Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo čitam da su …
Ništa nemate čitati. Izvolite sjesti.
Pravobranitelji za djecu dali ostavku.
Ništa nemate čitati i nemate riječ. Izvolite sjesti.
Imam pravo tražiti da … [[Govornik se ne razumije.]]
Nemate ništa. Izvolite sjesti.
Da nam se netko obrati jer ste vi dužni i odgovorni za …
Sukladno članku 14.
Brigu o hrvatskim institucijama kao i mi.
Izvolite sjesti!
Nešto se tamo dešava.
Izvolite sjesti gospodine Kajin! Vijeće Agencije za telekomunikacije dostavilo je izvješće. Raspravu su proveli Odbor za pomorstvo, promet i veze, informiranje, informatizaciju i medije. Vlada je dostavila mišljenje. Molim predsjednika Vijeća Agencije za telekomunikacije Gašpara Gačinu da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Hrvatska agencija za telekomunikacije kao samostalna, neprofitna i neovisna pravna osoba s javnim ovlastima je započela s radom dana 27. rujna 2004. godine. Kao pravni slijednik Agencija je preuzela imovinu i dokumentaciju te prava i obveze Vijeća za telekomunikacije i Hrvatskog zavoda za telekomunikacije. Na početku rada Agencije stanje je na hrvatskom telekomunikacijskom tržištu bilo je sljedeće: Monopol na tržištu usluga u nepokretnoj mreži, duopol sa efektom monopola na tržištu usluga u pokretnim mrežama, približavanje datuma 1.1.2005. kada su formalno prestala isključiva prava na hrvatskom telekomunikacijskom tržištu, velika očekivanja javnosti da konačno započne puna liberalizacija. Nedvojbena politička volja da liberalizacija krene, javno nadmetanje za trećeg GSM koncesije je bilo u tijeku i nedovršen proces donošenja podzakonskih akata koji su preduvjet za punu primjenu Zakona o telekomunikacijama i liberalizaciji tržišta. Pri kraju 2004. godine intenzivirane su aktivnosti na izradi novih pravilnika od kojih ću spomenuti samo neke koji u bitnom utječu na razvoj telekomunikacijskog tržišta. Pravilnikom o prenosivosti broja i predodabiru operatora koji je stupio na snagu u studenom 2004. uređen je i način prijenosa broja s jedne telekomunikacijske mreže na drugu. Pravilnik je regulirao način uvođenja i obavljanje usluge prenosivosti broja i predodabira operatora u Republici Hrvatskoj. Pravilnik o telekomunikacijskim uslugama koji je stupio na snagu u prosincu 2004. godine uvodi bitne novosti neophodne za regulaciju telekomunikacijskog tržišta te se njime između ostalog propisuju obveze operatora sa znatnom tržišnom snagom na mjerodavnom tržištu. Kasnije je donesen novi pravilnik o plaćanju naknada za obavljanje telekomunikacijskih usluga i djelatnosti, a također je izmijenjen i pravilnik o koncesijama i dozvolama za obavljanje telekomunikacijskih usluga i djelatnosti čime se značajno smanjila cijena dozvola i prijava za obavljanje telekomunikacijskih usluga. Navedeni podzakonski akti su rezultat zajedničkog rada Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka, Agencije i drugih sudionika na telekomunikacijskom tržištu. Osnovna načela rada HT-a su bila: zaštita i osiguranje interesa korisnika telekomunikacijskih usluga, osiguranje i promicanje tržnog natjecanja s jednakim mogućnostima za sve sudionike. Onemogućavanje zloporaba nadmoćnog položaja na tržištu i poticanje uvođenja novih telekomunikacijskih usluga i tehnologija. Naravno ima i drugih, ali ovo sam izdvojio kao najznačajnije. Želim sada istaći važne odluke koje je Vijeće Hrvatske agencije za telekomunikacije donijelo do kraja 2004. godine. To znači u, u vremenskom intervalu od 3 mjeseca. 18. listopada završen je prvi natječajni postupak dodjelom dviju UMTS koncesija i odbijanjem jedne ponude s GSM o čemu je o javnosti bilo dosta govora, a i iscrpno obrazloženo u cjelovitom izvješću. 21. listopada raspisivanje drugog ponovljenog javnog natječaja za davanje koncesija za pružanje usluga uz uporabu radio-frekvencijskog spektra u sustavu GSM-DSS 1800 i u MTS. 19. studenog dodijeljena prva dozvola za javno-govornu uslugu u nepokretnim mrežama tvrtki Optima Telecom uz naknadu od 8 milijuna po starom pravilniku o naknadama. I zapravo s tim datumom prestaje monopol u fiksnoj mreži koji je bio od 1876. godine. 81. godine pardon, 1881. godine. 16. prosinca sklopljen je Ugovor o koncesiji u pokretnoj mreži treće generacije UMTS s tvrtkama VIP Net i T-Mobile uz naknadu od 132 milijuna za prvu godinu rada i 6 milijuna naknada za uporabu frekvencija. 17. prosinca dodijeljena je druga dozvola za javno-govornu uslugu u nepokretnoj mreži tvrtci H1 Portus uz naknadu od 8 milijuna i konačno 22. prosinca dodijeljena je kombinirana GSM DSS 1800 i u MTS koncesija tvrtki TELE 2 d.o.o. U izvješću sam dao, smo dali detaljno obrazloženje naših odluka u prvom postupku i u drugom i usporedbe, usporedne podatke s kojim smo željeli pokazati i argumentirati zbog čega smo odbili u prvom slučaju, a dali koncesiju u drugom natječajnom postupku. Sad bih rekao nešto o aktivnostima Stručne službe agencije. Služba kontrole i mjerenja. Poslove kontrole i tehničkih pregleda Agencije su se s obzirom na ažurnost i složenost provodili prema prioritetima i to: 1. mjerenja i ispitivanja svrhe utvrđivanja i otklanjanja štetnih smetnji koje ometaju uporabu radijskih komunikacija i radio i TT opreme. 2. mjerenje i ispitivanje vrijednosti elektromagnetskog polja u svrhu zaštite zdravlja ljudi. 3. kontrola provedbe Zakona o telekomunikacijama i podzakonskih propisa donesenih na temelju Zakona 4. obavljanje tehničkih pregleda 5. obavljanje svih ostalih obveza i zadaća u svezi kontrole RE spektra. Služba kontrole koja se odvija, obavlja u kontrolno-mjernim središtima Agencije Zagreb, Split, Rijeka i Osijek i u ovom izvještajnom razdoblju obavlja tehničke preglede na sveukupno 759 radijskih postaja o čemu su sačinjena izvješća a temeljem kojih su izdavane i propisane dozvole. U Odjelu radijskih komunikacija tijekom 2004. godine bilo je na rješavanju 7 tisuća 345 zahtjeva za izdavanje dozvole za radijske postaje. Izdano je 5545 dozvola, a odbijeno 871 kao nepotpune ili manjkave. Brojke spominjem da se vidi koji je obim posla koji se obavljao u stručnim službama. Agencija je nastavila aktivnosti na optimizaciji uporabe radio-frekvencijskog spektra postojećih korisnika radi povećanja kapaciteta frekvencijskih područja. Agencija je pružala također podršku Vijeću za elektroničke medije po pitanju osiguravanja raspoloživih frekvencija i definiranja tehničkih parametara za davanje radio i TV koncesija. U okviru međunarodnih aktivnosti tijekom 2004. godine u području radijskih komunikacija aktivnosti su primarno bile usmjerene pripremama i sudjelovanju na regionalnoj radio-komunikacijskoj konferenciji za izradu plana za digitalnu televiziju. Želim naglasiti da će slijedeće godine u Ženevi nakon 45 godina biti konferencija koja će, na kojoj će se donijeti, usvojiti frekvencijski plan za digitalnu televiziju. Prije 44 godine u Stockholmu je bila jedna konferencija dakle koja je živjela, dakle rezultati te konferencije su dakle bili i efekti te konferencije 45 godina što se tiče frekvencije za analognu televiziju. S tim u vezi Agencija je sudjelovala u radnim skupinama koje se bave tom problematikom. Održali smo veći broj uspješnih sastanaka sa susjednim zemalja u cilju, zemljama u cilju što bolje pripreme regionalne konferencije.16 sastanaka, ukupno 30 radnih dana. Glede izrade frekvencijskog plana za digitalnu televiziju stručnjaci Agencije su sa, se izborili za naše potrebe i postigli usklađenje sa susjedima osim Italije gdje smo za sad postigli samo dogovor na tehničkoj razini. Odjel tehnički pregledi i certificiranja Agencija je u ovom izvještajnom razdoblju provela postupke ocjene sukladnosti radio i TT opreme s bitnim zahtjevima iz Zakona o telekomunikacijama. Agencija je provela i postupke izdavanja uvjeta građenja telekomunikacijskih, stambenih i poslovnih objekata, izdavala potvrde o sređenosti glavnih projekata sa uvjetima građenja. Tijekom 2004. godine ukupno je obrađeno i izdano 3 tisuće 297 dokumenata. Najveći broj dokumenata je obrađen u otpremljen u roku 5 dana od dana zaprimanja istih. Stanje na hrvatskom telekomunikacijskom tržištu. Sveukupno stanje telekomunikacijskog tržišta se može opisati prikazom raspodjele cjelokupnog prihoda po segmentima. Ovi prihodi odnose se samo na korištenje telekomunikacijske infrastrukture i usluga, a ne i na proizvođače i distributere telekomunikacijske opreme. Potencijal tržišta je bio na kraju izvještajnog razdoblja 12,9 milijardi kuna, od toga na usluge mobilnim mrežama otpada 47,78%, usluge u nepokretnim mrežama 42,39%, usluga međusobnog povezivanja 3,55%, Internet 3,24%, prijenos podataka i najam vodova 2,3%, a kabelska distribucija i voice-ove AP-e ispod 0,5%. Očita je tendencija porasta prometa i prihoda u pokretnim mrežama i prijenosu podataka, a smanjenje prihoda od nepokretnih mreža. Stanje telekomunikacijske infrastrukture u Republici Hrvatskoj. Nepokretna mreža, temeljna infrastruktura Republike Hrvatske u vlasništvu operatora HT, te uključuje više od 15 tisuća kilometara podzemnih i podvodnih kabela sa sveukupnim instaliranim kapacitetima od cca 320 tisuća kilometara svjetlovnih niti i 50 tisuća kilometara bakrenog kabela trase. Uz to, izgrađeni su respektabilni kapaciteti svjetlovoda da koji su u vlasništvu tvrtki Hrvatske autoceste, HEP, JANAF. Hrvatske željeznice i Hrvatske autoceste Rijeka-Zagreb. Povezivanjem ovih kabela moguće je izgraditi novu kvalitetnu svjetlovodnu mrežu velike propusne moći na nacionalnoj razini. Prvi korak je već učinjen dodjeljivanjem dozvola za pružanje usluga tvrtkama Hrvatske željeznice i Hrvatska elektroprivreda. Ukupan broj korisnika javne govorne usluge u neprekinutoj mreži, ukoliko se gledaju kanali je milijun 850 tisuća i ako se analiziraju sklopljeni ugovori milijun 679 tisuća 438. U pokretnim mrežama na kraju izvještajnog razdoblja bilo je 2 milijuna 654 tisuće korisnika penetracije 59%, od toga T-mobile milijun 393 tisuće, 53% i VIP-net milijun 260 tisuća ili 47%. Broj davatelja usluga pristupa Internetu u ovom izvještajnom razdoblju je ukupno bio 17, 7 davatelja usluga pristupa Internetu nudi … [[Govornik se ne razumije.]] glas preko AP protokola, te još 5 davatelja usluga daje samo glas preko AP protokola. Ukupan broj korisnika Interneta u Republici Hrvatskoj iznosio je milijun i 300 tisuća krajem 2004. godine, što predstavlja oko 29% populacije koja koristi Internet, ali samo 22 tisuće korisnika imalo je brzi pristup Interneta posredstvom ADSL- tehnologije. Kabelska distribucija radijskih i televizijskih programa. Davatelja usluga s posjedovanjem vlastite infrastrukture bilo je 22, broj korisnika kabelske distribucije 129 tisuća 860. Želim samo naglasiti, iz financijskog izvješća neke relevantne brojke. Uplata u državni proračun po osnovi naknade za koncesije i dozvole u 2004. godini bila je 450 milijuna kuna, ukupno, od toga 355 milijuna kuna od početka rada Agencije. Isto tako, što se tiče završnog računa, nakon dobivanja suglasnosti na završni račun Hrvatske agencije za telekomunikacije višak prihoda nad rashodima u iznosu od 32 milijuna 452 tisuće je uplaćen također u državni proračun. Budući je od početka godina prošlo evo punih 9 mjeseci, želio bih vam reći neke učinke liberalizacije danas, jer ovo sve što sam pročitao to je bio, kažem, kraj prošle godine, tako da s obzirom na aktivnosti koje su se provodile u ovoj godini i odluke koje su se donijele mi danas imamo 14 operatora koji pružaju javnu govornu uslugu u nepokretnim mrežama u odnosu na jednog operatora koji je bio u rujnu prošle godine. Od tih 14 tri pružaju uslugu. U pokretnim mrežama imamo službeno, imamo 3 operatora, nažalost još uvijek samo 2 provode uslugu. Imamo, u Internetu je bilo 17 davaoca usluga, sad ih je 49. Što se tiče brzog pristupa Internetu, putem ADSL tehnologije na one 22 tisuće korisnika koliko je bilo krajem prošle godine sada imamo 68 tisuća. Tu je najveći progres zahvaljujući nekim inicijativama, poticajima od strane operatora, a isto tako regulacije tržišta. Što se tiče rada novih operatora za sada samo mogu samo reći da ima sve skupa 10 tisuća prenesenih brojeva, dakle u cijelosti 10 tisuća brojeva, 9 tisuća brojeva koristi uslugu predodabira operatora. Investicije u, dakle za ovu godinu dana od kada pratim od kada sam predsjednik vijeća, su bila oko milijardu i pol kuna. Ostvareno je 603 novih radnih mjesta. Međutim, to nije rezultat s kojim možemo biti zadovoljni, ako znamo da je iz HT otpušteno ili otišlo na druge načine 503 zaposlenika. Učinci liberalizacije na telekomunikacijske usluge, dakle uvećan je broj korisnika telekomunikacijskih usluga i vrsta usluga, povećava se količina prenesenih informacija, povećava se brzina pristupa Internetu, uvedeni tarifni modeli od 1 sekunde, operatori pokretne mreže ukinuli pretplatu, snižene cijene usluga za krajnje korisnike i u nepokretnim i u pokretnim mrežama. Želim naglasiti da će se pravi efekti liberalizacije tek vidjeti, a što se tiče tarifnih paketa i cijena želim naglasiti da je najvažnije kod toga da svaki korisnik u skladu sa svojim potrebama i navikama telefoniranja i korištenja usluga izabere adekvatni tarifni model onda će efekti liberalizacije biti za svakoga veći. Ja bih samo želio zaključiti sa jednim zaključkom koji sam već negdje rekao. Smatram da nakon predugog zadržavanja ekskluzivnih prava na hrvatskom telekomunikacijskom tržištu započela je puna liberalizacija koja se ne smije zaustaviti. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvaženi gosti, kolegice i kolege. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora na 25. sjednici održanoj od 1. lipnja 2005. godine raspravio je godišnje izvješće o radu Hrvatske agencije za telekomunikacije te o stanju i ostvarivanju načela i ciljeva regulacije telekomunikacijskog tržišta u Republici Hrvatskoj koji je predsjedniku Hrvatskog sabora, sukladno odredbi članka 14. stavka 1. Zakona o telekomunikacijama dostavilo vijeće Agencije 24. svibnja 2005. godine. Odbor je godišnje izvješće o radu Hrvatske agencije za telekomunikacije, te o stanju i ostvarivanju načela i ciljeva regulacije telekomunikacijskog tržišta u Republici Hrvatskoj raspravio kao matično radno tijelo. Sukladno odredbi članka 89. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uvodno izlaganje dao je predsjednik vijeća Agencije koji je istaknuo da je Hrvatska agencija za telekomunikacije, kao samostalna, neprofitna i neovisna pravna osoba s javnim ovlastima, započela sa radom u rujnu 2004. godine, te da na temelju javne ovlasti obavlja poslove od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku. U raspravi je postavljeno pitanje kada će fizičke osobe moći birati operatera što bi omogućilo snižavanje cijene krajnjim korisnicima, te koja je moć Agencije da se infrastruktura izmakne iz vlasništva jednog operatera. Također je izraženo mišljenje da bi trebalo poraditi na sređivanju područja infrastrukture koju HT svojata. Nakon proveden rasprave Odbor za pomorstvo, promet i veze jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak: Prihvaća se godišnje Izvješće o radu Hrvatske agencije za telekomunikacije te o stanju i ostvarivanju načela i ciljeva regulacije telekomunikacijskog tržišta u Republici Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Milan Meden. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, predsjedniče Vijeća Hrvatske agencije za telekomunikacije, gospođe i gospodo zastupnici. Agencija za svoj rad odgovara Hrvatskom saboru i danas ovim izvješćem zapravo mi ćemo vidjeti stanje i ostvarivanje načela, ciljeva, regulacije hrvatskog telekom tržišta. Budući je agencija osnovana tek u rujnu prošle godine, možemo reći da ovo izvješće zapravo predstavlja njene rezultate rada za kvartal prošle godine. U izvješću su detaljno opisani pravni okviri, ustroj, nadležnost i strategija koja nam zapravo daje dobru podlogu za razumijevanje njene osnovne uloge, a to je kao što smo čuli regulacija Hrvatskog telekom tržišta, ujedno i nadzor kvalitete telekomunikacijskih usluga. Drugim riječima najznačajnija uloga agencije je stvaranje konkurencije i zaštita korisnika. Agencija će uspjeti u svom radu kada stvori jednu idealnu konkurenciju. To je zapravo ključna uloga agencije. Procjenu krajnje regulacije možda nam je na kratko kazao predsjednik vijeća, zapravo kad ćemo u tome uspjeti vidjet ćemo, imati ćemo prilike vidjeti. Zapravo savršena konkurencija ekonomskim riječima znači višak ponude na hrvatskom telekom tržištu u području mobilne mreže, fiksne mreže, on line, znači interneta, zapravo brisanje razlike između svih robnih marki, jeftine informacije, slobodan ulazak i izlazak iz telekom tržišta. Tada će zapravo hrvatsko tržište biti regulirano kao što je možda regulirano npr. na tržištu piva u Hrvatskoj. U takvim okolnostima idealne konkurencije tvrtke koje se natječu, dakle telekom operatori oni će zapravo moći prihvatiti cijenu, a kupci su ti koji će reći koliko su spremni ponuditi za ovakvu uslugu. Tada sigurno godišnje izvješće agencije u Hrvatskom saboru više neće biti potrebno, odnosno će hrvatsko tržište napokon biti regulirano. Otvaranje i deregulacija telekom tržišta pokazuje zapravo koliko je hrvatska Vlada odlučna u sprovođenju reformi tržišta. Ono je ujedno i vrlo važan dio Pakta o stabilnosti i pridruživanju koji ima veliku podršku Europske unije, a za Hrvatsku znači približavanje europskim integracijama. Koliko je Hrvatska ovdje ipak u odnosu na neke zemlje tranzicije u prednosti mogli smo i sinoć vidjeti na jednoj televizijskoj emisiji gdje se govorilo o početku datuma pregovaranja kada je vrlo jasno rečeno da smo u odnosu na Srbiju i Crnu Goru glede Pakta o stabilnosti i pridruživanju u prednosti od pet i pol godina što zapravo znači u vrijednosti gledano u telekomunikacijama, jednu telekomunikacijsku eru jer je to vrijeme koje je potrebno za zamjenu takve opreme. U svijetu je telekom sektor u velikom porastu prije svega zbog razvoja novih tehnologija koje potiču i nove usluge, no ipak smo svjedoci kako se sporo odvijaju transformacije nadležnih državnih regulatornih tijela. Osvrnut ću se ipak kratko na bližu povijest. Bili smo svjedoci učestalih sukoba, vijeća i Zavoda za telekomunikacije, a kulminacija ovih sukoba je nastala 2003. godine kada je dodijeljena koncesija poduzeću "Divan". Ubrzo nakon toga Ministarstvo pomorstva, prometa i veza je poništilo ovu koncesiju. To je zapravo dokaz koliko regulacija ide sporo, koliko su regulatorna tijela nekad možda neovisna, no u svakom slučaju prema zakonu regulaciju je potrebno poštivati ispred neovisnog tijela agencije. Prema zakonu također se je kasnilo punih godinu dana sa osnivanjem agencije. Kako bismo mogli pravilno usporediti kvalitetu rada današnje agencije, dati ću preslik kako nas je netko drugi ocjenjivao, znači 2003. godine i listajući po internetu našao sam izvještaj Europske banke za obnovu i razvoj. Prema tome godišnjem izvješću EBRD-a o zemljama u tranziciji, krajem 2003. godine hrvatska agencija, odnosno tadašnje Vijeće za telekomunikacije bila je bolja samo od albanske, govorim o njihovim ocjenama, i istovremeno lošija od sličnih agencija, dakle Bosne i Hercegovine, Kirgistana, Moldavije, Gruzije, Slovačke, Mađarske, Estonije, Češke, Rumunjske, Bugarske, Poljske, Estonije, Latvije i Litvije. U ovom istraživanju EBRD kojega je provela dakle banka, agencije su ocjenjivanje prema transparentnosti, neovisnosti i odgovornosti, a hrvatska agencija, odnosno tadašnji zavod dobio ocjenu 1,6 od maksimalne ocjene 5. Najveću ocjenu dobila je slovačka. No moramo priznati da ova ocjena može biti subjektivna i zapravo to je možda, subjektivna ocjena EBRD-a zbog nemogućnosti ulaska njihovog viška kapitala na hrvatsko tržište. Današnja agencija predstavlja jedan novi i stabilni oblik regulatora i u svojem kratkom postojanju zajedno sa nadležnim ministarstvom imali su značajne korake u području demonopolizacije hrvatskog tržišta kao što smo danas ovdje imali priliku čuti. Agencija je izdala do kraja prošle godine dvije dozvole za konkurenciju fiksnoj mreži, konkretno Optimi i Portusu a do danas već postoji 12 novih koncesija od čega dvije u izravnoj konkurenciji Hrvatskog telekoma. Agencija je donijela i odluku o pružanju usluga o prenosivosti broja i odabira operatora. Pred Agencijom za telekomunikacijom su i novi izazovi. Za daljnju deregulaciju potrebno je osnažiti institucionalnu sposobnost agencije, osnažiti stručni nadzor u ministarstvu. Zbog toga agencija kao regulator na tržištu mora biti čvrst i njegove se odluke moraju poštivati. Da je to tako, pokazana je i dodjela koncesije za treću GSM mrežu. U Saboru smo zapravo raspravljali o osnivanju Istražnog povjerenstva za utvrđivanje činjenice u svezi sa raspisivanjem međunarodnim javnim natječajem za trećeg GSM operatera, a samo jedan dan prije naše rasprave agencija je potpisala ugovor sa švedskim konzorcijem "Tele 2". Tada možemo se podsjetiti da je jedinu ponudu dao, znači švedski konzorcij "Tele 2", a kao … [[Ne razumije se.]] scenariju Croatia mobitel i Madch Telekom su zapravo zakasnili. Ponovljen je drugi krug, tada su ponude dali svi tri ponuđači s time da je ponuda "Tele 2" bila sada kompletnija za 70 milijuna kuna u prednosti za hrvatski državni proračun zbog koncesije … [[Ne razumije se.]] a procjena kapitalne investicije do 2000. godine znači bila je veća za 640 milijuna kuna. Proveden je tada i upravni nadzor nad Hrvatskom agencijom za telekomunikacije, a nakon pregleda pristiglih ponuda natječajne dokumentacije, zapisnike iz javnog natječaja ministarstvo je utvrdilo da nije bilo elementa za poništenje, odnosno pravnici bi rekli nije povrijeđen materijalni zakon. Dodatak ovog izvješća djelomično je dano i financijsko izvješće koje uglavnom govori o načinu financiranja agencije sa 0,2% bruto prihoda i koncesionara i 5% naknade za uporabu radijskih frekvencija. Ovo je zapravo jedan ja bih rekao jedan primitivniji oblik prikazivanja financijskog izvješća, jer samo govori razliku prihoda i rashoda. Znači nije dao račun dobiti i gubitka, nije dao cash flow. U svakom slučaju ipak je vrijedno prikazivanje viška prihoda od 32 milijuna kuna koji bi se trebali uplatiti u državni proračun. Osobno držim da bi predsjednik vijeća, odnosno vijeće trebalo biti mudro, znati potrošiti dio ovog novca prije svega u stvaranju novih stručnih kadrova, u kupovanje skupih softwera, u kupovanje super tehnologije koja će omogućiti vrlo precizno, znači mjerenje možda budućih vrlo važnih problema koji će nastati na hrvatskom telekom tržištu u mjerenju interkonekcije i ostalim parametrima. Vjerujem da osobno je agencija zaista mora biti neovisna upravo iz tih razloga će im trebati puno novih kadrova ja bih rekao, ispravnije regulativne i stručne regulative i držim da nije dovoljno jednom otići na sajam u Hanover ili možda u Ženevu. Pred agencijom su novi izazovi, a najvažnije je razdvojiti regulaciju infrastrukture i regulaciju usluga kao što je rekao predstavnik odbora. Vjerujem da će ovdje trebati pomoć i pravne države u svakom slučaju zbog toga što se infrastruktura danas svojata sa strane možda operatera sa strane lokalne uprave, ali u svakom slučaju za dolazak prave konkurencije potrebno će biti odrediti pravog gospodara ovakve infrastrukture. Razvoj na području informacijskog društva te deregulacije telekom tržišta u cjelini smije biti nepravedan, napravljen samo zbog približavanja Europskoj uniji već to mora biti praksa jer se jedino na taj način može osigurati razvoj u budućnosti. Klub HDZ-a podržati će izvješće Agencije.
Hvala lijepa. Klub HNS-PGS-a, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče Agencije, kolegice i kolege. Prošlo je gotovo pola godine i imamo pred sobom izvještaj pun, opterećen stručnim pojmovima, nedefiniranim ciljevima i nažalost ne možemo navesti niti jedan konkretni pomak prema naprijed. I iskustva naprednijih zemalja govore o brojnim poteškoćama u ostvarivanju i snažnim naporima u usporavanju procesa liberalizacije jer je jednostavnije i iziskuje manje napora od ulaganja u povećanje kvalitete usluge i brige o korisnicima. Iako su se krajem 2004. godine pojavila dva nova davatelja javne govorne usluge u Republici Hrvatskoj, 11 ih je u međuvremenu dobilo dozvolu. Još uvijek ne možemo reći da hrvatski građani telefoniraju jeftinije jer ih je do sada manje od 1% promijenilo operatera. Osjećam se pozvanom ukazati na nekoliko važnih činjenica koje će upotpuniti sliku trenutnog stanja liberalizacije na hrvatskom tržištu telekomunikacija. Što nije ostvareno? Nije ostvareno sljedeće. Pod jedan, jedinstveni računa za telekomunikacijske usluge. Obračun svih troškova za telekomunikacijske usluge na jednom dokumentu pokazao se kao bitna prepreka građanima za prelazak na novog operatera. Još uvijek ga nemamo pa postavljamo pitanje kada ćemo imati jedan jedinstveni telefonski račun? Pod dva, neregulirane interkonekcijske usluge. I dalje postoje neregulirane i nedefinirane interkonekcijske usluge bez kojih nije moguće, npr., pozvati taksi službu, poslati telegram, saznati točno vrijeme ili slično. U stvarnosti to znači da su navedeni brojevi dostupni isključivo putem mreže T-HT-a, što jasno ukazuje na monopol koji ova Agencija pokušava negirati. Pod tri, grupirani proizvodi. Samo da kratko objasnim što su to tzv., grupirani proizvodi. Grupirani proizvodi uključuju barem jedan monopolizirani produkt ili uslugu u kombinaciji sa onima koja je tržišno dostupna. Najdrastičniji primjer kršenja tog principa jest uključivanje besplatnih minuta u pretplatu čime se nove operatere stavlja u potpuno neravnopravni položaj. Naime, T-HT uvećava pretplatu za one pretplatnike koji odaberu novog operatera kao predodabranog jer T-HT-ova pretplata od 60 kuna uključuje i 10 kuna besplatnog razgovora. A kada pretplatniku odobre novom operateru kao predodabranog operatera za odlazne pozive, T-HT i dalje plaća isti iznos pretplate. Odnosno, besplatne minute su kao po kazni ukinute. Pod četiri. Visoke cijene interkonekcije prema mobilnim mrežama i T-HT-u. Činjenica da je preko 75% iznosa koji novi operateri naplate korisnicima ide u T-HT. Kojeg on opravdava potrebom za održavanje infrastrukture. To je sa jedne strane smiješno, a sa druge dugoročno neodrživo za opstanak bilo kojeg novog operatera. A kao što je poznato, to izuzetno visoke cijene povezivanja novih operatera sa T-HT-om odobrava upravo tko? Agencija. Za ilustraciju, interkonekcijska cijena koju plaćaju fiksni operatori mobilnim operatorima za pozive putem mobilnih mreža iznose 90 lipa po minuti. Dok je cijena koju plaćaju mobilni operateri fiksnim operatorima za pozive prema fiksnim mrežama, samo 13 lipa po minuti. Mislim da bi ih u oba smjera trebalo izjednačiti i na 13 lipa po minuti. Pod točkom 5, visoke cijene zakupa vodova. Trenutno na hrvatskom tržištu egzistira 10-ak operatora koji od T-HT-a iznajmljuju vodove i iste koriste u vlastite svrhe ili preprodajom na tržištu, zarađujući na optimalizaciji upravljanja prometom. Pri tome je nedopustiva situacija da T-mobile i Vipnet za iznajmljivanje vodova T-HT-a imaju cijene 40 do 50% povoljnije od ostalih operatora. Ovakvim stanjem Agencija za telekomunikacije štiti pozicije dvaju multinacionalnih kompanija, zapravo se protivi strategiji koju je ovaj Sabora izglasao 25. siječnja 2002. godine, a koja podržava privlačenje novih tvrtki sa područja visoke tehnologije. Dame i gospodo, ovakvom politikom nećemo privući nikoga. Pod šest, neraspetljane lokalne petlje, to je mjesto gdje se veže na telefonsku mrežu, zadržavanjem neraspetljane lokalne petlje T-HT je do sada samo u usluzi ADSL-a uslugom stvorio ogromnu prednost u postojećoj bazi korisnika jer je od 1.1.2005. godine imao malo više od 20 tisuća ADSL korisnika, a zahvaljujući odgodi omogućavanja pristupa lokalnoj petlji, taj je broj do sada uvećan za ni manje ni više nego 200%. Naime, danas ih je negdje oko 60 tisuća. Dok se drugim operaterima doista dozvoli pristup lokalnoj petlji, T-HT će ostvariti bazu od 100 tisuća korisnika i bit će u još moćnijoj tržišnoj poziciji. Prema Pravilniku kojeg je donijelo Ministarstvo mora, turizma, prometa i veza implementacija usluge pristupa lokalnoj petlji sukladno nedavno donesenim izmjenama Pravilnika o pristupu izdvojenoj lokalnoj petlji mogla bi praktično početi tek 1. siječnja 2006. godine, što je upravo godinu dana kasnije od zakonom definiranog roka za pružanje te usluge svim novim operatorima, a što bi i odgodilo pružanje ove usluge širokoj populaciji. Valja istaknuti da je time nanesena šteta građanima, u ovom slučaju ADSL korisnicima koji su cijelu godinu uskraćeni za mogućnost izbora, a time i uštede u kućnom budžetu. Sedma točka. Ograničene mogućnosti promjena operatera. Da li je itko od vas u ovoj sabornici pokušao promijeniti operatera? Ako ste i pokušali sigurno ste naišli na nemalu papirologiju koju je nametnulo upravo ova Agencija. Mora li biti to tako? U brojnim je razvijenim europskim zemljama, na primjer Austriji, Italiji, Nizozemskoj, Španjolskoj, Švedskoj, Švicarskoj, Velikoj Britaniji, koje se često spominju kao uzori moguće promijeniti operatera jednim telefonskim pozivom. Istraživanje provedeno početkom ove godine pokazalo je da više od 50% korisnika želi promijeniti operatera. Jedan od bitnih razloga što to do sada nije učinjeno, niti 1% nije učinio niti 1% domaćinstava je upravo administrativna procedura. Fotokopiranje osobne iskaznice, potpisivanje brojne dokumentacije i slično. A za očekivati je da će procedura za ADSL uslugu koja bi uskoro trebala biti donesena biti još kompliciranija upravo stoga što su korisnici ADSL usluge ujedno i građani veće platežne moći. Osma točka. Pristupna mreža i infrastruktura su nacionalno dobro. Prešutno je T-HT vlasnik govoto cijele kanalizacije, a da pri tom sukladno zakonu nije proglašen operatorom sa većinskim udjelom. Samo za ilustraciju vrijedi istaknuti podatak da T-HT unajmljuje kabelsku kanalizaciju po cijeni od 3 kune po metru dužnom, a istu iznajmljuje po cijeni od 7 kuna po metru dužnom. Pod devet, analiza pretplate za fiksnu telefoniju u zemljama Europske unije. Pitanje pretplate noćna je mora za većinu građana, no recimo da možemo opravdati njezino postojanje, ali kako građanima opravdati njeno povećanje. Nije tajna da su i na drugim razvijenim tržištima bivši monopolisti nastojali zaštititi svoj tržišni udio zadržavanjem isključivog prava pretplate za fiksnu telefoniju koji svake godine malo po malo povećavaju. Sa druge strane, cijene razgovora pokazuju često opadanje čime se tržište fiktivno prikazuje poboljšanje stanja za krajnjeg korisnika. Zašto se u našoj državi vodimo najgorim primjerima podržavanja monopola kojeg ova ista Agencija opravdava uporabom "betch" marketinga, odnosno metode usporedbom sa drugim. Pod deset, poboljšanje efikasnosti regulatora. Uz odgovarajući i nepristrani kadar, odgovoran i sposoban, donijeti pravovremenu utemeljenu odluku te omogućiti njeno brzo provođenje na iznimno dinamičnom telekomunikacijskom tržištu. Od agencije se očekuje da pravovremeno i trenutno djeluje u zaštiti ne samo tržišnog natjecanja nego i interesa samih krajnjih korisnika. Tako je naprimjer Rio, zakon kojim agencija regulira tržišne odnose umjesto 1.1. 2005. donesen sa kašnjenjem sa 3 mjeseca i za koje nitko nije preuzeo odgovornost. Pri tome dobro poznato da su do 1. 1. 2005. godine čak dva operatora uplatila na račun agencije 8 milijuna kuna, a da im ista nije na vrijeme pripremila daljnji okvir za njihov rad. I zaključak, deregulacija tržišta telekomunikacija ne znači samo donošenje zakonski i podzakonskih akata nego i striktno praćenje i kontrolu provođenja tržišne utakmice. U suprotnom na tržištu se stvara kaos koji pogoduje samo bivšem monopolistu i velikim igračima. Ono što je još važnije takvo stanje najmanje pogoduje građanima, a upravo takvu situaciju trenutno imamo na telekomunikacijskom tržištu Republike Hrvatske. Glavna zadaća bivšeg i sadašnjeg monopolista T HT-a u konkurentskom okruženju je svim sredstvima onemogućiti prodor novih operatora na tržište i to je sasvim jasno. Stoga analizirajući telekomunikacijski regulatorni okvir u posljednjih 10 mjeseci upozoravam na ozbiljnost situacije telekomunikacijskom tržišta. Preciznije, izražavam opravdanu sumnju u nepristrano djelovanje agencije koja podržavajući proceduralne, zakonske i tehničke razloge usporava procese liberalizacije i dovodi u pitanje razlog svoj postojanja. Time agencija uz skriveni blagoslov T HT iscrpljuje ograničene budžete novih operatera, što zapravo rezultira sve nezadovoljnijim građanima koji imaju sve manje ili nikakav izbor. Što je još važnije ne utječe na smanjenje telekomunikacijskih troškova domaćinstava i gospodarstva u cjelini dovodeći u pitanje osnovni smisao deregulacije tržišta. Podsjetila bih i da nam je nacionalna strategija razvoja definirana od strane Sabora već spomenutog 25. siječnja svima dala u zadatak dvije stvari, pod 1. izgraditi jeftiniju, brzu i sigurnu infrastrukturu stvaranjem informacijskog i telekomunikacijskog tržišta sa izravnom konkurencijom u produženju novih usluga, i privlačenjem novih tvrtki s ovog područja. I pod 2. ostvariti liberalizaciju telekomunikacijskog tržišta u najkraćem mogućem roku. Zapitajmo se što smo i koliko od ovoga do sada ostvarili. Nastavimo li ovim tempom Hrvatska će svoju punu liberalizaciju ostvariti tek za pet godina, 2009. godine. Ne moramo podsjećati da ovakvo stanje predstavlja ozbiljne poteškoće na putu ulaska Hrvatske u Europsku uniju i slobodno se može zahtijevati njegovo uvrštenje na listu prioriteta za iznalaženje hitnog rješenja što ovim putem i činimo. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Milan Meden.
Ispravio bih samo jedan od niza netočnih navoda uvaženoj zastupnici Alenki Košiša Čičin-Šain, rekla je da nije napravljen niti jedan pozitivni korak u regulaciji hrvatskog telekom tržišta, ja bih rekao napravljeni su značajni koraci, dodijeljena je treća GSM koncesija, dodijeljene su tri koncesije za UMTS. Dodijeljeno je 12 koncesija za fiksnu mrežu, doneseni su pravilnici o odabiru operatora i interkonekcije, dok u vrijeme bivšeg zavoda dodijeljena je samo jedna koncesija i tu je bivše Ministarstvo ukinulo. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a poštovani zastupnik Ivan Kolar.
Uvaženi gospodine predsjedniče Sabora, dame i gospodo sabornici, predstavnici agencije. Dopustite da ovaj izvještaj i naše obraćanje bude više komentar godišnjeg izvještaja Agencije pa i neki prijedlozi nego stvarno stanje koje na terenu je. Doduše, mi ovogodišnje izvješće Agencije za telekomunikacije shvaćamo kao poduku jer više od 50% sadržaja agencija nam se osvrće na zakonski okvir koji smo mi sami donosili koji bi trebali znati zapravo o kojem se okviru, vladamo, mislim da je to prvi naš, prva naša zamjerka o kojoj ne bi trebala toliko truda i vremena agencija ulagati i nas podučavati u kojem se okviru vladamo. Ostalih 50% izvještaja kojeg imamo ispred sebe vidi se zapravo da to nije radila agencija već institucije čija je agencija pravni slijednik. Moramo se sjetiti da je to Hrvatski zavod za telekomunikacije i Vijeće za telekomunikacije. Ono što je radila Agencija u zadnjem kvartalu osnovana 17. rujna 2004. godine, kada su imenovani članovi Vijeća agencije u ovom Domu su nedodjele koncesija za mobilnu telefoniju, zapravo i dodjele i ne dodjele. Svi kao da smo zaboravili oko afera kod Tele 2 davanje i ne davanje koncesija na prvom natječaju, te se natječaj ponovio. Naš je zaključak, da je to očito namjera da se koncesija dodjeli nekom podobnijem koncesionaru. Posljedice poništenja natječaja i raspisivanje novog da bi na ponovljenom natječaju bila dodijeljena koncesija za trećeg GSM operatora, očito je bila smišljena jer se izgubilo dragocjeno vrijeme, te do danas stvarno nemamo trećeg GSM operatora, odnosno on još nije počeo pružati usluge a to je konstatirano. Dakle, od najave velike liberalizacije na telekom tržištu nema ništa a pitanje je hoće li je biti s obzirom da Agencija nije napravila ništa u snižavanju cijena već je to stručno objašnjeno međusobnog povezivanja, čime su je operatori u fiksnoj telefoniji koju su dozvolu umjesto 20 tisuća kuna platili 8 milijuna kuna, nisu uspjeli osvojiti niti jedan posto telekomunikacijskog tržišta. Da se ne radi samo o nesposobnosti ovih operatora koji su licence platili skupo govori činjenica da ni drugi operatori u fiksnoj telefoniji nisu napravili nikakav tržni proboj. Pa nije valjda da su svi oni nesposobni jer među njima ima uglednih poslovnih priznatih stručnjaka. MI se bojimo da problem leži negdje drugdje. Ako se slažemo da su nam zakoni harmonizirani sa Europskom unijom zapravo sa direktivama, očito je pitanje stručnosti ljudi koji bi trebali provesti te zakone u djelo. Kao za posljedicu toga imamo najnoviji izvještaj već ovdje spominjan Svjetske banke prema uvjetima poslovanja u RH koji je najniži u regiji, odnosno od svih tranzicijskih zemalja, a mi smislimo da je on najniži i od osamostaljenja RH. Pitam se koliko je stanje na telekomunikacijskom tržištu doprinijelo takvom rejtingu. Međutim, to nije najvažnije, rejting se može popraviti i popravljati ali novce građanima koji plaćaju najskuplje telefone u Europi nitko neće vratiti. Dakle blagodati liberalizacije ne osjećaju i pitanje je naši građani i pitanje je kada će je osjetiti ili uopće da li će je osjetiti. Iako zakon nalaže da je Agencija samostalna u svom radu te da je strogo zabranjeno vršiti bilo kakav pritisak na rad Agencije, očito da Agencija nije posve samostalna i da netko vršeći pritisak na članove agencije krši i Zakon. Ovdje se treba postaviti pitanje da li je to u našem pravnom sustavu u pravilu ili izuzetak. Prije bi se reklo da je to pravilo a tome se ne treba ni čuditi kada se ako se prisjetimo ili dovoljno je da se prisjetimo rasprava u ovom Visokom domu kod imenovanja pojedinih članova Agencije. Naime, iako je u Zakonu precizno navedeno tko ne može biti imenovan zbog mogućeg sukoba interesa, ipak su neki članovi imenovani iako se znalo da su u sukobu interesa. U ovom izvještaju ne vidi se nigdje plan rada agencije kako ni financijski plan te financijski izvještaj za 2004. osim prihoda i rashoda, da li agencija uopće ima financijski plan i završni račun, da li ga je dužna priložiti u svom godišnjem izvješću Sabora ako je Sabor osnivač agencije. Možda bi bilo interesantno vidjeti kako agencija troši novac koji smo joj osigurali kroz zakon u svrhu njezine neovisnosti od izvršne vlasti. Ako, prisjetimo se, Vlada RH mora ovom Domu podnijeti račun ne vidimo razloga zašto to ne mora i agencija. Zbog ovoga mi bi predložili da se izvještaj agencije vrati i dopuni sa potrebnim završnim računom i to na način da imamo plan rada i financijski plan pa da možemo malo poslove i brojke uspoređivati. Mi također moramo razmisliti je li dobro zakonsko rješenje da odgovorna osoba u agenciji koja troši novce ujedno predlaže i usvaja završni račun kao nadzorno tijelo. Ovako ispada da je direktor agencije istovremeno i predsjednik nadzornog odbora te agencije. Zaključno, HSS puno dilema postavlja, na pitanja nema odgovora i mi mislimo da je dobro da se o ovom izvješću kad se dopuni raspravi još jednom. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Zastupnik Antun Kapraljević, izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče. Imamo izvješće Hrvatske agencije za telekomunikacije za četiri mjeseca prošle godine i vrlo dobro je agencija ispisala sve ono što joj je zakonom zadano i što je podzakonskim aktima definirano i veći dio izvješća se ustvari odnosi na to na koji način je agencija ustrojena i šta ona treba raditi a jako jako mali dio tog cijelog izvješća se odnosi na efekte njihova rada tj. na ono što su oni trebali ostvariti prema tim zadacima koji proizlaze iz zakona. Pošto je kolegica Alenka navela ovih deset točaka koje su prilično loše odrađene, znači agencija nije odradila po pitanju toga gotovo ništa ja bih se dotaknuo samo nekih stvari. Prvo bih postavio pitanje recimo onoga što redovno slušam vozeći se auto-cestom ovom našom slavonskom vozeći se kući pa slušam recimo Radio Osijek i odjednom mi se ubacuje nekakav Big1, pa slušam recimo Radio Novsku pa odjednom slušam ne znam kako se zovu. Uglavnom, vidim da je to u nadležnosti službe kontrole mjerenja pa između ostalog oni moraju raditi i ovo međunarodne prijave smetnji prema izvješćima o mjerenjima, to znači trebaju zaštiti naš radijski prostor od upada drugih. Vozeći se autoputom jasno nam je da je taj signal ili prevelik ili su naši premali pa bi trebalo na nekakav način to regulirati jer ja mislim da dok slušam Radio Osijek da bi ga trebao slušati čitavo vrijeme ako oni imaju koncesiju na to određeno područje i bilo bi jako dobro da se ti međunarodni odnosi reguliraju da ne moramo slušati "datn, datn, datn,da" i tako redom sličnu glazbu na tim radio stanicama. Onda jedna stvar me zanima a koje nema uopće u izvještaju a to je recimo vi ste ovdje naveli da po pitanju interkonekcije da je troškovni model interkonekcije razrađen početkom 2003. godine gdje je HT d.d. izradio model po načelu odozgo prema dolje. I isto tako ste naveli da ćete vi radili model odozdo prema gore. Međutim, nigdje niste naveli koja je razlika između jednog modela, drugog modela, na koji način ste vi to regulirali da ta interkonekcija bude niža jer nigdje ne piše kolika je, na koji način je definirana prema nekom trećem jer ja vjerujem da je HT radeći cijenu svoje interkonekcije normalno uzeo u obzir da oni jako dobro na toj interkonekciji zarade i ne vidim na koji način se to reflektira spram građana, znači na sniženje cijene u interkonekciji. Još jedna stvar koju bih htio i očekujem da će biti u drugom izvješću jer ovo je izvješće za četiri mjeseca. Nadam se pošto ćete imati čitavu godinu za tri mjeseca. Pošto će iduće biti za čitavu godinu očekujem da će u tom izvješću biti odgovoreno na svih ovih deset točaka koje smo postavili ovdje kao problem koji se trenutno nalazi na našem telekomunikacijskom tržištu fiksne mreže, fiksne telefonije a očekujem također da ćete nam u tom izvješću reći i objasniti na koji način se postiglo ovo što je definirano zakonom, koji su to očekivani efekti na gospodarstvo i telekomunikacijski sektor u RH gdje je pod točkom 4. a vi kažete pod točkom 4. snižavanje cijena usluga krajnjim korisnicima. A vijeće, ustvari agencija u svakom slučaju je ta koja bi trebala brinuti o tome da ta cijena za krajnje korisnike, znači za građane bude što manja. I liberalizacije i sve ono što vi trebate napraviti u svom radu bi trebalo i donijeti do toga da krajnji korisnici to osjete na svom budžetu. I također me zanima i vjerujem da ćete u ovom izvješću i ovu 5. točku obraditi a to je povećanje kvalitete i vrsta usluga. Jer znamo vrlo dobro da oni koji trenutno imaju monopol vrlo malo ulažu ili gotovo ništa ne ulažu u razvoj telekomunikacijske opreme jer ja slučajno znam kakva je situacija sa T HT-om sada Deutsche Telekomom. Znam da smo još u vrijeme rata kompletno optičku infrastrukturu napravili mi i da je Deutsche Telekom naslijedio sve to jer sve je to još u vrijeme rata napravljeno po cijeloj Hrvatskoj.
Hvala. Završni osvrt predsjednik Vijeća Agencije za telekomunikacije Gašpar Gačina. Izvolite!
Poštovane dame i gospodo zastupnici! Zaista kad se nabrajaju ovi svi nedostaci odnosno ono što nije učinjeno ili efekti koji se ne vide od procesa liberalizacije želim reći da je to proces, da će se vrlo brzo vidjeti efekti, da će za 15 dana se moći koristiti infrastruktura HT-a u pristupu jer smo takvu odluku donijeli, da smo cijene standardnih ponuda, znači najam njihove infrastrukture već dva puta mijenjali i smanjivali i još ćemo to činiti. Zapisao sam sve primjedbe na slabosti u našemu radu. Sa dužnim poštovanjem ćemo sve to razmotriti i sve ono što je slabo ćemo popraviti ali samo želim naglasiti da austrijski regulator je radio pet do sedam godina da bi došao na ovu razinu liberalizacije kakva je sada kod njih. Imali smo radionicu od 30.-31. kolovoza kod austrijskog regulatora koja je bila za nas vrlo poučna. Mi ne treba toliko godina, možemo puno koraka preskočiti ali neke stvari ne jer nemamo pravo uništiti telekomunikacijsko tržište. Moramo dati šansu i da se ovaj monopolist prilagodi svoje poslovanje, racionalizira. Dakle, naše odluke moraju biti odmjerene, moramo se kloniti ekstrema ali ja vas želim uvjeriti sa ovog uzvišenog mjesta i čast mi je biti danas ovdje da regulator zaista želi raditi pošteno na korist naših građana i gospodarstva i da ćete sigurno vidjeti rezultate našega rada. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Gospodo zastupnici. Imamo kratku zadaću, ovih nekoliko točaka glasovati o njima o kojima smo raspravili. Molim prvo se uključimo da utvrdimo kvorum. Molim uključite se oni koji još nisu. Kvorum 77. Idemo na glasovanje. Godišnje izvješće o radu Hrvatske agencije za telekomunikacije, te o stanju i ostvarivanju načela i ciljeva regulacije telekomunikacijskog tržišta u Republici Hrvatskoj. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se godišnje Izvješće o radu Hrvatske agencije za telekomunikacije, te o stanju i ostvarivanju načela i ciljeva regulacije telekomunikacijskog tržišta u Republici Hrvatskoj Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 74 za i 4 suzdržana prihvaćeno je godišnje izvješće.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana gospodo saborski zastupnici, dame i gospodo. Temeljem zakonske obveze članka 7. Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti, Vijeće za regulaciju energetskih djelatnosti najmanje jedanput godišnje bilo je obvezno izvijestiti Hrvatski sabor i Vladu Republike Hrvatske o svome radu i zapažanjima koji su od značaja za razvoj energetskog tržišta i javnih usluga. Izvješće koje je pred vama ujedno je i posljednje izvješće za regulaciju energetskih djelatnosti budući da je krajem 2004. godine energetski zakonodavni okvir doživio značajne izmjene pri čemu se prema Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti iz prosinca 2004. godine kao pravna slijednica Vijeća za regulaciju osniva Hrvatska energetska regulatorna agencija. Izvješću koje je pred vama priložena su detaljna financijska izvješća, tj. Bilanca na dan 31. prosinca 2004. godine i račun prihoda i razdoblja za razdoblje od 1. 1. do 31., 1. 1. do 31. 12. 2004. godine odnosno zaključni račun sredstava za rad Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti za 2004. godinu kao i odluka Vlade Republike Hrvatske o davanju prethodne suglasnosti na zaključni račun sredstava za rad Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti. U sadržajnom smislu izvješće čine dva dijela. Ono prvo o radu Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti mislim u užem smislu. I drugo, zapažanjima koja su značaja za razvoj energetskih tržišta i javnih usluga u 2004. godini. Godina 2004. u pogledu rada Vijeća za regulaciju još jedanput je obilježio rad na daljnjoj razradi zakonodavnog i regulacijskog okvira za energetski sektor, odnosno energetsko tržište u Republici Hrvatskoj, posebno rad na nizu podzakonskih akata koji su trebali bitno utjecati i određivati rad Vijeća za regulaciju. Budući da na dijelu tih akata rad nije bio dovršen niti do kraja 2004. godine, odnosno akti nisu bili usvojeni, to je značilo da jedan značajan dio područja i nadležnosti Vijeća za regulaciju u toj godini još uvijek nije bio pokriven niti je mogao biti pokriven budući da nisu bili definirani sadržaji, procedure, odnosno nadležnosti i obveze. Do kraja 2004. godine Vijeće za regulaciju je u roku i gotovo u cijelosti i riješilo sve zaprimljene zahtjeve energetskih subjekata da im se izdaju dozvole za obavljanje energetskih djelatnosti. Zapravo, neriješeni su ostali samo zahtjevi koji nisu bili potpuni, tj., energetski subjekti u pogledu zahtjeva koji su propisani nisu dostavili potpunu dokumentaciju i valjane dokaze. Obuhvatom po kriterijima gospodarske snage i ukupno godišnjeg prihoda danas najmanje 99% energetskih subjekata u Republici Hrvatskoj nositelji su odgovarajućih dozvola koje je izdalo Vijeće za regulaciju a bez tih dozvola njihov rad ne bi bio moguć. Značajan dio aktivnosti Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti, posvetilo je i imalo je u svezi sa daljnjim radom na tarifnim sustavima, transporta nafte, transporta plina i nadzorom primjene ranije donesenih tarifnih sustava. Vijeće za regulaciju u više navrata donosilo je rješenja i mišljenja u postupku nadzora primjene tarifnog sustava za dobavu prirodnog plina za tarifne kupce. Treba istaći da je proces nadzora primjene tog tarifnog sustava što je bila obveza Vijeća za regulaciju ulazio u ozbiljne zastoje što je stvaralo poteškoće i Vijeću za regulaciju i nadležnom ministarstvu gospodarstva rada i poduzetništva i energetskom subjektu a konačno i distributivnim poduzećima plina u Republici Hrvatskoj. Kraj 2004. godine donesene su odluke kojima su za narednu godinu utvrđene tarife za korištenje transportnog sustava prirodnog plina i transporta sustava za naftu. Vijeće za regulaciju aktivno je sudjelovalo u aktivnostima u svezi sa regionalnim energetskim tržištem, sudjelovala u radu međunarodnih skupova, konferencija, seminara i radionica u zemlji i inozemstvu kroz domaće međunarodno udruženje, institucije zajedno sa njima ili zajedno sa njima a nekoliko slučajeva je bilo i samo organizator takvih skupova. Vijeće za regulaciju rješavalo je žalbe i prigovore kupaca i energetskih subjekata, vodilo postupke medijacije npr. u svezi sa otokom Virom i posredovala u nalaženju brzih i prihvatljivih rješenja sporova između kupaca i energetskih subjekata i drugih sudionika te surađivalo sa udrugama za zaštitu potrošača, medijima i stručnom javnošću. Vijeće za regulaciju aktivno je surađivalo i dalo niz korisnih prijedloga i razrada u procesu izrade više podzakonskih, zakonskih, podzakonskih dokumenata i kroz druge oblike suradnje sa tijelima, institucijama državne uprave nadležnim ministarstvom gospodarstva, rada i poduzetništva. Vijeće za regulaciju svojim je djelovanjem aktivno pridonijelo daljnjem poboljšanjem zakonitosti zakonodavnog i regulacijskog okvira energetskog sektora i tržišta u Republici Hrvatskoj ali i njihovoj promociji na međunarodnom planu. U drugom dijelu izvješća koje je pred vama daje se stanje, energetsko i pregled stanja energetskog tržišta u Republici Hrvatskoj krajem 2004. godine a ono je bilo sljedeće. U svezi sa sektorom i tržištem električne energije došlo je do zastoja u procesima restrukturiranja, odvajanja tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] djelatnosti a onda i do otvaranja tržišta električne energije, dominantno u svezi zbog problema odnosno dvojbi u pogledu modela organizacije elektrane energetskog sektora i pozicije operatora sustava. U situaciji kada su procesi restrukturiranja energetskog sektora i otvaranja energetskog tržišta u Republici Hrvatskoj došli na prekretnicu, da ne kažem u zastoj i kada je ubrzan proces stvaranja regionalnog tržišta električne energije u Republici Hrvatskoj pristupilo se bitnim promjenama energetskog, zakonodavnog a time i regulacijskog okvira. Naime, krajem 2004. godine provedena je značajna rekonstrukcija do tada važećeg zakonodavnog okvira i to promjenama i dopunama, odnosno donošenjem novih inačića 3 od 5 energetskih zakona. Sektori, tržište prirodnog plina značajno je usklađen sa zahtjevima direktiva Europske unije, dobava prirodnog plina u Republici Hrvatskoj obavlja INA naftaplin, sektor komercijalnih poslova, sustav cijena, uređeni i odgovarajućim sustavom. Kod transporta plina uz definirani zakonski prigovarani pristup primjenjuje se zapravo regulirani pristup pri čemu ustvari Vijeće utvrđuje iznos cijena za korištenje transportne mreže. Transport plina odvojen je i u zasebno poduzeće koje je u potpunom vlasništvu Republike Hrvatske. Dosta je problema u svezi sa energetskom djelatnošću distribucije plina. Naime, distributivna područja kapaciteti za distribuciju su rascjepkana poduzeća opterećena problemima financiranja, neriješeni su statusi ranijih ulaganja i ulaganja kupaca, odnosno potrošača plina, nije riješen problem novih ulaganja niti izvori, ne riješena su pitanja vlasništva. U sektoru nafte i naftnih derivata na transport nafte primjenjuje se prigovarani pristup i to unutar gornjeg iznosa tarife koje je utvrđivalo Vijeće za regulaciju. Na cijene naftnih derivata primjenjuje se mehanizam poznate formule. Sektor i tržište toplinske energije krajem 2004. odnosno početkom 2005. godine uređeni su od donošenja zakona, proizvodnje, distribucije i opskrbi toplinskom energijom. Ovdje još jedanput treba istaći da je najveća prepreka daljnjem razvoju i uvođenju tržišta u energetski sektor a u svezi sa time na određeni način i povećanje kvalitete javnih usluga u Republici Hrvatskoj bilo ne donošenje ili nepravovremeno donošenje podzakonskih akata. Na kraju dozvolite samo da ukažem da smo priložili detaljno izvješće o radu Vijeća sa svim bilancama i suglasnošću Vlade Republike Hrvatske na isto. Budući da je hrvatska energetska regulatorna agencija osnovana 19. srpnja, odnosno upisana u sudski registar Trgovačkog suda, znači 19. srpnja 2005. godine ja im u ime bivšeg Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti želim uspješan i dobar rad. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospodo zastupnici, dame i gospodo u ime bivšeg vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti ja vam zahvaljujem na suradnji i na razumijevanju, odnosno potvrdi naših prijašnjih izvješća i rada. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Ne. Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Krešimir Ćosić u ime kluba HDZ-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Krajem 2004. godine provedena je rekonstrukcija energetskog, zakonodavnog i regulacijskog okvira po kojem je do tada radilo Vijeće za regulaciju. Po novom Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti umjesto Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti uspostavljena je Hrvatska energetska regulatorna agencija HERA kao njegova pravna sljednica. Hrvatska energetska regulatorna agencija kao neovisna i neprofitna javna ustanova samostalna je u poduzimanju svih organizacijskih mjera potrebnih za nesmetano obavljanje funkcija i ispunjavanje zakonom utvrđenih obveza. U odnosu na Vijeće za regulaciju mijenjaju se obveze i nadležnosti Agencije, te njena organizacija i struktura vođenja. Stručne poslove u okviru rada i poslovanja Agencija obavljat će djelatnici Agencije. Ukratko, radio se o bitnim promjenama u segmentu regulacije energetskih djelatnosti u Republici Hrvatskoj. nove obveze i nadležnosti u sadržajnom i proceduralnom smislu traže dodatnu i detaljnu razradu u čemu iskustva i stečena znanja dosadašnjeg Vijeća za regulaciju mogu i biti će od velike koristi. Ali, ono što je posebno važno u ovom trenutku naglasiti u dosadašnjem radu Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti nije bilo kadrovski u potpunosti osposobljeno za obavljanje tih važnih i ključnih zadaća i vjerujem da jedan od prioriteta u budućem radu Hrvatske energetske regulatorne agencije bit će upravo traženje novih, kvalitetnih, kompetentnih ljudi koji se mogu suočiti sa svim onim zadaćama i izazovima koji se nalaze pred tim važnim regulatornim tijelom. Nekoliko ljudi koji su do sada radili u Vijeću vrlo kvalitetni i stručni, nadam se da će se vrlo brzo proširiti sa stvarno svim onima koji mogu dati potrebnu snagu ovoj važnoj regulatornoj agenciji. U ovom izvješću koje je napisano 29. travnja mi nismo imali prilike vidjeti što se u međuvremenu dogodilo i nadamo se da u izvješću koje ćemo imati iduće godine vidjet ćemo instituciju koja je zaista osposobljena raditi sve one važne zadaće. Podsjetimo se na trenutak svih onih zadataka i zadaća koje Vijeće za regulaciju energetskih djelatnosti preuzima na sebe. Pod broj 1 to je izdavanje i oduzimanje dozvola za obavljanje energetske djelatnosti, važna aktivnost. Provedbu natječaja za izgradnju objekata za proizvodnju električne energije za tarifne kupce, sudjelovanje u postupku izrade i donošenja dokumenata, a osobito u davanju prethodne suglasnosti na plan razvoja, kao i davanje prethodne suglasnost na plan razvoja, izgradnju distribucijske mreže. Što se tiče izdavanja dozvola Vijeće za regulaciju je tijekom 2004. godine nastavilo sa izdavanjem dozvola za obavljanje energetskih djelatnosti. Statistika. Do kraja 2004. godine Vijeće za regulaciju zaprimilo je ukupno 208 zahtjeva za izdavanje dozvola za obavljanje energetskih djelatnosti, a riješilo ih je 190. distribucija plina 38 dozvola, transport naftnih derivata 43 itd.. To sve pokazuje intenzitet razvoja ovog važnog energetskog sektora. Važna uloga Vijeća do sada se odnosila, kao što je definiranom Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o energiji na određivanje cijena u tarifnom sustavu glede proizvodnje električne energije, prijenosa električne energije, distribucije električne energije i opskrbe električnom energijom. Jedna od važnih tema koja zaslužuje posebnu pažnju odnosi se na obnovljive izvore energije. Značajnije korištenje obnovljivih izvora energije u dugoročnom interesu Republike Hrvatske, pa i time brži razvoj obnovljivih izvora energije, energije vjetra, hidroenergije, solarne energije, bio-mase, otpada, bio-plina i geotermalne energije kao i topline okoliša jedan je od prioriteta u razvoju hrvatskog energetskog sektora. Svakako da je to ono područje koje je itekako važno za dalji rast gospodarstva u Republici Hrvatskoj, a i posebno angažiranje čitavog niza srednjih i malih poduzeća koji u ovom sektoru mogu naći vrlo izazovne i kvalitetne projekte i poslove. Međunarodna suradnja u energetskom sektoru izuzetno je važna i reći ću samo nekoliko riječi. Vijeće za regulaciju je tijekom 2004. godine nastavilo sa aktivnostima na međunarodnom planu surađujući sa korespondentnim tijelima na regionalnoj razini, kao i na europskoj razini. Suradnja Vijeća, odnosno danas Hrvatske energetske regulatorne agencije sa regionalnim udruženjem energetski regulatornih tijela traje od 2002. godine i izuzetno je važna. Energetski sektor jugoistočne Europe je jedan od onih koji se izuzetno brzo razvija i u koji dolaze investicije do 2010. godine procjenjuju se na stotinjak milijardi eura. U svakom slučaju, u tom prostoru hrvatske tvrtke i hrvatska poduzeća mogu naći veliku priliku za mnogobrojne projekte i za svoj rast, Končar, Dalekovod itd. Dosadašnja angažiranost hrvatskih poduzeća u tom dijelu bila je primjetna, ali nije bila dovoljna i čini mi se da se hrvatske tvrtke zajedno mogu mnogo ozbiljnije angažirati, ali kvalitetnije i bolje organizirati. Suradnja Republike Hrvatske u regionalnom energetskom tržištu je važna, treba također istaknuti da je Republika Hrvatska potpisnica tzv. Atenskih memoranduma iz 2002., 2003. godine o uspostavi energetskog tržišta. Atenskim memorandumima dogovorena je uspostava foruma koji se sastoji od predstavnika Europske komisije, vlada, regulatora i operatora prijenosne mreže iz država sudionica. Dalje, sudjelovanje u radu europskih foruma za električnu energiju i plin je važno, suradnja u drugim energetskim tijelima itekako. Ono što zaslužuje nekoliko riječi vezano je uz financiranje Vijeća za regulaciju. Vijeće je do sada financirano prihodom obavljanja vlastite djelatnosti temeljem naplata jednokratnih pristojbi i naknada, kao i iz iznosa od 0,07% od ukupnog godišnjeg prihoda koji su u prethodnoj godini ostvarili energetski subjekti. Ta financijska sredstva itekako su važna i pretpostavka su za normalan i učinkovit rad Hrvatske energetske regulatorne agencije. Kad govorimo o svim ovim pitanjima onda svakako možda nekoliko riječi treba reći i u ukupnoj strategiji energetskog razvitka Republike Hrvatske. Takva strategija treba imati za cilj poboljšanje sveukupne učinkovitosti u energetskom sektoru, diversifikaciju izvora energije, poticanja energetske učinkovitosti i razvoja obnovljivih izvora energije, poboljšanja i sigurnosti opskrbe energijom, poticanja učinkovite politike cijena i osiguranje zaštite okoliša. Hrvatski se energetski sektor danas nalazi u razdoblju važnog poslovnog organizacijskog i pravnog restrukturiranja koji ima za cilj izgrađivati i jačati institucije kao što je Hrvatska energetska regulatorna agencija, Hrvatska elektroprivreda, kao i sve one tvrtke koje u tom segmentu imaju važnu ulogu u Republici Hrvatskoj, ali mogu i moraju imati sve važniju i značajniju ulogu na prostoru jugoistočne Europe. Osnažiti tvrtke kao što su Končar, Dalekovod, kao i mnoga druga srednja i mala poduzeća izuzetno je važna zadaća, i pripremiti ih za moguće privatizacijske procese i promjenu vlasničkih odnosa. To zahtjeva posebnu pažnju. Regulacija energetskog sektora je usmjerena postizavanju stabilnog zakonodavnog okvira za ulaganja kao i na proces usklađivanja cjelokupnog domaćeg zakonodavstva s dokumentima Europske unije, što bi u energetskom sektoru značilo harmonizaciju sektora u skladu s odrednicama i direktivama Europske unije. Sigurno je da će Agencija u svom daljnjem radu pored svog kadrovskog ekipiranja i dalje nastaviti suradnju sa čitavim nizom važnih institucija u Republici Hrvatskoj i institutima kao i drugim poduzećima koja imaju ljudski potencijal znanje i kompetencije raditi na razvoju tog energetskog sektora, ali isto tako raditi na oblikovanju energetskog sektora jugoistočne Europe. Mnoge inozemne ugledne konzultantske kompanije na tim prostoru i u tim poslovima zarađuju ogromna financijska sredstva. S obzirom na ono znanje i sposobnosti koje imamo u Republici Hrvatskoj poduzetnijih i angažiranijim pristupom držim da u tom važnom sektoru može se dogoditi mnogo toga uspješnog kao što je bilo i u nedavnim godinama. Klub HDZ-a definitivno nema primjedbi na ovo izvješće Hrvatske energetske regulatorne agencije, te će podržati njegovo usvajanje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Klub HNS-PGS-a, poštovani zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Cijenjeni gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. Ja sam stvarno mislio hoću li se javiti ili neću se javiti za ovo, ali obzirom da je ovo komemorativna sjednica Vijeća za regulaciju od donošenja ovog zadnjeg paketa zakona ono praktički ne postoji, pa obzirom da je to mrtvo tijelo, o mrtvacima uvijek sve najbolje. Dakle, i ovo šta bi htio reći vezano za rad vijeća i za obradu ovih materijala bilo lani, bilo ove godine, prethodnih godina nisam gledao. Tu se nema šta posebno ni reći ni dodati, to je očito mali broj ljudi uspješno obavljao. Ovim paketom zakona ti poslovi su prešli u nadležnost Agencije. Hoće li to biti i kad ne bude ove Vlade nego neka druga, to je pitanje. Može bit da će Vijeće oživjeti. Ja ne mislim da je previše pametno otvarati neke nove javne ustanove u kojima zapošljavate veliki broj ljudi. Ja sam uvijek bio sklon da se sa što manje ljudi koji su, jasno rade na nekoj neprofitnoj osnovi, što manje ljudi u takvim ustanovama bude, a da se stručne poslove daje onima koji su na tržištu. Institutima, zavodima, projektnim kućama, i to bi bilo puno, puno pametnije. S time bi zapravo i razvijali tu, taj segment. Vjerojatno moguće sutra, ne mislim baš iz ove branše, i za neko vanjsko tržište, ne europsko nego neko drugo. A ovako mi se činimo da samo povećavamo broj ljudi u državnim službama, a znate kad si neko nema profita, kad nema tržišta onda se ponašamo po onoj, nitko me tako malo ne more platiti koliko ja malo mogu raditi. To za, ovako šta ja mislim u odnosu na gospodina Ćosića koji je prethodno govorio. Ovaj materijal i gospodin Klijepo su tu se uglavnom osvrnuli na tu liberalizaciju tržišta energije, plina, nafte, a to vam je govoriti o tome kod nas vam je to kao krepanom magarcu. Nemate šta reći jer mi to nemamo. Mi imamo monopoliste, nema nikakvog tržišta i nema otvorenosti. Istina, istina da moramo o tome govoriti jer to je obaveza koja slijedi ako želimo ući u Europsku uniju. I dakle, moramo govoriti o tome, moramo nešto bar glumiti da se nešto u tom smislu radi. Ja se bojim da se ne radi ništa, mislim da je zadnjim paketom zakona su neke stvari još više centralizirane, a kamoli da su postale tržišne, da idu prema tržištu. Nisam siguran da tu postoji dovoljno jasan koncept razvoja. Ne znam šta se radi u tom smislu, u smislu privatizacije, odnosno prodaje tih, tog sustava. Mislim, ja ne znam da li, onda ne zna ni javnost ako ja ne znam. Ja bi bar nešto pročitao iz novina. Iako su nekakva sredstva vjerojatno planirana od te prodaje u proračunu. I to je nešto što može biti zanimljivo za javnost, to je nešto što more utjecati na potrošače jer htjeli, nehtjeli, mi vam danas u Hrvatskoj imamo pola cijene energije od Italije. Sad malo promislite šta slijedi nakon priključenja Europskoj uniji. Imamo mi i neke potencijale koje bi mogli dobro naplatiti ako uđemo u to tržište, a imamo i mogućnost da to sve skupa rasprodamo i da ostanemo bez nacionalnog bogatstva. Dakle, šta ćemo izabrati ne znam? Ovo o čemu govorim, to sam već jedanput govorio ovdje, a to je hidroenergija koja je i po ovom Izvješću u 2004. godini bila 43,5%, dakle preko 7 milijardi kilovat-sati iz hidroenergije od 16 milijardi i nešto koliko je potrošnja u Hrvatskoj bila. Cijena te proizvodnje je minimalna. Ona je samo cijena održavanja i troškova ljudi koji su zaposleni u tom segmentu. Praktički su toliko ti objekti stari da su svi amortizirani. Nakon dugo vremena, a to dugo vam je 84. godina. U ovoj godini su počele se graditi još jedna hidroelektrana. Hvala bogu. Planira se i piše se po novinama izgradnja još nekih hidroelektrana u Gradu Zagrebu i to bi bilo jako dobro, ali ja mislim da je to više ovako za dnevne potrebe nego ozbiljno da se pristupilo tome. Ja samo hoću reći, pazite, prošle godine, dakle, 2004., 2003., rast potrošnje energije je bio 3,6%. Za očekivati je da to, da taj rast raste još više. Standard ljudi rasta, danas svi hoće imati klimu dakle vi imate danas situaciju u Dalmaciji da imate jednaku potrošnju i zimi i ljeti svi se griju na struju, svi se ljeti hlade na struju. Toga moramo biti svjesni i taj rast će biti sve veći i veći i tu mi možemo doći u gabulu iako smo to riješili sa Slovencima što se tiče nuklearne elektrane Krške, nešto sa Bosnom što se tiče njihovih obaveza prema nama, s Srbijom ništa, tu mi možemo doći u problem ako nam se dogodi sušna godina da ne daj Bože upadnemo u nestašicu električne energije i da ne dođemo u one situacije da budu povremena isključenja. Još gora situacija je sa plinom, još gora. To imamo svake godine vjerovati da ćemo ove godine imati u 12. i 1. mjesecu isključenje nekih većih potrošača iako tu vezu, ako tom rješenju problema efikasno ne pristupimo imat ćemo sve veći problem. Naime, plin kao toplinska energija je najjeftinije gorivo, ljudi svjesni toga sve više i više to koriste. Govorimo o plinofikaciji Jadrana, dakle od Rijeke do Dalmacije sa izgradnjom eventualno nekog većeg objekta energetskog ali onda za to moramo osigurati velike količine plina. Odakle, kako nisam baš siguran da se o tome previše razmišlja. Evo, ja ne bih govorio dalje o ovome izvješću, zahvalio bih gospodinu Klepi ja mu želim dug život, a Vijeću laganu smrt. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vijeća, kolegice i kolege. Moram odmah na početku moje rasprave istaći da se radi o jednom vrlo stručno i kvalitetno napravljenom izvješću. Vijeće je tijekom 2004. godine svoju djelatnost izvršavalo u skladu sa odredbama Zakona, jednog seta energetskih zakona koji su donijeli 2001. godine. Na žalost ili na sreću ti zakoni su polovinom i koncem 2004. godine mijenjani, Vijeće završilo svoj rad i nastavit će iza njega Hrvatska energetska referentna agencija kojoj svakako želimo da svoj rad temelji na iskustvima vijeća i na svemu onome što je kroz ove 4 godine i 4 godine Vijeće izvršavalo izvršavajući svoje obaveze koje proistječu iz zakona. Pored toga, Vijeće je u prošloj godini pratilo proces razvoja revionalnog energetskog tržišta u Europskoj uniji i u ovom Izvješću dalo vrlo koristan osvrt iz kojega ću ja u svom daljnjem izlaganju neke stvari nastojati malo detaljnije obrazložiti. Dakle, izvršavajući svoje obaveze u okviru ovlasti Vijeće ističe da je posebno radilo na izdavanju dozvola za obavljanje energetskih djelatnosti i to kako električne energije, plina, nafte i naftnih derivata tako i toplinske energije i da je do 31. 12. 2004. izdato 183 dozvole, što je vrlo važno istaći evo da je gotovo taj cijeli energetski dio uredio svoja pitanja glede poslovanja u energetskoj djelatnosti. Drugi, vrlo važan dio aktivnosti koje vijeće izvršilo tijekom 2004. godine, je kontrola regulacija cijena za energetske djelatnosti pri čemu Vijeće daje svoje mišljenje Vladi o prijedlogu tarifnih sustava, te nadzor nad primjenom tarifnih sustava električne energije, plinske energije i tarife za korištenje naftovoda. Vrlo interesantno je istaći nalaz nadzora Vijeća oko tarifnog sustava za usluge energetskih djelatnosti koji se obavljaju kao javne usluge, Vijeće je utvrdilo da su cijene električne energije uređene jednom tarifom, zapravo za visoki napon, srednji napon odnosno niski napon što prema zakonima odnosno propisima podzakonskim aktima koje će se na temelju ovih zakona morati donijeti nije u skladu sa zakonom. I tijekom 2005. godine za svaku ovu djelatnost morat će se napraviti posebni tarifni sustav i u suradnji sa Hrvatskom energetskom regulativnom agencijom dati njemu pravo valjanosti da bi se moglo primjenjivati u praksi. Ono što ohrabruje da je vijeće uistinu postupilo u skladu sa odredbama zakona prema distributeru plina, glede transporta itd., gdje je dalo svoje negativno mišljenje jer naša industrija nafte i plina INA nije tijekom 2004. godine uskladila svoj tarifni pravilnik sa djelatnošću koju izvršava odnosno u skladu sa zakonom. Kod plina moramo reći sljedeće prema onome što vijeće ističe, da je tijekom prošle godine promjenit Zakon glede distribucije plina, da to nije više komunalna djelatnost nego da je to energetska djelatnost i da se tu javlja vrlo veliki problem koji će trebati riješiti tijekom 2005. i narednih godina tj. Mora se napraviti novi tarifni sustav jer imamo 36 distributera plus INA-u sa svojim transportnim sustavom, sve se to mora urediti na sasvim drugi način. Za razliku od distributera električne energije, za distributere plina možemo utvrditi da je to tržište privilegiranim kupcima već otvoreno gotovo 50% jer i takva mogućnost postoji jer mi imamo snabdijevanje sa plinom iz naših nacionalnih izvora u Panoniji i u Jadranskom moru ali istovremeno smo priključeni i na jedan veliki plinski sustav koji preko Slovenije dolazi u Republiku Hrvatsku. Vijeće izvršava nadzor nad ratom tvrtke Hrvatski nezavisni operator sustava i tržišta d.o.o. te je utvrdilo da ta tvrtka ne obavlja svoju zadaću u skladu sa zakonom neovisno i objektivno te da svojim radom nije doprinijela organizaciji tržišta električne energije odnosno provedbu zakona. To je bio i osnov uostalom da smo mijenjali Zakon o tržištu električne energije i naravno to će se morati i promijeniti. Naime, ta tvrtka je poslovala u sastavu HEP-a i na neki način čak je i za razumjeti da je u svom poslovanju bila pod pritiskom tog našeg velikog distributera i proizvođača električne energije, međutim novim zakonom je to uređeno na ovim osnovama i nadamo se da će i ta pitanja u obavljanju tih djelatnosti se riješiti na kvalitetan način. Ono što želim istaći to je osvrt vijeća oko energetskih tržišta u Europi. Jedan najočitiji primjer da su srednje-europske zemlje tokom 2004. godine završile otvaranje tržišta električne energije, da su privilegirani kupci i drugi mnogi kupci dobili sniženu cijenu, međutim tokom godine sve se ta cijena vratila zapravo na onaj nivo koji je i prije bio. Naravno, uzrok tome je sve ono što se dešavalo sa naftom. Kod plina jedino naravno Engleska, Irska, Danska i Nizozemska i kod plina i kod električne energije imaju do kraja otvoreno tržište. Na neki način bi priveo kraju. Vijeće je ukazalo da Republika Hrvatska sva ova pitanja treba riješiti između 2006. i 2008. godine, zapravo 2008. godine do sedmog mjeseca i mi ćemo morati stvoriti u našoj domovini uvjete da se naši energetski sustavi uključe u europski energetski sustav i da posluju pod onim uvjetima kako je to u Europskoj uniji dogovoreno. Ja bi na koncu gospodine predsjedniče zaključio da je to zaista kvalitetno izvješće sa ocjenama kud i kako trebamo u našoj domovini regulirati ovu problematiku da je vijeće izvršilo svoje zadatke koji su proistekli iz zakona vrlo kvalitetno. Osim toga, priložilo je financijsko izvješće kojeg je Vlada prihvatila i u svakom slučaju ću biti jedan od zastupnika koji će podržati ovo izvješće prilikom njegovog usvajanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Vučić. Izvolite!
Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine izvjestitelju, kolegice i kolege zastupnici! Izvješće naglašava da su u 2004. godini energetski sustav i energetsko tržište u regiji obilježila nastojanja gotovo svih zemalja kako članica tako i kandidata za pridruživanje Europskoj uniji da što prije i što uspješnije ostvare prihvaćene standarde i oblike organizacije elektro-energetskog sektora i tržišta sukladno smjernicama Europske unije. Dakle, ubrzano se radilo na prilagodbi energetskog zakonodavstva i regulacijskog okvira za energetske djelatnosti, otvaranju energetskog tržišta i njihovoj pripremi za integraciju u interno tržište Europske unije. Vijeće za regulaciju energetskih djelatnosti pratilo je sve te procese u pogledu regionalnih procesa bilo konstruktivan sudionik i suradnik nadležnog ministarstva. Izvješće o radu Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti i zapažanjima koja su od važnosti za razvoj energetskog tržišta javnih usluga u 2004. godini pripremljeno je u vrijeme nakon što su u prosincu 2004. godine na snagu stupile izmjene i dopune odnosno novi zakoni iz paketa energetskog zakonodavstva. Novi zakonodavni okvir donio je i bitne promjene okvira i sadržaja u segmentu regulacije energetskih djelatnosti u Hrvatskoj. Prema novom Zakonu o regulaciji energetskih djelatnosti iz prosinca 2004. godine kao pravna sljednica vijeća za regulaciju osniva se Hrvatska energetska regulatorska agencija skraćeno HERA. Ovo izvješće koje je pred nama, poštovane kolegice i kolege zastupnici, te i sam rad, rezultat rada Vijeća za regulaciju mogu biti korisna podloga i preporuka za uspješnu organizaciju i početak rada Hrvatske energetske regulatorske agencije. Naglašava se da će uloga nove regulatorne agencije bila prilagođenje metodologiji za utvrđivanje iznosa tarifnih stavki gore navedenih energetskih djelatnosti koje će zatim donositi Vlada Republike Hrvatske. Trošak organizacije tržišta električnom energijom pokrivat će se i naknade koje utvrđuje Vlada Republike Hrvatske. Imajući sve prethodno u vidu u 2005. godini prije prioritet u regulaciji cijena električne energije je donošenje predmetnih tarifnih sustava sukladno novim zakonskim odredbama kao i naknada za organiziranje tržišta električnom energijom. Iskazivanje odvojenih tarifa po djelatnostima posebice odvajanja prihoda reguliranih od tržišnih djelatnosti preduvjet je za ulazak novih subjekata na tržište električne energije. Nadzor nad tarifnim sustavom u sektoru prirodnog plina. Budući da je do kraja 2004. godine nisu donesene izmjene i dopune tarifnog sustava vijeće je za regulaciju odbilo je mogućnost daljnjih poskupljenja prirodnog plina u trećem i četvrtom kvartalu 2004. godine kao i u prvom kvartalu 2005. godine. U navedenim kvartalima prodajna cijena prirodnog plina zadržana je na razini 1,07 kuna na metar kubični. Faktori koji značajno utječu na dobavnu cijenu prirodnog plina a koji su javno objavljeni te ih je stoga moguće analizirati u ovom izvješću su cijena plinskog ulja, cijena loživog ulja … [[Govornik se ne razumije.]] , cijena loživog ulja sa 3,5% sumpora, prosječni tečaj američkog dolara prema hrvatskoj kuni. Poštovani predsjedavajući, kolege i kolegice zastupnici! U slici 2. u izvješću prikazuje se kretanje svih navedenih faktora u razdoblju 2003.-2004. godine. Citiram, ukoliko se prednja slika poveže sa formulom za izračun dobavne cijene prirodnog plina uočljivo je da je pad tečaja američkog dolara od 20% od 1.1.2003. do 31.12.2004. godine utječe na uvoznu cijenu kao i na cijenu prirodnog plina iz domaće proizvodnje. Stoga u konačnici ne dolazi do povećanja cijene, dobavne cijene plina. … [[Govornik se ne razumije.]] stijene plinskog ulja koja prati trend kretanja cijena sirove nafte na istom razdoblju porasle za 40%. Citirajući izvješće dalje se može pročitati da tijekom nadzora nad primjenom tarifnog sustava za transport plina za dobavljače plina i povlaštene kupce plina. Vijeće za regulaciju uočilo je niz nedorečenosti i nejasnoća u odredbama prometnog tarifnog sustava. Stoga se tijekom 2005. godine trebalo izraditi prijedlog metodologije za izračun tarife za transport prirodnog plina kojom će se ukloniti uočeni nedostaci važećeg tarifnog sustava sukladno Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o energetici. Iz poglavlja zaštite potrošača zasigurno najinteresantnijeg za širu publiku u čemu je vijeće imalo najveći broj prigovora krajnjih kupaca vezano za distribuciju električne energije odnosno kvalitetu usluge pristupa distributivnoj mreži i mogućnosti pristupa distributivnoj i mreži 13 prigovora. U značajno manjem broju Vijeće za regulaciju primilo je prigovore krajnjih kupaca vezano za distribuciju plina, dva prigovora. Vidljivo je, a Vijeće za regulaciju je pokazalo da potrošači u Republici Hrvatskoj kao i u drugim zemljama najviše problema i prigovora imaju na ostvarivanja svojih prava u odnosu sa energetskim subjektima koji obavljaju monopolne djelatnosti u svezi sa električnom energijom, toplinskom energijom i plinom. Energetski subjekti dostavili su Vijeću za regulaciju izvješća povjerenstva za reklamaciju potrošača za 2004. godinu. Sukladno odredbama pravilnika o podacima koji su energetski subjekti dužni dostaviti Vijeću za regulaciju. Vidljivo je da je najveći broj prigovora na sve djelatnosti odnosi na obračun potrošnje, zatim slijede prigovori na kvalitetu usluga i priključke. Važno je naglasiti da je uvođenjem regulacije energetskih djelatnosti potaknuta politika aktivne zaštite potrošača što je omogućilo osiguravanje primjerenog funkcioniranja tržišta gospodarenja. Ujedno uspostavljanje i komunikacije između različitih sudionika na tržištu sa ciljem sprječavanja eventualnih sporova. Nadalje bih se želio osvrnuti a posebno na dio koji se odnosi o Zakonu o proizvodnji, distribuciji, opskrbi toplinskom energijom koji je u drugoj polovici 2004. godine bio u Hrvatskom saboru na prvom čitanju. Tijekom ožujka ove godine održali smo raspravu i usvojili Zakon o proizvodnji, distribuciji i opskrbi toplinskom energijom i time je stvoren pravni okvir za sustavno i organizirano poslovanje i funkcioniranje sektore toplinarstva u Hrvatskoj. Osobito je važno što se novim Zakonom potiče mjerenje i … [[Govornik se ne razumije.]] korištenje energije te se korisnicima omogućuje da sami kontroliraju svoju potrošnju toplinske energije. Stupanjem Zakona na snagu dosadašnja djelatnost opskrbe toplinskom energijom izuzeta je iz nadležnosti zakonodavstva o komunalnom gospodarstvu. Izvješće naglašava da se Zakonom o proizvodnji, distribuciji i opskrbi toplinskom energijom uređuje djelatnost toplinarstva na sustavan i cjelovit način. Između ostaloga pitanja koja se odnose na uvjete i načine obavljanja energetskih djelatnosti proizvodnje, distribucije i opskrbe električnom energijom. Prava i obaveze subjekata koji obavljaju predmetne djelatnosti. Prava i obaveze kupaca toplinske energije. Osiguravanja sredstava za obavljanje tih djelatnosti te financiranje i izgradnja objekata za proizvodnju, distribuciju i opskrbu toplinskom energijom. Izvješće također naglašava da su najznačajniji podzakonski akti opći uvjeti za opskrbu toplinskom energijom i tarifni sustav za usluge energetskim djelatnostima, proizvodnje, distribucije i opskrbe toplinskom energijom. Na kraju poštovane kolege i kolegice zastupnici želim naglasiti da citirajući izvješće novim Zakonom o regulaciji energetskih djelatnosti, umjesto Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti uspostavlja se HERA kao njegova pravna slijednica kao Hrvatska energetska regulatorna agencija kao neovisna i neprofitna javna ustanova, biti će samostalna u poduzimanju svih organizacijskih i drugih mjera potrebitih za nesmetano obavljanje funkcija ispunjavanje zakonom određenih obaveza. U odnosu na Vijeće za regulaciju znatno se mijenjaju obaveze iz nadležnosti agencije, njena organizacijska struktura vođenja a uspostavlja se i bitno drukčiji odnos Agencije prema Vladi Republike Hrvatske i Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Stručne poslove u okviru rada i poslove agencije obavljati će djelatnici agencije. Ukratko radi se o vrlo bitnim promjenama u segmentu regulacije energetskih djelatnosti u Republici Hrvatskoj no ove obaveze i nadležnosti u sadržanom i proceduralnom smislu traže dodatnu i detaljnu razradu u čemu iskustva stečena znanja dosadašnjeg Vijeća za regulaciju mogu biti od velike koristi Hrvatskoj energetskoj regulacijskoj agenciji. Poštovane kolege i kolegice smatram da je ovo iscrpni izvještaj, možemo pohvaliti, da je ovaj Sabor upoznat detaljno sa zbivanjima u Hrvatskoj i sa zemljama u Europi te bi trebalo pozitivno ocijeniti ovo izvješće. Hvala na pažnji.
Hvala lijepo. Završni osvrt predsjednik Vijeća, gospodin Klepo izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, uvažena gospodo zastupnici ja u ime Vijeća za regulaciju, bivšeg Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti u svoje osobno ime najiskrenije zahvaljujem. Teško da bih bio precizniji od ovih komentara i stvari koje su izrečene, koje su važne, koje su poentirane i koje ovaj Visoki i cijenjeni Dom po meni treba čuti. No, nasuprot toga dozvolite da ipak ukažem, odnosno kažem samo dvije stvari, ako izuzmem ovo da zahvaljujem za želje za dugi život, to je svakako lijepo i zahvalu za izvršenje obveza ili potrebu izvršenja obveza bivšeg Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti s nadom da će HERA također nastaviti isto. Ja bih vam samo želio ukazati vezano za regionalno tržište, znači moja osobna ocjena, a siguran sam i ocjena svih institucija u Republici Hrvatskoj da je to jedno područje koje doživljava strahoviti, brzi i dinamičan razvoj. Znači svaka sekunda izgubljena u tom segmentu definitivno Hrvatsku i njezina poduzeća, njezinu industriju, ne mislim samo poduzeća energetskog sektora stavljam u drugorazredan, trećerazredan položaj, znači nemamo pravo, bez obzira ja neću ulaziti u nikakve političke ocjene, ja ću samo isključivo reći ono što se dešava u pozadini, organizaciji a Hrvatska je potpisala sve te akte i prihvatila, znači ne mogu pogriješiti u ničemu od toga, definitivno moramo te stvari staviti prioritet i veliki, veliki politički naglasak. Još jedna stvar koju želim iskazati a mi smo Vladi Republike Hrvatske dali mišljenja, sve tarifne sustave doneseni tijelom 2002. godine i oni su nažalost bili i prikazali sve ovo što se dešavalo kasnije, znači nije Vijeće to koje je htjelo zaustaviti INU u dobavi i cijeni dobavnog plina nego je Zakonom i tarifnim sustavom propisan način postupanja i bezuvjetno smo se kao vijeće, ja kao predstavnik Vijeća nisam i nisam htio kršiti zakon i odredbe tarifnog sustava i nikada to u životu ne mislim raditi na taj način. Prema tome, to je jedan problem, znači dokument i zakonska osnova. Druga stvar je pitanje, ono što, oprostite, ne znam tko je ukazao, problem distribucija i rješenje tarifnog sustava na strani distribucija. Dozvoljavanje da se prelije cijena u distributerima koji nisu uredili pitanje odnosa kroz komunalne jedinice, komunalne uprave danas je to riješeno, danas je Zakon o komunalnom gospodarstvu to promijenio, definitivno bi dospjeli u velike ogromne probleme distributera plina sa potencijalnim, blokadom rada, da ne kažem kako se kaže bankrotom za niz distributera u Republici Hrvatskoj. Prema tome, kada se sustav uređuje, mora se urediti od svih, od početka do kraja da bi on, da bi taj sustav funkcionirao. Evo još jedanput u ime Vijeća, bivšeg Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti i u svoje ime ja vam zahvaljujem. Gospodine predsjedniče, poštovana gospodo hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Drugo, Izvješće o radu Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti i o zapažanjima koja su od značaja za razvoj energetskog tržišta i javnih usluga u 2004. godini. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Vijeća za regulaciju energetskih djelatnosti i o zapažanjima koja su od značaja za razvoj energetskog tržišta i javnih usluga u 2004. godini. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 82 glasa za, jednoglasno usvojeno spomenuto izvješće.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, štovane dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nekoliko prije svega tehničkih napomena. Na samo početku ovo izvješće se sastoji od dva dijela, oba ste dobili još proljetost, jedna je sam tekst izvješća a drugi dio se sastoji jedna knjižica u kojoj su detaljnije opisani rezultati hrvatskih športašica i športaša tijekom 2004. godine. Što je to Hrvatski olimpijski odbor? U dvije rečenice to je najviša, po zakonskoj definiciji ne vladina športska organizacija u Hrvatskoj koja svoje djelovanje temelji na olimpijskoj povelji Međunarodnog olimpijskog odbora, statutu i hrvatskim zakonima. Čini ih 47, čini iz 35 saveza nacionalnih olimpijskih športova, 25 saveza neolimpijskih športova, 21 županijski športski savez i savez grada Zagreba, te klub hrvatskih olimpijaca. Najviši organ Hrvatskog olimpijskog odbora je skupština. Skupština bira direktno vijeće, predsjednika i 4 potpredsjednika. Po Međunarodnoj olimpijskoj povelji nitko od navedenih ne smije primati nikakve novčane naknade niti bilo tko od njih u Hrvatskoj to i prima. Samo izvješće se sastoji od dva dijela; rezultatskog i financijskog. U rezultatskom dijelu valja ustvrditi da je 2004. godina bila najuspješnija godina hrvatskog športa uopće. Tome su najviše doprinijeli rezultati na Olimpijskim igrama u Ateni gdje je osvojeno 5 odličja više nego na protekle dvije ljetne olimpijade zajedno. A sve u svemu tijekom godine 2004. naše sportašice i sportaši u raznim športovima osvojili su gotovo 200 odnosno točnije 193 odličja. Od toga 47 zlatnih, 67 srebrnih i 79 brončanih plus isto toliko plasmana od 4. do 7. mjesta što je, sve potkrepljuje ovu izjavu i konstataciju da je to bila najuspješniji rezultatski gledano godina hrvatskog športa od samostalnosti Hrvatske države. Što se pak tiče financijskog dijela vidite iz financijskog izvješća i iz tabela koje vam prilaže da, prilože da i ta 2004. godina može biti opisana kao vrlo dobra godina, a to se temelji na činjenici da Hrvatski olimpijski odbor koji se financira iz 3 izvora. To je: proračun u užem smislu, to su udio u dobiti od igara na sreću i to su vlastiti prihodi Olimpijskog odbora da je on ostvario rast prihoda u 4,16% iznad plana. Da je rashodi su bili 2,4% manji. Kada bi Olimpijski odbor bio organizacija koja ostvaruje dobit onda b i ona ostvarila dobit u 2004. godini no kako to nije i ne može iskazivati dobit višak prihoda na rashodima je korišten za dodatno financiranje nacionalnih športskih saveza. Znači da su nacionalni športski savezi u 2004. godini dobili više sredstava, mogli su financirati više športskih programa nego što je to bilo prvobitno planirano. Na strani prihoda kada ih gledamo analitički valja ustvrditi da već godinama u užem smislu proračun ima isti iskaz prema Hrvatskom olimpijskom odboru odnosno hrvatskom športu u cjelini jer Olimpijski odbor je samo transfer sredstava prema nacionalnim športskim savezima iz kojih se financiraju svi međunarodni nastupi svih hrvatskih sportašica i sportaša. Dakle ako bi to gledali izdvojeno od ostalog onda bi morali ustvrditi, a to su podaci i našeg Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa koje je razmatrao i odbor ovog Visokog doma za šport i mladež, da izdvajanja za šport zaostaju kako u realnom tako i u apsolutnom iznosu i da su manja i u realnom i u apsolutnom iznosu i prema GDP-u i prema visini proračuna svake godine što nažalost, to je jedina loša stvar u čitavoj priči. Što nažalost dovodi Hrvatsku na zadnje mjesto svih tranzicijskih zemalja kada se gleda izdvajanje za šport kako po glavi stanovnika tako i udio, izdvajanje za šport u bruto domaćem proizvodu. I udio, izdvajanje za šport u proračunu centralne države. No usprkos tome rekoh svi programi su izfinancirani. Tome je dosta doprinio i rast vlastitih prihoda od 12% što znači da je marketing Hrvatskog olimpijskog odbora u 2004. godini bio vrlo aktivan i zapravo to je i dovelo do ovoga rasta prihoda u cjelini. Moram tu reći i dvije izvrsne stvari koje su se dogodile u protekloj godini, u 2004. godini. Prvo, i za jedno i drugo je bila zaslužna hrvatska Vlada. Prvo je financiranje Olimpijskih igara u Ateni. Hrvatska Vlada je isfinancirala taj nastup u cjelini. Sve pripreme. I nedvojbeno da je to se iskazalo i na rezultatima. I drugo, nastojanje Ministarstva financija da kroz izmjene poreznog sustava riješi dugogodišnji problem stipendija sportaša i to je sad riješeno na jedan izuzetno zadovoljavajući način i sigurno će u budućnosti pomoći kako i u ukupnosti financijskih, financijske discipline u tim športskim organizacijama tako i u korist sportaša jer je bitno povećan neoporezivi dio kada se tiče dohotka sportaša ili njihovih stipendija. Evo dame i gospodo to je u najkraćem sažetak onoga što u izvješću stoji. Ja se nadam da ćete vi dodati i svoja razmišljanja oko ovoga. Moram se još na kraju zahvaliti Odboru za šport i mladež koji je u nekoliko navrata raspravljao o našoj problematici i pokazao veliki stupanj razumijevanja i potpore zadnji puta na sjednici u Splitu i to vodi na misao da će 2005. godina u tom smislu biti još i bolja. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, kolegice i kolege. Najprije želim još jedanput izraziti čestitke sportašima, a prije svega našim olimpijcima na ostvarenim doista impresivnim rezultatskim dosezima u 2004. godini. Uprkos činjenici da su financijska sredstva za provođenje programa sporta tijekom godine permanentno i kronično nedostatna. Pohvalna je također i činjenica da su otplaćena sva dugovanja i preuzete obaveze iz proteklih razdoblja i da Hrvatski olimpijski odbor može planirati budući rad bez tereta prošlosti. Iako su proračunska izdvajanja u prošloj godini bila znatno veća nego inače s obzirom na činjenicu da je bila olimpijska godina ona su u apsolutnim iznosima kao što smo evo imali prilike malo prije i čuti od gospodina predsjednika u odnosu na ukupnu proračunsku masu svake godine sve manja pa čak ni sa dodatnih 20 milijuna kuna nisu dostigla onaj fantastični 1 promil proračunskih sredstava iz 2000. godine pa smo i dalje na začelju europskih zemalja po izdvajanju za šport bilo iz državnog proračuna bilo od igara na sreću. Nadam se da će novi Zakon o sportu te relacije popraviti pogotovo u onom dijelu koji se odnosi na poreske olakšice kod izdvajanja sredstava iz dohotka ili dobiti gospodarskih subjekata i da ćemo u ovom mandatu ipak dočekati taj zakon u saborskoj proceduri. No ipak ovom izvješću moram uputiti i nekoliko kritičkih napomena o kojima sam govorila i prošle godine kad smo raspravljali o izvješću za 2003. godinu, ali koje očito nisu naišle na plodno tlo pa se neki nedostaci ponavljaju i ovaj put. Naime čitajući ovo izvješće može se zaključiti da Hrvatski olimpijski odbor radi na čitavom nizu programa i projekata, ali ne mogu iščitati dokle se u planiranju i provedbi nekih od tih programa stiglo. Pa ja doista apeliram na vas gospodine Mateša da nas iduće godine sa nekoliko rečenica više izvijestite i o ostvarenju tih programa da ne ostane samo na onome «mi smo radili» nego i da dobijemo informaciju o tome što je napravljeno? A sad bih se osvrnula i na neka konkretna poglavlja izvješća. Odbor nacionalnih športskih saveza u 2003. godini je raspravljao o novom pravilniku o kategorizaciji sportaša raznim aspektima individualnog programa ma što to značilo. Kao i izvješću o pripremi novog zakona o sportu. Potpuno identične su teme i 2004. godine. Jedina je razlika što je umjesto 3 sjednice održana jedna, ali su održane dvije skupštine nacionalnih sportskih saveza. Čudno je da se prošle godine raspravljalo tek o polaznim osnovama pravilnika o kategorizaciji kad je ta tema tako dugo aktualna. Iz ovog izvješća se ne vide rezultati, odluke i zaključci tih rasprava. Do kuda se stiglo u njihovoj provedbi i koji su zacrtani rokovi konačnog izvršenja. Za Pravilnik o kategorizaciji kao i kriteriji za kategorije po sportovima piše da bi trebali biti gotovi do polovine ove godine, ali koliko mi je poznato, iako je već kraj rujna taj posao još nije gotov. Nadam se ipak da on neće doživjeti Odiseju Zakona o sportu. Što se tiče posebne skrbi o mladima temeljem individualnih programa, vidljivo je da su obuhvaćeni sportaši iz kadrovski ekipiranijih, uglavnom olimpijskih sportova. Mi u SDP-u mislimo da bi puno više trebali poraditi na sportašima medijski manje eksponiranih i marketinški manje atraktivnih sportova na način da se obrasci uputa i upitnika za mlade sportaše upute nacionalnim savezima uz nalog da obavezno, podvlačim ovo obavezno daju svoje prijedloge, jer se događaju slučajevi da se takva mogućnost ulaganja u mlade jednostavno zanemari, posebice u savezima gdje je zaposlena samo jedna osoba kojoj je komplicirano uz redovne poslove pisati i prijave i izvješća o izvršenju programa tamo nekog malog iz, recimo Babine Grade. Sama pravila za financiranje individualnog programa mladih su diskriminirajuća s obzirom na kategorizaciju sportova, pa iz njih proizlazi da netko iz niže kategorije, unatoč rezultatima, nikad neće doći na red za sredstva iz posebne skrbi, jer je kategorija njegova sporta ograničavajući faktor, pa čak i kad ostvari puno bolje rezultate od sportaša iz više rangiranog sporta, a poznato je da su upravo u tim sportovima sredstva vrlo ograničena i u mnogome ovise o ulaganju roditelja. Pa, pozivam Hrvatski olimpijski odbor da barem kod ovih programa ne pravi razliku u pojedinim sportovima, nego da temelj za dobivanje potpore budu isključivo postignuti rezultati mlade sportašice ili sportaša. Osnova za ovaj poziv proizlazi iz materijala koji govori o financiranjima javnih potreba u sportu gdje se između ostalog kaže da Hrvatski olimpijski odbor, citiram: "Skrbi o ravnomjernom razvoju svih sportova, stvara jednaka pravila financiranja za sve svoje članice, te ublažava tržišne nesavršenosti i privilegije tržišno zanimljivih sportova.", završen citat. Taj materijal mi je nakon rasprave o ovom izvješću na obitelji, na Odboru za obitelj, mladež i sport, dostavio glavni tajnik Hrvatskog olimpijskog odbora gospodin Čop, pa ovu prigodu da mu se još jednom zahvalim. Osvrnula bih se sa nekoliko riječi i na statusna pitanja sportaša. I dalje imam zamjerku na sporost i činovničku krutost administrativnog aparata u Hrvatskom olimpijskom odboru. Gospodine Mateša, pokazala sam vam rješenje o kategoriji na koje sam čekala 2 godine i nekoliko mjeseci, a usko grlo je Ured gospođe Dragice Stjepanović. Tom problemu doprinosi i loša povezanost informatičkog sustava unutar Hrvatskog olimpijskog odbora ili nedovoljna informatička pismenost službenika. Iako su se tom problemu posvetila određena sredstva i napori, o čemu se govori u poglavlju o informatizaciji, očito je da treba učiniti više kako bi administracija bila učinkovitija. Konačno, i sama predviđena sredstava za ovu namjenu utrošena su u iznosu više od dvostruko manjem od predviđenog. Primjer nepovezanosti i nedovoljne učinkovitosti je i u tome što su rezultati nastupa sportaša pojedinih saveza, što se rezultati nastupa pojedinih saveza moraju dostavljati na više mjesta unutar Hrvatskog olimpijskog odbora, umjesto da se arhiviraju u bazi podataka odakle ih službenik po potrebi može izvući kad je to, kad god se za to ukaže prigoda. Pa tako ih posebno treba dostavljati stručnom suradniku za sportske programe, gospodinu Tomislavu Šabanu, a posebno već spomenutoj gospođi Stjepanović radi rješenja o kategorizaciji. Isto tako, smatram da bi podatke o kategoriji, kao i rješenja trebalo redovito ažurirati. Najjednostavnije rješenje bi bilo, pogotovo kad se radi o rezultatima ekipe da se sva rješenja članovima ekipe izdaju odjednom da se ne dogodi slučaj da sportaš ima kategoriju koja mu, primjerice, ističe iduće godine, a ove godine je ostvario rezultat koji mu daje pravo na produženje kategorije na sljedeće 4 godine. Ali, on ne dobije niti rješenje, niti se njegov status registrira kao novo stečen tako da na Internet stranici Hrvatskog olimpijskog odbora, niti bilo gdje drugdje uopće nema podataka da taj sportaš ima tu i tu kategoriju do roka koji bi mu po pravilniku stvarno trebao i pripasti. U dijelu koji se odnosi na sport lokalne razine navedeno je niz aktivnosti koje su se odvijale kroz Ured za lokalni sport, ali mi i tu fale konkretni rezultati, kao i daljnji planovi proizašli iz dosadašnjih aktivnosti. Također bi bio podatak u kojoj je fazi izrada registra sportskih građevina i kad se očekuje finalizacija tog projekta. Osvrnula bih se sa nekoliko riječi i na marketinške aktivnosti, te osposobljavanje i stručno usavršavanje kadrova u sportu. Moram se na čas vratiti na ranije istaknutu zadaću Hrvatskog olimpijskog odbora o ravnomjernom razvoju i tretmanu svih svojih članica. Naime, iz izvješća proizlazi da je puno napravljeno na tom planu, i to je za svaku pohvalu, ali su te aktivnosti i sredstva bila uglavnom usmjerena u tzv. velike sportove. Zato mislim da bi trebalo napraviti dugoročno program kojim bi se po etapama, odnosno godišnje odredili sportovi, prije svega tzv. mali sportovi, koji su u pravilu siromašni i financijski i kadrovski i kojima bi Hrvatski olimpijski odbor pomogao u edukaciji stručnog kadra, kao i financijski u granicama mogućnosti kroz marketinške programe u proboju tih sportova u medije, posebice one vizualne na način da na red za pomoć u ovim aktivnostima dođu bar svake 4 godine. Tako bi Hrvatski olimpijski odbor imao mogućnost boljeg uvida u rad i funkcioniranje pojedinih sportova i sportskih saveza, a ti bi savezi ostvarili bolje mogućnosti za kvalitetniji rad. Što se financijskog dijela izvješća tiče želim pohvaliti napore i ostvarene rezultate vodstva i stručnih službi u provedbi programa marketinških aktivnosti koje su rezultirale i značajnim izvanproračunskim sredstvima koja su omogućila izvršenje programa u najvećem dijelu plana svih sportskih saveza, kao i zaostale obveze iz ranijih razdoblja, ali upozoravam da se zbog negativnih nalaza Državne revizije 2002. i 2003. godine mora uvažiti njihovo mišljenje kako bi se dobilo na transparentnosti i kvaliteti izvješća. Pred kraj želim reći nešto što nije dio ovog konkretnog izvješća, ali je realna slika stanja u našem sportu, pa se samim tim tiče i Hrvatskog olimpijskog odbora. Poznato je, naime, da postoji odluka Vlade o kriterijima za dodjelu novčane nagrade za vrhunska sportska dostignuća, ali nažalost, samo za privilegirane i izabrane, odnosno samo za olimpijske sportove. Također, u Odboru državne nagrade sporta "Franjo Bućar" su isključivo ljudi iz olimpijskih sportova. Na što mislim ilustrirat ću konkretnim primjerom. Među 128 dosadašnjih dobitnika ove nagrade nema ni jednog kuglača, iako je poznato da je kuglanje po evidenciji Hrvatskog olimpijskog odbora nekoliko godina bio najuspješniji sport u Hrvatskoj, da smo imali niz svjetskih rekorda, što ekipnih, što pojedinačnih, da i sada imamo aktualne svjetske rekordere u muškoj i ženskoj konkurenciji, kao i aktualne svjetske prvake u 3 discipline. Hrvatska ženska i muška reprezentacija je na svjetskom prvenstvu početkom lipnja ove godine ostvarila doista velike uspjehe. Naime, od 5 mogućih medalja osvojene su 4, od kojih 1 zlato i 3 bronce, a naša članica Željka Orehovec je oborila pojedinačni svjetski rekord, a muškoj reprezentaciji medalja je izmakla u zadnjim hicima i osvojili su 4 mjesto. Od Vlade do danas nije stigla ni čestitka, prijem kod vas u Hrvatskom olimpijskom odboru upriličen je prije oko 2 mjeseca, bez prisustva medija, a kod predsjednika Mesića tek prije dvadesetak dana popraćen sa jednom malom sličicom i dvije rečenice u novinama. Naravno, televizijske slike ni slučajno. Nekakve novčane nagrade neću ni spominjati, jer ih naravno nema. Pitam se jesu li mali sportovi također djeca ove države i društva ili samo pastorčad i suvišan teret. Zato još na kraju apeliram na vas gospodine Mateša, da svojim autoritetom pomognete u izjednačavanju priznanja rezultata sportaša svih sportova u moralnom i materijalnom obliku i zbog svih pozitivnih ostvarenja u 2004. godini. Klub SDP-a će podržati ovo izvješće, a ujedno očekujem da ćete uvažiti i ove naše primjedbe u smislu poboljšanja kvalitete budućeg rada Hrvatskog olimpijskog odbora i hrvatskog sporta uopće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi zastupnik Kajo Bučan.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine Mateša, kolegice i kolege. U ovom trenutku javlja se i jedna dilema kako raspravljati o ovom dokumentu. Kako raspravljati u trenutku jednog bipolarnog emocionalnog stanja nakon prošlog tjedna obilježenog velikim sportskim događanjima, odnosno pobjede hrvatske teniske reprezentacije u polufinalu Davis cup-a i porazu košarkaša u Beogradu na europskom prvenstvu, da li kroz prizmu tenisa i odobravanja ili košarke i kritiziranja. Danas se naravno više govori o tenisu, a o poraženima gotovo ništa. Nešto pišu i analiziraju športski novinari, oštre se pera na način suđenja, spominju sudačke odluke i u većini slučajeva krste pravim imenom, nepravda. Da bi ta nepravda barem dijelom bila nadoknađena, predlažemo vam gospodine Mateša da bi se barem dijelom pomoglo onim momcima koji su trenirali cijelo ljeto, bili odvojeni od obitelji, a na kraju natjerani da plaču, da ih primite na najvišoj razini zajedno možda u dogovoru i sa državnim vrhom kao da su osvojili medalju i kažemo im hvala, uz vas smo, bolje nije moglo jer vam nisu dali. U ovom dokumentu koji nosi naslov i programskog izvješća pod točkom 1.2.2. o seminaru iz područja zdravstvene zaštite športaša i točkom 3.2.1. Olimpijske igre Atena 2004. pod medicinskim osobljem nisam uočio da su uključeni i oni koji se bave medicinom rada. Zašto njih spominjemo iz kluba Hrvatske demokratske zajednice? Pa od prije dvije godine toj specijalizaciji je pridodata i prvi puta u Republici Hrvatskoj i specijalizacija iz športske medicine. Mislimo da bi u budućim sastavima delegacija, preventivnim pregledima športaša i seminarima upravo trebali biti nositelji posla stručnjaci tog profila. Suočeni smo s činjenicom da je od prije četiri ili pet dana se navršilo 12 godina od punopravnog priznanja Hrvatskog olimpijskog odbora od skupštine Međunarodnog olimpijskog odbora. Rekli ste da bi bilo korisno i dodati neka svoja razmišljanja o ovom tekstu kako bi ga nadopunili. Pa nekad su neriješena pitanja i obećanja i nesporazumi oduzimali strašno puno vremena i energije koja se možda mogla upotrijebiti u puno bolji i organiziraniji rast mlađima, stimuliranje mladih i nadarenih športaša kroz nacionalne saveze, osnivanje kampova za testiranje motoričkih sposobnosti i psihološkog integriteta nadarenih športaša, pravovremeno spoznavanje, prepoznavanje i stimuliranje takvih. Ono što u narodu zovemo sustavnim rješavanjem, njega čini mi se u ovom programskom izvješću nema, zapravo nekako svi skupa čekamo novi Zakon o športu, a dok ga čekamo događaju nam se slučajevi koji se dijelom ili u cijelosti prelamaju preko Hrvatskog olimpijskog odbora. Jer evo ga, ovog rujna 2005. slučaj Draganja i opća konsternacija pri pomisli da bi mogao plivati za drugu zemlju, a prije godinu dana, studenoga 2004. slučaj Blanke Vlašić koja nema zimi u Splitu gdje trenirati. Problem još nije riješen, a iz HOO-a je stigla izjava da citiram: "se ne smije i neće ostati ravnodušan prema atletskoj situaciji u Splitu". Za informaciju, još uvijek taj slučaj nije riješen, ima naznaka rješavanja ali on nije riješen. Prije toga, samo da vas podsjetim, to nisu izolirani slučajevi. Bili su slučaj i 2001. Ergotić i propust i vraćanje zlatne medalje na osvojenim mediteranskim igrama zbog nalaza lidokaina u urinu i greške zapravo što to nije prijavljeno jer je taj lijek dopušten, ali nije bio prijavljen na odgovarajućem obrascu. Pa je bio slučaj Lacković 2002. godine, korespondencija po javnim glasilima između Hrvatskog rukometnog saveza i Olimpijskog odbora. Slučaj Strahija, itd. da li je bio doping, da li je odgovarajuća količina dopinga jednaka urinu i krvi itd. itd. Naravno da ne spominjemo i onaj najveći koji nas sviju boli, boli nas u klubu Hrvatske demokratske zajednice, boli svakog građanina ove zemlje, propust, samovolja činovnika koji su dopustili da nadarena plivačica iz Vukovara Mirna Jukić sada u Austriji živi i osvaja medalje za svoju novu državu. Iz Hrvatskog olimpijskog odbora slale su se poruke u javnost, da će je se vratiti, međutim… Na kraju, Hrvatska, mišljenja smo, treba institut za šport koji bi kontrolirao športaše i primjenjiva sva znanstvena dostignuća koja bi pomagala športašima u življenju, prehrani, trenažnom i natjecateljskom procesu. I voljeli bi da smo kroz onaj sponzorski ugovor sa tvrtkom "Volkswagen" mogli pročitati da je umjesto skupocjenog "volkswagen fetona" da su kupljena recimo tri kombija, tri kombija koji bi puno značili malim športskim savezima za prijevoz možda najmlađih za natjecanja. I voljeli bi da se ostvari ono obećanje dano početkom ove godine, obećanje zlatnim športašima, zlatnim rukometašima i Janici Kostelić o dostojnom obilježavanju imena u Gradu Zagrebu, njihovih imena i čekamo to još uvijek obećanje. Naravno i u klubu Hrvatske demokratske zajednice čestitamo svim onim športašima na prošlogodišnjem rezultatima, a posebno osvajačima medalja na svim onim igrama na kojima su dostojno nastupali i branili nacionalne boje. I u klubu Hrvatske demokratske zajednice primamo k znanju ovo izvješće i očekujemo od HOO-a koji je na vrhu hrvatske športske piramide, da više bude savjesni i temeljiti inicijator i provoditelj pa će i greške koje se potkradaju i u financijskim izvješćima po nalazu Državne revizije, i nezadovoljstva nestati. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. U ime kuba HNS-PGS uvaženi zastupnik Srećko Ferenčak. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora. Na temelju Programskog izvješća i Financijskog izvješća želim istaknuti nekoliko stvari. 2004. godina bila je godina u kojoj su rezultati hrvatskih sportaša dosegli vrhunac na ljetnim Olimpijskim igrama. Osvojili smo 5 medalja, 1 zlatnu, 2 srebrne i 1 brončanu. Prema rezultatima i osvojenim medaljama te su Olimpijske igre najuspješnije u povijesti učešća Hrvatske na njima. Prije toga na zimskim Olimpijskim igrama koje su održane u Salt Lake Cityu osvojili smo 4 medalje, 3 zlatne i 1 srebrnu. Nedavno u Almeri u Španjolskoj na 15. Mediteranskim igrama osvojili smo 26 medalja. Iz svih ovih podataka lako je zaključiti koliko je sport važan čimbenik za čitavu državu, koliko hrvatski sportaši svojim nastupima i uspjesima pridonose ne samo svojoj osobnoj afirmaciji nego i afirmaciji Hrvatske u čitavom svijetu. Sport se iznosa i ponovno dokazuje kao najbolji veleposlanik Hrvatske države u svijetu. Druga bitna činjenica za istaknuti je da je u 2004. godini došlo do promjena u samom Hrvatskom olimpijskom odboru. Izabrano je novo vijeće, novi-stari predsjednik koji su sasvim sigurno pridonijeli kvalitetnijim odnosima unutar samog Hrvatskog olimpijskog odbora. Usprkos još uvijek određenim poteškoćama smatramo da je vidljiv pomak u poslovanju Hrvatskog olimpijskog odbora na bolje u odnosu na prijašnje godine. Iz podnijetog Financijskog izvješća vidljivo je da je u 2004. godini došlo do povećanja prihoda i to na stavci vlastitih prihoda. Pri tome je značajno da je došlo do većeg angažmana u marketinškoj aktivnosti, odnosno da su se počele ostvarivati najave čelnika HO-a o nužnosti osmišljene promidžbe kako HO-a, tako i hrvatskog sporta u cjelini. Ukupni rashodi u 2004. godini smanjeni su u odnosi na plan, a da su pri tom programi Nacionalnih sportskih saveza ostvareni s vrlo visokim indeksom. Znači, uštede su ostvarene, ali ne na uštrp sportaša i sportskih programa. Što se tiče planiranih i ostvarenih sredstava u 2004. godini po programskim skupinama izvješće sigurno može dobiti dobru ocjenu. Iz izvješća je vidljivo da su u 2004. godini utrošena relativno mala sredstva za informatizaciju HO-a u odnosu na plan, međutim usprkos toj činjenici podržavamo nastojanja čelnika Hrvatskog olimpijskog odbora za informatizaciju čitavog sustava jer je to nužnost, ali i potreba modernog načina poslovanja. Želim istaknuti da Klub HNS-PGS-a podupire ovo izvješće sa željom da Hrvatski olimpijski odbor nastavi s kvalitetnim radom u budućnosti. Onakvim kakvim je krenuo od kad je došlo do kvalitetnih kadrovskih promjena u posljednjih godinu dana. Podupirem ovo izvješće iz razloga što je vrlo lako uočljivo da novo čelništvo Hrvatskog olimpijskog odbora želi na jedan potpuno drugačiji način nego što je to bilo do sada ustrojiti financiranje hrvatskog sporta, odnosno teži k potpuno jasnim i nedvosmislenim kriterijima jednakim za sve. Sve do nedavno bili smo svjedoci netransparentnog načina rada financiranja bez jasno određenih pravila i pod čudnim linijama odlučivanja. U način rada koji određuje potpuno jasne kriterije i transparentan način odlučivanja Hrvatski olimpijski odbor ima našu punu potporu. Nadamo se da će hrvatski sportaši uz veliku i kvalitetnu potporu HO-a, ali i Hrvatske države u 2005./2006. godini postići značajne rezultate. Pred nama je zimska Olimpijada za nešto više od 4 mjeseca i kvalitetno praćenje od strane HO-a nužno je da bi se zadržala visoka razina i kvalitetni rezultati. Nadamo se da će i Vlada RH i nadalje prepoznavati važnost sporta i iznova visoku dostignutu razinu kvalitete, te predlažemo da se u projekcijama budućeg proračuna predvidi povećanje sredstava koje se iz državnog proračuna izdvajaju iz Hrvatskog olimpijskog odbora. Ovdje posebno pozivam svog kolegu iz Kluba HDZ-a da se angažira oko toga jer na njima je da to i naprave. Također bi bilo dobro da se povećaju sredstva koja se iz igara na sreću Hrvatske lutrije odvajaju za sport. Uostalom, svojim radom u posljednjih godinu dana HO je dokazao da zavrjeđuje još veću državnu potporu. Isto tako, uvjereni smo da će HO i u budućnosti još više angažirati na stvaranju vlastitih prihoda pojačanim marketinškim aktivnostima i još većim uštedama unutar samog HO-a, ali ne na uštrp kvalitete rada i ne na uštrp sportaša. Hrvatski olimpijski odbor do sada se vrlo aktivno angažirao pri izradi Konačnog prijedloga novog Zakona o športu koji nikako da dođe pred zastupnike Hrvatskog sabora usprkos najavama resornog ministra. Za dobro hrvatskog sporta i odnosa u njemu nadamo se da će taj zakon konačno ugledati svijetlo dana. Nadamo se isto tako da će resorno Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta prilikom … [[Govornik se ne razumije.]] gradnje novih školskih objekata uvažavati i prijedloge sportaša i Hrvatskog olimpijskog odbora, odnosno činjenicu da se niti jedan školski objekt ne smije izgraditi bez sportske dvorane, odnosno igrališta. Iz svega navedenog Klub zastupnika HNS-PGS-a podržava Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2004. godinu.
Zahvaljujem. S ovim smo završili raspravu po klubovima. Prelazimo na 10-minutnu raspravu. Uvaženi zastupnik Leko. Nije u dvorani, gubi pravo na raspravu. Uvažena zastupnica Perman.
… [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]]
Hvala lijepo, odustaje od rasprave. Uvažena zastupnica Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, kolegice i kolege. Pa evo, i ove godine ću se zaista kratko osvrnuti na Izvješće o radu Hrvatskog olimpijskog odbora, sada za 2004. godinu, koji zaista sadrži kratki prikaz realizacije programa u 2004. godini. Vrlo značajno je, što se navodi u ovom Izvješću, da je Ured nacionalnih sportskih saveza pokrenuo izradu izmjena i dopuna Pravilnika o kategorizaciji. Jer u 2004. godini povećan je broj izdanih rješenja o kategorizaciji kako se to navodi u Izvješću pa bi bilo dobro da se vide i razlozi porasta te brojke. Je li u pitanju zaista kvaliteta ili su prava u pitanju koja sportaši ostvaruju kroz kategorizaciju. Svakako da je uz ove probleme u športu važno istaknuti da treba, to smo danas čuli gotovo od svih sudionika u raspravi, donošenje novog Zakona o športu koji je u pripremi i nadam se da će uskoro zaista stići, vjerujem, u naše klupe. Posebno mjesto u ovom Izvješću odnosi se svakako na šport mladih. Tj., na ono što nosi ovdje podnaslov "Individualni program posebne skrbi o mladima". Iako nije direktno vezano uz Hrvatski olimpijski odbor moram podsjetiti da se svi zalažemo za stvaranje što boljih uvjeta mladih za bavljenje športom. Pa se podsjetimo i nedavne rasprave o izmjenama i dopunama Zakona o srednjem školstvu koji je jednim svojim člankom čak utvrdio obvezu škola da omogući redovnim učenicima koji su sportaši u natjecateljskih kategorijama sudjelovanje na športskim natjecanjima i športskim pripremama na državnoj razini, što je vrlo važno za sudjelovanje mladih u športu. Važno je i vrlo pohvalno što se sportašima studentima osigurava i smještaj u studentskom domu, a čuli smo danas i izlaganja vas, gospodine predsjedniče, da su osigurana i sredstva za stipendije što je zaista pohvalno. Kao i u prošlogodišnjem izvješću, zaista treba opetovano pohvaliti aktivnosti Savjeta za šport djece i mladeži i programa promicanja ideje olimpizma među djecom i mladima na teritoriju cijele Republike. Jer ovo održavanje sada već treće Olimpijade i olimpijskog festivala dječjih vrtića, a svake godine se povećava broj gradova u kojima se održava ova mala, ajmo ju nazvati, Olimpijada. Ove godine su bila uključena čak 22 grada, odnosno prošle godine o čijem izvješću govorimo. I preko 8 tisuća djece, mislim da je zaista bilo veliki događaj i za djecu u vrtićima i naše mlade koji su u mjesecu svibnju imali, mogli bismo reći svoju Olimpijadu, pred onu veliku Olimpijadu. Čestitke i svim sportašima olimpijcima koji su postigli vrlo vrijedne rezultate u 2004. godini, a i pohvala ovoj vašoj brošuri Veliki dani Hrvatskog športa u kojoj su prikazani zaista svi značajni rezultati naših sportaša. Značajno područje u ovom izvješću a o kojem sam govorila u raspravi za 2003. godini je lokalni šport. U izvješću se navodi da Ured za lokalni šport sufinancira niz projekata i programa na razini županija, gradova i općina. Pristiglo je na žalost svega 16 zahtjeva, u Izvješću se navodi da ima i čitav niz objektivnih razloga zbog čega programske aktivnosti športa lokalne razine nisu u potpunosti zaživjele, mislim da bi Hrvatski olimpijski odbor ovdje trebao zaista poraditi da se uključi i u rješavanje problema na lokalnoj razini. Bilo bi dobro da se navedeni projekti koji su sufinancirani ali i aktivnosti ureda i one koje ured provodi ove aktivnosti, proširi i poboljša. Svakako da osigurana financijska sredstva od 710 tisuća kuna u 2004. bi trebalo povećati nadam se da će izvješće za 2005. godinu biti puno bolje. Olimpijski program je bio u financijskom planu središnje događanje prošle godine, planirana su sredstva od 20 tisuća kuna, nisu vidimo sva utrošena ali su rezultati naših sportaša i zato još jednom čestitke zaista bili vrhunski. Želim podržati djelovanje Hrvatske olimpijske akademije a svakako treba ustrajati i na osposobljavanju i usavršavanju kandidata za potrebe športa i nastaviti s osposobljavanjem na lokalnoj razini jer je ova pomoć nama u lokalnim sredinama itekako dobro došla. Što se tiče financijskog izvješća može se utvrditi da su sredstva u 2004. godini u odnosu na plan bila povećana sa 4,16% ali su rashodi bili manji za 3,11% od planiranih. Vrlo je važno što se navodi u ovom izvješću da su se zaista sada svi dugovi iz prethodnog razdoblja Hrvatskog olimpijskog odbora vratili pa je to pohvalno za olimpijski odbor u ovom sastavu. Izdvajanja za šport nisu velika, to smo čuli od svih, značajna su ali mislim da se zalaganjem svih vas trebaju se otvoriti što bolji uvjeti za bavljenjem športom a to znači osigurati i veća financijska sredstva. U prošlom Izvješću za 2003. godinu govorila sam u svojoj raspravi o potrebi izrade standarda za izgradnju športskih objekata i igrališta, ovo Izvješće opet spominje nužnu izradu ovog pravilnika i nadam se da ćemo na zadovoljstvo svih nas do sljedećeg izvješća napokon imati ovaj pravilnik jer je on zaista preduvjet da se ujednače uvjeti bavljenja športom u svim sredinama. Evo, zahvaljujem se.
Zahvaljujem. S ovim smo završili raspravu. Gospodin Zlatko Mateša u ime predlagatelja. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Zahvaljujući vam se na doprinosu ove raspravi dozvolite da se samo s nekoliko riječi osvrnem na neke stvari koje su iznesene na raspravama klubova i pojedinaca. Da bi stekli sada na kraju jednu jasnu sliku oko kako položaja Hrvatskog olimpijskog odbora i njegovih nadležnosti tako i nekih ovih sugestija koje su date tijekom rasprave. Pravilnik o kategorizaciji o kojem je gospođa zastupnica Perman govorila koja to dobro poznaje temeljni je dokument, na temelju koga se ostvaruju čitav niz prava po drugim zakonima športašica i športaša. Mi predviđamo on je sada na raspravi u nacionalnim savezima, svaki nacionalni športski savez može dati svoje primjedbe i mi predviđamo da će on do kraja ove godine biti usvojen da bi se 2006. godine po njemu postupalo u novom olimpijskom ciklusu. Individualni programi skrbi o mladima, smo odlučili čak i pojačati. Na sjednici Vijeća koja se predviđa za 8. ovog mjeseca biti će donesen novi pravilnik i nova lista, vi koji ste pažljivo pratili neke druge stvari oko športa vidjeli ste jedan novi projekt Hrvatske lutrije i Olimpijskog odbora Olimpijska srećka prihod od toga je isključivo namijenjen educiranju mladih športaša, tako da će taj individualni program biti puno širi nego što je bio do sada. Što se tiče lokalnog športa a poglavito evidencije športskih objekata, to nije posao Olimpijskog odbora. Evidencija športskih objekata je posao vlasnika športskih objekata, a to su gradovi i jedinice lokalne samouprave. Što se tiče obrazovanja, vidite da smo mi kroz Olimpijsku akademiju 415 osoba obrazovali, osposobili za razne funkcije u športu. Funkcije koje se pošto radi akademija na temelju dozvole Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa upisuju u radnu knjižicu, od instruktora skijanja, tenisa, trenera i slično prema tome, oni imaju itekako svoj značaj za širenje trenerske osnovice i baze u športu. Ono što je loše to je stvarno pozicija uvjetno rečeno nekih športova koje mi nekada kolokvijalno zovemo nepravedno mali športovi, a po broju osvojenih odličja su ravnopravni onim drugima, u medijima. Privatizacijom medijskog sustava došlo je do sužavanja interesa za te športove, mi smo na to morali reagirati na način da smo primjerice sa športskim novostima išli na zakupljivanje jedne stranice tjedno da bi mi prezentirali uspjehe tih malih sportova, čiji interes se ne može komercijalno oživotvoriti u redovnoj produkciji. Isto je sa Hrvatskom televizijom s kojom imamo izvrsne odnose, kojima se stvarno trebamo zahvaliti, imaju razumijevanje za takve male športove i mi smo spremni čak sufinancirati prijenose jer je to promotivno bitno, nekih malih uvjetno športova i na televiziji. Što se tiče onoga što je uvaženi kolega iz Hrvatske demokratske zajednice govorio, prvo o košarci. MI smo jučer imali sastanak sa čelništvom Hrvatskog košarkaškog saveza o mjerama i postupcima koje ćemo zajedno poduzeti da bi poduprijeli Hrvatsku košarkašku vrstu, kako reagiranjem na ovu nepravdu tako i u tome da eventualno dođemo do tzv. Pozivnice ili wild card za Svjetsko prvenstvo. To da ne elaboriram znači čitav niz aktivnosti kako Olimpijskog odbora tako i Hrvatskog košarkaškog saveza prema svjetskoj FIBI kako bi se došlo do toga. Ideja o prijemu je izvrsna i bilo bi jako dobro kako bi na takvom jednom prijemu bi sve okupili. Problem gospodina Draganje je specifični problem. Mi smo na neki način van naših nadležnosti išli za tim da probamo naći sponzora za gospodina Draganju, trudimo se i mislim da ćemo doći do rezultata iako podcrtavam to nije naša nadležnost ali imamo obvezu moralnu da pomognemo našem vrhunskom plivaču olimpijcu. Tu je malo problem što Duje nije u Hrvatskoj, ali ja se nadam da ćemo mi to uspjeti riješiti, da tu neće biti problema. Što se tiče gospođice Vlašić, ovo je možda pravo mjesto da se apelira na grad Split, na Poglavarstvo grada Splita da financiraju dvoranu gospođice Vlašić u kojoj ona može trenirati, a koja joj jedina u Splitu stoji na raspolaganje. Pozdravljamo ideju o institutu za šport, bilo bi dobro kada bi se on oformio, ima puno ljudi koji su sposobni, imaju odgovarajuća znanja da bi u tome radili. Bili su spomenuti, bio je spomenut ugovor između Hrvatskog olimpijskog odbora i Volkswagena koji je službeni prevozilac, odnosno službeno vozilo Olimpijade Peking. Na žalost moram reći da vaša konstatacija nije bila točna postoje dva kombi vozila koja koriste nacionalni savezi ti koji nemaju vozila. Redovito ih koriste svaki vikend kako kome treba i postoji dodatna mogućnost po tom ugovoru da savezi mogu po pravi puta uopće od postojanja kupovati vozila, kombi vozila, kupili su mnogi i to uz vrlo značajne popuste i na otplatu. Prema tome, moram reći da kombi vozila postoje i da se koriste. Kakva vozila sponzor daje ovisi isključivo o njemu. Dakle, mi niti tražimo nešto što bi trebali dobiti. Dobivamo ono što nam oni pošalju i oni to mijenjaju kad god oni osjećaju potrebu da to trebaju mijenjati. Što se tiče obilježavanja značaja naših športaša mi smo bili nositelji inicijative da se Janica Kostelić proglasi počasnom građanskom Grada Zagreba i da joj se dodijeli ulica. U prvom smo uspjeli, u drugom nismo. Valjda će Gradsko poglavarstvo i Skupština Grada Zagreba razmotriti ovaj drugi dio pa ćemo biti svi oko toga zadovoljni. Posljednji problem, i s time ću završiti, s kojim se ja stvarno slažem i stvarno nam čini ogromne probleme to je ovo što ste vi gospođo zastupnice rekli standardizacija izgradnje objekata. Mi bismo uštedjeli ogroman novac kada bismo imali standardizirane športske objekte. Tada bismo izbjegli sve one zamke koje nam se događaju oko izgradnje sportskih objekata koje svaki objekt za sebe, drugačije dizajniran i meni je znano da Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa zajedno sa arhitektonskim fakultetom radi na jednom takvom pravilniku o standardizaciji sportskih objekata. Ja se nadam da će ministar Primorac u tome i uspjeti i da ćemo to početkom iduće godine imati. Hvala vam lijepo svima.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Treće, Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2004. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2004. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 78 glasova za i 1 suzdržanim prihvaćeno je predloženo izvješće.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege! Prema našim saznanjima Vlada Republike je 2. lipnja 2005. donijela odluku kojom je ovlastila Ministarstvo poljoprivrede da započne pregovore o mogućim izmjenama SSP-a a koji se odnose na uvođenje kvota za izvoz šećera u Europsku uniju. Uzimajući u obzir činjenicu da ukupan izvoz šećera u Europsku uniju čini samo 1% ukupne potrošnje šećera u Europskoj uniji mišljenja smo da ta količina ne može bitno ugroziti šećernu industriju Europske unije a na što se poziva EU komisija u svojoj inicijativi za izmjenu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i europskih zajednica i njihovih državnica i članica. Ovakve situacije regulirane su člankom 38. SSP-a a za utvrđivanje postojanja ozbiljnih poremećaja u sektoru gospodarstva stranke uvoznice u ovom slučaju Europske unije nadležno je Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje koje ovakvu štetu i poremećaj mora nedvojbeno utvrditi. U skladu s odredbama citiranog članka 38. svi postupci koji ne bi zadovoljili tu proceduru mogu se smatrati nepoštivanjem SSP-a na čije su se poštivanje obvezale i Republika Hrvatska i Europska unija ratifikacijom ovog sporazuma. Europska komisija ipak sredinom lipnja 2005. uputila je inicijativu Vladi Republike Hrvatske za promjenu SSP-a u dijelu koji regulira izvoz hrvatskog šećera u Europsku uniju i to uvođenjem kvota na izvoz hrvatskog šećera koji temeljem važećeg SSP-a nema. Međutim, odredbe Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koji se tiču izvoza iz zemlje potpisnice za tržište EU osmišljene su da budu preferencijske i asimetrične kako bi se poticanjem izvoza jačalo gospodarstvo zemlje potpisnice a ne ograničavajuće za razvoj njenog gospodarstva. To nije izmijenjeno niti je bilo zahtjeva pri pregovorima o izmjenama Protokola VII. U svezi s izvozom hrvatskog šećera na tržište Europske unije treba istaknuti sljedeće činjenice. Prvo, hrvatska industrija šećera i njezini kooperanti u nekoliko su prethodnih godina postali jedni od najuspješnijih izvoznika hrvatske prehrambene industrije. Međutim, posljednjim zahtjevima Europske komisije proizvodnja i prodaja šećera kao uspješnog hrvatskog izvoznog proizvoda ozbiljno je dovedena u pitanje. Drugo, u 2005. godini hrvatski proizvođači šećera namjeravaju na tržište Europske unije izvesti 170 tisuća tona šećera vrijednog više od 100 milijuna eura. Treće, šećer predstavlja najznačajniji hrvatski izvozni proizvod na tržište Europske unije i izvorni je hrvatski proizvod. Procjenjujemo kako bi uvođenje kvota stvorilo izravno štetu hrvatskoj industriji šećera mjereno stotinama milijuna eura godišnje. Smanjivanje izvoza hrvatskog šećera u Europsku uniju dovodi u pitanje poslovanje hrvatskih šećera u Osijeku, Virovitici, županiji. Zatvaranje jedne od šećerana znači gubitak radnih mjesta za njihove zaposlenike, za prijevoznike i kooperante, dakle proizvođače šećerne repe. Budu li kvote za izvoz šećera svega 80 tisuća tona to bi značilo gubitak deset tisuća radnih mjesta. Režim trgovine šećerom za Europsku uniju zato treba ostati poticajan za razvoj proizvodnje šećera u Hrvatskoj. Značajnija ograničenja izvoza hrvatskog šećera bila bi protivna gospodarskim interesima Republike Hrvatske. Izvoz hrvatskog šećera na tržište Europske unije ne smije biti manji od prosječne proizvodnje šećera po hektaru u članicama Europske unije za poljoprivredne površine od 29 tisuća hektara pod šećernom repom u Republici Hrvatskoj. Uz postojeću tehnologiju proizvodnje šećerne repe i šećera prosječna proizvodnja šećera u Europskoj uniji je 8 tona šećera po hektaru šećerne repe dok je proizvodnja u Hrvatskoj 6 tona. Dakle, naš zaključak je prvo, da sve pregovore sa Europskom unijom u svezi s izvozom hrvatskog šećera u Europsku uniju predstavnici Republike Hrvatske trebaju provoditi kroz Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje u skladu s člankom 38. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i europskih zajednica i njihovih država članica. Drugo, u smislu stavka 1. članka 38. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju preduvjet za pregovore sa Europskom unijom u svezi s izvozom hrvatskog šećera su dokazi da izvoz hrvatskog šećera na tržište Europske unije uzrokuje ili bi mogao prouzročiti ozbiljnu štetu industriji šećera u Europskoj uniji ili ozbiljnije poremećaje u bilo kojem sektoru gospodarstva Europske unije ili ozbiljno pogoršanje stanja u gospodarstvu u nekoj regiji Europske unije. Treće, uvođenje kvota za izvoz hrvatskog šećera na tržište Europske unije protivno je Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju. Režim trgovine šećerom sa Europskom unijom treba ostati poticajan za razvoj proizvodnje šećera u Hrvatskoj. I četvrto, predstavnici Republike Hrvatske u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje trebaju odbiti ograničenje izvoza hrvatskog šećera koje bi bilo protivno gospodarskim interesima Republike Hrvatske. Eventualna izvozna kvota za izvoz iz Hrvatske šećera na tržište Europske unije ne smije biti manja od proizvodnje šećera na postojećih 29 tisuća hektara pod šećernom repom u Republici Hrvatskoj uz proizvodnju šećera po hektaru jednak u prosjeku zemalja članica Europske unije. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelj Odbora za europske integracije uzeti riječ? Ne. Predstavnik Vlade? Ministar poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva Petar Čobanković. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici! Ja ću iznijeti stav i mišljenje Vlade Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da ne prihvati prijedlog zaključka o stajalištima predstavnika Republike Hrvatske pri donošenju odluke u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje iz sljedećih razloga. Pokretač inicijative za otpočinjanje pregovor o uvođenju kvota za izvoz hrvatskog šećera je Europska komisija. Pa u skladu sa time ona predlaže i pravnu osnovu za otpočinjanje pregovora. Europska komisija je u skladu sa općim načelima međunarodnog prava, Konvencijom o međunarodnim ugovorima započela započinjanje pregovora o izmjeni sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju radi moguće izmjene režima izvoza šećera iz Republike Hrvatske u Europsku uniju. Radi se dakle o klasičnom prijedlogu za promjenu međunarodnog ugovora koji može uputiti svaka strana koja to smatra potrebitima a osobito u slučaju promijenjenih okolnosti. Postupanje pojedinih tijela izvršne i zakonodavne vlasti Republike Hrvatske u takvim slučajevima određeno je Zakonom o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora. Europska komisija nije predložila aktiviranje članka 38. Sporazuma pa on ne može biti pravna osnova za predložene pregovore. Vlada Republike Hrvatske je odlukom o započinjanju pregovora sa Europskom komisijom oko moguće izmjene postojećeg režima izvoza šećera iz Republike Hrvatske u Europsku uniju od 2. lipnja 2005. godine a zatim i dopisom ministrice Kolinde Grabar-Kitarović, povjerenice za … [[Govornik se ne razumije.]] Europske komisije iskazala samo načelnu spremnost za otvaranje ove vrste pregovora. Istovremeno predstavnici Vlade Republike Hrvatske opetovano su naglašavali da će se pregovori i moguća izmjena sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju voditi na način da se maksimalno zaštite interesi Republike Hrvatske. Ovaj je stav vidljiv u prijedlogu Odluke o usvajanju pregovaračke platforme za pregovore sa Europskom komisijom s ciljem mogućeg izvođenja kvota za izvoz šećera iz Republike Hrvatske u Europsku uniju kojeg je izradilo Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva uz konzultaciju sa drugim nadležnim ministarstvima. Prijedlogom odluke predviđena su dva osnovna načela, veličina kvote trebala bi odgovarati mogućoj proizvodnji šećera na temelju proizvodnje šećerne repe na površini cca. 30 tisuća hektara te drugo, o Sporazumu o stabilizaciji i privatizaciji treba ugraditi neki oblik kompenzacije hrvatskoj strani radi mogućeg uvođenja izvozne kvote. Drugim riječima u nacrtu pregovaračke platforme predlaže se čak i jača zaštita hrvatskih interesu u odnosu na prijedlog iznesen u obrazloženju zaključka Kluba zastupnik HSP-a. Vlada Republike Hrvatske ukazuje također i na nelogičnost u obrazloženju prijedlog zaključka glede moguće štete od uvođenja kvota. Ako se o šteti uopće može govoriti ona se nikako ne može mjeriti stotinama milijuna eura godišnje s obzirom da je ukupan izvoz šećera iz Republike Hrvatske u Europsku uniju ovisno o prijenosu šećerne repe ukupno iznosi oko 100 milijuna eura godišnje. Neovisno o prijedlogu kluba zastupnika HSP-a, predstavnici Republike Hrvatske su na Odboru, na sastanku Odbor za stabilizaciju i pridruživanje u Bruxellesu 14. srpnja 2005. godine obavijestili Europsku komisiju da će uzimajući u obzir pravne i financijske implikacije izmjene sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju Vlada Republike Hrvatske konzultirati Hrvatski sabor pri usvajanju službenih stajališta o tom pitanju. Konzultiranje Hrvatskog sabora nema nikakve veze sa člankom 38. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europske unije. I dozvolite mi sada još par riječi da kažem da se apsolutno slažemo da je pitanje proizvodnje i izvoza šećera za Republiku Hrvatsku i sa stajališta poljoprivrede i prehrambene industrije izuzetno bitno i važno pitanje. Nama su poznate, poznata kompletna situacija i kao što ste čuli iz ovoga dijela pregovaračke platforme, hrvatski pregovarači će znati zaštiti interes hrvatskih proizvođača, kako repe kojih je daleko veći broj, tako isto i proizvođača i uposlenika koji rade u direktnoj industriji šećera. Ali dozvolite mi radi informiranja šire hrvatske javnosti ja moram kazati par stvari koje su vrlo bitne za ovo da bi se ukupna ova problematika mogla razumjeti. Moram naglasiti da je činjenica da do 2002. godine Hrvatska uopće nije imala izvoz šećera u zemlje Europske unije. Da je u 2001. godini jednostranom odlukom Europska komisija omogućila zemljama "zapadnog Balkana" u navodnicima bez kvotni i bez carinski izvoz šećera u Europsku uniju. Da je Hrvatska, i to se mora naglasiti to institucionalizirala Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju gdje je također ugrađeno da Hrvatska ima neograničene mogućnosti, ne neograničene nego onolike koliko su proizvodne mogućnosti takve ima mogućnosti izvoza u zemlje Europske unije. Znači Hrvatska ima institucionaliziran i ima ugovorni odnos vezano za slobodan izvoz šećera i tu ste apsolutno u pravu. Ali isto tako vam moram kazati da je u tijeku velika reforma šećera u Europskoj uniji, da u sklopu te reforme šećera a opet uvjetovano odnosima VTO-a i Europske unije izgubljenim sporom Europske unije od VTO-a i sve ono što je bilo da suština te reforme je da će zaštitna cijena šećera u zemljama u Europskoj uniji pasti, da će se raditi novi tržni red za šećer, da će biti negdje cca. 40% niža nego što je sada. Isto tako moram naglasiti da u sklopu reforme da će se ići na smanjenje površina pod šećernom repom za negdje cca. 40%. Iz tih razloga Europska komisija i Europska unija traži određeni oblik koperativnosti i od Republike Hrvatske. U prihvaćanju pregovora nigdje i u platformi nigdje nije naznačeno da je hrvatska strana pristala na kvotu. Kvota je moguća kao rezultat pregovora, uvažavajući činjenice i stajališta koje su nam predstavnici Europske komisije iznijeli, ali nikako na uštrp proizvođača niti šećerne repe niti proizvođača šećera. Znači niti poljoprivrede, niti prehrambene industrije Republike Hrvatske. Sve ono što ste vi rekli u svom obrazloženju je apsolutno točno. O važnosti kao izvoznog proizvoda. Točno je da i sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju da ovaj prijedlog Europske komisije nije u samom duhu sporazumam jer sporazum predviđa daljnje oblike liberalizacije a ne skraćivanja stečenih prava. Ali isto tako Hrvatska se ne može oglušiti na prijedlog o pregovorima od strane Europske komisije. Vi ste iz platforme imate mogućnosti vidjeti da hrvatski proizvođači neće biti niti zakinuti, niti ugroženi sa eventualnim mogućim uvođenjem kvote. I druga stvar, ne možemo govoriti, još jednom ponavljam o stotinama milijuna eura štete vezano da će prouzročiti uvođenje kvote, kada uzmemo, samo da kažem još jednom i podatke o izvozu šećera iz Republike Hrvatske do sada. Pa u 2002. godini iz Hrvatske je izvezeno 65 tisuća tona u vrijednosti 40 milijuna dolara, 2003. godine 162 tisuće tona u vrijednosti 120 milijuna dolara, 2004. godine 49 tisuća tona u vrijednosti 40 milijuna dolara, i do konca osmog mjeseca 2005. godine izvezeno je 108 tisuća tona u vrijednosti 77 milijuna dolara. Znači, vrijednost što navodite kao štetu to je praktično ukupna vrijednost izvoza iz Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda? [[Upadica se ne čuje.]] Kad se otvori rasprava. Izvolite kolegice Tomašić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravljam netočni navod gospodina ministra koji kaže eventualna kvota ili smanjenje izvoza šećera neće bitno ugroziti proizvođače šećera. Kad to ne bi bitno ugrožavalo uopće onda ne bi do ovoga ni došlo, onda Europska unija ne bi ni tražila da se modificira ovaj sporazum. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege zastupnici! Pred nama je Prijedlog zaključaka Hrvatskoga sabora o stajalištima predstavnika Republike Hrvatske pri donošenju odluka u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje predlagatelja Kluba zastupnika Hrvatske stranke prava. Tim prijedlogom Kluba zastupnika Hrvatske stranke prava trebalo bi definirati pravila pregovaranja hrvatske strane sa Europskom unijom u svezi s izvozom hrvatskog šećera u Europsku uniju. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava stav Vlade Republike Hrvatske i prijedlog zaključaka neće prihvatiti. Na početku želio bih se ukratko osvrnuti na okvir u kojem se odvija reforma sustava šećera u Europskoj uniji. Početkom lipnja ove godine Europska komisija predstavila je prijedlog dugoročne reforme tržišta šećera Europske unije. S obzirom da sustav tržišta šećera nije mijenjan u Europskoj uniji četrdesetak godina države članice i institucije Europske unije postavile su pitanje njegove modernizacije. Temeljem usvojenih zaključaka predložena reforma trajala bi četiri godine kako bi konkurentni proizvođači što bezbolnije napustili ovu proizvodnju. Reforma tržišta šećera trebala bi dovesti do smanjenja cijena šećera na tržištu Europske unije za 39% također do povećanja konkurentnosti i tržišne orijentacije i sektora šećera u Europskoj uniji. Isto tako, trebala bi osigurati održivost na dulje razdoblje kao i ojačati poziciju Europske unije u pregovorima o šećeru na svjetskoj razini te udovoljiti obvezama prema WTO-u. Očekuje se da će Vijeće ministara usvojiti do kraja 2005. godine Uredbu o reformi koja bi se trebala primjenjivati od srpnja 2006. godine. To je dakle kontekst Europske unije. Gdje se tu nalazi Hrvatska. Od 2000. godine Hrvatskoj je bio nedopušten neograničen i bescarinski izvoz gotovo svih proizvoda. Razlog za uvođenje tih asimetričnih trgovinskih mjera bilo je poticanje gospodarskog razvoja i reformi u Republici Hrvatskoj i u ostalim zemljama regije. Ta asimetrična liberalizacija trgovine prethodila je sklapanju sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Prilikom pregovora o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju Hrvatska je izborila nastavak neograničenog izvoza vlastitog šećera u zemlje članice Europske unije. Slijedom ukupne reforme tržišta šećera ministri poljoprivrede u veljači ove godine prihvatili su Uredbu o utvrđivanju kvota za izvoz šećera iz zemalja jugo-istočne Europe u zemlje članice Europske unije po povlaštenoj stopi. Istodobno, donesena je odluka i za otvaranje pregovora s Hrvatskom i Makedonijom o uvođenju kvota za izvoz šećera u Europsku uniju. Europska komisija je završila pregovore o šećeru s Makedonijom te je zamijenila dosadašnji slobodni pristup šećera godišnjom kvotom od 7 tisuća tona po povlaštenim uvjetima. Ostalim zemljama regije kvote su utvrđene bez pregovora. Dakle, Europska komisija zatražila je pregovore s Republikom Hrvatskom a Vlada Republike Hrvatske je dala samo načelnu spremnost za otvaranje pregovora. U slučaju njihova otvaranja Vlada Republike Hrvatske je najavila da će kroz pregovore i moguću izmjenu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju maksimalno zaštititi interese Republike Hrvatske. Kada je riječ o načinu odnosno pravnom okviru za vođenje pregovora treba naglasiti da Europska komisija u skladu s općim načelima međunarodnog prava Konvencije o međunarodnim ugovorima predložila započinjanje pregovora o izmjeni Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Dakle, radi se o prijedlogu za promjenu međunarodnog ugovora koji može uputiti svaka stranka koja to smatra potrebnim a osobito u slučaju promijenjenih okolnosti. Europska komisija nije dakle predložila aktiviranje članka 38. sporazuma, stoga on nije pravna osnova za predložene pregovore i nije moguće pregovore provoditi kroz Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje. Napomenimo da su predstavnici Vlade Republike Hrvatske na sastanku Odbora za stabilizaciju i pridruživanje u srpnju ove godine obavijestili Europsku komisiju da će uzimajući u obzir pravne i financijske implikacije izmjena Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju Vlada Republike Hrvatske konzultirati Hrvatski sabor prije usvajanja službenih stajališta o ovom pitanju. Sam početak pregovora i njegovi rezultati dolaze na potvrđivanje u Hrvatski sabor. Na Vladi Republike Hrvatske je da pregovore i moguću izmjenu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju vode na način da maksimalno zaštite interese poljoprivrednika, proizvođača šećera a time i sami interes Republike Hrvatske. Pregovaračka platforma koju je za pregovore s Europskom komisijom s ciljem mogućeg uvođenja kvota za izvoz šećera iz Republike Hrvatske u Europsku uniju izradilo Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva uz konzultacije s drugim nadležnim ministarstvima predviđa dva osnovna načela. Prvo, da veličina kvote treba odgovarati mogućoj proizvodnji šećera na temelju proizvodnje šećerne repe na površini od 30 tisuća hektara. Te drugo, da u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju treba ugraditi neki oblik kompenzacije hrvatskoj strani radi mogućeg uvođenje izvozne kvote. Drugim riječima, u prijedlogu pregovaračke platforme interesi hrvatske strane dobro su zaštićeni i predlaže se jača zaštita hrvatskih interesa u odnosu na prijedlog iznesen u obrazloženju zaključaka Kluba zastupnika Hrvatske stranke prava. Posebno ukazujemo na propust predlagatelja jer se u Prijedlogu zaključaka Kluba zastupnika HSP-a u obrazloženju govori i o mogućoj šteti od uvođenja kvota koja bi prema njima iznosila stotine milijuna eura godišnje. Međutim, ukupni izvoz šećera iz Republike Hrvatske u Europsku uniju ovisno o prinosima šećerne repe iznosi oko 100 milijuna eura godišnje. Iz navedenih razloga a uzevši u obzir i širi kontekst naših odnosa sa Europskom unijom u području poljoprivrede kao i ukupnog procesa približavanja Republike Hrvatske Europskoj uniji Klub zastupnika HDZ-a neće prihvatiti Prijedlog zaključaka Hrvatskoga sabora o stajalištima predstavnika Republike Hrvatske pri donošenju odluka u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje predlagatelja Kluba zastupnika HSP-a. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HNS-a PGS-a poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ministre, kolegice i kolege! Ja bih najprije započeo na način da bih želio pohvaliti gospodina ministra. On je jedan od rijetkih ministara koji svaki put kad se ovdje pojavi prijedlog zakona, odluka ili neki zaključak u svezi nadležnosti njegovog ministarstva redovno je s nama što je za svaku pohvalu, za razliku od nekih drugih ministara koje još nisam vidio ili možda jednom vidio u tijeku aktualnog sata u ove dvije godine. I mislim da je to vrijedno reći. A sad mogu početi malo vas špotati. Naime, šalim se. Ovdje kolegice i kolege javljam se ispred Kluba HNS-a PGS-a iz razloga jer mislim da je ovaj primjer vrlo didaktičan, vrlo poučan. Ovdje je šećer samo skuža, a mislim da moramo puno toga naučiti iz primjera šećera. Naime, iako Europska unija već mjesecima odbija započeti pregovore o pridruživanje Hrvatske Europskoj uniji, jasno obvezujući to crno-bijelom tehnikom u odnosu na generala Gotovinu, ipak vidimo da u tom istom razdoblju, u tih istih nekoliko mjeseci Europska komisija nalazi način da dođe jasno do nas, da pokrene inicira pregovore, da nađe načina da uvede kvote, da nađe načina da smanji uvoz iz Hrvatske, da nađe načina da zaštiti svoje interese bez obzira na naš interes iako SSP upravo govori obrnuto o pomoći i želji da se pomogne zemlji koja je potpisala SSP a naš razvojni projekt je od sekundarnog značaja. Zašto je to tako to smo se mi u našem klubu pitali, ako je ovo obzirom na timeing spojna posuda koja vodi do Haaga onda je to vrlo nekorektno od strane Europske komisije, no želim vjerovati da to nije tako. Što bi onda moglo biti razlogom. Ovdje nismo spomenuli ali čini mi se da bi jedna od kapi koja je prelila čašu mogla biti situacija, bruka koji smo imali ne tako davno sa izvozom šećera, kada smo u državnim šećeranama gdje država neposredno postavlja upravu, odgovara za sve on što se događa tamo, imali situaciju da ljudi nisu razlikovali šećernu trsku od šećerne repe. Ako ej to razlogom onda moramo biti jako oprezni i moramo iz toga jako puno naučiti. Moramo prestati sa lopovlukom, moramo se početi Europski ponašati i moramo jedan bitan zaokret napraviti, tu morate vi gospodine ministre ubuduće oštre sankcije, ne samo vi nego svaki ministar unutar svojih nadležnosti jasno poduzeti mjere da se to više ne dogodi jer će nas uvijek loviti na takvim pojedinosti i držati za vrat. Sa punim pravom jer smo potpisali da ćemo se drugačije ponašati i drugačije smo se obvezali glede izvoza šećera. U Klubu HNS PGS mi podržavamo već iznijeti prijedlog da Vlada ubuduće konzultira Hrvatski sabor prije usvajanja budućih stajališta u svezi izmjena SSP-a obzirom na ozbiljne, moguće ozbiljne pravne i financijske implikacije koje bi mogle proizaći iz izmjene SSP-a. Međutim, u Klubu HNS PGS također želim podvući još jednu mogućnost koju bi trebalo pomalo uključiti u ono što nas čeka sljedećim mjesecima i godinama a to je da se pomalo aktivira i naš nacionalni odbor. Ako ovo nema implikacije na ono što nas sutra čeka kroz te pregovore onda ne znam što bi trebalo imati, i bilo bi jako dobro da se taj Odbor nađe, da počne skupljati građu da počne se ozbiljno pripremati za ono što smo obećali kao Sabor činiti u sljedećih mjeseci i godina. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Mislim da ovom prilikom treba podržati mišljenje Vlade, rasprava o ovom zaključku u prijelomnim trenutcima kada se odlučuje da li će Hrvatska započeti pregovore sa Europskom unijom, mislim da nam nije bila potrebna. Čitam evo sada anketu u "Večernjem listu" evo ipak se nešto mijenja, kada je odnos Hrvatske do Europske unije, međutim, Uniju daleko više treba Hrvatska nego što Unija treba Hrvatsku. Možemo mi bez Europske unije ali to jasno neće biti perspektivna politika, konačno sve istočno europske zemlje ulaskom u Europskom uniju silno su profitirali. Zato ja prije svega početak pregovora nadam se da će uskoro uslijediti sa europskom unijom, doživljavam kao definitivni bijeg Hrvatske sa Balkana. Točnije, početak pregovora doživljavam kao definitivni znak da Hrvatska neće pristupati Europskoj uniji u paketu sa Srbijom, Bosnom i Hercegovinom, Makedonijom, Albanijom što bi bilo besperspektivno za našu zemlju. Ako dobijemo znači početak pregovora držim da će to biti velika stvar za republiku Hrvatsku, to je "bijeg sa Balkana" ne u onom geografskom već političkom smislu. I nakon toga valjda ćemo se više baviti gospodarstvom, socijalom, ekonomijom, pravnom državom, pretvorbom, jer od revizije pretvorbe ionako neka nikakve koristi nakon dvije uvjetne osude i nakon dvije novčane kazne. Jasno je kao što su svi prije mene istakli da treba štititi našu ekonomiju ali ono što treba isto tako naglasiti da u 2005. poremećaj u izvozu šećera nije zabilježen, nije došlo isto tako kao što se navodi u ovom obrazloženju recimo do smanjenja zaposlenih u šećernoj industriji. Dapače, kao što je ministar primijetio do 2002. mi uopće nismo imali izvoz šećera u Europsku uniju, tada je došlo do izvoza svega 65 tisuća tona, 2003. to je bila naša do sada rekordna izvozna godina šećera kad smo izvezli na područje Europske unije 162 tisuće tona. 2004. bila nam je de facto uništena godina zbog suše, tada je izvezeno svega 49 tisuća tona ili 25 milijuna eura svega četvrtina deviznog priliva ostvarili smo od šećerne industrije u odnosu na 2003. a 2005. za 8 mjeseci izvezeno je 108 tisuća 665 tona šećera. Znači prema tim podacima možemo biti sigurni da ćemo kraj godine dostići u najmanju ruku izvoz iz godine 2003. odnosno da ćemo zahvaljujući aktivnostima i Osječkih i Virovitičkih i Županjskih šećerana premašiti 170 tisuća tona. To ja mislim da je potrebno naglasiti da bi znali o čemu se ovom prilikom raspravlja. Znači i ove godine Hrvatska će zasigurno izvesti blizu 100 milijuna eura šećera iako je moguće da zbog nekih promjena u Europskoj uniji taj iznos od iduće godine u tim količinama bude lošijeg financijskog rezultata no što je to bio slučaj do sada a o čemu je nešto govorio ministar Čobanković. Želim vjerovati isto tako da će se takav izvoz tim intenzitetom nastaviti i narednih godina, znači izvoz šećera također pokazuje zašto je Hrvatskoj Europa potrebna. Znači da može plasirati svoje proizvode. Europska unija je ogromno tržište a mi smo na žalost kako god to grubo zvučali gospodarski patuljak u toj istoj Europskoj uniji. Problem je to što mi gotovo ništa u ovoj zemlji ne proizvodimo, što je naš izvoz svega 8 milijardi dolara i jasno da u tom izvozu od 8 milijardi dolara šećerna industrija mora imati jednu privilegiranu poziciju. Želim spomenuti moj omiljeni primjer slovačke koja izvozi recimo godišnje 30 milijardi dolara, a zašto je tome tako jer Hrvatska nije u stanju privući relevantan strani kapital što smo 2004., 2003. imali svega 800 milijuna dolara pod navodnicima "Green field" investicija to je defacto stavljena dobit stranih tvrtki registrirani u Republici Hrvatskoj koju smo im prije toga strancima prodali, dok je Slovačka dobila čistih 5 milijardi dolara "Green field" investicija. I konačno nemojmo zaboraviti da najveći zagovornik približavanja istočno europskih zemalja Europskoj uniji bio je kapital. Osim što im je životni standard silno povećao. On nažalost u Hrvatsku ne ulazi, dapače sada smo mi počeli izvoziti svoj kapital ponovno kao i možda početkom 90.-ih godina u Veliku Britaniju točnije na britanske djevičanske otoke. A ovi podaci koje imamo danas otprilike čitati da je za prvih, koliko, 7, 8 mjeseci u Hrvatsku uloženo milijardu i 100 milijuna dolara, to nije ništa drugo nego fikcija, zapravo zadržana dobit hrvatskih tvrtki u stranom vlasništvu koje smo prije toga prodali strancima, npr. INA, HT itd.. Za kraj. Jasno je to da našu ekonomiju valja štiti i treba štititi i ono što je možda daleko bitnije ovom prilikom ovu granu nikome ne treba prodavati, da nam se ne bi dogodilo da se kasnije od strane konkurencije ta naša grana eliminira zapravo sa globalnog tržišta. Govorim to ponajviše zbog straha što se nešto slično može dogoditi sutradan sa hrvatskim brodogradilištima kojima je također namijenjena sudbina privatizacija, jasno čeličanama ako uopće neka od njih i radi u Republici Hrvatskoj ili šećeranama. To je pitanje o kojem mora, o kojemu bi morao i progovoriti Hrvatski sabor kada već ne želimo o ostavkama ili epidemiji koja je zavladala u pravobraniteljstvu za djecu. Prodajemo znači, to je strah, prodaja tržišta i mogućnosti da onda nam konkurencija ugasi svoju konkurenciju na tlu Republike Hrvatske. Oko toga treba biti obazriv i mislim da ovaj zaključak Hrvatske stranke prava u ovom trenutku ne treba prihvatiti. U trenutku kada je bio ponuđen, on je imao jasno, pod navodnicima "logike" jer nismo znali kako će ići ovi trendovi, ali kada imate na umu da je za prvih 8 mjeseci izvezeno 108 tisuća 665 tona šećera mislim da nema razloga za pod navodnicima "strah" iako ima za zabrinutost. Gospodin Dorić je jasno ispravno primijetio i upozorio na našu balkansku praksu gdje pokušavamo nadigrati institucije Europske unije ali gospodo to neće ići. Možemo mi njima podvaljivati trsku za repicu ili obrnuto ali to će ostati ne samo prepoznato nego to će gospodo biti prekosutra i sankcionirano i tu mi trebamo uputiti poruku našim šećeranama da se ne igraju sa institucijama Europske unije jer će one zbog pokušaja sitne zarade ugroziti ne samo prihode Republike Hrvatske nego i svoje poslovne rezultate čime će direktno ili indirektno ugroziti sebe i radnike koje rade u toj šećernoj industriji. Misli da je takva praksa naivna i da se jasno sa tom praksom ne treba igrati. Toliko, iako bih još nešto volio reći ali ne znam da li smijem o ovome što se dešava u pravobraniteljstvu za djecu gdje …
Ostavite se toga kolega Kajin.
Gdje je …
Ostavite se toga kolega Kajin!
Gdje je zbog straha da se epidemija ne proširi na neke druge institucije.
Klub HSS-a, poštovani zastupnik Ivan Kolar, izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine ministre, dame i gospodo. Dopustite jednu kratku opservaciju prijedloga HSP-a i naše viđenje situacije. Mislimo da je o svakom prijedlogu koji u ovoj sabornici bude podastrt treba ozbiljno razgovarati i shvaćamo zabrinutost predlagača za eventualne posljedice ako bi se dogodilo ovo o čemu se raspravlja. Razumijemo s druge strane stav Vlade, apsolutno u ovom momentu, jer činjenice su takve da pred praktički dobivanje datuma o pristupu za pregovore za Europsku uniju najbolje je ne talasati. Međutim, mi smo tu autonomni moramo raspravljati o svakom našem proizvođaču i briga za proizvođača za preradbene kapacitete za sada bar stabilizirane šećerne branše je jasno ta koja nas mora sve skupa voditi da bi takva bar situacija ostala. Tako da nije sve sjajno i bajno je li mi dobijemo danas ili sutra datum za pregovore nego je bitno kako mi pristupamo pregovorima, s kojim argumentima idemo i koje nam budu zadaće. Ja se veselim da je rečeno ovdje da je to tek pokušaj pristupanja pregovora i da oni stvarno nisu niti počeli i da nema bojazni, ako je to već, već mislim da je drugi ili treći put rečeno u ovoj sabornici, stvarno onda treba i shvatiti ozbiljan i stav Vlade da se do takvih pregovora neće doći da se eventualno naruši ovaj koncept. Međutim, ostaje gorki okus gospodine ministre, mislim da je to bilo i nepotrebno reći, događaj koje Europska unija za sebe priprema, pa cijene šećera itd.. Međutim, mi tu moramo svoju branšu znači poljoprivredne proizvođače sećerane dodatno poduprijeti jer moram vas upozoriti da su oni to radili u prethodnom razdoblju intenzivno i pripremali za ovih 40% smanjenja cijene gotovoga proizvoda i kod njih sigurno neće doći do lomova a koje bi kod nas mogli ovoga časa napraviti stvarno katastrofu kako HSP govori kada bi se eventualno mi morali staviti na razinu Europske unije. Ja to odgovorno tvrdim ova država ovoga časa te novce nema, nismo pripremili ni institute na koji način to napraviti i to je poanta svega toga. Tako da vaša tvrdnja da ova Vlada odgovorno o tome raspravlja, ja to prihvaćam kao argument da se to neće dogoditi. Jer to vam zvoni zvono kod svakog poljoprivrednog proizvođača ako cijena šećera pada toliko i toliko jasno, proizvoda šećernoga korjena pada i toliko a mi smo se uvjerili da kod nas jednostavno imputi rastu a da gotov proizvod jednostavno više nema mogućnosti porasta i naš poljoprivredni proizvođač se nalazi u jednom limitiranom sektoru gdje više ne ostvaruje veću dobit nego uz samo veću proizvodnju sebi jedva prostire produkciju izuzev nekih grana jesno ne stavljam sve u istu ravan. Zato bi bilo dobro da se pozitivno stanje koje mi sada imamo i koje nam jamči … [[Govornik se ne razumije.]] da ostane na toj razini neovisno sada tko ima nekakve želje ili ne znam nas na nešto tjera, mi smo, opet govorim autonomni sa ovim odlukama i ne moramo na sve želje odgovarati samo dobrom voljom, priklanjanjem ali eventualno sami ste spomenuli da Vlada razmišlja kompenzacijom. Bilo bi dobro reći koje su to kompenzacije. Znači da se već ozbiljno raspravlja o smanjenju kvote čim se govori o kompenzaciji. To je jasno tu rečeno. To je jasno rečeno. Oni koji se bave tom problematikom to prepoznaju. I bojimo se sada, bojimo se sada da ta kompenzacija, ja ne znam je li bude u pravom smislu riječi na pravom mjestu ili ta kompenzacija bude, vi se sjećate kad su bili asimetrični pregovori s Republikom Mađarskom, kad su oni nama nudili tolike količine hektolitara vina da mi jednostavno nismo mogli ispuniti ni tridesetak posto našega izvoza jer nismo bili pripremljeni za takvi uvoz, za takav izvoz. Ako nam to nudi sad Europska unija kao kompenzaciju za kvote u nekoj, ne znam kojoj proizvodnji onda to nije pošteno i to treba shvatiti da je to ucjena, pritisak na jednu malu Hrvatsku koja nije sada, ovoga časa spremna na konkurenciju i oko toga trebamo raspravljati. Tak da sve ove rasprave koje u Saboru idu, ja pretpostavljam da one imaju samo poticaj Vladi da ostane dosljedna čuvati svakoga poljoprivrednoga proizvođača koji iole proizvodi, neke poljoprivredni proizvodnji znači. Da se on pomalo ojačava, da bude što jači jer je to putem udruženja vlastitoga povećanja proizvodnje i da u konačnici država mu osigurava siguran okvir za njegov, njegovu egzistenciju, dohodak i u konačnici da nije upitna, upitno određenje jel' proizvoditi ili ne proizvoditi? Ja moram reći da je taj, to područje šećerne repe i proizvođači šećerne repe izuzetno su organizirani. To je velik broj kooperanata i način na koji oni egzistiraju je zapravo jedna poruka kak bi i druge branše trebale biti. Mislim da se oko toga ne trebamo nadglasavati ili ne nego da to trebamo shvatiti kao poruku. Zato naša, HSS-ova je poruka Vladi vjetar u leđa, apsolutno nepopuštanje u razgovorima i kad se počne pregovarati na način nepristajanja, sada jer nas na to još za sada ne obvezuje ni jedan akt i oko toga, a prilikom razgovora imati na umu da su to sudbine ljudi. Da je to egzistencija ugrožena tih koji se s tim bave, a u konačnici preradbeni kapaciteti koji su sada moram reći gdje su uložena velika sredstva restrukturiranje, način na bilo koji se to dogodilo. Sada imaju jednu perspektivu i mogu biti u konačnici 100 milijuna ili 110 milijuna svejedno koliko bude vrijednost proizvodnje izvezenoga šećera jedan izvozni adut Republike Hrvatske u daljem nastojanju da poboljšamo platnu bilancu Republike Hrvatske. Tako da ovaj pozitivan primjer HSP -a mi podržavamo na način da je to samodoprinos jačanju naše pregovaračke pozicije, stavova koje moramo braniti i da obranimo da smo svoji na svome i da ne pristajemo na bilo kakve ucjene velikih spram malih nego da ravnopravno o tom raspravljamo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici, poštovani gospodine ministre. Evo pred nama je prijedlog Kluba HSP-a koji u osnovi znači i traženje da se u postupak utvrđivanja pregovaračkih pozicija koje će vladini pregovarači zastupati pri pregovorima o izmjenama Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju s Europskom unijom, uključi znači i Hrvatski sabor. Kako bi se možebitno uvođenje kvota za izvoz hrvatskog šećera u Europsku uniju što traži Europska unija na najbolji način osmislilo. U ime Kluba SDP-a ocjenjujem da je ovakva inicijativa dobro došla. Da ide tragom zaštite gospodarskih interesa Republike Hrvatske i da odražava ustavnu ulogu i nadležnost Sabora kao predstavničkoga tijela. Međutim što se sada događa? Umjesto da Vlada ojača svoj pregovarački položaj prihvaćanjem da stajališta Vlade od, uvaže i odraze i stavove Hrvatskoga sabora Vlada se upustila u pravno, a možda i političko razglabanje je li se pregovori s Europskom unijom uopće trebaju voditi u okviru Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje ili izvan bilo kojeg tijela osnovanog Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju. Odnosno o tome je li Sabor formalno-pravno uopće u prilici da se može ili ne može uključiti u raspravu o tome. Time se želi ponoviti rasprava koja se vodila u Hrvatskom saboru pri razmatranju interpelacije HSS-a o pregovorima o protokolu 7. I tada je Vladi bilo najvažnije kako što bolje, ustvari Vlada i tada nije, nije joj bilo najvažnije kako što bolje zastupati hrvatske gospodarske interese uključivanjem i saborskih stavova i prijedloga u pregovaračke pozicije. Prvenstveno se brinula kako onemogućiti saborsku raspravu u kojoj bi eto možda oporba mogla nešto reći protiv vladinih pregovaračkih stajališta ili bi možda mogla predložiti i bolja rješenja. A možda se Vlada i boji da bi Sabor ili barem saborska oporba mogla imati pogrešne procjene kada se radi o zaštiti temeljnih nacionalnih interesa pa ih se i ne smije pripustiti u zabran vladine pravovjernosti. Tako dolazimo i do šire političke dimenzije odgovora Vlade na prijedloge o pregovorima o izvozu šećera. U kojoj je mjeri Vlada uopće spremna priznati da Sabor može imati neku svoju inicijativu? Da može tim svojim inicijativama pomagati i jačati vladine prijedloge pa i onda kada možda i nema izravne pravne osnove da se formalno zatraži sudjelovanje Sabora. Takav neprimjeren odnos, a naravno Vlade i vladajuće stranke prema ustavnom položaju i nadležnosti zakonodavne vlasti i prema mogućem praktičnom zajedničkom djelovanju zakonodavne i izvršne vlasti nažalost nailazi očito i na prihvaćanje saborske većine koja je tako olako spremna pristati na dominaciju Vlade nad parlamentom i na sustavno umanjivanje značaja parlamentarne demokracije. Iako Vlada ovdje očito ustrajala na formi, a ne na sadržaju problema ona ni to ne čini dosljedno. Barem kada su u pitanju obveze iz Zakona o provedbi sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju sa kojem Vlada, sa kojim Vlada očigledno ima velikih problema. Do sada je dvaput bježala od njegove primjene kod interpelacije od protokolu 7 i sada kod kvota za šećer. A jednom ga je i nedvojbeno prekršila. To se dogodilo kada je bivši ministar vanjskih poslova potpisao sporazum o suradnji između Republike Hrvatske i Republike Makedonije u okviru približavanja Europskoj uniji, a da prije toga Vlada nije dostavila niti izvješće o pregovorima niti, niti je prije potpisivanja zatražila suglasnost Sabora što je bila obvezna po članku 8. Zakona o provedbi SSP-a. Vlada tada nije poštivala ni formalne ni stvarne obveze iz toga Zakona i nije se toliko brinula da zadovolji pravnu formu svojih obveza kao u ovom slučaju kvota za izvoz šećera. Evo mislim da je Vlada imala i priliku još jednu koju nije izvršila a to je zanemarivanje svojih obveza iz zaključaka utvrđenih, zaključkom Sabora iz studenoga 2001. godine. Taj zaključak obvezuje Vladu da svakih 6 mjeseci podnosi Hrvatskome saboru izvješće o, o tijeku procesa stabilizacije i pridruživanja što naravno uključuje i provedbu SSP-a. Svima je ovdje nama poznato da Vlada nije ne svakih 6 mjeseci nego nije nikada dostavila Saboru neko izvješće i zatražila raspravu o tim pitanjima. I tako je potpuno isključila Sabor iz pristupa informacijama o provedbi SSP-a. A da je izvršavala taj postojeći i važeći zaključak Hrvatskoga sabora Vlada je mogla u redovnoj proceduri pravovremeno izvijestiti Sabor da postoji inicijativa Europske unije da se izmjeni SSP i uvedu kvote za izvoz šećera i tada se ne bi dogodilo da komunikacija Vlade i Europske komisije o pitanju šećera bude brižno čuvana državna tajna koju razotkrivaju tek pojedini oporbeni zastupnici svojim pitanjima na Aktualnom prijepodnevu. Tada se ne bi dogodilo da Vlada dođe u defanzivnu poziciju već prije početka pregovora i da bezpogovorno prihvaća prijedloge Europske unije da se pregovori vode izvan Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje. Da je Sabor bio na vrijeme obaviješten i uključen vjerojatno bi bilo više prostora da se dadu i neki protuprijedlozi Europskoj uniji, kao npr. da se protuprijedlog da se tim pregovori moraju voditi u okviru Vijeća za stabilizaciju i pridruživanju što bi nam onda uravnotežilo početne pozicije i spriječilo da unaprijed prihvatimo nepovoljnija rješenja. I zato, danas neće biti prave koristi od spremnosti Vlade da kako navodi u svom pismu konzultira Hrvatski sabor prije usvajanja svojih službenih stajališta o pitanju izvoznih kvota na šećer. Bojim se da je sada kasno za takvo konzultiranje Sabora. Ono neće puno pomoći sada kada je Vlada već prihvatila da ide u pregovore i da se pregovara izvan Vijeća za stabilizaciju i pridruživanju, a osim toga, još uvijek nemao niti Vladine platforme za pregovore, iako su nadležna ministarstva, odnosno Ministarstvo poljoprivrede već davno pripremilo prijedlog pregovaračke platforme. No, da se vratim na stavove SDP-a o ovom pitanju, oni su jednostavni, jasni, utemeljeni. Prvo, o režimu trgovine šećerom sa Europskom unijom u najvećoj mjeri ovisi ukupan razvoj industrije šećera u Hrvatskoj, ukupna razina izvoza poljoprivredno-prehrambenih proizvoda u cjelini, a naravno, i održivost poslovanja šećerana i održivost nekoliko tisuća radnih mjesta u proizvodnji repe i proizvodnji šećera. Stoga nam je prioritetni cilj zadržati odredbe i slobodnom i neograničenom bescarinskom izvozu hrvatskog šećera u Europsku uniju. Te je odredbe prošla Vlada dobro ugovorila SSP-u i tako izravno omogućila povećanje izvoza šećera sa 5 tisuća tona u 2000. na oko 170 tisuća tona u 2003., odnosno povećanje vrijednosti izvoza na barem 100 milijuna eura godišnje. Drugo, nije bilo razloga za prihvaćanje inicijative Europske unije za otpočinjanjem pregovora o izmjenama SSP-a, radi uvođenja izvoznih kvota za hrvatski šećer, jer to nije bilo nužno po postojećim odredbama SSP-a. Trebalo je od početka inzistirati da se o problemu izvoza hrvatskog šećera u Europskoj uniji, ako ih uopće ima razgovara u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje i to na temelju članak 38. SSP-a. Primjena općih načela međunarodnoga prava na što se poziva Europska unija ne može isključiti potrebu da se eventualne izmjene dogovaraju zbog razloga navedenih u sporazumu i unutar zajedničkih tijela predviđenih sporazumom. Kada je Vlada samoinicijativno ipak prihvatila otvaranje pregovora, unaprijed je pristala da kvota, pa makar bila ugovorena i u visini većoj od proizvodnih mogućnosti naših šećerana bude nepovoljnije rješenje od postojećeg slobodnoga izvoza. Ako ni zbog čega drugog, onda zbog administrativnih procedura koja će otežati naš izvoz u varijanti postojanja kvota. Situacija je još i teža, jer Europska unija sigurno ne traži otvaranje pregovora o kvoti da bi njome pokrila svu našu objektivno moguću količinu izvoza, nego ima u vidu kvotu koja bi najvjerojatnije prepolovila naš izvoz šećera u Europsku uniju. Kako je sada nakon pristanka Vlade nemoguće se povući iz pregovora naša početna pregovaračka pozicija pri pregovorima u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje treba biti da ne postoji stvarnih i valjanih razloga za promjenu režima slobodnoga izvoza šećera. Pa, treba odbiti prijedlog da se pristupi izmjenama SSP-a i uvedu ograničenja izvoza hrvatskoga šećera. Izvoz našeg šećera predstavlja tek oko 1% potrošnje šećera u Europskoj uniji, pa nikako ne uzrokuje, niti bi mogao prouzročiti ozbiljnu štetu industriji šećera u Europskoj uniji. Nadalje, ako Europska unija bude imala uvjerljive argumente za izmjenu sporazuma, onda moramo definirati pregovaračku poziciju koja bi bila posljednja crta obrane naših interesa. Ta pozicija treba biti da kvota ne smije biti manja od 240 tisuća tona šećera, što predstavlja proizvodnju šećera i šećerne repe koja se može dobiti sa postojećih 30 tisuća hektara pod šećernom repom, uz proizvodnju šećera po hektaru repe koja odgovara prosjeku zemalja članica Europske unije, znači oko 8 tona šećera po hektaru šećerne repe. Time bi se uzela u obzir i mogućnost dinamičnog povećanja kvalitete i prinosa u proizvodnji šećerne repe i povećanja produktivnosti u proizvodnji šećera u narednih nekoliko godina do ulaska Hrvatske u članstvo Europske unije do kada bi se ugovorena kvota i primjenjivala. Zatim, ako bi se uvela kvota za izvozu hrvatskog šećera u navedenoj visini od 240 tisuća tona treba od Europske unije tražiti odgovarajuće trgovinske kompenzacije u SSP-u, kao npr. ukidanje izvoznih subvencija Europske unije pri izvozu u Hrvatsku za proizvode koje sadrže jeftini subvencionirani šećer ili daljnja liberalizacija još uvijek ograničenog izvoza naše junetine ili riba i ribljih prerađevina na tržište Europske unije. Dakle, bez kvote od 240 tisuća tona i bez trgovinskih kompenzacija nema izmjena SSP-a. I na kraju, naravno, možda to ne treba niti ponavljati Vlada mora redovno informirati Hrvatski sabor o tijeku tih pregovora. Evo, kao što je vidljivo iz ovih stavova SDP se u načelu može složiti sa inicijativom HSP-a da Hrvatski sabor donese zaključke kojima će definirati pregovarački okvir za pregovore za izvoz hrvatskog šećera u Europsku uniju. Budući da se ovdje radi o vrlo ozbiljnom i vrlo složenom pitanju od značaja za gospodarstvo, posebni za izvozni sektor predlažemo da se oformi međustranačka skupina koja će izraditi prijedlog konačnog teksta zaključaka koji bi se onda predložili na usvajanje Hrvatskome saboru. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. U izlaganju gospodina Mimice bio je čitav niz netočnih i tendencioznih navoda, a ja ću ispraviti samo onaj da je Vlada izbjegavala raspravu u Saboru o protokolu 7., kao i o čitavom nizu drugih pitanja. Podsjetit ću da je Vlada i da smo raspravljali o protokolu 7. ovdje u parlamentu, međutim da je stranka koju predstavlja gospodin Mimica tada skoro i nesudjelovala u raspravi, da je stranka koju predstavlja gospodin Mimica tada napustila svoje koalicijske partnere, HSS, i prilikom glasanja o nepovjerenju Vladi ovdje ostalo svega desetak zastupnika koji su glasali za. Tako da nemojte govoriti da nije bilo prilike i da nije bilo rasprave, jer ih je bilo.
U ime predlagatelja, Kluba zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovana dame i gospodo, poštovani gospodine ministre, poštovani gospodine predsjedniče. Zahvaljujem se u prvom redu klubovima HNS-a, HSS-a i SDP-a na potpori ovoj našoj inicijativi. Mi danas zapravo raspravljamo o nizu doista suštinskih pitanja u odnosu Republike Hrvatske prema Europskoj uniji, pri čemu je trgovina šećerom samo paradigma, samo jedan ključan primjer. Radi se zapravo u prvom redu o smislenosti pristanka na otvaranje separatnih pregovora o trgovini šećerom uoči navodnog otvaranja pregovora, općih pregovora sa Europskom unijom o pristupanju Republike Hrvatske. Znači li ova spremnost Hrvatske na taj krug zasebnih pregovora o trgovini šećerom, znači li jednako tako i pisma iz Europske unije Republici Hrvatskoj da na to pristane svojevrsnu poruku da onih pravnih pregovora neće biti? Čemu, dakle otvarati pregovore o režimu trgovine šećerom, ako nas i ovako uskoro čekaju opći pregovori sa Unijom. To je pitanje koje danas u ovoj cijeloj priči muči. I na njega mi ovdje nismo dobili nikakav odgovor. Drugi suštinski razlog jest to što Hrvatska ima sa Europskom unijom potpisan i ratificiran Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Možda se hrvatskoj Vladi on čini nebitan, ali to je jedini okvir međusobne komunikacije Republike Hrvatske i Europske unije do otvaranja pregovora, odnosno do ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Taj sporazum o stabilizaciji i pridruživanju jedini zapravo regulira način komunikacije Hrvatske sa Unijom i rješavanja svih spornih pitanja u bilateralnim odnosima Hrvatske i Unije. Ništa drugo. Dakle, mi se ovdje ne smijemo ponašati kao Srbija, Bosna i Hercegovina, Albanija koje takav sporazum nemaju. Mi imamo SSP i njega se moramo pridržavati, a posebno onda ako nam ide na ruku. Ovo je doista vrhunac neobičnog ponašanja da hrvatska Vlada svojevoljno odustaje od primjene zaštitnih mehanizama koje Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju nudi u situaciji kada nam on ide na ruku i da netko iz Vlade, pa i vi gospodine ministre tvrdite da je zapravo SSP tu nebitan, nebitan jer smo mi eto otvorili pregovore o šećeru. Ne, pregovori kao i bilo što drugo na relaciji Hrvatske i Europske unije se reguliraju isključivo kroz SSP, to je njegov smisao. To je smisao Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Zašto smo ovo sve skupa, zašto smo dali ovaj naš prijedlog zaključka, jer je kristalno jasno da Europska unija želi uvesti reformu tržišta šećera. Ovdje imam prijedlog reforme tržišta šećera, to je prijedlog, to još nije važeći dokument, mi smo u apsurdnoj situaciji, da Vlada Republike Hrvatske pristaje na pregovore sa europskom unijom da bi se uskladili sa nepostojećim dokumentom. Dakle mi pristajemo na pregovore sa Europskom unijom da bismo se uskladili sa nepostojećom reformom, koja još nije službeni dokument, ona je tek prijedlog i možda u ovom obliku neće ni proći. Ali što je najluđe primjenjivat će se od srpnja iduće godine. A mi već sada spremno pristajemo na pregovore da bi se njoj prilagodili. Makar onda neće biti usvojena, a sigurno neće biti usvojena prije srpnja iduće godine. To je stvar koja mene i moje kolege u Klubu HSP-a naprosto čudi, ne razumijemo što je tu posrijedi zapravo. Prema toj reformi i prema najavama iz Europske unije za cijelo područje zapadnog Balkana se predviđa negdje oko 300 tisuća tona maksimalnog izvoza a iz Europske unije se jasno čuju glasine o tome da bi bili zadovoljni kada bi Hrvatska izvozila maksimalno 60 do 80 tisuća tona. Dakle, mi u tom kontekstu ove vaše najave da ćete čvrsto braniti 30 tisuća hektara puta 8 tona po hektaru smatramo izjavama za domaću uporabu. Kako će to biti tijekom pregovora, to ćemo tek vidjeti jer Europska unija kada se odluči na nešto i kada druga strana na to pristane, zapravo nema razloga od tih nakana odustati, pogotovo kada se ne držite procedure. Sve što Klub HSP-a inzistira u ovoj situaciji jest to da se Hrvatska vlada i hrvatska država drže procedure propisane u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju posebno u situacijama kada taj sporazum štiti Republiku Hrvatsku. Dakle, članak 38. neovisno o tome što se unija na njega nije pozvala, naravno da nije ali smo mi ti koji se na njega moramo pozvati, ako on štiti naše interese. Naravno da se Unija na njega neće pozvati jer znaju da po njemu ne mogu napraviti ništa. Jer bi po njemu kao prvo morali pokazati da naš izvoz koji čini svega 1% svog šećera u Uniji nosi njima nepopravljive gospodarske štete, drugo morali bi pristati da to razmotri Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje koje je paritetno tijelo i treće morali bi pristati na uvođenje jednokratnih carina na razdoblje od jedne godine i to je sve, nikakvih kvota članak 38. ne spominje. A što je najinteresantnije da bi Vlada išla na bilo kakve razgovore na Vijeće za stabilizaciju i pridruživanja ona za to mora dobiti platformu od Sabora, koje u ovom slučaju ali nema. Dakle, … posve svojevoljno, ne čekajući uopće pregovore, bez ikakvog razloga, bez odobrenja Sabora, ne vodeći računa o svim mogućim gospodarskim posljedicama pristaje na otvaranje pregovora i to je ono što je zabrinjavajuće. Zato u tom kontekstu slušati ovu priču o tome da ćemo mi čvrsto štititi 30 tisuća hektara puta 8 tona to kod nas u Klubu HSP-a ne pije vodu posebno ako se sve skupa ne odvija kroz proceduru koju nam jamči SSP nego u posve slobodnim političkim pregovorima i što bude. I naravno kada se još uz to postavljaju moguće kompenzacije, dakle čim je kompenzacija u igri jasno je koja je ura. Dakle, radi se zapravo, kolege Kajina ovdje nema ali ja sam danas od njega čuo jednu fantastičnu izjavu a to je da mi štitimo naše ekonomske interese tako da pristajemo na narušavanje naših interesa, to je stvarno teatar apsurda. Dakle, Europska unija ima jaki interes zaustaviti uvoz šećera iz Azije, Južne Afrike i Karipskih država, čemu joj je Hrvatska sa tih svojih 1% šećera izvoza kriva, to mi ne znamo ali smatramo da imamo jak gospodarski interes da taj izvoz održimo i da se definira njegova zaštita. SSP ovaj njegov trgovinski dio jasno propisuje sve moguće kvote i trgovinske režime, nema u njemu nigdje ni slova za uvođenje kvota za šećer, za izvoz… šećera, nema u njemu ni slova za izvoz bešavnih cijevi ali znate što se dogodilo, Europska unija je posve jednostrano uvela kvote za izvoz Hrvatskih bešavnih cijevi iz Sisak u iznosu od 25 tisuća tona što je 1/5 sisačke proizvodnje, i to su učinili mrtvo-hladno, neovisno o tome što toga nema u SSP-u. Iz Hrvatske nitko nije ni riječ rekao, kako Vlada na to nije reagirala a kako su i te kvote istekle 1. veljače ove godine logično je pretpostaviti da će se isto dogoditi sa šećerom kada se pregovori razmašu, radi tzv. To mi je fantastičan citat, radi uzevši u obzir širi kontekst će Hrvatska na ovo pristati. To je taj širi kontekst čega se upravo mi ovdje i pribojavamo. Jedino što je dobro od ovoga što sam danas čuo od gospodina ministra jest to da temelj neće biti postojeći godišnji izvoz što su bile prvotne izjave iz Ministarstva jer bi nas to dovelo u slijepu ulicu, dovelo bi nas na prosjek izvoza dobrih i loših godina, sušnih i mokrih godina i onda bi naša izvozna kvota ne bi bila veća od nekih 80 do 100 tisuća tona. Ako se međutim, postupi na način koji smo mi predložili ovdje i što će vjerujemo Vlada prihvatiti kao temelj za pregovore a to je da kvota bude ako je već ima postojeće površine u Hrvatskoj puta onoliko tona po hektaru koliko proizvodi Europska unija dakle 8 tona ne 6 tona koliko proizvodi Hrvatska, onda dobro ali pitanje je hoće li toga biti doista. Ja znam da je to vjerojatno želja Hrvatske vlade, ali sumnjam da će od toga svega išta biti ako se europska unija zainati a Hrvatska bude kao i do sada uzimala u obzir tzv. Širi kontekst. Ono što je posebno zanimljivo jest to, dakle tvrdimo, odnosno Vlada tvrdi da se ne može primijeniti Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju dakle taj mehanizam nećemo poštivati, nećemo čekati opće pregovore sa Unijom da u to uklopimo priču o šećeru nego otvaramo separatne pregovore. Za sad nas u klubu interesira gdje je tu tzv. Odbor za nadzor pregovora sa Europskom unijom. Ovdje se spektakularno ustanovilo tzv. Savez za Europu, svi čelnici stranaka su potpisali taj dokument, postoji čak i zajednički nadzorni odbor. Međutim, nitko od Vlade nije ni pomislio konzultirati taj nadzorni odbor da pita čelnike stranaka koji u njemu sjede što o svemu tome misle, nego se mrtvo-hladno ušlo u ovaj projekt bez odobrenja tog odbora i bez odobrenja Hrvatskog sabora. Dakle, ekonomija se ne štiti pristankom na kvote i pristankom na smanjenje izvoza, nego zaštitom naših prava poštujući proceduru iz važećih međunarodnih sporazuma. Zato tražimo ove zaključke. Hvala.
Hvala. 5-minutna rasprava klubova. Klub HDZ-a poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovani ministre, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Javio sam se za riječ kako bih ipak prokomentirao neke od diskusija koje smo čuli vezano za prijedlog zaključaka Hrvatskog sabora o stajalištima predstavnika Republike Hrvatske pri donošenju odluka u vijeću za stabilizaciju i pridruživanje predlagatelja Kluba zastupnika HSP-a. Imam dojam da smo počeli govoriti o nečemu i to vrlo strastveno, što će se dogoditi, što se još nije dogodilo Vlada je učinila sve što je trebala, ali mi se brinemo da li možda to što su oni učinili na kraju možda ipak neće biti provedeno jer Europska unija čvrsto će braniti svoje položaje, a Hrvatska će popustiti. To jednostavno nije točno jer je Vlada vrlo precizno definirala način na koji će pregovarati i odredila je i onaj minimum i maksimum koji će braniti u skladu s hrvatskim nacionalnim interesima. Ja ću ponoviti. Kada je riječ o pravnom okviru za vođenje pregovora a dala ga je i predložila ga je odnosno Europska komisija u skladu s općim načelima međunarodnog prava predložila je započinjanje pregovora o izmjeni Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Dakle, radi se o prijedlogu za promjenu međunarodnog ugovora i zato ne možemo razgovarati o tome da se pregovara u okviru članka 38. sporazuma jer on nije pravna osnova za predložene pregovore i nije moguće unutar tog 38. članka te pregovore voditi. Isto tako, smatram da ne možemo vaditi iz konteksta ovo što se događa u Hrvatskoj jer i Europska unija i Hrvatska dio su jednog globaliziranog svijeta. Europska unija prisiljena je isto tako redefinirati svoju politiku šećera, provesti određene reforme koje nisu ni za građane zemalja članica Europske unije uvijek po volji pogotovo i za njihove proizvođače šećera i oni su prisiljeni to učiniti. Naravno da isto traže i od zemalja koje s njima imaju i određene ugovore. Tu je i Hrvatska. Međutim, obaveza Vlade Republike Hrvatske je ta da najbolje što može zaštiti interese naših proizvođača, naših poljoprivrednika, ujedno time i naše nacionalne interese. Vlada je čvrsto definirala pregovaračku platformu, prijedlog je izradilo Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva uz konzultacije i sa ostalim resornim ministarstvima i dva su osnovna načela. Prvo, da veličina kvote treba odgovarati mogućoj proizvodnji šećera na temelju proizvodnje šećerne repe na površini od 30 tisuća hektara. I koliko sam shvatio nitko nije imao primjedbi na taj stav hrvatske Vlade. A druga stvar je da Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, da u taj sporazum treba ugraditi i neki oblik kompenzacije hrvatskoj strani radi mogućeg uvođenja izvozne kvote. Dakle, taj stav Vlade dobro štiti interese hrvatske strane i predlaže se čak i jača zaštita nacionalnih interesa nego što to daje prijedlog Hrvatske stranke prava. Iz tog razloga smatram da možemo imati povjerenja u hrvatsku Vladu. Sjećam se rasprave o Protokolu VII., isto je bila žućna, burna i na kraju se pokazalo da je hrvatska Vlada i naši pregovarači da su uspjeli izboriti vrlo dobre pozicije za Hrvatsku i da nije bilo razloga za onako velike napetosti i teške riječi koje su se tada mogle čuti u Hrvatskom saboru. Kada spominjem širi kontekst ne možemo pobjeći ni od toga. Hrvatska je danas pred početkom pregovora o punopravnom članstvu u Europskoj uniji, ona mora voditi slojevitu politiku ali naravno pritom ne smije zanemariti i ne zanemaruje svoje nacionalne interese. Iz toga razloga smatram da je opravdan stav Vlade i u ime Kluba zastupnika HDZ-a kažem da nećemo prihvatiti prijedlog zaključaka koje je predložio Klub zastupnika Hrvatske stranke prava. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ispravljam netočni navod gospodina Jandrokovića koji kaže da je Vlada učinila sve što je trebala u vezi ovoga. Zapravo, Vlada nije učinila sve što je trebala, nije učinila ništa. Jedino što je napravila u ovome slučaju to je da se pokorila željama Europske unije još jednom. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a poštovani zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici! Dakako, ova tema uvođenja ulaza Hrvatske u separatne pregovore sa Europskom unijom oko promjene režima izvoza šećera iz Hrvatske i uvođenja kvote, ona se može i znatno šire tumačiti i znatno šire razmatrati. Ovo je prije svega pitanje određenog dostojanstva. Ovo je pitanje spremnosti da se vlastiti zakoni a Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju prihvaćen u ovom Saboru, da se ne mogu mijenjati voljom samo Vlade nego i voljom ovog Doma. Sporazum o stabilizaciji ovdje je posve precizan. On vrijedi za Hrvatsku. Vrijedi i za Europsku uniju. I nemojmo biti u nikakvoj dvojbi. Mi smo partneri. Partneri uvijek dakako pokušavaju za jednu ili drugu stranu izvući što bolje pozicije pa i razumljiv je zahtjev Europske unije radi određenih svojih problema da pokušava Hrvatskoj nametnuti nekakav novi režim. Pitanje da li Hrvatska na to treba pristati. O tome kako se u pojedinim situacijama ponašamo prema Europskoj uniji, o tome da li prema njoj nastupamo poslušnički i naprosto prihvaćamo sve što se od nas zahtjeva ovisi i kako ćemo voditi buduće pregovore. Po stoti put ću naglasiti. Nisam euro skeptik, shvaćam potrebu da Hrvatska mora čim prije početi pregovore sa Europskom unijom. Shvaćam da čim prije mora ući u Europsku uniju. Shvaćam da ne može ostati izolirana u ovom globaliziranom svijetu. Ali isto tako shvaćam i inzistiram koliko je dakako u mojoj moći da Hrvatska ima znatno višu dozu dostojanstva, samosvijesti, odlučnosti i svog osobnog stava pa bar onda kad je potpisan ugovor odnosno Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju je jasan. Nema nikakvog razloga da se mijenja i to gospoda u Europskoj uniji isto tako znaju. To znamo i mi. Prije početka pregovora, pregovori će početi za mjesec dana, za dva mjeseca ili za šest mjeseci, imat ćemo vremena tada definirati svoja strateška polazišta i imat ćemo vremena tada pregovarati sa Europskom unijom. Dakle, iz ovog pitanja treba iščitavati druge stvari. Zašto Hrvatska stalno prema Europskoj uniji nastupa isključivo kao političkom projektu a ne i gospodarskom projektu. Europska unija nije politički projekt. Europska unija za Hrvatsku mora biti prije svega gospodarski projekt a mi smo se do sada u ovom Domu dva puta sukobili bar što se tiče moje stranke sa Vladom oko dva vrlo važna gospodarska pitanja. Pitanje Protokola VII. I tu se ne slažem sa gospodinom Jandrokovićem da je on tako dobro završio. Nije dobro završio i u to nas nitko ne može uvjeriti. I sada sa ovim izvoznim kvotama šećera. Nemojmo dozvoliti da nam opsesija bude početak pregovora. Za mene je sasvim svejedno da li će početi petnaest dana ranije ili dva mjeseca kasnije. Pokušajmo i za te pregovore biti spremni. Iz ovoga se da iščitavati još jedna stvar, kakav je odnos hrvatske Vlade prema Hrvatskom saboru. Pa nismo Nacionalni odbor formirali radi toga da bude ukras ovoga Sabora ili da bude ukras Vladi prema Europskoj uniji. Formirali smo ga radi toga da bude kontrolni mehanizam pregovora prema Europskoj uniji. Nacionalni odbor ima zadaću da utvrdi strateška polazišta za pregovore. Postavlja se pitanje zašto ih još uvijek nismo utvrdili mada smo ga formirali pred godinu dana. Da imamo utvrđena strateška polazišta ne bi gospodine ministre došlo do ovoga o čemu danas razgovaramo. I još samo jedna napomena. Posebno je pitanje kako će ovo mic po mic odstupanje Hrvatske od Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju prvo kroz Protokol VII. a sada kroz kvote šećera, kako to djeluje na hrvatsku javnost, na hrvatske gospodarske interese i na one koji su izravno zainteresirani za čim bolju gospodarsku poziciju Hrvatske seljake, šećerane itd. Pa nemojte se čuditi što je u zadnjih godinu dana prihvatljivost Europske unije u ovoj državi pala sa 82% na 37%. Pa može nam se dogoditi gospodo najgora stvar, da ćemo početi pregovore, da ćemo ih uspješno završiti i da ćemo onda stati pred narod na referendum i da će nam narod reći nećemo u Europsku uniju. Ja vas molim, nemojte na ovakav način podcjenjivati hrvatsku javnost i Hrvatski sabor. Hrvatska seljačka stranka prihvaća prijedlog ovih zaključaka kao i prijedlog kojeg je iznio gospodin Mimica ako je moguće da sjednemo zajedno i da napravimo jedan prijedlog zaključaka. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Obavještavam da je u 13 sati 27 minuta isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od deset minuta. Ministar poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva Petar Čobanković. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Ja želim samo konstatirati da Vlada ostaje kod svoga prijedloga o neprihvaćanju ovoga prijedloga stajališta. Moram još jednom ponoviti da nije bilo pogrešaka u proceduri, da se radi o klasičnom prijedlogu za promjenom međunarodnog ugovora koji ništa ne prejudicira. Ovdje i u stajalištu i u odluci Vlade o prihvaćanju se jasno naglašava o mogućim, a ne govori se o promjeni sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Mi u Vladi smo i u Ministarstvu izradili upravo i adekvatnu platformu pregovaračku koja u svakom slučaju neće dovesti do smanjenja izvoza šećera iz Republike Hrvatske pa i možebitnim uvođenjem kvota. Znači, poznate su nam i sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, poznate su nam i njegove odredbe i poznate su nam isto tako i naše mogućnosti. I ja još jednom ovdje odgovorno želim naglasiti da neće doći do smanjenja izvoza šećera iz Republike Hrvatske možebitnim uvođenjem kvota. Druga je stvar da će eventualno doći do smanjenja izvoza šećera ali iz razloga eventualno smanjenje proizvodnje i slično, ali zbog kvota neće doći do smanjenja izvoza iz Republike Hrvatske i to odgovorno i kao od Vlade imenovani voditelj pregovaračkog tima još jednom pred ovim Visokim domom želim naglasiti. A druga stvar, mislim da nema govora ni o kakvim ucjenama niti može, ovi pregovori o možebitnom uvođenju kvota mogu imati, imaju ikakve veze sa utvrđivanjem datuma početka pregovora. To je u sklopu reforme, ukupne reforme šećera u Europskoj uniji želja Europske unije da razgovara sa Republikom Hrvatskom o ovome problemu. Druga stvar. Nije mi jasno zbog čega se uvijek sve želi staviti u jedan negativan konteks, ne znam, popuštanja i slično. Ali ja vas samo još jednom moram podsjetiti da je šećer nešto na čemu Hrvatska i hrvatski proizvođači i repe i šećera jednostavno ne mogu imati ni mrvicu primjedbi na Europsku uniju. Da nije bilo Europske unije mi danas praktično više uopće u Hrvatskoj ne bi razgovarali o industriji šećera. Vratimo se u 2000., 2001. godinu kada je šećerana u Virovitici bila u stečaju. Vratimo se kada je šećerana u Županiji bila pred stečajem i praktično je bilo pitanje dana kada će se otvoriti stečaj a o IPK sećerani u Osijeku mislim da nemam potrebe niti govoriti u tom periodu. I upravo ovom Odlukom je industrija šećera, proizvodnja šećerne repe stala na svoje noge. I znači to je još jedan argumenat i ja se apsolutno slažem, ja uvažavam određene, ja uvažavam određene bojazni, uvažavam određene bojazni proizvođača ali jednostavno upravo takvim načinom je došlo do konsolidacije industrije šećera, došlo do uvođenja, rekao bih reda u proizvodnji šećerne repe i dovelo nas u ovu situaciju gdje jesmo. I evo još jednom, ne želim dalje niti politizirati, želim još samo jasno pred Visokim domom kazati da nema bojazni da hrvatski proizvođači niti repe niti šećera nemaju, ne moraju imati nikakvih bojazni da će se išta u proizvodnji šećera, u izvozu šećera promijeniti poslije ovih pregovora i možebitnog uvođenja kvota.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Samo ću dvije, dva netočna navoda gospodina ministra ispraviti. Nije točno da Europska unija želi sa Hrvatskom razgovarati. Europska unija sa Hrvatskom unijom želi pregovarati i vi ste kao Vlada pristali na pregovore, ne na razgovore nego na pregovore. To je bitna razlika gospodine ministre. Nije točno da ovo nije u skladu, da nije ovo suprotno Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju, ovo je suprotno Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju. I još jednom naglašavam. Morati ćete kao Vlada biti odlučniji u zaštiti nacionalnih i gospodarskih interesa pa kada je i u pitanju Europska unija. Mi moramo biti ozbiljni partneri, mi moramo biti odlučni partneri, mi ne smijemo biti poslušnici koji će na svaki mig Europske unije ispunjavati njihove želje. Ili smo partneri ili prihvatimo neku drugu ulogu. Hvala lijepa.
Hvala. I drugi ispravak, poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod gospodina ministra. Nije ovom odlukom omogućen izvoz šećera našim šećeranama, to je Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju. I taj Sporazum je omogućio izvoz šećera, taj sporazum. I isto tako ispravljam navod bilo kakvi rezultati pregovora biti će lošije rješenje od Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, biti će lošije za naše šećerane. I prihvaćamo pregovore s kojima se stavljamo u lošije pozicije. I to je moguće ali onda voljom ovog Sabora jer je to međunarodni sporazum.
Hvala. I završni osvrt u ime predlagatelja poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. Sve na čemu smo inzistirali svih ovih godina, na čemu inzistiramo danas, na čemu ćemo inzistirati gospodine ministre i u buduće jest procedura. A to je da Hrvatska ima potpisan i ratificiran važeći međunarodni sporazum sa Europskom unijom koja regulira sve naše odnose sa Unijom a posebno trgovinske. U trgovinskom dijelu sporazuma nema ni slova o uvođenju kvota na šećer. To je dakle, posljedica takvog sporazuma. Ima kvota doduše za one proizvode za koje Unija tog časa ustanovila da bi joj mogle biti konkurentne recimo riba. Kasnije su mimo sporazuma uvedene kvote za čelične … [[Govornik se ne razumije.]] cijevi iz Siska koje su također konkurentnije. Praktično kada god imamo proizvod koji je konkurentan na europskom tržištu svojom kvalitetnom i cijenom možete biti posve sigurni da ćemo prije ili kasnije doći do uvođenja kvota od strane Europske unije. I to je činjenica. Zašto hrvatska Vlada do sada nikada nije iskoristila članak 38. kada uvoz iz Euroske unije na hrvatsko tržište izaziva velike poremećaje, to ne znamo. To bih volio dobiti odgovor. Ali zašto toliko spremno pristaje na pregovore mimo procedure koju predviđa Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju i mimo međustranačkog dogovora koji je postignut ovdje u Hrvatskom saboru da se u tim situacijama mora aktivirati nacionalni odbor to je ono što mi u HSP-u ne znamo i ne možemo razumjeti, to je doista ne shvatljivo. Europska unija dakle, želi pregovore o režimu trgovine šećerom zato da bi smanjila izvoz i to je kristalno jasno, oni nas ne žele pitati što smo jučer jeli, ne žele nas pitati kako su nam doma, nego žele smanjiti izvoz šećera na tržište Europske unije kako bi zaštitili svoje šećerane a posebno šećerane u novih 10 zemalja članica. I to je to! Ali u tim situacijama Hrvatska se mora držati međunarodnih sporazuma. Kada god izađete iz čvrstih i jasnih okvira međunarodnih sporazuma na brisani prostor politike Hrvatska je uvijek u lošoj situaciji i tako će biti i ovdje ma što vi o tome govorili. Zato se zahvaljujemo još jednom na potpori Kluba SDP-a, HSS-a i HNS-a kao i svih ostalih koji su govorili pojedinačno da ovaj zaključak doista donesemo u Hrvatskom saboru. Ovo će po našem sudu nažalost biti tek prvi od čudnih koraka prije početka pregovora sa Unijom. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Ispravio, ispravio bih netočan navod gospodina Tadića da Vlada Republike Hrvatske spremno pristaje na pregovore s Europskom unijom i izvan procedure i mimo međustranačkog dogovora o aktiviranju Nacionalnog odbora za pregovore koji je predviđen u ovakvim situacijama. Dakle niti Vlada spremno pristaje na bilo kakve pregovore izvan procedure. To jednostavno nije točno. To smo čuli više puta i od ministra Čobankovića. A drugo ne postoji nikakav međustranački dogovor o aktiviranju Nacionalnog odbora za pregovore u ovakvim situacijama jer pregovori još nisu počeli. A i Nacionalni odbor osim toga vodi predsjednik najveće oporbene stranke tako da ne znam kakva je odgovornost Vlade po tom pitanju. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Stanka. Glasovanje u 15 sati o raspravljenim točkama. I četvrto, Prijedlog zaključaka Hrvatskoga sabora o stajalištima predstavnika Republike Hrvatske pri donošenju odluka u Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje – Predlagatelj Klub zastupnika HSP-a. Kolega Tadić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, u ime klub HSP-a tražim odgodu glasovanja o ovoj točki sa željom da se o ovom očituje Nacionalni odbor za praćenje pregovora sa Europskom unijom i da se postigne međustranački konsenzus.
Nažalost, nema stranačkog konsenzusa jer jedan dio stranaka prihvaća vaš prijedlog i vašu inicijativu. Stranke vladajuće koalicije ne prihvaćaju, Vlada ne prihvaća. Moram staviti na glasovanje jer nema šansi za postizanje nekoga posebnog konsenzusa. Molim uključite se. Dakle, dajem na glasovanje sukladno prijedlogu Odbora za europske integracije zaključak da se ne prihvaća vaš prijedlog zaključaka. Uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Zaključak prihvaćen sa 64 glasa za 5 suzdržanih i 12 protiv. Gospođe i gospodo zastupnici, u srijedu ćemo nastaviti raspravu sa Izvješćem o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i nakon toga sa točkom 11. i dalje. Hvala lijepa. Sjednica je prekinuta. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa radom na 16. sjednici Hrvatskog sabora. Molim zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.