Gospodine predsjedniče, kolegice i kolegice zastupnici! Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 7. sjednici održanoj 14. srpnja ove godine zahtjev za mirovanje zastupničkog mandata koji je sukladno članku 14. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor predsjedniku Hrvatskoga sabora podnio magistar Neven Jurica zaastupnik u Hrvatskom saboru aktom od 9. srpnja 2004. godine. Kako je gospodin Neven Jurica izabran za zastupnika kao kandidat na listi Hrvatske demokratske zajednice u VII. izbornoj zajednici Hrvatska demokratska zajednica je sukladno članku 12. stavku 1. Zakona odredila da gospodin Vlado Jelkovac kao zamjenik zastupnika u navedenoj izbornoj jedinici započne obnašati zastupničku dužnost umjesto zastupnika magistra Nevena Jurice. Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti za početak mirovanja zastupničkog mandata magistra Nevena Jurice kao i uvjeti za početak obnašanja zastupničke dužnosti njegovog zamjenika Vlade Jelkovca. Sukladno rečenom Mandatno-imunitetno povjerenstvo je nakon provedene rasprave jednoglasno predložilo Hrvatskom saboru donošenje Odluke o mirovanju zastupničkog mandata i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika kojom se utvrđuje da je dana 15. srpnja 2004. godine započelo mirovanje zastupničkog mandata zastupniku magistru Nevenu Jurici i da je zastupničku dužnost sukladno članku 9. stavku 2. Poslovnika Hrvatskoga sabora dana 15. srpnja 2004. počeo obnašati zamjenik zastupnika Vlado Jelkovac.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o Izvješću. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje odluku sukladno prijedlogu Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Uzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 89 glasova za donesena predložena odluka. Prelazimo na davanje prisege zastupnika. Sukladno članku 7. Poslovnika zastupnik Vlado Jelkovac dati će prisegu. Prisega se daje na način da predsjednik doma pročita tekst prisege a zatim zastupnik pošto je prozvan ustaje i izgovara "Prisežem.". Pročitat ću tekst prisege. "Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno i da ću se u svom radu držati Ustava i zakona i poštivati pravni poredak te da će su se zauzimati za svekoliki napredak Republike Hrvatske." Molim gospodina Vladu Jelkovca.
Prisežem. [[Pljesak!]]
Hvala. Čestitam zastupniku Vladi Jelkovcu na položenoj prisezi i želim mu uspjeh u obavljanju časne i odgovorne zastupničke dužnosti a našem dosadašnjem kolegi zastupniku Nevenu Juricu uspjeha u obnašanju isto tako odgovorne dužnosti veleposlanika Republike Hrvatske u Sjedinjenim Američkim Državama. [[Pljesak!]] Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa radom sjednice. - Konačni prijedlog zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 140. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske, a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga zakona. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, rad, socijalnu politiku i zdravstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Molim ministra gospodarstva, rada i poduzetništva Branka Vukelića da dodatno obrazloži Prijedlog. Izvolite ministre.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Evo, pred vama je Konačni prijedlog zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine. Vrlo kratak zakon ako gledamo po broju članaka, svega 7 članaka, ali vrlo važan zakon kojim se regulira ovo područje i ova problematika o kojoj je dosta bilo govora svih ovih godina i koja, ustvari, evo nije do ovog dana, do ovih dana doživjela konačno jedno svoje rješenje i prijedlog kao što je to sada u ovom Konačnom prijedlogu zakona o provođenju odluke Ustavnog suda. Svrha predloženog zakona jest obeštećenje korisnika mirovina, sukladno odluci Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 98. godine, a obeštećenje bi se izvršilo u sklopu posebnog investicijskog fonda koji bi se u tu svrhu osnovao, a čiji članovi bi bili korisnici mirovina, koji bi imali udjele u tom fondu. Osnivanje i poslovanje toga fonda uredilo bi se posebnim zakonom, sukladno propisima o investicijskim fondovima u Republici Hrvatskoj i taj zakon bi se našao na vašim klupama u mjesecu rujnu ove godine. Prijedlogom ovog zakona precizno se uređuje krug osoba korisnika mirovina koji bi imali pravo na obeštećenje prema ovom zakonu kao i krug korisnika na koje se ovaj zakon ne odnosi. Zakonom se također uređuje i način izračuna obeštećenja. Kao elementi izračuna uzeli bi se iznosi mjesečne starosne, prijevremene starosne, invalidske mirovine koja je pripadala korisniku mirovine u razdoblju od 1. rujna 93. do 31. prosinca 98. godine i mjesečne svote mirovine koja bi u tom razdoblju pripadala, da mu se mirovina usklađivala s kretanjem plaća svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj. Dakle, u tom razdoblju, poznato je svima, mirovine su se samo djelomično usklađivale i upravo, dakle, ta razlika bila bi do onog potpunog usklađenja predmet i obeštećenja. Obračun razlike uzeli bi se iz svote isplaćene prema posebnim zakonima od 95. do 2000. godine koji su bili u funkciji povećanja mirovinskih primanja. Na utvrđenu razliku koja bi u roku godine dana imao utvrditi Hrvatski zavod mirovinskog osiguranja, dodalo bi se i obeštećenje na ime kamata i ta utvrđena razlika i obeštećenja na ime kamata bila bi temelj također za određivanje početne imovine posebnog fonda i određivanje udjela svakog umirovljenika u skladu s posebnim zakonom kojim će se osnovati poseban fond. Bitno je naglasiti da prava iz predloženog zakona mogu ostvariti korisnici mirovine kojima je mirovina u isplati na dan kada ovaj zakon stupi na snagu, a da su slučaju smrti korisnika koji su dakle ostvarili ovo pravo temeljem ovog zakona mirovina može, dakle, pravo na ovu mirovinu mogu imati nasljednici prvog nasljednog reda. Zakonom su precizirani rokovi izvršenja obveza i to je rok od jedne godine dana, od dana stupanja na snagu ovog zakona. I ono što je važno za reći, posebna sredstva za provođenje ovog zakona državnog proračuna nisu potrebna. Dakle, model obeštećenja umirovljenika vezan je za osnivanje ovoga fonda i unošenje u taj fond dionica pojedinih tvrtki, kompanija ili nekretnina. Ono što bi išlo na teret fond to je, su sami troškovi administracije i obračuna koje će po svojoj dužnosti obaviti Hrvatski zavod mirovinskog osiguranja. Dakle, za svakog umirovljenika treba utvrditi točnu razliku koja je onda i njegov dio ili udjel u ovom fondu. Procjena tih troškova je negdje oko 9 milijuna kuna. Dakle, troškovi administracije s obzirom da je veliki broj umirovljenika za koje treba pojedinačno, ponavljam, izračunati ovu razliku. Evo, mislim da je ovaj zakon posebno važan i predlažem u ime hrvatske Vlade da Sabor i potvrdi i donese odluku o usvajanju ovog Konačno zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske. Time bi se, ponavljam, riješio jedan problem koji traje već niz godina. I rekao bih, s time bi se izvršila i pravično obeštećenje svih onih umirovljenika koji u tom razdoblju od 93. do 98. godine nisu dobivali mirovinu usklađenu sa prosječnim plaćama u Republici Hrvatskoj i na taj način su došli u jedan socijalni neravnopravan položaj, odnosno obeštećeni su za razliku u mirovinu za cijelo to razdoblje. Evo, toliko najkraće o ovome zakonu. Ponavljam još jednom, zakon koji je vrlo važan i kojim je hrvatska Vlada, ova hrvatska Vlada uspjela u dogovoru i sa umirovljenicima naći model da se zaista ovaj jedan veliki problem koji traje dugo niz godina kvalitetno riješi i na zadovoljstvo, prije svega, i umirovljenika i da se ovo jedno obeštećenje na ovaj model, na ovaj način jedno pravično obeštećenje izvrši u ovim narednim godinama. Hvala lijepo.
Hvala ministre. Žele li izvjestitelji odbora? Odbor za zakonodavstvo, predsjednik Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo? Zastupnik Marko Turić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državna tajnice, uvaženi zastupnice i zastupnici. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo je na 12. sjednici odbora održano 13. srpnja 2004. godina raspravio Prijedlog zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine s Konačnim prijedlogom zakona, koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 8. srpnja 2004. godine. Odbor je zakon raspravio kao matično radno tijelo sukladno članku 75. Poslovnika Hrvatskog sabora. Nakon uvodnog obrazloženja predstavnice predlagatelja, članovi Odbora su podržali donošenje ovog zakona kojim se provodi odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine, kao zakona koji je značajan za materijalni položaj umirovljenika i njihovu socijalnu sigurnost u okviru mirovinskog sustava. Predloženi zakon predstavlja nastavak napora na otklanjanju nepravilnosti u izračunu mirovina nastalih u razdoblju od 1993. godine do 1998. godine, kao i posljedica koje su iz tog proizišle. Pri tome je naglašeno kako je standard umirovljenika u odnosu na standard zaposlenih bio u stalnom opadanju. Poglavito stoga što su se u tom razdoblju mirovine djelomično usklađivale prema kretanju nominalnih plaća svih zaposlenih, što je prouzročilo sve veće zaostajanja prosječne mirovine u odnosu na prosječnu plaću. Predložena rješenja, ističu članovi Odbora, nužna su jer sve mjere do sada poduzete na provođenju odluke Ustavnog suda nisu dovoljne da se otklone razlike u razini mirovine pojedinih generacija. Ovaj Zakon predlaže način kompenzacije koji je održiv u sustavu genracijske solidarnosti i njime ostvaruje generacijska solidarnost i socijalna pravednost. Posebno je istaknuto da se po prvi puta spominje dug ili obeštećenje. U dosadašnjim mjerama samo posredno naznačeno pa je time učinjen bitan korak u individualizaciji pristupa kao jedinog moguće ispravnog načina utvrđivanja obeštećenja za svakog pojedinog umirovljenika. Ovakvim pristupom mišljenje članova Odbora moguće otkloniti disproporcije između iznosa mirovina koji je pripadao korisnicima, od rujna 1993. godine do prosinca 1998. godine i stvarno isplaćenih mirovina od 1993. do danas. Uklanjanje ovih razloga je u skladu s gospodarskim razvojem države, i načelima jednakosti, socijalne pravde i vladavine prava. Nakon rasprave članovi Odbora su jednoglasno odlučiti predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. u tekstu ovakvom kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepa otvaram raspravu. U ime Kluba HNS PGS poštovani zastupnik Antun Kapraljević i Dragutin Lesar podijeliti vrijeme.
Gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Evo danas kako je rečeno i u uvodnom izlaganju trebamo precizno utvrditi dug prema umirovljenicima. Ovo precizno ću poslije reći koliko je to precizno, a drago mi je da pri utvrđivanu duga više nećemo gledati u staklenu kuglu i donositi edukativne metode izračuna pa se taj dug više neće šetati od 20 milijardi kuna do 70 milijardi kuna, nego ćemo izračunati stvarni dug koji je država dužna prema našim umirovljenicima a koji je nastao zbog poznate situacije kada umirovljeničke mirovine nisu pratile rast plaća. Međutim, što je ovdje još prilično čudna situacija što i dalje nastavljamo koristiti tu staklenu kuglu pri izračunu kamata, jer ovdje smo gledajući u staklne kuglu odredili da je kamata 2,3 milijarde kuna pa me to podsjeća ponovno na edukativnu metodu pa ajmo reći to je od oka toliko pa pristajemo na takve kamate. Međutim, činjenica je da će se ovim Zakonom i to Klub HNS i PGS podržava individualizirati taj dug i svaki umirovljenik će točno znati koliko mu je država dužna i država će znati koliki je taj dug i koliko umirovljenicima mora platiti. Međutim, mi smo na to izračunavanje duga uložili jedan amadnman jer primjenom pogrešnog izračuna valorizacijskih koeficijenata došlo je do razlike od 38% i smatramo da izračun za umirovljenike koji su otišli u mirovinu od 1. siječnja 95. godine do zaključno sa 98. godinom nije točan jer bi trebalo na bazi ispravno izračunatih valorizacijskih koeficijenata utvrditi novu početnu mirovinu i tek nakon toga bi se sve mirovine od 1. rujna 93. do 31. prosinca 98. trebale uskladiti sa rastom prosjećnih neto plaća svih zaposlenih u Hrvatskoj i tek nakon toga bi trebalo izračunati dug za svakog pojedinog umirovljenika. I zbog toga što ovaj naš amandman ispravlja tu grešku koja je u Zakonu stavljena nadam se da ćete svi podržati i taj naš amandman. Međutim, što je sporno? Sporno je što nećemo izračunavati dug za ponovno ono gledajući u kuglu u edukativno govoreći cifru nećemo izračunati dug za 360 ili 300 tisuća umrlih umirovljenika koji su u tom peridu umrli a neki će vjerojatno biti te sreće ili te nesreće da odu i danas, i prije nego što mi izglasamo ovaj Zakon oni neće imati nikakva prava na dug. Znam reći ćete oni ni ne mogu imati pravo na nasljeđivanje mirovine, međutim, ovdje se ne radi o nasljeđivanju mirovine ovdje se radi o dugu koji je stvaran i radi se o tome da taj dug imaju pravo dobiti oni koji su bili loše sreće. Ako ne oni, a oni ne mogu onda njihovi nasljednici, i zbog toga smatram da ovaj izračun kakav je trebao obuhvatiti i one koji su bili loše sreće. Jer čitavo vrijeme dok su oni živjeli primali su male mirovine i pomagali su im njihovi ukućani, pomagala su im djeca, pomagali su im roditelji da bi preživljavali taj period primajući onakvu mirovinu kakvu su primali. I zbog toga smtram da isto tako kao što se poslije definira da taj dug mogu naslijediti u članku 5. da mogu naslijediti nasljednici prvog nasljednog reda isto tako bi i ovaj dug koji bi se trebao izračunati na one umrle trebali naslijediti nasljednici prvog reda. I sada dolazimo do onoga kada utvrdimo koliko svaki umirovljenik treba dobiti od države, kada utvrdimo koliki je dug države postavlja se pitane osnivanja Fonda. Međutim, prije nego što se osnuje fond u svakom slučaju postoji još jedna vrlo upitna stvar koja se predlaže ovdje u Zakonu, a nije mi jasno kako pregovarači nisu vodili računa o tome, jer se trebala dati mogućnost umirovljenicima da biraju, da biraju na koji način žele biti isplaćeni. Znači da li žele novac, da li žele dionice firmi, da li žele obveznice. Ja znam da će mnogi prihvatiti dionice, ali bi bilo pošteno i vjerujem da bi to bilo u svakom slučaju konkretnije da se išlo na izdavanje obveznica i da se išlo na isplatu u novcu. Jer neki od umirovljenika u svakom slučaju će željeti da novac dobiju što prije. Predlažem da onaj obračun kako piše u Zakonu da će oni dobiti obračun, predlažem da umjesto obračuna dobiju rješenje, jer na rješenje imaju pravo žalbe ako u tom izračunu za mirovine nije točno izračunato. Na rješenje imaju u svakom slučaju garanciju da će im taj dug biti stvarno priznat. Nekakva obavijest ili nekakav obračun ne znači umirovljenicima ništa, trebali bi dobiti rješenje. A uz to riješenje predlažem da ih se usput i pita, da se napravi svojevrsni referendum, da ih se pita, na koji način žele biti isplaćeni. Da li žele biti u novcu, u dionicama ili obvezama? I zbog toga smo i uložili ispred Kluba HNS-a i PGS-a amandman u kojem tražimo da se izdaje riješenje. i žao mi je što pregovarači nisu uzeli u obzir i takovu varijantu. Kad krenemo na pitanje Fonda, Fond je prilično upitan iz jednostavnog razloga, što se ne zna, koje firme ulaze u taj fond, na koji način će biti fond formiran, i jasno je svim umirovljenicima da firme koje ulaze u taj fond, da su već nekad bile njihove, jer su u njima oni radili. A sad ih dobivaju pod dug. I zbog toga mi bi bili presretni kad bi taj fond činile recimo INA-e, HT-e, elektroprivreda, vodoprivreda i sve one firme koje bi garantirale umirovljenicima dug. Međutim, na ovaj način izražavamo sumnju da bi taj fond mogao proći kao mnogi drugi fondovi i šta ako taj fond ne bude imao iz čega isplaćivati umirovljenicima dug, da li će to biti još jedna prevara umirovljenika. Ne želimo biti ptice zloslutnice, ali želimo upozoriti na mogućnost da umirovljenici i na ovaj način budu izigrani. Molim gospodina Lesara, hvala.
Hvala lijepa. U nastavku prije imamo jedan ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Željko Kurtov.
Pa kolega Kapraljević je rekao da su roditelji pomagali penzionerima. Ja se ne bih složio s tim. Ja mislim da su samo djeca pomogla penzionerima.
Kolega Lesar izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom Zakona o načinu povrata duga Vlada i HDZ-e nastoje kupiti vrijeme, a kolege iz stranke umirovljenika nastoje obrisati obraz zbog onog sporazuma. Između 5 dokaza za svoju tvrdnju. Prvo, nemojte kolege biti nervozni dok ja govorim, vi ćete imati prilike na repliku. Prvo, radi se o Zakonu o povratu duga, ali samo jednoga koji je nastao zbog neusklađivanja plaća u vremenu 1.9. 93. do 31. 12. 98. A što je s onim dugom koji je nestao nepravilnom protuzakonitom obračunu plaća iz proteklih godina tzv. valorizacijskim koeficijentom, u vremenu 1.1. 95. do 31.12. 98. I zbog toga tada nije bilo bitno, kad čovjek odlazi u mirovinu kakvu je plaću imao, koliko staža je imao, koliko su tada iznosile prosječne plaće, niti je jedan kriterij bio koji je određivao visinu mirovine godinu u kojoj je čovjek išao u mirovinu. U obrazloženju se piše, da ovim prijedlogom i ranijim je disporporcija zaustavljena. Ali što je s onim razlikama između 20 do 38% koje su stvorene? Ovaj zakon ne vraća taj dio duga stvoren između 1.1. 95. i 31. 12. 98. A da bi to bilo moguće vratiti svima onima koji su u tom vremenu ušli u mirovinu, trebalo bi izračunati novu vrijednost početne mirovine. Drugo, umirovljenici neće dobiti riješenje od mirovinskog fonda, nego obračun, za kojega se kaže, da je naslijedan. Ovo će vjerojatno biti jedini primjer u Europi da netko naslijeđuje obračun na koji ne postoji mogućnost žalbe niti drugostupanjskog postupka. Treće, posebni fond koji će se formirati, koja je imovina fonda, tko gospodari fondom, koja je djelatnost fonda i koje su prava i obaveze dioničara u tom fondu? Što je sa tim naznakama, što je sa tim fondom ako danas trebamo podržati zakon? Drugo, Zakon ide, zapravo četvrti argumenat, zakon ide sada. Obračun za godinu dana. Fond u sljedećih godinu dana. A dividenda iz tog fonda kada? Za pet, tri ili osam godina. Jer umirovljenici su ostali i potražuju novac, ne fond, ne obračun, i ne čekanje. Peto, kolege iz Stranke umirovljenika odustali su od zahtjeva usklađenja mirovina sa rastom prosječnih plaća do udjela u 70%. I jeste li sigurni da u primjeni ovog zakona neće se pojaviti tumačenje da rast prosječnih plaća nije ono što statistika utvrdi, nego da će netko početi računati rast realnih plaća. Ne moram vam dokazivati što je jedna, a što druga veličina. Kažu da je pravda spora, ali dostižna. Dug je stvoren do konca 98., 99. Oduka Ustavnog suda je iz 98. godine. i sada, umirovljenicima ponovno obećavamo, možda ćete dobiti obračun, onda ćete možda dobiti papire, a možda nekad i po koju kunu ako taj fond neće biti propast. i ako u taj fond ulaze dionice, odnosno udjeli trgovačkih društva koje nešto vrijede i obećavaju dobit, zašto onda nismo išli na državne obveznice, gdje postoji jamstvo da će dobiti novac, a ne obračun i dionice? I zbog toga, svi oni koji danas ovo gledaju i slušaju, neka dobro upamte, čekaju vas obračuni i dionice, novac možda, ne zna se kada. Hvala.
Poštovani zastupnik Damir Kajin u ime Kluba IDS-a. Molim vas malo mira da vidimo. Ima u ime Kluba HSP-a Pero Kovačević na ovoj jednoj listi, ali nema prijavnice. Dobro, ako ste dali, onda. Pero Kovačević u ime Kluba HSP-a.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Mi danas razgovaramo o sudbini naših očeva, naših majki, naših baka, djedova, punaca, punica, susjeda. A kakav je njihov položaj? Kakav je njihov položaj? Prema zadnjim podacima statističkim, za godinu im je potrebno za podmirivanje temeljnih životnih troškova 67 tisuća kuna. A koliko oni od toga ostvaruju? Evo sad ću vam dati podatak. Prema podacima Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje 85 tisuća je umirovljenika koji mjesečno primaju prosječno 322 kune. 112 tisuća 311 je umirovljenika koji mjesečno primaju 770 kuna. 334 tisuće 335 je umirovljenika koji mjesečno primaju tisuću 250 kuna. 220 tisuća 473 je umirovljenika koji mjesečno primaju tisuću 720 kuna. Znači, koliko oni skupe godišnje 12 tisuća, 13 tisuća kuna a treba im 67 tisuća kuna. S druge strane, još uzdržavaju i djecu koja su im nezaposlena. Evo, o tome mi danas razgovaramo. Vi lijevo ste na tome što HDZ nije vratio dug umirovljenicima dobili izbore. Što ste napravili? Ništa. Vi desno ste na tome što oni nisu ništa napravili, dobili ove izbore. Što radite? Dajete samo politička obećanja. Prema tome, situacija je, a jedino je HSP tu bio od početka principijelan i dosljedan. /Buka u dvorani./ Samo se vi smijte. 1998. godine HSP je rekao treba vratiti dug umirovljenicima jedan dio u gotovini drugi dio u obveznicama. A šta mi ...
Molim vas, mir u sabornici. Gospodo, pogledajmo sada nešto. Trenutak jedan, gospodine Kovačević. Gospodo, mi imamo toliki broj prijavljenih, mi imamo popodne glasovanje. Molim vas da se držimo i poslovnika i da se držimo reda inače ćemo nastaviti i sutrašnji dan. Sada se javlja desetak ispravaka netočnih navoda, praktično cijeli Klub SDP-a itd. Molim vas, vodite računa.
Neka oni to kažu umirovljenicima. Ja znam položaj umirovljenika. Slobodno svoje ispravke dajte umirovljenicima i vi i lijevo i desno, a kakav je položaj umirovljenika mi to dobro znamo. Mi zastupnici HSP-a koji imamo uredovne dane.
Gospodo i dame, zastupnici molim vas pustite govornika da izgovori ono što želi reći. Nemojte stvarati atmosferu koja će nas voditi da nastavljamo i idućih dana.
Vidite šta je problem. Bojite se glasa javnosti, glasa umirovljenika u ovome Hrvatskom saboru u tome je problem. A što ste napravili, nije ništa napravljeno. Ajmo sada prema ovome zakonu. Zakon bi trebao nositi naziv Zakon o povratu duga umirovljenika. Riječ je o dugu, nije riječ o nekakvom obeštećenju nego je riječ o dugu, dug koji je nastao u razdoblju 1. rujna 1993. do 31.12.1998. godine. I zamislite, taj dug do dan danas nije izračunat. Niste ga vi izračunali, niste ga vi izračunali. Pa dajte nama, izračunat ćemo koliki je dug. Dug nije izračunan dan danas i mi govorimo o ovome zakonu kako će se on tek izračunati. Pa što onda ljudi mogu očekivati kad će doći do toga. Kad će doći do toga da se prvo izračuna. Prema tome, budimo ozbiljni. Bar možemo izračunati koliki je dug. Prema tome, riječ je o dugu. Nije o obeštećenju. Riječ je znači o dospjelim a neisplaćenim iznosima pravno kazneno. To je sasvim drugi pojam dospjeli a neisplaćeni iznosi. Prema tome, taj se dio izračuna i to vam nije obeštećenje, to je dug. I prema tome, i nasljednici onih 300 tisuća jadnika što su umrli, što nisu dočekali da im se izračuna njihovi nasljednici također prema pravu ove države imaju pravo jer je riječ o dugu i nemojte ograničavati na prvi nasljedni red. Riječ je o dugu. Dug je dug i nasljeđuje se prema nasljednom pravu i Zakonu o nasljeđivanju zna se kako i na koji se način nasljeđuje. Prema tome, to je bitan dio koji ovdje moramo utvrditi, to je najbitniji dio. Znači, svi umirovljenici očekuju, što? Da im se vrati dug, je li tako. Da im se vrati dug na način da li će to biti u novcu za što se HSP od početka zalagao obveznicama i dionicama. I mi smo suglasni da postoji fond ali fond samo u smislu koji će davati pokriće za te isplate. Znači, koji će davati pokriće za gotovinu, za obveznice. Zna se, obveznica dospijeva danom tim i tim i onda je fond taj koji osigurava potrebnu količinu novca da se to isplati. Tako je riječ, druga je stvar ako umirovljenik hoće sam uzeti dividendu. To je jedini realan način da ljudi, da im se vrati taj dio duga i da imaju konkretno rješenje da će im se to ikada vratiti. Sada je isto zanimljiva pravna situacija da ovdje vi izračunavate kamatu. Izračunava se kamata koja kaže da ona 2,3 milijardi kuna, je li tako. Kako se može izračunati kamata a niste izračunali dug. Logika je stvari, znači zna se koliko je dug ukupan i na to se onda izračunava kamata bar smo mi tako učili i u financijama i u srednjoj i osnovnoj školi što je kamatni račun. Prema tome, nemojmo upotrebljavati izraze obeštećenje, ograničavati se na prvi nasljedni red. Riječ je o dugu, dug treba vratiti. Točno ovdje možemo razgovarati o ovim mogućnostima. Znači, to je novac, obveznice i dionice i odrediti rokove, rokove odrediti. Na taj način ćemo doprinjeti da se provede odluka Ustavnog suda. Što je ovdje jedino dobro u ovome trenutku? Ovdje je dobro po mome zakonu da država konačno priznaje taj dug. Država znači ovim zakonom priznaje dug i to je dobro za umirovljenike ali država još nije točno utvrdila kako i na koji način će to napraviti da svatko od umirovljenika dobije pravnu sigurnost da će to stvarno biti napravljeno. Danas je znači trebao biti ovdje i taj zakon o fondu ali je trebalo ovim zakonom utvrditi da je taj fond on je samo pokriće znači za novčani dio koji će se trebati isplaćivati u gotovini, u obveznicama odnosno u dionicama. Prema tome, utvrdite, možete za dva mjeseca, ako ne mi vam stojimo na raspolaganju utvrditi koliki je dug, svakome izdati rješenje i napravimo ono rješenje koje je u funkciji jer nas danas puno ljudi gleda ovdje i mi smo obvezni prema njima i nemojmo ovo iskoristiti u smislu političkog strančarenja a ovako sam nastupio zbog toga što je prvi govorio Klub HNS-a. On je bio na vlasti i nije ništa napravio i on sada nama prodaje demagogiju kako to treba napraviti. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici, sada ima deseta iz Kluba SDP-a i LS-a ispravaka netočnih navoda. Molim, apeliram, plediram da se to svede na jednu razumnu mjeru. Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, ja moram ispraviti netočan navod gospodina Kovačevića da bivša Vlada nije ništa učinila i da se sada po prvi puta priznaje dug umirovljenicima. Krajem 2000. godine prošli Sabor je donio zakon u kojem se u 1. članku kaže da se ovim zakonom izvršava odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske u skladu sa gospodarskim mogućnostima naše zemlje. U skladu sa gospodarskim mogućnostima se od 2001. godine do danas i po tom zakonu namjeravalo dakle narednih deset godina isplatiti 23 milijarde kuna umirovljenicima, što znači svake godine se isplaćuje 2 milijarde i 300 milijuna kuna.
Hvala lijepa. Da li i ostali zastupnici iz Kluba SDP-a žele ispravak? Da. Poštovani zastupnik Slavko Linić.
Ispravljam netočni navod svoga kolege gospodina Kovačevića u kojem se utvrđuje da u posljednjih četiri godine nije ništa učinjeno na povratu duga umirovljenika. Obavljeni su određeni izračuna i isto tako donesen je zakon o djelomičnom vraćanju duga umirovljenika i to u novcu kroz utvrđivanje određenog iznosa povećanja. A isto tako, na dan prestanka važenja posebnog Zakona o dodacima u mirovini doneseni su potrebni akti Vlade i fonda da se i taj iznos zadrži na ime vraćanja duga umirovljenika. Evidentno je da je dio mogućnosti ostvareno i to ovisno o ekonomskoj moći Republike Hrvatske.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Netočno je kao što je i utvrdio zastupnik Kovačević da ni HDZ ni desna ni lijeva strana ove sabornice nije ništa učinila po ovom pitanju. Desna strana je stvorila dug umirovljenika a ova strana ga je tri godine vraćala 2 milijarde i 400 tisuća kuna posljednje tri godine plus miljardu i 500 tisuća kuna kroz instituciju 100 kuna + 6%.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gospodin Linić i ostali iz SDP-a su povrijedili članak 209. stavak 1. i 2. a vjerojatno će i kasnije. Ja sam govorio da nema dan danas izračuna o dugu. Vi kažete da ima! Pa gdje je?
Nisu povrijedili poštovani zastupniče Kovačević [[Upadica: Kako nisu povrijedili?]] vi ste iznjeli jednu tvrdnju, ovi zastupnici su tu tvrdnju obarali, dakle, ne radi se o povredi Poslovnika.
A zašto donosimo Zakon o ... [[Govornik se ne razumije.]]
Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec, ispravak netočnog navoda. ... [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas [[Upadica: Pa dajete vodite sjednicu kako treba.]] Gospodine Kovačević ja vodim sjednicu kako treba. Vi ste iznašali određene tvrdnje koje su drugi zastupnici držali netočnim i ispravljali. I nemojte me vrijeđati. Izvolite.
Netočno je da se do sada nije učinilo ništa na povratu duga umirovljenicima. Po malo u Mirovinskom zakonu isplaćivalo se 100 kuna + 6%. 2000. godine objavljen je Zakon koji nosi datum 8. prosinca koji se zove Zakon o povećanju mirovina radi otklanjanja razlika u razini mirovina ostvarenih u različitim razdobljima. Prvim člankom toga zakona poziva se na odluku Ustavnog suda a u drugom članku se utvrđuje u pojedinom razdoblju koliko treba doći do povećanja mirovine i ono iznosi od 17 do 20%. Istovremeno kada je tzv. mali mirovinski zakon prestao vrijediti njegovo, njegova primjena je produžena i na sljedeće godine i on se još i danas primjenjuje. Dakle, primjenjuje se i mali mirovinski zakon, sada je 100 kuna i 6% ušlo u osnovicu a primjenjuje se i ovaj Zakon koji sam citirala. Prema tome netočno je da ništa nije učinjeno.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarič.
Hvala. Štovani gospodine predsjedniče, netočan je navod kolege Pere Kovačevića da je jedino HSP uvijek imao jedinstven stav oko povrata duga. .../Govornik se isključio pa ponovo uključio./.. Vidjeti da svaki puta .../Govornik se isključio./...
Molim pripazite na mikrofon jer ga sami, sami ga gasite.
Ne, ne sada je, mikrofon je loš.
Nije, nego ga vi mičete i gasite ga papirima koje držite u ruci.
Upravo tako, a budući da je kolega Kovačević novi u Saboru, onda kažem svi fonogrami su mu dostupni, može lako vrlo lako pogledati da vidi da je doista nije tako kako je on rekao. Hvala.
Hvala. U ime Kluba IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin, izvolite. Vi ste se javili? Dobro izvolite. Ispravak netočnog navoda.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, ja bih želio ispraviti netočan navod ekspertnog tima HSP-a jer pretpostavljam da je kolega Kovačević po obićaju govorio u ime eksperktnog tima HSP-a. Dakle, da se, da je ovim Zakonom konačno priznat dug umirovljenicima. U pretprošlom sazivu ovog Sabora meni je bar desetak puta od tadašnje Vlade odgovoreno da država ništa nije dužna umirovljenicima tek je prošla Vlada priznala iako nije napravila dug da dug postoji. Vraćao se kako se vraćao i sada se nastoji vraćati kako će se vraćati. Ali dakle, vaša tvrdnja, vašeg eksperktnog tima je netočna.
Konačno poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Pa položaj umirovljenika je težak, položaj umirovljenika je nezahvalan, položaj umirovljenika nije obećavajući a Boga mi neće biti bolji ni nakon što usvojimo ovaj Prijedlog zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 98. godine. Zašto? Pa zato jer sami sebe zavaravamo da ćemo učiniti nešto što jednostavno nije moguće, mi se igramo iluzionista, mađionićara, vadimo iz šešira zapravo ono čega nema. Mene za razliku od gospodina Kovačevića ne zanima tko je za taj položaj umirovljenika odgovoran. Da li su sada to bivše Vlade, da li je to odgovorna koliciona Vlada, znam da nije. Međutim, smeta me razbacivanje nerealnim obećanjima. Bilo da se radi o onim obećanjima koje idu u predizborno vrijeme kako će se sav dug vratiti, bilo da se radi o nerealnim obećanjima koje ćemo čuti tijekom današnjeg dana. Mene smeta kada se stvara psihoza da će se dug vratiti dionicama. A ovdje imam jedan članak gdje je gospođa Jadranka Kosor, potpredsjednica Vlade zasigurno osoba koja je izuzetno dobro upoznata sa tom problematikom 18. 6. 2004. rekla nema dionica za sav dug. Još jedanput ponavljam, nema dionica za sav dug. Lako da nema dionica sada za sav dug, već dionice koje će se namijeniti umirovljenicima teško da će pokriti i manji dio toga duga i to je zapravo centralno pitanje. Od kojih ćemo mi to dionica servisirati dug umirovljenicima? Da li ćemo to činiti dionicama Viktora Lenca, Tekopa, Prvomajske iz Raše, Torpeda, ne zna, Rikarda Benčića ako njima, ako tim dionicama onda možemo reći gospodo ne hvala. Istina nemamo proekciju proračuna za 2005. godine. Međutim, Ministarstvo financija a ovdje je i ministar gospodarstva najavljuju posemašnu privatizaciju 2005. a dug umirovljenicima u idealnom slučaju mogao bi se početi vraćati tek 2006. U međuvremenu čuli smo 300 tisuća penzionera je umrlo. Vjerojatno će se taj trend sa onom 22000 godišnje nastaviti. Ovaj Zakon s druge strane gospodo ne govori o ničemu. Imamo 7 članaka. Pustimo ona sedmi koji govori gdje će se to objaviti. U prvom spominje se neki fond kojeg tek treba ustrojiti putem posebnog zakona. U drugom se govori tko ima pravo na obeštećenje kao da to ne znamo, ali dobro da treba navesti. U trećem, treba utvrditi razliku mirovina ali tu se krije i najveća zabluda u kojoj je govorio gospodin Lesar gdje uz činjenicu da će se umirovljenicima ili tom fondu dati pod navodnicima "falše dionice" tiče se činjenice da umirovljenici neće dobiti rješenje, da će dobiti neki obračun kojega neće moći osporavati pred nadležnim upravnim tijelima. Jednom riječju u ovome dijelu vidi se da je ovaj Zakon jedna velika zabluda. U četvrtom članku opet se govori o tom fondu, u petom, pravo na povrat u slučaju smrti mogu ostvariti i nasljednici oštećene osobe ali ne oni koji su umrli do sada znači njih 300 tisuća a u 6. fond bi se trebao ustrojiti u prvoj godini što će reći da prva naknada može stići na naplatu tek 2006. godine ako i jasno tada. Da se razumijemo. IDS apsolutno hoće da se sprovede Odluka Ustavnog suda. Mi bi željeli da se novac vrati, točnije da se umirovljenici obeštete i daj Bože da ovaj Zakon zaživi. No, imamo isto tako pravo sumnjati u ovaj prijedlog kada već unaprijed gospođa Jadranka Kosor, aktualna potpredsjednica Vlade tvrdi da naprosto nema dionica za sav dug. Preostale dionice koje su u portfelju ako izuzmemo javna poduzeća su naprosto pod navodnicima "bezvrijedne". Pogledajmo samo kako kotiraju ove dionice hotelskog sektora za kojega mislimo da je nešto bog zna šta vrijedno hotelskog sektora za kojega mislimo da je nešto Bog zna šta vrijedno. Hotelski sektor je prezadužen, nitko u njega, za njega nije zainteresiran, a samo 2003. kroz formu jamstava država je podmirila vjerovnicima negdje oko 250 milijuna kuna. Ono što vrijedi ACI “Sunčani Hvar” to je već kaparirano. IDS stoga predlaže da se dug podmiri u obliku obveznica. Taj prijedlog po nama je daleko humaniji od ovoga jer iza obveznica uvijek stoji država, stoji Vlada, stoji Sabor, a iza ovog prijedloga stoji tržište što je krajnje neizvjesno za sve umirovljenike osim one grupe umirovljenika koji će se vrtiti oko tog fonda. Gospodin Lokner je u hrvatskom umirovljeničkom listu broj 5 u svibnju 2003. spominjao, on je tako je to nazvao, kompenzacija. Znači da bi kompenzacija umirovljenicima iznosila 40 ili više milijardi kuna. Gospodin Linić je u jednoj televizijskoj emisiji spomenuo iznos od 60 milijardi kuna. Sada Hrvatska stranka umirovljenika i Vlada javno spominju 20,7 milijardi kuna minus 3 milijarde kuna za 300 tisuća umrlih što iznosi 17,7 milijardi kuna i na to bi išlo 2,3 milijarde kuna kamata, a sama bivša vlast je priznavala u novcu 23 milijardi kuna ovoga duga umirovljenicima. Meni je jasno. Ova država ne može isplatiti ni 20 ni 40 ni 60 milijardi kuna. A pogotovo ne može isplatiti dug umirovljenicima i pri tom uskladiti ili sprovesti onaj sporazum Hrvatske stranke umirovljenika i Vlade odnosno HDZ-a gdje bi trebale se uskladiti mirovine sa 50% prosječne plaće s 1.1.2005., 60 sa 1.1.2006., 70% sa 1.1.2007. Zašto to nije moguće? Osim što bi jasno država pri tom bankrotirala. 2005. trebalo bi vratiti negdje 3 milijarde kuna po osnovu usklađenja. 2006. trebalo bi vratiti 5 milijardi kuna po ovom Zakonu znači plus 6 milijardi kuna po osnovu usklađenja. 2007. trebalo bi vratiti 5 milijardi kuna po ovom Zakonu plus 9 milijardi kuna po osnovu usklađenja, a tekuća usklađenja uopće znači ono gdje se prati rast prosječnih plaća nisam spomenuo. Ovo će se sve na kraju svesti na onu narodnu “Obećanje ludom radovanje”, sve za vlast, vlast ni za šta. Konačno, ja kažem i to nitko u ovoj zemlji nije dobio mandat za bankot Hrvatske. Točno. Nešto se učinilo u prvih 5 mjeseci ove godine. Onih 100 kuna plus 6% išlo je i u tu osnovicu. Ona je nešto i povećana. Neoporezivi dio. Sada će se možda vratiti s druge strane participacija pa će se anulirati ono što se dalo, ali u zemlji koja na današnji dan ima 25 milijardi dolara vanjskoga duga, gdje je deficit prošle godine bio, ne znam, 6,3%, gdje treba ove godine vratiti 22 milijarde kuna doista, doista teško je povjerovati da je nešto više moguće. I zato kažem Hrvatska može donijeti idealan, može donijeti pošten, može donijeti najmoralniji zakon, ali šta to vrijedi kada Hrvatska nema i jednostavno tako skoro neće imati novaca. Ono što je daleko potrebnije kada bi se moglo da se učini napor da prosječna penzija počne rasti i približavati se iznosu od 50% prosječne plaće, a kasnije sve više. I to je bit. I to ja držim da traži najveći broj umirovljenika. Da može jednostavno od svoje penzije živjeti. Dug da, ali dug je ja kažem drugorazredni problem. Prvi su visina penzija gdje u Hrvatskoj netko je rekao 71% umirovljenika prima penziju ispod 2 tisuće kuna, a negdje oko njih 70 tisuća oko 500 kuna. I to je bit. MOžemo mi govoriti da ima novaca ili da je bilo novaca za sanaciju banaka. Pa su onda te banke prodane za 5 milijardi kuna u što je uloženo 30 ili 50 milijardi kuna. Možemo mi govoriti da je bilo novaca za jamstva u ovim privatnim poduzećima. Možemo mi govoriti da je bilo novaca za sanaciju poljoprivrede ili brodogradnje međutim poštovana gospodo jednostavno tog novca nema. Možemo mi rasprodati i svu preostalu srebrninu ove države. Ja ne znam kako će na to reagirati naša javnost. Možemo mi rasprodati i sve nekretnine uz more. Samo ja si isto postavljam pitanje da li je to pametno. Znam kako reagiraju građani u županiji Istarskoj. Županija Istarska nije prodala sama u 11 godina ni kvadratni metar zemlje, a svi su protiv općine Vodnjak koja je prodala dvije čestice ukupne površine 100 metara dok s druge strane godišnje samo na tom prostoru građani Istre strancima prodaju oko 5 tisuća nekretnina. Kako će se znači to prihvatiti u javnosti ja ne znam. Međutim ovom prilikom treba reći i sljedeće. Imamo mi još jedan veliki problem kada su umirovljenici posrijedi, a to su tzv. novi umirovljenici. Što je sa onim umirovljenicima koji su umirovljeni s 1.1.1999. godine. Od 1.1.1999. do ožujka ove godine umirovljeno je 256 tisuća ljudi i njihova prosječna mirovina iznosi 1453 kune. Tada je iznosila. Za razliku od starih umirovljenika o kojima je sada riječ u ovom Zakonu čija mirovina iznosi 1905 kuna što će reći da su novi umirovljenici u startu oštećeni za 20% prosječne mirovine u odnosu na tzv. stare umirovljenike. Tko će sad vratiti dug tim novim umirovljenicima? Oni osim malih mirovina ne mogu se zapravo ili nisu se mogli upisati u onaj drugi ili treći stup. Profitirati sa tim stupovima mogu oni koji danas recimo imaju 40 godina. Ovaj Zakon koji je na snazi po mom sudu nove umirovljenika, umirovljenike stavlja u apsolutno neravnopravan položaj i očekujem da će i ovdje netko kao svojedobno pokrenuti ustavnu tužbu. Problem je i kod njihove participacije ako se obistine neke prijetnje jer novih umirovljenika koji nisu oslobođeni ako se ne varam ima negdje oko 400 tisuća. Znači za kraj dug se može vratiti. Može se vratiti, ali samo dionicama velikih, javnih poduzeća u državnom vlasništvu. Hrvatski telekom, INA, Hrvatske šume, HEP i tako dalje. Naš je prijedlog da taj dug Vlada pokuša servisirati obveznicama. Ako misli ozbiljno to će učiniti, a ako umirovljenicima ustupi dionice poput onih koje su svojedobno ustupljene Braniteljskom fondu onda će se i sa ovim fondom dogoditi ono isto što se dogodilo sa Braniteljskim fondom, a to je da će bankrotirati. Zaradit će samo pojedinci oko tog fonda, a svima ostalima se naprosto loše piše. Slažem se, sve treba učiniti da se dug vrati. No ovo predloženo ovako možda je jedino moguće ali zapravo nije obećavajuće. IDS će podržati ovaj Prijedlog zakona ali izražavamo isto tako čuđenje zašto naš prijedlog, a izvorno prijedlog Matice umirovljenika nije paralelno u raspravi s ovim Zakonom. Kakvi su gospodarski parametri u ovoj zemlji nešto sam rekao ali ono što me naprosto zaprepastilo kada sam jutros listao teletekst pa kada sam vidio da Hrvatska narodna banka ograničava rast plasmana bankarskih sredstava jer je vanjski dug za prvih 5 mjeseci, ne za prvih 6 ili do sredine 7. mjesta, mjeseca porastao za punih 2 milijarde dolara. Gospodarski parametri su nažalost loši, ne baš obećavajući iako sam uvjeren da će proračunska 2005. biti daleko lakša godina ovoj Vladi no što je bila 2004. Međutim građani 2005. neće živjeti lakše nego što žive 2004. kao što 2004. nisu živjeli lakše nego recimo 2003. Želim međutim primjetiti i sljedeće. Ako ima dionica za povrat duga umirovljenicima, znači ovim starima, onda je trebalo i onima koji su oduzeta tzv. stečena prava, borcima NOBa isto na neki način izaći u susret a barem njihovim invalidima. Međutim ono što nije učinjeno u pretekli četri godine sumnjam da će sada prema ovom žamoru. Još jedan puta IDS će podržati ovaj Zakon iako sam rekao da on nije obećavjući i bojimo se da će na kraju sve završiti velikim razočaranjem za 750 tisuća umirovoljenika ili za one koji bi ostvariti pravo na povrat pod navodnicima Duga. No kao što narod kaže, nada umire zadnja i za tu nadu IDS će dati svoj glas. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Silovano Hrelja.
Poštovani predsjednčie, ispravljam dva netočna navoda kolege zastupnika Damira Kajina. On je rekao da je dug drugorazredni problem što nije prihvatljivo s obzirom da imam mišljenja na tisuće umorovljenika koji kažu da je to i te kako aktualan problem i njih interesira i socijalna država, i njihova prava i pravna država da funkcionira. I drugo, nije točnoda u Istri nije ništa prodano, a ja molim gospodina Kajina da u redovima svoje stranke provjeri točno što je sve prodano u Istri, sigurno će saznati.
Povreda poslovnika poštovani zastupnik Damir Kajin.
Članak 209. 1999. godine Hrelja vi to jako dobro znate u Vodnjanu su prodane dvije nekretnine Cirka 100 hektara na to na javnom natječaju.
Radi se o povredi Poslovnika. Ne o ispravku ispravka. Hvala lijepa gosodine Kajin. /govornici govore u glas/
Pa zato jer se. Zato jer se nije držao teme.
Gospodine Kajin, ima pravo ispravljati netočni navod za koji drži zastupnik da je neispravan. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Milan Meden.
Evo ja ću ispraviti uvaženog kolegu iz Istre, inače se ne javljam za ispravak netočnih navoda ali gospodin Kajin je rekao, da će koristi u fondu zapravo imati samo pojedinci a ne umirovljenici. Odnosno samo oni koji su pri fondu. Ja ću ga malo poučiti čisto iz ekonomskih znanja o fondovima. Investicijski fondovi su zasebna imovina u vlasništvu vlasnika udjela kojem upravlja društvo za upravljanje investicijskim fondovima, s ciljem ostvarivanja atraktivnog prinosa za vlasnike udjela u fondu. Vlasnik udjela dakle, u investicijskom fondu nije vlasnik pojedinačne investicije fondu, veće je vlasnik proporcionog dijela cjelokupne imovine fonda ovisno o broju udjeal koje posjeduje. Dakle to je ispravak vašega navoda. A iskoristit ću priliku i za drugi netočni navod. Gospodine Kajin je rekao da u našoj državi nema dovoljno dionica koji bi ušle u porfelj fonda što aposlutno nije točno. Ova država još uvijek jako bogata da može napuniti ovaj fond i ostavle fondove. Postavlja se glavno pitanje koja su poduzeća ostavila u vlasništvu države.
Hvala lijepa kolega Meden. Ministar Branko Vukelić.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani gospođe i gospodo. S obzirom na ovih nekoliko rasprava mislim da treba ponoviti neke stvari. Ja mogu razmjeti da oni koji nisu uspjeli riješiti ovaj problem četri godine a ova Valda ga rješava sada u prvih 6 mjesci da su vjerovatno i razočarani time. Ali ipak miiilm da svima bi nam trebalo biti i zadovoljstvo i sreća da imamo model koji je nastao i prijedlog zakona koji je nastao ne tako š ose netko dosjetio i sjetio kako što riješiti. Nego što se napravilo sljedom niza sastanaka svaki tjedan sa udrugama umirovljenika, sa strankom umirovljenika u Vladi gdje se pokušalo naći u okvirima mogućnosti prije svega gospodarskih Hrvatske. Način kako razrješiti pitanje ovoga obeštećenja. A ne duga. Jer ni oduka Ustavnog suda ne spominje dug. Mi moramo se sjetiti razdoblja 93. i 98. i situcije i stabilizacijskog programa i ratnih godina i uvjeta koji su tada bili. ustavni sud je utvrdio ono što i ovaj Zakon konstatira a to je dakle da u tom razdobljiu nisu u potpunosti usklađivane mirovine sa rastom plaća zaposlenih. Dio toga jeste rješavan zakonma i prošlih godina. Dakle i u ove četri prošle godine , ali ne u cijelini. Ovdje je prijedlog zakona koji jasno i precizno ne utvrđuje dug i obračun duga nego rokove prava i tko ta prava ima. I rokove tko će u kom vremenu što učiniti. I ponavljam ovaj Zakon jasno definira tko ima pravo na tu razliku, tko nema pravo na tu razliku, tko će obračunati tu razliku, dakle to je zavod mirivonskog osiguranaj. U tom vremenu će se profunkcionirati fond, odnosno ovaj investicijski fond o kome govorimo. A to je dakle za godinu dana. Što znači da do te godione dana mora biti donešen i zakon o osnivanju fonda sa javnom definicijom i koje su to dionice, koju su te nekretnine a samo dionice koje ulaze u taj fond. Dakle vrlo precizno i jasno prvi puta je rečeno tko će što učiniti i u kojem vremenu. Dakle ovdje ovaj Zakon ne uređuje kolika je ta razlika koliko je to obeštećenje, nego utvrđuje tko će ga izračunati, za koje razdoblje koje će zakone uzeti u obzir kada se ta razlika evidentira u smislu i onoga što je do sada već isplaćeno odnosno što je na naki način i korigirano u odnosu prema irovinama. Isto tako rekao sam i ponovit ću u fond koji će se osnovati temeljem zakona koje će upravo ovaj Hrvatski sabor donjeti i koji će u proceduru ući odmah u rujnu ove godine. Dakl eu tom fondu će biti ne smao dionice i to dionice kvalitetnih poduzeća, dionic eonih poduzeća koji će između ostaloga i u dogovoru sa umirovljenicima će se definirati koja su to poduzeća. A spomenuta jesu već i krou medije i kroz nastupe, i mislim da ne treba govoriti znamo da pričamo o kvalitetnim dionicama INe i HTa i ne znam kojih poduzeća. A ne o dionicama nekih propalih poduzeća. Ali osim dionica poduzeća govori se i ovrijednim nekretnimama koje mogu biti dakle i te kako vrijednost toga fonda. Znači, prije svega mislim da i to trebamo imativ an umu i da ne radi se o nikakvim prevarama, obmanama, odgađanjima, dobivanjima na vremenu nego jasno i precizno ponavljam, utvrđenim rokovima, obvezama, tko treba što učiniti. Jasno je da mora postoajti vrijeme i ovih godinu dana mislim da nije nekakav rok koji je tek tako rečen na pamet, stotine tisuća su umirovljenika za koje treba napraviti obračun. Taj obračun će se moći raditi i inforamtičkim putem i putem dakle naše informatike. Ali za dio ljudi će to morati biti i ručnim prema tome mislim da je to opsežan posao koji mirovinski mora napraviti i daje ovaj rok vrlo primjeren da u tom vremenu se taj obračun zaista napravi. I taj obračun je teemelj udjela toga umirovljenika za kojeg je napravljen u investicijsko fondu. I mislim da je to jasno i mislim da je jasno da po ovom modelu ne možeom goviriti o rješenjima koje trebaju dobiti ljudi. Nego upravo govorimo o udjelima koji će biti na temelju obračuna za svakoga umirovljenika. I svaki umirovljenik će znati taj obračun i imati će i mogućnost prigovora primjedbe, traženja eventualnih korekcija ako nije zaodovljan ili ako ima primjedbe na metodu i način obračuna što će mirovinski učiniti. Mislim da je također svima jasno da ono što je gospdine Kajin ovdje govorio da budemo ozbiljni i da s obzirom na situaciju u kojoj Hrvatska je gospodarski i tak odalje, i ako su gospodarski tijekovi pokazatelji početkom ove godine ipak dobri. Ili ohrabrujući ako gledamo i trend rasta izvoza i u odnosu na uvoz. I ako gledamo i povećanje plasmana kredita ne u potrošnju nego u poduzeća. Dakle pokazatelja imamo dobrih. ali slažem se vanjski dug ili dug Hrvatske i dalje u blagom porastu, i dakle taj vanjski dug koji Hrvatska ima je jedan od elemenata za ozbiljnog čovjeka svakog od nas da kaže da ne možemo ići u rješavanje ovih razlika i obeštećenja umirovljenika putem obveznica, jer je to novo zaduženje Hrvatske. Prema tome mi moramo biti ozbiljni i ovdje je zaista veliki trud uložen i zbilja zahvaljujem i svim umirovljenicima, udrugama i stranci koja je zaista išla od polazišta u okviru gospodarskih mogućnosti i mogućnosti Hrvatske naći model koji će biti najbolji, pravičan dovoljno, pošten i za umirovljenike da se obeštete za tu razliku koju nisu dobivali od 93. do 98. mirovinu usklađenu sa plaćama, a da opet i ne dovedemo i ne ugrozimo i ono što ne smijemo ugroziti a to je Hrvatska, proračun i stanje u kojoj se ona gospodarsko nalazi. Prema tome mislim da ovaj model je posljedica ponavljam, mnogih sati razgovora, dogovora i ja sam uvjeren da su umirovljenici i udruge umirovljenika itekako proanalizirali sve što ovaj zakon nudi, koji to put je i kakav put je i da su itekako svjesni i uvjereni vjerujem u to, da je ovo ozbiljan posao koji hrvatska Vlada s punom odgovornošću i premijer i ja kao nadležan ministar i potpredsjednica Kosor koja radi u tom timu, radimo i činimo kako bismo zaista napokon razriješili priču o ovim razlikama i obeštećenju umirovljenika za razdoblje od 93. do 98. godine i pred nama jeste taj zakon. Ponavljam on precizira rokove, termine, on govori o tome što i kada će tko učiniti, a mislim da će kroz Zakon o osnivanju fonda biti priče što je taj fond, kako će funkcionirati, kako će raditi, što će biti temeljni kapital toga fonda nazovimo to tako itd. to je ono što slijedi vrlo brzo, dakle već na jesen i na zasjedanju Sabora u jesen i prije jasno na sjednici Vlade. Prema tome mislim da ne trebamo unositi ponovo nekakove sumnje i upitnike da li to je tako ili nije, je li to sigurno ili nije, mislim da je sasvim jasno da ovaj zakon jasno definira nositelje obveza, rokove i što tko treba učiniti u kojem vremenu da bismo došli do konačnog razrješenja ovog problema. Hvala lijepa.
Hvala. Šest ispravaka netočnih navoda. Prva poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Žao mi je što se o ovoj temi politizira pa to čini i ministar i u toj svojoj politizaciji uvodno izriče dva netočna navoda. Prvi je da prošla Vlada nije učinila u četiri godine što je netočno. Već nakon prve godine mandata donesen je, primijenjen je zakon i godišnje se isplaćuje još i danas po tom zakonu 2,4 milijarde kuna. A da je ova Vlada riješila sve u šest mjeseci je netočno, mi tek u šest mjeseci raspravljamo o ovom zakonu, za godinu dana će biti izračun i formiranje fonda, onda će doći u njega dionice pa će eventualno one imati neki prinos za godinu dana za eventualnu isplatu ili će kotirati, moraju kotirati iznad nominalne vrijednosti ili najmanje po nominalnoj vrijednosti i ja sam stavila tri upitnika kada će to vremenski biti zapravo ostvareno.
Kolegice Zgrebec niti je ministar rekao da prošla Vlada nije ništa učinila kao što vi tvrdite, niti je rekao da je ova Vlada sve učinila. To nije točno. Niste ispravljali netočan navod. Povreda Poslovnika.
Vi ste povrijedili članak 209. Molim vas pročitajte fonogram pa ćete vidjeti da je ministar rekao prošla Vlada u četiri godine nije učinila ništa, a ova Vlada je u šest mjeseci učinila sve.
Nije točno i ne radi se o povredi Poslovnika i ne prihvaćam da se radi o povredi Poslovnika i molim zastupnike, ja ću se uistinu morati držati onih odredbi Poslovnika da ako se zastupnik javi za ispravak netočnog navoda ili povredu Poslovnika, a ne radi se o tome, da primjenjujem one odredbe Poslovnika koje stoje. Ali ja posebno upozoravam, radi se o zadnjoj sjednici dame i gospodo zastupnici. Molim vodimo računa o tome da demokratski i dostojanstveno da se svima omogući da raspravljaju, da iznesu svoja mišljenja, sukobe, konfrontiraju svoja mišljenja, argumente i razloge, ali nemojmo koristiti ove odredbe Poslovnika da ispravljamo i da polemiziramo jedni sa drugima. Damir Kajin ispravak netočnog navoda.
Hvala. Pozdravljam napor Vlade da pokuša vratiti dug umirovljenicima, to je hvale vrijedno i ako uspije treba im podignuti spomenik do neba. Međutim mene se gospodo može demantirati, međutim ne može se demantirati gospođu Kosor koja kaže da nema dionica za sav dug kao što tvrdi da ima …
Hvala lijepa. Nije ispravak netočnog navoda. Hvala lijepa.
Ne, nije. Pustite me da …
Ne mogu vam dopustiti i neću vam dopustiti. Izričem vam opomenu jer se ne radi o ispravku netočnog navoda nego se radi o komentaru komentara. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod gospodina ministra bez obzira na moguće različite jezične pojmove, semantičke analize itd. Netočan navod glasi, gospodin ministar je izjavio, radi se o obeštećenju a ne o dugu. Radi se gospodine ministre o dugu ma kako mi to nazivali i ne bih volio da se ponovi ono što je Vlada koja je napravila dug do 2000. godine tvrdila da ništa nije dužna umirovljenicima, a to je tek prošla Vlada priznala da jest dug napravljen i da će se vraćati iako ga nije ona napravila. Vi ste rekli da se ne radi o dugu. To nije točno. Ispravljam taj navod. Radi se o dugu i to ogromnom dugu. A da li ste vi to riješili u šest mjeseci, vidjet ćemo vrlo brzo.
Poštovani zastupnik Mato Arlović ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege ispravit ću dva netočna navoda. Prvi je netočan navod da su trendovi kako kaže gospodin ministar, gospodarskog razvoja ohrabrujući. Na žalost trendovi gospodarskog razvoja nisu ohrabrujući, jer svi statistički podaci pokazuju prvo da je stopa gospodarskog rasta manja nego što je u prethodnoj godini bilo u ovo isto vrijeme, a da se po svim djelatnostima počevši od industrije pa na dalje, također smanjena stopa rasta u konkretnoj industriji gotovo je prepolovljena u odnosu na ovo i ti su trendovi vrlo zabrinjavajući. I drugi netočan navod je da su nepotrebna sredstva iz državnog proračuna za rješavanje ovog problema kako kaže ministar, obeštećenje umirovljenika. To nije točno. Naime i dalje ostaje na snazi Zakon o povećanju mirovina radi otklanjanja razlika u razini mirovina ostvarenih u različitim razdobljima iz 2000. godine on ostaje na snazi, a po tom zakonu sredstva za isplatu razlika po osnovu tog zakona se osiguravaju u državnom proračunu i morati će se u državnom proračunu osigurati sredstva za rješavanje ovih pitanja, jer ovim zakonom se ne dokida taj zakon. Hvala lijepa.
Sljedeći ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Ispravljam netočni navod gospodina ministra koji je rekao da ovaj zakon precizira rokove i termine i nosioce posla. To je apsolutno netočno. U ovom zakonu nema niti jednog jedinog roka osim roka od godinu dana kada će se formirati fond, dakle ni jednog drugog roka nema, ni jednog nosioca zadatka, a ponajmanje ima priče o tome koje dionice i kakve će biti u tom fondu.
I konačno poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Netočno je što je gospodin ministar rekao da se ovim zakonom, da ovaj zakon omogućava žalbu, odnosno prigovor, odnosno reagiranje na netočno, odnosno eventualno ako umirovljenik izrazi neodobravanje ili neslaganje sa obračunatom pripadajućom razlikom jer to ovaj zakon uopće ne predviđa. Eventualno, da vi ste to objašnjavali pa ste rekli doslovno, moći će se staviti prigovor. To ovaj zakon ne predviđa, eventualno možda planirate otvoriti novu telefonsku liniju za takve prigovore. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Davorko Vidović u ime kluba SDP-a.
Gospodine predsjedniče, gospodo predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo pomalo rezigniran slušajući posljednje izlaganje ministra Vukelića nekako mi ponovno ide u sjećanje naša sinoćnja ili jučerašnja rasprava o kršenju zakona i propisa u ovoj zemlji, o jednom etosu koji je uspostavljen valjda prije nekoliko stoljeća. Da je hajdučija nepoštivanje zakona, stvar otpora i slobodarstva i da je nepristojnost prema državi bila nešto što se njegovalo jer su te države u Hrvatskoj bile valjda uvijek tuđinske. Pa smo konstatirali da je nepristojnost građana i otpor prema toj državi bio posljedica toga što je država bila nepristojna prema građanima. Moram reći da sam doista revoltiran Prijedlogom zakona koji je novi prilog gubitka vjerodostojnosti vlasti i države, koji je novi prilog ponižavanja zapravo velikog broja naših građana. Smije se i štošta se u kampanja obećaje i smije se obećat. Smije se i priznat da se obećanje ne smije izvršit, ali se ne smije ustrajavati u obmani. Nažalost, Prijedlog ovog zakona kojega sada dobivamo na stol je prijedlog koji unaprijed to znademo i vi iz Vlade, i ja to znam i većina umirovljenika to zna, neće riješit ama baš ništa, niti će i za jedno jotu povećati i podići standard ljudi koji objektivno teško u ovoj zemlji žive, a to su naši umirovljenici. Kronologija priče o dugu je poznata i duga. Ovaj zakon kojega danas raspravljamo u Parlamentu samo jednu stvar priznaje. Priznaje da je dug napravljen, da su umirovljenici oštećeni i dobra je stvar u tome što to čini HDZ-ova Vlada jer Vlada, prošla Vlada nije imala problema oko toga priznati ili ne priznati taj dug. Dobro je da to priznaje HDZ-ova Vlada. To je jedino što je dobro i jedino što možemo iščitati iz ovog zakona. Ništa drugo, dragi ministre, se iz ovoga ne da iščitat, niti jedan rok, niti jedan akt jer obračun kojega bi se trebalo napraviti nije akt. To nije rješenje, to je papir koji nema nikakvu vrijednost ni za koga. Ali da se vratimo kronologiji jer čini mi se da su mnogi ljudi već pozaboravljali o čemu je riječ. Kada je dug napravljen, bivša, ona prva HDZ-ova Vlada ne hoteći ga priznati je zapravo nešto započela na njegovom povratku. Nikad ga nisu priznali. Prvo, 3 mjeseca 95. od svibnja negdje do listopada, ja mislim, ili rujna su davali 50 kuna. Te 95. godine. A onda od listopada do studenoga iduće godine 96. 100 kuna. Da bi iza toga krenuo izračun po kojem je ta bivša HDZ-ova Vlada izračunala da je dug 7 milijardi i krenulo se sa 100 kuna i 6%. To ovaj zakon priznaje. I milijardu po osnovi onih 50 i 100 kuna i priznaje 7 milijardi po osnovi 100 kuna i 6%. To je 7 milijardi. Ovaj zakon također priznaje da je Vlada, koalicijska Vlada povratila temeljem Zakona o povećanju mirovina kojeg smo donijeli uredno i u roku kao što smo obećali i dogovorili s umirovljenicima, 1.7.2000. godine i čija je isplata počela 1.1.2003. u kešu, u iznosu od 2 milijarde i 400 milijuna kuna, što u 4 godine iznosi 9 milijardi i 600 milijuna kuna. Znači, u ovom Prijedlogu zakona u obrazloženju se priznaje da je vraćena milijarda plu 7, to je 8, plus ovih 10, 18 milijardi je vraćeno. Što još treba vratiti? Da se ne zna koliki je dug, nije sasvim točno. Zar ne mislite da nismo sjedili zajedno sa vodećim stručnjacima ove zemlje i sa umirovljenicima i računali taj dug. I došli smo do tri iznosa. Jedan iznos je bio 24 milijarde kuna, to je bio onaj dug koji se izračunao jer pojedinačno dug ni napravljen. On je napravljen prema Fondu mirovinskog osiguranja. Ne pojedinačno, a to je imalo naravno reperkusije onda i na isplatu mirovina koje su bile umanjene. Izračunali smo, dakle, 24 milijarde to je bio čisti novac koji je direktno uzet pa smo napravili drugi izračun što bi bilo da je to isplaćivano pa da je bilo indeksirano, koliko bi to bilo? Onda smo došli do iznosa od preko 30 milijardi kuna. Pa se računalo što bi bilo da je taj dug, da su te mirovine isplaćivane u punom iznosu, da su indeksirane, pa kad to sve nije napravljeno, kolika bi kamata na taj novac bila? Onda se došlo do 46 milijardi kuna. Gospodo, pitam vas, o kojem iznosu ćemo ovdje računati? Doista, upozorili su ljudi, apsurdno je reći 2 milijarde i 300 milijuna kamata, a ne znamo glavnicu. Kojih 2 milijarde 300 milijuna kamata? Mi ne znamo dug, mi ne znamo iznos, mi ne znamo kome će to bit isplaćeno. Ako će to biti isplaćeno doista kao dug, a inzistiramo da se mora izdat rješenje i obračunat ponovno mirovina, onda će dovest ustavnog takvoga rješenja svi oni umrli koji to ne dobiju. Jer ako je dug, dug je i prema njima. Znači, ne znamo na koga se odnosi, ne znamo koji je to novac. Ne znamo kako ćemo ga uostalom vraćat. Hoće li se on vraćat ovako kao što najavljujete, sačuvaj me Bože, kroz osnivanje fondova? Pa imamo iskustva sa PIF-ovima, imamo iskustva sa braniteljskim fondovima. Zar ponoviti taj skandal 90-ih godina još jednom? Pitam vas, gospodo. Spominjete negdje 18 milijardi kuna da još treba vratiti. Pa 18 milijardi kuna je 3 milijarde dolara, a cijela INA procijenjena na 2 milijarde, a mi još imamo 50% od toga. Odakle, koje to dionice? Kojih to poduzeća? Imamo HMID i HMO, Hrvatsko mirovinsko osiguranje i Hrvatsko mirovinsko investicijsko društvo. Bivša HDZ-ova Vlada je natrpala hiljadu 436 poduzeća u te fondove, to su bili bezvrijedni, to je bio bezvrijedan portfelj po kojemu su kutleraji vršljali i pokupili sve što je bilo vrijedno i ostavili smeće u tim fondovima, da se umirovljenici bakću njime. Morali smo plaćat Fondu za privatizaciju da nas se rješava tog portfelja jer je šteta koju smo od toga imali bila ogromna. Koje to dividende spominjete, poštovani kolega? Tko će određivat koja je nominala? Mi nemamo tržište vrijednosnice. Hoće li to bit samo iz prve kotacije na burzi? Šta će se to dijelit? Mi smo obećali braniteljima dionice i radnicima dionice. Otkuda, iz kojeg portfelja? Nema toga novca gospodo, nema te imovine, nema je. Tko će na koji način gospodariti s tim fondom? Kažu sijede glave, ne gospodo, broker, najsposobniji stručnjaci moraju upravljati fondovima a ne sijede glave ako se hoće nešto privrijediti. Zato ne vjerujem, ne mogu kao Kajin čak reći da nada posljednja umire i da se nadam se će od toga nešto biti. Unaprijed znam i ne mogu se praviti lud i reći da će od toga nešto biti kada znan da neće biti ništa. Krenulo se 2000. godine kao što i vi okupljate umirovljenike, tu su i gospođa tajnica i pomoćnica, sjeli smo mi s umirovljenicima pa smo rekli gospodo koji ćemo model izabrati, rekli su nemojte samo da nam dajete papire, a mi smo nudili obveznice kao varijantu a ne dionice. Obveznice. Rekli su nemojte papire, i ja sam rekao ok nećemo papire jer će doći torbari pa će vam pokupiti i ... kupiti te vaše obveznice a vi nećete imati ništa. Težak položaj umirovljenika traži da taj povrat duga izvršimo odmah i odmah u novcu koliko možemo. Rekli smo možemo 2 milijarde 400 milijuna kuna, plus 100 kuna i 6%, 3 milijarde 900 kuna godišnje. To je povećalo mirovine moram početi jer su neki umirovljenici to zaboravili, za 660 tisuća ljudi odmah za 20% a za preostalih 110 tisuća od 0,5 do tih 20 odnosno 18%. 660 tisuća ljudi je dobilo povećanje mirovine 20%, od 1176 kuna prosjećne mirovine 99. došli smo na 1720 na kraju 2003. godine. 560 kuna je bilo povećanje, a od vas gospodo ni lipe, ni po ovom, ni po onom ili bilo kojeg zakonu. A što je sa tom pričom, što je sa obećanjima. Ja gospodo znam da ćete vi biti kažnjeni politički na izborima zbog toga što radite. Ali briga me za to. Ono što je mnogo gore to je što na ovaj način širimo prostor nepovjerenja u sve one koji se bave javnim poslovima i koji hoće nešto napraviti za opće dobre. Nemojte pristati na ovo jer kratkoga je daha. Što ćete reći za godinu dana kada osnujete taj Fond onda ćete reći prvu godinu dana 9 milijuna kuna gospodo dajete, da bi naši činovnici morali po HZMO-u koji imaju drugoga posla izračuvati taj individualni dug, godinu dana će ljudi na tome raditi to nije jednostavan posao i 2000. godine kada smo razgovarali o tome da li ići individualno smo vodili o tome računa da bi to s pravom ljudi ocijenili, pa čekajte malo, odgađate priču jer nećete riješiti problem. Napravili smo model koji trpi također kritike, problem toga modela s kojim smo krenuli je primjerice taj što smo rekli da će se vratiti taj dug utvrđen za 10 godina, vratio se zbog ovih 100 kuna i 6% koje smo, to ovdje ne piše mi uveli 10. 12. 2002. kao doživotno pravo, do kraja života, samo nije ušlo u osnovicu i na taj način smo osgiurali dakle i kada istekne taj rok da se normalno to isplaćuje i da to bude svojevrsna kamata za taj dug. Što je loše, loše zato što se doista jedan dio umirovljenika koji je umro i koji će umrijet ne dočekavši da mu se vrati, ostati bez toga. To je loše u našem modelu, loše je što to nisu dobili oni koji su već pokojni i što se to ne može nasljeđivati. Ako ste htjeli popravljat i brže vraćati mogli ste to riješiti, ali gospodo prihvatit ćemo, izdajte obveznice, izdajte rješenja, izračunajte ponovno mirovinu podržat ćemo takav prijedlog, sve ostalo naš narod ima za to izraz je na vrbi svirala
Hvala. Šest ispravaka netočnih navoda. Prvo poštovana zastupinca Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani kolega je iznio niz netočnih navoda, jedan od tih je da je novi Prijedlog zakona samo potvrđuje nevjerodostojnost vlasti. To je netočan navod jer zakon koji se predlaže upravo potvrđuje vjerodostojnost vlasti i predizbornih obećanja Hrvatske vlade i također je kolega vjerojatno, ja ne znam je li lapsuz ili je zaboravio kada je rekao da je prodano 50% INE. To je netočan navod prodano je 25%+1 dionica INE ali na žalost zaboravili ste da ste prodali prava kao da je prodano 50%. Hvala.
Sljedeći, poštovana zastupnica Katarina Fuček ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, nadovezujem se na ispravak netočnog navoda koji je već pokušala kolegica i djelomično ispravila kolegica Bajt upravo o vjerodostojnosti a kolega Vidović je ovako rekao. "Prijedlog zakona je novi prilog gubitka vjerodostojnosti vlasti i države". Prijedlog zakona je upravo prilog potvrđivanju vjerodostojnosti a svoju vjerodostojnost upravo vi ste izgubili jer se mi još uvijek sjećamo vaše kampanje kada ste rekli mi ćemo vratiti dug umirovljenicima, vratit ćemo sve i onda je nakon toga što ste došli na vlast počela teška gospodarska situacija i to što ste malo učinili izgubili ste vjerodostojnost jer ste nudili ono što nije bilo realno, to je gubitak vjerodostojnosti vlasti države.
Hvala lijepa. Sljedeći ispravak poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, pa ispravljam navod ministra...
Ne ministra, vi ste se javili za ispravak netočnog navoda kolege Vidovića.
Ispravljam sama sebe pa kažem bivšeg ministra sada kolegu Vidovića koji je rekao da se Zakon o povećanju mirovina počeo koristiti 1. 1. 2003. godine to nije točno. Zakon o povećanju mirovina donio je ovaj Sabor 2000. godine a Vlada tadašnja sa ministrom gospodinom Vidovićem je počela primjenjivati od 1. 1. 2001. godine pa mi nije jasno zbog čega bivši ministar umanjuje vrijednost i efekte svoga vlastitog rada.
Hvala lijepa. Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo ispravljam netočan navod kolege Vidovića veli: "Ovaj Zakon neće riješiti ama baš ništa" što je zapravo više predizborni štos nego Zakon, ali moram reći da zapravo sa stajališta gospodina Vidovića jasno je da je ovaj rad bio naš, da je ova obnova bila naša, izbjeglice naše i ono što me najviće čudi da vrlo točno i precizno gospodin Vidović zna izračunati naše dugove, a svoje dugove uopće ne prizna a možda da su bili manji bi mi sada mogli vratiti više.
Sljedeći ispravak navoda poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ispravljam tri netočna navoda kolege Vidovića. Prvi netočni navod koji je izrekao gospodin Vidović da pojedinačni dug nije napravljen, nikada se individualno nije pristupilo rješavanju duga a dug je napravljen prema pojedincu, to je činjenica. Drugo, rekao je da je bezvrijedan portfelj HZMO da je bio i da je naročito sada međutim, to nije spriječilo i koalicijsku vladu da u pojedinačnim slučajevima zagrabi u taj portfelj. I treće, izrečena je optužba na predlagače, a smatram da su umirovljeničke udruge i Hrvatska stranka umirovljenika sudionici u ovom prijedlogu i to aktivni. Rečeno je da ustrajavaju u obmani, što ne mogu nikako prihvatiti kao optužbu kolege Vidovića.
i sljedeći poštovani zastupnik Niko Rebić.
Zahvaljujem. Netočno je da je prijedlog ovoga zakona još jedna obmana i gubitak vjerodostojnosti vlasti. Ono što gospodin Vidović treba znati da je ovo prva Vlada koja priznaje, zna i može riješiti ovaj veliki problem. A to svakome je jasno nije lako za, i to vrlo jasno treba reći, nije lako ni za vaše vlasti koja je nagomilala vanjski dug na preko 25 milijardi dolara. Tako da ga je nemoguće zapravo servisirati, vratiti iz proračuna. Ono što javnost treba znati je da vaša Vlada nikada iskreno nije željela vratiti dug umirovljenicima, nego taktičkim potezima dodacima 100 kuna plus 6%, zapravo stvoriti ocijenu i prolongirati, a zato vam je narod na izborima naravno ispostavio račun. Nadam se da ćemo mi biti uspješniji.
Hvala. Ministar Branko Vukelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo kratko neću puno, ali ću ponoviti, i nažalost konstatirati da prvi put kad sam se javio, da sam izgleda ipak bio u pravu, jer žao mi je da u cijelini Klub SDP-a i gospodin Vidović su revoltirani prijedlogom zakona, revoltirani prijedlogom da riješimo napokon u cijelosti priču obeštećenja za razliku mirovina 93.-98. Možemo se slagati ili ne slagati sa prijedlozima kako to riješiti, ali mislim da bi trebali svi gledati što taj zakon ustvari nudi i mislim da zaista zakon ne nudi nikakvu maglu i nešto što neće biti ili što ne može biti, nego ono što je i poznato i meni je žao da, ja vjerujem da smo ipak dovoljno upoznati što znači investicijski fondovi, kako oni funkcioniraju u svijetu, što se sve kroz njih može ostvarivati. i mislim da ovaj model riješavanja obeštećenja umirovljenika ide u prilog umirovljenicima i svima onima koji će imati udjel u tom fondu, to je zasigurno. Papir koji obračun razlike nema vrijednost, model zakona i prijedlog zakona govori upravo o tome da udjeli u fondu će imati vrijednost, a ne papiri. Prema tome, mislim da je ta priča sasvim jasna. Zna se sasvim na koga se i što odnosi u ovom zakonu. i mislim da zaista ne treba vezati ovaj investicijski fond sa vrijednim dionicama, kompanije koje dobro kotiraju na tržištu vrijednosnica, sa vrijednim nekretninama da zaista ne treba uspoređivati sa nekakvim propalim slučajevima bilo kakovih fondova ili ne znam čega, mislim da to nije prilog nekakovom razriješenju ovoga pitanja, nego stvaranju eto nemira među one koji su najviše zainteresirani da se to riješi. A zainteresirani, mislim da bi trebali biti da jesmo svi i Hrvatska vlada i Hrvatski sabor i umirovljenici da napokon završimo priču oko obeštećenja umirovljenika za to razdoblje, i ovaj put ću ponoviti i ono što sam i prošli put kazao, netko me možda nije dobro slušao, u prijedlogu zakona upućeno je sve što je učinjeno i prošlih godina po pitanju obeštećenja, a s ovim zakonom se ta priča završava u cijelosti.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodin ministar je dobro i uredno kroz čitavo svoje izlaganje koristio izraz obeštećenje u jednom trenutku je rekao dug. Htio bih ispraviti tu riječ "dug". Ne radi se o dugu. Dug se stvara kad ja vama nešto posudim, pa vi to meni trebate vratiti. A obeštećuju se prevareni. Onima kojima je nešto ukradeno, i to je činjenica. Predlagač zakona je to lijepo primjetio i tako i nazvao zakon. Dakle, radi se o obeštećenju onih koji su u ovoj državi, a puno je građana ove države prevareno, oni koji su u ovoj državi najviše prevareni, penzioneri. Hvala.
Poštovana zastupnica Ljubica Lalić u ime Kluba HSS-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo dozvolite mi prije svega mi u Klubu Hrvatske seljačke stranke razočarani smo načinom na koji se ova rasprava vodi. S obzirom da znamo situaciju u kojoj su umirovljenici nalaze, i ti isti umirovljenici nisu zaslužili politikanstvo nad njihovom nesrećom. Ovdje je istina da se radi o dugu bez obzira kako se on zvao, ali istina je nešto drugo što ću obrazložit u obrazloženju koje slijedi. Pred nama je Prijedlog zakona o provođenju Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine, jednostavnije ovaj zakon mogao bi se nazvati i morao bi se nazvati Zakon o poratu duga umirovljenicima. Takav naziv bio bi razumljiv ama baš svakom umirovljeniku. Ovako mnogi umirovljenici ne razumiju o čemu se radi. A umirovljenika zanima jedno, koliko mu je država dužna i kada će on taj iznos dobiti. Da li mu odgovor na to za njega životno pitanje daje ovaj zakon, nažalost odgovor je, ne. Ovaj zakon daje samo obećanje da će Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje po službenoj dužnosti u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona utvrditi razliku između iznosa starosne, prijevremene starosne, invalidske i obiteljske mirovine koja pripada umirovljenicima i iznosa koji im je isplaćen. Drugo obećanje jest. Da će se obeštećenje umirovljenika ostvariti putem posebnog fonda koji će biti osnovan posebnim zakonom. Kakav je to fond? Ne znamo. Da li taj fond čine novčana sredstva, nekretnine, dionice? Ne znamo. Jedino što znamo jest ono iz članka 4. stavka 2. koji kaže, da će utvrđena razlika između isplaćenih i pripadajućih mirovina biti temelj za određivanje početne vrijednosti imovine fonda i određivanje udjela pojedinog umirovljenika u tom fondu. Dakle, nema jasnog odgovora na pitanje koje postavlja umirovljenik. Kada i koliko ću dobiti kao obeštećenje za ono što mi je država uzela u vremenskom periodu od 1993. do 31. 12. 1998. godine? Umjesto odgovora, nova obećanja, i k tome potpuno nejasna. Što će činiti imovinu fonda? Mogu ju učiniti novčana sredstva, što je malo vjerojatno. Mogu ju činiti nekretnina, ali ju mogu činiti i dionice, i to ne samo onih uspješnih tvrtki kao što je Hrvatski Telekom, INA, JANAF itd. Isto tako imovinu fonda mogu činiti i dionice neuspješnih tvrtki čija je nominalna vrijednost znatna, a tržišna blizu nuli. NO, kakav će taj fond biti, ne trebamo nagađati. Ali narodna poslovica kaže, "koga su klale zmije, taj se boji guštera". i zbog toga su umirovljenici sumnjičavi, jer Vlada iz te političke opcije kojoj pripada i ova Vlada poricala je bilo kakav dug umirovljenicima. Čak štoviše, jedna tadašnja ministrica govorila je da su umirovljenici sami krivi za niske mirovine. Ono što je dobro u ovom zakonu jest konačno priznanje da su umirovljenici u razdoblju 93.-98. godina sustavno pokradena. Da li bi danas toga priznanja bilo da nema odluke Ustavnog suda i još jednog značajnijeg faktora o kojem sada ne želim govoriti. Vjerojatno ne i dok razmišljam o ovom prijedlogu prisjećamo se pitanja koja su nam uputili umirovljenici kada je vođena rasprava o izmjenama Mirovinskog zakona po kojem je dodatak na mirovnu od 100 kuna plus 6% integriran u mirovinu i postao njen sastavni dio. Umirovljenici su pitali koliko će im se povećati mirovina te od kada će dobivati 100 kuna plus 6%. Morali smo im odgovoriti da predložene izmjene ne povećavajumirovinu niti za jednu lipu odnosno da će i ubuduće primati onoliko koliko su do tada primali. Objašnjavali smo i da će se ubuduće mirovina usklađivati s rastom plaća. Umirovljenici su bili razočarani a jedino su uspjeli reći pa mi smo opet prevareni. Da li su prevareni onda i da li će biti prevareni sada nije na meni da sudim jer oni će o tome suditi sami i to neposredno osobno svaki ponaosob u svoje ime i prezime ali ono što im moramo reći nema isplate uzetog, imate samo priznanje da vam jeste uzeto a način povrata i vrijeme isplate obavijeni su maglom. I upravog zbog toga ocjenjujemo ciničnim obrazloženjem posljedica koje donošenjem zakona proisteći će a u tom obrazloženju se kaže donošenjem predloženog zakona poboljšat će se materijalni i socijalni položaj korisnika mirovina. Poboljšanjem materijalnog i socijalnog položaja podrazumijeva povećanje mase novčanih sredstava s kojima umirovljenik raspolaže. Tim sredstvima umirovljenik kupuje hranu, odjeću, obuću, plaća komunalne troškove. Nažalost, masa sredstava se ne povećava ovim zakonom a obećanjem ne može platiti ni kruh, ni mlijeko, pa čak ni TV pretplatu za koju mu je obećano da ju neće morati plaćati. Eto, upravo na primjeru TV pretplate možemo zaključiti i vidjeti što obećanja znače. Mislim da moramo reći da u saborskoj proceduri imamo još jedan prijedlog zakona o povratu duga umirovljenicima i čudim se što već ranije nije to rečeno koji je predložio Klub zastupnika IDS-a koji regulira povrat duga u obveznicama, to znači u novcu doduše s točno utvrđenom odgodom plaćanja ali u jednakim godišnjim obrocima. Nerealno je očekivati da je jednokratna isplata u cijelosti moguća. To nije moguće ali kroz nekoliko godina to je moguće s tim da su obveznice nasljedive. Iznenađeni smo što su naše kolege iz Hrvatske stranke umirovljenika glasovali protiv hitnosti postupka donošenja toga zakona. Mislili smo da su sa Vladom i svojim koalicijskim partnerom dogovorili bolje rješenje. Sada kada je taj prijedlog pred nama to bolje rješenje ne vidimo. Nadalje, ovo priznanje duga i obećanje da će se korisnici mirovina obeštetiti doduše na nejasan način, dakle obećanje i priznanje ne odnosi se na sve umirovljenike. Između ostalih od priznanja i obeštećenja izuzeti su umirovljenici koji su mirovinu ostvarili prema propisima individualnih poljoprivrednika. Seljaci se ponovo svrstavaju u građane drugoga reda iako se zna da su njihove mirovine najniže i nejčešće iznose manje od 500 kuna mjesečno. No, oni nemaju pravo na razliku između pripadajućeg i isplaćenog. Da li iz ovog slučaja možemo isčitavati odnos i ove vlasti prema seljacima ali i poljoprivredi uopće. Ako je saborska većina onako kako je saborska većina po naputku Vlade Republike Hrvatske odbila prijedloge iz Zakona o nacionalnim mirovinama koji je predložio Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke i Zakona o socijalnim mirovinama koji je predložio Klub zastupnika SDP-a koji su trebali dati kakvu takvu socijalnu sigurnost upravo ovom dijelu hrvatskih građana koji zbog starosti nisu sposobni za rad i ne mogu osim mirovine ostvarivati nikakav drugi prihod a mirovina iznosi od 200 do 300 kuna mjesečno pitamo sada Vladu na koji način će zbrinuti upravo te najsiromašnije. Zar je moguće da će ih prepustiti samima sebi i umiranju od glasi. Socijalno osjetljiva Vlada nije tako okrutna. Nadalje, priznanje duga i obećanje povrata ne odnosi se niti na nasljednike umirovljenika koji nije dočekao ovo priznanje i obećanje. Odredbe ovog zakona odnose se na korisnike mirovine kojima je mirovina u isplati na dan stupanja na snagu ovog zakona kao i korisnike mirovina kojima je mirovina obustavljena radi zaposlenja. Temeljem ovog članka probajmo razmisliti o pravednosti rješenja na sljedećem primjeru. Dan prije stupanja na snagu korisnik mirovine preseli se iz ovozemaljskog života i njegova supruga nema pravo na povrat onoga što mu je država uzela u vremenskom periodu od 1993. do 1998. godine. S druge strane, istog tog dana drugi umirovljenik recimo primjerice postane ministar, zastupnik u Hrvatskom saboru ili se negdje drugdje zaposli i ima pravo na obeštećenje za ono što mu je uzeto u istom vremenskom razdoblju. Ako težimo pravednosti onda to mora biti evidentno i kroz predlaganje zakonskih rješenja. Radi istine napomenula bih da je Hrvatski sabor u prošlom mandatu ili točnije 2000. godine a tadašnja Vlada od 1.1.2001. godine počela primjenjivati Zakon o povećanju mirovina a radi otklanjanja razlika u razini mirovina ostvarenih u različitim razdobljima. Prema članku 1. toga zakona tim se zakonom ujedno izvršava odluka Ustavnog suda od 20. svibnja 1998. godine u skladu sa gospodarskim mogućnostima Republike Hrvatske. Vrijedno je naglasiti da će temeljem tog zakona od 1.1.2001. godine umirovljenicima do konca 2004. godine biti isplaćeno 13,5 milijardi kuna što ukazuje da je isplata u novcu kroz nekoliko godina moguća i bez osnivanja nejasnog fonda za koji se ne zna što mu čini, što će mu činiti imovinu i kako će se iz njega naplaćivati dug. Dakle, prema ovom prijedlogu zakona koji ne daje odgovor niti na jedno od postavljenih pitanja Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke takovom zakonu ne može dati potporu.
Hvala lijepa. Izvještavam zastupnice i zastupnike da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta u 10,46 sati. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prva, poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Niz netočnih navoda je kolegica rekla. Ispravit ću da ovaj zakon daje samo obećanja. To je netočan navod. Kao zastupnica i pravnica gospođa Lalić bi morala znati da zakon određuje točne i precizne pravne norme a ne maglu o kojoj kolegica govori i ako ga većeras donosimo za što postoji volja većine u ovom Hrvatskom saboru onda je on obvezujući. Zakoni se moraju poštivati i izvršavati a hrvatska Vlada je ozbiljna i odgovorna tako da mislim da je potpuno pogriješila novodeći o obećanjima i maglama i zakonima. Hvala.
Poštovani zastupnik Krumoslav Markovinović, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, evo ispravljam netočan navod kolegice Lalić: seljaci se ponovno svrstavaju u građane drugog reda. Gospodo iz HSS-a, da ste vrijednost pšenice i kukuruza koju ste besovratno dodijelili ... [[Govornik se ne razumije.]] firmama, podijelili umirovljenicima, seljacima i umirovljenicima vjerujte dug bi bio puno manji.
Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, kolega je povrijedio članak 209. jer nije ispravio tvrdnju, ono nije bila tvrdnja, nego je bilo pitanje. Pitanje da li se ponovno seljaci svrstavaju u kategoriju građana drugog reda a da li je to pitanje osnovano ili ne osnovano ukazuje i činjenica da jedino seljaci imaju mirovinu od 240 kuna i da se na njih niti jedan zakon o povećanju mirovina ne odnosi niti ta povećanja primaju.
Šta je retoričko pitanje, šta je retorička tvrdnja. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Poštovana kolegica, poštovana kolegica Lalić je rekla da su umirovljenici sustavno pokradani od 93. do 98. godine. Mislim da je to to jedna... [[Govornik se ne razumije.]] , najblaže rečeno jedna ... [[Govornik se ne razumije.]] tvrdnja. Možemo govoriti o delegiranju, odnosno uskračivanju određenih njihovih prava ali moramo shvatiti pozicjiu tadašnje Vlade kada je riječ o stabilizacijskom programu i kada je rijče o vođenju rata i svim drugim troškovima. Prema tome, vi ste inače skloni ovako malo davati paušalne i dosta radikalne ocjene. Hvala lijepa.
Kolegice i kolege ja vas molim kada ispravljate netočni navod izostavite onaj uobičajeni dodatak. Jer taj uobičajeni dodatak uvijek zalazi u jednu zonu nečeg drugog a ne ispravka netočnog navoda. Poštovani zastupnik Petar Mlinarić, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, djelomično me kolega Markovinović već ispravio, netočan navod, već je ispravio ali ja ću dodati, gospođa kolegica Lalić je rekla, seljaci se svrstavaju u građane drugog reda. Da se svrstavaju u građane drugog reda onda vi ne bi poticali, vi bi isplatili poticaje i mi smo, ova Vlada je isplatila poticaje koje vi niste stigli isplatiti da znate.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HSLS-a i DC-a, poštovani zastupnik Ivan Čehok, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre i suradnici, gospođe i gospodo, ... [[Govornik se ne razumije.]] mjesto u kulturnoj povjesti postao protoganist, Bogoljeva romana "Mrtve duše" Čičikov, pomalo neobičan lik koji je hodio ... [[Govornik se ne razumije.]] Rusijom i da bi povećao vrijednost svojega gospodarstva, svojega gazdinstva upisivao je u vrijednost toga gospodarstva mrtve duše kako bi povećao njegovu vrijednost. I meni se čini da živu vrijednost nacionalnoga hrvatskoga bogatstva i mi pomalo u svojim analizama prebijamo već na račun mrtvoga, nažalost kapitala 300 tisuća umirovljenika koji nikada neće dočekati da vide povrat svojega duga. Pa ne samo to nego da živu vrijednost našega nacionalnoga bogatstva i ona stara stabilizacijska ratna Vlada i ova tzv. reformska Vlada su zapravo polako prebijale na činjenici što su i sami umirovljenici rekli, prebijali na činjenici da imaju pred sobom generaciju koja nažalost nestaje i kojoj su svakog dana sve manje dužni ali kojoj smo upravo zbog toga gospođe i gospodo mi koji ovdje sjedimo i mlada hrvatske generacija itekako dužne. I upravo iz poštovanja prema tim generacijama trebamo danas raspravljati ne toliko o tome što je tko učinio nego više o tome što ćemo svi zajedno učiniti da koliko je god moguće ispravimo tu povijesnu nepravdu. I mislim da je zapravo pitanje teološko čak ili pomalo alkemijsko kako od toga mrtvog kapitala u budućemu fondu, dakle, od kapitala koji još nismo praktično evidentirali kako od toga mrtvoga kapitala stvoriti živi kapital. Odnosno kako stvoriti živu vrijednost kako bismo ovim ljudima koji ovdje sjede našim kolegama i svima onima koji nas danas gledaju mogli koliko toliko u dogledno vrijeme zajamčiti da će biti obeštećeni. I to je naše danas ključno pitanje kako ispraviti nepravdu da ne počinimo drugu nepravdu ali da koliko god je to moguće obeštećenjem tzv. redistrubutivnom pravdom kad već pravde nije bilo onda kada su se sredstva dijelila, kada su se distribuirala da danas barem tom redistributrivnom naknadnom pravdom zadovoljimo i naše starije generacija, naše umirovljenike. Danas se općenito smatra da je sretno ono društvo u kojem sretno sužive različite životne dobi, to se naziva u filozofiji koezistencija životnih dobi u kojem mogu sretno živjeti i mladi i srednje dobi, stari. Mi nažalost i to moram reći posve otvoreno ispred HSLS-a i DC-a danas imamo posve pervertirano stanje u društvu, s jedne strane mladi su nam izvlašteni, rekao bih čak i razvlašteni, ne sudjeluju gotovo ni u jednom prevladavajućem socijalizacijskom tijeku koji u ovom društvu postoji. Imamo najvišu stopu mlađih od 25 godina u ukupnoj stopi nezaposlenosti u cijeloj Europi. Preko 40% ukupnog broja nezaposlenih su nam mlađi od 25 godina. Izvlašteni su i razvlašteni su od svih središta političke moći i nažalost najčešće im se politika gadi. I s druge strane imamo ovu stariju umirovljeničku skupinu koja je nažalost izigrana i to moramo otvoreno reći i to moraju danas kolege iz HDZ-a priznati makar je ono bila i stabilizacijska i ne znam kakva ratna Vlada ali su nažalost izigrani. Jednako tako izvlašteni iz svih tokova jer kako je već pokazao kolega Kajin ne mogu ili teško je kolega Kovačević mogu živjeti od 1000 i nešto kuna. I da nema možda lokalnih sredina koje pomažu kao primjerice Varaždin ili Zagreb tim umirovljenicima i u mnogim gradovima, Koprivnica, u mnogim Bjelovar, u mnogim gradovima ne bi mogli živjeti. Nema ih jednako tako u središtima političke moći pa nažalost i u onim tvrtkama u kojima i fond ima većinsko vlasništvo kao što su Brijuni nažalost kolega Kajin, nema umirovljenika. Pa i u drugim, pa i u drugim državnim tvrtkama. Prema tome, imamo nažalost jedno pervertirano, socijološki gledano stanje u kojem su mladi izvlašteni, nezaposleni, stariji izigrani, potplaćeni ili čak nisu plaćeni za ono što su zaradili. I mi danas tražimo na neki način izlaz iz takvoga stanja, tražimo upravo način na koji će mladi ljudi koji će stvarati nove vrijednosti u Fondu moći obeštećivati starije roditelje, bake i djedove, oni koji ne samo da su ih odgajali, od kojih su slušali prve priče, koji su ih učili možda upravo tome kako treba biti pošten i pravedan prema drugima. I stoga mislim da mi moramo podržati ovaj Zakon pa i svjesni toga da doista u tih nekoliko članaka, u tih nekoliko odredaba gotovo da nemamo nijednu pravu analizu i da možda nemamo nijedan čvrst podatak za koji bismo se mogli uhvatiti i za koji bismo mogli reći: “Evo to je čvrsto i sigurno jamstvo.” Ja želim posve otvoreno gledajući naše umirovljenike danas ispred stranke koja nikada nije lagala birače reći: Dragi umirovljenici nije sigurno kada ćete vi dobiti povrat toga duba. Nije sigurno kada će se ti dugovi vratiti jer čak i u najboljem slučaju, hipotetički, da taj Fond ima visoke prinose i da će biti dobiti 10%, trebat će 10 ili 12 godina ako računamo i ovih 2,3 milijarde kuna još kamata, trebat će 10, 12 ili možda 15 godina da se u potpunosti obešteti ta generacija. Ja to želim posve otvoreno njima reći. Mislim da nije dobro da to ne kažu i ostali klubovi zastupnika. Nismo sigurni ali fond je u ovakvim okolnostima kada nemamo novaca, kada imamo visok vanjski dug, kada imamo ovakvu stopu industrijskog rasta i kada imamo ovakvu stopu rasta bruto domaćeg proizvoda ovo je nažalost jedina, jedini način i način na koji su uostalom pristale i s kojim su se složile i udruge umirovljenika. Premda dakle u ovih 8 odredaba nema zapravo točno utvrđenih članaka i mehanizama, ipak mislim da je dobro da donesemo ovaj Zakon jer nažalost svi mi znamo da u ovom Zakonu ... [[Govornik se ne razumije]] domu i priznanje duga mora biti zakonski tekst. Kada to ne bi bio zakonski tekst, kada bismo mi se samo oslonili na jamstva koja su verbalno ili deklarativno izrečena ili na politička obećanja sve bi to zameo vjetar i od toga ne bi bilo ništa i zato je dobro da ovo priznanje duga, ovo priznanje da ćemo obeštetiti umirovljenike ima zakonsku vrijednost da je doneseno u obliku zakona. I na kraju bih htio reći da parafrazirajući Goethea koji je jednom rekao da čovjek postane stariji onog trenutka kada se počne kajati za grijehe koje nije počinio, rekao bih nemojmo mi svi pogriješiti i učiniti ove umirovljenike starim samo zato što neće uspjeti vratiti dugove koje sami nisu počinili, koje sami nisu stvorili. Vratimo dugove makar i u ovakvom obliku, učinimo to da i ova starija generacija se može nadati, doista nadati da će jednoga dana makar ta redistributivna ruka pravde namiriti ono za što su obeštećeni.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici! Neću komentirati ovaj navod ispod, ispred stranke koja nikad nije lagala umirovljenike. Sjećam se izbora 2000. godine, već onaj drugi krivi navod kaže pa i Brijuni i tako dalje, sugerirajući da je to kao tvrtka županije Istarska, Istarske. Nije istina, ono je države Hrvatske. Što se mene tiče umirovljenici mogu biti u svim nadzornim odborima pa i tvrtke Brijuni, Brijuni jer to je, ali to je prije svega problem sadašnje koalicije, HDZ, HSLS, DC, HSU i tome slično. A Damir Kajin nije ni u jednom nadzornom odboru niti jedne tvrtke.
Poštovana zastupnica Marija Lugarić. Ispravak netočng navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolega Čehok je rekao da u strukturi nezaposlenih mladih do 25 godina zauzimaju najveći udio i da smo mi po tome u vrhu Europe i da smo po tome specifični. Dio navoda koji se odnosi na tome da smo po tome u Europi specifični posve je netočan. Mladi do 24 godine zaista jesu najveći udio nezaposlenih no međutim tako je svugdje u Europi. Sada je trenutno to 21,3%, a postoci se i u Europi kreću između 17 i 26 odnosno 28%. Radi se naime o tome da se mladi i što je dobro, su i najlakše zapošljiva skupina. I kad gledamo statistiku koliko se nalaze na Zavodu za zapošljavanje to je uglavnom ispod godine dana. Statistike iz 2003. godine koje smo dobili u godišnjaku Zavoda za zapošljavanje kazuju da je upravo tijekom 2003. godine udio tih mladih nezaposlenih najviše i padao u cijelom padu nezaposlenosti, a ono što mene brine što će se dogoditi u 2004. Te će statistike biti dobro vidjeti u 2005. obzirom da su prestali svi programi za smanjenje nezaposlenosti koji su se odnosili na mlade, a o tome smo pričali neki dan. Hvala lijepa.
I poštovani zastupnik Nikola Vuljanić, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Čehok je opet spomenuo taj kolokvijalni izraz dug. Niti predlagač ne koristi riječ dug. Ajmo se dogovoriti da se koristimo onim terminima koje koristi predlagač. Radi se o obeštečenju pokradenih, onima kojima je pokraden gotov novac i sad im se vraćaju šareni papiri.
Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Ivan Čehok.
Gospodine predsjedniče, ... [[Govornik nije uključen]] Lugarić je povrijedila Poslovnik, članak 209. jer nije ispravila moj navod. Ja sam to citirao prema knjizi našeg kolege Furia Radina gdje jasno piše da je Hrvatska u vrhu Europe po broju mladih nezaposlenih.
Pa dragi kolegice i kolege pa dajmo jedanputa shvatimo da kakva je tvrdnja vaša, je li ona točna ili netočna, je li od ispravak netočnog navoda nešto točno ili netočno, ne može ići ispravak na ispravak. Državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva gospođa Vera Babić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici! U nadi da ovo moje javljanje ili ajde da kažem intervencija u dio dosadašnje rasprave neće izazvati naknadne polemike i odugovlačenje rasprave, željela bih kao šlagvort zapravo iskoristiti vaše izlaganje gospodine zastupniče Čehok u dijelu u kojem ste govorili o generacijskom dugu. Upravo zato mi se čini da je vrijeme da u kontekstu ovoga Prijedloga konstatiramo: Jest, riječ je prije svega, iznad svega u generacijskom dugu. Ono što je još važno kazati ovaj Prijedlog upravo stoga što je riječ o sustavu koji mora osigurati socijalnu sigurnost i međugeneracijski sklad i generacijsku solidarnost i međugeneracijsku solidarnost mora voditi računa ne samo o prošlosti nego i o budućnosti, održivosti sustava generacijske solidarnosti. U tom kontekstu bi vas podsjetila iako mi se činilo da u obrazloženju o tome dovoljno stoji, na genezu vezanu na odluku Ustavnoga suda. Ustavni sud nije doveo u pitanje tadašnje situacije i pravo Vlade da intervenira kod poremećaja u makroekonomskim okvirima. Dakle nije doveo u pitanje pravo Vlade da uredbama u okolnostima u kojem su tada bile 1993. intervenira i u sustav mirovinskog osiguranja. Tada je to učinjeno na način da je ograničena, ograničeno raspolaganje sredstvima koja su služila za određene namjene i za usklađivanje, između ostaloga i za usklađivanje mirovina. Takve okolnosti postoje u životu svake nacije tu i tamo javljaju se radi održivosti sustava, ta intervencija je bila potrebna. Međutim nakon što su te izvanredne okolnosti vezane prije svega za stabilizacijski program otpali tada je bilo potrebno učiniti nešto u odnosu na razdoblje kada, nije uzeto, gospodine zastupniče, nego nije bilo moguće dati to je bitna razliika. DAkle, kada su otpale te izvanredne okolnosti bilo je možda moguće i bilo je potrebno, ne možda, bilo je potrebno, razmisliti što učiniti u odnosu na tu socijalnu skupinu i njihova primanja dovesti u određenu razinu i uskladiti sa načelima socijalne pravednosti sa načelima koja su vrijedila u propisima dok su vrijedila za ono razdoblje kada su bili ti propisi derogirani vladninim Uredbama. To nije napravljeno. ovaj p rijedlog zakona uvažavajući kao što je i gospodin ministara rekao i kao što su neki drugi sudionici u raspravi rekli, uvažava sve dosadašnje napore sve dosadašnje napore, koji su učinjeni u poboljšanju položaja umirovljenika. I bavi se specifikumom dakle problemom koji je nastao zbog djelomičnog usklađivanja mirovina. Nije riječ o dugu kako se to obično laički može govoriti jer bi ti impliciralo izračun mirovina ponovni izračun mirovina određivanje nove svote mirovina tako bi mogli špekulilrait dalje što bi bilo kad bi bilo. Ali ako hipotetički uzmemo d aje to moguće doveli bismo se do toga da bismo morali plaće usklađivati sa mirovinom. Što priznajte nije jednostavno u sferi realnog mogućeg niti je bi mogao se taj sustav tako održati. I Ustavni sud konstatirajući i ne dovodeći u pitanje pravo Vlade na intervenciju u tada u tom razdoblju konstatira da je bilo potrebno učiniti određene napore na obeštećenju. Ustavni sud koristi taj termin, prema tome Vlada nije imala druge mogućnosti nego koristiti se terminom iz odluke i obrazloženja Ustavnoga suda. Dakle riječ je o određenom obeštećenju. Utoliko je riječ i o tome da su i obeštećenje na ime kamata dakle nije rijeć o izračunu, već specifikaciji, kamatnog računa nego je rijče o obeštećenju dakle sve u skladu sa gospodarskim mogućnostima kako inače i odluka i obrazloženje ustavnog suda govori. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođa državna tajnica je rekla d anije riječ o dugu nego je riječ o obeštećenu. Pravno je naispravniji izraz da je riječ o dospjelim a neisplaćenim iznosima. I tako proizlazi iz odluke Ustavnog suda. Znači dopsjeli, ne riječ je o dospjeli to je financijskom pravu vrlo jasno. Dospjeli a neisplaćeni iznosi. Znači dospjeli a neisplaćeni iznosi. IZnad nas je samo Bog. Dospjeli a neisplaćeni iznos i to je bliže pojmu dug nego obeštećenju. Znači dospjeli a neisplaćeni. Hvala lijepa.
I poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa. Poštovana državna tajnica netočno interpretira odluku suda. Ili je netočan prijedlog vlade. Postoji razlika od 95. do 98. godine jer u samom prijedlogu vlade kaže, nakon prestanka važenja uredbi Vlade RH od 1. veljačke 95. godine pravno su se stekli uvjeti za usklađivanje mirovina prema kretanju plaće svih zaposlenih. Dakle pravno su se stekli uvjeti za usklađivanje mirovina sa kretanjme plać esvih zaposlenih A mi o tome govorimo. Dakle postoje dviej pravne situacije, o čemu državna tajnica nije govorila, dakle netočno je interpretirala ustavnu odluku. Hvala.
Klub Hrvatske demokratske zajednice poštovani zastupnik potpredsjednik Luka Bebić izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Danas rapsravljajući o ovome zakonu ja mislim da je najvažniji problem ovdje dali se ima povjerenje dali će se ovim Zakonom razrješiti ovaj problem ili pokušavati ili početi razrješavati ovaj problem, ili neće. Ovdje su iznesene sumnje daneće. Doduše bilo je rasprava i doprinos ovoj drugoj varijanti da se želi razrješiti ovaj problem, pa je čak gospodin Kajin rekao da on ima nadu i da vjeruje. I utoliko je optimista. Za razliku od zlogukih proroka koje smo slušali, sumnjajući u ove namjere i prijedloge, koje su zajedničkim prijedlozi Vlade RH umirovljeničkih udruga i stranke umirovljenika. Mi smo optimisti za razliku od ovih koji to nisu. I to je ta razlika. Pri tome ne bi trebalo dovoditi u sumnju da potsoji periiod kad Hrvatska nije usklađivala po postojećim pozitivnim zakonskim propisima mirovine, od 1. rujna 93. do 31.prosinca 98. To je kako se ovdje već dva tri puta govori da je to pokradeno onda bi se trebalo trvrditi tko je taj lopov, pa ga onda i zatvoriti. Ili suditi. I slično. A ovdje smo čuli obrazloženje da je u stanovitim okolnostima hrvatska država tada bila, i zakinula je umirovljenike u tom periodu. Dakle, nije bilo u skladu sa zakonom. Kad bi čovjek prosuđivao što to znači, to značai da je jedan veliki teret u tim okolnostima ratnim taj veliki dio tereta su snosili naši umirovljenici. Oni su kategorija koja je socijalno možd najugroženija, ali su snosili htjli ne htjeli teret ratnih napora Hrvatske. Što mi možemo učiniti, možemo evo činiti to da evo predlažemo način kako obeštetiti naše umirovljenike. Na žalost nije moguće sve, zbog poznatih razloga, godina umiranja, i tako dalje. Što mi pri tome predlažemo. Predlažemo da se stvori fond koji će kvaliltenim dionicama i nekretninam koje će biti prenešene na fond osigura dogledno obeštećenje umirovljenika u doglednom vremenu. Za mnoge to dogledno vrijeme će biti relativno da ne kažem neki drugi izraz. Ali smo se okrenuli rješavanju toga problema. Nije bilo lako, bilo je puno razgovora sa udrugom umirovljenika i sa strankom umirovljenika. Nisu ti pregovori bili lagani, ali su pošli od realnosti što je najvažnije i vjere da će stvaranjem fonda stvorit se takva realna osnovica za postepeno obeštećenja umirovljenika u ovom periodu u kojem sam govorio. Dakle sada će biti jedanaest godina da su počele te, da su oštećeni umirovljenici i sad će, prošlo je šest godina kako je Ustavni sud donio tu odluku. To je bilo u nadležnosti Vlade HDZ-a godinu i pol dana, nije razriješila problem nego je nekim mjerama ublažavala problem kao što je i ova prošla Vlada ublažavala taj problem i na neki način nastojala da se smanji ti dugovi ili obeštećenja kako hoćete. A ova Vlada je pretvorila onih 6% plus 100 kuna u osnovicu i to su sve mjere pozitivne sa nastojanjem da se na neki način počne rješavati ovo pitanje. Kakve dionice prenijeti na fond? Kvalitetne dionice kvalitetnih firmi i kvalitetne nekretnine koje imaju svoju objektivnu, stvarnu tržišnu vrijednost. Umješnost upravljanja tim fondom, sposobnost onih koji će upravljati s njime, menadžment koji će to organizirati i raditi i pokušati povećati vrijednost dionica na tržištu to je pitanje neizvjesnosti u koju idemo svjesno. Samo strašenje tim nekim neizvjesnostima fonda ja posebno sam impresioniran osobno ljudima koji su s nama razgovarali iz umirovljeničkih udruga i stranke koji imaju vjeru u to i upustili su se u tako jedan zašto ne kazati rizik izvjestan, da će taj fond poslovati uspješno i da će biti dobar temelj za obeštećenje pa i dobro poslovanje i umnožavanje kapitala koji će dobiti na upravljanje. Svi smo se složili da novaca nema, novaca kao novaca. Pa kad ga nema i tu se slažemo da ga nema, što učiniti onda? Koji su to alkemičari koji bi vratili dug sa novcima kojih nema? Oni tvrde da nema, ali ne slažu se da se bilo što radi da dođemo bar nekada do tog nekog novca i vrijednosti. Znači upustili smo se u jedan eksperiment doduše, ali sa izvjesnim pozitivnim rezultatima da ćemo razriješiti taj problem u dogledno vrijeme. Ovdje je bila započeta rasprava po onomu što glasnije govori argumenti su jači. Nije potrebno glasno govoriti jer glasnost ne utječe na kvalitet argumenata, nego govorimo razumno, realno i pokušajmo izići iz ovoga. Obeštetiti umirovljenike u tom periodu hrvatska država mora to je uostalom odluka Ustavnog suda i poštujemo tu odluku, a da li ćemo to nazvati dug ili obeštećenje to je manje bitno pitanje ako ćemo riješiti problem. Trebalo je imati političke volje da se krene u ovaj problem i hrabrosti osobne, onih ljudi koji su pregovarali i mi smo krenuli u to. Molimo zastupnike Hrvatskoga sabora, molimo umirovljenike koji čekaju rješenje ovog pitanja da imaju u to povjerenje, povjerenje se ili ima ili nema ili se uvažavaju argumenti jedni ili drugi, ali smo otišli i krenuli sa mrtve točke. Krenuli smo, jer smo to bili obvezni i jer moramo priznati da smo učinili to što smo učinili, ne govorim sada o razlozima. Kada govorimo o periodu 93.-98. razloge možemo naslutiti. To nas može malo ublažiti naše kako bi rekao odgovornosti i potrebu da rješavamo probleme, ali nas ne lišava obveze da obeštetimo umirovljenike. Nasljeđivanje dionica ovih nekih što su ironizirali u pogledu toga, dionice se nasljeđuju kao i svaka druga imovina samo što je ovdje precizirano da bude prvi nasljedni red, a to što će biti prvi nasljedni red je na koje nasljedni red i po zakonu nasljeđuju po prioritetima prvi. U pogledu ovdje što je iznijela gospođa Lalić da je nerealno ovo sve što mi govorimo, da to je samo obmana pa vrlo je zanimljivo da je gospođa Lalić i njene kolege kad se donosio ovaj proračun, tražili 3 milijarde, zahtjevi prema proračunu koliko je to bilo realno, bome nije bilo realno, nije, hoću kazati koliko se relativizira pojam realnosti. Ono što je po meni isto nerealno onda je bilo kao realno, a sada ovo što može biti realno nije realno. To je jako čudan pogled na pitanje pojma realnosti. Dakle zloguke, proroke osobno nikada nisam volio, a mislim da većina mog kluba nisu o kojem govorim. Vjerujem da je Vlada sa svojim partnerima predstavnicima udruga i stranke umirovljenika realno prosudila naše mogućnosti i realno predložila ovaj zakon. Zakon čim se on donosi on ima stanovite norme koje treba i koje su precizirane u onolikoj mjeri koliko je to sada moguće do osnivanja fonda kada će biti jasnije i preciznije izneseno i detaljnije o ovome svemu čemu govorimo i nadam se da će Hrvatski sabor konačno nakon 11 godina početka ostvarivanja duga i 6 godina nakon što je Ustavni sud donio svoju odluku konačno se opredijeliti i da počme s ovim zakonom rješavati ovo pitanje. Zato molim zastupnike Hrvatskoga sabora unatoč tome što neki preuveličavaju rješavanje ili doprinos rješavanju ovog problema za vrijeme svoje Vlade, a umanjuju za vrijeme one druge i obratno, ja smatram da je realno da mi donesemo ovaj zakon i da konačno počinjemo nešto činiti trajno u pitanju rješavanja obeštećenja naših umirovljenika. Nadam se da ćemo za taj prijedlog dobiti većinu u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo šest ispravaka netočnih navoda. Prvi poštovani zastupnik Damir Kajin.
Evo radi. Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Gospodin Bebić me krivo citirao. On je rekao da ja imam nadu i da vjerujem, da sam to rekao. Ja sam rekao malo drugačije. Da narod kaže da nada umire zadnja i da za tu nadu će Klub IDS-a glasati. Ali da budem iskren, ja ne vjerujem u taj zakon. Zašto? Jer nema kvalitetnih dionica, to je drugi ispravak navoda. Iako istina, fond još raspolaže sa dionicama u više od tisuću 100 tvrtki, to je 50% onoga što je početkom 90-ih ušlo u pretvorbu, ali gospodo, u vrlo, ali u nekih 840 njih ima udjela do 25%. U nekima od njih ima tek zanemarive postotke koji su rezultat raskida obročnih ugovora sa malim dioničarima. A ima većinu u 160 tvrtki, no mnoge od tih 160 tvrtki su završile u bankrotu ili u likvidaciji. Jedine kvalitetne dionice su dionice javnih poduzeća.
Hvala. Poštovani zastupnik Antun Kapraljević, ispravak netočnog navoda.
Ispravit ću onaj dio na početku kad je gospodin Luka Bebić rekao, najvažniji je problem da li se ima povjerenja da li će biti ispoštivane obveze. Pa ja ne znam da li se zakoni trebaju provodit na nekakvom optimizmu ili na nečemu što je u njima zapisano. Međutim, u ovom zakonu mi umirovljenicima nudimo obračun, a na temelju tog obračuna oni ustvari nemaju ništa. Da im nudimo rješenje, onda bi ja bio optimista jednako kao i vi. ... [[Upadica se ne čuje.]]
Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Ispravak netočnog navoda.
Gospodin Luka Bebić kaže, nije bilo lako ponuditi ovakvo rješenje. A istina je upravo suprotna. Najlakše je ponuditi rješenje koje ne košta ništa i po kojem umirovljenici neće dobiti ni lipe. Jer danas kad bude izglasan ovaj zakon, umirovljenici sutra, idući mjesec, iduću godinu neće dobiti ni lipe.
Poštovani zastupnik Željko Pecek, ispravak netočnog navoda.
Netočan je navod kolege Bebića kada tvrdi da smo se svi složili kako novaca nema. Ne, to se nismo složili, najbolje dokazuje rebalans proračuna kako novaca ima jer 2 milijarde i 800 milijuna kuna povećavamo prihode. Ono sa čime se ne možemo složiti je potreba osnivanja ovakvog fonda koji je očito koalicijska igračka. Podsjetiti ću, taj fond je postojao i prije pri mirovinskom osiguranju i upropašten je. Jedna trećina od privatizacije svih dionica je završila u mirovinskom fondu, međutim njega nema. Po istom modelu će nestati i stopiti se ovaj fond, ali kupujemo vrijeme za narednih 2, 3 do 5 godina i igramo se upravljanja tim fondom.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić, ispravak netočnog navoda.
Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolege i kolegice, uvaženi zastupniče Luka Bebić. Nažalost, kasno sam počeo brojati koliko ste puta rekli riječ "realno", ali me niste uvjerili da su realni upravo ovi fondovi o kojima su već neki kolege prije mene govorili. A ti fondovi su nažalost i prije postojali, ne znam zašto bi dionice iz tih fondova bile realne, a ne bi recimo bili realni, realne državne obveznice za koje mislimo da bi onda doista i ovaj dug spram umirovljenika i riješili, a ne ovako kao što sada realno obećavamo nešto što doista se neće realno ispuniti.
S tim ste izrazili neslaganje sa jednim stajalištem, a ne ispravljali neku činjeničnu tvrdnju kao netočnu.
Ma realno, realno.
E da. Poštovani zastupnik Davorko Vidović, ispravak netočnog navoda.
Gospodin Bebić je potpuno netočno naveo da će se konačno počet rješavat problem duga umirovljenika, zanemarujući činjenicu da je u članku 3. Prijedloga zakona kojega on tobože brani, izrijekom se kaže da se vraća, da je do sada vraćeno 18 milijardi kuna po ovim zakonima. A vi kažete konačno. Šta je 18 milijardi? Ništa za vas. To je netočan navod.
Hvala lijepa. U ime Kluba Hrvatske stranke umirovljenika poštovani ... Molim? ... [[Upadica se ne razumije.]] Svi ste vi svjedoci, jel? ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Kad je tako, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa. Netočno je što je kolega Bebić rekao da s ovim Prijedlogom zakona počinje izvršavanje odluke Ustavnog suda. Ovim zakonom jedino je izvjesno da će se prestati umirovljenicima isplaćivati ono što im se do sada na ime duga isplaćuje. ... [[Upadica se ne razumije.]] Ne, to je odredba članka 3.
Dobro. Kolega Kramarić, što to pokazujete? ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Nije vam se pokvarilo nego treba ispravno rukovati. Poštovani zastupnik Josip Sudec u ime Hrvatske stranke umirovljenika. Izvolite.
Dame i gospodo, dozvolite da nekoliko riječi kažem o Zakonu koji se nalazi pred nama. Republika Hrvatska je časom osamostaljivanja 8. listopada 91. godine u svoj pravni sustav preuzela Zakon o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja. I prema tom Zakonu kao i Zakonu o mirovinskom i invalidskom osiguranju mirovine i druga novčana primanja redovno se usklađuju sa kretanjem plaća svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj. To se i ostvarivalo 91. i 92. i u dijelu 93. 93. usvojen je stabilizacioni program. Vlada gospodina Valentića ograničila je ne samo mirovine nego i plaće radnicima i donijela niz drugih mjera. Međutim, mi umirovljenici osjećali smo se da smo ovim stabilizacionim mjerama jedini najviše oštećeni i da smo od umirovljenika pretvoreni u socijalne slučajeve. Mirovine su nažalost bile prepolovljene. Tražili smo, molili i kumili kao predstavnici udruga da o tom problemu razgovaramo. Jer na jednoj strani postojao je Zakon, na drugoj strani donošene su uredbe Vlade koje su se uporno provodile. Tadašnji ministar, gospodin Parač rekao nam je da nemamo pravni legitimitet sugovornika. Tada smo se i za to pobrinuli i nastala, formirali smo Hrvatsku stranku umirovljenika. Pokrenuli smo udruge i stranka zajednički spor pred Ustavnim sudom koji je završio odlukom Ustavnog suda da se umirovljenicima u periodu ili za vrijeme dok su bili zakidati ili zakinuti, da im se obešteti na način koji je to propisao Ustavni sud. Najveće razlike su bile među umirovljenicima koji su bili u mirovini ili umirovljeni do 31.12.94. i razlike su se pojavile između umirovljenika koji suu mirovinu otišli 95., 6., 7. i 8. Dakle, već među tim starim umirovljenicima bile su tolike razlike da je Ustavni sud utvrdio da treba intervenirati. Isto kao što se i sada pojavljuju razlike prema novim umirovljenicima što nije predmet ovog današnjeg Zakona ali je sigurno predmet razgovora da se i te nepravde isprave, jer umirovljenici koji nemaju drugog stupa dijelit će sudbinu prvog stupa, a taj prvi stup ima ograničena djelovanja. Ovaj Fond koji treba da se fomira mislim da je trajnijeg karaktera da neće završiti samo obeštećenjem prema umirovljenicima nego da će saživjeti i djelovati i dalje pomažući sve mirovine ili one koji će biti u mirovini bez drugog stupa u sastavu mirovine. Moram da kaže da cijenim sve dosad učinjeno, bio sam sudionik kada se tvrdilo da dug ne postoji, dobro se sjećam kada je rečeno da je ustavni sud pogriješio ili da je pod pristikom bio međutim, sada ovim Zakonom priznamo sve griješke ali i sve dobre strane. Ja moram kazati da smo bili sretni sa 50 kuna, sa 100 kuna, bili smo nesretni kada je donio zakon da idemo samo prema troškovima života usklađivanjem mirovina, njega smo dali na ocjenu Ustavnog suda, dali smo na ocjenu i zakon o povratu dijela mirovinskog dugovanja bez obzira kako kolega kaže ali mi to u običnom žargonu tako nazivamo i ne trebamo se toga stiditi, i Ustavni sud je rekao sva ovo što država radi prema vama je na liniji obeštećenja prema odluci Ustavnog suda. Dakle, bili smo strpljivi, kada smo vidjeli da ne možemo riješiti sa jednom Vladom podržali smo novu Vladu, ja zahvaljujem novoj vladi učinila je napore i ispravila određene nepravde koje su se pojavile upravo između umirovljenika umirovljenih u različitim periodima do 98. godine bez obzira kako gospodin Vidović to sada obračunava da je to povrat duga, pa jest povrat duga ako to tako računamo, međutim, mi u umirovljeničkim udrugama tvrdimo da pravog povrata duga nema dok se cjelokupna odluka Ustavnog suda, da je ovo sve djelomično razrješenje tog problema. I na toj liniji nije bilo velike razlike gospodine Vidoviću između onoga što smo doživjeli kod vas i onoga što kažete da ćemo doživjeti ovdje, možda. Alil vjerujemo da nećemo, bili ste prisutni kada nas je premijer pozvao i rekao je ovo možemo dati ili uzmite ili povlačim iz procedure, prema tome, niste nas mnogo pitali da li se slažemo ili ne slažemo nego ste nam otvoreno rekli to je naša mogućnost i više vam ne možemo dati. Hvala vam lijepa, dali ste mnogo, dali ste u kešu i svi smo vam za to zahvalni, međutim, nemojmo previše o tome da li smo sada zavedeni ili nismo, mi vjerujemo da će Vlada ispuniti svoje obećanje, vjerujemo da će dati kvalitetne dionice i nekretnine, vjerujemo da će taj Fond uspješno djelovati, zaželimo sreću tom Fondu, zaželimo da taj Fond zaživi a odluka je Vlade i Sabora da u tom fondu zajednički se učestvuju u njegovom upravljanju i procesu njegovog rada. Obračuni i rješenja, gospodo draga i obračuni imaju zaštitu, pa postoji Trgovački sud, nije samo sud opće nadležnosti prema tome oni koji neće biti zadovoljni izračunom ili će smatrati da je povrijeđen moći će pokrenuti za svoje udjele, i pred Trgovačkim sudom prema tome postoji zaštita, ali najveća zaštita je u tome da će svaki umirovljenik imati pravo da vidi svoj obračun da na njega dade primjedbu a tu je i preko 200 udruga koje već sada se pripremaju da će vršiti kontrolu. Prema tome, mislim da će kontrola biti osigurana. I na kraju, pozivam vas sve umirovljenici su glasali za različite stranke za svoje opredjeljenje, pozivam vas sve da glasamo za ovaj Zakon, da se on donese, da on zateče još velik dio umirovljenika živućim jer moram reći da prosjećno uživanje mirovine je 15 godina, 11 godina je prošlo, prema tome, vrlo mali broj umirovljenika će dočekati ali želim da se nepravde isprave i ako ovim počinje djelovati pravna država i socijalna jednakost i pravda onda pozdravimo ova rješenja. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Sudecu. Imamo tri ispravka netočnih navoda, prvo je gospodin Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega je rekao da će Fond pomagati i novim umirovljenicima, možda ali to nigdje ne piše. U tekstu Zakona se to definitivno ne spominje, možda on to želi ali možda nešto i znam mi to ne znamo i to nećemo glasati u tekstu zakona. I možda samo da napomenem tri puta je opet kolega iskoristio eufemizam dug. Ovdje se pred javnošću ne smijemo se služiti eufemizmima.
Hvala lijepa. Drugi ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Antun Kapraljević.
Ja se ponovno moram vratiti na onu konstataciju koju je kolega rekao a koju smatram da je netočna a to je da su obračun i rješenje potpuno jednaka stvar. NI slične, svi oni koji su ikad u životu, a svi smo poneko rješenje dobili, znamo da na kraju piše uputa o pravnom lijeku, na obračunu ništa ne piše.
Hvala lijepa. I još ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Gospodine potpredsjedniče, netočno je što je rekao kolega da će se obračun moći naći na Trgovačkom sudu. On neće taj obračun ni primirisati trgovačkog suda jer se trgovački sud time ne bavi ali jednako tako ovim Zakonom uskraćuje se i pravo upravnog spora po ovom zakonu što inače bi to bila nadležnost, odnosno trebao bi taj obračun imati formu upravnog akta ali ovim Zakonom se to isključuje, pa dakle ostaju eventualne one besplatne telefonske linije, zapravo telefonske ali je pitanje hoće li biti besplatne.
Zahvaljujem gospođi zastupnici. Još ima jedan Klub, u ime Kluba LIBRE gospodin zastupnik Jozo Radoš.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Odluka Ustavnoga suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine otvara niz vrlo krupnih političkih, socijalnih i inih ustavnih pitanja. Kako je ta odluka donešena, ja ću o tome pokušati nešto govoriti, budući da o tome nije bilo govora. Moj govor naravno ne dovodi u pitanje potrebu da se ta odluka provodi, ali kako je do te odluke došlo, zašto je ta odluka takova, i šta ta odluka znači za budućnost odlučivanja Ustavnog suda o ovakvim pitanjima, o tome ću nešto reći. Mislim da je najbolji kriterij za odnos, za ocijenu mirovina najbolji praktični kriterij, odnosno njihove pravičnosti je odnos prema plaćama. U svijetu imate odnose od 30% do 60% odnos mirovine i plaće. Očito je da su neke od zemalja koje, dakle imaju niže postotke toga odnosa, da su nepravedne zemlje. Vjerojatno su ustavna načela svih zemalja suvremenoga svijeta u tom smislu jednaka. i kada bi Ustavni sudovi na takav način odlučivali, vjerojatno bi pola svijeta trebalo otići u bankrot. Već u samoj Europi imate odnose od 35% do 50% odnos mirovine i plaće. Što to znači? Pa sve europske zemlje su zasnovane na temelju više manje istih i vrlo sličnih ustavnih načela. Prema tome, pitanje je, kako to da je taj Ustavni sud donio tu odluku, a da ostali ustavni sudovi u svijetu takove odluke ne donose? Sve to otvara naravno niz vrlo ozbiljnih pitanja i vjerojatno će ovaj presedan imati vrlo ozbiljne posljedice po budućnosti političkoga života u Republici Hrvatskoj. Mirovine se u Hrvatskoj usklađuju na više načina. Ili se uopće ne usklađuju, što je također način usklađivanja, ili se usklađuju s troškovima života ili sa troškovima plaća, ili pak sa kombinacijom troškova života i troškova plaća kao što je to bio slučaj donedavno u Republici Hrvatskoj. Koji od tih načina usklađivanja Ustavni sud može ocijeniti ustavnim, dakle zakonitim, a koji od tih načina usklađivanja nezakonit? Ako smo nedavno donijeli zakon kojim se usklađuju mirovine sa kretanjem plaća, da li je 4-godišnje riješenje kada su se one usklađivale sa kombinacijom troškova plaća i troškova života, a tako je bilo u jednom periodu 90-tih godina, da li je to neustavno riješenje? i da li Ustavni sud ima mogućnost da o tome nešto kaže, pa ponovo donese jednu odluku koja će državni proračun koštati 10-tak milijardi kuna. Dakle, to ova odluka Ustavnoga suda otvara bezbrojan broj vrlo, vrlo teških pitanja. Primjerice, Njemački Bundestag 11. ožujka ove godine donio odluku da će mirovine sa sadašnjih 53% prosječnih plaća za, dakle 2030. godine doći na negdje 43%, jer Njemački gospodarski i fiskalni sustav ne može podnijeti te mirovine. Da li je to u skladu sa ustavnim načelom Savezne Republike Njemačke koji u tom smislu vjerojatno vrlo slično ustavnim načelima na kojima je Ustavni sud Republike Hrvatske donio tu odluku. Dakle, otvara se niz vrlo teških pitanja, a i ova će odluka, odnosno ovaj zakon također otvoriti niz takovih pitanja i ponovo će Ustavni sud Republike Hrvatske imati puno posla. Ako bude dosljedan, to može biti vrlo, vrlo ozbiljno. Jer te presude Ustavnoga suda rekao sam kada bi bile donešene na temelju nekakove logike, odvele bi pola svijeta u bankrot, jer zemlje koje imaju primjerice taj odnos manji od 40% morale bi isplatiti ogromne iznose zapravo bi trebale zaključati državnu blagajnu. No, sada nešto o ovome zakonu. Ovom zakonu se govori da će se, dakle povratak duga umirovljenicima riješiti putem posebnoga fonda. Pa zar proteklih nekoliko mjeseci, odnosno pola godine od uspostave Vlade nije bilo dovoljno da se ovome Saboru nakon pola godine podnese kompletan zakon. Da vidimo doista kakovo je to riješenje. Govori se o posebnom fondu, a onda se u obrazloženju kaže da će taj fond biti investicijski. To ne stoji u zakonu da će biti investicijski fond. Prema tome, o tom fondu zapravo više manje ne znamo ništa. Taj fond je očito plod koalicijskoga dogovora između partnera u koaliciji. i sad se tu moram malo vratiti na često puta zlurabe primjedbe zastupnika HDZ-a i u ovom sazivu i u ranijem sazivu o poteškoćama koalicijske vlasti. Pa su se često znali upetljavati, miješati, zlurado govoriti i tome da je neki, neka odluka, neki zakon plod loših koalicijskih odnosa. Ovaj zakon je upravo to. Taj posebni fond o kojem ne znamo ni koliko je velik, ni kako će funkcionirati i naravno kakve će posljedice za umirovljenike biti od tog fonda, taj fond je doista plod koalicijskih dogovora. A da sve skupa ne bi ostalo u magli, ipak se tu nalazi iznos od 2 milijarde i 300 milijuna kuna novca. Dakle taj golub na grani za kojeg se ne zna kako izgleda, koje je vrste, koliki je velik, se ipak nadomješta sa jednim vrapcom u ruci za kojeg se zna koliko je velik, iznosi 2 milijarde i 300 milijuna kuna. Ali se doduše ne zna kada će točno sletjeti u ruke hrvatskih umirovljenika, odnosno kada će opteretiti državni proračun. i netočno je ono što piše u obrazloženju zakona, da ovaj zakon nema, ne stvara troškove za državni proračun, osim 9 milijuna kuna za izračun dugova, to nije točno. To nije točno. Ovaj zakon će stvoriti, doduše ne znamo točno za koji od naših državnih proračuna troškove u iznosu najmanje 2 milijarde i 300 milijuna kuna kamata. Kako se došlo do kamata, ako se ne zna koliki je temeljni iznso? Pa očito političkim dogovorom, političkom pogodbom, i to je krpanje te koalicijske rupe, koja nije mogla biti pokrpana samim fondom, nego umirovljenici logično žele imati nešto i u ruci tog vrlo velikog zapravo vrapca. i zato je te dvije milijarde i 300 milijuna kuna koje će sjesti na vjerojatno sukcesivno na nekoliko naših idućih godišnjih proračuna. i to je dakle realnost političkih odnosa u vladajućoj koaliciji ako se ona tako može zvati, i to je nešto što samo po sebi nije problem. Ono što je veći problem od toga je pitanje, što će biti sa tim fondom? i zar Ministarstvo gospodarstva i rada u proteklih 6 mjeseci nije moglo formulirati prijedlog strukture oblika i načina funkcioniranja toga fonda? To je apsolutno neodgovoran rad Ministarstva gospodarstva i rada, ili pak Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, jer po nazivu toga ministarstva i ono bi trebalo biti odgovorno za donošenje ovakovog zakona. Ono što je drugo pitanje koje se ovdje postavlja je pitanje kruga umirovljenika koji će dobiti ova obeštećenja ili dugove i mene doista terminologija u tom smislu posebno ne zanima. Pa zar nije logično da oni umirovljenici koji su umrli u najmanju ruku od donošenja odluke Ustavnoga suda, kada su odlukom najvišega tijela Republike Hrvatske u pravnome smislu dobili to pravo. 12. svibnja su umirovljenici stekli to pravo. Zar oni nemaju pravo maar su umrli na povrat toga duga ili naravno njihov prvi nasljedni red kao što se predviđa za umirovljenike koji će biti živi na dan donošenja ovoa zakona, da ne idemo dalje, da ne idemo do 1. rujna 1993. godine kada se taj dug stvara. To je apsolutno nepravedno i vjerojatno će to biti prvo čitanje kojim će se baviti Ustavni sud Republike Hrvatske. Ako bude dosljedan morat će donijeti odluku da se najmanje ta kategorija, dakle od dana 31. prosinca 1998. godine pa do dana donošenja zakona mora uključiti ovaj zakon a to će onda naravno značiti dodatne troškove za državni proračun odnosno opterećenje u pogledu obaveza fonda. I naravno ostaje pitanje kako će se taj izračunati, da li je to uopće moguće izračunati, da li će se pritome ipak primjenjivati neki drugi kriteriji koji nisu samo tehničke naravi, dakle mjerljivi i egzaktni. Sigurno će se primjenjivati jer apsolutno je nemoguće nakon svega što se događalo u hrvatskom mirovinskom sustavu u zadnjih 15 godina egzaktno i neupitno izračunati taj dug. Da li će se u taj dug uračunati i ona tzv. preindeksacija. U vrijeme velike inflacije kao što znate mirovine su se usklađivale sa kretanjem plaća u zadnja tri mjeseca a onda nakon usklađivanja je prošlo mjesec dana do njihove isplate. I naravno izgubile su u tih mjesec dana 10 ili 15% svoje vrijednosti i takove mirovine su dočekale taj 1.9.1993. godine, zar i to ne bi trebalo uzeti u obzir kada se bude to izračunavalo. Dakle, veliko je pitanje na koji će se način to uraditi i sigurno će sa stajališta pravednosti biti upućena pitanja pa vjerojatno i Ustavnome sudu. I još jedno pitanje. Govori se ovdje kako su razlike koje su postojale između ljudi koji su isto radili, istu plaću primali a otišli u mirovinu sa različitim datumima, čak i razlika između onih koji su otišli 1993. i 1998. godine punih 38%, dakle dva čovjeka su isto radila, istu su plaću primala, isti dob godina, otišli su u mirovinu. Razlika mirovina je 38% ali taj negativan i taj loš nepravedan proces nij eprestao od 1998. godine. A ovdje se govori samo o tom razdoblju. On se nastavio i nakon toga. Prosvjetni djelatnik koji je išao u mirovinu 1996. godine sa istim godinama staža, istom kvalifikacijom, istim radnim mjestom itd. dobit će odnosno dobija danas 2,5 tisuće kuna mirovine a isti takav čovjek koji je otišao u mirovinu 2003. godine tisuću i pol kuna mirovine. Ovaj zakon ne regulira to pitanje. Dakle, otvara se pitanje pravednosti toga zakona i u tome segmentu. I na kraju, nakon svega ovoga kolegice i kolege temeljna ocjena zakona u ime Kluba zastupnika LIBRE. Ovaj zakon je parcijalan, to je samo vrlo maglovita naznaka djelomičnog rješenja. To nije djelomično rješenje nego naznaka djelomičnog rješenja. Ovaj zakon je nejasan. Ovaj zakon otvara pitanje pravednosti u pogledu izračuna za one umirovljenike i njihovu djecu odnosno prvi nasljedni red koji su umrli nakon 1. rujna 1993. ili nakon 12. svibnja 1998. godine i jednako tako otvara pitanje pravednosti, pitanje neprovedivosti u pogledu načina izračuna. Bilo bi puno bolje da smo dobili jedan cjeloviti zakon da znamo točno kako izgleda taj fond. Na ovakav način doista se teško opredijeliti za ovaj zakon. Inače, stojimo na stavu da fondovi koje osnivamo su zapravo vrlo, vrlo problematične ustanove. Imamo iskustva koja su negativna sa fondovima, formirat ćemo sa ovim fondom dva vrlo velika fonda. Pitanje je kako će ti fondovi funkcionirati, pitanje je da li neće imati ona ista iskustva negativna koja su imali i raniji takovi fondovi. Pitanje je šta će se od toga svea biti. Bilo bi puno logičnije da se sve dionice koje se žele staviti u ovaj fond da se jednostavno podijele umirovljenicima ako već postoje bez obzira na njihovu kvalitetu da se sav novac koji možemo dati i želimo dati umirovljenicima u idućih pet i ne znam koliko godina jednako tako daju umirovljenicima i tako bi mislim dobili zadovoljnije umirovljenike, izbjegli opasnost lošeg poslovanja tih fondova i učinili nešto što je zapravo još najvažnije, išli bržim putem prema jasnim vlasničkim odnosima i privatizaciji koja je u ovoj zemlji i tako i tako previše usporena. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo prije javljanja ministra jedan ispravak netočnog navoda. Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani dopredsjedniče, gospodin Radoš je rekao da se ne zna kako će fond funkcionirati. To nije točno. Zna se točno kako će i kako mora fond funkcionirati jer postoji jedan zakonski okvir koji se zove Zakon o investicijskim fondovima objavljen u "Narodnim novinama" 107/95., 12/96. i 114/01. I još bih nešto htjela reći da na hrvatskom tržištu trenutno djeluje 16 društava za upravljanje investicijskim fondovima koji upravljanju sa 37 otvorenim i 4 zatvorena investicijska fonda i koji djeluju uspješno. Mislim da ne trebaju saborski zastupnici zloupotrebljavati svoj imunitet negativnim prosudbama i sumnjama zbog neznanja o funkcioniranju fondova što čini direktnu štetu u poslovanju fondovima.
Hvala lijepa. Za riječ se javio predstavnik predlagača gospodin ministar Branko Vukelić. Izvolite!
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo! Evo nakon izlaganja i rasprave svih klubova htio bih reći nekoliko rečenica ali i ovome što je gospodin Radoš sada govorio. Htio bih nekoliko zbilja netočnosti ispraviti. Prije svega odmah razjasniti priču o 2,3 milijarde kuna kamata koje će ići na teret proračuna što je apsolutno netočno. Naime, i u ovom prijedlogu zakona se jasno govori da su te kamate dio i pridodaju se onoj razlici koja postaje temeljna vrijednost fonda koji će se osnovati. Dakle, ne radi se o nikakvim sredstvima koja će se sa pozicije proračuna se isplaćivati umirovljenicima. Ono što isto je razvidno jasno i to želim jasno i glasno reći. Ovaj zakon nije plod nekakovih loših koalicijskih odnosa bilo kojih stranaka nego je to plod jednog kvalitetnog rada hrvatske Vlade i nadležnim ministarstava sa udrugama umirovljenika i sa strankom umirovljenika iz želje i opredjeljenja hrvatske Vlade da napokon u cijelosti razriješi problem obeštećenja umirovljenika za razdoblje od 1993. do 1998. godine kada im mirovina nije usklađivana sa prosjekom plaća. Isto tako podsjetiti ću na sve da odluka Ustavnog suda iz 98. godine govori jasno o tome da nije nezakonitim uredbama spriječeno usklađivanje mirovina nego iz okolnosti koje svima su nam znane zašto i kako ali je isto tako Ustavni sud utvrdio da su temeljm takvih uredbi umirovljenici pretrpjeli štetu i da zaslužuju, zavrijeđuju i da im pripada naknada, odnosno obeštećenje. I zato se ovdje i ne može govoriti ono što je i poštoavani zastupnik gospdoin Vuljanić kojeg ne vidim sada ovdje govorio da je riječ o prevari jer prijevara podrazumjeva nekakvu nezakonitu radnju. Dakle, radi se o obeštećenju, o pravu na obeštećenje jer u tome razdoblju umirovljenici nisu mogli iskoriti svoje pravo, odnosno pravo da usklađuju mirovine. I želja i opredjeljenje vjerujem do svih nas je da tu nepravdu prema umirovljenicima razrješimo jednim modelom, jednim putem koji će biti na obostrano zadovoljstvo, u okviru jasno gospodarskih mogućnosti, mogućnosti Hrvatske države. Možda to i jedste vrabac u ruci ali sigurno nije kao što je bio prošle 4 godine golub na grani. Mi smo ovdje došli do jednog rješenja, u datim mogućnostima koje zadovoljava i umirovljenike i hrvatsku Vladu i dobra volja i uvjerenje i hrvatske Vlade i umirovljenika jeste da ovaj put je dobar i da on pruža šansu i za ispraviti onu nepravdu, dakle, obeštetiti umirovljenike, a s druge strane da takav jedan investicijski fond koji će imati vrijedne dionice dobrih poduzeća, vrijedne nekretnine, da će moći stvarati i dodanu vrijednost u budućnosti, poslovanjem, jasno svojim radom za umirovljenike duži niz godina. To je ono što je vrlo bitno i važno i mislim da to treba svatko od nas imati na umu. I zato apsolutno ne prihvaćam ono što je gospodin Radoš sada kazao o neodgovornosti rada, ili o neodgovornom radu Ministarstva gospodarstva, rada, poduzetništva ili bilo kojeg drugog ministarstva ili ove Vlade, jer evo u 6 mjeseci nije pripremljen zakon, ja ću reći, mi smo u ovih 6 mjeseci pripremili ovaj Zakon, u izradi je i na prvo zasjedanje Sabora, vjerujem u rujnu će doći i Zakon o fondu. Dakle, mi smo u tih 6 ili 9 mjeseci ćemo pripremiti dva temeljna zakona koja će razriješiti ova problem. Za usporedbu, dakle, ne možemo prozivati neodgovornim rad bilo kojeg ministarstva ove Vlade što u 6 mjeseci ili 9 mjeseci uspjeva donjeti one akte koje se nije uspjelo donijeti u 4 prošle godine. Ja ne želim sada optuživati, govoriti da je netko neodgovorno radi u prošlom razdoblju ali isto tako moram prigovoriti na to da netko govori o neodgovornom radu ovih 6 mjeseci ili 7 kada mislim da to i upravo umirovljenici i sve udruge mogu jasno i glasno izreći, reći da smo itekako intenzivno radili, skoro svaki tjedani sastančili i dogovarali i tražili najbolja rješenja. Prema tome, svatko od nas bi htio da se može u vrlo kratkom ili što kraćem vremenu doći do najboljih rješenja ali sigurno da je ovo jedno primjereno vrijeme i da mi sa rujnom ove godine stvaramo sve pretpostavke temeljne da sredinom iduće godine profunkcionira fond i da mi pitanje obeštećenja umirovljenicima za razliku usklađivanja između 93. i 98. godine napokon rješavamo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ali je izazvalo 7 prijava za netočno, 7 prijava za netočni navod. Pa smo si mogli po mom mišljenju i bez ovoga pasati. Ali dobro. Prvi je se javio za ispravak netočnog navoda gospodini Jozo Radoš.
Gospodine predsjedniče, gospodin ministar je rekao da se ova sredstva od 2,3 milijarde kuna neće isplaćivati iz proračuna ali nije rekao odakle će se isplaćivati. Ako se ne kaže odakle će doći sredstva onda ona uvijek mogu zapravo biti sredstva iz proračuna. Ali važnije od toga bi biloda nam ministar kaže odakle će se isplaćivati ti 2 milijarde i 300 milijuna kuna. Nije rekao, ministar nije rekao odakle će se isplaćivati samo je negirao da neće biti iz proračuna. Pa volio bih da to ministar radi i kolega iz umirovljenika kaže odakle će se te 2 milijarde i 300 milijuna kuna isplaćivati.
Ima, ima poreda Poslovnika. Ispričavam se, ima prednost. Izvolite gospođo Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolega Radoš nije ispravio netočan navod gospodina ministra i povrijedio je Poslovnik u članku 209. stavak 2. jer je polemizirao sa mišljenjem gospodina ministra. Hvala.
Hvala lijepa. Skoro bi svaki put mogli, skoro, neću reći uvijek, svaki put recimo mogli smo ovo reći. Ali kako je to već inercija onda ćemo trpiti do promjene Poslovnika, eventualne. Sada za ispravak netočnog navoda gospodin Šime Lučin.
Hvala lijepo. Gospodin ministar je kazao da nitko nije kršio zakon nego zapravo da se radi o obeštećenju zbog toga što nisu mirovine usklađivane. Ako je postojao zakon o usklađivanju mirovina onda je netko kršio azkon, dakl,e nij eusklađivao te mirovine.
Hvala lijepa. Gospodin, gospođa Ingrid Antičević-Marinović.
Predsjedniče, netočno je gospodine ministre što, ni ne samo netočno nego i vrlo neumjesno kada se govorio i o ovoj temi reći da evo vi sada s ovim prijedlogom zakona umirovljencima nudite bar vrapca u ruci za razliku od bivše Vlade koja je nudila goluba na grani. Vi ne samo da ne nudite ni vrapca, ni goluba ni granu ni ruku nudite im jedno veliko, veliko ništa.
Što ćemo sada kada žestina prevlada razum? Žestina bi trebala biti malo manja. To je ovako moj savjet. Nije bio žestok, vrlo je hladno to rekao, konstatirao. A preći ćemo preko te žestine. Žestina je potrebna u nekim drugim, možda okolnostima kada se čovjek ono sukobljava, žešće i tako i još neki. Hvala lijepa. U redu je. Gospođa Ljubica Lalić, izvolite. Nisam to primjetio. Čim, čim gospođa Ljubica Lalić koja je dobila riječ rekne, onda ćete dobiti.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, pa gospodin ministar je netočno rekao da je prethodne 4 godine prethodna Vlada nudila goluba na grani, jer taj golub na grani je dao umirovljenicima 13,5 milijardi kuna u džep. I to se ne može nazvati golubom na grani. Za razliku od ovog vrapca u ruci koji im osim nekog fantomskog fonda za koji zakon ne kaže ni kakav je fond, ni koja ga imovina čini a o tome kako će poslovati ne nudi ni lipu osim pustog obećanja i neke fikcije o nekom fondu koje su se do sada pokazale vrlo negativne.
Hvala lijepa. Golub je simbol mira pa ajmo uzeti toga. Gospodin Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, ispravljam navod poštovanog gospodina ministra, citiram: "Možda je ovaj prijedlog vrabac u ruci ali prije je bio golub na grani.". Gospodine ministre ovaj prijedlog nije vrabac u ruci nego komarac u koprivi. Hvala.
Vidim da se, fauna sve više pojavljuje u Saboru, različiti predstavnici, jučer je bilo flore a danas faune. Ali idemo dalje. Gospodin Anto Kapraljević isto tako ispravak netočnog navoda.
Moram ispraviti onaj dio kada je ministar rekao da ovaj prijedlog zadovoljava i umirovljenike i hrvatsku Vladu. Ne znam koje umirovljenike, možda se misli samo na 3 umirovljenika ali ja bih htio da on zadovolji većinu umirovljenika, a postavlja se pitanje i bilo bi vrlo jednostavno zadovoljiti sve umirovljenike kad bi ih se pitalo. Da li žele novac? Da li žele dionice? Da li žele obveznice? To ih se ne pita nego im se nudi običan obračun.
Također izraženo mišljenje, ali budimo optimistični pa ajdemo dalje [[Upadica: Luka! Luka!]] Gospođa, gospođa Milanka Opačić, izvolite.
Ja ispravljam netočan navod gospodine ministra koji je rekao da je neodgovoran rad u prošle 4 godine bio prisutan u rješenju problema umirovljenika. Mislim gospodine ministre da ste vi prvenstveno neodgovorni i to ne prema bivšoj Vladi nego prema svim onim građanima koji su u ovoj zemlji iz svog džepa izdvajali preko 10 milijarde kuna u protekle 4 godine za poboljšanje položaja umirovljenika i za vraćanje jednog dijela duga koji je nastao po odluci Ustavnoga suda.
Nije bilo nikakve tvrdnje gospodina ministra u svezi sa neodgovornošću. To ste vi kvalificirali van, van Poslovnika koji govori o ispravku netočnog navoda. Pa idemo dalje. Tek toliko da, s time smo završili ispravke netočnih navoda i prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi kao i prvi klub je gospodin Dragutin Lesar, izvolite.
Ovo je zaista brzo. Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Želeći uštedjeti vrijeme, a i omogućiti drugima u ovoj raspravi kada sam govorio u ime Kluba stao sam izražavajući skepsu da sam obračun koje će umirovljenicima izdati Mirovinski fond služi kao osnov mogućnosti nasljeđivanja prvog nasljednog reda. Zbog interesa umirovljenika koji na ovu temu imaju, moramo razjasniti i reći da ukoliko ne dođe do izdavanja rješenja koji bi s jedne strane omogućavao umirovljenicima žalbeni postupak i drugostupanjsko rješenje naprosto to nasljedstvo nije moguće ostvarivati. I ono što je posebice drugo bitno. Ovaj prijedlog zakona zaista ne rješava problem koji je nastajao u trenutku kada su se primjenjivale krive ili netočni podaci o obračunu plaća onih koji su odlazili u mirovinu. I bez utvrđivanje nove početne mirovine neće doći do ispravke nepravde koja je njima nanijeta i zbog toga bi i predlagatelja a i kolege iz Stranke umirovljenika molio da ili svojim amandmanima ili trećim čitanjem dakle redovitom procedurom pokušaju iznaći rješenje i tog dijela problema. Posebice zbog toga što pitanje i definiranje obračuna odnosno povećanja mirovina nije razjašnjeno da li će se primjenjivati rast plaća, rast prosječnih plaća, a posebice velika opasnost je ukoliko se počne tumačiti da pod tim pojmom se podrazumijeva rast realnih plaća. I na koncu ako se radi i ako konačno država priznaje da se radi o dugu prema građaninu, jednom čovjeku onda ovaj Zakon treba počivati na tome da nakon primitka rješenja kojem će biti utvrđeni iznos duga svaki od njih mora imati mogućnost izjašnjavanja u kojem obliku želi da mu se taj dug nadoknadi. U protivnom se radi o prisili s državne strane u način obeštećenja jednog odnosa između građana i države. Želim vjerovati da ove argumente ovaj put ne doživljavate isključivo s naslova politikanstva ili politike nego isključivo s interesa toga da se građanima Hrvatske, oko milijun ljudi, omogući da neposredno sudjeluju o tome odlučivanju kako će od države namiriti svoj dio duga. To bi bilo otprilike ovako. Kad bi netko nekome posudio novac nakon 15 godina taj koji je novac uzeo dolazi i veli: ja ti ga vraćam u vrećama cementa, ciglama ili ne znam čemu drugome. Ako se dakle priznaje da dug države umirovljenicima postoji onda ili država vraća novac ili svakom od njih daje mogućnost dogovora ili odabira kako će taj dug od države preuzeti. To je minimum što tim ljudima dugujemo. I na koncu oni koji su pitali, a posebice kolega Kovačević zašto prošla Vlada nije vršila, izvršila isplatu tog duga apostrofirajući da je Klub HNS-a bio u prošlom mandatu na vlasti, nije Klub HNS-a bio na vlasti ali podsjećam i njega i njegove kolege da je taj dug do današnjeg dana ostavila Vlada u kojoj je on bio pomoćnik ministra. Hvala.
Hvala lijepa. ... [[Govornik nije uključen]] Jedna replika. Gospodin Marko Turić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, evo uzeo sam si da malo repliciram gospodinu, potaknuo me je gospodin uvaženi Lesar na ovo, dužničko-vjerovnički odnosi, vreće cementa, a prije smo čuli lijevi niste napravili ništa, vi ste desni krivi i kažem vam vi ste krivi i jeste i ja s vama isto tako. Dakle ova strana je kriva. Spominje se dug. Nije dug nego obeštećenje. To su sve stvari o kojima govorimo međutim izvor, bit, ja sam liječnik, anamneza, dakle od čega proizlazi? Od čega je pročedio ovaj problem? Ja još to nisam ovdje čuo. Ovdje se govori netko je nekome ne uzeo, ukrao, prevario i dalje i tako dalje. Gospodo draga! U zahtjevnim izazovnim vremenima dok se je ovo događalo, stvarala, rađala se Hrvatska država napadnuta. Trebalo je braniti. Ja se ispričavam na ovim elementarnostima. Zbilja mi je žao da moram tako govoriti. Ali moramo radi hrvatske javnosti. Hrvatska javnost zna. Ona to zna. Nije ona samo trebala ruku, novčić umirovljenika. I zato su oni tako zadovoljni, gotovo s ovim. Ne samo ova tri predstavnika ovdje nego cijela populacija. Ali Hrvatska država za svoju obranu trebala je i puno toga više. Trebala je 13 tisuća i života i 13 tisuća gospođo života je trebala. 700 tisuća prognanih kojih je dolazilo ovdje nije tražilo putovnice i ove odluke, tako dalje. Već su dolazili, tražili, moralo se zbrinuti. A sada što je ljudski kad je Hrvatska država stasala, kad se osjeća da može onda se ona okrenula toj skupini i kaže: Točno je da ste vi bili uskraćeni. Sad je vrijeme koliko god potentno gospodarski bude se moglo i tako. Sve drugo je priča koja zapravo želi zamagliti ovo osnovno. Hvala vam lijepa.
Nema ispravka netočnog navoda na repliku. Ali ima odgovor na repliku. Izvolite.
Poštovani kolega ove argumente koje ste meni davali u replici morali ste dati Ustavnom sudu jer u ovom Zakonu raspravljamo zbog odluke Ustavnog suda. Ne tome što ste se vi sad okrenuli prema umirovljenicima nego postoji obaveza ove države zbog odluke Ustavnog suda. I tu je početak problema jer je Ustavni sud odlučio da zakoni koji su bili donašani su bili protuustavni. To je prvo. Drugo. Rekli ste da je ta šteta umirovljenicima napravljena jer se tad Hrvatska branila. Šteta je tad napravljena i hrvatskom radništvu kroz privatizaciju i plaće. Pa dok su različiti kutleraji se bogatili u ovoj državi za vrijeme obrane ispada, a to ste vi sad potvrdili da su jedinu cijenu obrane Hrvatske trebali platiti hrvatski umirovljenici i radnici. To je vaš problem to vi ne razumijete. Hvala.
Ovaj može se smatrati da se uvrijedili gospodina dr. prof., ovo sam već povukao podatak, onu primjedbu od jučer, prof. dr. Marka Turića kad ste usvrdili d on nešto ne razumije. Vi ne znate dali on razumije ili ne razumije. I ne možete tvrditi to smatram uvredom i izričem vam opomenu.
Gospodine potpredsjedniče, ako sam kolegu ja mu se javno ispričavam nije bila namjera uvrijediti, a opomenu prihvaćam. Hvala.
Hvala lijepa. A sada ima riječ gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović, izvolite.
Hvala gospodine potporedsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Zahtjev da se umirovljenicima vrati dug odnosno do kraja provede odluka Ustvvnog suda nije samo ustavna nije samo zakonska obeveza to je i morlna obevza bila i bivše vlade a treba biti i prva jedna od prvih obveza ove vlad.e I što se u tom smislu nudi ovim vašim konačnim prijedlogom zakona, o provođenju oduke Ustvnog suda. Ne nudi se rješenje. Kao što se za mnoge stvari ne nudi rješenje u ovovj zemlji nego se nudi umirovljenicima jedna zamka. Nudi se jedan vrtlog a dok se taj vrtlog razbitri pitanje je koliko će umirovljenika nestati u tom vrtlogu odnosno njihova prava bez prava na nasljeđe. Ovdje je logično da stranka umirovljneika i njezini predstvnic iako žele potvrditi svoju vjerodojstnost napose trebaju biti oprezni, racionalni, ali izgleda evo kao što smo čuli od predstavnika strane umirovljenika da oni ostaju u vjeri d aostaje vjera. Međutim sama gola nada ne opravdava vas sutra ni pred umirovljenicima niti svih nas. Ako ta nada nema imalo realnog pokrića onda znate onda se ne možete eskuplirati da ste vjerovali jer ste znali a je vjerovali. A odredbe ovih par članak suviše su u biti jasni. One su potpuno jasne u svojoj cjelokupnoj nejasnosti, nesnoći i u maglovitosti. Dakle, i ono što je dato malo zaista i nedovoljno ali s počelo davati za vrijeme bivše koalicijske vlasti ja ne bih sada željela ponavljati što je kolega Vidović reako. Ali nije bilo ni to lako, i onda smo imali mi međunarodni monterani fond, za vratom i rekli su zemlja vam je u teškom stanju. Ako želite reforme, ako želite razvoj vi to ne možete, a mi snmo rekli ne da ne moćemo nego moramo. I započelo se. Imalo se je snage hrvati, pa vam je i to jedan primjera kako se razgovara gospodne ministre sa međunarodnim institucijama, pa i u ovom pogledu. Ovdje se čak bilo spominjalo i načelo solidarnosti. kakva solidarnosti. Solidarnosti u jednoj prazoj ispraznoj nadi. U biti od ovoga svega ostati će saom jedna tlapnja. Dakle i od onoga što je započelo nema ni govora. Nema ni govora evo odnosno to izravno proistječe iz odredbe članka 3. stavka 2. koji govori da upravo ono što se davalo na temelju zakona koji je donesen za vrijeme i oredbi koje su donesene za vrijeme koalicijske vlasti da se uračunava u taj dug a konačno se s time prestane onda i prestaje kada se izvrši obračun. I ostaje onda od onoga što se isplaćivalo ostaje goli obračun. I to kakav obračun. Bez upravnog akta na komad papira. Golo slovo na papiru, odnosno gole neke brojke goli brojevi Gdje umirovljenik može biti naknadno, opet i u tom dakle, od onoga početkog realnog ostvarenja njegovih prava, ostaje mu niti golo pravo jer i to pravo može biti osakaćeno a najvjerojatnije će do toga i doći, u tom jednom obračunu kojem evo nema nikakvog pravnog lijeka. Ono nije upravni akt, vidjeli smo da je i stranka umirovljenika zbunjena pa govori o trgovačkom sudu. Kakve veze ima trgovački sud sa tim listom papira znamo koje su njegove nadležnosti i prinadležnosti. Ovdje se puno baratalo u biti stvara se dojam da evo svi su umirovljenici zadovoljni. Ja neću govoriti ovdje o umirovljenicima koji pripadaju drugim politčikim opcijama, koji nikada nisu g lasali za stranku umirovljenika, govorit ću ovdje samo o onima koji su vjerovali stranci umirovljenika bez obzira jesu li članov ili ne, pa se često ovdje naročito je to bilo popularno od starne HDZa citirati neka privatna pisma koja mi nikada ovdje došli da bi uopće povjeraavli dali su ona ikada stigla adresatu koji se izdavao kao adresat. Ja ću ovdje pročitaita pismo gospođe Štefice K. iz Sesvega javno pismo javno objavljeno, upućeno gospodinu Jordanu VEčernjem listu, od srijede 14 .srpnja 2004. Povrat duga opet smo iznevereni. Gospodine Jordan, kako možete govoreći o povratu duga umirovljenicima javno reći da što se tiče umirlih ne možete ništa. Isti ste kao gospodin Sanader i gospođa Kosor a bili su glasni na predizbornim skupovima. Ako i za pokojnog umirovljenika ostaju djeca koja se školuju i dobivaju njegovu mirovinu, zašto ne bi imali pravo na dug. A sada se, zaustavljam sada čitanje, da ne bi bilo ikakve sumnje, sada se u članku 5. špekulira i sa tih 30 dana obračuna pa se čeka da moš netko umre. Jer kaže odredbe ovoga Zakona odnose se na korisnike mirovine iz članka 2. ovoga Zakona kojima je mirovina u isplati na dan stupanja na sngu. Netko ima pravo na taj mjesec. Nego je tek u isplati jer se očekuje ipak j edugačak jedan mjesec. Može još netko otpasti. dakle, nastavlja gospođa Štefica K. iz Sesveta. "Po vašem gospodine Jordan država ne bi trebala vraćati ono što je uzela od umirovljenika za njihova živoat. Zar smo zato glasali za vas. Kako možete govoriti da su umirovljenici zadovljni, što ste do sada učinili. To vas pitau umirovljenici, jeli koji su glasali za vas. Ne oporba. Osim što ste se prodali HdZu u koji nas je uputio da kopamo po smeću. Gospođa Kosor brine za bolji životni standard, a razmišlja li kako žive djeca kojima je umro roditelj i dobivaju 70% njegove mirovine. Očito smo pogriješili kada smo vjerovali" …i tako dalje. Eto vidite ovdje se govori o fondu pa se onda brka ovdje investicijski fond, postoji posebna zakon o investicjskom fondu. Tko je ikad aovdje rekao da se radi o investicijskom fondu. Ili uopće ne znate što je fond. Pa se postavlja pitanje dakle velike vjere u taj fond. Bili ovdje evo itko od nas poebno sadaovdje se odnosi na predstavnike umirovljenika, pristali da se njihova saborska plaća isplaćuje iz ovoga fonda. Ne bi. Ne bi. uvijek pristali na nešto što je nemoguće. U tome i jeste problem. Vidite, dakle samo u nekoliko samo par članaka očito je da se gubi ono što je već do sada ostvereno. D nema dakle postaje vrlo upitno dali će se isplaćivati ali kažem nikake nisu obveze dalje za Vladu da se isplaćuje po starom zakonu, kod postojeće odredbe članka 3. stavka 2. nakon što usljedi obračun. Dakle, gospodine ministre dokle će Vlada glumiti dok glumi dakle jedno gospodarsko oživljavanje, govori o tome o smanjenju nezaposlenosti, nude se ovakvi prijedlozi zakona kao poboljšice, kao veliki reformski iskorak u ostvarenju tog prava, a izgleda da ćete uspjeh svojih reformi, uvjeriti ćete građane, a posebno u ovom slučaju umirovljenike s većom potrebom za obavljanje, za otvaranjem javnih kuhinja u kojima će dakle biti najviše umirovljenika.
Zahvaljujem gospođi zastupnici Ingrid Antičević-Marinović pa i je i ona kao ministar izazvala lavinu ispravaka netočnih navoda pa ćemo počet. Tko je rekao povreda Poslovnika? Ja to nisam vidio. … [[Upadica se ne čuje.]] Ajde da vjerujemo. Marija Bajt, zastupnica Marija Bajt povreda Poslovnika.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegica Antičević-Marinović je povrijedila članak 214. Poslovnika Hrvatskoga sabora jer svojim ponašanjem odstupa od općih pravila ponašanja u Hrvatskom saboru vrijeđajući i zastupnike i hrvatsku Vladu. Hvala.
Mislim da nije, to je više žestina, a žestina kao i glasnost ne povećava argumentiranost nego pati od nedostatka toga. Gospodin Frano Matušić ima ispravak netočnog navoda. Ima ih osam tako da znate.
Očito je puno netočnih navoda čim je ovako veliki broj, a ja ću pokušati dva ispraviti. Naime prvo je bilo rečeno da ovdje se ne nudi nikakvo rješenje, odnosno da se nudi nekakva zamka za umirovljenike. To je potpuno netočno. Sasvim je jasno da je riječ o jednom konkretnom i kvalitetnom rješenju koje je postignuto u dogovoru i razgovoru Vlade i udruga umirovljenika i stranke umirovljenika, a svi oni koji se nisu mogli i nisu znali dogovoriti s njima niti s njima razgovarati ti mogu razmišljati ovako kao što to zločesto razmišlja kolegica Antičević. Isto tako Vlada nikome ne glumi nekakvo povećanje zaposlenosti niti Vlada glumi neke druge podatke o gospodarskom rastu. To su statistički podaci na koje se vi tako često pozivate i tako ih često uzimate kao argumente, ali na žalost danas vama ne odgovaraju, ali hrvatskoj javnosti itekako odgovaraju i hrvatskoj Vladi.
Ma bilo je i ovo, više izlaganja svoga mišljenja, ali što tu možemo. Gospodin Krunoslav Markovinović također ispravak netočnog navoda.
Dopredsjedniče kolegica je u nizu netočnosti izjavila: Odredbe su maglovite, ali se počelo davati u bivšoj vlasti. Šteta što umirovljenici nisu osjetili da im se davalo, valjda zbog maglovitosti, ali su shvatili da se davalo privatnim firmama koalicijskih partnera, da se trošilo mimo zakona i da se zadužilo i praunuke tih istih umirovljenika.
To je također, to je gospodine zastupniče također iznošenje mišljenja. Ja vas molim da izbjegavamo tako nešto je li. Pa gospođa Marija Bajt ima ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegica je rekla da hrvatska Vlada ne nudi umirovljenicima rješenje nego zamku, tlapnju, isprazno itd. to je netočan navod, jer hrvatska Vlada je predložila Hrvatskom saboru zakon u hitnom postupku, po njemu se ostvaruje pravo na obeštećenje, a i prvi nasljedni red ostvaruje to pravo. U tome je netočan navod poštovane kolegice. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Kajo Bučan. Gospodin zastupnik Bekavac, oprostite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Navod koji sam ja mislio ispraviti ispravio je već kolega Matošić i kolegica Marija Bajt, a inače gospođi Antičević ne bi odgovarao kad je nema u sabornici.
Neznamo razloge zbog čega je izišla, vjerojatno ima razloga i to nije zabranjeno izić, prema tome mogla je izić. A ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Željko Nenadić.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. Gospođa saborska zastupnica je rekla da koalicijska Vlada Republike Hrvatske učinila je napor i počela vraćati dug uz velike poteškoće. Ova izjava pokazuje sve licemjerje cijelog njezinog govora koji je ovdje uputila u Hrvatskom saboru, a zbog javnosti je …
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Ispravak je utoliko što Vlada, koalicijska Vlada nije učinila napor, jer moramo podsjetiti javnost da je 99. godine Hrvatska bila zadužena za 9 milijardi dolara, 2003. 24 milijarde dolara, razlika je 15 milijardi dolara. Ako je postojala tako velika briga za umirovljenike onda se vjerojatno u ovom dugu koji je nastao od 99. do 2003. mogao naći dio i da se vrate sredstva umirovljenicima. Hvala.
Gospođa nije navodila dug od 9 i 24 milijarde pa u tom pogledu nije bila ispravka i molim da se riječi licemjerje i sl. više ne upotrebljava jer ću u ponovljenom slučaju izreći opomenu. Gospodin Lučin povreda Poslovnika.
Gospodin zastupnik je prekršio 214. članak Poslovnika, dakle uvrijedio je zastupnicu. Suvremeni teoretičari politike kažu da je ovaj sastavni dio politike u suvremenom svijetu show biznis pa tako ima i malo glume. Tamo smo imali brdo reakcije na izjavu gospođe Antičević da Vlada nešto glumi, a ovdje se sada upotrebljavaju mnogo teže riječi pa bi ja molio potpredsjedniče da se ima isti aršin i prema jednoj i prema drugoj strani. Hvala lijepo.
Gospodine zastupniče u govoru gospođe Antičević je bilo puno uvreda koje sam ja kvalificirao žestinom. Slušajte gospodine zastupniče vama govorim, vi ste primjedbu iznijeli. U istupu gospođe Antičević-Marinović je bilo puno uvreda koje sam ja kvalificirao žestinom, a žestina nije zabranjena Poslovnikom. Prema tome ja nisam htio tu upotrijebiti ništa i nemojte me optuživati da imam različiti aršin. Nisam ni njoj, a imao sam poprilično razloga kao što nisam, ali sam u sljedećem rekao da ako ponovi da će dobiti opomenu, molim.
Ispričavam se.
Još ispravak netočnog navoda gospodin Niko Rebić.
Naprosto ja se slažem s onima koji kažu da je svaka gotovo rasprava gospođe Antičević na granici dobrog ukusa. Nije točno da se gospodin Sudec prodao HDZ-u kako tvrdi gospođa Antičević. On je samo u jednoj vrlo kvalitetnoj raspravi izrazio veće povjerenje ovoj nego bivšoj Vladi, a to se kao ne bi smjelo. Pa zaboga vi ste mnoge razočarali a ne samo umirovljenike i ta se slika ne da uljepšati. Ona je koliko god vi to ne želite, slika o vama će ostati i dalje ružna.
Također gospodine zastupniče nije bio ispravak netočnog navoda. Ja vas molim da se javite za repliku. Kada možete govoriti i o drugim, a možete za svaki istup pojedinog zastupnika osim za predstavnika kluba se javiti za repliku. Razumijete? Ja vas molim, evo osam je, to nećemo stići nikada završiti. Gospodin Emil Tomljanović ispravak netočnog navoda.
Gospodine potpredsjedniče, ispravio bih netočan navod uvažene kolegice koja je kazala, vi ne znate što je investicijski fond. To je apsolutno netočno, da ne kažem da je na granici vrijeđanja. I ova Vlada i saborski zastupnici znaju što je investicijski fond i što su investicijski fondovi, a naročito znamo što znači čitanje privatnih pisama u dnevnopolitičke svrhe. Hvala.
Ovako, ima pravo gospođa zastupnica tvrditi da mi ne znamo što je investicijski fond. Ona ima takvo uvjerenje da ne znamo. A slušajte, šta ćete sad tu? Nemojte to. Gospođa zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo, kolegica koja je pobjegla vani nakon svoga izlaganja onako kako ...
Nije pobjegla nego je izišla.
Stalo joj je valjda do umirovljenika pa je otišla vani plakat. No međutim, izgovorene riječi nisu utemeljene i nisu točne. Vrtlog nejasnoća, maglovitost, prazna nada, ove riječi opovrgava ovaj zakon člankom 3. "Radi obeštećenja", citiram, "korisnika mirovina Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje utvrdit će razliku između iznosa starosne, prijevremene starosne i invalidske i obiteljske mirovine koja pripada korisnicima mirovine od 1. rujna 1993. godine do 31. prosinca 1998. godine. Isplaćenih mirovinskih primanja prema uredbama Vlade Republike Hrvatske o utvrđivanju najviših iznosa, mase sredstava za isplatu mirovina", itd., itd. Znači, sve ono što je izrekla, ovakve riječi opovrgava ovaj zakon člankom 3. To je jedan ispravak navoda. Mogu li drugi odmah ili ćete mi dat riječ?
Ne možete jer je, potrošili ste vrijeme.
Ne, ja dva puta sam digla, dva puta sam digla.
Dva puta na jednom ...
Ne, ne, ne, dva puta sam digla ispravak netočnog navoda. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ne, sad ne odustajem.
Gospođo, ne može po Poslovniku. Čekajte drugu priliku. Čekajte drugu priliku, mogli ste replikom ali ne može. ... [[Upadica se ne čuje.]] Vi ste digli, ali vi ste dobili riječ i potrošili ste vrijeme sve za jedno pitanje, a mogli ste kraće pa bi mogli dva. Evo [[Upadica: Dajte gospođi neka završi.]] Nema, nema po Poslovniku mogućnosti da na jedno izlaganje dva puta ispravak netočnog navoda. Nema. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Idemo dalje s raspravom. Za riječ, riječ ima gospođa zastupnica doktorica Ruža Lelić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče, uvažena državne tajnice, kolegice i kolege. Ja za razliku od zastupnice Antičević-Marinović podržavam i pozdravljam donošenje predloženog zakona jer svima nam je u sjećanju odluka Ustavnog suda od 12. svibnja 1998. godine i općeg jednog mišljenja, ja bi rekla, i zabrinutosti koja je tada vladala da se takav dug nemoguće je vratiti i da bi to dovelo do, u pitanje funkcioniranje države i tome slično. Vrijednost predloženog zakona je s tim veća što je usuglašen sa strankom umirovljenika. Ovdje vidimo da bi neki željeli prikazati da umirovljenici nisu vjerodostojni pa da i nisu sposobni rasuđivati, te kako kažu, sijede glave. A ja bi rekla da tim sijedim glavama itekako vjerujem i da su to sigurno mudre i sijede glave. Znači, vrijednost je što je usklađen sa strankom umirovljenika i drago mi je što možemo pročitati u javnom tisku da su umirovljenici zadovoljni sa suradnjom sa Vladom i da je Vlada ispoštovala sve što je dogovoreno. A ja bi to podsjetila da je to onih 100 kuna plus 6% da je uvršteno u osnovicu za mirovinu. Da je povećan neoporezivi dio mirovine i da se mirovine usklađuju sa porastom plaće. Pa mislim da kako umirovljenika ima milijun i 19 tisuća, onda ne možemo zanemariti to mišljenje, da Vlada ne poštuje svoja predizborna obećanja. Vlada dogovarajući sa umirovljenicima pokazala je da ih poštuje, da ih uvažava, da se s njima dogovara i usaglašava zakonske prijedloge. A Vlada je dokazala da poštuje i uvažava i branitelje, da uvažava i pomaže i haaške i osumnjičenike i optuženike i zato to mnogima očito smeta i stvara ovako jednu, i potencira jednu nervozu. No vratimo se mi u vrijeme listopada 1993. godine kada je Vlada s ciljem provođenja stabilizacijskog programa donijela uredbu o utvrđivanju najvišeg iznosa mase sredstava za isplatu mirovina, a podsjetimo se bilo je to vrijeme prognanika, izbjeglica, vrijeme obnove, pripreme za oslobađanje okupiranih područja i umirovljenici su to razumjeli. Oni su bili i jesu mudri, strpljivi, ali i ustrajni. I konačno, ono što je bio kamen o vratu svih dosadašnjih Vlada, a pokušavali su to riješiti, u ovim materijalima smo to vidjeli, koje su to sve bile mjere poduzete, ali očito nisu bile dovoljne i nisu dale dovoljno rezultata. Predloženi model osnivanja posebnog fonda nije svakako niti idealno niti najbolje rješenje, ali je moguće rješenje jer svima nam je poznato da novca za isplatu u gotovini nema. Ovdje je se čulo mišljenje da dug treba vratiti i svi se to slažemo, samo nije odgovoreno na pitanje na koji način to je izvedivo vratiti. Isto tako je rečeno da bi trebali provesti jedan referendum da se umirovljenici izjasne, i tako. Mislim da su to sve upravo nerealni zahtjevi. Ja kada bi, kad govorim o ovom dugu umirovljenika podsjetila bi na već iznijetu brojku, znači od milijun i 19 tisuća umirovljenika od čega imamo starosnih mirovina negdje 555, da ne nabrajam ove druge brojke, invalidskih 237, obiteljskih 225, tu su još i 8 tisuća 233 mirovine Hrvatske vojske. Vidimo da ih nema tako puno i 33 tisuće mirovine hrvatskih branitelja u što je ubrojano i privremene naknade hrvatskih branitelja. To su podaci od lipnja 2004. godine. Za istaknuti je isto tako naš nepovoljni odnos zaposlenih i umirovljenika čime je pridonijelo ne samo redovnom odlasku u mirovinu nego je povećan je taj broj prisilnim umirovljenjem, rješavanjem viška zaposlenih i stečajem poduzeća. Također bi htjela reći da 73 tisuće umirovljenika primaju mirovinu ispod 500 kuna. Da daljih 105 tisuća ima mirovinu od 500 do tisuću kuna ili da je njih 471 tisuću prima naknadu ispod tisuću i 500 kuna, prima naknadu tisuću 500 kuna i manje i ti izneseni podaci govore da je nužno zaista poboljšati socijalnu sigurnost većeg dijela umirovljenika. Predloženim zakonom uređuje se pitanje obeštećenja korisnika mirovine za razdoblje od 1. rujna 93. do 30. prosinca 98. godine, a tu su pridodane još i kamate u paušalnom iznosu od 2 milijarde i 300. Ocjenjujem dobrom da će vlasnici fonda biti korisnici starosne, prijevremene invalidske, ali i obiteljske mirovine. Jer ovdje je isticano često da su već mnogi umirovljenici umrli pa neće moći ostvariti svoja prava, a mi znamo da su naši umirovljenici, tu na terenu, srećom da su se spremni odreći onog najnužnijeg da bi nasljednicima svojim nešto od toga ostavili. Važno je također i istaknuti da će to biti nasljeđivanje po predloženom zakonu, nasljeđivanje, evo, prvog nasljednog reda. I podržavam isto tako da ove odredbe ne odnose se na korisnike iz članka 2. stavka 2. To su mirovine vojnih osiguranika, zastupnika, političkih zatvorenika jer su te, i branitelja, jer su te mirovine regulirane posebnim zakonom, a i nešto su povoljnije sigurno ili znatno povoljnije nego ova grupa umirovljenika o kojim sam sada govorila. Jedino mi je žao što tu nisu obuhvaćeni individualni poljoprivrednici jer poznato nam je da oni zaista imaju male mirovine i da je najveći broj njih u onoj kategoriji u 73 tisuće koji imaju manje od 500 kuna ali isto tako je činjenica da staž poljoprivrednih osiguranika tih je kraćeg trajanja da je to uvedeno 80. godine, isto tako da je doprinos njihov koji su uplaćivali bio znatno manji od onih koji uplaćuju zaposlenici pa je to odraz svega toga ali je nešto što bi svakako trebali povesti računa i pomoći. Ja bih ovdje samo htjela reći, ovdje smo čuli mnoge priče da je to jedna igračka mrkva na štapu na vrbi sviralo i tako pa bih htjela reći da me zaista čudi gledanje jedno takvo, da je to gledanje u nazad jer čitala i slušala neke članke da mi u Hrvatskoj volimo koristiti baš novaca a da to državu košta oko 500 milijuna godišnje i da se 30% novca mora povući novca godišnje zato što se troši, da bi trebali slijediti i privikavati se kako se mi znamo uvijek isticati napred razvijene zemlje gdje se većinom plaća ili karticama ili internetom ili mobitelom i drugim, a isto tako ovdje se veliko nepovjerenje izlaže prema dionicama. Pa mislim da su dionice naša budućnosti i investicijski fondovi ako je cijena dionice danas jedno, ne znači da dobrim poslovanjem sutra neće biti daleko veća, pa mislim da .../Prekid na traci./... drugih nanositi štetu i inveticijskim fondovima i vrijednostima dionice. Kako će izračun razlike koja pripada korisnicima vršiti mirovinski fond a ističe se da će to biti negdje oko 650 tisuća korisnika bit će to veliki posao za fond i mislim da će se tu morati pomno paziti da se otklanjanjem nekih nepravdi ne stvore neke nove nepravde. Na kraju podržavam predloženi Zakon i osnivanje posebnog Fonda, očekujem da će ispuniti zadanu mu zadaću i da će vratiti dug umirovljenicima što je naša obveza i dužnost. Hvala.
Hvala gospođi zastupnici. Obavještavam da je predsjednik Sabora odlučio da se radi bez pauze jer imamo puno prijavljenih i teško ćemo, tako da. Gospođa zastupnica Milanka Opačić izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Naime, postoje neke grupacije kod kojih mislim da bi trebalo izbjegavati politizaciju trebalo bi izbjegavati neargumentiranu raspravu, trebalo bi izbjegavati međusobne svađe i teške riječi, mislim da je ova populacija o kojoj danas govorimo a to su umirovljenici upravo ta populacija mislim da oni nemaju velike koristi od toga što jedan dio rasprave danas ide ovako kako ide. Ja sam očekivala da ćemo danas o ovoj temi posebice sa strane gospodina ministra raspravljati sa puno više argumenata i da ćemo danas ovdje pokušati donijeti jedan puno bolji i kvalitetniji Zakon koji će doista dovesti do toga da se standard naših umirovljenika ili bolje rečeno u ovom slučaju da se obeštećenje te populacije doista dogodi u reklo bi se u svojoj punini. Ja sam prije 4 godine kada smo donosili u ovom Saboru zakon o koji je dakle išao na djelomično provođenje odluke Ustavnog suda ja sam se tada zalagala da to provođenje odluke Ustavnog suda bude provedeno koliko je god moguće više u novcu. Naime, smatram da je to jedna populacija kojoj je jako bitno da pomoć dobiju sada, da dobiju odmah, da dobiju novac, jer meni je tada u tom trenutku davanje bilo kakvih papira i nekakvih prava koje pitaj boga da li će ti umirovljenici ikada moći ostvariti meni je to i tada i danas mi je nešto što mislim da je nepošteno prema toj populaciji, riječ je o ljudima koji na žalost iz dana u dan sve više umiru i ne mogu čekati neki niti pola godine niti godinu a kamoli neki veći vremenski period kako bi ostvarili svoja prava. Mi smo ovdje prije nekakvih 15-tak ili mjesec dana raspravljali o Zakonu o socijalnim mirovinama i mnogi su tada, moji kolege ovdje pominjali umirovljenike koji vrlo teško žive ili koji čak kopaju po kantama za smeće ili na nekakvim tržnicama prema tome, kada smo tada govorili o njima sjetimo ih se i danas i onda mislim da bismo trebali raspravljati isključivo o tome kako donijeti neke mjere i neka rješenja da ti umirovljenici svoja prava za koja su zakinuti ostavre danas i da im danas poboljšamo životni standard. MI smo se dakle tada prije četiri godine odlučili da idemo na isplaćivanje onoga što smo tada mogli u skladu sa gospodarskim mogućnostima, nije bilo lako i danas ljudi koji sastavljaju proračun znaju da nije lako u proračunu naći 2 milijarde i 300 milijuna kuna za povrat ovoga duga prema umirovljenicima, međutim, mi smo to uspjeli i ja se nadam da će ova Vlada nastaviti dalje sa tim isplatama i da na taj način napravimo sve ono što možemo, dakle nekakav maksimum u odnosu na stanje u proračunu i stanje u našem gospodarstvu kako bi umirovljenicima pomogli. Prema tome, građani ove zemlje svi su se solidarno odrekli velikog broja svojeg novca kako bismo ipak jedan dio tog novca vratili onima koji su taj novac nekada zaradili svojim radom i nepravedno u određenom periodu u ovoj zemlji bili zakinuti za dio svojih mirovina. Gospodin Jordan je ovdje u svom govoru rekao citiram:"Mi vjerujemo da će Vlada dati dobre dionice.".
Nema gospodina Jordana.
Ispričavam se gospodin Sudec. Ovdje je rekao mi vjerujemo da će Vlada dati dobre dionice. Ja moram reći da ja ne mogu prihvatiti da mi vjerujemo u to i ne mogu očekivati od građana treće životne dobi da samo vjeruju u dobre namjere Vlade da će dati dionice, oni su u poziciji da moraju imati jamstva, da moraju imati garanciju a sve to mora biti zapisano u ovom zakonu a toga na žalost u ovom Zakonu nema. Prema tome, od te generacije ne možemo očekivati da oni vjeruju u jednu politiku koja bi se mogla nazvati ki bi da bi, nego oni moraju imati dakle u ovom zakonu zapisano u taj fond koje će to dionice ući i da onda znaju što ih doista očekuje za godinu dana. Da ne govorim da se ovdje u ovom zakonu ne govori ni o čemu, ovaj Zakon je ustvari samo jedna dobra namjera, međutim, u tom Zakonu nema ništa, u nekoliko članaka tog Zakona se govori i poziva se samo na prethodne Zakone, prethodne uredbe, predhodne odluke koje bi trebalo ispoštivati, međutim, jedino što se u ovome Zakonu govori a to je da će se u roku od godine dana ustrojiti i početi sa radom poseban Fond. Kakav Fond, koji Fond, što će biti u tom Fondu o tome u ovom Zakonu ništa ne piše. Da li je riječ o investicijskom fondu, da li je riječ o fondu za upravljanje nekretninama jer jedno sa drugim nema veze, ovdje je ministar govorio o investicijskom fondu a onda o fondu u kojem će biti nekretnine, prema tome vidljivo je iz svega toga da to uopće nije osmišljeno, da to nije uopće dorađeno i da još to sve skupa vrlo nedorečeno i mislim da upravo zbog toga je ovaj Zakn neprihvatljiv jer umirovljenicima ne garantira apsolutno ništa osim jedne dobre namjere da se njima dug vrati. Moram reći da je nama sporno i to što u ovom Zakonu umirovljenici dobivaju obračun ali ne dobivaju rješenje, prema tome ne dobivaju, dobivaju jedan papir koji je po našem mišljenju nešto s čim neće moći puno napraviti, neće moći izboriti svoja prava i zbog toga tražimo da se svakom umirovljeniku izda riješenje na koje onda ima i pravo žalbe, jer na obračun na jedan papir koji nije pravni akt nema nikakve mogućnosti za žalbu. S druge strane moram reći, da mislim da je to dobro, i to je bila manjkavost što je rekao i moj kolega Davorko Vidović, to je bila manjkavost našeg prijedloga, a to je da nismo išli na svojevrstan individualni izračun duga. Prema tome, evo možemo pozdraviti to da će sada svaki umirovljenik dobiti i svoj izračun duga. Međutim, ako želimo apsolutnu pravdu, onda ćemo morati naći i riješenje za one koji su u međuvremenu umrli, vrlo ih je velik broj. Mislim da sam neki dan pročitala u jednoj izjavi umirovljeničkih udruga, da je negdje mislim oko 300 tisuća umirovljenika iz ove grupacije koja je trebala dobiti povrat duga i koja je zakinuta u određenom periodu da su ti ljudi, dakle umrli, da ih više nema. Međutim, i oni su svoje odradili u svojoj državi i oni su izgradili ovu zemlju i mislim da su i oni zaslužni i trebaju dobiti svoje pravo kada se ovdje već predviđa mogućnost da se ukoliko umirovljenik umre, da se to pravo prenosi na prvi nasljedni red. Mislim da to treba učiniti za sve one koji su dakle u međuvremenu umrli. i mi ćemo u ime Kluba SDP-a upravo takvu mogućnost i predlagati u ovom zakonu. I još nešto bi htjela reći. Naime, nama se isto tako mnogi umirovljenici javljaju danas tijekom ove rasprave u Klub, i jedan veliki dio tih umirovljenika nam je poslao jednu poruku koja mislim da bi se u ovoj sabornici morala čuti, a to je da činjenica je da oni trebaju dobiti svoja prava. Međutim, da kako razmišljaju o svojim pravima, jednako tako razmišljaju, a i mi moramo o tome voditi računa da je njima teško gledati njihovu djecu koja su nezaposlena, i da bi trebalo prvenstveno voditi računa o tome da se ta djeca zaposle, a ne da ih oni od ovako malih mirovina često puta uzdržavaju. i još nešto, naime, u umirovljenicima je naravno mirovina jedan od njihovih najvažnijih segmenata. Međutim, umirovljenici imaju i neke druge potrebe, imaju vrlo velike probleme i mislim da država i u tom dijelu treba učiniti puno više, nego što je učinila. i samo ću reći da sam ja bila konstenirana kada sam vidjela da je u izvršenju Hrvatskog proračuna kojeg smo raspravljali prije dva dana, Upravi za međugeneracijsku solidarnost od 27 milijuna i 236 tisuća kuna utrošeno samo 0,24% ili 65 tisuća kuna za sve programe koji idu u korist građana treće životne dobe. Ovdje je riječ o razvijanju uslužnih djelatnosti za starije, gdje je na primjer od planiranih 5 milijuna i 370 tisuća kuna utrošeno samo 27 tisuća kuna ili 0,50%, a za dnevni borak za starije osobe od planiranih 18 milijuna kuna utrošeno je nula kuna i sada se predviđa smanjenje za 30%. Prema tome, nisu samo mirovine ono što građanima treba, postoje još neke potpore koje država može dati kako bi olakšala životne probleme ljudi treće životne dobi, nažalost u ovoj Vladi se evo po ovim brojkama vidi da od tih progama ništa, a dakle umirovljenici su jedna populacija koja treba brinuti, dakle i riješavati sve njihove probleme, a ne samo probleme mirovine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ima riječ gospodin zastupnik profesor, doktor Slaven Letica.
Poštovani potpredsjedniče Bebiću, poštovani ministre Vukeliću. Ja sam s velikom pažnjom slušao praktički većinu izlaganja, a posebice izlaganja gospodina Josipa Sudeca, koji bi na neki način trebalo biti moralni imperativ u odnosu na naše odnose prema ovom zakonskom prijedlogu. Ako ste ga promatrali, on je zbog životne mudrosti, a ne toliko prema, zbog obaveza ili koalicijskih ili obaveza prema svom biračkom tijelu iskazao iskrenu zahvalnost i staroj vlasti za koju on pretpostavljao da je učinila koliko je mogla u onim okolnostima, izražava opravdanu nadu da će ovaj zakonski prijedlog biti također u prilog blagostanja umirovljenika. Ja želim podijeliti prije svega kao makroekonomist taj njegov optimizam. Mislim da su fondovi i neugodna iskustva s fondovima nesposobnost ranijih svih vlasti od 90-te godine da pravilno riješi problem upravljanja fondovima, stvorili neku vrstu predrasuda prema ulogama fondova u gospodarskom životu, pa i u mogućnostim da se oni oplođavaju. U Hrvatskoj ima 19 tisuća 466 svega umirovljenika koji imaju mirovine veće od 4 tisuće kuna. Praktički znači da su hrvatski umirovljenici sirotinja. U predizbornom programu koji sam ja radio za prvu izbornu jedinicu u odnosu na ovu temu, znači dug prema umirovljenicima, ja sam inzistirao na tezi da ako HSP-e dođe u priliku o tome odlučivati, da umirovljenicima nećemo moći vratiti ništa, jer su gospodarske prilike bile teške. A ja sam s medicinskog fakulteta i znam da je praktički za svakog umirovljenika podjednako važna zdravstvena sigurnost, socijalna sigurnost kao što je važan dobijanje tog keša ili neke druge vrste obeštećenja, odnosno prava na vraćanje duga. U tom smislu mene malo smeta naziv ovoga zakona, on djeluje tako nekako birokratski. Da je to neki Zakon o fondu generacijske ili Domovinske zahvalnosti to bi i na simoblično i na suštinskoj razini značilo neku vrstu zahvalnosti generacijama koje su preživjele nekoliko država, diktatura, ratova, radile, stvarale i izgubile manje više sve, pa i to. U tom smislu, ja mislim da mi moramo napraviti nekoliko napora. O prvom od tih napora je govorio Pero Kovačević i neki veliki broj drugih diskutanata, da se to tertira kao dug i da se primjenjuje Zakon o naslijeđivanju. U tom smislu bi bilo suštinski važno da se usvoje oni amandmani koji će sigurno doći da nasljednici u prvom redu oni koji su umrli dobiju također ta prava. Mi moramo znati da mi u Hrvatskoj ćemo sad dobiti 3 velika i moćna fonda. Kapital fond koji postoji pri mirovinskom osiguranju koji ima katastrofalnu lošu upravu koji je mogao primjerice lijevom rukom riješiti problem privatizacije "Sunačnoga Hvara" koji ima mislim fond, koliko ministre? –stotinjak milijuna eura. Imat ćemo braniteljski fond koji ima oko 500 milijuna eura, koji također može biti zloupotrebljen. Ja kad vidim koji ljudi odlučuju o postavljanju sustava upravljanja malo se preplašim, jer mnogi od tih ljudi znam iz različitih razloga. Tu ćemo dobiti jedan veliki fond od dvije gotovo milijarde eura. Mi moramo sami vjerovati da će sustav upravljanja tim fondom omogućiti ono o čemu je govorio lepršavo Luka Bebić, da se oplodi to. Znači da umirovljenici doista dobiju nešto iz tog fonda. U tom smislu ja imam sasvim konkretan prijedlog. A on glasi ovako: ono gdje umirovljenici mogu dobiti praktički apsolutno jamstvo da ovaj fond neće biti prevara, je da im se da na raspolaganje 25% i jedna dionica INA-e. 25% plus jedna dionica INA-e koja ima tendenciju, evo vidite gospodin Sudac se slaže, mi po Zakonu o privatizaciji INA-e, ćemo moći privatizirati tih 25% plus jednu dionice tek u trenutku prijema u Europsku uniju. Svi trendovi pokazuju da dionice INA-e rastu. Mi već ionako ne znamo tko zastupa interese Hrvatske države, odnosno Fonda za privatizaciju tamo. Imamo nekoliko umirovljenih direktora INA-e koji su u pravilu bili sposobni i čestiti ljudi i s ljevice tipa ... [[Govornik se ne razumije.]] i sve nekakve konzervativne desnice. Mi bi ovog časa odmah mogli staviti u nadzorni odbor INA-e takvog jednog čovjeka. Ne znam kakve bi bile procjene ali mislim da je gotovo to trenutno tržišna vrijednost tih 25 plus jednu dionicu INA-e, nešto manje od 2 milijarde eura. I što bismo postigli? Da bi već u dividendama, u godinama do te privatizcije moglo se na godišnjoj razini dobiti oko 50 milijuna eura. To znači da bi svaki umirovljenik u Hrvatskoj dobio otprilike onoliko koliko je stara vlast osiguravala umirovljenicima. Dakle, da zaključim. Mislim da mi imamo jedan tip odgovornosti koji nadilazi međustranačka prepucavanja i svađe tipa što ste vi učinili ili niste. Ja mislim da bi kao kredo trebali uzeti izlaganje gospodina Josipa Sudeca, dakle da oni a ja govorim kad govorim o umirovljenicima mislim na svoju punicu. Oni iskazuju zahvalnost svakome tko im malo pruži i da time i u nazivu tog zakona i u nazivu budućeg fonda i u odgovornosti Vlade da tamo ne stavi nekakve žmukleve, prevarante, različite tipove koji će uspjeti uništiti taj portfelj, dakle da to bude jedan nacionalni projekt općeg konsenzusa u kojem će se ogledati politička spremnost ne jedne ili druge stranke nego Hrvatskoga sabora da se taj fond oplodi i da on pripomogne razvoju hrvatskog gospodarstva i da vrati ne samo materijalni dug prema umirovljenicima nego i simbolični dug. A što se tiče prava na zdravstvenu zaštitu ja molim da se o tome malo ozbiljnije razmišlja i da se taj tip zaštite umirovljenika i pružanja zdravstvene sigurnosti također promatra kao jedan suštinski način vraćanja jednog generacijskog duga toj generaciji. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku. Sada ima riječ gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite!
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, glavna tajnice, pomoćnice, kolegice i kolege! Na početku mog izlaganja ja bih htio upozoriti kolegice i kolege zastupnike Hrvatskoga sabora da nas ne po Krležinoj meću bez potrebe u usta zastupnike Hrvatske stranke umirovljenika jer sam poprilično senzibilan i prepoznajem kad se nešto govori o osobama sa odbojnošću. Ovo ide na adresu kolegice Antičević i molim da ona to uvaži. [[Upadica se ne čuje.]] Ja molim da uvažite jer sam to ja osjetio i govorim samo svoj iskren osjećaj i emociju i nećemo polemiku otvarati. Nadalje, ponavljam i podcrtava po deseti put jednu tezu koju govorim u ime onih koji su me izabrali. Oni su zahvalni svim vladama na naporima koje su do sada učinili za rješenje ovog problema. Međutim, oni imaju svoje pravo da smatraju da nije učinjeno dovoljno i da traže korak više a u suštini traže završni korak. Ovaj zakon koji je pred nama je rezultat 11-godišnje borbe udruga umirovljenika i to treba poštivati. Upornost, ustrajnost, da se dođe do konačnog rezultata. Ovaj zakon je i kompromis jer nemojte misliti da zastupnik Hrvatske stranke umirovljenika Silvano Hrelja ne bi volio ugoditi svim onim željama koje su ovdje rečene a to je da imaju svi pravo i oni koji su umrli i oni koji nisu da svima isplatimo i to odmah u gotovini, međutim mi smo u pregovorima susretali se sa teškim problemima ove države i naravno da smo se morali vezati uz odluku Ustavnog suda da se obeštećenje učini i završi proces u skladu sa gospodarskim mogućnostima zemlje i to bi učinili prema ovoj stranci koja je na vlasti i prema bilo kojoj stranci da je kojim slučajem na vlasti jer nam je cilj bio riješiti problem do kraja. Dakle, treba poštivati taj kompromis, kompromis koji je usklađen sa umirovljeničkim udrugama. Ovaj zakon dakle uključuje a ne isključuje nikoga tko je dao svoj osobni doprinos a ovdje sjede ljudi koji su dali osobni doprinos djelomičnom rješavanju i ponavljam zahvalne su udruge na tome i mislim i pojedinačno umirovljenici. Nadalje, ovaj zakon ne ugrožava ostale subjekte korisnike državnog proračuna u ničemu. Dakle, ne uzima drugom da bi dao umirovljenicima nego se bavi mišlju i idejom da se stvori vrijednost koja bi kompenzirala dug, dakle iz koje bi se isplatilo obeštećenje. Dakle, ne može stajati ni ona fraza da je Hrvatska stranka umirovljenika parazitska stranka da traži nešto na račun drugoga. Ja pratim dobro novine i znam dobro što se pojavljivalo sa pojavom Hrvatske stranke umirovljenika kao parlamentarne stranke u javnom tisku. Mi ovime definitivno dokazujemo da vodimo računa o svemu i da imamo pravo postojanja na političkoj sceni Hrvatske kao ravnopravni politički partner i odgovorni smo za ono što činimo i radimo. I vjerujte, ovdje dajem riječ ukoliko nešto pođe krivo ovdje ćemo iskreno tako reći da je pošlo krivo, da ne možemo doći do kraja koji smo zamislili. Mislim da je to fer tako postupati prema svojim biračima. Ovaj zakon je u funkciji zadovoljenja postulata pravne i socijalne države i to je nesporno. Da bi u potpunosti bio pravičan ovaj zakon kasni punih šest godina i to naravno ide na dušu bivšim vladama. A zašto je to tako? Zato što tek ovaj zakon individualizira rješavanje obeštećenja za dug umirovljenicima što je uvijek bio preduvjet za konačno rješenje problema. Bez individualnog obračuna nema sreće da ćemo proces završiti i mi smo sada napravili jedan hrabri iskorak ka individualizaciji ovog rješavanja ovog problema. I treba isto tako reći mi smo drvlje i kamenje srušili na ovaj odnosno čulo se danas u ovoj sabornici na ovaj zakon. Ovo je tek prvi korak u procesu rješavanja problema, dakle prvi korak da ne čekamo, da ne odugovlačimo sa procedurom, dakle da se što prije počinje računati i da se prizna kao takav dug i da se uđe u taj mehanizam obračuna i da se sazna kolika je ta famozna visina obeštećenja. Jer oprostite, da si pojasnimo stvari. Kad se ovo izračuna jedna grupa umirovljenika će biti preplaćena, jedna će biti u potpunosti isplaćena i prema jednoj grupi, ja ne znam koje su to brojke, će postojati dug. Jer znajte, kad smo vraćali odnosno kad ste vraćali u dobroj namjeri individualni dug se vraćao lopatom, dakle svima jednako i nekima je, bili su tri mjeseca u mirovini a plaćano im je sto kuna i 6% punih pet godina i to je za svaku pohvalu jer pogotovo sljedeći korak jer mi nismo u ovaj proces otišli da smo ukinuli odnosno zabranili isplatu 100 kuna i 6% nego smo tih 100 kuna i 6% integrirali u mirovinu i sada iz te pozicije, dakle bez gubitka idemo u završni obračun ovog obeštećenja. Dakle, to nam daje i moralno opravdanje i poziciju da pravično radimo i da ispravno radimo. Sada špekulira se sa fondom. Ja neću ovdje čak ni onoliko koliko predlagač govori govoriti o investicijskom fondu. Ja se zadržavam u okvirima zakona onako kako ga on precizira a to je poseban fond i spreman sam naredna tri mjeseca jako puno tražiti i raditi po literaturi da nađem adekvatnu formulu kako bi taj fond najbolje funkcionirao. Ja sam neka saznanja dobio da postoje i fondovi koji emitiraju hipotekarne obveznice neovisne o proračunu. To je samo kao ideja. Danas nećemo o tome raspravljati niti želim širiti priču. Ali to bi ubrzalo, ubrzalo rješavnje ovog duga. Jer znate, skeptici će uvijek biti skeptici ali neka se sjete Newtone izreke: "Dajte mi dvoljno veliku polugu, pokrenuti ću zemlju.". Dajte nam nekretnine i dionice ne dovoljno da pokriva nominalu nego da su oplodive, odnosno da se može promijeniti namjena, vratiti ćemo, vratiti ćemo mi to. I gledajte, ima još jedna izreka koju ću rado citirati, ja bih volio da svi ovo shvatimo kao dio procesa i da citiram jednog čovjeka koji je u II. svjetskom ratu u veoma teškim trenucima za Veliku Britaniju rekao: "Ovo nije početak kraja", neka ovo bude kraj svih početaka rješavanja ovog problema i dajte da definitivno završimo sa time. Biti će to u prilog sadašnjoj ali i svim budućim Vladama da se time neće baviti. A problema sa mirovinama će biti. Ne treba danas otvarati I. stup, biti će ih strašno, strašno puno a to je ono što nas sutra čeka. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Silvanu Hrelji. A za repliku se javio gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja sam jednostavno imao potrebu ovo sada reći što ću reći: čestitam gospodine kolega zastupniče Hrelja na poštenom i realnom istupu. Očigledno pošteno zastupate interes umirovljenika i pozvaniji ste od svih nas ovdje da to činite. Zato dame i gospodo, slijedimo ovaj istup na zadovoljstvo svih, osobito umirovljenika. Hvala lijepa.
Hvala, hvala lijepa. Može se izraziti zadovoljstvo jer replika ne precizira šta će se govoriti. Obavještavam zastupnike da sada rade tri odbora naša, djelomično se može s time objasniti i relativna praznina naših klupa, znate, ali ja bih molio radi javnosti, radi svega zastupnike koji dugo obitavaju u kafiću da skrate taj boravak u kafiću i da nam se pridruže jer je ozbiljna tema. To je ovako moja sugestija koju ne mora nitko prihvatiti. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministri i suradnici, cijenjene dame i gospodo. Prije svega ja želim kao mladi čovjek i mladi zastupnik reći, dakle, novi zastupnik, ne mladi ali novi, reći da preuzimam odgovornost za sebe da iz budućih prihoda ove Države mislim da treba vratiti dug umirovljenicima. I mislim da smo danas svi ovdje složni oko toga da dug treba vratiti jedino se sporimo oko toga da li ovaj zakon definira da će se taj dug doista vratiti i na koji način će se vratiti. Ovim Zakonom mislim da je Hrvatska stranka umirovljenika pristala da gotovinu pretvori u jamstvenu karticu a svima nam je jasno da jamstvena kartica više ne vrijedi. Jučer me nazvao jedan gospar iz Dubrovnika, umirovljenik i rekao nemojte glasati za ovaj Zakon jer ako je taj Zakon tako dobar onda zašto se naši zastupnici iz redova umirovljenika ne zalažu da njihove plaće se isplaćuju iz tog fonda. Zašto se onda ministar gospodarstva i premijer ne solidaliziraju i ne zalažu da se njihove plaće isplaćuju iz tog fonda nego nama obećavaju nekakvo idealno rješenje da ćemo mi dobiti povrat naših mirovina odnosno onoga što nam je država oduzela. Bilo bi doista to tada iskreno i u potpunosti uvjerljivo da i čelni ljudi ove države vežu svoju sudbinu uz nešto što je jako socijalno osjetljivo, možda jedno od najvažnijih socijalno osjetljivih pitanja u ovoj zemlji. Razgovarao sam danas ujutro i sa lokalnim predstavnicima stranke umirovljenika, inače u Koprivnici više penzića glasovalo za listu na kojoj sam bio ja nego za stranku umirovljenika i u redu. Je li. Dakle razgovarao sam sa predsjednikom stranke umirovljenika i on mi je rekao da je njima objašnjeno da je stranka umirovljenika bila stavljena pred gotov čin, uzmi ili ostavi. Dakle, nije im bilo ponuđeno neko veliko razmišljanje ili mogućnost za nekakve alternative. Što ovaj Zakon, ja mislim da tri ruke hrvatske stranke umirovljenika puno više u ovom Saboru u HDZ-u vrijede nego što je ovaj predloženi Zakon i mislim da ih mogu puno bolje oplemeniti na u interesu svih umirovljenika u Hrvatskoj. Što nam ovaj Zakon donosi? Ovaj Zakon ustvari definira da će se obavješću utvrditi razlika između mirovine u jednom periodu u odnosu na mirovinu u drugom periodu i da će to biti temelj za određivanje vrijednosti i imovine nekog fonda koji će u budućnosti biti definiran. Dakle, umirovljenici će biti obeštećeni, njima neće se vratiti dug, oni će biti obeštećeni a to obeštećenje se ovdje ni na koji način ne definira, da li će to biti¸1%, 2%, 100%, da li će to biti možda 200% u odnosu na ono što će im na onom papiriću obavjesti biti napisano. Jer primjerice što će se dogoditi, ajmo biti optimistični, zračiti optimizmom, što će se dogoditi ako fond doista bude sjajno poslovao i ako prinosi fonda budu takvi da udjeli penzionera narastu na dvostruku i trostruku vrijednost od onoga što je bilo napisano na obavjesti. Da li će tada penzioneri, umirovljenici otvarivati taj prinos ili će umirovljenici ostvariti samo onaj prinos, odnosno biti će im isplaćno samo onoliko koliko će ih na obavjesti, na obavjesti biti napisano. Uostalom ovdje se ne govori o tome da će umirovljenici biti udjelničari u nekakvom budućem fondu, ne govori se o tome da će oni biti osnivaći u tom budućem fondu, ne govori se o tome što će biti sa društvom za upravljanje tim budućim fondom, da li će oni moći odlučivati tko će upravljati tim budućim fondom ili ne. Ovdje se samo govori da će umirovljenici biti obeštećeni na teret tog nekog budućeg fonda. Puno iskrenije bi bile namjere Vlae, pa i kolicionog partnera Hrvatske stranke umirovljenika da smo doista dobili cijeli paket. 6. mjeseci je bilo sasvim dovoljno da se izradi ovaj zakon, da se izradi Zakon o investicijskom fondu i da se, i da se kaže koje će to dionice i nekretnine biti unesene u taj investicijski, investicijski fond. Uostalom ovdje se uopće ne govori da li će biti primjerice to zatvoreni ili otvoreni investicijski fond što je jedno od vrlo važnih pitanja. Ja nažalost imam negativna iskustva sa PIF-ovima i PIF-ovskom privatizacijom. Ima jedna tvrtka u Čakovcu koja je sada u velikim problemima MTČ gdje jedan PIF, odnosno društvo za upravljanje PIF-om golemi novac izvlaćilo mjesečno na ime konzultantskih usluga i u konačnici kada je izvukao sav novac, sav cash onda su te dionice prodali, odnosno vratiti državi. Danas se ta tvrtka nalazi u stečaju, društvo za upravljanje tim fondom čak će navodno dobiti 500 milijuna kuna obeštećenja od države odnosno od HFP-a na ime razlike u cijeni dionica, širi svoje bogatstvo po Jadranu a 1000 međimuraca će ostati na ulici. Isti taj, isto to društvo za upravljanje tim PIF-om je izvlačilo ogromni novac iz "Podravke". 15 tisuća eura su za jednu konzultantsku uslugu izvlačili mjesečno iz "Podravke", nisu završili posao za koji su bili plaćeni. Nikome ništa, nikome ništa. Ja se toga bojim. Ja se doista toga bojim. Bojim se jer pifovska privatizacija je imala izrazito negativan utjecaj na razvoj gospodarstva u Hrvatskoj i pifovska privatizacija je imala negativni utjecaj na privatizaciju u Republici Hrvatskoj. Ono što ovdje postavlja se jedno od pitanja, kako će se određivati vrijednost fonda? Da li će se, primjerice, unesene dionice u fond određivati temeljem nominalne vrijednosti ili tržišne vrijednosti u tom trenutku. Da li će se nekretnine unositi po vrijednosti koje su u knjigama, dakle, knjigovodstvenoj ili po tržišnoj vrijednosti? To su vrlo važna pitanja na koje mi danas nažalost nemamo odgovora. Nemamo niti odgovora što će biti sa budućim prinosima fonda i da li će se obeštećenje isplaćivati na teret prinosa ili na teret temeljnog kapitala? Dakle, da li će taj investicijski fond prodavat, kupovat ili će samo upravljat time što mu bude preneseno pa će temeljem prinosa iz tih fondova onda isplaćivat se obeštećenje. Danas je netko tu spomenuo dva ili tri puta Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i kapital fond. Ogromni fond, ogromni fond sa ogromnim kapitalom, sa ogromnim udjelima u hrvatskom gospodarstvu, sa vrlo brojnom nomenklaturom koja upravlja tim poduzećima, odnosno sjedni u nadzornim odborima. Da bi lakše odlučivali o ovome možda nam je pomoglo Ministarstvo gospodarstva, odnosno Ministarstva rada i socijalne skrbi podastrijeti podatke što se događa sa tim fondom u posljednjih 10 godina. Koliko je tržišna kapitalizacija tog fonda narasla, koliko su ubrane dividende s osnova tog fonda? A ono što bi bilo najvažnije mene kao zastupnika, a posebice predstavnicima umirovljenika, da vidimo koliko umirovljenika sjedi u nadzornim odborima poduzeća čije dionice ima taj fond i koliko je love temeljem sjedenja u nadzornim odborima pripadalo tim članovima, tim predstavnicima toga fonda. Možda smo dio duga umirovljenicima mogli vratiti da su ti predstavnici sjedili besplatno u tim fondovima, a iz toga, dakle, iz tih naknada koje su primali kao članovi nadzornog odbora, da smo vraćali umirovljenicima dug u kešu. Jednako se postavlja pitanje tko će sjedit u nadzornim odborima poduzeća koji budu, čije dionice budu u ovom fondu i da li će i oni uzimati novac, da li će to bit umirovljenici ili će oni uzimati novac za sebe. Država je trebala na sebe punu odgovornost. Možda je trebala doista osnovati fond, ali za rizik toga fonda, poslovanja tog fonda treba snositi država i ona je trebala umirovljenicima izdati obveznice, a onda reći, ok, mi ćemo iz poslovanja tog fonda prihodovati da možemo isplaćivati te obveznice. Možda nije niti loša ova ideja kolege Hrelje da fond izda obveznice za koje će država garantirati. To bi bilo, dakle, rješenje i tada bi umirovljenici doista mogli biti sigurni. I na kraju, malo sam zabrinut, bojim se da ovaj zakon ne doživi sudbinu Zakona o PDV-u i Zakona o ekološko-ribolovnoj zoni, odnosno da opet ovdje ne odlučujemo o odgodi njegove primjene prije nego što stupi doista na snagu. Želim svima reći, a posebno umirovljenicima koji su me podržali na izborima i koji danas gledaju ovaj prijenos, da u potpunosti sam spreman kao zastupnik preuzeti odgovornost da se umirovljenicima u budućem periodu, njima i njihovim nasljednicima ...
Dovršite, kolega.
Završavam. Vrati dug, ali dug u kešu, odnosno u nečem što će biti izravno naplativo. I ... ... [[Upadica se ne čuje.]] Gospođo, vi ste sjedili u Saboru, ja nisam. I ... ... [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas, i ponudu ako mogu dati. Spreman sam dva hektara zemlje u poduzetničkoj zoni u Koprivnici dati ovom fondu na upravljanje da otvori tamo poduzetnički objekt, da otvori radna mjesta, da otvori radna mjesta jer investicijski fond i da iz prihoda od toga će upravljati tome ...
Hvala lijepa. Dobrano ste prešli vaše vrijeme i lijepo je da imate dva hektara koji ćete pokloniti ovom fondu. Krasno. Evo, ja isto se zahvaljujem osobno gospodinu Mršiću kao doprinosu od dva hektara koji će on osobno dati. ... [[Upadica se ne razumije.]] Niste vi grad. Niste vi grad, gospodine, nego gospodin Mršić. Riječ ima Katarina Fuček za repliku i dva ispravka netočnih navoda, evo.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Baš sam pozorno slušala kolegu Mršića, pogotovo što se predstavio, ja sam mlad čovjek i pretpostavila sam da kao mlad čovjek, mlad zastupnika, netko tko živi u toku s vremenom i podržava nove trendove sigurno će podržati i ovaj Prijedlog zakona koji će omogućiti i osnivanje fonda gdje će se kasnije oplođivati, znači, dionice koje će biti sastavni dio fonda. Kako umirovljenici nisu samo umirovljenici jedne stranke, nego ih ima u svim strankama imam osjećaj da ga je opet kao mladog čovjeka kočila i stranačka stega da podrži upravo taj Prijedlog. Pa je prejudicirao neke stavke raspravljajući o tome i postavljajući hipotetička pitanja da li će se, zašto će se, kako će se, kad zapravo ovaj Prijedlog zakona uopće nije rješavao pitanje fonda. Nije rješavao nego sigurno se zna tko treba i kad predložiti taj zakon da bi onda ta vaša rasprava bila mjerodavna.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Mršić.
Pa vi ste, kolegice Fuček, u potpunosti u pravu kad tvrdite da ovaj zakon ništa ne rješava i tu se ja u potpunosti slažem i tu me ne priječi stranačka stega da se s vama složim. Ali dozvolite mi, ja sam dio svoje profesionalne karijere proveo na poslovima odnosa s investitorima i nešto sitno znam o investicijskim fondovima u Republici Hrvatskoj, poznajem ih. Poznajem ih, poznajem i neka društva za upravljanje kapitalom, odnosno fondovima. Poznajem financijsku javnost i financijsko tržište i zbog toga sam izrazito ova pitanja, odnosno govorio argumentirano o nekim stvarima. I bilo bi nam doista puno lakše raspravljati da smo dobili odgovore na sva pitanja o kojima sam ja govorio. Jer ponavljam, pifovska privatizacija je u ova dva konkretna slučaja, ali i u mnogim drugima ima vrlo negativni utjecaj na razvoj gospodarstva u Hrvatskoj. A bilo bi dobro vidjeti koliko su dobili prognanici naknadu od pifova kad su svoje dionice uložili u fondove. Dakle, to su neka pitanja koja bi nam bila vrlo lako, bilo bi nam onda lakše odgovoriti na ova pitanja koje ovo postavlja. Ovo je iskaz samo jedne političke volje, ovaj zakona i ovaj zakon je iskaz jednog koalicijskog dogovora. On doista ništa ne rješava, on samo kaže da će se u budućnosti možda nešto riješiti i možda nazire put na koji će se to naći i napraviti. Ali dozvolite mi da o financijskoj javnosti ipak nešto sitno znam i da poznajem kako se upravlja fondovima.
Nije podosta nego znate kao i drugi. Ovako, ima dva ispravka netočno navoda. Gospodin Franjo Arapović, prvo.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ispravio bi netočan navod uvaženog zastupnika Mršića na početku njegovog izlaganja. Citirat ću ga: "Svi mi znamo da jamstvena kartica više ne vrijedi": To svi nije mi jasno uopće, nisam mogao shvatiti- Ja znam da vrijedi. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mršiću, ispravljam netočan vaš navod o ove tri ruke umirovljenika, kako one vrijede više ili manje HDZ-u samome po sebi itd, to nije točno, nego ja iskazujem ovog časa upozoravam vas da to nisu tri ruke nego da su to tri časna naša zastupnika koja podupiru ovu Vladu a kako bi onda u programima Vlade bili obeštećeni umirovljenici za koje se oni zalažu. To je jedna stvar, a druga stvar stvarno je nekorektno i licemjerno tražiti od ovih ljudi da se oni odreknu svoje plaće kako bi dokazali da se bore za umirovljenike. Ako ćete se već tako igrati mi smo malo mlađi ajmo razgovarati o tome da se ja i vi odreknemo te plaće da pomognemo umirovljenike.
Ne možete tako postavljati pitanja. Ako se vi odreknete zastupničke plaće, ne mora se nitko odreći pogotovo gradonačelničke ako je veća. Gospodin Josip Leko izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Ja mislim da je ovo zaista osjetljiva tema iz više razloga. Naime, osjetljiva je populacija ljudi o kojima razgovaramo, osjetljiva je iz razloga što dugo perioda tvrđeno da nema duga niti obeštećenja i mi znamo tko je to tvrdio. A sada razgovaramo o rješenju koje nije precizno, nije do kraja osmišljeno pa se onda u Sabornici govori u kategorijama optimizma i pesimizma. Ovaj Prijedlog zakona možemo zaista samo gledati pesimistično ili optimistično jer konačnog rješenja i nema, nema prijedloga nema materijala. Ja bih zaista htio biti realističan zato ću reći da vrijednost ovog Prijedloga jeste u priznanju Vlade Republike Hrvatske odnosno HDZ-ove Vlade da dug postoji i da treba provesti odluku Ustavnog suda. To je vrijednost, na tome su dobili umirovljenici. Drugo, treba naglasiti da u članku 3. zaista se utvrđuje da je dug u pitanju i da je obeštećnje u pitanju. Dakle i dug i obeštećenje, tako to zakon kvalilificira. Međutim, ima zaista jedan veliki problem i ja na njega želim ukazati. Dug se priznaje i obeštećenje treba utvrditi i dati ali se ne priznaje da je mirovina osobno pravo, mirovina nije stvar kolektiviteta, niti udruge umirovljenika niti stranke umirovljenika, oni mogu imati legitimitet za pregovaranje ali smo priznali da postoji dug umirovljeniku u periodu 93. 98. dkoji su bili u mirovini sa naslova starosne mirovine, prijevremene starosne mirovine, invalidske mirovine i obiteljske mirovine, priznali smo. Ako je to osobno pravo kako ćemo bez osobnog stava doći da se neće tražiti izvršenje osobnog prava, bez osobne izjave, bez osobnog očitovanja. Zato je ovdje i bilo izjava tipa golub, vrabac, ražanj, naravno svi su to bili u pravu, kada nema rješenja onda se zaista prelazi u sferu nagađanja zbog toga bih molio da ne širi se optimizam dok nemamo definiran problem u cjelini. On je težak po mojem sudu i sa pravnog stajališta. Treba dati i utvrditi rješenjem kolika je razlika neisplaćena. Po periodu 93. 98. kada se to utvrdi onda se mora dati izjava osobna da se želi dug ili dugovanje pretvoriti u vrijednosni papir i odluka da će taj vrijednosni papir biti u fondu, bilo kako će se zvati taj fond i onda moliti Boga da taj Fond bude financijski izdašan ali opet dolazimo do problema dokle će isplaćivati fond dug kada je dug isplaćen. Jer još uvijek pravo i vlasništva ostaje, vrijednosni papiri se nisu potrošili. Ja se nadam kako Hrvatska privreda raste i gospodarstvo raste da će u periodu dok traje taj fond, dug i fond moći odbacivati više nego što je dug umirovljenika. MI dolazimo zapravo u problem kojeg nismo svjesni jer ćemo na taj način stvoriti umirovljenike koji imaju sada redovni mirovinski fond, možda i neki stup, u mirovinskom fondu plus poseban fond u koji smo dali navodno najbolje dionice. Molim lijepo ako smo svjesni to ugraditi u pravni sustav Republike Hrvatske pojavit će se i drugi zahtjevi opravdani da se obeštete za nešto što nije bilo u skladu sa zakonom. Sa stajališta rasprava tko je što učinio, to nisu produktivne rasprave i to sigurno umirovljenici i građani znaju, ali zaista treba reći da se dug plaća i otplaćuje sredstvima plaćanja, a u Hrvatskoj je to definirano čak zakonom što se smatra sredstvima plaćanja. NI jedno vlasništvo nije uključeno u sredstvo plaćanja. Zbog toga ja mislim da je Vlada Ivice Račana ne samo što je priznala da postoji obveza prema umirovljenicima i da je odluka Ustavnog suda akt koji se mora respektirati nego i u skladu sa sustavom pravnim Republike Hrvatske u kešu u novcu vraćala dug. Naravno da ne mora uvijek biti tako. Ali ako ćemo biti pošteni, a morali bi biti pošteni onda bi bilo puno bolje za umirovljenike sigurnije, za državu više u skladu sa pravnim sustavom da Vlada garantira povrat duga a neka ona osnuje poseban fond. Tako i tako to osobno pravo neće moći oduzeti nikome kada ga je sada priznala. Neka Vlada nađe koje su to dionice, postavi fond kako hoće neka fond posluje uz rizik Vlade a neka umirovljenici dobivaju dividendu iz tog fonda. Sve u skladu sa Zakonom, sa pravnim sustavom i pravna sigurnost povrata duga i obeštećenja sasvim sigurna. Ako ostanemo da će umirovljenici upravljati fondom kao vlasnici dijela, kao vlasnici papira. Uči ćemo zaista u zavrzlamu da će neki umirovljenici imati povlašten položaj kod države, jer ja vjerujem u taj fond, i vjerujem da će gospodarstvo Hrvatske napredovati i da će taj fond biti bogat, samo ne znam kada. Ja to ne znam kada. Ja to ne znam kada. A ne zna nitko kada. Zato je što se mene tiče najbolje kvalifikacija, ražanj je pripremljen, ali zec ne znam da li će doći. Ako to vjeruju umirovljenici svaki po na osob nadam se da ćete mu dati pravo da se izjasni da li to vjeruje, dakle donijeti riješenje svakom umirovljeniku koji je od 93. do 98. godine manje isplaćena mirovina, nego što je to bilo predviđeno propisima dati mu riješenje, pa neka se on očituje da li vjeruje u zeca ili ne vjeruje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Zapravo kad raspravljamo o ovom zakonu mi bismo trebali ovdje na jedan prihvatljiv način potencijalnim korisnicima ovoga zakona objasniti što im ovaj zakon jamči. Ovdje je već kolega iz stranke umirovljenika rekao da bi to trebao biti završni korak ovog postupka vraćanja duga kako se to mi popularno govorimo umirovljenicima. Ovaj zakon zapravo u svom prvom članku kaže, zapravo kaže da je priznanje, da postoji dug, da je on utvrđen odlukom Ustavnog suda, i u daljnjim člancima pokazuje namjeru kako bi se to eventualno moglo riješiti. On također, ovim zakonom se također priznaje da se već prije pokušalo naći riješenje za riješavanje ovoga problema, i to kaže članak 3. ovoga zakona. Naime, ja bih ovdje postavila pitanje, jer je teško to iz ovako sročenih članaka ovoga zakona naći odgovor, što to znači za zakone koji su sada, koji se sada primjenjuju? Člankom 2. kaže se da će pravo na obeštećenje imati korisnici starosnih prijevremenih starosnih, invalidskih, obiteljskih mirovina ostvarenih prema Zakonu o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja itd. nabrajaju se svi zakoni za razdoblje iz članka 1. stavka ovog zakona, dakle onom razdoblju za koji Ustavni sud rekao da mirovine se nisu isplaćivale po zakonu, dakle od 1. rujna 93. do 31. prosinca 98. godine. Ali se dalje u članku 3. govori što će se uzeti u obzir kod obračuna ovakvog obračuna zakinutih mirovina da tako uvjetno kažem. I tu u stavku 2. kaže, da će se uzeti u obzir ona sredstva koja su isplaćena po tzv. malom mirovinskom zakonu, a to je onih 100 kuna plus 6%, vjerojatno i onih 50 kuna koji su prije toga bile. U stavku 3. kaže se da će to biti i ona sredstva koje se isplaćuju od 2001. godine po Zakonu o povećanju mirovina radi otklanjanja razlika u razini mirovina ostvarenih u različitim razdobljima. Ako je to tako, onda bi se to iz toga slijedilo da kada se sačini obračun kao što se to kaže u članku 3. tih razlika, dakle uzme se u obzir ono što je do tog trenutka, dakle do 7 mjeseca 2005. najkasnije, jer će se do tada izvršiti obračun pojedinačni obračun za svakog umirovljenika koji se nalazi u ovoj, otišao u mirovinu u ovom razdoblju, to bi onda značilo da se više ne primjenjuje Zakon o povećanju mirovina radi otklanjanja razlika u razini mirovina. Što to znači? Hoće tada taj zakon biti ukinut? Ako neće biti ukinut, onda postoji dilema. Člankom 3. se priznaje da ovaj zakon znači povrat duga. Iza toga znači da nije, nakon ovog obračuna to više nije povrat duga. Dakle, postoji puno nejasnoća i dilema koje mi iz ovakvog prijedloga zakona ne možemo iščitat. Zakon koji se može na različite načine tumačiti, zaista onda i koji je nejesan onda u primjeni dolazi do jako velikih problema. Članak 3. govori dalje da će svaki korisnik mirovina, odnosno umirovljenik koji je otišao u tom razdoblju u mirovinu dobiti obračun. Već su ovdje kolege rekle da to ne bi smjelo ostati tako u zakonu, da bi trebalo donositi riješenje kao upravni akt, riješenje po kojem se može zapravo onaj tko dobije takvo riješenje eventualno i žaliti. Stoga mi predlažemo i određene amandmane i to na članak 4., gdje želimo to precizirati da to bude jasno, da to ne bude samo pitanje usmenog tumačenja kod rasprave, odnosno prezentacije ovoga prijedloga zakona predlagatelja, da se za utvrđenu razliku iz stavka 1. članka 4. Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje da izdaje i riješenje, a da to riješenje se izdaje i za umrle umirovljenike na koje se prenosi na prvi nasljedni red. Dakle, da svi oni koji su, budu u ravnopravnom položaju, dakle i oni koji će ovo pravo koristiti za to, jer su još živi i on i koji to nisu mogli iskoristiti, s obzirom da se kaže da je ovo pravo nasljedno. I samo nekoliko rečenica oko ovog fonda. Osobno mislim da bi već u ovom zakonu trebalo reći kakav će to biti fond. Ovdje se govori, to će biti fond u kojem će biti prenijete udjeli i dionice, dakle naslučuje se da bi to mogao biti investicijski fond. Istovremeno se govori da će ovdje biti i neke nekretnine, pa bi to mogao biti fond za promet nekretnina ili za upravljanje nekretninama. Dakle, upravo stoga da pojasnimo da nema nikakvih dilema što će se zapravo na koji način će se formirati taj fond, bilo bi dobro da već u postojećem zakonu kažemo što će, kakav će biti taj fond i što će se unositi u taj fond, jer mi ovdje dobivamo samo usmena obrazloženja uz ovaj zakon. Daleko bi bilo bolje da smo mogli eto, možda ne se toliko žuriti, ali istovremeno imati i ovaj zakon i prijedlog zakona o fondu. I možda samo eto još da kažem nešto oko toga fonda. Dakle, ne znamo u ovom trenutku mi ne znamo kolika su sredstva potrebna, koliko je sredstava potrebno unijeti u taj fond, jer ćemo tek nakon godinu dana imati potpuni izračun. Iza toga ne znamo što će biti imovina tog fonda? Hoće li to biti investicijski fond kojim će upravljati društvo za upravljanje društvima, čiji će udjeli ili dionice biti uneseni u taj investicijski fond. Već sam rekla hoće li to biti i nekretnine, pa će to biti društvo za upravljanje ili promet nekretnina. Međutim, bitno je reći našim građanima koji će dobiti prava, odnosno riješenje po ovom obračunu da oni zaista neće dobiti, oni će dobiti samo obračun ili riješenje, oni neće dobiti ni dionice ni nekretnine. Oni će iz toga što će biti preneseno u taj fond dobiti novac u onom razdoblju ili u onim razdobljima kada će postojati prinos na te dionice, kada će se dobiti eventualno neki prinos na to kako će se upravljati nekretninama ili kada će se te dionice, udjeli ili nekretnine prodavati. Oni koji se nešto više bave dioničarstvom i burzom znaju da su burzovni poslovi, špekulativni poslovi i da to u jednom trenutku jedne dionice mogu vrlo visoko kotirati, donositi visoke prinose, u drugom trenutku mogu zaista propasti i biti bezvrijedni papiri i to je ono što zapravo postoji i potencijalni rizik na koji način odnosno kako će se upravljati tim fondom, koje će to biti dionice, koje će to biti djelatnosti, hoće li oni u sljedećih pet ili deset godina biti propulzivne ili će to biti djelatnosti koje će pomalo zamirati, koji neće imati profita i koji neće moći nositi takve prinose da se mogu ostvariti sredstva koja bi onda mogla koristiti se za isplatu ovako velikih sredstava zapravo za koje naši građani potražuju. I na kraju bih rekla još to da ne bi smjeli bez obzira što se dešavalo od 1993. godine do sada zaista ne bi smjeli još jedanputa donijeti zakon koji se odnosi na ovu populaciju umirovljenika koji bi za njih značio zapravo veliko razočaranje. Više bi vrijedilo da o njemu više raspravljamo, duže raspravljamo, da znamo sve elemente toga dakle da znamo što će biti u tom fondu, kako će se njim upravljati, koje će to dionice u njima biti i da možemo barem za sljedećih pet godina reći što će se sa tim udjelima dešavati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospođi zastupnici. Na redu je gospodin zastupnik Milan Meden.
Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici! Moj kolega zastupnik Silvano Hrelja iz Istre zaista je govorio vrlo precizno, isprazno, iscrpno i jasno no ja ću u krutno samo podsjetiti da predloženi zakon trebao bi otkloniti nepravdu koja je nanesena umirovljenicima u periodu od rujna 1993. godine pa do lipnja 1998. i zbog neadekvatnog usklađivanja mirovina sa rastom minimalnih plaća tada su zapravo nastala velika zaostajanja prosječnih mirovina u odnosu na prosječnu plaću. Također je u tijeku ustavno-sudskog postupka utvrđeno da su mirovine od srpnja 1993. do prosinca 1997. godine rasle zapravo dvostruko manje od plaća. To nije tako davna prošlost jer se sigurno svi prisjećamo prijedloga za ocjenu ustavnosti zakona o usklađivanju mirovina koji su Ustavnom sudu tada dostavili Sindikat umirovljenika Hrvatske, zatim Matica hrvatskih umirovljenika Republike Hrvatske, zatim Grada Zagreba, Podružnice Dubrovnika te osobno Mirjana Gertrud-Gerovec i Jovanka Nemet. Oni su zapravo vijesnici i pioniri današnjeg prijedloga zakona i dokaz postojanja izreke da pravda uvijek pobjeđuje. Zapravo oni su postali pobjednici 12. svibnja 98. godine kada je Ustavni sud ukinuo naznačene odredbe osporenog zakona o usklađivanju mirovina. Poznate okolnosti u periodu od 1993. do 1997. godine dakle rat, razaranje, izbjeglice, pobjeda integracija svih okupiranih područja zaista ne opravdavaju nepravdu nanesenu umirovljenicima ali teško je i opravdati nesprovođenje odluke Ustavnog suda. Cijelo smo vrijeme od tada svjedoci politizacije ovog problema, povrata duga a to se danas dešava ovdje i u sabornici. Zastupnik Mršić kojeg sada više nema govorio je vrlo kritički o proteklom vremenu od šest mjeseci ove Vlade i kaže da je bilo dovoljno vremena i za izradu jednog cjelovitog zakona i izračuna duga. Budući imam pristup ovdje u sabornici na Internet potražio sam zapravo otprilike relevantno vrijeme prije četiri godine u ovo vrijeme što se zbivalo po medijima i kako bi mogli napraviti paralelu kad govorimo o istom vremenu koje je imala ova Vlada ili ona Vlada i uspio sam ovdje na brzinu pronaći jedan napis od 18. svibnja 2000. godine u Novom listu što je zapravo vrlo slično približno jednako vrijeme, pa ću ja citirati tako da čujemo svi zajedno ovdje a i javnost. Dakle 18. svibnja 2000. godine "Prijedlog programa povrata duga umirovljenicima iako je zgotovljen prije tri tjedna svjetlo dana još nije ugledao. Istovjetno članovi radne skupine koja je program izradila zavjetovani su šutnjom. Obaveze prema najbrojnijoj socijalnoj skupini u zemlji dakle umirovljenicima jedan je od najtvrđih problema s kojima Račanova Vlada tek mora sresti već i zbog predizbornih obećanja koje su dali umirovljenicima. No rješavanje tog tvrdog oraha zemlju bi moglo koštati razvoja. Neslužbene procjene naime kazuju da država duguje oko 40 milijardi kuna a najuži kabinet Ivice Račana pak to pitanje još nije ni dotaknuo. Socijalno-ekonomska politika ključno je pitanje ili ispit kojeg Račanov kabinet sljedećih mjeseci mora položiti." Dakle, ovo je bio citat iz Novog lista iz svibnja prije četiri godine. Isto tako sam probao vidjeti zapravo što se dešavalo nakon četiri godine, dakle neposredno nakon izbora i nakon što su izbrojani glasovi. 26. studenoga 20003. godine Slobodna Dalmacija, dakle neposredno nakon izbora. Sa tri mandata Hrvatska stranka umirovljenika najveće je iznenađenje parlamentarnih izbora. Na postavljeno novinarsko pitanje s obzirom na to da je dug nastao u vrijeme HDZ-a koliko je realno očekivati pomak na bolje ... [[govornik se ne razumije.]] Sanader premijer a Vladimir Jordan predsjednik HSU-a odgovara "Gledajte, želimo li u Europu ... [[govornik se ne razumije.]] će se zakoni morati vrijediti za sve. Ustavni sud je donio odluku koja se mora poštivati. Čuo sam da je i Sanader na predizbornom skupu izjavio kako se dug neće moći vratiti iz proračuna. To je značajan korak naprijed, on je na taj način indirektno priznao njegovo postojanje." Dakle, nakon ove politizacije koju slušamo cijeli dan zapravo želio sam napraviti jednu paralelu od znači od prijedloga Ustavnog suda pa do danas. Od tada pa do danas doktor Ivo Sanader postao je premijer naše Vlade, Hrvatska je stekla status kandidata, dakle govorim o Europi a danas nadam se da će i svi zastupnici dati punu podršku ovom prijedlogu zakona o provođenju Ustavnog suda. Zakon će napokon omogućiti povrat duga umirovljenika i nada se napokon maknuti rasprave sa političke scene Hrvatske. Ključni mehanizam je data odrednica u zakonu koji govori o osnivanju posebnog fonda koji će ustrojiti i početi sa radom u roku od godinu dana od stupanja na snagu. U ocjeni stanja i posljedica koje će se riješiti donošenjem zakona pod točkom 3. piše "Donošenje predloženog zakona poboljšati će se materijalni i socijalni položaj korisnika mirovina." Kolegice i kolege zastupnici, gospodo iz Vlade, složit ćete se sa mnom da donošenje zakona nije dovoljno iako je to vrlo važan instrument i strategija za osnivanje cijela ali zapravo tek predstoji težak posao osnivanja i ustrojavanja fonda i izračun iznosa koji će pripasti za 650 tisuća korisnika fonda odnosno umirovljenika. Vrlo često smo danas zapravo ovdje slušali o izračunu na koji način će se on izračunati, da li je već on trebao postojati, da li ga je trebala već napraviti bivša Vlada, da li ova Vlada ali zaista odgovorno tvrdim da je ovo jedan jednostavan posao za IT stručnjake koji vjerujem da postoje u sklopu Vlade, ako ne sigurno u ovoj državi besprijekorno. Vrlo je važno pravilno postaviti algoritam i ne bi taj izračun trebao trajati više do kraja ove godine. To odgovorno tvrdim bez obzira o kojem se iznosu umirovljenika na to odnosi. A isto tako, predložio bih za analitiku i ubrzanje procedure može se koristiti nalaz i mišljenje sudskog vještaka magistra Ivana Tkaleca čiji je zapravo iskaz iznesen na javnoj raspravi koji je inicirao upravo Ustavni sud. Prema tome, imamo znanje, previše politiziramo, mislim da to nije matematički teško napraviti. Danas tijekom rasprave postavljala su se pitanja sumnje koje su zapravo to dionice koje bi ušle u portfelj fonda a mislim da je moj kolega iz IstreKajin naročito o tome ... [[Govornik se ne razumije.]] i govoreći naročito sumnjaju u vrijednost dionica. Dionice su na tržištu, one se dnevno mijenjaju, tako će biti i sa dionicama koje uđu u ovaj fond. Bilo je previše pesimizma u nastupima kolega iz oporbe, no postavlja se glavno pitanje koja su zapravo to poduzeća ostala u vlasništvu države i kako pristupiti mjerama oko privatizacije, kakvih prebacivanja udjela u portfelju fonda. Ciljevi bi prije svega trebali biti ekonomski i to načelima stvaranja profita od pravog vlasnika. Čuli smo osim spomenutih vrijednih dionica elektroprivrede i INE, HT-a i Hrvatskih šuma, moram podsjetiti da su u državnom portfelju ostale i dionice kompletne brodogradnje, gotovo svi poljoprivredni kombinati, a od turizma od gotovo 30 tvrtki koje se još uvijek mogu prodavati putem javnog prikupljanja ponuda. Prema tome, odgovorno tvrdim da ovaj ... [[Govornik se ne razumije.]] za ovaj Fond. A isto tako i npr. novo osnovano društvo Brijuni i rivijera sa 75%-tni vlasništvom države ne vidim ni jednog razloga da u konačnici ... [[Govornik se ne razumije.]] u portfelj ovog fonda. Zašto je fond pravo rješenje, investicijski fondovi su zapravo najatraktivniji način na koji institucioni i individualni ulagatelji dobivaju pristup brojnim i svjetskim tržištama i kampanijama. Vlasnik udjele u fondu nije vlasnik pojedinačnih investicija u fondu već je vlasnik proporcionalnog udjela cjelokupne imovine fonda, ovisno o broju udjela koje je prosljedio. Dakle, u ovom slučaju su to naši umirovljenici. Investicijski fondovi upravljaju fond menađeri koji definiraju vrste vrijednosnih papira koje će fond ulagati bilo u dionice, obveznice, instrumente ... [[Govornik se ne razumije.]] tržišta te u kojim će mjerama ti instumenti biti zastupljeni u imovini fonda. I na kraju želim reći, nije bitno vlasništvo i portfelj fonda nego upravljanje fondom. Na mjesta društva za upravljanje fondom je fond menađera ne mogu se i ne smiju se postavljati politički podobni menađeri već ljudi koji su znalci u poslovima vrijednosnih papira i imaju reference, tada će dug umirovljenika biti značajni ekonomski potencija i ... [[Govornik se ne razumije.]] dio ove političke rasprave. Iskreno vjerujem da će i Vlada i HSU da će se povoditi navedenim ekonomskim načelima a rasprava o dugu umirovljenika već u vrijeme našeg mandata napustiti ove saborske klupe. Budući da imamo cilj i strategiju nemojmo gubiti vrijeme jer godišnje umire oko 25 tisuća umirovljenika. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dvije replike. Prvo gospodin Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani kolega govoreći o onima koji su se obračali Ustavnom sudu temeljem čijih zahtjeva je došlo do ocjene ustavnosti spomenuo je i maticu umirovljenika ... [[Govornik se ne razumije.]] i pobjednicima i vijećnicima ovoga Prijedloga zakona. Da je saborska većina htjela danas smo mogli uporedno raspravljati o prijedlogu zakona matice umirovljenika na istu temu koja je potpuno neprihvaćajući ovaj prijedlog dala svoj prijedlog posebice zbog onog dijela duga 95. do 98. zbog krivog obračuna početne mirovine. Drugo, prije 15 minuta razgovarao sam i sa ljudima u udrugama umirovljenika u Međuimurju i strankom umirovljenika koja me je zamolila da javno vam kažem da ne prihvaćaju ovaj prijedlog zakona a da kolegu Sudeca kao zastupnika III. izborne jedinice mole da dođe u Međimurje i objasni što u ovom Zakonu zapravo piše. Prema tome netočno je da je matica vijesnik i pobjednik jer njihov prijedlog zakona nije mogao u ovom Saboru biti raspravljen nažalost.
Odgovor na repliku gospodin Milan Meden.
Kolega zastupniče ja sam ... [[Govornik se ne razumije.]] prepisao sadrža ovoga iz Ustavnog suda, iz odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske gdje se između ostalog spominje i matica. Prema tome, složiti ćete se samnom matica je sigurno jedan od vijesnika u kojem su doprinjeli danas da raspravljamo o ovoj, o prijedlogu ovoga Zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Replika gospodin Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega zastupnik je čitavo vrijeme govorio o vjerodostojnosti i velikodušnosti državne vlasti koja će osnovati fond u kojem će biti sasvim sigurno takve dionice kojima će se moći umirovljenicima nadokanaditi nepravda i vratiti ono što im je nasilno oduzeto. Ne mogu povjerovati u takvu velikodušnost državne vlasti iz jednostavne činjenice što bi država ukoliko bi se odrekla najvrijednijih dionica koje ima u svom portfelju odrekla se jednog lijepog dijela prihoda za državni prorčaun što naravno se u jučerašnjoj, prekjučerašnjoj diskusiji nigdje nije vidjelo. Nitko to nema namjeru napraviti. Nitko nema namjeru to napraviti aktualna državna vlast ima namjeru odgoditi problem, gurnuti ga dvije, tri, četiri, pet godina u stranu. Naravno prvih godina fond neće imati velikih prihoda pa neće moći ništa vračati a dotle vidjeti ćemo, to je prava namjera predlagača ovog zakona. Hvala.
... [[Govornik nije uključen.]]
Ja sam govorio vrlo vjerodostojno kao što ste vi priznali, govorio sam o modelima mogućeg unosa u portfelje ali isto tako iskreno i vjerujem u djelovanje ovog investicijskog fonda a vama ću samo dati jednu informaciju da zapravo, samo trenutak, da ukupno uložena sredstva u investicijske fondove u prvoj polovici 2001. godine u SAD-u i u Europi iznosila su oko 10 triljardi američkih dolara i da zapravo ovo oni predstavljaju najvećih kretanja kapitalu na svijetskom tržištu pa isto tako vjerujem da će i ovaj fond.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege već je danas dosta rečeno o prijedlogu ovog zakona sa jednom velikom dozom emocija koja samo govori zapravo o važnosti ove teme i o važnosti pitanja koja se rješavaju ovim zakonom. Mislim da nije sporno i nije uopće pitanje da li je nastao određeni dug prema umirovljenicima, on je doista u razdoblju od 93. do 98. nastavo jer o tome govori odluka ustavnog suda koja je stavila jedan zakon van snage i očito je da u tom razdoblju umirovljenicima isplaćeno manje nego što im je trebalo biti isplaćeno po zakonu koji je tada bio na snazi. I oko toga mislim da ne reba voditi velike rasprave. Također mislim da ne treba voditi niti rasprave tko je za to kriv, da li je netko nekoga opljačkao, da li je netko nekome nešto uzeo nego mislim da treba sagledati situaciju kakva je zapravo bila u državi u to vrijeme, treba vidjeti kako je Hrvatska živjela u to vrijeme. Pa bi se prisjetili da smo imali i velike troškove vojske, i velike troškove policije, velike troškove za izbjeglice, prognanike, obnovu, branitelje, a s druge strane uvjeti su bili takvi da u to vrijeme u Hrvatskoj nije bila moguća gospodarska ekspanzija iz koje bi se državni proračun punio i da bi za sve bilo dovoljno. Očito da umirovljenici nažalost u toj priči nisu dobili dovoljno, nisu dobili onoliko koliko su trebali ali nisu jedini i druge su kategorije dobile manje. I slažem se državna tajnica je to jako lijepo rekla, nije se uzelo nego naprosto nije se moglo dati jer nije bilo za sve. I mislim da se trebamo koncentrirati na zakon koji je pred nama a to je zakon zapravo koji za koji ne možemo reći da on vraća dug, za koji ne možemo reći da on kaže jasno dug će se vratiti na taj i taj i takav način, do tada i tada, ovo je samo prvi korak i ovo je osnovno što ovaj zakon kaže u svome članku 1. obeštećenje korisnika mirovina prema odredbama ovog Zakona ostvariti će se putem posebnog fonda. Posebni fond osnovati će posebnim zakonom kojim će se urediti njegova djelatnost, prava i obveze u provođenju načina obeštećenja. Dakle, sve ove teme o kojima smo govorili, sva ova pitanja da bi u fondu trebalo to biti ovako, da bi fond trebao biti otvoren ili zatvoren, ovakav ili onakav to su pitanja koja će tek doći pred nas, to su pitanja koja će se regulirati zakonom na koji ćemo moći utjecati. I posebno mi je drago jer već i kod izrade ovog zakona i Stranka umirovljenika i udruge umirovljenika su očito vrlo aktivno sudjelovale i sasvim sigurno da takav pristup će biti kod izrade ovog bitnog zakona. I to je Zakon zapravo gdje ćemo imati ja očekujem pravu raspravu, gdje ćemo nuditi rješenja, gdje ćemo ocjenjivati rješenja koja će se predlagati jer ovo je samo prvi korak. Jer očito do tog zakona je potrebno puno predradnji napraviti. Potrebno je obračunati koliki, koliko to obeštećenje je i to na jedan individualni način. Slažem se sa kolegama koji su se zalagali da je potrebno individualizirati obeštećenje koje je. I mislim da će to sasvim sigurno u tom zakonu biti tako i regulirano jer ne može nitko nikoga ni gurnuti u fond pa reći ti ćeš biti udjelićar u tom fondu zato što ti to zakon kaže. Nekakav akt, nekakav dokument će se morati potpisati ili rješenje ili nagodba ili izjava. Otprilike nekakva takva rješenja morati će biti. Zato ja moram reći da doista nema razloga ovakav zakon ne podržati i mislim da su kolege i stranke umirovljenika vrlo korektno diskutirale i nema mjesta međusobnim optužbama jedni su vratili, drugi nisu jer ovdje vidimo u ovom zakonu u obeštećenje će se uračunati i oni iznosi koji su isplaćeni i do 2000. godine kao dodatak na mirovinu i ono što je isplaćeno nakon 2000. godine po zakonu koji je donijela ranija Vlada. Dakle sve su to iznosi koji su išli u korist obeštećenja umirovljenika. Znači napore su i rješenja učinili i jedni i drugi ali ovo je sada proces i ovo je prvi akt u tom procesu kojim bi se trebao na jedan cjelovitiji i konkretniji način riješiti ukupan iznos obeštećenja koje je potrebno. Stoga ja ću podržati ovaj zakon jer smatram da ga treba podržati a onaj drugi Zakon, Zakon o fondu, e to očekujem da će biti zapravo prava rasprava i tu će se nuditi prava rješenja. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega idemo dalje. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, kolega Buljanić, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Štovani kolega je rekao da smo u kontekstu velikih potrba države u ratu i ... [[Govornik se ne razumije.]] svi dobili, da smo svi dobili manje. Kao što dobro znamo to nije istina, neki su dobili manje. Neki su dobili više. Nešto od toga više se sad ruši, nešto je još ostalo. Neki su definitivno dobili više. Hvala.
Hvala lijepo kolega. Sljedeći je zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Uvažena potpredsjednice doma, cijenjena državna tajnice, kolegice i kolege! Dakle imamo problem i nastojimo ga riješiti. Zna se kako se problem zove, dug umirovljenicima, znamo i kad je problem nastao. U razdoblju od 1993. do 1998. godine kad se mirovine nisu usklađivale s plaćama. Zašto? Zašto se nisu usklađivale? Čujemo ovdje zbog potreba financiranja obrane zemlje. A je li tome baš tako? U to vrijeme kad se dakle nije isplaćivalo umirovljenicima, kad se od umirovljenika na neki način ipak otimalo, rastao je račun naprimjer u Filachu za potrebu obrane zemlje. Uplate naših iseljenika. Nije taj novac upotrebljen za obranu zemlje. Ostao je taj novac na računu u Filachu kao račun HDZ-a. U to isto vrijeme kada se umirovljenicima nisu isplaćivale njihove mirovine po zakonu neki su se bogatili. Tad su, upravo o to vrijeme stekli svoje bogatstvo. Kao što čujemo nešto se od tog bogatstva sada ruši. To što je bespravno izgrađeno u zelenoj zoni. Spektakularno. A ti koji ruše vidite njih i danas procjenjuju njihovu imovinu na milijardu kuna. A počeli su kao vozači. Tad su se stekla, stjecala ta bogatstva kada se uzimalo umirovljenicima navodno za potrebe obrane. U tim i takvim okolnostima dakle nastao je dug, nastala je ova pljačka umirovljenika. Vraćanje je počelo skromno. 50 kuna pa 100 kuna pa ona 100 plus 6%. Pa onda iz 2000. godine zakon pa malo to obilatije išlo. Pa se kao što je kolega Vujić izračunao kad mi to sve skupa zbrojimo i tih 50 kuna i 100 kuna i 100 kuna plus 6% i ovaj poseban zakon, dođe do neke svote od 18 milijardi aproksimativno. Od čega 18 milijardi? Od kojeg ukupnog duga? To još nitko ne zna. Postoje 3 izračuna te 24 milijarde ukupni dug, te 36 te 54, nitko ne zna. Nitko ne zna znači koliki je stvarno ukupni i koliko je od toga vraćeno. E sad. Kako dolazi do ovog Zakona koji bi trebao riješiti taj problem? Ja ga shvaćam kao jednu posljedicu jednog koalicijskog dogovora. Što je posve legitimno. Dvije stranke imaju dogovor da jedna drugu podržavaju. To jest, dogovor je ovakav. Da će Hrvatska stranka umirovljenika podržavati Vladu Ive Sanadera, a premijer Sanader je obećao da će vratiti dug umirovljenicima za tu pogrešku. To je posve legitimno i to bi bio dobar posao za Hrvatsku stranku umirovljenika i to bi bila dobra vijest za sve umirovljenike da se taj sporazum ostvaruje. Međutim predstavnici Hrvatske stranke umirovljenika drže se dogovora, podržavaju Vladu Ive Sanadera, podržavaju čak i onda kad ta Vlada odbija naprimjer naš Prijedlog zakona o onim jednokratnim novčanim poticajima upravo za umirovljenike. Pa kad HDZ odbija to da umirovljenici dobiju veće poticaje onda HSU se i s tim slaže. Slaže se da oni ne trebaju dobiti veće poticaje. Uglavnom HSU podržava Vladu. A Premijer Sanader šalje Prijedlog zakona. Da li vraća dug? Ne. Dug se ne vraća. Nudi se Zakon. I što će biti sad kad se danas usvoji taj Zakon? Koliko će duga biti vraćeno? Od sutra. Kad će se početi vraćati taj dug? Ništa, ni lipe. Apsolutno ništa. Što će od toga dobiti umirovljenici? Ma neće dobiti ništa. I to im treba reći. Nećete dobiti ništa. To vam mora biti jasno. Jer šta zakon nudi? On kaže da će se za godinu dana izraditi obračun za svakog umirovljenika i da će se za godinu dana osnovati fond. Dobro, obračun. Napravi se obračun i sad svaki umirovljenik dobije obračun i na tom obračunu naprimjer piše da je njemu država dužna 10 tisuća kuna. I šta dalje s tim? Šta će on sad s tim rješenjem? Nije to ni rješenje, obračun. Kud on dalje s tim svojim obračunom? Kaže se fond. Dakle on s tim obračunom, on čak ako je i nezadovoljan obračunom ne može ni prigovoriti. Nema kome prigovoriti. Nema šta s tim. A kako do love? Ma nikako, ma nikako. Imat će napisan papir da mu je država dužna 10 tisuća kuna. Slijedi fond koji bi trebao to pitanje riješiti. A taj fond to je tek magla. Jer, zašto je to magla? Ne kažem ja da je to magla zbog toga da bi bio uvredljiv prema nekome. Nego procjenjuje se taj dug na 24 milijarde. Po minimalnoj aproksimaciji. Ukupna vrijednost, nominalna vrijednost cijeloga portfelja procjenjuje se na oko 20 milijardi. Znači da se sve počisti, da se sve pomete, sve što država ima i stavi u taj Fond još uvijek nije dovoljno. I to nominala. Koliko vrijede te dionice? To se ne zna. To se može saznati jedino na burzi kad se ide u prodaju tih dionica. Ali te iste dionice nisu obećane samo umirovljenicima. Ma one su obećane i braniteljima i radnicima. Prema tome koliko će se tu nominale u tom fondu skupiti nitko nema pojma. Ali love biti dovoljno neće. Love biti dovoljno neće i zbog toga se u Prijedlogu zakona i ne govori o povratu duga. Nego se upotrebljava jedan zanimljiv termin obeštećenje. I sad znate kako može izgledati to obeštećenje. Unesu se dionice u fond, ima ih koliko ima. Nema dovoljno, ali ima koliko ima. Pa se onda izračuna po onom obračunu za svakog umirovljenika koliki je njegov udio u tom fondu. I izda mu se jedan papir gdje mu se kaže: Tvoj udio je 0,000027%. I time si ti obeštećen. Sad si postao suvlasnik Fonda i mi smo se tebe riješili. A di su novci? Di su novci? Novaca nema. I to je ono što treba reći umirovljenicima, neobično, vrlo otvoreno, hrabro i pošteno. Nemojte računati na novce jer novaca nema. Vi novce nećete dobiti. Vi ćete dobiti papire da ste idealni suvlasnici u nekom fondu koji će vrijediti ne znamo koliko. Hoće li on davati neke prinose? Ma ni to ne znamo. Može poslovati s gubitkom. Pa i to je moguće. Pa ćete se još i zadužiti kao suvlasnici. Prema tome ja mislim da je sve to skupa zapravo na ovoj razini što nudi ovaj Zakon jedna magla i demagogija. Magla i demagogija. Da je to magla i demagogija svjedoči mi i članak koji govori o kamatama. Pazite i napisane su koliki je iznos kamata, a da nitko ne zna iznos osnovnoga duga. Prema tome to je netko napisao svotu, sjetio se. Tako, zgodno zvuči. Ajmo napisati toliko. To je potpuno nerealno. Koja je korist od ovog Zakona? I za koga je ta korist? Mislim da je korist za dvije stranke koalicije. Za HDZ svakako korist jer nudi iluziju rješavanja problema u javnosti. Za HSU jer svom biračkom tijelu kaže, kako je ovo jeste rješenje problema. Ali za umirovljneike to sasvim sigurno nije koristno rjšenje. I zbog toga rečenice iz obrazloženja koja kaže. Donošenjem predloženog Zakona poboljšati će se matreijalni i socijalni položaj korisnika miroivine apslulutno netočna. Zakon će biti donesen danas a materijalni i socijalni položaj umirovljenika neće se promjeniti ali baš nimalo. Hvala lijepa.
Hvala kolega zastupniče. Imamo tri ispravka netočnih navoda. Zastupnik Kapraljević izvolite.
Ja bih ispravio onaj dio kada koelga Stazić kaže, umirovljenici neće dobiti ništa. Ne slažem se sa tim. Umirovljenici će dobiti obračun koji doduše neće biti rješenj eali će dobiti obračun. I dobti će dionice koje isto tako doduše vjerojatno neće vrijediti ništa.
Hvala lijepa. Kolegica Brnadić izvolite.
Hvala lijepa gospođo dopredsjednice. Ja bih ispravila netočan anvod kolege Stazića koji je u svom poznatom stilu dug se ne vraća vrlo ovako patetički, vrlo teatralno, neće se dobiti ništa, gdje su novci, demagogija i tako dalje. DAkle netočno je da se dug ne vraća, dug će se vratiti. I ja bih samo pročitala izjavu gospodina Jordan u vijesniku od 1. srpnja koji j eerako da su umirovljenici u doba vladavine gospodina Vidovića dakle bivše Vlade uputila amandmane na izmjen eZakona o mirovinskom osiguranju koji su sadržavale sve točke koje su ušle u njihov program HSUa i koje su uvrštene udogovor sa HDZom Gospoda se tada nisu udostojila ni razgovarati s umirovljenicima. Hvala.
Imamo povredu Poslovnika, zastupnik Stazić izvolite.
Članak 209. je prekršen, nismo čuli ni koji navod se ispravlja, ni šta je netočno u tome navodu .RAdilo se o jednoj klasičnoj replici za koju se očito nema hrabrosti.
Hvala lijepa. Još jedan ispravak netočnog navoda, zastupnica Lelić Izvolite kolegice.
Hvala gospođo potpredsjednice, pa ja bih ispravila navode zastupnika Stazića kaže, nude se iluzije. Što je potpuno netočno. Ovdje se u zakonu u saborskkoj proceduri koji donose isto i osnovanje fonda. Dionoc etoga fonda već više puta je istaknuto da će biti vrijedne dionice, vrijednih poduzeća inekretnine i mislim da to nikako nisu iluzije.
Hvala lijepa kolegice. Idemo dalje sa raspravom. Kolega zastupnik Ivan Čehok izvolite.
Gospođo potpredsjeednice, državna tajnice,gospođe i gospodo. Cinični ironički čini mi se jer …jednom je rekao, jedino što se u životu moŽa raditi pa i napraviti bez novaca jesu dugovi. I namjerno navedoh ovu njegovu izjavu kako bih nas možda sve upozorio da ironija i cinizam upravo trebaju potkresati krila često previsokoj patetici i preuzetnosti. I doista mi koji danas raumišljamo o ovome zakonu o osnivanju fonda i o obeštećenju umirovljnenika trebaom biti svjesni da ne bi bilo dobro i da je na ša odgovornost da danas sutra cinično kaže jedini dugovi kojio su vraćani bez novaca su umirovljeni9čki dugovi. to svakako ne bi bilo dobro. I zbog toga naša odgovornost ne prestaje i ne završava danas sa donošenjem ovoag zakona nego mislim tek započinje sa donošenjem ovoga zakona. Naša odgovornost kao zakonodavnoga tijela tek će se u praksi potvrditi, kao zakonodavca kada ćemo raspravljati o fondu za koji danas samo u zakonu kažemo da ćemo ga osnovati. kao što će odgovornost Vlade bit ida takav fond stvarno postane izvor sredstava izvor vrijednosti iz koje će se moći alimentirati i naplatiti dugovi. Opće je poznato da svako društvo nastaje na temelju organske solidarnosti. I posve je jasno da u ratnim uvjetima tijekom 90.tih godina hrvatsko društvo je nastalo i politička zajednica naša država se obranila ponajviše zahvaljujući upravo toj organskoj solidarnosti. Pri čemu organska solidarnost jeste nešto što onda prožima i sve slojeve sociološki gledano i sve životne dobi pa ako baš hoćete i sve one građane koji žive u jednoj državi pojedinačno. I sigurno je da su umirovljenici upravo u toj organskoj solidarnosti kao jedna dobna skupina postali na neki način ujedno i slojna skupina. I činjenica jeste da upravo to međugeneracijskom solildarnošću smo i imali sredstva kakva takva koju snmo koristili svih ovih 11 godina. Znajući da ćemo jednoga dana ipak morati razmišljati o provođenju oduke Ustavnoga suda i da ćeom jednoga dana morati razmišljati o tome da smo proizveli dugovoe i da te dugove treba vratiti. Ono što je najgore na žalost bez obzira na to kako će i kakve će učinike imati provođenje ovoga zakona jeste činjenica da kod svih tih 11 godina mi smo zapravo najveći postotak ili govotvo sve umirovljeniek pretvorili u socijalno prikraćenu skiupinu u jedan socijalno prikraćeni dobni sloj dobnu skupinu u hrvatskom društvu. I doista smo svi zajedno svjedočili …hrvatskih umirovljenika . To se neće izmjenit mi moramo to reći umirovljenicima donšenjem ovoga zakona. Čak i kada bismo mogli kratkoročno vratiti sve dugove na žalost naši umirovljenici neće živjeti mngoo bolje. To se sve neće neposredno odraziti na njihovome životnom standardu, u njihovim materijalnim pravima. U njihovim egzistencijalnim životnim mogućnostima i dalje će na žalost taj sloj biti pauperiziran osiromašen pa i u većini slučajeva ili gotiovo kako već reko svi će biti azpravo dio dio društvenog sloja koji sam predstavlja jednu socijalni prikraćenu skupinu. Napori lokalnih sredina naveo sam prije da se u tome pomogne neki gradovi čine više, neki manje. Svakako su hvale vrijedni ali i ti napori su zapravo preslabi učinci su gotovo nezamjetljivi, upravo s obzirom na činjenicu da gotovo većina umirovljenika jedva spaja kraj s krajem. I da samo zahvaljujući velikom prijegoru i požrtvornosti ne samo da osigurava svoj egzistencijalni minimum nego najčešće uprav ostoga što sam i prije govorio da su i mladi ljudi izvlaštei da su nezaposleni, da teško žive, još katkada i pomaže mlađe u obitelji i još jednom potvrđuje što je to zapravo međugeneracijska solidarnost odnosno posvemašnja organska solidarnost. Stoga ja mislim da doista je odgovornost tek na svima nama koji ćemo raspravljati o fondu, o statutu fond i na svima onima koji će morati tome fondu prenjeti dionice nekrenitne pa i onda zamisliti narvnao, odnosno na takav način posložiti poslovanje fonda da fond može što je moguće prije vraćati dugove umirovljenicima. Na žalost bilo bi bolje da u konkrentom dogovoru ili bar u naznakama svih faza pregovaranja o kojima smo malo čuli između Vlade i svih institucija koje se bave umirovljenicima imamo konkretnije podatke ili da smo barem imali obećanja koje će dionice biti prenijete tome fondu, koje nekretnine, jer i ja dijelim sumnju velike većine hrvatskih građana koji su na žalost neugodno poučeni iskustvima PIF-ova, koji su neugodno poučeni iskustvima drugih fondova koje smo već osnivali i doista se s pravom može postaviti pitanje kakve će naravi biti fond koji ćemo osnovati. Stoga doista gledajući opet umirovljenicima u lice ne želeći raznim obećanjima reći da će se ti dugovi isplatiti kratkoročno, brzo pa čak i srednjoročno. Rekao sam već kad bi fondovi imali i visoke prinose, pitanje je hoće li se isplatiti ukupan dug u ovoj masi sredstava koje su neki zastupnici možda s većom vjerojatnošću ili s manjom i naveli 20 ili 30 milijardi kuna, pitanje je može li se to isplatiti u sljedećih deset godina. Ali ovako barem umirovljenici imaju kakvo-takvo jamstvo da su ti dugovi prepoznati, da su oni zabilježeni. Konačno će se dogoditi da se svakome pojedinačno može egzaktno utvrditi kolika je visina toga duga i da se onda može nadati umirovljenik ili prvi nasljedni red da će se i ti dugovi, odnosno da će se obeštetiti za ono što država duguje. I htio bih reći još, mislim da nije vezano neposredno uz ovaj zakon, ali gospođe i gospodo kada već govorimo o tome da ćemo vratiti pravdu umirovljenicima onda mislim da bi trebali ispraviti još jednu veliku nepravdu, a to su naše povlaštene mirovine. To je velika nepravda i danas kada govorimo ja želim opet pogledati umirovljenicima, mislim da je velika nepravda da imamo ovakve mirovine. Ja ću reći da je moja mama koja je bila 35 godina medicinska sestra, od toga 20 godina radila s najtežim bolesnicima na TBC, tuberkuloznim bolesnicima, otišla je ove godine u mirovinu sa tisuću i 100 i nešto kuna mirovine. A ja, šmrkavac koji je uspio doduše sjesti u ovaj Sabor, imat ću samo zahvaljujući tome što sjedim u Saboru visoku mirovinu i povlaštenu. Mislim da to nije u redu i mislim da svi zajedno, predlagao sam to i u prošlom sazivu kada sam govorio o našim mirovinama, mislim da nema nikakva razloga da mi budemo bilo kakav povlašteni sloj u ovome društvu.
Hvala lijepo kolega. Imamo ispravak netočnog navoda. Zastupnik Mršić izvolite.
Zamijenio sam za repliku pa ako mogu.
Može jedno i drugo.
Mogu odmah onda?
Izvolite.
Prvo ja sam htio kolegi Čehoku replicirat na onu njegovu tezu da su svi umirovljenici na pragu socijalnog opstanka, gotovo svi jel', ali se onda ispravio na kraju. Ono što ja i sada želim složit se u potpunosti s njim, mislim da ne dijele svi umirovljenici istu sudbinu zato što umirovljenici koji rade iz reda državnih dužnosnika, a posebice saborskih zastupnika, ne dijele sudbinu naših sugrađana koji pošteno 40 godina rade i odlaze u mirovinu sa tisuću i manje kuna. I bili bi puno iskreniji danas kada bi razgovarali, danas kada razgovaramo o ovom fondu da kažemo da ćemo izmijeniti zakon i svesti saborske zastupnike u ravnopravni status, odnosno poravnati saborske zastupnike sa ostalim građanima Hrvatske na način da ne ostvaruju privilegirane mirovine i tu se u potpunosti slažem sa kolegom Čehokom. Mislim da bi tada mogli reći O.K.
Baš mi lijepo da ste se složili, ali isteklo vam je vrijeme.
Za ispravak netočnog navoda, repliku nije.
Vrijeme vam je isteklo. Ovo nije bio ispravak, ovo je bila replika jer ste se slagali, niste se ispravljali. Dakle to je bila replika. Zastupnik Hrelja izvolite.
Mislim da je kolega Čehok propustio reći dvije bitne činjenice. Ja mogu samo korigirati dio misli koju je izrekao, jer družeći se sa umirovljenicima oni precizno traže integriranje svih povlaštenih mirovina u jedan jedinstven mirovinski sustav, točka, ne želim širiti priču. Ni ovom smanjivanje ni onom povećavanje. Integriranje i postavljanje određenih odnosa i to je istina od umirovljenika. Drugu stvar što na neki način dopunjujem kolegu Čehoka. Kada govorimo o Hrvatskoj stranci umirovljenika i umirovljenicima, da Hrvatska stranke umirovljenika ovdje nema danas bi se i dalje isplaćivalo 100 kuna i 6%, onaj zakon razlike i kako bi tko umro prestao bi imati pravo imati na bilo što i to bi išlo sljedećih 10 godina unaprijed i u jednom trenutku bi se reklo sve je plaćeno. To bi bilo mi smo ovo integrirali u mirovinu, dakle sada donošenjem zakona ovaj Sabor, 100 kuna i 6% i idemo u završni obračun i po tome je na nama da se potrudimo da to što napravimo ne samo na jednoj stranci nego svima nama da se potrudimo da napravimo što je moguće bolji, operativniji i efikasniji fond. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo odgovor na repliku, zastupnik Čehok. Izvolite.
Hvala lijepa gospodinu Hrelji na podsjećanju da se stranka umirovljenika založila za to, pa ja sam to i rekao, sve institucije umirovljenika. A vrijednost stranke umirovljenika mislim da sam među prvima u Hrvatskoj prepoznao jer sam koalirao s njima na lokalnim izborima i polučili smo odlične uspjehe.
Hvala lijepo. Vuljanić, kolega izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Fascinantna je količina sumnje koju kolega Čehok izražava i u funkcioniranje fonda i u to kako će se zakon na koncu primijeniti i fascinantno je to što onda taj zakon podržava. Meni je to pomalo nejasno, nije mi u … inače što se sumnje tiče slažem se sa tim sumnjama izraženima, pa sumnjamo u dobru volju Vlade da stvarno umirovljenicima vrati dug jer da je dobra volja HDZ-a postojala nakon završetka rata. Ratno stanje je ratno stanje, o tome ne trebamo pripovijedati. Nakon završetka rata bi bio donesen ovaj zakon, fond bi danas već bio operacionaliziran, on bi funkcionirao da je postojala dobra volja. Dobra volja, do dobre volje je došlo onda točno kada je stranka umirovljenika ušla u ovaj Sabor i kad postoji politički … prije dobre volje nije bilo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku. Čehok izvolite.
… sum, sumnjam, dakle jesam poštovani kolega. Sumnjam i zato tražim odgovornost, ali onog trenutka kada mi je bilo jasno da su sve sumnje raspršene i da bivša vlast u kojoj ste i vi bili neće vratiti, mi smo kao HSLS izašli iz koalicije, a sada…
Hvala lijepo. Zastupnik Pecek. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Ja bih pokušao kolegi Čehoku neke zablude ukazati koje sam uočio iz njegovog izlaganja. Četiri su razloga zbog kojega imamo ovako loše stanje kod umirovljenika. Prvi je što su nestale dionice iz Mirovinskog fonda u razdoblju upravo 91.-95. godina koje smo dobili putem privatizacije. Vrijednost tog fonda je bila puno veća od ovog koji sada planiramo formirati. Podsjetiti ću nominala tih dionica od 100 DEM je mijenjana za 10 DEM, naravno to su radili neki povlašteni. Drugi razlog je 400 tisuća novih penzionera koji su zapravo pod čudnim uvjetima i također zbog privatizacije ušli u mirovinu, a željeli su još raditi. Treći razlog je financijski inženjering. Podsjetimo se pozajmica koje su se događale u Mirovinskog fondu, za jedan dan kamata 1%, naravno samo neki su imali mogućnost tu da tako to rade. I četvrti razlog je stečaj banaka gdje su mirovinci gubili i dionice banaka, a jednako tako i depozite. Međutim ovim zakonom mi ne vraćamo dug umirovljenicima već stvaramo samo pretpostavke za povrat duga. Ako budemo radili na ovaj način kao prije, pretpostavke su jako loše. Htio bih zapravo reći da uzrok duga nije ratno stanje i nemogućnost države već izbjegavanje države zapravo da vrši usklađenje. I ukoliko bi ovaj fond formirali sa vrijednosti od 20 milijardi kuna i ako bi jako dobro upravljali umirovljenici sa njime i ostvarili prinos od 8% godišnje, trebalo bi im 8 godina da vrate 13 milijardi kuna duga, kao što je vratila bivša Vlada. Toliko o tome, brojke nam tako govore.
Hvala lijepo. I pravo na odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepa na dopuni poštovanom kolegi Peceku. On je doista razložio 4 osnovna razloga i ja se slažem s njima. Sva je sreća da se ukupna masa za povrat duga nije recimo uložila u Riječku banku, kolega Pecek, jer bi i to nestalo.
Hvala lijepo. Možemo dalje s raspravom. Zastupnica Katarina Fuček. Izvolite, kolegice.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege zastupnici. Upravo iz ovog povećanog ili znatnog interesa za raspravu o ovom zakonu vidi se da su umirovljenici vrlo značajna skupina ili struktura našeg društva i da su svi zainteresirani da se njihovi problemi adekvatno tretiraju ili adekvatno rješavaju. Jer to su naši bližnji. To su naši roditelji, to su naši susjedi, to su oni koji poznajemo i stoga sigurno želimo da dobro žive ili da žive bolje. Sigurno da su dotaknute prije svega važne teme, ali i političke teme, da su umirovljenici postali i politički faktor, bez obzira što imaju svoje predstavnike u svim strankama. Oni su i kao stranka umirovljenika postali uvažavani politički faktor. Zašto? Zato što se na neki način s njihovog gledišta izgubilo povjerenje da će ili da su političke stranke iskrene u svojim namjerama da rješavaju njihove probleme, da se stvarno bore za njih već da žele skupiti određene poene. Ovo je sada prvi konkretan potez vraćanja vjerodostojnosti hrvatskoj politici i Hrvatskoj državi. Jer je, bez obzira što nije možda konkretan i konačan oblik, ipak ulazak u rješavanje određenog problema. Budući da su u ovom Saboru predstavnici umirovljenika koji su s Vladom postigli određeni sporazum, oni sigurno predstavljaju nekoga. Molim uvažene kolege zastupnike da ušute jer me dekoncentriraju. Znači, kolege zastupnici koji predstavljaju umirovljenike sigurno nekoga predstavljaju. Oni su dobili svoj glas i oni su dobili povjerenje. Ne znam zašto se u ovoj raspravi to pokušalo osporavati. Želim također se osvrnuti na rasprave i argumente koji su se čuli u tim raspravama, a to je da ovaj zakon ne nudi ništa. Da je ovaj zakon magla, da konkretno neće dobiti ništa. A onda, nakon toga, podnosile su se konkretne primjedbe kako se određena prava ne mogu nasljeđivati, kako ne mogu nasljeđivati unuci i određeni potomci. Pa zašto bi se onda zainteresirali za nasljeđivanje ničega, ako to nije dobro, ako to ne predstavlja ništa, onda smo to moglo ignorirati. Onda to stvarno nije ništa nego smo tako zdušno omalovažavali prijedloge jer smo zapravo uočili jer je to ono što bi mogli donijeti konkretno rješenje. Što se tiče rasprava o fondu, o imovini fonda. Slušajte, ko i u svakom ulaganju rizici postoje. Ajde recite vi, u proteklih 10 godina i u pregledu nekakvih gospodarskih kretanja, pa i u pregledu poslovanja fondova koji postoje na hrvatskom tržištu određenu stalnost? Fondovi bilježe i rast i pad. Normalno da je vlasniku u interesu da se fondovima kvalitetno upravlja i zato postavlja kvalitetan menadžment. Međutim, određene predradnje se moraju prije toga raspraviti. Sigurno da se sa ovim Prijedlogom ulazilo i u tu problematiku jer ona će sigurno doći. Postoje određene privatizacijske namjere i sigurno postoje određene dionice koje imaju i svoje vrijednosti, koje su visoko vrednovane, ali svaka dionica, za svaku dionicu, za svaki udjel postoji mogućnost da on naraste. Isto kao što postoji mogućnost da se on smanji. Mislim da se na taj način sigurno moglo raspravljati i kvalitetnije, ali se nisu mogle postavljati hipotetičke teze "ako, da, kad bi, zašto nije". Zapravo, sistem tržišta je nešto što pruža različite i neslućene mogućnosti i zašto umirovljenici ne bi oplodili i ne bi dobili više ako to mogu. Pa možda i više od plaće, ali ovog trenutka, ovaj zakon to ne rješava i vi to znate. O tome će se tek moći raspravljati kad bude konkretno zakon o fondu na ovoj raspravi. Ali zapravo izišli ste iz teme s namjerom da je obezvrijedite i da skrenete s puta, a put je da je ovo prvo i pravo konkretno ulaženje u problematiku umirovljenika. Jer ni u proteklih 4 godine nisu umirovljenici bili zadovoljni načinom tretiranja sebe i načinom rješavanja. Bez obzira što su se uložili napori, ipak su oni onda znači sudjelovali i u izborima i imali su možda i druga viđenja pa su na taj način postali jedan politički faktor. Normalno da sve zavisi od gospodarskih kretanja, sve zavisi od toga kakva će situacija biti u Hrvatskoj. Sve zavisi od trendova, od znači puno, puno stvari. Međutim, i ovi sadašnji pokazatelji o kojima smo imali priliku raspravljati o proračunu, bili su pozitivni. Bez obzira što je bio rebalans, ipak su nekakvi pokazatelji pozitivnih trendova bili na vidiku. Možda to nije tako spektakularno, međutim, postići određenu stabilnost je također preduvjet za normalan razvoj i ne može se u jednom spektakularnom i jednom prekratkom vremenu. Pa ljudi moji, ova Vlada je samo 6 mjeseci na vlasti, a već se mogu nabrojiti stvarni i konkretni potezi u rješavanju ili u pokretanju određenih problema. Bez obzira na konotacije koje vi želite stvoriti, ipak se i ovaj zakon može nazvati jednim od konkretnih poteza. Umirovljenici su milijun stanovnika, milijun ljudi, milijun sudbina. Ti ljudi svakodnevno idu u trgovinu, oni svakodnevno nešto kupuju. Da oni od ovoga nešto ne očekuju, oni ne bi svojim predstavnicima dali ni mandat da razgovaraju, pregovaraju niti da ishode nekakav sporazum. I to je jednostavno početak rješavanja konkretnog pitanja duga umirovljenicima. Dobre namjere također treba cijeniti, s dobrim namjerama sve počinje. Dobre namjere imaju onda i svoju kreativnost, imaju i dobre ideje. Pa je ujedno i ova dobra ideja ovakovog modela ovdje konkretizirana u predloženi zakon. Zato ovaj zakon podržavam i podržavam svako rješenje koje će u nekom dijelu riješiti određene probleme, poboljšati život i ponuditi nešto što će biti stvarno konkretno. Ovo je stvarno nešto konkretno. Hvala.
Ispravak netočno navoda poštovani zastupnik Vuljanić izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, ispravio bih dva netočna navoda kolegice. Jedan, govorila je o nasljeđivanju prava. Prava se ne nasljeđuju, prava su osobna, ovdje se o pravima ne radi, ovdje se radi o novcima, o novcima koji su ljudima oduzeti a da ih nitko ništa nije pitao, bez obzira koliko su ti novci državi bili potrebni. Drugi netočan navod, gospođa zastupnica hvali sustav dionica po kojem će umirovljenici moći doći do većih vrijednosti od onih koje su im otete. Dakle, Vlada nudi umirovljenicima, ne da im nudi nego im nameće kocku a nitko ih nije pitao hoće li se kockati.
Poštovani zastupnik Antun Kapraljević ispravak netočnog navoda.
Ispravio bih onaj navod kada je kolegica rekla da je ovo prvi konkretan potez vraćanja vjerodostojnosti Hrvatske države, to mi je prilično čudno jer nitko nije niti izrazio sumnju u vjerodstojnost Hrvatske države, nego u vjerodostojnost Vlade. A naročito želim istaći da takav sud direktno me bole zato što se čitavo vrijeme poistovjećuje Hrvatsku sa Hrvatskom ili u ovom slučaju HDZ-ovom Vladom i onda dobivamo izjave sa govornice kada dođe premijer Sanader i kaže da nema većeg Hrvata od njega, ja sebe smatram recimo jednakim Hrvatom.
Poštovani zastupnik Korenika ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođa Fuček je izjavila da je donošenje ovog Zakona početak rješavanja problema umirovljenika, to je sasvim netočno jer je već prošla Vlada i prošli saziv Sabora preko državnog proračuna počeo rješavati problem umirovljenika kada je oko 13 milijardi kuna dato u mirovinski fond iz državnog proračuna sasvim sigurno nedovoljno ali ozbiljan i kreativan početak ovome što se sada događa, vidjet ćemo vrijeme će pokazati.
Imamo tri replike. Poštovani zastupnik Frano Matušić.
Gospodine predsjedniče, kolegica je rekla da su s pravom umirovljenici posumnjali u namjeru političkih stranka i tako se politički organizirali, međutim, samo želim reći ne da su s pravom posumnjali u namjeru određenih političkih stranka, već su te namjere mogli isčitati iz njihovog ponašanja. Pa ću reći jedan primjer za ponašanje jedne stranke čiji predstavnik Kluba je ovdje za govornicom dosta glasno govorio valjda neshvaćajući da je uključen mikrofon i kasnije usporedio ovaj Zakon koliko sam shvatio sa komarcem, a netko od biljaka. Konkretno njegov stranački kolega i visoki dužnosnik te stranke konkretno HNS-a se danas nalazi pred sudom a tužili su ga umirovljenici, i to umirovljenici iz Dubrovnika zato što je 90-tih godina uzeo milijune kuna za izgradnju umirovljeničkog doma i taj dom nikada nije napravljen i to je valjda odnos HNS-a prema umirovljenicima, to je najbolji dokaz i najbolji primjer kako se HNS odnosi prema umirovljenicima. Ako je to vaše ponašanje za nas je to potpuno neprihvatljivo i smatramo ovaj potez Vlade itekako dobrim itekako konkretnim itekako realnim, a to kako se vi ponašate dovoljno ste pokazali u ovim zadnjim godinama.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Matušić je stvar dobro obuhvatio i dopunio problematiku a isto tako i konketne poteze pojedinih stranaka koji su također svoj mandat prethodni manadat dobili i od umirovljeničkih glasova. Drugo, ne poistovjećuje se ovdje Hrvatska država i Hrvatska Vlada ili takva je nekakva formulacija bila, ali Hrvatska vlada predstavlja državu i ne znam zašto bi trebalo se ograđivati od takovih formulacija a pogotovo na primjer ako su one negdje za promoviranje, za predstavljanje i van normalno da Hrvatska vlada predstavlja Hrvatsku državu i vjerodostojnost Hrvatske vlade može se povuči kao paralela vjerodostojnosti Hrvatske države. Pa to je jednostavno normalna politička konstatacija. Drugo, ovo nije jedan i jedini konkretan prijedlog koji je došao i koji potvrđuje tu vjerodostojnost, ovo je samo jedan od niza konkretnih prijedloga koje je predložila ova Vlada u skladu sa svojim programom. Hvala.
Druga replika poštvani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa. Ja se s kolegicom u potpunosti slažem da u ulaganju i dioničarstvu postoje rizici, međutim, dug umirovljenicima nije nastao stoga što bi oni bili vršili rizična ulaganja, nego stoga što im je u vremenu 93. do 98. uskraćeno pravo na dio mirovine. Dakle oni nisu imali rizična ulaganja. Samo 6 mjeseci Vlada vlada i već je došla prva naznaka ali presuda Ustavnog suda donijeta je 12. svibnja 98. pa do kraja 99. kada ste izgubili vlast bilo je godinu i pol dana vremena da istim zakonom to regulirate kao što ste to danas predložili. Ja javno priznajem da sam svaki dan pred Sudom kada idem na posao, a o tome da li je netko pred sudom HNS sigurno nije, možemo razgovarati samo o pravomoćnim sudskim presudama i ništa više.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Hvala lijepa gospodin predsjedniče. Goospodine Lesar puno se stvari od 93. do 2004. dogodilo u Hrvatskoj pa i u HDZ-u i mislim da se u tom smislu moraju uvažavati i ove okolnosti odluke da je HDZ sa predsjednikom Sanaderom imao snage prihvatiti to kao jedan aktualni problem i suočiti se s njim zato je i na ovim izborima i dobio povjerenje. Mislim da se ne mogu i za neke stvari koje je HDZ priznao non stop odnositi računi kao da se ništa nije dogodilo.
Treća replika poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovana kolegica je izjavila da je ovo vrlo konkretan prijedlog kojim se rješava ovaj problem iako postoji kako kaže kolegica Fuček stanoviti rizik kod ulaganja kod osnivanja ovog investicijskog fonda. Prvo bih htio naznačiti da se ovdje ne mora raditi o investicijskom fondu jer se govori u Zakonu da se radi o posebnom fondu. Drugo pitanje koje bih htio posebice naglasiti jeste da je za mene veoma dubiozno prijedlog kako iz ovog prijedloga zakona proizlazi da će se pristupiti osnivanju fonda. Naime, poštovani kolegie i kolege ovdje se predlaže da će temelj za određivanje početne vrijednosti imovine posebnog fonda biti utvrđena pripadajuća razlika iz članka 3. ovoga Zakona odnosno iz članka 1. ovoga Zakona ili da će to biti pripadajuća razlika po osnovu neisplaćene mirovine a koje je trebalo isplatiti u odnosu na usklađivanje pojedinog umirovljenika. Taj obračun koji će se utvrditi za svakog pojedinačnog umirovljenika će biti njegovo osobno potraživanje od Republike Hrvatske sa naslova duga koje je u financijskom obliku i zašto bi netko mogao natjerati nekoga da svoje osobno potraživanje mora uložiti u nekakav investicijski, posebni ili bilo koji drugi fond i preuzima rizik, da li će ta njegova imovina, odnosno njegovo potraživanje dati financijsko, dati ovakav ili onakav pozitivan ili negativan efekt. Zaboravljate kolegice da vi zapravo s ovim prijedlogom zakona, ste ušli u sferu protuustavnosti već u startu. Jer ste naznačili da ćete protuustavno naterati nekoga tko ima osobnu imovinu koju ćete utvrditi na temelju potraživanja osobnog obračuna za svakog pojedinačnog umirovljenika da mora investirati u nešto, što je zapravo kršenje njegovog poduzetničkog prava i prava poduzetničkih sloboda i u takvoj situaciji nije moguće ovo pitanje riješit. Ja mislim da treba raspravljati o nečem drugom. Da li Republika Hrvatska i koje će dionice izdvojiti? Kako će ih utvrditi i osnovati posebni fond? A drugo je pitanje, utvrditi pojedinačna prava svakog umirovljenika i dinamiku kako će mu vratiti taj novac ili protuvrijednost takvog utvrđenog prava? Ne može se drugačije raspravljati. Jer ovako umirovljenici neće dobiti ništa.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Hvala lijepa. Još jedanput, ja sigurno neću najkompetentnije u Ustavno pravnoj kategoriji moći raspravljati sa gospodinom Arlovićem, i to ne želim. Ali, ništa se ne može pokrenuti ukoliko se ne naprave određene administrativne, pa i obračunske radnje koje kreću individualizaciji problema gospodine Arloviću, i to je bit svega. Evo to je ono što želim reći, a to je prvi konkretni potez, da je netko dobio nekakvi nalog da ima u određenom roku učiniti nešto konkretno za svakog onog koji potražuje od države na račun toga.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre, poštovane kolegice i kolege. Po tko zna koji ćemo konstatirati kako se, kako je lako da ne kažemo olako napravi nepravda, a da je tu nepravdu onda teško ili gotovo nemoguće ispraviti. i mi se danas nakon 11 godina suočavamo s tom činjenicom, s tom kvadraturom kruga da je nepravda učinjena, i onda se pokušavamo ovisno u kojoj stranačkoj orijentaciji pripadamo da nađemo argumentaciju zašto je 93. godine upravo su umirovljenici bili ti koji su platili najveću cijenu našeg stabilizacijskoga programa iz ondašnje Valentićeve Vlade. i ako treba reći da je već i onda bilo u Saboru u javnosti glasova koji su na to upozoravali i koji su tražili da se ta nepravda učini. I to stanje je trajalo evo već 11 godina, stime da ne znamo da li će biti baš današnjim danom donošenje ovog zakona i prekinuto, jer ovdje su već neke kolege prije mene rekli da se neke nepravde čine i dalje, upravo zbog toga što metodologije izračunavanja toga duga zapravo su se u međuvremenu također nekoliko puta mijenjale, pa se onda doista događa da ljudi sa istoga radnog mjesta sa istim godinama staža ovisno kada su otišli u mirovinu imaju drastično manje mirovine. Mislim da je kolega Radoš izrekao jednu takvu podatak i koliko je poznato nitko iz Vlade to nije demantirao. Pa se doista onda pitamo, što će biti s onima na koji se ovaj zakon neće odnositi, koji su u mirovinu otišli poslije 98. godine? Upravo se pokazuje, kažem pokazuju se svi problemi jednoga ovog našega tranzicijskoga stanja, ovog našeg materijalne imaštine, odnosno neimaštine, koja upravo pogoduje da u društvu uvijek postoje oni koji moraju platiti određenu cijenu. Mislim da bi bilo dobro kada su kolege iz Hrvatske stranke umirovljenika rekli da o ovome ne bi trebalo raspravljati stranački, jer zapravo svi mi, ako je milijun i nešto građana Republike Hrvatske su umirovljenici, onda oni doista pripadaju svim strankama, riječ je o našim roditeljima, o našim susjedima, o našim poznanicima, o našim sugrađanima, o našim zapravo građanima, i bilo bi jako, kažem jako dobro da se izbjegne upravo ovakve rasprave koje nisu previše produktivne i koje pokušavaju krivnju fokusirati na neku drugu političku opciju. Pa onda li se moglo 98. godine do 3. siječnja nešto napraviti? Da li se od 3. siječnja na ovome moglo napraviti nešto više? Bojim se da nam kao i obično nedostaje taj analitički pristup i da zapravo ponovno mi ne znamo kakav je taj konačni dug, postoje nekoliko izračuna i bojim se ako doista u cijelu tu priču uđemo opet nepripremljeni, da će i taj famozni fond, da sada ne kažemo nikakvu vrijednosno da li će uspijeti ili neće, iako se nama iz Liberalne stranke čini da to neće dati nikakve osobite rezultate, da ćemo se zapravo ponovno pred nekim drugim izborima ponovno naći i da ćemo se zapravo natjecati ovim nerealnim obećanjima kao što je to zapravo u posljednje vrijeme običaj u Hrvatskoj politici. No, ja bih se i vratio i na ovu odluku Ustavnoga suda. Kažem, uvijek pripadam onim ljudima koji ne vole prepričavati što je netko od nas privatno rekao i mislio o toj odluci. Ali danas je o njoj vrlo hrabro i građanski i politički progovorio kolega Radoš, iako i sam je svjestan kao i svi mi da se odluke Ustavnoga suda zapravo moraju poštivati, a ta odluka od 11. svibnja 98. godine pod vodstvom Jadranka Crnića zapravo na neki način svim onim Vladama poslije te odluke na neki način stavila taj vrući kesten u ruke, vrući krumpir pardon u ruke, i očito da mi zapravo nikako ne znamo kako da ga se na pravi način riješimo, pa su do sada sva riješenja zapravo i Matešine Vladine, i Vlade premijera Račana, pa i ovo zapravo ja doživljavam kao isključivo palijativna, paušalna riješenja. Jer kažem ljudi ipak smo svi mi svjesni da kažem da je nepravda učinjena. A na stranu ovdje stavljam one veseljake koji su rekli da duga zapravo nema, one cinike koji su govorili da nas umirovljenici koštaju 200 kilometara autoputa godišnje i na neki način su pokazivali upravo taj odnos prema toj populaciji, da uvijek zapravo je, kad netko si da pravo da monopolizira državu, da iza svoje stranačke markice zapravo pokušava..
Pa kolegice i kolege, pa molim vas ovaj opći žamor ništa se ne čuje, ne čujete govornika, ne čujete jedni druge. Izdržimo još ovaj današnji dan.
Ako šta znači, sve im opraštam. i sada se zapravo u situacija se u međuvremenu donekle nešto promijenilo, što su umirovljenici … [[govornik se isključio, ne čuje se]] postali i politički faktor, što je došlo do jednog koalicionoga sporazuma i taj koalicijski sporazum zapravo obvezuje i Hrvatsku demokratsku zajednicu da pokuša pronaći najbolje moguće riješenje, iako zapravo iz samih redova Hrvatske demokratske zajednice možemo čuti čitav niz upozoravajućih i mogao bih reći i razumnim glasova kao sama potpredsjednica Vlade kaže, da se boji, da se ove dionice, odnosno ovaj fond neće riješiti sve probleme umirovljenika. A isto također i neki drugi koalicioni partneri su također izražavali visoki stupanj skepse da se zapravo, da zapravo iza ovoga riješenja nema se apsolutno ništa i da je to zapravo jedan vrlo kako neki … teoretičari kažu, vrlo lukav potez gospodina Sanadera i Šukera, oni žele skinuti brigu s leđa i stvoriti dojam kao da su učinili sve što su mogli, odnosno da su ispunili jedno od svoje predizborno obećanje, ali bez neke veće štete po Hrvatsku državu. Ono što možda ovdje malo teže shvaćamo to su umirovljenike koji pristaju zapravo na jednu, odnosno predstavnike umirovljenike koji sjede u Saboru koji pristaju na jednu ovakvu igru. Ja bih isto se priklonio onima koji su skloni da u, a stim da budem iskren želim da bude demantiran i daj Bože da se nešto što je moguće prije dobije, ali da to dobije, da ne bude obećanje, da ne budu dionice za koje se na koji način neće moći unovčiti jer kažu zapravo u cijelu ovu priču se krenulo da se pošlo od ove floskule kako novaca za umirovljenike nema i predvidjelo se da u dionice ulažu oni koji imaju novaca a ne osiromašeni i stari ljudi kojima je svaka kuna itekako potrebna za njihovo puko preživljavanje. To je isto ovo da vi ove dionice ponudite nezaposlenima umjesto da im ponudite radna mjesta. Mislim da je to jedna vrlo vješta zamjena teza a fondom ako se bude dobro upravljalo kao što to predstavnici umirovljenika najavljuju onda vlasnici dionica neće dobivati dividende. Onaj tko dobro upravlja ne izvlači dobit iz poduzeća već ulaže u njihovu obnovu i razvoj a pravi kažem dioničari ne računaju na dobit već na rast vrijednosti dionica. To je taj smisao. E sada se pitam, a kada to shvati najveći dio umirovljenika onda ćete vrlo brzo imati situaciju da će oni pod svaku cijenu željeti da prodaju te svoje papire jer njima je itekako jasno da se za te dionice ne mogu namazati na kruh i da se od tih dionica ne može živjeti. I to je taj prirodni slijed događaja o kojima doista moramo ovdje iskreno progovoriti i vidjeti da li na njih Vlada ima određena rješenja. Bojim se da nema i da ćemo se ponovno ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] i pokušati zapravo za jeftine novce ili budi Bog zašto kupiti te njihove dionice. I ono isto što je, sada isto također kažem preskočio bih cijelu onu jednu priču koja se svodila na to da smo imali devedesetih godina inflaciju umirovljenika, da se struktura zapravo odnosa zaposlenih i umirovljenika itekako bitno promijenila i ako sada stoji podatak da se svi zaposlenici u Republici Hrvatskoj u postojeći mirovinski fond uplaćuju 12 milijardi kuna a za ovo servisiraje svih ovih sadašnjih mirovina treba 25 milijardi evo kolega Marasović i ja cijelo jutro pokušavamo tu izračunati kako je to moguće i kako je moguće od 12 milijardi pretvoriti ih u 25 i to nismo uspjeli izračunati, pa možda će nam sam ministar Vukelić u tom izračunu pomoći. Možda ipak mi nismo sve elemente u taj naš pokušaj izračuna uputili. Stoga kažem još jedanputa u ime Liberalne stranke, plediram zapravo za jedan ipak da se taj euforični ton lako smanji, da budemo ipak iskreni pred ovom javnošću jer ipak nas gleda preko milijun umirovljenika koji su u svim strankama i u nijednoj stranci koji također zapravo od nas očekuju da neke nepravde stare ispravimo, da spriječimo činjenje novih i da pokušamo konačno pronaći metodologiju koja će zadovoljiti upravo to da je riječ o populaciji koja je ostvarila nacionalno bogatstvo i da prema njima moramo imati...
Hvala lijepa.
Samo trenutak da završim rečenicu.
Pa ne možete je završavati jednu dugu proširenu rečenicu. Vi kao profesor književnosti znate da rečenica kakva treba biti a osobito da rečenica nakon što je tri puta isteklo vrijeme više nema smisla. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa na ovom upozorenju.
Molim. Dame i gospodo, sada bi na kratko samo prekinuli raspravu o ovoj temi Nastavljamo sa raspravom. Poštovani zastupnik Niko Rebić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege! Ovo je jedan od onih prijedloga zakona za koji je životno zainteresirana brojna umirovljenička populacija i njihove obitelji. Vjerujem da i svaki od nas ima nekoga u obitelji koji je radio puni radni vijek a danas ima takvu mirovinu od koje ne može sastaviti kraj s krajem i koji zapravo vrijeđa dostojanstvo ljudi pa se s pravom pitanju za koga su radili i zašto su uplaćivali brojne doprinose. Svjesni situacije u kojima se zemlja nalazila u ratnim vremenima strpljivo su čekali kaad će doći bolja vremena ili i priznanje da su zakonuti i da su uredbama Vlada za vrijeme ... [[Govornik se ne razumije.]] od listopada 93. do siječnja 95. derogirana bila, odredbe pozitivnih propisa usklađivanju mirovina. Mirovine su usklađivane ispod razine plaća međutim, uredbama odredbe o redovitom usklađivanju mirovina nisu ... [[Govornik se ne razumije.]] nestavljene izvan snage. U veljači 95. prestankom važenja uredbi Vlade stekli su se uvjeti za usklađivanje prema kretanju plaća zaposlenih. Međutim, porastom velikog broja umirovljenika u odnosu na broj osiguranika jednostavno mirovinski fond nije imao sredstava za usklađivanje mirovina. Duboko svjesni da su zakinuti štiteći svoje interese i braneći svoja prava došli su do Ustavnog suda. Punu zadovoljštinu i nagradu za svoj trud i upornost u zaštiti svojih prava umirovljenici su dobili odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske. Od Odluke Ustavnog suda ovo je treća Vlada, danas je posve jasno da prvotne prve dvije Vlade nisu imale stvarne želje ili načina da taj dug umirovljenicima vrate. Valja istine radi reći, bilo je taktike sa dodacima 50, 100 kuna, 100 kuna + 6% pribrojiti mirovini i slično, ali ponavljam ozbiljnog pristupa da se dug u cijelosti vrati nije bilo. Ovo je dakle prva Vlada koja je usprkos svim teškoćama koje je naslijedila a treba li to više ponavljati u nasljeđe je dobila najzaduženiju tranzicijsku zemlju a ipak je smogla hrabrostiti ozbiljno se uhvatiti problema duga umirovljenicima i ovom Saboru predložiti prijedlog zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 98. Svjesna da je gotovo nemoguće tako veliki iznos duga umirovljenicima vratiti iz proračuna i ujedno servisirati dospjele dugove i obveze a da ne dođe u pitanje funkcioniranje i stabilnost države donosi ovaj Prijedlog zakona. Po ovom prijedlogu osnovao bi se fond u kojem bi bile imovina i vrijedne dionice javnih poduzeća koje bi se osnovale najkasnije godinu dana od donošenja ovog Zakona a Ministarstvo gospodarstva bi trebalo za godinu dana donijeti Zakon o fondu. Jasno je da svi mi koji smo dobar dio života proživjeli u bivšem sustavu zaziremo od fondova, to nam ne ulijeva sigurnost no u zapadnim tržišnim zemljama to jako dobro funkcionira. Uvjeren sam da će s obzirom na borj članova ali i vrijednost imovine i dionica ovo vrlo brzo postati najjači i najbogatiji fond u Državi. Ono što će za uspješnost ovoga Fonda biti iznimno važno to je izbor i kvaliteta upravljačkog kadra, odnosno menađmenta koji će kvalitetno upravljati dionicama fonda. Ako se i ovaj uvjet ispuni nema dvojbe da je ovo najefikasniji put da se vrati dug a rekao bih i dostojanstvo umirovljenicima. Vrlo lako se možemo složiti da po ovom pitanju ne bi trebalo i ne može biti politike i licitiranja. Licitirati možemo u visinu duga, u visini kamate u izračunu. Svima nama je jasno šta je po pitanju duga učinila bivša Vlada a i što kaže, kani poduzeti aktualna vlast. Tko je tu iskreniji zna se. O tome najbolje govore oni koji su za rješenje ovog problema najzainteresiraniji a to su umirovljenici. Hvala.
Poštovani zastupnik Slavko Linić.
Gospodine potpredsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Tranzicijski periodi uvijek imaju nepravdi a u nepravdama ostaju uskraćeni dio građana i posebne skupine. Hrvatska tranzicija osim što je bila usperena, problematična, bila je opeterećena i Domovinskim ratom. I onda kada govorimo koje su to skupine naših građana koji su ostali zaista prikraćeni i ja bih rekao žrtvom nepravdi onda su to prije svega radnici, među koje radnike ubrajam i radnike koji su izgubili kroz neuspješnu pretvorbu, loše rezultate privatizacije i naravno sve to provođeno u vrijeme Domovinskog rata. Iza njih su to sigurno umirovljenici koji su u određenom trenutku odredbama Vlade bili i uredbama Vlade zakinuti za zakonsko plaćanje visine mirovina. Naravno tu su i obitelji poginulih i stradalih koji su također zajednički sa dijelom prognanika ostali kao kategorija u Hrvatskoj u ovom tranzicijskom periodu koja je kao rezultat nepravdi i o kojima ćemo itekako morati razmišljati. Moram spomenuti invalidne osobe koje se nisu mogle u tom vremenu rješavati a posebno invalide drugog svjetskog rata. I naravno svi oni koji su izgubili neku imovinu a sve u ja bih rekao cijeni organiziranja Hrvatske za vođenje našeg obrambenog Domovinskog rata. Sve su to kategorije građana koje su trpile nepravdu ovih 10-ak, 15-ak posljednjih godina prema kojima će svaka Vlada i ubuduće imati odgovornost, pokušati vidjeti kako financijski nadoknaditi dio te nepravde i dio tih šteta. I tu je odgovor nadoknađivanje ovih nepravdi, to su hrvatski deficiti jer je to novac koji nažalost nismo u stanju stvoriti svojim brutodruštvenim proizvodom pa moramo koristiti koji puta instrumente deficite da riješimo nepravde koje su u periodu od 1990. do 2000. godine. Ja bih se zadržao za kategoriji umirovljenika koji jesu predmet zakona koji je danas na raspravi. Ta nepravda je počela se u određenom minimumu rješavati u periodu 98. do 2000. sa određenim novčanim naknadama a nastavila se rješavati i u periodu 2000./2004. Kada govorimo o pokušaju rješavanja tih nepravdi u periodu 2000./2004. tada moram reći da je odluka po kojom se osiguravao novčana nadoknada bila vrlo teška. 2000. godine deficit hrvatskog proračuna ili konsolidirane opće bilance je bio preko 8,2%. Potpuno zastala gospodarska investicijska aktivnost i vrlo teško je bilo ući u nove deficite ali upravo razlika između prosjećne plaće koja je bila oko 3100 kuna i prosječne mirovine koja je bila 1300 kuna. Nije dala nikakve drugih mogućnosti nego se, da se jednostavno krene sa zakonom koji će osigurati novčane povrate. I to je razlog zašto je zakonom koji je donesen krajem 2000. i odlučeno povećati deficite za 2 i po milijarde kuna godišnje. Jednostavno prenizak iznos prosječne mirovine koji nije osiguravao niti minimum egzistencije za umirovljenike. To je razlog zašto se u to vrijeme moralo prići novčanom nadoknadi. Iako nije bilo novaca, nije bilo vlastite akumulacije već su se stvorili i deficiti a samim tim i dugovi. Naravno ista odluka bivšeg Sabora je bila, i, bivšeg saziva Sabora je bila vezana da se mini Mirovinski zakon ostavi na snazi nakon proteka 2002. godine i da 100 kuna plus 6% bude trajna nadoknada. Opet govoreći da su to obveze za nadoknadu onima koji su pretrpili štetu u tranziciji i svjesni toga da je potrebno to ostaviti u novčanom iznosu da se na neki način ubrza prosječni rast mirovina. To je ono što je do sada učinjeno. Što predlaže novi Zakon? Ja bih najprije o njegovim dobrim stranama. I dobra strana je da danas možemo vrlo jasno poručiti građanima Hrvatske, a posebno umirovljenicima kao onima koji su trpili štetu u tranziciji da dug nije vraćen. I da će se dug nastaviti vraćati. Jer priča o dugu je na neki način utvrđena u prošlih nekoliko godina, ali je vrlo jasno rečeno da vraćanje nije završeno. I danas sa ovim Zakonom šaljemo tu poruku. Još jedna kvaliteta ovog Prijedloga zakona je da se napokon po prvi puta govori o pojedinačnom pravu i pojedinačnom iznosu koji bi trebao pripasti svakom umirovljeniku ili onome tko je pretrpio štetu. To je druga kvaliteta ovog Prijedloga zakona. I naravno ono što je vrijedno to je rok, da će se u roku od godinu dana utvrditi ta pojedinačna prava. To su dobre strane prijedloga. I njih treba podržavati. Treba se boriti. Koje su loše strane prijedloga i što mislimo da, osobno mislim da je loše u ovom Prijedlogu zakona? Ako smo već utvrdili da je dobra strana da dug nije vraćen do kraja, da treba pojedinačno utvrditi taj iznos obeštećenja ili duga kako god hoće netko od pravnika to tumačiti, onda smatram da u ovom Prijedlogu zakona najlošije je upravo to da nismo utvrdili da će administrativni akt, da će rješenje biti to koje će omogućiti svakom pojedincu prije svega utvrđivanje njegovog iznosa, a i dati mu pravo vođenja postupaka ukoliko nije zadovoljan sa administrativnim aktom. I to je ono što je najveći nedostatak. Ono što smatram da bi trebali riješiti u današnjoj raspravi jer je to osnovni temelj ovog Zakona. Drugo, kad smo već odlučili pojedinačno vraćati smatram da bi trebali utvrditi i obvezu prema onima koji su umrli. Jer ako će oni koji će sada dobiti to pravo moći na neki način imati nasljednika u slučaju smrti, onda i oni koji su umrli trebali bi biti definirani ovim Zakonom. I to je nešto što moramo danas utvrditi. To je nešto što mora biti u sastavnom dijelu ovog Prijedloga. Ono što je loše je također pitanje fonda. Ali mislim da je preuranjeno o tome govoriti, preuranjeno iz razloga što nemamo prijedloga i možemo samo nagađati. Što je loša strana Fonda? Evo vidite loša strana Fonda za mene osobno nije nedovoljno dionica, nedovoljno imovine, možda slabiji portfelj dionica. Sve se to da razriješiti. Kad budemo govoriti o tom zakonu mislim da ćemo razriješiti. Ali je praksa loša. Branitelje a posebno stradalnike Domovinskog rata riješili smo Fondom. Što je praksa pokazala? Ti stradalnici su dobili 1 i po posto nominalne vrijednosti. Fondove su preuzeli oni koji su s njima upravljali za nadoknadu od 1 i po posto. Postali najbogatiji ljudi. Ali sutra će im fond dati i neke nove dionice. To je naš problem. Praksa. To je ono čega se posebno bojimo. Ali mislim da o tome što je loše u tom dijelu imat ćemo prilike govoriti kad budemo vidjeli i sam zakon pa ćemo nadam se moći riješiti sve ove nedostatke. Ali ono što mislim da bi trebalo danas riješiti to je rješenje kao individualno pravo i pravo onih koji su umrli. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepo gospodine ... /Govornica je isključena/ ... Hrvatskog sabora, dame i gospodo! Već smo svi umorni, čeka nas puno posla pa ću ja malo skratiti svoje izlaganje. I najprije bih se osvrnula jednim kratkim osvrtom na prilike 1993. godine kada je Vlada donijela Uredbu o utvrđivanju najviših iznosa mase sredstava za isplatu mirovina. Žao mi je što nema ovdje kolege Stazića da i on malo posluša što ću u ovom kratkom osvrtu reći. Bilo je to vrijeme užasne agresije jugo vojske i četnika na Republiku Hrvatsku. Tisuće prognanika, izbjeglica koje je trebalo zbrinuti i nahraniti. Hrvatska vojska koju je trebalo osposobiti, osnažiti i koja nas je na kraju obranila i povratila sva okupirana područja. U poslijeratnom razdoblju bilo je to vrijeme obnove uništenog gospodarstva i porušenih domova te intenzivna obnova i povratak prognanika. Umirovljenici su to razumijeli te strpljivo i mirno čekali da sve dosadašnje Vlade iznađu mogućnost i sredstva da im se vrati dug za neisplaćene mirovine. Bivša Vlada je imala dobru volju i činila što je mogla i znala. Ali nije do kraja učinila što se od nje i očekivalo. Moram i ovom prilikom naglasiti da je ova Vlada jedina imala hrabrosti zagristi u ovaj vrući krumpir i na kvalitetan način predložiti konačno riješenje. Stoga je pred nama Prijedlog zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 1998. godine. Ovo rješenje možda nije idealno, ali je sagledavajući sve okolnosti u kojima se nalazimo doneseno uz suglasnost Hrvatske stranke umirovljenika. Ovo rješenje je još jedan dokaz da ova Vlada izvršava dano izborno obećanje i da poštuje koalicijski dogovor. Ovo je isto tako dokaz ozbiljnosti Vlade u provođenju odluka Ustavnog suda. Kvaliteta predloženog rješenja temeljit će se u kvaliteti dionica i vrijednosti nekretnina kojima će gospodariti budući fond koji će zasigurno biti jedan od najjačih fondova u Hrvatskoj i kojim će upravljati umirovljenici. Moram još jednom naglasiti da je svrha predloženog Zakona otklanjanje disproporcija isplaćenih mirovina od 1. rujna 1993. do danas u skladu, odnosno do 31. prosinca 1998. u skladu s gospodarskim razvojem države i u očuvanju temeljnih ustavnih prava i načela, a to su jednakost, socijalna pravda i vladavina prava. Ovdje je već izneseno dosta i statističkih podataka o broju i strukturi umirovljenika. O odnosu umirovljenika i broju zaposlenih koji je vrlo nepovoljan i koji ne bih ponavljala. Ali kolegice i kolege budite sigurni da će ova Vlada kroz gospodarske programe i kroz mjere povećanja zapošljavanja dati odgovor i pozitivan pomak u bliskoj budućnosti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Dvije replike poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja bih rekao da se ovim ispunjava predizborna obećanje HDZa zato što je HDZe u predizbornoj kampanji govorio da duga umirovljenicima nema. I sasvim je izvjesno da HDZu nije trebalo većina u Saboru na način da uđe u koalcijsku sa HSUom da vrlo vjerojatno do ovoga dogovora ne bi došlo Dakle treba o tome govoriti. DA je, koalicioni, pa nije čak ni ulazak HSU-a u SAboru omogućio da dođe do ovoga Zakona i do povrata duga umirovljenicima. Nego samo koalicija i koalcijski dogovor između HDZa i HSUa. To omogćava. Da je HDZe mogao naći neke druge partnere primjerice u ovom Saboru ne bi došlo do povrata umirovljenicima, jre bi tada HDZe ispunio maker samo jedno od svoje obećanja a govori o predizbornoj kampanji da duga umiriovljenicima nema.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Zahvaljujem, kolega Mršić upravo suprotno. HDZu u svojoj predizbornoj kampanji je naglašavao da će se zalagati za povrat duga umirovljenicikma i upravo na taom tragu je i sklopio koalcijski sproazum sa Hrvatskom strankolm umirovljenika a sigurno da vas nismo tražili az koaliciske partnere.
Replika poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Evo između ostaloga kolege iz HDZa su često puta vole pozivati na jamstvenu karticu. Ja koliko se sjećam ništa od smanjenja visine pretplate za umirovljenike, a uz put budi rečeno kolegica je izjavila kako, samo čemo dugo čekati izgleda, u tome je kolega problem. Pri tome moram reći kolegica je izjavila kako se i ovaj prijedlog Zakna donosi uz suglasnost Hrvatske stranke umirovljenika. Ma jeste donosi se samomoram vam reći da u Hrvatskoj ima oko milijun umirovljenika, a samo su trojca zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika. Evo moja mati, moja punica, moj punac sasvim sigurno one koje sam nabrojio oni sasvim sigurno ne daju podršku stranci umirovljenika. Jer supsrotno, smatraju da su prijedlgoom ovoga zakona i te kako prevareni.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Mirijana Brnadić.
Pa kolega KOrenika, ako su tri zastupnika Hrvatske starnke umirovljenika jednini koji predstaljaju tu stranku onda znači da ste vi koji ste ovdje ih SDPa jedini ste članovi te stranke u Hrvatskoj. Ja ne bi to tako postavila …/govornica se isključila/ …vrlo tendenciozno rečeno.
Ja predlažem da replika bude što manje. Poštovani zastupnik Dragutin Pukleš izvolite.
Hvala lijepa. Gledajte gospodo mi danas rapravljamo ovdje o jednom zakonu koji eto recimo uvjetno da nazovemo povrat duga umirovljenicima. No međutim to je samo jedan segment koji utječe na ukupnu položaj umirovljenika danas u Hrvatskoj. Hrvatska je demokratska zemlja, al vidite demokratičnost jednoga društva može se treba se mjeriti i stupnjem senzibileta prema starijim osobama. Dalje u demokratskim društvu postoje prava koja netko može koristiti ili ne može koristiti. Naša populacij ima ta formalan prava međutim toj populaciji su ta jedan veliki dio tih prava financijski nedostupan. Zašto je to tako . Nije to samo zbog ovoga što nismo vratili dug umirovljenicima i što smo raidli kako smo radili, radili smo nešto drugo. Mi smo totalno dezavuilirai kompletan mirovinski sustav parcijalnim zahvatima i rješenjima koja su jednostavno stvorila takav nered u tom sustavu da se tu više zaista čovjek ne može snaći. Imamo deset vrsta ii više vrsta mirovina. Od redovnih , invalidskih, koje nisu invalidske od novih, starih umirovljenika, povlašenih, benificiranih, tako da jednostavno je tu jedan kompleks vrlo međusobno isprepletenih i složenih pitanja. No, iz takvoga nereda proizašlo je da takav sustav je stvorio jednu situaciju u kojoj su se stvarale disproporcije između istih kategorija umirovljenika, koji su odlazili u mirovine u različitim razdobljima, a normalno bi bilo da za isti rad i sito vrijeme i istu osnovicu bi trebali imati približno barem iste mirovine. Međutim to se nije događalo, ne događa se ni danas. Dalje je takav sistem doveo do većega zaostajanja rasta mirovina u odnosu na rast plaća. I takav jedan kontinurani način alimentiranja mirovina doveo je sve umirovljenike a ne samo ovu kategoriju u kojem i danas rapsravljamo u jedan tažak položaj. Vidite zbog toga ovo što mi smo danas raspravljali je samo jedan segment ukupnog položaja umirovljenika, i mi proanlazimo jedan način da griješimo taj segment. Pa onda moramo ići dalje jer s time nismo završili. Mi smo jeadn mali pomak napravili na ranijim sjednicama SAbora usvajanjem onih zakona koje smo usvojili o načinu rasta mirovina u idućem razdoblju. sada rješavamo pitanje uvjetno rečćeno toga duga, predstoji nam usklađivanje mirovina do jedne više razine. naime, ne samo to nego mi se nalazimo pred vratima Europske unije. Pa molim vas lijepo naša je obaveza da uskadimo mirovine do jedn erazine da ljudi koji budu koristili mirovine u vrijeme kada Hrvatska uđe u Europsku uniju, jednostavno te visine mirovine mogu preživjeti. na ovaj način kako se stvari kreću i kako sada stoje to će jedostavno biti nemoguće, i zato vidite pred nama stoji još jedan veliki posao. Nije jednostavan ali može se napraviti. Malo da nešto kažem oko ovoga pitanja samog duga. pazite ne bi uopće komentirao bilo što je rečeno o zakonu. zakon je takav kakav je napravljen i prema ocjenama naših udruga a i nas u stranci umirovljenika, on je nekakav optimum koji se je mogao uopće učiniti. I pitanje duga. Dali dug vraćati u gotovini, ili putem ovoga fonda. Ja mislim da je danas svakome jasno ne treba to viš enikome govoriti o nekakvom vraćanju duga u gotovini. naročito onima koji to imputiraju u raspravama. Jer stanje našeg inzemnog duga neću govoriti o unutrašnjem dugu je takav da jednostavno ne dozvoljava u ovim vremenima nekakve isplate u gotovini. Pa ja bih se usudio reći d aje čak i ponuđeno da se jedan dio duga u gotovini isplati mi bismo to morali odbiti i reći, e taj dio gotovine treba dati za ovaj drugi dio poveaćnja mirovina koji se odnosi sa na sve umirovljenika ne samo na one kojima treba nekakav dug vratiti. Prema tome, rješenja putem fonda je po našem razmišljanjima i našim ocjenama jedino mogjće rješenje u ovom momentu. Dali je ranije bilo moguće drukčije vjerojatno da je , ali nije bilo dobre volje da se to uradi. Sigurno da se ni danas o tome ne bi razgovaralo da nema naših zastupnika u Saboru. To su ta pitanja koja su vezana i za ovaj segment o kojem mi danas raspravljamo. I dalje, da kažem još nešto. Slušajući ovu raspravu ne mogu se oteti dojmu da ajde kažemo kod jednog dobrog dijela ovdje nas prisutnih ima razumijevanja za ove probleme i to nas može samo ohrabriti pa ćemo onda očekivati da ćete podržati ono što smo mi zajedno sa našim partnerima s kojima smo sklopili sporazum, utvrdili kao jedino moguće optimalno rješenje i da sigurno je i hvale vrijedno što smo uspjeli jedan takav dogovor uraditi. Što se tiče pitanja kako će funkcionirati fond. Mislim da će biti dovoljno vremena da o pitanju funkcioniranja fonda, o njegovoj koncepciji, uspješnosti itd. raspravimo onda kada budemo imali na dnevnom redu zakon i da će biti dovoljno mogućnosti da onda zaista sagledamo i kažemo svima šta to zapravo znači za svakog pojedinca. Mislimo da bi bilo deplasirano sada ulaziti riječima šta je bilo, da bi bilo, ako bude, šta će biti itd. Dakle nalazimo se pred jednim segmentom koji trebamo riješiti u okviru rješavanja ukupne problematike položaja umirovljenika. Evo, toliko.
Hvala lijepa. Dvije replike. Poštovani zastupnik Josip Leko.
Gospodine predsjedniče, uvaženi kolega Pukleš se zalaže da, zapravo on se zalaže da rizik gotovine koji po ovom zakonu priznaje država da je dužna, pretvori u veresiju. Treba obvezu koju država ima i priznaje po ovom dugu da ona snosi rizik, osnuje fond, odgovara za njegovo poslovanje, a svakom umirovljeniku garantira povrat duga, a ne da umirovljenici preuzimaju rizik kroz pravnu osobu da li će raditi, neće raditi, to je veliki rizik. Nemate prava čak u ime sviju to raditi. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Drago Pukleš.
Bit ću slobodan uvaženog kolegu ipak podsjetiti ga da sam u ovom izlaganju spomenuo da ćemo itekako govoriti o tome šta je fond i na koji način će funkcionirati, kakva će biti njegova koncepcija i kako će se u tom fondu naći svaki pojedinac. Prema tome ne vidim razloga da nije to objašnjeno.
Hvala. Druga replika, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Ne bih se mogao složiti s kolegom da nije zastupnika HSU-a u Saboru da se o ovom ne bi razgovaralo zato što puno prije Vlade IDS je predložio kvalitetniji Zakon o povratu duga umirovljenicima. Na žalost onda je odjedanput iskrsnuo ovaj parcijalni prijedlog i sada raspravljamo o njemu, a ne o kvalitetnijem prijedlogu IDS-a, ali nadam se da ćemo raspravljati o prijedlogu IDS-a pa ćemo onda moći sučeliti ta dva prijedloga. I drugo što se tiče inozemnog duga. Inozemni dug je bio ajmo reći 22 milijarde dolara početkom ove godine, ali na kraju vlasti koalicije HDZ-a i HSU-a bit će 31 milijardu dolara ili porast će udio u bruto društvenom proizvodu sa sadašnjih 73,7% na 78,1% bruto društvenog proizvoda iako se svi kunu u to da treba smanjiti udio inozemnog duga u bruto društvenom proizvodu.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Drago Pukleš.
Hvala lijepo. Pa gledajte nema smisla raspravljati o zakonu koji je kolega spomenuo, jer to je prva radna verzija radne grupe. Tih radnih verzija ima još vjerojatno samo još nisu izišle u promet. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma, Mato Arlović. Izvolite. Kako? … [[Upadica se ne čuje.]] Ja vas imam za raspravu upisano.
… [[Govornik naknadno uključen.]] ovaj prijedlog zakona iz nekoliko razloga, bez obzira što imam na njega jako puno primjedbi i u formalnom i u sadržajnom smislu. Prvo, prvi razlog zašto me obradovao jeste činjenica da je sada većinska stranka u Republici Hrvatskoj napokon priznala da postoji dug umirovljenicima. Drugo, da iz toga samo po sebi slijedi da ni jedne političke parlamentarne opcije danas u Republici Hrvatskoj više nema koja ne priznaje postojanje ovakvog duga, a samim time su se stvorile bitna politička pretpostavka da se pristupi rješavanju ovog pitanja na trajan način. Činjenica da sve do sada što smo činili bez obzira da li se to radilo o 50 kuna, pa 100 kuna, do ovog zakona iz prošlog mandata Hrvatskoga sabora, odnosno prošle Vlade, zapravo jeste bio pokušaj djelomičnog vraćanja duga, ali nije bilo trajno rješenje pitanja povratka duga umirovljenicima. Ja govorim o dugu, ne o obeštećenju, i nije bilo pitanje koje se osiguravalo da se trajnije riješi pitanje povođenja odluke Ustavnog suda. Treći razlog koji također me raduje jeste činjenica da se radi o staroj populaciji koja je na izmaku svog ljudskog, odnosno životnog vijeka i da stvarno nema smisla da ta populacija čeka i da još k tome što je u datom trenutku bila doduše ajde da tako kažemo mjerom izvršne vlasti, razvlaštena od dijela svojih potraživanja ili svojih primanja koje je po zakonu imala prava, zapravo se i djelomično i sama suglasila da u jednom periodu privremeno iskaže veći stupanj solidarnosti u najtežem trenutku za Republiku Hrvatsku i za sve njene građane, zapravo za obranu zemlje. Kad je taj trenutak prošao trebalo je odmah pristupiti usklađivanju jer je činjenica, a što je utvrdio i Ustavni sud, da Vlada premijera Nikice Valentića kada je donijela ovu uredbu o neprimjenjivanju odredbi Zakona o, mirovinskog tadašnjeg Zakona o usklađivanju, nije stavila te odredbe van snage. I da je ostala obaveza kada je ta uredba prestala važiti što je Ustavni sud i utvrdio da se provede praktički novo usklađivanje koje je trebalo omogućiti u krajnjoj liniji upravo ono što se i želi postići, a to je da se dođe do usklađivanja mirovina, primljenih mirovina sa onim mirovinama koje je trebalo uskladiti, primiti, da se u usklađivanju i sa kretanjima plaća u tom vremenu na koje se odnosi vrijeme primjene uredbi koju je utvrdio Ustavni sud u svojoj odluci od 12. svibnja 98. godine. I ako s tog aspekta pogledamo onda valja reći da ma šta mislili kada se to utvrdi da se to mora utvrditi ne an gro nego pojedinačno za svakog umirovljenika jer je to bilo pravo pojedinog umirovljenika da se njegova mirovina usklađuje sa rastom plaća u gospodarstvu u tom vremenu. Drugo da kada se to utvrdi da će to biti njegovo potraživanje prema državi i da će to biti dug države prema tom pojedincu i treće, treba utvrditi kako i na koji način to vratiti. Slažem se i vjerojatno se svi slažu uključivo i umirovljenike u Republici Hrvatskoj, da nije moguće odjedanput jednokratno vratiti sve te novce umirovljenicima niti ih je moguće platiti. Treba naći odgovarajuće rješenje kako to platiti. Ali u tu kategoriju umirovljenika se ne mogu obuhvatiti samo sada živući umirovljenici nego se moraju obuhvatiti i svi oni umirovljenici koji su bili živi u vrijeme koje se odnosi na usklađivanje, od 93. godine do 98., do kraja 98. godine. Prema tome, ovaj Prijedlog zakona koji sada imamo, treba i o tome voditi računa, a nešto ću poslije reći i o njemu samom. Drugo o čemu valja voditi računa. Mi možemo razgovarati o tome da li će se dug umirovljenicima vratiti jednokratno, da li će se vratiti i više rata, da li će vratiti u ovom ili onom vremenskom periodu, ali ne možemo isključiti određene slučajeve u koje umirovljenik koji ima potraživanje prema državi, a država dug prema njemu, ne bi mogao realizirati svoja prava i dobiti ta potraživanja da bi mogao riješiti neke druge svoje više potrebe koje su iskrsle. Kao što je primjerice slučaj bolesti njega ili članova njegove obitelji, mi bi morali predvidjeti takve situacije u tom zakonu da taj pojedinac, taj pojedini umirovljenik ima pravo na ta potraživanja, da mu se daju u ratama ili odmah da bi mogao, recimo, platiti odgovarajuće liječenje radi zaštite svoga zdravlja, itd., ili zdravlje člana svoje obitelji ili neke druge slučajeve o kojima valja voditi računa. E sad nešto o samom ovom Prijedlogu zakona. Poštovane kolegice i kolege, on implicite ne sadržava, ali zapravo samo po sebi prešutno prihvaća činjenicu da dug nije vraćen i da postoji još jedan dio duga koji treba vratiti kad se uračuna u do sad, u ukupnu obavezu vraćanja duga i sve ono što do sad plaćeno. No ono što on predlaže to je za mene vrlo upitno. Prvo, upitno je da li je potrebno bilo donositi ovo u obliku zakona jer ovo po sadržaju nije zakon. Ovo je po sadržaju najbliže rezoluciji koja, jer ona u krajnjoj liniji ukazuje na stanje i probleme u određenom području i na mjere koje bi trebalo poduzeti u određenom području. I istodobno, ona je zapravo, ovaj Prijedlog te sadržajni i preparatorni akt o kojem se mi obvezujemo da ćemo pristup na odgovarajući način rješavanju povratka duga našim umirovljenicima. Kako? Zakon predlaže da će to biti posebni fond, zakon predlaže da će se umirovljenicima obračunati i izvršiti zapravo usklađivanje mirovina sa rastom plaća u gospodarstvu, u periodu za koji se primjenjuje odluka Ustavnog suda, a da će se u isto vrijeme, osim onih mirovina koje su primili, ono što su primili već uračunati sve ono što su primili bilo kao oblik socijalne pomoći, bilo na temelju posebnih zakona koji su u zakonu izričito navodi. I sad, taj dio se može prihvatiti, to je metodologija obračuna. Međutim, šta se ne može prihvatiti. Ne može se prihvatiti da se usklađivanje izvrši na temelju samo utvrđivanja pripadajuće razlike, a da se ne utvrdi posebnim akt. Mora se individualno utvrditi koliko ta posebna razlika se odnosi na konkretnog umirovljenika. I tu treba, mora bit rješenje. Drugo šta se mora također učiniti jeste činjenica da se utvrdi kojim metodama i načinima, oblicima financijskih sredstava će se vratiti taj dug. Ne može se reći da će se zapravo od te imovine, koja će nastati tako utvrđenom razlikom, osnovati fond, a da se u isto vrijeme ne pita nijednog od tih umirovljenika i da se zapravo kaže da će to biti fond kojim će se upravljati neko posebno društvo, naravno u skladu sa Zakonom o investicijskim fondovima i da će se iz te imovine, ako bude dobiti, vraćati dug. To praktički znači da je dug, povratak samog duga upitan, a ovo bi ispalo da se utvrdilo nekakvo golo pravo, to ne bi moglo bit. I ne bi se smjelo biti jer bi se time dogodila jedna obmana, pa ako hoćete na izvjestan način i prevara umirovljenika. A mislim da mi nemamo pravo kao generacija na to uopće računati. Drugo šta moram također reći jeste pitanje da treba utvrditi po Zakonu o kamatama kolika je kamata tek kad se utvrdi ukupna masa tih sredstava za svakog umirovljenika pojedinačno. I ta kamata se za taj dio koji njemu pripada, mora se utvrditi njemu i dati kao doprinos tome. Ako se radi o obeštećenju, a ne o utvrđenom dugu, onda gospodo morate reći i utvrditi još jednu činjenicu. Da li se radi o šteti, ako se radi o šteti, šta je sa izmakom dobiti? Ja govorim Saboru, a ne predsjedniku Sabora jer Sabor predstavlja Hrvatski narod, a ne samo predsjednik Sabora. Predsjednik Sabor samo Sabor predstavlja. Prema tome, nemojte se ljutiti što sam se okrenuo Saboru. Tim pokazujem koliko cijenim Sabor. Prema tome, poštovane kolege, ovdje se mora utvrditi i taj iznos i taj iznos se mora utvrditi kao pojedinačno potraživanje u odnosu na ovu pojedinačnu utvrđenu glavnicu svakog umirovljenika. To je onaj dio koji pripada njemu. Naravno, mora se posebice razmotriti još jedno pitanje. Ovaj Prijedlog zakona nije provođen uvijek, jer Prijedlog zakona bi morao glasiti tako da će se donijeti posebni zakon kojim će se uskladiti mirovine za 93., 94., 95. do 98., do kraja 98. godine i tako usklađene mirovine za svakog pojedinačnog umirovljenika. Kad se utvrdi iznos tih sredstava, tek tada treba vidjeti da li će svi ili neki, ali dopustite da ovdje naznačim posebice važno, ustavno je pravo svakog od tog umirovljenika da li će on prihvatiti da ima status osnivača Fonda ili ne. On ako ne prihvati status osnivača Fonda onda treba naći zakonsko rješenje kako i na koji drugi način bi trebalo vratiti njemu ovu mirovinu. I zato sam ja mišljenja da zapravo treba razlučiti da se radi o pojedinačnom potraživanju svakog umirovljenika, da takvo potraživanje treba utvrditi u kolikoj je količini. Da u isto vrijeme treba utvrditi tko je dužnik, a dužnik je Republika Hrvatska, da se treba izdati za takvo potraživanje umirovljeniku obveznica po kojoj on ima pravo na to potraživanje. Da na temelju takve obveznice u određenom razmaku vremenskom, jer država nema odjedanput sredstava da to može platiti, on ima pravo na, da dobije svoje potraživanje. E sad, da li će on dobiti iz poslovanja investicijskog fonda ili će dobit iz nekakvih posebnih fondova Republike Hrvatske to može biti i ovako, i onako rješenje i može biti kombinacija. U svakom slučaju, ono što jeste činjenica da Republika Hrvatska to mora platiti, tako utvrđeni iznos svakom pojedinačnom umirovljeniku. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Dopustite mi samo da ukratko kažem nekoliko riječi vezano sa ovim problemom o kojem danas pričamo. Mogu reći sa svoje strane, mogu reći sa svoje strane. Zdenka, molim te. Ispričavam se. Mogu reć sa svoje strane da je ova Vlada u proteklih 6 mjeseci pokazala jedan dijalog koji želi voditi sa, i vodi, sa svim društvenim skupinama, sa braniteljima, radništvom, sindikatima i svakako sa umirovljenicima. Vlada jednostavno želi bit partner građana u rješavanju zajedničkih problema. Problema ne samo u gospodarstvu nego svih socijalnih i ukupnih društvenih problema. Kad je riječ o dugu umirovljenicima onda znamo da je on nastao u jednom određenom periodu, 93., 98. godina i da je to bilo vrijeme provođenja stabilizacijskog programa na razini države, ali ujedno i ratno doba kada je trebalo odvajati značajna sredstva, ogromna sredstva u cilju obrane i oslobađanja Hrvatske kao države. Po pitanju danas potraživanja kojeg imaju umirovljenici, ja mogu reći da bivša Vlada nije učinila gotovo ništa, a danas vidimo od određenog broja zastupnika, rekao bih, velike kritike po pitanju načina na koji se to misli riješiti i smatram da diskusija o budućem fondu, o posebnom fondu putem kojeg će umirovljenici biti namireni u svojim potraživanjima, de facto da nije danas tema ove točke o kojoj mi raspravljamo. Nego će to post festum biti tek tamo na jesen. Govoriti o budućem fondu kao bivšem fondu koji je bio u sklopu mirovinskog osiguranja, mislim da je to deplasirano jer znamo da dionice i dionički ulogi koji su se nagomilali u tom, u ovom bivšem fondu su proizišli iz potraživanja Hrvatskog fonda mirovinskog osiguranja kao obveze gospodarskih subjekata prema istom fondu. Prema tome, te dionice su bile apsolutno diskutabilne i nisu na neki način mogle ni u kom slučaju niti su imale nominalnu vrijednost u smislu zamjena za dionice. Naravno da je to bilo u sklopu određene gospodarske politike, možemo danas biti kritični i govoriti o sanaciji određenih poduzeća ali također osobno ja smatram da još manji rezultati kada je riječ o gospodarstvu bili su polučeni kroz politiku stečajeva. Smatram da ova Vlada je potpuno drugačija i da problem kojeg trebamo danas riješiti donoseći ovaj Zakon da će on biti realiziran u vremenu koje je pred nama. Mogu reći sa svoje strane da sam uočio da amandmani dvojce lidera oporbenih stranaka gospodina Tomčića i gospodina Račana idu u poboljšanju ovog Zakona, samim time su svjesni da je ovaj prijedlog koji je pred nama ipak stanoviti pogodak u sridu u rješavanju problema i izvršenju obveza države prema umirovljenicima. Ja se nadam da ćemo zajednički kroz disusiju ujesen prilikom donošnja drugih odluka i Zakona o fondu priči i konačnoj realizaciji ovih potraživanja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pomalo se čudim cijeli dan govorimo o nekim stvarima kolega nije registrirao i rekao je da prošla Vlada nije učinila gotovo ništa, pa evo javnosti radi ponavljam prošla Vlada odnosno ovaj Sabor je 2000. godine donio zakon koji je Vlada 1. 1. 2001. godine počela provoditi radi namirenja duga prema umirovljenicima. Do 31. 12. 2004. godine umirovljenicima u novcu ne obećanjima nego u novcu bit će isplaćeno 13,5 milijardi kuna. 13,5 milijardi kuna nije iznos koji se može nazvati gotovo ništa nije napravljeno.
Poštovani zastupnik Anton Peruško.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre, državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Ja ne želim govoriti o nekim pravnim nedoumicama i zavrzlamama koje su brojni zastupnici u raspravi istaknuti i koje me čine da budem još više skeptičan prema prijedlogu kojeg ovaj Zakon nudi ali želim reći da ako je netko u procesu pretvorbe i privatizacije drastično oštećen da su mu oduzeta nacionalna dobra koja je on stvarao i da mu je pri tome oduzet još dio ionako malih mirovina da su to onda brojna kolonija naših umirovljenika. I cijelo vrijeme se ovaj problem pokušava i zapravo politizira se a umirovljenicima je dosta politizacije i oni traže bolji život već danas i oni traže da im se jednostavno vrati ono što im je oduzeto. Govori se da se Prijedlogom ovog zakona koji je danas na raspravi da država priznaje dug umirovljenicima, to naprosto nije točno, bivša koalicijska Vlada je zapravo priznala pravo na obeštećenje umirovljenicima, i počela vraćati dug i to vraćati dug u gotovini u skladu sa objektivnim mogućnostima u kojima se zemlja nalazi. Ovdje se uporno potencira kako se ne radi o nečem što je oduzeto već kao što je to rekla gospođa državna tajnica a zdušno podupro i kolega Bošnjaković da se zapravo radi o tome da se nije moglo dati. Ja tu tezu ne mogu prihvatiti, jer pitam ako se nije moglo dati umirovljenicima jer se nije imalo u tim posebnim ratnim okolnostima, kako se onda moglo dati razno raznim "kutlerajima", koji su mogli dobiti tvornice koji su mogli dobiti nekretnine, prijevozna sredstva, poslovne prostore i mogli su dignuti kredite u gotovini zalažući kao garanciju za povrat duga nečega što nije njihovo, hipoteku upisivali na te nekretnine koje su tobože kupili. Prema tome, radi se o nečemu drugom, treba otvoreno reći da u tom trenutku nije bilo političke volje i radilo se o tome da je nešto oduzeto i ne da se zapravo nije moglo dati. I nikome u suprotno ne može uvjeriti. Ja u svojoj kraćoj raspravi neću ponavljati sve ono što je netko učinio ili ono što netko nije učinio jer je to već rečeno, rečeno je na način kako netko sebe vidi u tom općem košmaru ali ću reći da model kojim se navodno nudi povrat duga kroz ovaj Zakon kojega ja doživljavam kao nastavak onog neuspješnog modela privatizacije i pretvorbe, sa željom i uvjerenjem da će Hrvatska doći u onaj stadij o kojem je govorio kolega Milan Meden da to bude profitabilan posao. Međutim, to ne vidim u bliskoj budućnosti a želim da se to desi i želim vjerovati ali do tada mnogi umirovljenici na žalost neće imati od toga koristi. Zašto sam svoju raspravu započeo sa pretvorbom i privatizacijom, upravo radi toga što je taj model uništio hrvatsko gospodarstvo i sada vidim u neku ruku nastavak tog neuspješnog modela iako želim vjerovati da u će u budućnost u jednom ... razdoblju se postići ti efekti. Model nudi vraćanje duga kroz dionice, ma koje dionice, kojih firmi i kada. Jednog dana nadam se da, međutim, danas oni kojima su ostali bez tih sredstava u kratko vrijeme do njih kroz ovaj Zakon sigurno neće doći. Želim proučiti umirovljenicima da i ja osobno imam naprimjer 182 dionice jedne turističke firme koje sam kupio na otplatu kroz rate, u drugom dijelu otplate i po cijeni većoj od nominalne, i to 94. godine i da sam ove godine nakon 10 godina prvi puta dobio dividendu 208 kuna. 208 kuna 10 godina sam čekao. E sada da li moja majka koja je korisnik obiteljske mirovine, u 80. godini života može čekati narednih 10-tak godina to je jedno veliko pitanje i to su iluzije koje nije dobro sijati našim umirovljenicima. Još samo par riječi. Kada je u pitanju suglasnost zapravo koalicijski dogovor Hrvatske stranke umirovljenika koja je dobila kako kažu povjerenje umirovljenika jednog dijela nedvojbeno, prvenstveno da brani interese umirovljenika i da im među ostalim osigura povrat duga, pristala na jedno ovakvo lažno sijanje iluzija barem jednom dijelu umirovljenika koji neće moći dočekati te pozitivne efekte za kojih ja se iskreno nadam da će doći i želim da se dese, međutim, desit će se u jednoj budućnosti kad mnogima će to biti prekasno. Isto tako mnogi su me umirovljenici zvali i izražvali svoje čuđenje kako je Hrvatska stranka umirovljenika mogla pristati na jedan ovakav model i iz tog modela isključito one umirovljenike koji su od barem od dana donošenja odluke ustavnoga suda do danas umrli i kako nije štitila pravo njihovim nasljednicima da dobiju te eventualne dionice, dividende ili ne znam o čemu se govori kad za to budu stvoreni uvjeti. I da zaključim, neke pozitivne efekte je normalno moguće očekivati u jednom dužem periodu, za neke će nažalost biti prekasno. Mojoj majci mogu poručiti da u bliskoj budućnosti ne može očekivati od ovog zakona posebne efekte, ako bude dobrog zdravlja da proživi, ja se nadam da će se ti pozitivni efekti ostvariti. I moj glas će biti među ostalim uvjetovan i time na koji način prođu neki amandmani koji je Klub zastupnika SDP-a zajedno čini mi se sa HSS-om uputio u proceduru. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa gospodin Peruško je rekao da kako nije bilo novaca za umirovljenike, a kako je Vlada mogla, kako su pojedinci mogli dobiti tvornice. Pa ispadne da je Vlada nekome dodijelila tvornice, a što nije točno. Istina je da su pojedinci kupili dionice, nažalost najčešće od malih dioničara koji su ih prodali za vrlo jeftine pare, često i za tisuću, dvije maraka. i, ali bili su neorganizirani, neupućeni i nisu znali što će kasnije slijediti. A ti pojedinci su onda to zloupotrijebili, da li ne znajući ili namjerno i beskonačno se zaduživajući, zato smo mi bili protiv ovakvog nastavka dalje financiranja države beskonačnom zaduživanju da ne bi završili kao i ta poduzeća.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo moram reći kolegi da ispravak sigurno se odnosi se na to, da li nije bilo političke volje. Ja ne znam ako ste mislili na nas, ili na vas, stvarno nije mi jasno. Ali moji umirovljenici kažu da se vaša volja pretočila onih nekoliko kuna koje su manje osjetili od uboda komarca, opet spominjanog.
Replika poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Pa ja bih zamolio, uvaženog kolegu Antona Peruška da po pitanju naslijeđivanja ovog obeštećenja konzultira svoje kolegice i kolege koje sigurno znaju postulate generacijske solidarnosti, a ovaj i je zakon naslonjen na te principe i na te postulate, pa će mu sve biti jasno, bez da na široko to elaboriram. Drugo, prihvatio bih njegovu tvrdnju da su ovo iluzije kada ovaj časni dom ne bi prije toga bio donio zakon kojim je 100 kuna i 6% ugradio u mirovinu, dakle nitko nije iz pozicije oštećeno išao u ovaj izazov konačnog riješavanja problema duga, odnosno obeštećenja umirovljenicima. A treća i zadnja stvar, model dionica, odnosno ovaj model o dionicama ništa ne govori, molim da pogledate obrazloženje ovog zakona. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Anton Peruško.
Pa zahvaljujem kolegi Silvanu i prijatelju. Tu poduku ću pokušati prihvatiti, iako ona nema osnove. Upućujem kolegu Silvanu da samo pita svoje najbliže susjede, pa će vidjeti koji je stav njih u odnosu na taj i takav aražman. A govoriti o 100 kuna plus 6% zašto naša Vlada nije uključila to u osnovu, a mogla je, mislim da je argumentirano obrazloženje u više navrata dao kolega Davorko Vidović u ovom Saboru, ja to ne bih ponavljao.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođo državna tajnice. Moram reći odmah na početku da mi je žao i da ne razumijem koji su razlozi da upućivanjem ovog zakona u proceduru nije odmah predloženo ovom visokom domu i Zakon koji bi definirao osnivanje fonda, jer tada bi bilo puno manje prepiraka i vjerojatno bi se i do kraja vidjele namjere o čemu se uistinu radi. Na ovaj način možemo samo upozoravati i možemo međusobno polemizirati. Ali da krenem redom. Moram reći da umirovljenici su oštećeni upravo u razdoblju od 93. do 98. Tada se provodila i najžešćem obliku pretvorba i privatizacija, znamo do čega je ona dovela. Upravo zbog toga svaka paralela koja će dovesti do ovoga osnivanja fonda, ja ne mogu, pa ne prisjetiti se. Da upravo onom fondu koji je bio uz mirovinski, gdje su bile dionice i kvalitetnih trgovačkih društava su mijenjana za društva koja su bila već pred stačejam ili su bila na izmaku svojih snaga. Bojim se da do danas je vrlo mali broj osoba odgovarao za te marifetluke, a u isto doba su izravno umirovljenici stime oštećeni, jer jednostavno pretvorbom i privatizacijom je gospodarstvo manje radilo, znači bilo je manje izdvajanje u mirovinske fondove. Ali tamo gdje je evetualno moglo doći do dividende koja se mogla koristiti za isplatu umirovljenicima, nije se napravilo ništa. Upravo zbog ne mogu se složiti sa svima onima koji govori kako prošla Vlada i svi mi koji smo bili zastupnici u prošlom mandatu Sabora nismo odradili ništa. Neosporna je činjenica i samo nedobronamjerni mogu reći da umirovljenicima u njihove fondove sa krajem ove godine će biti isplaćeno 13,5 milijardi kuna. Moramo biti svjesni toga i moramo i to javno reći da jedan umirovljenik ili umirovljenica primjerice iz Varaždinskog Varteksa koja sada ima plaću od 1500 kuna i ne može očekivati veliku mirovinu. I mi ovdje često puta prosipamo iluzije ljudima kako će imati visoke mirovine, a umjesto da im realno kažemo za male plaće ne mogu biti i visoke mirovine. Pri tome upravo su umirovljenici sloj ljudi koji najbolje i najredovitije servisiraju svoje obveze. Upravo zbog toga dvoumim se i oko osnutka ovoga fonda. Ja se bojim mogućega scenarija na koji unaprijed upozoravam. Umirovljenicima trebaju novci sada. Često sam puta vodio polemiku sa mojim pokojnim ocem, kojemu nikad nije bilo jasno kako se novci ne mogu isplatit. Bio je svjestan da država nema novaca, ali je često puta vidio da su prioriteti ovoj državi sasvim drugačiji za nekakve stadione i ne znam što sve ne, za raskoš ima novaca, jednostavno za umirovljenike nije bilo. Upravo zbog toga najdobronamjernije upozoravam. Umirovljenicima trebaju novci. Osnivanjem fonda umirovljenici mogu doći do određenog broja dionica. Ponovno će se pojaviti torbari koji će imati puno novaca, koji će za možda 10 ili 5% vrijednosti tih dionica pokupovat dionice, imat ćemo opet kod nas u Hrvatskoj tajkunizaciju društva. Imat ćemo umirovljenike koji će zbog toga što su im potrebe velike i sami smo svjesni toga da smo podigli i trošarine, da se dižu i neki porezi, da cijene nekih proizvoda rastu, njihova potreba će biti da prodaju te dionice, samim time će neki doći na vrlo jeftin i lagan način do ponovno velike imovine. Druga stvar na koju upozoravam. Zašto država ne osnuje fond za kojeg će jamčiti da će on uvijek raditi po principu dividende. Jer moram reći, niti moj pokojni otac, niti moja mati nikad se nisu poslovno kockali. Osnivanjem fonda i dobivanjem dionica oni su prisiljeni na kocku, odnosno ovaj puta samo moja mati. Upozoravam vas, kako možete natjerati nekoga na kocku? Isto tako ovim zakonom će se, neće se izdati riješenje o visini duga i razlici i kome da se onda neki od umirovljenika koji smatra često puta i opravdano da je oštećen kako može postići pravdu za sebe? Upravo zbog toga čini mi se da se ovim zakonom kupuje vrijeme, i to da se kupuje vrijeme za sljedeću godinu dana, a nakon toga čini mi se da ćemo relativno brzo doći do izmjena i dopuna ovog zakona. Pri tome ono što smatram pozitivnim s ovim zakonom to je da je napokon saborska većina progledala, da priznaju da dug postoji, samo ih potsjećam da su isto tako u jamstvenoj kartici obećali smanjenje visine TV pretplate za naše umirovljenike. Bojim se da će kao i ovo i to samo otići u vjetar, kao što svi znamo visina pretplate je povišina, a nažalost nije smanjena. Prema tome, izražavam skepticizam prema donošenju ovog zakona, i ponovo naglašavam bio bih daleko zadovoljniji da imamo cijeli niz zakona da možemo onda u paketu razgovarati, vjerojatno bih i ja imao manje skepse prema zakonu i prema tome što će umirovljenici ostvariti i realno dobiti nego što čini mi se i bojim se realno dobiti ovim zakonom. Hvala.
Hvala ijepa. Poštovani zastupnik Josip Đakić ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, ispravit ću netočan navod gospodina Korenike gdje je ustvrdio da učestalo tvrdimo da njihova Vlada nije radila ništa. To nije točan navod. Vi ste radili cijelo vrijeme kako bi državu doveli do 24 milijarde dolara duga, kako bi doveli do propasti i stečaja. To su vaša djelau prošlom mandatu.
Hvala lijepa. Završili smo raspravu pojedinačno. Imamo pet klubova zastupnika po pet minuta. Prvi je Klub zastupnika HSS-a poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici! Pa evo, tijekom današnjeg dana smo raspravljali na razno razne načine ali smo raspravljali o prijedlogu zakona koji nosi naziv o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine. Tijekom sveukupne rasprave nisu ni najmanje otklonjene dileme i nismo dali odgovore na pitanja koja sam istakla u uvodnom izlaganju u svom osvrtu na zakon. I nadalje, ne mogu kad izađem iz ove saborske dvorane, ne mogu dati odgovor na pitanju umirovljenika koliko će im biti vraćeno. Mogu im dati odgovor da se to ne zna, da će se to po zakonu kako piše u zakonu obračunati u roku od godinu dana. Ne mogu im dati odgovor ni na postavljeno pitanje a kada će oni dobiti i onda kad se nakon godinu dana obračuna koja je to razlika i koji bi im iznos zapravo pripadao ni tada im ne mogu reći dobit ćete tada i tada nego im moram reći upravo ono što govori ovaj zakon a ovaj zakon u svome članku 1. stavak 2. kaže da će u tu svrhu biti osnovan posebni fond koji će se osnovati posebnim zakonom i kojim će se urediti njegova djelatnost, prava i obveze u provođenju način obeštećenja. Dakle, imali su potpuno pravo oni koji su govorili da mi zapravo ne znamo o kakvom se fondu radi sve dotle dok ne bude tim zakonom regulirano. I sada ako budemo najoptimističniji i pretpostavimo da će to biti uspješan fond, da će taj fond dobiti za imovinu novac, da će tim novcem moći isplatiti dug građana opet ne mogu odgovoriti na to a kada će to biti jer članak 6. kaže ovako, da će u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona ustrojit će se i početi s radom posebni fond. To naprosto nije moguće. Zašto nije moguće? Zato što početna vrijednost toga fonda se temelji na izračunatoj razlici a ako će se razlika izračunavati u roku od godinu dana znači taj fond ne može biti osnovan prije isteka roka od godinu dana a nakon toga tek počima s radom na koji način, kako, s kojom imovinom ne znamo. Evo, ovo je dovoljno da ostanemo kod onog svog prvotnog promišljanja i da ne možemo dati potporu ovakovom zakonu iz ovih razloga nepoznanica koje nisu dobile odgovor niti tijekom ove rasprave ali isto tako moramo i upozoriti da ovaj zakon ni približno ne može nositi naziv Zakon o provođenju odluke Ustavnog suda. Da bi on nosio takav naziv on mora biti vrlo konkretan, on mora dati odgovor na ova pitanja koja smo postavili. Međutim, on jedino što regulira to je odgađanje rješenja. Kad će odluka Ustavnog suda biti provedena? Pa onda kad umirovljenici budu obeštećeni. Kad će oni biti obeštećeni, ne znamo. Kako će biti obeštećeni, ne znamo. Kakav će biti fond, ne znamo. Tko će upravljati tim fondom, ne znamo. E pa zbog toga ne znamo previše toga ne znamo Klub Hrvatske seljačke stranke ne može dati potporu ovome zakonu jer smatramo da je onaj zakon koji je bio i koji se počeo primjenjivati od 1.1.2001. godine koji je ne dao obećanje nego je dao gotov novac, dao je gotovih 13,5 milijardi kuna u đepove umirovljenika. Mislimo da takav zakon uspješnije rješava ovaj dug jer prema informacijama koje dobivamo od umirovljenika oni bi bili zadovoljniji da im možemo dati odgovor na ova pitanja koja oni postavljaju pa makar im rekli da je to s odgodom pod uvjetom da njihovi nasljednici odnosno barem prvi nasljedni red imaju pravo nasljeđivati ono što njima nije omogućeno a temeljem zakona im je pripadalo a da je temeljem zakona pripadalo pa to je u konačnici potvrdila odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici! Pred nama je doista jedan neobičan zakon koji u sebi sadrži čitav niz obećanja ali bez ijednog konkretnog određenja, dakle što se zapravo misli učiniti odnosno što će se zapravo učiniti. Štoviše, dan je čak jedan magloviti rok u kojem roku se to treba učiniti. Dakle, zakon je zapravo potpuno nedefiniran. U prvom redu, u 1. članku govori se jasno i glasno da nije riječ o povratku duga umirovljenicima nego o obeštećenju. Dakle, nije riječ o povratku duga nego o obeštećenju. Obeštećenje znači da umirovljenici neće dobiti svoj dug nego će ih se na neki način u nekom iznosu, u nekom postotku obeštetiti. U tome je po meni ključna zabluda ovog zakona, da se on dakle reklamira kao Zakon o povratku duga pa to je zapravo Zakon o djelomičnom obeštećenju umirovljenika. Šetajući Trgom bana Jelačića pod pauzom saborskog zasjedanja srela me jedna starija gospođa i pitala me gospodine Tadiću je li vi doista vjerujete da će oni nama to isplatiti odnosno koliko ću ja još morati čekati da dobijem svoje novce. Sada imam 82 godine i ja sumnjam da ću ja to dočekati. Dakle, to su po meni ključne poruke svih umirovljenika. Dakle, koliko će oni doista čekati da ovaj zakon bude realiziran. Dakle, u zakonu stoji da će se u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona ustrojiti fond. Mi ne znamo doista kako će se taj fond puniti, mi ne znamo tko će biti njegova uprava, mi ne znamo koja će biti jamstva da će taj fond doista dobro funkcionirati a što je najluđe ne znamo ni koliko će on doista umirovljenicima isplatiti tog obeštećenja i zato su riječi te umirovljenice koja me srela na Trgu bana Jelačića danas doista potresne. Pitala me, ponavljam, gospodine Tadiću vjerujete li vi doista da će nam oni to isplatiti i da ću ja doživjeti da dobijem to novce. Ja također u to sve skupa ne vjerujem kao ni moje kolege u Klubu HSP-a. Mi smo upravo za to još 99. i 98. predlagali da se umirovljenicima dug vrati djelom u novcu, djelom u dionicama, djelom u obveznicama. Smatramo da je povrat duga kroz obveznice i to smo govorili svih ovih zadnjih pet godina da je povrat duga kroz obveznice realan i jedino moguć i to zato jer su obveznice vrijednosni papir koje umirovljenici em mogu prodati, em ih mogu nekome dati u nasljedstvo, a dati im u nasljedstvo samo obećanje da će im fond jednog dana to platiti, e to je, oprostite gospodo iz Vlade, iz vladajuće koalcije neviđeni cinizam. Dakle, mi smatramo da je ovaj Fond morao biti daleko jasnije utemeljen, da je u paraleli sa ovim Zakonom u Saboru trebala biti rasprava o formiranju fonda, da je u tom fondu su recimo morale sjediti dionice HT-a a ne ih prepustati Deutche Telekomu nego da te dionice sa onakvom dividendom koje smo neki dan vidjeli pune ovaj fonda. A ako to nije bilo moguće onda je trebalo ići na povrat duga kroz obveznice. A obećavati umirovljenicima povrat duga u cashu znači zapravo pretvarati Narodnu banku u ... [[Govornik se ne razumije.]] tiskaru. I zato iz svih tiz razloga mi cijenimo da se sa ovim Zakonom končano priznalo da postoji dug ali ne možemo prihvatiti ovakva rješenja. Zato ćemo biti suzdržani kod glasovanja o ovom Zakonu. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Fano Matušić.
Gospodine predsjedniče, kolega Tadić je rekao da imamo prijedlog oji ne nudi nikakva rješenja, netočno. Prijedlog nudi vrlo jasna rješenja i rekao još da je riječ o maglovitom roku. Rok je vrlo jasan od godinu dana. Prijedlog je pojedinačnih obračuna i prijedlog je vrlo jasan kod obeštićenja. Ali ono što je on također netočno ustvrdio da je u današnjoj pauzi susreo jednu gospođu. Kolega Tadić danas, ali danas nije bilo pauze. Vi ste propustili dio rasprave iz koje bi vam bilo puno toga jasnije.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče, pa evo moram ispraviti ovaj netočan navod da smo dali u nasljeđe obećanja u stilu ono ražanj pripremljen, zec u šumi. Konačno pitajte kolege iz SDP-a kada smo pripremili ražanj da je zec bio reš pečen.
Basne imaju svoj jezik. U ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Milanka Opačić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo, u ime Kluba SDP-a bih htjela reći da nam je drago što se ipak raspravlja o tome kako vratiti ostatak duga prema umirovljenicima i što se traže rješenja međutim, moram reći da nam je žao zbog toga što je ovaj Zakon vrlo nedorečen, što je neodređen. I mislimo da nije bilo razloga da se sa ovim Zakonom tako žuri u proceduru i da se to moglo doratiti, da smo mogli ovdje dobiti i neke druge zakone koji bi dali jednu kompletnu sliku čitavog koncepta kako se misli u cijelosti dakle riješiti problem povratka duga umirovljenicima. Po našem mišljenju dobro je da se odlučilo na to da se ide na pojedinačan izračun kako bi svaki umirovljenik znao koliko je ostao zakinut i na koliki povrat svojih financijskih sredstava će imati na ovaj ili onaj način. Nažalost mi u Klubu SDP-a ne možemo podruprjeti rješenja u kojima se umirovljenicima dostavljaju samo izračuni od strane Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje jer ti izračuni ne znače ništa, ne predstavljaju nikakav pravni akt, prema tome ne daju nikakvu pravnu sigurnost umirovljenicima da će to što piše na njihovim papirima, dakle, na tim izračunima doista biti njima i plaćeno. Zbog toga je Kluba SDP-a i HSS-a podnio amandman u kojem tražimo da se za utvrđenu razliku iz stavka 1. Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje izdaju umirovljenicima rješenja i da se ta rješenja izdaju i za one umirovljenike koji su u međuvremenu umrli i da se to može prenjeti na prvi ... [[Govornik se ne razumije.]] red kako bi ovaj Zakon bio konzistetan. Zbog toga što je zakon nedorečen i što ne znamo u ovom dijelu kada su u pitanju osnivanje fonda i dionice do čega će to sve dovesti isto tako Klub SDP-a i HSS-a dali su zajednički prijedlog zaključaka koje ću pročitati, oni glase: "Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da prilikom izrade Zakona o fondu iz članka 1. Zakona o provođenju Odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 98. godine osigura da se u fond unesu udjeli od najmanje 14% sljedećih trgovačkih društava: INA d.d., HEP d.d., Croatia Osiguranje d.d., HT d.d., najmanje 20% preostalog portfelja turističkih trgovačkih društava i cjelokupna imovina Hrvatskog mirovinskog investicijskog društva. Razlika će se namiriti u nekretninama u vlasništvu Republike Hrvatske. Ukoliko se od strane Vlade Republike Hrvatske ne prihvati naš zaključak i ovaj amandman mi ćemo biti suzdržani.
Hvala lijepa. U ime Kluba Hrvatske stranke umirovljenika poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani predsjedniče, cijenjene kolegice i kolege danas ovdje eksplicitno nije rečeno da li će država ili neće osnovati fond ali sigurno je jedno da će ovaj Zakon o posebnom fondu donijeti ovaj Sabor i da će na temelju tog zakona biti osnovan posebni fon. Potvrdio bih još neke činjenice koje su danas rečene i nešto još da pokušamo pojasniti. Činjenica da Hrvatska stranka umirovljenika je prvi puta na neki način udružila sve umirovljeničke udruge i koje zajednički nastupaju i traži se moguće rješenje dakle, ne ono što je željeno jer to lako izgovaramo, teško je to realizirati. Što se tiče uvaženog kolege Tadića, ma odmah bi se mi složili oko obveznica, samo nema te sile koja u Hrvatskoj može izdati obveznice na ovaj dug. To je svima jasno. Mi ne možemo to napraviti u ime države. Možda možemo pomoću fonda. Ali otom potom. I zato danas ne razgovaramo, ne razgovaramo o fondu. Možemo dati ono što je najveća sigurnost i zato će se Hrvatska stranka umirovljenika zalagati. Činjenica da udruge zajedno sa Hrvatskom strankom umirovljenika djeluju konstruktivno, ne djeluju na teret drugih i to treba cijeniti. Nadalje, ovdje je danas govoreno obećanja, obećanja, obećanja, da, sve počinje u životu sa obećanjima i ono šta imamo kod kuće počinje sa obećanjima i ta obećanja se ili ne ispunjuju ili djelomićno ispunjuju ili u potpunosti ispunjuju. Ja poznam vrlo malo onih koji u potpunosti ispunjuju svoja obećanja. Ali za ona obećanja koja je Hrvatska stranka umirovljenika dala u svojim predizbornom programu i ono što je uklopljeno u sporazum sa tada mandatarom hrvatske Vlade za sada mogu reći da se ispunjavaju i u rokovima i u količni. Vidjeti ćemo kvalitetu i sadržaj ali ostavimo vremenu da to pokaže. Ne mogu garantirati kao nitko od vas što će biti u budućnosti. Međutim, ja na jedno apeliram. Završimo, počnimo završavati priču o dugu jer mirovinski sustav je nagomilan ogromnim problemima i ogromnim nepravilnostima. Mi imamo problem i sa našom reformom mirovinskog sustava. Sa novim mirovinskim sustavom. Ne želim danas uzimati vrijeme ali dobro znam što fali. Mi ga ne želimo rušiti. I umirovljeničke udruge ga ne žele rušiti ali ima toga što se da popraviti. Svakak stranka nosi svoj dio odgovornosti kako će glasati prema ovom zakonu. Ali ja samo mogu reći da tko radi može i, može se dogoditi da pogriješi ali samo onaj tko nije zadovoljan sa sadašnjim stanjem prihvaća nove izazove i pokušava riješiti problem. Hvala najljepša.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolega je rekao da je to nemoguće obveznicama vratiti. Moguće je itekako. Točno se propiše u, kad koje obveznice dospjevaju, a znamo da su obveznice vrijednosni papiri i umirovljenici ih mogu već u ovo vrijeme upotrebljavati. A s ovim načinom što on govori on sam izražava skepsu, ovo sad što je govorio. Jer pazite fond, mi smo rekli u ime Kluba, fond služi da bi se pokrivala isplata u gotovini i da bi obveznice mogle dospjevati na način. Znači da bi se ovo, osigurala novčana sredstva. Ovo, meni se čudi da on sumnja u ono za što će glasovati. Hvala lijepa.
U ime Kluba HDZ-a poštovani zastupnik, potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite.
Ja ću opet početi moju raspravu dame i gospodo sa optimizmom i sa zahvalom. Zahvalom umirovljenicima što su u periodu 1993.-1998. godina sudjelovali velikim dijelom odricanjem u ratnim naporima naše države. MOžemo im zahvaliti i zahvaljujemo im, ali smo im dužni popraviti i ispraviti ovo što se desilo, a to je neusklađivanje mirovina u tom periodu. Zbog toga predlažemo ovi zakon. Mi imamo vjere u to, odlučnosti da idemo tim putem. U pogledu fonda i kakav će biti fond i sve u svezi s fondom će se donijeti poseban propis i zakon možda. Novaca u državnoj blagajni nema i svako pozivanje da se u kešu ili obveznicama koje bi bile naplative u neprimjerenom roku za Državni proračun, to su nerealnosti i mi smo se priklonili realnom, realnom modelu koji možda izaziva nevjerice, rezerve, sumnje, ali je dio onog što reće kolega Hrelja, dio jednog povjerenja koje im želimo vjerovati da će ovo sve biti u redu. Mi to želimo vjerovati i čvrsto smo u to uvjereni i zalagat ćemo se da se to i ostvari. E sada ako se nije imalo ranije ni odlučnosti niti povjerenja uzajamnog da možete zajedničko, zajednički predložiti neki model kao što sada HDZ i saborska većina skupa sa Strankom umirovljenika ima volju i političku odlučnost da donese i predloži ovakav Zakon, nitko, nitko mu nije sprečavao za ovih 6 godina od kad, od kad traje ovo, od odluke Ustavnog suda da isto tako se odluči i uvjeri svoje partnere da ima povjerenje, da ima snagu, argumenata, da ima volju i želju da se stvar razriješi. Mi smo tu volju izrazili kroz Prijedlog ovog Zakona. Nije lako gospodi zastupnicima iz Stranke umirovljenika u odnosu na populaciju koju predstavljaju. I zato mi se čini jako, jako neukusne primjedbe na račun zastupnika HSU-a koje su ovdje bile izrečene jer oni predstavljaju jednu, jedan broj umirovljenika koji kad bi se kumulativno izrazio oni ne bi imali 3 nego daleko više zastupnika u Hrvatskom saboru ali po postojećem sustavu podjele na izborne jedinice to nisu mogli u dovoljnoj mjeri izraziti pa imaju 3 zastupnika. A da su ove druge stranke uključujući i moju imali bolja rješenja za umirovljenike onda oni ne bi imali uspjeha na izborima. Pa utoliko mi nemamo pravo se pozivati na to kako mi govorimo u ime umirovljenika jer da smo govorili kako treba u ime umirovljenika i da su nam povjerovali ne bi glasovali za ova 3 zastupnika i mnogo više kad bi se kumulativno moglo izraziti broj glasova koji su oni dobili. Budimo svi malo skromniji u pogledu toga koliko tko predstavlja dio populacije umirovljenika. Da se, da mi vjerujemo da će ovo uspjeti dali smo odgovarajuće rokove za formiranje Fonda. To je godina dana. I kako često puta naš premijer zna reći, a ne samo on nego i drugi da nijedan pesimista nije riješio nijedan problem tako i mi kažemo mi smo optimisti. Mi vjerujemo uzajamno, a naša glavna zadaća će se ogledati u tome, nas koji smo to predložili, koliko će biti kvalitetne dionice i nekretnine koje ćemo staviti u taj Fond. Tu će se ogledati ozbiljnost ovih prijedloga, a ja želim vjerovati da će i to biti na dobar i kvalitetan način riješeno. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja eto ne mogu vjerovati da kolega Bebić ne zna što su obveznice. Obveznice su način kreditiranja sa vrlo jasnim datumom dospijeća i sa vrlo jasnom kamatom. Ali su to ujedno i vrijednosni papiri sa kojima se već sad može trgovati. I sa time su naši umirovljenici obeštećeni i mogu ih ostaviti u nasljedstvo nekome. Sa ovim ostavljaju u nasljedstvo članak Zakona. Evo, ostavljaju u nasljedstvo članak Zakona. Ništa drugo.
Kolega Tonči Tadić, to je opet bila jedna polemika razlika u gledištima sa zastupnikom, a ne ispravak. Ali ne polemika nije ispravak netočnog navoda, to je drugo. Hvala.
Ako mogu ispraviti netočni navod, da su obveznice su vrijednosni papiri.
Molim ministra gospodarstva, rada i poduzetništva gospodina Branka Vukelića da da završni osvrt na Prijedlog zakona. Izvolite ministre.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Dopustite mi nekoliko rečenica na kraju ove rasprave koja je očigledno pokazala da postoji veliki interes da se napokon riješi pitanje obeštećenja umirovljenicima za neusklađivanje mirovina u razdoblju od 1993. do 1998. godine. I kao što je kroz rasprave nekolicine vas i rečeno, a i to je u ovom Zakonu i vidljivo, od 1998. godine pa do današnjih dana bilo je pokušaja da se i djelomično se je rješavao ovaj problem. I do 2000. godine i do konca 2003. a evo u ovoj 2004. godini danas na ovom zasjedanju Sabora je i prijedlog Konačnog zakona koji ima za cilj konačno razriješiti i naći model obeštećenja umirovljenika za to razdoblje. Želim jasno reći da ovaj Zakon nije maglovit. On je vrlo jasan i vrlo jasno govori o nekoliko vrlo bitnih stvari. I o tome je bilo govora i mislim da je, da nam to zaista svima i treba biti jasno. Dakle konstatira da postoji to sporno razdoblje 1993.-1998. kada nije usklađivana mirovina u cijelosti, definira Zakon i tko ostvaruje pravo na obeštećenje i definira se i model i put i vrijeme u kojem se mora ostvariti ovaj model obeštećenja. Dakle zakon nije niti slučajan niti je pod prisilom bilo koje strane donesen i to moram još jednom ponoviti i reći. Niti je Stranka umirovljenika prisilila Vladu niti je Vlada prisilila na bilo što umirovljenike. To nisu bili pregovori dviju stranaka, Stranke umirovljenika i HDZ-a. To su bili pregovori Vlade, nadležnih ministarstava sa svim udrugama umirovljenika i sa Strankom umirovljenika sa željom da se konačno nađe rješenje koje će u datim okvirima, mogućnostima i stanju Hrvatske države zadovoljiti sve i konačno razrješiti ovaj problem. Jasno da je model rješenja ovoga problema definiran kroz osnivanje posebnog fonda, i mislim da bilo je dosta rasprav i upita ili dilema oko fonda i njegovo budućnosti. Ali zaista držim da je preuranjena rasprava o fondu danas kada ćemo i to smo jasno rekli, po planovima u jesen imati raspravu o zakonu o fondu. I tada će biti zaista mnoga pitanja razrjašnjenja i mislim d aćemo tad imati prilike jasnije vidjeti viziju kako i na koji način taj fond će poslovati i na koji način će on biti u funkciji obeštećenja umirovljenika. Izračun razlike i izračun toga obeštećenja za sve umirovljenike jeste individualan i to je ono što je vrijedoset i ovoga Zakona i jasno kazano. I taj individualni obračun je temelj udjela svakoga pojedinca svakoga umirovljenika u fondu. Mislim da ne trebamo sumnjati u to dali će taj obračun biti rađen ili ne u skladu sa propisima i sa pravilima. Jer umirovljenici imaju svoje predstavnike i upravno vijeću Hrvatksog zavoda za mirovinskog osiguranja. Jer umirovljenici dakle, ne samo stranka nego sve udruge su kao i u ovom polsu izrade ovoga Zakona, susdjelovale i sudjelovati će u svim procesima koji će se odvijati u vezano za sprovedbu ovoga Zakona dakle i u obračunima i sa stručnim službama mirovinskog zavoda. Prema tome mislim da nemamo razlgoa za sumnjati ovo je ponavljam zajednički posao svih nas da pravedno i pravično sprovedemo u djelo ovaj Zakon. I zakon koji će usljediit u jesen. Isto tako mislim da ne bismo se trebali rukovodit pričom o fondovima na temelju loših iskustava i loše prakse koja postojio Ona treba biti samo nam putokaz da ne poanvljamo greške iz prošlosti. Ali mislim da praksa fondova raznoraznih investicjskih i drugih u svijetu pa mislim da to mora biti i kod nas, pokazuju da i te kako to može put koji će ne samo obeštetii umirovjneike nego može biti i put kojim će oni ostvarivati i dodanu vrijednost. I još želim sao na kraju jedno reći, govorilo se i bilo je priče da je ovaj zakon obećanje. Mislim da moramo svi se suglasiti zakon ne može biti obećanja. Obećanje znamo kako se daje. Zakon je sprovođenje obećanja. Dakle zakoni su sprovođenje obećanja, onoga št oje i konačno to želim reći i hrvatska demokratska zajednica pred izbore je jasno govorila da jeste za obeštećenje umirovljenika. MI nismo govorili kako, koliko, gotovimo, ovako onako svjesni situacije i težine, ali evo u ovih 6 mjeseci se došlo do modela kako je moguće naći jedno zadovoljavajuće rjšenje. Prema tome ovaj je Zakon obveza za sprovdit se i prema tome mora ga sprovoditi i hrvatska Vlada i svi građani. U zakonu jasno članku 6. piše da će se u roku godine od stupanja na snagu ovoga Zakona, ustrojiti i početi s radom posebni fond. A to je jasno i precizno definirano rok, do kada se mora i usvojiti zakon o fondu i u vremenu u kojem se mora izvršiti obračun svih tih razlika za svakoga umirovljenika. I u tom vremenu se mora profunkcionirati fond. To je vrlo precizno i jasno rečeno. Ovaj zakon ako ga podrži Hrvatski sabor ja vjerujem da hožće je obveza i on se mora sprovoditi kao svi zakoni u našoj državi. I mislim da ne možemo govorito o jednom obećanju nekome. Nego o jasnom putu i zakonu koji definira kojom brzinom i kojim načinom ćemo rijeiti problem obeštećenja umirovljenika. Hvala lijepa.
Hvala lijepa ministre. Zaključujem raspravu o konačnom prijedlogu zakona o provođenju odluke Ustavnog suda RH od 12. svibnja 98. godine. Obzirom da je najavljeno da će glasovanje biti u 18,00 sati oređujem stanku do 18,00 sati. A predsjednik kluba HDZa gospodin Luka Bebić zakazao je sjednicu kluba HDZa u maloj viječniti u 17,30 sati. Stanka do 18,00 stanka kada počinjemo. Molim ministre da budu u dvorani točno u 18,00 ministra financija, odnosno onaj koji će iz Ministarstva financija obrazlagati na amandamne. Konačni prijedlog zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 140. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika SDP-a i HSS-a i Klub zastupnika HNS-a i PGS-a i zastupnica Željka Antunović. Molim državnu tajnicu Veru Babić da se očituje o amandmanima Kluba zastupnika SDP-a i HSS-a na članak 4.
Na amandman na članak 4. predlagatelja Kluba zastupnika SDP-a i HSS-a Vlada ...
Gospođo Babić, molim vas malo glasnije jer ...
Vlada ne prihvaća amandman. Riječ je o činjenici da se Prijedlog zakona odnosi na obeštećenje umirovljenika zbog nedostatnog usklađivanja mirovina i ne radi se o novom pravu. Odnosno o utvrđivanju nove svote mirovine pa tako nema mjesta donošenju rješenja o pravnom postupku.
Poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pa gledajte, mi inzistiramo na ovom Zakonu i tražit ćemo glas, odnosno o ovom amandmanu i tražit ćemo glasovanje o njemu. Iz razloga što smatramo da umirovljenici moraju dobiti rješenje, da moraju dobiti papir koji ima određenu pravnu težinu. Izračun koji ćete dati u ime Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje ne znači ništa i ne osigurava nikakva prava hrvatskim umirovljenicima. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman poštovane zastupnice Željke Antunović.
Vlada ne prihvaća amandman. Kako Konačni prijedlog zakona obuhvaća obeštećenje umirovljenicima zbog djelomičnog usklađivanja mirovine u određenom razdoblju, to se obeštećenje mora promatrati samo kroz sustav mirovinskog osiguranja i usklađivanja mirovine u tom sustavu, a ono se uvijek odnosilo na tekuće usklađivanje, sa obuhvatom onim umirovljenika koje je mirovina u isplati, a ne unatrag.
Poštovana zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Ja ne mogu odustati od ovog amandmana i to zbog dva temeljna principa koje je sam predlagatelj zakona uvodi ovim Zakonom. Radi se o principu individualizacije, prava na obeštećenje umirovljenika. To znači poseban izračun za svakog korisnika mirovine, bez obzira hoće li mu se ili neće izdati rješenje. Ali isto tako, i pravo nasljeđivanja od strane nasljednika prvog nasljednog reda. Budući, iako ja osobno ne vjerujem i potpuno je neizvjesno da li će na temelju ovog Zakon itko ostvariti ikakvo ili nikakvo pravo, ali ono bar otvara nadu. Mislim da bar i to pravo na nadu trebamo pružiti svim korisnicima mirovina koji su u razdoblju od 1. rujna 93. do 31. prosinca 98. bili zakinuti. A ne samo onima koji su do danas preživjeli. Zbog toga sam predložila ovaj zakon i mislim i tražim, ustvari predlažem da se kroz ovaj zakon u pravo na obeštećenje ma kakvo ono bilo, uključe svi korisnici mirovina koji su bili zakinuti ili njihovi nasljednici. Molim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman Kluba zastupnika HNS-a, PGS-a na, u članku 1.
Amandman se ne prihvaća. Predloženi amandman ne odnosi se na materiju koju se uređuje Konačnim prijedlogom, a to je isključivo provođenje odluke Ustavnog suda koja se odnosi na djelomično usklađivanje mirovina za točno utvrđeno razdoblje.
Kolega Lesar, izvolite.
Našim amandmanom govorimo o uskrati dijela mirovine nastale u istom periodu o kojoj govori odluka Ustavnog suda. I ne uvrštavanje ovog amandmana ostaje potpuno neriješeno i nejasno što je s onim dijelom mirovina koje su uskraćene zbog pogrešno obračunatog valorizacijskog koeficijenta. I u obrazloženju zakona predlagatelja govori se o tom dijelu uskraćenih prava pa zbog toga tražim glasanje o ovom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potreban broj glasova. I 2. amandman od Kluba zastupnika HNS-a, PGS-a u članku, za članak, u vezi članka 4.
Gospodine predsjedniče, isto obrazloženje kao na amandman iste, sličan amandman SDP-a i HSS-a. Dakle, riječ je o tome da se ne donosi u upravnom postupku rješenje jer se ne radi o utvrđivanju prava, odnosno na ovoj svoti mirovine.
Zastupnik Lesar, izvolite.
Dat ću otprilike onda i isti odgovor. Ne dostavljanjem ili ne davanjem rješenja svaki građanin na kojega se odnosi ovaj zakon neće biti u mogućnosti reagirat i na eventualnu pogrešku do koje objektivno može doći. Ne postoji mogućnost ispravke te pogreške, ne postoji mogućnost zaštite tih prava. Pa prema tome, ne samo da u pitanju načina obeštećenja gdje način diktira isključivo država, a ne onaj na koga se dug odnosi. Ne prihvaćanjem i ovog amandmana uskraćujemo još jedno pravo korisnika mirovine koji su bili u određenom periodu zakinuti da ispravlja eventualne česte i moguće pogreške prilikom takvog obračuna. Dakle, ne samo to da se dovodi u sumnju mogućnost obeštećenja, nego ne prihvaćanjem i ostajanjem i upornim inzistiranjem na ovako predloženoj odredbi članka 4. svaki korisnik tog prava, svaki potencijalni obeštećenik, uskraćujete mu pravo čak i ispravke pogrešaka do koje objektivno može doći. Ako zaista mislite da je to u duhu odnosa, čudim se s obzirom na to da dobro poznajete i međunarodne konvencije i zbog toga tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 80 glasova za, 4 protiv i 18 suzdržanih donešen Zakon o provođenju Odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Imamo jedan prijedlog zaključka. Sukladno prijedlogu Kluba zastupnika SDP-a i HSS-a dajem na glasovanje sljedeći zaključak, a najprije ću ga pročitati a onda tražiti očitovanje od Vlade, daklem prijedlog zaključka glasi: Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da prilikom izrade Zakona o fondu iz članka 1. Zakona o provođenju odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. svibnja 1998. godine osigura da se u Fond unesu udjeli od najmanje 14% sljedećih trgovačkih društava: INA d.d., HEP d.d, Croatia osiguranje d.d., Hrvatski telekom d.d, najmanje 20% preostalog portfelja turističkih trgovačkih društava i cjelokupna imovina Hrvatskog mirovinskog investicijskog društva, razlika će se namiriti u nekretninama u vlasništvu Republike Hrvatske. Molim vas državna tajnice, gospođo Vera Babić da se očituje o ovom Prijedlogu u ime Vlade.
Gospodine predsjedniče, Vlada ne prihvaća prijedlog zaključka. TA materija je kao što smo u raspravi govorili u obrazloženju bit će predmet posebnog Zakona. Ona uređenje, te materije traži prethodno vrlo kompleksnu analizu i državnog portfelja i cijelog niza okolnosti i mislim da na ovaj način ne bi bilo oportuno prejudicirati obveze kako je to predloženo.
Traži se glasovanje. Molim, tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala nije dobio potrebnu većinu.