Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 15. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koji redovno prate rad našega Doma, predstavnici određenih nevladinih organizacija. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsustvo sa sjednice su pravdali poslanici: Borislav Bojić, Zlatko Lagumdžija, Ismeta Dervoz i Mladen Ivanković Lijanović. Prema informaciji službe, sjednici je prisutno 26 poslanika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Kada je riječ o izmjenama dnevnog reda, želim vas upoznati da smo s ranijeg dnevnog reda skinuli: - tačku 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju i suzbijanju zloupotrebe opojnih droga, zbog potrebe usaglašavanja nadležne komisije između kolegija oba doma. - tačku 23. Informacija o stanju i problemima u funkcioniranju Vanjskotrgovinske komore BiH, zbog neispunjavanja poslovničkih pretpostavki za razmatranje na sjednici Doma, odnosno zbog nedostavljanja mišljenja nadležne Komisije za vanjsku trgovinu i carine. Sjednica Komisije nije održana zbog nedostatka kvoruma. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Je li radi ovaj displej ovdje? U međuvremenu, dok se tehnika ne osposobi, evo imamo vezano za dnevni red današnje sjednice. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. 2 U skladu sa članom 65. stav (1) Poslovnika tražim da se u dnevni red današnje sjednice uvrsti tačka: Obraćanje predsjednice Suda BiH gospođe Meddžide Kreso predstavnicima međunarodne zajednice u BiH povodom inicijative Kolegijuma Tužilaštva BiH o izmjenama i dopunama člana 27.a) Zakona o krivičnom postupku. Naime, Tužilaštvo BiH je 23.9. uputilo jednu inicijativu za izmjenu pomenutog člana. I ništa ne bi bilo sporno, a inicijativa se odnosi na efikasnije procesuiranje predmeta ratnih zločina, i ništa ne bi bilo sporno da je predsjednica Suda iznijela svoje argumente i uputila Ministarstvu pravde, kome je i upućena ova inicijativa ili da je uputila ovom parlamentu. Sporno je to što je njeno pismo upućeno svima izuzev onima kojim je trebalo da bude upućeno, a upućeno je Uredu visokog predstavnika, Uredu specijalnog predstavnika, Ambasadi SAD-a, Tužilaštvu itd. Ono što mene zabrinjava jeste da mi ovo pokazuje da naše pravosuđe nije nezavisno, da mi iznad pravosuđa imamo neku višu instancu i smatram da je to razlog i da se ovim, u stvari, derogira izvršna i zakonodavna vlast BiH. Ovo je, mislim, udžbenički primjer ataka na vladavinu prava.
Ja Vas molim, Vi predlažete tačku dnevnog reda. Ako je otvorimo, onda ...
Tačno i obrazlažem. Imam i materijala, mislim, dostavit ću materijale, nije problem, i imam pravo da obrazložim do tri minute. Mene zanima da li ovaj parlament ili predstavnici međunarodne zajednice i razne ambasade donose zakone? I ono što je jedino dobro proizašlo iz ovog pisma jeste da smo vidjeli, prije svega, da naš pravosudni sistem nije nezavisan, da smo vidjeli da ni BiH nije suverena država, da iznad našeg pravosuđa postoje razne kancelarije i ambasade i da smo vidjeli da se, u stvari, ovdje više vlast ne dijeli na zakonodavnu, izvršnu i sudsku, nego na zakonodavnu, izvršnu i ambasadorsku. To su razlozi, i sramotno je da od predsjednice Suda se na ovaj način nipodaštavaju institucije ove zemlje i zato, radi zaštite digniteta i ovog parlamenta i institucija BiH, očekujem da danas otvorimo raspravu o ovom pismu. Materijal je tu.
Ja ne znam nakon ovih brojnih konstatacije o čemu bismo dalje onda i vodili raspravu, ali želim podsjetiti prvo na sljedeće.
nije uključen mikrofon
Gospodine Bosiću, javite se za riječ. Molim Vas, da Vas ne bih upozorio, javite se za riječ, tražite poslovničku intervenciju. Prije toga da podsjetim sljedeće. Mi smo kao Zajednički kolegij jučer imali sjednicu, kao Prošireni kolegij. U radu Proširenog kolegija učestvovao je i predstavnik 3 SDS-a. I ovaj prijedlog dnevnog reda koji je danas vama na stolu je jedinstven prijedlog Proširenog kolegija, uključujući i predstavnika SDS-a. I dozvolite da, evo, nije prošlo ni 24 sata, imamo sada izmjenu i dopunu. No, mi ćemo se izjasniti o tome, nije nikakav problem. Replika, Pandurević Aleksandra. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, prvo, ja izmjenu i dopunu po Poslovniku, članu 65., imam pravo danas da predložim. A i Vas se odlično sjećam iz prošlog saziva – kad nije bilo sjednice da na samoj sjednici niste predlagali izmjene i dopune dnevnog reda, tako da ono pravo koje ste davali sami sebi ne možete da uskraćujete nama. To je naše poslovničko pravo.
Vi imate pravo koristiti svoje poslovničko pravo, a ja imam pravo reći kakav je bio odgovor i kako bi trebalo raditi prema Poslovniku. Nema više prijavljenih. Zatvaram raspravu .... Imamo još o dnevnom redu. Diskusija, gospodin Belkić. Izvolite.
Evo, ako ja budem pogriješio u odnosu na Poslovnik, naravno, ja ću se odmah korigovati. Dakle, ja bih želio jedan kratak komentar na ovu predloženu tačku dnevnog reda, odnosno svoje mišljenje.
nije uključen mikrofon
Evo, ako nemam pravo, ako gospodin Bosić kaže da nemam pravo, ja ću sjesti, gospodine Bosiću, sve je uredu, eto.
Gospodine Belkiću, imate riječ. Vi ste dobili riječ i niko za to vrijeme nema pravo da Vas ometa. Izvolite.
nije uključen mikrofon
Gospodine Bosiću, bit ću prinuđen da Vam izreknem opomenu. Gospodine Belkiću, imate riječ. Izvolite. 4
Dakle, ja apsolutno uvažavam poslovničko pravo gospođice Pandurević da predloži tačku dnevnog reda, međutim način na koji je ona obrazlagala i kvalifikacije koje su izrečene zavređuju određeni komentar. Dakle, očigledno da ste Vi opservirali predsjednicu Suda, odnosno, na neki način pratili njezine poteze i njezinu korespondenciju itd., i uskraćujete joj pravo, koje svako od nas ima, da pošalje pismo, da traži mišljenje od bilo koga, pa čak i od tih institucija o kojim Vi govorite. Ja bih Vas samo podsjetio da je visoki predstavnik dio ustavnopravne ... ove zemlje. Sve institucije koje ste Vi nabrojali jesu jedna vrsta garancije, odnosno, vrlo konkretne garancije za provođenje Dejtonskog sporazuma i očuvanje ove države. Vaša tvrdnja da želite pomoći pravosudnom sistemu BiH nije tačna, Vi ga na ovaj način definitivno želite razvaliti. I, dakle, ja želim samo reći da mi to razumijemo, odnosno, ja to razumijem i bit ću apsolutno protiv toga i protiv ove tačke dnevnog reda.
Riječ ima gospodin Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja sam ustao da kažem da se protivim ovom prijedlogu, da mislim da mu nije mjesto ovdje u Parlamentarnoj skupštini, da mu nije mjesto za raspravu na Domu i da ću glasati protiv. I pozivam Dom da glasa protiv ovog prijedloga. Mi ne trebamo, niti možemo da raspravljamo oko toga kome piše pismo predsjednik Suda. Predsjednik Suda BiH ima svoja prava, obaveze i odgovornosti i zna se kome on odgovara i kome može i kome ne može, i šta treba da radi i šta ne treba da radi. Dakle, to je pitanje opusa, ja u to niti hoću niti želim da ovdje ulazim. A kada je u pitanju ova natuknica od koje se pokušava napraviti šala kad je u pitanju učešće međunarodne zajednice u procesima u BiH, pa se govori da se u BiH vlast, između ostalog, dijeli i na ambasadorsku, ja bih pozvao sve one koji blokiraju procese u BiH da manje to čine. Onda će biti manje potrebe i za tom tzv. ambasadorskom vlašću, odnosno uplitanjem međunarodne zajednice u procese u BiH. Toliko, hvala vam.
Imamo repliku. Dušanka Majkić, izvolite. Nadam se da će ovo biti i posljednja replika. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege, mislim da nije dobro ovo što danas činimo na početku ove sjednice. Ako uvedemo prvo kriterij po kome nijedan poslanik ne može da predloži tačku dnevnog reda mimo odluke Kolegija, nismo napravili dobro jer smo time prekršili 5 Poslovnik. Dakle, nemojte nikom da branite da predlaže tačku dnevnog reda, ma šta zaključio Kolegij, zajednički, prošireni, ne znam koji. Drugo pitanje. Ako je kolegica već predložila tačku dnevnog reda, nevjerovatno je sa koliko ... se diže jedan po jedan poslanik da opovrgne sve ono što ona kaže. Ona je možda malo previše elaborirala o samoj tački, možda, ali što niste prihvatili tačku pa da otvorimo diskusiju i da govorimo o tome. Što je napad odmah, ovo je na početku, pa je li to znači da ako je iznijela svoj stav je li to znači da trebamo sad da dobijemo salvu glasova koji će da opovrgnu sve što ona misli. Pa vi zabranjujete da neko drugačije misli. Ja vas molim, svi vi koji ste se javili za riječ, poštujte da svako od nas ima pravo da iznese svoj stav, ma kakav on bio i ma koliko se kome sviđao. Budimo kolegijalni jedni prema drugima.
... [[kratko isključen mikrofon]] Izvolite.
Ja se moram osvrnuti na ovo tumačenje ovlaštenja visokog predstavnika od strane gospodina Belkića. Gospodine Belkiću, po Dejtonskom mirovnim sporazumu visoki predstavnik je najobičniji potrčko koji ide od jedne do druge strane i pokušava ih dovesti za sto da sjednu i da razgovaraju. Znači, visoki predstavnik nije zakonopisac, nije zakonodavac, postoje institucije ovog sistema, hajde da priznamo, pa, onda, koja je naša svrha ako će nam neko drugi donositi zakone? Što da trošimo pare iz budžeta za ovaj parlament? Pa, hajde, neka nam fino visoki predstavnik piše zakone, neka nam ambasade donose zakone. Ja uopšte ne sporim potrebu komunikacije s predstavnikom međunarodne zajednice, ali pokušavati izvršiti pritisak preko predstavnika međunarodne zajednice da dođe do određenih izmjena i dopuna koje predlaže jedna institucija ove zemlje, izvinite, po mom skromnom mišljenju, to je atak na pravni sistem ove zemlje.
Druga replika, gospodin Beriz Belkić.
Dakle, apsolutno mi ne pada na pamet da bilo kome osporim pravo da ima svoje mišljenje i da ga ne saslušam. Međutim, način na koji se iznose ta mišljenja i na koji se obrazlažu ponekad čovjeka dovodi u situaciju da mora reagirati. Dakle, gospođica Pandurević kaže da je visoki predstavnik potrčko. Eto, evo, neću dalje, eto, neću dalje.
Dobro. Zaključujem raspravu o dnevnom redu. Imamo samo jedan prijedlog za dopunu današnjeg dnevnog reda. Nažalost, predlagač se pozvao na član 65., ali ja, kao predsjedavajući, u ovom trenutku ne mogu staviti na glasanje jer u skladu sa članom 65. još uvijek nemam materijal u pisanoj formi. 6
nije uključen mikrofon
Kome i kad?
nije uključen mikrofon
Znači, da sačekamo, je li? Dajem pauzu od 10 minuta dok ne dobijemo taj materijal. [[PAUZA]] Dame i gospodo, nastavljamo sa radom 15. sjednice. Zaključili smo raspravu o dnevnom redu. Imamo jedan novi prijedlog za dopunu dnevnog reda. Ja ću pročitati tu tačku dnevnog reda onako kako je dostavljena. Dakle, prijedlog je da se u dnevni red ove sjednice uvrsti, citiram, Inicijativa za dopunu člana 27.a) Zakona o krivičnom postupku BiH. Ja ovdje u ovom materijalu ne mogu, odnosno, ne vidim kao koju tačku dnevnog reda predlažete. Izvolite.
...nije uključen mikrofon... Suda BiH, Meddžide Kreso međunarodnim institucijama povodom inicijative za dopunu člana 27.a) Zakona o krivičnom postupku BiH.
nije uključen mikrofon
Pa ne znam, onda nisu oni iskopirali sve, znači nije zaista do mene.
Imam pitanje koji redni broj ova tačka da ima, kao broj?
nije uključen mikrofon 7
Redni broj 22., uvažena sugestija kolege Sarajlića.
Dakle, molim vas, kolege poslanici, da se pripremite za glasanje ko je da se u dnevni red današnje sjednice, kao 22. tačka dnevnog reda, uvrsti ovaj prijedlog? Ovo je prijedlog Kluba SDS-a, je li tako, ili Vaš lično?
nije uključen mikrofon
Evo, dobro, poslanice Aleksandre Pandurević. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram 'za' osam, 12 'protiv', pet 'suzdržanih', dakle, nije ovaj prijedlog dobio ni potrebnu opću većinu, nije prihvaćen. Sada ću pročitati dnevni red 15. sjednice Predstavničkog doma. 1. Usvajanje Zapisnika 14. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ličnoj karti državljana Bosne i Hercegovine, predlagač Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02-7-111, od 3.2.2011. (drugo čitanje); 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prebivalištu i boravištu državljana Bosne i Hercegovine, predlagač Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02-7-5410, od 11.10.2010. (drugo čitanje); 5. Prijedlog zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti, predlagači poslanici Azra Hadžiahmetović i Beriz Belkić, s Mišljenjem Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku, zakon broj01-02-1-1611, od 5.9.2011. (prvo čitanje) ; 6. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o jedinstvenom matičnom broju; 7. Izvještaj o radu Istražne komisije za utvrđivanje trošenja donatorskih sredstava Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, materijal broj 01-50-1-82- 1510, od 18.3.2011.; 8. Izvještaj o radu Ustavnopravne komisije za 2010. godinu; 9. Izvještaj o radu Komisije za vanjsku trgovinu i carine za 2010. godinu; 8 10. Izvještaj o radu Komisije za saobraćaj i komunikacije za 2010. godinu; 11. Izvještaj o radu Komisije za finansije i budžet za 2010. godinu; 12. Izvještaj o radu Komisije za vanjske poslove za 2010. godinu; 13. Izvještaj o radu Komisije za ostvarivanje ravnopravnosti spolova za 2010. godinu; 14. Izvještaj o radu Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost BiH za 2010. godinu; 15. Izvještaj o radu Zajedničke komisije za nadzor nad radom Obavještajno-sigurnosne agencije BiH za 2010. godinu; 16. Izvještaj o radu Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku za 2010. godinu; 17. Izvještaj o radu Zajedničke komisije za ekonomske reforme i razvoj za 2010. godinu; 18. Izvještaj o radu Zajedničke komisije za evropske integracije; 19. Izvještaj o radu Zajedničke komisije za administrativne poslove za period od 1.1. do 31.12.2010.; 20. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka iz Mišljenja Zajedničke komisije za evropske integracije o Inicijativi poslanika Šefika Džaferovića, koja glasi „Prihvata se Inicijativa poslanika Šefika Džaferovića sa modificiranim rokom razmatranja tako da se u Plan rada Predstavničkog doma uvrsti da će se tromjesečno analizirati stanje ispunjenosti obaveza koje Bosna i Hercegovina ima na svom evropskom, evroatlantskom sigurnosnom putu“; 21. Imenovanje člana Upravnog odbora Javnog radiotelevizijskog servisa Bosne i Hercegovine iz bošnjačkog naroda, Rang-lista kandidata Regulatorne agencije za komunikacije BiH, materijal broj 01,2-29-117911, od 18.11.2011; 22. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma između država članica Zdravstvene mreže Jugoistočne Evrope o aranžmanima zemlje domaćina i sjedištu Sekretarijata Zdravstvene mreže Jugoistočne Evrope; 23. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Republike San Marino o unapređenju i uzajamnoj zaštiti investicija; 24. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Hašemitske Kraljevine Jordan o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanju utaje poreza u odnosu na poreze na dohodak; 25. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vijeća ministara Republike Albanije o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i imovinu i prevenciji fiskalne evazije; 26. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Malezije o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanja utaje poreza u odnosu na poreze na dohodak; 27. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma o finansiranju između Bosne i Hercegovine i Evropske komisije u vezi sa „IPA Jadranskim programom prekogranične saradnje“ u okviru Instrumenta pretpristupne pomoći; 28. Davanje saglasnosti za ratificiranje Ugovorа između Bosne i Hercegovine i Grčke Republike o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i imovinu; 29. Davanje saglasnosti za ratificiranje UNIDROIT konvencije o ukradenim ili nezakonito izvezenim kulturnim dobrima; 30. Davanje saglasnosti za ratificiranje Amandmana na član 20. stav 1. Konvencije UN- a o eliminaciji svih oblika diskriminacije žena. 9 Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 14. sjednice
Hvala, predsjedavajući. Znači, ja sam zadovoljan odgovorom gospodina Seada Liska i ovom prilikom mu se javno zahvaljujem na ovom odgovoru. Međutim, nadam se da ste svi pročitali ovaj odgovor. Ukoliko niste, 10 zamolio bih vas sve da pročitate, jer ovo što sam ja dobio u odgovoru je jako zabrinjavajuće za BiH. Da ja sada ne elaboriram zašto je zabrinjavajuće, da vas sve zamolim da pročitate ovaj odgovor. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Babalju. Sljedeći za riječ se prijavio Mato Franjičević. Izvolite.
Ja sam zadovoljan odgovorom koji sam dobio od Vijeća ministara, a bilo je pitanje oko izvršnog nadzora u obavještajno-sigurnosnim agencijama. Drago mi je da Vijeće ministara ima tijelo koje nadzire rad ove Agencije, jer to implicira i neke druge zaključke. Nisam zadovoljan odgovorom koji sam dobio od Povjerenstva za očuvanje nacionalnih spomenika BiH, jer nije odgovorilo na bit mog pitanja. U biti se sastojalo u tome da Povjerenstvo kaže je li ono u funkciji očuvanja nacionalne spomeničke baštine BiH ili je u funkciji udovoljavanja različitih interesnih skupina. Iz obimnog materijala koji sam dobio kao prilog uz odgovor ove institucije, koja je, usput budi kazano, podsjećam sve kolege zastupnike, uspostavljena Aneksom VIII. Općeg okvirnog sporazuma za mir u BiH, iz tog obimnog materijala više je nego očigledno da je Povjerenstvo izašlo izvan okvira utvrđenog mandatom po ovom Aneksu VIII. i da je, umjesto da brine i zaštiti nacionalnu spomeničku baštinu BiH, više pažnje i brige pokazalo prema tome kako će zadovoljiti određene interesne skupine. Naravno, neću dalje širiti priču, ali ću, ne na današnjoj sjednici nego na sljedećoj sjednici, postaviti dodatna pitanja i problematizirati ovaj problem. Hvala.
Riječ ima gospodin Beriz Belkić. Izvolite.
Ja sam dobio odgovore na dva pitanja. Naravno, zahvaljujem se onim koji su mi odgovorili. Vrlo kratak komentar. Na pitanje o uslovima pod kojim parlamentarne stranke mogu koristiti ove prostore ovdje u Parlamentu BiH dobio sam polovičan odgovor, pa sam i polovično zadovoljan. Jedan od aktera donošenja odluka mi je odgovorio, pa bih ja zamolio i drugog da mi odgovori tako da bi političke partije zastupljene u Parlamentu znale da mogu za te svoje velike skupove koristiti na isti način sale ovdje u Parlamentu. Kad je riječ o odgovoru na implementaciju, vezano za implementaciju presude Ustavnog suda po apelaciji gospodina Izetbegovića, ja sam dobio zasad samo odgovor od naše Zajedničke službe koja mi je rekla, koja je ovdje navela, da je zaprimila 3.11.2011. Odluku Ustavnog suda. Dakle, ona je već na putovanju do Parlamenta BiH izgubila preko mjesec dana. I nemam informacije, ono što je mene zanimalo, šta se poduzelo na implementaciji presude. Te informacije nemam i ja očekujem od nadležnih ministarstava, kojim je, takođe, ovo pitanje upućeno, da 11 odgovore – da li neko već priprema izmjene i dopune Zakona o državljanstvu kao način implementacije presude Ustavnog suda. Dakle, ja ostajem, insistiram na odgovorima i ostalih institucija na koje se ovo pitanje odnosi, jer zasad imam samo odgovor da je presuda u Parlament, nakon mjesec i nešto dana, došla. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege, dakle, na prvo poslaničko pitanje i odgovor od Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice, naravno, nisam zadovoljan iz prostor razloga što se moje pitanje odnosilo na tri ministarstva, a vezano je bilo za Maoču – dakle, Ministarstvo za bezbjednost, Ministarstvo pravde i Ministarstvo za izbjeglice i ljudska prava da se tamo zaista vidi kako je moguće da postoji ta ex teritorijalna neka teritorija, neki dio gdje praktično policija nije smjela da dođe. Ministarstvo mi je odgovorilo da oni nisu nadležni. Naravno da su nadležni. Ko je te ljude tu dovodio? Pa koje je ministarstvo nadležno, nije Ministarstvo za inostrane poslove. Ali, evo. Dakle, nikakva nije korist ni meni što sam nezadovoljan niti ovi što su mi tako odgovorili. A što se tiče ovog drugog poslaničkog pitanja, upućenog ministru odbrane, takođe nisam zadovoljan iz prostog razloga što je pitanje bilo vrlo jasno i konkretno: 'Da li će li Ministarstvo odbrane BiH provesti istragu i utvrditi odgovornost za one pripadnike Oružanih snaga BiH koji su znali za postojanje masovne grobnice i ubijene srpske vojnike i civile u kasarni Adil Bešić u Bihaću, čime su svjesno prikrivali dokaze o počinjenim ratnim zločinima i štitili počinioce tih zločina?' Dakle, nadležnost je bila Ministarstva i komande, tamo je multietnička vojska. Pa ko je nadležan ako nije ministar odbrane da naredi istragu? I evo kako su mi odgovorili, zaista, ne da nisam zadovoljan, nego ni blizu, kaže – obavještavamo Vas da je Zajednički štab Oružanih snaga, pa je sad, oni ... obavijestili ministra, taj Zajednički štab, ministra odbrane BiH da Ministarstvo i Oružane snage ne raspolažu informacijama vezanim za sadržaj poslaničkog pitanja. Ja sad opet postavljam pitanje – ko onda raspolaže? E, sad, oni mene upućuju dole: 'S obzirom da su predmeti ratnog zločina u ingerenciji tužilaštva, sudova i agencija za sprovođenje zakona, Ministarstvo odbrane BiH će pružiti potrebnu pomoć i asistenciju po zahtjevu istih.' Dakle, ja neću da se miješam u rad pravosudnih institucija ako vrše tamo bilo kakve istrage, istražne radnje. Ponavljam, ja sam jasan bio – tamo je multietnička vojska iz sva tri naroda, određeni prostor koji pripada samo Oružanim snagama BiH, ne pripada nijednoj drugoj instituciji. Pa valjda je neko nadležan ako nije ministar. Evo, komandant ovog štaba neka naredi da li je iko stvarno znao, ja nisam rekao da mora pod pritiskom neko meni dati neku informaciju, ali, dobro, sprovedu istragu i da me obavijeste – sproveli smo, nismo ništa utvrdili, i tek tada bih bio zadovoljan. Dakle, iluzorno je postavljati bilo kakva poslanička pitanja, ali ćete ovakve odgovore dobijati s kojima uvijek ćemo biti nezadovoljni. Nema tog odgovora koji će zadovoljiti ono što se desilo. Hvala. 12
Zahvaljujem gospodinu Jovičiću. Riječ ima Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege poslanici, uvaženi gosti, sve skupa vas pozdravljam. Ja sam dobio, moram reći, otprilike nešto više od polovine odgovara na moja postavljena pitanja do sada, međutim, želio bih samo, na osnovu odgovora koja očekujem od državnog Ministarstva za izbjegla i raseljena lica da istaknem da od njih već dugo vremena očekujem određene odgovore na pitanja koja sam im postavio, kao i od Ministarstva poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva Federacije. Što se tiče današnjih odgovora koje sam dobio, odnose se na inicijativu upućenu entitetskim agencijama za privatizaciju od kojih sam dobio, prije svega iz RS-a, dakle, iz Investicijsko-razvojne banke, koja je praktično od 2008. godine preuzela nadležnosti Direkcije za privatizaciju RS-a. U tom saopštenju, ili odgovoru, kažu da praktično oni će poduzimati sve što budu smatrali da je mimo zakonskih propisa, odnosno ugovora koje su potpisali. Ovim sam želio reći da, i to pitanje sam prije svega postavio u cilju što upravo Agencija za privatizaciju ili..., kako u jednom tako i u drugom entitetu, zasigurno ima veliku ulogu, s obzirom da je riječ o masama problema, prije svega zaposlenih u ovim institucijama, odnosno, u firmama u kojima su ljudi zaposleni. Firme su privatizirane, ali sprovođenja ugovorenih obaveza, odnosno praćenja, praktično, adekvatnog nema. Ovaj odgovor koji sam dobio kaže se da će oni u skladu sa zakonima poduzimati određene aktivnosti kako budu nailazili na probleme. Ja zaista vjerujem da je tako, ne samo na području RS-a već i na području Federacije. Zasigurno, u ovom momentu masa preduzeća, masa firmi, sa velikim problemima, ali zasigurno aktivnosti bar putem Tužilaštva ili u redovnim procedurama kod nadležnih sudova se ne vidi nekakvo rješavanje, što je upravo i cilj mog pitanja. Što se tiče drugog odgovora na pitanje, odnosno, od Ministarstva transporta i komunikacija, vezano na situaciju i stanje u željeznicama, dobio sam odgovor u kome se kaže da se upravo vode aktivnosti, međutim, još uvijek nije ispoštovana Direktiva 91440. EU u kojoj imamo značajnije mogućnosti da dođemo do određenih sredstava iz evropskih fondova kada je u pitanju upravo željeznički sektor. Ja se zahvaljujem za odgovor, ali s ovim, ipak, moram reći da nisam zadovoljan, jer smatram, ako mi nismo učinili sve što je neophodno kako bi se Direktiva 91440. ispoštovala, smatram da to nadležno ministarstvo, kao i entitetska, moraju poduzeti kako bi došli do sredstava koja su ovom sektoru neophodna. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima Danijela Martinović. Izvolite. 13
Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući. Poštovane dame i gospodo, uvažene kolege, sve vas srdačno pozdravljam. Ja sam djelomično zadovoljna sa odgovorom koje je bilo vezano za pitanje sa 10. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine koje se odnosilo se na problematiku osnivanja Nacionalnog tijela za prikupljanje ponuda za izdavanje ETS dozvola. Znači, voljela bih da mi Vijeće ministara dopuni navedenu informaciju, jer u navedenom odgovoru veći dio odgovora se odnosi na elaboraciju, odnosno, elaborat šta predstavlja navedena ETS problematika, odnosno, izdavanje CDM dozvola. Znači, rečeno je da ćemo morati poduzeti prve korake ka uspostavi liste najvećih emitera, da smo formirali isto tako Nacionalno tijelo za implementaciju CDM dozvola, da je izvršena obuka uposlenika i da je to urađeno još prije jednu godinu, dakle prije godinu dana, međutim nigdje ne piše šta smo do sada uradili po navedenom pitanju. Samo bih željela uvažene kolege podsjetiti na činjenicu da je navedena problematika od izuzetnog značaja i da se kao jedan od značajnih problema pominje u Bijeloj knjizi koju svake godine izdaje Vijeće stranih investitora. Dakle, jako veliki problem i od izuzetne je važnosti naći adekvatan odgovor i konačno je potrebno da navedeni organ zaživi i počne sa izdavanjem ETS dozvola i rješavanjem CDM problematike. Hvala lijepo.
Riječ ima poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, ustvari, ja nisam dobio odgovor na svoje pitanje. Ja sam dobio odgovor samo od sekretara Zajedničke službe o broju radnih mjesta u Sekretarijatu Parlamentarne skupštine BiH. Moje pitanje je bilo naslovljeno za ostale institucije. Ko je to, da li je to Savjet ministara koji treba uputiti jedan kratki dopis ministarstvima i ostalim institucijama da mu dostave te podatke ili je to Agencija za državnu službu? Dakle, zaista ne znam, ali mislim da Savjet ministara mora znati kome je naslovljeno ovo pitanje. Da li ta agencija ima kartoteku svih državnih službenika i namještenika? Ja mislim da bi morala, valjda je došla u tu fazu. Ako nije došla ni u tu fazu, onda, zaista, šta radi i zašto postoji ta Agencija za državnu službu? Ona je u tu svrhu i osnovana. To joj je glavni posao da vodi evidenciju o broju zaposlenih, da sudjeluje u proceduri izbora, da vodi edukacije državnih službenika itd. Prema tome, ovo je pomalo neozbiljno, neozbiljan odgovor. Ne znam, da je novinar nekog lokalnog lista to postavio, vjerovatno bi bio adekvatniji odgovor. Ovo govori o stanju duha i kod nas. Ovo govori mnogo. Dakle, da se poslaniku ne želi dati odgovor, da se omalovažava postavljeno pitanje. Dakle, u koju fazu smo mi ušli, kakvo je to stanje? Ja mislim da se o tom stanju moramo svi zapitati ili treba rasformirati ovaj parlament i institucije jer ne rade svoj posao. Ovo je elementarno 14 pitanje na koje treba odgovoriti. Kakvo je to stanje? Je li to stanje haosa u pojedinim ministarstvima, agencijama itd? Ko koordinira te aktivnosti? Je li Savjet minitara u svojoj funkciji? Nije, očito. Hvala vam i molim odgovor na ostala pitanja.
Dakle, kolega Kuniću, možemo konstatirati da ste nezadovoljni s odgovorom i da tražite cjelovit odgovor na Vaše pitanje.
nije uključen mikrofon
Dobro. Riječ ima gospodin Amir Fazlić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice, ja ću prokomentarisati dio odgovora sa 12. sjednice. Postavio sam tada dva pitanja koja su vezana. Znači, dobio sam na drugo pitanje odgovor, međutim, interesuje me veza sa prvim pitanjem. Podsjetiću na to pitanje koje je bilo: 'Da li je Vijeće ministara ispoštovalo zakonsku proceduru imenovanja direktora Fonda za povratak u BiH?' Dobio sam odgovor od Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije. Ne vidim razloga da Vijeće ministara kratko ne odgovori, na osnovu svega ovoga, da li je ispoštovana procedura ili ne. Tek kada dobijem cjelokupan odgovor, ova dva odgovora, onda bih prokomentarisao cijeli slučaj. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Izvinjenje za kašnjenje, imali smo sastanak sa gospodinom Čavušogluom. Ja sam dobio odgovor na svoje pitanje i on je dobro sročen, ali ne mogu biti sa njim zadovoljni oni koji čekaju više od 15 godina da riješe svoje stambeno pitanje, odnosno da svoj stan vrate u vlasništvo. Iz tih razloga još jedan apel da se to ubrza u rješavanju, kako ne bi dolazili ljudi u pozicije da to moraju ostvarivati putem suda ili većih istanci na nivou Evrope. U tom smislu, još jedan apel da se ovo brže rješava. Nije valjda da nam treba 20 godina da riješimo stvari koje su rješive mnogo brže. Hvala. 15
Završili smo sa komentarima na poslanička pitanja. Prelazimo na b) Nova poslanička pitanja. Ja imam tri poslanička pitanja koja se odnose na uzurpaciju imovine gospodina Tahirović Esada iz Banja Luke. Pitanja postavljam premijeru RS-a Aleksandru Džombiću i ministru za izbjegla i raseljena lica RS-a Davoru Čordašu. Nijedno pitanje neću čitati, niti ću obrazlagati pitanje, s obzirom na deficit vremena danas, ali ću to sve dostaviti, evo, u pisanoj formi. Riječ ima Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, ja imam tri kratka pitanja. Prvo je Vijeću ministara: 'U 2011. godini nije usvojen Zakon o Budžetu institucija BiH i međunarodnih obaveza, te nisu ni realizovani grantovi Ministarstva civilnih poslova BiH, ali su iz rezervi budžeta finansirani projekti iz sporta i kulture, te ovim putem tražim da mi Vijeće ministara BiH dostavi odgovor – Koji projekti, odnosno, koje organizacije su finansirane iz rezervi budžeta tokom 2011. godine u oblasti kulture i sporta, kao i druge nevladine organizacije i u kojim iznosima?' Drugo pitanje je Upravi za indirektno oporezivanje, direktoru: 'Da li postoji različit pristup u naplati PDV-a u entitetima i Distriktu Brčko od strane inspektora Uprave, te obračuna obaveza PDV-a? Ako postoji, na osnovu kojeg zakona?' I treće pitanje Ministarstvu odbrane BiH: 'a) Tražim odgovor od ovog ministarstva o statusu, lokacijama i rasporedu perspektivnih i neperspektivnih lokacija skladišta naoružanja i municije i MTS-a, sa aspekta popunjenosti, operativnosti i dislokacije istih, tj. neperspektivnih na perspektivne lokacije i skladišta, kao i sa aspekta uništenja viškova? b) Ko i pod kojim uslovima vrši uništenje viškova naoružanja i MTS-a te ko vrši nadzor nad ovim postupkom?'
Zahvaljujem. Riječ ima Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala. 16 Ja imam jednu inicijativu i dva pitanja. Inicijativu neću obrazlagati jer smo već maloprije pričali o tome, a ona glasi: analiza za uvrštavanje u dnevni red tačke 'Analiza implementacije Državne strategije za rad na predmetima ratnih zločina', i, evo, tu je, pismeno ću je predati. Što se tiče pitanja, moje prvo pitanje je upućeno Visokom sudskom i tužilačkom savjetu i ono glasi: 'Pored svih mogućih namjernih ili nenamjernih kadrovskih promašaja prilikom imenovanja nosioca pravosudnih funkcija, zataškavanja od strane Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, njihovog nesavjesnog rada, postoje indicije da se na najvišim pravosudnim funkcijama nalaze osobe za koje postoje sumnje da se bave ili su se bavile falsifikovanjem dokumenata, imovinskim prevarama, te da zloupotrebljavaju svoj položaj u pravosuđu za nezakonit uticaj na određene sudske odluke. O ovome je Visoki sudski i tužilački savjet obaviješten, između ostalog, i pritužbom protiv tužioca Kantonalnog tužilaštva Zeničko-dobojskog kantona Dinke Lukes i njenog muža Tihomira Lukesa, sudije Suda BiH. Iako je pritužba disciplinskom tužiocu protiv ovog bračnog para podnijeta još 11. septembra 2010. godine, njen podnosilac još nije obaviješten da je preduzeta bilo kakva radnja po njoj, pa evo prilike Visokom sudskom i tužilačkom savjetu da kaže šta je s tim.' I moje drugo pitanje je upućeno Ministarstvu pravde, ministru Bariši Čolaku: 'Molim da mi se pojasni situacija oko izvršenih internih premještaja u Ministarstvu pravde, jer je očigledno da su interni premještaji vršeni selektivno i da su istim oštećeni samo pripadnici jednog naroda. Zanima me zašto su vršeni interni premještaji i po čijim naredbama, a svi znamo da u Ministarstvu pravde BiH, u proteklom mandatu, koji i dalje traje, nema srpskog kabineta koji bi mogao da zaštiti interese državnih službenika i zaposlenika srpske nacionalnosti.' Hvala.
Riječ ima Mirsad Mešić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, svoje pitanje za Ministarstvo prometa i komunikacija dostavljam pismenim putem.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Amir Fazlić. Izvolite.
Cijeneći današnje vrijeme i obaveze koje imamo, ja neću davati neko obrazloženje uz pitanje, nego ću konkretno postaviti tri kratka pitanja. Prvo je Vijeću ministara: 17 'Tražim od nadležnih da mi dostave broj uposlenika u Agenciji za identifikaciona dokumenta i razmjenu podataka, te imena i prezimena uposlenika i državnih službenika kako za sve regionalne centre, tako i za sjedište Agencije.' Dva pitanja nadležnim entitetskim ministarstvima: 'Koliko su Željeznice Federacije BiH i Željeznice RS-a dobile sredstava iz budžeta Federacije BiH i Budžeta RS-a u 2009., 2010. i 2011.?' I pitanje: 'Kolika su ukupna zaduženja Željeznica Federacije BiH i Željeznica RS-a zaključno sa 2011., normalno, sa strukturom duga?'
Zahvaljujem. Riječ ima Beriz Belkić. Izvolite.
Imam jedno pitanje sa dva-tri, da tako kažem, potpitanja. Naravno, neću vas opterećivati i na više adresa je, ali osnovna adresa kojoj upućujem pitanje je Visoko sudsko i tužilačko vijeće. A radi se, da ne ulazim u detalje, o već ustaljenoj sudskoj praksi u RS-u da se kompenzacija za ulaganje od strane privremenog korisnika stavlja na teret vlasnika stana, odnosno, izvornog vlasnika stana i da vrlo često se desi da ulaganja pređu vrijednost stana vlasnika i onda se dešava da ljudi povratnici i izgube stan. Dakle, ima tu obrazloženje i sve ostalo. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Belkiću. Riječ ima Božo Ljubić, drugi zamjenik predsjedavajućeg. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, ja pokrećem inicijativu. Predlažem da Zastupnički dom ili još bolje oba doma Parlamentarne skupštine provedu raspravu o vanjskopolitičkoj orijentaciji BiH. Vanjskopolitička orijentacija BiH je za nas najvažnije pitanje državne politike. Konkretno, strateško pitanje za budućnost BiH jeste ispunjenje uvjeta za dobivanje statusa kandidata za EU. Naime, koliko god govorili o putu BiH u EU, stvarno ponašanje ne malog dijela predstavnika unutar BiH ne daju nam za pravo tvrditi da zaista postoji istinska opredijeljenost za ispunjenje uvjeta za približavanje i na koncu punopravno članstvo BiH u EU. U stvarnosti, na djelu je neodgovornost prema ovom strateškom pitanju, što dokazuje dosad previše propušetnih prilika. BiH je bila svojevremeno ispred drugih država u regiji, a sada je na začelju. Čak ni minimalistički pristup korištenja kriterija i obveza koje trebamo ispuniti kao država nismo bili u stanju ispuniti. Sada je gotovo sigurno da BiH do zasjedanja Evropskog vijeća, 9. prosinca, neće ispuniti postavljene uvjete, uključujući i usvajanje zakona o popisu, zakon o sustavu državne potpore, a nema ni istinskog napretka u provedbi presude Sejdić-Finci protiv BiH. 18 Postavljam pitanje o iskrenosti i predanosti postizanju ovoga cilja, kao što ga postavljaju predstavnici EU. Naime, djelima se pokazuje prava namjera. Sve to ima konkretne i dnevno negativne učinke po državu BiH i njene građane. Pojačano prisustvo i aktivnost EU u BiH treba iskoristiti za brže ispunjavanje uvjeta za dobivanje statusa kandidata, za korištenje pogodnosti koje već sada EU pruža, IPA fondovi, itd., a ne da stalno govorimo kako će BiH pretrpjeti štetu od ulaska Hrvatske u EU. I na kraju da kažem, kao jedan od šest predsjednika stranaka koji pregovaraju o novom Vijeću ministara i o ispunjenju ... uvjeta, ja mogu reći da smo već na sastanku u Sarajevu, kojemu je bio domaćin dr. Lagumdžija, mi zapravo dogovorili suštinu ovih svih zakona i postavljam pitanje ja sebi, a i čitavoj javnosti, zbog čega to do sada nije realizirano? Ja ću vam reći. Na zadnjem sastanku kojem sam ja bio domaćin, kada je bilo očito da se ne možemo dogovoriti oko Vijeća ministara, taj dan predložio sam: dogovorimo se i dajmo u proceduru one zakone iz Euroatlanskog partnerstva o kojim smo se dogovorili. I nakon što je pet lidera podržalo takvo stajalište, šesti, a ustvari prvi kako se predstavlja nakon novih izbora, rekao je ja ću biti suzdržan. Zašto? Zato što nisam dio Vijeća ministara. Eto, to nisu opravdanaja da mi skupa svi trpimo zastoje na putu EU. I onda kada vidim sve ovo što se dešava u širem i daljem susjedstvu, onda ja sebi postavljam pitanje: da li je nama svima ovdje cilj EU ili ostanak kao crna rupa na Balkanu ili neka balkanska unija? Hvala lijepo.
Kolega Ljubiću, samo radi tačnog adresiranja, Vi ste postavili jednu inicijativu i jedno pitanje. Je li tako?
nije uključen mikrofon
Dobro. Mi ćemo to tako tretirati. Riječ ima Zijad Jagodić.
Zahvaljujem. Ja imam danas ...
Dozvolite, kolege, samo čisto poslovnički da podsjetimo. Dakle, kod postavljanja poslaničkih pitanja, treba ih dostaviti u pisanoj formi i vrlo jasno naznačiti kome postavljate pitanje. Izvolite. 19
Dobro, hvala. Ja imam jedno poslaničko pitanje i jednu inicijativu. Poslaničko pitanje se odnosi za nadležne kantonalne i entitetske institucije, dakle ministarstva i turizma, te Odjeljenje za turizam Brčko Distrikta. Postavljam pitanje: 'Šta navedena ministarstva namjeravaju, odnosno čine da se oblast turizma na području njihove nadležnosti u skorijem periodu značajnije pokrene, kako bi smisao proizvodnje bio u funkciji turizma?' Inicijativa za sve institucije BiH: s obzirom na odstupanje u prikazivanju službenih podataka između institucija BiH i Agencije za statistiku BiH, ovim iniciram da se u skladu sa važećim propisima i određenim rokovima svi podaci trebaju dostavljati i prikazivati identično, kako u institucijama BiH tako i Agenciji za statistiku, kako bismo na jednom mjestu imali neophodne podatke, a na drugoj strani smanjili troškove institucija kroz razne provjere koje iziskuju značajne troškove. Toliko, hvala.
Riječ ima gospodin Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Prije postavljanja zastupničkog pitanja citirat ću odredbe članka 128. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH.'Predsjedništvo BiH, na preporuku Vijeća ministara, prije 15. listopada tekuće godine podnosi prijedlog zakona koji sadrži proračun institucija BiH za narednu godinu.' Ja sam prije tri-četiri mjeseca Predsjedništvu BiH postavio zastupničko pitanje hoće li i kada u parlamentarnu proceduru dostaviti prijedlog proračuna za tekuću 2011. godinu, imajući u vidu da je već ona bila značajno istekla. Do dana današnjeg, a danas je 8.12., 8. prosinac ili 8.decembar, možda u Predsjedništvu ne razumiju svi sve jezike, tekuće 2011. godine, i ja do ovog datuma nisam dobio ni odgovor i kažem da mi odgovor na to pitanje i ne treba jer nema smisla više. Možda bi imalo smisla, ako ima smisla, da dostave prijedlog proračuna, makar na isteku ove godine, za 2011. godinu. Sada postavljam pitanje, cijeneći naše poslovničke odredbe i ustavnu obvezu Predsjedništva i imajući u vidu da već značajno kasne sa dostavljanjem prijedloga proračuna za narednu 2012. godinu, imajući u vidu da nepostojanje proračuna institucija BiH, uz neimenovanje Vijeća ministara, što je još jedna od obveza Predsjedništva BiH, značajno ili već značajno utiče na pad kreditnog rejtinga BiH, zbog čega će najviše ispaštati realni sektor u BiH, odnosno svi dijelovi BiH, svi narodi i svi građani BiH, jer će doći do povećanja kamatnih stopa, pa, evo, pitam Predsjedništvo BiH kada će konačno u parlamentarnu proceduru dostaviti prijedlog proračuna institucija BiH i vanjskog duga za 2012. godinu? Hvala lijepo. 20
Zahvaljujem. Riječ ima Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala lijepo, uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege, dame i gospodo, ja imam jednu poslaničku inicijativu i tri poslanička pitanja. Bit ću vrlo kratka, a šira obrazloženja su u pismenom obliku. Pokrećem inicijativu i zahtijevam od Vijeća ministara BiH da razriješi članove Savjeta za mjeriteljstvo BiH, čija sam i sama članica. Zatijevam da razriješi članove zato što nisu radili ništa od kada su formirani i nisu usvojili strategiju razvoja mjeriteljstva BiH, zbog čega BiH dovodi u pitanje implementaciju 4,7 miliona eura projekata iz IPA fondova. Drugo poslaničko pitanje također se odnosi na ... neformiranje nečega što smo bili obavezni, odnosno što je Vijeće ministara bilo obavezno da uradi još davno. Članom 6. Zakona o tehničkim zahtjevima za proizvode i ocjenjivanje usklađenosti donesenog na osnovu člana IV. Ustava BiH i koji je usvojen 2004. godine je propisano da tehničke propise, koji se donose prema ovom zakonu, vrši, odnosno formira Tehnički komitet za tehničke propise BiH, koga čine ministar vanjske trgovine i ekonomskih odnosa, ministar privrede i energetike RS-a, ministar industrije, rudarstva i energije BiH, šef Odjela za urbanizam, imovinske odnose i privredni razvoj Brčko Distrikta i direktor Direkcije za evropske integracije. Moja pitanja glase: 'Koliko puta se Komitet za tehničke propise sastao? Kada je organizovana posljednja sjednica Komiteta? I šta je Komitet uopšte uradio od 2004. godine, kada je trebao da bude formiran, do danas?' Drugo moje poslaničko pitanje upućeno je Vladi Brčko Distrikta: 'Zašto je Vlada Brčko Distrikta donijela pozitivnu odluku o osnivanju novih nekoliko univerziteta kada je na formiranje istih, od sedam članova ekspertnog tima, pet dalo negativna mišljenja, odnosno, samo su dva od sedam članova dali pozitivno mišljenje. Koji su to članovi ekspertne grupe koji su dali pozitivno mišljenje? Koji su razlozi rukovodili Vladu Distrikta i resornu službu da, mimo mišljenja imenovanih eksperata koje je obligatorno, daju licencu za početak rada univerziteta? I šta su bili kriteriji kojima se rukovodila Vlada i resorna služba da dodijeli licence za rad sva tri ciklusa novoosnovanih univerziteta?' I posljednje poslaničko pitanje: 'Koliko je u 2011. godini zaposleno novih državnih službenika i namještenika u nekim službama, izdatih (?) od strane javnih univerziteta i od strane privatnih univerziteta ...'
Vrijeme isteklo. 21
Pardon, hvala.
Riječ ima Nermin Purić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici, cijenjeni gosti, sve vas skupa pozdravljam. Ja imam jedno zastupničko pitanje koje postavljam Ministarstvu sigurnosti BiH i Ministarstvu unutarnjih poslova Federacije BiH, a pitanje glasi: 'Da li su ova ministarstva upoznata sa spornim Izvještajem Ministarstva unutarnjih poslova RS-a u vezi sa navodnim djelovanjem vehabija u 14 općina RS-a, koji je javnosti predstavljen 4. decembra ove godine. U ovom izvještaju se navodi da se te aktivnosti provode na granici nadležnosti entitetskih MUP-ova, pa me zanima kakav je stav Ministarstva unutarnjih poslova Federacije BiH o navodima iz ovog izvještaja i ima li Federalni MUP sličnih saznanja? Molim odgovor u pisanom obliku.' Hvala.
Riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, moje pitanje je upućeno Ministarstvu pravde Federacije BiH i Ministarstvu pravde BiH. Grupa srpskih osuđenika za ratne zločine, koji izdržavaju kaznu u zeničkom zatvoru, nedavno je uputila dramatičan apel u cilju zaštite od stalnih maltretiranja i premlaćivanja u zeničkom zatvoru. U apelu je navedeno da je grupa srpskih osuđenika na stalnoj meti napada bošnjačkih osuđenika, te da su samo ove godine čak tri puta brutalno pretučeni samo zato što su Srbi. Ova grupa traži premještaj iz zeničkog zatvora u neki od zatvora u RS-u, poput hrvatskih osuđenika koji traže premještaj u neki od zatvora u federalnim kantonima sa hrvatskom većinom. Advokat Duško Tomić, pravni zastupnik jednog od srpskih osuđenika, kaže da u zeničkom zatvoru ordinira grupa osuđenika bošnjačke nacionalnosti, te da su srpski osuđenici njihova stalna meta. S obzirom na navedeno, molim da mi se odgovori na sljedeća pitanja: 'Da li su ispitani slučajevi kršenja ljudskih prava putem premlaćivanja i maltretiranja srpskih osuđenika u KPZ Zenica? Kakvi su ti nalazi? Šta je preduzeto i šta se namjerava preduzeti da se ovakvi slučajevi ne bi ponavljali? Kakve su mogućnosti za prebacivanje srpskih osuđenika u zatvore na prostoru RS-a?' Hvala. 22
Riječ ima Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici, gosti, pozdravljam vas. Ja imam jedno pitanje vezano, u biti, pitanje je Ministarstvu financija BiH, odnosno Upravi za indirektno oporezivanje. S obzirom da se rade i izvode intenzivni radovi na dionici autoceste, znači u južnom dijelu autoceste prema granici Republike Hrvatske, ovih dana je za drugu dionicu završena natječajna procedura. U tijeku je odabir izvođača za ovu drugu dionicu, ali dolje postoji jedan problem. Čini mi se da je taj problem, moram reći možda onako prirode, opstrukcijske prirode, tj. da se taj dio puta ne završi. S obzirom da je Uprava za indirektno oporezivanje BiH nadležna i odgovorna za izgradnju jednoga dijela autoceste u dužini manjoj od jednoga kilometra, znači od same granice Republike Hrvatske, znači u južnom dijelu od Crvenog Grma prema unutrašnjosti, čini mi se da po tom pitanju nije napravila nikakve, bilo kakve pripreme oko osiguranja sredstava za izgradnju te dionice autoceste, niti je raspisala bilo kakav natječaj, eventualno za izvođenje radova na tom dijelu autoceste. Onda pitam: Da li je i kada će Uprava za indirektno oporezivanje, da li je počela, ili hoće li početi rješavati ovaj problem? Očito već sada imamo problema na izgradnji te dionice autoceste koja sada završava ne na granici sa Republikom Hrvatskom već na obližnjem brdu, blizu granice Republike Hrvatske. Evo to je, hvala.
Riječ ima Boško Tomić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Odustajem od svog poslaničkog pitanja jer je već prethodno postavljeno.
Zahvaljujem. Riječ ima Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala lijepo. Imam tri zastupnička pitanja. Jedno pitanje upućujem Agenciji za sigurnost hrane: 'Zašto Pravilnik o mikrobiološkim kriterijumima za hranu nije prošao proceduru usvajanja pri Vijeću ministara?' 23 Prema mojim informacijama, isti je napravljen još 2008. godine, u skladu sa EU regulativom EC2073 iz 2005. Važeći Pravilnik u BiH, onaj iz SFRJ („Službeni list“ 45/83), star 28 godina, koji nema navedene aktuelne bakterijske kulture kao što su npr. listerija, monocitogenes i slično. Analize koje obuhvataju navedeni soj bakrerija spadaju u rutinske pretrage u EU. Na ovaj način ... bakterije, kao i mnoge druge koje nisu obuhvaćene zastarjelim Pravilnikom, jednostavno mogu ući kroz proizvod u našu zemlju, te time predstavljati značajnu opasnost za zdravlje naših građana. Molim odgovor u pisanom obliku. I druga dva pitanja upućujem Institutu za standardizaciju, dakle BATI. Prvo pitanje: Zašto BAS standardi nisu prevedeni na jezike naroda BiH ili barem na jedan od službenih jezika u BiH?' Drugo pitanje: 'Zašto je BAS standard i to Opći zahtjevi za kompetentnost ispitnih i kalibracionih laboratorija preveden na bosanski jezik, a nijedna druga procedura za provedbu ovog standarda nije prevedena?' Takođe molim odgovor u pisanom obliku. Hvala lijepo.
Riječ ima Mato Franjičević. Izvolite.
Ja imam jednu inicijativu, mislim da je to najbliže toj formi i dva zastupnička pitanja. Naime, svi se sjećamo da smo nedavno ovdje na ovom Zastupničkom domu usvojili Zakon o vinu. Ako se ne varam, gotovo jednoglasno. Iz medija se moglo saznati da je zakon zaustavljen, odnosno, da nije prošao na Domu naroda. S obzirom da sam ja bio prilično, ovako, radoholičar kada je riječ o tom zakonu, imao sam nekih 20-ak amandmana koji su usvojeni, a i neke druge kolege su amandmanski djelovali na taj zakon, i da smo na kraju dobili jedan, po mom skromnom mišljenju, dobar zakon koji nas je približio evropskim standardima u ovoj oblasti, ostalo je nejasno koji su razlozi opredijelili Dom naroda da ne usvoji taj zakon. Stoga ja postavljam prvo zastupničko pitanje Kolegiju Doma naroda, ukoliko na to imam pravo, ... da me informira o razlozima. I drugo, predlažem, evo, Zajedničkom kolegiju da razmotri potrebu uvođenja odgovarajućeg mehanizma koji bi omogućio informiranje zastupnika, odnosno izaslanika o činjenicama i razlozima neusvajanja akata na jednom domu, nakon što su isti usvojeni na drugom domu u Parlamentarnoj skupštini. Smatram naime, da bi službeno prezentiranje argumenata, koji su opredIjelili jedan od domova na odbijanje usvajanja odgovarajućeg akta, bilo korisno, kako samim parlamentarcima, tako i većoj kvaliteti samih akata koji izlaze iz parlamentarne procedure u ovom domu. Drugo, dakle, to je inicijativa. Zastupničko pitanje upućujem Federalnom ministarstvu industrije, energetike i rudarstva i ono glasi: 24 'Je li planirana i eventualno realizirana financijska ili neka druga pomoć rudnicima ugljena u Federaciji BiH u ovoj, odnosno u sljedećoj proračunskoj godini, te kakav je položaj rudnika ugljena Tušnica u odnosu na to?' Hvala.
Riječ ima poslanik Saša Magazinović. Izvolite.
Ja imam tri pitanja. Jedno ću samo postavi ovako, ostala ću dati u pisanoj formi. Na tragu pitanja kolegice Majkić i kolege Babalja u vezi uređenosti, odnosno, neuređenosti u oblasti iznajmljivanja prostora za rad institucija BiH, ja postavljam sljedeće pitanje: 'Koji prostori za rad institucija su kupljeni u posljednjih pet godina, dakle u mandatnom periodu 2006. godina pa do danas? Koja je kvadratura tih prostora, za koje institucije su na ovaj način obezbijeđeni uslovi za rad i koja je bila cijena koštanja tih prostora pojedinačno?' Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege i kolegice, imam dva poslanička pitanja, jedno obnavljam, evo peta godina, koji broj ja zaista ne znam: 'Kada će biti vraćena imovina Bogoslovije u Sarajevu?' U štampi se pojavi dogovor, Međureligijsko vijeće, visoki predstavnik intervenisao, dali izjavu kantonalni funkcioneri – biće vraćena, dali funkcioneri Grada Sarajeva, svako nešto dao, a imovina se ne vraća. Ja postavljam pitanje, i dobro se sjećam, tada sam govorio znajući što bi moglo i dokle bi moglo ovo otići: 'Hoće li biti vraćena Bogoslovija u mom mandatu? Mislio sam na prošli, evo i sad sam opet, hoće li u ovom mandatu biti vraćena, hoće li za 100 godina, hoće li bilo kada? Hajde jednom neka pokaže interes i Sarajevo da vrati Bogosloviju i neka nađu prostor za Ekonomski fakultet, naravno, ne aludirajući da ostanu studenti bez prostora, al' kad za svašta nalaze prostor, onda bi najbolje bilo ulagati u tu mladost i naći novi i još savremeniji prostor nego što je taj.' Dakle, to je pitanje. I drugo ...
Kome je pitanje postavljeno? 25
Postavljeno pitanje Kantonalnoj vladi i gradonačelniku Sarajeva koji su nadležni za to, ne vjerujem da je Federalna vlada, al', evo, ko god je nadležan, neka nešto uradi da se to vrati. Drugo pitanje slično je, predsjedavajući, Vašem pitanju, samo niste obrazlagali oko ove imovine, ovih privatnih lica. Pa daj da pomognemo barem sa jednim ili dva primjera da se vrati ta imovina, pa ću ja, evo da ne pominjem desetine takvih slučajeva širom BiH, uzeti kao jedan eklatantan primjer, a poslaničko pitanje je, takođe, upućeno gradonačelniku Sarajeva i Kantonalnoj vladi u Sarajevu: 'Šta je sa povratkom imovine od braće Kosmajac koja se nalazi u ulici Mahmuta Bušatlije 2a, a to su bili ekskluzivni restorani Kogo, preko puta Narodne banke i Stefanel u ulici Titova 50 preko puta Narodne banke takođe?' Taj proces traje više od 15 godina i ponovo se sve vraća na početak. U slučaju Kogo je gotovo interesantno da je objekat otet od ovih pravih vlasnika, dakle od ove braće Kosmajac, jer je ovaj novi vlasnik na volšeban način, neke druge načine..., ne bi ulazio u tu proceduru, dakle, ta braća Bukvić su navodno došli do nekih dokumenata ili, ne znam, građevinske dozvole, kako se to zove, da su oni sazidali novi objekat. Nema tog građanina Sarajeva koji neće potvrditi istinu: taj objekat nije bio srušen nikada, on je samo bio devastiran. Ali kojim načinima, ko je to sve učestvovao, ja ne želim da budem ni tužilac, ni sudija, nego ja pitam, zaista, ima li smisla da se 15 godina ovaj proces odugovlači, a ovakvih je na desetine, ne samo u Sarajevu nego u svakom gradu BiH. A ovdje je eklatantan primjer, ako ga zovemo glavnim gradom i, ja ću kao moja kolegica Emina, završih.
Zahvaljujem gospodinu Jovičiću. Riječ ima gosodin Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvaženi poslanici, ja imam jedno poslaničko pitanje. Pitanje upućujem kantonalnim zavodima za zdravstveno osiguranje i Zavodu za zdravstveno osiguranje Republike Srpske. Poslaničko pitanje glasi: 'Koliko je do sada naplaćeno sredstava za liječenje po osnovu povreda nastalih u saobraćajnim udesima od osiguravajućih društava?' Molio bih da nam se dostavi izvještaj za posljednjih pet godina u pismenoj formi. Hvala.
Riječ ima Mirsad Đugum. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani gosti, ja imam tri kratka pitanja, neću premašiti one tri minute. Pitanje se postavlja Federalnom zavodu zdravstvenog osiguranja, kantonalnim zavodima zdravstvenog osiguranja i Zdravstvenom osiguranju RS-a. 26 '1. Koliko je usluga pruženo osiguranicima iz država sa kojima BiH ima potpisan Ugovor o pružanju zdravstvenih usluga, znamo da ima 13 država, i koliko je sredstava naplaćeno za ove usluge? 2. Koliko je utrošeno sredstava, odnosno koja i kako su utrošena sredstva iz ovih prihoda? 3. Zašto osiguranici iz država sa kojima imamo sklopljen Ugovor o pružanju zdravstvene zaštite nemaju pravo na izbor ljekara u BiH? Ako to pravo ne dozvoljavamo građanima BiH, govorim sada za Federaciju, zašto osporavamo to pravo inostranim osiguranicima?' Hvala.
Riječ ima Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, imam dva kratka poslanička pitanja. Prvo pitanje odnosi se za entitetska ministarstva rada, a glasi: 'Da li nadležna ministarstva rada imaju ažurirane podatke o broju povreda na radu i broju smrtnih ishoda povreda na radu, te da li nadležna ministarstva imaju redovnu komunikaciju sa Međunarodnom organizacijom rada u vezi sa ovim pitanjima, te da li je redovna inspekcijska kontrola u vezi s ovim pitanjima?' Drugo pitanje odnosi se za entitetska ministarstva zdravlja, a glasi: 'Da li će entitetska ministarstva zdravlja pokrenuti inicijative za osnivanja savjetovališta za dijabetes koja po važećim zakonskim propisima ne postoje, a na terenu je očigledno da bi postojanje ovakvih savjetovališta bilo neophodno zbog ogromnog broja oboljelih od dijabetesa?' U susjednoj Srbiji već ozbiljno razmatraju uvođenje ovih savjetovališta u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i ima izvjesne potrebe za ovaj oblik pomoći pacijentima oboljelih od ove bolesti. Hvala.
Zahvaljujem. Zatvaram drugu tačku dnevnog reda. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda: Ad. 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ličnoj karti državljana Bosne i Hercegovine, predlagač: Vijeće ministara BiH (drugo čitanje) 27 Na 8. sjednici Doma, održanoj 25.8.2011., Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanju. Nadležna Ustavnopravna komisija je Izvještaj dostavila sa usvojena dva amandmana koji postaju sastavni dio ovog zakona. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Prvi za riječ se prijavio poslanik Saša Magazinović. Izvolite.
Ja neću diskutovati o ovom zakonu budući da smo se otprilike na taj način dogovorili na Kolegiju, ja ću predložiti samo zaključak. Dakle, u cilju postizanja saglasnosti o tekstu Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ličnoj karti BiH, predlažem da se odgodi rasprava i glasanje o ovom zakonu. Obrazlažući prijedlog zaključka, reći ću, prije svega, da se radi o izuzetno važnom zakonu, reći ću i to da je zakon, kakav je u prvom obliku dostavljen od Vijeća ministara, podržan od strane svih političkih stranaka, odnosno da njegova suština ni za koga nije upitna. Ono zbog čega je došlo do sporenja su amandmani koji se ne odnose na suštinu samog zakona i mi u Klubu SDP-a, a i juče predstavnici svih političkih partija na Kolegiju, smatramo da postoji mogućnost da se, uzimajući dodatno vrijeme, usaglasimo oko ovog zakona kako bi on bio usvojen. Osim što smo se oko toga juče jednoglasno složili na Kolegiju, slažemo se i oko neke procjene da ukoliko bismo danas otvorili ovu diskusiju, da bi se, nažalost, desilo da ovaj zakon vrlo vjerovatno ne bi bio usvojen i smatramo da bi to bila šteta i da dodatno vrijeme o kojem govorim ... usvajanjem ovog zaključka bi bila prilika da se usaglasimo o tekstu ovog zakona.
Čuli ste prijedlog gospodina Magazinovića, to je jednoglasan stav i Proširenog kolegija. Riječ ima Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući,veoma sam zadovoljan ovim stavom što je predsjednik Kluba SDP-a iznio i predložio da se dođe do rješenja kojim bismo usvojili ovaj zakon. Ne bih vodio polemiku u tom smislu, rekao bih samo da je na sjednici Komisije, zadovoljstvo mi je što je Savjet ministara predložio kompromisno rješenje koje je, na neki način, dobilo podršku u Komisiji, uvjeren sam da tu podršku može dobiti i u Predstavničkom domu. Da bih pomogao u tome, reći ću samo, rečeno je da smo mi, jedan dio, dakle, članova Ustavnopravne komisije rušili dio kompromisa u tom smislu, moram reći iskreno da je..., želim podsjetiti samo Predstavnički dom da je visoki predstavnik svojom odlukom u „Službenom glasniku BiH“ 16/2, od 28.6.2002. godine, dakle, stavio van snage zadnji stav člana 2., za koji su poslanici SNSD-a glasali, a koji je predviđao da se na zahtjev podnosioca zahtjeva za izdavanje lične karte može na ličnoj karti unositi i naziv entiteta. Samo toliko, ništa drugo neću, dakle to je usporilo procese, nismo rušili, za kompromis smo i za dogovor u smislu usvajanja ovog zakona. Hvala vam mnogo. 28
... [[kratko isključen mikrofon]] Džaferović, s tim da ja moram podsjetiti da je ovo, ipak, riječ o zakonu u drugom čitanju i ne možemo odgoditi raspravu, ali, naravno, kad budemo glasali možemo se izjasniti o ovome.
Ja sam ustao da kažem da podržavam ovaj prijedlog gospodina Magazinovića. Ja sam to predlagao, na neki način, i na Ustavnopravnoj komisiji, vi ste svjedoci toga bili i ja samo ostajem dosljedan kod onoga što sam kazao prije dva, tri dana, na sjednici Ustavnopravne komisije. Trebamo, ljudi, ovo je ozbiljna stvar, identifikacioni dokument je u pitanju, ako ništa, red bi nekakav da ga imamo ovdje na ekranu, da ga vide građani ovdje u Parlamentu, da ga vidimo kako izgleda, mislim. Čemu tolika hića i mislim da je uredu ovaj prijedlog, dajte da sačekamo, dakle da nađemo rješenje. Toliko, hvala vam.
Dobro, zatvaram raspravu u okviru 3. tačke dnevnog reda. Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda: Ad. 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prebivalištu i boravištu državljana Bosne i Hercegovine, predlagač: Vijeće ministara (drugo čitanje) Na 5. sjednici Doma, održanoj 14.7.2011., Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanju. Nadležna Ustavnopravna komisija je Izvještaj dostavila sa usvojena tri amandmana koja postaju sastavni dio ovog zakona. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Riječ ima Saša Magazinović. Izvolite.
Ma da ne dužim, isti zaključak, isto obrazloženje se odnosi i na ovaj zakon i na jednak način smo ova dva zakona tretirali juče na Kolegiju, pa, evo, da ja ponovo ne formulišem zaključak, dakle, potpuno isti kao za prethodni.
Zahvaljujem. Nema prijavljenih za diskusiju, zatvaram. Za riječ se o 4. tački dnevnog reda prijavio poslanik Šemsudin Mehmedović. 29 Izvolite.
Vrlo ću kratko, samo da razjasnimo, da li odgađanje izjašnjavanja o ovom zakonu podrazumijeva produženje amandmanske faze, ukoliko bi došlo do eventualno nekog dogovora, izmjena, dopuna itd.
To je dogovor političkih stranaka ...
Dobili ste odgovor, zatvaramo raspravu o 4. tački dnevnog reda. Prije nego što pređemo na 5. tačku dnevnog reda, u skladu sa već dogovorenim na Kolegiju, ja bih vas zamolio sada da se izjasnimo o pauzi do 13,30. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim vas, predsjedavajući ima pravo dati pauzu do 60 minuta, a očigledno je da je ova pauza duža od 60 minuta, tako da želim da podijelim s vama ovu pauzu. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Zahvaljujem. Konstatiram da smo donijeli..., imamo i opću i entitetsku većinu, pauza je do 13,30. [[PAUZA]]
Ja sam se prijavio ...
Riječ ima gospodin Beriz Belkić. Izvolite.
Pa, evo, neću ja mnogo vremena oduzimati, nastojat ću da nikoga ne uznemirim, što kažu. Meni je jako žao i razočaran sam pomalo što imamo negativno Mišljenje Komisije, ali, evo, ljudi su imali svoje razloge i mi imamo ovo što imamo. Ja sam pokušao jučer da iznesem argumentaciju u prilog potrebi donošenja ovog zakona, međutim nisam uspio. Ovaj zaključak koji je ovdje, što se tiče nas kao predlagača, ako bi ga oba doma i prije svega ovaj dom na ozbiljan način prihvatio i zaista realizirao, za nas je prihvatljiv i mi apsolutno nismo ni insistirali na specifičnom načinu uređenja. Mi bismo bili bi vrlo zadovoljni ako stvar uredimo i kroz izmjene i dopune Krivičnog zakona, ali da jasno kažemo da ove tri stvari o kojim se bavi ovaj zakon, dakle genocid, holokaust, zločin protiv čovječnosti, imaju biće krivičnog djela i da su propisane sankcije u Krivičnom zakonu za njihovo odobravanje, minimiziranje i sve ono što je u ovome zakonu navedeno. Ja nemam namjeru ponavljati po stoti put ono što sam već do sad govorio, odnosno, što se ovdje u ovoj sali čulo, na poslanicima je, svakom od nas, da se odredi prema ovoj stvari. I, evo, to je jedino što sam ja želio reći. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima gospodin Šefik Džaferović. Izvolite. 31
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja predlažem da mi ovo negativno Mišljenje Komisije odbijemo i ovaj zakon zadržimo i dalje u proceduri. Mislim da većina zemalja, ili skoro sve zemlje koje imaju namjeru da se ozbiljno bave ovom problematikom, ovo pitanje uređuju zbog značaja teme, važnosti teme za budućnost u svakom društvu, posebnim zakonima. Ja mislim da je bolje za BiH da ova oblast bude uređena posebnim zakonom. To što u BiH, nažalost, danas još uvijek nema neophodno potrebne političke saglasnosti da se donese ovakav zakon, ne mora značiti da treba da idemo ka nekim palijativnim rješenjima. Trebamo istrajavati, evo, ja sam uvjeren da će BiH jednoga dana imati ovaj zakon, dakle ja u to nemam nimalo dileme. Što se tiče da li ovu materiju urediti Krivičnim zakonom ili posebnim zakonom, već sam rekao svoje mišljenje, ali da kažem nešto i iz iskustva ovoga doma. Oni koji su bili u prošlom sazivu sjećaju se da smo mi u septembru 2009. godine dobili izmjene i dopune Krivičnog zakona BiH i da je tada ovo krivično djelo bilo evidentirano kao krivično djelo onako kako ga treba evidentirati, odnosno propisati, sankcionirati. Ni oko toga nije bilo političke saglasnosti, i to je u ovom parlamentu propalo iz istih razloga i od istih aktera. A onda je u decembru mjesecu iste godine, dakle 2009. godine, to je ono vrijeme kada smo donosili zakone vezane za liberalizaciju viznog režima, kada je ovo krivično djelo bilo predviđeno kao jedan od oblika krivičnog djela izazivanje vjerske, nacionalne, rasne mržnje, dakle bio je predviđen svojevrstan mutant, nešto što je nepoznato u svijetu, pa ni to iz istih razloga od istih aktera nije prošlo i nije dobilo političku saglasnost i političku podršku. Tako da ja mislim da mi trebamo ustrajati na tome da se donese poseban zakon. Mislim da je to jedino pravo rješenje. Ne bih ni ja imao ništa protiv, ovo o čemu je govorio gospodin Belkić, kada bismo mi Krivičnim zakonom mogli to da uredimo na način kako se to inače uređuje u svijetu, ali iz ovog iskustva kojeg sam ja naveo, iz ove prakse, meni se nameće zaključak da je bolje da ostanemo, dakle, ustrajni na ovome da to bude poseban zakon koji će zabranjivati sve ovo što se tiče genocida. Toliko, hvala vam.
Riječ ima Mirsad Mešić. Izvolite.
Dame i gospodo, Smatram da je zabrana negiranja genocida i holokausta jedno od krupnih civilizacijskih dostignuća svijeta sa kraja prošlog i početka ovog vijeka. Zakon koji predlažu uvaženi poslanici Hadžiahmetović i Belkić podrazumijeva individualnu odgovornost i daje šansu borbi onim ljudima koji tvrde da narodi i grupe ljudi nisu odgovorni za genocid. Razlog više za podržavanje ovog zakona leži u činjenici da je poslanik Bećirović par puta u prethodnih nekoliko godina pokušavao da ovaj zakon postavi kao zakon ovog parlamenta. Dakle, podržavajući ovaj zakon, a ne šireći priču, odnosno svoju raspravu, jer je poslanik Džaferović rekao, evo, dajem svoj doprinos donošenju ovog zakona. 32
Da li ima još prijavljenih? Hajde, izvolite, Dušanka Majkić ima riječ.
Pa ne bih ja, inače, da nije i da ne bi bilo da svi mislimo isto. Dakle, vidimo da je ovo zakon koji se već ko zna koji put pojavljuje u Parlamentarnoj skupštini i vidi se da se samo mijenjaju oni koji su predlagači. I možda je tu i ključno pitanje. Zašto je političkim predstavnicima Bošnjaka ovako hitno potrebno da se donese ovakav jedan zakon? Dakle, u normalnim državama otvarati ovako pitanje bilo bi zaista besmisleno. Ali BiH to još nije. Postoji mnogo odgovora koji dugujemo jedni drugima. Postoji neravnopravan odnos naroda, neravnopravan odnos prema žrtvama. Bezbroj odgovora čekaju na postavljena pitanja. I, evo, 16 godina poslije ... rata u ovoj zemlji se stvari počinju mijenjati, jer očito i u međunarodnoj zajednici, u mnogim zemljama se neka do sada mišljenja koja su bila isključivo u korist jednog naroda u BiH, ta slika crno-bijela počinje se mijenjati. Dakle, neko je ovdje od predstavnika Bošnjaka, dakle, sve tri mislim političke partije da su se mijenjale u predlaganju ovog zakona i bez ikakve racionalnosti, dakle, u zemlji u kakvoj se nalazimo malo ko bi ozbiljan predložio ovakav zakon u poziciji kad se ne možemo dogovoriti o mnogo bezazlenijim stvarima. Jasna je pozicija predstavnika RS-a s obzirom da pored toga što očekujete od nas da trebamo imati senzibilitet za stradanje drugih, ali ne možete od nas očekivati da nemamo odgovornost za vlastiti narod koji nije dobio satisfakciju za sve ono što mu se desilo u proteklom ratu. Podsjetiću vas na gomilu stvari koje su ostale neriješene. Podsjetiću vas na Jasenovac koji još nije dobio svoj epilog. Podsjetiću vas da je najproblematičnije u ovom zakonu..., šta je u stvari, šta leži u pozadini, šta je cilj predlagača ovog zakona. Dakle, sad to kad kažem, mislim svih predlagača koji su ovakvu vrstu zakona predlagali do sada. Prva stvar za koju mislim da je predlagač imao u vidu je pokušaj da se zaustavi priča oko istraživanja događaja koji su se desili u proteklom ratu, i to naročito poslije objavljivanja nekoliko evropskih dokumentaraca koji su objavljeni u Švedskoj, Danskoj i Norveškoj koji o događajima iz prethodnog rata govore u različitom kontekstu. Drugi razlog, da svjedoci ratnih događaja sve češće unose sumnju u crno-bijelu sliku ratnih događanja u BiH. Podsjetiću vas na izlaganje bivšeg predstavnika generalnog sekretara UN-a za Balkan, Jasuši Akašija koji je nedavno izjavio: 'Još je nejasno ko je gađao pijacu Markale.' Nedavni izvještaji Wikiliksa ukazuju na očigledne opstrukcije oko istrage ubistava i zločina nad Srbima u Sarajevu na što je ukazao i Američki institut za mir koji je zatražio formiranje komisije za istinu koja bi trebala da istraži događaje i ubistva u BiH tokom '92-'95. godine, ali, kao što je poznato, ta inicijativa nije realizovana zbog toga što se nije dopala bošnjačkim političarima u Sarajevu. Mnogi ugledni časopisi poput bečkog lista "Standard", "Prese" govore i pridružuju se austrijskim medijima u razbijanju i otkrivanju istine o BiH. Italijanska štampa, takođe, govori o ubistvima u Sarajevu, gdje je na svirep način ubijeno hiljade Srba. Dakle, najbrojnije likvidacije, kao što je poznato, srpskog naroda desile su se u Sarajevu '92. godine, i to od kraja ljeta do kraja oktobra '93. godine. Pošlo se od Kazana, onda se lanac srpskog stradanja nastavio u Dobrinji, Hrasnici, Novom Sarajevu, Otoci i drugim nelegalnim zatvorima. 33 Vlasti Federacije i dalje neće da formiraju komisiju za stradanje sarajevskih Srba, iako je MUP RS-a poslao veliki broj izvještaja o ratnim zločinima. Ignorisani su svi zahtjevi srpskih porodica čime je poslana jasna poruka Bošnjaka da ih stradanje Srba u Sarajevu ne zanima. Nadležnim institucijama poslan je veliki broj predmeta poput Dobrovoljačke, Centralnog zatvora, kasarne „Viktor Bubanj“, logora Tarčin, logora Hrasnica, selektivnog i neselektivnog ubijanja po bivšim sarajevskim opštinama. I tu moram stati. Puna istina o ratnim dešavanjima još nije rečena. A to je preduslov za pomirenje. A to je preduslov da zajednički možemo sjediti i razgovarati o mnogim otvorenim pitanjima koja stoje pred nama. A na kraju, to je preduslov i za donošenje ovakvog zakona. Bez toga, bez tog prvog dijela o kom sam rekla, nema priče o pomirenju, nema ravnopravnosti tri naroda, a bez toga, opet ponavljam, nema šanse da donesemo ovakav zakon. Dakle, ja sam shvatila namjeru predlagača da se donošenjem ovog zakona onemogući demistifikacija događaja i ne dozvoli promjena iskrivljene slike koja 16 godina je pažljivo njegovana. Zašto? Pod jedan, usvajanje ovakvog zakona dovelo bi do toga da se optuženi Srbi ne mogu braniti tvrdnjom da genocid nisu počinili. A to znači da bi to bilo u suprotnosti sa ovim zakonom i oni bi bili unaprijed osuđeni. To znači, ako neko kome je počelo suđenje kaže - ja nisam kriv, tog momenta bi dobio novu prijavu da odgovara za povredu negiranja genocida ili minimiziranja zločina. I, dakle, njegovo ljudsko pravo da se brani bi bilo isključeno. Znači, nema više odbrane nikoga. On bi morao da kaže - jeste, ja sam kriv, ako ne bi htio da se ogriješi o ovaj zakon. I drugi razlog koji je posebno izvan svakog komentara. Advokati optuženih ne bi mogli da vrše svoju dužnost i svoju funkciju. To znači da bi oni mogli da kažu - da, moj branjenik je kriv jer ja ne smijem da kažem ništa drugo, u suprotnom bi bio optužen da sam povrijedio ovaj zakon. Sigurna sam da će jednom ovakav zakon biti donesen. Ali prije troga će taj zakon zahtijevati mnogo više međusobne iskrenosti, mnogo više senzibiliteta Bošnjaka za stradanja drugih. Jer kao najveći narod, bezbroj puta do sad je konstatovano da čine istu grešku koju su učinili Srbi u bivšoj Jugoslaviji i ne daj Bože da vam se dogodi to što se dogodilo. A vaša nepopustljivost i nedostatak kompromisa više može da naudi ovoj zemlji nego sve vaše želje da učinite da ta zemlja bude velika, jaka, sa snažnim institucijama za koje se tako revnosno borite. Dakle, ovo su neke moje opservacije i budite sigurni kada odgovori na ova pitanja koje sam pomenula budu doneseni, onda nećemo imati razloga ni da vodimo rasprave na ovakve teme, a do tada vas pozivam da međusobno učinimo maksimalno da budemo ravnopravni, da ne bude neko zato što je većinski narod ravnopravniji od onih koji su manje zastupljeni. Dakle, predlažem da u ovom momentu ne prihvatimo ovaj zakon, odnosno, podržimo Izvještaj Komisije, ali nikako da podržimo ovaj zaključak Komisije koji kaže da to treba uvesti kroz Krivični zakon, jer svejedno kroz koji se zakon to uvede, ako bi Srbi bili gubitnici zato što nemaju ... više da se brane. Hvala.
Replika, gospodin Beriz Belkić. Izvolite. 34
Nije baš bilo jednostavno saslušati ove sve opservacije, ali, evo, ja sam saslušao, pa ću se ja ipak vratiti na predmet današnje rasprave. Dakle, prvo, ovaj zakon, za one koji tvrde da se ponavlja non-stop jedan te isti zakon, apsolutno nije isti kao bilo koji na ovu temu. Dakle, on je vrlo specifičan i nema tu karakteristiku. To je broj jedan. Ambicija da mijenja sliku o prošlim dešavanjima rata apsolutno ne stoji, niti je moguće bilo kojim zakonom to uraditi, to su činjenice koje mi svi znamo, sad sve zavisi kroz kakve ko naočare to gleda. Stvar je u sljedećem. Ovaj zakon, o tome je gospodin Lozančić na Komisiji jako dobro govorio, ja mu se izvinjavam, možda ću malo i njegovih riječi koristiti, ovaj zakon počiva na tri principa i Komisija je raspravljala o principima i ti principi su, praktično, da li ovo, odnosno na principu da li ovo društvo podržava, odnosno osuđuje pojavu holokausta, genocida i zločina protiv čovječnosti. I nema dalje. Da li ili ne? I zakon, niti ciljevi, niti ambicije predlagača apsolutno u drugom pravcu nisu išle. Ja sam vam na početnom izlaganju rekao da sam pokušao ljudima na Komisiji objasniti i navesti argumente, itd., nije prošlo, ponovio sam to ovdje, i kažem ponovno da nas 42 koji sjedimo ovdje sami sa sobom trebamo malo porazgovarati i reći da li ovaj princip neprihvatanja odobravanja ove tri stvari stoji ili ne. A sva ova druga priča, mi možemo danima o tome razgovarati. I na kraju, ne usvojio se ovaj zakon ili Krivični zakon ili bilo šta se ne usvojilo, neće se promijeniti činjenica da se desio holokaust u svijetu. Desio se holokaust. Desio se genocid u BiH. I desili su se zločini protiv čovječnosti svugdje gdje je sud presudio, bili to Kazani, bila to Srebrenica, bilo gdje. I nema dalje. Evo toliko, hvala.
Replika, Šefik Džaferović.
Pravo da vam kažem teško je bilo ovo sve saslušati i mislim da je gospodin Belkić u potpunosti u pravu. Ovo je nevjerovatna stvar. Ja sam živio u ovoj zemlji svih ovih 55 godina koliko sam živ. I bio sam i od '92. i od '95. godine. Kad čujem ovo, ovo je katastrofa, pravo da vam kažem, teško je to bilo saslušati. Ja umjesto pozivanja na sumnjive izvještaje i sumnjive uloge raznoraznih Jasušija Akašija, naručenih članaka i svega toga, dakle zalažem se za potpunu istinu o svakom događaju i svakom trenutku u cijeloj BiH, svakom mjestu i za svakog čovjeka od '92. do '95. godine. A do tada ja svima onima koji se pozivaju na ovo savjetujem da uzmu presudu Međunarodnog suda pravde u Hagu i da je dobro iščitaju u tužbi BiH protiv Srbije za povredu Konvencije o genocidu i neka iščitaju sve presude Haškog tribunala koje je Haški tribunal donio, bit će im lakše kada budu raspravljali na ovu temu. Toliko, hvala vam.
Replika, Dušanka Majkić. Izvolite. 35
Dakle, ja bih voljela kad biste, gospodine Džaferoviću, Vi, pored Vaših verbalnih podrški koje su veoma česte i ne dovodim ih u pitanje, kad biste učinili nešto da to ne bude samo verbalna podrška. Vi ste poznati kao čovjek koji će verbalno sve podržati, ali u suštini ništa neće uraditi. Dakle, Vi ste prvi od ljudi koji će pogaziti sve ono što nije u interesu njegove partije i njegovog naroda. Meni je žao što je tako, ja imam poštovanje za Vas kao poslanika, ali, takođe, kao čovjeka koji nikada niste pokazali nimalo spremnosti da se stvari u ovoj zemlji počnu mijenjati i da sve što je bilo izvan političkog miljea Vaše političke partije Vi niste spremni bili ni saslušati, a posebno niste smjeli uraditi. Ja sam pozvala sve Bošnjake da imaju razumijevanja da ovaj zakon nije za ovo vrijeme. Pa mi ne možemo da se dogovorimo o budžetu, ne možemo da se dogovorimo o Savjetu ministara, pa zamislite da možemo da se dogovorimo o slici koja je bila prije nepunih 20 godina. Nemojte da, nismo toliko nesvjesni i neodgovorni prema vlastitom narodu da prihvatimo ono što vama sada u ovom momentu odgovara isključivo zbog toga da veliki broj slučajeva koji se sad vodi u sudu dobije negativan epilog protiv onih protiv kojih se brane. Ne zaboravite da su Srbi platili, hiljadu i nešto godina su platili za sve one koji su to uradili. Ali to nikog ne oslobađa, ni jedan narod, da ne odgovaraju za ono što su oni uradili. To pitanje je pitanje koje moramo postaviti ovdje. I neću da zabijam glavu u pijesak. I vi ste, kao najveći narod, odgovorni da se do te istine dođe.
Replika, gospodin Šefik Džaferović.
Kakav je moj odnos spram ove zemlje, odnos prema radu ili prema ovom parlamentu i rješavanju pitanja, o tome će presuđivati javnost ove zemlje. Pravo da Vam kažem, mene bi zabrinulo kad biste ste Vi drugačije mislili o meni. Vi tako mislite i ostanite Vi i dalje u tom Vašem filmu, mene to ni najmanje ne sekira i ne interesira. Sve što sam ja ustao i kazao je da sam Vam savjetovao da uzmete presudu Međunarodnog suda pravde u Hagu i da je pročitate i da uzmete sve presude protiv svih, Međunarodnog krivičnog tribunala u Hagu, i iščitate i onda govorite na ovu temu. Ništa više nisam rekao. Hvala vam.
Mirsad Mešić, replika.
Nije replika, ispravka je krivog navoda. Gospođa Majkić kaže da ovaj zakon daje kvalifikacije o prethodnim događajima. Mi ili nismo čitali isti dokument ili zakon nema nikakve veze sa verifikacijom i ocjenom bilo čega. On propisuje sankcije za negiranje zločina, a kvalifikacije daju drugi. Neće niko u BiH davati kvalifikaciju ni o čemu, između ostalog, to će učiniti i Međunarodni sud pravde. 36
Za diskusiju se prijavio poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege, šta reći kad se ovaj zakon u različitim oblicima pojavljuje ne znam koji put, ali nije bitan broj, a svi koji su predlagali su znali i tada, znaju i sad, i znaće za možda neku dalju budućnost da on neće biti usvojen. Dakle, ako je neko pozvan da govori o stradanjima, pa i koje tretiraju članovi određenog zakona, pa je ovdje povezano holokaust, koji, naravno, niko ne osporava niti se suprotstavlja, desio se. I genocidi su se desili, ali gdje i kako? Pa onda i zločini protiv čovječnosti dokazivaće se još godinama. A znate da sam, kad je tužilac, glavni tužilac BiH bio Marinko Jurčević, ovdje pokrenuo inicijativu da se napravi strategija da se to sve razjasni, pa da imamo neku jasnu sliku i čak predložio pet godina vremena. Pa, onda, na svoju inicijativu, bez ikakve neke podrške ili nekog elaborata, rekao ako treba 200 tužilaca i sudija da to sve prime, pa da nađemo pare da se zadužimo da raščistimo tu ratnu prošlost da bismo što manje imali problema u sadašnjosti i budućnosti. Dakle, poznat sam po tome što nikada nisam tražio balans u količini počinjenih zločina, pod navodnim znacima količina, ali sam uvijek tražio balans u količini pravde za žrtve. Pa, evo, i u ovom parlamentu, čini mi se da sam jedini bio u logorima, ima u Domu naroda uvaženi kolega gospodin Tihić, i za mene je logoraš svetinja, bez obzira kojem narodu i naciji pripada, ali ta slika od 44 mjeseca po logorima, a rat trajao 42 u BiH, sve govori. Dakle, u BiH postoje tri ključne istine. Jedna je bošnjačka, druga je srpska, treća je hrvatska, pa da sad okrenem, pa ću jedna je hrvatska, jedna je srpska, jedna je bošnjačka, pa onda u trećem nizu, jedna je srpska, jedna je bošnjačka, jedna hrvatska, da bi to sve ispoštovao, i dugi niz godina jedna je istina međunarodne zajednice. Pa svi, ko se imalo interesovao za te predmete, znaju da je ova presuda Suda pravde, u koju se ja neću miješati, ali nastala na presudama Haškog tribunala. Ja sam u tri navrata razgovarao s Carlom Del Ponte i, nije to predmet ovog zakona, ali radi slike šta se to sve dešava, u oči joj rekao da je ona najveći monstrum, jer je dobila zadatak da satanizuje jedan narod kroz optužnice. Pa, onda, odavde iz Sarajeva, zavisi s kojeg nivoa, prvo se počne, naravno, u medijima: drvlje i kamenje na Vladu RS-a kako pomaže porodicama optuženih pred Haškim tribunalom. A, evo, ne miješajući se uopšte u istražne radnje, samo prije 10-ak dana, uočeno je osam lica, reću niže rangiranih i odgovornih za zločine u logoru gdje sam ja bio, i ekspresno Vlada kantonalna nađe i pare da se pomogne tim ljudima i, naravno, niko iz Sarajeva neće reagovati. A kad je Banja Luka to uradila, svi na nogama. E, pa tako će biti i ubuduće, da se mi ne lažemo, moramo biti iskreni ako ćemo graditi nešto, a trebali bismo graditi. Dakle, ponavljam ključno, svako će imati svoju istinu, svako će nastupati sa svojih pozicija, ali najmanje imaju prilike da kažu žrtve. Ja nikad nisam čuo u ovom parlamentu da je neko pokrenuo zakon kako pomoći žrtvama logora, torture, a na to nas obavezuje Ženevska konvencija. E da je taj zakon bio, ljudi moji, pratite li vi da je samo za poslednjih pet godina nekoliko stotina logoraša iz sva tri naroda izvršilo samoubistvo. To je najugroženija kategorija ljudi. Niti ih ko prima na posao, svi su uglavnom izbjeglice, jer tamo gdje su bili logori nikad se neće vratiti. To je iluzija da ih neko zove, niko ništa ne radi. E takav zakon se nije nikad našao. Ovim ljudima nesrećnim, o kojem god zakonu govorimo, niko više ne može pomoći. Naravno, treba njihovim porodicama. Ali ja vas svaki put pitam, kad god je bio ovakav zakon ili slični zakoni ove tematike, potpuno i predlagači svjesni i mi koji se nešto kao protivimo tome – ne protivimo se mi tome. Ljudi, istina u BiH nije stigla. Neće 37 stići možda ni za 10 godina, ne znam hoće li i za 50. Mi istoriju ne znamo ni iz Drugog svjetskog rata. I danas otkopavaju neke grobnice, traže se tamo ljudi. Otkopavaju se i sad, otkopavaće se. Dakle, prijedlog zakona ovog karaktera, potpuno je jasno bilo da neće dobiti podršku. Jer rat je završen, mir je, i hvala Bogu da bude trajno. Ali u tom miru mi sami sebi komplikujemo situaciju svjesni da nikada, ama baš, ponavljam, nikada, dok poslednji Srbin bude predstavnik iz RS-a, naglašavam iz RS-a, ne umanjujući nikada, nemoj da mi ko to ni u primisli, svačije je pravo da se nacionalno izjasni kako hoće, ali naravno da ja imam podršku u RS-u, nikada u Federaciji neki Srbin neće dobiti mogućnost da predstavlja RS niti će to uraditi. Da li je to tako? I hajmo otvorenih karata igrati i onda ćemo se razumjeti. Nećemo se dogovoriti, ali ćemo se razumjeti. I nećemo svaki put dovoditi u poziciju da kao ja, mi nešto vrijeđamo narod, a oni drugi nas, pa onda ovi pojedinci, pa uvaženi kolega Džaferović nije razumio gospođu Majkić, a gospođa Majkić nije razumjela njega, a onda mi niko nikog nije razumio. Hajmo se mi razumjeti. Dakle, rat je završen i hvala Bogu da je. Ratna istina neće biti završena, ja ne znam, nisam ja razbacivao grah ni gledao u fildžan, ni za 50 godina. Svako ima svoje istine, ljudi. Čekajte, polako, da vidimo, evo, jedan logor je tek za područje Sarajeva, osam ljudi je uhapšeno. Da vidimo ledeni brijeg kad počne se topiti, koga će sve uhvatiti ta lavina, vidjet ćemo. Ljudi, džaba vam sve deklaracije, zakoni. Ako je svaki Srbin vidio da je Bejtić dobio prvi put 14,5 godina, a sad oslobođen, kakve su to sudije, ljudi? Hoćemo li, a nemamo pravo se miješati u pravosudni sistem, da njih pozovemo na odgovornost? Kakav je bio, evo, neka je pogriješio, prvi onaj sudija što je dao 14,5 godina. Jel' on bio normalan? Jel' on poštovao zakon? Ili ovaj sad koji je oslobodio? A isti sud, samo drugi ljudi! Jel' to istina rata u BiH? Jel' istina bilo kojeg zakona, bilo koje rezolucije? Ja vas molim ovo zapamtite, ne to što sam ja nešto važan, pa, ljudi, predstavnik sam žrtava. Predlagao sam, imamo pravo po Ženevskoj konvenciji da tužimo BiH da plati ratnu odštetu, jer BiH je bila dužna da zaštiti naša ljudska prava. Onda ne bi sjedio ni ja ovdje u Parlamentu ni vi. Strazbur će donijeti presudu u našu korist, ali sam molio ljude, nemojte raditi protiv svoje zemlje to, nemojte raditi. Ovakvi zakoni i prijedlozi nikada nas pomiriti neće, niti će..., pomirenje je individualni čin, svako ima pravo hoće li se s nekim pomiriti ili neće, ali povjerenje nećemo izgraditi, to je suština. Nema povjerenja ljudi na ovom. Ne što ja strahujem doći u svoju sredinu kad bih ja ovo, ne daj Bože, prihvatio, a neću nikad, ma nikad dok budem živ, da znate, ne ulazeći u to jel' tamo to bilo ili nije, zato što meni nikada niko iz bošnjačkog naroda nikad u životu nije, ne tražim priznanje, al' rekao, pa, uvaženi kolega, ili ne znam ni ja, evo, neka me nazove najpogrdnijim imenom, nije mjesto za ovom govornicom da govorim, gdje si ti bio 44 mjeseca? Na ljetovanju, jel'? Pa da svaki put moram da šepam ovde, da izlazim jedva. Ali to je moje, sačuvao sam glavu. Šta ćemo sa onim nesretnicima iz sva tri naroda, Bošnjacima, Srbima, Hrvatima kojih nema? Šta ćemo sa tim zakonima? Sve su to zaboravili. Dakle, ja vas molim, i završavam, nemojte više nikada pokušavati slične zakone predlagati ovakve prirode, neće dobiti podršku. I samo se džaba trošimo i samo džaba, ko večeras bude ovo gledao, reći će, vidi ove iz RS-a, ne daju. Ma nećemo prihvatiti pa nas slobodno ovdje poubijajte u Sarajevu. Nema prihvatanja ništa od ovoga, zapamtite. A ni mi ni vama ništa ovako nećemo nikad predložiti.
Dobro. Samo da imamo u vidu, dakle, da je ovo, ipak, rasprava u Parlamentu i da ne koristimo te termine poubijamo, itd., nadam se da to nikome nije ni u primisli. 38 Riječ ima Milica Marković.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa, evo, ja sam se javila da kažem kratko nekoliko riječi u vezi s ovim zakonom. Prvo, mislim da on ovako kako je predložen, vrlo je kratak i ne daje nešto posebno u smislu da prvi dio sadrži definicije šta je to holokaust, šta je genocid, što smo mogli pročitati, odnosno pročitali smo i znamo iz međunarodnih konvencija, a drugi dio se odnosi na kazne koje bi trebalo propisati za eventualno lica koja se budu ogriješila o ovaj zakon. Kada ovo pogledate, onda čovjek dođe na pomisao da li je predlagač imao možda namjeru da počnemo da na osnovu ovog prijedloga otvorimo neke teme kojih bi možda trebalo da se klonimo u vrijeme kad imamo krupne državne, socijalne i ekonomske probleme u društvu ili možda želi da misli da će ovaj zakon proći pa da oni koji su već osuđeni po osnovu genocida i nekih ratnih zločina, ako bi slučajno, što je rekla moja koleginica Dušanka, ako bi slučajno rekao nešto protiv genocida i holokausta, onda da mu se ta kazna još jednom ovjeri pa da bude kažnjen po drugi put na osnovu ovog zakona. Ja ne mogu da povjerujem da je takva namjera bila predlagača, ali što kažu ljudi, nekad treba čitati i između redova ono što dobijete u ruke. Već su prethodnici rekli o tome da ovakav zakon, u bremenitosti problema koje mi imamo u društvu, dakle da bi se ovakav jedan zakon prihvatio, da bismo prihvatili uopšte da razgovaramo o njemu, trebalo je mnogo preduslova da se stekne i da se ispuni da bismo mi mogli doći na ovu temu da razgovaramo. U situaciji kada je BiH društvo..., još uvijek se nije povratilo povjerenje među građanima, odnosno, nije se stvorilo povjerenje nakon svih događaja koje imamo, u situaciji kada ni žrtve nisu tretirane na jednak i ravnopravan način, predlaže se ovakav jedan zakon. Neko ko je zlonamjeran rekao bi da to neko hoće sad da dosipa ulje na vatru sa ovakvim prijedlogom, u situaciji dakle kad imamo silne probleme, ali, evo, ja neću da vjerujem da je to u pitanju. Ali hoću, naravno, da kažem da je predlagač morao imati u vidu da nije on iz druge države, iz drugog društva nego što smo mi ovdje koji sjedimo i znamo našu realnost i našu objektivnu situaciju u društvu, dakle morao je da zna da predlaganje jednog ovakvog zakona može isprovocirati samo neke nove probleme. U najmanju ruku, evo, da otvorimo neke teme i priče u ovom parlamentu bez kojih smo mogli vrlo lagodno da budemo i da prođemo bez toga i da se fokusiramo na neke korisnije stvari. Da je sve to tako govore određene stvari koje su ovdje naznačene, pa ću se ja samo fokusirati na jednu. Dakle, vrlo je teško prihvatiti raspravu o ovakvom zakonu kada se ovdje kaže: 'Zakon jasno i precizno limitira predmetne zločine na isključivo onu grupu zločina koji su definisani relevantnim i opšteprihvaćenim odredbama međunarodnog prava, te koji su kao takvi priznati i potvrđeni od strane Međunarodnog vojnog tribunala, Nirberškog tribunala, drugih međunarodnih sudova i tribunala čiju nadležnost BiH priznaje, te Suda BiH.' E kad spomenete Sud BiH, onda smo došli do prave stvari. Dakle, Sud i Tužilaštvo BiH koji su trebali kao jedan od činilaca u ovom društvu da porade, odnosno da učine da dođe do pomirenja i vraćanja povjerenja među ljudima su upravo podbacili. I pozivati se na takvu instituciju ovdje, morali ste odmah znati da ćete izazvati veliko nezadovoljstvo i velike provokacije napraviti s tim, što se tiče nas iz Kluba SNSD-a ovdje. Isto tako što sam pomenula, dakle žrtve koje su na neravnopravan način tretirane i urađeno je to što je urađeno, pravi primjer za to jeste Državni institut za traženje nestalih lica i brojne druge institucije na nivou BiH koje nisu uradile posao koji je trebalo da urade, a da bi došlo do vraćanja 39 povjerenja, odnosno pomirenja u našem društvu. Tako da je moj prijedlog predlagaču da ovaj zakon povuče, inače, mislim da mu je jasno da ovo neće proći i ako želi da ga mi oborimo, mi ćemo ga i oboriti, znači osporit ćemo ga, ali mislim da bi ova današnja diskusija trebala da bude nauk svim onim koji možda u nekom narednom bližem ili daljem vremenskom periodu budu željeli da kandiduju ponovo ovakav ili sličan zakon da to ne rade, jer imamo mi još puno pitanja i puno odgovora koje treba da izanaliziramo, o kojima treba da razgovaramo i rješenja do kojih treba da dođemo, pa tek onda da otvorimo ovakva pitanja kao što je predlaganje ovoga. A to što se predlagač poziva ovdje u zakonu, ne znam, na Njemačku, na Švajcarsku, na Austriju, na neke druge evropske zemlje, pa, molim vas, ne mislite valjda da treba da budemo samo u ovom zakonu kao Njemačka, Švajcarska, Austrija i druge napredne evropske zemlje, a ni u čemu drugom nismo ni blizu tih zemalja, a kamoli da možemo uopšte praviti neko poređenje između nas i njih. Eto toliko, hvala.
Replika, gospodin Beriz Belkić.
Da budem vrlo precizan, ja sam apsolutno znao kako će ko reagirati i ništa mene ne iznenađuje. Druga stvar, ja i dalje mislim da ovoj zemlji treba ovo. Druga je stvar što se pokušavaju naći neki razlozi za koje ja stalno pokušavam objasniti da nisu oni u pitanju. Još samo jedanput ponavljam, ovaj zakon počiva na jednom jedinom principu: je li prihvatljivo ili nije prihvatljivo? I nema dalje.
Ja bih mogao, kao i vjerujem brojni drugi, dosta govoriti o ovome, možda malo više i sa naučne strane, a malo manje s političke. Međutim, odustat ću od toga i želim reći samo nekoliko riječi. Rasprava o ovom zakonu i o ovoj temi apsolutno nema nikakvog smisla, unaprijed da to kažem, ako ovu temu i ovaj prijedlog zakona iskoristimo na način da otvaramo ionako otvorene i bolne rane koje postoje u ovoj zemlji. Ovaj prijedlog zakona i rasprava o ovoj temi ima smisla isključivo ako je cilj da nešto u budućnosti preveniramo i da pokušamo za svakog čovjeka i za svaki kolektivitet da mu pružimo malo više sigurnosti u budućnosti. Dakle, ovaj zakon ne može promijeniti našu prošlost, ali možda može nešto učiniti u budućnosti da nam se ona ne ponavlja. Zašto nama treba jedan ovakav zakon i zašto bismo se trebali dogovoriti, ako padne danas, da takav zakon u narednim mjesecima i godinama bude ipak usvojen u BiH? Prvo nam treba radi žrtava i radi poštovanja prema žrtvama. I ponekad ne treba samo govoriti u ovoj zemlji o tri konstitutivna naroda, zato ću ja reći treba nam i radi jevrejskih žrtava, i radi romskih žrtava, i radi srpskih žrtava, i radi bošnjačkih žrtava, i hrvatskih žrtava, i žrtava svih drugih koji žive u ovoj zemlji. Ovaj zakon nam treba i radi sadašnjosti, iz prostog razloga da se svi kolektiviteti i sve individue u ovoj zemlji osjećaju sigurnije i treba nam radi naše djece i radi budućnosti. Kako ćemo ga usvojiti, kojim odredbama, itd., o tome..., evidentno je da ovakav zakon ne možemo donijeti preglasavanjem, ali možemo dogovorom i moramo shvatiti da on ne treba pojedinačno nikome. Dokle god svi zajedno ne shvatimo da nam treba svima u ovoj zemlji, nećemo ga ni imati. 40 Ja ću sad reći nešto što će heretički zvučati u ovoj zemlji, ali iskreno mislim da je to problem. U svim kolektivitetima u ovoj zemlji postoji manja ili veća tendencija da žele da govore o žrtvama unutar svog naroda, ali malo ili nikako ne žele da govore o žrtvama drugih naroda. Nema stabilnosti i sigurnosti u ovoj zemlji dok i od nas, politički izabranih predstavnika, ne budu išle poruke da poštujemo svaku žrtvu bez obzira koje vjere i nacije je ona. A da bismo tako nešto radili, mi moramo biti ne samo političari već i državnici. Ovakav zakon ne mogu donijeti samo političari, ovakav zakon mogu donijeti samo oni koji su i političari i državnici. Da je Vili Brand bio samo političar, on nikada ne bi uradio ono što je uradio. Ja sam predsjedavajući Predstavničkog doma koji je u zadnja četiri mjeseca bio na tri simbolična mjesta. Otišao sam i poklonio se u Jasenovcu romskim, jevrejskim, srpskim žrtvama. Također, i antifašističkim žrtvama iz drugih naroda, u Jasenovcu, evo ako neko možda ne zna, 4.500 Hrvata antifašista je ubijeno, preko 1.100 Bošnjaka, itd. Bio sam u Mathauzenu gdje je ubijeno preko 180 hiljada ljudi, od čega blizu 10 hiljada iz bivše Jugoslavije. Bio sam i u Srebrenici, također, poklonio se žrtvama. Ja mislim da bez obzira na ove naše rasprave bilo bi dobro razmisliti kako i u kojoj formi da sjednemo i da, radi svih ljudi i svih naroda, pokušamo jednog dana doći do ovog zakona. Da li je ovo prava forma ili nije, o tome možemo razgovarati, ali mislim da glavna stvar da dođemo do jednog takvog zakona, ipak, ne bi trebala biti upitna. Ako bi ovo eventualno prošlo u prvom čitanju, imali bismo priliku onda eventualno i za amandmansku fazu da nešto popravimo. Ja neću sada o tome govoriti, ali, evo, recimo, kaže samo tačka 1. ovog zakona: 'Holokaust predstavlja zločine genocida i zločine protiv čovječnosti počinjene od strane njemačkog nacističkog režima', itd. Sasvim sigurno da ovdje treba da ima prostora da vidimo, jeste da su brojni zločini kada govorimo o ovom periodu počinjeni i od njemačkog nacističkog režima i od italijanskog fašističkog režima, ali i od marionetskih režima koji su oponašali ove režime i koji su napravili strahovita zla. Prema tome, pretpostavljam kakav će biti ishod glasanja, ali, evo, pozivam sve nas da barem oprezno i odgovorno razgovaramo o ovoj temi, a vjerujem jednog dana da će sjediti neki predstavnici i građana i naroda u ovom parlamentu koji će ovo uraditi upravo radi tih naroda i građana. Riječ ima poslanik Mladen Bosić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Prvo da kažem da je ovo najosjetljivija tema koja se može pojaviti u ovoj skupštini, pitanje istorije i neposrednih događaja koji su se desili u neposrednoj prošlosti i kojoj smo mi svi svjedoci ovdje. Predlagač maloprije reče da je on tačno znao kako će ko reagovati na ovaj zakon. Ja sam siguran da je on znao kako će predstavnici iz RS-a reagovati na ovaj zakon i tim više je pod znakom pitanja motiv predlaganja ovog zakona. Znači, ovaj zakon nije predložen da bi bio usvojen, jer predlagač zna da neće proći ovu Parlamentarnu skupštinu. Motiv predlaganja ovog zakona je da se još jednom pokuša na žrtvama i na istoriji dobiti koji politički poen. I to je jedna u nizu političkih pojava ovdje koja nas konstantno vraća u prošlost. I nije nikakva tajna da mi na različite načine vidimo ovu neposrednu istoriju, i nije nikakva tajna da bilo gdje na svijetu treba da prođe neka istorijska, vremenska distanca da bi se došlo do ... Evo, predsjedavajući reče maloprije da je posjetio Jasenovac i da je tamo ubijeno 1.100 Bošnjaka, ne znam, 4 hiljade i nešto Hrvata, ali predsjedavajući ne reče koliko je Srba tamo ubijeno. Vi ste istoričar, je li znate koliko je Srba ubijeno? Poslije koliko 41 godina, ja i Vi se ne slažemo oko cifre koliko je Srba ubijeno. Evo, ja Vas pozivam, kao istoričara, da kažete koliko je Srba ubijeno kad znate koliko je Hrvata i Bošnjaka. Prema tome, za istinu treba istorijska distanca. Ja tvrdim da je nama, kao Srbima, i RS-u, u interesu da se istina ustanovi, da oni koji su ubijali nevine ljude odgovaraju za to. Evo, pitam vas sve: slažemo li se oko broja žrtava posljednjeg rata? 100 hiljada ljudi je izgubilo život u proteklom ratu plus, minus 4 ili 5 hiljada. A predsjednik stranke koja predlaže ovaj zaključak tvrdi da je 250, 300 hiljada bošnjačkih žrtava u BiH bilo u proteklom ratu. Jedno je ratna propaganda, i ovo sada kako vodimo raspravu o istoriji i o broju žrtava je politička zloupotreba žrtava. I evo, ja bih apelovao, znači nije mi namjera da izazovem bilo kakve replike, da se, da se...
Nemam ja pravo na repliku.
...ne, evo ja bih Vam dao, ako je do mene, ja bi Vam dao pravo na repliku, da se ne vraćamo stalno nazad, da ne gledamo nazad, da ne čačkamo rane koje neće biti ništa produktivno u budućnosti i koje neće donijeti bolji život našoj djeci. Od tih 100 hiljada žrtava koje su u proteklom ratu pale ovdje, što u borbi, što civilnih žrtava, što ne znam kakvih, 30 hiljada ili oko 30 hiljada je Srba, to je jedna trećina ukupnih žrtava u BiH. A to je bio otprilike i procenata stanovništva koji je živio u BiH prije rata. Prema tome, Srbi su ovdje nastradali, evo da kažem, kao i svi drugi. Ali ja mislim da je kontraproduktivno mjeriti žrtve. Bol svake majke koja je izgubila dijete je isti i to mi svi znamo da je tako. Ja apelujem na vas da ne zloupotrebljavamo nesreću zaradi političkih poena ili nekih budućih političkih koncepta. A ja sasvim dobro znam da me svi razumijete o čemu sam pričao. Hvala vam.
S obzirom da se kolega Bosić direktno meni obratio, ja ću samo ponoviti jednu stvar. Ja sam nas sve pozvao da budemo ne samo političari već i državnici. Političari misle samo na broj glasova, a državnici misle nekada i o budućnost, ne samo o tome kako će proći na izborima. Dakle, to je moj bio generalni poziv. I drugi generalni poziv je da pokušamo i o ovome razgovarati na način da ne otvaramo bolne rane, već da pokušamo, ako je to ikako moguće, nešto prevenirati u budućnosti, kako bi se svaki kolektivitet i svaka individua sigurnije osjećali. Ja mislim da je nepošteno da ulazi bilo ko, pa uključujući, naravno, i kolegu Bosića i mene, u ovu statistiku. Kada sam ilustrirao sa brojem žrtava Hrvata i Bošnjaka u Jasenovcu, želio sam samo reći da fašizam nema granica, on ubija i sopstvene pripadnike i druge pripadnike. Ali pošto ste me direktno pitali, dat ću Vam i direktan odgovor. Postoje različiti statistički podaci o Jasenovcu. Franjo Tuđman je prezentirao podatak, i to je minimalni podatak koji se sreće, od 50 hiljada ubijenih, neki su govorili čak od 200 do 300 hiljada ubijenih, pa čak i više. Kočević i Žerjavić su ovako najozbiljniji naučnici koji su se bavili time, a ja sada, kad sam bio u Jasenovcu, dakle donio sam ovdje u Parlamentarnu skupštinu jednu veliku crnu knjigu gdje postoje preko 82 hiljade, imenom i prezimenom, datum i odakle je, ubijenih ljudi, s napomenom da to nije konačan broj žrtava. Međutim, zaista je neprimjereno ulaziti u bilo kakve 42 statistike jer moj životni moto je sljedeći: Ko ubije jednog nevinog čovjeka, kao da je ubio cijeli svijet, ko spasi barem jednog, kao da je spasio cijeli svijet. Riječ ima Adnan Bašić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, cijenjene moje i poštovane kolegice i cijenjene kolege, pažljivo sam vas slušao, znao sam da će biti ova tačka na dnevnom redu i sjećao se, mnogo toga se sjećam, ni u jednoj od vaših diskusija, polemika, replika nisam čuo osudu koja je najstrašnija i najteža na ovome svijetu ako se ne izrekne. Jer najveći zločin čovječanstva, od njegovog praiskona, sa najstrašnijim posljedicama koje nikad neće biti sanirane, jer je on u vječitom pokretu i stalno čini nove zločine, on se zove rat. On je uzrok i ovoga o čemu mi danas ovdje slušamo i govorimo. A posljedice, moj poštovani kolega, koji je proveo, mogu samo da zamislim kako teške trenutke kao logoraš, i ja od koga je taj rat učinio ovo što vi vidite, živi su svjedoci tog najstrašnijeg zločina čovječanstva, niko ga ne može spriječiti. Čuveni pjesnik Kipling u jednom svom djelu „Na zboru mrtvih ratnika“ napisao je zdravicu: 'Mi ratnici od iskona čovječanstva prokleti smo od sada do vječnosti.' Na osnovu ta dva stiha napisao je čuveni Džems Džojs jednu od najvećih ratnih knjiga koja se upravo tako zove „Od sada do vječnosti“. Toliko će trajati i međuljudski sukobi, jer je to prokletstvo ljudskog roda. Zašto se mi sporimo oko prijedloga ovoga zakona? Samo da budemo pošteni jedni prema drugima, nemojte se vi ljutiti, moje drage kolegice, poštovane, znate koliko vas ja cijenim, i moje kolege iz RS-a, da se ne spominje riječ genocid ove rasprave ne bi ni bilo. To jeste bolna tačka, nažalost. Međutim, meritor, i meritorni organi koji su to ustanovili, dokazali, objasnili i objavili su rekli da se to desilo. Ali, ako za trenutak ostavimo na stranu tu strašnu riječ i te strašne posljedice koje glase genocid nad jednim narodom, možemo onda da spomenemo i ovo drugo. U pravu je gospodin predsjedavajući, proklet bio od sada do vječnosti, i ja kažem, svaki čovjek koji je uprljao ruke nevinom krvlju. Biti ratnik nije sramota, to je strašna osuda, ali biti ratnik i biti zločinac to je najstrašnija osuda na svijetu i najveće prokletstvo koje će ga pratiti do kraja života, ma ko on bio. O tome se radi. Niko nema pravo da negira bilo koji zločin, bilo koju ubijenu nevinu žrtvu, neka je proklet od sada do vječnosti. Vjerujte mi, vi znate da ja iskreno govorim od srca, iz duše. Daleke 1953. godine, imao sam osam godina, svako sam ljeto provodio do završetka osnovne škole u Mrkonjić Gradu, mjesec dana, mjesec dana u mojoj tadašnjoj Banja Luci, jer sam je strašno volio, imao sam mnogo rodbine i najljepša rijeka na svijetu, koja se zove Vrbas, je ono što me vraća u doba mladosti i ono doba kada sam bio najsretniji, kada me najviše rane bole. Ali zašto vam spominjem Mrkonjić Grad? Kao i sva djeca voljeli smo šutirati one nekadašnje krpenjake, mi tada nismo znali šta je fudbalska lopta, još se posljedica strašnog rata itekako osjeća. Srušena pravoslavna crkva, pored stare gimnazije u Mrkonjić Gradu, imala je iza sebe jednu veliku poljanu koja je bila dječije igralište za svu djecu iz Mrkonjić Grada. I jednog jutra, kada smo došli da igramo lopte, zatekli smo veliki broj milicionera i veliki broj okupljenih građana koji su nešto gledali. Mi, kao i sva radoznala djeca ovoga svijeta, probili smo se između njih, kroz njihove noge i ugledali ono što i dan-danas pamtim, ta mi je slika živa i nikada dok sam živ neće od mene izići iz sjećanja. Otkopana je velika masovna grobnica, seljaci iz okoline Mrkonjića, u svojim tradicionalnim seljačkim odorama za koje mi stariji znamo kako su izgledale, leže vezani žicom, pobijeni, mrtvi. Poslije toga 43 je stvoreno Partizansko groblje između Ključa i Mrkonjić Grada, ali, vjerujte mi, ja sam dvije godine dolazio, nikad nijedno mrkonjičko dijete nije zaigralo lopte na toj livadi, nikad. I to nešto govori. I još nešto, i ovo je duboko emotivno, ljudski, najveća tragedija srpskog naroda u Drugom svjetskom ratu je jedna od onih epopeja koje se zove Kozara. Jedan moj sunarodnjak, poštovani i cijenjeni, neka mu je rahmet, mir i pokoj duši, Skender Kulenović, u grču, gledajući te strašne zločine, pred okupljenim i preživjelim izbjeglim srpskim narodom i ono malo partizana koje je preostalo, stvori čuvenu poemu „Stojanka majka Knežpoljka“. Volio bih da neki dragi i mili srpski pjesnik napiše nešto tako o pobijenoj sarajevskoj djeci. Nemojte se ljutiti, ovo sam morao reći iz duboko ljudskih razloga. Ovo je moj pogled na vaša razmišljanja, premišljanja i vaše rasprave. Zapamtite, svaki rat ostavlja dvije vrste najtežih posljedica, surove ratne rane na tijelu i one, koje su ponekad mnogo strašnije i odvode ljude i u smrt, na duši. Nadam se da će moj prijatelj Slavuj to preboliti i ne dao Bog da se preokrene pa da bude ono najgore, ali će živjeti s tim kao što ja živim sa svojim i hiljade i hiljade ovakvih ljudi kao što sam ja. Ja sam '99. godine, kada je bila ekspanzija da se vrate u život ratni vojni invalidi, prvi put organizovao, sa svojom tada ekipom koja se bavila sjedećom odbojkom, prijateljski susret između ratnih vojnih invalida grada Kaknja i ratnih vojnih invalida Banja Luke. Sjedili smo jedan do drugog ratnici, a sada ratni vojni invalidi, mučenici i paćenici. Nijedna ružna riječ se nije čula. I nije važno ko je pobjedio, pobijedili smo mi, jer mi nismo krivi jedni drugima. Neki daleko, daleko od nas natjerali su nas da budemo ratnici, ne zaboravite. Nadam se da ste me razumjeli i oprostite što sam bio ovoliko emotivan. Hvala vam.
Riječ još ima kolega Milorad Živković, zamjenik predsjedavajućeg. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, koleginice i kolege poslanici, evo, kao neko ko je ne samo jednom mjesečno dolazio u Mrkonjić nego neko ko je rođen tamo i živio 20 godina, iz svega ovoga što je uvaženi kolega Bašić rekao, ne samo vidio mjesta koja je on opisao nego se i zapitao sada kad ste to govorili kako niko ko je živio u tom vremenu nije rekao da je ovaj zakon potreban u onoj državi, kako niko nije rekao ili potegnuo pitanje genocida u proteklom, odnosno, Drugom svjetskom ratu koji stalno spominjete i kako to da je sad došlo vrijeme da se takav zakon odnosi samo na presude koje su bile u vezi sa genocidom u pređašnjem ratu? Hoću da kažem da istorija BiH, istorija genocida, onaj ko to ne zna ili ne priznaje samo zabija glavu u pijesak. Ovaj zakon koji je sad došao na dnevni red, a imali smo nekoliko varijanti ovih zakona, ne samo ovoga nego i Zakona o zabrani fašističkih, nefašističkih organizacija, Zakon o praznicima, mogli bismo da vodimo ovdje rasprave kao što smo ih vodili do sada u četiri-pet navrata o svakom zakonu pojedinačno po tri-četiri sata. I rekli bi da ovaj sad zakon, u ovome obliku koji je došao, recimo princip zakona u kome se izriču samo sankcije i nema nijednog drugog poglavlja, nije zakon koji se donosio u ovoj Parlamentarnoj skupštini po nomotehničkim principima, da zakon nije sveobuhvatan, jer njegov princip se tretira samo na dijelove minimiziranja i genocida i čovječnosti, zločina, itd., znači nijedan od principa koji bi trebao zakonski projekat uopšte da dođe ovdje..., ne pričam sad o čemu zakon govori, nego pričam o principima ovog zakona, nije ispunio ono da bismo mi mogli ovdje da podržimo principe ovog zakona. 44 A druga stvar o kojoj ja želim ovdje da pričam je pitanje dogovora, ne samo oko zakona nego oko bilo kojeg projekta u BiH. Nemojte misliti da se u BiH može donijeti bilo šta što je dugotrajno, što je ostvarljivo i na duži vremenski rok provjerljivo, a da se ne napravi dogovor između naroda u BiH. Nemojte misliti da svakodnevni pozivi visokom predstavniku da donese budžet, da formira Savjet ministara, da svakodnevno djeluje u BiH znači dogovor u BiH – ne, to znači produbljivanje krize i nas iz RS-a upućuje da vi ne želite da se dogovarate sa nama, da želite da pred Kancelarijom visokog predstavnika molite za njegovu reakciju i da mi, ustvari, ne trebamo da se ovdje dogovaramo, nego da zovnemo međunarodnu zajednicu preko puta stola i sa njom da vodimo pregovore. Na tom fonu je i ovaj zakon, a na tom fonu je očigledno i budućnost BiH i dogovora sa međunarodnom zajednicom, a ne dogovora među nama. Dok god bude funkcionisalo na taj način, ova zemlja neće ići naprijed. Hvala.
Zatvaram raspravu o petoj tački dnevnog reda. Prelazimo na šestu tačku denvnog reda: Ad. 6. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o jedinstvenom matičnom broju Zajednička komisija je Izvještaj dostavila 5.12.2011. Predmet usaglašavanja su bila dva amandmana usvojena u Predstavničkom domu o kojima je Zajednička komisija jednoglasno postigla sporazum, Amandman I. i Amandman II. ste dobili. Otvaram raspravu o Izvještaju. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na narednu tačku dnevnog reda, sedma tačka: Ad. 7. Izvještaj o radu Istražne komisije za utvrđivanje trošenja donatorskih sredstava Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine
Hvala, gospodine predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege, Izvještaj ste svi dobili, on je i u formi CD-a dostavljen svim zainteresovanim, dakle o njemu da ne govorim. Ali bi bilo vrlo važno, pošto se tada radilo o ad hok komisiji, njoj nikad mandat nije završen. Jeste završen zato što kolege članovi te komisije nisu izabrani u ovaj saziv Parlamenta. A, evo, koliko se sjećam iz one komisije, uvaženi predsjedavajući Bećirović je tu i gospodin Šemso Mehmedović, nas trojica smo bili članovi te komisije. Samo malo, kako mi to formiramo te komisije i zašto dolazimo uopšte u ovakvu situaciju da sad, evo, kraj godine je i ove 2011., raspravljamo o ovom izvještaju koji je sačinjen u onom mandatu. Dakle, krajem onog mandata, negdje dvije godine pred istek mandata, na prijedlog uvaženog kolege Sefera Halilovića mi smo formirali tu komisiju, Predstavnički dom je izabrao članove. Dakle, ona je vrlo kratko radila, pa nešto izvještaja, vidite vi tamo, i uradila. 2,5 milijarde je priznala federalna komisija, a tamo nema para, pa oko onih i ..., pa taman smo klupko počeli odmotavati. E, dakle, danas mnogo važnije od ovog izvještaja je da Predstavnički dom ne mora danas da se izjasni treba li da radi ta komisija, treba li ona ikome, da ona jednom stavi tačku. I ako ne postoji više rad neke druge komisije koja će nastaviti taj započeti rad, ne treba uopšte usvajati nikakav izvještaj. Kakav je važan sad izvještaj ako više nema te komsije? Ako niko ništa više ne radi, ako tužilaštvo, nadležni sud ništa ne preduzimaju, što je važniji ovaj izvještaj? Kao da je važno sad što je Grčka propala, ne mislim država, ne vrijeđam to, nego monetarno, monetarno. Čekajte da vidimo koliko je Berluskoni, koliko Italija, pa i mi ćemo, pa polako i šta će se sad koristi biti za neki izvještaj hoćemo li ga usvojiti ovdje ili nećemo. Ja plediram da za narednu sjednicu pripremi se prijedlog: komisija treba da nastavi rad u nekom novom sazivu, sa nekim novim imenima ili prekida se rad svih mogućih komisija i tačka na donacije više i ovu priču. Da jednom završimo sa ovim ako je ikako moguće. Ili će neki naredni saziv, opet nekom na um pasti, ne znam, ja nikad ne volim upotrijebljavati riječi radi neke političke promocije, ma kakva politička promocija ovo je jadna promocija. Kakva promocija ovdje, izabrani smo, nema više nikakvih promocija, ima sad da radimo ovo što treba. Ali ako je tamo utvrđeno da mi nismo mogli ući u trag 275 nevladinih tzv. organizacija, i to inostranih, koje sad više ni Interpol ne može naći, pomogle su BiH one odlično, ali, ljudi, oprane su ogromne milijarde. Ma neće vam niko dati džaba ovu olovku, jedino za Novu godinu ili mogao je ako vam čestita neki praznik, ako vam neće iz kaputa izvući novčanik. Ko vam to daje džaba, a da ništa drugo ne odnese? Pa gdje to ima, hajmo stati u red svi. Dakle, ovdje je učinjen ogroman kriminal, zarovili smo bili negdje, nešto počeli i danas imamo Izvještaj i šta sad kažemo: usvajamo Izvještaj, Izvještaj je dobar ili odbijamo Izbještaj. I šta se desi? Samo će sutra mediji pisati: Parlament bespomoćan, u Parlamentu postoje saveznici ovi ... neko ... krao. Ko je krao više, pojma nemam, tužilaštvo se ne oglašava, samo dobijete izvještaj na svim jezicima, nikog ne vrijeđam, istraga u toku ili tijeku, sve ja to razumijem ili obustavljena ili biće. Pa šta mi dobivamo sa ovim izvještajem, samo se zamlaćujemo, ljudi, mi smo ozbiljni ljudi. Hajmo jednom reći: komisija treba da završi rad u roku tom i tom. A ne da je krajem mandata formiramo, e to su ti politički ciljevi, krajem mandata – pa šta će uraditi, pa bi i ta komisija radila 18 mjeseci. A, eto, po nesreći, ja imao sreću što sam samo kratko bio, 12 mjeseci, neko je napustio, ne znam, od mojih kolega pa mene tu utrpali, hajd' bezveze da nešto radim i ja. Ne nešto, pored silnih ovih poslova, nego neka se bavim tim problemima. Ali je očito, ljudi, da je neko pokrao ogromne pare. I zato bih ja volio da imam prijedlog: komisija nastavlja rad, biće članovi ti i ti ili stavlja se 46 tačka na bilo kakvu priču o utrošku donacija i prekinite više s tim. Jer samo se džaba trošimo i ove čestite naše saradnice koje su napravile ogroman posao, nikada nijedna do sad komisija, bilo kakva institucija, nije onako pripremila kao što su naše ove saradnice iz stručnih službi na CD-u. Ma imate sve pregled, ko ne zna čitati, ono će se snaći. Al' vas pitam gdje ću sad naći ..., preko Interpola, evo, da raspišemo potjernicu, e ne može ni svoje ovdje da riješimo stanje, a ne da tražimo ih po inostranstvu, gdje je onih 275 nevladinih organizacija koje su ovdje harale po BiH i, naravno, nešto su i pomogle, ne mogu nikad reći da nisu, ali simbolično, izgradi neku kuću, dvije, i narodnim jezikom – zavrne ostatak para i bježanija. Ko će ih sad naći? E time se mi ovdje iscrpljujemo, time mi ovdje doprinosimo da ništa ne radimo, da kao nemamo cilj. Ma imamo, ljudi, cilj, cijeli radni vijek mi je prošao u borbi protiv lopova, ali moja nesreća je što još nikada ni za šta nisam vidio lopova u zatvoru. E to je nesreća, nikada nisam vidio da je neko odgovarao, političar, onaj sa utroška donacija, nije dozvolio izgradnju kuća povratnicima, vodu, infrastrukturu, ma bilo šta. Zato vas molim, Izvještaj imate, šta god da uradite nećete pogriješiti, prihvatili ga, ne prihvatili, šta je to sad važno, nema ni šest kolega, evo, ne znam koliko je bilo iz te komisije, gotovo. Nego mi dajte prijedlog, ako je moguće iz Kolegija, a to sam vam prije tri sjednice u inicijativi predložio, da li se nastavlja rad ove komisije ili se prekida i stavlja tačka na ovu priču? Hvala lijepo.
Riječ ima Šemsudin Mehmedović.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, ja sam, takođe, jedan od bivših članova ove Komisije za ispitivanje utroška donatorskih sredstava i mi smo nakon dugog rada došli do veoma interesantnih podataka i ti podaci su vam dostavljeni, koliko se sjećam, na CD-u. I možete iz tih podataka da vidite svašta. Kad kažem svašta, ali suštinu je teško vidjeti, zato što većinom tim sredstavima nisu upravljale domaće vlasti, nego uglavnom razne konsultantske firme koje su stranog porijekla, koje su imale ambicije da upravljaju krizom u BiH, pa su ulagale tamo gdje su smatrale da trebaju ulagati, pa su pravili ono što su oni smatrali da trebaju praviti itd. Ja sam to ovako u pauzi pričao ljudima da ima jedan slučaj kada su međunarodne snage, po donaciji jedne od skandinavskih zemalja, napravile most na jednoj rijeci kao u cilju povezivanja naroda, znate, prevazilaženja tih razlika. I, naravno, most je napravljen i nakon svečanog otvaranja, i na neki način javnosti je predočavano da su uložena sredstva u iznosu od nekoliko miliona eura, taj most se nije nikada koristio nego je nakon šest mjeseci samo demontiran i odnesen, do slučajeva da je uloženo nekoliko miliona u povratak, a tih sredstava nema nigdje. Prema tome, ja stojim na stanovištu da ne bi bila istina ono što je neko rekao da je ova komisija formirana isključivo u cilju predizbornih aktivnosti određenih političkih stranaka, eto kako je ta neka bivša vlast trošila, pokrala, itd, ja stojim na stanovištu da bi trebalo zadužiti, odnosno, formirati neku komisiju ponovo da nastavi sa radom tamo gdje je ova stala. Da se jedanput skine hipoteka, ne samo sa bilo koje političke opcije nego sa države BiH. Država BiH je najmanje upravljala sa utroškom ovih sredstava. I da se natjeraju oni da odgovore koji nisu odgovorili. Mi smo na hiljade adresa poslali upit da nam dostave kome su, koliko, kad, u kojem obliku dostavili donatorskih sredstava u BiH. Naravno, na stotine subjekata nisu uopće odgovorili. Neke ne možemo ni natjerati. Radi se, recimo, o stranim ambasadama ili nekim stranim udruženjima, nevladinim 47 organizacijama itd. Ali, u ciju utvrđivanja istine, vjerujte da je ovo vrlo važno pitanje, da se skine hipoteka sa BiH, kao, evo, zemlje u kojoj vlada korupcija, lopovluk itd. Ja stojim na stanovištu da bi ovaj dom trebao da usvoji rad ove prethodne komisije i da donese odluku o formiranju nove komisije kojoj će precizno definisati šta su joj ovlaštenja i zadaci i rok trajanja i, evo, ja ću u tom smislu predložiti zaključak da za narednu sjednicu stručne službe pripreme odluku o formiranju te komisije sa tačno utvrđenim ovlastima i vremenom do kojeg treba da završi posao. Na taj način ćemo da skinemo hipoteku sa BiH, jer, znate, kad god koji izbori dođu, onda se poteže pitanje – utrošeno je toliko i toliko sredstava pa se licitira od, ne znam ni ja, 6 milijardi, odnosno 7, koliko je ova komisija utvrdila, jer je toliko imala podataka, do nekih 40 i nešto milijardi, što je utvrdio neki, ne znam ni ja, profesor, stručnjak itd. Ja vas molim da, evo, podržite takav jedan zaključak, da sljedeći put imamo odluku o formiranju komisije i da se predsjednici klubova, ili Prošireni kolegij, odnosno Kolegij ovog doma, u konsultaciji sa klubovima opredijeli i prijedlog imena, odnosno članova te komisije. Hvala lijepo.
Ovdje treba reći da Komisija o kojoj sada govorimo, i o njenom Izvještaju, nije prva komisija Parlamentarne skupštine BiH. U mandatu 2002.-2006. bila je također Komisija na čelu sa, čini mi se, gospodinom Gligorićem, je li tako. Pa u mandatu 2006.-2010., evo, imali smo drugu komisiju na čelu sa gospodinom Halilović Seferom. I ono što povezuje i jednu i drugu komisiju, kada pogledate njihove izvještaje, uočavate da su se i jedna i druga susretale sa gotovo istim problemima u realizaciji onoga šta je bio postavljeni zadatak. Ova komisija je poslala na 4 hiljade različitih adresa zahtjeve da se dostavi istina o ovim donacijama. Od 4 hiljade upućenih zahtjeva, znate koliko smo dobili odgovora? Nešto više od 1.300, 2.700 onih kojima smo uputili zahtjev nije nikako odgovorilo. I to bi trebalo biti prvo pitanje zašto nisu odgovorili. Na osnovu prispjelih odgovora na ovih 1.300 adresa, ovdje je prezentiran podatak o 7 milijardi i više, od 7.086.000.000 prispjelih donacija. Dakle, to je izračunato na bazi ovoga što smo dobili. Međutim, i taj podatak, istine radi, ne možemo uzeti kao potpuno tačan, zato što i među ovih 1.300 odgovora koje smo dobili neki nisu govorili u kojoj valuti su dobili ta sredstva. Tako da je jako teško bilo i ovim ljudima koji su ovo radili da to izračunaju. Druga stvar, jedan dio donacija nije novačano proslijeđen BiH, već u naturalnom obliku, što je, takođe, tema za sebe kako i taj dio posla obraditi. Jedan dio posla smo odradili. Obično kada je riječ o komisijama, prva asocijacija, pogotovo medijima, koliko sredstava su primili. Evo da tu dilemu razjasnimo, bio sam jedan od predlagača i čini mi se da smo se svi složili da nema nikakvih naknada za rad u ovoj komisiji. I slušajući ovo o čemu su govorili moji prethodnici Jovičić i Mehmedović, ja zaista mislim opravdanim da danas prihvatimo ovaj izvještaj, prihvatimo zaključke koji su sadržani u ovom izvještaju i da formiramo novu komisiju koja će dovršiti ovaj dio posla. Nema više prijavljenih. Prelazimo na osmu tačku dnevnog reda: 48 Ad. 8. Izvještaj o radu Ustavnopravne komisije za 2010. godinu Otvaram raspravu o Izvještaju. Nema prijavljenih za raspravu. Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda: Ad. 9. Izvještaj o radu Komisije za vanjsku trgovinu i carine za 2010. godinu
Ovde se postavlja problem ostalih članova, s obzirom da je nekim članovima produžen mandat do 31.12. iz reda srpskog i, čini mi se, iz hrvatskog naroda. Dakle, šta sa tim? Dolazimo u situaciju da opet Komisija ne može raditi, odnosno Upravni odbor.
Riječ ima Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja mislim da ... [[isključen mikrofon]] povodom, bit će vjerovatno i ovih oficijelnih prijedloga, ali mimo oficijelnog prijedloga volio bih da nam ovdje neko ispred Komisije ispriča kada je kome isticao mandat, kad je koja sjednica kojeg doma odlučivala i šta nije prihaćeno i ko se danas nalazi u mandatu zato što nije donesena odluka da ima novi mandat. Ima takvih članova Upravnog odbora. Ja mislim da bi nama trebalo ovdje da jedanput raščistimo sve moguće dileme, trebalo bi pozvati Vijeće ili ovu Regulatornu agenciju za komunikacije, predsjednika Vijeća, direktora Agencije i da jedanput raspetljamo sa tim i da vidimo šta ćemo onda dalje. Što se mene tiče, nema smetnji da se izvrši ovo imenovanje, ali mislim da se to nameće kao nužno. Eto to sam htio da kažem.
Riječ ima poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Ovde situacija u najmanju ruku je u opštem smislu zabrinjavajuća. Jer, ovde nemate ni jednog zakonitog čina kada se radi i o Upravnom odboru, i o Regulatornoj agenciji, i o odlukama ovog parlamenta, koji su, takođe, nezakoniti. Dakle, ovde postoji opšta nezakonitost, dakle haos jedan iz kojeg smo mi pokušali izaći na najbolji način, iako možda nezakonit, itd. Dakle, ove se 52 stvari vuku već godinama. Očito da postoje neke snage koje diktiraju izvana ovakvu situaciju i ovde je pravi, pravi haos, pravi nered. Ja prihvaćam ovu konstataciju gospodina Džaferovića da sagledamo u cjelini ovo kompleksno pitanje, u cjelini, ali to zahtijeva vraćanje ove stvari ponovo na ovu komisiju i opet tamo nećemo postići neku saglasnost, jer se razlikujemo u razmišljanjima, odnosno, čak i u poimanju zakonitosti – šta je to zakonitost, a šta nije. Hvala.
Riječ ima poslanik Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Gospodine dopredsjedavajući, dame i gospodo, mi smo jučer na Proširenom kolegiju ovoga doma, raspravljajući o današnjem dnevnom redu, donijeli niz zaključaka, čini mi se jednoglasno, i jedan od zaključaka je bio da po ovoj tačci dnevnog reda gospodin Drago Kalabić pripremi jedan zaključak. Poslije sam informisan da će kolegica Aleksandra Pandurević iznijeti taj zaključak. Očito ovdje nisu kolege znale da ćemo ići ovako brzo sa ostatkom dnevnog reda, stoga bih ja molio da kolegica Pandurević iznese ovaj zaključak koji smo mi jučer na Proširenom kolegiju jednoglasno usvojili.
Riječ ima Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala Vam, predsjedavajući. Da ne bismo ulazili u jalove diskusije, ja ne znam gdje je gospodin Kalabić, on je to trebao napisati, međutim nije. Ja, evo, tražim da usaglasimo sa SDA s obzirom ... i s partijama, i sa SDP- om, s obzirom da nam i dalje ostaje problem da je mandat srpskog i hrvatskog člana Upravnog odbora produžen do kraja decembra. Znači, da mi ne bismo predlagali možda da se sada produži mandat, a da tamo s druge strane nemamo podršku, evo, ja tražim pauzu od 10 minuta, da usaglasimo možda zajednički zaključak. U svakom slučaju, naš prijedlog je da se razmatranje ove tačke dnevnog reda odloži dok se ne steknu uslovi. I ostaje, znači, eventualno da razmotrimo ovo jer ćemo napraviti jedan vakuum gdje Upravni odbor neće moći zasjedati, jer je mandat članova istekao. Znači, evo samo da to usaglasimo, 10 minuta.
Na zahtjev Kluba SDS-a dajem pauzu od 10 minuta. [[PAUZA]] 53 Dame i gospodo poslanici, nastavljamo sa raspravom o 21. tački dnevnog reda. Je li ima neko u ime Kluba SDS-a, koji je tražio pauzu, da nam obrazloži? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Riječ ima Drago Kalabić, izvinjavam se.
Pa, evo, ja formalno moram, s obzirom da ste u ime Kluba SDS-a tražili pauzu, da Vama dam riječ, pa Vi onda dalje delegirajte.
Gospodin Kalabić će, pošto smo usaglasili zaključke, pročitati te zaključke.
Riječ ima kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo, s obzirom da je ovaj drim tim zasjedao, pojačan gospodinom Džaferovićem, tako da je prijedlog zaključka vrlo uman i izgleda ovako: 'Odgađa se izjašnjavanje o imenovanju člana Upravnog odbora Javnog RTV servisa BiH iz reda bošnjačkog naroda. Zadužuje se Komisija za saobraćaj i komunikacije da održi sastanak sa rukovodstvom RAK-a i Savjeta RAK-a do naredne sjednice Predstavničkog doma, što podrazumijeva da obavijesti ovaj Predstavnički dom o rezultatima tog razgovora, a sve ostale stvari ćemo završiti na narednoj sjednici.' Evo, to je prijedlog zaključka, pa... Zadnja trećina je Šefikova, mislim, to je taj doprinos.
Dobro. Nakon ovog umnog prijedloga nema više prijavljenih za raspravu u okviru 21. tačke. 54 Prelazimo na 22. No, prije nego pređemo na 22. tačku dnevnog reda, predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava o tačkama 22. do 30. dnevnog reda, jer se radi o davanju saglasnosti za ratificiranje sporazuma. Pozivam da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu opću većinu i potrebnu entitetsku većinu, prihvatili smo ovaj zaključak. Ad. 22. – 30. Davanje saglasnosti Mišljenje nadležne Komisije za vanjske poslove o sagasnosti za sve ove ratifikacije ste dobili. Otvaram raspravu. Je li ovo prijava? Nije. Dakle, konstatiram da nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Za 15 minuta ćemo, evo, uvažili smo sugestiju kolege Živkovića, za 15 minuta. [[PAUZA]]
nije uključen mikrofon
Zahvaljujem. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: Usvajanje Zapisnika 14. sjednice Dakle, pozivam vas da se pripremite. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili Zapisnik sa 14. sjednice. Prelazimo na glasanje o 3. tački dnevnog reda: Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ličnoj karti državljana Bosne i Hercegovine, predlagač: Vijeće ministara BiH (drugo čitanje) 55 Ovdje glasamo o prijedlogu zaključka poslanika Saše Magazinovića, koji glasi: 'U cilju postizanja saglasnosti o tekstu Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ličnoj karti državljana BiH, predlažem da se odgodi glasanje o ovom zakonu.' Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da je usvojen ovaj zaključak poslanika Magazinovića. Prelazimo na glasanje o 4. tački dnevnog reda: Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prebivalištu i boravištu državljana Bosne i Hercegovine, predlagač: Vijeće ministara BiH (drugo čitanje) Glasamo ponovo o prijedlogu zaključka poslanika Magazinovića, neću ga čitati, gotovo je identičan. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da je prihvaćen i ovaj prijedlog zaključka poslanika Magazinovića. Prelazimo na glasanje o 5. tački dnevnog reda: Prijedlog zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti, predlagači: poslanici Azra Hadžiahmetović i Beriz Belkić, s Mišljenjen Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku (prvo čitanje) Ovdje glasamo o Mišljenju Komisije. Pozivam vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Nema opće većine, dakle Mišljenje Komisije nije prihvaćeno, vraća se Komisiji. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o jedinstvenom matičnom broju Glasamo o usvajanju Izvještaja. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo jednoglasno usvojili ovaj izvještaj. 56 Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: Izvještaj o radu Istražne komisije za utvrđivanje trošenja donatorskih sredstava Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Ovdje ćemo prvo glasati o usvajanju Izvještaja, a onda o zaključcima. Glasamo o usvajanju Izvještaja. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu opću i entitetsku većinu, tako da smo usvojili ovaj izvještaj. Sada prelazimo na dva zaključka koja su dosta slična, prijedlog zaključka poslanika Mehmedovića i Bećirovića. Mi smo se dogovorili da objedinimo ovaj zaključak. Dakle, ova formulacija Mehmedovića, iz mog zaključka samo ubacujemo 'u roku od 60 dana'. Molim vas da se sad izjasnimo o jednom zaključku. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da smo dobili potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj zaključak poslanika Mehmedovića i Bećirovića. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: Izvještaj o radu Ustavnopravne komisije za 2010. godinu. [[zajednička diskusija]] Ja bih vas zamolio, ima već poslanika koji žele nešto da glasaju 'za', negdje 'uzdržan', nećemo izgubiti puno vremena, ali da idemo onako ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]