Dame i gospodo zastupnici i gosti, molim vas da zauzmete svoja mjesta. Dame i gospodo zastupnici, poštovani gosti, otvaram 80. sjednicu Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Dame i gospodo zastupnici, vama je poznato da je prije nekoliko dana u terorističkom napadu na Policijsku stanicu Bugojno poginuo policajac Tarik Ljubuškić i ja vas pozivam da minutom šutnje odamo počast poginulom policajcu Tariku Ljubuškiću. /
Cijenjeni predsjedavajući, koleginice i kolege, poštovani predstavnici medija i gosti. Ja predlažem da tačku broj 16. danas skinemo sa dnevnog reda s obzirom na činjenicu da je i Kolegij prije nekoliko minuta zauzeo određene stavove, a i pred početak ove sjednice dobili smo materijal koji smo tražili, tako da jednostavno prestaje potreba za ovakvom tačkom dnevnog reda danas. I druga stvar, predložio bih predlagaču tačke broj 22., ova rezolucija koja je vezana za Cazinsku krajinu, da povuče ovu tačku dnevnog reda. Ne bih želio sada da puno o tome govorim, ali na zahtjev i molbu doktorice Vere Kržišnik Bukić, koja me iz Ljubljane i lično zvala, zamoljeni smo da ovo skinemo s dnevnog reda i da pokušamo dostaviti Parlamentu jedan tekst rezolucije koji bi ipak bio sveobuhvatniji i jasniji, a nešto slično je ta navedena osoba pokrenula, tako da bi se slična aktivnost trebala odvijati i u Saboru Republike Hrvatske, jer su se događaji odvijali i na teritoriji BiH i Hrvatske. To je, dakle, prijedlog, evo, i na molbu najvećeg stručnjaka za ovu problematiku, doktorica Kržišnik je i doktorirala na Cazinskoj buni. Da li će predlagač složiti se s ovim prijedlogom ne znam, ali, evo, ja prenosim taj prijedlog. 3
Zahvaljujem. Ima li još prijavljenih? Uvažena zastupnica Nermina Zaimović Uzunović.
Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege. Ja bih na osnovu člana 65., stava 1. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH da podnesem prijedlog dopune dnevnog reda današnje sjednice sa tačkom – Razmatranje kupovine zgrade, okolnog prostora i garaža koje uzima pod zakup Ambasada BiH u Berlinu. Predlažem da ovo bude tačka nakon ovih koje su predložene u dnevnom redu. Obrazloženje je sljedeće: Zgrada za Ambasadu BiH u Berlinu se uzima pod zakup po cijeni od oko 10 hiljada eura mjesečno. Pošto je zgrada površine oko 500 kvadratnih metara, sa okolnim prostorom oko 2.300 m² i dvije garaže, vlasništvo njemačke države, postoji realna mogućnost i urađene su potrebne predradnje da se zgrada sa pratećim objektima i okolnim prostorom kupi po cijeni od oko 570 hiljada eura. Lako je izračunati da bi se investicija isplatila u kratkom roku, pogotovo što postoji realna mogućnost da se sa malim preuređenjem prostora presele i drugi dijelovi diplomatske misije za koje se, takođe, plaćaju troškovi zakupa prostora u Berlinu. Informacije o ovome smo dobili od našeg ambasadora, ali potaknuta prethodnim pitanjem na koje sam dobila odgovor, smatram da je ovo vrlo povoljna prilika da BiH riješi problem zakupa u jednoj tako važnoj zemlji za našu diplomatsku misiju, jer smo po trostruko većim cijenama ovdje imali informaciju da kupujemo prostore u Sarajevu za neke državne institucije. Hvala.
Samo moram pitati imate li prijedlog, imate li pisani materijal za ovu točku dnevnog reda?
Ne, ne, ja imam samo ovaj, podnosim inicijativu da se ovo proslijedi, da usvojimo ovu inicijativu da bi ona išla ka Vijeću ministara BiH, odnosno Ministarstvu financija.
Članak 65. Poslovnika – na početku sjednice poslanik i svaki ovlašteni predlagatelj ima pravo tražiti izostavljanje neobvezne točke i predlaganje nove s odgovarajućim materijalom u pisanoj formi. Znači, ako nemate materijal u pisanoj formi, ne možemo staviti na izjašnjavanje. Zbog toga ja pitam. Ali Vi, Vi možete, evo, ako želite to procesuirati, znači, možete u okviru točke Zastupnička pitanja, inicijative, uputiti inicijativu i biće procesuirana, znači, u redovitoj proceduri, inicijativa. Možete je kao inicijativu, a ne kao točku dnevnog reda. 4 Uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Ja sam upravo htjela predložiti da ovo se pretvori u inicijativu i povlačim diskusiju.
Zahvaljujem. Ima li još prijavljenih? Uvaženi zastupnik Remzija Kadrić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Dakle, ovo što je predložio Denis Bećirović da se skine ova tačka 22., ja mislim da ovo predlagač ovdje, možda bi Husein Nanić to znao bolje objasniti, a mislim da nije predlagač Denis Bećirović dovoljno dao obrazloženja, dovoljno razloga zbog čega treba skinuti ovu tačku. Ja mislim da ova tačka treba da ostane i iz tih razloga ova tačka ... važna i nije dovoljno obrazložio zahtjev za skidanje. Prema tome, ova tačka treba kao takva da ostane na dnevnom redu.
Zahvaljujem. Evo ja ću, iako sam mislio na kraju komentirati, odnosno, dati odgovor uvaženom zastupniku Bećiroviću, znači, radi se, oba njegova prijedloga, radi se o obveznim točkama dnevnog reda tako da ih mi ne možemo skinuti s dnevnog reda. A u raspravi i izjašnjavanju, evo, vidjet ćemo kako će se Zastupničko dom izjasniti oko konkretnih pitanja. Nemam više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Konstatiram da 80. sjednica Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH ima sljedeći D n e v n i r e d: 1. Usvajanje Zapisnika 79. sjednice Zastupničkog doma; 2. Zastupnička pitanja: a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova zastupnička pitanja; 3. Usmena informacija Ministarstva sigurnosti BiH o terorističkom aktu napada na Policijsku stanicu u Bugojnu; 4. Prijedlog zakona o autorskim i srodnim pravima – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, Zakon broj: 01,02-02-2-5/10 od 18.1.2010. (drugo čitanje) – odgođeno izjašnjenje na 79. sjednici Doma od 16.6.2010. godine; 5 5. Prijedlog zakona o kolektivnom ostvarivanju autorskih i srodnih prava – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, Zakon broj: 01,02-02-2-4/10 od 18.1.2010. godine (drugo čitanje) – odgođeno izjašnjenje na 79. sjednici Doma od 16.6.2010. godine; 6. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Bosne i Hercegovine – predlagatelj: zastupnici Kluba SDA, Zakon broj: 01-02-8-36/10 od 21.5.2010. godine (drugo čitanje); 7. Prijedlog zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Bosni i Hercegovini 2011. godine – predlagatelj: Privremeno povjerenstvo, Zakon broj: 01-02-9-37/10 od 24.5.2010. godine (drugo čitanje); 8. Prijedlog zakona o volontiranju – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, Zakon broj: 01,02-02-7-41/10 od 8.6.2010. godine (prvo čitanje); 9. Prijedlog okvirnog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, Zakon broj: 01,02-02-3-42/10 od 8.6.2010. godine (prvo čitanje); 10. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o upravnim sporovima Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, Zakon broj: 01,02-02-5-39/10 od 4.6.2010. godine (prvo čitanje); 11. Prijedlog zakona o ostvarivanju suradnje Bosne i Hercegovine s iseljeništvom – predlagatelji: zastupnici Lejla Klokić, Sadik Bahtić, Husein Nanić i Remzija Kadrić, Zakon broj: 01-02-3-38/10 od 25.5.2010. godine (prvo čitanje); 12. Izjašnjavanje Doma o utvrđivanju novog roka za dostavljanje mišljenja Zajedničkog povjerenstva za ljudska prava, prava djeteta, mlade, useljeništvo, izbjeglice, azil i etiku o Prijedlogu zakona o zabrani nošenja odjeće koja onemogućava identifikaciju – predlagatelj: zastupnici Kluba SNSD-a, Zakon broj: 01-02-9-26/10 od 9.4.2010. godine; 13. Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o polaganju pravosudnog ispita u Bosni i Hercegovini (drugo čitanje); 14. Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona Bosne i Hercegovine – predlagatelji: zastupnici Kluba SDP-a BiH (drugo čitanje); 15. Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Mišljenju Ustavnopravnog povjerenstva o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o državnoj službi u institucijama Bosne i Hercegovine (predlagatelj: zastupnik Lazar Prodanović); 16. Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Prijedlogu zaključka broj 2. zastupnika Denisa Bećirovića sa 79. sjednice Doma povodom rasprave o Informaciji o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini, koji glasi: „Zastupnički dom zaključuje da će, u slučaju nedostavljanja informacije od nadležnoga ministarstva, na 80. sjednici pokrenuti pitanje odgovornosti ministra sigurnosti u Vijeću ministara“; 17. Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o prijedlogu zaključaka 2., 3. i 4. zastupnice Azre Hadžiahmetović sa 79. sjednice Doma povodom razmatranja Informacije o utvrđivanju odgovornosti unutar Ureda za razmatranje žalbi, koji glasi: 2. „Od Vijeća ministara BiH tražimo informaciju o odgovornosti u vezi s neimenovanjem članova URŽ-a u razdoblju od 25.9.2006. do 26.3.2009. godine, za koje je vrijeme dr Amir Pilav bio imenovan privremenim predsjedateljem URŽ-a, 6 3. Od Vijeća ministara BiH tražimo informaciju o spornim odredbama Pravilnika kojima se regulira da Vijeće ministara može razriješiti predsjedatelja URŽ-a na pismeni zahtjev zastupnika u Parlamentarnoj skupštini BiH, člana Vijeća ministara ili člana URŽ-a (članak 5., stavak 1. i 2. Pravilnika), 4. Parlamentarna skupština BiH izražava nezadovoljstvo zbog neprofesionalnog i krajnje neodgovornog i tendencioznog odnosa prema predsjedatelju URŽ-a u postupku donošenja i primjene Pravilnika o unutarnjoj organizaciji URŽ-a“; 18. Godišnje izvješće Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća Bosne i Hercegovine za 2009. godinu, materijal broj: 01,02-03-50-3-646/10 od 7.5.2010. godine; 19. Izvješće o radu Povjerenstva za koncesije Bosne i Hercegovine za 2009. godinu, materijal broj: 01,02-50-3-758/10 od 9.6.2010. godine; 20. Prijedlog za imenovanje Ante Matića članom Povjerenstva za koncesije Bosne i Hercegovine iz Federacije Bosne i Hercegovine, materijal broj: 01,02-50-3-753/10 od 8.6.2010. godine; 21. Imenovanje predstavnika akademske zajednice i nevladinog sektora u Povjerenstvo za izbor i praćenje rada Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije, prijedlog liste kandidata Privremenog zajedničkog povjerenstva obaju domova, materijal broj:01,02-50-1-441-4/10, od 29.6.2010. godine; 22. Prijedlog rezolucije o osudi masovnog kršenja ljudskih prava civilnog stanovništva u Cazinskoj krajini 1950. godine i zločina počinjenih od strane nadležnih vlasti Jugoslavije/FNRJ, podnositelj: zastupnik Husein Nanić; 23. Izjašnjenje o Inicijativi zastupnika Slavka Jovičića za razmatranje na sjednici Doma točke dnevnoga reda „Informacija o sredstvima koja se izdvajaju iz Proračuna institucija BiH po tužbama osoba koje su bile optužene pred Sudom BiH od strane Tužiteljstva BiH, a kasnije su pravomoćnim presudama oslobođene“; 24. Izjašnjenje o Inicijativi zastupnika Mirka Okolića za razmatranje na sjednici Doma točke dnevnoga reda „Informacija o sklopljenim ugovorima o djelu ili radu u svim ministarstvima, direkcijama, agencijama i ostalim upravnim organizacijama Bosne i Hercegovine od 1.1.2007. do 12.5.2010. godine“; 25. Davanje suglasnosti za ratificiranje: a) Sporazuma o zajmu između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj – Projekt za otpadne vode u Sarajevu, b) Sporazuma o zajmu između Bosne i Hercegovine i OPEC-ovog Fonda za međunarodni razvoj – Projekt unapređenja uvjeta života na selu, c) Sporazuma o zajmu i projektu KFW Frankfurt na Majni i BiH i Federacije BiH i Javnog poduzeća „Elektroprivreda“ HZ Herceg-Bosne Mostar, za projekat „Vjetroelektrana“ Mesihovina i d) Konvencije o Centru za provedbu zakona u Jugoistočnoj Europi. Prelazimo na razradu utvrđenog dnevnog reda. Prelazimo na točku jedan, 7 Ad. 1. Usvajanje Zapisnika sa 79. sjednice Zastupničkog doma Zapisnik ste dobili. Ima li primjedbi? Nemam prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na drugu točku dnevnog reda, Ad. 2. Zastupnička pitanja a) Komentari na dobivene odgovore
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege. Tačno je da sam ja ranije dobio odgovor na pitanje postavljeno na 84. sjednici. Jedanput sam davao njegov komentar, a onda sam prije dva dana dobio i odgovor, dopunu odgovora na svoje pitanje. I pazite, sada želim da kažem da sam nezadovoljan sa odgovorima. Ovo je jedan neozbiljan, neodgovoran pristup pitanju koje sam ja postavio. Dakle, moje pitanje je glasilo, da su početkom ove godine na teritoriji BiH, na području općine Bijeljina, postavljena zvanična obilježja Republike Srbije, zvanični natpis općine Bogatići(?), interesuje me ko je to uradio, na osnovu čega, šta su uradili organi BiH da se ti natpisi uklone, posebno šta je uradila Granična policija, Ministarstvo vanjskih poslova, VH i MUP RS-a, kakve su bile reakcije općinskih organa općine Bijeljina? U odgovoru Granične policije BiH, ja sam, i svi smo mi vidjeli, je li tako, rečenicu koja glasi – da je u neposrednoj blizini međunarodnog graničnog prijelaza Pavlovića Most, oko 800 8 metara u unutrašnjosti BiH u odnosu na međunarodni granični prijelaz Pavlovića Most, postavljena ova tabla i postavljen ovaj natpis i jarbol sa zastavom Republike Srbije. Zatim, da je u cilju rješavanja ove situacije, od Javnog poduzeća Putevi RS-a i Uprave za inspekcijske poslove RS-a zatraženo hitno preduzimanje mjera i radnji radi utvrđivanja odgovornosti i sankcioniranje počinilaca, uklanjanja ovih obilježja, itd. Pošto ništa nije urađeno, napravljena je urgencija. A onda dolazi dopuna odgovora iz MUP-a RS-a i slušajte sad ovo. Dakle, kaže se – da je MUP RS-a, shodno ovom pitanju, utvrdio da se u mjestu Popovi, opština Bijeljina, nalazi tabla na kojoj piše Skupština opštine Bogatić, a koja je na navedenoj lokaciji postavljena prije oko 20 godina. Katastarski, teritorija na kojoj je tabla postavljena pripada općini Bogatić, Republika Srbija a posljedica je promjene toka rijeke Drine. Ovo je, dakle, nešto drugo u odnosu na ono što sam ja pitao. Ali onda kaže – prije dva mjeseca, pripadnici Policije RS-a su evidentirali da je na dijelu magistralnog puta Bijeljina – granični prijelaz Pavlovića Most postavljena tabla s istim natpisom Skupštine opštine Bogatić, pored koje je postavljen i jarbol Republike Srbije. I sad kaže – teritorija na kojoj su postavljena navedena obilježja, također, katastarski pripadaju općini Bogatić, a građani nastanjeni u navedenoj općini sva prava ostvaruju u Republici Srbiji. Da građani općine Bogatić ostvaruju prava u Republici Srbiji, to je potpuno jasna stvar, mislim, i to nije trebalo ni pisati ovdje u odgovoru na ovo pitanje, ali više je nego očigledna kontradikcija u onome što piše MUP RS-a i Granična policija BiH, jer, kao što sam rekao, u dopisu Granične policije stoji da je u neposrednoj blizini međunarodnog graničnog prijelaza Pavlovića Most, oko 800 metara u unutrašnjosti BiH, u odnosu na međunarodni granični prijelaz Pavlovića Most, ovo postavljeno, dakle, u unutrašnjosti BiH, a ovdje se kaže da je to urađeno na teritoriji općine Bogatić, na dijelu puta Bijeljina–Pavlovića Most. Ja tražim od Vijeća ministara BiH da se ozbiljno pozabavi ovim problemom. Ja sam zaista zaprepašten ovakvim odgovorom Vlade RS-a, odnosno MUP-a RS-a. Ovo je jedno granično pitanje, granični incident koji se mora rješavati u skladu sa pravilima kako se rješavaju granični incidenti. Zbog toga sam ja prošli put tražio dopunu i tražim da se Vijeće ministara BiH ovim pitanjem detaljno pozabavi kako ne bi zastupnici dobijali ovako kontradiktorne odgovore na potpuno jasna pitanja. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Husein Nanić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Kolegice i kolege poslanici, uvaženi gosti, članovi Vijeća ministara BiH. Ja želim da dam komentar na pitanje koje sam postavio a koje se tiče bijega pravomoćno osuđenog zatvorenika, odnosno, građanina BiH. Postavio sam to pitanje Ministarstvu pravde, Visokom sudskom i tužilačkom vijeću, Tužilaštvu i Sudu BiH. Dobio sam odgovor od dvije institucije, i zahvaljujem se na brzini odgovora od Tužilaštva BiH i od glavnog tužioca BiH. I nažalost, u ovim odgovorima konstatirane su određene činjenice i fakti i postupanje tih institucija 9 po tom pitanju, međutim, nijedna od tih institucija nije predložila rješenje da se ta pojava više ne dešava. Jer mene kroz to pitanje ne interesuje nijedno ime i prezime. U ovom slučaju je konkretno ime i prezime, ali ono je povod da je to jedna pojava da pravosudno osuđene osobe bježe prije odvođenja u zatvor. I zbog tog, odgovor Suda BiH da, posebno konstatacija na moje pitanje šta će poduzeti da se takvi i slični slučajevi više ne događaju, Sud BiH ne može odgovoriti jer u svakom predmetu i svakom optuženom postupa pojedinačno i zasebno cijene okolnosti. Mene pojedinačne okolnosti, zaista,... moj motiv nisu bili pojedinačni slučajevi. I Tužilaštvo, također, u svojoj konstataciji u kojoj izražava žaljenje, i kojom kaže da ne snosi odgovornost za puštanje lica iz pritvora tokom trajanja istrage i glavnih pretresa.... Na kraju, da zaključim, ja sam očekivao da će Sud i Tužilaštvo, Ministarstvo i policijske agencije, itd., da su uočili problem, i da će ponuditi rješenje, da će ih i ovaj moj komentar izazvati da ponude rješenje da se to kao pojava onemogući, da izmjenama, da li zakonskih propisa, podzakonskih akata, postupanje nadležnih institucija(?), da se ta pojava onemogući za budući period koji jeste (?), da je uočeno kao pojava i da se poduzmu mjere da se ta pojava spriječi. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Jesu li ovo komentari ili nova pitanja? Ima li još netko za komentare? Nema. Prelazimo na b) Nova zastupnička pitanja Uvažena zastupnica Azra Alajbegović.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo. Ja imam jedno pitanje Vijeću ministara BiH, a to je – Koje su konkretne mjere preduzimane, planirane i projektovane po pitanju institucionalne podrške ženskom poduzetništvu BiH? U isto vrijeme pokrećem inicijativu za izradu strategije za razvoj ženskog malog i srednjeg poduzetništva sa konkretnim prijedlozima za razvoj ženskog poduzetništva, osobito sa aspekta mogućnosti korištenja evropskih sredstava koja bi se, znači, mogla koristiti ukoliko bi strategija donijela adekvatnu pomoć ženama poduzetnicima u mogućnosti pripreme projekata sa kojima bi žene mogle konkurisati na ta sredstva. U obrazloženju bih rekla da su u svim zemljama naše regije žene najveći neiskorišteni resurs koji je sada praktično zamrznut zbog velike stope nezaposlenosti žena koje imaju veliko i 10 obrazovanje i radno iskustvo, ali nemaju produktivno, ni plaćeno produktivno zaposlenje. Nove strategije ekonomskog razvoja su postavile imperativ razvoja malih i srednjih preduzeća, obzirom na činjenicu da 90% svih preduzeća u državama jugoistočne Evrope su ustvari mala i srednja preduzeća koja su okosnice ekonomskog razvoja tih zemalja. Zbog krize koja je ugrozila mnoga radna mjesta prijeti opasnost da vlade svu svoju pozornost, pa i naša vlada, usmjeri na velika preduzeća, da izgube iz vida potrebe sistemske podrške srednjim i malim preduzećima i u tom procesu potpuno previde posebne potrebe ženskog poduzetništva. Provođenje dosadašnjih strategija ženskog poduzetništva je skoro potpuno ovisilo o donacijama stranih donatora. U našoj zemlji smo svjedoci da ih je bilo dosta, međutim, zbog ekonomske krize i preusmjeravanja donatora na druga kritična područja, moglo bi se desiti da se već započeti projekti srednjih i malih poduzetništva žena ugase zato što naša vlada u svojim područjima, meni nije poznato da li je predvidjela određene mjere da se ti projekti zadrže. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Slavko Jovičić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Poštovani članovi Savjeta ministara BiH, uvaženi gosti iz nevladnih organizacija, naravno, novinari, dame i gospodo. Pa ne znam i više nije ni važno da li je to bilo prije godinu i po dana ili godinu dana, tražio sam od Ministarstva pravde, i dobio podršku Predstavničkog doma, da se izmijene 2-3 člana Krivičnog zakona upravo na fonu ovih sadašnjih događanja, gdje sam tražio tada da se za najteže oblike i najveće pošasti, uključujući tu terorizam, dilanje droge, silovanje djece 9-7 godina, nije bitno, zatim trgovina bijelim robljem i oružjem, da se po našem zakonodavstvu, koje predviđa maksimalne kazne, izriče do 40 godina. Dakle, tada sam htio preventivno da Ministarstvo pravde pripremi izmjene i dopune tog Krivičnog zakona i da ne čekamo da se dese slučajevi kao što ćemo imati ovu tačku 3., imat ćemo i zajedničku sjednicu, nego da država pokaže svoju snagu. Država ima sve mehanizme da stane u zaštitu ustavnog poretka, u zaštitu odbrane ljudskih prava građana. Nažalost, evo, godinu i po dana, dvije, ništa nije urađeno. Zar sam ja trebao, a mogao sam, pored toliko ljudi u Ministarstvu pravde – saradnika, pomoćnika, stručnih ljudi koji rade na tim poslovima, zar zaista nisu mogli da pripreme izmjene i dopune svega tri, četiri člana. Ali dobro, mi se tek opametimo kad se nešto desi i naknadnom pameti koristimo se šta smo trebali uraditi. Dakle, kao šlagort ću samo pomenuti, a ne zbog toga da bi se petljao u rad pravosudnih institucija, da je skandalozna bila izjava tužioca koji kaže – u Maoči je napadnut ustavni poredak BiH, tamo je predviđeno izdvajanje teritorije, ne znam ni ja šta, rušenje ovog i onog, a za tri dana se ti ljudi puste iz pritvora. Ko je tu zakazao? Je li zakazala politika, je li zakazao parlament, je li nemamo Krivični zakon koji je bio neophodan kao represivna mjera koja bi trebala da preduprijedi takve..., pa kad onaj koji danas ima 25 godina, a bavi se dilanjem droge, nek razmišlja hoće li u 70. godini izaći iz zatvora. Državu ne smiju pobijediti mafija i lopovi. Država ima sve mehanizme da se obračuna sa tim pošastima. I zaista izražavam, ne više poslaničko pitanje nego svoje ogorčenje, zašto to nismo ugradili? Koga se mi bojimo? Čija mi štitimo 11 ljudska prava? Lopova, kriminalaca i mafije koji terorišu čestite građane i ljude ove zemlje ili naravno da zaštitimo ovu zemlju od svih pošasti. Zato obnavljam poslaničko pitanje mada je već sad kraj, mislim da neće biti realizovano – Šta se čekalo da se ugradi u zakonodavstvo i Krivični zakon svega tri, četiri člana i da se te maksimalne kazne..., ja ne tražim da se one možda izriču, ali one moraju biti predviđene u zakonodavstvu. Čega se mi plašimo? Koga se bojimo? Kakva ljudska prava za mafiju i lopove? Treba štiti ljudska prava čestitog naroda i građanina ove zemlje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Martin Raguž.
Zahvaljujem se, gospodine predsjedatelju. Dame i gospodo. Moje pitanje upućujem Vijeću ministara BiH iz više razloga. Prvo, do jutros, do sjednice Proširenog kolegija nismo imali nikakvu službenu inicijativu da Vijeće ministara BiH želi informirati ovaj dom o onome što se desilo u Bugojnu, a obzirom da smo uvrstili, na našu inicijativu, zajedničku, Proširenog Kolegija, tu točku dnevnog reda, želim ovo postaviti kao pitanje onom ko će predstavljati Vijeće ministara BiH tijekom te točke dnevnog reda, pa da se može pripremiti, ili za narednu zajedničku sjednicu oba doma, a ono glasi – Što je i da li je uopće išta poduzelo Vijeće ministara BiH na rasvjetljavanju svih okolnosti vezano za teroristički akt napada na Policijsku upravu i stanicu u Bugojnu? Zašto nije održana izvanredna sjednica Vijeća ministara BiH s jasnom porukom da će od strane države biti poduzete sve mjere koje predviđaju postojeći zakoni, a ako oni nisu dovoljni i eventualno mijenjati i donositi nove zakone kako bi se osigurala i poštivala sigurnost građana, institucija i pravnog poretka u ovoj zemlji, jer je napadnut pravni poredak ove zemlje? A mi koji smo bili tamo, na licu mjesta, mogli smo vidjeti kakav je osjećaj u očima ljudi, djece i svih onih koji su tamo bili. I da li je točno da je nadležna Državna agencija OSA, već ranije, daleko ranije, uputila informaciju nadležnim policijskim strukturama o spoznajama vezanim za potencijalne terorističke i druge opasnosti, i ako je to točno, zašto se nije pravovremeno reagiralo i tko je odgovoran? Odgovore na ova pitanja, ako je moguće danas, ako ne, nećemo voditi raspravu prilikom Zajedničke sjednice.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Adem Huskić.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Poštovane kolege, cijenjeni predstavnici Vijeća ministara, nevladin sektore. 12 Ja imam više pitanja u dvije grupe (?) i vrlo ću kratko to. Prva grupa pitanja se odnosi na Vladu Federacije BiH i Vladu Srednjobosanskog kantona. Pitanje je – Ko je osnivač Centra za medicinsku rehabilitaciju "Reumal" u Fojnici? Za koju djelatnost je Centar registrovan? I ko i kada je imenovao Upravni odbor i menadžment ove institucije? Drugo pitanje je za Vladu Federacije BiH – Koje se aktivnosti trenutno vode na popravci obrušenog dijela vodopada u Jajcu, obzirom na činjenicu da su moguća daljnja oštećenja sa daleko težim posljedicama? Hvala vam.
Zahvaljujem. Sljedeća je uvažena zastupnica Nermina Zaimović Uzunović.
Hvala lijepo. Ja sam maloprije mislila da je ono poslanička inicijativa, ipak će to biti poslaničko pitanje, koje glasi, upućeno je Vijeću ministara BiH i Ministarstvu finansija – razmatranje kupovine zgrade, okolnog prostora i garaža koje uzima pod zakup Ambasada BiH u Berlinu. Dakle, inicijativa. I drugo poslaničko pitanje, tražim da mi se u najkraćem roku, to znači tokom mandata ovog Vijeća ministara BiH i ove Parlamentarne skupštine BiH odgovori – U kojoj fazi izrade je Zakon o zaštiti okoliša BiH? Naime, Zakon o zaštiti okoliša BiH je jedan od kratkoročnih prioriteta iz Evropskog partnerstva za BiH, a dugi niz godina je otvoreno pitanje u odnosima BiH i EU. Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa, tačnije njegov Odjel za zaštitu okoliša, vodi međuentitetsku radnu grupu koja dugo, već dugo, više od godinu dana usaglašava pojedine članove tog zakona, a u EU je, predstavnici EU, na sastanku sa predstavnicima vlasti su u januaru ponovo dali rok da do juna ove godine taj zakon bude usvojen. Kao što znamo zakona još nema ni u nacrtu. Zbog toga tražim hitno da mi se odgovori na ovo pitanje – Zašto taj zakon nije napravljen i zašto nije došao u proceduru kada je to već odavno trebalo da bude? Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Husein Nanić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Dopustite mi danas da postavim sljedeća pitanja. Prvo je pitanje za Vijeće ministara BiH, a radi se o sljedećem. Obzirom da je u "Službenom listu SRBiH" broj 36/90 objavljen Zakon o matici iseljenika BiH i obzirom da Dejtonski ustav obezbjeđuje kontinuitet propisa i institucija dok drugačije ne odredi kompetentni organ vlasti BiH, postavljam pitanje – Na osnovu kojeg propisa i koji organ je stavio van snage Zakon o matici iseljenika BiH, obzirom da već duže 13 vrijeme institucije koje su formirane ovim zakonom su isključene iz budžeta i Zakon se potpuno ne primjenjuje u BiH? Sljedeće pitanje je pitanje za Ministarstvo pravde BiH. Poznata je činjenica da počinioce teških krivičnih djela i ratne zločince nije moguće pravno procesuirati u odsustvu pred pravosudnim institucijama BiH za djela počinjena na teritoriju BiH. Podsjetimo se da je od 2003. godine provedena reforma pravosudnog sistema u kojoj su nametnuta, a kasnije parlamenti svih nivoa potvrdili, četiri Zakona o krivičnom postupku u kojima se određuje da se optuženom ne može suditi u odsustvu. Za razliku od BiH, u susjednim zemljama – Srbija, Hrvatska i Crna Gora, u svojim ZKP-ima zadržale su stečeno pravo na suđenje u odsustvu za počinioce krivičnih djela i ratnih zločina počinjenih i izvan njenih teritorija, pa time i na teritoriju BiH. Takvim scenarijem oblikuje se bliska i dalja budućnost BiH u kojoj njene pravosudne institucije za zločine počinjene na njenoj teritoriji neće moći krivično progoniti počinioce u odsustvu u susjednim zemljama, dok je pravosudnim institucijama susjednih država dopušten taj prostor djelovanja. Postavlja se pitanje, obzirom da je već 17 puta mijenjan ZKP-e u BiH, zašto nikada nije predložena promjena u ovom pravcu, tj. pravo na suđenje u odsustvu i nije li ovaj diskriminirajući pravni nesklad razlog za sudbinu, kako prošlih tako i budućih "Jurišića", "Ganića", a time i hiljada drugih boraca, odnosno, građana BiH. Pitam, dakle, ministra – Da li ima namjeru i da li postoje inicijative za izmjene ZKP-a kojim bi se omogućilo pravo suđenja u odsustvu kao što je to i u susjednim državama? I obzirom na činjenicu da je Evropski sud za ljudska prava u Strazburu, kao najviša evropska sudska instanca za 47 država članica Vijeća Evrope, primjenjujući Konvenciju donio i presude koje se odnose na suđenje u odsustvu, (a koja su time utemeljena i na presudama ovog suda), iz čega proizilazi da su postojeća četiri naša zakona u dejtonskoj BiH protivni Evropskoj konvenciji, a time i Dejtonskom ustavu. Dakle, pitanje je za Ministarstvo pravde – Da li postoje inicijative i da li će pokrenuti proceduru izmjene ovog zakona u ovom pravcu koji sam ovdje iznio. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Momčilo Novaković.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Uvažene kolege. Pitanje postavljam direktoru Agencije za lijekove i medicinska sredstva BiH i ono glasi – Zašto domaći proizvođači lijekova čekaju duže od 90 dana na evaluaciju u kontrolnom laboratoriju Agencije? Naime, po mom dubokom ubjeđenju, znači, odredba zakona, kojom je definisano da se ovaj posao mora raditi u roku do 90 dana, se ne poštuje iz čisto birokratskih razloga, pa hoću reći i postupaka, a sa sasvim drugačijim motivima. Naime, krajnji motiv nepoštovanja ove zakonske odredbe jeste, u stvari, zaštita uvoznih lobija za lijekove i medicinska sredstva, umjesto logično da zaštitimo domaću proizvodnju i domaće proizvođače. Hvala. 14
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Slavko Matić.
Hvala, gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege zastupnici, poštovani gosti. Imam pitanje za Ministarstvo vanjskih poslova – Koliko sredstava se godišnje izdvaja na ime zakupa objekata za potrebe naših veleposlanstava i konzularnih predstavništava? I koliko je objekata BiH do sada kupila za ove potrebe, a koliko je dobila kroz proces sukcesije imovine bivše države? Vi znate da je često na ovom našem domu i kolega Živković, a i neke druge kolege i kolegice, pokretali pitanja u svezi zakupa objekata za potrebe vlasti u BiH, znači, na domaćem terenu. Imam osjećaj da je ta problematika kroz opterećenje sredstava zakupa vani, na destinacijama širom svijeta za potrebe veleposlanstava i konzularnih predstavništava, još više izražena negoli ovdje kod nas, ali, evo, to ćemo vidjeti iz dobijenog odgovora. Dopustite da vrlo kratko, obzirom da se nisam javljao za komentar dobijenog odgovora, samo kratko da se zahvalim, i pozdravim, i podržim sve aktivnosti koje kroz odgovor Vijeće ministara BiH nastoji poduzeti kroz program obnove i razvitka međunarodne plovidbe na rijeci Savi za razdoblje od 2010.-2015. godine. Mislim da se radi o vrlo pozitivnim stvarima i bilo bi dobro da se ovaj program uistinu do kraja ispoštuje. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Savo Erić.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Poštovane kolegice, kolege i cijenjeni gosti. Ja sam u aprilu tražio od Savjeta ministara BiH da nam da informaciju o prilivu PDV-a sa željom i namjerom da pratimo priliv i trošenje budžetskih sredstava u ovoj godini. Da sa ovim mjesecom izvršimo analizu i da se uključimo u štednju i praćenje tokova krize, kako u Evropi, tako i u svijetu. Pošto nisam dobio taj odgovor, ja postavljam sljedeće pitanje – Zbog teške ekonomske krize i sve većeg siromaštva i zaduženosti, kako države tako i građana, tražim da nas informišete o prilivu PDV-a od 1.1. do 30.6.2010. godine, obavijestite o potrošnji i realizaciji budžetskih sredstava u svim institucijama Savjeta ministara BiH, agencijama, ministarstvima sa posebnim osvrtom na obavještajne i bezbjednosne agencije? I da li Savjet ministara BiH planira bilo kakve štednje do kraja kalendarske godine? Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih za postavljanje zastupničkih pitanja. Zaključujem ovu točku dnevnog reda. 15 Prelazimo na treću točku utvrđenog dnevnog reda, Ad. 3. Usmena informacija Ministarstva sigurnosti o terorističkom aktu napada na Policijsku stanicu u Bugojnu Kolegij Doma u proširenom sastavu odlučio je da se ova točka stavi na današnji dnevni red, te je zaključak da se ne otvara rasprava. A nakon što čujemo usmenu informaciju u ime Kolegija ja ću vam prezentirati zaključak povodom ove točke dnevnog reda. Pozivam uvaženog zamjenika ministra sigurnosti, gospodina Miju Krešića, da se obrati Zastupničkom domu PSBiH.
Uvaženi predsjedatelju, uvaženi zastupnici. Ja ću vas kratko informirati o događanjima koja su se desila 27.6.2010. godine u Bugojnu. Znači, toga dana, 27.6., oko 4.45 sati, od strane NN lica, u ul. Dr. Vagnera u Bugojnu, na službenom parkingu sa zadnje strane zgrade Policijske uprave Bugojno, uz pomoćno ulazna- izlazna vrata aktivirana je eksplozivna naprava veće razorne moći. Tom prilikom, od dejstva aktivirane eksplozivne naprave, na licu mjesta smrtno je stradao Ljubuškić Tarik, policijski službenik PU Bugojno, dok je policijska službenica Hindić Edina zadobila teške tjelesne povrede i ista je prevezena na Univerzitetski kliničko-medicinski centar bolnice Koševo u Sarajevu. Policijski službenici Sanel Hodžić, Mugdin Škandro, Marin Kolak i Muamer Karadža su zadobili lakše tjelesne povrede. Od dejstva eksplozivne naprave pričinjena je veća materijalna šteta na zgradi Policijske uprave Bugojno, kao i na motornim vozilima koja su se nalazila parkirana na navedenom parkingu, te zgradama i privatnim kućama iza Policijske uprave Bugojno. Naime, u kritično vrijeme, Alvir Josip i Jarežina Branko, policijski službenici PU Bugojno, dovezli su se privatnim motornim vozilom na službeni parking PU Bugojno, nakon čega su pored pomoćnih ulaznih vrata zgrade PU Bugojno primijetili nepoznato lice pored kojeg se nalazila bijela vreća. Nakon što su policijski službenici izdali naredbu da se ne udaljava s lica mjesta, nepoznato lice je aktiviralo eksploziv i trčećim korakom se udaljilo sa lica mjesta. U potragu za NN licem u tom trenutku uputio se još jedan broj policajaca, a područje su blokirali pripadnici Policijske stanice Bugojno i Jedinice za podršku MUP-a Srednjebosanskog kantona. Lice je vrlo brzo pronađeno skriveno ispod stabla drveta pored Privredne banke u Bugojnu, te je identifikovano kao Čaušević Haris, zvani Oks. Prilikom pretresa, kod istog je pronađena jedna ručna bomba BRM 75 kašikara, nakon čega je priveden u službene prostorije PU Bugojno. Tokom obavljanja razgovora, osumnjičeni Čaušević Haris je izjavio da je u pripremanju i izvršenju ovog krivičnog djela učestvovao i Naser Palislamović rodom iz Ključa koji se sa lica mjesta udaljio do tržnog centra gdje mu je bilo parkirano motorno vozilo "Nisan", bijele boje, nepoznatih registarskih oznaka. U namjeri izvršenja krivičnog djela, gore navedena lica su nabavila i pripremala veću količinu minsko-eksplozivnih sredstava, 2 protutenkovske mine i pripremljen eksploziv u količini od oko 15 kg koji su prethodno navodno krili u grmlju u užem dijelu grada. Počinioci su eksploziv donijeli i postavili uz zadnji zid zgrade PU Bugojno da bi zatim Čaušević eksplozivnu 16 napravu postavio i aktivirao na zidu zgrade Policijske uprave Bugojno. Kao razlog postavljanja i aktiviranja navedenih minsko-eksplozivnih sredstava Čaušević je u istrazi istražiteljima naveo pritvaranje Rijada Rustempašića i vođenje kaznenog postupka prema istom u Sudu BiH, te je izjavio da na ovaj način želi da se vidi kako se vrši nepravda prema muslimanima. U cilju rasvjetljavanja, dokumentovanja i utvrđivanja motiva, kao i otkrivanja eventualnih nalogodavaca izvršenog krivičnog djela terorizma, formiran je istražni tim po nalogu Tužiteljstva BiH koji čine tužilac Tužiteljsta BiH, pripadnici SIPA-e, Federalne uprave policije i MUP-a Srednjebosanskog kantona, a u čiji rad su uključeni i pripadnici Obavještajno-sigurnosne agencije. U službene prostorije privedeno je više lica, u međuvremenu i s njima je obavljen razgovor. Neka su zadržana, neka su puštena i uviđaj lica mjesta je trajao do 19.30 sati kada je prekinut i do tada je pregledano uže lice mjesta, a pronađeni materijalni tragovi su izuzeti radi vještačenja. Uviđaj je nastavljen 28.6.2010. godine u ranim jutarnjim satima i u vrijeme pisanja informacije isti je, još uvijek traje, znači, i juče. S obzirom da uviđajne radnje nisu završene, ne može se procijeniti materijalna šteta nastala na PU Bugojno, parkiranim vozilima i okolnim stambenim objektima. Do momenta pisanja ove informacije, u kasnim popodnevnim satima, znači 28.6., u koordinaciji sa Obavještajno-sigurnosnom agencijom BiH i policijskim službenicima Uprave policije MUP-a Kantona Sarajevo, lišen je slobode drugi izvršilac ovog kaznenog djela Palislamović Naser koji će nakon kriminalističke obrade biti predat Tužiteljstvu BiH. U narednom periodu istražni tim koji vodi tužilac Tužiteljstva BiH i navedene policijske agencije, uključujući i Obavještajno-sigurnosnu agenciju, intenzivno će raditi na rasvjetljavanju ovog akta kao i na dokumentovanju aktivnosti u odnosu na osobe koje su istim pomagale u izvršavanju ovog akta. Kako je naređeno od strane Tužiteljstva BiH, do okončanja istrage, Tužiteljstvo BiH je jedino nadležno za davanje detaljnih informacija. Evo, to bi bila detaljna informacija o samom događanju na licu mjesta i detaljnija informacija oko ovog vjerujem da će u naredno vrijeme biti pripremljena. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Kako sam vas već informirao, mi smo se u okviru Proširenog kolegija dogovorili da danas ne otvaramo raspravu o ovoj točci dnevnog reda, a u ime Proširenog kolegija, ja ću samo predložiti jedan zaključak o kome ćemo se izjašnjavati kad bude vrijeme izjašnjavanja o ovoj točci dnevnog reda. Znači, zaključak glasi – Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH najoštrije osuđuje teroristički napad na Policijsku upravu Bugojno i traži od Vijeća ministara BiH cjelovitu informaciju o događaju, te obvezuje Kolegij Doma da u suradnji sa Kolegijem Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH zakaže posebnu sjednicu oba doma Parlamentarne skupštine na kojoj će se razmotriti ova informacija i informacija o provedenoj akciji "Svjetlost". Vi ćete dobiti prijedlog ovog zaključka. Zaključujem ovu 3. točku dnevnog reda. 17 Prelazimo na četvrtu točku dnevnog reda, Ad. 4. Prijedlog zakona o autorskim i srodnim pravima – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (drugo čitanje) - odgođeno izjašnjenje na 79. sjednici Doma 16.6.2010. godine Na 77. sjednici Doma usvojen je zaključak kojim se odgađa glasovanje o Prijedlogu zakona i vraća se Ustavnopravnom povjerenstvu na usuglašavanje. Ustavnopravno povjerenstvo nam je dostavilo izmjene Izviješća o Prijedlogu zakona, te je odlučilo da se iz Izviješća Povjerenstva od 29.4.2010. godine briše Amandman XVIII. Na 78. sjednici Doma usvojen je zaključak kojim se zadužuje Ustavnopravno povjerenstvo da Prijedlog zakona o autorskim i srodnim pravima ponovo razmotri u pravcu traženja kompromisnih rješenja, a sukladno raspravi obavljenoj na 77. i 78. sjednici Doma. Na 79. sjednici Doma usvojen je Prijedlog Ustavnopravnog povjerenstva da se odgodi izjašnjavanje o Prijedlogu zakona do ove sjednice. Povjerenstvo je 25.6.2010. godine dostavilo dopunu Izviješća sa usvojenim i jednim usuglašenim amandmanom. Povjerenstvo je konstatiralo da dosadašnja izviješća ostaju nepromijenjena. U plenarnoj fazi amandmane ponovo brani zastupnik Jerko Ivanković, 4 amandmana, te pitam zastupnika ostaje li pri svojim amandmanima? Nema ga. O Prijedlogu zakona danas nema rasprave, nego se samo izjašnjavamo o Prijedlogu zakona i eventualno o amandmanima zastupnika Jerka Ivankovića Lijanović. Prelazimo na petu točku dnevnog reda, Ad. 5. Prijedlog zakona o kolektivnom ostvarivanju autorskih i srodnih prava – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (drugo čitanje) – odgođeno izjašnjenje na 79. sjednici Doma 16.6.2010. godine
Molim vas, smatram da je postignuta saglasnost i pridružujem se onome što je Ustavnopravna komisija donijela na svom..., znači, nisam vas dobro čula.... Dakle, odustajem od svih jer su oni usaglasili dio tih amandmana koje sam ja predložila.
Znači, uvažena zastupnica Nermina Zaimović Uzunović je odustala od svojih 20 amandmana. Uvaženi predsjedatelj Ustavnopravnog povjerenstva, gospodin Šefik Džaferović.
Znam, gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, da nema diskusije, ali dozvolite mi, kao predsjedavajućem Ustavnopravne komisije, da kažem samo nekoliko rečenica vezano za oba ova zakona, jer moram vam priznati da se u ovom mandatu nismo namučili više oko nekih zakona kao što su to ova dva zakona. I javna rasprava, i jedna sjednica komisije, i druga sjednica komisije, i treća sjednica komisije. Ja mislim da smo konačno sada uspjeli da pomirimo stavove organizacija za kolektivnu zaštitu autorskih prava, sa jedne strane, medija sa druge strane, Instituta za intelektualno vlasništvo i Vijeća ministara BiH, ovdje je direktorica, sa druge strane. 19 Formirali smo i posebne timove koji trebaju da rade i ovo je maksimum onoga što se moglo postići. Dalje, nema svrhe bilo kakav rad, nego jednostavno glasanje o amandmanima pa ćemo vidjeti. Ja pozivam sve svoje kolege da odustanu od amandmana, jer oko ovoga se složila kompletna radna grupa koja je radila na tome. Imao sam potrebu da to kažem, hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na šestu točku utvrđenog dnevnog reda, Ad. 6. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Bosne i Hercegovine – predlagatelj: zastupnici Kluba SDA (drugo čitanje) Na 79. sjednici Doma, održanoj 16.6.2010. godine, Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanju. Nadležno Povjerenstvo za obranu i sigurnost Izviješće je dostavilo 28.6.2010. godine. Povjerenstvo je prihvatilo predloženi tekst zakona i predlaže Domu sljedeći zaključak – Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH zahtijeva od Ministarstva finansija i trezora da dostavi mišljenje u svezi procjene finansijskih sredstava kojim bi se pojasnilo da li u okviru proračuna institucija BiH za 2010. godinu postoje finansijska sredstva potrebita za provođenje ovog zakona. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Uvaženi zastupnik Bakir Izetbegović.
Pa da, dakle, ponovim ono što je već rečeno, da Zakon zadovoljava sva tri aspekta, da kažem ovoga problema, odnosno cilj rješavanja ovoga problema. Jedno je ubrzan put BiH ka strukturama NATO-a, drugo je zbrinjavanje ljudi u tim godinama, 35 do 40, dakle, kojima ističu ugovori o angažmanu u Oružanim snagama, taj humanitarni aspekt. I konačno zanavljanje vojske i pružanje šanse mladoj vojsci da dobije posao. Ovim prijedlogom je sve troje zadovoljeno. Minimalna penzija bi bila 50% penzije u BiH. Troškovi za ovu godinu su 1,65 miliona. Normalno, nismo radili ovaj proračun sami, radili smo to sa ljudima iz ministarstava. Nova vojska bi domicilno služila, ne bi imala opterećenja na plaću vezano za minuli rad, dakle, za ovu godinu, zaista se radi o skromnim sredstvima. Evo, pričekat ćemo, mislim, dobit ćemo i odgovor Ministarstva za finansije, ali ja sam već u kontaktu sa njima dobio usmeni odgovor da je to otprilike tako, da je to jedna precizna računica, tako da vas pozivam da ovaj zakon danas podržite. 20
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Husein Nanić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Evo, ja ne bih ponavljao ono što je ovdje u Zakonu rečeno i što je predsjednik mog kluba rekao. Ono što bih ja htio kazati jeste da se nadam da će ovaj zakon dobiti podršku i da imamo još jednu kategoriju vojnika koji su, znači, bili pripadnici vojnih formacija u periodu '92.-'95. godina, a nemaju onaj uvjet da imaju 2 godine provedene u vojnim formacijama. Tih je negdje preko 300 vojnika koji neće moći ostvariti pravo, odnosno, ostaju bez ugovora i ostaju bez egzistencije. U tom pravcu, ja bih predložio zaključak i molio bih kolege poslanike da ga podrže, da, obzirom na baš ne aktivno učestvovanje ministarstva u ovom problemu, da zadužimo ministarstvo da iskoristi zakonske mogućnosti, postojeće zakonske mogućnosti vezano za rješavanje statusa tih vojnika koji nemaju taj uvjet. Znači, vezano je za produženje ugovora do 45 godina, jer to može ministar sam, znači, svojom odlukom, zakon mu to dozvoljava, da pojedini, jer do mene su dolazili slučajevi i zahtjevi da su mnogi od njih, zbog potpisivanja ugovora, prihvatili da budu vojnici, odustali od svog čina, znači, koji su imali činove podoficira i oficira, da im se..., znači, sljedeća je stvar mogućnost povratka čina podoficira ili oficira i primanje u civilnu vojnu službu, jer nismo dobili informacije od ministarstva kakva je tu situacija. I četvrta je stvar formiranje rezervnog sastava. Mislim da su te četiri stvari koje zakon dozvoljava, postojeći zakon..., nije potrebna nikakva izmjena, dovoljne da se većina od ovih 300 vojnika, koji nemaju ovaj uvjet do 2 godine, koji su bili u vojsci, da svoju egzistenciju riješe. I nadam se da će to dobiti podršku od kolega poslanika. Ja ću predložiti taj zaključak da zaduži ministarstvo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu.
Ja se izvinjavam, mi smo se na Komisiji za odbranu i zaštitu dogovorili i podržali jednoglasno ovaj zakon uz zaključak da se Ministarstvo za finansije Ministarskog vijeća očituje danas na Skupštini da li za to postoje novci. Ja bih vas zamolio, ako ima tu zamjenika, ako može da kaže da postoji, jer, kažem, na toj komisiji svi smo jednoglasno podržali ovaj zaključak, pa ako možemo dobiti taj odgovor bilo bi vrlo, vrlo korektno zbog samog glasanja.
Uvaženi zamjenik ministra financija i trezora, gospodin Kasumović. 21
Uvaženi predsjedavajući, uvaženi dopredsjedavajući, uvaženi zastupnici, dame i gospodo. Ministarstvo financija i trezora zvanično ovaj zaključak još nije dobilo, mi smo ga dobili, znači, drugim linijama i upravo se radi na njemu. Ja ću vam reći sljedeće. Znači, u zadnje tri godine u Budžetu BiH ostalo je 120 miliona koje smo uključili u Budžet ove godine. Hoću da kažem da budžete nikad do kraja ne potrošimo. Ako se radi o milion i 600 ili 650 hiljada to nisu sredstva koja se ne mogu obezbjediti, ali u krajnjoj varijanti dužan sam reći, pošto još nismo završili to, neovisno koliko ekonomisti rade budžet, budžet je politički čin, onaj koji vi ovdje treba da donesete i svaki zakon ili zaključak koji donesete na izvršnoj vlasti je da ga ispoštuje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na sedmu točku dnevnog reda, Ad. 7. Prijedlog zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Bosni i Hercegovini 2011. godine – predlagatelj: Privremeno povjerenstvo, (drugo čitanje) Na 79. sjednici Doma, održanoj 16.6.2010. godine, Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanju. Nadležno Povjerenstvo za ekonomske reforme i razvoj Izvješće je dostavilo 28.6.2010. godine bez usvojenih amandmana. U plenarnoj fazi, amandmane ponovo brane zastupnici: Azra Hadžiahmetović 3, Remzija Kadrić 4 amandmana, Milorad Živković 2, Klub zastupnika SNSD-a 6 amandmana i Momčilo Novaković 1 amandman. Također, zastupnik Halid Genjac je nepravodobno podnio 1 amandman pa se Dom o njemu neće izjašnjavati. Otvaram raspravu o Prijedlog zakona u drugom čitanju. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. REMZIJA
/nije uključen mikrofon/
Ispričavam se, sporo reagujete ili ja brzo zaključujem. Uvaženi zastupnik Remzija Kadrić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. 22 Na vrijeme sam se prijavio za..., dakle, ja hoću kratko da obrazložim zašto obnavljam svoje amandmane na Prijedlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u BiH 2011. godine. Ovdje bih pokušao da, bar kad je u pitanju ovaj Amandman III koji je dobio podršku na ovoj Komisiji za ekonomske reforme i razvoj, kad je u pitanju, dakle, ovaj član 9. – podaci o domaćinstvima i poljoprivrednim gazdinstvima, dakle, ja predlažem da se iza riječi: „lica koja raspolažu zemljištem“, da se dodaju riječi, da se umjesto te riječi dodaju riječi: „bili su vlasnici ili raspolagali, ili su u posjedu zemljišta“. Bilo bi važno da, mislim da bi bilo važno, obzirom da je ovaj amandman i na komisiji dobio jednu većinsku podršku, da ovaj amandman prihvatimo i on ne bi nikome štetio, on bi bio od koristi za mnoga domaćinstva koja nisu u situaciji da u potpunosti raspolažu svojim zemljištem, nije im to zemljište dostupno iz raznoraznih razloga – zbog nemogućnosti pristupa zemljištu, zbog još neizvršenog povrata tog zemljišta i raznih razloga. Prema tome, da bi se izbjegli svi mogući problemi i dileme oko toga, mislim da bi bilo dobro da se ovaj amandman prihvati i da se na takav način otklone mnoge dileme, mnoge sumnje. Kad su u pitanju ova dva amandmana, prvi i drugi, koji su vezani za..., ja ne znam, ova komisija koja je radila ovaj prijedlog zakona mislim da je usko tumačila uobičajeno mjesto stanovanja. Ja hoću da kažem da se to uobičajeno mjesto stanovanja treba direktno vezati za prebivalište, jer se pretpostavlja da lice koje ima prebivalište na nekoj adresi u BiH, da takvo lice ima uobičajeno mjesto stanovanja. Jer u ovoj, u članu 1. ovoga prijedloga zakona otprilike se može ići i u tom pravcu, pa se kaže – uobičajeno mjesto stanovanja, mjesto u kojem lice živi i obično provodi svoj dnevni odmor, bez obzirom na privremeno ..., svrhu rekreacije, odmora, obilaska prijatelja, rodbine, posla, škole, liječenja ili vjerskog hodočašća. Dakle, mnogi, da budemo sasvim konkretni, naše izbjeglice koje su vani, a imaju prebivalište u BiH, oni su odsutni, privremeno odsutni, međutim, povremeno dolaze na tu adresu kad god im se, prema i ovoj revidiranoj strategiji omogući povratak oni će se vratiti u svoje mjesto stanovanja. Prema tome, to je njegovo uobičajeno mjesto stanovanja u koje on treba da se vrati i vezano je za prebivalište. Prema tome, mislim da bi bilo bi dobro da se i ova dva amandmana..., bilo bi korisno, dobro, bar da se ovaj treći amandman, kao amandman, da se kao takav prihvati i da se na takav način otkolne mnoge dileme, obzirom na mogućnost korištenja zemljišta, pristupa tom zemljištu koje ima određenih pitanja. Prema tome, to je, imao sam potrebu da kratko obrazložim svoje amandmane i smatram da bi ih trebalo prihvatiti.
Zahvaljujem. Sljedeća je uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Ja sam u ime Kluba poslanika Stranke za BiH ponovila amandmane na zakon, odnosno, Prijedlog zakona o popisu stanovništva, ponovila još jednom naše stavove da cijenimo da ovom prilikom se trebamo fokusirati samo na obavezujuće elemente popisa. Razlog i argumentacija koja nam ide u prilog, našem stavu, jeste i dosadašnja rasprava i sporenja najviše oko onih 23 elemenata koji nisu obavezujući, a samim tim i ostavljaju i otvorenim i pitanje, je li, i upotrebljivosti podataka koji se dobivaju na osnovu popisa, uključujući i takve elemente. Mi cijenimo da ovaj put BiH treba izbjeći etnički popis, odnosno, popis po ovim kriterijima i u tom smislu su predložena tri amandmana koja su i pretpostavka za opredjeljenje Stranke za BiH prilikom glasanja o Zakonu o popisu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Branko Dokić.
Gospodine predsjedavajući, bio sam u dilemi da li da se uopšte javljam ili ne, ali ipak osjećam potrebu kao, smatram se najodgovornijim u ime ove grupe koju ste imenovali, odnosno, koju smo imenovali, da napravi Prijedlog zakona, da kažem, nekoliko rečenica ne želeći da izazivam bilo kakve replike ili da u ovom trenutku utičem na stavove bilo koga ovdje ili bilo kog poslaničkog kluba. Činjenica je da kada..., naime, volio bih da na kraju rezultat ne bude prosti zbir dosadašnjih stavova pojedinih klubova. Jer ako bi se tako donosile odluke, onda nam uopšte ne bi trebala ovakva zasjedanja. Ova zasjedanja i služe za to da se razmijene mišljenja, da se čuju i drugačiji stavovi i da se dođe do onog rješenja koje je u interesu za sve. Ja sam ubijeđen, i to duboko sam ubijeđen, da mi imamo pred sobom zakon koji je u interesu za sve. Zakon koji ne preferira nikoga, zakon koji nije protiv bilo koga, niti bilo kog entiteta, niti bilo koje etničke grupe u BiH, zakon od opšteg interesa i zakon koji, uostalom, traži i međunarodna zajednica da usvojimo. I ne znam rezultate sinoćnje rasprave na PIK-u, ali znam sigurno da je i ovo bila jedna od tema sinoćnje rasprave. U odnosu na prošlo zasjedanje, kada smo imali prvo čitanje, mi imamo jedan novi element, imamo usvojenu Strategiju oko rješavanja pitanja izbjeglih i raseljenih lica, evo, to nam pruža nadu da ćemo u narednom periodu od svega nekoliko godina, ili četiri, pet godina, riješiti i to pitanje i da će to pitanje biti iza nas. Dakle, evo, to je jedan novi element. Mislim da nijedna politička opcija neće u ovom trenutku dobiti više na ovim izborima ukoliko pokaže nespremnost za nešto što je od opšteg interesa, nego naprotiv. Dakle, evo, ako to nešto znači, moj apel da na neki način nađemo rješenja, da ovaj zakon prođe i da na taj način omogućimo da BiH bude, kao i sve zemlje svijeta, zemlja koje će sljedeće godine imati popis. A ubijeđen sam da ćemo od tog popisa imati svi veliku korist. I država BiH i svi, kako da kažem, grupno, evo i etnički ako hoćete, i to može da bude i prekretnica oko rješavanja mnogih pitanja koja nisu bila zasnovana na nekim realnim pretpostavkama, već na, ja bih rekao, često i frustracijama koje su bile plod naših nesretnih događanja u ratu koji smo imali iza sebe. Dakle, evo još jednom apel na sve da dobro razmislimo kada budemo glasali i da stvorimo uslove da ovaj zakon prođe. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. 24 Sljedeći je uvaženi prvi zamjenik predsjedatelja, gospodin Beriz Belkić.
Ja neću ponavljati naše stavove, sasvim smo dovoljno jasno iznosili i u više navrata ovdje, i o tome je govorio predsjednik kluba, ali, evo, pošto vidim da postoji mogućnost da se realizira neki dogovor između aktera koji vjeruju da ovako treba ovo napraviti, u što mi ne vjerujemo, ali, evo, da budem fer, meni se čini da nije uočen jedan propust, pa akterima dogovora skrećem pažnju. Dakle, usaglašeno je, izgleda da se popisuje kao neobavezno nacionalna, vjerska, jezička odrednica. U članu 8. su nabrojani podaci o stanovništvu koji će biti u popisnim obrascima i, između ostalog, spominju se nacionalna, vjerska pripadnost i maternji jezik. Član 11. govori da su lica obavezna na sva ova pitanja iz člana 8. u popisnom obrascu tačno i potpuno odgovoriti, znači, i o nacionalnoj pripadnosti, vjerskoj i maternjem jeziku. A član 12. govori sljedeće, gospodine Dokiću, molim Vas, pratite me, pa ne znam da li je ovo dogovor, dakle, član 12. govori sljedeće – o izuzecima, pa kaže – lice iz člana 11., stav 1., nije obavezno izjašnjavati se o nacionalnoj, etničkoj i vjerskoj pripadnosti. A obrazac će sadržavati pouku o tome. Dakle, jezik se ne spominje kao izuzetak, on će biti obavezan. Zamislite implikacije.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na osmu točku dnevnog reda, Ad. 8. Prijedlog zakona o volontiranju – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje) Predlagatelj, Vijeće ministara BiH, Zakon je dostavilo u proceduru 8.6.2010. godine. Nadležno Ustavnopravno povjerenstvo Mišljenje o ustavnom temelju i principima dostavilo je 25.06.2010. godine. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović.
U ime Ustavnopravne komisije predlažem Domu da podrži Zakon u prvom čitanju. Uređuje se jedna nova oblast u BiH i nema ovo veze sa volonterskim radom koji je vezan za radni odnos. Ovo ima veze sa institucijom volontiranja (inače u bosanskohercegovačkoj državi i 25 društvo), i to nije, da se pogrešno ne razumije, ono kada se neko zaposli kao volonter pa onda stiče bodove da može kasnije da ide u radni odnos, dakle, to nije predmet ovoga zakona. Volontiranje, u najširem smislu riječi, sa pravima i obavezama, i mislim da je ovo dobro da BiH ima i predlažem da se ovo podrži u prvom i u drugom čitanju. Drugo, kad bude bio vakat, sad o prvom.
Zahvaljujem. Nemam više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Deveta točka, Ad. 9. Prijedlog okvirnog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje) Predlagatelj, Vijeće ministara BiH, Zakon je dostavilo u proceduru 08.06.2010. godine. Nadležno Ustavnopravno povjerenstvo Mišljenje o ustavnom temelju i principima dostavilo je 25.06.2010. godine. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović.
Mi smo nekoliko puta pokušavali donijeti ovaj zakon u Parlamentarnoj skupštini BiH, nažalost, nije nam išlo za rukom. Kao što vidite, ovo je sada okvirni zakon, što znači da drugi nivoi vlasti imaju svoje zakone u BiH iz ove oblasti. Suština je, dakle, da svako u ovoj zemlji, to je standard, inače, i evropskih i svih razvijenih demokratija na svijetu, ima pravnu pomoć bez obzira da li imao sredstva za to ili ne imamo. I to je, dakle, suština i racio legis ovog zakona. Predlažem da se ovaj zakon podrži. Ima nekih sugestija jedne nevladine organizacije koja se zove Vaša prava ili tako nešto, ja sam rekao da to napišu na Ustavnopravnu komisiju pa ćemo da vidimo do sljedeće faze šta je to. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Nemam više prijavljenih. Prelazimo na 10. točku dnevnog reda, 26 Ad. 10. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o upravnim sporovima Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje) Predlagatelj, Vijeće ministara BiH, Zakon je dostavilo u proceduru 04.06.2010. godine. Nadležno Ustavnopravno povjerenstvo Mišljenje o ustavnom temelju i principima dostavilo je 25.06.2010. godine. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović.
Kratak zakon koji uređuje precizno rokove za postupanje organa uprave i sudova, posebno sudova u upravnim sporovima kada je u pitanju boravak stranaca u BiH. Dakle, logičan zakon, propisuje prava, obaveze i rokove, precizira ih i predlažem Domu da to usvoji. Hvala vam.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem ovu točku dnevnog reda. Prelazimo na 11. točku, Ad. 11. Prijedlog zakona o ostvarivanju suradnje Bosne i Hercegovine s iseljeništvom – predlagatelji: zastupnici Lejla Klokić, Sadik Bahtić, Husein Nanić i Remzija Kadrić (prvo čitanje) Zastupnici Lejla Klokić, Sadik Bahtić, Husein Nanić i Remzija Kadrić Zakon su dostavili u redovitu proceduru 25.05.2010. godine. Ustavnopravno povjerenstvo Mišljenje o ustavnom temelju dostavilo je 08.06.2010. godine. Nadležno Zajedničko povjerenstvo za ljudska prava, prava djeteta, mlade, useljeništvo, izbjeglice, azil i etiku Mišljenje o principima dostavilo je 29.06.2010. godine. Podsjećam i da je Direkcija za evropske integracije mišljenje dostavila 07.06.2010. godine. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Uvažena zastupnica Lejla Klokić.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Uvaženi kolegice i kolege. 27 Ja ću pokušati samo u kratkim crtama objasniti zašto bi nam trebao ovaj zakon o ostvarivanju saradnje BiH sa iseljeništvom. Pod broj jedan, moglo bi se reći zbog brojnosti stanovništva koji se nalazi u iseljeništvu. Izvan zemlje živi oko 1.350.000 osoba koje vode porijeklo iz BiH, zbog čega je naša zemlja jedna od zemalja sa najbrojnijim iseljeništvom u svijetu u odnosu na ukupan broj stanovnika. Van zemlje živi oko 1/3 stanovništva u BiH, što nas svrstava na drugo mjesto u svijetu po brojnosti iseljenika u odnosu na ukupan broj stanovnika. Drugi razlog je ogroman ljudski resurs. Postotak emigracije visokoobrazovanih iz BiH iznosi 28,6%, tako da u bh. iseljeništvu imamo ogromne ljudske potencijale koji mogu pomoći razvoju naše zemlje. Iseljeništvo je mlado i obrazovano. Sastavljeno je od ekonomski najaktivnije populacije, starosti u prosjeku od 41,5 godina, to se misli na EU, i 30 godina u SAD. U SAD, univerzitetko ili postdiplomsko obrazovanje ima 13,7% bosanskohercegovačkih iseljenika, a u Evropi čak i do 25%. Treći razlog bi bio zbog velikog priliva novčanih doznaka. BiH je jedna od vodećih zemalja u svijetu po obimu novčanih doznaka iseljeništva u odnosu na bruto društveni proizvod. Na drugom je mjestu u Evropi, a peta u svijetu. Udio novčanih pošiljki bosanskohercegovačkog iseljeništva u bruto društvenom proizvodu u BiH zadnjih nekoliko godina kretao se od 10 do 20%. Prema podacima Centralne banke BiH, vrijednost novčanih doznaka bosanskohercegovačkog iseljeništva daleko je veća od priliva direktnih stranih investicija u BiH, a nekoliko puta je veća od strane pomoći BiH. Bosanskohercegovačko iseljeništvo je u periodu 2004. do 2007. godine novačanim doznakama pokrivalo trećinu robnog deficita BiH. Štednja bosanskohercegovačkih iseljenika u bankama van BiH je nekoliko puta veća od iznosa novčanih doznaka poslanih u BiH. Treba raditi na privlačenju ove štednje u BiH i usmjeriti je ka razvoju zemlje. Dakle, ovim zakonom mi ćemo stvoriti uslove za efikasnije korištenje potencijala dijaspore za razvoj BiH. Zakonom ćemo pokazati da je BiH stalo do iseljeništva i da je spremna na saradnju. Zakon je uopšten i ne ulazi u politička pitanja, ne dira u organizaciju i način organizovanja iseljeništva. Zakonom je čak predviđeno formiranje Stalnog komiteta za koordinaciju saradnje sa iseljeništvom, koji se osniva u skladu sa ustavnim i zakonskim nadležnostima institucija prema iseljeništvu, misli se na Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice i Ministarstvo vanjskih poslova, Ministarstvo civilnih poslova, vlade entiteta i Brčko Distrikta. Što se tiče finansiranja Stalnog komiteta za koordinaciju sa iseljeništvom, za njegov rad potrebna su minimalna finansijska sredstva u iznosu od 10.000 KM, što je neznatno u poređenju sa finansijskim i drugim doprinosom iseljeništva u razvoju BiH. Stoga, uvažavajući sve navedeno, dakle, brojnost, ukupni ljudski, stručni i finansijski potencijal sa kojim raspolaže bosanskohercegovačko iseljeništvo, kao i spremnost da aktivno učestvuje u razvoju matične države, neophodno je preduzeti mjere uključivanja iseljeništva u razvoj BiH. Donošenjem ovog zakona, stvoriće se uslovi za saradnju sa iseljeništvom koja će dati konkretne rezultate, a ogromni resursi koje posjeduje iseljeništvo biće efikasnije korišteni u cilju razvoja BiH. Zato vas ja, uvažene kolege i kolegice, pozivam da prihvatimo ovaj prijedlog zakona. 28 Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Remzija Kadrić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Ja sam bio na ovoj Komisiji za ljudska prava, izbjeglice, azil, omladinu i etiku i mogu da kažem da sam bio prijatno iznenađen raspravom na ovoj komisiji u kojoj je veliki doprinos da se prihate ovi principi ovoga zakona na Komisiji dao i predsjedatelj Doma, uvaženi gospodin Niko Lozančić, koji je govorio afirmativno o ovome zakonu, i ja hoću da kažem da pozdravljam takav jedan odnos prema ovom zakonu. Dakle, zaista ovaj zakon, kada je u pitanju prvo čitanje, bilo bi dobro da ga prihvatimo. Ja sam nedavno boraveći, kada smo bili, jedna komisija, u Njemačkoj u Berlinu, razgovarao sam sa mnogim tim predstavnicima udruženja i predstavnicima dijaspore iz susjednih država. (Ovdje Srbija je dijaspora, jedna od glavnih vanjskopolitičkih aktivnosti, ljudi tamo), država daje toj dijaspori izuzetno veliku važnost. Mnoge susjedne zemlje imaju svoja ministarstva za dijasporu, Srbija, Hrvatska, itd. Dakle, zaista bi bili dobro da se prihvate principi ovoga zakona. Evo ovo što je predsjednica komisije govorila, zaista je to jedno iscrpno obrazloženje, dakle, ova dijaspora, ono što najmanje možemo dati toj dijaspori je da prihvatimo ovaj zakon i da kroz institucije uvežemo ovu dijasporu sa državom i državu sa dijasporom. Prema tome, zaista vas pozivam da prihvatimo principe ovog zakona; u amandmanskoj fazi, ako bude potrebno, da se ovaj zakon još učini kvalitetnijim, da se učini i da na takav način uredimo ovu oblast. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Husein Nanić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Evo, mi imamo tekst u prvom čitanju Zakona o saradnji BiH sa iseljeništvom. Mislim da ne treba ponavljati već poznate činjenice vezano za naše iseljeništvo i one podatke koji su ovdje navedeni u obrazloženju zašto BiH treba ovakav zakon ili određena vrsta pravnog akta. BiH do sada nema niti jedan pravni akt, niti jedan propis koji definiše rad BiH sa iseljeništvom. BiH je prva ili druga država u svijetu koja po broju svojih iseljenika..., I treću stvar, samo kao argument bih htio reći, da u BiH zvanično ulazi, po podacima Centralne banke BiH, preko 2 milijarde doznaka, ali su podaci daleko veći i kreću se u procjeni oko 8 milijardi maraka gotovog novca koji se unosi u BiH. I od tog novca se plaća čisti PDV, znači, to je preko 1,5 milijardi samo od novca koji dođe i to je najbolji izvozni proizvod, iz tih segmenata kada to 29 posmatramo. Druge dimenzije ovdje da i ne pominjemo koje su ovdje već i rečene i koje su u obrazloženju zakona. Ono što zaista jeste stvarna činjenica, da je BiH i sa ovim zakonom i bez ovog zakona u obavezi da brine o svim svojim građanima, kako u BiH, tako i van BiH i ovim zakonom se utvrđuje da je BiH matična država, da BiH ima obavezu, kao dio vanjske i unutrašnje politike, brige za iseljenike. Ono što je još ovdje bitno u ovom zakonu, on je zaista jedan vrlo mali korak, ali mislim da je u ovom momentu moguć dogovor oko ovih stvari u ovom sazivu Parlamenta BiH i u ovoj političkoj atmosferi, da se konstituiše taj stalni komitet za saradnju koji ima 7 članova. I druga stvar koju ja vidim, bitna stvar iz ovog zakona, jeste da se obaveže Vijeće ministara BiH da uradi Strategiju saradnje sa iseljeništvom. To su dvije stvari koje su, po meni, ključne u ovom zakonu i ja se nadam da će ovaj zakon, principi ovog zakona, u prvom čitanju dobiti podršku. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi, drugi zamjenik predsjedatelja, doktor Milorad Živković.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Koleginice i kolege poslanici, dame i gospodo. Dva kratka pitanja koja su proizašla u obrazloženju ovoga zakona. Prvo je upućeno Ministarstvu za ljudska prava i izbjeglice – Zašto ono nije predlagač ovoga zakona i zašto ovaj zakon nije prošao redovnu proceduru, koja je trebala da ide kroz Savjet ministara BiH, kada je to utvrđeno programom Savjeta ministara? A drugo pitanje je predlagačima – Zašto se nisu makar udostojili da ovaj zakon, koji je direktno došao iz ladice Minsitarstva za ljudska prava i izbjeglice, prilagode predlagačima koji su ovdje u potpisu? Naime, samo u dva dijela, prvo u pravnom osnovu, zadnji stav, gdje se navodi da je utvrđena nadležnost Ministarstva za ljudska prava, vidi se da to nije zakon koji je došao od poslanika, nego zakon koji je došao od Ministarstva za ljudska prava, jer poslanicima ne treba nadležnost da predlažu zakone niti trebaju da navode čija je nadležnost kada predlažu te zakone. Istovremeno, u dijelu koji se tiče obrazloženja predloženih zakonskih rješenja, gdje se navodi naziv zakona, u drugom stavu, ustvari u prvom stavu, navodi se „da Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice, kao predlagač zakona...“. I meni sada nije jasno da li su oni predlagač zakona ili su to kolege koji su ovdje pisale. Znači, dva pitanja. Jedno za Ministarstvo, drugo za predlagače i nakon toga ćemo dati svoje mišljenje o ovom zakonu. 30
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Vinko Zorić. Evo, neko od predlagatelja, ako želi, može dati odgovore na ova pitanja.
Pa ja sam, također, primjetio isto što i kolega Živković, ali sam primjetio i još nešto. Dakle, ili nije dobra definicija iseljenika ili nisu točni ovi podaci koje je kolegica Lejla govorila, a koji pišu u obrazloženju. Naime, ili su raspoloživi podaci Ministarstva netačno..., pa ih je, evo, prepisivanjem... Mene najviše brine stavak 2., u obrazloženju, koji kaže – najveći broj bh. iseljenika živi u zemljama EU, oko itd., a ne spominju se susjedne zemlje. Uopće se ne spominju susjedne zemlje gdje ja tvrdim da živi više iseljenika nego što ima raspoloživih podataka u Ministarstvu, a to je 1.350.000. Jer u definiciji se kaže – koji imaju porijeklo, a ne moraju imati čak ni državljanstvo. Ja tvrdim da više od ovog broja živi samo u Hrvatskoj iseljenika. Ili vam definicija nije dobra. I mislim da je ovaj zakon, ipak, politički obojen, kolegice Lejla. Žao mi je, ja tako mislim. Hvala.
Želi li neko od predlagatelja komentirati ili dati odgovor uvaženom gospodinu Živkoviću? Evo, uvaženi zastupnik Remzija Kadrić.
Dakle, ove primjedbe koje su date, zaista su tehničke prirode. Mi govorimo ovdje o principima zakona, vi se sada orijentišete na obrazloženje. Jeste ovaj zakon preuzet od Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice, zato što ovaj zakon u Vijeću ministara BiH nije dobio podršku. E sad, ovdje, prigovaraće se samo na ta neka tehnička pitanja, mislim da to nije opravdano. Mi možemo, ja sam rekao, ako ima prigovora na principe zakona, na neke odredbe, da se to u amandmanskoj fazi kao tako ispravi, da se popravi, itd. Mislim, govorimo samo, da se usmjerimo na to, na principe ovoga zakona. Prigovarati na pojedine stvari iz obrazloženja, mislim da nije... I ovaj zakon nije politički obojen, ovaj zakon je potreban. Izbjeglice, dijaspora koja pripada bilo kojem narodu očekuje donošenje ovoga zakona i to je ono što najmanje možemo učiniti za dijasporu. Bila to dijaspora koja je u susjednim državama, u zapadnoj Evropi itd. Prema tome, mislim da se usmjerimo na te stvari a ne da sada na neka tehnička pitanja da se usmjeravamo i da to, da se iza toga krijemo ako imamo namjeru da obaramo principe ovoga zakona. 31
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Momčilo Novaković.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Želim da izrazim neslaganje sa kolegom Kadrićem kada je rekao da se ovdje radi o tehničkim primjedbama. Pazite, ako neki zakon ne dobije podršku u Savjetu ministara ja to ne bih nazvao tehničkim pitanjem. Možda za kolegu to jeste, ali za mene sigurno nije tehničko pitanje. Očito je da su predlagači na brzinu, znači radili, preuzeli ovaj tekst i bez dovoljno, pa čak i čitanja, jer su nam se provukle, evo hajde da kažemo tehničko pitanje, što se pominje da je predlagač ministarstvo, a nije. Na kraju krajeva sam zakon je možda trebalo, imajući u vidu strukturu BiH, usaglašavati i na drugim nivoima, pa tek onda predložiti ovdje. I siguran sam da je to rađeno i da se na takav način došlo do teksta zakona, da on danas ne bi bio tehničko pitanje, ovdje ove primjedbe ne bi bile tehničke, ustvari da ne bi bilo uopšte ovih primjedbi i da bi mi danas mnogo lakše došli do zakona. Jer, činjenica je da svi mi mislimo da određena pitanja i veze sa iseljeništvom moraju postojati i da moraju na nekim nivoima da se rade, ali ja mislim da nije način na koji je urađeno, pa čak ni momenat, znači predlaganja ovog zakona dobar. I zbog toga nisam siguran da sve ovo u ovom momentu i ima nekog smisla. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Denis Bećirović. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ispričavam se, replika uvaženi drugi zamjenik predsjedatelja, doktor Milorad Živković.
Evo, najvećim dijelom je uvaženi poslanik Novaković odgovorio na ono što sam htio da kažem, ali evo dodaću na to, s obzirom da se radi o tehničkim primjedbama, pod navodnicima, mi ćemo imati tehnički pristup u glasanju ovog zakona.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Remzija Kadrić, replika. 32
Sasvim je jasno da ćete imati tehnički pristup. To je jasno. Nije prvi put da imamo tehnički pristup kada je u pitanju glasanje o nečemu. Znači, uvijek odgovaramo tehnički na neke tehničke primjedbe i pokrivamo se tim tehničkim glasanjem na tehničke primjedbe. To je stvar sasvim jasna a nisu tehničari. Prema tome, ovdje zaista je, da ne ponavljam, umjesto da se usmjerimo na raspravu o principima ovoga zakona a ne o tehničkim pitanjima, onda ćemo naravno tehnički i odgovoriti na glasanje, tehničkim glasanjem na tehnička pitanja. Sasvim je jasno.
Sljedeći je uvaženi zastupnik Denis Bećirović.
Pa, nažalost, evo, u četvrtoj godini ovog mandata možemo slobodno konstatovati da su u ove četiri godine u ovom parlamentu uglavnom carovale dvije stvari. Pod broj 1 – politička destrukcija, a pod broj 2 – dijelom i politička sujeta. Kad kažem politička destrukcija, to je ona destrukcija koja je obarala i rušila sve zakone koji su trebali da izgrade jednu normalnu, funkcionirajuću državu BiH koja bi ubrzanim putem krenula prema EU. Kako ta destrukcija izgleda, vidjeli ste i na prošloj sjednici, a evo i danas kod glasanja. Vjerovatno na primjeru ovog prijedloga zakona SDP-a o izmjenama i dopunama Krivičnog zakona, prođu dva čitanja, dva puta to recimo komisija prihvati, i onda na kraju bez ijedne rasprave, bez ijedne primjedbe, bez ijednog amandmana, ljudi komotno glasaju protiv. To se ne može dogoditi ni u jednom parlamentu BiH(?) i o tome treba da se zamislimo i mi u BiH ali i oni koji su s nama pravili ovakav Ustav i ovakva rješenja. Ja mislim da, kada je konkretno riječ o ovom zakonu, postoji osnova da mi danas podržimo ovaj zakon. Ako ima kakvih primjedbi, itd., treba ih uložiti onako kako se to radi i u svim drugim parlamentima. Ne treba biti politički sujetan pa sada gledati zato što su to poslanici iz nekih drugih stranaka predložili, dajte da mi to oborimo, jer su za 2-3 mjeseca izbori. Ko god predloži neko dobro rješenje, pa taman jedan dan pred izbore, ja mislim da je korisno ovdje u Parlamentu BiH da to usvojimo. Kolegama se treba zahvaliti da su se potrudili da naprave jedan ovakav zakon, a pravo pitanje treba postaviti Vijeću ministara BiH i nadležnom ministarstvu zašto oni nisu napravili jedan ovakav zakon. I sada, kako je krenula rasprava, gori će biti ovi što su se potrudili da nešto naprave, nego oni koji su bili dužni da naprave i ovaj zakon i stotine drugih zakona i mjera koje je ova država trebala usvojiti.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi drugi zamjenik predsjedatelja, doktor Milorad Živković. 33
Ovdje kao da neki ne prisustvuju kad se diskutuje o ovome. Evo, prvo ću krenuti od netačnog navoda. Pa, nisu ovi ljudi napravili taj zakon. Taj zakon su dobili, molim vas. Pa valjda vam je svima jasno ovdje da nisu ni tačku promijenili od zakona koji je došao. I druga stvar, o onome, a to je sad suština govora, mislio sam da završim ovu tačku dnevnog reda na jednostavan način, ali očigledno da ne može, oni koji ruše sistem u BiH, ruše BiH. Sistem je kada se prave zakoni da se konsultuju oni koji se stavljaju u zakon, a to su entiteti i Distrik Brčko, itd., itd. Taj sistem je ovdje narušen, ti nisu pitani. Nakon toga je u Savjetu ministara BiH oboren taj zakon i tu je napravljen problem. I vi tražite da se mi tehnički..., ili da pričamo o suštini ovoga zakona. Oni koji se pozivaju na sistem konstatno ruše sistem u BiH, konstantno utiru problem koji se tiče poštovanja sistema BiH. A poštovanje sistema BiH je ključ funkcionisanja ove države, a ne na ovaj zaobilazan način, stalno kukajući o Dejtonskom sporazumu, Ustavu i komplikovanosti ..., pozivajući na neke stvari. Vi, koji optužujete RS i poslanike koji odgovaraju na vaše zakone koji nisu išli u toku sistema, ste krivci zašto se ova zemlja nalazi u ovom položaju.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Husein Nanić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Ja se nisam htio u prvom momentu javljati za repliku, obzirom da sam jedan od predlagača i nekoliko izjava koje je bilo vezano za ovaj zakon... Prije svega, gospodin Novaković kada kaže da nije prošao procedure, a evo sada i gospodin Živković. Ja bih vas razumio da želite dati doprinos u donošenju ovog zakona, da možda predložite zaključak o otvaranju javne rasprave po ovom zakonu, ne da odbijate. Druga stvar, na Vijeću ministara BiH, zakon je odbijen, po mojim informacijama, bez ikakvih obrazloženja. Nećemo to. Treća stvar je činjenica da zaista se desilo da je iz BiH protjerano preko milion, milion i trista hiljada ljudi, da se pokušava konstantno, kroz one propise koji bi dali određenu vezu ili mogućnost veze tih protjeranih ljudi sa matičnom državom, da se oni ne usvajaju u ovom domu, da BiH ne donosi takve zakone kao što su Zakon o državljanstvu, pa ne mogu, ljudi će 2013. izgubiti državljanstvo, svi naši po sili zakona koji su, tako je određeno ovim zakonom, u ovom parlamentu se drugačije ne može, ne može se donijeti novi zakon, znamo da je bilo zaista nekoliko pokušaja, ne možemo donijeti Zakon o iseljeništvu. Matica iseljenika je potpuno eliminisana, zakon je, ne provodi se iako je na snazi, problemi u izbornom procesu, izmjene Izbornog zakona, mogućnost da naša dijaspora glasa elektronskim putem i na način kako je to moguće. Vidi se ovdje jedna politika koja je protiv iseljenika, protiv ljudi koji su protjerani iz ove države, da oni budu sastavni dio države i da budu inkoporirani u sve segmente ovog društva. 34 U tom smislu, ja razumijem i ove polemike, ali sam se nadao da će ovaj nivo sadržaja ovog zakona ipak dobiti podršku u Parlamentarnoj skupštini BiH. I sljedeće, znači, ukoliko treba da se usaglašava, bilo bi dobro da predložite zaključak da se obavi javna rasprava pa da idemo dalje.
Replika, uvaženi zastupnik Remzija Kadrić.
Sasvim je jasno, to nema nikakvih tu dilema, da Republika Srpska, predstavnici, neće dati saglasnost za ovaj zakon, to je jasno sasvim. I jasni su razlozi da neće dati saglasnost za donošenje ovog zakona. Neće oni učestvovati u koncipiranju ovog zakona. Zašto? To je stvar sasvim jasna zato što su prethodne vlasti, ovo u čemu su saglasne i današnje vlasti u RS-u, da te ljude koji su protjerani sa područja RS-a, koji su protjerani, oni koji nisu poubijani, koji su protjerani sa svojih domova, da te ljude nikada ne treba vratiti u svoje domove. Eto zbog čega RS je protiv ovoga zakona. To su stvari sasvim jasne.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Momčilo Novaković.
Vidite, kako rasprava teče, neke stvari sve više postaju jasne i očito je da svako na svoj način tumači ovo. Pazite, ja sam mislio da po ovoj definiciji iseljenici nisu samo izbjegla i raseljena lica. Gospodin Kadrić je to vrlo usko sveo znači na tu grupaciju ljudi i naravno time, ustvari, iskrene namjere oko rješavanja pitanja iseljeništva doveo u pitanje. Drugo, ako je svima jasno da, evo, kako je rekao gospodin Kadrić, S (?) nije za ovo, zašto smo ovo predložili onda? Jel' to politički motiv, ako znamo da nešto neće proći? Je li onda iz političkih motiva ovo predloženo, ako znamo da neće dobiti podršku na Parlamentu ili koji je cilj? Ja nisam danas diskutovao, nisam ni htio diskutovati računajući da se uglavnom danas javljaju predstavnici političkih stranaka koji nisu sastavili liste, a pošto smo mi sastavili liste, onda nema potrebe za ovim diskusijama, ali, evo, zbog nekih replika, zbog nekih stvari ovdje iznesenih, morao sam da se javim. Pa nije valjda da se način glasanja opredjeljuje prema tome imamo li amandmana ili nemamo. Postoje zakonska rješenja koja su toliko loša da ne možete amandmanima popraviti. I normalno je da ćemo biti protiv takvih rješenja kao što je Krivični zakon, odnosno, izmjene Krivičnog zakona koje se predlažu. Ja mislim da bi bilo dobro kad bi predlagači u dobroj namjeri povukli ovaj zakon i da se stvarno ova sjednica nastavi i radi, znači, na način kao što smo počeli, bez ulaženja sada u neke formulacije koje mogu izazvati ovdje problem, kao što su ove kolege Kadrića o kojima ne želim uopšte danas da razgovaram, ko je istjeran, odakle, iz kojih razloga i iz kojih dijelova BiH. Ako uđemo u to, a svaki dan prolazim putem od Zenice do Sarajeva pa vidim silne porušene kuće, itd., ako sad i ja uđem u tu priču onda smo mi ušli u nešto što valjda predlagač nije želio. Ja mislim da on to nije želio ovim prijedlogom. Hvala. 35
Replika, uvaženi zastupnik Denis Bećirović.
Pa ja samo u najkraćem želim reći da sam ukazao na općepoznate činjenice, a to je da u ovom parlamentu i u ovoj državi postoji nešto što se zove politička destrukcija i politička opstrukcija. Kada sam govorio o toj političkoj destrukciji i opstrukciji, uopće nisam spominjao ni stranke, ni ljude, ni entitete. Zašto se kolega Živković našao u toj priči, prepoznao u toj priči, itd., to meni nije jasno? I ne znam zašto se upravo on našao pozvanim i prozvanim da reagira na te navode? Ja u to zaista neću ulaziti.
Replika, uvaženi zastupnik Sadik Bahtić.
Zahvaljujem. Ja sam se javio jer sam isto tako jedan od predlagača. Ja sam kao poslanik čak postavljao pitanje Vijeću ministara BiH zašto ne stavi na dnevni red Zakon o dijaspori, eto bio je, kako smo čuli bio je, tako je i odbijen, jer par godina je stajao taj zakon. Ministarstvo je uputilo više akata, međutim Vijeće ministara BiH, predsjedavajući se oglušio, njemu očito nije bilo stalo da taj zakon bude usvojen. Ja ću se nadovezati na priču da to nikakav nije predizborni zakon, da taj nama zakon treba. To je jedna trećina ukupnog stanovništva. Koja to država u svijetu se odriče svoje dijaspore? Ja razumijem kolege iz RS-a zašto su oni protiv. To je ogroman potencijal za državu BiH, ta dijaspora, od ljudskog resura. Dvije i po milijarde oni godišnje uplate ... ovih doznaka, od investicija koje je ta dijaspora ulagala. Znači, očito oni koji su protiv ovog zakona njima nije u interesu da jača država BiH. Sa ovim zakonom itekako bi ojačala država BiH. Kakvu mi poruku šaljemo našoj dijaspori, nije bitno koje je ko nacije, ima protjeranih iz jednog i drugog i trećeg naroda. Smatram da mi trebamo donijeti ovo, jer ta dijaspora dolazi, ja dolazim iz Krajine gdje imamo najviše dijaspore. Ljeti ne možeš nigdje maknuti od auta. Ljudi su ogorčeni kakav ima stav država prema njima. Smatram da trebamo nešto uraditi u interesu svih ljudi, jer mi momentalno živimo od te dijaspore, vjerujte. U vremenu recesije i ekonomske krize te doznake, dijaspora i ulaganje, ljeti sve radi kad dođe dijaspora i kako onda da se ponašamo ovako prema njima. Zahvaljujem.
Sljedeća replika, uvažena zastupnica Milica Marković.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Moja replika se odnosi na izlaganje kolege Remzije Kadrića. Prosto slušajući ga čovjek samo može da se pita da li taj čovjek sluša sebe šta priča. I njegovo izlaganje prosto vrijeđa 36 zdrav razum u ovom parlamentu. Obrazloženje njegovo koje je on iznio zašto poslanici iz RS-a neće podržati, on već zna da mi nećemo podržati, a mi nismo ni rekli, još bar Klub SNSD-a nije rekao da li će podržati ili neće podržati ovaj zakon. Ali da ovo nije rekao što je rekao u svom izlaganju mi bismo možda i pomislili da ovaj zakon nije politički obojen. Ali je sam rekao da ovaj zakon treba zbog ljudi, kako je on to rekao, protjerani, otjerani iz RS-a, a tu, naravno, aludira na Bošnjake koji danas ne žive u RS-u, a niko im ne brani da se vrate ako žele da se vrate. I usput da kažem, gospodine Kadriću, donedavno je, Vi to znate kao i ja isto, donedavno su bili razlozi zašto naša dijaspora neće da se vraća u BiH ekonomske, socijalne i finansijske prirode. I vrlo dobro znamo da iz tih razloga ljudi koji su se dobro snašli u inostranstvu su čak plaćali tamo gdje je trebalo da se odreknu državljanstva BiH da bi mogli pod određenim uslovima dobiti državljanstvo zemalja u kojim se trenutno nalaze i žive i gdje rade njihove porodice. Ali, budite ubijeđeni, i makar Vi meni i ne vjerovali ali ubijedit će Vas stvarnost koja se dešava u BiH i realnost, da od prije nekoliko dana i prije nekoliko mjeseci više nisu razlozi, sad je to sekundarno ekonomska i finansijska situacija u BiH, primarni razlog zašto se oni neće vratiti je bezbjednosna situacija u BiH. I nemojte biti u iluziji da oni koji su vidjeli prije nekoliko dana da su počeli da stradaju Bošnjaci od Bošnjaka u Bugojnu, u Zenici i u drugim gradovima BiH, da će ih to sigurno još više udaljiti i odbiti od toga da se vrate u BiH. Nemojte biti u zabludi da ćete ih privući tim zakonom koji hoćete da kandidujete i koga predstavljate tako kako predstavljate, a usput mislite samo na ono na što Vi mislite. Vas ne interesuju oni koji su protjerani iz Federacije BiH, dakle Srbi i Hrvati koji više danas ne žive u ovoj zemlji zato što ih je neko otjerao. Oni Vas ne interesuju. U ovom zakonu Vas interesuje ono što interesuje... i možda da to sve niste rekli i da niste iznijeli, možda bi ovaj zakon i prošao, ali sad je očigledno i nedvosmisleno da je zakon zaista politički obojen. Hvala.
Replika, uvaženi zastupnik Mirko Okolić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Replika je svima ovima koji su uglavnom razgovarali, odnosno, o ovome zakonu govorili na taj način da se potenciraju izbjegla i raseljena lica ili osobe, kako god hoćete, u vrijeme proteklog rata, dok u obrazloženju ovog zakona, i namjera ovoga zakona je trebala vjerovatno biti sasvim drugačija ukoliko je tačno u ovom obrazloženju kako se piše. Kaže – tendencija iseljavanja iz BiH i dalje traje, i dalje traje. Idemo dalje – a iseljavaju se pretežno mlade i obrazovane osobe što potvrđuju objavljeni podaci UNDP-a, itd. Jel' ovo ima veze sa onim o čemu se ovdje pričalo ili ima veze sa nečim što je trebalo da se dogovori na nivou svih vladajućih partija koje mogu imati kritičnu masu za usvajanje ovakvog jednog zakona i da ovakav jedan zakon bude donesen zaista u cilju sprečavanja odlaska naših mladih u inostranstvo, a ne na ovaj način vodeći priču o iseljavanju mladih, a prebacujući odmah, istovremeno, tu priču na ljude koji su izbjegli u proteklom ratu i protjerani, itd., kao da su protjerani samo iz RS-a, a nisu iz Federacije BiH, itd., itd. 37 Mislim da je ovaj zakon na štetu..., zloupotrijebljen.... Od njega je moglo da, ukoliko je Savjet ministara BiH ozbiljno to mislio i oni koji imaju kritičnu masu da usvoje ovo, da ispadne jedan dobar zakon sa ciljem, ne da spriječi iseljavanje nekakvom represijom ili bilo kojom drugom metodom osim da se stvore uslovi ovoj populaciji o kojoj se ovdje priča, da ne idu iz BiH. To je jedini način kako se može ta populacija držati, a ne ništa drugo. I sve dotle dok budemo ovako razgovarali, jedni druge optužujući, nema od ovog zakona ništa. Međutim, čini mi se da nije cilj predlagaču, ili nekima iz političkih opcija iz Federacije BiH, uopšte da se ovaj zakon provede, nego je cilj da bude još jedna recka na jednom zakonu koji nisu podržali poslanici iz RS-a. Pa ja zato predlažem, možda sam trebao i ranije to predložiti, da malo i mi uputimo u proceduru jedno 15-20 zakona za koje ćemo znati da vi iz Federacije BiH nećete podržati, da onda tako udaramo recke, ili je bolje da radimo zajedno zakone kao što je Zakon o popisu koji je bitan zakon, koji je bitan za liberalizaciju viznog režima ili za ulazak u EU ili nešto ovako paušalno. Hvala lijepa.
Replika, uvažena zastupnica Nermina Zaimović Uzunović.
Uvaženi predsjedavajući. Ja zbilja nisam imala namjeru da diskutujem o ovome, odnosno, nikome da dajem repliku, a sad hoću svima da dam repliku na ovo što su rekli. Naime, od nečega što je dobro, što je pozitivno i što mislim da se moglo kroz neku amandmansku fazu i obaveznu javnu raspravu dovesti u neku fazu da imamo zakon koji treba svima ovdje, kako entitetima tako i narodima, jer svugdje ima, svaki narod iz BiH ima svoje iseljeništvo i svi mi u porodicama imamo... Ja ga privatno osjećam kao i nešto što meni lično treba u mojoj porodici. I javila sam se da repliciram svima onima koji hoće da od ovog zakona sada, bez obzira ako je i bila namjera podnosiocima ili onima koji su obrazlagali da od njega prave politički zakon, ja hoću da mi ovdje od njega napravimo zakon koji treba BiH, koji će biti integrirajući faktor, koji će uvezati naše iseljeništvo, jer očigledno je da se naše iseljeništvo bolje slaže tamo gdje je iseljeništvo nego ovdje kad o njemu mi raspravljamo. I zato bih ja da predložim da ovaj zakon podržimo, da ga popravimo kroz amandmansku fazu koliko god je to moguće, jer on zbilja treba i nemojte od njega da pravite ovdje priču da su to samo oni koji su u ratu otišli. To su oni koji su otišli prije rata. I naročito na ono što ugrožava BiH, a to je odlazak naše pameti. Ja mislim da na tome trebamo poentirati i zbog toga, ako ni zbog čeg drugog, ovaj zakon usvojiti. Hvala.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Slavko Jovičić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. 38 Pa, kad je u pitanju prijedlog ovog zakona, prvo treba postaviti pitanje – ko je dijaspora? Svjedoci smo činjenice da ne postoji, kao što kolegica Zaimović reče, i ovo je po meni krivi navod ili, evo, replika i kolegici – gdje ste čuli bilo koju zemlju, bilo koji grad da tri nacije, vjerske konfesije, pa kako god hoćete definišite, bilo šta da su radili na zajedničkom projektu? Imaju li i jedan jedini? Imaju li uopšte jedinstvenu neku organizaciju u nekom gradu koju čine Bošnjaci, Srbi i Hrvati? Nemaju. Da budem iskren, prijedlog ovog zakona, odmah se vidjelo, stavlja etničku komponentu u prvi plan, i ako hoćete iskreno, ja kad sam u pitanju ne može dobiti podršku, a svjesni smo činjenice, i vidjeli smo, i to se dešava, da, recimo, jedna od najjačih iseljeničkih organizacija jesu Bošnjaci, koji se predstavljaju na sajtu bošnjaci.net, koji su, imaju pravo, proizveli najmanje 5 rezolucija od Američkog kongresa, od Savjeta Evrope, od djelovanja u Australiji, u Londonu, itd., ali radi se o organizaciji koja samo predstavlja jedan narod. U toj organizaciji nema nijednog jedinog Srbina. Pa smo bili svjedoci njihove posjete ovdje u Sarajevu. Pa da je tamo bilo Srba i Hrvata bilo bi logično da ih ovdje dočekaju i predstavnici iz Parlamenta BiH, iz Savjeta ministara BiH, iz reda srpskog ili hrvatskog naroda, a ne da ih dočeka samo ministar Halilović i ne znam već kome su se obraćali. Dakle, potpuno je jasno da ne postoji nijedna jedinstvena organizacija u svijetu koju bi činila zajedno ova tri naroda, koja bi vezala tamo na nekom bilo kojem projektu (?). Jasno je da postoje interesi naroda koji djeluju preko svojih organizacija u svijetu i koji lobiraju samo za interese svoga naroda, pa sam ja svjedok, kao i vi, bezbroj saopštenja koja idu, i da ne vraćam staru opštepoznatu priču, najviše upravo od njih dolaze zahtjevi za ukidanje RS-a. Neće da razgovaraju. Kao, jedini je uslov da će se oni vratiti ako bude ukinuta RS. Radi se o klasičnim ucjenama, pa, evo, reću i prijetnjama, pa i pritiscima na institucije BiH. I logično je da ovakav zakon ne može dobiti podršku predstavnika srpskog naroda, pa, evo, da budem malo konkretniji, poslanika iz SNSD-a. Dakle, ulaziti, rekao bih, u avanturu sa prijedlogom ovakvih zakona nije potrebno u ovom vremenu. I uvijek plediram, hajmo postići mi konsezus unutar ove zemlje na bazi tri nacionalna kolektiviteta koji su ovdje u Parlamentu BiH predstavljeni na takav kakav način i da onda, ako to postignemo, lako je nama prenijeti sliku u svijet. Ali, primati sliku iz svijeta koja je usmjerena protiv srpskog naroda, RS-a, predlaganjem ovakvog zakona, naravno da je kontraproduktivno i da neće dobiti podršku.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Adem Huskić.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Ja se zaista nisam mislio javljati ni za diskusiju, ni za repliku, ali moram reći sljedeće. Ovdje se, po mojoj procjeni, radi o klasičnoj zamjeni teza od strane kolega koji su protiv ovog zakona. Ja, evo sad sam ponovo pročitao zakon pošto je kratak, ne vidim ništa političko u njemu, zaista ne vidim. Moguće je da neko drugi vidi. Ali je činjenica da je naša dijaspora, nažalost, podijeljena, nažalost je podijeljena. I gledajte sad sljedeću situaciju, mislim da je ovo suština cijele priče i ja zaista tako mislim. Ako nekoga pri tome, na neki način, neću reći uvrijedim, ako se neko ne slaže, ja uvažavam i to da se može da se ne složi. Ali, gledajte, naše susjedne zemlje su zakonski regulisale ovu oblast, tako da, faktički, Hrvati koji su dijaspora iz BiH su vezani za hrvatsku državu, Srbi za Srbiju, Bošnjaci nemaju mogućnost da se vežu institucionalno. I mislim da je nekorektno zaista onemogućavati Bošnjacima da imaju i oni vezu sa BiH. I, naravno, ovdje 39 nigdje ne piše da se to odnosi na Bošnjake, nego se odnosi na sve. I dok god ne budemo imali ovakav zakon, zakonom to regulisano, potpuno je normalno da će ta dijaspora biti i dalje podijeljena i još podjeljenija i da će se dešavati ovo što je kolega Jovičić govorio. I da bi, po mom mišljenju, zaista, da bi se to izbjeglo, da bi ta dijaspora, naravno ako želi, imala vezu sa matičnom državom BiH za sve ljude, bez obzira na njihovu naciju, vjeru, kad su otišli, itd., ako spadaju u tu kategoriju dijaspore, iseljeništva itd., mislim da im trebamo napraviti zakonski okvir i mi da regulišemo načine i tehnologije kako ćemo sa njima sarađivati. Ovako, kad nemamo institucionalni okvir, onda se otvaraju mogućnosti za razne internet portale, za razne nevladine organizacije, razna udruženja koja rade tako kako rade. Ali šta ćemo mi uraditi da oni rade na organizovan način. Ja mislim da je najbolji način da usvojimo zakon. I cijela priča ovdje koja se odvijala do sada nije uopšte bila priča o zakonu niti o principima zakona nego nešto sasvim drugo. Ja zaista ne vidim ništa loše u principima ovog zakona. Ako neko vidi nešto loše, korektno je reći zbog toga što piše u zakonu, a ne zbog toga što je neko u obrazloženju rekao ili napisao ili u diskusiji ili u replici rekao. Dakle, pozivam sve nas da zaista sasvim vrlo ozbiljno pristupimo analizi ovog zakona, on je u prvom čitanju. Po meni je prihvatljiv i mislim da bi dobro došao svima, svima koji to žele, mislim na dijasporu, koji ne žele, koji su se vezali za neku drugu državu, to je njihovo pravo, njihov izbor, ali onima koji žele da se vežu za BiH, nekorekto je oduzimati to pravo. Odbijanjem ovog zakona, mi to ustvari radimo i šaljemo vrlo lošu poruku, prije svega Bošnjacima u dijaspori, ali i Bošnjacima unutar BiH. I ne mislim da će ovo doprinijeti nekom poboljšanju atmosfere ni ovdje, pa ni vani. Ako želimo da popravimo atmosferu i ovdje i vani onda zaista trebamo usvojiti zakon u prvom čitanju, pa ga popravljati eventualno amandmanima. A najgora stvar je odbiti ga sa obrazloženjem da je podešen za jednu stranu koja ustvari nema nikakvu institucionalnu vezu sa svojom matičnom državom. Hvala lijepo.
Replika, uvaženi zastupnik Husein Nanić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Evo, moja replika i vjerujem i ove replike do sada koje su bile da, nažalost, po dosadašnjem iskustvu, neće promijeniti stavove poslanika. Međutim, evo, ja ne mogu da prećutim, svjestan toga opet ne mogu da prećutim ove dvije stvari koje su ovdje iznesene. Gospođa Marković kada kaže da je evidentno da je pitanje povratka iseljenika u BiH sada prvenstveno bezbjednosno pitanje. Ne sada nego već 15 godina i duže vremena mi ukazujemo da je pitanje povratka ljudi u svoje domove bezbjednosno pitanje i tražimo sigurnost tim ljudima prilikom povratka u svoje domove. Druga konstatacija ovdje, gospodin Jovičić kada govori, zaista uvijek jako površno, nikada ne u detalje, ukoliko se pogledaju elementi zakona, upravo ovaj zakon traži pravljenje kakvog takvog sistema, između ostalog kaže – da su nosioci saradnje Predsjedništvo BiH, Parlamentarna skupština BiH, Vijeće ministara BiH i nadležna ministarstva. Znači, mi ovim dajemo kapacitet institucijama BiH u koje su uključeni svi narodi. 40 Sljedeće, da komitet koji treba biti formiran ima sedam članova i u njemu su predstavnici Vijeća ministara BiH, dva ministarstva – civilnih poslova i ljudska prava i izbjeglica, predstavnici Vlade RS-a, predstavnici Vlade Federacije BiH i predstavnici Brčko Distrikta. To je dovoljno da se vidi da ovaj zakon pokušava napraviti sistem u koji bi bile uključene i sve institucije i narodi i ostali u rješavanje problema kako ne bismo upravo imali ovo što se dešava, različito nastupanje i da je ovo jedan bio pokušaj da se ta stvar koliko toliko ujedini i da pokažemo da imamo kapacitet da te stvari donosimo.
Replika, uvaženi zastupnik Vinko Zorić. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Pa, evo, čim završite Vi, ja ću početi. Ja repliciram kolegi Ademu Huskiću. On je konstatirao ono što je činjenično, da je iseljeništvo razjedinjeno. Međutim, ja ću vam reći da sam ja bio dva puta u Argentini i da dolje imamo, po definiciji iseljeništva iz ovog zakona, jako veliku zajednicu iseljenika. I što smo mi poduzeli? Ukinuli smo ambasadu. Nije istina da su ti iseljenici koji dolje žive trčali u Hrvatsku, u hrvatsko veleposlanstvo. Veleposlanik BiH je bio rame uz rame s hrvatskim veleposlanikom na svim tim hrvatskim iseljeničkim zabavama u crkvi, itd., to sam se uvjerio osobno. I mi smo im poslali poruku – OK, mi vas se odričemo, ukidamo Ambasadu BiH, jedinu u Južnoj Americi. Onda se kaže – da treba njima zakon kako bi se oni objedinili. Pa oni moraju djelovati u skladu sa zakonima zemlje primateljice, a ne našem zakonu, ako se organiziraju tamo negdje. Ja se slažem da treba zakon, ali, kolega Naniću, Vi ste lijepo pobrojali institucije, to i dalje ne osigurava da budu zastupljeni svi narodi u tom komitetu ili vijeću, niko ne garantira. Jel' to piše negdje u zakonu? Ja nisam to pročitao, pažljivo sam čita, nisam pročitao. Ja opet kažem, Zakon je ishitren, ne tvrdim da Zakon ne treba. Sad neću kolegi Ademu ponovo replicirati o političkoj obojenosti ovog zakona, nema potrebe, evo.
Replika, uvaženi zastupnik Slavko Jovičić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ma, neću se ja upuštati u kvalifikacije da li će neko moje izlaganje ocijeniti površnim ili ovakvim, onakvim, ja svačije izlaganje ovdje, svakog kolege uvažavam. Ali sam rekao, neka mi neko navede, evo, kulturno-umjetničko društvo u bilo kojoj zemlji i gradu koje čine, ma neću sad brojati, 20% ovih, 30% ovi, 40, ali neka kaže da li postoji kulturno-umjetničko društvo mješovitog karaktera u bilo kojem gradu i zemlji. Ne postoji. Govorim o iseljeništvu, ne govorim o Tuzli, govorim o vani jer zakon se odnosi na dijasporu, ne govori se o Tuzli. Dakle, potpuno je jasno, kada mi neko kaže ili dobijem informaciju, a kontaktiram sa ljudima, da postoji, evo, 41 likovna kolonija, pa na likovnoj koloniji, pa ne, slika je ista, nije važno ko je crtao, ali da zajedno izlažu Bošnjaci, Srbi i Hrvati. Nema nigdje. Nijedna jedina manifestacija u inostranstvu nije organizovana zajednički. Dakle, kakav zakon mi da donesemo ovdje koji će obavezivati neki klub iseljenika u ne znam kojoj državi i gradu kad se oni, što kaže kolega Zorić, moraju ponašati po zakonima te države. Oni se moraju tako organizovati. Dakle, odavde da donesemo zakon, pa mi ne možemo donijeti zakon sebi da ga mi poštujemo ovdje, a da donesemo zakon za iseljenike, hoće li ga poštovati u Čikagu gdje ima 450 hiljada Srba, ne znam koliko Bošnjaka i sad će oni zajedno organizovati piknik i utakmicu. E baš sam bio u to vrijeme, organizovali utakmicu, na svu sreću, dobro završeno. Igrala RS, tako se zove klub, protiv nekog tima koji su predstavili Bošnjaci, ali njihovi zakoni drugačiji i na svu sreću izbjegnut veliki međunacionalni sukob. Zato što je neki Bošnjak nekog uvrijedio Srbina, ali američki zakon kaže – da ne biste remetili zakone SAD, ovaj što je uvrijedio srpskog igrača, koji su osvojili neki pehar, dizali, 5 hiljada kilometara ćeš biti izmješten u drugi grad da ne bi tu remetio. Možemo li mi zakonom to sad donijeti pa reći – ko smeta Bošnjaku, Srbinu, Hrvatu u Čikagu, Amsterdamu, ne znam gdje, biće izmješten i biće nastanjen u Travniku, Banja Luci, ne znam, Palama i ne znam gdje drugo? Pa treba prekinuti sa ovakvim stvarima, ne možemo zakon koji mi donesemo sprovesti ovdje, a da obavežemo iseljenike kako će oni to poštovati, kako će se tamo nešto specijalno desiti ako mi to izglasamo. Ja sam rekao jednu stvar koja je istinita, na postoji nijedna multietnička organizacija, kako god je zvali, sportski klub, kulturna, intelektualna, književna, ne znam, naučna, koja objedinjuje tri naroda koji predstavljaju BiH u bilo kojem gradu, bilo kojoj zemlji u svijetu. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Denis Bećirović.
Ja prvo želim reći da se ne slažem sa pojedinim obrazloženjima ovog zakona. Ovaj zakon je zakon koji treba da bude u interesu i od koristi i Bošnjacima i Srbima i Hrvatima i ostalim koji dolaze iz BiH, a nalaze se u inozemstvu. Stoga mislim da nije baš prikladno ovo obrazloženje kolege Huskića, koji je u jednom dijelu govorio o tome kako je Bošnjacima matična država BiH. Ja mislim da su to štetne priče za državu BiH. Bosanskohercegovačkim Bošnjacima, bosanskohercegovačkim Srbima, bosanskohercegovačkim Hrvatima i ostalim građanima matična država je BiH i podjela na one koji tobože imaju neke matične i one koji nemaju matične države je štetna za ovu državu. To je moje mišljenje. Druga stvar, nemojte da ovu priliku, raspravu o ovom zakonu iskoristimo da ovdje predstavljamo neku sliku o tome kako se tobože ljudi toliko mrze u inozemstvu, itd. Ima nacionalista i van BiH i šovinista kao što ih ima i u BiH. Ali ima toliko svijetlih, divnih i lijepih ljudi iz svih naroda i nacija koji sasvim skladno, normalno žive u Evropi, u Americi, Australiji i td. koje ne treba predstavljati u tom svjetlu, kao – vidite vi oni su razjedinjeni, šire mržnju, itd. Dakle, ima i ljudi i neljudi, kako u BiH tako i van BiH i nemojte da predstavljamo pogrešnu 42 sliku. Da ne krenemo samo od naših fudbalera različitih nacija, itd., koji predstavljaju na najbolji mogući način BiH, do poslovnih ljudi, studenata, itd., svih naroda i nacija.
Uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović, replika.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Dio argumenata za repliku dao je i kolega Denis Bećirović, ali, evo, htjela sam, imam potrebu još da dodam, posebno na diskusiju, odnosno, intervencije kolege Jovičića. Iako postoji potreba za donošenjem zakona ovakve vrste koji bi, na neki način, bez obzira o kome je riječ u dijaspori, regulisao materiju koja je predmetom nekog ovakvog zakona, (jel sadržina ovog prijedloga ili nešto slično). Međutim, repliciram prije svega na to apostrofiranje podijeljenosti naše dijaspore vani, možda više u kontekstu diskusije da se mi sami upitamo – a šta smo mi doprinijeli ovdje da to ne bude tako? Govorim mi, svi u BiH, od početka devedesetih godina do danas. Jesmo li mi učinili možda neki korak da približimo ili možda otklonimo neke barijere koje su podijelile? Ja nisam sigurna da diskusija ovakve vrste koju ste vi danas apostrofirali na način na koji ste apostrofirali doprinose tom rušenju tih barijera. Iako nije predmetom, opet pominjem diskusije, ali izneseno je u povodu konkretnog prijedloga zakona. Mislim da se moramo malo zamisliti i ne tako kritički govoriti o podijeljenosti naših ljudi izvan BiH, kao da je BiH i politička situacija u BiH i naša novija istorija potpuno izvan tog filma. Moramo se dovesti u vezu i u kontekst naravno svega onoga što..., tema koja se odnosi na naše građane koji žive van BiH, zaslužuje.... Zahvaljujem.
Predsjedavajući, gospodin Lozančić, diskusija.
Zahvaljujem. Dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti, ja vjerujem da je ova moja diskusija sigurno zakasnila i da neće promijeniti ništa od onoga što je već rečeno, niti već stvorena uvjerenja većine vas oko ovog prijedloga zakona. Međutim, imajući u vidu različita stajališta koja su iznesena o ovoj materiji i, evo sam tijek rasprave o Prijedlogu ovog zakona, želim istaknuti svoje razmišljanje, svoje stajalište o ovoj materiji, bez obzira kakav će danas biti ishod u vrijeme glasovanja o ovom zakonu. Ja moram reći, ponoviti jedan dio svoje diskusije na ovom nadležnom povjerenstvu, kad sam rekao – da je prijedlog zakona dobro, toliko dobro napravljen kao da ga zastupnici nisu sami pisali. Znači, tako sam rekao, nemajući namjeru da kažem da ga jesu ili da ga nisu pisali. Znači, oni su potpisali ovaj prijedlog i dostavili nama u proceduru. Moram reći da nisam istraživao 43 zašto Vijeće ministara BiH nije dostavilo, je li stajao negdje u ladici, zašto je eventualno pao na Vijeću ministara, ako je pao nekada, itd. Bosna i Hercegovina ima iseljeništvo, pa makar mi danas donijeli zakon kojim ćemo propisati da ga nema. Znači, ima. To iseljeništvo je kroz bližu ili dalju povijest nastajalo, uglavnom pod nepovoljnim okolnostima, često puta kroz prisilu na različite načine. U tom iseljeništvu, nažalost, opet participira prevelik broj ljudi koji se, evo, mogu svrstati u tu kategoriju da li kao državljani BiH, da li kao oni koji imaju dvojno državljanstvo ili kao oni čije porijeklo ih veže za BiH. I nažalost to je pokazatelj da su ovdje takve prilike, da smo mi, nažalost, ovdje takvi ljudi, da su mnogi zbog nas samih, takvih kakvi jesmo, u različitim vremenskim razdobljima pronalazili neka sigurnija utočišta. Neće suradnja sa iseljeništvom prestati ako mi ne donesemo ovaj zakon, ali da ona može biti bolja, uređenija, sistematičnija, odgovornija i sve drugo, sigurno je da može ukoliko to zakonski uredimo. I moram reći da me uistinu iznenadila rasprava o ovom zakonu, uz sve isprike svima onima koji su raspravljali i onima koji su predlagatelji ovog zakona. Čini mi se da su se suzdržali od obrazloženja da bi zakon možda imao veću šansu da prođe. Znači, malo se uopće danas ovdje govorilo o sadržini zakona. Ne propisuje on kako će se naši iseljenici organizirati bilo gdje u svijetu, nigdje. On samo propisuje oblike, vrste institucionalne saradnje BiH sa našim iseljenicima koji se osjećaju našim iseljenicima bilo gdje u svijetu. Nikog ne primorava od njih na suradnju sa BiH, ali stvara obvezu BiH da surađuje sa svojim ljudima koji su negdje u svijetu, a koji žele surađivati sa svojom zemljom, ništa više. Propisuje tijela koja bi to trebala raditi u ime BiH. Jesu li dobro koncipirani ili loše, stvar za eventualnu popravku kroz amandmansku fazu, pod pretpostavkom, evo, da je zakon, kako bih rekao, ljepše dočekan ovdje. Ali, evo, ne znam hoće li doživjeti amandmansku fazu. Ovo je jedan zakon koji ne boluje, on nema, po meni, nikakvu etničku..., iako su mu i neki od potpisnika zakona davali taj prizvuk, što mislim da je apsolutno pogrešno, on govori o živim ljudima koji su državljani, koji su bili državljani, koji imaju porijeklo u BiH, koji žive negdje u svijetu i koji bi, eto, htjeli da surađuju samo ne znaju s kim u BiH. Ja bih volio da smo se danas suzdržali od prevelikih rasprava o obrazloženju zakona, a da smo se koncentrirali na same članke zakona. I ja mislim da ovaj zakon, ovakav kakav jeste, može, što se mene tiče i dobit će podršku u prvom čitanju, može dobiti podršku u prvom čitanju, a svi oni koji misle da, ili žele da ga još više poprave, da ga obogate, evo, ako žele to onda to mogu svakako učiniti u drugoj fazi, ako damo šansu zakonu da dođe do te druge faze. Hvala lijepo.
Azra Alajbegović.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo. Ja bih htjela da izrazim lično zadovoljstvo što imamo danas na dnevnom redu Zakon o ostvarivanju saradnje BiH sa iseljeništvom i da kažem nekoliko svojih ličnih utisaka vezanih za svoje susrete sa našim iseljenicima širom svijeta. 44 Smatram da smo na Komisiji za ljudska prava, koja je bila nadležna komisija koju je odredio Kolegij za razmatranje ovoga zakona i davanje izvještaja po pitanju nacrta ovoga zakona, čuli od meritornog predstavnika Ministarstva za ljudska prava da je ukupno iseljeništvo BiH ... 1.350.000 stanovnika, od čega, dozvolit ćete mi da, eto, sebi dam luksuz da pogriješim, imamo preko 34%, čini mi se, visoko obrazovanih isključivo mladih ljudi. Šta to znači za BiH? To znači da zapravo, na neki način, ... jedan intelektualni potencijal i psihofizički potencijal populacije – građana BiH u značajnom svom segmentu živi vani. Iz oblasti u kojoj je moja primarna profesija, a to je medicina, mogu da s pravom kažem da veliki broj naših kolega, odnosno doktora medicine koji su otišli vani, su postigli reprezentativne karijere. Te karijere su uglavnom trenutno pozicionirane kao profesori predavači širom zemaljske kugle, vrsni neurohirurzi, ginekolozi, kardiolozi, kardiohirurzi, itd. Susrećući kolege iz moje matične oblasti, to je neuropsihijatrija, na naučnim skupovima u određenim zemljama svijeta, mogu da kažem da zapravo ta jezička sličnost ili jezička istovjetnost, bez obzira iz koje zemlje bivše ex Juguslavije imamo kolege koje dolaze na takve skupove, uvijek dolazi do jednog određenog grupisanja ljudi koji govore bosanski, srpski i hrvatski jezik, slovenački, makedonski ili jezike koji se ovdje razumiju. U isto vrijeme, obični ljudi, znači, ti naši stručnjaci pokazuju jako veliku želju za saradnjom i veliku pomoć, u najvećem procentu, pomoć BiH i njima je potreban institucionalni okvir za takvu vrstu pomoći. Sticajem okolnosti, naše visokoškolske zdravstvene ustanove nemaju dovoljan broj sredstava da mogu da pošalju svoje doktore na skupe edukacije širom svijeta da bi donijeli nove tehnologije i nove terapijske pristupe, a najveći broj tih naših kolega je pozicioniran u projekte Svjetske zdravstvene organizacije i druge projekte EU, pri čemu ... neki način su to ljudi koji mogu u mnogome da pomognu našim mladim stručnjacima da odu vani, da nauče te nove dijagnostičke i terapeutske pretrage, da donesu to u BiH i da to primijene. To je jedno ogromno bogatstvo koje je, zapravo, po meni, trenutno nemoguće u potpunosti izračunati i ja zato smatram da je jako važno ovu saradnju institucionalno uokviriti. S druge strane, pokazati našem iseljeništvu interes za saradnjom sa njima i s treće strane pružiti tu ruku podrške koju nam najveći broj naših stručnjaka koji se nalazi vani daje, a oni zapravo nemaju institucionalni okvir kojim bi se inkorporirali u pomoć BiH. Tako da ja smatram da je ovakav jedan zakon imperativ, pogotovo ovako jedan, kako bih rekla, fleksibilan i dosta širok zakon. Ja ga u punom kapacitetu podržavam. Ako se osvrnemo na segment obrazovanja, onda bih rekla da, pošto je Bolonjski proces i reforma visokog obrazovanja u BiH u toku, a da je mobilnost studenata, nastavnika i članova akademske zajednice imperativ Bolonjskog procesa, onda, na neki način, svi ti naši stručnjaci koji rade širom univerziteta na svijetu će biti, ovim umrežavanjem sa dijasporom, u mogućnosti da otvore put našim studentima i našim nastavnicima u svijet. Ja bih rekla da, zapravo, na medicinskom, Kliničkom centru Univerziteta u Sarajevu postoji nešto što se zove Bosansko- medicinska inicijativa. Svake godine se odigravaju Dani Bosansko-medicinske inicijative, a svake dvije godine Kongres Bosansko-medicinske inicijative i zapravo članovi Bosansko- medicinske inicijative širom svijeta dolaze u BiH i mi smo već uspjeli da uspostavimo određenu vrstu saradnje sa takvim našim iseljeništvom. Još bih samo navela jedan primjer koji sam dobila na jednom od kurseva iz visokog obrazovanja u BiH, a to je da je na primjeru jednog našeg stručnjaka, koji je hemičar, pokazan, zapravo, kapacitet koji ostaje neiskorišten u BiH (odakle se pruži prilika, u punom se, kako bih rekla, mogućnosti on zadovolji)(?). Recimo, jedan naš stručnjak, na primjeru je tog jednog našeg stručnjaka, prije '92. godine je taj naš mladi stručnjak imao samo dva rada objavljena u 45 referentnim ... časopisima. Od '92. do '96. je bio u iseljeništvu u Njemačkoj – tada je objavio 19 radova na osnovu kojih je po povratku u zemlju postao redovni profesor Prirodno-matematičkog fakulteta. Od '96. do 2010. godine uspio je da objavi samo jedan rad. Ovo, zapravo, govorim koliki mi imamo intelektualni potencijal i koliko su naše visokoškolske ustanove bile zaista kvalitetne i mislim da je ovo put da otvorimo i put saradnje sa našom dijasporom, da privučemo našu dijasporu. I samo bih još rekla jedan komentar kolegi Jovičiću, ja sam, ja zaista ne znam, odnosno, ja sve ljude koje sam susretala vani, bez obzira na nacionalnost, etničku, konstitutivnu, religijsku, vjersku ili ne znam kakvu drugu različitost, svi su se ljudi nekako međusobno vani, čini mi se, bolje družili, i bolje voljeli, i bolje pazili i više tražili nego u BiH. Ponekad sam dolazila iz vana, zapravo prijatno iznenađena takvim spoznajama i tužna kada sjednem u ove klupe dan nakon povratka. Hvala lijepo.
Nema više prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na 12. točku dnevnog reda, Ad. 12. Izjašnjavanje Doma o utvrđivanju novog roka za dostavljanje Mišljenja Zajedničkog povjerenstva za ljudska prava, prava djeteta, mlade, useljeništvo, izbjeglice, azil i etiku o Prijedlogu zakona o zabrani nošenja odjeće koja onemogućava identifikaciju – predlagatelj: zastupnici Kluba SNSD-a Zastupnici Kluba SNSD-a Zakon su dostavili 09.04.2010. Ustavnopravno povjerenstvo je Mišljenje o ustavnom temelju dostavilo 21.05.2010. godine i ono je negativno. Direkcija za evropske integracije Mišljenje je dostavila 29.04.2010. godine. Nadležno Zajedničko povjerenstvo za ljudska prava, prava djeteta, mlade, useljeništvo, izbjeglice, azil i etiku je 15.06. dostavilo zahtjev za produženje roka za dostavljanje Mišljenja, te je Kolegij odredio krajnji rok do 29.06.2010. godine. 29.06.2010. godine Povjerenstvo je ponovo dostavilo zahtjev za produženje roka za dostavu Mišljenja. Dom se, sukladno članku 104., stavak 3. Poslovnika, izjašnjava o utvrđivanju novog roka. Prijedlog Kolegija u proširenom sastavu je da to bude 26.07.2010. godine. Otvaram raspravu. Uvaženi zastupnik Denis Bećirović.
Pa, ja mislim da imam bolji prijedlog od prijedloga Kolegija. Moj prijedlog je vrlo jednostavan – da mi svi zajedno pozovemo predlagača ovog zakona da ovakav jedan provokatorski i neprimjeren zakon povuče iz procedure jer ovo zaista ne zaslužuje da se nađe u parlamentarnoj proceduri. Mislim da je to bolji prijedlog od ovog produžavanja ovih rokova. 46
Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović.
Na tragu ovoga o čemu je uvaženi kolega Bećirović govorio, samo možda na drugačiji način, moj je dojam da ovaj zakon ne služi onoj svrsi za koju inače zakoni služe, nego da je on napravljen i da je stavljen u parlamentarnu proceduru da bi se manipuliralo, zloupotrebljavalo, ... na nekom hladnom režimu. Ja imam pitanje za vas, kao Kolegij – Ako je Ustavnopravna komisija kazala da nema ustavnog osnova, kako je onda moguće uopšte dalje voditi proceduru dok se o tome Dom ne izjasni i kako je moguće da..., da li je moguće da nadležna komisija i pored toga raspravlja? To je, dakle, jedno pitanje. I drugo pitanje – Može li nadležna komisija voditi sada neke istrage, pribavljati mišljenja ministarstva, upuštat se u samu suštinu ukoliko mi nismo ovdje kazali ništa o principima? Bojim se da ovo sve skupa nema veze sa zloupotrebom onoga što se zove zakonodavna djelatnost Parlamentarne skupštine BiH i zbog toga, evo, tražim odgovore na ova pitanja. I pridružujem se ovom prijedlogu gospodina Bećirovića, mislim da bi ovo bila najpametnija stvar kada je ovaj zakon u pitanju. Toliko, hvala vam.
Uvaženi zastupnik Selim Bešlagić.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege. Ja sam mislio da je ova tačka skinuta s dnevnog reda na prošloj sjednici, međutim, evo, ona se ponovo našla. Pa pošto se našla, onda sam se i ja potrudio nešto da saznam. Ravno prije 60 godina, 28. septembra 1950. godine, na 8. redovnom zasjedanju Narodne skupštine BiH donesen je Zakon o zabrani nošenja zara i feredže. Po Dejtonskom sporazumu, zakoni koji nisu skinuti i danas važe. Ja predlažem da predlagač ili ide u prijedlog izmjene i dopune ovog zakona, a onda nema šta dopunjavati jer je on već realizovan, ili da procijeni pa da tražimo da naše institucije poštuju postojeće zakone koji vrijede u ovoj državi. Time smo završili čitavu proceduru. Ja mislim da je to korektno i da se i ja sa vama slažem da i meni smeta kada vidim da se ne poštuje postojeći zakon koji je usvojen već davne 1950. godine. Dobro jutro Kolumbo. Mislim da bismo ovdje trebali to da se zapitamo – da li ćemo poštovati zakone koji su po Dejtonskom sporazumu obavezni da se poštuju u ovoj državi dok se ti zakoni ne povuku ili ne izmijene. Prema tome, moje je prijedlog da, evo, predlagač traži poštovanje postojećih zakona ili da traži izmjene i dopune zakona po ovom pitanju. 47
Replika, uvaženi prvi zamjenik predsjedatelja, Beriz Belkić.
Ja potpuno razumijem motive i gospodina Bećirovića i gospodina Džaferovića, međutim, adrese su predlagača. Dakle, nemojte Kolegij u ovo uvlačiti. Kolegij mora provoditi procedure. Dakle, ja sam apsolutno protiv ovog zakona, ako vas zanima, ali znate odlično da mi ne možemo izbjeći procedure bez obzira šta ko predlaže. A što se tiče gospodina Bećirovića, neka razgovara sa predlagačima oko toga.
Uvaženi zastupnik Ekrem Ajanović.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Ja sam apsolutno protiv toga da se ovaj zakon skida sa dnevnog reda, da se neko moli da povlači ovaj zakon i da neko traži odgodu rasprave o ovome zakonu prije svega zato što je ovo diskriminirajući zakon, zakon koji ne bi smio, niti ima ustavnog osnova, da dođe u parlamentarnu proceduru. Zamislite vi sada nekoga muškarca koji ima osobinu da se oblači u ženu, metne periku, namaže usne, metne grudnjak, obuče haljinu i izađe na ulicu i da vi sada morate zabraniti da se on tako ponaša. Digla bi se cjelokupna ova van..., kako se zove, vanparlamentarne organizacije koje postoje, kako se progone određeni ljudi i uskraćuju njihova prava. A sada kada neko želi da ponese fes, ili feredžu, ili ne znam nešto drugo, onda svi ćute i šute, ili kako god hoćete. I oni prave, treba da se napravi problem oko toga da li taj zakon treba neko da odobri, da neko kaže da se može on u daljnju proceduru staviti, da se dobije mišljenje Vijeća ministara BiH ili ne znam nekoga drugog. Ovo je diskriminirani zakon, zakon protivustavan i danas se o njemu treba izjasniti i, normalno, moj je prijedlog da ga totalno odbijemo.
Replika, uvaženi zastupnik Slavko Jovičić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa, naravno da je ovde u proceduri bilo raznih zakona i ... akata koji su imali ovu ili onu intenciju i naravno dobivali određene kvalifikacije. U obrazloženju Prijedloga zakona se samo vidi da je bila namjera da se mogu lica na javnim mjestima, pogotovo institucijama, identifikovati na osnovu onoga kako to predviđa identifikacija. Dakle, jasno uočljive jagodične kosti, oči, brada, lice, onaj dio. Ovo nije bilo usmjereno protiv islama, ovo nije bilo usmjerno protiv religijske zajednice, ovo nije bilo protiv bilo koga i zato odbijam svaki ovakav nastup da 48 se radi o provokaciji kao što reče kolega Bećirović. Bilo je ovde raznih drugih provokacija na koje mi nismo reagovali. Ali, evo, potpuno jasne procedure protiv kojih niko ne treba da se buni, ni da bude oštećen, ni uvrijeđen. Zakon je u proceduri, mi ga nećemo povući, vi ćete se izjasniti, odnosno, svi mi ćemo se zajedno izjasniti, sudbina njegova će biti poznata. Niko se poslije toga neće uhvatiti za vratove, niti kome stavljati šubaru na glavu, niti skidati na ulici maramu, niti bilo šta drugo raditi. Što bi narod rekao – čist račun duga ljubav, završena priča, ali zakon ostaje u proceduri. Neka se izjasni Parlament BiH o njemu i završena priča. Je li uredu? Uredu je. Hvala.
Prije nego što vam dam replike, želim samo podsjetiti na naziv točke dnevnog reda. Znači, nadležno povjerenstvo traži novi rok. Kolegij je već jedanput odobrio, Kolegij više ne može odrediti novi rok nego isključivo Dom se može o tome izjasniti. Možemo se izjasniti da produžimo rok, rekao sam šta je prijedlog Kolegija koji je to novi rok, možemo se izjasniti da ne produžimo, ali nema potrebe da, ne znam ni ja, unosimo nekakve druge dimenzije u raspravu o ovom zakonu, o ovoj točci dnevnog reda. Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović.
Poslovnička intervencija, predsjedavajući, ja tražim, nemojte se ljutiti na mene, ja sam ovo dužan da uputim kao pitanje Domu – Da li je moguće da nadležna komisija raspravlja o bilo kojem zakonu za koji je Ustavnopravna komisija kazala da nije u skladu sa Ustavom ili se o tome mora, prije svega, izjasniti Dom i raščistiti pitanje da li je u skladu sa Ustavom ili ne? Ako može, onda idemo sa ovom procedurom pa ćemo kazati šta ćemo i kako ćemo. Ako ne može, dajte, kažite nam odgovor na to pitanje. Ovo je prvi put da se dešava ova stvar. I onda se na komisiji, pazite, na komisiji se onda prave manevri i traži se – daj pribavi izvještaj ove agencije, pribavi izvještaj one. Pazite, mislim, nije uopće problem, mi ovo treba da raspravimo ovdje u Parlamentu BiH i da kažemo šta imamo, da kažemo svi, ali nemojte da krijemo nešto iza nečega. Moj dojam je da se ovo održava na nekom hladnom, na nekom radnom režimu da bi stvar bila u Parlamentu.
Ko održava, reci ko održava da znamo? Ko održava?
Berize, Parlament, svi smo mi Parlament.
Ova materija regulirana je člankom 102. i člankom 107. Znači, u članku 102. kaže – nakon što Zajednički kolegij potvrdi da je nadležna Zajednička komisija, prijedlog zakona dostavlja se ustavnopravnim komisijama domova. Nakon što ustavnopravne komisije daju svoje 49 mišljenje, ne govori se kakvo je to mišljenje, nego samo daju svoje mišljenje, nastavlja se procedura pred zajedničkom komisijom u skladu sa poslovnicima doma. Znači, bez obzira kakvo je mišljenje. Članak 107. – kada Kolegij Doma primi mišljenje Ustavnopravne komisije i nadležne komisije o prijedlogu zakona iz kojeg proizilazi da komisija nije utvrdila usklađenost sa Ustavom i pravnim sistemom, odnosno, nije prihvatila principe predloženog zakona u kojem je komisija obavezna obrazložiti razloge odbijanja, Kolegij uvrštava prijedlog zakona s mišljenjem komisije u dnevni red sjednice Doma koja će biti održana, itd. I to je sve u skladu sa Poslovnikom. Znači, Kolegij ima obvezu. Drugo pitanje, kada nadležna komisija traži produženje rokova, to sam već objasnio, znači, u ovom slučaju imamo materiju o kojoj se jedino Dom može izjasniti koji je to rok koji možemo i hoćemo dati nadležnoj komisiji na njen zahtjev, evo. Nadam se da je dovoljno jasno. Uvaženi zastupnik Bakir Izetbegović, replika.
Jovičiću, dakle, šta je to jasno iz čega se može identifikacija izvršiti? Nabijete kapu, stavite tamne naočale, bradu pustite, pokrili ste sve, šta je to? Šta je to, evo, u odjeći doktora Dabića pa ga nisu prepoznali da je Karadžić? Hajde da definišemo tu odjeću koju je on nosio da pa to zabranimo.
Uvaženi zastupnik, Momčilo Novaković, replika.
Pa vidite, gospodine predsjedavajući, ja mislim da je većina kolega diskutovala o nečemu što nije danas na dnevnom redu i Vi ste trebali, kao predsjedavajući, upozoriti da mi danas raspravljamo o nečemu što je rok, a ne nečemu što je suština zakona, princip ili ne znam ni ja.
Ako ste pažljivo slušali, upozorio sam vas, ali džaba upozoravati.
Druga stvar, gospodine Džaferoviću, kada smo radili ove izmjene Poslovnika, bio je jedan prijedlog (da se na komisiju), ukoliko bude negativno mišljenje, ne ide na Dom, pa je rečeno, ne može komisija biti ta koja će spriječiti da zakon dođe na Dom. Dakle, stvar je tada bila procjene da bi možda nekada Ustavnopravna komisija mogla odbiti ustavni osnov za neko rješenje koje je potrebno i dobro. I onda, vodeći se tom analogijom, rečeno je ne, ne, samo Dom može zaustaviti zakon. I danas nije korektno onda govoriti da li je mogao ili nije mogao. Mi smo tada, raspravljajući o tome, praktično dali za pravo da zakon može doći u Parlament BiH i onda kada komisija dadne o njemu negativno mišljenje. I ne da može, nego da mora doći u Parlament i o njemu se Parlament izjasni kada je negativno mišljenje. 50
Uvažena zastupnica Milica Marković, replika.
Pa, evo, ja ću se, gospodine predsjedavajući, referisati na tačku dnevnog reda, dakle, traži se produženje roka za izjašnjenje komisije. I ja, u ime Kluba SNSD-a, tražim da se izjasnimo o tome da li ćemo produžiti rok ili nećemo, čisto iz razloga da bi se ispoštovalo onako kako ste rekli i Vi sami da je predviđeno Poslovnikom i kako treba da se uradi u ovom domu. A iz toga će se opet vidjeti, kako god da se Dom izjasni po ovom prijedlogu tačke dnevnog reda, dobre su neke stvari, nikada nije ništa slučajno ni džaba. Dobro je da se i ove kolege koje danas osporavaju da se uopšte produžava rok, da se i vi malo izjašnjavate u entitetskom glasanju. Što da ne, ne moraju to samo raditi poslanici iz RS-a, pa ćete vi to vjerovatno danas entitetskim glasanjem oboriti i osporiti. A dobra je još jedna stvar koja se vidi iz ovih diskusija, da upravo oni kojima su puna usta Evrope i EU i kako svašta nešto treba uraditi u ovoj zemlji da bi zemlja što prije dobila status kandidata za EU upravo ... [[ništa se ne čuje]] dobro znate u zemljama u kojima postoje ovakvi zakoni, usvojeni su ovakvi zakoni, prije mjesec dana ... sam grad Barcelona donio odredbe i odluke kojima je upravo regulisano ovo što se traži ovim zakonom. I kada je, pa čekajte malo gospodine Bešlagiću, ja sam Vas slušala, nisam Vas prekidala dok ste govorili, a Vi ste upravo govorili da oni zakoni koji nisu ukinuti Dejtonskim mirovnim sporazumom iz SFRJ su i dalje na snazi, samo se mogu mijenjati. Pa bio je na snazi i Zakon SFRJ, i danas je na snazi od bivše Jugoslavije o zabrani djelovanja ovih fašističkih i neofašističkih organizacija, pa je Vaš Klub to opet kandidovao i tražio da se ovaj parlament izjašnjava o tom zakonu. I mi to nismo osporiti, tražite, izjasnili smo, oborili i gotovo, završena priča. Tako da mi tražimo, dakle, da se Dom izjasni o ovome. Kako god da se izjasni, to ipak nešto govori i nama su potrebna, a i javnosti, vjerujem, široj u BiH su potrebne i ovakve informacije i pokazatelji iz ovog državnog doma.
Zahvaljujem. Dom će se svakako izjasniti o ovome, a kako će se izjasniti, to ostaje na vama zastupnicima. Replika, uvaženi zastupnik Bakir Izetbegović.
Pošto se kolegica Marković referira na standarde Evrope, evo, ja je podsjećam da je prošle srijede, prije sedam dana, ona je prisustvovala tamo sjednici, usvojen evo ovaj dokument – Islamizam i islamofobija u Evropi, gdje je rečeno da se ne može ženama zabraniti to pravo, da je to zadiranje u ljudska prava. Dakle, došli ste, evo sada, prije tri dana, iz Vijeća Evrope gdje ste usvojili ovaj dokument u kojem se upravo poziva da se to ne zabrani ženama, da je to njihovo ljudsko pravo. 51
Replika, uvaženi zastupnik Denis Bećirović.
Prvo, treba reći da u ogromnom dijelu Evrope ovakav zakon ne postoji. Drugo, treba reći da tamo gdje su eventualno i pokrenute procedure za nešto slično, treba u ovom parlamentu jasno reći ko su bili predlagači, a bili su uglavnom desničarske stranke i to ekstremne desnice. Kako se ovi iz SNSD-a nađoše u istoj liniji s ovim ekstremnim desničarskim strankama, to je tema za sebe. Međutim, sastavni dio Ustava BiH je Evropska Konvencija o ljudskim pravima i slobodama. Dakle, to je dio našeg Ustava BiH, a mi smo se zakleli da ćemo poštovati Ustav BiH. Evidentno je da ima u Parlamentu BiH ljudi koji ne znaju ni Ustav, a pogotovo ne evropske konvencije. I sada bismo trebali zatražiti pauzu, pa da nam fino iskopiraju Evropsku Konvenciju o ljudskim pravima, član 9., koji izričito govori o slobodi misli, savjesti, vjeroispovijesti, pa da onda nastavimo raspravu, pa da vidimo da li u skladu s tom Konvencijom, u skladu sa našim Ustavom možemo razgovarati na ovakav način.
Uvaženi zastupnik Vinko Zorić, replika.
Evo, ja sam zaprepašten retorikom kolege Bećirovića. Ili će on predložiti rezoluciju da se zabrane desne stranke ili možda jednu blažu rezoluciju da im se zabrani predlagati zakone. Kakva je ovo retorika, zna se ko je predložio. Svako u svakom parlamentu ima pravo predlagati zakone. Nemojte tu retoriku koristiti kad..., zašto je ljevica bolja od desnice? Ja, recimo, pripadam centru. Ti si ljevičar, neko je desničar. To je spektar. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] Jeste on kriv što je ljevičar. Ali mislim da ne treba ovu retoriku koristiti kad se kaže - e tamo oni momci koji su, tamo je većina parlamenta izglasala jedan takav zakon. Nema veze ko ga je predložio. Slažem li se ja, Denis Bećirović, Remzija Kadrić ili Slavko Jovičić s tim zakonom, to je druga stvar. Ali ne treba tom retorikom kazati – kakav je taj zakon, jasno je i ko ga je predložio. Ja, recimo, ne znam u Francuskoj ko je predložio taj zakon, niti me briga, samo znam da je donesen.
Uvaženi zastupnik Slavko Jovičić, replika. 52
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ma, želim možda prvi puta u Parlamentu, evo, krajem mandata, da sa najvećom indignacijom odbijem ovakav napad insinuacije uvaženog kolege Bećirovića kada kaže, i to čak ostavlja znak pitanja odakle se SNSD našao u krajnje desničarskim organizacijama na ovaj način. Dakle, kolega Bećiroviću, o Vama lično imam odlično mišljenje, o Vašoj partiji nikada nisam ništa ružno rekao, o bilo kome drugom, ali da Vi sebi uzimate za pravo da političku stranku koja ima potpuno legitimno pravo da predlaže ovdje zakon, sviđao se on Vama ili ne sviđao, pa bio i protivustavan, pa bio ovakav, onakav, ali da Vi to uzimate kao još znak pitanja, što je još gore čuđenje, pa više bih prihvatio da ste rekli – evo, jesu oni desničari, ekstremni kako ste rekli. Ali, kaže „odakle su se našli“. Dakle, to je prvo nekorektno, pa ću Vam reći uvredljivo, pa je smišljeno rečeno da se nanese politička šteta političkoj stranci koju Vi ne morate voljeti, niko od Vas to ne traži, ovdje nema ljubavi. Politika je sva od interesa. Ali ja Vas pitam kao kolega koji nikada nije ništa rekao loše na Vaš račun, na račun Vaše političke stranke, na račun bilo koga i bilo koga od kolega, odakle Vam pravo da kažete odakle se SNSD našao u ekstremno desničarskim organizacijama, ako ima potpuno legitimno pravo da predloži jedan zakon? Mi nismo rekli da ga neko mora usvojiti. Mi nismo rekli kako će on dobiti epilog na kraju. Mi ne tražimo uopšte kakva će biti njegova sudbina. Ali ako Vi oduzimate nama pravo da mi predlažemo u ovom parlamentu zakonske projekte i onda stranku iz koje to dolazi nazivate ekstremno desničarskom, znate li Vi koje su ekstremno desničarske stranke? Znate koje? Ne postoji takva, barem po meni, koliko ja znam u BiH, koja bi rušila ustavni predak ove zemlje. Desničari nigdje nisu dobro došli na taj način kako ih Vi vidite. Ali vidite li da sad desničari preuzimaju mnoge zemlje u Evropi. Izvolite, gospodo, što ne uputite kritiku Briselu gdje mogu ovi biciklima otići iz EU pa reći - nemojte da se raspada Belgija. I tamo imaju neki desničari. Ali da ja ne bi tamo išao, ja Vama, gospodine Bećiroviću, ni ovaj put neću zamjeriti kao čovjeku koga poštujem, ali zaista niste korektno nastupili ako ste SNSD svrstali u ekstremno desničarske organizacije. To za mene prvo nije prihvatljivo, nije s Vaše strane korektno i ja Vam se ovdje ne dodvoravam. I neću na Vašu adresu ništa da kažem ni ružno, ni ovako, ni onako, ali zaista nemate pravo da tako nazivate jednu od najvećih političkih stranaka koja je ovdje partner u vlasti. A to što se Vama ne sviđa, to je neka druga stvari i pokušajte negdje da promijenite, ali zaista nije uredu da tako nazivate SNSD.
Sljedeći je uvaženi zastupnik Mirko Okolić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Evo, ja maloprije rekoh kako nije dobro kada političke opcije iz jednog entiteta predlažu zakone za koje znaju da neće biti usvojeni i da će od toga oni kao dobiti određene poene, onim crticama, itd., da je neko oborio zakon. Evo, vidite sad, ako hoćemo da idemo mak na konac, evo, dešavat će vam se, odnosno, dešavat će nam se ovo sad što se dešava. Evo, sad imamo ovdje obrnutu situaciju, sad upravo iz entiteta Federacije BiH osporavamo predlaganje, osporavamo validnost, osporavamo sve moguće i trudite se, odnosno, trude se da se na svaki način pokuša 53 spriječiti da to ne dođe na dnevni red. Ja predlažem da ubuduće, kako sam rekao i u prošloj diskusiji, toga bude manje, a da predlažete zakone koji su korisniji sada u ovom vremenu i za period koji nam je potreban za liberalizaciju viznog režima i za ulazak u EU. Ovakvim prijedlozima neće se nigdje stići. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. VINKO
/nije uključen mikrofon/
Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Vinko Zorić.
Pa kolega Okolić je rekao da zastupnici iz Federacije BiH nešto osporavaju. Ja ne znam za takvu organiziranost zastupnika i ne znam je li neko u moje ime nastupio. Ja mu nisam dao nikakve ovlasti da podrži ili ne podrži ovaj zakon.
Uvaženi zastupnik Drago Kalabić.
Poštovani predsjedavajući. Zbog nekih drugih obaveza, ali, evo, čuo sam neke diskusije da je raznoraznih gluposti rečeno o ovom zakonu i neki koji su se umiješali u raspravu suprotno motivima o kojima je govorio SNSD kad je u pitanju ovaj zakon. Mi smo to na komisijama obrazlagali, vjerovatno je i ovdje nekoliko puta to rečeno. Zanimljivo je kako neki koketiraju sa nekim idejama i onda pokušavaju ovdje nama držati predavanje, a dokazujući da su i oni bliski tim nekim krugovima. Prvenstveno mislim tu na SDP koji pokušava vjerovatno taj neki naš recept kopirati na predstojećim izborima, pa vidim da se uključio u tu raspravu ili o nepotrebnosti zakona. Ja bih vas podsjetio da je prošli put ovdje bilo priče o Izvještaju o bezbjednosti u BiH gdje je potpuno jasno rečeno da nema terorizma i da nema terorističkih aktivnosti, da nema terorističkih organizacija. Potpuno jasno. Neki poslanici su diskutovali i kazali da im je zadovoljstvo da to piše i da to stoji. I sad vi pogledajte kakvu mi imamo situaciju. Znači, ovi koji misle da ne treba na tom polju ništa raditi. Imamo zvanične stavove u Parlamentu BiH da je sve OK., da sve stoji i da ništa ne treba dirati, i onda imamo nakon toga dana, nekoliko dana, najcrnji demant te situacije. I opet se nameće pitanje – nemojte ništa postavljati, nemojte ništa, sve je dobro sa bezbjednosnog aspekta, nemoj da ko postavlja pitanje i da pita zašto i kako se to desilo. Naš motiv je bio ovdje isključivo iz bezbjednosnog aspekta. To što neki drugi žele da to prevedu, 54 čak i mimo nekih zakona u Zapadnoj Evropi koji su izričito išli na to pitanje i otvorili to pitanje... Ja nemam ništa protiv da se i to pitanje otvori, ali mi nismo imali tu namjeru. Mi smo postavili pitanje praktično i na komisijama i tražili da se bezbjednosni eksperti izjasne o ovome. Ako oni kažu da o ovome ne treba razgovarati, mi odmah povlačimo zakon. Znači, odmah povlačimo zakon. Ako oni kažu da pred institucijama gdje se nalaze desetine bezbjednosnih kamera, da može svako od nas staviti fantomku, masku i ući tamo, mogu poskidati te kamere. Čemu služe? Bezbjednosne kamere su proteklih godinu dana u regionu otkrile tri, četiri najstravična zločina, jer su neke komercijalne..., neke su bile upaljene i uspjele su da identifikuju tamo neke face koje, da su nosile na sebi bilo šta drugo, te kamere, onda, trebaju da budu ugašene. I to je bio naš motiv. I ne znam otkud pravo nekima da to skrenu na nešto drugo. Znači, nije bilo uopšte govora o uplitanju, ne daj Bože, u bilo kakve vjerske običaje i ne znam ni ja šta, ono ljudi treba da nose na posebnim mjestima, na javnim mjestima, samo na dijelu javnih mjesta, znači. Samo na jednom dijelu, znači. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ne. Ja govorim o javnim mjestima gdje će bezbjednosne strukture kazati koja su to javna mjesta izuzetno značajna i bitna da bi one mogle odraditi svoj posao i kako oni predlažu da se to uredi. Znači, molim vas, ja vas pitam, evo, kako ćete napraviti kad ja pokušam sa fantomkom ući u ovaj parlament? Sa fantomkom na glavi. Šta će raditi ljudi dolje na ulazu? Hoće li me pustiti? Ako, molim vas, ako me neće legitimisati... Kako će me legitimisati? Kako zna ko sam, šta sam? Kako? Pa ja vas pitam? Ali predsjednik Francuske, neki koji su se pozivali, jasno je rekao neke stvari, nemojte reći da je i on, ne znam, rigidni desničar ili ne znam ni ja što, predsjednik jedne od kolijevki demokratske civilizacije. Znači, možete se vi, pa vi ste se tako smijali i prije nekoliko dana kad je bio prije izvještaj Službi bezbjednosti, isto ste se tako smijali. Isto ste tako pričali, veselili se, pa smo imali što smo imali. Možete vi i na ovom i na bilo čemu drugom. Znači, ja ponavljam, fino smo na komisiji kazali, neka dođu eksperti (i ljudi kažu), otvore ovo pitanje, neka otvore javnu raspravu i neka kažu – nemojte o ovom više govoriti, ovo nas ne zanima, ovo nama nije bitno, mi istog momenta povlačimo zakon. Ne daj Bože da ima bilo kakve veze sa vjerskim običajima, potrebama i ne znam ni ja sa svim ostalim. Ali sa bezbjednosnog aspekta, ako vi želite da ono što vidi cijela Evropa i s čim se pokušava, na neki način, nositi samo da se mi ne suočavamo, nije problem. Nije problem, prekinut ćemo svaku raspravu. Šta vi hoćete sad da i priču o terorizmu, natjerate nas da mi to pripišemo, ne znam ni ja, jednom narodu? Taman posla. Pa bi onda bio odbrambeni mehanizam da mi to pokušavamo kao..., ali se sa događajem moramo suočiti. I suočit ćemo se. Nije problem da mi oćutimo. Nećemo ćutanjem demantovati Bugojno. Možemo oćutati, evo, nije problem, ali kad bi moglo da se to nije desilo ili da se neće dalje dešavati. Znači, koji je to tepih u BiH toliko velik da ove stvari možemo gurnuti pod taj tepih, koji je to? Nema ga. Ako ga imate, recite, sve ćemo ovo da kažemo i, ne znam ni ja, ovo što je govorio Okolić, nemojte predlagati. Šta to nemojte predlagati? Pa recite, nađite Vi taj tepih pod koji ćemo gurnuti te stvari. Mi smo rekli da to pitanje otvorimo, bez ikakvih predrasuda kako će ovo završiti, kako će izgledati konačna rješenja, kako će izgledati u konačnici stvar? Ali što se neko boji te rasprave da kaže – dajte da vidimo. I još jednom ponavljam, nikakve veze sa vjerom, 55 sa vjerskim običajima, sa pravima vjernika, već isključivo sa stavovima bezbjednosnih struktura koje, šta je sporno, da dođu i kažu – ljudi, što ste ovo predložili, ovo nas ne zanima, ovo nema nikakve veze sa tom, i mi, evo, ja pred vama ovdje kažem, istog momenta povlačimo zakon. Šta je sporno da ..., šta, ovdje su svi eksperti, ovdje će neko držati predavanje da ovdje završi stvar i da kaže, ne dolazi u obzir, o ovome se ne može razgovarati. Evo, recite i to, da se ne može razgovarati. Mi nemamo većine za ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Samo vas želim podsjetiti da ne raspravljamo danas o zakonu nego o eventualnom novom roku. Replika, uvaženi zastupnik Remzija Kadrić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Ja ću kratko. Zaista nisam čuo dovoljno u početku kad je uvaženi poslanik Kalabić rekao, kad je govorio o raznim glupostima, nisam čuo da li je rekao da je čuo, načuo da su se ovdje izrekle razne gluposti u zakonu ili oko zakona. Nisam to dovoljno čuo, pa bih volio da mi to kaže. Ako je govorio o raznim glupostima u zakonu, onda je sasvim bila opravdana njegova primjedba. Dakle, ovim zakonom, iz tih razloga, mnogi ljudi koji su govorili da, kad su u pitanju ovi rokovi, naravno da treba, po Poslovniku, moramo ispoštovati ovaj zahtjev da se produži rok i da se o ovome zakonu raspravlja. Ali, zaista je vrlo teško, skoro i nemoguće, u amandmanskoj fazi ove stvari koje su upisane u prijedlog ovog zakona popraviti, ako bi došlo do prihvatanja ovoga zakona. Dakle, Vi ste trebali ovdje, ako govorite o sigurnosnom aspektu, dakle, osigurati da se ne pojavljuje ovo što je rekao Bakir Izetbegović, mnogi kao jedan od tih glavnih koji su se krili 13 godina pod raznim imenima i u deformisanom licu i onda to nije smetalo da oni tako..., da se mnogi drugi kasnije pojavljuju kao takvi. Prema tome, treba obuhvatiti i takve osobe koje su se pod raznim imenima krili, godinama se krili, i nije to bilo problem, sad to neko sigurnosno... Da bismo to sve izbjegli, zaista je vrlo teško ovakav zakon kao takav prihvatiti i iz tih razloga koji su govorili da bi ovo trebalo prekratiti i možda te rokove smanjiti u smislu da se odmah izjasnimo o prijedlogu ovog zakona. Ali, zaista, ovo je stvar ljudskih prava i prema tome ne trebamo ... teze i proturati nešto sasvim drugo.
Replika, uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Ja se prvo Vama izvinjavam što moja intervencija neće biti replika i što će, takođe, biti doprinos odstupanju od sadržine dnevnog reda. Bit ću vrlo kratka. Dozvolite samo da izrazim zadovoljstvo da sam, iako sam mislila sasvim drugačije, evo, maloprije čula da je jedan od 56 vrhunskih prioriteta kluba, odnosno predlagača ovog zakona, fokusiran na pitanja bezbjednosti u BiH. Ja lično ne mislim da je ključno pitanje bezbjednosti nošenje burke i nikaba, itd., zato očekujem da će SNSD, odnosno predlagač ovog zakona povući ovaj prijedlog i uputiti u parlamentarnu proceduru Zakon o bezbjednosti, odnosno sigurnosti, itd., državni zakon koji će zaista doprinijeti jačanju sigurnosti u BiH. Ja sam stvarno mislila da su vaše namjere drugačije, ali, evo, nakon što je kolega Kalabić došao ovdje pred kraj naše diskusije i apostrofirao u nekoliko navrata pitanje bezbjednosti, ja očekujem da će zaista predlagač u narednom periodu, što je moguće prije, predložiti zakon o bezbjednosti u BiH. Hvala vam.
Replika, uvaženi zastupnik Ekrem Ajanović.
Ma ja ću replicirati Dragi Kalabiću. Ja znam da je on dugo godina bio policajac, da je bio šef policije i policijske uprave tamo negdje, itd., i znam isto tako da je pravnik, i to isto tako znam. Ali postaviti zakon na ovakav način, to meni, niti je pravničko niti je sigurnosno. Prvo, u ovoj zemlji ne može niko dobiti legitimaciju da se slika sa (pečom), mora biti otkriven. Mora biti otkriven da bi dobio legitimaciju, da bi dobio pasoš, da bi ga uslikalo. I prema tome, ja nosim peču, a imam legitimaciju, sliku, i sad dođu policajci meni i kažu - molim Vas, ja hoću Vas da legitimišem. Normalno da mu niko ne brani da on skine tu peču i da pogleda ko je ispod peče. Prema tome, to nema veze sa sigurnosti. A ako hoćeš da ti kažem, ja kao doktor pregledao sam, neću reći na stotine, ali najmanje na desetine žena koje su nosile tu odjeću. Svaka žena, jer normalno doktor neće pregledati nekog ako ne skine veš, ako se ... kako će ga pregledati, svaka žena je skinula peču. Prema tome, to nema veze sa bezbjednosti ni sa ovim zakonom, to je jednostavno provokativni zakon. A ja lično mislim to je zakon protiv ljudskih prava i osnovna je stvar, ja se slažem apsolutno sa ..., moramo se izjasniti, da li će on proći ili neće proći, to je stvar ovoga doma. Kad, na kraju krajeva, izglasamo ga ovako ili onako. A niti peča, niti feredža, niti ne znam kakva odjeća, pogotovo to nije povezano sa islamom, da se mi raščistimo, to je arapski običaj, predislamski, to svako zna. Jer inače da je islamski običaj na Ćabu se ne bi ulazilo golog lica, ali je to nešto što čovjek hoće da radi, da ja ne objašnjavam dalje. Ima ljudi koji se rode kao muško, a hoće da bude žensko i on se oblači kao žensko.
Replika, uvaženi zastupnik Drago Kalabić.
Evo, uvaženi kolega Ajanović se na kraju malo popravio, iako sam ja očekivao da Vi budete promoter ovog zakona. Očekivao sam, evo, Vi znate da sam ja radio, jesam bio, ali ni na kakvom šefovskom mjestu, pa nešto od ovoga razumijem, ali ja sam očekivao, s obzirom da ste Vi čitav svoj radni vijek proveli kao Titov poslanik komunističke države u svim strukturama i 57 često ste pričali, ponosite se time da ste to radili, Vi znate da je taj sistem u kojem ste Vi bili poslanik imao takav zakon. Nisam čuo da ste mu se ikad suprotstavili. Znači, takav zakon koji je upravo išao na ovo na što neki drugi navode. 50-ih godina bivša država je donijela takav zakon koji... ___________(?) Šezdesete. DRAGO ...pedesete godine, ako po našim pravilima, pitanje je jel' taj zakon još uvijek čak i u upotrebi, mi ga nikad nismo stavili van snage, nisam čuo da ste se u onom vremenu ikad suprotstavili da je to kršenje ljudskih prava, da je to, ne znam ni ja ostalo. Vi ste trebali prećutati ovo sada. Vi ste donijeli taj zakon. Vaše kolege su tada donijele takav zakon. Druga stvar, ja Vas molim, gospodine Ajanoviću da, s obzirom da Vi poštujete sistem legitimisanja starog onog policajca, uličnog, dođi der ti vamo, vadi iz džepa papire da ja vidim ko si ti, šta si, tad se nije smjelo pričati o ljudskim pravima. Pa, mislim, kad bi Vas pet puta legitimisalo ovdje na trgu da biste digli sav Parlament na noge, jel' to ugrožavanje Vaših prava da Vas na svakih 100 metara legitimiše. Ali, evo, i to da se ne složimo, ja Vas pitam kako će bezbjednosne kamere legitimisati čovjeka? Čemu služe pomagala i tehnička dostignuća danas ako im nećemo omogućiti da budu u svojoj funkciji? Šta ćete, uvesti pravilo da ja ispred svake kamere držim ličnu kartu pa da on to zumira da bih ja ušao. Ja bih Vas podsjetio, danas ne postoji institucija u svijetu koja nema bezbjednosne kamere. Ja bi Vas danas podsjetio da nijedan aerodrom nije obezbijeđen samo ljudstvom, nego je obezbijeđen svim mogućim tehničkim pomagalima. I ja kad sam Vama govorio oko toga, Vi uporno, iako ste dobro kazali da to nema veze sa običajima, ja uporno govorim o bezbjednosnom aspektu, postavljam, na neki način, za sebe pitanje. I ja ne razumijem zašto ne dozvolite ljudima, uvijek smo imali javnu raspravu, imali smo ljude iz struke, pozivali smo ih, ja ne razumijem zašto ne dozvolite ljudima da kažu slovo o ovome ljudi. Ja ne razumijem. Kakva su to vremena da mi sada, jednostavno ne dozvoljavate ljudima da raspravljaju o ovome. (Čak, evo, da smo pogriješili, čak da smo na bilo koji način, neka to kaže neko ko ovo bolje od nas razumije, u jeku svih ovih priča). Jer isto je bila, šta ćemo to sada optužiti ljude koji imaju, koji vozaju eksploziv u autima, da je njihovo ljudsko pravo da se slobodno kreću. Nemojte, koje pravo, da sumnja, da ga zaustavlja, da ga pita. Jel i njegovo ljudsko pravo da vozi kud hoće? Pa, molim vas. Znači, pa je li trebam ja da podsjećam nekoga da ljudska prava dosežu do mjere kada ugrožavaju tuđa prava. Moju bezbjednost nema pravo niko ugrožavati. I tu se zaustavljaju sva prava drugih, do te mjere, bez obzira kakva ona bila.
Vrijeme. DRAGO
Ali ko je preuzeo, time završavam, na sebe ulogu eksperta ovdje i da ne dozvoljava da ministarstvo da bar mišljenje, da ljudi kažu da je ovo glupost, da ovo ne valja, dajte, zaustavite 58 ovdje zato što znate da će to ljudi podržati sa bezbjednosnog aspekta, ne ulazeći ni u kakav aspekt jer mi ne dozvoljavamo da se ulazi uopšte u ovu priču oko vjere, oko toga, zaista mi ne pada napamet, ovdje pričamo o institucijama, pričamo o bezbjednosti, a ne o vjerskim običajima.
Zahvaljujem. Sada dajem pauzu do, prema najavi, znači 13.45 je... ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] NIKO
...ne mogu ja predvidjeti, što se mene tiče, ova rasprava je davno trebala biti završena, ali ja ne mogu, nisam ja vidovit da ja predviđam koliko će vas se poslije još javiti, znači. Pauza do 15.00 sati. [[PAUZA]]
Dame i gospodo zastupnici, nastavljamo s radom. Molim vas da zauzmete svoja mjesta. Nastavljamo gdje smo stali. Replika, uvaženi zastupnik Ekrem Ajanović bez ograničenja vremena.
Gospodine predsjedniče, ja ću ipak replicirati, mada sam se razmišljao da li hoću ili neću, ali, evo, da ne budem zloban i da ne bude nesporazuma. Žao mi je što nema ovdje Drage Kalabića kome, zapravo, i trebam da repliciram. Ja poslije ove diskusije koju je on govorio imam osjećaj da je on završio Akšam šule jer vidim da ne zna sabirati. Kada je donesen Zakon o zabrani feredže i nošenja ovoga..., ja sam imao 10 godina, mada sam najstariji parlamentarac u ovom parlamentu, a ne vjerujem da iko sa 10 godina može biti poslanik i da može uticati na ovu ili na onu odluku. Kad sam, hvala Bogu, postao odrastao i kada sam mogao uticati na ..., na određene odluke, ponosan sam što sam bio u parlamentu one države, 1974. godine, jer smo donijeli zakon, novi Ustav koji je omogućio meni da se ja izjašnjavam onako kako ja hoću i kako se osjećam, a ne kako su me njegovi nagonili da trebam da se izjasnim. I treća stvar, kada sam '91. godine ispunio svoju želju da se raspadne Jugoslavija, nije mi žao, to mi je bila želja, možda nije dobra, ali bila mi je želja pa mi se je ispunila. Imam još jednu želju, da ova država postane građanska i ako Bog da meni će dati Bog dugog života da i to ispunim, tu treću želju. A sad, što se tiče eksperata, bolje bi bilo da je on postavio pitanje jer sam ja čuo na televiziji dva ministra koji govore da su oni znali da će biti teroristički napad prije 3 mjeseca, zašto se ne bori da se oni zatvore ili da kažu ko im je zabranio da spriječe taj teroristički 59 napad? I terorizam vezati sa feredžom i sa zarom, to znači da vrijeđa mnoge muslimane i muslimanke koje nikad u životu nisu smatrali da će biti teroristi niti bi željeli da budu teroristi.
Zahvaljujem uveženom zastupniku. Nemam više, ima, uvaženi drugi zamjenik predsjedatelja, replika.
Nije replika. Jednostavno svako ima pravo na svoje mišljenje, na svoje želje i na svoja politička nastojanja da ih sprovede u djelo, tako da nije replika nego nešto u vezi sa temom koja je, očigledno, izašla iz okvira tačke dnevnog reda. Govorimo samo o roku za produženje izvještaja. Ali, kako se često ovdje u Parlamentu BiH zloupotrijebi želja nas u Kolegijumu da završimo što prije sjednicu, dozvolite mi da kažem samo nekoliko riječi o ovoj tački dnevnog reda, ne želeći da bilo koga izazovem na repliku. Naime, činjenica je da je Zakon o zabrani nošenja zara i feredže bivša Republika BiH donijela 1950. godine i pitanje je svim onima koji se pozivaju na kontinuitet BiH – da li će se, zajedno sa Zakonom o praznicima, za koji smatraju da ima kontinuitet, isto tako odnositi i prema Zakonu o zabrani nošenja zara i feredže? Ako govorimo o odgovornoj politici i ako govorimo o ustrajanju na stavovima, treba da odgovore da li se može na različit način odnositi prema zakonima koji dolaze od bivše BiH. Isto tako, za one koji kažu da je njihova politika kontinuitet politike iz prethodne Jugoslavije, odnosno, Komunističke pratije, koja je, između ostalog, bila glavni nosioc svih političkih aktivnosti, ali i donošenje ovih zakona, trebaju jasno da kažu da li su i u skladu sa ovim zakonom nastavili kontinuitet te politike iz bivše zemlje. Onda će neke stvari biti malo jasnije i vjerovatno ćemo lakše doći do zajedničkog stava da svaki poslanik ima pravo podnositi zakonske projekte, da se često izmišljaju namjere donošenja takvih projekata i da se optužuju onda ti poslanici da nemaju čak za pravo da rade svoj posao, da nemaju pravo da predlažu i da rade svoj posao u skladu sa Poslovnikom i zakonom. Tako da se mora odgovoriti na pitanje, da zakonski projekti koji su u Evropi doneseni, a u ovome smislu, da li je i to kršenje ljudskih prava i da li sud i Konvencija o zaštiti ljudskih prava sprečava da se donesu takvi zakoni, za sve one koji Evropu stavljaju svaki dan svima nama pred nos i govore o nekim evropskim standardima. Da li je i to evropski standard? I na kraju, ne možemo zatvarati oči prema onome što nam se dešava u neposrednoj, ili unazad nekoliko dana, i da u svjetlu, kako su nazvale bezbjedonosne strukture u BiH, povećane prijetnje od terorističkih akcija, ne govoreći o segmentu terorističkih akcija i tome ko je terorista, a ko nije, ne miješajući nikakvu vjeru ni naciju u vezi sa time, da li će ili da li bi mogao ovaj zakon doprinijeti da se smanji ova prijetnja ili ne? O tome da razgovaramo sa argumentima i o tome da pitamo i stručnjake šta misle. Ako je neko protiv ovoga što sam naveo, onda neka jasno i glasno argumentima kaže zašto je protiv. Ali ako nije protiv, dajte da poslušamo stručnjake, dajte da vidimo šta radi Evropa i dajte da malo unesemo konzistentnost u svojim stavovima. 60
Nemam više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 13. točku dnevnog reda, Ad. 13. Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o polaganju pravosudnog ispita u BiH (drugo čitanje) Izvješće ste dobili. Kolegij nije postigao suglasnost. Danas odlučujemo u drugom krugu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Prelazimo na 14. točku dnevnog reda, Ad. 14. Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona Bosne i Hercegovine – predlagatelji: zastupnici Kluba SDP-a BiH (drugo čitanje)
/nije uključen mikrofon/
Samo se prijavite, ja gledam ovdje tablu pred sobom, pa zato. OK, OK, znači, dobit ćete riječ samo ovo govorim da ne bude previda.
Rezolucija je predložena, deklaracija ili rezolucija, u jednom dijelu je deklaracija, u drugom rezolucija, ja bih zamolio predlagača ovog pravnog akta da nam da obrazloženje u vezi s 64 ovim. Možda njegovo uvodno obrazloženje otkloni pojedine dileme, tako da svi ostali koji imaju namjere eventualno da diskutuju, možda će manje u krajnjem diskutovati nego što su planirali. Eto.
Evo predlagatelj se javio. Riječ ima uvaženi zastupnik Husein Nanić.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Evo, obzirom da je izražena potreba da se nešto kaže. Znači, vi imate pred sobom Rezoluciju, sa ovim nazivom, o osudi masovnog kršenja ljudskih prava civilnog stanovništva u Cazinskoj krajini 1950. godine i zločina počinjenih od strane nadležnih vlasti Jugoslavije/FNRJ. Dakle, osnovni cilj ove Rezolucije, vrlo kratko uvod da napravim, jeste da se nakon 60 godina, u maju se obilježilo 60 godina od dešavanja vezanih za Cazinsku bunu. Znači, da se na osnovu dokumentacije, izjava svjedoka osude događaji i šira politička i državna uloga ondašnje vlasti u vezi sa događanjima u kojima su prekršeni osnovni principi ljudskih prava, sadržanih u temeljnim aktima, Ustavu BiH, Evropskoj konvenciji o ljudskim pravima, Rezoluciji Evropskog parlamenta o savjesti i totalitarizmu, dvije rezolucije Vijeća Evrope iz '96. i 2006. godine, i one su ovdje nabrojane, da ja ne ponavljam same nazive i ono na šta se one odnose. Mislim da ovdje piše jasno u ovom pozivu. Dakle, obzirom da nesporazumi povijesti, malo ću neke stvari da proširim, a koje su vezane i za ove pomenute rezulucije, dakle, nesporazumi povjesti ili historije, mogu biti gorivo isključive politike i time da potiču mržnju i rasizam, budući da sjećanja na tragičnu prošlost moraju ostati živa, kako bi počast žrtvama i osuda počinitelja postavili temelje za pomirenje, utemeljeno na istini i spomenu i uz uvjerenje da je krajnji cilj otkrivanja i ocjenjivanja zločina počinjenih od strane komunističkih totalitarnih režima pomirenje koje se može postići prihvaćanjem odgovornosti, moleći za praštanje i njegovanje moralne obnove. Ova je rezolucija urađena, biranim riječima tekst pisan, da ne bi izazvao nepotrebne polemike i tumačenja i predložena u pet tačaka. (Tekst same ove rezolucije, znači koji su ovdje navedeni). U obrazloženju Rezolucije su navedeni neki od dokumenata i zbog čega se to traži. Konstatacija je da je državna vlast, partijska vlast u to vrijeme neprimjereno upotrijebila sve mehanizme kojima je raspolagala nezakonito. Pa su se desila nezakonita ubistva, presude, protjerivanja, uglavnom kršenja, u najširem smislu, temeljnih ljudskih prava na prostoru Cazinske krajine, protiv civilnog stanovništva. Hiljade ljudi je imalo od toga posljedice. I znači imate ovdje dokumente neke navedene i konkretne brojeve. Ono što bih ja još ovdje htio reći, obzirom i na pitanje gospodina Denisa Bećirovića u početku, kada smo utvrđivali dnevni red, ja imam ovdje, ukoliko nekog interesuje, nisam dao to da se kopira, dokumente sa naučnih skupova o Cazinskoj buni i ima CD urađen sa originalnim dokumentima UDBE iz arhiva, iz Općinskog suda Cazina '48.-'50.godine, iz Arhiva Jugoslavije. Znači, na dešavanja koja su bila. Zašto ovo posebno govorim? Jer sam i u medijima, evo, nešto je danas pisano o tome, da su ljudi koristeći neistinu iznijeli zaista neke stvari koje ne stoje. Ja sam, baveći se već duže vrijeme ovom problematikom, konsultirao apsolutno historičare, jako puno ljudi i autora raznih knjiga koje su uradili vezano za ovu temu, pravnike, iskusne advokate 65 koji rade na projektima zaštite ljudskih prava, i ponudio ovaj tekst Rezolucije, s tim da sam u tekstu izbjegao bilo koje ime, ...što neko želi da neko svoje ime predstavi u samom tekstu ili obrazloženju, kao nekakav poseban paćenik ili više... Zaista se ovo ticalo jednog šireg područja, znači, i većeg broja civilnog stanovništva, uz izbjegavanje, također, bilo kojeg imena autora, uz izbjegavanje nepotrebnog pozivanja na rezolucije, na neke od rezolucija. Primjera radi, pozivanje na Rezoluciju o genocidu, na Rezoluciju o rasizmu i rasnim predrasudama i još neke druge stvari, ukoliko bude potrebno da se pojasne, može se pojasniti. I zbog toga je ovakav tekst Rezolucije urađen i mislim da je on dovoljan i ono što će za narod Cazinske krajine, civilno stanovništvo i ljude koji su imali zbog toga određene posljedice, biti određena satisfakcija, jeste ovaj član 5. Rezolucije i da Parlamentarna skupština BiH ovim utvrđuje i osuđuje masovna kršenja ljudskih prava civilnog stanovništva na prostoru Cazinske krajine. To je moj motiv, to je moj cilj. Sve drugo odbacujem apsolutno i želim, evo, da se Parlamentarna skupština BiH oko toga odredi. Obzirom da smo čuli, ovih dana je bilo i izjava političara u BiH da je potrebno i priznati određena dešavanja koja su bila u BiH neprimjerena prema određenim dijelovima teritorija u BiH i građanima tih teritorija, i mislim da je najmanje što možemo uraditi za prošlost i za budućnost, da gradimo povjerenje među sobom, jeste da uradimo ovo po pitanju dešavanja u Cazinskoj buni, po pitanju dešavanja o ovom samom projektu. Ukoliko ima potrebe, ja zaista ovdje jako puno još imam podataka, ima još puno mogućih obrazloženja, ali u najkraćem mogućem sam ovo stavio i nadam se da će ovo biti uvaženo. Uz još jedno, evo na kraju, obzirom da je bilo ono pitanje gospodina Bećirovića ... da razjasnim i tu situaciju. Bilo je nekih pokušaja, ljudi misle da mogu na način (...) raditi u Parlamentu, da dostave nešto i kaže, ovo je to što vi u Parlamentu morate uraditi i u ovom tekstu i kako je napisano, nemate pravo apsolutno ništa dirati. Ko želi tako da radi, neka izvoli. Dok sam ja poslanik, koristim poslovničke i one ustavne odredbe koje mi trebaju, ja mislim da je ovo dobro i za ljude kojih se to tiče i za BiH i nadam se da će dobiti podršku ova Rezolucija.
Zahvaljujem. Sljedeći je prijavljen uvaženi zastupnik Momčilo Novaković.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Što se tiče mene i mog poimanja ovog perioda, naravno, meni je prihvatljiva osuda svih zločina u tom sistemu, ali moram reći da ovdje imamo jedan objektivan problem. Naime, ti zločini se ne mogu definisati kao teritorijalni ili zločini prema jednom narodu ili prema jednoj grupi, itd., radi se o modelu vladanja, znači, jednopartijskom sistemu u kome je, po modelu vladanja, svako ko je bio protiv i na bilo koji način to manifestovao, došao pod udar tog sistema. Zbog toga sam ja svojevremeno predlagao onu rezoluciju o osudi svih komunističkih totalitarnih režima, pa i naravno komunističkog režima u bivšoj Jugoslaviji, odnosno BiH i nisam dobio podršku ovdje u Parlamentu. Ja bih ovu Rezoluciju veoma rado podržao kad ona ne bi imala ovaj teritorijalni aspekt, nego kad bi ona glasila Rezolucija o osudi masovnog kršenja ljudskih prava civilnog stanovništva u BiH za vrijeme komunističkog režima. Ona bi za mene bila apsolutno prihvatljiva. Mi bismo mogli navesti silu, neću reći sad po intenzitetu, po broju zločina, po broju 66 ljudi koji su obuhvaćeni (ovakvih situacija), počev od Informbiroa pa nadalje, kao najistaknutijeg, pa dalje. Tu je jedino moja rezerva prema ovoj rezoluciji, što je ona ograničena prostorno, znači, na jedan prostor, a svi smo mi svjesni da u tom nekom periodu od nekih 50-ak godina su ovakve pojave ili slične, manjeg ili većeg intenziteta, se dešavale na čitavom prostoru, i ne samo BiH, nego i čitave tadašnje Jugoslavije. I bilo bi dobro kad bismo mi u ovom parlamentu smogli snage da jednom rezolucijom osudimo sve te zločine. Da jednostavno stavimo tačku na ta događanja, kako bismo mogli nastaviti dalje, i u tom dijelu smatram da je ideja gospodina Nanića prihvatljiva, ponavljam kao ideja, ali tekst rezolucije na način da se on ograničava samo na jedan uži prostor, za mene je malo problematičan. Mi danas odlučujemo, je li tako, u konačnom, znači, o ovoj rezoluciji, prošla je i ona amandmanska faza, je li, što smo imali mogućnost u nadležnoj komisiji, danas mi odlučujemo da li se ona prihvata ili ne prihvata, odnosno, da li se prihvata ovaj izvještaj komisije koji je negativan ili ne. Ne znam, šteta je što mi nismo uspjeli napraviti jednu rezoluciju koja će na jedan sveobuhvatan način sagledati sva ta dešavanja u tom periodu i ja sam spreman sa bilo kim od kolega zajedno raditi na jednoj takvoj rezoluciji da je predložimo ovdje u Parlamentu BiH. Bojim se da je možda malo i pokasno, da smo to trebali možda uraditi nešto ranije. Ali, evo, i sad, ukoliko neko želi da zajedno radimo na jednoj rezoluciji koja će osuditi sve zločine komunističkog i svih drugih totalitarnih režima na ovom prostoru, ja sam spreman i tu stojim zaista na raspolaganju. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Denis Bećirović.
Prvo treba konstatovati da je Zajednička komisija za ljudska prava razmatrala ovu rezoluciju i da Komisija za ljudska prava nije podržala tekst ove rezolucije. Drugo, kada je kolega Nanić sada pominjao i moje ime, pokazivao je ovaj CD sa dokumentima i sa tog skupa, za one koji ne znaju ili su manje upoznati s ovim, ja sam, takođe, prisustvovao tom naučnom skupu u Zagrebu, ne u svojstvu političara, već naučnog radnika i zbornik radova sa skupa koji je nosio naziv Cazinska krajina u 20. stoljeću, ljudi, događaji itd., će biti objavljen sada na jesen. Naime, upravo na tom skupu potekla je inicijativa da se donese jedna takva rezolucija od doktorice Vere Kržišnik Bukić. Ja mislim da bi bilo dobro kod ovakve teme da se obave konsultacije i sa žrtvama, ali i sa strukom. Kada je kolega Nanić govorio o tome da je konsultirao knjige, citiram u množini, knjige o Cazinskoj buni, onda bih ga ja zamolio da kaže koja je to druga naučna knjiga o Cazinskoj buni, osim jedne, osim ove o kojoj sam govorio. Dakle, knjiga Cazinska buna od doktorice Vere Kržišnik Bukić. To je jedino naučno djelo o tome. Je li ko pisao memoare, sjećanja, itd., to je druga priča. Ali, jedina knjiga koja je napisana na izvorima o tome je ta knjiga. I upravo je bila namjera samog autora koji se jedini bavi ozbiljno ovom temom da pokušamo predložiti jedan ozbiljan tekst koji će biti i činjenično zasnovan i koji će proći i u Parlamentu BiH, što sam danas rekao, i u Saboru Republike Hrvatske. Međutim, prema mojim informacijama, a i iz razgovora sa 67 dotičnim autorom, naime, doktor Vera Kržišnik Bukić me nazvala iz Ljubljane i rekla da nije bilo nikakve konsultacije, a danas vidimo u štampi da nisu konsultovane ni žrtve oko ovoga itd. Tako da ima niz tih stvari koje bi trebalo razjasniti, koje nisu trebale predstavljati problem, kako danas predstavljaju problem. Ja ovaj tekst neću puno analizirati, ali mislim da u njemu ima zaista dosta stvari koje su vrlo diskutabilne, blago rečene diskutabilne. Ako se vi u preambuli pozivate o mjerama za razgradnju nasljeđa komunističkih totalitarnih režima, a pozivate se na rezoluciju, prvo treba citirati rezoluciju, tačan naziv kakav jeste. Riječ je o Rezoluciji o srednjoj i istočnoj Evropi, što je ovdje svjesno izostavljeno pa nije ubačeno u ovaj tekst. Druga stvar, kada govorite o nasljeđu, postoji duhovno, postoji materijalno nasljeđe. Mislim da autor nije baš previše vodio računa šta znači ova kvalifikacija u preambuli, razgradnja nasljeđa bivših komunističkih režima. Kolega Naniću, nasljeđe, ako već suprotno ovoj evropskoj rezuluciji tretirate i bivšu Jugoslaviju u srednju i istočnu Evropu, što ona nije, nasljeđe je i antifašizam. Da li ovdje mislite da treba razgrađivati to nasljeđe? Nasljeđe je i ZAVNOBiH, nasljeđe je i državnost BiH i opismenjavanje stanovništva, i pruge i ceste i škole i priznanje, zakašnjelo, naciji itd. Kao što uopšte ne negiram da je bilo i povreda ljudskih prava, itd. Ali u jednom ovakvom tekstu mora se navesti i šta je pozitivno i šta je negativno nasljeđe. Jer onda vam i protivnici i dušmani ove zemlje mogu čitati rezoluciju kako hoće. Posebno mi je interesantno ovo izlaganje kolege Novakovića, kada je rekao da mu je jedini problem u ovoj rezoluciji taj teritorijalni princip, što to nije obuhvaćeno na teritoriji cijele BiH. Ja sam mislio da će mu biti prvi problem ova tačka 1. što je u ovom tekstu, evo da tako kažemo, dosta prihvatljivo. Ovdje u ovoj deklaraciji ili rezoluciji se kaže – događaji na prostoru Cazinske krajine nisu bili nastavak aktivnosti organiziranih struktura iz II svjetskog rada, odnosno, vojnih i političkih snaga, čiji je motiv bio povratak fašističkih tvorevina, organizacija itd. Ne trebam ni pričati da se ovdje misli o četnicima i ustašama prije svega. Da li kolega Novaković, to govorim zbog nekih prethodnih rasprava gdje je negirao fašistički karakter četničkog pokreta, sada misli da mu ovo više nije problem, pa je rekao da mu je samo taj teritorijalni problem, to je druga priča. Dalje, u tački 2. kaže se da ove mjere nisu imale, kaže, pravnu osnovu u jugoslovenskim zakonima. Za ovakve kvalifikacije morate pročitati Krivični zakon FNRJ. Istina, on ima više stotina članova, Osnovni zakon o prekršajima, itd., pa ćete onda moći reći ima li pravne osnove ili nema u tim zakonima. Potpuno je druga priča jesu li ti zakoni bili uredu, demokratski, itd., ali ako tvrdite da nema pravnu osnovu, to morate dokazati. U protivnom, ne možete takvu konstataciju izreći. Pa u tački 3. samo neke od stvari navodim, čisto da ilustrujem koliko je ovaj tekst manjkav. Kaže – bio je isključivo ekonomske prirode. Pitanje je, još nismo otvorili izvore u Moskvi, ovo što je otvorio autor iz Hrvatske, Tvrtko Jakovina, u Vašingtonu, itd., govori da je tu bilo svega i svačega, mnoge stvari za koje se mislilo da su tek buknule '48. i '50. Amerikanci su ih izgleda predvidjeli '46. i '47., itd. Tako da sa stanovišta struke i o tome se može govoriti. Posebna priča kada ovako daleko zalazite je..., ne možete vi mimo istorijskog konteksta u to vrijeme govoriti o ovim stvarima. Kad se ovo dogodilo, u tom trenutku je 110 graničara već bilo ubijeno na granici prema Mađarskoj. Sovjetske divizije bile su i u Rumuniji i u Mađarskoj, 68 očekivala se eskalacija. Vojna industrija se prebacuje u BiH. Provodi se ona famozna kolektivizacija sela, itd., što je sasvim sigurno bila greška i o tome neću govoriti. Formiraju se partizanski odredi '49. jer se očekuje invazija, itd., itd. To je kontekst tog vremena. E sad je posebno pitanje, dakle, treba reći, s jedne strane, da ni meritorni ljudi koji su se bavili ovim pitanjem ne slažu se sa ovim tekstom rezolucije, žrtve se ne slažu i to je njihovo mišljenje. A sada ja želim dodati još nešto drugo. Može li se parcijalno ovako raspravljati o ovako ozbiljnim stvarima? Zašto bi se u ovom parlamentu to osudilo, a ne bismo osudili, recimo, zločin u Kraljevini Srba, Hrvata i Slovenaca 1924. gdje je za jednu noć u selima Šahovići i Pavino polje poklano 400 ljudi? Zašto ne bismo osudili ko je ubio Stjepana i Antuna Radića u Kraljevini, u Skupštini Kraljevine? Zašto ne bismo osudili podjelu BiH na banovine, Sporazum Cvetković-Maček, podjelu BiH '41., 100.000 žrtava četničkih zločina, stotine hiljada ubijenih u Jasenovcu i drugim logorima? Sve su to zločini. Zašto ne bismo osudili Kladanjski i Sprečanjski ustanak? Ko zna ovdje šta je to? I to je bilo 1949. godine. Nije se pisalo o tome, je li, pa kao da nije ni postojalo. Evo, nalaze se neki izvori koji govore i o tome, pa da vidimo šta je i to. Zašto se ne bi osudile neke terorističke akcije od '45. do '52., da ne pominjem ko ih je sve vršio i u kojem razdoblju? Pa vi znate da ovdje nije prošla ni Srebrenica, iako je Evropski parlament to usvojio. Da li tome treba prilaziti ovako parcijalno? Ja mislim da ne treba, to nije radila tako nijedna ozbiljna država. Mislim da od toga možemo imati više štete nego koristi. Kažu drugi ljudi, kad inžinjeri prave grešku, most pada za jedan dan. Ljekari kad naprave grešku, umre pacijent za jednu godinu. Kada istoričari naprave grešku, onda padaju stotine hiljada žrtava za 50 godina, ne tako brzo. Ovdje hoću reći, dakle, da je ovo zaista jedan neadekvatan tekst, neadekvatan je i sa stanovišta struke, neadekvatan je, kao što vidimo, i za žrtve. Bilo bi dobro, najbolje, i mimo glasanja povući ga. Kolega Nanić jeste uložio određeni napor, možda bi bilo bolje da je radio to onako kako je prvobitno bilo zamišljeno u jednom širokom timu, međutim nije. Ali bilo bi dobro da se ovaj tekst povuče, da se uopšte o ovome ne izjašnjavamo. Ako se budemo izjašnjavali, Klub SDP-a će biti protiv ovakvog teksta, a na predlagaču je na kraju da odluči da li će suprotno i stavovima struke i žrtava ići do kraja sa prijedlogom da se o ovome izjašnjavamo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi drugi zamjenik predsjedatelja, doktor Milorad Živković.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Ma nije replika jer bih morao da repliciram sljedećih 10 minuta. Jednostavno, evo, na kraju samo da je netačan naziv ovo u vezi sa istoričarima i ljekarima i poređenjima. Mislim da ste precijenili ulogu istoričara. Htio sam da kažem da je činjenica da su se pojedinci, grupe, čak i čitave partije ideološki definisali u odnosu na prošlo vrijeme. I da ima čak i iz moje partije ljudi koji smatraju da je onaj sistem u nekim segmentima bio bezgrešan i da će ga braniti do zadnjeg člana tog praktično i da je sa takvim ljudima, naravno, teško raspravljati. Razumijem i da imaju ljudi koji to rade, ali ne 69 mogu da razumijem partije koje kažu da baštine tradiciju komunističkih partija, da svaki čas spominju EU, raznorazne rezolucije EU, a ne pozovu se na rezoluciju EU koja je osudila totalitarne režime, komunističke režime. Mi smo imali ovdje na Parlamentu BiH, uvaženi poslanik Novaković je spomenuo, rezoluciju koja je praktično ista ili slična rezolucija usvojena u Evropskom parlamentu. Tad smo imali mogućnost da kažemo svoj odnos prema režimu u kojem smo živjeli. Tad je svaka partija i pojedinac imao mogućnost da kaže šta misli o tom režim, ne ulazeći u pojedinačne slučajeve. I tad su, da kažem, glasanja bila veoma čudna. Još manje od toga razumijem predlagača koji u svojoj rezoluciji se poziva na tu rezoluciju, a na istu tu rezoluciju bio suzdržan. Znači, ne mogu da razumijem nekoga ko želi da se sad bavimo pitanjem jednog pojedinačnog događaja, a prije toga bio suzdržan na rezoluciji koju je Evropski parlament usvojio, (koji je bio ovdje) i mogućnost da se napravi otklon od takvog sistema u odnosu koji se napravio. Ako smatra da je taj sistem bio bezgrešan, ja razumijem da takvih ima ljudi, onda oni mogu da kažu svoj stav, ali istovremeno, nemojte da sad idemo u pojedinačne slučajeve. Da ne govorim o tome da smo počeli i otvorili sad priču šta je bilo i prije tog komunističkog režima u Kraljevini, pa da ne idemo dalje do Otomanskog carstva i dalje. Ako je to priča, onda mislim da ćemo daleko otići. Mislim da je blizu prijedlog gospodina Novakovića da pokušamo da napravimo zajedničku rezoluciju, ali da je, nažalost, za ovaj parlament kasno da se o njoj bavi, možda u nekom narednom sazivu ljudi koji su bili ovdje da budu malo dosljedniji i prema tom pitanju se odnose sveobuhvatno, a na pojedinačan način.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, prvi zamjenik predsjedatelja, gospodin Beriz Belkić.
Ustvari, više je pitanje, mene stvarno zanima, svi ovi ljudi koji repliciraju, vraćaju se 50, 100 godina unazad, na različite načine nam detalje ovdje objašnjavaju, šta je svrha toga? OK, raspravljamo, predložio je čovjek rezoluciju, slažemo se, ne slažemo, ali mi evo danas 40% vremena trošimo na neke stvari o kojim nema šanse da postignemo saglasnost, i ako bismo je postigli, šta je svrha toga? Vi znate zašto smo mi ovdje.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Momčilo Novaković.
Pa, ja stvarno ne znam otkud kolegi Bećiroviću nasušna potreba da komentariše svaku moju diskusiju, a nismo u istoj internacionali. Pa, vidite, sad ću ja objasniti zašto ja nisam protiv ovog stava jedan, jer je on univerzalan. Ako izbacimo ovo – Cazinske krajine i pedesete godine, onda je on univerzalan. A ako ga dobro pročitate i Vi nećete biti protiv njega. Jer on kaže da ti događaji, znači, a ja sad prevodim, ne događaji u Cazinskoj krajini, nego svi ti događaji na koje se može primijeniti, nisu rezultat aktivnosti niti organizovanih struktura iz Drugog svjetskog rata, 70 niti spoljnih neprijatelja, niti napad na ustavni poredak, niti napad na bezbjednost zemlje, niti povratak četnika, niti različitih grupa koje su djelovale do '45. godine. Sve su to floskule koje je ovaj režim koristio kad je htio da osudi bilo pojedinca, bilo neki događaj, okarakteriše na način da je potrebno poduzeti represivne mjere. Vidite, kolega Bećiroviću, ako Vi ovo ne bi ste potpisali zajedno sa mnom, ja bih se stvarno razočarao. Znači, sve ovo što sam sad ja rekao, evo. Dakle, ako Vi ne mislite da su ove stvari koje sam ja nabrojao ustvari sva suština čitave priče i ako Vi danas imate potrebu da negirate ovo, onda nemam ja problem, ja sam s ovim raskrstio i sa četnicima i sa unutrašnjim neprijateljima i vanjskim neprijateljima i sa Rusijom i sa Amerikom i ne znam sa kim sve nisam trebao raskrstiti u periodu od '45. do, ne znam ni, ja '90. godine, ja sam to i tad raskrstio, a pogotovu danas. Mislim da imate potrebu da i Vi to raskrstite. I naravno tu se apsolutno slažem sa prvim predsjedavajućim, da stvar stavimo u kontekst onoga čega jeste. Nemojmo pričati, niko ne govori o Kraljevini, niko ne govori o Otomanskom carstvu, niko ne govori o Rimskom carstvu, ovdje, ljudi, govorimo o Rezoluciji, o osudi jednog režima u ovom trenutku skoncentrisano na Cazinsku krajinu. A ja rekao da ovo sve potpisujemo, ali na za Cazinsku krajinu nego za sve događaje od '45. godine pa do '90. godine i da sam spreman zajedno sa Nanićem, sa Bećirovićom sa svakim raditi na jednoj takvoj rezoluciji. Slažem se sa drugim zamjenikom predsjedavajućeg, kasno je za to. Ali bilo kad, bez obzira bio član parlamenta ili ne bio, spreman sam, bez obzira što nisam istoričar. Radi stavljanja tog društva u kontekst, to ne znači da to društvo nije imalo dobrih strana. Naravno, apsolutno. Ali ovo nije Rezolucija o isticanju dobrih strana, nego Rezolucija o osudi nekih događaja i ne znam ni ja. Kad kolega Bećirović predloži rezoluciju o onim dobrim stranama, ja ću je podržati ako sve to što bude u njoj bude ono što je bilo dobro u tom sistemu. I neću više replicirati kolegi Bećiroviću, ma šta on rekao. NIKO
Zahvaljujem. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Savo Erić.
Evo, ja ću pokušati zaista da ... greške naših očeva, djedova, pradjedova i najvjerovatnije da to nećemo riješiti. Ali sam impresioniram ovim mladim čovjekom kako nas uvlači u tu priču i ne možemo da dođemo u poziciju da kupimo 10 hiljada vreća da ove rijeke naše koje su nas poplavile, da pokupimo flaše, da se bavimo ekologijom, da raspravljamo o poplavama, da raspravljamo da li će pšenica roditi, kako ćemo uvesti pšenice, kako se prehraniti ove zime. I da vidimo možemo li još šta uraditi, ovaj parlament, očekivao samo zaista i danas, kad sam postavio ono pitanje, da ćemo se baviti, do oktobra bar, što nam čast nalaže, da nešto makar ispravimo i konkretno uradimo nešto za budućnost svoju i svoje djece. Mogu samo zamisliti kakva će istorijska distanca biti naše djece i pokušajmo o tome razmišljati, znači, kakve mi greške sad pravimo dok drugi ljudi prave ekonomije, tehnologije i odlaze u tom pravcu, razigravaju i školuju se. Mi nismo ni školstvo riješili, nismo riješili hiljade nekih problema, a došli smo zbog toga, pričali ste zbog toga i svako je pričao ovdje o budućnosti i o nekim dobrim stvarima. A ovdje evo slušam svo vrijeme, znači, svaka sjednica je neka rezolucija i neka krv i neka Fata i neke kombinacije koje ja ne želim osporiti. Ali, zaista, nemam snage više da slušam takve kombinacije, ne mogu da shvatim, kao da nas je čovjek hipnotisao. 71 Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća rasprava, uvaženi zastupnik Branko Dokić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ja sam ipak ostao pri namjeri da kažem nekoliko rečenica, iako sam htio odustati. Generalno da vam kažem, ja lično i partija kojoj pripadam smo uopšte protiv ovakvih diskusija u Skupštini i ovakvih dokumenata u Skupštini. Nećemo mi nikakvom ni rezolucijom, ni deklaracijom i nazovite je kako god hoćete, kao što je predlagač rekao, uraditi nešto za prošlost. Prošlost je takva kakva je, a bojim se mi kakvi smo ovdje da nećemo s tim ništa uraditi ni za budućnost. Ovo su pitanja kojima treba zaista nauka da se bavi i nauci treba otvoriti sva dokumenta da ona kaže svoju riječ, a mi parlamentarci možemo samo da, kako da kažem, za budućnost učinimo korak nazad raspravljajući o ovim stvarima. Ali ne mogu, ipak, da se otmem utisku i da malo ne zamjerim kolegi Novakoviću sa njegovom rečenicom, evo, on je za to da se osude svi zločini u tom sistemu. Ja sam za to da se osude svi zločini u svim sistemima. Dakle, praviti ..., pogotovo nema potreba naglašavati ovo ako uzmemo činjenicu da nema niko od nas ovdje, ubijeđen sam, ko se nije odrekao onog sistema, jednopartijskog sistema i ne samo nas koji sjedimo ovdje, nego, pa, evo, rekao bih i u cijeloj BiH, svi smo prihvatili višepartijski sistem i sa te tačke gledišta automatski smo osudili taj sistem, taj režim. Generalno i da tim zaključim, evo, ovakve rezolucije i povodi za diskusije koje one izazovu su uvijek bili štetni, pa i ova za atmosferu koja bi trebala da postoji u Skupštini i oko Skupštine. Zato ću biti naravno protiv ako dođe do glasanja.
Zahvaljujem. Sljedeći je uvaženi zastupnik Drago Kalabić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa, evo, vrlo kratko. Mislim da smo o ovoj stvari mi i do sada u nekoliko navrata govorili i iskazivali svoj stav. Neprihvatljivo je znači da, recimo, oni koji će podržati ovaj dokument, a glasali su protiv Rezolucije koju je predložio gospodin Novaković, i rezultat toga bi bio da se isključivo u Cazinskoj krajini to dešavalo i nigdje više na drugim prostorima i da je za vrijeme tog sistema sve ostalo bilo OK i bilo uredu. Mislim da to nije prihvatljivo, ne ulazim uopšte u suštinu ovoga o čemu se danas govori (i od činjenica, nego generalno stav). Znači, a ja znam da mi, i danas su to govornici kazali, nemamo snage, jer smo zaokupljeni puno većim problemima, da tu stvar završimo kao što su to druge zemlje završile. Nije realno o ovome govoriti bez zakona o lustraciji za koji mi sigurno nemamo ovdje potrebnu većinu i potreban jedinstven stav da ga donesemo. Nije realno o ovome govoriti bez otvaranja arhiva UDBE i službi bezbjednosti na bazi istorijskih činjenica ili stavova i za to nemamo snage. Jer još uvijek se o tome vode rasprave 72 i te arhive se upotrebljavaju ili zloupotrebljavaju za neke druge stvari i onda, kad bismo imali, da ovome sistemski pristupimo i da se ponašamo korektno, generalno, u skladu kako su to neke druge zemlje uradile, na primjer, ne znam, Češka, Slovačka i slično. Onda bismo mogli govoriti i onda bi se ovo našlo u cijelom tom okruženju i ne bi bio nikakav problem. Međutim, ovako mislim da se i dalje istorija zloupotrebljava i šteluje kako to nekome odgovara, na način gdje se friziraju..., i istoričari koji vade iz konteksta nešto što im odgovara za neke dnevne potrebe. Mislim da to nije uredu i to ne može dati rezultata, mogu se ljudi baviti ovim koliko hoće, ali to će ostati samo jedna usamljena, izolovana akcija i neće sigurno dati rezultat koji bi ovakve rasprave trebale da daju. Mislim da ih treba izbjegavati, koliko je to moguće, nesporno je pravo ljudi da na ovome rade i da..., ali neće razriješiti onu ključnu stvar. Mogli bismo sad ući u polemike i otvoriti mnogo stvari, zaista je ovdje rečeno nekoliko nebuloznih stvari koje sigurno ne stoje i koje bi sad otvorile raspravu, ali ja u ovom momentu nisam spreman za tu vrstu polemike.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Denis Bećirović.
Ma, iako se javljam iza gospodina Kalabića, replika nije gospodinu Kalabiću, da budem precizan, gospodinu Novakoviću. Dakle, da ne bi bilo nikakve dileme kod ove tačke dnevnog reda zašto je Klub SDP-a protiv ovakvog teksta. Pod broj 1., zato što struka smatra da ovo nije adekvatan tekst. Dakle, to je prvi razlog. Drugi razlog je zato što su žrtve protiv ovakvog teksta i to su dva ključna razloga zbog čega ćemo mi biti protiv. Treća stvar koju treba vrlo jasno ponoviti kada je riječ o stavu Kluba SDP-a, nema nikakve dileme u Klubu SDP-a da treba osuditi genocid, sve zločine i sva moguća kršenja ljudskih prava. Samo što pri tome mislimo da treba tom pitanju pristupiti konzistentno, principijelno i cjelovito, a ne pincetom vaditi pojedine stvari. Kolega Novaković je rekao da neće replicirati, pa neću ni ja reći sve ono šta sam mislio da mu kažem, ali kada je govorio o spremnosti da radi na pojedinim rezolucijama itd., bilo bi mi mnogo draže da je pokazao spremnost da smo krenuli pa napravili onu rezoluciju o Srebrenici i osudi svih zločina, kako je se zvala, pa bismo vjerovatno imali prostora da radimo i dalje. Međutim, i tad smo pokazali šta smo pokazali u ovom parlamentu.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Slavko Jovičić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ma nemam namjeru da uzimam pravo bilo kojem kolegi da govori šta god hoće. Ovdje imamo jedan tekst i vidite vi dokle mi dođemo, sad se vraćamo na neku drugu i Rezoluciju o Srebrenici, pa i o ne znam nekim drugim režimima. Za sljedeću sjednicu ja ću predložiti 73 rezoluciju da se osudi način rada ovog parlamenta. Rezolucija smo se sad sjetili na kraju mandata da uzimamo stvari koje neće doprinijeti zbližavanju prvo nas kolega ovdje, pomirenju naroda, stvaranju boljeg ambijenta i života. Zabavili se o jednom jadu koji treba da razriješimo, sad se trebamo vraćati 50, 100 godina unazad, što ništa apsolutno neće riješiti, samo će nas u predizbornoj kampanji još više podsjetiti na ono što je nekad neko rekao u Parlamentu, pa ćemo to koristiti – ah, imali ste tada to, hajmo mi sad ovo forsirati. Dakle, za sljedeću sjednicu biće vam pripremljena rezolucija, ne treba uopšte obrazloženje, zloupotreba i način naopakog rada Parlamenta BiH, to će biti rezolucija i moj prijedlog. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih, ima uvaženi zastupnik Husein Nanić, predlagatelj.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Moja, zaista, nije namjera bila da se izazivaju nepotrebne replike i da idemo u one teme one koje nisu sadržane u ovom tekstu, ali, nažalost, evo, to je tako. Da podsjetim kolege, u četiri godine mandata, ovo je prvi tekst bilo kakve deklaracije, rezolucije ili bilo čega koji ja kao poslanik donosim. Zašto sada na kraju mandata? Zato jer je u maju, 7. maja je 60 godina od konkretne akcije državne i partijske vlasti nad narodom, civilima Cazinske Krajine. To je povod, 60 godina. Dvije stvari još ovdje, kada se govori o stavu Kluba SDP-a, meni je žao što je to tako, zahvaljujem se na doprinosu koji je doktor Bećirović dao u aktivnostima vezano za istraživanje istorijskih činjenica o ovoj temi. Međutim, bježanje u priču o struci i o žrtvama jeste bježanje od stvarne stvari, jer struka nije jedna osoba, ja sam rekao da ću izbjeći pominjanje osoba, šest autora se bavilo ovim ozbiljnim pitanjima, ne samo jedan na koga se poziva, opet ne želim ja ta imena da govorim ovdje. Struka je rekla, dostupni arhivi UDBE, suda, itd. Znači, ne bih dalje i nije žrtava bilo šest, nekoliko hiljada žrtava je bilo i zbog tog opet kažem nisam imena pominjao. I na kraju da ima iskrene namjere od onih koji postavljaju određene sumnje ili potrebu da se nešto izmijeni, evo, ja sam spreman ukoliko to Poslovnik dozvoljava, da ovo bude prvo čitanje. Da, znači, ako Poslovnik dozvoljava, ako ne dozvoljava, ostaje, znači, poštujem pravila Poslovnika, ako bude prvo čitanje, ukoliko ima potrebe da se neke stvari izmjene, drugačije postave neka..., ovo je konkretna akcija bila i u tom smislu je napravljena i ova rezolucija. Ja sam iskoristio svoj mandat kao čovjek s tog terena da u skladu s Poslovnikom ponudim ovaj tekst, svakako razumijem svaka glasanja koja će biti i opredjeljenje ... pojedinačno kako će glasati o ovoj rezoluciji.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Denis Bećirović. 74
Ja mislim da Klub u čije ime, evo, i mi govorimo je bio do sada jako korektan i trudiću se da ostanemo do kraja korektni. Nije uredu, kolega Naniću, i nije korektno ovo kako ste pokušali predstaviti stavove Kluba SDP-a. Ja sam Vas i u prvom svom izlaganju javno pitao – postoji li neko naučno djelo osim doktorice Vere Kržišnik Bukić o tom slučaju? I naravno da niste mogli reći da postoji kad ne postoji ništa osim te knjige koja je jedina do sada napisana na izvorima. Upravo sam s tom ženom razgovarao u Zagrebu i zvala me je prije nekoliko dana iz Ljubljane itd., i ona me, dakle, kao jedini autor koja se bavila naučno tim pitanjem zamolila da pozovem i Vas da ovakav tekst ne prođe ovdje. Jer ima bolji, tačniji, adekvatniji tekst koji se planira podnijeti u Saboru Republike Hrvatske. Niz ljudi koji su direktni sudionici i žrtve te Cazinske bune su takođe zvali i pitali da to ne radimo na ovakav način. Suština priče je u tome, pokušaj sada prevlačenja na neki drugi teren ne bi bio korektan, sad bih ja trebao ovdje da odgovaram da Klub SDP-a ima duplo manje staža u Savezu komunista Jugoslavije nego Klub kojem Vi pripadate. I hiljadu drugih nekih primjera. Ali onda ćemo otići u drugu ravan koja po meni nije baš korektna. Bolje bi bilo ako se možemo zadržati na činjenicama. A ja imam ovdje i, evo ponavljam, dvije vrlo jake činjenice. Dakle, ljudi koji su se bavili tim pitanjem kažu da ne treba u ovakvoj formi to donositi. I ja mislim da nema nikakve prepreke da se malo konsultujemo i sa ljudima koji su se najozbiljnije bavili ovim pitanjem, da vidimo šta to oni nama predlažu, šta koriguju, itd. Jednom kad se usvoji rezolucija, to postaje za sva vremena rezolucija ove Parlamentarne skupštine. I to su jedini i isključivi razlozi Kluba SDP-a.
Uvaženi zastupnik Husein Nanić, replika.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Evo, samo zbog dva puta postavljenog istog pitanja. Doktorica Vera Kržišnik Bukić, kao što ste rekli, napisala je udžbenik. Doktor, profesor doktor Mirsad Abazović bavio se tim problemom, Ilić Ratko se bavio tim problemom, Dževad Sabljaković se bavio tim problemom, magistar Murat Tatarević se bavio tim problemom, magistar Midžić Fikret se bavio Cazinskom bunom. Sve su to relevantna imena koja su se bavila tim problemom i ne i dokumenti, nova činjenica, gospodine Bećiroviću, su dokumenti UDBE, suda, arhiva, u knjizi na koju se Vi samo pozivate, gdje su samo izjave svjedoka. Znači, one pospješuju bolji rad, međutim, dokumenti su ovi koji su dostupni. I evo neću više se javljati po ovom pitanju, izazvan već dva puta po istom pitanju, morao sam reći evo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na 23. točku dnevnog reda, 75 Ad. 23. Izjašnjenje o Inicijativi zastupnika Slavka Jovičića za razmatranje na sjednici Doma točke dnevnoga reda „Informacija o sredstvima koja se izdvajaju iz proračuna institucija BiH po tužbama osoba koje su bile optužene pred Sudom BiH od strane Tužiteljstva BiH, a kasnije su pravomoćnim presudama oslobođene“ Uvaženi zastupnik Slavko Jovičić je 29.4.2010. uputio navedenu inicijativu, Kolegij je kao nadležno odredio Ustavnopravno povjerenstvo. Povjerenstvo je 8.6. dostavilo mišljenje, te je prihvatilo navedenu inicijativu. Otvaram raspravu o Inicijativi. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. 24. točka, Ad. 24. Izjašnjenje o Inicijativi zastupnika Mirka Okolića za razmatranje na sjednici Doma točke dnevnoga reda „Informacija o sklopljenim ugovorima o djelu ili radu u svim ministarstvima, direkcijama, agencijama i ostalim upravnim organizacijama BiH od 1.1.2007. do 12.5.2010. godine“
Predsjedatelju, kolegice i kolege zastupnici. Pošto je u Ustavnopravnoj komisiji, a slični amandmani mojima već su usaglašeni, ja ću odustati od svojih amandmana.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Jerko Ivanković je odustao od svojih amandmana. Znači, nemamo više amandmana. Glasujemo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju sa izvješćima Ustavnopravnog povjerenstva. Molim da se pripremite. Glasujte sada. 31 glas za, bez glasova protiv, 5 suzdržanih. Konstatiram da je Prijedlog zakona prihvaćen. Sada pristupamo izjašnjavanju o prijedlogu zaključka Kluba zastupnika SNSD-a. _________(?) [[mikrofon nije uključen]]
Kad prođemo i ovaj drugi zaključak.
Znači za oba. OK. Znači, pristupamo izjašnjavanju po točki 5. – Prijedlog zakona o kolektivnom ostvarivanju autorskih i srodnih prava – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (drugo čitanje – odgođeno izjašnjavanje na 79. sjednici Doma 16.6.2010. godine) Je li isti slučaj? JERKO
[[nije uključen mikrofon]] 78
Uvaženi zastupnik Lijanović je odustao od amandmana. Imamo amandmane Kluba. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] Odustao je i Klub zastupnika SNSD-a od amandmana. Uvaženi zastupnik Drago Kalabić. Glasamo o amandmanima uvaženog zastupnika Drage Kalabića. Amandman I. Molim da se pripremite. Glasujte sada. 9 glasova za, 19 protiv, 8 suzdržanih. Amandman I nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu II. Glasujte sada. 10 glasova za, 19 protiv. Amandman II nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu III. Glasujte sada. 10 glasova za, 19 protiv, 6 suzdržanih. Amandman III nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu IV. Glasujte sada. 10 glasova za, 18 protiv, 7 suzdržanih. Konstatiram da Amandman IV nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Prijedlogu zakona u drugom čitanju s izvješćima Ustavnopravnog povjerenstva. Glasujte sada. 31 glas za, bez glasova protiv, 5 suzdržanih. Konstatiram da je Prijedlog zakona prihvaćen u drugom čitanju sa izvješćima Ustavnopravnog povjerenstva. Sada pristupamo izjašnjavanju o prijedlogu zaključka Kluba SNSD-a u vezi s točkama 4. i 5. koji glasi – Ustavnopravna povjerenstva Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH će jednu godinu nakon usvajanja zakona iz točke 4. i 5. razmotriti efekte njihovih izmjena i eventualno predložiti izmjene i dopune istih. Pripremite se. Glasujte sada. 79 33 glasa za, bez glasova protiv, 1 suzdržan. Konstatiram da je prijedlog zaključka prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju po točki 6. – Prijedlog zakona o dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Bosne i Hercegovine – predlagatelj: zastupnici Kluba SDA (drugo čitanje). Glasujemo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Glasujte sada. 35 glasova za, bez glasova protiv i 1 suzdržan glas. Konstatiram da je Prijedlog zakona prihvaćen u drugom čitanju. Sada pristupamo izjašnjavanju o prijedlogu zaključka koji glasi – Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH zahtijeva od Ministarstva finansija i trezora da dostavi mišljenje u svezi procjene finansijskih sredstava kojim bi se pojasnilo da li u okviru proračuna institucija BiH za 2010. godinu postoje finansijska sredstva potrebita za provođenje ovog zakona. Pripremite se. Glasujte sada. 34 glasa za, bez glasova protiv, 2 suzdržana. Konstatiram da je prijedlog zaključka prihvaćen. Sada pristupamo izjašnjavanju o prijedlogu zaključka uvaženog zastupnika Huseina Nanića koji glasi – Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH zadužuje Ministarstvo obrane BiH da, koristeći postojeće i važeće pozitivne zakonske odredbe gdje je to moguće, riješi status vojnika kojima ističe ugovor, a koji su bili pripadnici vojnih formacija u razdoblju do 23.12.1995. godine, manje od dvije godine. Glasujte sada. 24 glasa za, 2 protiv, 8 suzdržanih, nedovoljna entitetska većina. Glasujemo u drugom krugu o prijedlogu zaključka. Glasujte sada. 22 glasa za, 1 protiv, 13 suzdržanih, nema 2/3 protiv ni iz jednog entiteta. Konstatiram da je prijedlog zakona prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju po točki 7. – Prijedlog zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Bosni i Hercegovini 2011. godine – predlagatelj: Privremeno povjerenstvo (drugo čitanje) Glasujemo o amandmanima zastupnika Remzije Kadrića. Amandman I. Glasujte sada. 9 glasova za, 14 protiv, 10 suzdržanih. Konstatiram da Amandman I nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu II. Glasujte sada. 8 glasova za, 14 protiv, 13 suzdržanih. Amandman II nije prihvaćen. 80 Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu III. 16 glasova za, 14 protiv, 4 suzdržana, nedovoljna entitetska većina. Glasujemo u drugom krugu. Glasujte sada. 17 glasova za, 14 protiv, 3 suzdržana, 2/3 protiv iz RS. Amandman nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu IV. Glasujte sada. 8 glasova za, 14 protiv, 11 suzdržanih. Amandman IV nije prihvaćen. Sada pristupamo izjašnjavanju o amandmanima Kluba zastupnika SNSD-a. Amandman I. Glasujte sad. 9 glasova za, 21 protiv. Amandman I nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu II. Glasujte sada. 9 glasova za, 21 protiv, 5 suzdržanih. Amandman II nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu III. Glasujte sada. 10 glasova za, 21 protiv, 4 suzdržana. Amandman III nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu IV. Glasujte sada. 10 glasova za, 21 protiv, 4 suzdržana. Amandman IV nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavaju o Amandmanu V. Glasujte sada. 10 glasova za, 21 protiv, 4 suzdržana. Amandman V nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu VI. Glasujte sada. 10 glasova za, 21 protiv, 4 suzdržana. Amandman VI nije prihvaćen. Sada pristupamo izjašnjavanju o amandmanima uvaženog zastupnika Milorada Živkovića. Amandman I. Glasujte sada. 10 glasova za, 21 protiv, 4 suzdržana. 81 Amandman I nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu II. Glasujte sada. 10 glasova za, 20 protiv, 4 suzdržana. Amandman II nije prihvaćen. Sada pristupamo izjašnjavanju o amandmanima uvažene zastupnice Azre Hadžiahmetović. Amandman I. Glasujte sada. 17 glasova za, 14 protiv, 4 suzdržana, nedovoljna entitetska većina. Drugi krug. Glasujte sada. 17 glasova za, 14 protiv, 4 suzdržana, 2/3 protiv iz RS-a. Amandman I nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju o Amandmanu II. Glasujte sada. 12 glasova za, 14 protiv, 9 suzdržanih. Amandman II nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavaju o Amandmanu III. Glasujte sada. 9 glasova za, 13 protiv, 12 suzdržanih. Amandman III nije prihvaćen. Sada glasujemo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Glasujte sada. 19 glasova za, 9 protiv, 6 suzdržanih, nedovoljna entitetska većina. Glasujemo u drugom krugu. Glasujte sada. 19 glasova za, 12 protiv, 4 suzdržana, nema 2/3 niti iz jednog entiteta protiv. Konstatiram da je Prijedlog zakona u drugom čitanju prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju po točki 8. – Prijedlog zakona o volontiraju – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje). Glasujemo o prijedlogu zakona u prvom čitanju. Glasujte sada. 23 glasa za, 10 protiv, 2 suzdržana, nedovoljna entitetska većina. Glasujemo u drugom krugu. Glasujte sada. 24 glasa za, 10 protiv, 2 suzdržana, 2/3 protiv iz RS-a. Prijedlog zakona nije prihvaćen. 82 Pristupamo izjašnjavanju po točki 9. – Prijedlog okvirnog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje). Glasujemo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Glasujte sada. 32 glasa za, 1 protiv, 3 suzdržana. Konstatiram da je Prijedlog zakona prihvaćen u prvom čitanju. Pristupamo izjašnjavanju po točki 10. – Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o upravnim sporovima Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje). Glasujemo o prijedlogu zakona u prvom čitanju. Glasujte sada. 32 glasa za, bez glasova protiv, 4 suzdržana. Konstatiram da je Prijedlog zakona prihvaćen u prvom čitanju. Pristupamo izjašnjavanju po točki 11. – Prijedlog zakona o ostvarivanju suradnje Bosne i Hercegovine s iseljeništvom – predlagatelji: zastupnici Lejla Klokić, Sadik Bahtić, Husein Nanić i Remzija Kadrić (prvo čitanje). Glasujemo o Zakonu u prvom čitanju. Glasujte sada. 22 glasa za, 9 protiv, 5 suzdržanih, nedovoljna entitetska većina. Glasujemo u drugom krugu. Glasujte sada. 22 glasa za, 10 protiv, 4 suzdržana, 2/3 protiv iz RS-a. Konstatiram da Prijedlog zakona nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju po točki 12. - Izjašnjavanje Doma o utvrđivanju novog roka za dostavljanje Mišljenja Zajedničkog povjerenstva za ljudska prava, prava djeteta, mlade, useljeništvo, izbjeglice, azil i etiku o Prijedlogu zakona o zabrani nošenja odjeće koja onemogućava identifikaciju – predlagatelj: zastupnici Kluba SNSD-a Glasujemo o produženju roka do 26.7.2010. godine. Molim vas da se pripremite. Glasujte sada. 24 glasa za, 10 protiv, 1 suzdržan. Konstatiram da je Zastupnički dom odobrio produženje roka do 26.7.2010. godine. Pristupamo izjašnjavanju o točki 13. – Izviješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o polaganju pravosudnog ispita u Bosni i Hercegovini (drugo čitanje). Glasujemo u drugom krugu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Glasujte sada. 25 glasova za, 9 protiv, 2 suzdržana, nedovoljna entitetska većina.
Ne, ne, to je. 83
Ustvari, pardon, pardon, pardon. Uvaženi zastupnik Momčilo Novaković traži ponavljanje. Ponavljamo glasovanje. Glasujte sada. 23 glasa za, 10 protiv, bez suzdržanih, 2/3 protiv iz RS-a. Prijedlog zakona nije prihvaćen. Glasujemo o tački 14. – Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona BiH – predlagatelj: zastupnici Kluba SDP-a BiH (drugo čitanje). Glasujemo u drugom krugu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Glasujte sada. 21 glas za, 9 protiv. MILORAD
/nije uključen mikrofon/
Ponavljamo glasovanje na zahtjev drugog zamjenika predsjedatelja. Glasujte sada. 24 glasa za, 10 protiv, 1 suzdržan, 2/3 protiv iz RS-a. Konstatiram da Prijedlog zakona nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju po točki 15. – Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Mišljenju Ustavnopravnog povjerenstva o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o državnoj službi u institucijama Bosne i Hercegovine (predlagatelj: zastupnik Lazar Prodanović). Glasujemo u drugom krugu o negativnom Mišljenju Ustavnopravnog povjerenstva. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. 20 glasova za, 10 protiv, 3 suzdržana. Usvojeno negativno Mišljenje, znači, Prijedlog zakona je odbijen. Pristupamo izjašnjavanju o točki 16. – Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o Prijedlogu zaključka broj 2. zastupnika Denisa Bećirovića sa 79. sjednice Doma povodom rasprave o informaciji o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini, koji glasi: "Zastupnički dom zaključuje da će, u slučaju nedostavljanja informacije od nadležnoga ministarstva, na 80. sjednici pokrenuti pitanje odgovornosti ministra sigurnosti u Vijeću ministara BiH".
Povlačim ovaj zaključak ... 84
Moramo, razumijem Vaš zahtjev, ali morat ćemo se izjašnjavati. Glasujemo u drugom krugu o prijedlogu zaključka. Glasujte sada. 7 glasova za, 26 protiv, 1 suzdržan. Konstatiram da prijedlog zaključka nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju po točki 17. – Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju postizanja suglasnosti o prijedlogu zaključaka 2.,3., i 4., zastupnice Azre Hadžiahmetović sa 79. sjednice Doma povodom razmatranja informacije o utvrđivanju odgovornosti unutar Ureda za razmatranje žalbi, koji glase: 2. "Od Vijeća ministara BiH tražimo informaciju o odgovornosti u vezi s neimenovanjem članova URŽ-a u razdoblju od 25.9.2006. do 26.3.2009. godine, za koje je vrijeme dr. Amir Pilav bio imenovan privremenim predsjedateljem URŽ-a. 3. Od Vijeća ministara BiH tražimo informaciju o spornim odredbama Pravilnika kojima se regulira da "Vijeće ministara može razriješiti predsjedatelja URŽ-a na pismeni zahtjev zastupnika u Parlamentarnoj skupštini BiH, člana Vijeća ministara ili člana URŽ- a" (članak 5., stav 1. i 2. Pravilnika). 4. Parlamentarna skupština BiH "izražava nezadovoljstvo zbog neprofesionalnog i krajnje neodgovornog i tendencioznog odnosa" prema predsjedatelju URŽ-a u postupku donošenja i primjene Pravilnika o unutarnjoj organizaciji URŽ-a". Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. 21 glas za, 12 protiv, 2 suzdržana. Ponavljamo glasovanje na zahtjev drugog zamjenika predsjedatelja. Glasujemo sada. 21 glas za, 13 protiv, 2 suzdržana, 2/3 protiv iz RS-a. Konstatiram da prijedlozi zaključaka nisu prihvaćeni. Pristupamo izjašnjavanju po točki 18. – Godišnje izvješće Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća Bosne i Hercegovine za 2009. godinu. Glasujemo o primanju k znanju izvješća i preporuka za efikasniji rad Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća BiH u narednom razdoblju. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. 21 glas za, 6 protiv, 5 suzdržanih, nedovoljna entitetska većina. Pristupamo izjašnjavanju u drugom krugu. Glasujte sada. 23 glasa za, 7 protiv, 6 suzdržanih, nema 2/3 protiv ni iz jednog entiteta. Konstatiram da smo primili k znanju Izvješće i preporuke za efikasniji rad Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća BiH u narednom razdoblju. 85 Pristupamo izjašnjavanju po točki 19. – Izvješće o radu Povjerenstva za koncesije Bosne i Hercegovine za 2009. godinu. Glasujemo o usvajanju Izvješća. Pripremite se. Glasujte sada. 29 glasova za, 1 protiv, 3 suzdržana, dovoljna entitetska većina. Konstatiram da smo usvojili Izviješće o radu Povjerenstva za koncesije BiH za 2009. godinu. Točka 20. – Prijedlog za imenovanje Ante Matića članom Povjerenstva za koncesije Bosne i Hercegovine iz Federacije Bosne i Hercegovine. Glasujemo o usvajanju prijedloga za imenovanje Ante Matića. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. 30 glasova za, 1 protiv, 4 suzdržana, dovoljna entitetska većina. Konstatiram da smo prihvatili prijedlog za imenovanje Ante Matića za člana Povjerenstva za koncesije BiH iz Federacije BiH. Pristupamo izjašnjavanju po točki 21. – Imenovanje predstavnika akademske zajednice i nevladinog sektora u Povjerenstvo za izbor i praćenje rada Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije (prijedlog liste kandidata Privremenog zajedničkog povjerenstva obaju domova). Glasujemo o imenovanju jednog kandidata predstavnika akademske zajednice. Glasujemo o prijedlogu da to bude gospodin Mirsad Abazović. Glasujte sad. 27 glasova za, 3 protiv, 3 suzdržana, dovoljna entitetska većina. Konstatiram da smo izabrali gospodina Mirsada Abazovića. Sada pristupamo izjašnjavanju o imenovanju jednog kandidata predstavnika nevladinog sektora. Glasujemo o prijedlogu da to bude gospodin Milorad Vulić. Glasujte sad. 30 glasova za, 4 protiv, 2 suzdržana. Konstatiram da smo imenovali gospodina Milorada Vulića. Pristupamo izjašnjavanju po točki 22. – Prijedlog rezolucije o osudi masovnog kršenja ljudskih prava civilnoga stanovništva u Cazinskoj krajini 1950. godine i zločina počinjenih od strane nadležnih vlasti Jugoslavije/FNRJ, podnositelj: zastupnik Husein Nanić. Isprika, vraćamo se na točku 21. i izjašnjavamo se o prijedlogu zaključaka Privremenog povjerenstva koje je radilo na izboru kandidata. Molim da se pripremite za izjašnjavanje. Glasujte sada. 28 glasova za, bez glasova protiv, 5 suzdržanih, dovoljna entitetska većina. 86 Konstatiram da smo prihvatili prijedloge zaključaka Privremenog povjerenstva. Sada pristupamo izjašnjavanju po točki 22. – Prijedlog rezolucije o osudi masovnog kršenja ljudskih prava civilnoga stanovništva u Cazinskoj krajini 1950. godine i zločina počinjenih od strane nadležnih vlasti Jugoslavije/FNRJ, podnositelj: zastupnik Husein Nanić. Glasujemo o usvajanju Rezolucije. Glasujte sada. 19 glasova za, 15 protiv, 2 suzdržana, nedovoljna entitetska većina. Glasujemo u drugom krugu. Glasujte sada. 19 glasova za, 17 protiv, bez suzdržanih, 2/3 protiv iz RS-a. Konstatiram da Prijedlog rezolucije nije prihvaćen. Pristupamo izjašnjavanju po točki 23. – Izjašnjenje o Inicijativi zastupnika Slavka Jovičića za razmatranje na sjednici Doma točke dnevnog reda "Informacija o sredstvima koja se izdvajaju iz proračuna institucija BiH po tužbama osoba koje su bile optužene pred Sudom BiH od strane Tužiteljstva BiH, a kasnije su pravomoćnim presudama oslobođena". Molim vas da se pripremite. Glasujte sad. 16 glasova za, 17 protiv, 3 suzdržana. Konstatiram da inicijativa nije prihvaćena. Pristupamo izjašnjavanju po točki 24. – Izjašnjenje o Inicijativi zastupnika Mirka Okolića za razmatranje na sjednici Doma točke dnevnog reda "Informacija o sklopljenim ugovorima o djelu ili radu u svim ministarstvima, direkcijama, agencijama i ostalim upravnim organizacijama BiH od 1.1.2007. do 12.5.2010. godine". Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. 26 glasova za, 7 protiv, 3 suzdržana, dovoljna entitetska većina. Konstatiram da je inicijativa prihvaćena. Pristupamo izjašnjavanju po točki 25. – Davanje suglasnosti za ratificiranje: a) Sporazuma o zajmu između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj - Projekt za otpadne vode u Sarajevu, b) Sporazuma o zajmu između Bosne i Hercegovine i OPEC-ovog Fonda za međunarodni razvoj - Projekt unapređenja uvjeta života na selu, c) Sporazuma o zajmu i projektu KfW-a, Frankfurt na Majni i Bosne i Hercegovine i Federacije Bosne i Hercegovine i Javnog poduzeća Elektroprivreda Hrvatske Zajednice Herceg-Bosne d.d. Mostar, za projekt Vjetroelektrana Mesihovina, d) Konvencije o Centru za provedbu zakona u jugoistočnoj Europi. Predlažem da se prvo izjasnimo da glasujemo u paketu od a) do d). Glasujte sada. 87 32 glasa za, 2 protiv, bez suzdržanih. Konstatiram da se Dom izjasnio da glasuje u paketu – Davanje suglasnosti za ratificiranje sporazuma od a) do d) u točki 25. Sada glasujemo o davanju suglasnosti. Glasujte sada. 33 glasa za, bez glasova protiv, 1 suzdržan. Konstatiram da je Zastupnički dom PSBiH dao suglasnost za ratificiranje sporazuma od a) do d). Prije nego što zaključimo rad današnje sjednice, ja vam se želim zahvaliti na strpljenju i suradnji i napominjem da je 81. sjednica Doma planirana za 14.7. ove godine. Hvala lijepo. Sjednica završena u 17.25 časova.