Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, u ime kluba HDSSB-a molim stanku od 15 minuta, kako bi klub HDSSB-a u Hrvatskome saboru 19. dana od objave presude hrvatskim generalima Gotovini i Markaču konačno se i ovdje u našem najvišem predstavničkom i zakonodavnom tijelu nešto o tome progovorili. Stoga vas molim za stanku od 15 minuta.
Gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Ja bih vas molio stanku od 5 minuta za klub HDZ-a zbog iste teme.
Izvolite.
I klub IDS-a znači pridružuje se ovim zahtjevima klub HDSSB-a i HDZ-a, pa i mi tražimo stanku od ovih predloženih 15 minuta.
Hvala. Određujem stanku od 10 minuta, i nastavljamo sjednicu u 9 sati i 50 minuta. Hvala. Dame i gospodo nastavljamo sjednicu. Riječ ima u ime kluba gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, sramotno je da 19 dana od izricanja osuđujuće haške presude hrvatskim generalima Anti Gotovini i Mladenu Markaču Hrvatski sabor o ovoj presudi i njenim stravičnim konstatacijama nije progovorio niti riječi. Naprotiv, evo i današnja sjednica trebala je biti nastavljena kao da se ništa nije dogodilo. A nakon tog 15. travnja 2011. godine za Hrvatsku više ništa nije niti će biti isto. Toga dana nisu osuđeni samo hrvatski heroji generali Ante Gotovina i Mladen Markač, tog dana su osuđeni svi hrvatski branitelji, cijeli Domovinski rat i cijeli hrvatski narod. Pobjednici u ratu poraženi su u miru, a po prvi puta u povijesti ratovanja povijest pišu gubitnici, a ne pobjednici. Haška presuda govori o udruženom zločinačkom poduhvatu i postoji udruženi zločinački poduhvat, ali ne onaj i onakav kojeg je javno objavio Haški sud već onaj koji nikada i ni od koga nije javno obznanjen. Na djelu je udruženi zločinački antihrvatski poduhvat čiji je cilj kriminalizacija Domovinskog rata kao temelja stvaranja samostalne, neovisne i suverene Hrvatske države. Taj antihrvatski udruženi zločinački poduhvat posebno je intenziviran nakon smrti prvog hrvatskog predsjednika dr. Franje Tuđmana. U tom udruženom zločinačkom antihrvatskom poduhvatu sudjelovali su i sudjeluju ne samo razno razne prosrpski orijentirane međunarodne organizacije i brojne antihrvatske tzv. nevladine udruge unutar Hrvatske preko brojnih međunarodnih moćnika koji Hrvatsku nikada nisu niti željeli već nažalost i najviši predstavnici hrvatske vlasti kako pojedinaca tako i institucija. Temelj stvaranja moderne, neovisne Hrvatske države jest Domovinski rat. U presudi Haškoga suda završne pobjedonosne vojne operacije "Oluja" označene su kao udruženi zločinački poduhvat i ta je presuda izazvala i izaziva opravdano zgražanje svakog Hrvata. Ali, hrvatska vlast se zgražava nad konstatacijama haške presude, a u isto vrijeme šuti o jednako po opstojnost Hrvatske države opasnim konstatacijama jedne druge političke presude. No tu presudu nije donio Haški sud već Hrvatski sud. A u toj presudi Domovinski rat je na poseban način također označen zločinačkim poduhvatom. U toj presudi hrvatsko pravosuđe ustvrdilo je ne samo da tijekom '91. godine Hrvatska nije bila samostalna država te da su ZNG i HV bile nelegalne vojne formacije, odnosno paravojska već i da su te godine jedine legalne postrojbe bile jedinice JNA, da nije bilo agresije Srbije i Crne Gore JNA na Hrvatsku već da se radilo o nemeđunarodnom ratnom sukobu. No ono što je još stravičnije hrvatski je sud u toj presudi okarakterizirao Zbor narodne garde i Hrvatsku vojsku kao zločinačku organizaciju. Naime, prema Zakonu o USKOK-u i Kaznenom zakonu Hrvatske status krunskog svjedoka može se dati samo pripadniku zločinačke organizacije, a status krunskog svjedoka u toj presudi dodijeljen je osobi koja u to vrijeme nije bila pripadnik niti jedne druge organizacije nego samo ZNG-a, odnosno HV-a. Da, jasno je da je krunski svjedok Krunoslav Fehir, a presuda o kojoj je riječ presuda hrvatskom generalu Branimiru Glavašu. Haški sud je političkom presudom Anti Gotovini i Mladenu Markaču označio kraj Domovinskog rata zločinačkim poduhvatom. Hrvatski sud je političkom presudom Branimiru Glavašu označio početak Domovinskog rata zločinačkim poduhvatom. Time je cijeli Domovinski rat označen kao udruženi zločinački poduhvat, a Hrvatska država koja je stvorena na temeljima Domovinskog rata označena kao zločinačka tvorevina, hrvatski narod zločinačkim narodom. I konstatirano je u toj presudi Hrvatskog suda još nešto – da sve do 8.10.1991. godine nije bilo agresije na RH, citiram citat: "Tek od 8.10. svakoj drugoj državi i svakoj stranoj vojsci bilo je jasno da vršeći ratne operacije na području Hrvatske vrši agresiju protiv RH." Ova konstatacija znači da Vrhovni sud Hrvatske priznaje da sve što se događalo do 8. listopada nije bila agresija već obrana ustavnopravnog poretka SFRJ. Ako si postavljamo pitanje što ćemo nakon haške presude slaviti 5. kolovoza, postavljam pitanje, a što nakon presude Hrvatskog suda slavimo 31.03. na Plitvicama, 2. svibnja u Borovu Selu, 1. kolovoza u Dalju, 3. rujna u … [[Govornik se ne razumije.]] , što slavimo 25. lipnja? Što se događalo u Vukovaru od dana početka razaranja 25. kolovoza do 8. listopada? Što se dogodilo 7. listopada '91. godine prilikom raketiranja Banskih dvora? Je li to bio čin agresije ili legalna upotreba zračnih snaga tada jedino regularnih jedinica JNA? Sada mnogobrojni najviši državni dužnosnici, oni bivši i ovi sadašnji, poput Poncija Pilata peru ruke, a svi su krivi za ovo što se događa hrvatskim braniteljima, generalima, Domovinskome ratu, hrvatskom narodu. Današnja vlast utetovirala je sama sebi biljeg izdaje koji će ju pratiti kroz cijelu hrvatsku povijest, biljeg locirati-identificirati-uhititi-transferirati. No, i Mesić i Račan i Sanader i Šeks i Kosorica i Josipović i Mladen Bajić i suci Županijskoga suda i suci Vrhovnoga suda svatko na svoj način naći će mjesto u hrvatskoj povijesti kao sudionici ovog udruženog zločinačkog antihrvatskog poduhvata. Jer ovo što su učinili i čine ima obilježja ne samo ugrožavanja državne neovisnosti već i nacionalne veleizdaje. Od danas kada učenici hrvatskih škola budu dolazili u posjet Hrvatskom saboru pozivam ih da posjete i prostorije kluba HDSSB-a, tamo će na jednom zidu biti fotografije izdanih i za judine škude prodanih hrvatskih generala, a na drugom zidu biti će fotografije onih
Gospodine zastupniče potrošili ste izlaganje, dajte nemojte, prekidam vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodine zastupniče niste vi, niti bilo tko drugi, kompetentni proglašavati što je veleizdaja, a što nije veleizdaja. O tome će se izjasniti oni koji to mogu i po Ustavu i po zakonu i nemojte upotrebljavati takve riječi i takve kvalifikacije u Hrvatskom saboru molim vas. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Činjenica da je broj godina koje su dosuđene u prvostupanjskom postupku u Haagu izazvala šok u Hrvatskoj, nikome ne daje pravo da govori neistinu, a to je da je tom presudom kriminaliziran Domovinski rat, to nije istina eksplicitno. DA je "Oluja" označena kao zajednički zločinački pothvat u toj presudi eksplicitno to nije istina, pročitajte pa ćete vidjeti. DA je tom presudom osuđen cijeli Hrvatski narod eksplicitno pročitajte pa ćete vidjeti, to nije istina. DA je Hrvatski sud presudom za vrlo konkretne zločine Branimiru Glavašu na bilo koji način dotaknuo se "Oluje" ili bilo koje druge ratne operacije za vrijeme Domovinskog rata, nedopustivo je da se individualni zločini skrivaju iza Domovinskog rata i da se Domovinski rat koristi i da ga lažno prikazuje kao da ga je bilo tko etiketirao kao zločinački pothvat da bi se zaštitilo pojedince. Hvala.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika gospodin zastupnik Dinko Burić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle, povreda Poslovnika po članku 209. jer ja nisam govorio o presudi hrvatskom generalu Branimiru Glavašu, ili o "Oluji" niti bilo čemu drugom. A da se radi o etiketiranju i da se radi o kriminaliziranju Domovinskog rata to je opće poznato. Kao što je opće poznato gospođo zastupnice Pusić da ste vi jedna od onih koja je započela kriminalizaciju Domovinskog rata još 2000. godine i da ste nedavno, iako je obveza svih građana u Republici Hrvatskoj poštivati Deklaraciju Domovinskog rata u Sarajevskom dnevniku "Dani" izjavili kako Deklaraciju o Domovinskom ratu treba jednostavno zanemariti.
Nije povreda poslovnika niti je u svezi sa člankom 209. gospođa je komentirala i spominjala osobe koje ste vi u svojoj raspravi spominjali, i mislim da možemo ići dalje. U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. U ovom teškom trenutku za Hrvatsku mora prevladati razum. Razumom smo dobili sve bitke, dobit ćemo i ovu. Teško je govoriti u trenutku ove presude bez emocija, ali mi to moramo, mi smo političari i mi smo odgovorni da ovu situaciju dovedemo do kraja u okviru zakona i u okviru odluka koje je donio ovaj Sabor i u okviru Ustavnog zakona o suradnji sa Haagom. Sigurno da nam je teško slušati ovih dana o tome kako je Hrvatska strana obrane činila ratni zločin i ubijala civile, a ni riječi ne čujemo o tome da je agresor ubio u Republici Hrvatskoj preko 8 tisuća civila, i mi smo u ovom Saboru tražili Državno odvjetništvo i o tome povede računa i tražimo i to dalje. I tih 8 tisuća civila također vapi za osudama svojih krvnika. Isto tako vrlo je teško prihvatiti izjave domaćih institucija kao što je Hrvatski Helsinški odbor koliko je civila u sanaciji terena nađeno. Jest nađeno je, ali civil je tek kada se utvrdi da je civil i mi smo dokazivali koliko je bilo civila u službi JNA, dokazivali smo što je to teritorijalna obrana i njezin pripadnik koji također ima u jednom dijelu civilnu odoru, prema tome, treba prepustiti nadležnim institucijama da ovo istraže, politizacija ne koristi ni generalima u Haagu, ni žrtvama, a najmanje Hrvatskoj državi. I da podsjetim, ovaj je Visoki dom donio tri deklaracije o toj tematici. 5. ožujka 99. Rezoluciju o suradnji s Međunarodnim kaznenim sudom u Haagu i mi se moramo držati toga što smo donijeli, bez obzira tko je sjedio u ovim klupama imao je legitimitet izabranog zastupnika u Hrvatskom saboru. 13. listopada 2000. godine donijeli smo Deklaraciju o Domovinskom ratu, 30. lipnja 2006. godine donijeli smo Deklaraciju o "Oluji". Deklaracija o "Oluji", predmet ove rasprave danas, je donesena sa 64 glasa za, 10 glasova protiv i 6 suzdržanih, dakle ogromna većina. Ja ću pročitati samo točku 2. te Deklaracije da vidite da smo rekli zapravo sve što o tome mislimo. Točka 2. kaže ovako: "Vojno redarstvena akcija "Oluja" pripremljena je i provedena uz poštivanje svih odredbi međunarodnog ratnog humanitarnog i civilnog prava i uz poštivanje svih međunarodno prihvaćenih obveza naše zemlje". MI smo s time svoj stav iznijeli. Što bi značilo ponavljati stavove u ovom trenutku? To bi značilo politizacije jednog pravosudnog procesa i mi nemamo pravo na to, jer bi politizacija štetila u prvom redu generalima, obrani i naravno cjelokupnoj Republici Hrvatskoj. Zato prepustimo nadležnim institucijama, Vlada Republike Hrvatske poduzima akcije u okviru svojih zakonskih ovlasti, branitelji dobivaju dokumentaciju koju treba dostaviti našem Dokumentacijskom centru o Domovinskom ratu ako tko ima, trebamo svi doprinijeti sve kako bi Haaški sud u drugom stupnju mogao suditi na temelju istinitih dokumenata i svi poduzeti sve, ali u pravosudnom smislu i okviru naših odredbi zakonskih i naših institucija da se ta teška presuda preinači. Povijest neće pisati odluke, povijest neće pisati sudovi, povijest ćemo pisati mi koji smo ju stvarali. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod da se ova presuda i ova današnja tema ne može i ne smije politizirati. Ona je ispolitizirana maksimalno, radi se o političkoj presudi, to je uvaženi predsjednik Sabora kao jedan od rijetkih nakon presude rekao da se radi o političkoj presudi i s tim se u potpunosti s vama slažem. Prema tome, politika mora zauzeti svoj stav, pogotovo politika države koja je proglašena zločinačkom tvorevinom, to je istina gospođo Pusić. A osim toga politika ove Vlade ne može biti samo ući u Europsku uniju pod svaku cijenu, pa ako treba i bez časti i bez nacionalnog ponosa, da bi se što dijelu vladajućih, što dijelu oporbe osiguralo dobro plaćene fotelje u Europskom parlamentu. Nama ulazak u Europsku uniju, bez nacionalnog ponosa ne treba.
Hvala, povreda Poslovnika gospodin Andrija Hebrang.
Hvala lijepo, kolega je povrijedio članak 209. Poslovnika, ispravio je sve ono što ja nisam rekao, primjerice Europsku uniju uopće nisam spomenuo pa preporučam kolegi da ne sjedi na ušima, nego na onom dijelu tijela s kojim se sjedi na stolcu.
Hvala. Idemo dalje, dakle svima preporučam da slušaju, pa da onda točno citiraju, jer je ispravak je citata nekog a ne apstraktne neke priče. Sada još imamo u ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici. Eto i danas pod točkom broj 3. ovoga dnevnog reda imamo Zakon o primjeni Statuta međunarodnog kaznenog suda i progonu za kaznena djela protiv međunarodnog i humanitarnog prava. Danas ako se ne varam gospodin Bramertz dolazi u Hrvatsku. Vidim da smo počeli davati doprinos zatvaranju ovih europskih poglavlja. Ja se apsolutno slažem sa svima koji ovdje su diskutirali da je Hrvatska bila žrtva jedne brutalne agresije, Vukovar, Škabrnja, Dubrovnik, Slavonija itd. žrtve su te agresije. Hrvatska je izgubila kako kaže gospodin Hebrang 8 tisuća civila i preko 5 tisuća vojnika. Jasno da je to zločin nad zločinima. Jasno da smo potreseni presudama Gotovini i Markaču tezom o zločinačkom pothvatu, ali gospodine Buriću dostojanstvo hrvatskog naroda nije uništio tvrdim Haag već oni koji su uništili ekonomsku osnovu HRvatske. Ako je neka zemlja bez ekonomske osnove ili snage onda je ovisnik o svakome pa je samim tim ovisnik i o Haagu. Haag nije osudio hrvatski narod, već ja kažem da su hrvatski narod osudili oni koji su mu sisali supstancu, to je onih 200 obitelji opsesija do BiH, Sanaderova pohlepa i ovo vladanje zemlje bez izbornog legitimiteta. Što je po Haagu definicija zločinačkog pothvata? Veliki je, idem redom, broj zločina, Tuđmanove izjave, diskriminatorne mjere kako bi se spriječio povrat Srba, naseljavanje ispražnjenih prostora i 5. prepuštanja vlasti da se počinitelji zločina jednostavno ne kazne. Jasno je da je Oluja bila legitimna akcija, jasno da je bila oslobodilačka akcija i jasno je da je na obranu svog teritorija Hrvatska imala pravo, ali to na neki način kaže i Serge Brammertz evo barem prema citatu iz Vjesnika 23.04.2011. 1. "Oluja je bila legitimna akcija oslobađanja okupiranog teritorija", ali kaže "to ne znači kaže Brammertz da se mogu učiniti zločini na uštrb" itd. Presuda generalima kaže "nije presuda hrvatskom narodu ili Hrvatskoj državi već pojedincima". I onda dolazimo do temeljnog problema. Što je temeljni problem jedne ovakve presude? Pa prije svega činjenica da je nakon Oluje nepotrebno likvidirano 670 i nešto prema izvješću HHO-a starica i staraca koji nikome nisu mogli nauditi. Taj zločin do današnjeg dana nije procesuiran, palež preko 22 tisuće što gospodarskih što stambenih zgrada, a zgrade su gorile daleko i nakon 8.8'95. godine sve s ciljem da se valjda izbjeglo stanovništvo ne bi vratilo. Gdje je problem? Zato jer Tuđmanovi ministri '98. godine Gotovini nisu dopustili da da iskaz haškim istražiteljima kao što su učinili generali Stipetić, Laušić, Agotić itd., zato jer je Gotovinova obrana imala prvenstveni cilj pelješiti državni proračun, braniti one koji su vodili državu, a ne braniti generale. Konačno, eto nije ni Mesić taj koji je sada prozivan u zadnje vrijeme krivac za neke transkripte. On je prozvao jasno neke ljude koji sjede i u ovom Parlamentu da su pelješili i čistili Tuđmanove arhive. Svatko je gospodo uzimao iz tih arhiva ono što ga je kompromitiralo, a ostavili su ono što je politički valjda teretilo generale. Spašavali ste sebe, sahranjivali ste generale. Da se vodilo računa o generalima kao što se vodili računa o Tuđmana, Gojku Šušku i sebi ovakva presuda ne bi bila. Ali imam dojam da neke nikada nije bilo briga za druge nego isključivo samo za sebe i to je ono o čemu isto tako govoriti. Meni je krivo da nemam ovdje, imam ali nemam ovdje izvješće HHO-a da i o njemu možda raspravimo da li je nešto tamo dvojbeno ili su teze koje se navode naprosto točne. I konačno vi svi jako dobro znate da bez političkog vodstva '96. jedan Ustavni zakon o suradnji sa Haškim sudom ne bi mogao biti izglasan, ali jasno bez toga izglašavanja niti Hrvatska ne bi mogla koristiti ne znam međunarodne zajmove i što ja znam što sve ne. Sve u svemu gospodo mislim da je Hrvatska već 20 godina talac jedne politike i nadam se da neće biti između ostalog talac takve politike još 20 godina, jer toj politici možemo zahvaliti i "presude" Gotovini i Markaču.
Gospodine zastupniče, ni vi ni nitko drugi nema pravo ovdje optuživati bilo koga a kamoli presuđivati i nabrajati tko je odgovoran, tko nije odgovoran. To vaša zadaća nije. Drugo, što se tiče suradnje sa Haškim sudom neka se ne opravdavaju oni koji su radili kako je njima bilo potrebno pojedincima, jer postoji tijelo za suradnju sa Haškim sudom, kada se je moglo dostaviti sve preko tog vladinog tijela, a ne kao na pijaci dijeliti okolo i sebi slagati političke poene, na taj način što su neki na ovaj ili onaj način ali u svakom slučaju ne usklađeno sa vladinim tijelom za suradnju te stvari. O tom, po tom. Ja ne optužujem ali tako je bilo. Prema tome, ne može se generalno reći postoji Ustavni zakon o suradnji sa Haškim sudom i ja sada mogu raditi što god je mene volja i svaki pojedinac može raditi što ga je volja. Ne može raditi što ga je volja nego u skladu s onim što mi imamo propisano, a to je imamo zaduženo, ovo želim da kažem hrvatskoj javnosti da iskoristim svoje mjesto predsjedavanja, da se može surađivati u okviru zakona u okviru tijela vladina koji surađuje sa Haškim sudom. I ne može svak kako mu je volja iz džepića izvući nešto i kaže evo ja sada dajem ovo Haškom sudu. Na to nema nitko pravo. Svi smo dužni ponašati se u skladu sa onim što smo sami propisali. Molim vas lijepo i nemojmo to miješati. Ovdje ima nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo gospodin Dinko Burić.
Gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod gospodina Kajina koji je rekao da nije narušeno dostojanstvo Domovinskog rata haškom presudom nego isključivo ekonomskom politikom. I ovo drugo je ima točnosti. Međutim, ja se ne čudim vama gospodine Kajin znajući vaše političke stavove, već što vi branite hašku presudu, jel vi svojim istupom branite hašku presudu. Ja se ne čudim ni tome što napadate prvog hrvatskog predsjednika. Čudim se vladajućima, čudim se zastupnicima HDZ-a i Vladi Republike Hrvatske što tako olako prelaze preko kvalifikacija protiv prvog hrvatskog predsjednika koji je proglašen vođom udruženog zločinačkog poduhvata. I ne samo to da ne branite utemeljitelja svoje stranke i prvog hrvatskog predsjednika nego u isto vrijeme Vlada Republike Hrvatske samo ove godine u prva četiri mjeseca na zatvorenim sjednicama sa 5 milijuna kuna, a da javnost ne zna, financira svog koalicijskog partnera SDSS, odnosno Srpsko narodno vijeće pod izlikom tzv. razvoja institucija srpske manjine. A kako to izgleda, ponovit ću vam, taj razvoj institucija srpske manjine, ono što sam vam već jedanput pokazao. Ovo plaća Vlada HDZ-a… … [[Upadica se ne razumije.]] Ovo plaća sliku doktora Franje Tuđmana sa rogovima i sa vampirskim zubima.
Ma dajte molim vas, to nije ispravak netočnog navoda. Gospodin Kajin nije o tome govorio. … /Govornici govore u isti glas, ne razumije se.
Zar se tako brani dignitet utemeljitelja i prvog hrvatskog predsjednika. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. Hvala. Molim vas.
Pa branim ga više nego vi jer je on prvi hrvatski predsjednik, utemeljitelj Hrvatske države.
Molim vas, prošlo vam je vrijeme…
I pozivam jednako tako i zastupnike najveće oporbene stranke, zašto šutite sada.
Molim vas. Molim vas!
Zašto šutite kad je u pitanju opstojnost Hrvatske države?
Nemojmo zlouporabljivati institute koje imamo ovdje za javljanje za ispravak netočnog navoda. Vi ste ispravljali nešto što gospodin Kajin nije rekao, a javili ste se povodom izlaganja gospodina Kajina. On je nešto drugo rekao o čemu smo govorili. I imamo još jednu povredu Poslovnika, potpredsjednik Vladimir Šeks.
Članak 209., ovaj istup zastupnika Burića, posebno u onom dijelu u kojem spočitava da Hrvatska demokratska zajednica ne drži do časti, digniteta i povijesne uloge prvog hrvatskog predsjednika doktora Franje Tuđmana i da bi ga valjda on trebao braniti je jedna potpuna klevetnička tvrdnja. Hrvatska demokratska zajednica itekako u svom cijelom političkom djelovanju štuje djelo, povijesno djelo prvog hrvatskog predsjednika doktora Franje Tuđmana i ne treba njegovom djelu obrana od ovakvih kvazi branitelja poput Dinka Burića.
Gospođa Đurđica Sumrak, povreda Poslovnika.
Hvala, gospodine predsjedniče. Članak 209., 213. i 214. je povrijeđen upravo jer takvim govorom zastupnika Burića vrijeđa se dostojanstvo i Domovinskog rata, dostojanstvo Hrvatske, dostojanstvo svakog rodoljuba i svakog zastupnika u ovom Saboru i svakog onog tko je sudjelovao, poštuje, ljubi i cijeni ovu Hrvatsku.
Povreda Poslovnika, gospodin Dinko Burić.
Poštovani gospodine predsjedniče. I uvaženi potpredsjednik Sabora i uvažena zastupnica javljaju se da bi ispravljali mene na raspravu gospodina Kajina. Ali kad već hoćete gospodine Šeks, što god vi govorili i mislili i pokušavali mene vrijeđati ili bilo koga drugoga…
Članak Poslovnika koji je povrijeđen.
Vi ćete u hrvatskoj povijesti ostati zapamćeni sa locirati, identificirati, uhićeni i transferirati, ne kao tvorac božićnog Ustava nego će vas to pratiti sada i na onom svijetu.
Ja upozoravam zastupnice i zastupnike da su dužni kod povrede Poslovnika najprije reći koji je članak povrijeđen i što je to što je povrijeđeno, dakle da objasne o čemu je riječ, a ne da polemiziraju i odgovaraju na pojedine ranije rasprave. Evo povreda Poslovnika ponovo potpredsjednik Vladimir Šeks.
209., zastupnik Burić meni spočitava da sam ja povrijedio Poslovnik jer sam govorio o povijesnoj ulozi predsjednika Tuđmana kojega ne treba on braniti, kojega njegovo djelo dovoljno brani. Gospodine Burić usput, stoti puta sam objasnio cijeloj javnosti da sam ja prenio samo zaključke sa sjednice Vijeća nacionalne sigurnosti i zbog toga prestanite, okanite se jedanputa mene optuživati za veleizdaju. Ja neću se služit nikakvim drugim kvalifikacijama uvredljive i klevetničke naravi pod kojih se vi služite. Mogao bih toga u velikoj mjeri nabrojati. Ja sam pošteno i odgovorno branio Ustav, branio zakon, branio pravni poredak u svakom njegovom dijelu otkada sam od '90.-te godine i stvarao hrvatski Ustav i stvarao i sudjelovao u stvaranju i donošenju svih zakona i svih povijesnih odluka koje se tiču Hrvatske države, od ustavne odluke o suverenosti i samostalnosti do raskida državnopravnih sveza, do svih ostalih. Prema tome, krajnje je neumjesno da mi imputirate veleizdajničke namjere i nakane, krajnje neumjesno, krajnje neodgovorno, krajnje uvredljivo, da ne rabim još neke druge riječi.
Hvala. Ali molim vas evo se stalno nastavljaju prijave za povredu Poslovnika i većinom se ne govori o povredi Poslovnika nego se polemizira o onome što se ranije reklo. Molim vas da se držimo toga i da zaključimo povrede Poslovnika koji to nisu. Jel vi inzistirate gospodine Buriću ili odustajete od vaše prijave za povredu Poslovnika?
Gospodine predsjedniče, pa odustajem od povrede Poslovnika jer što god rekao gospodin Šeks ostat će onako kako sam vam ja rekao, tako vas narod doživljava.
Idemo dalje. Molim vas, imamo još jedan, dva, tri, četiri, pet ispravaka netočnih navoda. Svaki od ovih ispravaka netočnih navoda ako se bude slijedilo ovo što smo dosad radili može proizvesti povrede Poslovnika jer naravno ne može biti odgovorna ispravak netočnog navoda. Ja vas molim da ne zlouporabljujemo ovaj institut u Hrvatskom saboru i da onda koristimo to za polemiziranje. Na redu je gospodin zastupnik Ivan Bagarić, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod kolege Kajina koji se odnosi na tobožnju opsesiju Tuđmana i Hrvatske Bosnom i Hercegovinom. Kolega Kajin, upravo i ovakva nepravedna i neutemeljena prvostupanjska presuda Haaškog suda se napaja na takvim tvrdnjama. Ja bih kazao da je to zapravo jedna opsesija nekih ljudi ovdje u Hrvatskoj sa pokojnim predsjednikom Tuđmanom, sa Hrvatima u Bosni i Hercegovini i bog te pitaj sa čim još. Pa samo budalast čovjek može utvrditi da sada Bosna i Hercegovina koja je podijeljena na žalost na Republiku Srpsku i na Federaciju gdje su Hrvati ostali totalno manjina može se pozivati i dalje na nešto što se nekada negdje davno ne znam razgovaralo, govorilo ili to prozivati opsesijom. A jučer je bio sastanak u Karađorđevu kojeg su pravili neki drugi, a tamo Tuđmana nije bilo. Dakle, rezultat te podjele o kojoj vi govorite i koju stalno namećete da tamo Hrvata nema. S druge strane, sva pomoć Bosne i Hercegovine odgovorno to tvrdim ovdje za vrijeme rata išla je isključivo preko Hrvatske, bilo hrvatskim morem, bilo hrvatskim teritorijem, kopnom ili zrakom i da nije bilo hrvatskih angažmana, Hrvatske u Bosni i Hercegovini Bosna i Hercegovina bi kolabirala kao država. Prema tome, to svi znaju, a to samo ne znaju neki budalasti naši ljudi koji uporno sami sebi nameću krivnju i prihvaćaju je za to. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak gospođa zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Pa obzirom da gospodin Kajin vjerojatno pati od apstinencijske krize negovorenja za ovom sabornicom, ali to mu ne daje pravo da se koristi netočnim tvrdnjama da ova Vlada nema legitimitet. Ova Vlada ima i legalitet i legitimitet i podršku Europske unije i gospodina Brammertza koji je bio ovdje i to potvrdio.
Ispravak gospodin zastupnik i potpredsjednik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče. Zastrašujuće riječi je izgovorio gospodin Kajin. On je osudio, optužio, i vršio bi likvidaciju, pa je rekao da je izvršeno pelješenje nekakvih dokumenata. Ne, nego je napravljeno točno ono što je tražila Vlada sa svojim zaključcima i to povjerenstvo. Dakle, povjerenstvo zajedno. Drugo, i to je netočan navod. Drugo, da su Gotovinini odvjetnici isključivo se bavili za to da ostvare što veću dobit nezainteresirani za ishod kako se brani general. To je jednostavno netočno. I treće, gospodine Kajin generali su optuženi po onim transkriptima, na temelju onih transkripata koji su nezakonito dostavljeni Haagu, a ne na oni koji nisu dostavljeni. To je razlika koju vi ne razumijete.
Povreda Poslovnika gospodin Damir Kajin. Molim u skladu sa Poslovnikom.
Pa članak 209. prije svega ne branim ja nikoga, ne branim ja ni Haag, niti presudu. Branim ja Gotovinu i Markača više nego ljudi koji se pozivaju na njih. Da, da, da od sviju vas. Ali zbog čega su ti ljudi osuđeni zato jer je netko od političkog vodstva dopustio sve one silne paleže i one likvidacije koje su se održavale nakon 8.8. godine '95. a što bi valjda netko trebao u ovom ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Dajte molim vas! Prije nego vam dam reći ću sljedeće. Upravo ono da je, da se poziva u presudi na dokumente koji nisu dostavljeni haškom sudu o našim propisima, odnosno preko tijela koje je zaduženo je nešto što je ovdje utvrdio gospodin Jarnjak. Vi niste uopće ničim to pobili osim što ste raspravljali, je li? Izvolite gospodine Jarnjak ponovo.
Uvaženi gospodine predsjedniče, pozivam se na članak 209. Jednostavno je postala praksa u ovom Saboru da kad netko nije zadovoljan onim što je izrečeno kroz institut ispravka netočnog navoda tada digne pločicu i jednostavno polemizira. Mi smo donijeli taj Poslovnik. Mi ga možemo i promijeniti. Pa rađe ga promijenimo nego da ga svaki dan kršimo. Kakav to primjer mi dajemo Hrvatskoj državi, hrvatskom narodu?
Ako mi dozvoljavate s tim bih se složio i možda bi u sljedećem sazivu Hrvatskog sabora mogli mi urediti pitanje ovih instituta koji se zlouporabljuju svakodnevno, ponekad i po desetak i 20 puta i da ostavimo sljedećem sazivu Sabora barem nešto uređenije ovaj dio hrvatskog Poslovnika. Možda da klubovi o tomu promisle pa da na taj način izbjegnemo ovih sedam ili 6, 7 mjeseci zlouporabu takvih instituta koji smo do sada vrlo često zloupotrebljavali. I gospodin Ante Kulišić, također ispravak.
Neistina je što kolega Kajin kaže da su neki pelješili Tuđmanove arhive. Sreća je, gospodine Kajin, da ti ne možeš suditi jer si ti u svojoj raspravi osudio stvaranje Hrvatske države i prvog hrvatskog predsjednika doktora Tuđmana. Branio je optužnicu, a na temelju tvoje rasprave ja ne znam uopće koliko si ti uopće želio stvaranje Hrvatske države.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić, izvolite ispravak.
Hvala lijepo. Gospodine Kajin, imam dva ispravka za vaše izlaganje. Naime, govorite o zločinima nakon 8.8.1995. godine. Gospodine Kajin, bio sam svjedokom kada je Civilna zaštita Kutine i Siska prikupljala leševe, kolone koju je pregazila tenkovska brigada Mile Novakovića, osamdesetčetvorke koje smo izvlačili prema Bosanskom Novom putem Žirovac–Dvor. Jeste li se ikad upitali je li suđen gospodin Mile Novaković u svezi toga? Je li itko poduzeo mjere protiv njega, kaznene? Drugo, govorite o Domovinskom ratu, pa ste onda krenuli na kriminal i korupciju. Ali vidite kako vas nije zažuljalo da u udžbenicima Profila, dakle hrvatskim udžbenicima koji se uče u Slavoniji prije svega i ponajviše izdaju i prodaju piše da je Domovinski rat, a vi kažete oslobodilački, valjda nije narodno-oslobodilački. Dakle, da je Domovinski rat, tako piše citiram nastao povećanim otpuštanjem Srba s posla u Hrvatskoj i pojavom radikalnih četničkih skupina. To vas ne boli. Pa dajte jedanput o tome nešto recite u ovome Saboru. Hvala lijepo.
Dame i gospodo zastupnici, prelazimo na prvu točku dnevnog reda koju smo najavili ranije, a to je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Hitni je postupak, P.Z. br. 753. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnoga reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnica Ana Lovrin. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar pravosuđa gospodin Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo. Pred nama je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Borba protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta jedan je od iznimno važnih ciljeva našeg društva, i doista korupcija je štetna pojava koja nagriza same temelje našeg društva, i korupcija zapravo je iznimno negativna pojava, i ono što želimo u borbi protiv korupcije osigurati da korupciju što je god moguće više iskorijenimo, jer neki teoretičari kažu da je korupciju nemoguće u potpunosti iskorijeniti. Međutim korupcija utječe na funkcioniranje svih institucija i tijela jedne države, i ukoliko nemamo uvjete da ta tijela djeluju na temelju načela zakonitosti, da primjenjuju zakone, nego da djeluju evo i povezani sa organiziranim kriminalitetom, i da je korupcija rasprostranjena, tada je u pitanju ono temeljno načelo vladavine prava. Mi smo kao društvo doista učinili jako puno u borbi protiv organiziranog kriminaliteta i korupcije, iznimno značajne smo zahvate proveli, i to kako one organizacijske stvarajući učinkovite institucije i ustanove koje imaju zadaću borbe protiv korupcije, a tako i osiguravanjem normativnih uvjeta. Ja ću samo podsjetiti da imamo dakle u okviru naših državnih tijela, imamo u okviru Ministarstva unutarnjih poslova specijalizirani odjel koji se bavi upravo istraživanjem ovakvih kaznenih djela, da imamo u okviru Državnog odvjetništva dakle Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, ali imamo i četiri specijalizirana suda koja se bave ovim uskočkim djelima, to su četiri naša najveća županijska suda Osijek, Zagreb, Split i Rijeka. Naravno donijeli smo i Zakon o kaznenom postupku, jedan moderan zakon koji omogućava puno brže, puno kvalitetnije, puno bolje procesuiranje, ne samo organiziranog kriminaliteta počinioca znači tih kaznenih djela i korupcije, nego od 1.9. ove godine funkcioniranje dakle i primjena novog Zakona o kaznenom postupku, bit će i na sva ostala kaznena djela. Također osigurali smo i uvjete, ono što se kaže materijalne uvjete za rad svih tih tijela i rezultati se naprosto u borbi protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta itekako vide. Ovo je važno pitanje i za zatvaranje poglavlja 23. jer funkcioniranje države se ogleda itekako u borbi protiv korupcije. Mi danas imamo cijeli niz postupaka koji se vode vezano za ova kaznena djela, mi danas imamo i cijeli niz postupaka koji su dovršeni, izrečene su presude, i na taj način šaljemo i jednu poruku cijelom društvu da se ovakva djelovanja itekako ne isplate, i da će društvo i država znati sankcionirati i znati se postaviti prema tome. Potrebno je stvoriti jednu opću klimu borbe protiv korupcije, jer to nije samo borba Ministarstva unutarnjih poslova, Državnog odvjetništva i sudova, nego zapravo i stanje jedne svijesti koja uključuje spoznaju da je korupcija nešto što je štetno i nešto što se neće u konačnici isplatiti. Što mijenjamo ovim zakonom, ja bih rekao imamo tri bitne promjene. Prvo je ono što je potrebno uvesti jedan oblik nadzora ili kontrole, a u odnosu na one kaznene prijave koje su odbačene. Mi naime u zakonu nemamo učinkovite mehanizme nadzora i kontrole nad odbačajem u postupku, dakle kada se odbaci kaznena prijava. Ako je kaznenu prijavu podnio oštećenik koji je oštećen kaznenim djelom, tu nismo u problemu, naš Zakon o kaznenom postupku propisuje da taj oštećenik stupa na mjesto tužitelja, sa svim pravima i obvezama koje državni odvjetnik dakle ima, i nastavlja postupak. I u takvom slučaju, ukoliko dođe do odbačaja kaznene prijave, onaj koji je oštećen kaznenim djelom može sam nastaviti progon. Međutim ukoliko imamo dakle da je kaznena prijava podnijeta, a nemamo oštećenika, tada prema sadašnjoj regulativi, ako dođe do odbačaja kaznene prijave nemamo učinkovit mehanizam nadzora, nego uvijek ostaje određena sumnja, uvijek ostaje određena dvojba da li je po nekoj prijavi trebalo postupiti ili nije. E izmjenama ovog zakona unosimo oblike nadzora, i onaj koji je podnio kaznenu prijavu, a ta prijava je odbačena, dakle Državno odvjetništvo ili USKOK smatrali su da nije podobna za postupanje, ovime uvodimo da u prvom stupnju se može podnijeti pravni lijek, i o tome odlučuje kolegij, dakle kolegij USKOK-a. Taj kolegij USKOK-a još jednom razmatra podnijetu kaznenu prijavu, i gleda da li ima elemenata postupanja. Ukoliko i taj kolegij odluči i kaže nema uvjeta da se postupa po takvoj kaznenoj prijavi, tada je moguće podnijeti još jedan pravni lijek i koji ide zapravo Odjelu za unutarnji nadzor Državnog odvjetništva, koji još jednom raspravlja o tako podnijetoj kaznenoj prijavi. To je dakle uvođenje jednog potpuno transparentnog načina odlučivanja o kaznenim prijavama, a opet smo vodili računa i o posebnoj ustavnoj poziciji Državnog odvjetništva, jer naš Ustav kaže Državno odvjetništvo je neovisno i samostalno tijelo, i stoga morali smo voditi računa o ovakvoj ustavnoj poziciji i dimenziji Državnog odvjetništva, gdje nije moguće dakle negdje izvan sustava postaviti ovakve mehanizme nadzora. Druga značajna promjena koja se uvodi ovim zakonom jeste ukoliko oštećenik nastavlja kazneni progon, tada također taj predmet koji se vodi po zahtjevu oštećenika, ne može doći niti na jedan drugi sud, nego na ova četiri specijalizirana tzv. uskočka suda, najveća četiri županijska suda, koji postupaju u kaznenim djelima koja su navedena u Zakonu o USKOK-u. I također treća promjena je mogućnost delegacije predmeta unutar ta četiri naša uskočka suda jer nekada postoje razlozi i ekonomičnosti kada je potrebno umjesto onoga suda koji je stvarno i mjesno nadležan premjestiti predmet na drugi sud gdje bi bilo puno ekonomičnije provoditi i dokaze i dokazni postupak, a i nekad samo radi sredine u kojoj se određeni postupak vodi jer postoji mogućnost da je puno bolje voditi postupak u drugoj sredini i bez određenih utjecaja i javnosti i drugih utjecaja koji mogu dovesti do određenog narušavanja ekonomičnosti postupka. Stoga evo ovo su temeljne promjene Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. I ono što također želim reći u uvodnom izlaganju, već smo analizirali prijedloge amandmana koje je dostavio Odbor za zakonodavstvo i zastupnica gospođa Ana Lovrin, zahvaljujemo na amandmanima, oni su prihvatljivi, ispravili su neke naše nomotehničke previde i prihvaćamo sve predložene amandmane. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji? Jeste? Dobro. U ime Odbora za zakonodavstvo predsjednik odbora gospodin Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora je na 121. sjednici koja je održana 12. travnja 2011. godine raspravljao o prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta s konačnim prijedlogom zakona. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona i ne protivi se prijedlogu predlagatelja da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. Na tekst konačnog prijedloga zakona odbor podnosi sljedeće amandmane: prvi amandman na članak 1., dakle u članku 1. u dodanom članku 28e stavku 1. riječi stavak 6. zamjenjuju se riječima stavak 5. uz obrazloženje da se otklanja očita pogreška jer članak 28d ima samo 5 stavaka. I drugi amandman na članak 2., dakle u članku 2. u izmijenjenom članku 31. stavku 2. riječi Varaždinu, Velikoj Gorici, Zlataru zamjenjuju se riječima Varaždinu i Velikoj Gorici uz obrazloženje da se usklađuje izričaj s posebnim zakonom kojim se uređuju sjedišta i područja sudova. Dakle, Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona i ne protivi se prijedlogu predlagatelja da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Odbora za pravosuđe predsjednica Odbora gospođa Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine ministre, državna tajnice. Odbor za pravosuđe prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta raspravio je sukladno članku 73. Poslovnika u svojstvu matičnoga tijela. Nakon uvodnog obrazloženja predstavnika predlagatelja koje smo uglavnom već sada i čuli u izlaganju ministra u raspravi su članovi podržali intenciju predlagatelja da se u radu USKOK-a uvede učinkovita kontrola odbačaja kaznenih prijava kada nema oštećenika. Prema mišljenju odbora dvojbeni je prijedlog da se na odbačaj kaznene prijave prigovor može uputiti kolegiju ureda i Odjelu za nadzor u Državnom odvjetništvu. U praktičnoj primjeni to bi bila 3 stupnja odlučivanja u svim postupcima pa tako i u postupcima po podnesenoj anonimnoj prijavi. Naime, na rješenje o odbačaju kaznene prijave kada nema oštećenika podnositelj prijave može podnijeti prigovor kolegiju ureda, ako kolegij ureda odbije prigovor donijet će obrazloženu odluku s uputom da se protiv odluke kolegija ureda može podnijeti prigovor Odjelu za nadzor Državnog odvjetništva RH. Posebno se ukazuje na činjenicu da je zakon jasno uredio sastav kolegija ureda i koje poslove kolegij ureda obavlja dok je Odjel za nadzor Državnog odvjetništva RH tijelo koje provodi općeniti nadzor rada državnih odvjetništava. Unatoč obrazloženju predlagatelja kako je važno da odbačaj kaznene prijave kontrolira veći broj subjekata uzimajući u obzir iznijete primjedbe odbor sugerira predlagatelju da preispita prijedlog radi učinkovitog i transparentnog postupka kontrole odbačaja kaznenih prijava. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 7 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjeni i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranoga kriminaliteta. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Evo gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče klub HDZ-a podržat će prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranoga kriminaliteta. Naime, ovaj zakon smo kao cjelovito novi zakon donijeli 2009. godine. On je u 2010. godini pretrpio jednu manju izmjenu, uglavnom sa usklađivanjem termina iz Kaznenog zakona, Zakona o kaznenom postupku i ovoga zakona. Današnji prijedlog izmjena i dopuna odnosi se na pitanje kontrole odbačaja kaznenih prijava. Naime, ovo pitanje se već neko vrijeme provlači razmatrajući u sklopu borbe protiv korupcije moguće korupcijske rizike u svim područjima kao jedno od korupcijskih rizika prepoznalo se i pitanje odbačaja kaznenih prijava. Naime, pitanje nepostojanja nikakve kontrole po postupku pojedinog zamjenika ili ravnatelja USKOK-a ili zamjenika ravnatelja USKOK-a, dakle o njegovoj osobnoj odluci o odbačaju da ta odluka ukoliko nema oštećenika nema mogućnosti nikakvoga niti prigovora niti kontrole od bilo koga drugoga. U tom smislu je i u sklopu mjerila za zatvaranje Poglavlja 23. u sklopu mjera suzbijanja mjerila za suzbijanje korupcije utvrđena obveza da se osigura učinkovita kontrola odbačaja kaznenih prijava u onom slučaju kao što smo čuli kada nema oštećenika koji po Zakonu o kaznenom postupku dobiva uputu da progon može nastaviti samostalno. Dakle, u slučaju kada postoji samo podnositelj kaznene prijave rješenje o odbačaju je bilo konačno i protiv njega se ništa nije moglo dobiti. Sada podnositelj kaznene prijave dobiva mogućnost da u roku od 15 dana podnese prigovor protiv toga rješenja kolegiju Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranoga kriminaliteta. Ured će u tom slučaju, kolegij ureda će odrediti jednog od zamjenika kao izvjestitelja. Naravno, taj izvjestitelj ne može biti isti zamjenik koji je i donio rješenje o odbačaju. Nakon podnošenja izvješća kolegij će utvrditi ili da je prigovor osnovan pa će u tom slučaju se nastaviti postupak ili će utvrditi da je prigovor neosnovan i u tom slučaju će o tome donesti rješenje i izvijestiti podnositelja prigovora i uputiti ga u daljnje mogućnosti podnošenja prigovora prema odjelu za unutarnji nadzor Državnog odvjetništva Republike Hrvatske. Tu se zaista radi praktički o trostupanjskom odlučivanju o svakoj podnijetoj kaznenoj prijavi no onda će ta zaista kontrola biti temeljita i učinkovita. Također se uvodi kontrola u slučaju kada se ne radi o podnesenoj kaznenoj prijavi nego u slučajevima kada Ured sam na osnovu svojih ovlasti iz Zakona odlučuje pokrenuti postupak upisom prijave upisnih kaznenih prijava i tada će također ukoliko zamjenik ravnatelja USKOK-a odluči odbaciti odnosno obustaviti taj postupak također će o tome obavijestiti kolegij Ureda koji će odlučivati o osnovanosti takve odluke ili neosnovanosti ili ukoliko ju procijeni neosnovanom nastaviti će se progon ukoliko ju ocijeni osnovanom također će ju uputiti dalje odjelu za unutarnju kontrolu Državnog odvjetništva. Uvodi se ovom izmjenom još jedna novina, to bi također išlo u red antikorupcijskih mjera a radi se o tome da se članak 31. postojećega zakona koji je određivao koji su to sudovi nadležni za postupanje u predmetima kaznenih djela iz članka 21. Zakona o USKOK-u i člana kojim se određivalo koje županijske sudove pokrivaju ti tzv. Uskočki sudovi, dakle u ove amandmane koje ministar u raspravi već prihvatio jer se jednostavno radi o ispravcima kojima se ovaj tekst Zakona usklađuje sa izmjenama Zakona o područjima i sjedištima sudova, jedno nomotehničko usklađenje, ali ono što novina ovog Zakona jest da glavni državni odvjetnik može uz suglasnost predsjednika Upravnog suda pokrenuti postupak pred sudom naravno za ova dijela iz članka 21. Zakona o USKOK-u i pred jednim od Uskočkih sudova ako je djelo u nadležnosti nekog suda koje ne spada pod nadležnost ovog Uskočkog suda, upravo kao mjera suzbijanja korupcije mogućeg utjecaja sredine itd. Također je novina stavak 4. toga članka koji kaže sada eksplicite da Uskočki sud je nadležan i u slučaju kada oštećenik preuzima progon kao tužitelj, do sada je bilo u slučaju ako bi od progona odustao USKOK ukoliko oštećenik kao tužitelj nastavlja progon onda je opće mjesno nadležan sud bio, međutim, sada se ovim izmjenom Zakona budući da se i dalje radi o djelu iz Uskočke nadležnosti odredio da u tom slučaju do kraja budu nadležni Uskočki sudovi. Ja bih rekla da naravno da ćemo podržati ovaj Zakon, premda iz obrazloženja vidimo da je i samo Državno odvjetništvo nakon što se pojavio jedan veći broj odbačaja kaznenih prijava, vjerojatno zato što je veći broj prijava poglavito anonimnih počeo stizati da se revidiranjem i propitivanjem tih odbačenih prijava da je utvrđeno da je uglavnom da su sve te odluke bile osnovane, ali to je jedna neformalna kontrola i zaista treba promijeniti Zakon da se ta kontrola formalizira i da joj se da legalitet. Evo, stoga ćemo podržati donošenje ovog Zakona. Hvala.
Hvala. U ime Kluba HNS HSU-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. U ime Kluba HNS HSU-a najavljujem da ćemo poduprijeti Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. U postojećoj situaciji kada prilike u borbi protiv korupcije u Republici Hrvatskoj možemo nazvati prilično složenima, intenzivnim, dinamičnim iznimno je važno osigurati s jedne strane svim potencijalnim oštećenicima ali svima onima koji raspolažu relevantnim informacijama o počinjenju kaznenih djela da imaju prohodan i posve transparentan proces prijavljivanja takvih djela i da mogu bez većih problema izvijestiti Državno odvjetništvo odnosno USKOK o svojim saznanjima odnosno sumnjama, a s druge strane moramo osigurati da sustav kojega u okviru je Državno odvjetništvo odnosno USKOK kao njegov specijalizirani ured, za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta imaju pod 1. što je moguće bolje uvjete za svoj rad i pod 2. tako jasne i transparentne procedure oko razmatranja podnešenih kaznenih prijava koje neće ostaviti ikakve sumnje u profesionalnost, stručnost i dobru namjeru sustava Državnog odvjetništva odnosno USKOK-a. S jedne strane također svjedočimo činjenici da se procesi koje pokreće Državno odvjetništvo odnosno oni slučajevi na kojima USKOK radi o kojima javnost znade mnogo, a prije svega radi se o bombastičnim aferama, da ti slučajevi i postupci dovode Državno odvjetništvo i USKOK ne samo u foksu zanimanja javnosti već jednako također povećavaju razinu povjerenja građana u to što rade Državno odvjetništvo i USKOK, odnosno rekli bismo povećavaju razinu očekivanja građana od USKOK-a i DORH-a. U tome smislu sigurno je povećan broj onih koji vjeruju da se isplati podnijeti prijavu USKOK-u jer se vjeruje da će USKOK doista ne samo u dobroj vjeri nego na načelima apsolutne profesionalnosti i poštivanja zakona pravodobno i kvalitetno reagirati na takve prijave. Jednako tako za očekivati je da će porasti i broj prijava radi prijava, prijava radi kompromitacije, prijava radi političkog obračuna, jer jednom javno obznanjena informacija da je netko nekoga prijavio USKOK-u u javnosti djeluje između ostaloga i vrlo kompromitirajuće, bez obzira o kakvoj sudbini tog postupka, tog slučaja će se raditi za tjedan, mjesec ili dva, odnosno da li će ta prijava biti prihvaćena, procesuirana i da li će po njoj USKOK postupiti ili će biti odbačena. Svjedoci smo da se o USKOK-u katkada govori i da bi se verbalno batinalo, svjedoci smo da mnogi od ovih slučajeva koji se u javnosti pojavljuju kao iznimno atraktivni jesu svojevrsna prijetnja svima onima koji jesu počinili kaznena djela ili za koje se u javnosti već šire informacije da su bili počinitelji ili suodgovorni ili su učesnici u počinjenju kaznenih djela korupcije i organiziranog kriminala. U tome smislu treba biti vrlo ozbiljan, vrlo pažljiv, vrlo odmjeren, a u ovim svim službama kao što su USKOK i DORH iznimno profesionalan i principijelan. Ne smije borba protiv korupcije postati mač političkog obračuna kao što ne smije politička pripadnost u nijednom milimetru u nijednoj sekundi biti ikome alibi za poziciju pred organima progona u slučaju počinjenja kaznenih djela. S pravom je u tom smislu uočeno od strane ljudi iz Europske komisije da postupak koji je do sada važio u slučajevima kada ravnatelj USKOK-a ili nadležni zamjenik odbacuju podnešene prijave, a osobito u onim slučajevima kada nije oštećena konkretna osoba odnosno postoji samo osoba koja je podnijela kaznenu prijavu, da taj postupak nije dovoljno transparentan odnosno da efekti tog postupka ne ulijevaju apsolutno povjerenje da je postupak vođen i završen prema načelima koja definira zakon odnosno da se previše prostora ostavlja diskrecijskom pravu ravnatelja odnosno zamjenika. U interesu samog ravnatelja i zamjenika ravnatelja USKOK-a da se ta situacija promjeni odnosno da taj postupak bude apsolutno transparentan i da postoji mogućnost i način podnošenja prigovora, da postoji također i postupak u kojem su postupak prigovaranja revidira. I zato je važno da se iznašlo rješenje u ovome konkretnom slučaju radi se o takvim odlukama u slučaju prigovora odlučuje kolegij ravnatelja. I imamo još jedan stupanj, a to je da u slučaju prihvaćanja odluke ravnatelja odnosno nadležnog zamjenika da se u tom slučaju po podnošenju drugoga prigovora u cijelu priču uključuje također i Odjel za nadzor Državnog odvjetništva. Postoje dakle primjedbe da li uvoditi treći stupanj, ali također postoji vrlo snažna logika koja kaže USKOK jest dio Državnog odvjetništva i ukoliko se u taj postupak ne uključi DORH sa svojim Odjelom za nadzor, onda nismo dobili apsolutni nadzor sustava DORH-a nad pojedinim njegovim sastavnicima. U tome smislu dakle ovo rješenje možda jest na neki način neobično jer ga do sada nismo imali, ali dovodi do jedne situacije koja će biti mnogo, mnogo transparentnija, jasnija i po samu poziciju ravnatelja i zamjenika ravnatelja USKOK-a mnogo zdravija. Jednako tako smatramo da nije loše rješenje da se situacija u kojima postoje odbačaji u kojima se zapravo podnositelji prijava napućuju na vlastite postupke također rješavaju na uskočkim sudovima jer je praksa pokazala da u slučaju da to nije tako da se takvi slučajevi izgube u moru sudskih postupaka koji se vode na nadležnim sudovima bez ikakvog prioriteta i bez ikakvog stvarnog efekta zbog same prirode sumnje na počinjenje kaznenog djela. Mi držimo da ta rješenja nisu loša. U tome smislu ponavljam klub HNS-a i HSU-a spreman je podržati promjene koje predlaže Vlada odnosno Ministarstvo pravosuđa. Zahvaljujem.
Hvala. Na redu je klub SDP-a gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala vam. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDP-a u potpunosti razumijevajući osnovne postulate na kojima počivaju sve moderne države i njihova tri stupa neovisnosti, tri stupa vlasti, izvršne, zakonodavne i pravosudne najoštrije ne samo da neće poduprijeti nego najoštrije osuđuje ovakav pokušaj od strane izvršne vlasti da napada pravosudnu vlast jer odmah ću podsjetiti članak 125. Državno odvjetništvo, glava V. Ustava Republike Hrvatske. "Državno odvjetništvo a USKOK je sastavni dio Državnog odvjetništva, je samostalno i neovisno pravosudno tijelo ovlašteno i dužno postupati protiv počinitelja kaznenih i drugih kažnjivih djela, poduzimati pravne radnje radi zaštite imovine RH, te podnositi pravna sredstva za zaštitu Ustava i prava". Mi smo još 2002. godine donijeli Zakon o USKOK-u. Govorilo se o uskocima koji će uskakati među kriminalce, među lopove, među korumpirane i korumpcionaše. Dosta je skepse bilo u to vrijeme od strane HDZ-a hoće li tome zaista biti tako. Međutim, taj pravni okvir se nadopunjavao sve ove godine, čak je i policija osnovala svoj nus USKOK dakle policijsku vrstu USKOK-a. I sada umjesto da ih osnažujemo i jedne i druge u tom zajedničkom cilju borbe protiv tih, mi omogućavamo njihov međusobni obračun na najgori mogući način, da policija kontrolira jedan akt neovisnog pravosudnog tijela, da ima pravo se žaliti. Za razumijevanje ove stvari treba razumjeti i povijest kaznenog postupka, naš ali i paralelni. Nikada tomu tako nije bilo. Istina, u onim najmračnijim vremenima Policija, ondašnja Milicija vršila je istražne radnje, ona je provodila istragu i kada je tamo tom jednom reformom značajnom demokratizacije ondašnje države '65. godine ustanovljena judicijalizacija istrage i istraga prebačena na suca, to je bila pobjeda demokracije jer je okrivljenik našao zaštitu u istražnom sucu. Mi smo sada i vidjeli da je taj istražni sudac tijekom postupka postao kočnica razvoja jer sve ono što se događalo u prethodnom postupku, tom istražnom postupku kasnije se ponavljalo kroz glavnu raspravu i daljnji tijek samog oficijelnog postupka i to je zaista na neki način razvojem tog kaznenog postupka postala kočnica. I imamo sada rješenje koje smo svi prihvatili da državno odvjetništvo provodi istragu. Državno odvjetništvo provodi istragu. Istina je i to da mnogi odbačaji nisu zadovoljni građani, nije zadovoljan podnositelj prijave. Ako vidimo možda i podsjetimo se na Izvješće državnog odvjetnika o radu državnih odvjetništava u Republici Hrvatskoj vidjet ćemo da je veliki broj odbačaja koje podnosi, prijava koje podnosi Policija. Međutim u pravu vrijedi ono staro načelo, sve je dobro što se dobro obrazloži i najbolja brana kontrole svakog tijela, a pogotovo onog koje je neovisno jeste transparentnost odlučivanja i javno obrazloženje toga. To je jedini mehanizam. Međutim, ovome nažalost ne svjedočimo da se to s ovim prijedlogom zakona želi dogoditi nego upravo nešto drugačije. Pozivanje misije neovisnih stručnjaka da je to upravo jedno od podmjerila, moram podsjetiti na zaštitu digniteta našeg Ustava i našeg neovisnog pravosuđa. Meni je poznato koji su to neovisni stručnjaci i ja ne bih htjela nikoga uvrijediti. To su dva čovjeka, gospodin Perili sudac iz Napulja, jedne srednje razine sa svojim pomoćnikom. Međutim, mi smo također imali neovisnu tu jednu misiju neovisnih stručnjaka koja je inzistirala da mijenjamo Zakon o državnom odvjetništvu jer da državni odvjetnici rade u kolegiju i da im se ne prizna samostalnost. Kakve li diskrepance. Pa što ti neovisni stručnjaci od nas, malo nas guraju lijevo, malo udesno, naprijed, nazad. Zašto, jer ne znamo sami učiniti neovisno pravosuđe da bude brzo, da bude efikasno. To je naša samostalna zadaća. Ja vas još jedanput podsjećam, jednako tako kad smo mijenjali Zakon o državnom odvjetništvu posebno je bilo apostrofirano da zamjenici državnog odvjetnika budu neovisni. Ne znam koliko je javnosti poznat uopće način, metodologija rada u državnom odvjetništvu. Državno odvjetništvo je hijerarhijsko tijelo i ono bez obzira i na takve izmjene kojima je pružena velika, velika samostalnost a gle ove sada diskrepance u odnosu na ovakav prijedlog. Dakle očito je da se radi o određenom pritisku, ali ne samo Misije neovisnih stručnjaka, to je još najmanji problem. Problem je u tome što su neke prijave, to smo ovdje na aktualnom prijepodnevu imali prilike čuti, izazvale šok i nevjericu od strane policije. Takvih pokušaja zadiranja državne administracije, državne izvršne vlasti u neovisno pravosuđe kroz svo ovo razdoblje razvoja neovisnosti pravosuđa bilo je takvih pokušaja i kroz sve vlasti je bilo … [[Ne razumije se.]] pokušaja. Ovako nešto dobronamjeran čovjek bi mogao čak reći pa neka se kontrolira pa će oni opet malo na kolegiju to pogledati, u tome nikakvog zla. Ali napominjem da se na kolegiju i sada, pogotovo svi značajniji predmeti rade. To je zajedničko odlučivanje najprije na odjelima pa na kolegijima i čak se objavljuju na stranicama državnog odvjetništva uz obrazloženje. To nekad nismo imali. Dakle ponavljam, najbolja brana o tome da je netko radio nesavjesno jeste javnost i dobre odluke odnosno dobro obrazloženje takvih odluka. Ono što nama treba to je jačanje odgovornosti i transparentnosti, a ne međusobnog obračuna državnog odvjetništva i Policije ili obrnuto. Sada da se malo vratim baš i na konkretne stvari. Dakle, kada Državno odvjetništvo odbaci prijavu koju je podnijela Policija u kojoj eto se navodi da nema oštećenika, nema privatnog oštećenika koji je posebno zaštićen dugi niz godina kroz naše zakonodavstvo da može preuzeti progon, dakle on se javlja kao supsidijarni tužitelj. I sada se to želi teoretski obrazložiti da eto ondje gdje nije bilo, gdje je Policija podnijela prijedlog, kaznenu prijavu ili pak Državno odvjetništvo postupalo ex offo, po službenoj dužnosti na temelju vlastitih saznanja pa je tijekom postupka došlo do uvjerenja da nema dovoljno dokaza i da odustaje, dakle i da u tom slučaju oštećenik, kada nema oštećenika a oštećenik je u tim slučajevima država jer se takvi progoni vrše u državnom interesu, e onda treba netko štititi te državne interese jer možda kaznena prijava nije bila s osnovom odbačena nego da se tu nešto muljalo ili da to nije bilo nešto dobro raspravljeno. I što Vlada predlaže? Da zaštitu državnih interesa daje Policiji, a ne Državnom odvjetništvu kojem, ponavljam, Ustavom je zagarantirano i date su mu ovlasti da ono štiti državni interes i da ono progoni u državnom interesu i da štiti interese Republike Hrvatske u imovinskim stvarima. Zato su ovo, naizgled nisu ali ovo su ozbiljna pitanja i mi nikad nismo imali ovako uskakanje u pravosudni sustav i ovo je iz principijelnih razloga zbog toga vrlo štetno i opasno. Ako smo htjeli jednu kontrolu, ali ona već na jedan način koji je možda javnosti manje poznata onda upravo odlučiti o određenim kaznenim djelima koji nivo samostalnosti može imati pojedini državni odvjetnik, koliko se to može raditi u samom odjelu ili čitavom kolegiju i određenih čak razina postupanja jer zato ima itekako mogućnosti i instrumenata jer, ponavljam, Državno odvjetništvo je hijerarhijski ustanovljeno i ono u pravilu već tako i radi. Prema tome, ovdje država hoće reći ne Državno odvjetništvo ne štiti državne interese. Pa čije ono interese štiti? Mi dajemo sada policiji da ono štiti državne interese. I ono, dakle se javlja u tom, u ovom sada, kroz ove izmjene zakona oni će štititi državne interese jer Državno odvjetništvo je odbacilo prijavu ne štiteći valjda državne interese. Ono u tome može pogriješiti. Pa to je van svake sumnje. Tko god radi može pogriješiti. Ali i zbog zlouporaba mi se moramo osigurati. Ali ovo je najgori mogući način tim više i tim prije što unatoč najtransparentnijim objavama o odbačaju i dalje se ovdje upravo politiziralo, govorilo i to je bila uvertira i prepoznajemo u tome. To je bila uvertira da dođe do ovakvog prijedloga zakona. A mi nikad nismo postavili pitanje da li je u Republici Hrvatskoj itko odgovarao zato što neke kaznene prijave su završile u zastari, a s druge strane zato što, dakle apsolutno jedno nemarno postupanje ili možda ne samo sa iz čistog nemara nego i sa namjerom da tomu tako bude s jedne strane. A s druge strane da se upire ono što je rekao i kolega govoreći, Beus, govoreći u ime kluba HNS-a da se vrše politički obračuni. To je onda još gore. To je onda kraj. To onda nije sumrak. To je onda kraj pravne države. Dakle, jedna prevelika tobože revnost, a to je onda kompenzacija. Prevelika revnost poznavajući dobro metodologiju rada i psihologiju i filozofiju postupanja uvijek je kompenzacija za nešto što se svjesno propustilo da ode ili da se ne prijavi. I mi ovdje moramo biti odlučni u tome, da nitko nevin se ne proganja jer je to još gore nego da se ne proganja onaj koji se treba proganjati. Ali osnovni smisao i Zakona o kaznenom postupku i ovog zakona i Zakona o Državnom odvjetništvu mora biti taj, jedan jedinstveni cilj da krivi ne umakne, a da se nevin ne izvrgava pogibelji. Naizgled postoji jedna izvjesna napetost kako pomiriti ta dva temeljna načela, ali čak tome. To je samo na prvi pogled, ali tome ne mora biti tako. Ja mislim da ćemo se svi ovdje složiti da se oko toga slažemo da nam krivci, kriminalci ne smije uteći, ali da se nevin čovjek ne smije proganjati. To je ono staro jedno načelo. Bolje onda i sto krivih pustih nego jednog nevinog osuditi. Javnost može podnijeti jer je na žalost naučila na to da mnogi krivci su uzmakli pravdi, ali se neće nikada pomiriti sa tim da nevin čovjek se proganja. To je velika trauma na Hrvatskom narodu još od davnih vremena. I to je nešto što je zabilježeno u pamćenju hrvatskog naroda i hrvatskih građana. I mi to ne smijemo ovim dozvoliti. Mi se protivimo brkatim zakonima. To su ... [[Govornica se ne razumije.]] zakoni. Uz najbolju volju i namjeru. Ja znam da kad je teška situacija da želimo pribjeći nekakvim situacijama koje su ovako ne samo da su popularne nego u toj jednoj nakani da se spriječe neki odbačaji koji možda nisu trebali biti odbačaji. Ali to nema, nema mehanizama da to radi policija. Dapače, mi smo imali još intenciju kada se radio novi ZKP to niste na žalost prihvatili. Ali to je u našem smjernicama za izradu novog ZKP-a bilo i zacrtano, da pošto se Državnom odvjetništvu daje apsolutna ovlast da bude rukovoditelj i da upravlja istragom, da daje obvezujuće naloge policiji, da se policija, da je bila odgovorna i da bi postupak krenuo do kraja kako treba sa pozitivnim ishodom, da odgovara upravo i da se podvrgne odgovornosti Državnom odvjetništvu. Mi sada imamo jedan dualitet koji se sada isto, kojim se također i kroz ovaj Prijedlog zakona vidi. I ja vidim da je ovdje, da vladajući imaju problem u paralelnom opet sustavu, odnosno dva sustava koji vode policija na jednu stranu, Državno odvjetništvo na drugu stranu na opću radost kriminalaca. To se ne smije dogoditi. Neka se suzbiju strasti, neka se taštine suzbiju jer savjesni i policijski djelatnik i državni odvjetnik koliko god je ispočetka uvjeren da je netko počinio kazneno djelo ako su ga dokazi koje prikupili demantirali, onda to mora biti njegova pobjeda novog saznanja, a ne jedno razočaranje koje se na ovakav apsolutno neprikladan način želi pokrpati. Hvala.
Hvala. Dva ispravka. Prvi gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa izgovoreno je tu u žaru svašta, dakle ali o međusobnim obračunima Državnog odvjetništva i policije. Ali evo najžešće je bilo da se ovim izmjenama zakona uvodi da policija kontrolira akt neovisnog tijela Državnog odvjetništva. Ja ne znam gdje je to kolegica iščitala. Dakle, radi se o jednoj antikorupcijskoj mjeri u kojoj pojedinac, državni odvjetnik u slučaju odbačaja, podnositelj kaznene prijave bila to policija, a to je samo u jednom dijelu policija. Kolegice zaboravljate da kaznenu prijavu može podnijeti svaki građanin. Svako državno tijelo je dužno podnijeti kaznenu prijavu, a policija je samo jedna od onih koji su ovlašteni podnositi kaznenu prijavu. I u tom slučaju podnositelj kaznene prijave može prigovorit i zatražit od kolegija ureda da preispita taj akt pojedinog zamjenika ravnatelja ureda. Dakle, ne radi se apsolutno o nikakvoj kontroli izvršne vlasti nad neovisnim Državnim odvjetništvom. Hvala.
Gospodin zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa uvažena zastupnica je netočno kazala, navela da je ovim prijedlogom zakona izvršna vlast, odnosno Ministarstvo pravosuđa izvršilo napad na Državno odvjetništvo u smislu njegove neovisnosti u segmentu pravosuđa. To je apsolutno netočno. Ovdje i u ovom zakonu se isključivo radi o uvođenju mehanizma kontrole kada govorimo o odbačajima kaznenih prijava. I ono se isto tako vrši u sustavu Državnog odvjetništva i to u prvom redu putem kolegija državnih odvjetništava. Ne radi se o nikakvom pritisku izvršne vlasti na Državno odvjetništvo. Radi se o jednom prihvaćenom modelu kontrole onih kaznenih prijava kod kojih je došlo do odbačaja, odnosno kada je državni odvjetnik procijenio da u konkretnoj pravnoj situaciji nema osnova da dođe do daljnjeg procesuiranja. Dakle, apsolutna netočna je tvrdnja da je izvršen pritisak, da je izvršen napad. U ovom slučaju, dakle izvršne vlasti na Državno odvjetništvo kao segment pravosuđa.
Ministar pravosuđa, Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Osjećam potrebu ovdje reagirati. Doista iznimno mi je žao, ukoliko klub SDP-a u ovom zakonu vidi ovakve namjere. Kada bi to doista bilo tako, da ovim zakonom osiguravamo da izvršna vlast kontrolira pravosudnu vlast, to bi bio doista korak nazad. To bi doista bio vrlo ozbiljan udar i na naš ustavni poredak i na trodiobu vlasti, međutim ako gledamo ovaj zakon i vidimo da apsolutno izvršna vlast nema utjecaja na Državno odvjetništvo, i vi ste točno pročitali kako je u našem Ustavu definirano Državno odvjetništvo. I ovim zakonom točno ste definirali i točno ste rekli da postoji mogućnost greške kod odbačaja određenih kaznenih prijava. Jasno je da postoji mogućnost greške da netko nije dobro ocijenio da li postoji dovoljno dokaza, da li su te činjenice zaista u nekakvoj zoni kaznenog djela, djela kaznene odgovornosti, to je sve moguće. E sada veliki bi korak bio nazad kada bismo mi tu mogućnost greške i odlučivanja o tome prebacili, ovo što ste rekli na policiju, međutim to nije tako. Mi o toj grešci omogućavamo da se odluči unutar samog sustava Državnog odvjetništva, u prvom stupnju po prigovoru, odluči o tom prigovoru dakle kolegij USKOK-a, definirano je što je kolegij USKOK-a. Ukoliko i on ostane na stajalištu da je to potrebno odbaciti, u drugom stupnju po prigovoru odlučuje Odjel unutarnjeg nadzora Državnog odvjetništva. Ja ću vam reći odmah, bilo je raznih prijedloga kako riješiti tu dvojbu, čak je bio, bila jedna mogućnost, i bilo je prijedloga da o takvim odbačenim kaznenim prijavama odlučuje sud. Međutim da li je to moguće? Nije. Jer taj sud danas, ako bi odlučio i rekao da, tu kaznenu prijavu treba prihvatiti, po njoj treba postupati, do čega bi došli, da taj isti sud sutra sudi u tom postupku, gdje se već opredijelio i rekao treba postupati po tome. To je bilo i ustavno i svako drugo nemoguće rješenje. Ovo je rješenje koje osigurava doista jednu detaljnu kontrolu na dvije razine, i unutar USKOK-a i unutar unutarnjeg Odjela za reviziju, i nema nikakvog utjecaja izvršne vlasti na pravosudnu vlast. A mehanizam je potreban, jer kao što ste i sami rekli postoji mogućnost greške. Kao što je i kolega iz HNS-a Beus Richembergh rekao, postoji mogućnost da neke prijave ostanu u nekakvim ladicama da se na njima uhvati prašina, da ostanu neke stvari neprocesuirane, i zato ovi mehanizam osiguravamo nadzor transparentan, objektivan, unutar neovisnog sustava. Evo ja bih htio samo da ne odemo u krivom smjeru, i zaista vjerujte bi kada bi takav zakon bio da mi osiguravamo kontrolu izvršne vlasti nad sudbenom, to bi bio veliki korak nazad. To definitivno nije cilj i nije cilj kada smo izgradili ovakav sustav funkcioniranja pravosuđa, Državnog odvjetništva, kada imamo ovakve rezultate u borbi protiv korupcije, organiziranog kriminaliteta, to bi bilo vrlo ozbiljno, i to definitivno nije namjera.
Klub HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Korupcija nije osobitost samo Hrvatske, već je prisutna i u drugim zemljama, a u kolikoj mjeri to ovisi o tome koliko joj se dopusti da se razvije. Međutim prisutnost korupcije u razvijenim zemljama s dužom demokracijom ne smije biti izgovor za propuste u njezinom suzbijanju. Ovo za izmjene i dopunu Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta proistječe iz zahtjeva za usklađivanje sa Europskom unijom. Obzirom da je misija neovisnih stručnjaka Europske Komisije imala primjedbe na veliki broj odbačenih kaznenih prijava, Državno odvjetništvo Republike Hrvatske napravilo je analizu odbačaja iz nadležnosti Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, te broj odbačaja više nije sporan, ali je u mjerila za zatvaranje poglavlja 23. unesena preporuka o kontroli odbačaja kaznenih prijava. Naime sporno je to što u slučaju odbačaja kaznenih prijava za korupciju i organizirani kriminalitet nije osigurana kontrola odluka ureda u slučaju kad nema oštećenika, te je zbog toga potrebno zamijeniti i dopuniti postojeći zakon. Učinkovita kontrola odbačaja kaznenih prijava postoji i u slučajevima kada postoji oštećenik, koji je upoznat sa pravom na preuzimanje progona, no u slučajevima kada oštećenika nema, odnosno postoji samo osoba koja je podnijela kaznenu prijavu, ili su u pitanju slučajevi kada nije podnesena kaznena prijava, već je ured sam na temelju svojih ovlasti odlučio pokrenuti postupak upisom prijave … [[Govornik se ne razumije.]] kaznenih prijava. Takve kontrole nema, te ju je stoga nužno osigurati, a što se i čini ovim zakonskim prijedlogom. Njime je osigurana potpuna transparentnost u odlučivanju o odbačaju kaznene prijave, iz nadležnosti Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, i to putem kolegija ureda u prvom stupnju, a u drugom Odjela za nadzor Državnog odvjetništva Republike Hrvatske. Naime ravnatelj je dužan, uz dostavu rješenja o odbačaju, uputiti podnositelje prijave da može u roku od 15 dana od dana primitka rješenja podnijeti prigovor kolegiju ureda, dok zahtjev za odlučivanje o osnovanosti odluke kolegija ureda može u roku od 15 dana od primitka rješenja podnijeti Odjelu za nadzor Državnog odvjetništva Republike Hrvatske. Uz to se u slučaju odbačaja kaznene prijave traži da i dalje trebaju biti nadležna četiri uskočka suda, kada progon nastavlja oštećenik kao tužitelj, za razliku od postojećeg rješenja prema kojem kazneni progon oštećenik može nastaviti pred sudom koji je bio redovno nadležan. Nadalje, omogućava se delegacija predmeta iz nadležnosti ureda na drugi stvarno nadležan sud, kada je to primjereno okolnostima kaznenog djela, i potrebama vođenja postupka, a posebno je to važno radi suzbijanja korupcije na lokalnoj razini, kada je u nekim slučajevima potrebno izmjestiti predmet iz sredine koja je mjesno nadležna na drugu sredinu. Kada je riječ o korupciji i kriminalu bilo koje vrste, ne smije biti nedodirljivih, a istrage koje smo u zadnje vrijeme svjedoci pokazuju da suzbijanje tih zala nije samo deklarativno. Koliko puta smo već čuli da korupcija negativno djeluje na društvo u cjelini, usporava i koči njegov razvoj, te onemogućuje normalno funkcioniranje, a k tome još i košta, i to kod nas nemalih 6 milijardi kuna godišnje. Iskorjenjivanje korupcije nužno je ne samo zato da bi ušli u EU, već prije svega zato da Hrvatska i njezini građani od kojih većina pošteno živi i radi napokon dobiju priliku za izgradnju društva u kojem se cijeni znanje, marljivost i rad koje karakterizira solidarnost i zauzetost za dobro svih, a ne samo nekih. Stoga mi u klubu HSS-a pozdravljamo i podržavamo sve napore koji se čine u suzbijanju i iskorjenjivanju tog društvenog zla te ćemo podržati i ove predložene izmjene. Hvala vam lijepo.
Hvala. Klub IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Ma jasno da se slažem sa svima onima koji su prije mene govorili i rekli otprilike da ne smije biti nedodirljivih, da ne smije biti povlaštenih, da nema nikog tko je bogom dan, da ne bi smio biti nitko u ovoj zemlji iznad zakona, da ne smije jasno biti izuzetaka. Jasno je da ukoliko bi tvrdnje koje je iznosila gospođa Ingrid bile točne da civilna vlast ulazi u područje pravosuđa to bi bilo naprosto dno dna hrvatske demokracije. Što je, o čemu govori članak 21. Zakona o USKOK-u, odnosno da, Uredu za obavljanje poslova Državnog odvjetništva u predmetnim kaznenim djelima onda se kaže da je taj ured nadležan za: prvo, zlouporabe u postupku stečaja iz članka 283. Kaznenog zakonika, zatim nelojalne konkurencije u vanjskotrgovinskom poslovanju, zatim zlouporabe u obavljanju dužnosti državne vlasti, protuzakonitog posredovanja, primanja mita, primanja mita u gospodarskom poslovanju iz članka 294. KZ-a, davanje mita i davanje mita u gospodarskom poslovanju iz članka 294. točke b. Zatim kaže zlouporaba položaja i ovlasti iz članka 337., protupravnog oduzimanja slobode, trgovanje ljudima, ropstva i da sada ja ne nabrajam sve ove druge odredbe ovoga članka 21. Međutim, što je isto tako bitno? Da ja citiram ovo uvodno obrazloženje zakona gdje se doslovce kaže, citiram: "Naime, jedna od primjedbi misije neovisnih stručnjaka i Europske komisije u vezi rada Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, u daljnjem tekstu ured, bila je veliki broj odbačaja kaznenih prijava. Državno odvjetništvo RH napravilo je analizu odbačaja iz nadležnosti ureda i nakon toga može se reći kako sam broj odbačaja više nije sporan. Sporna je ostala i unesena je u mjerila za zatvaranje Poglavlja 23. preporuka o kontroli odbačaja kaznenih znači ovih prijava." Znači, ovdje što mi imamo? Europa šalje određene primjedbe, ok zašto ne. Ali, isto tako treba si postaviti pitanje tko su to često podnositelji kaznenih prijava? Lako kada je riječ o policiji, lako kada je riječ o nekim drugim institucijama, ali često, neću reći prečesto, su to anonimni pojedinci koji na taj način vode, usuđujem se kazati, politički rat sa svojim neistomišljenicima. Stavljam u ovom slučaju naglasak na anonimne prijave zato jer ovu prijavu svaki građanin u RH razumljivo uz institucije može i podnijeti. Svaku nepotpisanu prijavu po mom sudu valjalo bi jasno odbaciti, odnosno neka osobe koje se terete ako uspiju u sporu imaju nakon toga koga tužiti za naknadu štete. Dosta je da netko nekažnjeno bilo koga može teretiti za neko kazneno postupanje ili za kazneno djelo. Takve prijave, takve, ne znam nakon toga obrade, mogu gospodo uništiti pojedince. Pojedinci su ovdje bespomoćni, oni se teško ili gotovo nikako ne mogu naprosto, pogotovo ako nemaju novaca, braniti. Dovoljno je da vam se ime pojavi ne znam u nekim medijima i vi ste pod navodnicima nakon toga "mrtav" čovjek. Kako to u pravilu ide? Ne znam, ovaj portal ili ovaj list jednostavno objavljuje na temelju ne znam pouzdanih podataka saznajemo da je Državno odvjetništvo ili USKOK zaprimilo prijavu po tome i tome i onda vam od riječi do riječi tu prijavu jasno prenese. Ova vlast, kao što je govorila Ingrid, voli također baratati sa takvim stvarima. Za to smo vidjeli kako se koristi aktualno prijepodne što je, usuđujem se kazati, nonsens. Dogovaraju se zastupnici sa ministrima, ministre se jasno brifira, a onda se u tim izjavama pod navodnicima "blefira" javnost. I ja mislim da ne bi bilo gospodo dobro da se nitko poigrava s vlašću. Sve se vraća, kaže narod sve se plaća. To nije jednostavno perspektivna politika za niti jednu vlast, za nikoga tko obnaša izvršnu ili ne znam pravosudnu ili neku drugu funkciju u ovoj zemlji. Ovaj zakon, pa slažem se da je na neki način tehničke prirode, ovdje se spominju jasno ravnatelj USKOK-a, podnositelja prijave, sad imamo ovdje izvjestitelja, mi ovdje imamo sada i kolegij USKOK-a, Odjel za nadzor DORH-a, ali vidimo da ovdje imamo pod navodnicima jasno da se on ne spominje, ali na njihov zahtjev se zakon ovaj pokreće, jednog super revizora, a to je EU. Oni kažu premalo je pokrenutih postupaka iz USKOK-čke nadležnosti tj. previše je tih postupaka, prijava pardon, odbačeno. U ovoj zemlji, da budem ciničan, koja ima pod navodnicima 4 milijuna istražitelja, 4 milijuna sudaca, 4 milijuna potencijalnih podnositelja prijava, ova rješenja što ja znam mogu proći, ali čak bih se usudio kazati iako ćemo glasati za ovaj zakon da za to nema potrebe. Mi stvaramo jedno tijelo u tijelu. Možda je to dobro, možda je to loše ne znam. Sad dobivamo i izvjestitelja uz kolegij USKOK-a i odjel, dobro Odjel za nadzor DORH-a već ga poznaje naš zakonik. Ja mislim da je ovo čak nepotrebno. Dobro, ako je ovo zahtjev EU da se zatvara sva ta poglavlja neka to bude, ali vidimo i na to treba staviti naglasak da to naprosto nije europski standard. Evo, vidimo sad koliko treba vremena, danas čitam u Vjesniku da se neki ljudi mogu očekivati u Hrvatskoj krajem 5. mjeseca, ne znam da li će se to dogoditi, ali nitko recimo ne dvoji u demokratičnost postupanja recimo Austrijskog pravosuđa ali s druge strane jasno nama se šalje poruke da Hrvatski pravni standard nije onakav kakav je Europski, iako je svima jasno da ovakva rješenja niti jedno Europsko zakonodavstvo ne poznaje. Bilo bi bolje znači da se donesu neki provedbeni propisi za sankcioniranje ratnog zločina, možda bi bilo manje frustracija tko god da ih je učinio jasno, možda bi prije došli do suživota, neću reći da je sada Zakon nepotreban ako nam je to uvjet za ulazak u Europsku uniju, ajdemo to osvojiti ali bi možda bilo bolje govoriti o reviziji pretvorbe, privatizacije itd. Ali gospodo često naprosto usvajamo neka rješenja koja su apsolutno nepoznata, koja su možda i štetna, kao što će sutradan biti dužnost ne samo zastupnika već i predsjednika države, ministara, državnih tajnika ne znam, glavnog revizora itd., da dostavimo onaj obrazac da jedno administrativno tijelo ima uvid u sve naše račune, ajde opet ću reći, neka se vršlja po mojima apsolutno nemam ništa protiv, ali znate što mislim da bi Saborski zastupnici i dužnosnici trebali imati zaštitu kao što imaju zadnji kriminalci u ovoj državi, barem toliko, ništa više. Prema tome, neka to radi DORH, neka to rade sudovi, a ne da to radi neko administrativno tijelo, jer svi znamo da su sve administracije u ovoj državi toliko povjerljive, da je zlouporaba da budem ciničan gotovo nemoguća. Sve u svemu još jedanput ću reći, ako je zahtjev Europske unije, a jeste da se dopuni i izmijeni Zakon o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta uvjet zatvaranja ovog poglavlja 23. mislim da ga treba podržati, ali isto tako mislim da trebamo biti pošteni pred jasnošću i reći da ovaj standard kojega od sutradan će primjenjivati Republika Hrvatska teško da poznaje ijedna zapadno Europska demokracija.
Hvala. Klub HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre sa kolegama. Evo, Prijedlog zakona br. 573. ne nosi oznaku E. Europski, iako na prvoj stranici već nalazimo tekst u kojem piše kako je to jedno od podmjerila u mjerilu broj 5. suzbijanje korupcije, a za zatvaranje Poglavlja 23. pravosuđe i temeljna prava. To je nužno izmijeniti postojeće zakonsko rješenje kako bi bilo ispunjeno ovo mjerilo. Dakle, kada gospodin Kajin govori da ne poznaje Europa takva rješenja, meni nije jasno ako je ovo podmjerilo u mjerilu broj 5. i to u mjerilima Europske unije, poglavlju 23. koje nam se nameće i koje postoji kao zadnje poglavlje, među zadnjima, a u svezi zatvaranja i možebitnoga ispunjavanja svih uvjeta u lipnju ove godine, kažem možebitnoga pod velikim upitnikom, iako nije bitno ili lipanj ili ne znam što. Meni nije gospodine ministre nešto jasno, nisam pravnik ali zdravim suvislim razmišljanjem dolazim do određenih upita a u svezi ovog teksta. Dakle, radi se o odbačaju kaznenih prijava koje sada prema ovim mjerilima i ovom novom prijedlogu Zakona o izmjeni, prolazi još dva filtra, dva čistilišta da kažem, da bi eventualno bila konačno odbačena, ili pak na nekim od ovih stupnjeva, filtera koji su propisani ovim Prijedlogom izmjena Zakona, ukoliko se na kolegiju i u nadzoru bude suprotstavljenih mišljenja odnosno donese zaključak da postoje elementi kaznene prijave onda se kreće u kazneni progon i postupak. Pa kaže da dosadašnja praksa govori o tome da bi trebalo, da kada je to trebalo osigurati učinkovitu kontrolu odbačaja kaznenih prijava, to su prije svega one prijave koje su odbacivane u kojima nije postojao oštećenik. Kada govorimo o samom DORH-u i o USKOK-u i o prijavama kaznenim ja zaista ne znam to je ono što me, to ćete mi nadam se pokušati objasniti, da se ijedna prijava podnosi za djelo korupcije i kriminala a da nema oštećenika. U svakoj korupciji netko je oštećen, u svakom djelu kriminala i kriminaliteta netko je oštećen. O tome da postoje anonimne prijave govorio je gospodin Kajin, međutim, postoje i mnogobrojne prijave potpisane imenom i prezimenom, ja ću se usuditi ovdje iznijeti i slučajeve iz moje sredine iz Brodsko-posavske županije gdje je osoba tzv. zviždač imenom i prezimenom navela kaznena djela koja su učinjena u njenom poduzeću carinarnici Slavonski Brod itd., a da i dan danas može se reći po onoj Dalmatinskoj "Ujeo vuk magare". Dakle, to nije anonimna prijava, to je prijava potpisana imenom i prezimenom djelatnice koja je tamo radila, jasno dobila je otkaz i više ne radi tamo jer je zviždač nema zaštite nikakve za zviždače. Nadalje, kada govorimo o samom DORH-u i USKOK-u evo vaš prethodnik na mjestu ministra pravosuđa gospodin Ivan Šimonović, uvaženi dužnosnik organizacije sada Ujedinjenih naroda, izjavio je za javnost, imam ovdje i papir gdje kaže: "Dolaskom Jadranke Kosor, Bajić je dobio otvorene ruke". Pa biti će dvije godine kako je gospođa Kosor došla, negdje u srpnju, gospodin Bajić je 10 godina državni odvjetnik, pa evo odriješene ruke ima samo očito dvije godine po ovoj i ovakvoj formulaciji kao što je vaš prethodnik bivši ministar izjavio za javnost. Što je 8 godina bilo u svezanim rukama? Što je 8 godina tajeno? Što je 8 godina bilo u ladicama, ne samo u ladicama na nivou države negoli županijskih državnih odvjetništava jasno u suradnji sa glavnim državnim odvjetnikom, to ne znam da li ćemo ikada i saznati. Hoćemo li ikada sve to saznati jer poslije je kako je ovdje rečeno politika duboko, duboko uplela i u rad DORH-a iako ono pripada pravosuđu. Ali sama izjava da je dolaskom premijerke Bajić dobio otvorene ruke znači da je politika prije i sada ima utjecaj. Prije je imala utjecaj na državno odvjetništvo da se ne pokreću postupci, a sada da se pokreću ali samo neki. Zbog toga i postoje konzultacije o kojima čitamo u novinama tu i tamo malo kasnije u večernjim satima, ali postoje konzultacije koje po meni i po tome što smatram da bi pravosuđe trebalo biti nezavisno, a po onom što se događa i tko je sve u progonima, bojim se da ima i elemenata dogovora koga da a koga ne. Što se tiče samog zakonskog prijedloga, ne samo koga nego i kada, dakle i tajming kako se to voli reći je vrlo bitan. Što se tiče samog zakonskog prijedloga dakle kontroli odbačaja kaznenih prijava i mišljenju stručnjaka, da se može nastaviti u dva stupnja po 15 dana su rokovi za podnošenje žalbe ili prigovora itd. to je uredu. S time da mi nije jasno ukoliko pomoćnik ravnatelja ili ravnatelj, hoće li ta hijerarhija koja postoji i koja je normalna i koja je u svim ministarstvima pa onda i u DORH-u postoji, ako pomoćnik ravnatelja DORH-a donese odluku da se odbacuje kaznena prijava, a ravnatelj donese drugačiju, ima drugačije mišljenje, hoće li biti razmimoilaženja u mišljenju, a koje će ovisiti o samoj poziciji pomoćnika ravnatelja prema glavnom ravnatelju Državnog odvjetništva? Hoće li biti situacija kada će zbog tog odnosa podčinjenosti u radu u funkciji doći do toga da će netko popustiti a prije svega onaj koji je nižeg rangiran u odnosu na mišljenje glavnog državnog odvjetnika? Stoga s obzirom da smo iskreno govoreći i prije kada smo razgovarali o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta s obzirom da postoje određene i odbačaji prijava i onih prijava kada ne postoji oštećenik, ja bih molio ministre vas upitati, kada to ne postoji oštećenik u slučaju bilo kakve prijave. Kada ne postoji oštećenik? Klub HDSSB-a će ostati u svezi ovog Prijedloga zakona o izmjeni i dopuni Zakona o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta s Konačnim prijedlogom ostati suzdržan. Hvala lijepa.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja ću uvodno kazati da ovaj zakon treba apsolutno poduprijeti i to iz dva osnovna razloga. Dakle, on uistinu osigurava učinkovitu kontrolu odbačaja kaznenih prijava. To je dakle institut koji do sada nismo imali i upravo ovim izmjenama i dopunama zakona učinkovito se mogu iskontrolirati ili prekontrolirati po uloženim prigovorima sve one kaznene prijave koje su odbačene. I drugo, što se i zaboravlja u smislu rasprava o ovim institutima dakle omogućava se i delegacija predmeta iz nadležnosti ureda na drugi stvarno nadležan sud kada je to primjereno okolnostima počinjenog kaznenog djela i potrebe vođenja kaznenog postupka. Ne treba posebno napominjati kada smo to sada i čuli zbog čega je došlo do ovih izmjena i dopuna zakona. Naime, stručnjaci i Misija stručnjaka iz EU uočila je izvjesne probleme, probleme u smislu nemogućnosti kontrole onih kaznenih prijava koje su odbačene i predložili su i počele su rasprava i u stručnim krugovima da se iznađe određeno rješenje. I ovo rješenje je apsolutno u skladu sa našim Ustavom, ovo rješenje nije usmjereno ka kontroli bilo koga i bilo čega, pogotovo ne izvršne vlasti u odnosu na pravosuđe nezavisno i segment Državnog odvjetništva kao bitan segment funkcioniranja neovisnog pravosuđa, nego su iznađena i predložena konkretna zakonska rješenja u kojima se u prvom redu omogućuje i to u okviru Državnog odvjetništva kroz kolegij, kroz unutarnji nadzor da se po izjavljenim prigovorima sve one kaznene prijave do kojih je došlo do odbačaja i prekontroliraju. E sada, ako napravimo analizu u smislu dosadašnje prakse, a nju pronalazimo iščitavajući izvješća o radu državnih odvjetništava u kojim se u ovim situacijama o kojim kaznenim djelima, koliko je tih odbačaja bilo i što iza svega toga ono što se kaže u praksi stoji. I dopustite mi da u nekoliko rečenica iznesem i konkretne brojke. Naime, u 2009. godini broj odbačaja u nadležnosti USKOK-a i kad god pričamo o izmjenama i dopunama ovog zakona dakle razgovaramo o uskočkim predmetima, ocijenjeno je da je taj broj odbačaja bio relativno visok. Dakle, iznosi 664 odbačaja. Međutim, za organizirani kriminal odbačeno je 48 prijava, 601 prijava je odbačena za korupcijska kaznena djela i 15 prijava za druga kaznena djela. U većini slučajeva, ponavljam, u većini slučajeva radilo se o odbačajima kaznenih prijava zbog zlouporabe položaja. Uglavnom se radi o prijavama i to želim naglasiti, dakle u velikom dijelu ili uglavnom o prijava protiv sudaca, prijava protiv državnih odvjetnika i službenika u upravi. Dakle, građani koji su bili nezadovoljni odlukom koja je donesena povodom njihove prijave podnose nove prijave za zlouporabe položaja smatrajući da je spor trebao biti riješen u njihovu korist pa kako nije zaključuju da se radi o korupciji. Ovo je citat iz izvješća o radu državnih odvjetništava i to su u pravilu situacije koje možemo podvesti pod ovaj činjenični sud. Primjera radi, dakle imamo jedan parnični postupak u kojem su različite stranke. Presuda je u korist jedne od njih, imamo prijavu od nezadovoljne stranke da s obzirom jer predmet nije riješen u njegovu korist da se radi po njegovom mišljenju o koruptivnom ponašanju u ovom slučaju suca. Isto tako može biti državni odvjetnik ili isto tako može biti službenik u tijelima državne uprave koji odlučuje o konkretnom zahtjevu. Dakle, iz tih razloga da se i te stvari demistificiraju, odnosno iz tih razloga po mom mišljenju je potrebno napraviti ovu izmjenu jer u krajnjoj liniji omogućavamo svima onima koji kažu e ja sam podnio kaznenu prijavu i ništa se po tome ne radi, pa i ako želimo, o tome smo imali prilike čuti u ime klubova, pa i u tim onda situacijama upravo po izjavljenom prigovoru će u prvom redu kolege državnih odvjetnika vidjeti o čemu se tu zapravo radi i donest o tom odluku. Da ne kažem da je unutarnja kontrola državnog odvjetništva dakle u nekakvom smislu funkcioniranja državnog odvjetništva kao cjeline isto takvu mogućnost ima. Dakle, prihvaćanjem ovog rješenja u prvom redu razbija se taj nekakva zona nesigurnosti ili zona nečega što ostaje nedorečeno ili što ostaje u zraku, a puno puta je zapravo sredstvo jedne, može biti sredstvo i manipuliranja. Ovdje imamo čisto zakonom razrađenu situaciju kada dolazi do odbačaja kaznene prijave, dakle oštećenik može podnijeti prigovor, imamo proceduru, na koji način i po kom propisu se o tome onda odlučuje, imamo nadležna tijela u okviru državnog odvjetništva koje onda naravno donose odgovarajuću odluku. I dakako da je dobro rješenje da su ta tijela u okviru državnog odvjetništva. To nisu ni sudska tijela ni neka administrativna tijela, dakle ne može se govoriti ni raspravljati na način da je sad predlaganjem ovoga zakona izvršna vlast izvršila u tom smislu bilo kakav pritisak. Dakle, odluka je državno odvjetnička i ostat će državno odvjetnička po ovom prigovoru kada govorimo o odbačaju kaznene prijave. Apsolutno dakle zakon treba poduprijeti, postavlja se pitanje da li je on potreban, nije potreban, da li se po načelu svrsishodnosti može se primjenjivati pa onda u nekakvoj praksi dosadašnjoj, u našem zakonodavstvu, to nije bio slučaj, nije bilo predviđeno kao institut zbog čega mi to sada uvodimo. Pa svaka novina koja će otkloniti sva ova ajmo reći nesuglasja ili neriješene stvari, ako je precizna, ako je dobra, ako je kvalitetna, a meni se čini, ne da mi se čini nego ova sigurno jest pa je treba prihvatiti kako bismo sve one nejasnoće, sve one nepreciznosti kada dolazi do odbačaja kaznenih prijava zapravo izbjegli i državni odvjetnici će jednostavno primjenjujući ove odredbe zakona doći u poziciju da se u dva stupnja očituju o ovoj problematici i svakako da onda ne možemo govoriti o tome da ta će odluka zasigurno biti i kvalitetnija, imat i veće uporište, a da ne kažem imati i veću težinu ne samo u krugovima struke, u krugovima sudbenim ili državno odvjetničkim nego ono što je isto tako vrlo bitno i u javnosti jer ta odluka će imat svoju ono što se kaže potporu, ma kakva ona bila. Imat će svoju potporu u smislu i procedure, u smislu struke, u smislu točno propisanih procesnih pravila kako ona treba biti donesena. Dakle, u tom smislu potpora ovom zakonu i ja isto tako na kraju, zaključit ću s tim svoju raspravu, jest mala izmjena, radi se o par članaka zakona, ali je to isto jedan kamenčić u tom mozaiku koji slažemo i privodimo kraju, privodimo samom kraju, a to je upravo to poglavlje 23.-Pravosuđe i ljudska prava i ovo je upravo jedan od tih bitnih malih kamenčića koji će upotpuniti tu sliku kako bismo i pregovore u ovom dijelu, dakle poglavlju 23. vrlo brzo uspješno priveli kraju. Hvala lijepo.
Hvala. U 11,42 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Replika, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Kažete kolega kad dođe do odbačaja kaznene prijave da se ne smatra nikakvim napadom omogućavanje Policiji da istakne, da podnese prigovor kako bi kolegij iz Državnog odvjetništva, iako je kolegij i prije toga na takav način rješava ponovo, odlučivao i da se na takav način dolazi do veće transparentnosti. Tako se može ovako laički to čak i shvatiti, međutim ako imamo u vidu da je Državno odvjetništvo kojem smo dali upravo ovlast da ono nadzire upravo Policiju koliko je postupila po njihovim nalozima i da stoga snose odgovornost, mi krećemo polako, korak po korak, omogućavanje da eto se ipak provocira od strane same Policije dodatna kontrola. Nitko se ne protivi dodatnoj kontroli, ali unutar samog sustava jer ovo je ipak jedno narušavanje neovisnosti i korak dalje možda da se sutra i učestvuje u samoj tom donošenju odluke o samoj prijavi. To je nešto što suvremeno pravo, suvremeni sustav ne poznaje, ne poznaje to, to nigdje nema. Nađite mi sustav koji to ima. Možda je to zakon i onaj famozni kako ono mu bješe ime, Perili u Italiji i to samo u jednom dijelu. To nigdje ne postoji. Dakle, umjesto da imamo kontrolu Državnog odvjetništva jer smo mu dali takve ovlasti da za naloge u procesu procesuiranja, otkrivanja kaznenih djela, pokretanja postupka jača se ta odgovornost, mi smo krenuli u jedan drugačiji način. Ako treba kontrolirati neka te odluke govorim a već je jedan korak naprijed napravljen, da se takve odluke javno objavljuju na stranicama Državnog odvjetništva i koje ste dobro obrazložili. To vam je najbolji način kontrole.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa uvažena kolegice, vama je vjerojatno jasno da se ovdje samo ne radi o odnosu Policije i Državnog odvjetništva. Ovdje se radi o svakom onom koji može podnijet kaznenu prijavu, a svatko je dužan podnesti kaznenu prijavu kada po njegovim saznanjima po činjeničnom nekakvom stanju primijeti ili upućuje se na to da je počinjeno kazneno djelo. To u prvom redu. A drugo kada govorite o kontroli tko koga kontrolira, pa i mehanizmi kontrole po prigovoru ostaju u okviru Državnog odvjetništva. Sve vaše bi bilo ono što se kaže utemeljeno i u redu u smislu negativnog pristupa ovom zakonu da netko drugi iz segmenta neću reći pravosuđa nego čak i nekih drugih institucija to kontrolira, nego po prigovoru opet odlučuje Državno odvjetništvo i to Kolegij Državnog odvjetništva. Znači u širem sastavu. Pretpostavljam da su onda te odluke bolje, bolje obrazložene sa više nekakvog i struke i iskustva nego kada to pojedinac donosi bez obzira o kome se tu zapravo radilo. To što vi govorite da ovakvih primjera nema nigdje, pa ne bih se oko toga sa vama složio. Dakle, kontrole bez obzira da li su na baš ovakav način propisane ili ne u izvjesnom smislu postoje. Postoje u samom funkcioniranju državnih odvjetništava, javnih tužiteljstava. Ovo je samo jedan način da se u svim onim situacijama kada dolazi do odbačaja kaznenih prijava, a kada stranka koja je nezadovoljna takvom odlukom zapravo ulaže prigovor da o tome Kolegij Državnog odvjetništva donese odluku. I ono što moram ponovno naglasiti to je toliko nelogično, to toliko ne proizlazi iz odredaba ovoga zakona da me zapravo čudi zbog čega i temeljem čega se upirete dokazati za ono što je nedokazivo. A želite dokazati da izvršna vlast, odnosno ministarstvo, Vlada ovim vrši pritisak na Državno odvjetništvo. A sve što ste kazali isto tako ide kontra ili suprotno tome. Kako se može vršiti pritisak na nezavisno pravosudno tijelo ako mu dajete zakonom mehanizam da kontrolira vlastitu odluku. I on vrši tu kontrolu. To ne vrši ministarstvo, to ne vrši sud, to ne vrši uprava. Dakle, Kolegij Državnih odvjetništava vrši pod navodnike tu kontrolu. Kakvom se tu onda vrsti pritiska radi? Kakvoj se to vrsti nekakvih mehanizama, ne znam čega se protivite upravo tim rješenjima, a ta rješenja su dijametralno suprotna od onoga o čemu govorite. I u osnovi, ovo nije odnos rješavanja nekakvih pod navodnike sukoba između Državnog odvjetništva i policije, nego razrješenje i svih onih situacija kada dolazi do odbačaja kaznene prijave. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kako i zašto dolazi do prijedloga ovog zakona? Razlog i neposredan povod da se ovaj zakon predlaže je sukob Bajić-Karamarko. Oko čega je nastao sukob koji se odvijao u javnosti, u novinama, u medijima? Policija, dakle Ministarstvo unutarnjih poslova, dakle izvršna vlast, dakle ministar Karamarko, dakle politika je donijela odluku da protiv dva člana predsjedništva SDP-a podnese kaznene prijave. I tu je odluku ostvarila. Kaznene prijave su podnesene. Državno odvjetništvo je razmotrilo kaznene prijave i odbacilo ih kao neutemeljene. Radilo se o tipičnom primjeru lažnog prijavljivanja kaznenog djela. Znači o počinjenju kaznenog djela lažnog prijavljivanja. Klasičan primjer političkog obračuna kroz pravosuđe. Ogorčeni što je Državno odvjetništvo odbacilo njegove kaznene prijave, ministar, dakle političar, dakle izvršna vlast je u javnosti napala državnog odvjetnika u novinama. E, da bi se Karamarku u buduće omogućilo da to radi i institucionalno, a ne samo u novinama, da dakle kao političar i kao izvršna vlast napada neovisnu pravosudnu vlast predlaže se ovaj zakon. Mi imamo u 2009. godini 664 odbačaja kaznenih prijava u USKOK-ovim predmetima. Velik broj. O čemu to govori? S jedne strane govori o jednoj svijesti građana koja je potaknuta da prijavljuju sumnju na počinjenje kaznenih djela korupcije i organiziranog kriminala, pa i onda kad nemaju baš dovoljno dokaza ali se njima čini da je negdje počinjena korupcija pa to prijavljuju. Imamo slučajeve i političkog obračuna o čemu sam govorio, a takve se kaznene prijave mogu podnositi i zbog osobne osvete, netrpeljivosti, sukoba bilo kakvih drugih potpuno nepravnih razloga. Državno odvjetništvo takve neutemeljene kaznene prijave odbacuje. Koja je logika postupanja Državnog odvjetništva? Državno odvjetništvo ide u progon kad god ima pa i najmanju šansu da uspije na sudu, kad god vidi najmanju mogućnost da će dobiti osuđujuću presudu Državno odvjetništvo ide u progon i kaže pa nek' sud odluči ali ja ću optužiti. Državno odvjetništvo rijetko, iznimno po svojoj savjesti, po savjesti ljudi koji tamo sjede odbacuje kaznene prijave ako su one imalo utemeljene. Umjesto da je Državno odvjetništvo u ova dva slučaja o kojima sam govorio postupilo tako da je podiglo neposrednu optužnicu protiv podnositelja lažne kaznene prijave zbog lažnog prijavljivanja, umjesto da je pred sud odvelo ministra Karamarka ili načelnika policije, ravnatelja policije jer je nedopustivo da policija podnese lažnu kaznenu prijavu kad to učini neuki građanin može se to i razumjeti. Ne zna čovjek pravo. Njemu se čini da je tamo ipak korupcija. Ali policija koja ima kriminaliste, koja ima pravnike, koji ima dovoljan broj stručnjaka koji kvalitetno mogu ocijeniti da li je prijava utemeljena ili ne, kad policija napravi takav propust, kad to napravi jedan ministar koji zastupa interese jedne političke opcije onda je to klasičan primjer lažnog prijavljivanja kojeg je Državno odvjetništvo trebalo goniti. Nije državni odvjetnik pokazao tu zube. Nije rekao e pa nećete mi podnositi takve kaznene prijave, neću to durati, vas ću progoniti zbog toga, pa s obzirom da baš nije pokazao zube evo što mu se događa. Predlaže se zakon po kojem će sada ta policija moći tu njegovu kvalificiranu odluku procjenjivati, na nju se žaliti čak dva puta, a kaznena prijava će cijelo to vrijeme biti neriješena ili nepravomoćno riješena, pa će ova politička difamacija do koje dolazi trajati malo dulje, to je intencija donošenja ovog zakona. Kažete u kolegiju će se odlučivati. Pa šta mislite, pa vi to znate ministre, pa vi to jako dobro znate, i danas se odlučuje u kolegiju oko svih važnih predmeta, pa i danas zamjenik državnog odvjetnika traži od glavnog državnog odvjetnika i uputu i savjet, i državni odvjetnik sazove kolegij u svakom kompliciranijem predmetu, kao što liječnici za Boga miloga u kompliciranom slučaju rade u konziliju, to je priroda posla odgovornih ljudi. I kad donesu odluku o odbačaju, onda im treba vjerovati. E sad, kažete ovo će se primijeniti, dakle rješava se, popunjava se jedna praznina kad nema oštećenika, znači nema nekog privatnog oštećenika. Tko je oštećenik? Republika Hrvatska tad, Republika Hrvatska. A tko treba štititi interese Republike Hrvatske? Državno odvjetništvo. Tko drugi. I sad će neka neuka stranka tražiti da kolegij Državnog odvjetništva, pa onda još i ovaj nadzor gube vrijeme da bi njegovu tako izmišljenu prijavu kontrolirala. Oni koji su zaduženi da štite interese Republike Hrvatske. Ne on, oni su zaduženi. To će između ostalog raditi policija. Pa nije policija zadužena da štiti te interese, nego Državno odvjetništvo. Ono je njima i nadređeno. Evo kolega Tomljanović dobro navodi primjere iz izvješća. Tuže se susjedi, imaju parnicu nekakvu oko posjeda, jedan izgubi spor, i on prijavljuje suca da je korumpiran, da je uzeo novac od protustranke, i da je za to presudio. Tako on gnjavi jer misli da je u pravu. Državno odvjetništvo to odbaci. On podnese prijavu protiv državnog odvjetnika koji je to odbacio. On opterećuje ovaj sustav. I umjesto da se protiv njega podnese kaznena prijava zbog lažnog prijavljivanja, sad mu se još ide in favorem, sad nek i dalje zatrpava taj sustav svojim žalbama. Vi ćete ovim zakonom otupiti borbu protiv korupcije, jer ćete državnim odvjetnicima i zamjenicima dati posla da 664 lažne prijave, odbačene prijave razmatraju još dva puta. I neće se baviti, neće se stići baviti progonom kriminalaca, ionako na neke državnoodvjetničke odluke čekamo jako dugo, jako dugo čekamo. Neću spominjati afere za koje je trebalo 5 godina da reagira Državno odvjetništvo. Spomenut ću, evo riječke tržnice gdje dvije godine nije donesena državnoodvjetnička odluka, a trebala je biti. Zašto nije? Pitamo se zašto nije ovakva ili onakva. A sada ti ljudi više neće moći raditi na tim predmetima, neće stići, nego će se baviti sa 664 prigovora u dva stupnja, znači to je puta dva, tisuću i 200, jer jedanput će se žaliti, pa će ga odbaciti, pa će se ponovo žaliti, i tako neće stići ganjati kriminalce, nego će se baviti Karamarkovim pritužbama na odbačaj njegovih lažnih kaznenih prijava. Hvala vam.
Hvala. Ispravci. Gospodin zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo. Pa netočan je navod koji je ponovljen tri, četiri puta i u zadnjoj rečenici uvaženog zastupnika, da je policija, ministar Karamarko podnosili lažne prijave, da su lažno prijavljivali. To je netočno, kolega ne radi se ovdje o lažnom prijavljivanju, nego o prijavljivanju počinitelja kaznenih djela i o kaznenoj prijavi, a cijelo vrijeme, usudit ću se kazati brkate pojmove odbačaja kaznene prijave od nerješavanja kaznene prijave, sami ste spomenuli tržnice Rijeka, tamo se dogodilo nešto drugo, tamo je to sve skupa stajalo u ladici, dok osnovno kazneno djelo nije zastarilo, a onaj drugi segment koji je trebao biti obuhvaćen kaznenom prijavom i završio u Osijeku na odlučivanju. O tome se radi. Morate biti precizni. Dakle ovdje je došlo do podnošenja kaznene prijave, do neprocusiranja stavljanja predmeta u ladicu, što je rezultiralo protekom roka i zastarijevanja osnovnog kaznenog djela. A sam predmet više nije rješavan, vi ste spomenuli riječke tržnice u Rijeci, nego u Osijeku. To su dvije bitno različite stvari.
Gospodin zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, pa apsolutno je netočan navod, čak i neistinit da gospodin ministar Karamarko podnosi kaznene prijave. To radi ravnateljstvo policije, odjel krim policije koji sa saznanjima koje prikupljaju na terenu podnosi kaznene prijave. I drugo što bih želio naglasiti da vaša rasprava današnja o prijedlogu zakona zasigurno je kontradiktorna sa vašom raspravom u izvješću o radu državnog pravobraniteljstva. Tako da ne znam o čemu danas govorite, o čemu ste govorili onda.
Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo potpuno je neistinito prikaz kolege Stazića gdje ovaj zakon zapravo svodi na nekakav rat između Bajića i Karamarka. Drago mi je što kolega štiti gospodina Bajića, protiv kojeg je glasovao kad je trebalo produžiti mandat, ali je apsolutno točno da ne radi predmete Bajić. Konačno, postoji niz državnih odvjetnika, vidjeli smo da je bilo ovakovih, onakovih rješenja, od kojih su neka i pobijena, a primjer Rijeke je zapravo dobro ste ga naveli, gdje treba stvarno i kontrolirati i Državno odvjetništvo, jer tamo nisu zaštićeni interesi države, nego lokalne SDP-ove vlasti.
Replike. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Evo sad kako smo sumnjali, sad znamo o čemu se radi iz usta gospodina Markovinovića, da treba kontrolirati Državno odvjetništvo, i … [[Govornica se ne razumije.]] daje policiji. Dakle po Zakonu o policiji, što radi policija? Osim onog preventivnog djelovanja, u ovom represivnom dijelu. Dakle otkriva počinitelja kaznenih djela, prikuplja dokaze, osigurava tragove, samostalno sve to radi i puno više na inicijativu što mu kaže Državno odvjetništvo. Njezin samostalni rad policije se zaustavlja podnošenjem kaznene prijave, mogu biti zadovoljni i nezadovoljni, gotovo, amen. Ovim ne sudjeluju u procesu niti na ikakav način mogu sudjelovati u procesu. Na ovakav način na mala vrata, kroz prozor ih puštamo da sudjeluje policija u … [[Govornica se ne razumije.]] To ne može biti. Policija je samo izvršni, osim što je ono izvršni organ, izvršno tijelo, ono je i zaista izvršenje i u rukama samog izvršitelja, u rukama i po nalogu Državnog odvjetništva. A kako možemo kontrolirati Državno odvjetništvo gospodo? Našli smo mi mehanizam za to, ali ste odbili. Kazneno djelo smo bili uveli 2003. za pravosudne dužnosnike koji nesavjesno obavljaju svoj posao. To ste odbili, to ste smatrali napadom na pravosuđe. Dakle, da ondje pravosudni dužnosnik, bilo državni odvjetnik ili sudac nezakonito postupa svjesno oštećuje ili državu ili u korist radi jedne stranke omogućili smo da to bude kazneno djelo. To kazneno djelo je i egzistiralo u našem pravnom, u našemu zakonodavstvu kaznenom sve do one tzv. kaznene mini-reforme 1996. kada je netragom nestalo. Nama to kazneno djelo treba pa neka neovisni sud rješava da li se radilo o kaznenom djelu, a ne kao što kaže ispravno kolega Markovinović da policija kontrolira, da treba policija kontrolirati. … [[Upadica se ne razumije.]] Neće jezik nego pravo.
Povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Markovinović.
Pa mislim normalno ovdje treba reagirati jer kolegica mi trpa u usta rečenicu koju nisam izrekao. Nisam rekao da treba policija kontrolirati. Nek' se kontroliraju sami, ali nek' se i tu i tamo kontroliraju, osim za slučajeve kad idu SDP-u u korist jel'. Onda ne trebaju.
Odgovor na repliku, gospodin Stazić.
Kontrola Državnog odvjetništva, zanimljivo pitanje. Tko može kontrolirati Državno odvjetništvo? Evo, kolega Markovinović kaže Državno odvjetništvo se mora kontrolirati. Državno odvjetništvo može kontrolirati ili samo sebe ili ga može kontrolirati sud na temelju nekakve kaznene prijave. Ova želja, rad Državnog odvjetništva donekle kontrolira i Parlament kroz izbor Glavnog državnog odvjetnika kad ocjenjuje njegov rad nakon jednoga mandata. I kada Parlament, kada izabrani predstavnici građana kažu dobro ste radili svoj posao, gonili ste kriminalce, imate rezultate ili mu kažu šutjeli ste 5 godina, niste ništa radili, a onda ste se naglo probudili. Pa čak i kad ga tako ocjenjuju kao što smo ga ocijenili branit ćemo prava državnog odvjetnika ovoga i bilo kojeg drugog pred bilo kakvim pokušajem izvršne vlasti da upravlja njegovim postupcima ili da te njegove postupke kontrolira. Jer je to stvar principa, kolega Markovinoviću, to je možda malo teže shvatiti.
Gospođa zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Pa gospodine Staziću evo ja ću vam, ja sam dignula repliku zato što vi volite reći da se mi iz HDZ-a vas bojimo pa vam onda ispravljamo samo netočne navode. Ali, svašta ste tu rekli da je razlog donošenja ovog zakona Bajić i Karamarko, a sve se zapravo svodi na to da SDP smatra da je zaista pupak svijeta. Zašto? Cijela ova vaša rasprava, sve ovo ide u odnosu na tri odbačene kaznene prijave u odnosu na neke članove SDP-a. Rekli ste sami da iz Izvješća državnog odvjetnika proizlazi da je 664 odbačaja bilo. Što je sa onim svima drugima? Napali ste na policiju, imate li podatak koliko je od ovih 664 odbačene kaznene prijave koliko je policijskih kaznenih prijava? Jesu li to možda građani koji su negdje imali sumnju da se radi o korupcijskim kaznenim djelima pa su podnijeli kaznenu prijavu pa su te prijave odbačene, a oni i dalje sumnjaju jer imaju podatke i zašto se ne bi otvorila mogućnost da samo Državno odvjetništvo unutar sebe prekontrolira odluku jednoga državnog odvjetnika? Dakle, da kolektivno tijelo to prekontrolira. Točno je, Državno odvjetništvo kontrolira sud. Ali je isto tako točno da Državno odvjetništvo ima mogućnost ukoliko je u prvom stupnju nezadovoljno odlukom suda da podnese žalbu i da ima drugostupanjsku odluku. Zašto smatramo da podnositelj kaznene prijave, što nije, naglašavam, samo policija, što je svaki građanin, što ste vi, pitam vas tu stalno govorite o Karamarku koji podnosi lažne kaznene prijave. Dakle, ne podnosi ih on, to vam je kolega Đakić odgovorio tko podnosi kaznene prijave, ali jeste li vi kao građanin RH podnijeli kaznenu prijavu protiv tih za koje smatrate da lažnu prijavljuju? Dakle, imate uređenu državu, uređeni pravni sustav pa podnesite kaznenu prijavu, nemojte stalno o tome govoriti. Pa da se i tu kao i u slučaju "Tržnica Rijeka" konačno utvrdi jesu li te lažne prijave bile kazneno djelo lažnog prijavljivanja ili nisu. Ali, upravo zbog toga što podnositelj kaznene prijave nije imao mogućnost prigovoriti u slučaju "Tržnica Rijeka" primjerice, a nije mogao niti imao mogućnost kroz koji institut pitati Državno odvjetništvo zašto ta prijava stoji u ladici, 80 milijuna kuna štete za grad Rijeku je isparilo jer je u odnosu na počinitelja zastarjelo, a ova prijava koja se vodi vjerojatno će biti odbačena jer će biti promašaj pasivne legitimacije. Hvala.
Odgovor na repliku.
Nisam podnosio kaznene prijave protiv lažnog prijavljivanja zbog toga što Državno odvjetništvo kome je ta kaznena prijava podnesena i koje je donijelo državno odvjetničku odluku da je ona neutemeljena i koje ju je odbacilo ima samo mogućnost neposredne optužbe, pokretanja postupka. Drugi razlog zašto nisam podnio kaznenu prijavu zbog lažnog prijavljivanja zbog toga što ne mislim da Državno odvjetništvo i pravosuđe uopće trebaju biti polje političkog nadmetanja. Treća stvar, nisu podnesene kaznene prijave protiv 3 člana SDP-a nego protiv 3 člana predsjedništva SDP-a sa ciljem difamiranja cijele stranke. I četvrto, odbačena kaznena prijava kada se podnosi u ovakvim slučajevima i protiv istaknutih osoba znači lažno prijavljivanje. To ne podnosi građanin koji može biti neuk i kojemu se može činiti, koji može sumnjati na počinjenje kaznenog djela, ali ne zna ocijeniti sve elemente, ne zna da li uopće raspolaže relevantnim dokazima, kada to čini policija sa svojim kriminalistima, sa svojim pravnicima, sa svojim stručnim osobljem, kada to radi namjerno i svjesno onda to jest lažno prijavljivanje po diktatu politike, po diktatu ministra Karamarka.
Hvala. Završni osvrt, ministar pravosuđa.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo kao prvo svima zahvaljujem na raspravi, i želim se još jednom na kraju vratiti na bit zakona. Bilo je puno kvalifikacija, bilo je tvrdnji da se radi o malim izmjenama, o tehničkim izmjenama, do čak onih koji su rekli da je ovo Staljinistički zakon, da je malo brkat zakon, ali ja se vraćam na bit. Bit ovog Zakona je da mogućnost greške svedemo na najmanju moguću mjeru. Ovdje još jednom želim odlučno odbiti da se ovim Zakonom pokušava uvesti nadzor izvršne vlasti nad pravosuđem. O tome nema niti govora, ne piše niti u jednom članku bilo što što bi išlo u smjeru utjecaja izvršne vlasti na pravosuđe. Toga nema. Naprosto želimo svesti mogućnost greške kod odbačaja kaznenih prijava na najmanju moguću mjeru, iako kada bismo gledali rezultate Državnog odvjetništva mi možemo imati puno povjerenje u njihov rad, jer od 10 optužnih akata koji dođu pred sud gotovo 9 završava osuđujućim presudama, to znači da oni imaju dobre procjene. Međutim, kaznena prijava, podnošenje kaznene prijave je jedno, optuženje drugo, donošenje presude treće, jer kada netko podnese kaznenu prijavu, svatko može vidjeti i smatrati da je kompetentan, da je stručan, da procijeni da je negdje počinjeno nekakvo kazneno djelo. Kada takva kaznena prijava dođe pred državno odvjetništvo, e sada je potrebno analizirati, postoje li dokazi, da li te tvrdnje, da li opis toga djela uopće ulazi u kaznenu zonu i tek kada se sve te stvari poklope državno odvjetništvo podnosi optužne akte. E sada, da li je sve to dovoljno o tome odlučuje sud i to izričito kroz presudu. Postoji određeni dio prijava koje se odbacuju, mi ovime želimo samo omogućiti to da prije konačnog odbačaja, svaka ta prijava se još dva puta temeljito analizirati, da još dva puta se vidi da li ima tu elemenata za postupanje ili ne. Jer sada u ovoj sadašnjoj situaciji to ne smije ovisiti o jednom čovjeku, o jednom državnom odvjetniku koji smatra da tu nema elemenata. Dakle, ovdje kao građanin koji sam podnio kaznenu prijavu imam pravo podnijeti prigovor da o mojoj prijavi odluči kolegij i nakon toga još i Odjel za unutarnji nadzor. Dakle, da mi se transparentno kaže jesam li ja pogriješio, da li ja dobro vidim ili ne vidim, i to je jedini cilj i smisao ovog Zakona. Bilo je pitanje je li to sukob policije, je li to sukob Ministarstva unutarnjih poslova, DORH-a, ja ću reći zašto u zadnjih 10 godina, je to učestalo u posljednjih 2 godine, toliko predmeta, naprosto zato što imamo bolje instrumente, imamo bolji normativni okvir, imamo bolji kazneni Zakon o kaznenom postupku nego što smo ga imali prije. Kolegica Antičević je govorila o prijašnjem zakonu o kaznenom postupku koji je odredio tri faze, jedna pred policijom, druga pred državnim odvjetništvom, treća pred sudom. MI sada imamo Zakon o kaznenom postupku koji nudi puno bolje alate, puno bolje mehanizme postupanja, i to se naprosto vidi, sukob Ministarstva unutarnjih poslova i Državnog odvjetništva, najbolje o tome govore rezultati koje imamo u procesuiranju upravo ovih kaznenih djela organiziranog kriminaliteta i policije. Dakle, ja još jednom zahvaljujem svima na raspravi ali doista bit zakona je poboljšati sustav koji je već dobar ali svaki sustav može biti i bolji. Ovdje idemo u onaj mali segment želimo svesti mogućnost greške na najmanju moguću mjeru. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, bio je hitni postupak, P.Z. br. 753 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandman. Sukladno članku 166. Poslovnika o ovako podnesenom amandmanu mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da se provede rasprava o amandmanu Vlade, molim dignimo ruku. Protiv? Suzdržan? Dva. Prihvaćeno je da se raspravi o amandmanu Vlade. Sad otvaram raspravu o amandmanu Vlade. Molim da predstavnik predlagatelja obrazloži amandman Vlade pa ćemo onda glasovanje.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa vrlo kratko, izmjenom kojom se uvodi tajno glasanje Kolegija ravnatelja USKOK-a kada je u pitanju odbačaj kaznenih prijava, ali samo onda kada nema oštećenika, dodatno je pojačana objektivnost pa iako je tajnost već ugrađena u Poslovnik DORH-a smatramo da je ovim dodatno ojačana objektivnost i transparentnost postupanja USKOK-a.
Hvala. Otvaram raspravu o amandmanu. Ima li? Da. U ime kluba gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa evo vrlo kratko pa nema potrebe da uopće izlazim vani. U ponedjeljak do srijede održava se, ja mislim jedan od zadnjih sastanaka našeg zajedničkog Parlamentarnog odbora EU i Hrvatske, gdje će ljudi iz Europske komisije i EU biti upoznati s ovim što je radila tobože nekakva ekspertna skupina i nagnala ministarstvo, time i Vladu, vidjet ćemo je li svjesno ili nesvjesno, u zabludu. Dakle, upravo kao jedan doprinos zatvaranju Poglavlja 23. mi sada i s ovim amandmanom gdje Vlada izričito govori da je policija kontrolor USKOK-a neovisnog pravosudnog tijela. To se u obrazloženju amandmana sada vidi. Neki zastupnici su to iz vladajuće koalicije htjeli opovrgnuti, tek tako, ne znam koji su glagol upotrijebili, ali svakako da su bježali od tog glagola koji jedini je i odgovara ovakvom neviđenom napadu na sustav. Dakle, mi ne govorimo o određenoj kadrovskoj kombinaciji, o dobrom radu jednog ili drugog segmenta, branimo sustav u kojem je nedopustivo da na pragu Europe gdje nigdje u Europi to nije postavljeno policija kontrolira neovisno pravosudno tijelo. Takav Ustav suglasnošću svih nas ovdje je donesen i takva odredba je ugrađena. To su opasni presedani koji, pitanje je kako u određenim kadrovskim kombinacijama mogu se reflektirati. Ako treba pojačati unutar samog Državnog odvjetništva kontrolu to nije upitno. Na kraju krajeva njihovim kolegijima, odjelima to s obzirom na hijerarhiju i strukturu kako je definirano i strukturirano Državno odvjetništvo nije upitno. Ali, da mi policiji dajemo ovlast da kontrolira Državno odvjetništvo, dakle segmentu izvršne vlasti to je nezabilježeno u zemljama EU. Zato evo mi skrećemo vam još jedanput pozornost da razmislite o tome da povučete ovo, jer govorim i povjerenik Štefan Füle nije bio upoznat s time, on je sada upoznat s time i jednostavno se zgraža s tom činjenicom. Još jedanput razmislite.
Hvala. U ime Kluba HDZ-a gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja zaista ne znam o čemu govori kolegica Antičević Marinović, da li ona govori o ovom Prijedlogu zakona. Dakle, ovim amandmanom se ništa u odnosu na prijedlog Zakona ne mijenja osim načina odlučivanja kolegija državnih odvjetnika, ali kao što smo u raspravi rekli nikakva kontrola policije nad državnim odvjetništvom. Državno odvjetništvo je po Ustavu neovisno tijelo, radi se samo o tome da podnositelji kaznene prijave, a ponavljam, podnositelj kaznene prijave može biti svaki građanin Republike Hrvatske, može biti policija, može biti državno tijelo ima pravo nakon što mu je kaznena prijava odbačena u slučaju kada nema oštećenika ima pravo podnijeti prigovor protiv toga, to je jedna demokratska procedura i o tom prigovoru nipošto neće odlučivati policija nego će odlučivati tijelo državnog odvjetništva, najprije kolegij državnog odvjetništva a potom tijelo nadzora. Hvala.
Hvala. Imamo ispravak gospodin Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa zapravo ispravljam netočan navod da je ovim zakonom potvrđeno i utvrđeno da je Državno odvjetništvo neovisno. Nije točno. Upravo ovim zakonom se potvrđuje neovisnost državnog odvjetnika. Toliko daleko Vlada ide da propisuje način odlučivanja, dakle vi sada namećete državnom odvjetniku kako će voditi svoje kolegije, da li će glasati tajno, da li javno, mislim da je ovo ipak presedan zato je nemoguće prihvatiti ne samo ovaj amandman nego cjelokupni zakon.
Hvala. Ispravak gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Evo upravo sada u obrazloženju ovog amandmana Vlada izrijekom navodi s obzirom na činjenicu da je uvođenje transparentne kontrole odbačaja kaznenih prijava, dakle ona govori upravo o kontroli odbačaja kaznenih prijava, koju provocira i čiju ovlast da kontrolira taj rad daje Ministarstvu unutarnjih poslova tj. policiji i još tvrdi ovdje da nema oštećenika. Pa zar se kazneni progon ne vodi u državnom interesu i kada god je kazneno tijelo koje ... provodi ima oštečenika i oštećenik je upravo javni interes, a taj javni interes po našem Ustavu, po svim postojećim zakonima tu ovlast dali smo državnom odvjetništvu.
Gospođa Ana Lovrin se javila za povredu Poslovnika izvolite.
Zastupnica nije ni u jednoj riječi ispravila moj navod već je govorila što piše u obrazloženju vlade uz ovaj amandman. A ono što treba naglasiti da nitko drugi ne kontrolira državno odvjetništvo dakle treba razlikovati kontrolu državnog odvjetništva od kontrole jednog akta koji je odbačaj prijave koji kontrolira upravo državno odvjetništvo, na kraju krajeva kao što je u sudovima prvostupanjsku odluku kontrolira drugostupanjski sud ili Vrhovni sud u slučaju kada je to dopušteno.
Gospođa državna tajnica Tatjana Vučetić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, samo vrlo kratko. Ne znamo dakle zaključak da će na ovakav način policija kontrolira državno odvjetništvo. To se i u raspravama često puta spominjalo dok se raspravljalo o ovom Zakonu. To naprosto nije točno. Prvo, nije jedino policija ta koja podnosi kaznene prijave državnom odvjetništvu, pa prema tome nije niti ona jedina koja bi eventualno kontrolirala ali stvarno ne znam na koji način s obzirom da kontrolu odbačaja kaznenih prijava vrši isključivo državno odvjetništvo. Činjenica jeste i to moram reći da je bilo i drugačijih prijedloga i da je bilo drugačijih prijedloga od strane same Europske komisije da odbačaj kaznenih prijava samo u ovim slučajevima i samo za Uskočke predmete to moram naglasiti jer ne radi se o odbačaju svih kaznenih prijava nego vrlo suženo, prijedlozi su bili da to bude Uskočki odjel Županijskog suda što je bilo apsolutno neprihvatljivo od strane ustavnosti samih takvih odredbi dakle u trenutku u kojem je Vlada Republike Hrvatske morala, htjela izmijeniti i Zakon o USKOK-u na način kako je to predlagala Europska komisija i tražila od nas kao mjerilo za zatvaranje Poglavlja 23. Meni bi bilo jako drago da je gospodin Füle napisao to svoje mišljenje i da smo mi to njegovo mišljenje imali prije nego smo ušli u cijelu proceduru izmijene ovog Zakona, ali ono što smo mi pismeno dobili od Europske komisije i to od direkcije za pravosuđe i temeljna prava je upravo to da moramo osigurati kontrolu prijava, odbačaja kaznenih prijava. U tom momentu, u tom trenutku tražili smo najmanje bolno rješenje a da sve ostane u okviru institucije koja odlučuje o kaznenim prijavama. I smatram da smo našli dobro rješenje i da na ovakav način apsolutno, opet je državno odvjetništvo to koje kontrolira odbačaj kaznenih prijava, dakle nije izišlo iz sustava i mislim da time apsolutno nismo dali mogućnost policiji da kontrolira državno odvjetništvo. Hvala vam lijepo.
Hvala imamo ispravak. Gospođa Antičević-Marinović. Izvolite.
Jednostavno ovo traženje, sada smo čuli obrazloženje državne tajnice da je to jednostavno traženje komisije. Ali zar se vi ne sjećate da je prije godinu i pol dana kada smo mijenjali Zakon o državnom odvjetništvu, ta ista dva lika, te iste dvije osobe tražile upravo od nas ovdje u Hrvatskom saboru ... [[Govornica se isključila, ne razumije se.]] odlučuju u kolegiju i da nisu samostalni. Dajte molim vas, imajmo malo samopoštovanja, pokažimo da nešto znamo možda više nego ove dvije osobe koje na ovakav način prije godinu dana tražeći nešto sasvim suprotno, a mi svemu tome udovoljavamo kao da nemamo zdrav razum. Na kraju krajeva i same naše pravosudne institucije suprotstavili su se ovakvoj destabilizaciji, dekoncentraciji njihovog rada jer ih to ometa u njihovom radu. Oni se sami nisu dogovorili jer su zaboravili što su od nas tražili. A mi jednostavno... [[Govornica se isključila, ne razumije se.]]
Pozivanje na prisjećanje nije ispravak netočnog navoda, pa zaključujem raspravu i dajem na glasovanje amandman Vlade. Molim uključimo se i glasujmo o amandmanu Vlade. Rezultat. Ovaj amandman Vlade je prihvaćen većinom glasova 77 glasova za, 1 suzdržan i 23 protiv. Molim, gdje su drugi amandman? Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo, te zastupnica Ana Lovrin. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane te o njima ne glasuje se jer su sastavni dio Konačnog prijedloga zakona prema članku 169. Poslovnika. Na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskoga sabora za donošenje ovoga zakona potrebna je većina svih zastupnika u Saboru, dakle najmanje 77. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Molim uključimo se i glasujmo o zakonu, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 78 glasova za, 2 suzdržana i 20 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Točku 2. i 3. ćemo preskočiti jer još nisu mjerodavni odbori dostavili svoja izvješća. Idemo na točku 4. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj policiji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 757. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, financije i državni proračun, izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik u Ministarstvu financija Zdravko Marić, će dodatno obrazložiti prijedlog.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. U kratkim crtama, dakle osnovni razlog podnošenja ovog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj policiji je uskladba i usklađivanje postupovnih odredbi posebnih zakona s odredbama Zakona o općem upravnom postupku, tako i slijedom toga članci 4. i 8. predloženih izmjena i dopuna dopunjuju članke 10. i 18. važećeg zakona čime se zapravo vrši u potpunosti to normativno usklađivanje postupovnih odredbi Zakona o Financijskoj policiji sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Također dozvolite mi da kažem da osim usklađivanja sa Zakonom o općem upravnom postupku u važećem zakonu su napravljene određene izmjene koje možemo reći su bile i nužne, kako bi se ovaj Zakon uskladio i sa također donešenim zakonima o trošarinama, Zakon o kaznenom postupku, Prekršajnim zakonom, zakonom o doprinosima, i Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sustavu državne uprave. Nadalje, odlukom Vlade Republike Hrvatske vjerujem da svi dobro znate, osnovana je tzv. AFKOS mreža čiji je cilj zaštita financijskih interesa Europske unije i neposredna suradnja sa Uredom Europske komisije za borbu protiv prijevara, a čija je Financijska policija član. Sukladno navedenom Financijska policija surađuje sa navedenim Uredom, ... otkrivanja međunarodnih prijevara i prijevara unutar Europske unije, te naročito kružnih prijevara, te prijevara na štetu proračuna i fondova Europske unije. Dozvolite mi isto samo na kraju da kažem ovi predloženi amandmani, od Odbora za zakonodavstvo Vlada prihvaća. Hvala lijepo.
Hvala. U 13 i 30 sati u dvorani Stjepana Radića predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu gospodin zastupnik Petar Selem zakazuje sjednicu Odbora u 13 i 30 sati danas. Danas. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za financije i Državni proračun? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, ravnatelju, kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo pred nama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskoj policiji koji se potpuno logično predlaže donijeti po hitnom postupku. Najposlije i čitav paket drugih posebnih zakona čije se odredbe usklađuju sa Zakonom o općem upravnom postupku, a što je ujedno i jedan od uvjeta za zatvaranje pregovora sa EU u poglavlju 23 - Pravosuđe i temeljna prava. Upravo iz tog razloga Klub zastupnika HDZ-a će u potpunosti podržati ovaj ali i naravno i niz drugih zakona koje sam uvodno spomenuo. Na tu obvezu dakle na obvezu usklađivanja postupovnih odredbi i posebnih zakona pa tako i Zakona o financijskoj policiji sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku, a u kontekstu ispunjavanja mjerila poglavlja 23 – Pravosuđe i temeljna prava središnja tijela državne uprave upozorila je Vlada Republike Hrvatske posredstvom Ureda glavnog pregovarača za pregovore o pristupanju RH EU. Treba reći i to kako se predloženim izmjenama i dopunama osim usklađivanja s odredbama Zakona o općem upravnom postupku, Zakon o financijskoj policiji usklađuje i sa odredbama niza drugih zakona, dakle Zakona o trošarinama, Zakona o kaznenom postupku, Zakonu o sustavu državne uprave, Zakona o doprinosima, Prekršajnog zakona, Zakona o carinskoj službi, te Zakona o provedbi ovrhe nad novčanim sredstvima uz napomenu kako se u najvećem dijelu radi o terminološkom i izričajnoj usklađivanju, te preciznijem i jasnijem propisivanju pojedinih odredbi zakona. Upravo iz tog razloga nakon što kažem nekoliko rečenica općenito o Zakonu o financijskoj policiji, ja se u ovoj svojoj raspravi u ime kluba osvrnuti samo na one po mom skromnom mišljenju najbitnije odnosno suštinske izmjene i dopune ovoga zakona. Zakon o financijskoj policiji koji je donesen 2004. godine osnovana je Financijska policija kao upravna organizacija u sastavu Ministarstva financija čija je temeljna zadaća obavljanje financijskog nadzora, radi snaženja financijske discipline proračunskih obveznika, suzbijanje neslužbenog gospodarstva i sprečavanja i izbjegavanja plaćanja proračunskih obveza, a sve u cilju ostvarivanja propisanih proračunskih prihoda. Zakonom su uređeni djelokrug rada, ustrojstvo upravljanja i poslovi financijske policije, te postupanje ovlasti prava i obveze zaposlenika Financijske policije. Radi obavljanja poslova Financijske policije ustrojeni su Središnji ured financijske policije sa sjedištem u Zagrebu te Postaje financijske policije. A Financijskom policijom upravlja ravnatelj koji je danas ovdje s nama. Sukladno odredbi članka 5. stavka 1. važećeg zakona koja će ostati i nakon usvajanja predloženih izmjena i dopuna Financijska policija provodi financijski nadzor, zakonitosti, pravilnosti i pravodobnosti obračuna prijava i uplata proračunskih prihoda i naknada propisanih posebnim zakonima, što jasno govori o njezinu značaju za fiskalnu stabilnost RH. Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskoj policiji između ostalog predložena je izmjena članka 5. važećeg zakona odnosno njegova stavka 2. prema kojem Financijska policija naročito nadzire proizvodnju i promet naftnih derivata, duhanskih proizvoda, piva, alkohola, kave i bezalkoholnih pića u cilju utvrđivanja pravilnosti obračuna i pravodobnosti uplate posebnog poreza. Izmjena se predlaže iz razloga što iz sustava oporezivanja posebnim porezima dakle trošarinama sukladno novom Zakonu o trošarinama iz 2009. godine koji je početkom 2010. godine stupio na snagu i koji je usklađen s pravnom stečevinom EU uređen na nešto drugačiji način. Naime, spomenuti zakon se odnosi na tzv. harmonizirane trošarine EU dakle trošarine na alkohol i na alkoholna pića uključujući naravno i pivo, duhanske proizvode, energente i električnu energiju. Također zakonom je propisano da nadzor nad proizvodnjom trošarinskih proizvoda obračunavanjem i plaćanjem trošarina, popisom zaliha, namjenskim korištenjem, otpremom i kretanjem trošarinskih proizvoda, te vođenjem evidencija obavlja i Financijska policija što je dodatni razlog potrebe usklađivanja Zakona o financijskoj policiji s odredbama Zakona o trošarinama. Ovdje je još potrebno reći kako je sustav oporezivanja posebnim porezom drugih proizvoda kave, bezalkoholnih piće, motornih vozila, plovila, zrakoplova i luksuznih proizvoda ostao nepromijenjen pa je iz toga razloga u izmijenjenom članku 5. Zakona o financijskoj policiji ostavljena odredba o djelokrugu Financijske policije u smislu nadzora, proizvodnje i prometa tih proizvoda, te obračunavanja i pravodobnog plaćanja posebnog poreza. Nadalje, predlaže se proširenje djelokruga rada Financijske policije koja će ubuduće provoditi i dokazne radnje povjerene od strane Državnog odvjetništva. Sukladno Zakonu o kaznenom postupku koji je uveo institut istražitelja te postupke vezane uz otkrivanje međunarodnih poreznih i financijskih prijevara, prijevara unutar EU, a naročito tzv. kružnih prijevara i prijevara na štetu fondova EU, što podrazumijeva usku suradnju Financijske policije kao članice AFCOS mreže naše nacionalne mreže sa Uredom Europske komisije za borbu protiv prijevara tzv. OLAF-om. Još ću se samo osvrnuti na članak 4. prijedlog izmjena i dopuna Zakona o financijskoj policiji, a koji se odnosi na usklađivanja sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku u smislu postupanja u upravnim stvarima. Naime, stupanjem na snagu novog Zakona o općem upravnom postupku iz 2009. godine što se dogodilo 1. siječnja 2010. godine, prestao je važiti Zakon o općem upravnom postupku koji je objavljen u Narodnim novinama 53/91. i 103/96. godine te sukladno kojem je postojala mogućnost da se pojedina pitanja postupka za određena upravna područja posebnim zakonom urede na drugačiji način što je omogućavalo supsidijarnu primjenu Zakona o općem upravnom postupku u odnosu na određene posebne zakone. Takva mogućnost više jednostavno ne postoji. S obzirom da je člankom 3. novog Zakona o općem upravnom postupku regulirano kako se njegove odredbe primjenjuju u postupku u svim upravnim stvarima, a da se samo pojedina pitanja upravnog postupka mogu posebnim zakonom urediti drugačije. Ako je to nužno za postupanje u pojedinim upravnim područjima, te ako tako postupanje nije protivno temeljnim odredbama i svrsi Zakona o općem upravnom postupku. Dakle, više ne postoji mogućnost supsidijarne primjene Zakona o općem upravnom postupku u odnosu na posebne zakone već se posebni zakoni eventualno mogu supsidijarno primijeniti u odnosu na Zakon o općem upravnom postupku. Upravo radi prethodno rečenog predložene izmjene odredbe članka 10. važećeg zakona na način da će Financijska policija za postupanje u upravnim stvarima primjenjivati Zakon o općem upravnom postupku, a samo za pojedina pitanja postupka koja su specifična u upravnom području poreza moći će primjenjivati odredbe Općeg poreznog zakona. Na kraju radi svega prethodno navedenog te potrebe usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa europskim ali i potrebe njegovog međusobnog usklađivanja Klub zastupnika HDZ-a podržat će predložene izmjene i dopune zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je klub HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Očito je da je zbog izmjena u čitavome nizu drugih zakona došlo do situacije u kojoj valja pristupiti izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj policiji kako ne bi dolazilo do diskrepance, kako ne bi dolazilo do nelogičnih rješenja i to nije samo isključivo Zakon o općem upravnom postupku nego kako vidimo čitav je niz propisa od Zakona o ustrojstvu državne uprave pa nadalje koji treba aplicirati u tekstu ovoga zakona. Generalno uzevši, klub HNS-a i HSU-a neće se protiviti ovim izmjenama i dopunama jer je doista istina da se posljedično izmjenama Zakona o općem upravnom postupku valja pristupiti usklađenju čitavoga niza drugih zakona kako bismo ispunili mjerila iz pregovaračkoga poglavlja 23. Ali želimo ukazati na jednu specifičnu situaciju koja se sada događa i koja neće biti do kraja otklonjena ovim izmjenama i dopunama, a to je ono što se definira člankom 7. ovoga predloženog zakona odnosno načinom na koji će se redefinirati članak 16. Zakona o Financijskoj policiji. Naime, bilo bi jako dobro kada bismo situaciju u kojoj nisu posve do kraja sigurna razgraničenja ne samo ovlasti već i područja djelovanja između porezne uprave, carinske uprave i Financijske policije, tada bi se dakle ovim izmjenama i dopunama te nedoumice razriješile. Razrješava se i samo jedna jedina, a to je kome Financijska policija podnosi optužne prijedloge pa se onda razina prema kojoj se ide podiže sa ustrojstvenog oblika područnoga ureda porezne uprave na ustrojstveni oblik Ministarstva financija, odnosno nadležni prekršajni sud. Međutim, ostaje meritum nedirnut, nerazriješen a to je da i carinska i porezna uprava, a s treće strane i Financijska policija u jednome dijelu slučajeva zapravo imaju gotovo iste ili identične ingerencije djelovanja kad se radi o pojedinim slučajevima ne samo oko naplate poreza i posebnih poreza, već i ostalih propisa kojima je regulirano prometovanje posebnih dobara odnosno proizvoda koji imaju specifičnu poziciju obzirom na to da se njihovo trgovanje odnosno prometovanje rješava posebnim zakonima. U tome smislu voljeli bismo da predlagatelj dobro prouči postojeću situaciju. Mi bismo voljeli da ona potiče kompeticiju između porezne uprave, carinske uprave i Financijske policije, međutim u naravi u svakodnevnom životu u radu tih službi može doći i do situacija koje zapravo onemogućavaju stvarno djelovanje jer se ne zna tko će u kojoj situaciji zapravo reagirati odnosno tko će se prvi poduhvatiti pojedinoga konkretnog slučaja. Mi se nadamo da će ovo rješenje koje se sada definira stavkom 2. članka 16. razriješiti dio tih nedoumica i tu se slažemo potpuno da je potpuno nelogično da se prekršajni postupak u slučaju kad te povrede u okviru svoje nadležnosti utvrdi Financijska policija vodi pri područnom uredu porezne uprave, ali velim voljeli bismo kada bi nadležnost i područje djelovanja carinske porezne uprave i Financijske policije bili dovoljno dobro razgraničeni da ne dolazi do nedoumica zapravo što je čija nadležnost u konkretnom postupanju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Željko Turk, izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Uvaženi kolega državni tajniče, kolega ravnatelju. Odmah na početku da kažem da ću Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj policiji sa konačnim prijedlogom zakona u ovakvom obliku kao što je ovdje i donesen, prihvatiti. Imali smo već ovdje u uvodu, a isto tako uz klubove otprilike saznati i sve ono manje-više što je bitno. No svakako možda vrijedi ponoviti iako to i znamo da je svakako donošenje ovog zakona vezano i za zatvaranje poglavlja 23.-Pravosuđe i temeljna prava te stoga i valjalo uskladiti ove odredbe Zakona o Financijskoj policiji s odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Manje-više mi temeljne zadaće Financijske policije znamo, ali vrijedi ponoviti da je prije svega taj financijski nadzor i posao koji obavlja Financijska policija vezano uz ojačavanje same financijske discipline svih proračunskih korisnika, a za što smatramo i ja osobno da uvijek iznova i napose vrijedi ponovit i naći načina kako da ta disciplina bude što kvalitetnija i bolja i vrijeme uvjete ove naše krize. Također kao što je sastavni dio nekih drugih zakona, jedan od temeljnih čimbenika koji je vezan rad i vezano uz ove zakone su … [[Ne razumije se.]] ne službeno gospodarstvo, a i inače često u ovoj sabornici o toj temi imamo prilike raspravljati pa i donositi zakone vezano na tu tematiku pa usuđujem se reći prije dva do tri tjedna. Svakako da Financijska policija ima jednu od bitnih uloga vezano za samo to suzbijanje neslužbenoga gospodarstva te na kraju ono što također dosta dobro znamo, a to je sprečavanje izbjegavanja plaćanja proračunskih obveza, prije svega u cilju ostvarenja samih proračunskih prihoda. Možda ovdje nije posebno rečeno, ali svakako valja napomenuti da Financijska policija svakako i naročito nadzire proizvodnju i promet naftnih derivata, proizvodnju i promet duhanskih proizvoda, piva, alkohola, kave, bezalkoholnih pića, a prije svega u cilju utvrđivanja kako pravilnosti, točnosti, a onda i pravodobnosti uplate samog posebnoga poreza jer je to jedan od bitnih čimbenika i punjenja državne blagajne. Također valja reći da je Zakonom o trošarinama od 2010. godine sustav oporezivanja posebnim porezima tj. trošarinama uveden na drugačiji način te je stoga bilo potrebno i propisano da nadzor nad proizvodnjom trošarinskih proizvoda, obračunavanje i plaćanje trošarina, popis zaliha itd. obavlja i Financijska policija. Valjalo je stoga i Zakon o Financijskoj policiji uskladiti sa odredbama Zakona o trošarini. Imajući u vidu da je sustav oporezivanja posebnim porezima tih drugih proizvoda kave, pića, motornih vozila, plovila, zrakoplova ostao nepromijenjen predloženim izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj policiji ostavlja se odredba o djelokrugu Financijske policije, a posebice u smislu kako nadzora i proizvodnje tako i prometa, te obračuna i plaćanje tog posebnoga prometa. Nadalje, u prijedlogu za donošenje ovoga zakona predlaže se unijeti i odredbu kojom Financijska policija provodi dokazne radnje povjerene od strane Državnog odvjetništva, a sukladno Zakona o kaznenom postupku, a znamo kao što su i prethodnici rekli da odluku Vlade osnovana je ... [[Govornik se ne razumije.]] mreža čiji je zapravo cilj i zaštita financijskih interesa Europske unije i neposredna suradnja sa Uredom Europske komisije za borbu protiv prijevara sa tzv. OLAF-om a u čemu je i sama Hrvatska država, dakle sastavni član toga. Svakako da sve ovo što je sada rečeno je dovoljno da prijedlog ovoga zakona kao što sam u uvodu i rekao podržim. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, ravnatelju Financijske policije, kolegice i kolege zastupnici. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj policiji prije svega se usklađuje zbog ispunjavanja mjerila u poglavlju 23. Dakle, pravosuđe i temeljna prava, a vezano je za obvezu usklađivanja postupovnih odredbi sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Međutim, osim toga zakon se mijenja u još nekim dijelovima od kojih ću se ja u svojoj raspravi posebno osvrnuti na učinkovitost, ali i buduću ulogu Financijske policije u sustavu nadzornih službi u Hrvatskoj. U članku 1. ovog prijedloga zakona stavku 3. stoji da Financijska policija provodi postupke vezane uz otkrivanje međunarodnih poreznih i financijskih prijevara, pa ću to malo detaljnije u svojoj raspravi i pojasniti. Naime, kružne prijevare koje su poznatije pod nazivom ... [[Govornica se ne razumije.]] stvaraju ogromne štete proračunima zemalja Europskih unija, a svojstvene su samo zemljama Unije. Radi se o organiziranim prijevarama pomoću kojih se dobro uhodanim koracima putem povrata PDV-a iz državnih proračuna izvlače velike svote novca. I dok se u Europi fiskalne vlasti zajedno sa policijom bore protiv ovog specifičnog oblika kriminala pa imaju određena iskustva i saznanja o dijelu aktera i počinitelja Republika Hrvatska za sada je još uvijek u ovom dijelu relativno nespremna i ranjiva. Važno je naglasiti da će Hrvatska nakon pristupanja Europskoj uniji biti posebno izložena ovom obliku kriminala, jer će biti nova članica koja nema iskustva u borbi sa tim oblikom kriminala. Karakteristika kružnih prijevara je u tome da se njima bave stručnjaci i cijele grupe odvjetnika i poreznih savjetnika, pa je za učinkovitu borbu potrebno dobro i pravovremeno se pripremiti. Upravo donošenjem ovog zakona Financijskoj policiji daje se dovoljno vremena da se do datuma pristupanja Europskoj uniji učinkovito pripremi za ovakve postupke. O stupnju pripremljenosti Financijske policije izravno će ovisiti koliko će Hrvatska biti spremna za otkrivanje i sprječavanje kaznenih prijevara. Ovim zakonom izravno se i pravovremeno utječe na zaštitu hrvatskih fiskalnih interesa. Isto tako, Financijska policija kao članica AFKOS mreže surađuje i sa Uredom Europske komisije za borbu protiv prijevara OLAF. OLAF je ured koji je zainteresiran za zaštitu financijskih interesa Europske unije i za nadzor trošenja sredstava fondova, a Financijska policija već nekoliko godina kroz sustavnu izobrazbu službenika stvara upravo pretpostavke za suradnju sa OLAF-om na području Republike Hrvatske. Člankom 1. stavkom 3. regulira se djelokrug rada Financijske policije koji je vezan uz kružne prijevare i koji je vezan za suradnju sa OLAF-om. Nadalje, prema ovom zakonu isto tako u članku 1. stavak 3. Financijska policija će obavljati i dokazne radnje od strane Državnog odvjetništva prema Zakonu o kaznenom postupku u kojem je uveden institut istražitelja. Donošenjem ovoga zakona bit će omogućeno službenicima Financijske policije da po nalogu odvjetništva provode dokazne radnje kako je to regulirano institutom istražitelja u Zakonu o kaznenom postupku. Time će se doprinijeti i snaženju učinkovitosti, ali i snaženju Financijske policije. U najužoj svezi sa time je i promjena u članku 10. koji se odnosi na ovlasti službenika Financijske policije. Ovom izmjenom uvelike se doprinosi operativnosti i učinkovitosti provođenja dokaznih radnji i prikupljanja informacija. Naime, dosadašnjim je zakonom bilo propisano provođenje financijskih nadzora obračuna i plaćanja svih vrsta proračunskih prihoda, a ovime se omogućuje ovlaštenim službenicima Financijske policije da prema unaprijed utvrđenim pravilima i procedurama učinkovitije djeluju na prikupljanju podataka i dokaza koji mogu poslužiti u vrhu otkrivanja kaznenih djela. Osim izravne koristi koje će povećana učinkovitost donijeti kod provođenja dokaznih radnji značajni se učinci mogu očekivati kod postupaka koji su vezani za otkrivanje i sprječavanje kružnih prijevara. Dakle, na temelju svega navedenoga ja osobno podržavam donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskoj policiji. Hvala.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja završno? Ne. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj policiji, bio je hitni postupak, P.Z. br. 757, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane te o njima ne glasujemo jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj policiji. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. … /Buka u dvorani./… Pričekat ćemo minut, ako to ne uspije onda ćemo ručno. Inače smo se dogovorili uglavnom tako da o amandmanima možemo glasovati dizanjem ruku, ali kad se radi o zakonima onda treba i neki i zapis ostati. Jel' tako? Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj policiji. Sve ovo ponavljamo. Prema tome, evo uključimo se i glasujmo ponovno. Tehnika ... [[Govornik se ne razumije.]] Dobro. Jesmo li glasovali? Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 93 glasa za, 5 suzdržani i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na točku 5. To je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Financijskom inspektoratu Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 758. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak ujedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Zdravko Marić, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom inspektoratu također osnovni razlog za njegovo donošenje, odnosno predlaganje uskladba odredbi sa Zakonom o općem upravnom postupku. U smislu tih izmjena dozvolite mi da kažem da umjesto dosadašnjeg zakonodavnog rješenja, koje predviđa mogućnost izjavljivanja žalbe protiv rješenja iz članka 19. stavak 1. Zakona o financijskom inspektoratu, a o žalbi odlučuje Ministarstvo financije, prijedlogom ovog zakona se odredbe o dvostupanjskom rješavanju predlažu zamijeniti odredbom kojom će pravo na žalbu biti isključeno, ali će strankama biti osigurana sudska zaštita u postupku pred upravnim sudom, što je u skladu s člankom 105. stavkom 1. Zakona o općem upravnom postupku, i člankom 3. stavkom 1. točkom 1. Zakona o upravnim sporovima. Također napravljena je jedna izmjena u smislu Zakona o financijskom inspektoratu, u kojem se daje i dodaje u članku 12. zakona novi stavak, kojim se financijski inspektorat uz poslove neposrednog nadzora ovlašćuje na provedbu neizravnog nadzora, u svrhu primjene pristupa temeljenog na riziku i procjeni usklađenosti subjekta nadzora sa zakonskim propisima. U tom smislu napravljena je nomotehnička uskladba, tako da se umjesto izraza neposredan nadzor, uvode izrazi izravni i neizravni nadzor. Također na kraju dozvolite mi da kažem da Vlada prihvaća predložene amandmane Odbora za zakonodavstvo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, poštovana gospođo ravnateljice Državnog inspektorata. Evo dakle pred nama se nalazi prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom inspektoratu, koji se već sam i uvodno rekao isto tako kao i niz drugih zakona usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku, a ujedno njegovo usklađivanje predstavlja i našu obvezu u sklopu pridruživanja Europskoj uniji, dakle naše usklađivanje u dijelu poglavlja 23. pravosuđe i temeljna prava. S obzirom na te činjenice, dakle Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice i ovaj će, kao i onaj prethodni zakon u potpunosti podržati. S obzirom da predložene izmjene i dopune ovoga zakona su više tehničke nego suštinske naravi, ja ću također uvodno nešto reći o samom Zakonu o financijskom inspektoratu, kojeg je ovaj Visoki dom donio u srpnju 2008. godine, i koji je objavljen u Narodnim novinama, broj 85 iz iste godine. Naime Zakonom o financijskom inspektoratu uređuje se ustrojstvo, djelokrug rada, nadležnost i ovlasti financijskog inspektorata, kao jedne od upravnih organizacija Ministarstva financija, koja nadzire primjenu propisa iz područja sprječavanja pranja novca i financiranja terorizma, deviznog poslovanja, te pružanja usluga platnog prometa i prijenosa novca. Kada je riječ o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma, financijski inspektorat nadzire provedbu mjera radnji i postupaka za sprječavanje te otkrivanje pranja novca i financiranja terorizma, koje su propisane Zakonom o sprječavanju pranja novca i financiranja terorizma, te drugim propisima donesenim na temelju toga zakona. Nadalje, u području deviznog poslovanja financijski inspektorat nadzire poštivanje uvjeta i načina obavljanja prekograničnog poslovanja, te poslovanja sa stranim sredstvima plaćanja u zemlji propisanih Zakonom o deviznom poslovanju, dok u području pružanja usluga platnog prometa nadzire obavljanje platnih transakcija i drugih poslova platnog prometa sukladno zakonu kojim se uređuje pružanje tih usluga. Također je važno spomenuti kako financijski inspektorat vodi prekršajni postupak u prvom stupnju putem Vijeća za prekršajni postupak financijskog inspektorata, te da je u slučajevima kada inspekcijskim nadzorom ili na neki drugi način ustanovi da postoji osnovana sumnja da na počinjenje prekršajnog ili kaznenog djela dužna nadležnom državnom tijelu podnijeti odgovarajuću prijavu, odnosno optužni prijedlog. S obzirom na širok djelokrug rada financijske policije, koja u svojem radu osim ovoga zakona primjenjuje i određeni broj drugih posebnih propisa, od osobitog je značaja, što je zakonom i naglašeno, njezina suradnja sa drugim institucijama i tijelima poput Hrvatske narodne banke, Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, Ureda za sprječavanje pranja novca, tijela kaznenog gonjenja, ostalih nadzornih tijela Ministarstva financija itd., itd. Konačno, radom financijskog inspektorata koji u svojem sastavu ima Odjel za nadzor, Odjel za prekršajni postupak i Odjel za međunarodnu suradnju, upravlja ravnatelj, a u radu mu pomažu pomoćnici, dakle ovdje je s nama danas ravnateljica Državnog inspektorata. Kada je konkretno riječ o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom inspektoratu Republike Hrvatske, potrebno je prije svega reći kako se njime predlaže usklađivanje odredbi o pravnoj zaštiti u slučaju izricanja nadzorne mjere, kojom se stranci nalaže otklanjanje nezakonitosti i nepravilnosti u poslovanju sa odredbama novog Zakona o općem upravnom postupku. Stoga se odredba članka 19. stavka 2. važećeg zakona, kojim je predviđena mogućnost izjavljivanja žalbe Ministarstvu financija protiv rješenja inspektorata, dakle odredba o dvostupanjskom rješavanju, predlaže zamijeniti odredbom kojom će pravo na žalbu biti isključeno, ali će nezadovoljnim strankama biti omogućena sudska zaštita u postupku pred upravnim sudom, što je u skladu sa člankom 105. stavkom 1. Zakona o općem upravnom postupku. Nadalje radi preciznijeg određenja vrste nadzornih aktivnosti koje financijski inspektorat provodi po službenoj dužnosti, predloženo je da se uz poslove izravnog nadzora zakonom omogući i provedba neizravnog nadzora, koja će se temeljiti na pregledu poslovne dokumentacije, i podataka prikupljenih od strane subjekta nadzora. Takav način postupanja ubuduće, i ovo je potrebno naglasiti, zasigurno će znatno pridonijeti preventivnom djelovanju inspekcije, podizanju svijesti subjekata nadzora o potrebi zakonitog poslovanja, te konačno kvalitetnoj procjeni rizika, kvalitetnijem planiranju izravnog nadzora, i ukupnoj efikasnosti u radu financijskog inspektorata. Na kraju spomenut ću i to da se vrste nadzora preciznije i kvalitetnije terminološki usklađuju, tako da se u tekstu zakona riječ neposredni zamjenjuje riječju izravni, dakako odgovarajućim padežom, u odgovarajućem padežu. Naravno kao i sve prethodne zakone koji se usklađuju sa Zakonom o općem upravnom postupku, i gdje se međusobno usklađuje zakonodavstvo Republike Hrvatske Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje i usvajanje i ovih predloženih izmjena i dopuna. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Željko Turk, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, uvaženi državni tajniče, gospodine ravnatelju, kolegice. Evo dame i gospodo saborski zastupnici jasno je da je ovo još jedan u nizu i paketu zakona koji u svojoj konačnici i znači usklađenje sa zakonima i pravnom stečevinom EU, a isto tako njegovo usklađenje sa Zakonom o općem upravnom postupku. Zakon o Financijskom inspektoratu je stupio na snagu 2008. godine i kao što je i kolega Filipović u govoru ovdje u ime kluba rekao njegovu važnost nama, a posebice dakle široj javnosti često dakle uloga i mjesto samog Financijskog inspektorata nije posebno jasna ili sama po sebi nije dovoljno široko objašnjena, ali kada i sami spomenemo riječi i konstataciju pranje novca ona izaziva pozornost kako svih nas više-manje u struci, a isto tako onda i u okviru pravne regulative u RH. Jasno je kada govorimo o pranju novca da se u tim kriminalnim radnjama aktivnosti kreću prema onim sustavima prema onim državama čija je pravna i financijska regulativa što je moguće lošija kako bi prošla kao takva nekažnjena. I zbog toga sama ta konstatacija i bitka o tome da se ona kao takva ne dozvoli čini jedno od bitnih zadataka i uloga i ovoga Financijskog inspektorata, dakle RH. Kada govorimo o prekograničnom poslovanju kako danas, a tako i u vremenu koje slijedi, dakle uvijek su granice te koje izazivaju određena kako pravila igre, ali i načine ponašanja kojim se pokušava izbjeći zakon i zakonske obveze. Danas to možemo konstatirati u kontekstu Hrvatske kao države koja je buduća članica EU, jednim dijelom će ta prekogranična suradnja se izgubiti u jednom dijelu, ali svakako u vremenu koje slijedi u okvirima Hrvatske kao države članice Unije na njezinim granicama definitivno biti će i dalje posebice prema BiH, posebice Republici Srbiji granice još jedno određeno vrijeme te to prekogranično poslovanje imati ili ima bitnu ulogu, a posebice u kontekstu države koja je kao Hrvatska članica EU u odnosu na one koji to do tada nisu. Isto tako kad govorimo o platnom prometu, o njezinim bitnim segmentima za funkcioniranje cjelokupnog društvenoga i privrednoga života svakako kontrola tih aktivnosti i njezin nadzor spada u rad ovoga Financijskog inspektorata. Kolege su, i kako uvaženi kolega državni tajnik tako i kolega Filipović, i podrobnije govorili o samom segmentu nadzora kako onoga izravnoga nadzora, dakle dolaska u prostore privrednih i inih subjekata te vršenje nadzora na licu mjesta, ali isto tako jedne ove nove formulacije koja se ovdje donosi i unosi u zakon, a to je neizravan nadzor, odnosno slanje i davanje potrebite dokumentacije koja je temelj samog kao nadzor poslovanja. Možda mogu reći i kao čelnik jedne lokalne samouprave da upravo takav jedan neizravan nadzor kod slanje dokumentacija, a prije svega kao preventiva je nešto što je dobrodošlo. Jer na neki način jednim dobrim dijelom uloga institucija pa i Financijskog inspektorata nije sama po sebi kažnjavanje nego dobrim dijelom i edukativnog karaktera kako bi u okviru poslovanja kojem svi mi koji se bavimo tim i takovim poslom imamo mogli u vremenima koji su pred nama imati kvalitetne rezultate. Tu možda malo poistovjećujem i sa poslovnim uredima vezanih na lokalne samoupravne državne revizije i njihove dakle kontrole, a osim toga dakle i uredi i unutrašnje revizije jedinica lokalnih samouprava, područnih i ostalih, a sve dakle u kontekstu kvalitetnijeg načina i rada kako ove institucije tako i državnih institucija u cjelini. U svakom slučaju da ću ovakav prijedlog ovoga izmjena i dopuna Zakona o Financijskom inspektoratu RH prihvatiti kao što smo to učinili i u ovom prvom zakonu koji sa jednim dijelom, usuđujem se reći, i na to i nadovezuje. Hvala.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Zlatko Koračević, pojedinačna rasprava. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa definitivno ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskom inspektoratu RH je nešto što treba podržati. Radi se više o tehničkom aspektu usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku, otvara se jedna mogućnost preventivnijeg djelovanja inspekcijskog nadzora i jedno terminološko usklađivanje. Međutim, moje pitanje je kroz ovu raspravu s obzirom da je Financijski, da imamo Zakon o Financijskom inspektoratu RH od 2008. godine, drugim riječima već 3 godine, koji su efekti te institucije kao inspektorata? Da sad ne iščitavam koji su zadaci ili koje područje djelovanja je ovog Financijskog inspektorata. Ali, u kontekstu svih ovih događanja i predistražnih radnji, istražnih radnji, i USKOK-čkih i policijskih i Državnog odvjetništva, jedan čitav niz povremenih ili privremenih ili čak i u nekim slučajevima i povratnika u istražne postupke i u Remetinec, u čitavom tom sustavu definitivno ima i deviznog prekršaja. Neke stvari su se plaćale, a ne zna se tko je platio, a plaćene su prema vani. Na koji način je plaćeno? Torbe novaca, moguće pranje novca i čitav niz stvari. S obzirom da imamo taj Financijski inspektorat i instituciju koja funkcionira uz sve ove divne riječi i dobre namjere koje su očito bile i ovim zakonskim, pretočene kroz ovaj zakonski prijedlog moje pitanje je, a kaj ti ljudi delaju? U čemu je problem? Imamo sustav, kontrolni mehanizam koji može preventivno djelovati, dapače i osnovni i temeljni zadatak mu je djelovati preventivno, a činjenica da se to nije dogodilo. Prema tome, u svakom slučaju osobno ću podržati i ovaj prijedlog zakona i ovo potrebno usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku i terminološko usklađivanje i dobru namjeru jedne snažnije mogućnosti preventivnog djelovanja ali opet se postavlja pitanje da li ta institucija temeljem ovog Zakona izvršava svoju zakonsku obvezu. Na temelju nekih primjera da ih sada ne spominjemo, manje više poznati su javnosti snažno i značajno, očito da ne izvršavaju u cijelosti ili potpunosti svoju funkciju. Da li se opet vraćamo na onu našu startnu poziciju a to je da imamo Zakon ali istovremeno taj Zakon ne izvršavamo ili ga ne podržavamo. U svakom slučaju ovaj Prijedlog zakona ću podržati ali uz istovremeno pitanje zašto i zbog čega institucija koja je formirana temeljem zakona svoju zakonsku obvezu ne izvršava. Nadam se da će Hrvatska javnost dobiti odgovor bar u ovom segmentu kada u mnogim drugim segmentima mi taj odgovor ne možemo dobiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku gospodin zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Koračević odlučio sam se na repliku čisto iz razloga da dobijete priliku da kažete, ali iz vaše rasprave na žalost ja sam zaključio da vi uopće niste upoznati i da ne znate što je funkcija i što financijski inspektorat radi, nekada se zvao devizni inspektorat, i budite uvjereni da mnoge istražne radnje što ih je provelo Državno odvjetništvo ne bi bile privedene niti blizu da Inspektorat ne radi svoj posao. Ima poslova o kojima se ne piše u novinama, ima poslova o kojima se mnoge institucije ne mogu niti ne smiju hvaliti, ali imate ocjene koje te institucije dobiju od međunarodnih financijskih institucija. Druga stvar, kada govorimo o nekakvim financijskim nadzorima onda sve institucije u državi koje vrše određene financijske nadzore mislim da se i kritički i pohvalno trebamo postaviti prema svima, tako da mnoge istražne radnje koje su provođene u proteklih 6, 7 godina, neke druge institucije su trebale odraditi posao, nisu ih odradile, odradio ih je tadašnji devizni inspektorat, a današnji financijski inspektorat, i budite sigurni, ja sam to često zbog ljudi koji rade u instituciji se javio na repliku, budite sigurni da ti ljudi itekako rade svoj posao, isto kao što to radi Ured za sprečavanje novca, međutim, pitanje da li neki drugi rade.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Zlatko KOračević. Izvolite.
Evo, hvala lijepo kolega Šuker na replici i potpuno se slažem s vama i također dijelim taj stav da ljudi koji su zaposleni vrlo vjerojatno, jednostavno želim vjerovati da rade vrlo korektno svoj posao i potpuno se slažem s vama da su odradili čitav niz poslova o kojima se ne piše u novinama definitivno, ali moje pitanje je upravo bilo prema svim onim slučajevima o kojima se piše u novinama, predmet su istražnih radnji, predmet su čak i dosuda i kazni, a sasvim sigurno bilo je elemenata i pranja novaca i deviznog prekršaja i čitav niz drugih stvari. Prema tome, ako su ti ljudi odradili, neke druge institucije nisu odradile kao što ste vi rekli, onda je moje pitanje upućeno tim institucijama, ali sasvim sigurno ako mene kao instituciju, a predstavljam Financijski inspektorat Republike Hrvatske neka druga institucija ometa u mom poslu ili ne dovršava nešto što sam započeo, onda sasvim sigurno treba reagirati. U svakom slučaju ja vjerujem da ti ljudi rade svoj posao, ali činjenica da na ovom primjeru da ukupni kontrolni mehanizam u ovoj državi ne funkcionira na najbolji mogući način ili na način koji bismo mi željeli. Hvala.
Zahvaljujem. I još imamo pojedinačnu raspravu, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva. Podržavam ovu izmjenu i dopunu Zakona o financijskom inspektoratu jer ako je ikada potrebniji snažniji nadzor nego danas onda to pokazuju činjenice i događaji u gospodarstvu Republike Hrvatske. Kažu da u uvjetima recesije treba olabaviti monetarnu politiku, a osnažiti, očvrstiti, disciplinirati fiskalnu politiku i upravo izmjena ovog Zakona ide u tom smjeru učvršćivanja, stvaranja okvira da se snažniji nadzor u poslovne subjekte donese. Samo ako izanaliziramo koliko je posljednjih 7, 8 godina pojačan odljev sredstava novčanih Republike Hrvatske u inozemstvo temeljem intelektualnih usluga koje u većini slučajeva ne odgovaraju opisu koji piše u izvršenju suda, u većini slučajeva nemaju nikakva pokrića za izvršene usluge niti ima dokaza..., upravo ovakav nadzor će omogućiti da se tome stane na kraj, a to su 100 milijuna kuna uvećani samo u prošloj godini. Koliko je samo softverskih rješenja, računalnih usluga plaćano u posljednjih 5 godina više nego uobičajeno, a sve da bi se odljev novčanih sredstava učinio iz Republike Hrvatske u inozemstvo, da bi se transferirao novac u zemlje gdje je porezna oaza, na svoje offshore kompanije, a time stvarajući ulazni trošak umanjila porezna osnovica a time izbjegavao porez na dobit. I tu prednjače velike tvrtke, koliko je samo banaka i telekomunikacijskih kompanija povećalo rashode u tom pogledu. Pa kaže rashodi im se povećali, pa nisu za zaposlene, smanjili su broj zaposlenih, a rashodi se povećali, ali to nisu troškovi poslovanja i na to treba posvetiti posebnu pozornost i zato dajem potporu ovakvoj izmjeni Zakon da sve ono što nije izravno vezano za poslovanje poslovnog subjekta, i njegovo funkcioniranje ne smije ulaziti u osnovicu poreza na dobit, ne smije ulaziti u troškove. Na tome najviše zlorabe poslovni subjekti. Toliko toga kada netko plati ručak poslovnom partneru onda je li tih 1000 kuna u poslovne svrhe ili nije, mora se pisati čak i s kim je bio na ručku, nekada se pisalo je li to njegov poslovni partner ili je potencijalni poslovni partner, a kada netko 100 milijuna kuna ispostavi za intelektualne usluge, savjetovanja razno raznih, onda tu nema, tu treba pojačati nadzor. Isto tako ima jedna banka koja kupuje vlastite dionice i time bonuse isplaćuje svojim članovima upravo i to stvara kao trošak i time umanjuje poreznu osnovicu. A kada su prodavali svoje dionice plaćali su dionice naplatili su prodaju dionica dobivanjem dionica u inozemstvu što je protuzakonito bilo. Ovaj će pripomoći da se takvi događaji više sprečavaju, a poznata je najveća hrvatska banka prodavali su vlasnici svoje dionice i dobivali za isplatu 90% vrijednosti kupoprodajne dobili su ne u novčanim sredstvima a novci su trebali doći u RH, nego su dobili u dionicama majke banke u Italiji. A samo 10% je isplaćeno novcima RH. Ima toliko prostora gdje treba pojačati nadzor i sigurno će ove izmjene pridonijeti da se time izravno utječe na smanjenje sive ekonomije, da se time izravno utječe na eliminaciju onih troškova koji nisu stvari troškovi, a onda se dovode sami sebe u situaciju da kažu, pa nama su povećani troškovi. Pa naravno da su povećani troškovi ako se iz troškova tvrtke sagrađuju vile, sagrađuju kuće, kupuju jahte, plaća u inozemstvo svojim tvrtkama, pa onda troškovi rastu. Najveći problem hrvatskog gospodarstva je upravo plaćanje novčanih sredstva iz tvrtki koje ne služe sa svoje poslovne aktivnosti. To je najveći problem gospodarstva RH i najveći problem kompanije i tome treba doista jedanput stati u kraj. Ne može se ići u trošak a plaćati svojoj supruzi putovanje na Broadway predstave. I to ide u trošak, a imamo takvih slučajeva koliko god hoćete. Samo treba zaviriti u te poslovne subjekte. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle, kolega Mariću slažem se u potpunosti s vama i iz nekoliko stvari sam se odlučio na repliku na ovu vašu raspravu iz jednostavnog razloga da neke stvari još možda malo proširimo i pojasnimo. Prije svega dakle upravo na temelju određenih nalaza inspekcijski koje je imala bivši devizni inspektorat i Ured za sprečavanje novca i uočavanjem da ima puno transakcija prema vani za određene poslove za koje se nije moglo naći dokaze da su obavljeni niti ugovori niti drugi materijalni dokaz. Dakle, išlo se na izmjenu Zakona o porezu na dobit gdje je rečeno da sve transakcije prema trećim zemljama dakle off shore kompanijama su plaća se porez na dobit 20% bez obzira kakva to transakcija bila. Isto tako mnogi su odlučili da svoje menadžere u Hrvatskoj nagrade sa bonusima tvrtke. Međutim i tome se doskočilo na kraj jer odredbama Zakona o porezu na dohodak je definirano da oni na to plaćaju 40% poreza na dohodak. Prema tome, sve inspekcije u Ministarstvu financija u jednoj koordiniranoj akciji nastoje maksimalno koliko je to moguće stisnuti obruč i oko sprečavanja pranja novca, oko određenih troškova poslovanja, a to je zadnja izmjena Zakona o porezu na dohodak i porezu na dobit dovela do toga da se jasno razluči što su troškovi poslovanja tvrtki, a što su troškovi poslovanja koje vlasnici tvrtki koriste u privatne svrhe. Dakle, zakonodavno je to napravljeno. Financijska policija i POrezna uprava to u svojim kontrolama trebaju detektirati. A sigurno da je Financijski inspektorat što sam rekao i kada sam govorio kolegi Koračeviću u zadnjih nekoliko godina pa mogu reći bila kičma u otkrivanju razno raznih protuzakonitih transakcija i sigurno da će i državni odvjetnik i sve institucije potvrditi da nije bilo te sjajne suradnje sa Financijskim inspektoratom da mnoga kaznena djela ne bi bila otkrivena. I zato sam se javio za repliku i mislim da zbog ljudi koji rade u toj instituciji to treba javno reći, jer ne jedanput je državni odvjetnik pohvalio suradnju sa svim institucijama u Ministarstvu financija. I zato bez Financijske policije, bez POrezne uprave bez Ureda za sprečavanje novca i bez Financijskog inspektorata sigurno da bi se teško neke stvari otkrile i da bi se teško postupak zaključio.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Šuker u današnjim modernim poslovnim pothvatima i ovim pomodnim menadžerskim strukturama najcjenjeniji su oni koji se znaju domisliti kako fiktivno povećati troškove, kako povećati rashode odnosno kako time umanjiti osnovicu za porez na dobit. I tu su domislili se maglovite usluge. Prednjače kažem intelektualne usluge i to iz inozemstva. Zamislite kao da su Hrvati idioti. Nitko u Hrvatskoj ne može savjetovati ništa samo u inozemstvu u zadnje vrijeme se plaća intelektualne usluga. Održavanje kompjuterskih sustava, održavanje informatičke opreme plaća se u Luxemburgu. Pa jel to moguće? I konačno uvidom vidjelo se gdje sve curi i tako da će se sada poduzeti sve da toga više ne bude. Pa jesu li reklame koje nas svaki dan topediraju, ne možemo ni Dnevnik na miru pogledati da nemamo onih 90 sekundi koji teroriziraju mentalni sklop svakog intelektualca a i svakog onog koji imalo razumije što se događa u ovoj Hrvatskoj. Kakve veze ima ona reklama sa poslovanjem? Apsolutno nema nikakve veze. Ne pridonosi ničim, povećanju poslovene aktivnosti. Ali pridonosi da se o tome ne piše, da se o tome ne govori, da se o tome ništa ne poduzima. Tome se pridonosi. Pa onda kada vidimo da naše neke tvrtke više trostruko troše na reklamu nego u Sloveniji onda to nešto upućuje. Kada vidimo da su troškovi održavanja informatičke opreme peterostruko veći nego u istoj kompaniji u Sloveniji, onda nas to na nešto mora upućivati na zaključak određeni. I tu je potreban daljnji nadzor konkretni [[Upadica. Vrijeme.]] Hvala lijepa.
Hvala vama. Uvaženi zastupnik Zlatko KOračević replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Ma kolega Mariću, iz vaše rasprave, a iz replike kolege Šukera i malo prije na moju raspravu i na vašu raspravu očito je i činjenica je i ne treba negirati, problemi postoje. I sasvim sigurno da ljudi u tom inspektoratu se trude. Ali gotovo sigurno da imamo zakon od 2008., gotovo je sigurno da od 2008. godine do danas, a i vi ste naveli čitav niz primjera koji odudaraju od dobre prakse, pažnje dobrog gospodara i koje su granično i kriminalne na koncu konca to što je i dokazano. Čitav niz postupaka se vodi. Prema tome, bilo bi logično i upravo moja rasprava je bila usmjerena u tom pravcu. Podržavam ovaj prijedlog zakona, vjerojatno ti ljudi rade dobro svoj posao, ali što to njih sprečava da čitav sustav razotkrijemo i da spriječimo, sve ove stvari koje se dešavaju, koje ste vi naveli, a između ostalog i odlazak rekli ste na Broadway na kazališnu predstavu, neki su odlazili i na nekakve opere u Veronu i kojekakve druge centre. Prema tome, ajmo s tim stvarima raščistiti pa da čujemo od ljudi koji su to problemi ili koje to institucije u ovoj državi ne rade ili sprečavaju da se stvari razotkriju i onda čitav teret pada na istraživačko novinarstvo i krenemo opet ispočetka.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Koračeviću, pitali ste me gdje su problemi, tko to sprečava. Financijski inspektorat ne može doći do svih podataka, toga moramo biti svjesni. O onim stvarima o kojima sam najviše govorio, o tomu jedine podatke ima Središnja banka i ti podaci ne dolaze do Financijskog inspektorata. Kad bismo razaznali i vidjeli strukturu troškova poslovnih banaka onda ćete razumjet o čemu sam govorio, a tu strukturu troškova poslovnih banaka ima samo Narodna banka. Ali zato većina zemalja upravo iz tog razloga je izdvojila iz Središnje banke nadzor poslovnih banaka u svoju posebnu instituciju i Narodna banka vrši svoju monetarnu funkciju, ali ne nadzire banke, kao primjerice u Italiji upravo iz tih razloga. Ovako mi ne možemo znati jesmo neprijatelji države ako pitamo kakva je struktura troškova Zagrebačke ili Privredne banka, u što su trošili. Ovo kad ste Broadway spomenuli, dupli trošak je bio jer je svoju suprugu, nije joj se dopadao prozor kraj kojeg je sjedila, morala je ići na drugu stranu pa je duplu kartu platio i sve je išlo u trošak banke.
Znači dupli trošak. Dobro. I završi osvrt, u ime predlagatelja uvaženi Zdravko Marić, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Dakle, ponukan ovim zadnjim dijelom rasprave dozvolite mi da iskoristim priliku jer mislim da je onda to i najbolje vrijeme obzirom da već nekoliko puta spomenuti djelatnici Financijskog inspektorata na čelu sa mojom kolegicom ravnateljicom koja je ovdje i prisutna, sigurno zavređuju puno češće puta da se govori i o njihovom radu i o rezultatima. Obzirom da je to jedan specifičan posao koji je vrlo često vezan uz vrlo kompleksne i složene predmete povjerljive naravi, kako smo ih definirali određenim zakonskim propisima, o tome se ne zna puno. Tako da ja mogu ovdje sasvim jasno reći da je evo samo prema podacima, govorim samo za 2010. godinu, Financijski inspektorat sudjelovao u svim financijskim istragama koje su vođene pa naravno i u onima koje su možemo tako reći medijski eksponirane. Ukupni njihov broj samo u 2010. je bio 88, od toga moram isto tako reći da u 15 od tih 88 Financijski inspektorat je bio izravni inicijator takvih vrsta istraga. Dakle istrage su rađene što samostalno, što u suradnji sa ostalim tijelima obzirom da ih Financijski inspektorat kao ustrojstvena jedinica, integralni dio Ministarstva financija u svim tim postupcima financijskih i inih istraga nije jedina karika u lancu. Isto tako treba reći da preventivno djelovanje Financijskog inspektorata je također vrlo važno. Opet ću reći samo za 2010. godinu, 230 nadzora koji su provedeni naravno nad onima koji jesu u djelokrugu i odgovornosti Financijskog inspektorata, a to su od ovlaštenih mjenjača, preko pojedinih davatelja kredita i zajmova, ali ne kreditnih institucija, do raznoraznih predstavnika nefinancijskog sektora i tzv. profesionalnih djelatnosti poput odvjetnika, revizora, javnih bilježnika i slično. Ukupni prekršajni, rezultati prekršajnog postupka za 2010. godinu glase da je preko 27 milijuna kuna izrečenih kazni, oduzeto je odnosno zapravo utvrđeno je preko milijun eura nedozvoljenog prenošenja novca preko granica, gotovog novca preko granice, dakle onaj novac koji nije bio prijavljen sukladno našim zakonskim propisima. Ovo su samo neke od brojki koje sam evo namjerno iskoristio priliku u završnoj riječi zapravo reći da se pokažu i kažu da to zaista nisu beznačajni rezultati. Vratit ću se na onu prvu koju sam rekao, a to je 88 financijska istraga u kojima su djelatnici i Financijski inspektorat kao takav sudjelovao. To možda se nekome može učiniti brojka koja i nije tako respektabilna, ali vjerujte svaka od tih istraga iziskuje i zapravo sadrži ne samo stotine i tisuće stranica raznoraznih dokumenata nego isto takav broj stotina i tisuća raznoraznih novčanih transakcija koje je potrebno itekako detaljno analiziraju iziskuje iscrpan rad. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti. Time ćemo zaključit prijepodnevno zasjedanje. Nastavljamo u 15 sati s 2. točkom dnevnog reda, a to je Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Zahvaljujem i vidimo se u 15 sati.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o financijskom inspektoratu Republike Hrvatske. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 758. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave je prihvaćen amandman Odbora za zakonodavstvo, pa prema 169. članku Poslovnika o njemu ne glasujemo. Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom inspektoratu Republike Hrvatske. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 98 glasova za, 2 suzdržana, ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem. Točka 2. kao što sam najavio - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 779 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Tatjana Vučetić, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici ustavna odredba za donošenje Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka sadržana je u odredbi 139. članka stavka 1. Ustava RH. Ovim zakonom potvrđuje se ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka kako bi se njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava RH postale sastavni dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Naime, Vlada Republike Hrvatske i Vlada Francuske Republike potpisale su ugovor o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka dana 25.01. ove godine u Zagrebu. Navedenim ugovorom stvara se pravni okvir i uspostavljaju pravila uzajamne zaštite klasifikacijskih podataka u odnosima Republike Hrvatske i Francuske Republike koja će se odnositi na sve buduće klasificirane ugovore i ugovore o suradnji, a koji sadrže ili uključuju klasificirane podatke. Ugovorom se uspostavljaju pravni okviri za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju ili se razmjenjuju između ugovorenih stranaka, utvrđuju se istoznačni stupnjevi tajnosti, obveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, određuje se nadležna tijela za provedbu ugovora, mehanizmi prijenosa klasificiranih podataka kao i postupanje s klasificiranim podacima. Sadržane su posebne odredbe o klasificiranim ugovorima, uređuje se način ostvarenja posjeta, postupanje u slučaju provedbe sigurnosti kao i pitanje troškova nastalih u provedbi ovog ugovora. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u Državnom proračunu RH. S obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već sklopljenim međunarodnim ugovorom kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka u pravilu ne može mijenjati ili dopunjavati tekst međunarodnog ugovora predlaže se da se ovaj prijedlog zakona raspravi i prihvati po hitnom postupku objedinjujući prvo i drugo čitanje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne, dobro. Onda otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-HSU-a uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Klub HNS-HSU će podržati ratifikaciju ovog ugovora o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka s Vladom Francuske Republike. Posebno nam je drago da do ratifikacije dolazi svega par mjeseci nakon potpisivanja ugovora što nije uobičajeno u našem radu. Ponekad prođe i sami znate i više godina da se potpisani ugovor ratificira u Parlamentu. Ovaj put to nije slučaj i to je za pohvalu. Šteta što mnogi drugi dokumenti nisu imali istu sudbinu. Kolegice i kolege ovdje se radi o tipskom ugovoru koji regulira sigurnosna načela, stupnjeve tajnosti i njihovu istoznačnost u dvjema državama, postupak izdavanja sigurnosnih certifikata, prevođenje, umnožavanje i korištenje podataka te njihovo uništavanje nakon uporabe. Ugovorom su korektno regulirani i tehnički detalji vezani uz prijenos podataka posjete osoblja i rješavanja eventualnih sporova. No, kolegice i kolege, kada su u pitanju klasificirani podaci ono što mi ispred kluba HNS-HSU-a želimo podvući je sljedeće: Republika Hrvatska ima Zakon o tajnosti podataka, Republika Hrvatska ima Zakon o informacijskoj sigurnosti, Zakon o sigurnosnim provjerama, Hrvatska ima Uredbu o mjerama informacijske sigurnosti, ima Pravilnik o standardima sigurnosne provjere, Pravilnik o standardima fizičke sigurnosti, Pravilnik o standardima sigurnosti podataka, Pravilnik o standardima organizacije i upravljanja područjem sigurnosti informacijskih sustava i Pravilnik o standardima sigurnosti poslovne suradnje. Pored svih tih dokumenata, kolegice i kolege, klasificirani podaci već godinama cure iz svih državnih institucija. Svakog dana kad otvorimo novine čekaju nas najčešće nova neugodna iznenađenja. Pouka dakle glasi: zakoni, uredbe i pravilnici nisu sami po sebi rješenje već ljudi koji rade u tim institucijama, njihovo poštenje, njihova želja da zaštite interese države, njihova nepotkupljivost, njihovo istinsko, a ne samo deklarativno domoljublje. Kolegice i kolege u posljednjih 20 godina navedeni kriteriji definitivno nisu poštivani kod zapošljavanja državnih službenika i namještenika, ali budimo iskreni državni dužnosnici nisu im bili nekim naročitim uzorom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna tajnice sa suradnikom. Klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasifikacijskih podataka. Naime, kao što je državna tajnica rekla budući da je ovaj ugovor već u ime vlada ove 2 države potpisan, dakle ovim zakonom mi ratificiramo tako potpisan ugovor, ne upuštamo se u moguće izmjene već utvrđenih odredaba. Ali, da treba taj ugovor potvrditi svakako smatram iz razloga što je informacijska sigurnost jedna od vrlo važnih komponenata svake države, dakle, i država Hrvatska je negdje tijekom 2007. i 2008. nekolicinom zakona uredila i stvorila jedan pravni okvir za područje informacijske sigurnosti i naravno temeljem toga je mogla krenuti dalje u regulaciju međunarodnih odnosa i državnih poslova u odnosu na klasificirane podatke, bilo pojedinih država, bilo podataka koje su zajednički stvoreni kao klasificirani. Naravno da je to izuzetno važno u području borbe protiv terorizma, protiv organiziranog kriminala, korupcije, financijskih prijevara koja sva kaznena djela imaju obično prekogranični karakter odnosno ne zaustavljaju se na granicama države i zato je izuzetno važna suradnja države u ovim područjima, ali i u drugim područjima i važno je da države međusobno dogovore odnose i pravila kako za razmjenjivanje tih podataka tako i za zaštitu tako dobivenih podataka. Dakle, čuli smo da ugovor utvrđuje istoznačne stupnjeve tajnosti, obveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu tih klasificiranih podataka, određuju se nadležna tijela za provedbu ugovora, mehanizmi prijenosa klasificiranih podataka, postupanje sa tim klasificiranim podacima i odredbe o klasificiranim ugovorima uređuje se način ostvarivanja posjeta i sastanaka stručnjaka, postupanje u slučaju povrede sigurnosti i pitanja nastalih troškova. Dakle, sve onako kako je to otprilike tipskim ugovorima, treba naglasiti da je država Hrvatska već ratificirala 7 ovakvih ugovora a da su daljnji ugovori u pripremi, oni su otprilike jednakoga sadržaja naravno prilagođeni nekim specifičnostima svake pojedine zemlje iz bilateralnog ugovora. Evo zato što to smatramo izuzetno važnim urediti ovo osjetljivo područje Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava prijedlog Zakona kojim se ratificira ovaj potpisani ugovor. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvi je uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Na početku svoga izlaganja želim istaknuti da podržavam Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Temeljem nacionalnog plana za pristupanje Hrvatske Europskoj uniji tijekom 2007. i 2008. godine donijet je niz zakonskih i podzakonskih propisa kojima se na jedinstven i cjelovit način uređuje područje informacijske sigurnosti čime je stvorena osnova za uspostavljanje strukovnih standarda za adekvatno uređenje zaštite klasificiranih podataka na unutarnjem i na međunarodnom planu. Ova potreba za međunarodnom razmjenom podataka kojim se prema nacionalnom zakonodavstvu klasificirani ili označeni jednim od zakonom utvrđenih stupnjeva tajnosti proizlazi iz bliskih vanjskopolitičkih odnosa između država i povećane potrebe za uzajamnim i usklađenim djelovanje na rješavanje suvremenih poglavito sigurnosnih problema koji često svojom složenošću i sveobuhvatnošću nadilaze nacionalne okvire. Ugovorom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka potpisanih 25. siječnja 2011. godine u Zagrebu uspostavljen je pravni temelj za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji se zajednički nastaju ili se razmjenjuju između stranaka bilo da se to radi o utvrđivanju isto stupnjeva tajnosti, obveza u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, ili o određivanju nadležnih tijela za provedbu ugovora, mehanizama prijenosa i postupanja sa klasificiranim podacima, uređenja načina posjeta i sastanaka stručnjaka te postupanja u slučaju povrede sigurnosti kao i pitanje troškova nastalih u provedbi ugovora. Radi navedenog a obzirom da Hrvatski sabor potvrđuje Ugovor kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske postali dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske podržavam donošenje Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Hvala.
Zahvaljujem. Pojedinačnoj raspravi uvaženi zastupnik Damir Sesvečan.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka s Konačnim prijedlogom zakona. Dakle, Zakon je u hitnom postupku. Isto tako spomenuto je da smo do sada imali nekoliko takvih zakona sličnog sadržaja i da nam predstoji u narednom razdoblju donošenje još nekoliko sličnih zakona koji se odnose na uzajamnu zaštitu klasificiranih podataka. Isto tako dakle ratifikacijom ovog ugovora u Hrvatskom saboru kao što je kazao njegove će odredbe činiti dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske, kao što je slučaj sa svim međunarodnim ugovorima koje je ratificirao Hrvatski sabor. Što se samog ugovora tiče on je potpisan 25. siječnja 2011. godine u Zagrebu a s ciljem zaštite klasificiranih podataka koji nastaju ili se razmjenjuju prije svega između stranaka iz ovog Ugovora ali isto tako javnih ili privatnih institucija država potpisnica u skladu sa nacionalnim zakonima i drugim propisima. Obzirom da se radi o već potpisanom međunarodnom ugovoru i da se u ovoj fazi postupka ne mogu vršiti izmjene ili dopune njegovog teksta u svojoj raspravi neću ulaziti u detalje i u pojedine odredbe ugovora, naglasit ću još jednom ukratko što se njime definira. Dakle, uz određivanje nacionalnih, sigurnosnih tijela uređuju se stupnjevi tajnosti, sigurnosna načela, pristup, korištenje i prijenos klasificiranih podataka, njihovo umnožavanje, prevođenja i uništavanja, uređuje se isto tako način ostvarivanja međusobnih posjeta dakle radi izravnog pristupa klasificiranim podacima, postupanje stranka u slučaju povreda zakona i propisa u vezi sa zaštitom tih podataka itd. Dakle s obzirom da smatram da se ovim ugovorom vrlo precizno uređuju pravila uzajamne zaštite u području informacijske sigurnosti te zaštiti klasificiranih podataka, svakako ću podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na glasovanje o raspravljenim i zaključenim točkama dnevnog reda. 1, Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, bio je hitni postupak, P.Z. br. 779, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Francuske Republike o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 95 glasova za, 2 suzdržana i ništa protiv.
Prelazimo na 3. točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o primjeni Statuta međunarodnog kaznenog suda i progona za kaznena djela protiv međunarodnog i humanitarnog prava, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 785 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe čije izvješće svaki čas stiže. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Tatijana Vučetić državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani i cijenjeni zastupnice i zastupnici. Razlozi za izmjene i dopune Zakona o primjeni Statuta međunarodnog kaznenog suda i progona za kaznena djela protiv međunarodnog i humanitarnog prava uglavnom proizlazi iz potrebe ispunjavanja mjerila za zatvaranja poglavlja 23 – Pravosuđe i temeljna prava. Naime, ovim izmjenama prihvaćene su preporuke izražene na tehničkim konzultacijama sa Europskom komisijom. No, isto tako s obzirom da se zakon u određenom dijelu poziva na odredbe Zakona o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta koji je ukinut novim Zakonom o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta pojavila se potreba naravno usklađivanja sa novim zakonskim stanjem. Prva izmjena zakona vezana je uz traženje Europske komisije da se zakonom treba predvidjeti kako su za postupke vezane uz ratne zločine isključivo nadležna 4 specijalizirana suda, a to su Županijski sudovi u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu. Tako da ovom prvom izmjenom brisana je opća mjesta nadležnost sudova, a predviđena isključiva nadležnost 4 specijalizirana suda. Drugom izmjenom postigla se bolja preglednost postojeće odredbe pa je u tom smislu stavak 1. podijeljen na 2 stavka. Također je došlo do izmjene na način da se više ne traži suglasnost ministra pravosuđa za imenovanje državnog odvjetnika za progon ratnih zločina čime se ubrzava postupak imenovanje te osigurava neuplitanje izvršne vlasti u aktivnosti Državnog odvjetništva. A predviđeno je isto tako da u slučaju kada nije imenovan državni odvjetnik za progon ratnih zločina, njegove poslove obavlja glavni državni odvjetnik. Sljedeće izmjene zakona vezna je uz već navedenu potrebu usklađivanja sa Zakonom o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Tako su zakonu pridodana dva nova članka pri čemu prvi omogućava upućivanje državnih odvjetnika na ispomoć državnim odvjetništvima nadležnim za postupanje pred 4 specijalizirana suda na rok od najdulje godinu dana. Budući se predviđa da bi ta državna odvjetništva mogla biti vrlo opterećena u budućnosti. Drugim pridodanim člankom trajanja istražnog zatvora u predmetima iz nadležnosti iz ovog zakona usklađuju se sa zakonskim rješenjima o trajanju istražnog zatvora predviđenim u Zakonu o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Izmjena zakona glede članka 28. ide u smjeru izmjene podnaslova iznad tog članka kao i samog članka. Do sada je u zakonu stajao trajao podnaslov, "Preuzimanje postupaka od Međunarodnog kaznenog suda". No, obzirom na izmjene u članku 28. kojim se briše preuzimanje postupka bilo je potrebno uskladiti i sam podnaslov. Naime, dosadašnjim člankom 28. predviđala se situacija u kojem Međunarodni kazneni sud ustupa kazneni progon RH. Kako ova situacija zapravo nije moguća jer Međunarodni kazneni sud ima komplementarnu nadležnost, a to znači da sud provodi postupak isključivo ako država nije u mogućnosti ili ne želi sama provesti postupak, logična je ova izmjena kao i brisanje dijela članka koji je predviđao sklapanje posebnih sporazuma za uređenje pitanja kod preuzimanja postupka. Osim navedenog brisana je i suglasnost istražnog suca kod podizanja optužnice te pozivanja na konkretan članak Zakona o kaznenom postupku kako bi se uskladio sa postojećim zakonskim rješenjima u RH. Sljedeća samostalna odredba predviđa primjenjivost odredbe o korištenju dokaza iz ovog zakona i u slučaju stupanja kaznenog progona ili dokaza od strane Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju, obzirom da ova mogućnost i dalje teoretski postoji. I na kraju se samostalnom odredbom onemogućava retroaktivnost primjene zakona na postupke koji su u tijeku, da se ne bi dogodilo da se slučajevi sa svih sudova moraju uputiti na 4 specijalizirana suda, pa da time nastane potpuna preopterećenost tih 4 specijalizirana suda. Isto tako predviđa se mogućnost da predsjednik Vrhovnog suda, a na prijedlog glavnog državnog odvjetnika neke od postupaka u tijeku prebaci na jedan od 4 specijalizirana suda. Ova odredba također ostavlja mogućnost da se u slučaju ukidanja odluke u kaznenom postupku od strane Vrhovnog suda RH i vraćanje predmeta na ponovno raspravljanje, ovaj novi postupak može provesti pred 4 specijalizirana suda. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba SDP-a uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDP podržat će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o primjeni Statuta međunarodnog kaznenog suda i progona za kaznena djela protiv međunarodnog i humanitarnog prava s Konačnim prijedlogom zakona. Evo možda je samo za podsjetiti osim ovoga s čim se svi slažemo i što je neupitno što je rekla gospođa državna tajnica da je taj zakon relativno dugo u uporabi i evo prvi puta se nakon 2003. godine tek sada mijenja. Možda je za napomenuti, možda će javnosti to sigurno biti interesantno ali da oživotvorimo punu primjenu ovog zakona kojim je omogućeno da naši domaći sudovi sude ne samo ono za što su primarno i pozvani po domaćem zakonodavstvu suditi za najteža kaznena djela pa i za ratne zločine, nego jednako tako da se i oni postupci koji se vode pred međunarodnim institucijama kao što je to Haaški sud, iako je formiran ICTV koji je formiran za bivšu Jugoslaviju, dakle da se ta kaznena djela, procesi prebace u Hrvatsku. To se zahvaljujući ovom zakonu i dogodilo. Taj zakon, možda mali kuriozitet, evo napomenula sam da je on donesen za vrijeme koalicijske vlasti, a da ga je izradio u cijelosti i potpuno samostalno tadašnji profesor i sad profesor, ali na dužnosti drugoj, predsjednik Republike Ivo Josipović. To je interesantno što prvi put smo imali, susreli smo se sa jednom novom pravnom problematikom s obzirom da vas također podsjetim da smo mi u to vrijeme bili, kada se osnivao, eto svjedoci smo jednog velikog i suvremenici događaja u povijesnom smislu kaznenog zakonodavstva o kojem svaki kaznenjak sanja i to smo i doživili da se stvori stalni međunarodni kazneni sud. Ne ad hoc ovakvi sudovi koji će biti negdje i onda koji su uvijek možemo im prigovoriti s više ili manje argumenata da su oni u biti i politički sudovi. Dakle, formiranje stalnog međunarodnog kaznenog suda koji sudi upravo za kaznena djela protiv međunarodnog ratnog i humanitarnog prava. Kao što je poznato nažalost, vodeća svjetska sila još uvijek se protivi da njihovi građani nađu se pred licem pravde ovog suda. To jednostavno izaziva jedan prijepor, ali moram priznati evo da je Hrvatska bila među prvim potpisnicima statuta stalnog međunarodnog kaznenog suda koji sada stalno radi. Mi smo upravo, pošto smo bili potpisnica tog stalnog međunarodnog kaznenog suda pa smo morali donijeti i određene norme, prilagoditi i domaće zakonodavstvo koje će omogućiti upravo da se naši građani pojavljuju pred stalnim međunarodnim kaznenim sudom, ali ujedno opterećeni još uvijek situacijom da naši građani odgovaraju pred ovim sudom ad hoc u Haagu dakle stvorili smo pretpostavke koje su tada nedostajale u našem zakonodavstvu da stvorimo pretpostavke da građani, da vojnici, da generali, da naši građani koji se nalaze pred međunarodnim tom institucijom budu procesuirani u Hrvatskoj. Na temelju tog zakona i prihvaćajući norme koje važe djelomično i pred tim tribunalom koje smo inkorporirali u ovom zakonu omogućeni su neki procesi, evo da sada ne spominjem, vama je svima poznato i o kome se radi, dakle i oni koji su možda eventualno trebali otići tamo, ali gdje se proces ovdje vršio i gdje se sada izvršava i kazna. Koliko god ljudi bili nezadovoljni odlukama bilo domaćih ili stranih sudova ili institucija, uvijek je za okrivljenika, za optuženika bolje da mu se sudi u zemlji, nacionalnoj zemlji iz koje potiče. To je inače i kasnije, malo se sada više uopće govori i za resocijalizaciju itekako bolje. Dakle, taj zakon moram priznati da je ovdje donesen bio onda jednoglasno. Međutim kada malo pogledamo, mnogobrojni zakoni koji su u to doba jedne ekspanzije zakonodavne, zbog toga smo bili i kritizirani od strane same struke, da često mijenjamo zakone, ali bili smo naprosto prisiljeni. U međuvremenu ti temeljni zakoni koji su tada 2002., 2003. doneseni stalno su se mijenjali, usavršavali, nadograđivali. Evo sada tek 2011., dakle nakon 8, 9 godina mijenjamo ovaj zakon. Nemojmo se nitko uvrijediti, ali to svjedoči o činjenici da se zakon malo upotrebljavao i zbog toga je izazvao i prijepore jer su se neke situacije i mogle, ali sada o tome samo možemo hipotetski govoriti, ispriječiti ili na drugačiji način riješiti ili razvoj događaja bi možda išao i u manjem i u drugačijem smjeru. U cjelini za nas da je ovaj zakon bio puno ranije donesen, a i već kad je bio tada donesen danas se primjenjivao u punoj mjeri. Ali zato nisu odgovorni samo oni koji primjenjuju zakon, zato treba puno političke volje, a ne ovako ad hoc. Dakle to je jedan kontinuirani proces koji ne može biti nekakva trenutna kampanja. Također moram napomenuti da je ovaj zakon donesen u sklopu ondašnje vladine odluke da progon protiv ratnih zločina ne zadovoljava, da jednostavno treba domaće pravosuđe osposobiti i kadrovski i jednostavno educirati, ali onda i u ovom smislu osigurati i podređene prostore da bi se jednostavno koncentrirala određena naša pravosudna tijela koja će se u dobroj mjeri ako ne isključivo baviti ovom problematikom dakle najtežim oblicima najtežih kaznenih djela. Također moram napomenuti da sve ove izmjene koje su sasvim logične i koje se … [[Ne razumijem se.]] , one nisu nikakav novum, dakle četiri kaznena suda su ustanovljena tada, samo smo tada još postavljali istragu pa se onda govorilo o istražnom centru u Zagrebu, u Osijeku, u Rijeci, u Splitu. Jednako tako i ove druge neke norme koje se sada možda malo još pojašnjavaju, na neki način malo bruse, zato to mi i pozdravljamo. To znači da se u tom smislu nešto i prakticira kada se vidi da u praksi nešto treba možda i izbrusiti i doraditi. Prema tome, evo nije nas nagnao nikakav pritisak izvana, ovo je bio inicijalno naš uradak, naša svijest da se ovdje nešto u tom smislu učini, da budemo sposobni jednostavno i kao nacija i kao građani u cjelini suočiti se i s onom drugom stranom ratovanja i učiniti za takve osobe nešto što je najbolje da im se sudi, da se procesuira i pred domaćim sudovima. To je s jedne strane, a s druge strane jednako tako da se počne sa jednim sustavnim progonom i osudama jer to naša javnost očekuje jer još uvijek nema elementarne zadovoljštine prema onima koji su napali Hrvatsku za sve one zločine što su učinili. Dakle specijalizirani sudovi, dosta je uznapredovala edukacija naših sudaca. U tom smislu se zaista otada puno toga učinilo. I evo zaključujući svoju raspravu u ime kluba SDP-a mi podržavamo izmjene i dopune ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je klub HNS-a, HSU-a, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi predstavnici hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Klub HNS, HSU podržat će ovaj prijedlog zakona. Kao što vidimo dopuna ovog zakona proizlazi iz potrebe ispunjavanja mjerila za zatvaranje 23. poglavlja – Pravosuđe i temeljna prava. No, također i iz potrebe usklađivanja ovog zakona sa postojećim zakonima Republike Hrvatske. Na tehničkim konzultacijama sa Europskom komisijom preporučeno je hrvatskoj Vladi da dopuni i izmijeni ovaj zakon na način da se predmeti vezani uz ratne zločine vode isključivo kod četiri specijalizirana suda u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu. I mi se slažemo sa kolegama iz SDP-a da je to dobro. Radi se o najstručnijem kadru, radi se o ljudima koji imaju velikog iskustva, koji su se specijalizirali za ta područja i da će to svakako doprinijeti objektivnom i kvalitetnom suđenju. Druga preporuka Europske komisije vezane uz mogućnost korištenja dokaza međunarodnih kaznenih sudova pred domaćim sudovima. I time se slažemo. To će znatno ubrzati određene sudske procese ako se koriste i dokumenti. Ono što je također ovdje vrijedno reći da nam je drago da je DORH potpisao bilateralne sporazume sa odvjetništvom i u Srbiji i u Crnoj Gori, da u slučajevima kada se ne mogu izručiti osumnjičenici za ratne zločine tada se dokumenti predaju drugoj strani. Ona vrši istražni postupak i na taj način nitko ne bi smio ostati nekažnjen. Iz tog razloga ovdje i korištenje ovakvih dokumenata s kojima bi raspolagali na Međunarodnom sudu također može samo doprinijeti tom procesu. Nadalje, slažemo se s tim da glavni državni odvjetnik imenuje jednog od svojih zamjenika na dužnost državnog odvjetnika za progon kaznenih djela iz članka 1. Naime, za ratne zločine i zločine vezane uz humanitarno pravo. Njegova uloga bi bila da koordinira i usmjerava kazneni progon počinitelja što je dobro. Upravo te koordinacije do sad nije bilo ili je bila vrlo nedostatna i ovime očekujemo da se poboljša upravo postupak progona tih osoba. Nadalje, imamo i jedno dodatno rješenje. Ako državni odvjetnik, ako nije imenovan državni odvjetnik za progon ratnih zločina tada glavni državni odvjetnik radi taj posao. Dakle, uvijek postoji krivac ako nešto nije realizirano, nešto nije dogovoreno ili koordinirano što je svakako dobro. Nadalje podržavamo i uvođenje institucije pokajnika ako to tako smijemo nazvati i to je dobro doći do informacija dopunskih od strane onih koji će na taj način očekivati nešto manje kazne ali će se sigurno riješiti tada veliki broj onih slučajeva za koje drugim putem ne bi mogli doći do dokaza. Također nam se čini vrlo logičnim da glavni državni odvjetnik može uputiti državnog odvjetnika ili zamjenika državnog odvjetnika na rad na određeno vrijeme ali ne duže od godinu dana u neko drugo područje gdje je veća opterećenost. Čini nam se da jedino u toj rečenici ovo ili na određeno vrijeme možda te četiri riječi su po nama suvišne jer ionako nakon toga ide ali ne duže od godinu dana. Tako da ponavljate čini mi se tekst nepotrebno i da te četiri riječi bi možda mogle biti izbačene. Nismo i ne planiramo napraviti amandman, nego vi ocijenite sami da li bi to bilo logično da se ne ponavlja tekst tamo gdje ne trebamo činiti to. Članak 28. iznimno državni odvjetnik na temelju dokaza pribavljenih od Međunarodnog kaznenog suda može pred nadležnim sudom podići optužnicu bez provođenja istrage. Mislimo da i to jeste dobro i da treba podržati takvo rješenje jer ono samo može ubrzati postupak i učiniti ga još efikasnijim. Kaznene postupke pokrenute prije stupanja na snagu ovog Zakona dovršit će sudovi koji su nadležni po odredbama Zakona o kaznenom postupku. Dobro, ovo je rješenje, nekakvo prijelazno rješenje da ne bi odjednom sada svi postupci prešli na ova četiri suda i to možemo prihvatiti iako bi jako voljeli da se što više tih postupaka vodi upravo na ova četiri suda koji će se nesumnjivo još više osnažiti i specijalizirati za ove postupke. Na obrazloženi prijedlog glavnog državnog odvjetnika predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske može odobriti da se vođenje postupka premjesti na sud iz članka 12. ovog zakona i to nam se čini dobrim rješenjem u slučaju da se vidi da negdje zaista jeste zapelo, da se postupci vrlo sporo i neučinkovito vode. Tada je ovakvo rješenje dobro jer će dati glavnom državnom odvjetniku još jedno oružje u rukama da može postupiti i ubrzati cijeli postupak. Ono što bi možda ovdje trebalo reći. Pardon, još ću se vratiti, vratit ću se sada na jedno pitanje koje sam se sjetio da bih postavio predlagateljima. Naime, članak 2. točka 5. nadležni državni odvjetnik usmjerava rad redarstvenih vlasti koje rade na predmetima koji prema ovom zakonu spadaju u njegovu nadležnost. Redarstvene vlasti, što sve spada pod redarstvene vlasti. Samo da nam pojasnite. Konačno, možda bi trebalo reći mnogi od nas sjedimo u raznim izaslanstvima gdje možemo i trebamo utjecati na ono što se na žalost događa i vezano uz Rimski statut i Međunarodni kazneni sud. Naime, od 192 države članice UN-a njih 78 još nisu ratificirale ovaj dokument što znači da jedan veliki dio svjetske zajednice još uvijek ne uvažava i izbjegava surađivati u i preko toga suda što nije dobro. Na žalost čak i pet, šest zemalja članica Vijeća Europe isto tako nisu još ratificirale Rimski statut, potpisale i ratificirale Rimski statut pa je moja zamolba ispred kluba HNS, HSU da gdje god možemo kolegice i kolege u raznim međunarodnim organizacijama gdje predstavljamo Hrvatski sabor upozorimo na tu činjenicu i tražimo da se ispravi takvo stanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I u ime kluba HDZ uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o primjeni Statuta Međunarodnog kaznenog suda i progonu za kaznena djela protiv međunarodnog ratnog i humanitarnoga prava. Naime, ovo je vrlo kratak zakon koji danas o izmjenama, koji danas imamo u raspravi i on se odnosi zapravo, ima dva dijela. Jedan je dio zaista sasvim tehničke naravi a to je kao što je kolegica rekla obzirom da je Zakon donesen 2003. godine u međuvremenu do danas su neki zakoni na koje se taj zakon poziva izmijenjeni pa jednostavno radi točnosti i nedvojbenosti u primjeni treba onda izmjenama zakona utvrditi točan naziv i rekognoscirati pravi zakon na čije odredbe se ovaj Zakon poziva, a tu se radi u prvom redu o Zakon o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranoga kriminaliteta koji je u međuvremenu izmijenjen. Drugi dio je onaj dio koji nam zapravo je potreban radi ispunjavanja mjerila u poglavlju 23. Pravosuđe i temeljna prava a također usklađenje sa postojećim Hrvatskim zakonom, a i tu vidimo Vrhovnog suda Hrvatske, ne radi usklađenja nego radi mogućnosti odgovarajuće primjene Zakona. Dakle u tehničkim konzultacijama je sugerirano da se efikasnijeg i dosljednijeg progona ovih kaznenih djela na koja se odnosi Zakon o primjeni statuta Međunarodnog kaznenog suda da se odrede 4 suda koja bi bila nadležna za suđenje i rješavanje ovih predmeta,a to su četiri suda sud u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu kao zaista sudovi koji su najekipiraniji, koji imaju najkvalitetnije kadrove i mogućnosti rješavanja složenih kaznenih predmeta. Druga je bila tehnička primjedba oko mogućnosti korištenja dokaza Međunarodnih kaznenih sudova pred domaćim sudovima. Naime, u postojećem Zakonu je odredba o dokazima bila u glavi koja se zvala Preuzimanje postupaka od Međunarodnog kaznenoga suda, kako u praksi nije bilo preuzimanja postupaka jer po naravi Međunarodni kazneni sud vodi one postupke koje nije prethodno domaće pravosuđe procesuiralo, do toga preuzimanja nije niti dolazilo, u praksi je preuzimanja odnosno ustupanja bilo samo od međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju. Kako je onda u primjeni dolazilo do dvojbi, kako je Vrhovni sud Republike Hrvatske zauzeo stajalište da se ti dokazi mogu koristiti isključivo ako se radi o preuzetom postupku, a ne ukoliko se radi o suđenju pred domaćim sudom onda je sada ovim izmjenama kojima je i naziv iz te glave izmijenjen u naziv Korištenje dokaza Međunarodnog kaznenog suda omogućena uporaba tih dokaza koji su provedeni pred Međunarodnim kaznenim sudom i u slučaju suđenja pred domaćim sudom. Naravno ono što je bitno i što je bilo u postojećem zakonu određeno da se kaže da se postupci za kaznena djela iz članka 1. Zakona u Republici Hrvatskoj provode uz primjenu domaćega kaznenog, materijalnog i kaznenog postupovnog prava, a iznimno, kao iznimka da državni odvjetnik na temelju dokaza pribavljenih od međunarodnog kaznenog suda može pred nadležnim sudom u Republici Hrvatskoj podići optužnicu i bez provođenja istrage temeljem tih i tako prikupljenih dokaza. Ono što je još važno istaknuti da dokazi koje su prikupila tijela Međunarodnog kaznenog suda se mogu koristiti u kaznenom postupku pod određenim uvjetima da su oni prikupljeni na način predviđen statutom i pravilima o postupku i dokazima Međunarodnog kaznenog suda da bi se mogla koristiti pred tim sudom, ali na temelju tako pribavljenih dokaza postojanje ili nepostojanje neke činjenice koje se pokazuju tim dokazima ono što je važno da Hrvatski sud procjenjuje prema odredbama Zakona o kaznenom postupku primjenjuje domaće pravo. Naravno obzirom na izmjenu naziva cijele ove glave o preuzimanju postupaka onda je bilo potrebno ovim člankom 6. izmjena odrediti da će se odredbe o korištenju dokaza Međunarodnog kaznenog suda primjenjivati na odgovarajući način i u slučaju kada se ustupa kazneni progon ili dokazi od strane Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju da ne bi došlo do zabune o primjeni, onda je to ovaj Zakon o izmjenama eksplicite i naveo. Također je jedna daljnja odredba na smanjenju odnosno potpunom izostajanju upliva izvršne vlasti na bilo kakva imenovanja ili određenja bilo u sudstvu, bilo u državnom odvjetništvu tako je ovim izmjenama odredba na način da će glavni državni odvjetnik uz mišljenje kolegija Državnog odvjetništva odrediti jednog od svojih zamjenika na dužnost državnog odvjetnika za progon kaznenih djela. Iz članka 1. toga zakona a da više neće biti potrebna suglasnost odnosno mišljenje ministra pravosuđa. Također se ovim izmjenama uvodi nova odredba koja određuje da glavni Državni odvjetnik može uputiti na radu odvjetništva koja pokrivaju mjesnu nadležnost ova četiri određena suda za suđenje u ovim predmetima, jer se očekuje možda da će onda ta odvjetništva biti nešto opterećenija nego što je to sada redovnim rasporedom i poslovima. I također zakonom je u prijelaznim odredbama riješeno pitanje sada postupaka, koji su sada u tijeku Zakon kaže eksplicite da će se te kaznene pokrenute prije stupanja na snagu dovršiti sudovi koji su nadležni po važećim odredbama Zakona o kaznenom postupku, a iznimno u slučaju ako to uz obrazloženi prijedlog glavnog državnog odvjetnika i ako se usuglasi predsjednik Vrhovnoga suda onda se može odobriti da se vođenje postupka koji je već u tijeku, ako je to primjereno zbog okolnosti kaznenog djela, potrebama vođenja postupka da se premjesti na jedan od sudova utvrđenih ovim izmjenama i dopunama u članku 12., dakle na sudove u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu. Evo zbog svega ovoga iznijetoga, jer smatramo da se ovim izmjenama postojeći tekst poboljšava i poboljšava njegova primjena zakona, omogućava primjena, efikasnija primjena zakona, klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovoga zakona.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena državna tajnice sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Pa evo ja ću isto na samom početku kazati da ovaj zakon apsolutno treba poduprijeti, pa između ostalog treba i ponoviti one razloge koji su iznijeti u ime predstavnika klubova u smislu potpore ovom prijedlogu zakona. Naravno da je prvi od njih taj što se ovdje radi zapravo i o usklađivanju dakle zakonodavstva, radi se o poglavlju 23. pravosuđe i temeljna ljudska prava, i da su zapravo ove izmjene, ovakve izmjene zakona predložene i u smislu, nakon provedenih tehničkih konzultacija sa stručnim predstavnicima Europske Komisije s jedne strane, ali s druge strane naravno da nije za zanemariti sve one razloge koji su moji kolege već do sada i iznijele i podcrtale, a to je zapravo potreba usklađivanja ovog zakona, sa odredbama drugih zakona, prvenstveno Zakona o kaznenom postupku i Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminala, pogotovo ili poglavito vezano za odredbe o nadležnosti sudova za procesuiranje ove vrste kaznenih djela. Dakle apsolutna potpora ovom prijedlogu zakona, pa i u ovom dijelu koji nosi naslov korištenje dokaza međunarodnog kaznenog suda, ali mi ovdje dopustite da ipak naglasim dvije osnovne stvari, jer mi se čine vrlo važne za istaknuti u raspravi. Dakle kada god govorimo i o ovoj vrsti postupaka, i ovoj vrsti kaznenih djela, temeljem ovog zakona isključivo i samo dolazi do primjene i kaznenog materijalnog, i kaznenog procesnog prava Republike Hrvatske. To je bitno za napomenuti i u smislu stavka 2. članka, predloženog članka 28. koji predviđa iznimku, dakle kada državni odvjetnik može temeljem predočenih dokaza provesti, pokrenuti postupak bez provođenja istrage u onim situacijama kada su ti dokazi već izvedeni, i upućuju na određene činjenice od strane međunarodnog kaznenog suda. Dakako da je prihvatljiva ta iznimka, ali uvijek u smislu ocjene da se samo provođenje tih dokaza, i njihova ocjena vrši prema odredbama Zakona o kaznenom postupku s jedne strane, i s druge strane da postojanje ili nepostojanje činjenice koja se dokazuju tim dokazima hrvatski sud cijeni prema odredbama Zakona o kaznenom postupku. Znači unatoč mogućnosti pokretanja samog postupka, rekao bih direktno bez provođenja istrage, ti dokazi su isto tako podložni ocjenjivanju, i sam kazneni postupak se provodi temeljem i dakle i Zakona o kaznenom postupku, i kazneno-materijalnog prava Republike Hrvatske. Naravno da je za podržati i one odredbe koje se odnose na mogućnost ustupanja određenim sudovima, dakle sudovima u Zagrebu, Osijeku, Rijeci i Splitu kao specijaliziranim sudovima za ovu vrstu kaznenih djela, i jednostavno radi se o usklađivanju ovog zakona sa zakonima koje sam već spomenuo, i ta je dakle izmjena i dopuna uistinu i nužna i logična. Ovo isto tako predstavlja, dakle ove izmjene i dopune ovog zakona još jedan napor da se usklađivajući dakle kompletno zakonodavstvo Republike Hrvatske u oblasti pravosuđe i ljudska prava, dakle uistinu smo već došli do tog završnog dijela ili do samog kraja, tako da evo u tom normativnom smislu, pa i u smislu primjene možemo zaključiti da smo pri samom kraju ako i ne i na kraju zaključivanja ovog vrlo bitnog poglavlja, i upravo to naglašavam i u tom smislu još jedanput podupirem ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o primjeni statuta međunarodnog kaznenog suda i progonu za kaznena djela protiv međunarodnog ratnog i humanitarnog prava s konačnim prijedlogom zakona kaže, i to u članku 1. koji se mijenja i glasi: za vođenje kaznenih postupaka za kaznena djela koja su navedena, u članku 1. ovog zakona, nadležni su županijski sudovi u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu. U članku 2. glavni državni odvjetnik Republike Hrvatske uz prethodno mišljenje kolegija Državnog odvjetništva imenuje jednog od svojih zamjenika na dužnost državnog odvjetnika za progon kaznenih djela iz članka 1., treba jasno reći a to je djela protiv međunarodnog ratnog i humanitarnog prava. E sada, dakle ovdje se poimenično imenuju četiri suda, dakle u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu, pitam se hoćemo li i nadalje imati nadležnost ili onu koju šutke prešućujemo i one koja nadležnost sudova u, dakle u Beogradu i Banja Luci, po čijem nalogu se doktorica Vesna Bosanac danas ispituje u Zagrebu, Vukovaru ili negdje drugdje, po čijem nalogu izlazi popis od 3 tisuće 200 branitelja, od čega nekoliko stotina onih koji žive, dakle govorim o sudu u Banja Luci, nekoliko stotina živi na području Brodsko-posavske županije. Hoćemo li tada biti, kada ovaj zakon usvojimo, hoćemo li biti djelotvorniji, da kažem efikasniji u tome da procesuiramo 4 stotine mrtvih civila, zločin za 400 mrtvih civila od bombardiranja što zrakoplovnog, što topničkog u Slavonskom Brodu, od čega je 30-ero djece mlađih od 14 godina. Hoćemo li tada procesuirati one koji su, čiju smo obljetnicu obilježili, gospodine potpredsjedniče, prije dva dana u Borovu selu, kada su mučki ubijeni, ubijeno 12 redarstvenika, a nakon toga i masakrirano, dakle u zasjedi ubijeni, ali poslije toga još masakrirani. Što se protivi bilo kojem ljudskom ili Božjem zakonu. Nažalost, do dana današnjeg nisam vidio da postoje optužnice protiv poznatih ili nepoznatih počinitelja ovih djela. Ne samo to, bili smo u Borovu Selu pred spomen pločom 12 redarstvenika koji nisu poginuli na tom mjestu i na toj ploči osim imena, časnih imena hrvatskih vitezova ne piše ništa drugo. Ne piše da su tu poginuli hrvatski vitezovi za neovisnost Republike, ništa ne piše, pišu samo imena i to slovima koja su već pomalo i izblijedila i nisu obnovljena. Ali, to nije predmet trenutno ovoga zakonskog prijedloga negoli evo primjena statuta Međunarodnog kaznenog suda i progon koji se prema, dakle usklađivanje sa, da kažem zahtjevima i EU u Poglavlju 23. – Pravosuđe i ljudska prava. I s obzirom na iskustva evo i ovo što sam naveo dosada, da nama uz ova 4 suda izgleda ništa ne predstavlja nekakvu, nemamo gorčine čini mi se previše, od tome da nam i dalje vojno tužilaštvo i sud u Beogradu dostavljaju za naše državljane, za ono što je se događalo na našem teritoriju hrvatskom i dalje optužnice. Dakle, dovode u sumnju ili predlažu za kazneni progon naše branitelje. Tako se na Beograd umetnula evo i Banja Luka pa i ona i njihovo tužilaštvo, kako se tamo kaže, a ne tužiteljstvo također dostavlja i procesuira naše branitelje. Zbog toga, zbog tog da kažem ogorčenja da ovako kao država, kao Vlada i Sabor ne reagiramo energično na ovakve pojave ja govorim u svoje ime, ali i evo nisam stigao u ime kluba govoriti, klub HDSSB-a će biti suzdržanog mišljenja u svezi ovog zakonskog prijedloga. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o primjeni Statuta Međunarodnog kaznenog suda i progona za kaznena djela protiv međunarodnog humanitarnog prava, bio je hitni postupak, P.Z. br. 785, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o primjeni Statuta Međunarodnog kaznenog suda i progona za kaznena djela protiv međunarodnog humanitarnog prava. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 92 glasa za, 2 suzdržana i ništa protiv.
Prva točka koja je spremna za raspravu je točka 10., a to je - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o inspekciji cestovnog prometa i cesta, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 781 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članaka 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivica Perović, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici. Pred vama se nalazi nacrt prijedloga Zakona o izmjenama Zakona o inspekciji cestovnog prometa i cesta. Zakonom o inspekciji cestovnog prometa i cesta koji je stupio na snagu 29. srpnja 1999. godine uređuje se ustrojstvo, poslovi i način rada, ovlasti i obveze inspekcija cestovnog prometa i cesta Ministarstva mora, prometa i infrastrukture. Novim Zakonom o općem upravnom postupku koji je stupio na snagu 1. siječnja 2010. godine uređena je sva relevantna postupovna materija i njegova primjena je obvezna u svim upravnim stvarima. Odstupanja su moguća, ali isključivo u pogledu pojedinih pitanja upravnog postupka koje se posebnim zakonom mogu drugačije urediti uz uvjet da je to nužno za postupanje u pojedinim upravnim područjima te ako nije protivno temeljnim odredbama i svrsi novog Zakona o općem upravnom postupku. Analizom odredbi Zakona o inspekciji cestovnog prometa i cesta utvrđeno je kako obveze i usklađivanja podliježu odredbe članka 16. stavka 2., članka 17. i 18. predmetnog zakona. Sukladno tome predlažu se izmjene kojima se vrši terminološko usklađivanje. Termin konačno rješenje mijenja se u izvršno rješenje. Pravo stranke na pravni lijek protiv prvostupanjskog rješenja inspektora usklađuje se s temeljnim načelima i odredbama Zakona o općem upravnom postupku te se isključuje mogućnost supsidijarne primjene Zakona o općem upravnom postupku u predmetima inspekcijskog nadzora. Isto tako zakon sadrži i odredbu koja uređuje postupak imenovanja povjerenstva kao drugostupanjskog tijela koje odlučuje o žalbama izjavljenim protiv prvostupanjskih rješenja inspektora te način postupanja u prijelaznom razdoblju do imenovanja tog povjerenstva. S obzirom da je usklađivanje odredaba posebnih zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku jedno od mjerila za zatvaranje Poglavlja 23. – Pravosuđe i temeljna prava u procesu pregovora o pristupanju Republike Hrvatske EU očito je da postoje osobito opravdani državni razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati, znači dodatna sredstva u proračunu RH. Evo, zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, dobro. Otvaram raspravu. Na redu je uvažena zastupnica Danica Hursa u ime kluba HNS-HSU-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Na samom početku reći ću da će klub HNS-HSU-a podržati ovaj prijedlog zakona. Evo ukratko, čuli smo u izvješću, odnosno izlaganju državnog tajnika pa ću ja neke stvari samo podcrtati što se zapravo uređuje u prijedlogu ovog zakona. Dakle, dolazi do usklađivanja termina sa Zakonom o općem upravnom postupku, dalje se rješava pravo stranke na pravni lijek i govori se o obveznoj primjeni Zakona o općem upravnom postupku. Usklađivanje odredaba posebnih zakona, tu spada i ovaj sa Zakonom o upravnom postupku jedno je od mjerila za zatvaranje poglavlja 23. pravosuđe i temeljna prava u procesu pregovaranja o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji. Zakon o općem upravnom postupku ne pozna termin konačnosti upravnog akta, pa se termin konačnog rješenja zamjenjuje terminom izvršnom rješenja. Dalje se prijedlogom Zakona uređuje prvostupanjski upravni postupak koji je od nadležnosti resornog ministarstva a žalba na rješenje inspektora izjavljuje se povjerenstvo čije članove imenuje Vlada Republike Hrvatske, do sada je to činilo Ministarstvo. Dakle, po prijedlogu ovog zakona članova drugostupanjskog tijela ne smije imenovati ministar resornog ministarstva o čijim se odlukama odlučuje u drugostupanjskom upravnom postupku, nego Vlada pa se na taj način osigurava 1. pravo na žalbu i 2. Zakon se usklađuje sa temeljnim načelima Zakona o općem upravnom postupku. Zakonom se dakle propisuje način provođenja drugostupanjskog upravnog postupka i uvjeti koje trebaju imati članovi Povjerenstva. Članak 18. do sada važećeg zakona govorio je o supsidijarnoj primjeni odredaba Zakona o općem upravnom postupku što nosi Prijedlog zakona potire budući je primjena Zakona o općem upravnom postupku obvezna, i na kraju Zakon govori o danu stupanja na snagu ovog Zakona. Ponavlja Klub HNS HSU-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. U ime Kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Milivoj Škvorc. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Na početku ću reći da će Kluba Hrvatske demokratske zajednice podržati prijedlog, Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o inspekciji cestovnog prometa i cesta. Radi se o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o inspekciji cestovnog prometa koji je potrebno donijeti kako bi se Zakon o državnom inspektoratu uskladio sa važećim Zakonom o općem upravnom postupku koji je stupio na snagu 1. siječnja 2010. godine. Ovo je samo jedan u nizu zakona koji su se već uskladili sa Zakonom o općem upravnom postupku. Vlada Republike Hrvatske je u listopadu prošle godine donijela zaključak kojim je tijela državne uprave zadužila da izrade ove izmjene i dopune Zakona upravnih područja svako iz svog djelokruga ali u roku od šest mjeseci od kada je donesen ovaj zaključak. Ovim će se riješiti dosadašnji problemi novog ZUP-a prema posebnim zakonima. Naime, s jedne strane posebni zakon ima prednost pred općim zakonom, dok s druge strane novi zakon ima prednost pred starijim zakonom. Nakon ovih usklađenja novi Zakon o općem upravnom postupku trebao bi odgovoriti na očekivanja svih onih koji se svakodnevno suočavaju s sprečavanjem svojih konkretnih zakona u praksi a to su da postupak rješavanja bude brz, ekonomičan i utemeljen na Zakonima. Ovim se prijedlogom zakona uređuju tri temeljna pitanja. Prvo se predlažu izmjene kojima se obavlja terminološko usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku koji ne poznaje termin konačnosti upravnog akta. Taj se termin zamjenjuje terminom izvršno rješenje. Nadalje, pravo stranke na pravni lijek protiv prvostupanjskog rješenja inspektora usklađuje se s temeljnim načelima i odredbama Zakona o općem upravnom postupku, time se isključuje mogućnost supsidijarne primjene ZUP-a u predmetima inspekcijskog nadzora. Zakon sadrži i odredbu koja uređuje postupak imenovanja Povjerenstva kao drugostupanjskog tijela koje odlučuje o žalbama protiv prvostupanjskih rješenja inspektora te način na koji će se postupati u prijelaznom razdoblju do imenovanja tog povjerenstva. Članove Povjerenstva imenovat će Vlada Republike Hrvatske, a činiti će ih tri člana, dva stalna i jedan promjenjivi. Vlada Republike Hrvatske morat će imenovati Povjerenstvo u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovog Zakona. Nama nema praznog hoda jer će povjerenstvo koje je imenovao ministar nastaviti sa radom do imenovanja ovog novog Povjerenstva od strane Vlade Republike Hrvatske. Zakon o inspekciji cestovnog prometa i cesta stupio je na snagu u srpnju 1999. godine njime se uređuje ustrojstvo, poslovi, ovlasti i obveze inspekcije cestovnog prometa i cesta. Upravo zbog važne djelatnosti koju obavlja inspekcija bitno je donijeti ovaj Prijedlog zakona. Tu su između ostalog i pitanje sigurnosti u cestovnom prometu i sigurnost sudionika u prometu. Usklađivanje odredaba posebnih zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku jedno je od mjerila za zatvaranje za nas prevažnog poglavlja 23. Pravosuđe i temeljna prava u procesu pregovora o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji. To opravdava donošenje ovog Zakona po hitnom postupku. Još jednom da ponovim Klub HDZ-a će podržati ovaj Prijedlog zakona.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o inspekciji cestovnog prometa i cesta. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 781. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o inspekciji i cestovnog prometa i cesta. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno 99 glasova.
Idemo na točku 11. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 759. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste u pretince. Prilikom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj Zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Stjepan MIkolčić, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. I ovdje kao u prethodnom slučaju glavni razlog za izmjene i dopune Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja je usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku odnosno posebno sa ispunjavanjem uvjeta za ... mjerila u poglavlju 23. pravosuđe i temeljna prava. Moram reći da ovdje imamo jednu tehničku korekciju u članku 33. koji zadire u suštinu materije ovoga zakona, a riječ je da smo u članku 33. imali preklapanje poslova kada je u pitanju stručni nadzor dobavljača u proizvodnji sadnog materijala. Imali smo stručni nadzor predviđen ovim zakonom kojeg su obavljali djelatnici Zavoda za sjemenarstvo i rasadničarstvo Hrvatskog centra za poljoprivrednu hranu i selo ali isto tako i Fitosanitarna inspekcija. Da bi otklonili ovo preklapanje predlažemo ove izmjene da ta nadležnost ostane samo u nadležnosti djelatnika Zavoda za sjemenarstvo i rasadničarstvo. Da samo pojasnim, taj stručni nadzor na neki način odvija se kod dobavljača ili proizvođača plemki odnosno podloga. Prema tome, tu isključivo nadzor koji trebaju odraditi eksperti ili stručnjaci za biljno zdravstvo kada su u pitanju bolesti i štetnici poljoprivrednog bila prije svega karantenskog. Ovaj dio izmjena vezan za usklađivanja sa Zakonom o upravnom postupku odnosi se isključivo na ona postupanja kada je u pitanju žalbeni rok nakon donošenja rješenja nadležnog tijela ili inspekcijskih službi. Dosadašnja rješenja su bila da je žalbeni rok bio 8 dana, a sukladno novom Zakon o općem upravnom postupku taj rok se praktički usklađuje i mijenja na 15 dana. U slučaju primjenjivanja dvostupanjskog načela u rješavanju upravnog postupka kada je u pitanju inspekcijski ili upravni nadzor, imali smo taj postupak primijenjen ali u jednom tijelu državne uprave što je u suprotnosti sa Zakonom o upravnom postupku i ovdje predlažemo izmjene i dopune na način da postupanje po upravnom nadzoru u prvom stupnju i dalje ostane u ingerenciji naših inspekcijskih službi u područnim i regionalnim ispostavama, ali da se postupanje u upravnom postupku u drugom stupnju odrađuje na način povjerenstva, ne više Povjerenstva ministarstva nego povjerenstva Vlade RH. I također je ovim odredbama ili izmjenama i dopunama zakona predviđeno da to povjerenstvo bude sačinjeno od tri člana. Predviđeno je da i članovi moraju imati adekvatnu stručnu spremu odnosno 5 godina radnog iskustva na određenim poslovima. Iz razloga koje sam rekao unaprijed da je uvjet na neki način otklanjanje mjerila u poglavlju 23 Vlada predlaže da se zakon donese u hitnom postupku. Ispričavam se. Imali smo u raspravama na odboru i određenih primjedaba Odbora za zakonodavstvo koje su stigle u vidu amandmana koje je nomotehničke prirode koji prihvaćamo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Već je rečeno da je i kod ove izmjene zakona riječ je o usklađenju zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku tako da se definiraju postupanja u svim upravnim stvarima. Tako je definiran postupak inspektora u slučaju prekršaja koji uključuje izdavanje rješenja na koje stranka ima pravo žalbe. Na izjavu žalbe određen je rok i definirano tijelo kome se žabe izriče. Tijelo kome se izriče žalba definirano je brojem članova te potrebnom stručnom spremom i ima obvezu donijeti poslovnik o radu. Osim toga riješila su se kao što je državni tajnik rekao preklapanja stručnog nadzora na način da se precizno odredila institucija nadležna za kontrolu i stručni nadzor. Gospodine potpredsjedniče, neka mi bude dopušteno da odmah sada za ovom govornicom kažem da će klub HNS-a, HSU-a podržati ovaj zakon ali i sljedeća dva zakona koja su po dnevnom redu, jer se zapravo kod sljedeća dva zakona radi o istoj problematici. Dakle, rješava se žalbe, iskazuje se žalbeni rok i određuje se tijelo kojemu će se moći izreći žalbe. Dakle, klub HNS-a, HSU-a podržava zakon o izmjenama Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja, dalje Zakon o biljnom zdravstvu i Zakon o hrani. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na redu je klub HDZ-a uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Evo klub HDZ-a podržava Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja koji se donosi u hitnom postupku. Državni tajnik je detaljno objasnio znači nemamo prevelikih izmjena, podržat ćemo upravo onako kako je predloženo, ali budući da se izmjene odnose samo na ova manja usklađivanja sa Zakonom o općem upravnom postupku. Ja ću se samo kratko podsjetiti evo na posljednje one izmjene Zakona o sjemenu iz 2008. godine i ukazati da je ovaj sektor sjemeničarstva i rasadničarstva u poljoprivredno proizvodnom smislu da ima značajno mjesto u ukupnom hrvatskom gospodarstvu na što ukazuje ne samo visoka razina stručnosti i znanja o genetici i oplemenjivanju nego i količina proizvedenog sjemena i sadnog materijala u Hrvatskoj. Evo pa tako podaci iz 2007. godine prema izvješću Zavoda za sjemenarstvo i rasadničarstvo kažu da je ukupno proizvedeno i deklarirano oko 47 tisuća tona pšenice, 9 tisuća tona ječma, 7 tisuća tona kukuruza, 6 tisuća tona soje i 3 tona krumpira te oko 3 milijuna sadnica voćnih vrsta, te oko 7 milijuna loznih cijepova. Na tržištu države Hrvatske kao i na većini proizvodnih površina pod pšenicom, ječmom, kukuruzom, sojom najzastupljenije sorte su upravo domaćih oplemenjivačkih kuća što je djelom posljedica između ostalog i mjera države kojima je poticaj u proizvodnji ratarskih kultura, kojima je država poticaji u proizvodnji ratarskih kultura vezala uz upotrebu certificiranog sjemena i sadnog materijala, svjesna naravno da je kvalitetno sjeme i kvalitetan sadni materijal prva karika u lancu održive profitabilne poljoprivredne proizvodnje. I držim da su to značajne količine i ovo značajan razlog upravo zato. Nešto što ovdje još želim ukazati a da to znanstvenici Agronomskog fakulteta u Zagrebu i to Zavoda za vinarstvo i vinogradarstvo, Zavoda za genetiku i oplemenjivanje već duži niz godina rade na spašavanju i revitalizaciji autohtoni hrvatskih sorti vinove loze, a kao rezultat nekoliko znanstvenih i stručnih projekata pronađeno je, opisano i identificirano oko 130 sorti, a gotovo sve su kolekcionirane u tzv. bazu gena. Započelo se i sa njihovom individualnom klonskom selekcijom koja predstavlja i najviši stupanj genetičkog i znanstvenog odabira unutar populacije neke sorte. Ovaj projekt provodi se uz znači financijsku potporu Ministarstva znanosti, a njegov cilj je znanstveni naravno rezultati, ali nije odrađeno do kraja i nisu doveli do onih rezultata. To je praktična primjena svih tih znanstvenih rezultata. Stoga evo ukazujem i da se ostale institucije, ali i ostala ministarstva uključe u ovako značajne projekte jer ne radi se samo o autohtonim sortama vinove loze gdje su ovi rezultati pokrenuti i dovedeni do određene mjere nego se radi o brojnim autohtonim recimo sortama maraške, autohtonim sortama maslina i mnogih drugih biljnih prostora. Dakle, ovdje imamo prostora i za sve ostale institucije pa evo pozivam nekako da se svi koji mogu uključe u ovaj dio. Zakonom je otvorena mogućnost za takve stvari, treba osigurati možda dodatna financijska sredstva, a možda samo prebacivanjem određenih sredstava na upravo ove projekte jer to je ogroman potencijal koji postoji u zaštiti upravo autohtonih sorti. To je ono s čim možemo biti konkurentni u Europskoj uniji. Ovaj zakon je usklađen i sa Zakonom o Europskoj uniji znači u segmentu sjemenarstva i rasadničarstva te priznavanju novih sorti poljoprivrednog bilja, a obavljanje poslova u tom segmentu uređeno i usklađeno sa uvjetima i mjerilima koja vrijede u zemljama Europske unije. Evo dodatne izmjene i ovo usklađenje sa Zakonom o općem upravnom postupku, uz ove koje je naveo državni tajnik, držim da su poboljšanja jedna dodatna sigurnost i stoga evo klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ove izmjene. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Imamo jednu prijavu. Uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš, izvolite.
Hvala lijepo, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pa upravo ovaj Zakon o sjemenu i sadnom materijalu i priznavanje ovih sorti svakako je jedan vrlo značajan zakon, posebno na zemlju kao što je Hrvatska koja ima i razvijenu poljoprivredu. Upravo Hrvatska sa svojom proizvodnjom, sjemenarskom proizvodnjom bila je jedan značajan proizvođač kvalitetnog genetskog sjemena i materijala i upravo to se proizvodilo u vlastitim institutima i taj razvoj genetike i genetičara koji su stvarali vlastite sorte. Imali smo i prinose koji su bili i poznati i prije rata, a vjerojatno i u ovome vremenu bi trebali i dalje ostati kao takvi. Poznata je ona bila slavonsko-baranjska tehnologija u proizvodnji žitarica koja je bila sigurno na europskom nivou. Upravo je i ovih 850 tisuća hektara gdje sijemo ove žitarice i ostale svakako je potrebna jedna velika količina kvalitetnog sjemena. Na osnovu toga donesen je i ovaj zakon, ali isto tako na osnovu toga donose se i ove izmjene, normalno da bi taj zakon bio što kvalitetniji i bolji. Međutim, zakon mi donesemo ali odredbe koje određuju i tehničke zahtjeve najvećim dijelom donose se određenim aktom, a to je ministra kao jedan podzakonski propis. Da li su to pravilnici ili nešto drugo svejedno, ali upravo oni omogućuju jednu bržu provodljivost i izmjenu ove zakonske regulative jer normalno da zakonom ne možemo sve to odrediti. Proizvođači sjemena u RH nemaju neke sigurno veće primjedbe na ove izmjene koje su ovdje, govorimo o vezane su za ove inspekcijske promjene, ali o podzakonskim aktima moram nažalost reći da je bilo dosta primjedbi i da kao takvi te podzakonske promjene dovele su do jednoga apsurdnoga stanja da zemlja koja je zbilja kvalitetna, ovo što sam sve rekao u vezi genetske proizvodnje, genetike, promjenom jednog pravilnika omogućeno je da necertificirano sjeme dođe na naša polja. A šta znači to necertificirano sjeme, to znači pitanje korištenja tavanuše kao sjemenske robe i ona je nastala sa jednim pogrešnim tumačenjem pravilnika EU o korištenju sjemena. U državama članicama EU dozvoljeno je tzv. farmsko sjeme ili farmerovo sjeme kod proizvođača koji se mogu proizvesti isključivo za svoje potrebe. Njega može koristiti jedino ono gospodarstvo koje ga je proizvelo. Mi danas nažalost imamo jedno, možete vidjeti na Vinkovačkoj televiziji, na nekima, da se to sjeme prodaje kao pod određenim ili se izmjenjuje što sigurno nije u redu kao takvo. Farmsko sjeme također je samo jedno pomoćno sjeme za manja obiteljska gospodarstva koja smanjuju i imaju jedan skromniji godišnji prihod. Osim toga, farmerovo sjeme se nikada i nigdje ne smije pojaviti na tržištu, ne smije se razmjenjivati među potrošačima što mi imamo danas gospodine državni tajniče slučaj. Nadalje, isto ono što je značajno, to farmerovo sjeme mora se doraditi na istim strojevima kao što rade i velike sjemenarske kuće. Zbog čega je to? Zbog toga što upravo takvo sjeme ako nije dorađeno može izazvati velike poteškoće, jer ako to sjeme nije dovoljno dorađeno onda ono nije ni zdravstveno ispravno, ne udovoljava većini navedenih parametara kvalitetne sjemenske robe propisane zakonom koja ostvaruje deklarirano certificirano sjeme. Sve ovo kod tavanuše nije slučaj jer ono predstavlja samo merkantilno zrno bez ikakve vrijednosti, kao sjeme za potrebe sjetve. Dakako moguće je, a to je činjenica, da su neki domaći mudraci ili neka politička sprega dosjetili se sijati tu tavanušu umjesto farmerovog sjemena i na taj način izbjegavati sve one obaveze koje imaju proizvođači deklariranog i certificiranog farmerovog sjemena. Međutim ono što se dešava, ovdje gubi i država kao takova jer na to sjeme se ne plaća nikakav PDV. U isto vrijeme dešavaju se i drugi problemi, unazađuje se poljoprivredna proizvodnja zbog niskog prinosa. Vi vidite i vidjet ćete slučajeve za godinu ili dvije kaka će biti situacija sa našom proizvodnjom ako nastavimo tim tempom. Sljedeća stvar, velika zaraza usjeva. Vlasnici tih sorata, odnosno te tavanuše oni uopće ne plaćaju nikake prinose, odnosno nemaju nikaki PDV. A što je najinteresantnije isto dobivaju poticaje od 2000, ne znam 250 kn za pšenicu kao i svaki onaj koji je kupio certificirano sjeme, odnosno od instituta ili iz bilo kojega. Mislim da je to jedan problem koji je puno viši nego u ovoj promjeni koju danas imamo. Na žalost, mi smo zakonski odredili te stvari ali podzakonskim aktima promjenom onoga pravilnika da necertificirano sjeme može doći na polja. Vi ste dozvolili da na takav način se sije tavanuša i da se u isto vrijeme sa takvim sjemenom sve one površine koje su zasijane da se na isti način stvara određena proizvodnja, da se dobije određeni poticaj. A ta proizvodnja, da li je ona u okvirima onih 5 tona šta imamo za pšenicu ili je niža ili ne znam kolika to je drugo pitanje. Mislim da taka stvar nije održiva kad budemo ušli u Europsku uniju, jer i u Europskoj uniji upravo puno se brine o tome kakva je sigurnost proizvodnje, kakvo je očuvanje okoliša, kakva je dobrobit životinja. Prema tome, kad budemo imali za godinu ili dvije zakorovljene njive onda ćemo kao spasitelji će doći ovi proizvođači pesticida pa ćemo još više te naše površine zagaditi na neki način i sa takovim pesticidima dovesti u situaciju koja će biti katastrofalna što se tiče te zaštite okoliša. Mislim da je upravo ključna stvar da se i sa ovim stvarima upozna i ovaj Sabor i ove institucije i upravo da ulogu moraju odigrati naše inspekcijske službe. Vraćam se sada na onaj dio što se mijenja ovdje, da ta fito sanitarna zaštita da bude u kontekstu toga da ne možemo dozvoliti da naša polja i njive budu uskoro kao takove i zagađene. I na kraju da kažem. Ovo što sam govorio to nije moje osobno mišljenje. To je mišljenje ljudi iz struke, mišljenje sjemenara koji su imali određene sastanke i koji su dali svoja mišljenja koji idu u tome smjeru. Jer bez sjemenarstva nema ni oplemenjivanja bilja. Isto tako moramo učiniti, oni smatraju činiti jednu kritičnu masu na one koji donose zakone i propise. Upravo mi smo ti koji donosimo zakone ali su isto ministarstvo koje donosi određene propise. Kako oni sami govore kako napraviti pritisak na te zakonodavce. I ono što je na kraju na takvoj jednom skupu rečeno da vapaj struke nitko nije čuo u Ministarstvu poljoprivrede što je vrlo teško i mislim da bi o tome trebali razmisliti posebno gospodin državni tajnik jer znadem da su i neki razgovori bili u ministarstvu kao takovi. Ali isto tako da ovo što se dešava vezano za tavanušu, vezano za naše sjemenarstvo je vrlo bitno pitanje jer smo mi kao država sigurno zainteresirani da razvijamo genetski sastav naše proizvodnje genetike te i isto tako da kao takovi budemo i kvalitetni izvoznici jer upravo u tome segmentu i imamo i dobrih rezultata od izvoza u Tursku i ne znam neke druge zemlje gdje je naše sjeme je vrlo kvalitetno. Kao takvo prihvaćeno i kao takvo se mora i koristit se. Nemojmo dozvoliti da sami na svojim njivama uništimo proizvodnju koju smo godinama stvarali kao takovu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. I glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 759. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 94 glasa.
Prelazimo na točku 12. a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o biljnom zdravstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 760. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Stjepan Mikolčić, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Ovaj puta ću biti kratak da se ne ponavljam vezano za obrazloženje iz prethodnog zakona. Razlozi za izmjene i dopune Prijedloga zakona o biljnom zdravstvu isključivo su usklađivanje sa Zakonom o upravnom postupku, odnosno otklanjanjem mjerila u poglavlju 23. Praktički ove izmjene i dopune koje radimo kroz članak 54. vezane su na provođenje upravnog postupka u smislu kada se izda rješenje stranka ima pravo na žalbu. Žalbeni rok koji je bio do sada definiran osam dana produžuje se na 15 dana i u inspekcijskom nadzoru pri provođenju upravnog postupka primjenjujemo također evo novo dvostupanjsko načelo da prvi stupanj upravnog nadzora inspekcijskog postupka vrši naš inspektor u regionalnoj ili područnoj jedinici. Drugi stupanj praktički rješava Povjerenstvo Vlade Republike Hrvatske koje se imenuje pri ministarstvu. Također ovdje definirano je povjerenstvo, Vladino povjerenstvo od tri člana sa pet godina iskustva određenih stručnjaka odgovarajuće stručne spreme. Upravo i ovaj zakonski prijedlog predlažemo da ide po hitnom postupku sa ciljem što skorijeg završenja pristupnih pregovora za članstvo Hrvatske u Europskoj uniji. I ovdje smo imali amandman Odbora za zakonodavstvo koje je nomotehničke prirode kojeg prihvaćamo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite. Sve u redu, znači nema rasprave. A u ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo u ime kluba HDZ-a mogu kazati na početku da ćemo podržati izmjene ovoga zakona. Primarni cilj biljnog zdravstva jest zaštita bilja, biljnih proizvoda i drugih nadziranih predmeta od štetnih organizama sprječavanja unošenja i širenja štetnih organizama bilja, utvrđivanje prisutnost određivanje vrsta štetnih organizama, omogućavanje optimalne proizvodnje i trgovine biljem, kao i zaštita okoliša od posljedica djelovanja štetnih organizama. Uvođenjem biološke zaštite i usmjeravanje razvoja zdravstvene zaštite bilja, znači isto tako omogućavanje izobrazbe i podizanje svijesti stanovništva o važnosti pravilne zdravstvene zaštite bilja. Tijekom rasta i razvoja kultivirano poljoprivredno bilje i bilje koje slobodno raste u prirodi trajno su ugroženi štetnim organizama poput kukaca, grinja, korova, bakterija, gljiva, virusa i drugih štetnih organizama, bilo da se njima hrane, uzrokuju biljne bolesti ili su njihovi nametnici. Štetni organizmi bilja najčešće ne predstavljaju izravnu opasnost za zdravlje ljudi i životinja, ali svojom pojavom u većim razmjerima mogu utjecati na smanjenje prinosa ili kvalitetu hrane biljnog podrijetla. Mogu isto tako prouzročiti velike gospodarske štete, a u drastičnim slučajevima utjecati i na nestanak određenih biljnih vrsta. Da bi se spriječilo propadanje poljoprivrednih usjeva i prinosa poljoprivrednih proizvoda, te zajamčila sigurnost trajne opskrbe stanovništva hranom biljnoga podrijetla, prijeko je potrebno provoditi zaštitu bilja od štetnih organizama. Pritom je potrebno uvažavati temeljna ustavna načela da su vode, zemljišta, šume biljni i životinjski svijet, i drugi dijelovi prirode od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku i imaju njezinu osobitu zaštitu. Važećim zakonom i provedbenim propisima u koje su ugrađeni i ostali propisi EU-a iz područja biljnog zdravstva, stvoren je suvremeni i pravni temelj za uspostavu sustava zdravstvene zaštite bilja kao i drugih država članica Europske unije, glede usklađenosti, i to sanitarnih mjera koje vrijede na zajedničkom tržištu. Isto tako primjenom međunarodno priznatih načela standarda procjene rizika i drugih znanstveno utemeljenih mjera na području zdravstvene zaštite bilja. Međusobnu suradnju i razmjenu podataka informacija iz baza podataka koje se odnose na područje biljnoga zdravstva, uklanjanje prepreka o međunarodnoj trgovini biljnim proizvodima i drugim nadziranim predmetima. Isto tako uvođenje upisnika proizvođača, prerađivača uvoznika i distributera bilja, biljnih proizvoda i drugih nadziranih predmeta te sustava biljnih putovnica, obavljanje fito sanitarnih pregleda izdavanje biljnih putovnica za određeno bilje koje se premješta unutar jedinstvenog tržišta Europske unije, uspostava i razvoj informacijskog sustava, te obvezu izvješćivanja i vođenja potrebnih evidencija. Republika Hrvatska se kao i sve zemlje u okruženju suočava s potrebom prevencije korupcije, posebice u aktivnostima i radu državnih tijela. S tim u cilju usklađivanja načina rada svih državnih tijela usvojena zajednička obaveza da se usvoje i usklade svi zakoni sa Zakonom o općem upravnom postupku. Ovim zakonom se uređuje da se u postupanju u rješavanju u svim upravnim stvarima primjenjuju odredbe ZUP-a, ujedno ovim prijedlogom omogućit će se transparentan način postupanja uz primjenu načina i postupaka u svim upravnim stvarima na način propisanom ZUP-om. Još jedanputa klub HDZ-a će podržati ove izmjene. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Imamo jednu pojedinačnu raspravu, uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biljnom zdravstvu, sa konačnim prijedlogom ću podržati iz razloga što on mijenja i dopunjuje na dobar način važne odredbe važećeg Zakona o biljnom zdravstvu, a u svrhu usklađivanja, znači načina rada svih državnih tijela. Ovim prijedlogom se uređuje da se u postupanju u rješavanju u svim upravnim stvarima primjenjuju odredbe Zakona o upravnom postupku i ovim prijedlogom će se omogućiti transparentni način postupanja uz primjenu načina i postupaka u svim upravnim stvarima, na način propisan dakle Zakonom o upravnom postupku. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osiguravati dodatna novčana sredstva u državnom proračunu, a donošenje po hitnom postupku je predloženo, budući da se radi o utvrđenim mjerama koje moraju ispuniti pojedina tijela zbog usklađivanja u poglavlju 23. pravosuđe i temeljna prava. U važećem Zakonu o biljnom zdravstvu određena su bitna pitanja iz područja biljnog zdravstva, te je stvoren temelj za donošenje ostalih akata, koji će omogućiti daljnju harmonizaciju propisa Republike Hrvatske, sa pravnom stečevinom zajednice. Zakonom je osigurana i uspostava sustava koji omogućava odgovarajuću zdravstvenu zaštitu bilja, kao i u drugim članicama dakle Europske unije, glede usklađenosti u provedbi mjera, ali i ispunjavanju zahtjeva koji vrijede na zajedničkom tržištu. S obzirom da su u važećem zakonu precizno definirani svi poslovi i zadaće zaštite bilja koji proizlaze iz prihvaćenih i potpisanih međunarodnih ugovora, te je razgraničena dužnost glavnih nositelja tih poslova, i time je stvorena osnova, pravna osnova znači za transparentnije oblikovanje područja biljnog zdravstva, ali je uspostavljena i jasnija hijerarhija odgovornosti za navedeno područje, evo to su razlozi, pozitivni za podržati ovaj prijedlog. Ali evo na kraju svoje rasprave ću malo podsjetiti da evo tijekom rasta i razvoja, znači kultivirano poljoprivredno bilje i bilje koje slobodno raste u prirodi, da su oni trajno ugroženi štetnim organizmima, organizmima bilja, znači poput kukaca, grinja, korova, bakterija, virusa i drugih organizama, i da ti štetni organizmi najčešće ne predstavljaju izravnu opasnost za zdravlje ljudi i životinja, ali svojom pojavom u većim razmjerima mogu utjecati na smanjenje i prinosa, ali i kvalitetu hrane biljnog podrijetla, te mogu uzrokovati i velike gospodarske štete, a u krajnjim slučajevima utjecati i na nestanak određenih biljnih vrsta. Da bi se spriječilo propadanje poljoprivrednih usjeva i prinosa, te zajamčila sigurnost trajne opskrbe stanovništva hranom biljnog podrijetla, znači prijeko je potrebno provoditi zaštitu bilja od štetnih organizama, a pritom je potrebno uvažavati temeljna ustavna načela da su vode, zemljišta, šume biljni i životinjski svijet, i drugi dijelovi prirode, od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku, i imaju njenu osobitu zaštitu. Biljno zdravstvo različito utječe dakle i na zaštitu okoliša, i prirodnih resursa, jer mjere koje se poduzimaju, dakle u cilju iskorjenjivanja i suzbijanja štetnih organizama bilja, ako se ne provode na pravi način, mogu negativno utjecati na okoliš. Nadalje određeno bilje poput korova, a invazivne vrste također mogu izravno naštetiti okolišu, nadalje treba voditi brigu o čuvanju i unapređenju prirodnih resursa za sadašnje, ali i buduće naraštaje, kao i o napređenju prirodnog ruralnog eko sustava i nasljeđa, a očuvanje prirodnih izvora pitke vode predstavlja znači hrvatsku stratešku konkurentsku prednost. Nadalje biljno zdravstvo različito utječe i na održivi razvoj poljoprivrede i osiguranje dovoljnih količina hrane, jer štetni organizmi bilja izravno utječu na smanjenje prinosa i kvalitete poljoprivrednih proizvoda, te na povećanje troškova proizvodnje, primjena jedinstvenih fito sanitarnih mjera dogovorenih na razini Europske unije, a određeni broj na globalnoj razini utječu na uravnoteženu međunarodnu trgovinu hranom. Međunarodne fito sanitarne mjere trebaju biti utemeljene na znanstvenim dostignućima, vodeći brigu da nemaju negativan utjecaj na međunarodnu trgovinu, što uvijek i nije slučaj i racionalne fitosanitarne mjere jedna su od komponentni reforme zajedničke poljoprivredne politike EU. Podsjetit ću i da je RH izradila i strategiju kojom su točno definirani do 2013. godine što sve u ovom segmentu trebamo i moramo raditi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni zakona o biljnom zdravstvu. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 760. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Amandman je prihvaćen i postaje sastavni dio Konačnog prijedloga zakona od strane predlagatelja sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o biljnom zdravstvu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 98 glasova zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na točku 13., to je - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o hrani, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 761 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Stjepan Mikolčić, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici evo još jedan u nizu naših zakona ili posebnih zakona kojeg usklađujemo sa Zakonom o upravnom postupku, odnosno uvjet je i ispunjavanje mjerila u Poglavlju 23. za završetak naših pristupnih pregovora za članstvo u EU. U izmjenama i dopunama Zakona o hrani na isti način kao i u prethodnim slučajevima usklađujemo se sa novim Zakonom o upravnom postupku na način, a ovdje je malo drugačija situacija jer imamo po ovom zakonu postupanje 3 nadležna tijela ili tijela u inspekcijskom nadzoru, a to je naša Poljoprivredna inspekcija, to je Državni inspektorat i Sanitarna inspekcija Ministarstva zdravstva. Na isti način je ovdje definirano da nakon rješenja o inspekcijskom nadzoru stranke imaju pravo žalbe sa dosadašnjih 8 dana praktički na 15 dana, odnosno načelo dvostupanjskog postupanja u provedbi takvog upravnog nadzora. I ovdje je definirano da prvostupanjski postupak bude na razini inspektora Poljoprivredne inspekcije, Državnog inspektorata i Sanitarne inspekcije Ministarstva zdravstva, a da drugostupanjski postupak bude na razini povjerenstava Vlade RH koje će biti imenovana pri ova 3 tijela, znači Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo zdravstva i Državnom inspektoratu. Iz istih razloga kao i u prethodnim slučajevima predlažemo da se ove izmjene i dopune zakona usvoje po hitnom postupku.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Imamo jednu prijavu, u ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege pa evo upravo je državni tajnik rekao ono što je bitno za izmjene i dopune ovoga zakona, ja bih htjela u ime kluba odmah reći da ćemo mi naravno ovo podržati, ali sve to podržati a govoriti o zakonu, odnosno o sigurnosti hrane pa evo ja bih htjela samo se podsjetiti na 15. svibnja 2007. godine kad je donesen ovaj Zakon o sigurnosti hrane. I zašto je taj zakon uopće donesen? Bez obzira na različite interpretacije, ali ovaj zakon je bio nama vrlo važan i to isključivo zato jer su se unutar tog zakona implementirali najviši standardi sigurnosti hrane. Svi se sjećamo nekih '90-ih godina, različitih epidemija zoonoza npr. kravljeg ludila, zatim dioksina koji se nalazio u hrani za životinje, patvorenja nekih ulja kao što su maslinova ulja itd. I sve je to u stvarnosti u EU pokrenulo da u jednom smislu izda se "bijela knjiga" o sigurnosti hrane i 2000. godine su promovirane nove koncepcije o sigurnosti hrane. Naime, to je koncepcija od polja do stola, odnosno od farme do stola gdje se naglasak stavlja na odgovornost svih u lancu prehrane od primarne proizvodnje, prerade, transporta do trgovine i potrošača, odnosno sigurnost hrane kontrolira se i prati kao kontinuitet, kao jedan neprekinuti lanac. Isto tako u ovoj novoj koncepciji tog zakona imamo i horizontalni pristup. Naime, u sustavu nadzora sigurnosti hrane više se ne pravi razlika između hrane životinjskog i neživotinjskog podrijetla. Isto tako se ne pravi više razlika između hrane za životinje i hrane za ljude jer naravno teško je povjerovati ako već u primarnom hranjenju imamo nešto, evo kao što smo imali ovdje dioksin, da se to neće odraziti na zdravlje ljudi. Također, ovdje ja važno naglasiti da velik utjecaj na to su imale i civilne udruge i udruge potrošača jer naravno svi smo mi potrošači konzumenti i jako je važno da nam se ako ne na drugi način, a onda zakonski osigura da znamo da jedemo zdravstveno ispravnu hranu. Što se tiče ovog prijedloga zakona u izmjeni Zakona o hrani državni tajnik je uglavnom rekao sve ono što ću ja možda samo ukratko ponoviti, a to je da ovim zakonom prije nije bilo utvrđeno pravo stranke na žalbu nego jedino na pokretanje upravnog spora. Članak 12. o općem upravnom postupku koji je stupio na snagu 1. siječnja 2010. godine utvrđeno je pravo stranke na pravni lijek, odnosno načelo dvostupanjskog rješavanja tj. da stranka protiv prvostupanjske odluke ima pravo žalbe ako zakonom nije drugačije propisano, a protiv drugostupanjske odluke, odnosno protiv prvostupanjske odluke protiv koje nije dopuštena žalba pravo pokretanja upravnog spora. U zakonu je nužno bilo propisati pravo stranke na žalbu protiv rješenja nadležnih inspektora, veterinarski, poljoprivredni, sanitarni, gospodarski inspektori u područnim jedinicama tijela nadležnih za provođenje inspekcije i osoba ovlaštenih za provođenje službenih kontrola, odnosno tu su službeni veterinari u područnim jedinicama Ministarstva poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Rok za izjavljivanje žalbe je 15 dana od dana dostave rješenja. Žalba se izjavljuje odgovarajućem Povjerenstvu za žalbe u tijelima nadležnim za provođenje inspekcije. Ono što je isto važno reći da evo ga ovom izmjenom i donošenjem ovog zakona predlaže se po hitnom postupku. Zašto? Zato da bi se ispunila mjerila za zatvaranje Poglavlja 23. – Pravosuđe i temeljna prava. Ono što želim još reći, prošle godine već je zatvoreno Poglavlje 12. koje se odnosi na veterinu sigurnost hrane i fitosanitarni nadzor. To samo govori sa smo mi napravili vezano uz te zakone dobar posao i da je Hrvatska doista država koja se može pohvaliti sa sigurnom hranom, a što je jako važno u turizmu.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o hrani. Bio je hitni postupak. P.Z. br. 761. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o hrani. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Konačni prijedlog Zakona o hrani je prihvaćen jednoglasno sa 98 glasova.
Prelazimo na točku 14. to je - Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o morskom ribarstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 768 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Stjepan Mikolčić državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Kao i u prethodnim slučajevima i ovim nacrtom Prijedloga zakona o izmjena i dopuna Zakona o morskom ribarstvu usklađujemo sa Zakonom o općem upravnom postupku na način u upravnom postupanju kada rješenje donosi naš ribarski inspektor. Stranka ima pravo žalbe sa dosadašnjih 8 dana, rok se produžuje na 15 dana i u daljnjem upravnom postupanju kada je u pitanju inspekcijski nadzor primjenjujemo dvostupanjsko načelo sukladno Zakonu o upravnom postupku. Prvostupanjsko da tako kažem postupanje je u ingerenciji naših ribarskih inspektora u područnim i regionalnim uredima, a drugostupanjsko postupanje je u vladinom povjerenstvu pri ministarstvu koje se ovdje sastoji također od tri člana, ali uvjeti koje moraju ispunjavati da imaju tri godine iskustva na određenim radnim mjestima. Iz istog razloga kao i prethodni slučajeva i ovaj zakon predlažemo donošenje u hitnom postupku odnosno proceduri.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Na redu su prvo klubovi. U ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Evo pred nama je još jedan prijedlog zakona koji usklađujemo sa zakonodavstvom EU. Kada govorimo o prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o morskom ribarstvu evo u uvodnom dijelu dopustite kratko ću predstaviti morsko ribarstvo i to na način da kažem da je ulov morske ribe negdje od 2008. tako je negdje zadržao trend i u 2009. na nešto manje od 50 tisuća tona od čega najznačajniji dio čini plava riba, nešto manji dio bijela. 2008. godina je bila i godina kada je RH dosegla onu razinu ulova ribe predratnih godina. I od 1998. godine razvidno je povećanje ulova ribe i to upravo sitne plave ribe i to za dva puta iz razloga jer je velika potražnja za slanim inćunom uzrokovala i stalno povećanje izlova. Slana riba se gotovo u cijelosti čija je proizvodnja značajna gotovo u cijelosti izvozi u Italiju, nešto manje u Španjolsku, a izlov bijele ribe gotovo je isti u navedenom razdoblju od 1998. godine. Broj ribara u gospodarskom ribolovu se povećao on je negdje sada na tri tisuće 740, a broj ribarskih plovila 3 tisuće 716 i u povećanju je. Bruto dodana vrijednost djelatnosti ribarstva prema podacima Državnog zavoda za statistiku od 2001. raste od negdje 284,7 milijuna kuna do 410,6 milijuna kuna u 2004. godini. Ribarstvo čini negdje 0,2 bruto društvenog proizvoda RH. U 2007. godini morsko ribarstvo ima 855 milijuna kuna ukupnog prihoda, 801 milijun kuna ukupnog rashoda znači oko sedamdesetak milijuna dobiti prije oporezivanja. A broj zaposlenih u ribarstvu je nešto manje od dvije tisuće. Iz bilance u razdoblju od 2000. do 2008. godine vidljiv je suficit u ovoj djelatnosti koji varira od 300 tisuća dolara do maksimalnih 59 milijuna dolara u 2006. godini. Držim važnim istaknuti također da je ribarstvo jedna od rijetkih grana koja ima konstantan suficit u robnoj razmjeni što dokazuju i podaci za 2009. godinu. Poticaji za ovaj segment također su bili značajni. Želim još ovdje istaknuti da su državne mjere poticanja gradnji flote dovele uz nešto uvoza brodova do toga da se u plivaricama odnosno u floti većih brodova za izlov plave ribe došlo do zadovoljavajućih kapaciteta, znači da je flota dovoljno osnažena. Ministarstvo je u 2008. godini sa 150 milijuna kuna pomoglo sektor ribarstva što kroz izravne poticaje što kroz cijenu plavog dizela. U cilju da hrvatski ribari postanu konkurentni ulaskom u EU sufinancira se i osiguranje brodova, upis u registar itd. znači u cilju povećanja konkurentnosti naših brodara. To je rezultiralo time da je ribarstvo u proteklim godinama imalo značajan izvoz sa značajnim rastom. Otvoreni su i značajni važni prerađivački pogoni, što znači da ova djelatnost privlači i investicija. Jedan od tako velikih investicija je i na području Zadarske županije to je ... Stankovcima jedan od najmodernijih pogona takve vrste u Europi. Međutim, postoje još uvijek problemi u ribarstvu na koje upozoravali su ali i još i danas upozoravaju ribari i na svojim susretima često, a to su oni vezani za potrebu donošenje strategije ribarstva, na problem hladnog lanca, na problem iskrcajnih mjesta, ribarskih luka, reguliranje institucija malog obalnog ribolova, velikih malih ali i povećanje efikasnosti kontrole prometa ribom kod svih sudionika. Znamo da trebamo i želimo uskladiti zakonodavstvo sa europskim, međutim moramo maksimalno zaštiti interese u prvom redu RH, ali i hrvatskog ribarstva. Evo nedavno smo imali i delegaciju imali smo Odbor za poljoprivredu Europskog parlamenta i oni su nam ukazali na to da još imamo mogućnosti imamo vremena zaštiti neke svoje interese, da to napravimo mudrije od nekih članica EU i da se to može. Međutim, mi ne smijemo zanemariti činjenicu da su na području mnogih mora članica koje su u sustavu zajedničke ribarske politike i to ne od jučer, da su njihova ribolovna mora značajno osiromašena. Recimo talijanski dio Jadrana, bakalar u Sjevernom moru gotovo je izlovljen, a Španjolska je zbog prelova zabranila izlov inćuna prije par godina. Evo ove izmjene konkretno što se, ovaj Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o morskom ribarstvu kao što je rekao državni tajnik uređuje se postupanje u rješavanju znači u svim upravnim stvarima gdje se primjenjuju odredbe ZUP-a, omogućit će se transparentan način postupanja uz primjenu načina i postupaka u svim upravnim stvarima na način propisan Zakonom o općem upravnom postupku. To su sve znači male stavke u cilju usklađivanja ovih odredbi sa ZUP-om, ali ovaj temeljni zakon omogućava odgovorno i održivo iskorištavanje živih bogatstava mora i to na ekološki uravnotežen, ali i gospodarski i društveno opravdan način. To bi trebalo omogućiti ne samo opstojnost nego i razvoj otočnih zajednica, jednostavno trebao bi osigurati red koji odgovara mnogim otočanima, a koji i naši ribari u svojim zahtjevima često traže. Zbog činjenice da je ribarstvo tradicionalna djelatnost naše obale i otoka i izvor egzistencije za velik dio obalnog i otočnog stanovništva držim da će red koji se osigurava i ovim prijedlogom, a kojeg su i sami u ovim dogovorima kreatori i ribari i ribolovci, uz sve mjere koje su dosad napravljene, da će upravo njima najviše odgovarati, stoga će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj prijedlog.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a, gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Evo pred sobom imamo još jedan u nizu zakona koji nije europski, ali je nužan za zatvaranje poglavlja 23, a koji se usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku. S tog stajališta nema posebnih primjedbi na ovaj zakon i klub HNS-a, HSU-a će ovaj prijedlog zakona podržati. Ali stoji jedna načelna primjedba, zar sve to usklađenje nismo mogli napraviti i prije. Ta primjedba stoji kod mnogih zakona o kojima smo do sada već raspravljali, a kod ovog zakona ta načelna primjedba posebno dolazi do punog izražaja. Naime, novi Zakon o općem upravnom postupku stupio je na snagu kao što znamo 1.1.2010. godine, a novi Zakon o morskom ribarstvu donijeli smo u Hrvatskom saboru 23.04.2010. godine, a stupio je na snagu 15.05.2010., dakle donijeli smo novi zakon četiri mjeseca iza donesenog Zakona o općem upravnom postupku. I upravo je klub HNS-a tada kada se donosio Zakon o morskom ribarstvu u 4. mjesecu 2010. iznio primjedbu na članak 96. koji se sada ovim izmjenama mijenja, odnosno usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku. I upravo nam se čini da je zbog toga argumentacija ocjene stanja u prijedlogu ovoga zakona mršava jer se nadamo i vjerujemo da je predlagatelj svjestan propusta koji je učinio. Zakoni i usklade zakona moraju ići na vrijeme radi nas samih, a ne da to radimo pod pritiskom Europske unije jer to nije dobro i takva praksa se ne smije prakticirati. Kao što sam na početku rekla, klub HNS-a i HSU-a će podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Mirela Holy, izvolite.
Hvala vam, poštovani potpredsjedniče. Ja ću podržati ove izmjene Zakona o morskom ribarstvu jer se ovaj zakon na taj način usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku. No nažalost situacija u morskom ribarstvu Hrvatske je daleko od toga da ju bilo tko kome je do dugoročnog interesa države može podržati. Razlog zbog kojeg donosimo ovaj zakon je prvenstveno poglavlje 23 i kako kaže i sami predlagatelj prevencija korupcije pa se produljava rok za podnošenje žalbe sa 8 na 15 dana i Povjerenstvo za žalbe bira pod ovim zakonom Vlada, a ne ministar kao što je to bilo do sada i detaljnije se definira i sastav ovog povjerenstva. No ukoliko nema dobre političke volje ovaj zakon neće prevenirati korupciju, a nažalost upravo u području morskog ribarstva u posljednje se vrijeme događaju jako netransparentne stvari. Posebno je zabrinjavajući nered na moru pa ja bih se čak usudila reći kaos do kojeg je došlo zbog otvaranja morskih parkova prirode gospodarskom ribolovu iako je to izričito zabranjeno krovnim Zakonom o zaštiti prirode. Skandalozno je da se Ministarstvo poljoprivrede odnosno resorni ministar Čobanković odlučio protivno ne samo spomenutom Zakonu o zaštiti prirode, već i Zakonu o morskom ribarstvu o kojem danas raspravljamo, proglasiti se nadležnim za upravljanje ribolovnim resursima u parkovima prirode te ih je otvorilo gospodarskim ribarima. Time je otvoreno osinje gnijezdo. Protiv takve odluke koja je ribarima otvorila i ono pola, svega pola posto zaštićenog mora u Hrvatskoj, digao se cijeli niz institucija i organizacija, a među njima čak i brojne ribarske udruge kojima je stalo da se more i riblji fond koriste održivo. Nakon nekoliko međuministarskih sastanaka resora poljoprivrede odnosno ribarstva i kulture odlučeno je da će se problem riješiti donošenjem Pravilnika o zaštićenim ribolovnim područjima kojima bi se regulirao ribolov u zaštićenim morskim područjima, ne samo u parkovima prirode već i u svim ostalim zaštićenim područjima osim u nacionalnim parkovima. Problem je u tome što se pravilnikom nije uredilo da kada je riječ o parkovima prirode ribarenje u tim područjima mora biti regulirano pravilnikom o unutarnjem redu samog parka jer javna ustanova za upravljanje parkom donosi plan upravljanja u sklopu kojeg se radi izonacija parka te se određuje gdje i na koji način se mogu obavljati gospodarske djelatnosti. Međutim, nacrtom pravilnika u ministarstvu su zone odrezali na način da ispada da su specijalna staništa koja trebaju zaštiti upravo ona koja nikome nisu interesantna za ribarenje. Bez ikakve studije, bez ikakvog smisla, bez poznavanja situacije na terenu, bez konzultacija sa dionicima ministar Čobanković je donio pravilnik koji je nerazuman, nerealan i neprovediv. Ovakvim tumačenjem zakona po svojoj volji, favoriziranjem manjine, Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja u kratkom je roku uspjelo međusobno sukobiti ribare, protivno postojećim propisima proglasiti parkove prirode otvorenima za gospodarski ribolov pod vlastitim uvjetima, te dovesti u pitanje dio onoga što je Hrvatska dogovorila sa Europskom unijom u poglavljima okoliš i ribarstvo. Ministar Čobanković očigledno smatra da je potpuno apsurdno Zakonom o morskom ribarstvu iznad Zakona o zaštiti prirode, te i ovakvim pravilnikom moguće prema njegovom mišljenju derogirati krovni zakon za područja zaštićena Zakonom o zaštiti prirode, a to je rekla bih prvorazredni skandal. Još je gore što ovaj pravilnik nije utemeljen ni u Zakonu o morskom ribarstvu na koji se ministar poziva jer je u samom Zakonu o morskom ribarstvu izričito navedeno dal' se propisi iz područja zaštite prirode ne dovode u pitanje. Da stvar bude još strašnija kršenjem Zakona o zaštiti prirode odstupa se i od pregovaračkih stajališta Hrvatske u poglavlju 27. – Okoliš. Ono što je nejasno je u čijem je interesu ovo jer u javnom sigurno nije, da se tih svega 0,576% našeg mora otvori gospodarskom ribolovu te ugrozi funkcija njihova postojanja od kojih je zaštita ribljeg fonda jedna od najvažnijih. Na žalost ovaj pravilnik je slijedila odluka Ministarstva poljoprivrede o skidanju ograničenja s određenih tradicionalnih ribarskih alata. Kada se to dogodi spomenuti alati više se neće koristiti samo na određeni način i za izlov samo određene ribe već za brutalan izlov svega što im se nađe na putu. Upravo su ti alati u argumentaciji prema Europskoj uniji branjeni kao tradicionalni i namjenski, pa i u ovom slučaju dvoličnost ministarstva posebno izražena. Skidanjem ograničenja tvrde u Udruzi profesionalnih ribara "Velebit" šteta koja će se nanijeti ribljem fondu bit će nemjerljiva i nepopravljiva. Zanimljivo je što dozvolu za korištenje tih alata ima samo mali dio ribara njih tristotinjak čime bi se oni stavili u apsurdnu tržišnu prednost u odnosu na sve ostale ribare. Tako u svom dopisu Ministarstvu poljoprivrede i ribarstva Udruga ribara "Velebit" te cehovi ribara Ličko-senjske, Primorsko-goranske i Dubrovačko-neretvanske županije optužuju ministra Čobankovića da direktno ugrožava egzistenciju 2000 ribara i opstanak ribarstva kao profesije. U svojem apelu ministru ribari ironično navode da je kad se već skida ograničenje najbolje da im se svima da pravo ribolova tim alatima, pa za tri mjeseca više neće biti ni ribe, ni ribara, ni problema. Bojim se da ministar nema sluha za apele zainteresirane stručne javnosti, udruga za zaštitu okoliša i prirode, te ribara. Ali zasigurno ima puno sluha za nečije interese jer se ovakav pravilnik i odluka ne mogu tumačiti na ni jedan drukčiji način. Postavlja se pitanje čiji su to interesi i što od toga ima ministar? Jer jedino sigurno u cijeloj ovoj priči jest da ovim potezima se ne štiti javni interes, a to je obaveza svakog ministra, pa tako i ministra Čobankovića.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Pa i ova današnja, izmjene i dopune Zakona o morskom ribarstvu sigurno ima svoju osnovu i kao takova ne bi bilo neke posebne priče, trebalo govoriti. Međutim, evo i kolegica Holly je malo šire se osvrnula. A mislim da je ono što je bitno vezano za morsko ribarstvo bitno reći da smo mi kao zemlja sigurno zainteresirana kao što sam govorio o sjemenskom materijalu. Isto tako posebno ovdje još u većem dijelu vezano za morsko ribarstvo i kao to ribarstvo kao gospodarsku granu. Ovdje je kolegica Nevenka rekla 50000 tona ulova u Hrvatskoj u prošloj godini. Međutim, sve veći postotak je upravo one ribe koja se ne lovi sa ovim alatima, odnosno sa ribaricama nego koja se uzgaja i kao marikultura se uzgaja i kao takova plasira na tržište. Mislim da u tom segmentu morsko ribarstvo Hrvatske sigurno ima veliki značaj i velike mogućnosti. Normalno da u sklopu toga i upravo i ove promjene koje idu vezano za inspekcijske dijelove treba nadgledati i vidjeti gdje se to radi, na koji način i da se na neki način pomiri i onaj dio turizma i morskoga ribarstva. Prema tome i jedan i drugi da mogu egzistirati. Vezano za to sigurno moram reći da je jedan i pol milijun tona raznih riba iz uzgoja se proizvede u Europskoj uniji. Prema tome, to je ono što sve u većem postotku se pojavljuje kao hrana. Jer normalno da mora sve manje imaju one ribe, što mi kažemo divlje ribe koju treba izloviti, nego moramo isto tako proizvoditi tu ribu. Vrijednost te proizvodnje od jedan i pol milijun tona raznih riba iz uzgoja je 2,8 milijardi eura. Prema tome, u tome kontekstu i hrvatska kao takova i morsko ribarstvo Hrvatske treba i može da se plasira. Sve više isto još zbog toga što kad gledamo vezano za potrošnju ribe. U Europskoj uniji po stanovniku se godišnje pojede 22 kg ribe. To je različito. U Mađarskoj je to recimo samo 4 kg dok je u Portugalu 56 kg. Hrvatska je sa 14 kg znači u nekoj ispod toga prosjeka. Ali ipak kao pomorska zemlja sigurno bi se moglo trošiti također više te ribe. Druga stvar koja je jako bitna da ovo morsko ribarstvo sigurno u sklopu toga naše i posebno ovo vezano za uzgoj marikulture, a isto tako u riječnom aqua kulture ima svoju veliku šansu. Međutim, jedno od, ono što je bitno pitanje koje smo ovdje govorili, o kojem smo i raspravljali i imali ga i ne imali ga to je pitanje proglašenja gospodarskog ribolovnog pojasa. 140 zemalja ima gospodarski ribolovni pojas. Mi nemamo. Prema tome, i tu je jedna od mogućnosti da ova proizvodnja ribe i da ono što imamo u tom moru na neki način na bolji način kontroliramo. Druga stvar prerada ribe. Mi smo nekada imali 21 tvornicu riblje prerade na Jadranu. Danas postoji samo jedna. Prema tome, to je isto pitanje zbog čega se to dešava. Čak je ono bilo ne znam čitao sam da je neka tvornica rasformirana i odvežena u Srbiju pa tamo sada prerađuju tu ribu u konzerve. Pregovori u ribarstvu kao što znamo nisu još završeni. Upravo u tome dijelu ja ne znam šta se dešava i koliko toga i o ovome što je kolegica Mirela govorila pitanje tih ribarskih alata, pitanje brodova itd. kaki su to, šta je tu ispregovarano i kako će se to poglavlje zatvoriti. Ali ulazak u Europu treba sigurno shvatiti kao sredstvo za realizaciju naših vlastitih resursa. Znači, njihovo korištenje ne da oni ne budu cilj, da s time uđemo samo nego kako ćemo mi kad i uđemo iskoristiti to i kako ćemo na kvalitetan način da postanemo jedan dio toga velikog europskog tržišta morskog ribarstva. Normalno da i ovakav, ove izmjene zakona idu u tom sklopu i onda kao takvo je normalno da ih i podržavamo. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Ovaj prijedlog Zakona o morskom ribarstvu donosi se zbog usklađivanja sa novim Zakonom o općem upravnom postupku, i kao jedan znak dobre volje uređivanju cijelog sustava zakon ću podržati. Ali ovo je možda i prilika da se progovori o nekim problemima koji postoje, kada je u pitanju morsko ribarstvo u Hrvatskoj, od kojih živi negdje 2 tisuće ljudi dakle, 2 tisuće zaposlenih, dakle gotovo 10 tisuća ljudi živi od morskog ribarstva. Očito je da prostora u Hrvatskoj ima više, da su naši potencijali u velikoj mjeri još neiskorišteni, svjesni smo toga da je upravo sa druge strane talijanska obala dosta siromašna u posljednje vrijeme ribom zbog prevelikog izlova, i upravo zbog toga se otvara i određena bojazan, prije svega naših ribara da će i posebice ulaskom Hrvatske u Europsku uniju povećat se izlov ribe na hrvatskoj strani, odnosno da oni neće moći sa svojom flotom i svojom opremom konkurirati talijanskim ribarima. Postojale su sustavi poticaja radi modernizacije hrvatske ribolovne flote, što je dobro, pitanje zapravo koje se tu otvara da li je učinjeno dovoljno, da li je prostora bilo više, da li je Hrvatska mogla u jednom kraćem vremenu znatno brže modernizirati flotu, i zapravo kroz taj cijeli program modernizacije hrvatske ribarske flote i opreme i cijelog dakle sustava prerade ribe osigurati bitno povećanje konkurentnosti cijele gospodarske grane koja se bavi dakle izlovom ribe i preradom same ribe. Pitanje je još da li je moguće veći broj hrvatskih malih gospodarskih subjekata uključiti u proces modernizacije i flote i opreme, kako bi i kroz to trajno sebi osigurali radna mjesta, a istovremeno i trajno pridonosili sustavu modernizacije ribarske opreme i flote. Naravno iznimno je osjetljivo političko pitanje isključivi gospodarski pojas. Njega je Hrvatska ranijih godina možda imala snage donijeti, danas ne vjerujem, ali je upravo to jedan od pokazatelja političke pozicije Hrvatske u odnosu prema Europskoj uniji i odnosu prema zemljama u okruženju, a on je zapravo i otkrio slabosti hrvatske pozicije. Zbog toga, možda je sad ovo posljednja prilika da se proglasi isključivi gospodarski pojas, te kroz to zaštite posebni hrvatski interesi upravo u sferi ribarstva. Naravno svi želimo ekološki uravnotežen i gospodarski opravdan izlov ribe, pitanje je kako njega postići, kako ga postići u što kraćem vremenu i kako kroz jednu gospodarsku granu osigurati egzistenciju za što više ljudi, za što više obitelji koji od te gospodarske djelatnosti žive. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o morskom ribarstvu. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 768. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o morskom ribarstvu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 92 glasa.
Prelazimo na sljedeću točku – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vinu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 769 Predlagatelj Vlada. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja Stjepan Mikulčić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Evo skratit ću raspravu. Kao i u prethodnim slučajevima i ovaj nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vinu usklađujemo sa Zakonom o općem upravnom postupku, i to na način, evo u postupanju kod upravnog postupka, kad naše inspekcije službe donose rješenje, stranka ima pravo žalbe, mijenjaju se odredbe sa dosadašnjih 8 dana na 15 dana, i u načelu inspekcijskog nadzora primjenjujemo sukladno Zakonu o upravnom postupku pravilo da se prvostupanjski dio rješava na razini naših područnih, odnosno regionalnih inspektora, poljoprivrednih inspektora, vinarskih inspektora, a drugostupanjski dio rješava se na povjerenstvu, Vladinom povjerenstvu koje se u ovom slučaju sastoji također od tri člana, sa odgovarajućom stručnom spremom, odnosno sa 5 godina radnog iskustva na odgovarajućim poslovima. I ovdje predlažemo da se zakon donese po hitnom postupku iz prethodno ranije evo utvrđenih razloga.
Hvala. Odbori? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo klub Hrvatske demokratske zajednice će prihvatiti ove izmjene Zakona o vinu. Na pitanje što je to vino i kako ga pojmovno odrediti, nastoji odgovoriti svaki vinski zakon, u prvom redu radi identifikacije proizvoda i pravilne primjene propisa. Odavna se pokušalo vina definirati, pa s time u vezi postoji tvrdnja da je za to najprimjereniji jezik poezije. Iako u toj tvrdnji ima puno istine, podsjetimo da prva zakonska definicija vina potječe iz Francuske 1889. godine, a da je na međunarodnoj razini pojmovno određenje za vino prihvaćeno na međunarodnom kongresu bijeloga križa u Ženevi 1908. godine. I na kraju spomenimo da je o porijeklu vina, povijesti vina i vina uopće, te o značenju grožđa i vina u razvoju ljudskoga društva napisano mnogo studija rasprava, pa ipak na neka pitanja još i danas odgovora nema. U Homerovoj "Ilijadi" vino se spominje 120, u "Odiseji" 46, a u Bibliji čak 235 puta. Zacijelo će nova istraživanja otkriti, razjasniti mnogo toga, ali sigurno ne i sve ono što bi nas zanimalo. Suvremena enološka znanost uz niz važnih zadaća, osobitu pozornost usmjeravanja rješavanju proizvodnje vina, u skladu s ekološkim zahtjevima, te nastoji odgovoriti na pitanja vezana o utjecaju tog pića, i o njemu prisutnih pojedinih sastojaka na ljudsko zdravlje. I na tom području kao i na području tehnologije, biologije i analitike već su učinjeni očekuju se i novi značajni koraci. S obzirom na to da je proizvodnja grožđa i vina važna gospodarska djelatnost, nastoji se na temelju ekonomskih studija usmjeravati proizvodne procese radi optimalnog zadovoljavanja potreba tržišta. Za vinogradarske stručnjake, ali jednako tako i za sve štovatelje, ljubitelje loze i vina posebno su zanimljivi podaci o povijesti vinogradarstva, vinarstva na tlu Hrvatske. Na području RH nađene su okamine ili fosilni ostaci predaka vinove loze iz trećeg razdoblja mezozoika, dakle stare više od 70 milijuna godina točnije u Hrvatskom zagorju, odnosno u Radovoju. A da taj nalaz nije usamljen slučaj potvrđuju slična otkrića i u Istri i na nekim drugim mjestima. Kod nas se često događa da se prigodom pripreme tla za sadnju ili drugim zgodama iskopaju kamene ploče s ostacima lista, sjemena ili … loze te da se naiđe čak na razne predmete od keramike. Osim fosilnih ostataka koji govore o nazočnosti preteča vinove loze na našem tlu u prošlosti spomenimo da od pradavnih vremena pa sve do danas na mnogim mjestima raste divlja loza koju naš narod zove vinika, vinjaga ili loznica. Kulturu uzgajanja plemenite vinove loze na naše obale pretpostavlja se donijeli su grčki kolonizatori, a za njeno širenje na područje današnje kontinentalne Hrvatske uz Ilire, Kelte, Tračane i Grke zaslužni su i Rimljani. Naime, Rimljani su u Istri 179. i 178. godine prije Krista zatekli razvijeno vinogradarstvo i maslinarstvo, najveća ostvarenja helenske civilizacije. Hrvati su ta znanja preuzeli od starosjedilačkih romaniziranih ilirskih plemena koje su ovdje zatekli da bi ih dalje širili i unapređivali. Na tom putu bilo je uspona i padova. Među najkritičnija ubrajaju se razdoblja ratova, a u novije doba i razdoblja pojave bolesti poput pepelnice, plemenjače i opasnog štetnika na korijenu filoksere. Iz pregleda poljoprivrednih površina u RH prema kategoriji korištenja proizlazi da je u razdoblju '81. – '90. pod vinogradima prosječno godišnje bilo 75 350 hektara, a iz izvješća Državnog zavoda za statistiku RH iz '94. saznajemo da su one u '91. godini pale na svega 71 560 hektara, a u '92. godini na 56 360. Znači, ove podatke možemo vezati uz Domovinski rat i njegove posljedice. Ukupni promet vina i drugih proizvoda od grožđa i vina od 01.01. do 31.12.2008. godine iznosio je 608 tisuća hektolitara. Uvezeno je 143 680 hektolitara, a izvezeno 28 564. Od ukupnih u upisniku registriranih vinogradarskih površina od 2003. godine rodnih vinograda je bilo 21 926 hektara, a u njima 102 milijuna 505 rodnih trsova. Od 448 532 poljoprivredna kućanstva u 2003. godini u kojima su registrirana i milijun 493 892 člana broj poljoprivrednih kućanstava koja su ostvarivala prihod od voća i grožđa bilo ih je svega 10 348. Znači, idealni zemljišni i klimatski uvjeti vinorodnih područja u RH koji nam nude radosti vlastite berbe i pružaju mogućnosti vlastite proizvodnje plemenite kapljice vrhunske kakvoće sami za sebe ništa ne znače ako se ne iskoriste. Oživljavanjem ove proizvodnje moguće je riješiti mnoga značajna gospodarska i socijalna pitanja, od zapošljavanja i iseljavanja sa vinogradarskih područja do razvoja turizma, izvoza i općenito boljeg standarda naših ljudi. Hrvatsko je vinogradarstvo u odnosu na mnoga druga u mnogočemu iznimno. Ono mora biti usmjereno na proizvodnju vina vrhunske kakvoće jer za to postoje mnogi uvjeti jer će se samo na taj način ono moći nositi sa sve većom i organiziranijom konkurencijom ne samo na svjetskom već i u skoroj budućnosti i na vlastitom tržištu. Evo, zbog svega navedenoga klub HDZ-a podržat će izmjene ovog zakona. Zahvaljujem se.
Hvala. HNS-HSU, gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Eto i kod ovog prijedloga zakona klub HNS-HSU-a dati će svoju podršku. Zašto sam došla za ovu govornicu? Došla sam samo zato da državnog tajnika priupitam o kriterijima koje mora ispuniti članovi povjerenstava za žalbu. Naime, kod ovog zakona član povjerenstva treba imati osim svega 5 godina staža. Kod Zakona o hrani treba imati 4 godine staža. Naredni zakon koji tretira veterinarstvo treba imati 5 godina. Pa me sada zanima, i nas u klubu HNS-HSU-a, zašto je tomu tako? Želim sasvim precizno obrazloženje u protivnom ćemo pomisliti da je možda neki budući član povjerenstva sa odrađenim stažem koji se ovdje u zakonu navodi. Ali, nećemo biti zločesti pričekat ćemo obrazloženje državnog tajnika. I da još jednom ne izlazim za govornicu klub HNS-HSU-a podržat će Zakon o veterinarstvu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Franjo Lucić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo svakako da podržavam donošenje izmjena i dopuna ovoga zakona no obzirom da tu nisu neke velike posebne izmjene ne bi se posebno doticao toga, ali evo kad već imam priliku spomenuo bih nekoliko riječi i rekao nešto o podacima i statističkim podacima o vinu, a istovremeno sam i svjestan da svakako o Zakonu o vinu vjerojatno će trebati izvršiti još neke dodatne izmjene i dopune, ali naravno ne bih sada o tome. Bitno je reći da, a u razgovoru sa svojim vinarima i sa nekolicinom onih koji se doista bave proizvodnjom vina, upravo je uvijek, ali to ne znači da je to, da su to nepravilnosti. Naravno ne možemo sve želje uvijek uvažiti i ispuniti očekivanja pojedinih ljudi, ali u svakom slučaju sigurno u izmjenama i dopuni zakona mi smo ti ovdje koji upravo to donosimo smo svjesni da će trebati sigurno i neke izmjene i dopune napraviti jer uvijek u tim statističkim podacima i u njihovim zahtjevima uvijek stoje te potrebe. Stoga bih se ja osvrnuo i rekao nekoliko riječi kad se tiče vinogradarstva na području Slavonije i Baranje, a naravno dotakao bih se i ukupno količina, odnosno površina vinograda koje su upravo u današnjem vremenu, a koje su datirale iz ne znam davnih godina još za vrijeme Austro-ugarske pa ćemo vidjeti da upravo su to količine koje danas nisu ni približne onim količinama koje su bile ne znam 1912. godine. Kada govorim o svojoj županiji a moja županija je doista poznata po proizvodnji vina i dakle na tome području je zastupljeno vinogradarstvo. U našim mjestima kao što je Pakrac, kao što je Požega, Pleternica a pogotovo Kutjevo i gdje imamo ukupno zasađeno oko tisuću 600 hektara. Naravno da naši vinari i proizvođači u suradnji sa Vladom RH i ministarstvo traže svoja rješenja kroz izmjene i dopune zakona, pa sam siguran da su do sada upravo postigli i ono što su i željeli, a ujedno i ono što ih i tišti. Siguran sam da će sa resornim ministarstvom ubuduće riješiti i sve ostale probleme. Također je bitno reći da smo na području 2003. i 2009. godine na području Požeško-slavonske županije zasadili negdje oko 800 hektara i to je bitno za reći da je to bilo uz potporu Vlade RH i resornog ministarstva. Dalje, ono što je zabrinjavajuće da smo upravo, a moj kolega iz Benkovca je također govorio koliko je to bilo hektara prije samog rata, možemo konstatirati da današnji popis zadnji dakle po ARCOD-u neću reći da je zabrinjavajući. Ali da danas imamo svega ono što znamo oko 18 tisuća hektara, a kao što sam malo prije rekao 1912. godine za vrijeme Austro-Ugarske u Hrvatskoj je bilo 170 tisuća hektara vinograda, a danas imamo 18 tisuća. Dalje, kada govorimo o zakonima i kada govorimo o ulasku u EU onda u svakom slučaju također naši vinari što se sada tu može riješiti zakonom to je pitanje. S jedne strane želimo u EU, s druge strane bi htjeli zaštiti određene proizvode, međutim to nije moguće. Naravno da se stvara problem viška vina koji već danas pokazuje određene probleme u našoj proizvodnji vina i kod određenih proizvođača, a obzirom da smo malo tržište a istovremeno nismo spremni ni izaći na europsko tržište u onim razmjerima u kojima bi trebali, pojavljuje se problem kome i kada prodati ove količine vina. Također trebamo imati na umu, a to je i prijedlog vinogradara iz EU i očekuje se da će 2014., 2015. godine se ukinuti sadnja vinograda, a istovremeno neće biti ni poticaja. Prema tome, možda će to u budućnosti također ići nama na ruku, obzirom da imamo količine koje imamo, no istovremeno znamo da imamo i kvalitetu. I bitno je možda reći da unazad 10 godina su doista postignuta velika ulaganja u vinogradarstvo, ali da istovremeno kao što sam malo prije rekao imamo i određene probleme u prodaji vina, pa se postavlja pitanje možda i tu nešto treba mijenjati. No naravno ja u ovom trenutku ne bih trebao govoriti. Nisam mislio isključivo da treba mijenjati zakone. Promjena zakona ne znači prodaja vina, ali u svakom slučaju bi tu trebali sigurno razmisliti i sami proizvođači, a naravno pozabaviti se i nekim drugim stvarima. Ili kao što moj kolega napominje trebalo bi više piti vina. Mi smo sigurno zemlja koja ne konzumira vjerojatno dovoljno količine vina kao neke druge zemlje, ali sam siguran da pored proizvodnje piva Hrvatska sigurno u zadnjih nekoliko godina doista je povećala potrošnju vina ali još uvijek govorim nedovoljno jer na tržištu imamo zalihe vina koje se u ovom trenutku ne mogu prodati. A ako ćemo poticati proizvodnju, a potičemo i sadnju, sigurno će se pojaviti i veći problemi. No istovremeno sam i zabrinut to nisam rekao, a to je isto zakonska prepreka i gdje moramo omogućiti svima onima koji žele posaditi vinograd do ulaska u EU, jednostavno imamo birokratske prepreke u našem društvu koje evo ne samou u graditeljstvu nego i u vinogradarstvu stvaraju ogromne probleme. No istovremeno obzirom da dolazim iz sredine u kojoj je doista proizvodnja vina na visokoj razini dakle to je Požeško-slavonska županija i sva ova područja od Pleternice do Kutjeva ja vas pozivam na Festival Graševine u 6. mjesecu i da doživite i okusite okus Graševine i kvalitete koju proizvodimo u našoj Požeško-slavonskoj županiji. Hvala lijepa.
Hvala. Replike. Gospodin zastupnik Goran Marić, prva.
Hvala lijepa. Kolega Lucić, kazali ste da imamo vrhunska vina visoke kvalitete ali naglasili ste problem potrošnje i plasmana vina. Pa nesumnjivo da je ogroman problem potrošnje i plasmana a ima više razloga za to. A usporedimo samo potrošnju turističku u Hrvatskoj i turističku potrošnju u Španjolskoj, Italiji ili nekoj drugoj zemlji, Grčkoj i usporedimo izvoz vina u Hrvatskoj i izvoz vina slovenski koji ima tri puta veći izvoz vina nego Hrvatska. A kvalitetnija imamo vina. Očito je problem negdje. Kod domaće potrošnje, kod turističke potrošnje i kupnje imamo problem trgovine, monopolistički položaj trgovine i ucjenjuje proizvođača vina jer visoku imaju maržu čak i rabat i maržu istodobno naplaćuju i naplaćuju dolazak na police vina. To proizvođač ne može trpiti, a inače dugoročna investicija uzgoj vinove loze. To je jedna od najdugoročnijih investicija. Ako se masline sade za unuke, vinova loza se sadi za djecu. I ne može se skupom i previsokom cijenom vratiti investicija u ... problem hrvatskih vina su visoke cijene. Samo usporedimo turističku ponudu Španjolske, Grčke, Italije, Tunisa i hrvatskih vina, vidjet ćemo da su naša vina 30 do 40% skuplja, a to nije problem proizvođača, nego je problem ugostitelja i trgovaca. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Slažem se kolega Mariću da upravo ovo o čemu sam govorio da su to sigurno problemi. Ali siguran sam da trebamo dodatno jer nama je doista jako bitna ta prodaja vina, koliko god smo uložili sredstava u turizam siguran sam da trebamo uložiti dodatno u promociju vina. Ali prije svega ne mogu a ne reći što svi znamo, ako boca vina kod našeg proizvođača košta 30, 40 kuna pa zašto to u lokalu mora koštati 150 da ne govorim 200 kuna vinima. Pa to su cijene koje doista nijedan kupac danas, bio on potrošač u lancu trgovačkom, bio to u ugostiteljstvu, pa to je sigurno da danas to nitko ne može platiti. Ja sam kao i svi mi ostali, putujemo i bili smo u Europskim zemljama. Za 10 eura, 15 eura imate najpoznatija vrhunska vina i to u vrhunskim restoranima. Zašto je to ovdje danas kod nas siguran sam da ne mogu dati svoj odgovor, imam svoje mišljenje, ali evo zadržat ću ga. Ali svakako je problem i uvoza vina koja se uvoze sa sviju strana, a mi smo opet ti ljudi, mi smo poznati Hrvati da uvijek cijenimo i priznajemo da je nečije bolje, a svoje zanemarujemo. Pa utoliko evo preporuka da jednostavno počnemo više razmišljat o svojim vinima, o svojoj kvaliteti ne samo u Slavoniji nego skroz do Dalmacije i siguran sam da uz razumijevanje ugostitelja, trgovaca možemo itekako podići prodaju vina, a onda sam siguran da i nove količine koje budemo zasadili vinograda također nećemo više imati problema sa prodajom vina jer će se znatno povećati potrošnja. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Branko Kutija, replika.
Zahvaljujem se, gospodine potpredsjedniče,. Kolega Lucić je u svom uvodnom izlaganju govorio o količinama, odnosno o 1600 hektara podignutih vinograda na području Požeške županije i to usporedio sa podacima sa početka 20.-og stoljeća. Znači imamo dvostruki problem, jedan je premale količine podignutih vinograda, a s druge strane količina vina odnosno njihov plasman. Netko sa strane kad to sluša onda bi se zapitao o čemu se tu konkretno radi, nešto nije u redu u svakom slučaju. A što se tiče podizanja vinograda, mislim da je Vlada stvorila sve pretpostavke za podizanje veće količine vinograda jer donijela je Operativni program o podizanju višegodišnjih nasada, isto tako je davala velike potpore odnosno subvencije kod podizanja vinograda po hektaru. Toga više ubuduće neće biti, znači tu smo šansu na neki način propustili. Evo, mi znači s lokalne razine smo isto tako davali svoju potporu počevši od županije pa do jedinica lokalne samouprave. Mi smo u Benkovcu potrošili 6 milijuna kuna na subvencije i podigli oko 400 hektara novih vinograda od Oluje na ovamo. Evo prošle godine smo dobili osam vrhunskih crnih vina. Znači mi kao lokalna samouprava isto tako smo dali svoj nekakav skromni doprinos za rješavanje ovoga problema. A što se tiče plasmana vina apsolutno se slažem sa konstatacijom kolege Marića kad kaže da proizvođač definitivno nije kriv. Mi smo svi svjedoci koji živimo u prostorima gdje se proizvodi vino da proizvođač vina nema preveliku cijenu i da je problem u turističkim djelatnicima i u trgovcima. Usput, ispričavam se, … [[Govornik nije uključen.]]
Odgovor na repliku.
Ti se nisi uključio pa to ne vrijedi. Da, u potpunosti podržavam ovo što je rekao kolega i ponavljam još jednom, ako ne bude marketinga nema bolje prodaje, ali istovremeno problem je i u našim ugostiteljima, problem je u njima što se u našim lokalima, evo prvenstveno vidimo tu po Zagrebu nude daleko više strana vina nego domaća vina. E sad šta tu treba napraviti to sigurno ne može ministarstvo riješit sa nikakvim izmjenama i dopunama zakona, ali u svakom slučaju poticaji ne više oni novčani dakle koje smo davali za proizvodnju vina nego poticaji sviju nas moraju biti da se pije domaće vino i da doista uživamo u toj kvaliteti. I siguran sam obzirom da sam obišao i druge zemlje jer imam doticaja sa tom nekom proizvodnjom po drugom pitanju, garancija je da su naša vina daleko bolja nego uvozna, sva ova vina koja uvozimo, ali jednostavno mi smo ti koji uvijek dajemo prednost drugima. Počnimo davat prednost svojima, svojoj državi Hrvatskoj, svome proizvođaču, a onda ćemo svi skupa imat posla i oni koji proizvode sadni materijal i onaj koji se bavi proizvodnjom bačava, stupova, proizvodnjom izvlačenja žice itd., itd. Svi ćemo biti zaposleni. Prema tome, budimo ti koji ćemo poticat domaću proizvodnju.
Gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa evo i ja bih se želio pridružit sa nekoliko riječi o ovom zajedništvu i dobrom raspoloženju glede rasprave oko vina. Lijepo ste govorili kolega Lucić o vinu, rekao bi naš narod tak je i red. Ali ste rekli jednu stvar, da se naravno sa ovim zakonom ne može riješiti sva problematika glede vina i da tu zasigurno ima toga dosta za rješavat, ali ovi statistički podaci koji govore u odnosu na 2008. gdje su bili oko 16 i pol tisuća hektara … [[Ne razumije se.]] sada ima 18 tisuća, znači da se povećava površine sa time i da to može doprinijeti u svakom slučaju poboljšanju i socijalnih i egzistencijalnih prilika. A drugo, da ne govorimo o onom dobrom raspoloženju recimo koje se stvara prilikom berbe pa se to može doprinijeti turističkoj ponudi, a dobro raspoloženje može doprinijeti naravno i borbi protiv depresije koja po nekim prognozama nažalost u budućem vremenu može biti i jedna od najvećih tegoba današnjice. Evo toliko.
I odgovor na repliku.
Hvala lijepo kolega. Meni je jako drago kad dobijemo ovakav jedan odgovor kada je riječ uopće po pitanju vina, ali ja to izuzetno cijenim kao kolega koji sjedi ovdje u Parlamentu jer kolega je liječnik i dolazi iz opće prakse i onda mi u ovom kvartu smo ovdje doista kvart, u ovom saborskom smo shvatili da vino je doista zdrav proizvod i da ga treba koristit što više. Prema tome, ja bih jedino preporučio da ne zanemarujete bijela vina jer upotrebljavate više crna, ali sam siguran da sa ovom raspravom potiče potrošnju vina.
Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo, gospodine potpredsjedniče. Evo ovdje smo čuli puno lijepih stvari o vinu i o vinogradarstvu, međutim mora se reći da je jako puno uloženo u podrumarstvo i zbog toga mi imamo i vrhunska i kvalitetna vina i ja naprosto nikad se ne bih mijenjala za jedno strano vino jer evo vina recimo u Osječko-baranjskoj županiji, ako smijem spomenuti jedan podrum koji znamo davno. To je podrum gospodina Josića, počeo sa malo i pretvorio se u nešto vrhunsko, njegov UV se može naći stvarno na stolovima diljem Europe. Pa zatim jedna Malvazija koja je bila vino 0, a danas je vrhunska koja se izvozi u Italiju, onda u Dalmaciji naravno od Plavca malog. Zašto to govorim? Govorim da se jako puno radi na tome da se zaštite domaće sorte vinove loze, pa na taj način dobivamo na jedan način i naše domaće vino. Mi imamo vrlo kvalitetna vina, male količine i zato možda taj izvoz ne može biti tako velik što je možda i dobro. Jer zaštitom geografskog porijekla i zaštitom u stvarnosti možemo postići višu cijenu. Ono što je dobro još to je naša turistička ponuda i u toj turističkoj ponudi i povezivanjem ove zelene i plave brazde moramo reći da je ponuda u našim mjestima diljem obale, ali i kontinentalnog turizma i tu moram reći da se popravila kvaliteta vina ako samo o vinu govorimo. Ali i kultura pijenja vina jednako tako. Kao što nemamo kulturu na primjer uzimanja meda, tako nemamo kulturu pijenja. Jer kultura pijenja kaže da se može popiti od predjela pa do deserta po jedna čašica, a onda mi prelazimo često u nekulturu pa se to pije na flaše. Pa ono što je bitno reći jednako tako dok se pije da se ne vozi jer vino je doista veselje, ali ne prekomjereno jer onda se gubi razum.
I gospodin zastupnik Željko Turk.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja mislim da postoji fonogram vezano na ove pozive za tzv. posjete našim krajevima kako bismo na licu mjesta imali priliku uvjeriti se u te naše kvalitete. Imamo kvalitetno vino i proizvod i možda na tragu ovih nekoliko rečenica gospođa Sumrak je jednom riječju ili jednom rečenicom rekla "Vino je ljepota, vino je hrana, vino je umjetnost, a sve to treba netko reći." Tko je taj tko može reći? Svjedoci smo u jednom dijelu naših prije svega malih gospodarstava koje povezuje vino i hranu koji se stavlja u situaciju do danas imaju znanje, da imaju volje i htijenje da gostu ponude od predjela pa do deserta kad govorimo o hrani nekoliko vrsta vina i uz to naprave priču. Sjetimo se nas i restorana i butelja u koje dolazimo u Hrvatskoj tko se ponaša na taj način da zainteresira gosta da tu priču prihvati, da u slijedu jela bude vina i nešto na kraju, da natjera gosta pod navodnicima da uzme nekoliko butelja vina sa sobom doma jer tad dobra je priča. Dakle, mi smo napravili kvalitetnu edukaciju u proizvodnji vina i to govorim prije svega o onom hobi programu koji nije temelj industrije ni proizvodnje ali je definitivno izraz u kvaliteti. Ali priznat ćemo da smo zakazali ili nismo dovoljno napravili u onom drugom dijelu, a to je upravo priprema tog vina za potrošnju. A Hrvatska je kao rijetko koja zemlja u odnosu na broj stanovnika ima mogućnost tog plasmana, podjela trgovačke mreže, da ne govorim o turističkim područjima ili posebno u onom dijelu koji čine dio malog gospodarstva seoskih koji zaista mogu u datom momentu dati određeni iskorak. I još nešto. U puno društava u kojima sam bio upravo takve prilike, takve situacije ostavljaju sjećanje. Ljudi se vraćaju ponovno na ta mjesta sa prijateljima, sa ljudima kako bi pokazali istinske kvalitete ljepota kako vina tako i hrane našega kraja. Jer ponavljam rijetko koja zemlja na toliko malo prostora ima toliko raznovrnost kako o vrstama vina tako i vrstama hrane.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Evo mislim doista zahvaljujem se svima vama koji ste se javili sa replikama jer ovo je doista jedna zanimljiva tema. Isto kao što je gospođa Sumrak govorila, isto i kolega Turk slažem se da opet se vraćam na tu ponudu. Gledajući u drugim zemljama kako to rade druge zemlje. Vi za vrijeme ručka ako dođete u bilo koji restoran na svakom stolu ćete naći bocu vina. Ne govorimo sada o nekim vrhunskim, skupim vinima. Ali obzirom da je tamo i drugačiji red ili ne znam oni odlaze na pauze u restorane piju se i vina niže kvalitete. Ali i to su vina koja netko proizvodi u Italiji, u Francuskoj, u Bordou ili bilo na kojem mjestu. Šta smo mi po tome pitanju napravili? Bojim se da nismo puno toga napravili. Ali istovremeno znam kada sam poneo nekoliko dva, tri kartona vina u Bordo i kada su kušali ta vina oni su pitali gdje se to proizvodi, tko su ti proizvođači. A istovremeno sam kušao tamo njihova vina gdje po boci ne znam od 100, 200, 300 eura imaju cijenu. Oni su napravili brend, oni su napravili priču, a da ne govorim o proizvodnji bačava koja je kod nas zapostavljena jednostavno. Zašto? Zato što smo mi skloni reći ma ne valja hrvatska bačva, valja Francuska, valja talijanska. Svaka valja, samo naša ne valja. A isto također kada govorimo o vinu onda isto smo tako skloni provodit takvu priču i zato zahvaljujem svima koji ste se uključili u ovu raspravu i ovakvih rasprava bi trebalo biti više, ali istovremeno ne kretat samo od ministarstva i reći kako oni trebaju raditi izmjene i dopune zakona nego onaj koji u koncu ili u lancu prodaje to vino da i on shvati da mora danas prodati 100 boca, a ne 10 boca. Ali onda istovremeno i cijena mora biti 60 kuna, a ne 160 kuna. Hvala.
Gospodin zastupnik Jerko Rošin.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ovo je moja tema, vino dosta dugo. Ne znam znate onu anegdotu da je otac na samrti sina učio da se vino može raditi i od grožđa. Barem takve su bile i priče i anegdote vezano na Kijanti u Rimu odnosno u Italiji jer se radilo i od smokava ne samo od grožđa. Međutim, od te anegdote do nešto što je realno i stvarno ne znam isto da li to je li znate taj podatak da je anketa u Sjedinjenim Američkim Državama o Hrvatskoj, o prepoznavanju Hrvatske što Hrvatska je između 10 fenomena je i vino. Dakle, ako je vino i u Sjedinjenim Američkim Državama prepoznato kao fenomen vezan uz pojam Hrvatska to znači da hrvatsko vino i na međunarodnom tržištu nešto znači. Ne može značiti puno jer ga nema puno, jer se ne proizvodi puno i ne proizvodi se u standardima koji jesu. Mnoge probne isporuke vina jednako kao sardina i druge stvari koje su otišle u svijet i koje su dobile odlične ocjene sljedeća tura koja bi došla ne bi imala veze sa onom kvalitetom koja je bila. Dakle, pitanje postojanosti i standarda kvalitete je izuzetno važno. Naravno, to je tema vašeg ministarstva. Oprostite nisam vas pozdravio na početku, nego samo potpredsjednika ali nije da nisam htio. Nego kao i svega ostaloga u sklopu cijelog sustava kako funkcionira tako i promocija vina i korištenje više vina ne ovisi samo o vama ili vašem ministarstvu nego ovisi o mnogo čemu. Današnji požari kojih ima na žalost puno pokazuju koliko je tih vinograda nekad bilo puno više. Najedanput izgori ona borovina koja je jedina mogla na nekom terenu narasti jer je zapravo taj tip borovine korovasti nasad, korovasta stabljika, a ne neka koja je sađena i vidimo koliko tih laza, pristava ili kako se di u kojem pojedinom području to zovu te vlake, koliko je tih vinograda nekad bilo koje je eno bolest početkom onoga stoljeća prošloga uništila i mnogi su se iselili radi toga, ali dolazimo do spoznaje koliko je vino nekad bilo u našoj kulturi. Naravno u vrijeme tih vinograda nije bilo toliko pive, nije bilo ni Žuje, ni Karlovačkog, nije bilo ni nogometa na takav način koji to promovira, ali je tog vina bilo. Naši su, naša vina nisu bila poznata po kvaliteti vina, ali naše grožđe je bilo poznato po kvaliteti grožđa, i barem kad govorimo o Dalmaciji koju malo bolje poznam nego druge dijelove Hrvatske, a obišao sam gotovo sve podrume kao predsjednik … [[Govornik se ne razumije.]] savjeta za prostorno uređenje, obišao sam gotovo sve podrume Istre, Slavonije i Dalmacije, svugdje je bilo za vidjeti neka vrijedna vina, vrijedne podrumare i dobre. Za Dalmaciju se barem govorilo da imamo odlične vinograde, a da imamo vrlo loše podrume. Nije se znalo raditi, jednostavno se nije znalo raditi vino. Ali je zato bilo toliko puno ljudi koji su bili toliko uvjereni da znaju raditi vino, i radili su sebi vina i govorili su kako su ta vina dobra. Međutim za sebe same su radili falša vina, lažna vina, na bazi šećera, a ne na bazi grožđa koji je. Ta se kultura pomalo mijenja, naša su vina sve kvalitetnija, i ne bi Hrvatska bila poznata i po vinima u Sjedinjenim Američkim Državama da nije to. U krajnjem slučaju neki vinari hrvatskog porijekla, i u Sjedinjenim Američkim Državama i u Australiji su učinili karijere i novac zahvaljujući vinu, prema tome ta znanja su neka odnijeli odavde, a usavršili tamo gdje jesu. U tom smislu je vrlo važno i poticajno da se krš koji nije bio nizašta u šumskim površinama pretvara u poljoprivredno zemljište, da se krči i po informacijama udruge krš preko 2 tisuće hektara je već privedeno nekoj poljoprivrednoj kulturi pretežno vinogradima, koji na jednom takvom slikovitom terenu itekako dobro uspijevaju, pa je tako i cijela južna strana Brača, pa i Hvara privedena jednom vrlo dobrom gospodarenju vina, i sve više flaširanih vina. Ja ne na žalost sa veseljem, ali na žalost da to nije na drugome mogu kazati kako su se istarski vinogradari i proizvođači vina udružili u cijeli jedan sustav gdje jedan drugome nije konkurentan, gdje ne vidi u njemu negativnu konkurenciju nego pozitivni angažman i jedan od njih Ivica Matošević vodi čitave kampanje, radili su putovanja do Grčke radi Malvazije i afirmiraju vrste koje su nekad bile, danas i osvajaju ne samo europski prostor, prave festivale vina, čak i u Bordeauxu imaju svoju zastupljenost vrlo dobru. Dakle standard vina je izuzetno važan, ali da vidimo bi li se tog vina moglo više proizvoditi i više konzumirati. Proizvodilo bi se više kad bi se i više konzumiralo, jer je kolega rekao koliko količina vina stoji neprodano. E sad tu postoji nekoliko trikova, koji nisu samo u vašoj domeni nego … [[Govornik se ne razumije.]] i drugih, a koristilo bi proizvodnji vina i koristilo bi … [[Govornik se ne razumije.]] vina, jer svima nama je drago popiti vina, naravno pitanje je količine i mjere koja se popije, ali barem radi one istine koja se nalazi u vinu in vino veritas je dobro da nam istina vlada nama, a ne laž. E kad govorimo o toj istini koja je izuzetno važna, onda recimo šansa da se u vinogradima može i proizvoditi vino je dobrodošla, jer standardi Europske unije kažu da su vrhunska, čuvena vina moraju biti proizvedena na licu mjesta, isto kao šta bi i maslina, ubrana maslina trebala ići odmah u proizvodnju, a ne stajati u kacama, pogotovo ne kao nekad u morskoj vodi, jer druge vode nije bilo, da bi se sačuvalo, da bi se stiglo sve ubrati i odnit na preradu. Dakle tehnološki bi trebalo se približiti tim standardima, dakle u velikim vinogradima, ne na vinograd od 100 trsova, razumite na velikim vinogradima bi trebali omogućiti gradnju onih objekata koji su u funkciji toga što se događa, naravno poštujući određene prostorne planove i one elemente koji iz prostornih planova izlaze van. Tih vinskih puteva imamo sve više i u našim turističkim ponudama, županije se hvale tim svojim vinskim putevima, ljude se dovodi i na vino se vezuju i mnoge druge stvari koje se uz vino mogu prodati i plasirati i kroz onu dimenziju agroturizma, pa zato kažem da i Ministarstvo turizma treba na određeni način djelovati poticajno u proizvodnji i plasmanu vina, i davati određene poticaje i stimulanse ne bi li ta konzumacija bila što veća. Da bi konzumacija bila što bolja, apsolutno se slažem s kolegama koji govore o cijeni vina, jer gledajte znam ugostitelja koji se fenomenalno i dobro ponaša prema vinu, jer on točio bocu koja košta 50 kuna u nabavi ili 500 kuna u nabavi, njegov trud točenja je manje-više isti, ali mnogi imaju naviku, običaj ili pravo da u odnosu na nabavnu cijenu puta tri, ili ne znam puta koliko je prodaje. Usluga je jednaka bez obzira koju kategoriju vi vina prodajete. Dakle kontrolom marže koja bi se u lokalima imala, ili u dućanima imala u odnosu na proizvodnu cijenu, dakle kad bi se tu napadala jedna stvar, tu bi se mogla akumulirati sredstva barem za stimuliranje proizvodnje vina, ili kontrolirati da ta marža ne može ići iznad jedne određene cijene, jednog određenog postotka u odnosu na to da bi te konzumacije bilo što više. U prilogu ovome vam iznosim i jedno iskustvo iz Italije, koja je vrlo veliki proizvođač vina, i imaju odlična vina, ne možete kazati da nemaju, neka konkuriraju nama u pogledu tipologije vina, ali oni su vina više klase, više klase prodavali za vina niže klase, samo radi porezne opterećenosti, jer su tako uspjeli količine vina prodati puno brže nego kad su bile deklarirane većom kategorijom i onda imali veće doprinose na to. Dakle kroz financijsku stranu i kroz stranu prostornog planiranja i kroz stranu turizma, i kroz stranu naravno one matične brige u odnosu na stanju vinograda i proizvodnju, je vrlo važno da se vinarima pomogne, da ih se stimulira, ali da se i od njih, jer njima je stalo da se vino što više prodaje i što više pije. Dakle oni nisu ti koji toliko drastično mogu utjecati na cijenu, iako su bazno dosta skupi, koliko i svi ostali koji … [[Govornik se ne razumije.]] Vi znate da je i crno vino posebno, ja pijem crno vino.
Crveno vino.
Crno vino, ja vam mogu kazati.
Crveno svijetlo.
Crveno je ono ka drugo zvuči, sad mi je crveno svijetlo pa moram požuriti, ali mi ga zovemo crno vino, … [[Govornik se ne razumije.]] , u Francuskoj znate za taj fenomen crnog vina, kolega Hebrang bi to mogao sa zdravstvene strane i naravno Stjepan kazati zbog slobodnih radikala itd., srčanih oboljela, koliko crno vino koristi. Ali ima još jedna stvar, ako se smije jedna anegdota ispričati u Saboru, ne znam kako će to zvučati.
A to ćete u replici, u replici ćete. Sada će ići replike pa ćete na replici.
A dobro. A se netko javio za repliku?
Molim? Javili su se, kako ne. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo što sam htjela reći, ono što sam zaboravila kad je prethodno kolega govorio, naime i svu tu kvalitetu i to sve dobili smo naravno i različitim manifestacijama ili ocjenjivanjima, ali i ocjenjivanjima vina. Pa upravo smo pozvani na nekoliko takvih ocjenjivanja. Ono što želim naglasiti da žene kao enolozi su vrhunski enolozi i da su cijenjene u tom svom poslu koji obavljaju jer imaju istančan ukus za vino i rado ih pozivaju i one najpoznatije su doista iz reda žena. Htjela sam još nešto reći i spomenuti jedan, ja sam naravno po struci dr. veterinarske medicine, ali ne mogu zaobići naš Agronomski fakultet i sad ću vam nešto nabrojiti Kontesa Nera, Zlatarevo zlato, Crni vitez, Crna kraljica Katarina. Ovo su sve nazivi prekrasnih vina koji se rade na Agronomskom fakultetu koje vrhunski stručnjaci izrađuju, koji su apsolutno vrhunske kvalitete, nisu na tržištu naravno za široku potrošnju međutim svak' onaj tko ih je kušao odaje stvarno počast. Ali oni služe jednako tako kao i za edukaciju studenata tako i za edukaciju budućih podrumara. I zato treba stvarno odati priznanje Agronomskom fakultetu i svim profesorima, ja ću posebno iskoristiti priliku prof. Bernardu Kozini to reći. Ono što ja još znam iz nekog iskustva i obilaskom jednako tako različitih podruma je to da vrhunski vinari i ne žele prodavati vino u širokoj potrošnji oni žele svoje vino, vrhunska vina, naime plasirati ili u vrhunske naše restorane, u malim količinama u neke trgovine, oni žele točno znati koliko je tog vina na tržištu, gdje se je ono popilo i nema nikakvih zaliha i vode brigu o tom svom vrhunskom proizvodu. I još nešto sam htjela reći, ono za što se ja zalažem već dugo, a to ću možda pokušati napraviti, različite su zaštite, mislim da bi bilo dobro zaštititi zagorski gemišt jer i on ima posebnu svoju funkciju u prehrani, gemišt kao takav, i zato ću se ja za to založiti u Ministarstvu poljoprivrede.
Odgovor na anegdotu.
Odgovor na repliku, kao što je replika na moju raspravu, dopuna onoga što imaš reći. Ali, kad se spomenula zaštita gemišta da vam rećem kako se kod nas štitio špricer jer je to isto jedna vrst. Kaže, da je špricer kao slana srdela, da iza njega moraš piti. Tako se špricer i vino štitilo. Međutim, htio sam nešto drugo … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Htio sam nešto drugo reći, o jednoj zdravstvenoj komponenti vina.
To ćete u sljedećoj replici.
Pa nije mi još crveno.
Ima još jedna replika pa ćete onda.
Ajde dobro, onda ću to poslije. Hoće li biti dovoljno replika da sve?
Branko Kutija, izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče. Evo, vino nam očigledno daje inspiraciju jel'. Kolega Rošin vi ste kazali jednu uvriježenu sintagmu koja je vrijedila prije Domovinskog rata da smo dobri vinogradari, a loši podrumari. Ako je Hrvatska u nečemu napravila napredak, onda je to definitivno na području vinarstva. Znači, tu je po mom skromnom mišljenju napravljen najveći skok u kvaliteti jel'. Spominjali ste Istru, ali ima još jedan dobar primjer pored Istre, a to je Jaska. Znači, primjer za patvorena vina prije Domovinskog rata u onoj prošloj državi su bila Jaska vina, a danas imamo pozitivan primjer, spominjali ste udruživanje ne znam Francuzi imaju svoju beaujolais, evo u Jasci, odnosno na njihovoj vinskoj cesti može se piti sa različitim imenima, ali sa istom etiketom portugizac. A znači to je dobar primjer u kom pravcu hrvatski vinari bi trebali ići. Isto tako ste spominjali medicinski aspekt, ja nisam medicinar, ali činjenica jeste da Francuzi kao nacija imaju najmanje problema sa kardiovaskularnim sustavom upravo zbog pijenja crnoga vina. E sad u kojoj količini vi sami prosudite. Hvala.
Odgovor na repliku.
Je, je sa medicinskog stajališta jer ja sam isto član Zbora liječnika Hrvatske pa vam mogu kazati da je upravo crno vino u Francuskoj ima jedan određeni fenomen zbog kardiovaskularnih problema. Ali, govori se da je između bijelih i crnih vina bolje se odlučiti na crna vina. Jer kad ulijevate u sebe bijelo vino ili crno vino izlijevate uvijek iste boje. Dakle, od crnoga je barem nešto ostalo unutra jel'. Hvala lijepo.
Završni osvrt državni tajnik.
Evo prije svega zahvaljujem na svim ovim raspravama, na podršci koju ste nam evo dali i za sve zakone pa između ostalog i za ovaj zakon. Ja bih sad pokušao odgovoriti na ova pitanja. Zastupnica je postavila pitanje od ovih, još će biti jedan, šest zakona u tri zakona imamo kategoriju radnog iskustva na razini 5 godina, u Zakonu o hrani imamo 4 godine, a u Zakonu o veterinarstvu 3 godine. Moram reći da praktički Zakon o hrani uređuje područje nadležnosti 3 inspekcija, znači nije isključivo samo inspekcija iz domene Ministarstva poljoprivrede, a to je veterinarska i poljoprivredna nego i Gospodarski inspektorat i Sanitarna inspekcija. Oni u svojim posebnim zakonima, Zakon o inspektoratu i Zakon o sanitarnoj inspekciji imaju tu nižu kategoriju evo uvjeta za ovo povjerenstvo pa smo se i mi prilagodili evo toj nižoj kategoriji da bude u ovom osnovnom zakonu koji definira sigurnost hrane i sve ono što se pod tim podrazumijeva. U Zakonu o ribarstvu evo taj prag nije 4 godine nego je spušten još niže. Mi evo do unazad 2 ili 3 godine pa područje ribarstva nismo imali evo ribarske inspektore nego inspekcijski nadzor u području ribarstva provodili su poljoprivredni inspektori i veterinarski inspektori. Praktički zakonom, novim Zakonom o ribarstvu pogotovo mi ustrojavamo inspekciju na način kako taj inspekcijski nadzor funkcionira sukladno pravnoj stečevini i zemljama EU i doslovce evo nismo imali inspektora sa takvim kvalifikacijama koje smo tražili u ovim ostalim zakonima i za druga područja u ingerenciji Ministarstva poljoprivrede. A sada bih samo evo pokušao odgovoriti zastupniku Luciću ili ispraviti njegov navod da za sektor vinarstva ubuduće neće biti potpore. Ja bih rekao evo da je sektor vinarstva i vinogradarstva evo u Ministarstvu poljoprivrede bio predmet posebne pažnje zbog evo uloge ovog sektora, njegovog značaja o kojem ste vi evo danas puno govorili afirmativno. I ja se nadam da ćemo mi na toj razini sutra i biti. Dapače, sektoru vinarstva i vinogradarstva ostaju potpore. One neće biti na način kakve su bile dosada i to u smislu potpore za podizanje nasipa. Ali ostaju potpore vezano za poljoprivrednu aktivnost na površinama kao i za sve ostale proizvođače u biljnoj proizvodnji, dapače sektor vinarstva u smislu dobivanja omotnice za hrvatsku poljoprivredu posebno je apostrofiran sa dodatnom omotnicom od 10 milijuna eura. Ona će se trošiti sukladno određenim programima, a iskustva zemalja EU da ta sredstva kroz ove vidove u najvećem idu dijelu za promoviranje vina na novim tržištima. A ja se nadam da će i iskustva vinogradara Europe i svijeta biti pretočena kroz programe i mjere koje će i naši vinogradari iskoristiti i naći tržišta za svoja vina za vrlo kvalitetna vina. Sve ovo što smo poduzimali posljednjih godina polučilo je da smo u znatnom dijelu podigli nove nasade, nasade sa kvalitetnim sortama, sa izvornim sortama i u procesu smo priznavanja određenih oznaka izvornosti za kvalitete naših vina, kao što su izvorna vina, vina sa zemljopisnim podrijetlom koja se u Europi mogu više pozicionirati jer podrazumijevaju da su više razine kvalitete. Dapače, svi ovi napori koje smo poduzimali u posljednje vrijeme, rezultirali su i novim površinama i novim vinama i visoko kvalitetnim vinima. Evo i naši i podrumari u priobalju i na otocima također su podigli svoju razinu podrumarenja i imaju itekako vrhunska vina. I još jedno, imali smo ovdje amandmana Odbora za zakonodavstvo koje je bio nomotehničke prirode i kao takvog ga prihvaćamo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vinu. Hitni je postupak bio. P.Z.E. br. 769. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. I tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane, te se o njima ne glasuje, jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona prema članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o vinu je prihvaćen većinom glasova, 88 glasova za, 2 suzdržana i ništa protiv.
Još ćemo jednu točku večeras. - Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o veterinarstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 763 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja Stjepan Mikolčić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo da skratim. Na isti način i ovdje iz istog razloga smo prišli izmjenama i dopunama Zakona o veterinarstvu jer ga usklađujemo sa Zakonom o općem upravnom postupku odnosno ispunjavamo mjerila vezano za poglavlje 23 – Pravosuđe i temeljna ljudska prava da bi što prije završili pristupne pregovore za članstvo u EU. I ovdje se ove izmjene odnose na žalbeni rok koji se i ovdje definira sukladno novom Zakonu o upravnom postupku sa 8 na 15 dana odnosno načelo dvostupanjskog postupka u inspekcijskom nadzoru. I ovdje se prvi stupanj obavlja na razini naših područnih i regionalnih inspektora, a postupanje u drugom stupnju na razini vladinog povjerenstva koje je i ovdje definirano njegov sastav od tri člana sa strukturom i radnim stažom na određenim zadacima i poslovima u trajanju od 5 godina. I ovdje je hitni postupak iz razloga kao i prethodni zakon. Hvala.
Hvala. Odbori? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Evo da odmah kažem da će klub HDZ-a naravno podržati donošenje ove izmjene i dopune Zakona o veterinarstvu. Naime, iskoristit ću ovo vrijeme u ime kluba da kažem nešto o godini veterine. Ova godina 2011. proglašena je godinom veterine i veterinarstva. Pa kao doktorica veterinarske medicine osobita mi je čast da je to i sada i da imam prigodu u ovoj godini nešto oko toga reći. Naravno da neću otići, morala bih duboko, duboko u povijest otići i korijeni veterinarstva, ali prvi zakon još od Marije Terezije negdje ide kada se uređuje zdravstveno stanje, vođenje brige oko konja, naravno to su bila najvažnija prijevozno sredstvo u to vrijeme. Ali ja ću se polako vratiti prema našoj sadašnjosti. I ono što bih htjela reći da je organizirano obrazovanje veterinara i doktora veterinarske medicine počelo je 1919. godine. I mi smo prije dvije godine proslavili 95 obljetnicu našeg Veterinarskog fakulteta SVeučilišta u Zagrebu. Ovim putem znam da to možda i ne gledaju ali neka se čuje. Htjeli bi se svi mi kao bivši studenti, a sadašnji doktori veterinarske medicine zahvaliti našim profesorima, našim akademicima koji smo imali čast da nam predaju, svim onima koji su i dalje koji se bave znanošću. A ja bih osobito htjela nešto reći o kolegama veterinarima. To su kolegice i kolege veterinari doktori veterinarske medicine koji rade na terenu. Njima doista posebna zahvalnosti i treba biti posebno ponos na njih jer kolege veterinari i veterinarke na terenu danas nemaju vremena sjediti ovdJe obzirom da svako malo zove ih gazda da se dođe na intervenciju i tu nema čekanja. Terenski veterinari su u stvarnosti i kirurzi i internisti i porodničari ali su jednako tako i psiholozi i u puno, puno slučajeve to svi oni i liječnici koji rade i doktori humane medicine na terenu znaju da ponekad zna i veterinar pružiti uslugu humanca i naravno da spada u red posebno cijenjenih ljudi. Osim liječnika veterinari, župnici i dan danas je to tako i agronomi naravno i fiškali i suci i pravnici oni su posebno još dodatno. Ono što sam htjela reći naš Veterinarski fakultet je jedna vrhunska znanstvena ustanova i vodeći u jugoistočnom dijelu Europe. Zasluga veterinara odnosno struke je ta uvažene kolegice i kolege jer zdravlje životinja jednako je zdravlje nacije, zdravlje ljudi. Veterinari su sudjelovali u tri pregovaračka poglavlja i to je poglavlje 12 koje je zatvoreno prošle godine, zatim poglavlje 11 i poglavlje 13, sve je to vezano u stvarnosti na našu veterinarsku struku. Nešto bih rekla i o Hrvatskoj veterinarskoj komori jednoj od najstarijih naših institucija. U tu komoru uključeno je 3 tisuće 200 doktora veterinarske medicine koji imaju licencu i obavljaju pošteno svoj rad na tom terenu. Veterinarska djelatnost obavlja se u 59 veterinarskih stanica, 132 ambulante, 107 veterinarskih praksi, 95 veterinarskih službi na farmama koji se bave organiziranom stočarskom proizvodnjom u 4 centra za reprodukciju u Hrvatskom veterinarskom institutu i naravno na našem Veterinarskom fakultetu. Veterinarska djelatnost obuhvaća zaštitu i kontrolu zdravlja i dobrobiti životinja, suzbijanja zoonoza, osiguravanje zdravstveno ispravnih i neškodljivih proizvoda životinjskog podrijetla, poslove reprodukcije životinja i veterinarsku zaštitu okoliša. Dosadašnji primjereni ustroj veterinarske prakse te predano i savjesno obavljanje navedenih poslova rezultirali su povoljnom … [[Ne razumije se.]] stanjem odnosno situacijom kako smo mi to nekad govorili koje je uvjetovano naravno primjenom kontrolnih zaraznih bolesti, nametničkih bolesti te uspješnim suzbijanjem bolesti koje su se pojavljivale. Jedan primjer je i ptičja gripa, triheneloza i svjetska kuga. Hrvatska je prva država u svijetu u kojoj je ptičja gripa otkrivena najprije i to kod divljih ptica, nekoliko domaće peradi. Veterinarska služba je poduzela opsežne mjere suzbijanja i sprečavanja širenja bolesti kako bi se spriječile velike gospodarske štete i zaštitilo zdravlje ljudi. Uvažene kolegice i kolege, ovakav model suzbijanja ptičje gripe primijenjen je u Republici Hrvatskoj, a u svijetu je prihvaćen i koristi se gotovo u svim zemljama u kojima se ta bolest pojavljuje. Također, ne želim ovom prigodom izostaviti niti veliki, veliki doprinos naših kolegica i kolega veterinarske struke u Domovinskom ratu. Naravno, kao i svi ostali dali su veliki obol, posebice u tome u sanaciji terena, spašavanju životinja, zbrinjavanju životinja i moram reći da u to vrijeme krvavog rata i agresije na Hrvatsku nisu se pojavljivale zoonoze, još uvijek se vodila briga o zdravlju i zaštiti zdravlja životinja pa tako i ljudi. Eto hvala vam što ste mi dozvolili da u ovom obraćanju kažem nekoliko, samo nekoliko riječi o struci veterinara odnosno doktora veterinarske medicine i naravno neću se ponavljati i gospodine državni tajniče. Klub HDZ-a podržat će Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o veterinarstvu, s konačnim prijedlogom zakona. Hvala.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš, izvolite.
Hvala lijepo, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo poslije Đurđice dođe mi ponovo da poželim studirat veterinu, ali ne bih ju sigurno više išao. Ali jako je lijepo opisala jednu djelatnost koja je zbilja jako i teška i odgovorna. I sada ću ja pokušati u ovoj svojoj raspravi nešto reći kako da zaštitimo tu djelatnost jer nažalost ova promjena zakona ona ima svoju logiku sa ovih 8 na 15 dana itd., o prvostupanjskom i drugostupanjskom postupku koji određuju veterinarski inspektori, odnosno službeni veterinari kao takovi mislim da ona nema u nečem vjerojatno nije diskutabilna. Međutim diskutabilno je nešto drugo, da u ovoj današnjoj situaciji kad je kolegica govorila o veterinarskoj struci da upravo ta veterinarska struka nije u dovoljno kvalitetnom položaju kao što je bila, jer ja kad sam bio veterinar i kad sam radio na selu onda su me zvali doktorom premda nisam imao titulu doktor veterinarske medicine nego diplomirani veterinar i imao svoj status. Ljudi su došli, pozvali te, platili ti itd. Danas je situacija puno teža u veterinarskim stanicama, mnogo je dugovanja, seljak je u poteškoćama. Problemi su što se smanjuje broj stoke, to je jedan od prvih i osnovnih problema, prema tome, veterinari imaju sve manji djelokrug svoga rada. A u isto vrijeme što se dešava u cjelokupnom ovom veterinarskom ustroju, dešava se to da se povećava veterinarska uprava. Veterinarska uprava je 2007. godine imala 182 djelatnika, a u 2011. kada postoje, tada je postojala samouprava za veterinarstvo, sektor veterinarske inspekcije 90 djelatnika, granična inspekcija 58 djelatnika. Danas imamo Upravu za veterinarstvo sa 42 djelatnika i Upravu za veterinarsku inspekciju sa 250 djelatnika ili ukupno 292 djelatnika. Ja kao veterinar sigurno ne bih trebao imati protiv da se kolege veterinari zapošljavaju ovdje, ali u prošloj godini je zaposleno 83 službena veterinara i za ovu godinu je navodno predviđeno zapošljavanje još 60 službenih veterinara. Sve to ide kaže prema europskim pravilima itd. Međutim, u isto vrijeme postoje određena kontrolna tijela u okviru veterinarskih stanica gdje veterinarske organizacije prema Zakonu o veterinarstvu i Pravilnika o uvjetima idu u postupak akreditacije prema ovim normama europskim i mogu raditi sve te poslove za koje mi danas zapošljavamo službene veterinare. To i nije jeftino, to i košta i sve ostalo. Prema tome kad gledate, a u isto vrijeme tu veterinarsku struku drže te veterinarske stanice, odnosno ljudi koji rade na terenu što je kolegica govorila, ne ovi službeni veterinari, ne veterinarski inspektori nego kad dođe do ovih epidemija što si rekla onda veterinari iz stanica idu i ti su koji provode tu preventivu, koji provode suzbijanje tih stvari koje se dešavaju, tih zaraza i na neki način spašavaju ljude i sve ostalo. Međutim, kad gledamo istovremeno ovaj povećani broj inspektora i službenih veterinara u isto vrijeme, gdje oni trebaju raditi. Pa trebaju raditi na tim objektima gdje je klanje goveda, svinja itd. U isto vrijeme kad gledate od 2006. godine bilo je 168 objekata gdje se kolju goveda, klaonica, a 2010. godine 127 objekata. Za klanje svinja bilo je 2006. 162 objekta, 2010. godine 122 objekta. Prema tome, postavlja se pitanje da li mi racionalno radimo, veterinarske stanice idu na akreditaciju da mogu također vršiti te poslove, međutim ako se ovo zatvori određene veterinarske stanice koje su pretežno orijentirane prema tom poslu one će sasvim morati zatvoriti da ne kažem svoja vrata. Prema tome, Veterinarska komora, ovo što ste rekli, Veterinarska komora je bila i ima svoje kao cehovska organizacija razgovarala i sve ostalo i ukazala na tu problematiku i gospodinu državnom tajniku i ministru. Ja mislim u ovom momentu da ne bi bilo potrebe da se sa povećavanjem broja zapošljavanja u upravi za veterinarstvo dovode u pitanje određene veterinarske institucije odnosno stanice koje također se pripremaju, odnosno pripremile su se za raditi taj posao i koje mogu obavljati također te poslove. Prema tome, ja podržavam sve ovakove promjene koje idu, ali u isto vrijeme moram i u ime i ovih ljudi koji rade puno sam obišao tih institucija i znadem u kakim uvjetima mnogi rade po kojim plaćama i sve ostalo. I malo je onih koji danas žele ići studirati veterinu. Više ih je. Ja prvi da ne kažem svojoj djeci ne bih rekao da ide studirati veterinu baš respektirajući sve ovo što se dešava u ovoj struci a vezano je za smanjivanje broja kako se zove stoke, a također i objekata gdje ti veterinari mogu raditi. Prema tome, jedno je ova izmjena u zakonskom koja je prihvatljiva, ali isto tako druga je stvar rasprava i na adekvatan način razmišljati o tome gdje ti veterinari mogu raditi, a ne sa zapošljavanjem jednih uništavati druge. Hvala lijepa.
Hvala. Dvije replike. Prva gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo javio sam se za repliku ne sa namjerom da to bude naša tradicionalna polemika liječnika i veterinara kao što mi inače u sredinama seoskim vrlo korektno i uljudno funkcioniramo kao što je rekla kolegica Sumrak, nego samo da kažem nešto. Rekli ste da je i veterinarska situacija na selima puno teža, a ja bih rekao i kako gdje i da se u tom dijelu smanjuje broj stoke itd. Ja bih isto rekao i na to kako gdje. Ja bih rekao da u mojoj sredini su veterinari vrlo cijenjeni. Svi ih zovu doktori. Oni rade ovaj široki dio poslova kao što je govorila kolegica Sumrak od onog internističkog dijela do operativnih zahvata itd. A druga, u mojoj sredini se povećao broj stoke, povećao, itekako povećao. Proizvodnja mlijeka se povećala. Na državnoj razini isto tako. U prilog toga govori i ovih 540, 550 novih staja koje su napravljene. Proizvodnja mlijeka je u daleko većim količinama se proizvodi. Sve to je, dakle potvrda onog koja demantira. Ali što se tiče ovog stručnog dijela, pa molim lijepo pa tu Liječnička komora ima itekako svoje mehanizme kojima to i licenciranja i edukacija itd. Pa u tom smjeru eto evo primjera i prilike da se i veterinarima na taj način pomogne pa da i oni svoju Komoru ojačaju i da malo još bolje po tom pitanju pritisnu. Hvala lijepo.
To je lijepo ovako suradnja doktori sa svi. Da, nekad su zvali doktore i fiškale, a zvali su i automehaničare. Da, da. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Milinković, činjenica je ovo što ste govorili da ima novih farmi, ima velikih proizvođača koji su u sustavu PDV-a, koji imaju sve. To su najslabiji platci. Ti najmanje plaćaju. Ti imaju najveća dugovanja prema veterinarima koji rade kod njih. To je veliki problem. Malo se raspitajte kad budete tamo u svojoj veterinarskoj stanici. Išao sam, na plasmanu lijekova sam radio tri, četiri godine pa sam obilazio te veterinarske, pa kad dođeš ja kažem treba platiti lijekove što ste uzeli a on meni vidi, gle, otvori. Evo to su mi sve dugovanja, to su sve dugovanja. Pa reko' znam, ali nisi smio uzet lijekove ako ne možeš ih platiti jer morat ću te i ja. Prema tome, teška je situacija. Kako je teška u stočarstvu, tako je isto teška u svim službama koje rade i opslužuju to stočarstvo, a jedna od tih je i veterinarska služba. Prema tome, nemojmo. Ja sam samo htio reći nemojmo još više otežavati ljudima posao onima koji rade, koji su uložili sredstva jer je to manje više privatizirane su veterinarske stanice koji su uložili određena sredstva i koji na taj način ako im se oduzme dio posla oni će doći u situaciju da će morati ili otpustiti te ljude ili da ne kažem pojedinci i zatvarati ove. Zato ja se slažem s vama nije svagdje ista situacija, ali u globalu evo ovo su podaci koje sam ja dobio od Veterinarske komore. Ti objekti smanjeni su, a tu rade veterinari. To je onaj što radi na liniji klanja itd. i ocjenjuje i bude plaćen prema tome koliko je komada pregledao. Hvala lijepa.
Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega ja ću samo se jednim dijelom dodati nekoliko još rečenica na vaše izlaganje. Imate u većini potpuno pravo. Naravno, smanjio se broj stoke u Republici Hrvatskoj. Međutim, moramo biti svjesni i činjenice ipak da je rat donio veliki obol takvom smanjenju broja stoke. Propale su velike farme, uništene su velike farme, stoka je izginula ili otpeljana preko granice. Međutim, tijekom ovih godina, a evo ga i različitim poticajima i subvencijama ali i pripremom za ulazak u Europsku uniju došlo je do okrupnjavanja obiteljskih gospodarstava pa tako da su se smanjila ona gospodarstva sa jednim i sa dva ali su se povećala sa više od 10, 20. Neću već ima dovoljno velikih, dosta farmi sa jedno 100 do 400 a čak i 1000 mliječnih krava. Ono što je važno za nas veterinare je i ja ću puno, puno uložiti u to isto sigurno kao i vi da im se ne oduzimaju ovlasti, da im se ne oduzima posao na terenu. Doktori veterinarske medicine su cijenjeni na terenu. Krvav posao je terenskog veterinara. Kad se pojavi bilo kakva zoonoza vjerujte veterinari otkazuju sve svoje konferencije, sve svoje veterinarske dane, nema ništa. Mi već nismo imali niti konferenciju već tri godine. prema tome, mi, terenski veterinari nemaju vremena za takve stvari. Oni moraju biti tamo gdje ih ljudi čekaju. Istina je da ima dugovanja. Naravno da ima, ali ono što je zanimljivo evo ja sam radila kao terenska veterinarka u Oroslavju je to da kad ste došli u kuću i kad ste vidjeli vrlo često veterinari, kolege naši niti ne naplaćuju. Kaže budeš platio kad ćeš imati i onda se to odugovlači, a sad tišće nešto drugo. To je ekonomska situacija i stanice su u vrlo teškom položaju. Evo zato ćemo se mi potruditi da svojim zalaganjem pomognemo da naše veterinarske stanice se održe i da kolegice naše i kolege koji rade da im bude puno lakše i da mogu za svoj rad koji obavljaju vjerujte časno, stručno, danonoćno mogu zaraditi i uzdržavati svoju obitelj.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Đurđice, sigurno ovo što ste govorili u odnosu na onaj dio, sad ste ušli u srž problema i stvar je težine toga posla i onoga što se obavlja. Međutim, ono što ja hoću ovdje istaći, a to su mi i kolege rekli i iz Veterinarske komore itd., da upravo ovo što ste spomenuli ne može se smanjivati ovlasti veterinarske službe, a u isto vrijeme da opstoji ta služba, jer sve je dobro dok je dobro, dobro je dok se ne pojavi kakva epidemija. Pa mi znamo šta je bilo '95., '96. godine kad smo imali u Slavoniji trihinelozu, kad je oslobođen onaj dio Vukovara itd. Da nije veterinarska služba bile tako pa tisuće i tisuće svinjskih uzoraka koji su pregledani i na taj način se smanjio taj broj. Danas hvala Bogu nema, koji slučaj se javi, ali smo mi na neki način, sami veterinari su odrezali si granu na kojoj su sjedili jer više nema tisuće i tisuće tih pregleda koji su koštali toliko i toliko, nego se puno smanjuje broj dok se da ne kažem opet neka epidemija ne pojavi kao takova. Prema tome to je ono za čeg se mi borimo, ako se sve moguće oboljenja smanje ili ukinu na terenu normalno da će se i manje biti posla. Upravo zbog toga ono što se mora raditi, a radit se mora taj pregled mesa, ljudi moraju jesti itd., nemojmo kako se zove da veterinarska uprava bude ta koja će sa takvim jednim, ne znam da li je to planskim ili neplanskim primanjem tolikog broja službenih veterinara dovesti u situaciju one koji danas … [[Govornik se ne razumije.]] , jer ti poslovi se i danas rade, i ovih 60 kad primite te poslove danas ljudi, rade po stanicama. Hvala lijepa.
Hvala. Nitko nije spomenuo samo onu jednu vrlo važnu funkciju veterinara, oni koji idu u terenskom radu, koji u Slavoniji to je poznato, kad ide veterinar na mopedu pa, kad ide na terenski rad, kad obavlja jel. … [[Upadica se ne razumije.]] Malo mašte, malo mašte. … [[Upadica se ne razumije.]] Da. To će državni tajnik sve objasniti.
Gospodo zastupnici, evo pokušat ću ja bar na dio ovih pitanja odgovoriti. Prije svega veterinarski sektor zaista je važan i bitan, a veterinari dali su svoj veliki obol i doprinos u zdravstvenoj zaštiti, prije svega životinja, jer im je to struka, ali napose u zaštiti zdravstvenoj ljudi i nas potrošača. Na ove upite, evo koje ste diskutirali i raspravljali o smanjenju ne znam zaposlenih u veterinarskim organizacijama, u službama, u odnosu na povećanje broja zaposlenih veterinara u državnoj upravi, u upravi za veterinarstvo i u upravi za veterinarske inspekcije. Moram reći, evo mi smo preuzeli pravnu stečevinu, a evo prije, oko pravne stečevine. Pravna stečevina iz 12. poglavlja je 35% ukupne pravne stečevine. Ako mogu to plastično prikazati ukupna pravna stečevina, evo kažu negdje na 100 tisuća stranica pisanog teksta, 35% otpada na 12. poglavlje, a njega su uglavnom odradili veterinari, kako oni u upravi, tako i oni u veterinarskim organizacijama i službama, i odradili su u smislu pristupnih aktivnosti i uspostavljanju novog sustava sigurnosti hrane kroz institucionalnu i inu prilagodbu, evo veliki doprinos završetku evo poglavlja 12., a u konačnici i završetku naših pristupnih pregovora za članstvo u Europsku uniju. Novi je način evo službenih kontrola koje se sukladno pravnoj stečevini obavljaju. Dapače imali smo mjerilo u tom segmentu, jer te kontrole koje su obavljale naše veterinarske organizacije sa svojim djelatnicima jednostavno one su obavljale te kontrole i naplaćivale i to je bio jednostavno razlog da su bile u sukobu interesa. Mi smo to morali razriješiti, razriješili smo na način da smo evo organizirali taj dio službenog ili veterinarskog nadzora u vidu službenih kontrola, sukladno iskustvima zemalja ili najvećeg dijela zemalja Europske unije, na način evo da smo ustrojili službe putem veterinarskih inspektora, a napose onog dijela službenih veterinara u obavljaju tih evo službenih kontrola. Moram reći u smislu evo garantiranja zdravstvene ispravnosti hrane animalnog porijekla, svojevremeno to smo jamčili mi kroz inspekcijski nadzor i inspekcijske službe. Sukladno pravnoj stečevini jamstvo za zdravstvenu ispravnost hrane mora jamčiti isključivo proizvođač, znači subjekat u poslovanju, a naše službene kontrole i taj službeni nadzor koji obavljamo je u funkciji da ta proizvodnja teče sukladno određenim standardima, koji jamče potpunu zdravstvenu ispravnost hrane. Dapače, mislim da veterinarstvo kao struka, kao profesija nije izgubila ništa evo od onog statusa kojeg je imala, dapače malo su evo prepozicionirane snage, malo više sada veterinara imamo u sustavu evo državne uprave kroz upravu za veterinarstvo i upravu za veterinarske inspekcije, ali praktički ostao je isti broj ljudi, dapače mislim da je značaj veterinarske struke u novom sustavu itekako bitan, i daje svoj doprinos svemu tome. I još zahvaljujem na svim ovim raspravama, zahvaljujem na podršci, i još imamo jedan i ovdje amandman Odbora za zakonodavstvo, koji je nomotehničke prirode i kojeg prihvaćamo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu, nastavak sutra u 9 i 30 sa Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o veterinarstvu. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 763. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja je prihvatio amandmane, pa postaju sastavni dio Konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o veterinarstvu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 91 glas za, 1 suzdržan i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dobro jutro gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici, kao što je najavljeno prelazimo na točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. P.Z. br. 754 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj Zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti? Da. Gospodin Aleksandar Ruso državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Izvolite.