stotinu godina gradi i nadograđuje i danas je HEP bolji nego što je bio ikada, to moramo reć bez obzira što vi politički ideološki ovdje govorili. Što me ovdje čudi? Čudi me da jedan klub koji se toliko zalagao za solare nije u dvije rasprave našao vremena da kaže ijednu riječ, repliku na temu ovog zakona koji omogućava solare na upravo kućama u kojima su oni pričali. Nismo mogli živjet od njih ovdje, od njihovih intervencija, želja da se donese njihov zakon koji bi to riješio u nekoliko članaka koliko su napisali. Sada kada imamo to riješeno kroz ovaj zakon ništa, nema nigdje nikoga. Čuli smo zeleno-lijeve politike, nikoga, od njih nikoga, evo vidim kolegica se jedna javila na kraju sad, ni riječi. Zašto? Jer nam energetika očito nije toliko važno područje za sljedeće razdoblje nekih desetak godina itd. Pa najvažnije kao i ovaj zakon koji temeljno regulira upravo najvažnije područje energetike kojom se želimo baviti i koju želimo razvijati. I što danas imamo mi protiv ovoga što ovdje piše, pa nisam čuo ništa gotovo posebno od onoga što bi me trebalo zabrinuti, osim kritika da želimo nešto uništiti i na takav način raspravljamo. Evo gospođa je izašla van, vi želite uništiti i vrijedite na tržištu među glasačima 30%, oni koji spašavaju vrijede jedan to su današnje relacije, ali to nije tako. I građani kad slušaju naše rasprave očito ovdje više nije toliko ni važno, važnije je reći nešto u hodniku jer sabornica nažalost nema više vrijednost u hrvatskim medijima koje je nekada imala. Danas kada moramo govoriti o onome što nam ovaj zakon donosi, jednostavno samo kritike bez ikakvih argumenata i podloga, sumnji ok. Imamo li što protiv ovog dijela koji nam priprema za novu energetsku tranziciju i korištenja obnovljenih izvora energije? Prva, vjetropark na Pagu 2005.g., šeste napravljen, svi smo gledali u njega i čudili se što je to tamo. Morali smo odlaziti u Nizozemsku i ne znam koje zemlje da bi vidjeli vjetroelektranu. Danas čuli smo od nekih da smetaju. Kada se netko uloži 250 milijuna eura u novi vjetropark iznad Senja to je za nas neprihvatljivo jer buči ja sam to tako razumio, poruku koju šalju političari jer to je politika na koji ju mi način doživljavamo. Da li nam to treba, pa valjda nam treba i svi smo spremni i postoje čak čitave politike koje govore o tome i platforme koje se tome, na tome nastaju, ali kad treba realizirati nema nigdje ničega i kad se napravi ne valja. Kad govorimo o HEP-u ima on svojih minusa i zaista nam neka naselja izgledaju loše, kao Venezuela, dozvoljavate u HEP-u, ne vi kao državni tajnik, ali ljudi dozvoljavaju da na te njihove stupove se vješa svašta, od ovih kabela ne znam za telefoniju, svih ostalih vrsta itd., vrijeme je modernije. Mislim da tu možemo raditi prava, ali to je na njima da rade i na distribuciji i na prijenosu itd., ali govoriti generalno o HEP-u kao o jednoj dobroj javnoj firmi kojoj je država vlasnik, koja dobro funkcionira, koja ostvaruje dobit na ovaj način za mene je ponižavajuće zaista. I reći da tamo ne valja ništa i da smo je spremni uništiti samo zato da bi je ovdje izgledali dobro. Loše je to gospodo. Ovaj zakon podržavam jer donosi ono što nam treba, moderni način razmišljanja [[Upadica: Hvala vrijeme.]] za moderno vrijeme, a ono što su ljudi iskazivali kao potrebu rješava [[Upadica: Vrijeme, hvala lijepa.]] i taj dio.
Imamo jednu povredu Poslovnika, ako sam dobro vidio, jel da, gospodina Pavića, istina povreda Poslovnika gospodin Pavić, ne, dobro, to je dobro. Gospođa Katarina Peović ima repliku.
Pa da, ajmo se držat nekih činjenica ovo tko je protiv, tko je komentirao zakon, tko je, tko ima koji postotak na izborima, mislim sve su to teme koje vama služe za to da ne odgovorite na konkretna pitanja, ajmo konkretno. Slovenija i Mađarska nisu se držale navodno neupite i nužne odredbe da se operator sustava prebacio iz d.o.o. u d.d., u dioničarsko društvo. Zašto se mi toga držimo ko pijan plota, tumačimo to s nekakvim autentičnim prijevodom neke direktive, izmišljamo opravdanja da se jedna uspješna firma i evo u nečemu se možemo složiti HEP je stvarno uspješna firma, mijenja po principima koji uopće nije jasno zašto su potrebni osim ako i onda naša interpretacija postaje vrlo korisna i trasira put ovog zakona se ne misli ići u budućnosti u neku [[Upadica: Hvala lijepa.]] privatizaciju.
Izvolite odgovor.
Ne znam šta bih evo kolegice Peović trebao odgovoriti nakon što je državni tajnik u prvom čitanju, u drugom čitanju sada nekoliko to puta ponovio, da ovaj zakon ne donosi to što vi želite. I onda se pozivate na dva primjera koja su vam valjda bliska, a imamo 20 i toliko članica ovaj u EU ili drugih država na svijetu i tamo vrijede nekakva drugačija pravila, ja to ne razumijem. Meni je važna Hrvatska i ako postoji nešto što nas brine onda će se to valjda kroz neko vrijeme pokazati, ali ne vidim tu priču o kojoj vi tu govorite jer su to neki drugi pa mi malo sumnjamo. I to govorite da ćemo uništit HEP, a sad kažete da je najbolja firma, da je dobar, pa ja mislim da je dobar i da onih 11.000 ljudi itekako radi da bi ovaj sustav funkcionirao. Nestane struje pa znamo koga ćemo zvati, ne možemo izdržati 2 sata bez struje. O čemu mi pričamo? I taj sustav itekako složen, tehnički složen, itekako treba o njemu nešto znati da bi to funkcioniralo. A te priče ostavite za vaše kružoke.
Gospođa Dalija Orešković, replika.
Hvala predsjedavatelju. Kolega zastupniče krenuli ste sa vašim izlaganjem na način da se činilo kao da u jednom trenu poručujete saborskim zastupnicima što uopće mogu biti sretni što u 21. stoljeću u svom parlamentu, u Hrvatskom saboru imaju struju. A onda ste potpuno suprotno tome završili svoje izlaganje s tim da je ovo moderan zakon koji donosi moderan način razmišljanja za moderno vrijeme. E meni su te dvije stvari nespojive. A najviše mi je nespojivo to kada vi kao istaknuti član HDZ-a kažete da je vama stalo do Hrvatske jer sve što činite zapravo je u potpunoj suprotnosti sa brigom i skrbi kako vlastitoj državi, a tako i o njezinim državljanima. A da se vratim na sam sadržaj zakona, samo slovo na papiru čisto dobro izgleda. Problem je kao i uvijek njegova provedba u praksi pogotovo u situaciji kada nema učinkovitog institucionalnog nadzora. A za taj nedostatak institucionalnog nadzora jedini [[Upadica: Hvala.]] i isključivo odgovoran je upravo HDZ. Hvala.
Hvala, hvala. Odgovor.
Evo ostat ću kolegice Orešković kod vaše tvrdnje da ovo dobro izgleda i da ovo treba prihvatiti, izglasati i da idemo dalje u razvoj ovog našeg tržišta električne energije, a sve ostale priče provjerit će građani kroz neko vrijeme, nadam se slijedeće 3 godine pa ćemo vidjeti kako tko stoji jer to uredno čine, činili su to i prije nekoliko mjeseci, niste se proslavili tako da sve vaše kritike koje ste uputili u proteklih godinu dana jednostavno nisu naišle na odjek niti ovih građana s kojima živite ovdje, znači nisu vas prepoznali. Zašto? Jer su prepoznali neke druge, bolje od vas.
Slijedeća replika gospodin Dretar.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Gospodine Borić eto samo mala eto jedna ovako vremenska kapsula. Kada je vaša stranka tamo davno, davno, davno razdvojila pošte i telekomunikaciju i onda je to pod poprilično nejasnim uvjetima privatizirano. I danas imamo vrlo propulzivno, vrlo kvalitetno barem tako tvrdite ili barem tako izgleda tržište telekomunikacijskih usluga u Hrvatskoj koje i mrežni regulator dosta dobro nadzire i čini mi se da se na njemu vodi sasvim dobra bitka za dobrobit potrošača. Dakle, koja je razlika između energetske i telekomunikacijske strukture u Hrvatskoj? Zašto je kada privatizirate Telecom je to dobro, a kada se treba privatizirati HEP to nije dobro. Eto, čini mi se da ste tu u jednom malom diskursu. Hvala.
Odgovor izvolite.
Kolega Dretar, valjda znate da mi u distribuciji električne energije imamo i druge operatere osim HEP-a, valjda znate, znači da taj moment nije problematičan kao ni u telekomunikacijama. Mi govorimo ovdje o onom osnovnom dijelu, znači što HEP je i što on nosi, a to je prijenos i distribucije i proizvodnja. Prije svega prijenos i proizvodnja nikada ne bi trebali biti sporni distribuciji, vjerojatno imamo već i druge operatere ako ja to dobro razumijem. Tako da ovo što mi govorimo i što govorite vi oporbe jednostavno se ne može složiti, a zakon je po meni dobar jer ono o čemu se ovdje pričalo godinama, to su recimo solari na tim privatnim kućama koje mogu građani koristiti i izgraditi za svoju mrežu, za svoju opskrbu sutra mogu pustiti i u drugu mrežu, rješava pitanje i način na koji to treba riješiti. Vama je to očito da nije problematično ili glasamo za ovaj zakon i kažemo to je dobro, idemo to provesti ili ne glasamo i kažemo neka stoji, pa ćemo ovdje još raspravljati o tome. A da ne govorim o svim ostalim momentima koje ovaj zakon rješava jer je očito ušlo u prostor drugih politika koje se nameću kao zelene, a nisu zelene, zato je to problematično.
Hvala lijepa. Gđa. Ahmetović.
Hvala lijepa. Kolega Borić, vi kažete u svojoj raspravi koju ste cijelu na to potrošili, a niste rekli ništa o zakonu, da mi kritiziramo, dakle vi niste slušali, a sposobni ste i električnu energiju kvalificirati ideologijom. Niste me slušali, ja sam tražila da se temeljem ovog zakona smanje naknade za građane jer one nisu obveza, baš kao što je smanjila Španjolska može i Hrvatska, pa možemo svojim građanima olakšat ako je intencija ovog zakona da olakšamo život građanima. I da vas ispravim, nije HEP uspješna firma jer ostvaruje dobit koju je zaradila iz džepova građana RH. HEP bi bio uspješan da je tu dobit iskoristio i investirao u osiguranje i sigurnosti tih građana da će se moći opskrbiti električnom energijom iz vlastite proizvodnje, pa nećemo morati Mađarskoj plaćati galopirajuće cijene i onda nemati za kruh djetetu na stol drugi dan.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Ahmetović, ovaj zakon rješava i pitanje ispostavljanja računa tj. načina samih obračuna ako smo dobro ovaj pogledali, pa tamo jasno piše da će to biti vrlo jasno, točno i sažeto, a ja bi isto volio da bude i niži, vjerojatno bi to svi pozdravili. Hoće li HEP to učiniti ili neće to je na njima da o tome razmišljaju. Ako je dobit ove godine vjerojatno se u nešto i ulaže. Ja ne mogu reć da HEP ne radi. Ja ću govorit o otocima i solarizaciji otoka. Prva solarna elektrana na otoku Visu, druga gradi se na našem susjedom otoku Cresu, nadam se sutra i na Krku, Rab je također u pripremi. Znači postoje želje da ono što nam daje priroda mogućnost da se to koristi i HEP ide u tom smjeru. Hoćemo li mi napraviti još 10 ili 50 njih, to je na njima, hoće li tu dobit koristit za to, to je na njima da odlučuju, kakvi će biti računi, pa to oni određuju, ne određuje ovaj zakon niti će reći u koju lipu mi to odredimo ovdje i koliko će ko imati račun. Mislim da je na nama da osiguramo ono što je na nama da imamo električnu energiju i da je to sigurno, a ovo što vi pričate [[Upadica: Hvala, hvala, vrijeme]] uvozi samo Hrvatska, pa uvoze i druge države [[Upadica: Vrijeme]] nismo mi tu posebni.
Gđa. Marić, gđo. Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, vi ste zbilja majstor u izvrtanju riječi i u iznošenju neistina i mislim da ste tu prvak u saboru. Dakle, bilo je itekako i u prvom čitanju i sada govora i o solarnoj energiji, evo ja sam si baš pogledala, sva sreća pa si sve vodim, ovaj dakle komentara i kako povećati postotak zauzetosti krovova u RH sa solarnom energijom, pa ću vas evo sada pitati što biste vi preporučili odnosno što vi mislite koliko će zapravo ovaj zakon utjecati da se što veći broj pojedinih domaćinstava odluči na investiciju zvanu solarne ploče? Ja sam radila nekakav izračun recimo za moju obitelj gdje bi morali nekih 20-30.000 kuna uložiti za nekakav … [[Govornik se ne razumije]] investiciju za solarne ploče i to bi nam se isplatilo možda tek za nekih 10-tak godina. Dakle, što ćete vi osobno napraviti u svojoj lokalnoj sredini i kako će taj zakon pomoći da bude što više solarnih ploča?
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Kolegice, što ću ja učiniti u svojoj lokalnoj sredini? Evo učinio sam kao čelnik do sada pripremu da mogu napravit solarnu elektranu i da potražujem one koji to hoće i hoće investirati. HEP je tu iskazao interes i meni bi bilo drago da oni to učine. Što se tiče osobnih obiteljskih kuća ili kuća obitelji to je na svakome od nas da procijeni što želi, da li će on htjeti ući u ovu priču u kojoj postoji agregator, u kojoj postoji mogućnost ili da isporuči energiju znači ili da je spremi i koristi samo za vlastitu potrošnju. Ukoliko će postojati i to poduzeće o kojem govori državni tajnik i ovaj zakon, koje će to pokušati organizirati kao jednu virtualnu ajmo reći trgovinu ili tržnicu, ajmo to tako nazvati, takvom energijom nek se dogodi, ali ovaj zakon to otvara jer tu su mnogi o tome pričali, ali kad treba riješiti i to nomotehnički posložiti da može biti pravno u našem okviru onda toga nije bilo na takav način, zato je ovo dobro. Hoće netko iskoristit, vi za vašu kuću, vjerojatno hoćete, al tu će se onda pridružiti i Fond za zaštitu okoliša, možda lokalne samouprave itd., možda taj trošak ne bude za vas toliki.
Hvala, vrijeme. Gospodin Pavić.
Poštovani zastupniče, drago mi je da ste primijetili da pohvaljujemo dobre stvari, ali vas molim da primijetite i to da smo spremni pozornosti neke stvari koje nisu dobre. Slažem se s kolegicom Ahmetović, definitivno naknada nije obveza i bilo bi dobro da se makne iz zakona budući da nije obveza. Dalje, ja sam u svojoj raspravi skrenuo pozornost na neke stvari koje bi trebalo napraviti u podzakonskim aktima ukoliko želimo da ovaj zakon bude provediv. Ukoliko to ne napravimo zakon neće biti provediv odnosno ono što je predviđeno u zakonu da bude u korist naših krajnjih potrošača neće potrošači moći konzumirati. Zato apeliram na vas, ako ste čuli ovo što smo pohvaljivali, molim da čujete i ovo gdje molimo slušajte nas, maknite neke stvari van iz zakona i dajte sugerirajte dalje vladi i ministarstvu da se obrade i oni dijelovi na koje smo skrenuli pozornost da nisu dobro definirani. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Pavić, pa mi vas hvalimo SDP u zadnje vrijeme jer vidimo da se ne možete ni pobrojit, da ne znate ni koliko članova kluba imate i takvi bi državu vodili, ali vjerojatno će se i to riješit, kao što će ovaj zakon riješiti ovo što su vaši strahovi jer jednostavno ako nešto ovdje piše postoje instrumenti, postoje alati, postoje obveze i budućnost i vrijeme ispred nas, pa ajde daj da se to prati i da se vidi da li se nešto riješilo ili nije, postoje postoje podzakonski akti koji će iz ovoga proizaći. Što ćemo mi danas odavde odrediti što će biti ne znam 21.1.2024.g. po pitanju ovog zakona, jel mi to možemo danas riješit? Ja mislim da ne, ali pustimo sustav i pustimo da ovaj zakon ga dodatno uredi s obzirom da on postoji, pa nije novi, neće ništa izaći nanovo, ne može se dograditi, pa pustimo to i provjerimo i recite nam za 2.g. vi ste sve promašili kao što to znate reć ne, ali pustimo to vrijeme, nemojmo stalno sumnjati i insinuirati vi ćete to uništiti i vi ćete to sve krivo napravit. Ja mislim da to nije tako [[Upadica: Hvala lijepa.]] i zato podržavam ovaj zakon i mislim da je dobar i ide u korist građanima.
Hvala, hvala, hvala, da, vi možete otići jer ionako su povrede Poslovnika. Gospođa Ahmetović je bila prva.
Hvala lijepa. Zastupnik je povrijedio Članak 238. Poslovnika, omalovažavajući i vrijeđajući ovdje, ne držeći se i teme same rasprave s obzirom da nije sposoban raspravljati o Zakonu o tržištu električne energije onda valjda se mora služiti verbalnim akrobacijama koje je naučio od svog šefa Andreja Plenkovića. Gospodine Borić radije brojite svoje kolege u HDZ-u koji su uključeni u mnogobrojne afere otuđenja javnog novca.
Hvala lijepa. Ne, ja se, ja bi, ovdje piše govoriti, započeti govoriti o drugoj temi za koju nije dobio riječ ako se javio za povredu Poslovnika. Znači ja sam vas trebao zaustaviti na početku. To ne radim, ne radim nikad, neću radit ni sada kod vas jer znam da vi svi iskoristite ovaj Poslovnik Hrvatskog sabora da biste replicirali pod ovoga kako da kažem iskorištavajući Članak 238. Znači vi ste rekli ono što ste htjeli, dobijate opomenu naravno i ovaj još ću biti tolerantan, ali međutim ja ću odlučiti kad ću prestati biti tolerantan jer ovaj Poslovnik mi kaže da ne bi smio biti tolerantan i pustiti da govorite 30 sekundi nego vas odmah prekinuti. Izvolite gospodin Pavić.
Poštovani potpredsjedniče uvažavajući vašu primjedbu, a i primjećujem da je gospodin Borić shvatio da je pogriješio odustajem od povrede Poslovnika.
Vi ste povukli, vi ste povukli, dobro. A vi niste povukli, izvolite gospodine Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, povreda Poslovnika i kolegice Ahmetović i gospodina Pavića, dignuo sam i prije toga još bio povredu Poslovnika, Članak 238. Oni su utvrdili da ja ne znam raspravljati o ovom zakonu, da o tome ne znam ništa. Ja sam uredno raspravljao 5 minuta i imao podosta replika i mislim da sam vam ocrtao ono što je i važno za ovu raspravu, a njima ostavljam detalje koji su njima važni. Ono što je nama važno, da vidimo, a i jutros sam slušao pola sata svađu između kolega iz SDP-a, iz iste stranke koji se nisu mogli dogovoriti koliko članova u klubu imaju [[Upadica: Hvala lijepa.]] i sutra bi državu vodili, pa to ne ide tako.
Hvala lijepa, bila je replika, bila je replika znate da imate opomenu. Znači imamo 2 opomene, jedna je bila Škoro, ali međutim povučena je povreda Poslovnika i nije ništa rečeno zapravo. I sada je na redu gospođa Dalija Orešković, ne sa povredom Poslovnika nego sa svojom raspravom. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Kolegice zastupnice i zastupnici, pa pitam se ima li uopće potrebe izlagati ovako pojedinačno i dalje raspravljati o ovom zakonu jer slušajući kolegu Borića ispada da je i sa zakonom i sa sustavom opskrbe električnom energijom i sa načinom na koji funkcionira kompletna hrvatska elektroprivreda sve u najboljem redu, pa možda najbolje da mi svi skupa prepustimo HDZ-u da samostalno upravlja i vodi ovom državom bez ikakve intervencije oporbe pa dok brod konačno ne propadne i ne potone do kraja. Ali kako mi priroda ipak ne dopušta da to prepustim sve slučaju ipak ću nekoliko stvari na temu ovog zakona reći. Dakle, kroz 3 specifične teme pokušat ću problematizirati je li Hrvatska pravna država, je li socijalna država kao što je to propisano Ustavom i je li tržišno orijentirana kao što bi to također po Ustavu trebala biti. I ove tri teme pokušat ću povezati sa tri glavna cilja koja bi Zakon o tržištu električne energije trebao ostvarivati. Prije svega zakon treba osigurati proizvodnju i opskrbu kao i tehničku sigurnost opskrbe električnom energijom. Nigdje ne piše treba li to sve skupa osigurati tvrtka u vlasništvu države ili tvrtka bilo kojeg gospodarskog subjekta koji ima pravo pod jednakim uvjetima nediskriminirajuće dobiti svoju šansu i mjesto pod suncem i nigdje ne piše da to u konačnici ne bi bilo i u korist građana koji bi time dobili konkurentniju i jeftiniju struju. Pitanje je provedbe. Drugo, iz obrazloženja predlagatelja proizlazi da se ovim novim zakonom želi potaknuti proizvodnja električne energije iz obnovljivih izvora i veće upotreba novijih, tehnički naprednijih digitalnih načina mjerenja potrošnje odnosno daljnja implementacija tehnološki naprednih modela u svim segmentima elektroenergetske djelatnosti. Pa mislim da nema spora između saborskih zastupnika da svi podržavamo ovakve ciljeve. U konačnici ponovno ti bi ciljevi trebali štititi i svakog našeg građanina kao potrošača kao i gospodarske tvrtke utoliko što će omogućiti preciznije alate mjerenja njihove, njihove osobne potrošnje. Nadalje, zakonom se želi osigurati dostupnost električne energije u smislu cijene za krajnje kupce i to kako one kojima je električna energija potrebna za obavljanje gospodarske djelatnosti tako i za kućanstva, stoga se i definira prodaja električne energije koja se obavlja kao javna usluga. U tom dijelu bitnu ulogu imaju i regulatorna tijela koja propisuju pojedine tarifne stavke pa onda pogledaju kako se zapravo tržište cijena odražava na gospodarske, ekonomske i socijalne prilike u zemlji. Tako dolazimo do tog trećeg bitnog stupa ovog zakona, a to je funkcioniranje i neovisnost regulatornog tijela, dakle HERE. E sad počet ću od pojma pravne države. Dakle, prije svega mala jedna digresija, dakle u uvodnim odredbama ovog zakona naznačeno je da se njime prenose u pravni poredak RH relevantne direktive EU. Standardi koji se u tom zakonu propisuju prate trendove, prate regulaciju kakvu imaju i druge države članice, međutim problem ovog zakona kao i čitavog niza drugih zakona uvijek je u njegovoj provedbi jer se svaki zakon, pa tako i ovaj novi, uranja u postojeći sustav i to kroz rad brojnih javnopravnih tijela i trgovačkih društava koja su u ovom elektroenergetskom sektoru mahom u vlasništvu države, a u svim tim javnim tijelima vlada partitokracija i nered. E sad kada govorimo o pravnoj državi i kada govorimo o neovisnosti regulatornih tijela vjerujem da nismo zaboravili aferu koju smo imali prije svega nekoliko mjeseci kada su zapravo novinarski stupci bili puni situacije iz koje proizlazi da se pokušalo intervenirati u proces imenovanja članova uprave HERA-e na način da se u to tijelo stavi osoba koja zapravo po samom zakonu u tom tijelu ne bi niti smjela sjediti. Radilo se o bračnom paru osobe koja je član nadzornih odbora nekoliko trgovačkih društava iz grupacije HEP-a. Samo po sebi je to strahovito veliki problem koji govori o načinu na koji se u ovoj državi kadrovira, no poseban problem kud i kamo veći je činjenica da se sa procesom izbora kasnilo nekoliko mjeseci. S obzirom da mi je isteklo vrijeme da ne bi dobila opomena nastavit ću upravo ovdje gdje sam stala nakon što kolega iz drugog kluba odradi svoje izlaganje.
Nisam shvatio zašto biste trebali dobiti opomenu, ali replike imate. Gospodin Lenart ima prvu repliku.
Rekla sam kako ne bih dobila. Preventiva.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, vi ste spomenuli nove tehnologije za mjerenje dostupnosti električne energije pa bih ja htio ovom prilikom kroz repliku skrenuti na jedan slučaj koji imamo na području Grada Kutine nekih tri po pol, četiri kilometra od centra Grada Kutine gdje čovjek 15 godina ne može dobiti električnu energiju, ne može dobiti mrežu, muči se sa solarnim panelima uz pokušaje preko ministra i ne znam koga. Znači HEP nije u stanju odraditi jedan vod od kilometar i dovesti čovjeku električnu energiju, a danas smo u 21. stoljeću kada pričamo o novim tehnologijama. I samo bih skrenuo pažnju na taj HEP koji se maćehinski odnosi prema svojim potrošačima kada im je to blizu onda normalno da vrlo brzo priključuje i uzima novac za to, ali evo kada čovjek koji je odradio svoj radni vijek, plaća komunalnu naknadu i urgiramo već 15 godina ne može dobiti električnu energiju. Može se HEP sramiti evo sramit se može HEP. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor gospođo Orešković.
Hvala kolega. … nismo pravna država jel nemamo uistinu neovisna regulatorna tijela, drugo nismo tržišno orijentirana država jel vidjeli smo kako prema poduzetnicima funkcionira država npr. u vjetroelektrane. I treća tema koju ste vi otvorili, nismo socijalna država jer kako ovaj vaš primjer, a tako i situacija koju smo vidjeli nakon potresa na području Banije postoje ne samo pojedina kućanstva nego čitava područja koja nikada nisu dobili svoj pravno na svoj priključak na elektroenergetsku mrežu što samo potvrđuje moju tezu da od svog postanka ova država ima dvostruke kriterije. Uvijek su postojali i oni građani drugog reda koje ova država ne vidi, ne prepoznaje i ne vodi brigu o njihovim osnovnim potrebama, o njihovim pravima koja su načelno zajamčena u Ustavu i dobro opisana u odredbama pojedinih zakona.
Hvala. Gospodin Hajduković, replika.
Hvala lijepa. Kolegice Orešković, kada pričamo o električnoj energiji, kada pričamo o krajnjim korisnicima odnosno o tržištu električne energije mislim da iz fokusa ove rasprave su izašle neka vrlo važna pitanja, a to je da ne štitimo krajnjeg korisnika, da ne osiguravamo jeftiniju ili pristupačniju električnu energiju i bojim se da će energetski siromašna kućanstva postati standard u Hrvatskoj. A zašto reći ću vam, EU ima vrlo ambiciozan plan za prelazak na električna vozila dakle da u jednom vrlo kratkom razdoblju će se forsirati električna vozila što će povećati eksponencijalno potrošnju električne energije. S druge strane druga tržišta poput Afrike i Azije, a posebno Afrike su brzorastuća i zahtijevaju sve više energije dok druge države poput recimo Kraljevine Maroko prepoznaju to kao svoju priliku i ulažu u proizvodnju električne energije, mi ne samo da to ne radimo nego se ne borimo i za naše građane i za pristupačniju cijenu električne energije.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala kolega. Slažem se s vašim načelnim ciljem, na kraju krajeva svi smo mi i potrošači i svima nam je u interesu jeftinija cijena usluga opskrbe eklektičnom energijom, možda se možemo razlikovati po načinu kako to postići. Moguće je da se to može postići putem ulaganja trgovačkih društava u vlasništvu države u nova postrojenja, nove tehnologije, nove načine proizvodnje električne energije, moguće je to prepustiti i tržištu. Ono što mene kao predstavnicu Građansko-liberalne opcije ponajviše interesira je kako mi zapravo štitimo tu cijenu u praksi, a ne možemo ju štititi sve dok HERA kao regulatorno tijelo ne provodi svoje ovlasti onako kao što bi to po zakonu mogla. Očito još uvijek ima previše političkog filtriranja i političkih naputa kojih po zakonu tamo ne bi smjelo biti.
Hvala lijepa, nemate više replika. I sada državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja g. Ivo Milatić govorit će u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče HS-a. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Dužan sam nekih pet minuta iskoristiti i malo se osvrnuti na sve ovo što je do sada rečeno. Ovdje se uporno govori o privatizaciji HEP-a, o mijenjanju HEP-a u dioničko društvo, to je ustvari HOPS znači to su regulirane djelatnosti koja u svakoj europskoj civiliziranoj državi tako i u Hrvatskoj imaju svoja pravila. Jasno i glasno sukladno svakom zakonodavstvu u bilo kojoj zemlji u EU je direktiva napisala kako u kojoj zemlji sukladno njegovom, njezinom uređenju o trgovačkom pravu koji pravni oblik će biti. Za Hrvatsku je rečeno to će biti d.d. i mi to radimo i to uopće nije tema. Govoriti da je HEP nesposoban, da je maćeha, da javnog građanina uništava, svašta sam ovdje sada čuo, to jednostavno ne stoji. HEP je jedna respektabilna kompanija koja je kičma energetskog sustava kao ... [[Govornik se ne razumije.]] električne energije u Hrvatskoj i mi uživamo tu blagodat što postoji HEP i što smo bili toliko pametni kao država da smo taj HEP sačuvali. Ova Vlada apsolutno stoji pri onome što je g. Borić i ja i ovdje svi rekli, da nikakva privatizacija HEP-a ne dolazi u obzir. Svi vi koji se brinete o privatizaciji HEP-a možda razmišljate u slučaju da biste bili u situaciji, možda biste o tome razmišljali, ja ne mogu sad to drugačije razumjeti. Ako mi stalno govorimo da od toga nema ništa, a vi stalno nama imputirate da će od toga nešto biti. Od toga nema ništa. Što se tiče teme da nekakvi lobisti, da moj ministar je povezan s nekakvim lobistima, nešto, o čemu mi tu pričamo? O tim profitima od 25 i više posto, to je sastavljeno u Vladi Zorana Milanovića u ministarstvu u kojem sam i ja tada radio, to su neki ljudi tamo potpisivali nekakve te ugovore. Šta je s time imao Tomislav Ćorić ili bilo tko iz njegove obitelji? Ja vas tu sad pitam, dajte prestanite stavljati ljude ad hominem u kontekst koji nema nikakve veze sa njima. Mi pogledajte premijski sustav kojeg mi sada radimo, koji će za koji dan dobiti odobrenje od EU, kakve smo prinose predvidjeli? Maksimalno 7%. maksimalno 7%, pa ne možete manje. Pa moraju ljudi imati neki interes da to rade. Znači što se toga tiče, ovaj Zakon je ono sve što smo već više puta rekli. Znači apsolutno propulzivan za građane i za poduzetništvo da građani stvarno može početi zarađivati i od svoga krova, pa makar ne imao sredstva za napraviti instalaciju, jer može, po ESCO modelu putem agregatora da to netko drugi za njega napravi, znači može sebi smanjiti račun, poduzetnik isto to može, fondovi su spremni i sada su izdašni, bit će još izdašniji za to financirati. Govoriti da mi, da smo mi uvoznici struje. Mi uvozimo, nažalost ono što moramo uvoziti, ali smo i izvoznici struje, ali naš je cilj da ono što se napravi u Hrvatskoj bude u Hrvatskoj napravljeno. Tko će biti vlasnik tih elektrana, jasno da neće sve biti HEP, da će biti nekakva privatna i ostala lica, ali to uopće nije problem, najvažnije da je ta elektrana u Hrvatskoj, da je ta proizvodnja u Hrvatskoj, da je to u hrvatskoj bilanci, da je ne daj Bože bilo kakav problem, kao što je sada Covid, bilo kakav poremećaj, ta postrojenja su u Hrvatskoj, proizvodnja će biti hrvatska proizvodnja. To je ponašanje jedne odgovorne države, odgovorna država mora misliti o tome da stvori proizvodnju i po mogućnosti, da postanemo izvoznici zelene energije i postat ćemo izvoznici zelene energije. Zapamtite, evo, vi se možete meni sada ovdje smijati, ali za 7, 8 godina Hrvatska će biti ozbiljan izvoznik zelene energije. Ovaj Zakon će to omogućiti. Ako dođe neka administracija koja neće postupati po ovom Zakonu, onda za to ne mogu garantirati, ali dok je ova administracija na vlasti, to će se postupati. Govoriti da Hrvatska nema neovisnog regulatora? To je deplasirano. Hrvatska ima energetsku regulatornu agenciju koja odgovara ovom cijenjenom Domu i jedino sudu. Ministarstvo je ne može suditi, ona je neovisna. To što mi svi želimo da ona više radi, da bude aktivnija, tu se možemo složiti, vidjet ću u izvješću što je Vlada napisala na izvješće. Ali ona je neovisna i ona mora biti neovisna.
E hvala lijepa. Nekoliko replika, prva replika je tražila gđa. Peović.
Ajmo redom. Znači vi kažete, to su civilizacijska pravila da HOPS pređe u d.d. iz d.o.o., a je Hrvatskoj tako rečeno i nama, nas optužujete da bez razloga imputiramo vama privatizaciju. Zakon nameće, bez valjanog i vidljivog razloga prelazak HEP-a iz dosadašnjeg ustroja društva s ograničenom odgovornošću u dioničko društvo s neuvjerljivim objašnjenjem da je riječ o prijevodu i da se držimo nekakvog prijevoda koje je autentičan, unatoč tome što EU nije imala nikakve primjedbe na dosadašnji pravni ustroj HOPS-a. Dakle, zašto Mađarska i Slovenija ne moraju, zašto mi moramo? Ne možete nam davati objašnjenje da su to civilizirana pravila i da mi upisujemo nešto što ne postoji. Doslovno čitamo zakon. Ako države poput Slovenije i Mađarske to nisu provele, zašto mi to provodimo? Logičan je zaključak koji se nameće, ako HOPS i ostatak HEP dođu u financijske teškoće, a izgleda se da se upravo to i želi postići [[Upadica: Hvala. Vrijeme.]] bit će dakle preoblikovan na d.d. u na meti logičnog zaključka [[Upadica: Hvala lijepa.]] o potrebi dokapitalizacije.
Izvolite odgovoriti.
Znači vi meni sugerirate da smo trebali to zanemariti što u direktivi, uredbi već svemu piše, čekali službenu povredu, čekali globe od EU komisije, onda tek to promijeniti u zakonu? A zašto ne napraviti to odmah kad je to uredno u direktivi, u svemu ostalom jasno k'o dan? Zašto to ne napraviti odmah? Slovenci, Mađari su napravili ono što je njima napisano da naprave. Svakoj državi je napravljeno ono što je sagledana koncept cijele države, kako funkcioniraju društva, vi ćete meni sada ovdje reći da je d.o.o. bolji oblik i sigurniji za građanina i za HOPS kao neovisno regulator nego d.d. Ja se ne slažem s vama. Nisam diplomirani pravnik, ali nešto o pravu znam. d.d. je bolji i nije to nikakva igra skrivača, pa ne može se d.d. prodati bez svoga vlasnika, a vlasnik je u vlasništvu država. Država, ovaj Sabor moraju odlučiti da li će se to dogoditi. Pa ne dolazi u obzir.
Hvala, vrijeme. G. Pavić.
Poštovani tajniče, ne samo u slučaju ovog zakona, općenito se grozim pomisli i situacije kad se govori o novom zakonu, a zapravo pokušavamo to sve skupa svesti na nekakvu povijest, što je nekad bilo i što se dešavalo nekada. Kad donosimo novi zakon, moramo voditi računa o tome što će biti jer ga donosimo za budućnost i pokušavam se osobno, a i većina naših kolega orijentirati na to i koncentrirati na to da govorimo o budućnosti. Skrenuo sam pozornost na neke stvari kad sam imao svoju raspravu i skrenut ću pozornost na još jednu stvar, a vezana je opet za socijalu i za energetski siromašna domaćinstva. Radi se o tome da predlažem, sugeriram da se u podzakonskim aktima pokuša naći mjera do koje se plaća električna energija tim socijalno ugroženim domaćinstvima. Radi se o tome da bi se moglo desiti s obzirom da su potrošnje veće ili manje u odnosu na pojedine dijelove grada odnosno naselja da se energija troši nenamjenski, a ne za ono za što bi se trebala trošiti. Zato predlažem da socijalna služba odnosno Centar za socijalnu skrb … [[Govornik se ne razumije]] donese i da se o tome vodi računa.
Bili ste jasni. Izvolite odgovor.
Tu se, tu se apsolutno s vama slažem. U podzakonskim aktima treba jasno omogućiti da se stvarno socijalno ugroženo stanovništvo i energetski siromašno refundira i da im se omogući da mogu platit svoju energiju. A isto se s vama slažem koliko sam vas shvatio da se i ne dozvoli nekontrolirano korištenje na način da se onda energija baca zato što je neko plaća. To se apsolutno s vama slažem i to jasno treba u podzakonskim aktima voditi računa o tome da postoje određena ograničenja, ali jasno to onda treba i u stručnom i u ovom socijalnom smislu dobro sve izbalansirati da za sad ne bi ispalo da ovaj nešto idemo dati, pa nešto da i ograničavamo. U načelu treba pomoći, ali jasno i spriječiti zlouporabe da se vaučeri ne dilaju po, po, po, po ovaj šalterima HEP-a kao što se zna dogodit u nekim našim sjevernim županijama. Tu se slažem.
Gđa. Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Kolega Milatić, dakle kao što se ne može porculanski zub ugraditi u upaljeno meso tako se ne može jedan tekstualno solidan zakon, dobar zakon ugraditi u disfunkcionalan sustav. Vi kažete mi imamo neovisnog regulatora. Ma ništa nije neovisno kad se s tim tijelom politički kadrovira. Dopustite da vam pročitam. Predsjednik upravnog vijeća HERA-e Tomislav Jureković je krajem svibnja prošle godine priveden i ispitan u USKOK-u u sklopu istrage u aferi „Vjetroelektrane“ jer je navodno pogodovao tvrtki C.E.M.P. Milenka Bašića. Dakle, kažete HERA odgovara HS, sudovima i DORH-u. Ne odgovara nikome jer je istraga u tom slučaju negdje zapela. Kažete, HEP je kičma hrvatskog elektroenergetskog sustava. Pa bilo bi super da je tome tako. Međutim, imamo i naslove koji kažu, šef HEP-a lobirao da se u upravno vijeće HERA-e postavi supruga njegovog bliskog suradnika. Imamo situaciju da HEP kao krovna tvrtka ima čitav niz tvrtki kćeri i direktori krovne tvrtke, kao i direktori tvrtke kćeri postavljaju se isključivo po političkom ključu, a nikome ne odgovaraju jer tvrtke kćeri, dužnosnici tvrtke kćeri nisu pod nadležnošću povjerenstva niti bilo kojeg drugog tijela. Hvala.
Izvolite odgovoriti.
Što se tiče upravnog vijeća HERA-e i što se tiče određenih sudskih procesa odnosno eventualnih postupaka to ne želim komentirat, tamo znaju institucije koje to rade, one će se s time baviti. Što se tiče onoga, a što znamo, a to je da pred ovaj cijenjeni dom će vrlo skoro doći kandidat za predsjednika upravnog vijeća HERA-e i jasno vi ćete o tome imati priliku raspravljati ili ga postaviti ili ga ne postaviti. Ja sam rekao ovdje da smo se i ovu godinu kao vlada očitovali i na izvješće o radu HERA-e, očekujemo da se ono i u drugom smislu počne ovaj raditi obzirom da su određene situacije u energetskom sektoru se i promijenile i, a što se tiče kadroviranja u HEP-u sve što se u HEP-u događa, koliko ja znam događa se u skladu sa zakonom. A to što sad vi mislite da je netko nešto negdje rekao za to bi trebali imati i određene dokaze.
Hvala. Gđa. Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče, vi ste pri kraju svog izlaganja govorili o tome da ste sigurni da će za 7-8.g. nešto biti. Ono što sam ja sigurna da će za 7-8.g. da ćete vi biti i dalje državni tajnik, a dal će nešto biti ili ne to je drugo pitanje, ali nije to tema mog razloga zašto sam se ja javila nego je tema ono što sam vas pitala i na Odboru za zakonodavstvo, a to je vezano uz punionice za elektro automobile i tema je HEP distribucije i pitala sam vas koji je to, koji je to element jer kaže da kao operater distribucijskog sustava ima u vlasništvu ili je počeo razvijati. Dakle ovo ili je počeo razvijati bi trebalo nekako u zakonu biti jasno definirano što je počeo razvijati i kako je počeo razvijat, počeo je mislit ili nije počeo mislit. I sami ste svjesni toga da je to jedna odredba koja je vrlo vrlo problematična.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Kao što sam vam rekao na odboru, znači to je stavljeno u zakon zato što je stvarno ODS počeo razvijati određene, određene punionice, ali isto tako sam i na odboru rekao postoji Zakon o alternativnoj infrastrukturi kad je u pitanju ovaj punjači i sve ostalo što će ići u tom dijelu. On je sada na javnoj raspravi. Mi smo nacionalno koordinacijsko tijelo u tom zakonu određeni, u podzakonskim aktom toga zakona i u planovima koje ćemo iz toga zakona napravit sigurno će se detaljizirat ovo o čemu vi sada govorite i tu se s vama slažem da tu treba onda znati dobro što to distributer stvarno razvija i gdje to staje. A u načelu pretpostavljam da mislite isto što i ja da bi u stvari opskrbljivači i sutra određeni poduzetnici koji bi se bavili isključivo punjačima i organizirali taj dio bi se trebali bavit s time i koliko ja znam baviti će se jer će se i takva regulativa na kraju i proizvoditi.
Hvala. Gospodin Lenart, izvolite.
Evo poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kažete da mi imputiramo da je HEP maćeha prema nekima, je. Gospodin se zove Marijan Dvorski, naselje Batina na području grada Kutine, takvih slučajeva ima još, da čovjek koji je odradio svoj radni vijek i uplaćivao sve što je trebao uplatiti i komunalne naknade i sva davanja i danas već živi 15.g. bez električne energije što je vrlo, vrlo teško za čovjeka koji je otišao u mirovinu. Ja sam pokušao sve, pisao sam i zastupničko pitanje ministru i gradska uprava i HEP i nitko ne reagira da tom čovjeku se omogući da ima električnu energiju pod starije dane, barem postoji ulica, ime ulice nekoliko objekata u toj ulici, ulica ima perspektivu za razvojem ali nema električne energije. Za neke velikodostojnike se vuče žica kilometrima samo za jedan objekat, a ovaj čovjek evo cijeli život ne može dobiti električnu energiju [[Upadica: Hvala.]] ja vas molim da svojim utjecajem pokušate pomoći tom čovjeku [[Upadica: Hvala lijepa gospodin Lenart.]] ne zanima me čija će biti zasluga, ali ajmo pomoći tom čovjeku i takvim ljudima koji stvarno teško žive. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Nemam vam šta reći na to nego da ću se stvarno zainteresirani, pitati i osobno vam javiti šta sam doznao i šta je, šta su mi rekli i šta se može. Drugo vam nemam šta reći, nema razloga da vam ne vjerujem to što sada govorite.
Gospodin Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo slušajući raspravu i ovaj dio gdje se pokušava reći da se ovim zakonom želi pripremiti nešto za privatizaciju HEP-a, pa se onda pojam HEP-a i pojam HOPS-a i ne razlikuje u tim raspravama pokušavam u stvari shvatiti zašto to pojedini kolege rade. Želim vjerovati da to rade iz neznanja, a ne namjerno jer oni koji shvaćaju šta je uloga HOPS-a, a to je operator sustava koji je zadužen za mrežu i koji treba pružiti potpuno iste uvjete pristupa toj mreži svim proizvođačima bili oni HEP-ovi ili neki privatni, bili oni iz Hrvatske ili izvan Hrvatske i isto tako svim kupcima, to je skoro isto kao da kažemo da želimo privatizirati HERU jer i ona mora biti neovisna i HOPS mora biti neovisan, a sad ako želimo napraviti da HOPS funkcionira samostalno i da samostalno donosi odluke onda čini mi se da d.d [[Upadica: Hvala.]] od d.o.o.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Apsolutno, samo ste ponovili ono što sam i u stvari ja rekao da jednostavno regulator mora biti neovisan i da mu d.d. nikako neće škoditi. U javnoj raspravi, u razgovoru sa sindikatima žalosno je bilo da je glavni razlog ovog opiranja bio to što je predstavnik sindikata bio u nadzornom odboru HOPS-a i onda je svako 6 mjeseci postavljalo se drugog predstavnika sindikata. I to je meni se čini bio glavni kamen spoticanja, tko će sjediti u nadzornom odboru ispred radnika i tko će primati tu tamo naknadnicu. Sad se odjedanput dao se, kad sam ja to javno počeo komunicirati, dao se prijedlog da tko će kontinuirano sjediti. U d.d.-u neće biti tako tih eskapada oko upravnih i svega i ići će suglasnost i to malo ide, to ide malo sporije ali ozbiljnije. Tako da je d.d. apsolutno rješenje.
Gospođa Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče i na prošloj raspravi u prvom čitanju sam vas pitala kako stimulirati da bude što više zauzetih krovova sa solarnim pločama, znači kako stimulirati zapravo mala nekakva obiteljska, obiteljska okruženja. Rekli ste mi da su poticaji nekih 40 do 80%, međutim ja sam išla sad malo gledati to se odnosi na ugradnju nove fotonaponske elektrane, s tim da je 80% znači 75.000 kuna ako živite na području od posebne državne skrbi, prva skupina otoka itd., a 40% bilo gdje u Hrvatskoj, znači 37.500 kuna. Znači to je za elektrane. A što je sad sa nekakvim malim obiteljskim, dakle s jednom obitelji koja recimo ima potrošnju 3 kilovata, ja sam dobro izračunala to je nekih 30.000 kuna investicija jer vam je solarni panel snage 100 vata 950 kuna možete nabaviti. Znači kako ćete vi sad recimo mene ili bilo koga stimulirati da se meni isplati [[Upadica: Hvala lijepa, vrijeme.]] ne na 10 godina koliko bi se ovo isplatilo nego na manje, kako će država to stimulirati. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovoriti.
Pa evo rekao sam vam i ovo što ste i sami ponovili, putem fondova to je prva stvar. Putem fondova zato šta fond onda od 7 godina to začas skrati u ovima koji imaju 80% na 2 godine, ovima od 40% na 4 godine isplativo samog tog dijela. Drugo ako sama obitelj nema dovoljno novaca onda se javi u ESCO firmu koja će to napraviti za njih i onda će ta ušteda njima biti manja, ali će i dalje biti ušteda i tako će se financirati postrojenje. A nakon usvajanja ovog zakona u roku od 6 mjeseci HERA je dužna donijeti podzakonske akte koje će regulirati agregatore. Agregatori će sigurno ovaj itekako biti zainteresirani da zainteresiraju građane da na njihovim krovovima naprave takva postrojenja i da građanin od toga ima koristi jasno i agregator. Znači najveća je korist ako to napravite sami i onda date agregatoru, ali sve kombinacije idu u prilog tome [[Upadica: Hvala.]] da imate koristi.
Hvala lijepa. Gospođa Marija Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Poštovani državni tajniče evo drago mi je da ste zbog javnosti još jednom objasnili da ne postoji stvarno nikakav strah od privatizacije, ja to nigdje u zakonu ne iščitavam čini mi se da je u nedostatku argumenata za bilo kakvo protivljenje zakonu opozicija posegnula i za ovakvim tezama. Ovaj zakon u stvari stvara pretpostavke za ono što nas čeka u budućnosti, za okvir zakonodavni za okvir zakonodavni za proizvodnju i distribuciju energije u uvjetima koji nas u budućnosti očekuju i za bolje iskorištavanje zelene energije. I mislim da je zakon zaista dobar za sve ono što nas očekuje. Omogućuje i malim proizvođačima da u stvari u što većem broju budu zainteresirani da i na svoji privatnim objektima posegnu za proizvodnjom električne energije. Tako da mislim da je to za sve naše sugrađane nešto što im donosi nekakav bonus u budućnosti i da je dobro da idemo sada s ovakvim prijedlogom zakona. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala na vašoj replici jer točno se sve slažem s vama. Znači ovaj zakon ide u pravcu toga da on omogućuje hrvatskim građanima i poduzetnicima da se uključe maksimalno u proizvodnju vlastite energije, da tu istu energiju prodaju ili koriste samo za sebe ili dijele unutar energetske zajednice i da na takav način smanjuju trošak svoje električne energije koji će u konačnici njima podignuti standard jer je taj onda trošak smanjen i podignuti njihove prihode jer smo svi ovdje u ovom domu svjesni da fosilna energija mora polako izaći, a doći neka druga koja je obnovljiva. Ta obnovljiva energija očito će polako biti isto i, i sva energija će biti skuplja zato što je se i više troši, ali onda se njoj treba doskočiti da svojom vlastitom proizvodnjom u stvari bude jeftinija. I to je cijela [[Upadica: Hvala.]] ovoga zakona.
Gospođa Mirela Ahmetović.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče pozdravljam vaš optimizam vezano za izvoz zelene energije od strane RH, ali morat ćete se i vi složiti on je iluzoran dok god mi imamo uvoz električne energije koji iznosi 33,9% mi ne možemo govoriti o nekakvim izvozima itd. Dakle, ajmo se usuglasiti. Hrvatski elektroenergetski sustav počiva na HEP-u ako govorimo o proizvodnji, mi ne proizvodimo dovoljno električne energije. HEP troši na izgradnju elektrane koja nije dostatna. Dakle, definitivno mi sami smo krivi što ne proizvodimo dovoljno električne energije a možemo jer novaca HEP ima, nego tjeramo zapravo naš sustav da uvozi električnu energiju i po izuzetno visokim cijenama prodaje našim građanima. Dakle, tko tu govori onda iz perspektive građana odnosno kako zakonom štitite te građane? Nikako. Kako kroz sustav štitite? Nikako. O solarima, vi potičete velike elektrane kojima je capex 30% niži nego malim [[Upadica: Hvala.]] proizvođačima.
Hvala lijepa. Izvolite odgovoriti.
Hvala. Prvo što se tiče velikih elektrana. Znači od 2018. do danas u Hrvatskoj ima 120 megavata više solara, do tad ih je bilo 60. Samo jedna velika elektrana napravljena je i to HEP-ova na Visu od 2,5 megavata. Toliko o poticanju velikih elektrana. Što se tiče uvoza, uvoz je za sada nužan zato što nemamo dovoljno proizvodnje, ali HEP jasno ulaže u obnovljive izvore, ulaže u sve ove svoje projekte koje razvija, ulaže u reverzibilnu elektranu Blace, jasno da HEP ide u tom pravcu, ali ovaj zakon nije pisan samo za HEP. Ovaj zakon je pisan za sve investitore u Hrvatskoj koji hoće ulagati. I nama je u interesu da potaknemo i druge investitore da naprave što je više elektroenergetskih postrojenja, skladišta, da se optereti mreža. Mi ćemo kroz MPO financirati evakuacijske dalekovode i trafostanice tako da je moj optimizam utemeljen na realnim brojkama.
Hvala. Gospodin Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče evo nastavno na kolegicu Mrak Taritaš što je rekla da ćete vi biti državni tajnik 8 godina, to je zapravo vama pohvala i svima koji radite na zakonima. Znači ako vas biraju da budete državni tajnik onda radite kvalitetno i dobro svoj posao. Ja nigdje nisam iščitao ovdje da se ovaj zakon radi da bi se HEP ili nešto privatiziralo ili nekom pogodovalo, naprotiv da bi se stimulirao domaćinstvo da proizvode energiju. Mene ovdje sad zanima na kraju da kažete vi doista koliko ćemo mi do 2030.-te ili '50.-te imati odnos energije hidro, termo i obnovljivih izvora energije odnosno zelene energije u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovoriti.
Hvala mi sada znači imamo u svom, postrojenja imate 5200 megavata od toga je hidro 2300, imate na ugljen 329, termo ovaj plinski i ostali je oko 2000 i klasičnih obnovljivih izvora oko 1000 i nešto. Znači ako mi do 2030. podignemo za 2,5-3000 megavata znači dižemo se na 8000 i 300-400-500. Od tih novih 3000 to će sve biti obnovljivi. I ako računate da imate hidra 2000 to vam je 5 i ako imate sadašnjih obnovljivaca 1000 to je 6. Znači od skoro 9000 megavata koje bismo mi izvjesno trebali imati do 2030. godine mi ćemo sigurno 70 i više posto imati obnovljivih, obnovljivih izvora. A šta će biti sa tad, sa ovim dijelom koji nije obnovljiv koji je [[Upadica: Hvala.]] visokoučinkovit to ćemo vidjeti, jel.
Hvala lijepa, hvala, nemate više replika za sada. Gospodin, sada prelazimo na, na završno, na završne riječi klubova, prvi je gospodin Željko Pavić ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući zahvaljujem. Prvo bih pohvalio gospodina Borića što prati situaciju u SDP-u jel ako je u dilemi ja bih ga obavijestio i informirao da Klub SDP-a još uvijek ima 32 zastupnika pa ako je nešto sporno neka nam se javi, mi ćemo sve objasniti. Ajmo mi ponovo na zakon, da ne, da se bavimo ozbiljnim stvarima. Nadamo se da će ovaj zakon pomoći u ostvarenju ciljeva definiranih u Nacionalnoj strategiji razvoja RH do 2030. godine. U kontekst ovog zakona moramo staviti i strategiju niskougljičnog razvoja RH kao i Zakon o obnovljivim izvorima energije i visokoučinkovitoj kogeneraciji. Čuli smo maloprije od državnog tajnika da ćemo imati taj zakon uskoro na raspravi i mislim da ćemo još i onim zakonom podebljati i pojačati ove stavove koji su u zakonu odnosno uz zakon i u svezi zakona danas iznesene i da ćemo imati priliku da učvrstimo ono što smo danas govorili. O kompleksnosti problematike govori još jedan zakon kojim se definira problematika, a to je Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti koji je isto na snazi od 2018. godine. To se vjerojatno neće mijenjati, to ostaje vjerojatno isto, tako mislim da tu nećemo ništa mijenjati, ali ovo što je bitno mislim da ćemo raspraviti u budućem razdoblju. Ono što je nama interesantno i za što smatramo da nije dovoljno definirano su ta nova regulatorna pravila kojima bi se trebali detaljnije urediti odnosi krajnjeg potrošača i opskrbljivača i kojima bi se krajnjim potrošačima trebala pružiti dodatna zaštita i sigurnost. Vezano za potrošače i njihova prava i regulatorna pravila bitna je i odredba zakona kojom će se potrošači moći i samostalno uspoređivati cijene različitih opskrbljivača i time kvalitetnije i brže donositi odluke u odabiru opskrbljivača koji nudi najpovoljnije uvjete isporuke električne energije. Vezano za ove odredbe zakona apeliram da se podzakonskim aktima definira na kojim platformama i na koji način korisnici mogu pristupiti tim sustavima te da se u sustavima koji će prikazivati troškove obuhvate svi troškovi koji će krajnji potrošači imati prilikom opskrbe od strane pojedinog opskrbljivača. Ovo je izuzetno važno i to napominjem zbog činjenice da se često u sustavima koje koristimo kao npr. sustavi telekomunikacijskih operatera dešava da nisu izrađeni svi troškovi pa se u konačnici ne može iščitati prava cijena usluge sve dok vam ne dođe račun. Evo, apeliram da se to izbjegne i da naši potrošači mogu imati stvarno punu cijenu i sve troškove koje će imati u slučaju uspoređivanja cijene između više opskrbljivača. Svima nam je jasno da bez sustava pametnih brojila promjena operatera unutar propisani rokova neće biti moguća ili da će biti izuzetno teška i žao mi je što, a to sam već rekao i u prošlom čitanju kada smo imali tu rasprave da se to nije reguliralo u ovom zakonu nego se to prepustilo ministru, znači zapravo se u prijedlogu zakona … da će o uvođenju sustava naprednog mjerenja odlučiti ministar svojom odlukom, a s obzirom na sve one uvjete koje on treba sagledati i sve ono što treba uzeti u obzir bojim se da će to biti malo odgođeno jer sve ono što treba on sagledati i prikupiti podatke mislim da to neće prikupiti tako brzo. Uz tu odluku koju bi trebao donijeti ministar mora se uključiti i HERA koja bi trebala napraviti ekonomsku procjenu pa mislim da se s pravom bojimo da od onog optimističnog roka u kojem bi se trebao moći promijeniti operater neće biti ništa, barem ne u sljedećih nekoliko godina. Bez obzira na to smatram da odredbe koje bi trebale biti napredne i ekonomski isplative za krajnje potrošače, a vezane su za energetske zajednice građana su dobre, ali to su odredbe kroz koje se između ostalog definira da vlasnik udjela ili član u energetskoj zajednici građana između ostalih može biti i fizička osoba, a već sam napomenuo nažalost naši građani nisu dovoljno informirani i apeliramo ponovo na tajnika da se informiraju građani koje su im mogućnosti, kako da financiranju, kako da si grade svoje mini elektrane i kako da izgrade energetska postrojenja. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada gospođa Dalija Orešković govorit će završno ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Kolegice zastupnice i zastupnici. Kod svakog zakona o kojem raspravljamo usmjerena sam i koncentriram se na institucionalni okvir za njegovu provedbu i na eventualne koruptivne rizike koje pojedini zakon u sebi krije. Štoviše zalagala sam se svojevremeno da formiramo jedno tijelo, to bi po meni trebao biti ured za prevenciju korupcije koji bi i službeno bio zadužen da iščita zakon i da detektira što bi u njegovoj provedbi moglo biti sporno. No s obzirom da takvo tijelo još uvijek nemamo, evo na neki način pokušavam takvu zadaću napraviti sama. Kada govorimo o tome jesmo li pravna država i kakav je taj naš institucionalni okvir, dakle svi dobri ciljevi i sve lijepe želje koje ovaj zakon načelno namjerava ostvariti trebali bi proć kroz sito i rešeto regulatorne agencije, a to je u ovom slučaju HERA. Kako možemo vjerovati toj HERA-i ako smo imali situaciju o kojoj sam govorila u pojedinačnom govoru, kako možemo reći da je regulator neovisan i da odgovara HS-u kad smo imali situaciju da hrvatska Vlada kasni sa procesom imenovanja članova uprave regulatornog tijela i kako uopće možemo pričati o ikakvom pojmu pravne države ako imamo HS kao zakonodavno tijelo, kao parlament koji je dopustio Vladi da krši zakone vlastite države odugovlačenjem i neprovođenjem postupka izbora i imenovanja na vrijeme. Dakle, pravna država nismo. E sad se postavlja pitanje, jesmo li tržišno orijentirana država? Također nismo jer da bi to mogli biti onda bi se poduzetnici trebali moći osloniti na propise i na sustav kako ti propisi funkcioniraju u praksi, očito to ne mogu, to pokazuje slučaj vjetroelektrane. Kolikogod u tom slučaju postojale nekakve koruptivne radnje i kaznena djela treba primijetiti i činjenicu da je do toga došlo zato što poduzetnici nisu mogli ostvariti ono što su htjeli nekim redovnim putem jer je naravno hrvatska birokracija otezala. Postavlja se pitanje, je li otezala ciljano, namjerno upravo kako bi prisilila drugu stranu da se posluži se nekakvim nezakonitim metodama? O tome sam pitala nešto i predlagatelja pa se on branio kako u tom slučaju vjetroelektrane tamo neka vlada, tamo nekog Zorana Milanovića potpisala neki ugovor. A što imamo u ovom zakonu i kako on šteti poduzetnicima, a pri tom ne štiti državu? Pa tako što se recimo propisuje da u slučaju onih javnih nabava kada država daje odobrenje za izgradnju novog proizvodnog pogona postoje obaveze da se sukladno dobivenom odobrenju nešto izgradi u roku od 5, 7 ili 10 godina kada su u slučaju hidroelektrane. Ako se to ne uspije, dakle ako se u tom procesu ne uspije ishodit lokacijska dozvola, građevinska dozvola, uporabna dozvola sam ugovor se raskida. Postavila sam pitanje što u tom slučaju i tu smo došli do odgovora da će se zapravo u ugovorima koje nitko ne kontrolira, dakle naglašavam ugovore koje će pojedini ministar resorni potpisivati sa potencijalnim poduzetnicima investitorima i svima ostalima po svom sadržaju vrlo vjerojatno neće biti dostupni javnosti ili vrlo teško, a odredbe i kroj toga ugovora neće biti u ničijoj nadležnosti da intervenira na vrijeme. Nakon proteka 5, 7 ili 10 godina postavila sam pitanje što će se dogoditi, hoće li neki budući ministar reći ma to me se ne tiče, to je problem nekog ranijeg ministra, neke tamo ranije vlade. Odgovor koji je dao predlagatelj da će sve ono što je izgrađeno u međuvremenu do trenutka raskida ugovora ostati u vlasništvu RH, ne čini mi se dovoljno dobrim odgovorom. Smatram da bi zakon trebao imati ugrađene mehanizme koji će reći što ugovor konkretno mora sadržavati kako mi ne bi imali danas-sutra nova kaznena djela na teret nekog ministra i na kraju krajeva, samo postrojenje koje bi i ostalo u vlasništvu države, ne znači da država od toga ima koristi. Moguće da ima štetu utoliko što proizvodnje neće biti, a troška održavanja hoće. I treća tema o kojoj smo malo govorili je je li država socijalna država. Dakle, u ovom Zakonu postoji čitav niz mehanizama, između ostalog, zaštite od socijalnog siromaštva, zabrana obustave električne energije korisniku kada je on socijalno ugrožena kategorija o čemu po određenim kriterijima ministarstvo nadležno za socijalnu skrb donosi svoju odluku. Problem je što pojedini dijelovi sustava međusobno dobro ne komuniciraju pa se te odluke o tome da je netko ugroženi korisnik ne dostavljaju na vrijeme drugim nadležnim tijelima, pa se onda pokreću ovrhe, pa u tom procesu ovrhe, o tome je sudac Dobronić jako puno govorio, imamo situaciju da hrvatski pravni sustav ne prepoznaje da je pravo potrošača iznad prava RH.
Hvala. Hvala lijepa. Sada gđa. Ivana Kekin govorit će ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka također, završno. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedavajući, poštovani zastupnice i zastupnici. Novi Zakon o tržištu električne energije svakako donosi nove mogućnosti djelovanja na tržištu kroz uvođenje novih djelatnosti, a ima i potencijal pozitivnog učinka na sve krajnje kupce kojima će omogućiti pristup trenutnim i prošlim podacima o potrošnji električne energije, omogućiti promjena opskrbljivača u roku 24 sata, omogućiti alat usporedbe više opskrbljivača i sl. Preduvjet za benefite koje krajnji kupac, tzv. prosječni čovjek može osjetiti su upravo sustavi naprednog mjerenja te smatramo da je potrebno odlučnije i sa kraćim rokovima urediti čl. 31. Naime, trenutno čl. 31 opisuje uvođenje sustava naprednog mjerenja na način iz kojeg se očitava da će zamjena konvencionalnih brojila biti dugotrajan, čak, dakle 10-godišnji i kompleksan proces, što u realnosti ne bi trebalo biti tako. Drugo područje u kojem vidimo prostor za napredak i priliku da zakonodavac pokaže veću odlučnost je područje energetskih zajednica građana. Energetske zajednice građana uređene su čl. 26 na vrlo ograničavajući način, što je uostalom, naglasilo i mnoštvo institucija koje su sudjelovale na javnom savjetovanju za prijedlog ovog Zakona. Postavlja se pitanje, zašto tijelo jedinice regionalne samouprave ne može biti vlasnik udjela ili član energetske zajednice? Škola koja je u vlasništvu grada ili općine može, a recimo škola koja se može nalaziti preko ceste, a u vlasništvu je županije, ne može. Smatramo da bi svakako i tijela jedinica lokalne samouprave morala moći biti vlasnici udjela u energetskoj zajednici građana. Osim toga, držimo da je st. 21 nepotrebna regulacija nečega što će svakako biti ispitano od strane lokalnih ureda HEP-ODS-a kroz izradu elaborata o optimalnom tehničkom rješenju priključenja ili jednostavnim postupkom izdavanja elektroenergetskih suglasnosti sa uvjetima priključenja. Ukoliko ne postoji stvarni tehnički razlog ograničenja priključne snage proizvodnog postrojenja, ne vidimo razloga da se isto zakonski ograničava. 80%-tno ograničenje priključne snage izgleda arbitrarno i kao prejudiciranje nečega što možda uopće nema osnove iz perspektive tehničkih uvjeta na određenoj lokaciji. Na kraju, ograničenje djelovanja jedne energetske zajednice građana na fizičke i pravne subjekte koji su spojeni na istu transformatorsku stanicu, o čemu govori st. 20 istog članka, predstavlja također, jednu u nizu ograničenja koje sugeriraju da su energetske zajednice uvedene reda radi u ovaj Zakon odnosno samo iz razloga usklađivanja sa EU direktivama. Odredbe ne djeluju stimulativno i poticajno za krajnje kupce kojima koncept odnosno ideja energetske zajednice građana može biti zanimljiva. Dakle, u skladu sa iznesenim, Klub zeleno-lijevog bloka podnio je nekoliko amandmana na prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Gđa. Katarina Peović govorit će ispred Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte. Također, završno. Izvolite.
Evo, za kraj, rekla bih samo da, par natuknica. Prije svega, kolegi Boriću bih replicirala da zelena, na njegovo da, je li, zelena ljevica se bori za panele, a sad ne podržava Zakon, znači energetska tranzicija u nas nema baš previše veze s borbom protiv energetskog siromaštva. Mislim da kad govori zelena ljevica o napretku i o razvoju putem solarnih panela, onda se prije svega odnosi to na privredni razvoj i na činjenicu da smo mi imali, evo, tvornicu panela u Novigradu, ali ona nije bila konkurentska, nije bila uspješna jer ne postoji mogućnost dakle, državnih intervencija sufinanciranja i mi smo nekonkurentni u tom smislu. To bi bila pametna znači zelena reindustrijalizacija. No, državni tajnik je rekao 3 stvari koje su dosta dramatične. Dakle, počet ću od kraja. Dakle, rekao je doslovno i to nam može ilustrirati kakav modus operandi se primjenjuje kod donošenja ovog Zakona. Žao mi je da ovdje nije, a dosta je važno, dakle njegova izjava koju je ovdje javno izjavio da se on miješao u pitanja predstavnika radnika u nadzornom odboru HOPS-a, mislim najbolje da će nam ovdje državni tajnik određivati tko će predstavljati radnike. Inače, za njegovu informaciju, molim kolege da mu prenesu, zahvaljujući njegovom nezakonitom uplitanju zbog krivotvorenja odluka da bi se njegove želje postigle, podignuta je i kaznena prijava. Što se tiče dakle njegovog, njegove optužbe da se direktiva odnosi samo na Hrvate, ali ne i na Mađare i na Slovence, pa da samo mi trebamo preći na d.d., a HOPS treba preći na d.d. jer je to navodno Europa napisala samo Hrvatskoj pa direktiva na koju se poziva u tom Zakonu je Direktiva EU Parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019.g. koja kaže o zajedničkim pravilima, zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije, s njom se usklađuje prijedlog ovog zakona, dakle nevjerojatno je da, da se govori o tome da je to nešto specifično za Hrvatsku, a eto Slovenci i Mađari ne moraju to uvesti. Onda također državni tajnik nas ovdje straši da ćemo dobiti nekakve packe iz Europe, to me moram priznat podsjeća na one strahove da neće penzići dobiti penzije ako ne uđemo u EU koje je širila Vesna Pusić prilikom, prije referenduma o ulasku u EU, znači riječ je o čistoj, prodavanju magle, znači nikakve packe iz EU nismo dobili pa da za to trebamo prebacivati HOPS iz d.o.o. u d.d., a ako jesmo onda bi te packe ili ta upozorenja trebali dobiti razvidno u zakonu, trebalo bi nam to biti predočeno. Također da kolegici Jelkovac i tajniku da nema ništa od privatizacije da je to samo u nedostatku komentara jel, opozicija tu nešto prigovara. Ja ću vam samo citirati čl. 104. st. 14. zakona, a koji sada kad HOPS prelazi iz d.o.o. u d.d. postaje puno ozbiljniji i koji glasi: Kada agencije iskoriste svoje ovlasti na temelju st. 13. toč. 2. ovog članka može obavezati operatora prijenosnog sustava da pristane na jednu ili više od slijedećega, financiranje od strane bilo koje treće strane, dva izgradnju od strane bilo koje treće strane, tri da sam prikupi predmetna nova sredstva, četiri da sam upravlja predmetnim novim sredstvima. Znači ovakav članak ne bi bio dramatičan u slučaju da je riječ o d.o.o. strukturi, ali kad je riječ o d.d. jasno je da se ovdje trasira mogućnost da ako HEP dođe u financijske probleme se odluči dakle da ide na dokapitalizaciju odnosno da se privatizacija uvodi na mala vrata. U svakom slučaju nadam se da će vladajući podržati naše amandmane, dakle predali smo dva amandmana na dva članka koji su najkritičniji, dakle jedan je taj čl. 12. st. 4., a drugi je dakle čl. 86. st. 12., to su članci koji su po nama najproblematičniji i tu smo i predali amandmane. Hvala svima.
I vama. I na kraju je g. Miro Totgergeli koji će govoriti završno ispred Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Većina rasprava danas koja je bila ovdje u ime klubova manje-više je govorila pozitivno o ovom Konačnom prijedlogu Zakona o tržištu električne energije i manje-više je podržala donošenje ovakvog zakona. S druge strane imali smo pojedinačnih rasprava koje su išle u smjeru gdje se navodi da je ugrožena sigurnost opskrbe doduše rečeno električnom energijom. Na to se moram malo referirat jer mislim da to proizlazi iz one činjenice da se gleda na HEP kao na prije možda 20-tak i više godina kao da kroz ovih zadnjih 20.g. nismo već imali uvođenje tržišnog principa pri prodaji električne energije i u stvari nerazumijevanje koji su koji dijelovi unutar HEP-a. Često puta se HEP zajedno povezuje i sa HOPS-om i sa HEP ODS-om bez da se razlikuje u stvari o čemu se točno i u kojem trenutku razgovara. Dakle, HEP kao HEP d.d. u svom vlasništvu ima i mrežu i proizvodne kapacitete te koje su HEP-ovi. S druge strane HEP ODS, to nam je bio cilj, treba bit neovisni operator distribucijske mreže, a HOPS neovisni operator prijenosne mreže. I kao takav neovisni operator dužan je pružat potpuno iste usluge i HEP-ovim proizvodnim kapacitetima i nečijim drugim proizvodnim kapacitetima. Isto tako svim kupcima potpuno neovisno pružati iste usluge. Isto vrijedi i za HEP ODS. I onda kad krene ova priča oko privatizacije, dakle potpuno je suludo razmišljat o tome da bi se HOPS mogao privatizirat jer to kao što sam već rekao bi bilo isto kao da idete privatizirat HERA-u jer i HERA je neovisno tijelo koje ima svoju ulogu, tako je neovisno tijelo HOPS, tako je neovisno tijelo HEP ODS. U raspravi u prvom čitanju ja sam čak rekao da bi bilo dobro da i HEP ODS postane d.d. jer bi tad još više bio neovisan od same matične tvrtke d.d.-a, HEP d.d.-a, što se tiče upravljanja, znači samostalno bi, još više bi samostalno donosio odluke o investiranju u svoju mrežu, održavanju mreže, a sve proizlazi u smjeru da prema građanima ta naknada koja je za mrežarinu u stvari bude što manja, a usluga što veća. I to kad malo bolje uđete u sve propise, u sve naše zakone koje smo donosili cijelo vrijeme u zadnjih 20.g. u stvari bez obzira koje su tu bile vlade ide se u tom smjeru da HEP d.d. bude onaj koji ima proizvodnju, a HEP ODS i HOPS da budu operatori koji su neovisni i stvarno pružaju te usluge jednako za sve sudionike na energetskom tržištu odnosno energetskom sektoru. S druge strane taj opskrbljivač koji u stvari prodaje električnu energiju krajnjem kupcu on tu energiju može nabavljat bilo gdje u svijetu, dakle nije nužno i nije prisiljen da energiju kupuje isključivo i samo od HEP-a, znači od proizvodnih kapaciteta koje ima HEP. Samim tim znači on ako može nać na tržištu jeftiniju električnu energiju, bude ju kupio i ta energija će uć kao uvoz u RH. Govorit o tome da je narušena sigurnost opskrbe je u stvari totalno krivo. Prvo, s tim u stvari vrijeđamo onih nekoliko stotina kvalitetnih inženjera koji rade i u HOPS-u i u HEP ODS-u, pa i u proizvodnim kapacitetima HEP-a niz godina i koji u stvari nisu članovi nijedne stranke ili su članovi i HDZ-a i SDP-a i možda sad i Možemo! i ne znam koga sve već ne, pa ih onda trpat tu u neku priču konteksta onoga što se povremeno događa u društvu i gdje imamo određene anomalije je u stvari suludo i bez veze i na neki način se baca ljaga na pošteni njihov rad koji dugi niz godina se trude održat i mrežu i sustav da bude i kvalitetan i da uspije prebolit sve eventualne događaje koji nam se mogu dogodit kao što je recimo ovo bilo kad je bio potres pa su bili i do dugo u noć na terenu kako bi što prije vratili električnu energiju kupcima. Ovaj zakon, na kraju ću zaključit jer vidim da mi vrijeme ističe, ovaj zakon je moderan zakon, već sam rekao da Klub HDZ-a podržava ovakav prijedlog zakona, omogućava nam da ono što smo se odlučili, a to je da idemo prema izgradnji kapaciteta iz obnovljivih izvora energije da to upravo u narednom vremenu uspijemo i ostvariti. Hvala.
I vama i time zaključujem raspravu, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda to je: - Konačni prijedlog Zakona o određenima aspektima ugovora o isporuci digitalnog sadržaja i digitalnih usluga, drugo čitanje, P.Z.E. broj 150 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. u vezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora i prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se sve odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. S nama je državna tajnica gospođa Nataša Mikuš Žigman koja, iz Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja koja će održati uvodnu riječ predlagatelja. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora, evo drago mi je što imam priliku uvodno predstaviti Konačni prijedlog Zakona o određenim aspektima ugovora o isporuci digitalnog sadržaja i digitalnih usluga. Uvodno bih kratko pojasnila naravno što je predmet uređenja ovog konačnog prijedloga zakona i koji su razlozi za njegovo donošenje. Dakle, predmet uređenja konačnog prijedloga zakona je vezan uz vrlo specifične ugovorne odnose koji su danas u brzo rastućem dobu digitalizacije postali iznimno aktualni. Naime, radi se o pravnom uređenju određenih aspekata ugovora o isporuci digitalnih sadržaja i digitalnih usluga. S tim u svezi razlog dakle donošenja ovog konačnog prijedloga zakona je prenošenje Direktive 2019/770 od 20. svibnja 2019. godine koja je upravo odnosi dakle na ova dva prethodno spomenuta aspekta. Što je digitalni sadržaj i što su digitalne usluge? Dakle, digitalni sadržaj su podaci koji se proizvode ili isporučuju u digitalnom obliku primjerice to su računalne igrice, aplikacije za mobilne telefone koje svi koristimo, e-knjige i slično. S druge strane digitalna usluga je usluga kojom se potrošaču omogućuje stvaranje, pohrana, obrada ili dijeljenje podataka. Primjerice usluga pohranjivanja podataka u e-cloudu odnosno e-oblaku. Spomenutom direktivom se po prvi puta sada reguliraju pravni odnosi koji su bili i na razini svih država članica EU pa tako i u Hrvatskoj nedovoljno zakonski regulirani, a tiču se određenih aspekata ugovora dakle o isporuci digitalnih, digitalnog sadržaja odnosno digitalnih usluga. Jedan od ključnih čimbenika odgovornih za pomanjkanje osjećaja sigurnosti kod potrošača prilikom kupnje ovakvih sadržaja odnosno usluga je upravo nedostatak tog jednog jasnog okvira za digitalni sadržaj odnosno usluge. Upravo iz tog razloga brojni potrošači su nailazili odnosno nailaze na poteškoće u pogledu nedostatne kvalitete, nepravovremene isporuke ili uopće ne isporuke digitalnog sadržaja ili usluge. Primjerice može se dogoditi da im je isporučen pogrešan ili neispravan digitalni sadržaj ili digitalna usluga ili da ne mogu pristupiti određenom sadržaju ili usluzi koju traže, a radi čega naravno onda mogu pretrpjeti financijsku ili nefinancijsku štetu. Osim toga, s obzirom da dakle u većini država članica pa tako i u RH nije bilo posebnog nacionalnog propisa kojim bi se regulirala ova pitanja odnosno čak i u onim segmentima gdje je to bilo na neki način uređeno ta pravna uređenja su se znatno razlikovala od države do države i upravo zbog tih razloga onima koji stavljaju takve proizvode i tržište odnosno poduzećima su stvarani dodatni troškovi zbog usklađivanja prilikom plasiranja takvih svojih proizvoda na inozemna tržišta, a to znači naravno da se nisu mogli osloniti na usklađen pravni okvir i da su ponovo zbog toga imali određene troškove. Posebno je potrebno naglasiti da se ova direktiva temelji na načelu maksimalnog usklađivanja. Što znači da države članice ne mogu odstupati od zahtjeva koji su propisani u predmetnoj direktivi, a sve kako bi se osiguralo načelna primjena u svim državama članicama EU. Nadalje, kako bi se sve države članice obvezalo na što skorije donošenje nacionalnih propisa obvezni smo dakle objaviti ovakve odredbe odnosno zakon kako bi se direktiva mogla primijeniti od 1. siječnja 2022. godine. Što donosi ovaj zakon? Najvažnije novine su slijedeće, prvo propisani su jasni i ujednačeni subjektivni i objektivni kriteriji sukladno kojima se smatra da je određeni digitalni sadržaj ili usluga u skladu sa ugovorom, sa sklopljenim ugovorom. Nadalje, propisuju se pravila koja se odnose na modalitet isporuke pojedinog sadržaja i usluge te način i pretpostavke ispunjenja ugovora ovisno o samom modalitetu isporuke. Propisuju se prava i obveze trgovaca i potrošača i pravne posljedice u slučaju da dolazi do neusklađenosti i ne isporuke digitalnog sadržaja ili usluge. Također se propisuju pravila u kojim odnosno uvjeti pod kojima može doći do preinake digitalnog sadržaja i usluge u smislu određivanja pretpostavki i uvjeta pod kojima je takva preinaka dopuštena. I konačno, propisuje se i nadzor nad primjenom ovog zakona koji će provoditi tržišni inspektori Državnog inspektorata, prikladne inspekcijske mjere i postupci kao i sankcije koje se naravno primjenjuju u slučaju kršenja odredbi ovog zakona. Rješenja koja se predlažu ovim konačnim prijedlogom zakona u odnosu na rješenja iz prijedloga zakona odnosno iz prvog čitanja su rezultat prihvaćenih nomotehničkih odredbi Odbora za zakonodavstvo kojem bismo željeli ovom prilikom zahvaliti. Također bih rekla da je evo jutros je održana sjednica Odbora za zakonodavstvo u ovom drugom čitanju sa koje je stigao prijedlog kojim se nomotehnički dodatno uređuje sadržaj samog zakona te bi željela reći da Vlada ovaj nomotehnički prijedlog prihvaća. Također su uvažene i određene nomotehničke izmjene između resornih konzultacija u vladinoj proceduri u drugom čitanju. Slijedom svega ovog navedenog donošenjem ovog zakona ćemo s jedne strane izvršiti pravovremeno i potpuno usklađivanje sa eu zakonodavstvom. Nadalje, potpuna usklađenost nekih ključnih regulatornih aspekata će povećati pravnu sigurnost za naše potrošače i za poduzeća jer će se usklađenim pravilima potrošačkog ugovornog prava u svim državama članicama olakšati isporuka digitalnih sadržaja i digitalnih usluga, a to bi trebalo rezultirati naravno stabilnim okruženjem koje će doprinijeti tim i tome da poduzeća budu konkurentnija, a da potrošači pri tom budu bolje zaštićeni. Slijedom svega navedenog evo predlažemo usvajanje ovog zakona u HS-u. Hvala vam lijepo.
Hvala. Ostanite jel imate niz replika. Gospođa Andreja Marić prva replika.
Hvala lijepo. Poštovana državna tajnice. Evo držeći se ove teme o digitalnom sadržaju i digitalnim uslugama mene zanima jedna vezana stvar, a to je porez na digitalno gospodarstvo. Mi smo naime početkom 5. mjeseca raspravljali o prijedlogu Zakona o porezu na digitalne usluge kolegice Peović i tu je Vlada odbila taj prijedlog zakona, između ostalog navodeći kao razloge da se oporezivanje digitalnog gospodarstva treba usuglasiti na globalnom nivou, da tu još postoje nekakve nejasnoće onaj prag nije prihvatljiv itd. i da Vlada daje podršku da se Europska komisija odnosno da se na globalnoj razini u lipnju 2021. donese novo nekakvo rješenje. Kakve nam informacije možete na tu temu dati, da li je postignut konsenzus na globalnoj razini ili još nije? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo. Ne mogu vam dati konkretne informacije u startu s obzirom da je to područje poreznog zakonodavstva, dakle ovo nije ta tema malo je drugačije, iako naravno sve je danas digitalno tako da mogu samo ponoviti ono što je tom prilikom izrečeno, a to da ćemo svakako u razgovorima na razini EU truditi da se na pravedan način pristupi i poreznom opterećivanju takvih usluga.
Hvala. Gospodin Tomislav Okroša.
Zahvaljujem. Poštovana državna tajnice. Znamo da ćemo prijedlogom ovog zakona propisati pravila o usklađenosti digitalnog sadržaja ali i digitalne usluge se ugovore na način da se odrede subjektivne i objektivne pretpostavke i rokovi pa evo nešto više o tome me zanima. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo. Da, subjektivne i objektivne pretpostavke se uređuju ovim zakonom, ja vam mogu dati primjer jednog i drugog. Subjektivne pretpostavke, pardon objektivne pretpostavke su one za koje smatramo kada određeni sadržaj i usluga objektivno mora biti u skladu s onim što je ugovoreno. Primjerice imate aplikaciju koju kupujete za određeni broj određeni model telefona Iphon ili slično i svi modeli odnosno sve usluge moraju biti onda sukladne onome što se od tog modela očekuje. Subjektivna pretpostavka je ona koja ima određena obilježja koja potrošač dodatno traži, dakle ako je on zatražio veću memoriju, ako je zatražio aplikaciju sa većom količinom podataka dakle to je traženo dodatno na ono što se objektivno nudi kroz određeni proizvod i ukoliko je to ugovorio onda to mora na taj način biti i isporučeno.
Gospodin Vilim Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice. U čl. 26. kada govorite o načelu oportuniteta zanima me ako se stvarno sa nekim ponuditeljem sadržaja odnosno digitalnih usluga dogodi to da inspektor utvrdi i da nakon tog vremena od 15 inspekcijskog nadzora i svega što se desilo kada on se odluči podići optužbu odnosno prekršajnu prijavu kaznenu, ne bi li to možda bilo nešto drugačije nego kada pojedinačno ljudi dižu optužnice? Samo želim dati primjer, ljudi recimo za slučaj Franak nisu se pojedinačno javili, trebalo je dosta vremena da bi se cijela ta stvar, godine da se to pokrene.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo na pitanju. Što se tiče oportuniteta dakle državna inspekcija postupa u pravilu u svim svojim nadzorima na način da se prvo izriče opomena, a ukoliko onda trgovac dakle ona strana koju se nadzire ne postupi sukladno toj opomeni onda naravno ide prekršajna prijava, tako da se to ujednačeno primjenjuje na sve slučajeve. Po pitanju kolektivne zaštite moram reći da sukladno zakonu o zaštiti potrošača i odluci Vlade o tijelima koja mogu podizati kolektivne tužbe ta mogućnost naravno postoji i ukoliko se određeni broj potrošača odluči za podizanje kolektivne tužbe oni to mogu činiti kroz ta tijela.
Gospodin Davor Dretar.
Hvala vam lijepo. Poštovani predsjedavajući, poštovana gospođo MIkuš Žigman. Jedno pitanje, samo na tren možda mrvicu izvan ovoga. Koristi li RH odnosno vlada, ministarstva, pa evo i HS digitalne usluge, dakle pohranjujemo li mi neke vrlo bitne podatke za rad kompletne naše vlade, ministarstava i svega na cloud odnosno servere u oblaku i na koji način se provodi zaštita od naravno neovlaštenog korištenja tih podataka? Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo. Vlada odnosno ministarstva dosta ekstenzivno koriste digitalne usluge. Posebno je to pojačano tako da kažem tijekom razdoblja pandemije s obzirom da smo na neki način ubrzali jel te procese i bili prisiljeni prebaciti se dakle na digitalne tehnologije. Niz sastanaka je održan u online okruženju i oni se još dan danas održavaju, koristimo dakle usluge i clouda i na tome se radi i kroz NPOO, tako da će u stvari ta digitalizacija ići i dalje i niz usluga je u stvari stavljen i na raspolaganje građanima kroz e-građanin jel. Hrvatska je baš prepoznata na razini EU kao jedna od zemalja koja pruža čini mi se u ovom trenutku oko 100-tinjak usluga našim građanima na taj način i to će se kao što sam i rekla nastaviti i daljnjim ulaganjima u okviru programa oporavka i otpornosti.
Hvala. Gđa. Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovana državna tajnice. Dakle, većina članica, zemalja članica EU u svojem zakonodavstvu na različite načine definira. Mi smo se odlučili na poseban zakon, odlučili smo se da taj zakon stupi na snagu 1. siječnja 2022.g.. Mene zanima iz jednostavnog razloga i pravno uređenje se razlikuje od države do države, mene zanima da li imate podatak koliko je država do sad donijelo poseban zakon odnosno koliko država do sad je u svoju pravnu regulativu na određeni način ugradila osnovne elemente iz direktive. Dakle, ja mislim da je puno bolje imati poseban zakon, a u ovom zakonu nekako ovaj pohvaljujem čl. 26., to je ono načelo oportuniteta, što mislim da je dobro, mi se tu u nekoliko navrata se uvijek zalažemo da bi bilo dobro neke stvari riješiti razgovorom, pa je dobro da imate to, ali ovo je moje pitanje koje je upućeno vama.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo. Što se tiče konkretnog broja koliko je država riješilo kroz zakon, evo ostat ću vam to dužna odnosno provjeriti, pa ćemo vam javiti to naknadno. Naravno mi smo se odlučili za provedbeni propis iz razloga što on kao što ste i sami naveli propisuje i prekršajne sankcije i iz tog razloga, dakle naše pravno uređenje je takvo da je onda ta pitanja prikladnije rješavati upravo kroz provedbene zakone jel da bi se oni mogli onda adekvatno i primjenjivati.
Hvala. Gospodin potpredsjednik Miroslav Škoro.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, skinut ću masku jer na to imam pravo epidemiološki. Dakle, vi ste govoreći u prilog ovom zakonu spomenuli sintagmu da se ona, ovo sve skupa događa u svrhu podizanja konkurentnosti poduzeća. Pa evo, mediji su pisali sredinom godine o tome da postoji natječaj za digitalnu tranziciju. To je bitno u digitalnom svijetu, mi smo svi u nekoj tranziciji, pa i u toj digitalnoj i tu će se raspodijeliti 1,14 milijardi kuna bespovratnih potpora u rasponu od pola milijuna do 7 milijuna kuna za prerađivačku industriju. Tu tranziciju trebaju provesti IT tvrtke Hrvatske. Je li istina da hrvatske IT tvrtke ne mogu sudjelovati na ovom natječaju i zašto?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo na vašem pitanju. Radi se o pozivu na dodjelu bespovratnih sredstava koje je raspisalo naše ministarstvo i koji je usmjeren na jačanje proizvodnih kapaciteta naših tvrtki, dakle usmjeren je na proizvodnju, ali sa naglaskom na prijelaz na digitalno i zeleno gospodarstvo, dakle ono o čemu mi moramo razmišljati u smislu poticanja naše proizvodnje je kako je digitalizirati i kako je ozeleniti. Nije točno da informatičke tvrtke neće imati odnosno da nemaju pristupa sredstvima iz EU. One su i do sada ta sredstva koristile, dakle postoje podaci koje govore u prilog tome i kroz sredstva koja će bit na raspolaganju u okviru programa oporavka i otpornosti, ali isto tako višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje '21.-'27. na raspolaganju će biti značajna količina sredstava upravo za tvrtke koje se bave digitalizacijom procesa odnosno informatizacijom kako posredno kao korisnika tih sredstava tako i neposredno kroz razvoj softverskih rješenja, primjerice za državnu upravu.
Hvala lijepa. Gđa. Katarina Peović.
Dobar dan. Evo nadovezala bi se na pitanje koje je postavila već kolegica Marić, zašto nas to jako zanima? Zato što se ovim zakonom definira što su to digitalne usluge. Prijedlog RF koji je nažalost vlada odbacila je da se oporezuju veliki digitalni divovi kao što su Google, Amazon, Facebook, što je jedna politika koja će se očito provesti i na razini cijele EU iako niz država ima već svoje vlastite porezne zakone koji su to već omogućili, naša vlada eto kao i drugim stvarima samo čeka kako će to na razini EU se riješiti, pa ćemo to prihvatiti i mi ćemo rado evo glasati za to iako vladajući nikad ne glasaju za naše prijedloge. Ali ono što vas pitamo dakle važnije, znači taj aspekt nego aspekt ovog reciprociteta da tako kažemo što je to dobro da će naše digitalne tvrtke imat iste uvjete poslovanja u Europi, ali moramo imati i taj reciprocitet i zato je ovaj zakon bio jako važan da uvedemo takav tip znači porezne legislative kod nas.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Pa ja vjerujem da će se porez, o oporezivanju dakle velikih poduzeća koja se bave digitalnim uslugama svakako i kroz kraće vrijeme govoriti i u ovom cijenjenom domu naravno kada se za to steknu uvjeti i kada legislativa bude pripremljena. Osobno mislim da svakako to pitanje treba urediti jel i na pravedan način dakle oporezivati onda takvu vrstu poslovanja. A ono što ovim zakonom činimo je upravo kroz jedan jasan pravni okvir koji se primjenjuje jednako dakle u svim zemljama članicama zato je to direktiva maksimalnog usklađivanja, omogućujemo našim tvrtkama, poduzećima koje pružaju takve usluge ili takav sadržaj da nemaju neizvjesnosti po pitanju pravnog uređenja u drugim državama i da ih se na isti način tretira, a na taj način im smanjujemo troškove i omogućavamo lakši izlazak pred potrošača.
Hvala. I na kraju gđa. Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Evo, ja bih htjela, u interesu javnosti samo razjasniti neke pojmove. Dakle uredbe EU su oni zakonodavni akti koji se neposredno primjenjuju, imaju izravnu pravnu snagu. Direktive, s druge strane, na razini EU propisuju cilj koji se želi ostvariti, a nacionalnom zakonodavstvu se ostavlja na volju kako će taj cilj ostvariti pa mi je pažnju privuklo nešto što ste izgovorili u svom izlaganju, a to je da kod ove Direktive nije bilo baš previše manevarskog prostora. S jedne strane mi se to čini logičnim s obzirom na samu materiju kojom se ova Direktiva bavi, s druge strane, mislim da je to u potpunoj suprotnosti s temeljnim načelima europskog prava. Pa sad, ako postoji taj neki minimum tehnički koji bi trebao biti toliko ujednačen na razini cijele EU, onda ne znam zašto uopće EU poseže za direktivom, zašto sama ne donese uredbu. To je jedno pitanje, možete li na to utjecati? Druga stvar, problem ove Direktive je dakle što [[Upadica: Vrijeme.]] ne spada u područje zaštite potrošača, a u tome u provedbenom dijelu Hrvatska zaostaje jer [[Upadica: Hvala lijepa.]] sudovi krivo interpretiraju pravo EU.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo na vaša dva pitanja. Što se tiče direktive i uredbe, da naravno, uredbe se izravno primjenjuju u pravnom sustavu, sa direktivama se usklađuju, međutim, postoje i ove i one direktive, tako da kažem, dakle ovo je Direktiva u kojoj se maksimalna harmonizacija i koja se onda u pravni sustav prenosi dakle točno onako kako ona glasi u kojem dakle nema dodavanja odredbi kojima se daje više ili manje prava ili obveza u odnosu na ono što sama Direktiva propisuje, osim u slučaju da direktivom nije drugačije propisano. Tako da, tu možemo razlikovati na neki način dvije vrste akta, odnosno dvije vrste direktiva i na razini EU. Iz navedenog razloga dakle nismo bili u mogućnosti drugačije urediti ovaj sustav. Drugi dio pitanja, ispričavam se, nisam, već je bilo pred kraj, nisam vas dobro evo čula, pa možda, ne znam je li moguće ponoviti.
Bit će prilike kasnije. Hvala lijepa. Nemate više replika. Nemate više replika. Ima, prelazimo na klubove zastupnika. Prvi. Molim? Aha. Imate pravo. Žele li odbori govoriti? Predstavnici odbora? Ne. Prelazimo na klubove zastupnika. Potpredsjednik Miroslav Škoro u, ako me pogled ne vara, ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Hvala g. potpredsjedniče, ne vara vas pogled. Poštovana državna tajnice, poštovane kolegice i kolege. Dakle, internet i digitalne tehnologije mijenjaju svijet. Čine to radikalno od sredine 90-ih godina prošlog stoljeća i karakteriziraju ih dvije ključne stvari. Prvo je gotova nevjerojatna brzina razvoja, a druga stvar je potpuni nedostatak ili zaostajanje zakonodavnog praćenja primjene novih tehnologija. Dakle zakonodavstvo neprestance kaska za tom tehnologijom, i mi danas ovdje razgovaramo o nekim stvarima koje su u stvari u opticaju gotovo već 30-tak godina. Dok su se zakonodavci u razvijenom svijetu snašli ili shvatili što ih je snašlo, generirana je nevjerojatna količina novca iz kojeg su se razvili tehnološki divovi poput Googlea, Facebooka, Applea i Amazona, a pri tome je učinjena velika šteta pojedinim sektorima, od kojih se neki nisu oporavili do dana današnjeg i neće se oporaviti, dapače, neki su čak i nestali. Izdavaštvo je posebice nastradalo, primjerice, prodajna naknada svih opće informativnih dnevnika u Hrvatskoj je sredinom 90-ih iznosila više stotina milijuna primjeraka, dakle preko 2 stotine, ako me pamćenje dobro služi, u 2016. g. iznosila je 73,7 milijuna primjeraka, u 2020. je 42,9 milijuna komada u Hrvatskoj prodano, što je za 19% manje od 2019. Dakle možemo reći da je u zadnjih 25 godina taj pad veći od 75%. To je zabrinjavajući podatak za one koji se tim poslom bave kada se uzme u obzir i količina oglasnog prostora koji se može prodati iz svih drugih prihoda. Glazbena industrija u svijetu je isto tako, od '99. g. od tzv. komadne prodaje uprihodovala vrlo veliki ovaj, disparitetni iznos. 1999. je bilo u pitanju 23,8 milijardi dolara, a 2020. 4,2 milijarde dolara prema podacima krovne organizacije FBI-a. Naravno, postupnim uređenjem tržišta, čemu i ovaj Prijedlog zakona doprinosi, kao što će doprinijeti i sutrašnja rasprava o novom Zakonu o autorskom i srodnim pravima, stvari pomalo idu na bolje jer je od 2004. g. u svijetu krenula zaštita digitaliziranih snimaka koji su u prošloj godini uprihodovali 14,6 milijardi dolara. Međutim, i dalje ukupni prihodi glazbene industrije još uvijek nisu stigli iznose iz 1999. g. i još uvijek su, 2021. g. 2,1 milijardi dolara manji ti prihodi nego što su bili 1999. g. Govorim o stvarnim prihodima. Ako bi uzeli nekakvu stopu revaloriziranja toga svega i rekli da bi ta industrija rasla 4% godišnje, onda možemo govoriti o činjenici da je ustvari ostvareno 27 ili izgubljeno, uvjetno rečeno, 27 milijardi dolara na toj razini promatrano samo u glazbenoj industriji. Međutim, ti novci nisu nestali. Ti novci postoje samo su oni i dalje u džepovima ovih tehnoloških divova koje sam spomenuo na početku i to nitko na svijetu ne može osporiti, a ja sam o tome i knjigu napisao. Dakle, naravno, digitalizacija ima i svoje pozitivne učinke i u ispitivanju iz 2017. godine 2/3 Europljana izjavilo je da te tehnologije imaju pozitivan učinak na društvo, gospodarstvo i vlastiti život, ali isto tako većina ispitanika smatra da EU tijela država članica i poduzeća trebaju poduzeti mjere za suočavanje s posljedicama korištenja tih tehnologija. Nadalje, kao posljedica digitalizacije i transformacije u tijeku su procesi snažnog razvoja umjetne inteligencije i napredne robotike što će imati snažan utjecaj u cijelom društvu uključujući produktivnost, zapošljavanje, poslovne modele i javne usluge i to sve zahtjeva dosljedne javne politike. U tom je smislu ovaj Konačni prijedlog Zakona o određenim aspektima ugovora o isporuci digitalnih sadržaja i digitalnih usluga, ovaj naslov mi je nevjerojatno me podsjeća kao da je netko radio doktorsku disertaciju pa nije ono Zakon o radu, nego zakon o, to ste dobro ovaj napravili i čestitam na tome. Dakle, to je za pozdraviti. Nažalost, on kasni to najbolje znaju svi oni koji su osjetili tu transformaciju u financijskom smislu posebice u onom negativnom o čemu sam vam govorio u ova dva primjera iako me ljudi ovaj vjerojatno nisu ništa razumjeli. No, Svjetski gospodarski forum procjenjuje i to je bitno, bitno je da pričamo o ovim stvarima, da će ukupna globalna vrijednost digitalne transformacije za društvo i industriju do 2025., dakle to pred vratima premašiti 100 bilijuna dolara. Dakle, 1 bilijun to je milijun milijardi, to je znači 10 na 12-tu. Procjenjuje se da će ukupna gospodarska vrijednost automatizacije znanja rada robota i autonomnih vozila godišnje do '25.-te iznositi između 6,5 bilijuna i 12 bilijuna EUR-a uključujući povećanje produktivnosti i koristi u područjima kao što su zdravstvena skrb i sigurnost. Ipak, te promjene i njihova brzina mogu s novim poslovnim modelima narušiti postojeće industrije kao što su već narušile ili uništile neke industrije i jednostavno napravile pometnju na tržištu radne snage ukinuvši mnoga radna mjesta i stvarajući tzv. digitalni jaz, a to je inače izraz kojim se opisuje ta razlika u razini kvalitete usluga i dostupnosti u sferi digitalnih tehnologija. Od 200 vodećih svjetskih digitalnih poduzeća samo ih je 8 iz Europe, najboljih 15 je iz SAD-a i Kine, a naravno Azija je digitalni predvodnik u svemu tome. Dakle, iako ovim zakonom poboljšavamo zaštitu potrošača u digitalnom okruženju valja napomenuti da je problem puno kompleksniji i širi od toga. Kad sam već spomenuo radna mjesta, a samim tim i tržište rada mi moramo donijeti zakonska rješenja koja će pomoći radnicima da steknu odgovarajuće vještine kako bi se izbjeglo širenje digitalnog jaza na tržištu rada. Nedostatak digitalno pismene radne snage je očit, već danas 90% svih radnih mjesta zahtjeva minimalnu razinu digitalnih vještina, a potražnja za digitalnim stručnjacima raste. Međutim, prema podacima EU komisije 44% stanovništva EU i 37% radne snage ne posjeduje dovoljnu razinu tih vještina. Osim toga gotovo polovina poduzeća EU još uvijek ne provodi strategije za prekvalifikaciju svoje radne snage. Digitalni jaz se osjeća naravno i na hrvatskom tržištu IT tehnologija jer smo ponekad dojma, to sam vas zato i pitao da su domaće IT tvrtke ili zaboravljene ili ih se stavlja u podređeni položaj. Mediji su dakle pisali sredinom godine o tom natječaju za digitalnu tranziciju, bit će raspoređeno 1,14 milijardi kuna bespovratnih potpora. Dakle, ja razumijem da postoje i drugi načini pomoći i financiranja ali baš u ovom konkretnom slučaju radi se o digitalnoj tranziciji, a bez obzira što je prerađivačka industrija u pitanju, suvremeni smo i moramo u pristupu 21. stoljeću i IT firme su na neki način prerađivačke firme samo prerađuju nešto drugo, ne prerađuju drvo nego prerađuju ljudske kapacitete i njihov …/nerazumljivo/… dakle, ne mogu sudjelovati naše IT tvrtke koje će provoditi tu digitalnu tranziciju u ovom natjecanju. Drugi problem je tzv. prikriveno zapošljavanje. Ne znam jel znate ali prikriveni radni odnos je ugovorni odnos koji ima odnos obilježja radnog odnosa dakle na, na neodređeno vrijeme za stalno, ali ga poslodavac i radnik predstavljaju kao neki drugi tip ugovornog odnosa najčešće ugovorom o djelu. Taj problem je reguliran izmijenjenim i dopunjenim Pravilnikom o porezu na dohodak koji definira kriterije za postojanje prikrivenog radnog odnosa, a koji je na snagu stupio 13. siječnja prošle godine. Malo brzam jer nemam više puno vremena. Bez obzira na to za razliku od domaćih IT firmi strane tvrtke mogu u Hrvatskoj angažirati radnika za stalno, a bez zasnivanja radnog odnosa. To vam je tako ako su registrirane negdje u inozemstvu znači mogu uzeti inženjera u tzv. samom zaposlenju jel ili u paušalu i onda su naravno daleko manje opterećeni porezom, doprinosom za mirovinsko i zdravstveno osiguranje kod plaćanja njegovog honorara. Štos je znači u neto plaći, za 10.000 kuna firma plaća 18.500 kuna, a dođe stranac to napravi ovaj način, dakle trajno ga veže i naš pravilnik bi ga obvezao da ga mora zaposliti dakle našem radniku onda ostane što se njemu isplati 16.666 kuna što znači da u tom slučaju ima 66% veću plaću nego, nego što ima inače. Eto, ja na kraju nisam spominjao ni ovaj cyber sigurnost, nisam i o tome bi mogli nadugo i naširoko, ali vrijeme je tako kako je. Valja pozdraviti i podržati svaku inicijativu uređenja digitalnog tržišta pa tako i ovu, ali svi skupa moramo zasukati rukave i još intenzivnije i svesrdnije zaroniti u ovo do kraja neuređeno područje i zaštiti potrošače, korisnike, radnike, ali i industrije naravno svekoliko građanstvo od mogućih zlouporaba suvremene digitalne tehnologije o čemu ćemo u ovom tjednu u sabornici puno govoriti. Ja mislim da je to naša prigoda, ja mislim da je prigoda zbog toga što svaki monopol se može na neki način kazniti, ali monopol intelektualnog vlasništva je monopol intelektualnog vlasništva. Ako netko ima pameti i ako ima intelekta i ako može biti konkurentan, a mislim da mi to možemo onda ga treba maksimalno zaštiti s pozicija Hrvatskog sabora. Hvala.
I vama. Sada gospodin Tomislav Okroša govorit će ispred kluba zastupnika, a pardon, gospodin Željko Pavić govorit će ispred Kluba zastupnika SDP-a. Cijeli problem sa dva Pavića.
Poštovani predsjedniče, poštovana tajnice sa suradnicom, lijepi pozdrav, evo ja ću danas pokušati napraviti jedan rezime s obzirom da smatram da ovaj zakon koji donosimo moramo donijeti, trebali smo zapravo donijeti već i ranije, ja ću podsjetiti samo da je bilo veoma lako ovo tržište regulirati prije mislim da je to tržište bilo veoma lako regulirati prije 15-ak, 20 godina kada smo imali jedan nosioc podataka, kada smo imali jedan format zapisa podataka i imali smo jako malo uređaja koji su zapravo … digitalne sadržaje. Danas 2021.g. to je izuzetno kompleksno, izuzetno zahtjevno, ja sam prošli put već govorio o nosiocima podataka i o onome što piše u zakonu gdje se spominju još CD-ovi, DVD-ovi zapravo spominju se nosiocima podataka koje možemo koristiti još možda na uređajima za slušanje glazbe, ali na računalima ih gotovo više i nemamo, evo niti ovo moje računalo više to nema. Imamo elektronsku memoriju, USB stikove tako da trebali bismo još i na tom dijelu malo poraditi na doradi zakona, ali definitivno ono što piše u zakonu i intencija smatram da je dobra i kvalitetna. Žao mi je što je g. Škoro otišao, stvari baš ne stoje tako da se može angažirati čovjek iz Hrvatske i da se ne plati porez. Naime, porez se plati ipak se plati u onoj državi gdje je isplaćen honorar, a naš radnik koji ovdje živi u Hrvatskoj ukoliko želi imati mirovinsko osiguranje, ukoliko želi imati zdravstveno osiguranje treba to platiti iz svog džepa. Prema tome, ipak on izdvaja iz tih sredstava koje je dobio iz tog nazovimo ga neta to je kod nas zapravo onaj bruto jedan, pa nakon toga onda izdvaja novac tako da nisu baš stvari takve, ali da odlazi puno novaca vani, odlazi. Ono što mene više muči i što bismo trebali zapravo više razmotriti to je kupnja i prodaja digitalnih sadržaja preko interneta jer to se izuzetno teško kontrolira i u principu tu se ne plaća porez, a znamo koji je zakon za svu robu koja se zapravo nabavlja preko e-trgovina u svijetu da zapravo kada dođe, mislim da sad … limita sve što dođe van EU se zapravo carini i naplaćuje se porez. Za digitalne sadržaje nažalost to nije slučaj odnosno ja ne vidim načina bi se polovili svi ti kanali kroz koje naši građani, sugrađani, djeca kupuju raznorazne digitalne sadržaje od igrica pa nadalje. Drago mi je da je u zakonu definirano i sustav kazni i sustav inspekcija za kontrole za digitalne sadržaje i ukoliko trgovac ne poštuje ono što treba poštivati da je stvarno brzo kažnjen, da li su te kazne dovoljno visoke tu je drugi par cipela, o tome bi se moglo razgovarati, ali ono što smo dobili i objašnjenje od strane Vlade u tumačenju naših prošlih rasprava rečeno je da jedinstvena kazna možda i nije velika, ali trgovac koji prodaje na internetu prodaje to u velikom broju komada pa onda se to sve skupa zapravo pomnoži o onda je opet kazna izuzetno velika za jednu … koja nije bila dobra ili nije bila kvalitetna. I mislim da trebamo u tom smjeru ići i u našim raspravama i našim razmatranjima i sljedećih verzija tog zakona kao i zavisnih zakona koji će se morati donijeti ili usporednih zakona koji će regulirati i tržište velikih platformi odnosno rad sa velikim platformama koje nažalost trenutno evo nisu još uvijek regulirane ni u Europi, a ni kod nas znamo da još od prošlog čitanja imamo obećanje odnosno naznaku da će se to regulirati u Europi pa ćemo nakon to to i mi uvesti u svoju zakonsku regulativu i onda ćemo svi mi to imati priliku da budemo oštri u odnosu na jedan Google, jedan Yahoo ili ne znam koju platformu koja možda nekome zapinje za oči i izaziva neke probleme u odnosu sa ostalim platformama. Ono što bi tu htio još napomenuti da intencija zakona u dijelu isporuka elektronskih sadržaja koji se isporučuju za proizvode koje već imamo, to su ne samo mobiteli, to nisu samo računala sa novim operativnim sustavima, to nisu samo mobiteli sa novim operativnim sustavima to su i raznorazni programi na tim uređajima, ali i sustavi odnosno elektronski sadržaji, digitalni sadržaji koje koristimo na ostalim uređajima u svom svakodnevnom radu u svojem kućanstvu to je dosta osjetljivo i to je dosta zahtjevno, pogotovo zbog toga što imamo naciju koja još uvijek nije dovoljno digitalno pismena da bi mogla te nove uređaje opsluživati sa tim novim sadržajima na način kako je to predviđeno negdje u svijetu. Ne znam da li ste primijetili ili niste primijetili, ali vjerujem da imate doma svi evo krenimo od televizora, imate svi smart televizore i u principu možete obnoviti operativni sustav na televizoru i televizor će imati nove funkcije koje vi niste u startu kupili, ali s obzirom da imate model koji imate i imate novu verziju softvera možete tu verziju softvera dići na tom svom televizoru. E ali sad nije problem samo sa televizorom, imate i ostale uređaje koji tako rade i mašine za pranje suđa, mašine za pranje veša. Vi možete preko interneta napraviti kompletnu detekciju grešaka na vašim kućanskim uređajima i tako isto možete uzeti digitalne sadržaje sa interneta i nakon toga to sve skupa obnoviti. Ukoliko imate mogućnost da te uređaje kućanske aparate spojite na Internet odnosno ukoliko se oni automatski spajaju na Internet, velika je vjerojatnost da će serviser to obaviti preko interneta, da vas informira evo imate novi operativni sustav od danas vam mašina nema pet programa nego ima petnaest programa i naravno da vam je u interesu da ta isporuka bude točna, da bude kvalitetna, da nam ti uređaji koje imamo u kući da nam oni rade i da nemamo problema sa njima zbog toga što je netko napravio neki softver ili … u tom softveru. Ono što je isto tako interesantno to je onaj dio oko isporuke vezano za trgovce koji mogu isporučiti nešto što je u pilot fazi odnosno u testnoj fazi, a da mi to teško možemo dokazati. Rekli smo da to utvrđuje inspekcija takve stvari ukoliko je nešto neispravno ili ukoliko nešto ne radi to će se sigurno utvrditi, ali znate i sami da kada se pojavi ajmo krenut od igrice, kad se pojavi nekakva atraktivan igrica a je onda cijena izuzetno visoka prvih mjesec, dva, a nakon toga interes pada. Znači ukoliko u tom periodu se baci puno igrica na tržite odnosno ukoliko se može prodati puno digitalnih sadržaja za visoku cijenu, nakon toga se isprave sve greške i daju se ovoga ispravci treba pitati da li i kako nadoknaditi štetu onima koji su to kupili kad su kupili. Imamo još jedan momenat koji je danas evo odnosno u zadnjih godinu, godinu i pol dana kod nas jako aktualan, a to su i digitalne usluge. Svi oni Zoom-ovi koje tu imali kad smo imali ljudi koji su bili bolesni, koji su se zarazili sa Covidom, imali su zapravo pristup preko aplikacije koja se zove Zoom. To je isto digitalni sadržaj odnosno digitalna usluga i moramo viditi računa o tome kako ćemo naplatiti kaznu trgovcima koji nam prodaju verziju softvera koja ne radi i kako će i tko će procijeniti štetu koja je nastala ukoliko se recimo video konferencija u nekoj korporaciji, u nekom poduzeću nije odradila u ono vrijeme kad se treba odraditi. Toga nema u zakonu, naravno zakon se razvija, pojavljuju se novi digitalni sadržaji, pojavljuju se novi slučajevi i nadam se da će se i takvi slučajevi kasnije uzeti u obzir, ne samo ne govorim sad, nije bitan Zoom kao takav, nego općenito platforme koje ovoga nam daju uslugu da imamo video konferenciju preko, preko interneta. Hvala lijepo.
I vama i sada je gospodin Tomislav Okroša ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] kolegice i kolege saborski zastupnici pred nama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o određenim aspektima ugovora o isporuci digitalnog sadržaja ili digitalne usluge, a koji je nastao prenošenjem odredbi Direktive Europskog parlamenta i vijeća od 20. studenog 2019. godine o određenim aspektima ugovora o isporuci digitalnog sadržaja i digitalnih usluga tzv. Direktiva o digitalnom sadržaju ili Direktiva 2019/770. Svrha same Direktive o digitalnom sadržaju je doprinijeti pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta uz istovremeno osiguravanje visokog stupnja zaštite potrošača utvrđivanjem zajedničkih pravila o određenim zahtjevima u pogledu ugovora između trgovaca i potrošača o isporuci digitalnog sadržaja ili digitalnih usluga, a posebno u pogledu pravila o usklađenosti digitalnog sadržaja ili digitalne usluge s ugovorom, pravnim sredstvima u slučaju neusklađenosti ili ne isporuke te načinima ostvarivanja tih pravnih sredstava i preinaci digitalnog sadržaja ili digitalne usluge. Donošenjem ove direktive i prenošenjem njenih odredbi u hrvatsko zakonodavstvo želi se popuniti pravna praznina u zakonodavstvu EU i njenih članica u pogledu isporuke digitalnih sadržaja. Direktiva o digitalnom sadržaju odnosi se na isporuku digitalnog sadržaja te obuhvaća podatke koji se proizvode i isporučuju u digitalnom obliku što podrazumijeva glazbu, internetske video zapise i ostale. Zatim usluge kojima se omogućuju stvaranje, obrada ili pohrana podataka u digitalnom obliku koja se odvija pri pohrani podataka u oblaku. Obuhvaća i usluge kojima se omogućuje razmjena podatka kao što se to čini npr. preko Facebooka ili Youtube te se odnosi na sve trajne nosače podataka koji se rabe isključivo kao nosači digitalnog sadržaja kao što su DVD-ovi. Obrada top interpersonalne komunikacijske usluge, paketi ugovora i obrada osobnih podataka također su uključeni u područje primjene Direktive o digitalnom sadržaju. Donošenjem ovog zakona omogućujemo državi da doskoči potrebi da zakonski uredi spomenute usluge. Donošenjem ovog zakona također bit ćemo maksimalno usklađeni s drugim državama članicama EU. Međutim, zemljama EU daje se prostora da nadiđu zahtjeve u pogledu određenih aspekata posebno kako bi zadržale razinu zaštite potrošača koju već primjenjujemo na nacionalnoj razini. Donošenjem ovog zakona također osnažit ćemo digitalno gospodarstvo RH i omogućiti mu bolje interakcije s partnerima u drugim zemljama članicama EU. Nadalje, smanjit će se nesigurnost s kojom se suočavaju poduzeća i potrošači zbog složenosti pravog okvira i troškova poduzeća, a nastalih zbog razlika u ugovornom pravu među državama članica. Osim toga povećat će se povjerenje potrošača osiguravanjem jedinstvenog pravila s jasnim pravima potrošača. Kroz ovaj zakonski okvir osigurat ćemo pravila koja se odnose na ugovore za isporuku digitalnog sadržaja ili digitalne usluge. Posebno pravila o usklađenosti s ugovorom i pravna sredstva za slučaj neusklađenosti ili ne isporuke digitalnog sadržaja ili digitalne usluge. Područje primjene ovog zakona se odnosi na svaki ugovor u kojem trgovac isporučuje potrošaču digitalni sadržaj ili digitalne usluge, a potrošač plaća ili se obvezuje platiti cijenu. Primjenjuje se i kada potrošač ne plati cijenu, ali dostavlja ili se obvezuje dostaviti osobne podatke trgovcu osim ako se dostavljeni osobni podaci obrađuju isključivo u svrhu digitalnog sadržaja ili digitalne usluge ili kako bi trgovac bio u skladu s pravnim zahtjevima. Još jedan cilj kojeg će ovaj zakon postići je podizanje stupnja zaštite potrošača te im omogućiti lakše i sigurnije korištenje digitalnih usluga. Potrošači se ne osjećaju uvijek sigurnima pri prekograničnoj kupovni, a posebno pri kupovini na internetu. Isto tako, brojni potrošači nailaze na poteškoće u pogledu kvalitete ili pristupa digitalnom sadržaju i digitalnim uslugama npr. dobivaju pogrešan ili neispravan digitalni sadržaj, digitalnu uslugu ili ne mogu pristupiti predmetnom digitalnom sadržaju stoga potrošači trpe financijsku i nefinancijsku štetu. Donošenjem ovog zakona želimo izvršiti pravovremeno i potpuno usklađivanje s europskim zakonodavstvom u području isporuke digitalnih sadržaja i digitalnih usluga. A cilj nam je zajamčiti pravnu sigurnost tako što ćemo ukloniti pravne praznine, koje se odnose na određene aspekte ugovora o isporuci digitalnog sadržaja i digitalnih usluga. Zatim, smanjit ćemo troškove za poduzeća i povisiti razinu zaštite potrošača. Sveukupno gledano ojačat će se povjerenje potrošača i potaknuti njihova poslovna aktivnost diljem Europske unije. Uz navedeno, ovim se zakonom nastoji uz visok stupanj zaštite potrošača ostvariti preduvjete za stvarno jedinstveno digitalno tržište što će značiti dodatne prilike za naše tvrtke uključene u digitalno gospodarstvo. I završno. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će Konačni prijedlog zakona o određenim aspektima Ugovora o isporuci digitalnog sadržaja i digitalnih usluga kako ga je iznio predlagatelj. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin Vilim Matula govorit će ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Da svakako ovo je Zakon koji je proizašao iz te Direktive koje ja potpuno zapravo prenesena i vidi se da je u njoj na temelju iskustva vrlo precizno razrađeno puno tih detalja, posebno ovi objektivni zahtjevi u pogledu usklađenosti s ugovorom članak 9., pa onda odnosno prije toga subjektivni zahtjevi u pogledu usklađenosti u članku 8. to su stvarno vrlo, vrlo precizni mehanizmi na koje načine se može u tom smislu djelovati. Međutim, ono što sam ja u ime Kluba zeleno-lijevog bloka u prošloj raspravi vjerojatno nedovoljno precizno se izrazio i kako ste mi na to odgovorili, zato sam vam i postavljao ovo pitanje. Naime, mene zanima slučajevi koji sigurno su vama itekako poznati i recimo primjer Epstona ili te brojne količine aplikacija u kojima i naši ljudi … [[ne razumije se]] razvijaju takve aplikacije. Međutim, isto tako znate da je bilo razno raznih vrlo problematičnih do onih koji su baš svjesno išle na prevaru. Prvo da zadobiju povjerenje, a nakon toga u datom trenutku te nagnu da ti uzmeš 99,99. Obično je to neka zaštita mobitela i iz toga ispadne neka gadna prevara. To još uvijek čak nije niti Apple to riješio. Ali to je jasno da je prevara i još uvijek se sada po sudovima, oko toga to je puno bilo tih primjera. Ja, stvarno me sada zanima mora li kada se takvo nešto dogodi stvarno to ne znam koliko trajati i da li se to onda stvarno može svesti samo na ovu kaznu od 10 do 100 tisuća kuna koja je svjesni smo za nekoga našega, za našu neku firmu koja radi i koja pruža sadržaje i usluge i trguje ovakva neka moguće greškom iako i te greške su stvarno dobro razrađene u zakonu. Ja to ne mogu reći da nisu, ali to isto nemam potrebu nešto posebno sada hvaliti nas, nego da nađene su dobre riječi jer je to sve u Direktivi tko to gleda vrlo precizno tamo već određeno. Znači, 10 do 100 tisuća kuna može biti potpuno razorno i definitivno uništiti neku malu firmu a kojoj se to dogodilo. Vjerujem da onda stvarno u ovom načelu oportuniteta i u članku 26. stvarno treba ljudima pružiti priliku da pokažu da se to dogodilo, da sve objasne i da nakon toga izmire. Ali ja ne vidim razloga da recimo jedan Epston koji oko čega se ljudi itekako žale da uzima 30% neprekidno kasnije 30% tog novca. Kada se desi šteta pokušava od toga bježati. Takva jedna ogromna firma zašto ona ne bi platila 2% od prošlogodišnjeg prometa u Hrvatskoj? Drugo i ne možemo nego ograničeno. Meni se to čini stvarno da bi to bilo nekakvo imalo, ako vi mislite da je to možda 1,5 ne znam ili, ili, ali za sada nitko ne misli da to treba, nego da je sve riješeno kako ste mi odgovorili baš sa ovom novčanom kaznom. Jer ako će biti više njih onda će to biti ako će biti maksimalna kazna a njih ne znam 100 ili tisuću i nešto puta toliko, pa je onda to veća kazna. Da, to razumijem. Ali ako se desi stvarno brojne nepravilnosti i brojne maliciozni Softveri koji su se javljali i koji su uništili puno nekakvih vrlo, vrlo kvalitetnih i važnih materijala i nanijeli ogromnu štetu, meni se to čini da bi takva nekakva relativna cifra odnosno odnos od nekog postotka da bi to bilo racionalno, da bi to bilo normalno, da bi to bilo u najmanju ruku pravedno. Eto mi ćemo u tom smislu podnijeti amandmane i vidjet ćemo. Da, veliki dio toga je izbalansiran i vjerujem da onda isto tako kao što ovdje tu Europa zajedno sa ovom Direktivom donosi nešto da bi to riješila. Svakako mislim da oni koji stavljaju u svoju legislativu tu mogućnost da se ipak srazmjerno veličini i snazi onoga tko vrši prekršaj a pogotovo ako ga namjerno vršili, ili ako zanemaruju i računa a dobro to ću moći nekako platiti. Takve primjere imamo u drugoj. Govorim o tome zato što recimo pitanje nepoštenih trgovačkih praksi, kako sam član Odbora tu vidim i kolege, za poljoprivredu i Agencija baš koja to prati isto mi se čini da veliki trgovački lanci neke od tih stvari ovih naših simboličkih kaznica oni to plate. To im je ono manje nego što imaju inače normalne troškove od reklama, od ne znam čega. I da u reklamama je jedno, ovdje tu je malo drugačije. Nije sve potpuno jednako rečeno. Ako to agencije to naprave i ne znam kako dugo se buni, oni na kraju plate preko suda neku malu cifricu. Znam, ne govorim o porezu. Govorim baš o tome kako bi u takvim slučajevima bilo dobro da se može uzeti jedan ovako postotak od prošlogodišnjeg prometa i da se time onda pomogne da se to možda ta sredstva u venture capital ubaci za buduće takve mlade firme Startup-ove koji tek kreću i da između ostalog i to bude dio financiranja tih Startup-ova u borbi na velikom i zapravo vrlo opasnom digitalnom tržištu. Zahvaljujem.
I vama. Gospođa Marijana Puljak sada će govoriti u ime zastupnika, zastupnica Centra i Glasa. Hvala. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege. Dakle jedan od najvećih izazova u budućnosti je zapravo suživot našega društva ili ako hoćete i ljudske vrste sa tehnologijom. Mogu slobodno reći je li i sa umjetnom inteligencijom, iako je umjetna inteligencija već prisutna u našem društvu zadnjih 50 godina. Međutim, evo razvojem i procesne snage i novih sustava je li sve više i više zapravo utječe na naše živote i dakle taj suživot moramo evo i na vrijeme početi regulirati i razmišljati o njegovim utjecajima na naše društvo, izazovima, na kraju krajeva doći ćemo i do nekih etičkih pitanja koje treba riješiti. Pandemija nam je pokazala kako neke usluge je li čak i državnih institucija koje su do sada obvezno bilo ono tražene na papiru uz pečat i potpis, dakle kako preko noći se mogu vrlo jednostavno i brzo digitalizirati dakle prijeći u digitalni svijet i kako smo kao društvo zapravo vrlo brzo i prilagodljivi. Svi vrlo brzo naučimo baratati je li čak i oni naši najmlađi da ne kažem, a i najstariji vrlo brzo nauče baratati svim uređajima koji nam omogućuju doći do proizvoda i usluga u digitalnom svijetu. Kako svijet ide naprijed sve brže i brže zakonodavni okvir kaska za tim razvojem. Ispred sebe evo ovdje imamo sada Zakon koji će stupiti na snagu 1. 1. 2022. godine i pokušat će uskladiti i ukloniti zapreke među različitim zakonodavnim okvirima unutar Europske unije, dakle urediti prava i obveze trgovaca, potrošača i tako dati dodatnu sigurnost naših građanima i potrošačima da će dakle njihova kupnja proizvoda, korištenje usluga na području cijele Europske unije dakle biti pod istim uvjetima uređena dakle na isti način. Ovo ovdje dakle kako bi se osiguralo jednako uređenje isporuke digitalnog sadržaja i usluga donesena je ova Direktiva na koju evo kako smo čuli kako je ona donesena po načelu maksimalnog usklađivanja znači evo mi kao država i države članice ne mogu baš odstupiti od zahtjeva koje se nalaze u toj predmetnoj Direktivi. Tako evo to prenosimo u naš zakon i zapravo nemamo nekih specijalnih primjedbi na njeno prenošenje. Uređenjem tog predmetnog područja dakle na jednak način u svim državama će se osigurati pravilno funkcioniranje. Usklađenost, uvode se dakle pravila kako smo čuli o usklađenosti digitalnog sadržaja, digitalne usluge s ugovorom, prava potrošača i na kraju smo evo vidjeli tko će sve to nadzirati, na koji način će zapravo i kontrolirati primjenu ovog Zakona. Koliko razvoj IT industrije ide brzo naprijed govori i podatak da se u ovom Zakonu kao trajni nosači, nešto je o tome govorio i kolega Pavić, kao trajni nosači podataka spominju se DVD-ovi, CD-ovi. Međutim, evo danas smo već u situaciji da nemate uređaje koji mogu reproducirati sadržaj na tim DVD-ovima, CD-ovima. Dakle, nemate kupiti laptopa koji uopće ima DVD-e i CD-e. Danas više kao trajne nosače podataka više spominjemo i evo istina je dakle više spominjemo cloud usluge. Dakle, sve nam se zapravo nalazi online i treba voditi računa zapravo i na razinama i nivoima zaštite u takvim sustavima. Dakle, ono što sam htjela reći kako i nemamo previše mogućnosti intervenirati ovu Direktivu moramo ju primijeniti onako kako je zapravo i usvojena u Europskoj uniji. Ono na što sam htjela ukazati recimo jednu stvar ovdje i u našem funkcioniranju Sabora unutar Sabora kada već govorimo o DVD-ovima i CD-ovima znate da evo prijedloge zakona koje predlažemo, iznosimo kao prijedloge Saboru moramo trenutno spržiti na DVD-e i na CD-e. Ima nešto računala po Saboru u našim tajništvima koji to mogu raditi ali evo mi kao zastupnici zapravo taj DVD ne možemo ni reproducirati, ni pogledati. Nemamo laptope i računala na kojima to možemo pogledati. Tako da evo razmislimo, ja sam iznosila neke prijedloge Tajništvu kako da to zaobiđemo. Ali dakle DVD-ovi i CD-ovi dan danas nisu više zapravo više uređaji, odnosno ne možete koristiti nikakve alate za čitati njihov sadržaj. Dakle evo jedna direktiva, jedan zakonodavni okvir sa kojim zapravo nemamo previše primjedbi na njega i očekujemo usvajanje i njegovu primjenu u sljedećoj godini od 1. Siječnja. To je, dakle kako nismo do sada imali zakonodavstvo koje uređuje ovo područje zapravo ćemo u njegovoj primjeni, o njegovoj primjeni će ovisiti na koje ćemo probleme u njegovoj primjeni naići i onda primjereno i reagirati. Evo zahvaljujem.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj Domovinskog pokreta a govorit će poštovani zastupnik Davor Dretar. Izvolite.
Hvala lijepa. Hvala vam lijepa poštovani predsjedavajući, poštovana gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Odmah na početku zamolit ću još jednom nadam se ili u završnom obraćanju ili tijekom ove rasprave poštovanu gospođu Niku Žigman. Znam da nije bilo dovoljno vremena, samo jedna minuta nije dovoljno vremena da se da odgovor na jedno pitanje koje vjerujem kako zanima mene, tako zanima i sve nas ovdje pa i cijelu hrvatsku javnost. Svjesni smo da se nalazimo u trenutcima, u vremenu u kojem je apsolutno visok nivo korištenja i digitalnih usluga i digitalnih sadržaja, pa tako naravno i od strane Vlade RH, Sabora RH, ministarstava, te svega onoga što i jest u funkciji jedne države. Pa dakle, zamolio bih samo kasnije naknadno objašnjenje, odnosno da znamo koji se to postupci provode ili još bolje koje su to tvrtke i na koji način štite naše podatke, podatke koji na određenom stupnju naravno mogu imati i oznake visoke ili stroge povjerljivosti. Dakle, na koji su oni način zaštićeni u tom virtualnom svijetu, u tzv. claudu ili po hrvatski oblaku, pa me eto samo to zanima pa ću lijepo poštovanu gospođu Niku Žigman moliti da u nekome trenutku samo malo nama svima objasni kako funkcionira taj sustav zaštite. Vidjeli smo i ovdje u sabornici za vrijeme covida kada su određene zastupnice i zastupnici sudjelovali u saborskim raspravama putem raznih aplikacija. Vjerujem da se tako a i znamo svi da su se tako održavale i sjednice Vlade i mnogih drugih. Pitanje je dakle koliko smo izloženi i na koji način bilo tko, tko želi može doći do nekih vrijednih ili vrlo osjetljivih podataka svih nas. Drugo, htio bih da pogledamo na članak 24. Direktive iz kojeg ću samo kratko iščitati. Digitalni sadržaj ili usluge isporučuju se i na način da potrošač trgovcu ne plaća novčani iznos nego mu dostavlja svoje osobne podatke. Tu smo na jednom dosta skliskom terenu, jer u nastavku toga teksta tvrdi se da osobni podaci ne mogu biti smatrani robom. Mislim da je tu EU direktiva u dosta jednoj koaliziji sa samim sobom. Naime, ako krenemo od osnovne ekonomske definicije cijena je vrijednost robe ili usluge izražena u novcu. Dakle, ako sam ja nešto dobio, neku vrijednost ili neku uslugu, a za to nisam dao novac, odnosno u ovome slučaju dao sam osobne podatke onda osobni podaci jednako novac, odnosno roba. Izjednačili smo ovdje osobne podatke sa robom. Naši osobni podaci imaju svoju vrijednost, imaju svoju povjerljivost i na koncu konca nikome od nas nije niti stalo da sa njima raspolažu oni koji bi in mogli zloupotrijebiti. Jedan kratak prikaz načina na koji velike kompanije koriste naše osobne podatke jest pomalo i zastrašujuć. Ne moramo se naravno bojati nekog Orvelovskog pristupa sadašnjosti, ali eto samo kao mali primjer svi vi u vašim novčanicima imate barem jednu potrošačku karticu, odnosno karticu vjernosti nekog velikog trgovačkog lanca. Kada pogledate uvjete korištenja unutra vam sve jako lijepo i jednostavno piše. Svakoga puta kada vršite transakciju na blagajni za ono što ste kupili dajete karticu vjernosti, dobivate bodove koje kasnije možete zamijeniti za određeni proizvod. Dakle, u stvari dobivate novac, dobivate popuste na cijene smještaja kod određenih turističkih agencija koje s tim lancima imaju potpisane ugovore, potpise za kupovine namještaja, odjeće, pa i zdravstvene usluge. Dakle, potpuno je jasno da vi vaše osobne podatke u ovome trenutku komercijalizirate, odnosno da ih netko koristi i pomoću njih trguje, odnosno ostvaruje ove predmetne popuste. E sad čini mi se da tu EU direktiva nije baš precizna jer eto svima je nama jasno da vam samo završim način na koji funkcioniraju veliki lanci. Sve što ste vi toga dana u vašoj kupovini provukli kroz blagajnu zabilježeno je. Dakle, svaka vrsta šampona, bilo kakvog prehrambenog ili bilo kakvog drugog proizvoda, njegova gramaža. Pa vam onda vremenom prate i učestalost koliko kupujete, pa će vas preko JMBG-a nanjušiti kojoj dobnoj skupini pripadate. Doći će tu još poneki podatak o vama i vjerujte mi pomoću tih podataka marketinške agencije mogu slagati vrlo precizne i jasne strategije oglašavanja koje su vrlo precizno definirane za određene dobne, obrazovne ili bilo kakve druge dijelove društva. Dakle, podatak jest roba naročito onaj osobni i mislim da tu treba još malo pročistiti cijelu ovu EU direktivu. Trenutno eto upozorili smo i na sustav e-građani, spomenuo ga je poštovani kolega Pavić. U tijeku je digitalni popis stanovništva. Još jednom samo osnovno pitanje, jasna stvar koliko je sustav e-građanin siguran protiv nekakvog zlonamjernog napada određenih pojedinaca ili naravno velikih udruženja koji bi mogli na taj način ući u velikih udruženja koji bi mogli na taj način ući u sve te sustave podataka. Spominju se ovdje i mala i srednja poduzeća uglavnom iz informatičkog sektora za koje smo vidjeli da oni nude svoje digitalne sadržaje i digitalne usluge i prekogranično iz ove naše male Hrvatske i hvala Bogu da je tako. Trenutno predstavljaju jedan od rijetkih sektora gospodarstva koji je uspješno prebrodio Covid krizu. Čak što više nevjerojatno je i napredovao. Prvi hrvatski jednorog tvrtka je Infobip. Dakle dolazi nam iz informatičkog miljea. Još prošle godine došli smo do podatka da je zapošljavala 2 tisuće 400 ljudi u 68 ureda na 6 kontinenata. Jedan od njihovih proizvoda je i vrlo uspješan Andrija. Vjerujem da su mnogi od vas malo popričali odnosno pisali Andriji. To je digitalni pomoćnik u borbi protiv korona virusa platforma koja je stvorena uz pomoć Infobipa. No evo samo za kraj da se samo na tren maknem od ove priče, podsjetio bih da sve ovo o čemu pričamo korištenje odnosno prodaja digitalnih sadržaja ili digitalnih usluga istovremeno podrazumijeva i savršeno funkcioniranje telekomunikacijske infrastrukture. Ukoliko u trenutku preuzimanja ili slanja digitalnog sadržaja ili digitalne usluge dođe do nestabilnosti u radu ili potpunog prestanka konekcije tvrtke mogu pretrpjeti znatne štete. Pokušao sam koliko god jest u mojoj skromnoj sposobnosti pronaći u Direktivi ili u ovom Zakonu negdje kakvu odredbu što se događa u slučaju da tvrtka gubi odnosno da joj se nanosi šteta financijska, šteta ugleda ili bilo kakva druga šteta i na koji način se u tom slučaju te tvrtke mogu zaštititi odnosno potražiti zaštitu kroz pravni sustav. Prije nekoliko dana vidjeli smo i slučaj u kojem je građanka prevarena jer je navedena da instalira aplikaciju za trgovinu kripto valutama i one predstavljaju ozbiljan rizik u današnje vrijeme. Pa još jednom evo i s ove govornice iako na tren izlazim iz same forme i komentara ovoga zakona, zamolit ću još jednom građane za bitno viši stupanj informacijske odgovornosti, a na tome pretpostavljam trebamo poraditi i svi zajedno, prvenstveno evo i ljudi koji su ovdje danas koji nam predstavljaju ove zakone na velikom i ozbiljnom povećanju informacijske pismenosti prosječnosti hrvatskog građana ili građanke. U svakome slučaju ovakav zakon i je potreban. Apsolutno mora postojati i Klub zastupnika Domovinskog pokreta u potpunosti ga podržava. Hvala.
Sljedeći Klub zastupnika bit će ona HSS-a i Radničke fronte, a govorit će poštovana zastupnica Katarina Peović. Izvolite.
Dobar dan svima. Prije svega da kažem da nemamo problema s tim da podržimo ovaj Zakon. Bilo bi lijepo da vladajući podrže nekada i naš zakon, pa ću nešto reći o onom zakonu koji bi možda malo i više koristio svim ljudima u Hrvatskoj, a koji je upravo predložila Radnička fronta i koji je odbijen, a veže se uz ovaj zakon. Zašto? Zato što se ovim zakonom između ostalog i definira što je to digitalna usluga što je dobro. Ovim se zakonom znači u hrvatski pravni sustav prenosi ta Direktiva Europskog parlamenta iz 2019. o određenim aspektima Ugovora o isporuci digitalnog sadržaja i digitalnih usluga. Također utvrđuju se pravila koja se odnose na ugovore za isporuku digitalnog sadržaja ili digitalnih usluga, posebno pravila o usklađenosti s ugovorom i pravna sredstva za slučaj neusklađenosti ili neisporuke digitalnog sadržaja ili digitalne usluge. Znači, već po samoj definiciji vidite da se ovdje štiti na neki način one koji koriste te digitalne usluge, uz to znači naše digitalne tvrtke će imati iste ugovorne uvjete kao i svi u Europi što možemo reći da je dobro. No, ono što bi zbilja koristilo u ovom segmentu i nadovezuje se na ono što je ovdje zakonodavni interes je znači vezano uz oporezivanje profita digitalnih divova i tu moram reći da mi samim time što kaskamo znači i što se odlučujemo čekati da ta europska regulativa dođe da tako kažem odozgora, a ne da uvedemo svoj porez na digitalne divove gubimo najmanje 300 milijuna kuna u proračunu u iduće dvije godine kada ne možemo očekivati da će se taj porez uvesti. Kada se jednom uvede na razini Europske unije onda možemo očekivati po starom dobrom običaju da se tako nešto prelije i u naše krajeve iako je puno zemalja samostalno uvelo taj porez na profit dakle digitalnih divova. Digitalne su inače korporacije evaluirale to svi znamo jel' u najveće svjetske tvrtke u posljednja 2 desetljeća, a zanimljivo je da globalna kriza povezana sa Covid-19 uopće ne samo da nije utjecala na njih, već je dapače u drugom kvartalu recimo 2020. godine Amazon zabilježio porast prihoda od 40%. Velike digitalne tvrtke su inače prvaci u utaji poreza. Poznate su porezne prijevare poput dvostrukog Irca i Lux Leaks u kojima su sudjelovali i istaknuti političari poput Jean Claude Junckera. Obično se kod nas ovdje govori o domaćoj korupciji, o problemu domaće korupcije kao da korupcija ne postoji u Europi. Evo i istaknuti likovi kao Jean Cloude Juncker su sudjelovali u jednoj od najvećih prijevara putem je godišnje se štitilo od poreza stotine milijardi korporativnih američkih dolara. Prema istraživanju posebnog odbora Europskog parlamenta za financijski kriminal iz 2018. godine Apple je vjerojatno u razdoblju 2015. do 2017. godine platio tek 0,7 poreza na dobit u Europskoj uniji. Između 2010. i 2019. godine 6 digitalnih divova je u inozemstvu, znači izvan SAD-a prijavilo preko 700 milijardi dolara dobiti, ali je platilo samo oko 60 milijardi eura poreza u inozemstvu. Prema procjeni Europske komisije za 2018. godinu u Europskoj uniji se digitalne tvrtke oporezuju po prosječnoj stopi od 9,5%, a za tradicionalna poduzeća po stopi od 23%. Nije znači ovdje samo riječ o ilegalnoj utaji poreza, već često o potpuno legalnim oblicima zaštite dakle digitalnih divova zbog zastarjelih načela oporezivanja koja se temelje na poslovnim modelima s početka 20. stoljeća. Pravo države da oporezuje dobit te tvrtke, povezano je s fizičkom prisutnošću firme ili podružnice u određenoj zemlji dok generiranje vrijednosti nije fizički ograničeno. I to je znači temelj te porezne prevare koja nije zapravo zakonom ograničena odnosno nije zakonski zabranjena. Zato je u ovom Zakonu dobro to da se definira što je to pod navodnicima „digitalna usluga“. Digitalna usluga je usluga kojom se potrošaču omogućuje stvaranje obrada i pohrana podataka u digitalnom obliku ili pristup njima, ili usluga kojom se omogućuje dijeljenje ili bilo koja druga interakcija s podacima u digitalnom obliku koje u čitavoj stvara potrošač ili drugi korisnici te usluge. Odlično da imamo ovu definiciju jer nam treba kako bismo u budućnosti došli do shvaćanja da su digitalne usluge također dobit i to prilično visoka dobit posebno digitalnih divova, a ta dobit nije oporezovana u Hrvatskoj, a jest recimo u Francuskoj, Italiji, Austriji, Velikoj Britaniji, Poljskoj i drugim zemljama. Republika Hrvatska se o inicijalnom prijedlogu EU Direktive da se oporezuju digitalni divovi uglavnom pozitivno odredila. No do danas od vladajućih nije donesen niti jedan konkretan prijedlog Prijedloga zakona o porezu na digitalne usluge osim prijedloga Radničke fronte koji je odbijen. To bi bilo znači ono što bi stvarno donijelo nekakav učinak na one koji koriste te digitalne usluge u Hrvatskoj. To su tri vrste uglavnom tih digitalnih usluga. Prvo su usluge oglašavanja usmjerenog na korisnike sučelja. Znači svi koristimo Facebook koji koristi naš interes tom društvenom mrežom tako da smo bombardirani oglasima. Nitko tko je došao na Facebook nije došao na Facebook zbog oglasa, ali to je da tako kažemo cijena koju plaćamo da bismo koristili tu mrežu. Druge usluge su usluge posredovanja, znači stavljanje sučelja na raspolaganje korisnicima bilo zbog povezivanja korisnika i njihove interakcije, bilo zbog razmjene robe ili usluga između korisnika, jel' i treće su usluge prodaje podataka o korisnicima sučelja. Isto tako znači na Facebook prodaje se naše podatke trećoj strani. Nije da tamo dolazimo zbog toga, ali to je tako da kažemo kolateralna žrtva našeg interesa za društvenošću na toj mreži. Ne bi znači svakako i taj prijedlog niti EU Direktive, niti ovaj naš nije išao za tim da se oporezuje te prihode malih i razvojnih digitalnih tvrtki, ali ono što će doći u obliku ovoga poreza koji će naši vladajući prihvatiti kada dođe odozgora da tako kažem bi se sigurno trebao odnositi na tvrtke s godišnjim prihodima od preko 750 milijuna eura na globalnoj razini i godišnjim prihodima pretpostavljamo da će preslikati i ovo godišnjim prihodima od oporezivih digitalnih usluga s izvorom u Hrvatskoj. Mi smo stavili dakle tu granicu od preko 1,1 milijun kuna. Slični prijedlozi su bili u drugim zemljama. Znači naš je prijedlog bio da porezna stopa iznosi 7% bruto prihoda ako je tvrtka ostvarila u poreznom razdoblju jedne kalendarske godine s digitalnim uslugama čiji je izvor u Hrvatskoj. Moguće je da će taj porez biti i veći kada dođe do njega. Zbog uvođenja ovog poreza svakako još jednom da naglasim mi smo izgubili odnosno neuvođenje ovog poreza mi smo izgubili oko 150 milijuna kuna godišnje. Oko 1. srpnja je trebao biti taj sastanak u Europi i na tu temu rok za postizanje međunarodnog konsenzusa sa OECD-om s kraja 2020. godine je prolongiran do sredine 2021. i trebao je biti implementiran već u lipnju. No očito je ako će tek u srpnju biti predstavljen prijedlog o digitalnom nametu da će se to sve odgoditi. Rok za implementaciju tog prijedloga znači na europskoj razini možemo pretpostaviti da će najranije biti znači 1. siječnja 2023. godine, dakle tek za dvije godine u koje ćemo sigurno na taj način izgubiti jel' 300 milijuna kuna. I ovdje bi apelirala znači na ovakve zakone koje ovdje dobivamo koji su čista preslika europskih direktiva da takve zakone donosimo sa malo više hrabrosti, znači da barem makar dakle u te zakone unesemo nešto što je specifično, dakle korisno za nas a ne samo da idemo po liniji koja je kod nas ovdje klasična i česta a takvog oportunizma u kojem se jednostavno prilagođavamo onom što nam dolazi iz Europske unije. Mi smo se mogli znači svrstati među one zemlje koje su uvele porez. To ne bi bila nikakva drama. Mislim čak i elaboracija vladajućih je bila prilično mislim neprihvatljiva da možemo očekivati sankcije. Znači te sankcije nisu dobile druge zemlje, ne znam zašto bismo mi dobili takve sankcije? Kao što smo dobili evo na prijedlog ovog prošloj zakona u ovom Parlamentu neko zastrašivanje da ćemo biti izuzetni ako ne prihvatimo neko prebacivanje HOPS-a u d.d. iz d.o.o. tako i ovdje mislim uvijek nas se straši da ćemo dobiti nekakve packe iz Europske unije. Što druge zemlje očito evidentno ne dobivaju, zašto bi ih mi dobili? Ali to je valjda način zastrašivanja u kojem naši vladajući postižu nekakav društveni konsenzus oko toga da nema drugog načina. To ćemo vjerojatno doći na tu temu i uvođenja eura, nema drugog načina. Jednostavno trebamo se prilagoditi ono što nam se nudi i ostati na začelju Europe. Cilj zakonodavstva bi svakako bio osigurati znači ravnomjernije oporezivanje malih i velikih digitalnih poduzeća, pa pozivam da se i u tom smislu i ovakvi zakonski prijedlozi s tim usuglase. Hvala svima.
Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju Konačni prijedlog zakona o određenim aspektima Ugovora o isporuci digitalnih sadržaja i digitalnih usluga. Kao i u prvom čitanju o ovom Zakonu smo raspravljali i raspravljali smo zapravo afirmativno zaključujući da nam takav zakon treba. Jednako tako smo i tada zaključili da se na određeni način ugradila Direktiva Europske unije da je Hrvatska kao i većina članica EU nema posebno nacionalno zakonodavstvo, da ovaj zakon donosimo prvi put, da se išlo jednom onako srednjom linijom. Idemo donijeti prvi put, imajmo zakon, stavimo ga u primjenu, on stupa na snagu 1. siječnja 2022. i onda ćemo vidjeti u primjeni ako će biti problema te probleme pretpostavljam ćemo rješavati i raditi izmjene i dopune zakona, ali dajmo prilike da zaista krene u primjenu iz jednostavnog razloga što do sad to nismo imali na određeni način regulirano. Postoji ona jedna uzrežica ili kletva dao Bog da živio u zanimljiva vremena. Mi se ne možemo požaliti da ne živimo u zanimljiva vremena, ne možemo se požaliti da su promjene zaista svakodnevne iz jednostavnog razloga što i ova corona je koja je zaista jedna velika nesreća je isplivala i pokazala način na koji svi zajedno funkcioniramo. Pogledajte kako mi funkcioniramo čak i u ovoj sabornici. Svi smo ili na pametnim telefonima ili na tabletima ili na kompjuterima. Svi sad pravodobno dobivamo informaciju na taj način. I ono što je mene prije izbezumljivalo nešto više, sad sam se valjda već i ja navikla da svatko od nas tu informaciju uzima zdravo za gotovo kao da informaciju koju dobivamo je činjenica. Tako da je dobro da je i ovim zakonom definirano usklađenje digitalnog sadržaja i digitalne usluge sa ugovorom i oni preinaci sadržaja koji će biti. Ja sam pohvalila nemam nikad problem da pohvalim. Imate odredbu članka 26. koja se vrlo rijetko u našem zakonodavstvu susreće, a to je ono načelo oportuniteta. Mi ćemo tu kad raspravljamo o nekakvim inspekcijama, o nekakvim kaznenim odredbama svi ćemo se zalagati za to da treba dati malo vremena, da treba razgovarati, dati priliku. No, onaj koji primjenjuje zakon, kada uzme zakon pred sobom nema tu priliku definiranu u zakonu. Ovaj zakon ima to načelo oportuniteta i mislim da je dobro i da bi to možda mogao biti jedan model da imamo i u nekim drugim zakonima. Jer znate ići sa sjekirom rješavati problem nikad ne rješava problem nego stvori neki novi problem. Dobro je i meni se čini da je o.k. Ali nekako mislim da treba biti u primjeni da bi stvarno mogli vidjeti stvarne elemente ovog Zakona, a to su ona prava potrošača u slučaju neusklađenosti ili neisporuke, te načinima ostvarivanja tih prava. Mi svaki put nekako kad raspravljamo o zakonima zaboravimo zapravo što je smisao tih zakona. Pa nije smisao zakona da ih netko piše, da mi raspravljamo, pa se tu još onak malo posvađamo i bude nekakvih malih uzburkanih strasti smisao zakona treba biti da budu jednostavni za primjenu, da znamo šta je konačni cilj, da uvijek ti zakoni štite nas sve, da štite građane RH na način na koji to zaista maksimalno može biti. Vi pogledajte ono što se nama svima dešava, ja naravno uvijek volim ispričati neke priče. Ja sam ovo ljeto slučajno išla gledati, zanimalo me je suđe od bakra. Ja sad ne mogu otvoriti ništa na svom laptopu. Ako netko treba netko suđe od bakra može mi se slobodno javiti, znam gdje imate i veliko i malo i srednje i ovakvo i onakvo, koje je po cijeni. Jer to sad više samo klikam one jer više to ne mogu gledati. To je stvarnost. Dakle, stvarnost je gdje vi zapravo živite jedan život i više taj život ne možete živjeti neovisno od svih drugih. Dakle, čim uključite svoj pametni mobitel, čim uključite svoj laptop, čim uključite tablet i negdje nekakvu informaciju hoćete dobiti isti čas tamo nekakav veliki brat ili neki zamišljen koji živi u claudu zna da ste vi taj dan to tražili. I svaki put kad dođe ćete dobiti tu informaciju. Ali to u tome živimo i ja ovaj zakon govorim o njemu afirmativno. Ja zaista mislim da će on na određeni način ovo regulirati, a kako će stvarno biti vidjet ćemo.
Imamo dvije replike. Prva je poštovanog Željka Pavića.
Poštovana zastupnice, malo da vam pomognem. Sljedeći put kada budete tražili suđe od rosfraja osamnaest deset, onda uključite anonimno surfanje i više vam se to ne bude ponuđivalo, ove poruke koje sad se pojavljuju. Ali htio sam postaviti jedno pitanje. Naime, spomenuli ste digitalne usluge, o tome sam govorio ja isto o digitalnim uslugama. Međutim, u ovom zakonu nije obuhvaćeno procjena štete koja je nastala ukoliko se ta digitalna usluga isporuči ili loša ili se uopće ne isporuči. Gdje ćemo to rješavati? Na sudu? To vam je malo prekasno. Zato sam i spomenuo to. Trebamo o tome razmišljati, jer ljudi koji koriste digitalne usluge spomenuo sam konkretno konferencije, video konferencije ukoliko se video konferencija ne može održati, ukoliko korporacija ima problem, nije donijela zaključke koje je trebala donijeti gubit će na dionicama, nemam pojma na ćemu će izgubiti. Hvala.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo i hvala lijepo na vašoj replici. Dakle, zaista to je jedan novi svijet, jedan novi način funkcioniranja i jedan novi način života. I za to moramo biti spremni. Ja mislim da je ovaj zakon samo jedan mali korak na tom tragu. Ono sve, bilo bi dobro da ono sve što je u raspravi bilo i na što smo upozoravali je predlagatelj prihvatio. Predlagatelj je prihvatio niz primjedbi koji su bili u prvom čitanju, ali ja nekako imam osjećaj da je i predlagatelj, odnosno resorno ministarstvo onako išlo sredinom, da nije imalo kao što je netko već rekao nekakvu hrabrost još malo ići jače iz jednostavnog razloga što bi dalo priliku ovom zakonu da krene živjeti pa da vidimo šta ćemo stvarno, u stvarnom životu imati. Nije moje da budem odvjetnik i branim ih, ali ja bih isto rekla da ste vi u pravu jer može zaista biti [[Upadica Reiner: Hvala.]] novih problema.
Hvala. Sljedeća replika poštovane zastupnice Vućemilović.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš, otvorili ste jednu Pandorinu kutiju vezanu za pretraživanje ne samo pretraživanje, nego dovoljno je da je mobitel blizu vas, pa da čuje neke ključne riječi, pa da vam se, ne znači to da nas prisluškuju, ali ne znači da nas ne prisluškuju sve u svrhu kako bi nam ponudili ono što smatraju da nam treba. Ono što je interesantno meni i što mi je privuklo pozornost u ovom prijedlogu to je inspekcijski nadzor i to postavlja se pitanje koliko su naši tržišni inspektori uopće educirani i sposobni vršiti nadzor u ovim slučajevima i nekako mi se čini da ih opterećujemo dodatno a možda bi trebalo razmisliti o tome da se specijaliziraju. Možda se samo za ovo, jer bojim se da tržišni inspektori bez obzira koliko ih ima neće stići i neće biti dovoljno educirani za ovaj inspekcijski nadzor.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, otvorili ste jednu temu inspekcije i ja moram priznati da vrlo rado govorim o tome. Rado govorim u kontekstu realnosti. Dakle, inače mi u dosta zakona kad ne znamo tko se s tim treba baviti, onda to prebacimo na komunalne inspektore ili komunalne redare kao da su oni svemogući i da se mogu baviti svime. Jednako tako mi dajemo inspekciji dosta zahtjevne zadaće i dosta zahtjevne zadatke bez da smo do kraja sigurni da ih mogu odraditi. S jedne strane da bi ih mogli odraditi moraju biti dovoljno obrazovani, dakle dovoljno bazičnog obrazovanja, moraju imati kontinuiranu edukaciju da bi to mogli imati nova saznanja. A onda su, onda pogledate malo njihove plaće i onda vidite da je tu odnos plaća koje imaju i ono što se od njih traži apsolutno nesrazmjerno. Dakle, mi se tu u jednom trenutku zaista trebamo odlučiti što zapravo hoćemo. Ako hoćemo imati dobre inspektore onda u to treba ulagati.
Hvala. Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Vesne Vućemilović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Interesantna tema, prijedlog je usklađivanje ponovno sa jednom od europskih direktiva, ali u principu vrlo životna i vrlo važna. Danas sva istraživanja pokazuju da mi često konzumiramo barem dva ekrana u isto vrijeme. Jesmo li ovisni o ekranima o digitalnim sadržajima na neki način jesmo, ali s druge strane sve ovisi kako ih koristimo. I ako, evo ja kad gledam to iz svoje profesije, kad gledam studente koji pišu radove danas je to puno, puno lakše. Dok sam ja studirala onda smo provodili sate i sate uz knjižnici. Danas je dovoljno da imate dobru internetsku vezu i pristup određenim bazama podataka i možete napisati odličan rad, završni diplomski, stručni, znanstveni ovisi čime se bavite. Ono što mi svi nekako uzimamo zdravo za gotovo ne mora uvijek biti tako i dobro je što je EU i Komisija je primijetila da postoje određena razmimoilaženja i pokušala uvesti reda u to. Jednostavno to je postalo neminovno i kao što je rekla kolegica Mrak-Taritaš ovo je samo jedan korak ka tome da se ovo vrlo bitno područje regulira. Moram evo možda sam malo pretjerano, kažu da sam pedantna pa moram primijetiti da je direktiva trebala stupiti na snagu 1.7.2021. malo kasnimo. Nije to baš tako puno, ali nema razloga, mislim da i mi ovdje u Saboru to možemo uvijek odraditi na vrijeme. I ovo je ipak doduše manje nego u nekim drugim slučajevima, ali nema potrebe za tim. Ono što smo mi tijekom prošle godine naučili u tim nekim tzv. novo normalnim okolnostima, naučili smo da moramo biti prilagodljivi, pokušati bolje funkcionirati i to često u uvjetima na koje mi nemamo previše utjecaja. U tom kontekstu ubrzao se taj proces pružanja digitalnih usluga i naravno dodatno se još ukazala potreba osiguravanjem pravilnog funkcioniranja tržišta EU i naravno s naglaskom na zaštitu potrošača. Ono što se pokazalo kao nužnost u brojnim djelatnostima je digitalizacija procesa ne samo zbog protuepidemijskih mjera, nego zbog praćenja tehnoloških promjena, povećanja produktivnosti. O digitalizaciji danas razgovaramo uistinu u svim djelatnostima. Govori se da nećemo moći ni podići produktivnost u poljoprivrednoj proizvodnji bez novih tehnologija, bez digitalizacije procesa i često mi spominjemo i digitalizaciju u kontekstu reforme javne uprave. Evo kratko ću se osvrnuti na to jer to je jedan od razloga zašto nas investitori zaobilaze u širokom luku, jer jednostavno ta nekakva sporost, pretjerana administracija, preobimni zahtjevi se investitorima baš i ne dopadaju i vrlo često nas upravo zbog toga zaobilaze. A digitalizacija bi morala i trebala tu napraviti neke pozitivne pomake. U tom kontekstu treba gledati i sve ovo o čemu danas govorimo, a poglavito kada govorimo o obradi i pohrani podataka u digitalnom obliku i kao nekakve poduzetničke prilike. Mi već sada imamo brojne tvrtke koje su upravo u tom segmentu se nametnule na ovim našim prostorima, ali i šire. I tu su prepoznale nekakvu poduzetničku nišu kojom su one konkurentne i na tržištu EU. Tako da sve ovo treba na neki način gledati pozitivno i sa aspekta zaštite potrošača, ali i kao poduzetničke prilike za naše poduzetnike koji su već reagirali. Malo sam se u replici osvrnula evo na te inspekcijske nadzore i slažem se da mi nekad malo te naše tržišne inspektore, inspekcijske snage opteretimo. Nadam se da će oni dobiti primjerenu edukaciju kako bi mogli i u ovom zahtjevnom području odraditi svoj posao kako treba.
Hvala. Repliku ima poštovana zastupnica Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Uvažena kolegice zastupnice, osvrnut ću se na onaj vaš dio izlaganja kada ste rekli da ovaj zakon pruža i nove prilike za naše mlade tvrtke koje se bave pružanjem usluga digitalnog sadržaja razvojem aplikacija. To je povezano sa onim osnovnim problemom koji se proteže kroz čitav niz zakona. Ponavljam, nije problem u zakonima, problem je u implementaciji i u praksi. Mi smo imali prilike vidjeti kako to izgleda kada Vlada nabavlja pojedine digitalne sadržaje, digitalne usluge, razvoj platformi. Pa na tim javnim pozivima priliku dobiju one tvrtke koje su na neki način povezane sa ključnim osobama u vlasti ili u samom sustavu, pa tako recimo za razvoj važnih aplikacija posao dobije tvrtka koja se prethodno bavila aranžiranjem cvijeća. To su oni problemi koje ovaj zakon ne vidi, ne vidi ih niti sama direktiva. Problem je što ne vidi niti Hrvatski sabor.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice, izvolite.
Hvala lijepa kolegice Orešković. Ukazujte na problem koji je klijentelizam, pogodovanje je nešto na što brojni nisu imuni. Znam osobno nekoliko ljudi koji su preko platforme cijepi se htjeli riješiti problem cijepljenja. Prijavili su se i do dana današnjeg nisu dobili nikakav odgovor. Znači ta platforma koja je plaćena preko 4 milijuna kuna ne funkcionira. Da ju je radila neka od tvrtki iz softver citya iz Osijeka ja vjerujem da bi funkcionirale. To su mladi poduzetnici, ljudi neopterećeni takvim stvarima koji su vrlo uspješni u onom što rade. Takvih primjera ima dosta u Novskoj, znači gaming industrija, Infobip da ne spominjem. Na žalost kod nas određene strukture nisu još uvijek imune na to pogodovanje i s tim ćemo se morati suočavati još dugi niz godina na žalost.
Hvala. Poštovani Željko Pavić.
Poštovani zastupnici, prvo bih se osvrnuo na isporuku digitalnih sadržaja. Između ostaloga tu su i e-knjige, ono što ste malo prije spomenuli. Kad bi glavni Lav Nikolajević Tolstoj znao koliko stranica njegove knjige studenti, odnosno učenici pročitaju da bi napisali lektiru digao bi se ponovo iz groba i napisao dva puta tu Anu Karenjinu jer sve se osiromašuje. I tu je isto jedan problem o kojem nismo uopće govorili zapravo što je sa djelima koji se osiromašuju i nakon toga isporučuju, ne samo ove knjige nego i ostala djela, digitalni programi i ostale usluge koje se, odnosno proizvodi koji se isporučuju. A htio sam skrenuti samo pozornost da u zakonu piše, odnosno u tumačenju zakona je pisalo da ćemo se zapravo uskladiti sa direktivama EU i da ćemo zapravo biti sa isporukom digitalnih sadržaja isti kao i sve članice EU. Tako da poduzetnici koji su eventualno zbog toga bili prije spriječeni da dolaze u Hrvatsku sada više neće imati tu prepreku, imat će iste uvjete kao da su u bilo kojoj zemlji EU. Hvala.
Poštovana zastupnica Vućemilović.
Hvala lijepa kolega Paviću. Vi ste se referirali malo na ovaj dio vezano za e-knjige i na žalost mi živimo u vrijeme kada u medijima uglavnom čitamo naslove učenici pročitaju na Internetu sadržaj, ne svi i onda nekako imate one sažetke za svaku lektiru. Tko će sad čitati onaj Rat i mir Tolstojev. Pa to je nekoliko knjiga itd. Ali tu mi moramo sami kao roditelji i kao društvo, evo ova godina je čini mi se godina čitanja knjiga. Tako je proglašena. Trebamo to promovirati i mi saborski zastupnici kod naše djece probuditi tu nekakvu ljubav prema čitanju još od malih nogu, pa valjda će onda nastaviti kasnije valjda neće podlijeći tim trendovima negativnim. A što se tiče poduzetnika dobro to, iskreno više me brine ovo povećanje struje od 40% koje će se na njih negativno odraziti nego, mislim da su oni navikli na konkurenciju i znaju se nositi s njom dosta dobro. Hvala.
Sljedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Tomislava Okroša. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicom, drage kolegice i kolege. Čini mi se da je ovaj zakon prošao malo ispod radara nekima, jer ovaj zakon je stvarno doista bitan i ova Direktiva EU 2019/770 bitna je za ogromno tržište u nastajanju. Hrvatska ima veliku priliku da u ovom desetljeću koje je pred nama stvori uvjete za privlačenje investicija iz IT branše, da razvija poslovnu klimu za tvrtke koje se bave razvojem digitalnih usluga i digitalnog sadržaja. Također je iznimno bitno da će hrvatske tvrtke imati iste ugovorne uvjete u svim državama članicama EU. Donošenjem ovog zakona omogućujemo državi da doskoči potrebi da zakonski uredi spomenute usluge. Također ćemo ovim zakonom osnažiti digitalno gospodarstvo RH i omogućiti mu bolje interakcije sa partnerima u drugim zemljama članicama EU. Veseli me kvalitetna i argumentirana rasprava kako na saborskim odborima tako i ovdje u sabornici. Dobro je što smo prepoznali važnost zakonske regulative i uvođenje reda u ovo iznimno bitno područje digitalnog sadržaja i digitalnih usluga. Zahvaljujem.
Sljedeći će završno govoriti u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, tajnici sa suradnicom, kolegice i kolege. Neću duljiti s obzirom da smo već puno toga rekli, ovoga ono što sam mislio reći rekli smo i na odboru, rekli smo puno toga i na prvom čitanju. Skrenuo bi pozornost da malo još moramo raspraviti o tom digitalnom tržištu, da moramo razmisliti malo o tome kako ćemo isporučivati digitalne sadržaje onima koji imaju u svojoj proizvodnji uključene te digitalne sadržaje. To je izuzetno važno jer ukoliko su strojevi koji su ovisni o tim digitalnim sadržajima napravljeni na način da ne mogu primati sadržaj u onom obliku koji je isporučen ili ne mogu primati na onim nosiocima na kojima se isporučuje, naši proizvođači imaju velikih problema. Tako da to treba riješiti sa trgovcima u startu zapravo ili se potpisati nekakav ugovor o oblicima nosioca podataka koji će biti zapravo prilikom isporuke tih digitalnih sadržaja. Čuli smo danas tu puno ovih rasprava vezano i za digitalne sadržaje i za digitalne usluge i drago mi je da smo svi manje-više bili na, na istom tragu da je zakon dobar, da trebamo podržati donošenje takvog zakona, ali isto tako da smo napomenuli i gospođi tajnici i u privatnim razgovorima i na raspravama u sabornici i na odborima da tu nije kraj i da ćemo imati još puno posla, pogotovo evo ja sam spomenuo ovaj dio oko regulacije isporuke tih digitalnih usluga koje su nam danas jako važne, a bit će ih još vjerujte mi, a isto tako da moramo vodit računa o tome da moramo i dalje regulirati to digitalno tržište ukoliko želimo stvarno da privučemo u Hrvatsku nove proizvođače odnosno nove investitore koji će biti ravnopravni sa svim ostalima u EU. Mi ćemo kao Klub zastupnika SDP-a podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
I sada će završno u ime Kluba zastupnika Centar i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Hvala predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupnici. Kolega Okroša, nije ovaj zakon prošao ispod radara, nije čak niti vaš govor koliko god kratak bio prošao ispod radara, jedino što u Hrvatskoj prolazi ispod radara to je, to je korupcija. I ovaj zakon se itekako dotiče tog pitanja i tog problema. Kroz pitanje upućeno kolegici Vučemilović već sam spomenula da vrlo često sada kada smo napokon ušli u onu fazu o kojoj je govorio Tomislav Karamarko, to je ta digitalizacija, kad je jasno da će javni servis morati sve više tražiti razvoj nekakvih informatičkih rješenja i aplikacija i obratiti se privatnom sektoru, ponovno ćemo imati privilegirane poduzetnike i privilegirane tvrtke koji se možda informatizacijom nikada nisu niti bavile, ali znaju nekoga u resornom ministarstvu kome će pokucati na vrata i svojoj tvrtki osigurati posao vrijedan onoliko koliko toj tvrtci treba, ne koliko bi sama ta aplikacija koštala. Imali smo prilike gledati takvih afera. No da ne bi samo pričala o toj korupciji postoje drugi zakoni i drugi mehanizmi gdje se o tome treba reći nešto više. Ovdje bi nešto rekla o samoj metodologiji kako propise i zakone donosimo. Dakle, u uvodnom pitanju rekla sam da postoji razlika između uredbi koje kada se donesu na razini EU vrijede kao zakon u državama članicama i postoje direktive koje dopuštaju državama članicama da same definiraju kroz svoje zakone kako će se ostvariti cilj koji se pojedinom direktivom želi postići. I točno je, postoje direktive i tzv. direktive koje zapravo su po svom sadržaju isto što i uredbe jer državama članicama navodno ostavljaju malo manevarskog prostora da tu direktivu po svojim odredbama prilagode svom nacionalnom zakonodavstvu. Dakle, prije svega naglasit ću da ja podržavam EU, podržavam blagodati i dobrobiti koje su svim državama članicama kroz ovakvu jednu grupaciju došle, dakle čitava vladavina prava na neki način oslanja se na tekovine EU, ali to ne znači da baš sve trebamo prihvaćati zdravo za gotovo bez promišljanja i bez intervencije. A kako je RH ravnopravna članica EU, kako u svim relevantnim tijelima sjede i naši predstavnici ja ne vidim razloga zašto ne bismo problematizirali ovu temu jer doista, doista se postavlja pitanje čemu nacionalni parlamenti, čemu primjerice HS ako mi sada ovdje raspravljamo o ovom zakonu kao o zakonu koji je do te mjere prepisao direktivu da mi zapravo u taj zakon nemamo što niti unijeti, niti što u njemu bitno mijenjati. Onda doista se postavlja pitanje zašto imamo direktive tog tipa, zašto tamo gdje je potrebno pojedino područje toliko usuglasiti, toliko harmonizirati između različitih država članica EU zašto naprosto se tu ne donese uredba, pa je problem na adekvatan način riješen i tada se nacionalnim zakonodavstvima, nacionalnim parlamentima ne troši vrijeme uzalud raspravljajući o nečemu na što zapravo pravog utjecaja više niti nemaju. Slažem se da bi ovo područje moglo biti jedno od onih koje je bolje riješiti jednom uredbom, tim više što ovdje između ostalog primjenjujemo i pravo potrošača koje se na razini EU posebno, posebno štiti. I činjenica je da, da to slikovitije prikažem, ali hrvatski građani nemaju jednake šanse u zaštiti svojim prava primjerice u odnosu na nekakve hrvatske tvrtke koje će razvijati nekakve aplikacije kao što to bi imali odnosno obrnuto je, manje će imati mogućnosti intervencije prema velikim digitalnim divovima koja posluje eto manje-više na razini cijelog svijeta, to su oni giganti za koje je Radnička fronta predložila onaj Zakon o oporezivanju, ali ne radi se samo o oporezivanju radi se uopće o onim svim drugim načinima na koje pojedini korisnik može kao potrošač štititi svoja prava. Sigurno da bi bili jači kada bi jednoobrazna pravila pa tako i pravila provedbe i sankcije vrijedila za, vrijedila svugdje. Dakle, kao što sam rekla moj osnovni problem je taj što ćemo ponovno imati čitav niz zakona koje ćemo prihvaćati onako kao što to EU kaže. Problematiziram čemu uopće koristiti ovakav mehanizam zašto ne bi naši predstavnici rekli da u našim područjima je puno bolje skratiti put pa odmah donijeti uredbu. I drugi problem korupcija koju moramo riješiti na neki drugi odgovarajući način.
Hvala. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovana državna tajnica Nataša Mikuš Žigman. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Cijenjene zastupnice i zastupnici evo ostala sam samo dužna nekoliko odgovora iz uvodne rasprave i dozvolite mi još nekoliko stvari koje ste potakli tijekom rasprave. Što se tiče broja zemlja članica koje su transponirale ovu direktivu 9 njih su dakle do sada transponirale direktivu od toga su 4 članice učinile to posebnim propisom. To je bilo pitanje dakle u uvodnom dijelu. Očekujemo naravno da će biti još nekoliko zemalja koje će to učiniti kroz poseban zakon ili neki drugi oblik akta. Vezano uz pitanje na koji način su zaštićeni naši podaci, žao mi je u stvari što zastupnici koji su postavljali pitanja evo nisu tu više sa nama, ali mislim da radi bilježenja rasprave je to bitno reći jel, postoji naravno regulativa i postoje institucije koje se bave pitanjima kibernetičke sigurnosti. U aplikacijama o kojima sam govorila koje koristimo primjerice u sustavu e-građani, dakle sada je na raspolaganju oko 100 takvih usluga, za sigurnost podataka u tim aplikacijama su ovlaštena odnosno nadležna državna tijela koja vode registre koji se koriste u tim sustavima, a naravno i Zavod za sigurnost informacijskih sustava. Kako se štite podaci? Oni se štite sustavima inkripcije i pri tome se naravno koriste odgovarajući kako hardverski tako i softverski alati. Ono što je bitno reći da u svim dakle u interacijama na putem interneta, naravno i pogotovo i kod ove direktive o kojoj smo danas govorili to sve ne isključuje dakle primjenu GDPR-a odnosno Opće uredbe o zaštiti osobnih podataka i na više mjesta u samoj direktivi se upravo navodi kako se predviđa naravno njena puna primjena. Također bi htjela podsjetiti na to da je u procesu na razini EU odnosno u raspravi u vijeću i aktu o digitalnim uslugama, taj akt se posebno bavi internetskim posrednicima odnosno velikim pružateljima usluga u smislu ili smještaja na poslužiteljima ili pružateljima usluga pristupa internetu, internetskim platformama tako da će se u stvari ta pitanja na stroži način riješiti upravo donošenjem ovog akta i naravno onda njegovim transponiranjem u nacionalno zakonodavstvo. Po pitanju ovog zadnjeg dakle što je istaknuto zašto donosimo zakone odnosno zašto direktive ako se može riješiti uredbama, pa željela bih samo podsjetiti dakle kada imamo i uredbe i njih rješavamo provedbenim zakonima upravo iz razloga što dakle taj zakon mora riješiti institucije koje su nadležne za provedbu uredbe, dakle odrediti koje su to institucije i isto tako i sankcije u slučaju nepoštivanja odredbi takvih uredbi. I na kraju vezano uz poreznih tretman digitalnih dilova koja je bio više puta spomenut podsjetila bih da su na razini OECD-a u tijeku pregovori o novom poreznom sustavu. Da se očekuje da će elementi tog poreznog sustava dovršiti do listopada ove godine, dakle vrlo skoro i nakon toga na razini EU se uvodi dakle minimalna stopa poreza za, na dobit, za ovakve poduzetnike. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Poštovani zastupnik Pavić najprije.
Poštovana tajnice htio sam skrenuti pozornost na još jedan momenat koji je vezan za isporuku podataka, ali baš podataka ne u smislu softvera ne u smislu …/nerazumljivo/… nego baš podataka koji se kasnije obrađuju u nekakvim informacijskim sustavima. Naime i u Hrvatskoj i u Europi na kraju krajeve i u svijetu imamo niz institucija ili poduzeća koja se bave prikupljanjem podataka, nakon toga te podatke na neki način obrade i kao takve ih prodaju i opet poduzećima koji na temelju tih podataka rade nekakva svoja izvješća, rade nekakve svoje softvere, rade nekakve svoje analize i onda nakon toga to sve opet prodaju dalje. E sad, ako je problem nastao kod onog prvog koji je prikupljao podatke i isporučio neispravne podatke greška odnosno problem će se multiplicirati s obzirom da se to isporučuje na n mjesta već u prvom koraku, a nakon toga još u drugom koraku na još n puta više mjesta. Zato bi vas molio ukoliko ćemo imati priliku i vi i mi ovdje u saboru da razmotrimo mogućnost kako da napravimo kontrolu odnosno [[Upadica: Hvala.]] kako definiramo kontrolu prikupljanja tih podataka.
Poštovana državna tajnica.
Hvala na primjedbi, evo to nije bilo pitanje više komentar jel, hvala.
Repliku ima poštovana zastupnica Opačak Bilić.
Zahvaljujem. Poštovana državna tajnice evo ja sam malo potaknuta izlaganjem kolegice Mrak Taritaš, a referirala se i kolegica Vučemilović, voljela bih da mi baš vi odgovorite tj. da objasnite i nama ovdje i zapravo cijeloj hrvatskoj javnosti korake koje koristite u borbi za zaštitu i obranu podataka iz sadržaja u digitalnom obliku. Naime, istina je i meni se osobno dogodilo, a vjerujem da i vama i većini nas ovdje da o određenom proizvodu dovoljno je da samo o njemu razgovaramo o njemu o blizini mobilnog uređaja i da nas već tijekom dana na ekranu obaspu reklame vezane za taj proizvod. Pa evo zanima me koje mehanizme koristite da se u ovom smislu zaštite potrošači i imate i podatak o broju postupanja inspekcije po ovom pitanju?
Poštovana državna tajnica.
Hvala lijepo. Pa s jedne strane su naravno to pitanja kibernetičke sigurnosti za koje evo moje ministarstvo nije nadležno tako da u tom dijelu ne mogu odgovoriti, međutim kod potrošača nedavno je bio ustvari akt na usvajanju i u ovom cijenjenom domu kojim se upravo platforme o kojima sam maloprije govorila obvezuju na pružanje detaljnih podataka samim potrošačima i onima koji koriste takve platforme ili kupuju u internetskom okruženju. Dakle, potrošači trebaju dobiti u potpunosti informaciju o tome kakav je proizvod, od koga ga on doista kupuje, dakle koristi se platforma ali tu treba biti podatak i o tome tko ustvari tu uslugu onda stavlja na platformu i na taj način kroz jedno takvo bolje cjelovitije informiranje potrošača vjerujemo da će oni biti i bolje zaštićeni. Dakle, rekla bih da je puno u tome [[Upadica Reiner: Hvala.]] koliko ustvari se pruža informacija samim potrošačima.
I replika poštovane zastupnice Perić.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicom. Pa evo ovdje se često spominje kako mi samo prepisujemo odnosno usvajamo direktive, uredbe itd., a zaboravlja se zapravo da ulaskom u EU da je Hrvatska bila na jedan način i stimulirana da ulaže upravo u digitalizaciju, a uz to evo i izdašna sredstva koja su se dobivala i dobijaju još uvijek. Prema tome, to je bila itekako jedan motiv da se tako nešto napravi i zaista Hrvatska implementira to i na kraju krajeva vidi se i sada u vrijeme pandemije da smo to koristili i u radu, i u školstvu, i u našem radu, dakle i poduzetnici. Evo to su te prednosti koje se žele na jedan način zaboraviti da je veliki dio implementiran i da se vrlo uspješno provodilo kad pogledamo samo u nastavi što se uspjelo postići, a nismo ni sami bili toga svjesni.
Hvala. Poštovana državna tajnica.
Tako je, pandemija nas je na neki način ubrzala u tim procesima, ali digitalizacija je neminovnost i ona se doista događa u svim segmentima našeg života, kako u dijelu trgovine tako i u dijelu obrazovanja, u interakciji između uprave i građana, poduzetnika. I doista i ono što Vlada namjerava učiniti i u narednom razdoblju je kroz dodatna ulaganja omogućiti jači iskorak prema upravo digitalnim uslugama, prema njihovom sigurnijem korištenju i za to smo u konačnici s Europskom komisijom ispregovarali značajna sredstva u okviru programa Oporavka i otpornosti i Višegodišnje financijske perspektive. Evo ja bih samo zaključno htjela zahvaliti na prvo konstruktivnoj raspravi i na svim primjedbama koje su iznesene i naravno podršci koju ste dali ovom propisu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Sad idemo na sljedeću točku, a to je: - A) Prijedlog odluke o razrješenju članice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja i - B) Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 27. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ponovo poštovana državna tajnica Nataša Mikuš Žigman. Izvolite.
Hvala lijepo još jednom. Poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama su Prijedlog odluke o razrješenju članice Vijeća i imenovanje predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, dakle ide objedinjeno jel? [[Upadica Reiner: da, objedinjeno to je jedna točka.]] Ok. Odredbom čl. 27. st. 4. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja utvrđeno je da predsjednika i ostale članove predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja imenuje i razrješuje HS na prijedlog Vlade RH. U postupku predlaganja predsjednika i članova predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, Vlada RH objavljuje javni poziv za predlaganje kandidata za predsjednika i za članove. Vlada je tako zaključkom od 23. lipnja ove godine zadužila Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja za provedbu postupka predlaganja predsjednika predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja i povodom objavljenog poziva pristigle su tri prijave. Za sve tri prijave utvrđeno je da su potpune i da kandidati ispunjavaju tražene uvjete. Povjerenstvo koje je sastavljeno odlukom ministra gospodarstva i održivog razvoja obavilo je razgovor sa kandidatima u kolovozu ove godine i sastavilo izvješće o provedenom javnom pozivu koje je isto tako dostavljeno u materijalima za raspravu u Saboru. Na temelju provedenog razgovora predložena je gospođa Mirta Kapural, doktorica znanosti iz područja prava tržišnog natjecanja i diplomirana pravnica sa položenim pravosudnim ispitom. Predložena kandidatkinja radi u Agenciju za zaštiti tržišnog natjecanja od rujna 2004.g., a od 25. siječnja 2019.g. obnaša dužnost članice predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Obzirom da je dosadašnji predsjednik vijeća g. Mladen Cerovac nažalost preminuo, Vlada RH na sjednici koja je održana u lipnju ove godine na temelju provedenog postupka po obavljenom pozivu utvrdila prijedlog odluke o imenovanju dr.sc. Mirte Kapural predsjednicom predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Na istoj sjednici Vlada je utvrdila i prijedlog odluke o razrješenju dr.sc. Mirte Kapural dužnosti članice vijeća, a na koju je dužnost kao što sam rekla imenovana 2019.g. U skladu sa čl. 28. st. 3. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja predsjednik i članovi vijeća se imenuju na razdoblje od pet godina i predlažemo slijedom svega iznesenog HS-u da prihvati predloženu kandidatkinju. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govoriti poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović. Nema ga, gubi pravo na raspravu, pa će onda govoriti u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Hvala lijepa. Evo ja ću iskoristit priliku da kažem nekoliko riječi o onome što se zapravo desilo na odboru. Evo imamo tu i kolega Marko Pavić je bio na odboru prisutan ako se ne varam jel tako i ono što smo se svi složili da je jako dobro da na čelo te agencije dolazi osoba koja dolazi iz sustava. Marko, daj molim te tam ih klepi …/Smijeh/…. Svi su se složili s time da je jako dobro da na čelo te agencije dolazi osoba koja je bila u sustavu i koja zna kako se u sustavu radilo, što se radilo i kako treba nastaviti raditi. Ono što je isto tako jako dobro da su svi … [[Govornik se ne razumije]] i koje smo mi dobili u ruke stvarno obični i kad bi se trebali birati između tih ljudi teško biste izabrali pravu osobu, najbolju osobu, na temelju testova, kasnije na temelju razgovora se vjerojatno došlo do gđe. Mirte koja će pretpostavljam biti na čelu te agencije, što je izuzetno dobro. Zašto vam to govorim? Govorim to zbog toga što znate i sami da smo imali jako dugo vremena u državnim institucijama negativne selekcije, da su nam ljudi koji su nešto naučili iz institucija odlazili, iz ministarstava odlazili u privatni sektor i u privatnom sektoru su zapravo ostvarivali i gradili svoje karijere. Ukoliko ćemo imati na čelu državnih institucija, na čelu državnih agencija toliko kvalitetnih ljudi koliko je evo i takvih … [[Govornik se ne razumije]] ljudi kako je sad predložena osoba za čelnu osobu za agenciju vjerujem da ćemo puno brže napredovati i da će nam prijedlozi koji dolaze iz vlade biti puno kvalitetniji, a i izvješća iz tih agencija i iz tih tijela će isto tako biti kvalitetna. Mislim da smo bili svjedoci i onih izvještaja koje smo primali iz Agencije za tržišno natjecanje i možemo reći da su ta izvješća bila izuzetno kvalitetna iako nismo dobili odgovor na neka naša pitanja koja su bila vezana za, za konzorcije neke koje su se bili stvarali na tržištu, pa je bilo negativnih … [[Govornik se ne razumije]] itd., ali vjerujem, vjerujem da će se naći načina da se i to riješi i da ćemo imati ovaj dobar izvještaj sa boljim odnosno sa većim rezultatima nego što smo imali ranije. Hvala lijepa.
U ime zastupnika zeleno-lijevoga bloka govorit će poštovana zastupnica Ivana Kekin, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen]] kaže ovako definicija citat iz posljednjeg godišnjeg izvješća o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. To je izvješće za 2019.g. Kaže kako je nadležnost Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja onemogućiti sprječavanje, ograničavanje i narušavanje tržišnog natjecanja u obliku zabranjenih sporazuma između poduzetnika i zlouporabu vladajućeg položaja poduzetnika na tržištu. U njegovoj nadležnosti je i ex ante kontrola dopuštenosti koncentracije poduzetnika. Također u tom istom izvješću stoji da vijeće kolektivno odlučuje o predmetima zaštite tržišnog natjecanja, a da je predsjednik odnosno predsjednica vijeća osoba koja zastupa i predstavlja agenciju i odgovora za zakonitost njenih odluka. Dakle, sasvim je jasno da će današnja odluka o imenovanju o kojoj raspravljamo zapravo imati dalekosežne implikacije. Obzirom da je od strane Vlade RH predložena kandidatkinja i sama bila članica vijeća još od 2019.g., a u istoj je zaposlena agenciji već 17.g. očito je dobro upoznata sa radom i nadležnošću kako agencije, tako i samog vijeća. Iz tog bih razloga skrenula pažnju na neke očite primjer povrede tržišnog natjecanja kojima se agencija propustila baviti. Za početak spomenula bih slučaj kojim su se za razliku od agencije intenzivno bavili mediji zadnjih tjedana. Radi se o dodjeljivanju koncesije za frekvenciju Radija 101 koja je skandaloznom odlukom Vijeća za elektroničke medije dodijeljena Ivanu Juriću Kaćuniću na osnovi vrlo dvojbene procedure i ponude u kojoj je ustanovljen niz manjkavosti. Ivan Jurić Kaćunić je prema sudskom registru nominalno vlasnik tog radija, no zapravo o čemu se u javnosti već dugo špekulira, vlasnik svih brendova radiostanica za koje se sumnja u skrivanje vlasništva. Naime, zakon jasno ograničava višestruko vlasništvo nad radiostanicama na istom području koncesije upravo kako bi se spriječio monopol na tržištu. Izvjesni i očito dovitljivi Ivan Jurić Kaćunić zaobišao je navedeno ograničenje na način da učestalo mijenja vlasništva nad medijima u sudskom registru jer je navedeno prema Vijeću za elektroničke medije dokaz o kontroli nad medijom. Tako da na prvi, a očito i jedini pogled vijeća, a i ove agencije nikakvog medijskog monopola nema. Na već drugi pogled može se ustanoviti da je unatoč raznorodnim imenima vlasnik žiga za sve radiostanice za koje se sumnja u skrivanje vlasništva upravo za nepovjerovati Ivan Jurić Kaćunić, konkretno za njih 7, Enter Zagreb, Extra FM, Narodni radio, Antena, Gold FM, Ultra Split, te Radio Dalmacija. Postavlja se pitanje kako agencija gleda na oteto radijsko carstvo obzirom da je više nego indicirana povezanost fiktivnih u sudski registar upisanih vlasnika, te stvarnog vlasnika navedenih radiostanica, nije li upravo u nadležnosti agencije da ispita radi li se u ovom slučaju o nezakonitoj i nedopuštenoj koncentraciji vlasništva? Pitanje se čini osobito primjerenim obzirom da se čini kako je agencija već najmanje 5.g. upoznata s problematičnom koncentracijom vlasništva nad hrvatskim radiopostajama. Dapače, agencija je u nekoliko navrata preispitivala navedenu koncentraciju, no sve bi uglavnom završilo izricanjem doista simbolične globe Ivanu Juriću Kaćuniću i njegovim obećanjem da će se popraviti. Doduše, mediji pišu da stvarni vlasnik nije ni Ivan Jurić Kaćunić, pa je moje pitanje danas, može li Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja odgovoriti na izazove skrivanja vlasništva, a u svrhu detektiranja stvarne koncentracije pojedinih subjekata na tržištu. Čini nam se da je sličan slučaj i na tržištu usluga u sektoru gospodarenja otpadom. Pitamo se ima li kandidatkinja za predsjednicu vijeća snage, hrabrosti i umješnosti iskoračiti iz one komfora Sudskog registra trgovačkih društava uz onu ozbiljnih istraga i prekidanja carstva privatnih monopola ili duopola koje imamo čini se u mnogim sektorima? Hvala.
Sljedeći će govoriti u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Miro Totgergeli. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Pa evo kao višegodišnji član Odbora za gospodarstvo i u ovom i u prošlim sazivima mogu reći da smo upravo na tom odboru često puta imali točke koje su vezene uz Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja i kroz te rasprave koje smo tamo vodili, a i kroz one zaključke koje smo donosili mogu konstatirati da ustvari Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja odgovorno obavlja svoj posao. Međutim ovo danas nije rasprava o radu vijeća već o ovim prijedlozima odluka o imenovanju. Nažalost dosadašnji predsjednik Cerovac koji je i sa odborom imao dobru suradnju je preminuo i logično je da je Vlada pokrenula postupak u skladu sa zakonom da predloži HS-u donošenje ovih odluka. Kao što smo od predlagatelja i čuli proveden je natječaj, prijavljeno je tri kandidata, postupkom je utvrđeno prijedlog koji je ovdje danas pred nama, a na zadnjoj sjednici Odbora za gospodarstvo imali smo i priliku osobno razgovarati sa gospođom Mirtom Kapural gdje su i zastupnici većine i zastupnici oporbe na kraju te rasprave konstatirali da je to jedno vrlo kvalitetno i dobro rješenje. Pa u skladu s tim ja samo mogu konstatirati da klub HDZ-a će podržati i odluku o razrješenju članice i naravno odluku o imenovanju predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Hvala.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prva će govoriti poštovana zastupnica Karolina Vidović Krišto. Nema je, gubi pravo na govor pa će onda govoriti poštovani zastupnik Marko Pavić. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice. Zadovoljstvo je upravo i nakon Odbora za gospodarstvo gdje je kolega Totgergeli iznio i stajalište klub HDZ-a govoriti o ovoj točci i poduprijeti kandidaturu dr. Mirte Kapural za predsjednicu Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Kada govorimo o samoj agenciji dosta je bilo i rasprava u Saboru i izvješća zadnjih godina i ono što me veseli, a evo i kolega prezimenjak Pavić koji je naglasio da je ono što je bitno da se i vlast i oporba slažu da treba jačat tu agenciju. Ta agencija postala je regulator zadnjim izmjenama zakona, mislim da smo svi u toj raspravi govorili da je samo 51 zaposlen i nešto više od 13, 14 milijuna kuna koje agencija ima da to treba itekako dodatno osnažiti i da treba agenciju koja je poznata i po različitim slučajevima od autoškola, pekarske industrije na dalje dodatno osigurati kapacitete da može osigurati zaštitu tržišnog natjecanja. S tog stanovišta bilo je zadovoljstvo vidjeti i životopise koji su stigli za samu prijavu i ono što je i vlast i oporba na odboru zadržala isti stav da je jako dobro da osoba koja će vodit agenciju u budućem razdoblju dolazi iz sustava. Doktorica Kapural je upravo jedna od takvih 17 godina u sustavu, magistra je europskih studija 17 godina je u različitim strukturama, vrlo aktivno je sudjelovala isto tako i u međunarodnim aktivnostima i kao takva apsolutno vjerujemo da će ne samo biti kontinuitet i kvalitetnih izvješća koje dobivamo u Saboru, već da će isto tako, a to smo mogli vidjeti i na njezinom predstavljanju na odboru gdje je dala program u tri točke govoreći prvenstveno o učinkovitoj provedbi i sankcioniranju, promicanju i promociju prava i politike tržišnog natjecanja te suradnja agencije sa svim ostalim dionicima. Možda zanemarena komponenta koja nije toliko vidljiva iz izvješća je međunarodna suradnja, vratimo se na to da prvenstvena zadaća agencije je zaštita tržišnog natjecanja zajedničkog tržišta, dakle tržišta koje čini preko 500 milijuna ljudi. I upravo ta jedna mala agencije iz Hrvatske je izuzetno međunarodno prepoznata među kolegama i da su imali i za vrijeme hrvatskog predsjedanja vrlo uspješnu konferenciju svih sličnih agencija EU. Zaključno, vjerujem da će dr. Kapural dati dodatni poticaj za razvoj agencije koja prati dva zakona, Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja i Zakon o nepoštenim trgovačkim praksama, da ćemo još vidjeti isto tako mnoge i velike predmete koji će agencija u budućnosti raditi. Veselimo se praćenju rada i isto tako jačanju agencije koju vjerujem da će i dr. Kapural što se tiče i ljudstva i razvoj ljudskih kompetencija i kapitala isto tako i sredstava učiniti. Ovo je dobar iskorak i ono što mi je drago bilo da, barem na odboru, a vjerujem da će i na konačnom glasanju biti tako, da kod ovog kadrovskog rješenja praktički bilo je suglasje oporbe i vlasti što samo znači da je struka jasno pokazala, stala iza doktorice Kapural i vjerujem da će ona biti vrlo kvalitetno rješenje za razvoj Agencije za tržišno natjecanje u budućem mandatu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo, a sad će završno u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govorit poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Uvaženi predsjedavatelju, kolegice i kolege iskoristit ću ovu priliku da podsjetim da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja je jedna institucija koja se dobrim dijelom razvila u razdoblju kada je istom, čini mi u desetogodišnjem mandatu predsjedavala Olgica Spevec. Kao što je to govornik prije mene rekao ta agencija danas uživa određenu reputaciju i na nekoj međunarodnoj razini, a mislim da djelomično tome možemo zahvaliti upravo i ovom razdoblju kada je ta agencija kao jedno tada novo tijelu u našem pravom sustavu postavljalo neke standarde i neka pravila. Ja ću primijetiti jedno, a to je da se gospođa Spevec izuzimala iz onih postupaka kada je trebalo odlučivati o bilo kojem pitanju koje se izravno ili neizravno tiče Agrokora u razdoblju i u vremenu kada kultura samo izuzimanja iz procesa samo, iz procesa odlučivanja nije bila nigdje ni u povojima na javnoj sceni. No, od tog vremena prošlo je puno događaja, puno predmeta, puno situacija koje agencija možda nije prepoznala na način koji bi prosječan građanin vidio kao zadovoljavajući kao situaciju u kojoj se tržišno natjecanje štiti na primjeren način. Jedan od tih primjera je onaj o kojem je govorila gospođa Kekin, to takvih je primjera čitav niz. I tu dolazimo do toga kako se zapravo država odnosi prema svojim institucijama, ja tvrdim da se odnosi loše i maćehinski mada bi prva zadaća države trebala biti ta da izgradi i ojača svoje institucije. Uvijek ću podržati svaki prijedlog koji jednu instituciju može učiniti jačom i boljom, pri tom ne bježeći od one odgovornosti koju u tom procesu ima neka druga institucija u ovom slučaju to bi bio Hrvatski sabor. Za sve one situacije u kojima smo nezadovoljni s radom agencije, sa pojedinim njihovim odlukama, sa nedovoljnom odlučnošću, sa neprepoznavanjem nekih situacija kada bi mogle reagirati, primjerice o tome sam govorila kada smo problematizirali koncesiju za N1 televiziju i na činjenicu da je agencija mogla iskoristiti svoju mogućnost da ukaže na određene zakonodavne manjkavosti pa dati svoje mišljenje ili iznijeti neke prijedloge, a nije, dakle o tome trebamo govoriti kada raspravljamo o izvješćima i te rasprave bi trebale biti popraćene sa puno većim interesom zastupnika nego što je to najčešće slučaj. Ali kada govorimo o procesima izbora i imenovanja vodstva u tim institucijama meni je drago da smo danas imali prilike čuti to da je jedan od argumenata zbog kojih se može poduprijeti predložena kandidatkinja taj da je riječ o osobi koja ima dugotrajno iskustvo u radu same te institucije. Pa napokon da se i u političkom prostoru mogu čuti i takve riječi i takve rečenice jer obično je suprotno. Imamo primjera i primjera, primjerice sada kada očekujemo proces izbora nove čelne osobe u sudbenoj vlasti onda najčešće čujemo da na čelo te institucije treba doći netko izvana jer eto svi su u sustavu loši, loši i kvarni. Mislim da bi se svaka odgovorna država trebala vrlo odgovorno odnositi i prema vlastitim kadrovskim potencijalima. U radu regulatornih tijela najčešće sudjeluju možda pogotovo na onim nižim razinama, a iste stvari i isti principi vrijede i u pravosuđu i u javnoj upravi općenito, dakle ljudi koji su svoju profesiju, svoju karijeru izgradili upravo unutar određene kuće i tu su stekli specifična znanja, iskustva, praksu, vrlo često su sudjelovali u različitim međunarodnim inicijativama, konferencijama, treninzima, seminarima. Svaki taj seminar je javno uložen novac u nečiju dodatnu edukaciju i specijalizaciju i država se to znanja i …/nerazumljivo/… ne bi trebala olako odricati. Stoga bi načelno to što je netko proveo svoj radni vijek u pojedinoj instituciji doista trebao biti nekakav početni znak da je riječ o osobi koja ima potrebne stručne kvalifikacije i kompetencije. Međutim, onog trena kada se ta osoba postavi na poziciju donositelja odluka je osoba koja može značajno utjecati na to kako će pojedino regulatorno tijelo obavljati svoju ulogu. Mislim da moramo istaknuti u samom startu jasne i vrlo ambiciozne zahtjeve da ta agencija postane moćna, ne samo po svojim ovlastima i retorici nego po stvarno izrečenim sankcijama. Hvala.
Hvala, imamo završno i Klub zastupnika SDP-a, a govorit će poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani predsjedavajući, gospođo tajnice evo samo zahvalim i našim oporbenim zastupnicama i zastupnicima što su danas bili stvarno na tragu onoga što smo mi govorili na odboru s obzirom da su bili i vaši predstavnici na, vaših klubova na odboru. Neki su se dotakli i problema i to sa punim pravom. Tih smo se problema dotaknuli i na odboru i o tim ćemo problemima razgovarati na odboru u petak. Tako da da li je baš sad ovo moment da kritiziramo agenciju ne znam i rad agencije ne znam, ali smatram da kolegica koja je predložena je daleko ispred svih ostalih i na kraju krajeva da je najkvalitetnija kandidatkinja koja je predložena od strane komisije koja ju je predložila. Mislim da je na čelu komisije bio g. Ćorić ako se ne varam, jel tako ili je bio član? No, sve u svemu mislim da ćemo se svi složiti oko toga da je izuzetno važno da ljudi koji su rasli u sustavu, koji su postigli neke rezultate u sustavu, koji su kvalitetni, koji su školovani, koji su obrazovani da ih trebamo podržati i da ih trebamo gurati naprijed i da im treba omogućiti da se dokažu i da dokažu nama da su oni najbolji kandidati i da će pružiti najbolje rezultate i da će njihove agencije i njihov rad u tim agencijama biti stvarno zavidan. Klub SDP-a će podržati ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti.
Pa prelazimo na sljedeću točku, a to je: - A) Prijedlog odluke o razrješenju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatskog memorijalno dokumentacijskog centra Domovinskog rata i - B) Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatskog memorijalno dokumentacijskog centra Domovinskog rata Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 12. Zakona o Hrvatskom memorijalno dokumentacijskom centru Domovinskog rata. Raspravu je proveo Odbor za ratne veterane te Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani Ivica Poljičak državni tajnik. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici HS-a. Odredbom čl. 12. st. 3. Zakona Hrvatskom memorijalno dokumentacijskom centru Domovinskog rata utvrđeno je da predsjednika, potpredsjednika i članove Upravnog vijeća centra imenuje i razrješava HS i to na prijedlog Vlade RH i to na četiri godine. Predsjedniku i potpredsjedniku je počeo teći mandat prošle godine kada ih je izabrao HS, a 6. listopada prestaje mandat članovima upravnog vijeća Neli Kušanić, Mariju Reljanović, dr.sc. Nikici Bariću i dr.sc. Davoru Marijanu. Vlada je na svojoj sjednici održanoj 22. srpnja 2021.g. utvrdila prijedlog kojim se predlaže razrješenje sa tim datumom navedenih članova upravnog vijeća te se predlaže da se iste ponovno imenuje sa danom 7. listopada 2021.g. Njihovi životopisi su vam dostavljeni. U tom smislu bih vas zamolio da podržite izbor ovih kandidata koji su i svojim prethodnim četverogodišnjim radom pokazali ne samo interes nego i kvalitetu u radu upravnoga vijeća, a to ste mogli vidjeti kroz izvješće koje vam se svake godine dostavlja. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi će govoriti u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović. Nema ga, gubi pravo na raspravu, pa će onda govoriti u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovana zastupnika Ivana Kekin. Izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] institucija je čiji je jasan i neupitni cilj utvrđivanje argumentirane i objektivne znanstvene istine o Domovinskom ratu osobito obzirom da učestalo svjedočimo iskrivljenim interpretacijama te zlouporabi u dnevnopolitičke svrhe. Cijenimo nastojanja Centra Domovinskog rata da ustanovi što objektivniju istinu o ukupnom broju stradalih u Domovinskom ratu u Hrvatskoj, ali nas brine da centar nema dovoljnu širinu da surađuje i sa raznovrsnim udrugama civilnog društva. Ako želimo prikupiti što više informacija i činjenica o ratu, važno je ne imati predrasude prema drugima i koristiti sve moguće izvore koji bi mogli rasvijetliti činjenice iz rata. A priori odbijati suradnje sa udrugama koje su međunarodno priznate i koje se bave sličnim poslovima naprosto nije prihvatljivo. U konačnici, sam centar će donijeti zaključke o pojedinim prikupljenim podacima iz različitih izvora. Zato apeliramo na ponovno predložene članove upravnog vijeća da se založe za suradnju Centra Domovinskog rata s organizacijama za ljudska prava koje također uporno i predano prikupljaju podatke o ljudskim gubicima tj. o sudbini ubijenih i nestalih u periodu od 1991.-1995. u Domovinskom ratu, primarno putem terenskog istraživanja. Npr. podaci dokumente Centra za suočavanje s prošlošću koja je u terenskom istraživanju provela intervjue s više od 7.000 preživjelih i neposrednim svjedocima stradanja i nestanaka su komplementarni podacima koje prikuplja institucija u čijem vijeću navedeni sjede. Prema čl. 5. Zakona o Hrvatskom memorijalno dokumentacijskom centru Domovinskog rata centar bi trebao surađivati s drugim pravnim tijelima i institucijama koje prikupljaju podatke. Također upravo stoga što je ova tema često politizirana, a ponajprije bolna, svaka suradnja koja bi povećala kvalitetu istraživanja, a potencijalno ga i ubrzala u interesu je prije svega obitelji žrtava, poginulih i nestalih branitelja i civila. Osim toga utvrđivanje što preciznije i jasnije istine o stradanjima u Domovinskom ratu u interesu je sveukupne hrvatske javnosti jer je upravo suočavanje s prošlosti najbolji zalog za budućnost dijaloga i održivog mira. Stoga još jednom apeliramo na članove vijeća Centra Domovinskog rata da se založe za suradnju centra s organizacijama civilnog društva koje se bave suočavanjem s prošlošću i ljudskim pravima, a takva će suradnja biti doprinos boljem razumijevanju stradavanja, dostojanstvo žrtava i zaštiti ljudskih prava.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, a govorit će poštovani zastupnik Goran Ivanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Pa u biti ovo što ću reći mogao sam reći i u ime Odbora za ratne veterane, ali evo u ime kluba ću nekoliko stvari progovoriti i o ovoj točki dnevnog reda. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora je na svojoj 5. sjednici održanoj danas 22. rujna 2021. godine razmotrio pod a) Prijedlog Odluke o razrješenju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatskog memorijalno dokumentacijskog centra Domovinskog rata i pod b) Prijedlog Odluke o imenovanju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatskog memorijalno dokumentacijskog centra Domovinskog rata koji je predsjedniku Hrvatskog sabora sukladno odredbi Članka 12. stavka 3. Zakona o Hrvatskom memorijalno dokumentacijskom centru Domovinskog rata dostavila Vlada RH aktom od 29. srpnja 2021. godine. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno odredbi Članka 91. Poslovnika o radu Hrvatskog sabora. Kao što ste čuli uvodno iz riječi predstavnika predlagatelja 4 člana se razrješuju to je Nela Kušanić, Mariju Reljanoviću, dr.sc. Nikici Bariću i dr.sc. Davoru Marijanu mandat ističe 6. listopada 2021. godine te predlaže njihovo razrješenje i ponovno imenovanje s danom 7. listopada 2021. godine. Odbor je sa 7 glasova za prihvatio ovu odluku i donio je odluku o razrješenju djela članova i isto tako prijedlog odluke o imenovanju istih članova. Naravno Klub HDZ-a će prihvatiti ove oba dvije odluke. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Ujedno ćemo time završiti sa današnjim radom, nastavit ćemo sutra u četvrtak 23. rujna u 9 i 30, a prva točka bit će Prijedlog višegodišnjeg programa katastarskih izmjera građevinskih područja za razdoblje 2021. do 2030. Želim vam ugodan ostatak poslijepodneva. SJEDNICA PREKINUTA U 16,13 SATI.