Hvala, gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo saborski zastupnici. Vlada prema Hrvatskom saboru predlaže zakon kojim se osniva odnosno kojim bi se osnovao Centar za praćenje poslovanja energetskog sektora, ali i pratećih investicija. Jedan zaista kratak prikaz ovog zakona, odnosno osnovne poruke ovog zakona. Energetika, kao što znamo, je ako ništa drugo današnja riječ odnosno riječ današnjice za svaku državu u svijetu, a tako i za Republiku Hrvatsku i ono što se upravo odvija paralelno na sjednici Vlade je i prikaz mape investicija odnosno plana investicija Vlade Republike Hrvatske u predstojećem razdoblju gdje jednu od najvažnijih uloga, odnosno najveću odgovornost ali i najveći investicijski potencijal prepoznajemo u Hrvatskoj upravo kroz energetski sektor. U tom smislu ono što Vlada paralelno sa mapom investicija, kao što sam rekla procesi se odvijaju zaista simultano s obje strane Markova trga, jest da kroz strateški potencijal kojeg Hrvatska ima u energetskom sektoru se prepozna i da veći prostor investicijskom potencijalu u energetskom sektoru. I u tom smislu poruka ovog zakona je osnivanje centra koji bi bio na neki način sinergija struke, znanja, koordinacije, ali i uloge vlasnika u energetskom sektoru, pogotovo kada su u pitanju javne tvrtke odnosno tvrtke u većinskom ili djelomičnom vlasništvu Republika Hrvatske u ovom segmentu. Kad kažem sinergija odnosno stjecište, stjecište interesa vlasnika sa interesom zemlje, sa interesom Republike Hrvatske u energetskom sektoru, interesom građana, ali i maksimalnom sinergijom sa jedinicama lokalne samouprave pri čemu centar i rad centra bi reflektirao rad, interese, potencijal Republike Hrvatske kroz naravno vlasničku strukturu i u tome dao značajnu i nužnu stručnu pomoć, ali i koordinaciju u definiranju onoga što su zapravo energetski ne samo potencijali već i interesi Republike Hrvatske. Smatramo da formiranje centra kao stjecišta i znanja i struke koordinacija, ali i odražavanja interesa vlasnika u energetskom sektoru, dobro rukovođeni investicijski projekti, nadzor nad investicijskim projektima je ono što nam samo može dati dodanu vrijednost u naporima da se, kako prevlada trenutno gospodarsko stanje kroz novi impetus investicija u energetskom sektoru tako da i spremno dočekamo ulazak u EU, predstojeću liberalizaciju što se tiče elektroenergetskog sektora kao i drugih novina u pravnoj stečevini EU na koje ćemo morati naravno reagirati i adekvatno se postaviti u svojim stajalištima kao punopravna članica EU. Prema tome, i uoči ulaska u EU ovaj centar sa odgovarajućim preporukama i praćenjima svih novela na razini EU bit će ključan u promišljanju vlasnika kako, na koji način poboljšati odnosno provoditi daljnje investicije u energetskom sektoru. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Najprije raspravljamo po klubovima. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada gospodin zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, dame i gospodo, kolegice i kolege. U ocjeni stanja u poslovanju energetskog sektora, investicija napravljena je uzorna dijagnoza. Da, investicije u trgovačkim društvima koje su u vlasništvu Republike Hrvatske bile su bez sustavne kontrole Vlade i zato su te investicije često bile neučinkovite, prenapuhane, neisplative, ali i kriminalne. No, to ne znači da nisu bile kontrolirane, itekako su ih kontrolirali neformalni centri moći s Markova trga i s nekih drugih trgova. Istina, Vlada nije jasno objavila ciljeve svojega vlasništva, ali su zato ciljeve na račun hrvatskih građana postizali moćnici. Da bi se investicije i trgovačka društva dovele u kakav-takav red, nova vlast se dosjetila europskih smjernica te na tragu prakse nekih europskih zemalja predlaže formiranje centra za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija jer Bože moj, sve što dolazi iz EU i iz Europe mora biti dobro, osim reda, osim učinkovitosti. Ne samo da je Vlada ukinula natječaje za članove nadzornih odbora te ih ponovno postavlja po političkim, partijskim kriterijima, ne samo da i kontrolirali nadzorni odbori postavljaju strogo kontrolirane uprave također sastavljene od provjerenih, podobnih kadrova nego će od sada u tu nakanu ne sumnjam podobne nadzorne odbore i podobne uprave pratiti, točnije nadzirati, usmjeravati što je shodno u zakonu opisanim zadaća, točni opis posla centar, Centar za praćenje. A taj će Centar za praćenje opet biti nadziran. Od koga, od ministra za financije i prvog potpredsjednika Vlade koji čine još jedan nadzorni odbor. Nadzirateljev nadziratelj nadziratelja. Komplicirano? Ne baš. Tko će te supernadziratelje postavljati? Vlada. Ali zar Vlada već ne postavlja nadziratelje u nadzornim odborima? Postavlja. Ali ti nadziratelji koje Vlada naziva pratitelji kao da su neki tajni detektivi, nisu samo puki nadziratelji. Oni predlažu Vladi strategiju investicija u energetskom sektoru. Oni će voditi i koordinirati investicijske projekte te, pazite sada, tijelima jedinice lokalne samouprave i područne samouprave. Biti će to vjerujemo pravi supermeni, multi stručnjaci koji znaju sve. U upravi centra će biti valjda neki novi Tesla, neki novi Edison, neki novi Bel. Pa gdje ste ih do sada krili? Ili uputnije pitanje zašto te nadljude i nadstručnjake ne stavite u nadzorne odbore i uprave, pa vam onda njih nitko ne bi trebao pratiti kao što će sada centar pratiti, ispada po ovom prijedlogu u odbore i uprave zalutalu stranačku čeljad. Tako će bivši direktor tvornice stolaca kormilariti HEP-om. Ako će centar predlagati strategiju što će raditi Vlada? Što će raditi ministri? Što će raditi zaposleni stručnjaci u vladinim kabinetima? Zašto pobogu treba spajati općine sa gradovima, gradove s ministarstvima? Zar su razdvojeni Kineskim zidom? Jesu li posvađani? Ako jesu tada nam umjesto pratitelja trebaju miritelji. Banovu Jarugu ili moje Nedelišće s ministarstvom će spajati Čačić Linićev centar. Četvero ljudi bez stručnih službi je za milijun kuna koliko se izdvaja za novo tijelo ne možete zaposliti tim, pospajati će 500 jedinica lokalne samouprave s centralnom vlasti. Ispada da ljudi koji su u nadzorne odbore i uprave izabrali ministra financija Linić i prvi potpredsjednik Vlade Čačić, te valjda i predsjednik Vlade Milanović nisu niti sposobni niti pouzdani. Ali podučit će me netko iz vlasti ako na sličan način funkcioniraju i neke europske zemlje zašto ne bi i Hrvatska? Zato što se ne trebamo u svemu ugledati u birokratiziranu Europu čija je većina zemalja znatno bogatija i može si valjda priuštiti super tijela koja ne funkcioniraju bez velikih timova stručnjaka. Ako sadašnji sustav ne valja treba ga popraviti, treba mijenjati sustav u tom neučinkovitom i glomaznom aparatu, a ne ga nadograđivati novim paratijelima. Da, Vlada ovim centrom gradi paralelni kontrolni i strategijski sustav. Biti će to, ne sumnjam u nakane od petka ozakonjeni parasustav Supermena. Taj će novi parasustav, piše u prijedlogu zakona umjesto Vlasnika tj. Vlade razumijevati. A zašto ne bi razumijevala Vlada? Politika kao poziv, pardon. Ovo smrdi na čistu podjelu plijena o kojoj je na predavanju pod naslovom "Politika kao poziv" jasno govorio Max Weber ali pred 92 godine. I tada je podjela političkog plijena izazivala i podozrenje i strah. U nas se gotovo stoljeće nakon čuvenog Weberovog govora njemačkim studentima ništa nije promijenilo. Ovo nas para tijelo podsjeća na negdašnje uže tijelo Centralnog komiteta koje je bilo i iznad Sabora i iznad Vlade i naravno iznad same Partije. Zbog svega navedenog klub Hrvatskih laburista neće podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba HDZ-a, makar ovdje ne piše, ali ja sam to pročitao, gospodin zastupnik Branko Bačić. Vi ste tamo stavili iksić. Šalim se ja malo. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovana gospođo zamjenice sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Prijedlog zakona o centru za praćenje poslova energetskog sektora i investicija praktično predlaže osnivanje jednog novog državnog vladinog tijela sa ciljem da se prate poslovi, poslovanje energetskog sektora, da se prati intenzitet i kvaliteta investicija u energetskom sektoru iako kroz sami zakon i kroz odredbe zakona može se iščitati kako se nadležnost i ovlasti ovog centra protežu i na investicije. Primjerice u infrastrukturi ili u drugim djelatnostima. Mi možemo u klubu Hrvatske demokratske zajednice razumjeti potrebu Vlade da osnuje jedno novo tijelo koje bi trebalo doprinijeti kvalitetnijem praćenju rada energetskog sektora, odnosno poduzeća u većinskom vlasništvu države, u energetskom sektoru. Možemo razumjeti potrebu da se usklade sve one investicije koje će se u idućim godinama odvijati, obavljati u energetskom sektoru. Ali držimo da je prije toga trebalo napraviti detaljan pregled postojećih tijela državne uprave koje na ovaj ili na onaj način jesu nadležne za energetski sektor koje su već ranijim zakonom ustrojili, a koja bi državna tijela, institucije, zavodi trebali pratiti investicije u energetskom sektoru. Naime, jedan letimičan pregled kroz postojanje postojećih tijela državne uprave ukazuje na dvojbenost potrebe osnivanja ovoga centra. Naime, prema važećoj uredbi u Ministarstvu gospodarstva u ovom trenutku postoji Uprava za energetiku koja u svom djelokrugu poslova gotovo ima identične ovlasti koje će imati ovaj Odbor. Naime, u toj navedenoj uredbi govori se da Uprava za energetiku planira i predlaže energetsku strategiju energetskog razvitka, mjere za njenu provedbu, prati i analizira ostvarivanje politike i strategije, koordinira poslove u svezi s gospodarenjem energijom, analizira i ocjenjuje planove razvoja energetskog sektora. Dakle, gotovo identičan posao koji bi se trebao obavljati u budućem centru ako se on osnuje temeljem ovog Zakona s već sada odvijaju u resornom Ministarstvu gospodarstva u okviru Uprave za energetiku. Drugo tijelo koje Vlada namjerava osnovati, a za koje tijelo još nismo dobili na klupe zakon o njegovom osnivanju jest agencija za energetsku učinkovitost i obnovljive izvore energije koja se naime ima namjeru osnovati i organizirati u okviru Ministarstva prostornog uređenja i graditeljstva. Ako ste pažljivo iščitali proračun Republike Hrvatske onda se na poziciji Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja već sada nalaze određena sredstva u visini od 2 milijuna i 200 tisuća kuna za 2012. godinu, a koja bi sredstva trebala omogućiti rad buduće agencije za energetsku učinkovitost i obnovljive izvore energije. Nama u klubu Hrvatske demokratske zajednice nije jasno kako to da danas na klupe imamo Prijedlog zakona o osnivanju Centra za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicije za koji centar u državnom proračunu koji još nije usvojen za njegov rad nisu planirana sredstva, a u isto vrijeme na pozicijama državnog proračuna već postoje osigurana i planirana sredstva, ako se državni proračun u obliku koji je predložen i usvoji. Dakle, biti će osigurana sredstva za agenciju koja bi trebala otprilike imati sličan posao, slične ovlasti, sličan djelokrug poslova kao i ovaj centar ali za tu su agenciju već planirana sredstva u državnom proračunu. Dakle, nas u klubu Hrvatske demokratske zajednice čudi da danas raspravljamo o jednom budućem državnom tijelu za koja sredstva u državnom proračunu nisu osigurana, a ne raspravljamo o agenciji koja će imati gotovo identičnu ovlast, a za koju su već sredstva u visini od 2 milijuna i 200 tisuća kuna osigurana i to samo za 2012. godinu. Dok primjerice na pozicijama za 2013. i četrnaestu za tu istu agenciju nisu osigurana sredstva. Nadalje, ono što također držimo da nije dobro napravljeno, da Vlada nije sagledala sve ono što je trebala sagledati kada je predložila Saboru donošenje ovog zakona jest i činjenica da ta buduća Agencija koja će osnovati se u okviru Ministarstva prostornog uređenja i graditeljstva bi trebala obavljati gotovo identičan posao koji sada već obavlja Fond za energetsku učinkovitost i zaštitu okoliša. Prema tome pored postojećeg fonda osnivaju se i planira Vlada osnovati još dva tijela koji bi trebali obavljati gotovo slične poslove kao i Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Prema tome čini mi se da je prije nego što je ovaj prijedlog zakona došao na raspravu u Hrvatskome saboru trebalo utvrditi budući status Fonda za energetsku učinkovitost i zaštitu okoliša trebalo je utvrditi poslove budućeg Centra za praćenje poslovanja energetskog sektora, trebalo je ovom Saboru prije toga predložiti budući status, ovlasti Agencije za energetsku učinkovitost koja se planira osnovati u Ministarstvu prostornog uređenja i graditeljstva. Nadalje, Vlada je osnovala i Energetski institut "Hrvoje Požar". Također znanstveno tijelo koje u svom djelokrugu itekako pokriva djelatnost za koju se ovaj centar ima namjeru osnovati. Također kao što nam je poznato postoji još jedno državno tijelo koje brine i skrbi o državnoj imovini, a to je Agencija za upravljanje imovinom. Nije li možda bilo bolje rješenje da ovaj centar postane dio ili sektor u okviru Agencije za državnu imovinu i iz pozicija te agencije su se ovi poslovi mogli obavljati, a ne osnivati novo tijelo koje će zaista dodatno opteretiti troškove državnog proračuna i to upravo u vrijeme štednje, u vrijeme kada je na svim pozicijama državnog proračuna nužna štednja. Bilo je mogućnosti da se ovi poslovi infiltriraju ili da se ovi poslovi i prijedlog ovlasti ovog centra prepusti već postojećim tijelima državne uprave, a ne otvarati nova državna tijela, osnivati i stvarati troškove za državni proračun. Ono što dakle mi u klubu HDZ-a nećemo podržati prijedlog ovog zakona, ali ako će Vlada inzistirati na njegovom donošenju onda ćemo i predložiti amandman na članak kojim se utvrđuje broj članova Nadzornog odbora. Naime, nama je u klubu HDZ-a neprihvatljivo da bude paran broj članova Nadzornog odbora i time se praktično ne omogućava ravnopravnost članova prilikom odlučivanja po pojedinim točkama dnevnog reda koji će se naći na sjednicama Nadzornog odbora stoga mi u klubu HDZ-a predlažemo da se proširi broj članova nadzornog tijela i to na način da u Nadzorni odbor, da članovi Nadzornog odbora postane i ministar nadležan za zaštitu okoliša i prirode budući upravo da je u djelokrugu tog ministarstva su poslovi koje bi trebao obavljati ovaj centar. Naime, kao što znate mi smo u postupku pregovora upravo u okviru energetike prihvatili obvezu da se do 2020. godine udio obnovljivih izvora energije u bruto potrošnji električne energije svede na 20%. Kako upravo su obnovljivi izvori energije u velikoj mjeri se prate i odvijaju kroz Ministarstvo zaštite okoliša i prirode bilo bi dobro da onda i ministar zaštite okoliša i prirode bude član Nadzornog odbora ovog centra koji bi onda jasno mogao omogućiti ravnopravnost u odlučivanju pojedinih članova Nadzornog odbora, a ne da pojedini ministar bude član više razine u Nadzornom odboru ovoga centra. Također ono što želimo istaknuti, čudi nas naime da pored imenovanja nadzornih odbora potrebno je ovome centru dati poslove koji prema Zakonu o trgovačkim društvima jesu ovlasti Nadzornog odbora. Kada smo od Vlade dobili prijedlog izmjena Zakona o državnim službenicima kojim se zakonom izmijenila obveza da se članovi nadzornih odbora imenuju natječajem iz Vlade smo čuli da se to radi kako bi se pojačala odgovornost ministra za rad određenog javnog poduzeća u sektoru koji je u njegovoj nadležnosti. Dakle, spočitavalo se prijašnjim rješenjima da se pojedini ministri imenovanjem članova nadzornih odbora temeljem natječaja praktično oslobađaju eventualne odgovornosti za loše stanje u tom sektoru i za loše stanje u tom javnom poduzeću i kako će praktično kroz neposredno imenovanje članova nadzornih odbora se osnažiti pozicija ministara i njihova odgovornost za rad i djelovanje pojedinog javnog poduzeća. Ja moram reći da na ovaj način praktično formiranjem još jednog tijela koje bi trebalo biti spona, veza između ministra i nadzornih odbora i uprava pojedinih javnih poduzeća jasno se govori o tome da se pokušava otkloniti odgovornost pojedinog ministra, u ovom slučaju ministra gospodarstva kad je u pitanju stanje u energetskom sektoru u RH. Prema tome iz svih ovih razloga mi ocjenjujemo da nije potrebno formirati Centar za praćenje investicija i praćenje poslovanja energetskog sektora u RH. Naime, za to postoje već tijela i unutar Ministarstva gospodarstva i postoje već državne institucije koje taj posao mogu obavljati. Ovo smatramo troškom koji nije potreban, koji neće doprinijeti bržoj realizaciji investicija u Hrvatskoj i zbog toga klub HDZ-a ne može podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepa. U ime kluba SDP-a stajališta će iznijeti poštovani zastupnik Igor Rađenović. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra sa suradnikom, kolegice i kolege dozvolite mi da iznesem stajališta kluba SDP-a. Dakle Vlada Republike Hrvatske odredila je kao svoj primarni cilj pokretanje gospodarstva kao jedinog mogućeg alata za izlazak iz dugogodišnje krize. Razvoj energetskog sektora strateški je interes a conditio sine qua non toga razvoja učinkovito i racionalno korištenje energije. Pitanja proizvodnje, korištenja, transporta i trgovine energijom i energentima u najširem smislu presudna su i pitanja u međunarodnoj politici. Nažalost način na koji se mi u RH na svim razinama od države preko lokalnih zajednica pa i do pojedinaca uz časne iznimke dakako odnosimo prema pitanjima energetske učinkovitosti mogli bi komotno nazvati ponašanjem rasipnih siromaha. Naime, Hrvatska ne obiluje izvorima energije, a počesto energiju trošimo kao da je ona neograničen resurs. Energetska učinkovitost naših javnih zgrada, ali i najvećeg broja stambenih i gospodarskih objekata pri dnu je europske ljestvice. Stoga je razvoj poduzetništva u području energetike te omogućavanje investiranja u energetski sektor dakako uz punu primjenu i primjenu zaštite okoliša i pri proizvodnji i pri korištenju energije jedan od najvažnijih dijelova programa Kukuriku koalicije. Kao akcelerator tih procesa Vlada nam danas predlaže osnivanje centra za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija. Ovaj prijedlog zakona već je izazvao dosta interesa javnosti u sklopu vladinih procedura, doživio je i određen pozitivne izmjene u odnosu na prvotni prijedlog, a evo i u toku rasprave upućene su određene kritike, vjerojatno će ih biti još. No, kako rekoh i na Odboru za gospodarstvo nije presudno da li je mačka crna ili bijela, bitno je da lovi miševe. Dobar dio rasprave kolege Bačića moga prethodnika bio je oko optimalne organizacijske strukture i preklapanja poslova i … centra i nekih drugih tijela, međutim organizacijska struktura složiti ćete se sa mnom za upravljanje državnim resursima i izgradnja te strukture pravo i odgovornost izvršne vlasti. Stoga će se kvaliteta ovoga zakona sutra mjeriti efikasnošću rada ovoga centra. Trgovačka društva u energetskom sektoru koja će ovaj centar koordinirati kroz poslove koji su precizno definirani u članku 6.ovoga zakona predstavljaju značajan dio bruto proizvoda zaposlenosti i tržišne kapitalizacije. Država stoga mora djelovati kao informirani i aktivni vlasnik i ustanoviti jasnu i konzistentnu vlasničku politiku budući upravljanje u predmetnim društvima od presudne je važnosti za osiguravanje njihovog pozitivnog doprinosa, cjelokupnoj ekonomskoj učinkovitosti i konkurentnosti države. Stoga se ovim zakonom želi omogućiti kvalitetno vođenje poslovanja i poboljšanje investicijske aktivnosti za koje je nužno postavljanje jasnih ciljeva koji će omogućiti nadzornim odborima obavljanje funkcije nadzora, a upravama društava prepustiti operativno rukovođenje sa jasnim smjernicama. Očekujemo da će primjenom ovog zakon doći do povećanja financijske učinkovitosti i transparentnosti poslovanja u trgovačkim društvima energetskog sektora do ubrzavanja procesa odlučivanja, te odgovarajućeg i ciljanog usmjeravanja financijskih sredstava na način koji osigurava najveći i dugoročni ekonomski povrat te stabilan rast, a u cilju sinergijskih efekata omogućiti centralizirano i sustavno praćenje investicija u RH. Mi u klubu SDP-a posebnu usmjerenost ovoga centra očekujemo na obnovljive izvore energije, budući da smatramo da upravo obnovljivi izvori energije pružaju velike prilike za gospodarski oporavak Hrvatske. U realizaciji projekata obnovljivih izvora vidimo i priliku domaće industrije za veću aktivaciju i sudjelovanje znatno veću nego kod realizacije tradicionalnih elektroenergetskih projekata. Naime, osim koristi za okoliš te porasti energetske samodostatnosti zelje obnovljivi izvori imaju veliki ekonomski potencijal upravo zbog ovog potencijalnog angažmana domaće industrije znanja tehnologije, ali i veliki socijalni potencijal jer dovode do zapošljavanja većeg broja ljudi. I na kraju ne i najmanje važno dakako ovaj zakon je izrađen na temelju pozitivnih iskustava drugih zemalja primjerice Finske, Austrije, Slovenije i uz puno uvažavanja smjernica OECD-a za korporativno upravljanje u državnim tvrtkama. Stoga će klub SDP-a podržati ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Za Klub Hrvatske narodne stranke u hrvatskom Parlamentu poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Zamjenice ministra gospodarstva, stručni suradnici, kolegice i kolege. Mogu slobodno reći u ime kluba HNS-a i nadovezujući se na gospodina Rađenovića koji je govorio u ime SDP-a Vlada RH utvrdila je jasne prioritete i ciljeve svoga rada. Gospodarski rast, fiskalna odgovornost i konsolidacija i socijalna osjetljivost. Mjere i zakoni koji su na dnevnom redu i ove sjednice su isključivo u toj funkciji a jedan od instrumenata gospodarskog rasta je i predmetni prijedlog zakona. U Zakonu o Poreznoj upravi kojeg smo donijeli jasno je rečeno da je jedan od razloga donošenja, a on je naravno vezan za fiskalnu konsolidaciju, i preklapanje u nadležnostima službi, u osiguravanju racionalizacije obavljanja poslova, efikasnijeg obavljanja poslova iz širokog djelokruga djelovanja opterećenja poreznih obveznika koji zbog neusklađenosti propisa ne mogu funkcionirati otklanjanjem svih nepravilnosti, pristup podacima, koordinacija, poštivanje rokova, ažurnost itd. Centar za praćenje poslovanja energetskog sektora ima i upravo takvu ulogu i funkciju ne u fiskalnom nego u gospodarskom rastu posebno s naglaskom na energetski kapitalnim investicijama. To je ujedno i harmonizacija i kontrola politike energetskog sektora, registracija svih investicija. Da, ova Vlada želi imati uvid u apsolutno sve što se događa pod njenom ingerencijom, a isto tako tu će mogućnosti onda imati i ovaj Visoki dom kao i šira javnost. U dokumentima, izvješćima revizije koje ćemo imati u ovom Visokom domu jasno ćemo imati kako se do sada radilo, koliko je u biti bilo neučinkovito po pitanju i evidencije i registracije što imovine, a i tako obavljanja poslova unutar javnog sektora. Zbog toga je kontrola, harmonizacija po pitanju investicija izuzetno bitna, a posebno naravno u onom pitanju kada govorimo o troškovima i efikasnosti. Energetika je ključni sektor u gospodarstvu, posebno u ovom trenutku, posebno u ovoj situaciji otvaranja kapitalnih investicija u kojem država mora biti pokretač. I zbog toga što je energetika isto tako jedan od najvećih uvoznika i proizvođača deficita u RH. Potencijali energetike možemo slobodno reći su nemjerljivi, jer Hrvatska je 8. uvoznik na svijetu struje u relativnim iznosima. Čak smo 2. na svijetu uvoznik električne energije po glavni stanovnika u apsolutnim iznosima. U takvim uvjetima za smanjenje deficita, za smanjenje uvoza električne energije potrebno je raditi supstitut uvoza znači proizvoditi, a da bi se proizvodilo moramo stvoriti uvjete, da bi onda biti supstitut uvoza sa izvozom. Ulaganjem u energetski sektor ova Vlada ujedno osigurava i pokretanje i razvoj ostalih sektora gospodarstva. S obzirom da je sektor energetike sinergijski povezan sa drugim sektorima u Hrvatskoj. I zbog toga ovu sinergiju treba nadzirati, harmonizirati, upućivati i kontrolirati kako bi se postigla u prvom redu efikasnost jer u ovom trenutku brzina djelovanja efikasnosti učinkovitost su ključni za rast gospodarstva. Klub HNS-a podržat će ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. Za klub IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite kolege Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Članak 4. ovoga Prijedloga zakona o Centru za praćenje poslovanja energetskog sektora definira nam sam pojam energetskog sustava. Temeljem članka 4. ovdje se kaže da u smislu tog zakona pojam energetski sektor ima značenje trgovačkih društava u kojima Republika Hrvatska ima te dionice udjela i koje obavljaju sljedeće djelatnosti. Prvo, istraživanje, eksploataciju nafte i plina, proizvodnju naftnih derivata te trgovinu naftnim derivatima i prirodnim plinom. Zatim tu je transport nafte naftovodima, transport naftnih derivata i drugim oblicima transporta, skladištenje nafte, naftnih derivata, transport, skladištenje plina, LNG terminali, proizvodnju, prijenos, distribuciju opskrbe električne energije, vođenje elektroenergetskog sustava, organiziranje tržišta električnom energijom itd., obnovljivi izvori energije i da ne citiram sve do kraja. Međutim, mi to trebamo na neki način možda i ovako čitati. Energetski taj centar koji se formira pratit će INA-u, pratit će JANAF, pratit će skladišta plina, distribuciju, znači dalekovode, trafostanice. Jednom rječju, to su HEP, toplane itd. Centar znači ima utjecaj nad sustavima čiji je godišnji prihod u Republici Hrvatskoj preko 50 milijardi kuna i koji u ovom trenutku zapošljava najmanje 50 tisuća ljudi. Nešto je privatizirano, nešto je na dobrom putu, pod navodnicima ono dobrom putu da se privatizira, a nešto ni za živu glavu ne bi smjeli privatizirati. Tu prije svega mislim na Hrvatsku elektroprivredu. Nije se smjelo jasno niti INA-u privatizirat 2003., odnosno 2007., 2008. ali danas više nema nazad i jedino što možemo sa zanimanjem pratiti ovaj sudski epilog bivšem premijeru. Članak 4. ovog prijedloga zakona govori i o investicijama. Znači tamo gdje je država vlasnik, tamo gdje je država suvlasnik ona preko centra provodi investicije. Znači sada točno znamo tko će biti odgovoran ili suodgovoran za funkcioniranje ovoga sustava. Za početak rada ovoga centra treba osigurati u državnom proračunu jedan milijun kuna. Jedan milijun kuna je ništa, to ne može biti dovoljno. U obrazloženju na strani 1 ovoga prijedloga zakona se kaže da u protekom razdoblju, citiram, investicije koje su se odvijale u tim trgovačkim društvima ili koje su od njih vođene te koje su vođene od strane tijela državne uprave često su bile bez sustavne kontrole i praćenja Vlade Republike Hrvatske kao imatelja vlasničkih ovlasti. To je imalo za posljedicu da su neke investicije bile neučinkovite, nekoordinirane, neisplative, a i upitne u odnosu na ostvarenje općih ciljeva i strategiju razvoja. Imam dojam da je ta rečenica predlagaču podmetnuta od ljudi koji su prije radili u tim sustavima. teško da bi iza ovakve rečenice stala sama aktualna Vlada. Znači investicije su bile vladajuće kontrole, a sad vidimo da za sve kada se vratim na onaj sud opet odgovaraju ljudi iz bivše Vlade što će reći da itekakav utjecaj su imali ljudi iz bivše vladajuće strukture na "funkcioniranje" energetskog sustava u Republici Hrvatskoj. Centar ima upravni odbor, ima nadzorni odbor kojega čine dva ministra, ministar gospodarstva i ministar financija. Da li bi bilo možda bolje da taj centar bude u Ministarstvu gospodarstva, a ne neka "izdvojena" agencija koja će biti gotovo bih se usudio kazati nedodirljiva. Ono za što se zauzimam, zbog čega sam uzeo učešće u ovoj raspravi, da centar bar jednom godišnje podnosi izvješća Saboru Republike Hrvatske, ne samo Vladi ili boje rečeno nadležnom ministru. Što se tiče članka 11. ovdje se govori o financiranju centra. Centar bi se trebao financirati iz naknade za pripremu i vođenje investicija iz članka 4. ovog zakona na temelju sporazuma centra i subjekata koji su nositelji investicija. Da li to znači da bi mogle te investicije poskupjeti, da li to znači indirektno da se uvodi neki novi parafiskalni namet te se kaže drugih sredstava ostvarenih iz obavljanja njihove djelatnosti. Bilo bi isto tako dobro da nam se što je moguće skorije priopće koji su to prvotni prioritetni projekti centra. Ono što građane Istre najviše zanima to je sudbina Termoelektrane Plomin 3, pretpostavljam na ugljen. Da li to ide ili ne ide. Ako da, neka se na referendumu pita Labinjane što o tom misle kako se ne bi ponovio recimo slučaj Rockwoola. Sigurno ta investicija ima mnogo pozitivnog, zaposlili bi se ljudi. Ta investicija bi trajala 5,6 godina, vrtio bi se dole negdje oko 800 milijuna eura, tehnološki bi to bio skok za Labinštinu. Uz 1000 ljudi koji bi radili na postrojenjima kroz sinergiju računa se negdje na 2000 ljudi koji bi bili direktno i indirektno angažirani na tom projektu. Došle bi do svoga vjerojatno i male tvrtke i to dugoročno kroz nekoliko desetljeća, međutim rizik je ekologija. Sigurno je da nama treba investicija, sigurno je da su dobrodošli ino investitori. Tamo gdje je Plomin 2 već je prisutan RWE, jedna od vodećih energetskih multinacionalka ne u Njemačkoj nego u svijetu. MOL je u INA-i, doduše ja to ne zovem dobrom investicijom ili dobrim investitorom. Nisam mogao vjerovati kao je direktor MOL-a dao ponudu 2003. za kupnju INA-e. Čovjek se kupao, ispod tuša se sjetio bombona onih 505 sa crtom i to mu je bila okvirna ponuda za kompaniju koja je '90.-te godine mogla kupiti i MOL i OMV zajedno, a onda je 2007., 2008. zapravo zapečatila sudbinu INA-e kao lovine. Jasno da takvu jednu privatizaciju nisu odlučili građani nego politika. Nije bilo razloga da se proda INA. Vidjet ćemo što će donijeti neke druge privatizacije. Jasno je da treba potaknut ulaganja, treba velike državne sustave osloboditi straha. Danas gotovo nitko iz tih sustava zbog istraga koje se u njima vode ništa ne investira. Sve je blokirano. Ako to tijelo razbije, ja bih rekao taj strah, ako krenu investicije i ako netko preuzme odgovornost za budućnost između ostalog i tog energetskog sektora sve će biti o.k. Ali ponavljam, u rukama centra se koncentrira jedna ogromna moć i minimum bi bio da i Sabor bude ja bih rekao barem jednom godišnje upoznat kako sa kapitalnim investicijama, tako i sa aktivnostima samoga centra. Mislim da jedan takav amandman ne bi opteretio ja bih rekao duh ovoga zakona. Dapače, učinio bi ga daleko i vjerodostojnijim.
Hvala lijepa. Sljedeći klub je klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Dražen Đurović. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra. Pa evo, ovim Prijedlogom zakona o uspostavi centra za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija. Vidimo u razlozima koji se navode za osnivanje između ostalo nesuglasje između ciljeva gospodarske politike i potrebe profitabilnog poslovanja, potrebu da se zaštiti državno vlasništvo, da se usmjeri na učinkovito ostvarivanje vlasničkih prava. Navod je da je do sada bila predlagatelj, navod da je do sada bila nedostatna strategija investiranja, te da su tijela državne uprave bila prespora u donošenju odluka, te se stoga predlaže uspostava ovog centra. Taj centar bi kao jedno državno tijelo uspostavio ukupno nadzor nad svim trgovačkim društvima, odnosno nad čitavim energetskim sektorom Republike Hrvatske. Dakle, svima onim gdje Republika Hrvatska ima bilo kakav vlasnički udio. To je nafta od istraživanja do eksploatacije, to je plin od istraživanje, transporta do eksploatacije uključujući LNG terminale i naftovode. To je struja od proizvodnje preko distribucije do potrošnje. To je sektor toplinarstva u cijelosti. To su obnovljivi izvori energije i to su svi oblici transporta energenata. Također kaže da investicije koje bi ovaj centar u prijedlogu zakona, dakle navodi da bi investicije koje bi ovaj centar pokrivao uključuju znači investicije javnog sektora, odnosno Republike Hrvatske preko, u vrijednosti preko 10 milijuna kuna. Sve projekte javno-privatnog partnerstva bez obzira na vrijeme, ali ne bi uključivao jedino investicije javnog privatnog partnerstva u području infrastrukture. Posebno se znači izdvaja taj dio investiranja da ne bi spadao pod nadležnost centra. Što taj, koji su poslovi tog centra? Sve što se tiče energetike. Dakle, on izrađuje strategiju energetskog poslovanja, izrađuje prijedloge investicija, priprema natječaje, odabire strateškog partnera, ugovara investicije, realizira strateške projekte, koordinira projekte, uspostavlja suradnju sa međunarodnim institucijama. U svom radu odgovara Vladi Republike Hrvatske. Kao što je rekao gospodin Kajin, nije predviđeno da ni na koji način odgovara Saboru Republike Hrvatske što mislimo da nije dobro, da bi jedna takva ustanova, taj centar ako bude uspostavljen svakako na neki način, barem, bilo bi pristojno da jedanput godišnje podnese izvješće Saboru Republike Hrvatske. Uprava samog tog centra je ustrojena tako da ima predsjednika uprave koji vrijedi za dvojicu jer ima dva glasa i još tri člana uprave. Znači četveročlana uprava, ali gdje predsjednik vrijedi za dvojicu. Ne vidimo smislenog razloga zašto je na taj način ustrojena uprava tog centra? Zašto nije tročlana ili peteročlana, nego je četveročlana, a predsjednik vrijedi za dvojicu. Predlaže ju ministar nadležan za gospodarstvo. Dakle, znamo tko je ministar nadležan za gospodarstvo. U uvjetima za imenovanje članova upravnog odbora, zadnja stavka u uvjetima da bi netko bio članom, je da kao fizička osoba se ne bavi poslovima iz predmeta poslovanja društva što je i smislena odredba. Dakle, da ne bi postojala mogućnost od eventualnog sukoba interesa. U ovom slučaju bi se upitao zašto takva odredba nije primijenjena i u slučaju uspostave upravnog vijeća HANFA-e gdje smo većinom glasova izglasovali četvero ljudi koji prema ovakvoj odredbi ne bi mogli ući u Upravno vijeće HANFA-e jer bi se našli u potencijalnom sukobu interesa. Dakle, ovdje je barem ugrađena odredba da se isključe oni koji bi mogli biti u potencijalnom sukobu interesa. Kad je riječ o nadzornom odboru, nadzorni odbor je napisan, dakle sastoji se od 2 člana – prvog potpredsjednika Vlade gospodina Čačića i ministra financija gospodina Linića. Ima dva člana koji će se međusobno dogovarati i usaglašavati. A ako se ne budu mogli usuglasiti onda će odlučujući glas imati gospodin Čačić. Dakle, to otprilike prevedeno tako piše. Mislim, ovako sročen sastav nadzornog odbora je praktički izrugivanje demokraciji, pa i izrugivanje nama koji sada o njemu raspravljamo. Što se tiče financiranja gospodin Kajin je gotovo naivno se požalio da je u proračunu predviđeno samo milijun kuna sredstava za financiranje tog centra. No, taj centar će se financirati u prvom redu, ovo su samo sredstva vjerojatno za administrativne troškove uspostave. No, on će se zapravo financirati iz naknade za pripremu i vođenje investicija, jer će sam imati pod kontrolom sve investicije i moći će uvesti naknadu onakvu kakvu bude želio i njome dodatno opteretiti svaku investiciju onoliko koliko bude trebalo za potrebe tog centra toliko će jednostavno tražiti. I toliko će svaki investitor i morati to platiti. Dakle, bojim se da će i taj centar zapravo dodatno svojim troškovima i svojim potrebama opteretiti i svaku investiciju, a moći će se financirati i dodatno zaduživanjem i kroz fondove i program Europske unije i kroz donacije, kredite, sredstva međunarodne pomoći. Što reći o ovako osmišljenom centru? Dakle, ovim zakonom uspostavlja se i ustrojava jedan novi državni mastodont. Taj nakon raznih ureda, državnih ureda, agencija, državnih komisija, vijeća, uprava, svega i svačega što smo uspostavili raznoraznih sad dolazi još i jedan centar. Taj mastodont paradržavni ili državni mastodont koji će se zvati Centar za praćenje poslovanja energetsko sektora investicija je istodobno i strateško i izvršno i nadzorno i provedbeno tijelo. Taj centar dakle samostalno strateški i promišlja i pregovora i ugovora i provodi investiciju u cjelokupnom energetskom sektoru RH. I ni na koji način ne odgovara Hrvatskom saboru. I ni u kojem obliku osim posredno preko Vlade koji je odgovoran. Ovaj i ovakav zakon pisan je prema željama, idejama i zamislima prvog potpredsjednika Vlade gospodina Čačića, to je zakon koji je gospodin Čačić pisao sam za sebe. Pri tome zaboravljajući da država nije poduzeće, posebno ne ničije privatno poduzeće, a da hrvatska nafta, plin, struja, voda, zrak, čitava energija nisu ničije privatno vlasništvo, a ne mogu ni postati. Da je to hrvatsko nacionalno bogatstvo. I da pobjeda na izborima ne znači podjelu plijena već preuzimanje odgovornosti za upravljanje nekakvim zajedničkim dobrima, hrvatskim nacionalnim dobrima u određenom vremenskom razdoblju. Konkretno u razdoblju od 4 godine. Prema tome ovakav zakon pisan jezikom dnevne politike, sročen praktički prema odnosu snaga koalicijskih partnera u Vladi za nas je posve neprihvatljiv i ne da smo protiv ovog zakona već tražimo njegovo povlačenje iz procedure. I poruka kolegama iz vladajuće koalicije ako želite izgubiti izbore za 4 godine s ovakvim zakonima ćete ih sigurno izgubiti. Hvala.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu po klubovima u Hrvatskom saboru. Prelazimo na raspravu od 10 minuta. Prva za riječ se javila poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite poštovana zastupnice.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra, pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Pa evo mi u ime, ja bih rekla u HNS-u, naravno podržavamo donošenje ovog zakona i nakon ovih nekoliko vrlo mučnih dana kad smo razgovarali o proračunu i o zakonima, paketu poreznih zakona, gdje smo morali prisiljeni situacijom financijskom prije svega u Hrvatskoj i gospodarskom situacijom donositi neke i vrlo teške odluke kako bi očuvali proračun i kako bi ukupno funkcioniranje države i sustava mogli osigurati u 2012. godini i gdje je naravno bilo vrlo mnogo polemika i diskusija oko toga kome dati više ili manje, odnosno osigurati više ili manje sredstava evo konačno imamo jedan zakon koji je ono što se kaže jedno svjetlo na kraju tunela. Gdje možda upravo ovim zakonom i preuzimanjem odgovornosti Vlade kod osnivanja ovakvog Centra za investicije ćemo učiniti neke pomake da ćemo u nekakvim narednim godinama kod razgovora o proračunu moći razgovarati o možda i nekim viškovima i razgovarati i diskutirati o tome kome omogućiti više sredstava kroz proračun jer će se ukupna gospodarska situacija poboljšati. U čemu je važnost i koji je cilj? Pa svi smo svjesni činjenice da je upravo energetski sektor u RH negdje otprilike iznad 40 milijardi kuna što otpada jel na energetski sektor u RH. I nije moguće da ovaj važan sektor za RH prepusti se, kao što je to često bilo i bio je slučaj jel u prošlosti, bez sustavne kontrole, bez nadzora, bez praćenja od strane vlasnika, a to je RH, odnosno direktno zadužena Vlada Republike Hrvatske. Često je Vlada upravo stavljena u situaciju pasivnog promatrača kad se radilo o investicijama u ovom sustavu, a često je to nažalost i korišteno upravo od strane Vlade i resornih ministarstava, odnosno ministara da se na neki način pobjegne od političke odgovornosti, i poslovne i političke odgovornosti te iste Vlade i resornih ministara za neučinkovitost, za sporost, za zloupotrebe ovlasti pojedinih upravnih nadzornih struktura unutar tog sustava kad se radilo o investicijama. Jer je uvijek lako prenijeti tu odgovornost na nekoga koji naravno nema političku odgovornost pa se onda to negdje izgubi u obično isključivo medijskim napisima, a nikada se ne imenuje, odnosno ne kaže se tko je stvarno odgovoran da neka investicija nije ili jest izvršena onako kako je postavljena. U ovom trenutku mi u HNS-u smatramo da je jedina alternativa potonuću hrvatskog gospodarstva intenzivno raditi na investicijskim projektima. Na privlačenju svježeg novca u projekte u Hrvatskoj i mislimo da je važno da se za to direktno imenuje imenom i prezimenom tim ljudi koji će to sve zajedno voditi. Na koncu to je i bilo obećanje Kukuriku koalicije građanima koji su nas podržali na ovim izborima da ćemo pokrenuti snažan ciklus investicija gdje će naravno država, odnosno Vlada biti u ovom trenutku vodeći faktor. Ono što je isto tako važno u svakom trenutku bi ovaj centar trebao ono što bi u najmanju ruku trebao znati u kojem je stanju određeni investicijski projekt, prije svega u energetici, ali i svi drugi projekti investicijski, ali naravno i biti odgovoran za postupanje ukoliko oni koji su zaduženi za provođenje projekata, projekte neće provoditi naravno ovaj centar, ali će sigurno nadzirati one koji su zaduženi za neposredno izvršenje investicija i za realizaciju investicijskih projekata ako nisu učinili maksimum napora da se te investicije realiziraju. Naravno tu je faktor vrijeme, u ovom trenutku izuzetno važan faktor i sigurno da će upravo centar na tome imati najveći dio posla. Znači tu se preuzima direktna odgovornost ustvari za gospodarsku budućnost Hrvatske. Mi u HNS-u smatramo da je to u ovom trenutku izuzetno važna odluka i izuzetno važan zakon s kojim dobivamo šansu za razvoj. Većina nas ovdje zastupnika vjerujem da je bila u situaciji da bude neka vrsta investitora bez obzira da li smo radili u lokalnim samoupravama ili smo sami bili poduzetnici i vrlo dobro znamo što znači suočiti se sa svim problemima u pokretanju, a da ne govorimo u realizaciji određene investicije i koliko je to u sustavu faktora koji su često blokirali investicije koje su se trebale realizirati. Naravno da ovaj centar u svom nadzoru će imati i tu funkciju, da maksimalno ubrza naravno u okviru zakona ubrza investicije u svim sektorima posebno u ovom dijelu koji se odnosi na energetiku. Znači mi ovdje smo dosta tri dana potrošili odnosno uložili u rasprave o proračunu i o tome raspravljali kome više kome manje, da li u poljoprivredu ili nešto drugo. Sasvim razumljivo da je svatko branio interese svog političkog i gospodarsko programa u okviru svojih stranačkih boja. Međutim činjenica je ta da mi u ovom trenutka smo imali jednu košaru u kojoj je kruh i mogli smo iz te košare nekome dati više nekome dati manje, ali u konačnici smo mogli podijeliti samo tu jednu košaru kruha. I naravno da nisu iz te jedne košare svi dovoljno siti. Ovo je zakon koji će nam možda dati šansu da ćemo brzo morati puniti neku novu drugu košaru kruha iz koje ćemo najprije svi biti siti, a onda možda imati neki višak oko kojeg bi bilo baš ugodno i lijepo diskutirati kome ga podijeliti kroz državni proračun. Ono što isto tako mislim da će u konačnici biti predmet rada ovog centra je da ustvari RH učini prijateljskom sredinom za investicije. Ona to u ovom trenutku nije, to mi svi vrlo dobro znamo i naravno da ono što nam svi najviše zamjeraju pogotovo investitori koji nam dolaze izvana, ali i domaći investitori to je naravno brzina, učinkovitost sustav za čak i najobičnije stvari kao što su ishođenje određenih dozvola, papira i svega ostalog. Mislim da će centar i kod tog dijela moći i ovim zakonom je to previđeno intervenirati da se takve stvari ubrzaju i da se ne stopiraju investicije na nekim nižim razinama. Što se tiče financiranja centra u samom je prijedlogu zakona rečeno i to da će centar aplicirati i na sredstva EU i ja se nadam da će centar u tome uspjeti i da će troškovi što se tiče budžete u smislu funkcioniranja samog centra biti manji. Evo, klub HNS-a pozdravlja donošenje ovog zakona i ako ne govorim u ime kluba, ali kažem hoću reći da ćemo svi mi iz HNS-a podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje poštovana zastupnice imamo jednu repliku poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegica je rekla da pri dolasku na vlast trebalo je donositi mnoge teške odluke. Sasvim sigurno trebat će donositi još teške odluke vjerojatno još i teže odluke od ove koje su do sada donešene. Ali nije mi jasno u kakav kontekst ova odluka spada i ovaj zakon spada. Naime, ovo nije teška odluka, ovo je nepotrebna odluka. Ovo nije svjetlo na kraju tunela, ako vam se čini da nešto svijetli to je ona poslovična lokomotiva koja ide u susret. Nije ovo svjetlo na kraju tunela, zato jer ovaj zakon uspostavlja formalizira jedan paralelni sustav vlasti. Kako će taj centar odblokirati i koga će odblokirati u velikim nastojanjima da se potaknu energetske inicijative i zašto to ne može raditi Vlada, zašto to ne može raditi agencija, zašto sada taj centar. Zašto treba centar da bi vlast dobro funkcionirala? Jedino zato da netko uzme uzde u svoje ruke, svoj dio ratnog plijena zaokruži, pokrije ga kapom i kaže e sada ćemo ovako kako ja kažem. Nažalost prvi zakon koji je donesen ovdje u Saboru ticao se izbora čelnika lokalne samouprave. nije bio konfekcijski zakon, napravljan je po mjeri. Ovaj je isto tako rađen po mjeri i to je ono što ne valja, to je ono što će ovu vlast svrstati tamo kamo je rekao prvi potpredsjednik Vlade, prvi dan nakon dobivanja izbora kada su ga pitali o podijeli ratnog plijena, rekao je, pa nismo mi kao oni. Ma jesu. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći za raspravu od 10 minuta poštovani zastupnik Damir Rilje. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, zamjenice ministra, kolegice i kolege. Evo ja sam učestvovao i u radu Odbora za gospodarstvo a evo ja ću samo nekoliko riječi odnosno nekoliko rečenica koje evo iskazuju moje mišljenje i mislim da ća biti kraće od 10 minuta. Znači Konačnim prijedlogom Zakona o centru za praćenje poslovanja energetskog sektora investicija nastoji se uvesti red. Po mome shvaćanju ostvarivanje nadležnosti države, a radi ostvarenja praćenja i nadzora nad tvrtkama koje su u energetskom sektoru. Jeli se ovo moglo raditi putem ministarstva ili nije, to je druga priča. Ali činjenica je da se pokušavaju sve energetske tvrtke na neki način po meni savjetodavno i konzultativno voditi. Znači da se ovim zakonom uređuje utjecaj države na svoje infrastrukturne tvrtke u djelatnostima vezanim uz istraživanje, eksploataciju nafte, plina, proizvodnju, drvnim derivatima, … transport, skladištenje i transport plina, … terminalne, proizvodnju, prijenos, distribuciju, opskrbu električnom energijom i proizvodnjom opreme za proizvodnju, prijenos, distribuciju električne energije, distribuciju i proizvodnju topline i obnovljivih izvora energije i drugo. Namjeru Vlade RH na osiguranju funkcionalnosti ovih djelatnosti kao javnih tvrtki koje je provode izraz je težnji za osiguranje učinkovitosti u korištenju energije, skladištenju, transportu, eksploataciji, distribuciji odnosno općenito u strategiji energetike. Naravno da je energetika područje koje u Hrvatskoj moramo učiniti zaokret. Ne možemo reći da je do sada učinjeno sve i da tu nemamo što napraviti. Tu itekako moramo napraviti pomake. To nam je svima jasno. Ali tko želi, analize su svima dostupne. Naravno da su neke tvrtke koje će bit u djelokrugu centra funkcionirale dobro, ali neke baš i ne. Nisam siguran da možemo reći da je sustav funkcioniranja energetskog sektora bio dovoljno funkcionalan i investicijski optimalan. Zahtjev za cjelokupni iskorak u energetskom sektoru potreba je da se povežu funkcije i investicije u energetici kao potencijal na kojemu leže gospodarski resursi. Dakle naše gospodarstvo to treba. Nekoliko mišljenja koje mi se nameću i koje bih ja želio ovdje istaknuti. Ovo tijelo sa javnim ovlastima koje će povezivati odnosno nadzirati i koordinirati u investicijskim ciklusima i investicijskim postupcima tvrtki u energetskom sustavu. Nadam se i vjerujem da će utjecaj na trgovačka društva kojima bi trebalo biti nadležno ispunjavati funkcije u smislu povećanja učinkovitosti i efikasnosti. Ja nisam razumio daljnje financiranje centra osim temeljnog ulaganja, a isto tako me interesira moguće preklapanje savjetodavnih odlučivanja službi u tvrtkama koje su predmet nadzora ovog centra u investicijskim postupcima i uposlenicima u centru. Načelno je bitna buduća učinkovitost ovog centra, odnosno učinak koji će proizvesti na energetske tvrtke i investicijsku učinkovitost, a ne sustav odlučivanja jer za njega je usko vezana i odgovornost. Svakako je važan ustroj centra i njihov sastav i tijela, ali koliko ja razumijem osnivač i dalje ostaje i od njega postavljeni nadzorni odbori u energetskim tvrtkama i dalje ostaju isti i njihova odgovornost ostaje ista a to je država odnosno vlasnik. Slažem se da bi radi važnosti ovog sektora bilo jako važno da Hrvatski sabor ima češći upliv i da se to propiše, u funkcioniranje centra i kretanje njegovog poslovanja odnosno utjecaj na energetsku učinkovitost jer se ovdje radi o upravljanju temeljnim nacionalnim resursima. Ja podržavam ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći zastupnik koji se prijavio za raspravu od 10 minuta je poštovani zastupnik Božidar Kalmeta. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala, poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo zamjenice, kolegice i kolege. Evo Vlada je odlučila osnovati Centar za praćenje poslovanje energetskog sektora i investicija i taj centar će imati svoj upravni odbor na čijem čelu će biti dva ministra. Taj upravni odbor će donijeti statut kako ovdje piše, utvrdit će prijedlog strategije, investicije u energetskom sektoru, donijet će pravila praćenja investicija itd., itd. I sad zamislite, da se vratim malo unatrag pa ću onda nešto reći i što ja mislim o ovome, ali zamislite da je ovakav jedan zakon predložila bivša Vlada koji bi to bili napadi na bivšu Vladu, te da je netransparentno, te kako može upravni odbor utvrditi Prijedlog strategije o investicijama u energetskom sektoru, kako može sam donesti pravila itd., itd. Ali to su … [[Ne razumije se.]] i neću o tome sad govoriti, samo sam htio podsjetiti kako nekad važe dvostruka mjerila. Ja mislim da sama ideja nije loša i ja mislim da u Hrvatskoj treba svu pamet i tehničku i pravnu i financijsku, a nema je puno kad su u pitanju investicije i provođenje investicije, skupit na jedno mjesto i da ta pamet provodi investicije. Ja mislim da je to dobro i da to nije loše jer nemate vi sad ne znam koliko stotina pravnika npr. koji su baš stručni u provođenju investicija velikih itd. ili inženjera itd. Prema tome ideja nije loša, međutim imao bih tu nekoliko pitanja pa i neki prijedlog vezano za ovaj zakon. Npr. iz prijedloga ovog zakona nije jasno kako to provesti putem centra jer država njemu nije, bar koliko sam ja to pročitao i shvatio, nije prenijela vlasnička prava. Drugo, postavlja se pitanje kako formalno provesti ono što se htjelo postići centralizacijom osim eventualnom nekakvim političkim utjecajem. Drugo pitanje, Zakon o trgovačkim društvima. On je propisao procedure koje moraju provoditi trgovačka društva u svom poslovanju, ali nije jasno kroz ovaj zakon kako bi centar obvezivao na to postupanje. Ovdje je već bilo govora, ali dobro to je sad, dakle čemu resorno ministarstvo jer ovi poslovi su upravo ono što bi trebalo radit ministarstvo ali dobro, rekli smo da je ideja da se sve to skupi u jedan taj centar i da onda to on sve skupa vodi. E sad ono što bih ja rekao, ja mislim da bi doista trebao da četverogodišnje planove ovog centra za praćenje ili godišnje planove da usvaja Vlada. Mislim da bi to bio jedan minimum neću reći transparentnosti jer tih riječi smo se naslušali proteklih godina, ali mislim da bi bilo minimum da nekakav godišnji plan ili četverogodišnji plan investicija koji ovdje kaže da uređuje odnosno koji sada po ovom prijedlogu donosi upravni odbor, da to blagoslovi Vlada. Mislim da tu nema nikakvih poteškoća, mislim dapače. I sad je pitanje da li treba ili ne treba, bilo je ovdje prijedloga da se to jednom godišnje ne znam kada izvijesti Sabor o tome itd. Još jedna stvar, bilo bi dobro u ovom zakonu, a to nije definirano koja su to trgovačka društva za koja će ovaj centar provoditi investicije jer to ovdje nije navedeno, navedeno je to malo nejasno dal je to samo energetski sektor ili su to ukupne investicije. I na kraju možda ne bi bilo loše da se ovaj centar formira kao tvrtka, da prođe akreditaciju za korištenje EU fondova i tako postane provedbeno tijelo za krajnje korisnike i za europske fondove. Evo mislim kad bi se ovih nekoliko stvari još tu ugradilo da bi onda ovakav jedan prijedlog što se mene tiče bio prihvatljiv, bez obzira što sam rekao na početku, a neću se vraćat unatrag jer su to prošla vremena, da bi jedan ovakav prijedlog da je izašao i da ga je predložila bivša Vlada doživio itekakvih kritika. Evo hvala lijepo.
Hvala lijepa. Najprije obavijest. U skladu sa člankom 207. Stavak 2. Poslovnika Hrvatskog sabora u 11 sati i 35 minuta isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Sljedeći za raspravu prijavio se poštovani zatupnik Đuro Popijač. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra, kolega. Svakako energetski sektor Republike Hrvatske je jedan od najznačajnijih gospodarskih sektora inače. Čini mi se da zajedno sam po sebi, ali i sa cijelom pripadajućom industrijom koja se naslanja na energetski sektor doprinosi hrvatskom GDP-u sigurno preko 20% i stoga cijenimo napore Vlade da se upravo usmjerava prema tom sektoru pokušavajući jačati kapacitete za upravljanje investicijama što je razumljivo. Ja bih podsjetio da su investicije i u protekloj godini generalno u javnom sektoru iznosile preko 10 milijardi kuna. Zato mi i inače nije jasno kako je ova Vlada išla ispod tih planova. Dakle, čuli smo da su u ovoj godini predviđene investicije u javnom sektoru oko 8 milijardi kuna. No međutim, to je naravno vaš problem, ali sutra će biti naš. U tih 10 milijardi kuna upravo energetski sektor je participirao sa više od 5 milijardi kuna. Da podsjetim, sam PLINACRO dakle i njegova uloga definirana je zakonom. Jasno je iz kojih izvora se financira i zašto je i formiran. Dakle, da izgradi visokotlačnu plinsku infrastrukturu za plinifikaciju Hrvatske. To je manje-više skoro pa učinjeno. Dakle, od istoka prema Istri i završavaju se trase ili su bile u planu ili će se završiti. Ja vjerujem da hoće i prema Dalmaciji. Da podsjetim da je u prošloj godini završen interkonektor prema Mađarskoj koji je i omogućio, plinski interkonektor, dakle koji je omogućio da ovaj udar hladnoće Hrvatska relativno bezbolno, zapravo potpuno bezbolno i premosti. Stoga i ne vidim u suštini što i kakvu će ulogu ovaj centar imati upravo na to energetsko poduzeće. JANAF je trgovačko društvo, dioničko društvo. JANAF je jedan od najvećih investitora i do sada bio u području skladištenja i transporta nafte i naftnih derivata. Mislim da su sada u toku investicije preko 2 milijarde kuna. JANAF je inače kadrovski apsolutno ekspertno opremljen, barem je to bio do sada. I mislim da te investicije koje su danas u toku i predstavljaju jedan od važnih i strateških investicija koje će Hrvatsku smjestiti u samo središte trgovanja i transporta naftom i naftnim proizvodima. Da podsjetim, radi se veliki skladišni prostori u Sisku i na Krku. JANAF ima kao što i uostalom i druga poduzeća, trgovačka društva u javnom, u vlasništvu države ili djelomično vlasništvu države ima svoja tijela, ima skupštinu, ima nadzorni odbor, ima upravu. I one imaju nekakvu svoju obvezu i zakonom definirane uloge. Točno se zna što radi skupština, što radi nadzorni odbor, što rade uprave. Teško će biti pomiriti ulogu ovog centra. Ona je vrlo ekstenzivna ovdje, ovdje navedena sa zakonskom obvezom tijela koje imaju trgovačka društva. Meni bi bilo normalnije i prihvatljivije i zato bih uvijek glasovao i zato bih se zalagao da se jačala uloga samog Ministarstva gospodarstva kroz jačanje onih dijelova energetskog sektora koji je pokrio Ministarstvo gospodarstva pa eventualno, pa možda čak a što bi Hrvatskoj jako koristilo i formiranje samog ministarstva i energetike koje bi upravljalo sinergetskom, cijelom energetskom strategijom Hrvatske u svim segmentima. Dakle, i proizvodnja, i transport, i obnovljivi izvori i na kraju efikasnost i sve ono, energetska efikasnost i sve ono što spada u taj energetski sektor za što će sigurno postati potrebe i što danas postoji i zbog naravno obveza koje preuzimamo u Europskoj uniji ali i zbog položaja koji Hrvatska ima na energetskoj karti Hrvatske. Nisam siguran da će centar sa svojim kapacitetima generalno uspjeti i to pokriti. Ne vidim i zašto. Zašto se zapravo nije išlo u jačanje tog dijela Ministarstva gospodarstva koje, gdje slažemo se nedovoljno kapacitirano i trebalo je naravno učiniti napora da se u tom smjeru pojača. Dobro, možda će i ovaj centar djelomično kompenzirati taj nedostatak. Hrvatska elektroprivreda naravno jedan od ključnih pretpostavljam generatora budućih investicijskih projekata jer je to i nužnost i potreba. Dakle, Hrvatska je, u Hrvatskoj se moraju izgraditi novi elektroenergetski izvori i u konvencionalnom području naravno i naročito u obnovljivim izvorima. Podsjećam da je i prošla Vlada, naša Vlada dakle donijela katalog projekata u energetskom sektoru i sama Hrvatska elektroprivreda je u tom katalogu zastupljena sa preko 4 milijarde eura. Vjerujem da ćemo danas jedan dio tih projekata ponovno čuti nakon Vlade kada iznesu svoje planove za investicije u energetskom sektoru. Jedan dio tih projekata je u visokoj fazi pripremljenosti i naravno da je jedan dio tih projekata treba i ubrzati i možda i ponovno reprojektirati. I čini mi se da upravo u tom segmentu i ambicija ovog centra će biti najveća. Ali isto tako ponovno je pitanje što je zapravo onda uloga uprave, cijelog projektnog potencijala koji imaju ta javna poduzeća i sama uloga skupštine, dakle koja i predstavlja vlasnika i da li će biti preklapanja i zapravo međusobne blokade u odlučivanju i izvršavanju. No, mislim da Vlada to zapravo želi kompenzirati nešto što upravo čini ovih dana na drugoj strani, a to je imenovanje ljudi u uprave u tim poduzećima. Dakle, i u JANAF-u i u HEP-u događa se nešto što vjerojatno neće biti dobro, imat će teške posljedice. Imenuju se članovi uprave koji nikakve veze s energetikom nemaju, koji nemaju čak niti bilo kakva iskustva čini mi se niti u gospodarstvu. I sigurno da će ovaj centar koji će možda imati i kvalitetnije kadrove kompenzirati i nadomjestiti taj veliki nedostatak. Zašto se to čini? Nije da o tome sad sudimo, ali možemo i moramo na to upozoriti. Stoga evo, naravno da možemo cijeniti ove napore Vlade da daje taj dodatni kapacitet i potencijal prema investicijama u energetskom sektoru. Ali zaista to on svakako neće kompenzirati veliki manjak i nedostatak onog što će se dogoditi zbog imenovanja političkih kadrova od same uprave i taj nedostatak kvalitetnih resursa koji nedostaju samom Ministarstvu gospodarstva. Hvala.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite gospodine zastupniče.
Zahvaljujem. … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] kad iskazujete dvojbu oko potrebe osnivanja ovog centra i kad i vi podupirete ideju, odnosno namjeru da se ovi poslovi provode kroz resorno ministarstvo u okviru Uprave za energetiku. No ono što još dodatno govori u prilog da zakon nije do kraja domišljen jest i članak 6. u kojemu se kao djelatnost centra podrazumijeva i vođenje i koordinacija investicijskih projekata javnog privatnog partnerstva. Ja držim da je to apsolutno u neskladu sa Zakonom o javnom privatnom partnerstvu jer je temeljem tog zakona i formirana Agencija za javno privatno partnerstvo koja upravo na ovim projektima o kojima je riječ i koje bi trebao obavljati ovaj centar su u nadležnosti Agencije za javno privatno partnerstvo. Prema tome pored svih onih tijela koje sam u uvodu nabrojio i naveo da danas obavljaju slične poslove koje bi trebao obavljati ovaj centar vi znate da je formirana Agencija za javno privatno partnerstvo koja prati projekte, koja sudjeluje u provođenju tih projekata i da li sada osnivanjem ovog centra ta agencija uopće ima svrhe? Koji je onda posao te Agencije za javno privatno partnerstvo kad će najveći dio tih poslova prema ovom zakonu preuzeti centar i na taj način učiniti nepotrebnom Agenciju za javno privatno partnerstvo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine zastupniče. Da, to je jedna od konfuzija koje se inače pojavljuju u ovom zakonu. Možda bi, i ono što je svakako s obzirom evo da i postoji ta ideja da se jačaju ti kapaciteti administrativni za upravljanje projektima u energetici, ispušteno je ovdje zapravo ono što je suština – pomagati i motivirati investitore, privatne investitore u energetski sektor što bi pretpostavljam bila puno kvalitetnija i potrebnija uloga ovakvog centra nego zapravo miješati ingerencije raznih tijela koja već inače postoje danas. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći za raspravu prijavio se poštovani zastupnik Tomislav Žagar. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani potpredsjedniče, uvažena zamjenice ministra sa suradnikom. Energetski sektor je od posebnog interesa za RH i u tom smislu je svaka intencija koja vodi ka boljoj izgradnji i povećanju investicije u taj sektor poželjna. Strategija energetskog razvoja RH koja je usvojena u Hrvatskom saboru 16. listopada 2009. godine definirala je cilj da RH u neizvjesnim uvjetima globalnog tržišta energije i uz oskudne domaće energetske resurse izgradi održivi energetski sustav. Potrebno je osigurati sigurnost opskrbe energijom hrvatskih građana i hrvatskog gospodarstva, konkurentnost energetskog sustava naravno uz brigu o očuvanju okoliša i održivost energetskog razvoja. Takva opskrba energijom preduvjet je gospodarskog i socijalnog napretka. U Republici Hrvatskoj energetske djelatnosti sudjeluju s približno 75% u ukupnim emisijama stakleničkih plinova. Ulaganja u energetsku učinkovitost, obnovljive izvore energije i tehnologije s malom emisijom stakleničkih plinova su neophodno potrebne kako bi RH ostvarila preuzeti cilj Protokola iz Kyota kao i sve buduće obveze međunarodnih sporazuma u emisijama stakleničkih plinova. Energetski sektor RH zahtjeva znatne investicije. Nužno je stoga i poticati ulaganja u energetski sektor. Kod velikih investicijskih zahtjevnih proizvodnih objekata s dugotrajnim razdobljem povrata ulaganja Vlada Republike Hrvatske mora stvarati poticajnu investicijsku klimu. Pri tome je nužna suradnja između državnih institucija i jedinica lokalnih samouprava i investitora. U tom smislu osnivanje centra vidim kao svojevrsni feedback ili povratnu vezu kojom će Vlada moći kontrolirati preko jednog centralnog tijela sve investicije u području energetskog sektora kao i rezultate koji će biti postignuti. Djelatnosti centra koje su navedene ovim zakonom su prilično jasno definirane i čini mi se prilično složene. Posebno treba pozdraviti definiranje suradnje s jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave. Također treba pozdraviti i izradu Registra svih investicija kako bi se lakše pratilo i kontroliralo provedbe investicija. Pravilnim vođenjem investicija u energetskom sektoru možemo postići više ciljeva. Prvi je naravno energetska suverenost RH, sigurnost opskrbe te konkurentnost sustava. Drugi cilj je razvijanje gospodarstva. Prije svega dobrim praćenjem investicija kao i poticanjem dobrih investicija porast će uspješnost trgovačkih društava u energetskom sektoru kao i ubrzavanje procesa odlučivanja kao jasna raspodjela odgovornosti. Osim toga Vlada Republike Hrvatske sukladno zakonskim okvirima koordinacijom s centrom mora voditi računa i o što većoj participaciji domaćih izvođača kako na izvođenju investicija tako i na ugrađivanju opreme domaćih proizvođača za što u našoj zemlji imamo velike potencijale. To će imati direktan utjecaj na razvoj gospodarstva jer radna mjesta ne mogu otvarati sami poticaji i subvencije kod kojih je usput rečeno najmanji udio u horizontalnim potporama koje direktno utječu na inovacije i nove tehnologije. Ali o tome ćemo imati priliku nešto više reći kad budemo uskoro raspravljali o Izvješću o potporama. Radna mjesta također ne otvaraju sami po sebi ni dobri kreditni aranžmani kojih je istini za volju danas vrlo malo. Radna mjesta koja su u ovoj zemlji nasušno potrebna mogu otvoriti samo ugovori. U tom smislu vidim veliku priliku. I na kraju, tu je ostvarenje cilja povećanja obnovljivih izvora energije naravno u skladu s međunarodno priznatim obvezama. Dijelim mišljenje da bi svaku investiciju u energetskom sektoru trebalo pratiti i Ministarstvo zaštite okoliša jer zapravo je svaka investicija u energetskom sektoru ujedno i zahvat u okoliš. I da zaključim, ako centar izvrši zadatke koje si je postavio u smislu analize poslovanja i planova razvoja, inovacija, izrade prijedloga strategije, stručnu potporu, izradu pravila praćenja, vođenje Registra inovacija te suradnja sa svim ostalim tijelima početi ćemo ostvarivati značajne koristi. U tom smislu treba podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem zastupniku Žagaru. Idući koji se javio za raspravu u trajanju od 10 minuta je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Nema ga. Gubi pravo na raspravu po ovoj točki dnevnoga reda. Sljedeći na redu je uvaženi zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege ovaj zakon dotiče dva osobito važna pitanja hrvatskoga gospodarstva ili hrvatske politike i društva, a to je pitanje energije i pitanje investicija. Kako stojimo sa energijom više-manje znamo. Energija je svjetski problem, sve je je manje i manje, a sve je više i više treba, a mi smo negdje na dnu u svijetu ne samo u Europi nego u svijetu po energetskoj ovisnosti. Ulazimo u EU sa ovim zahtjevima u pogledu postotka obnovljivih izvora energije u ukupnoj energetskoj potrošnji i to je jedan od problema za koji nije baš do kraja jasno kako će ga RH uspjeti prevladati. Prema tome, svaka mjera koja ide prema tome da se u pogledu proizvodnje energije i potrošnje energije bolje funkcionira i bolje radi nego što je to bilo do sada je mjera koju treba pozorno razmotriti i na kraju naravno ako je kvalitetna prihvatiti. Jednaka takva situacija slična zapravo bolje je rečeno je sa investicijama. Znamo da proteklih godina u ovoj zemlji nema investicija, a dijelom i zbog toga što naši kapaciteti obrađivanja investicija su takovi da ih često odbijaju. Često puta investicije koje su pošle prema Hrvatskoj, koje su se tu zadržale, bile na čekanju godinu ili ne znam koliko odlaze iz Hrvatske jer naši administrativni kapaciteti su takovi da ih nisu u stanju pretvoriti, realizirati i da to bude doista prava investicija nego je tek investicija u nastanku. I ovaj zakon zapravo ima zadaću, ima ambiciju da unese više reda, više efikasnosti u ta dva tako važna područja i segmenta gospodarskog života RH. Ovdje su otvorena neka pitanja o tome kako će taj centar funkcionirati. Dva pitanja koja se dugo provlače kroz hrvatski politički život, a zapravo su šuplja pitanja. Prvo je pitanje podjele plijena. Što to zapravo uopće znači? Podjela plijena u politici je ako govorite benevolentno određivanje nadležnosti prema dobivenom povjerenju građana. I što u tome ima loše. Često puta oni koji govore o podjeli plijena kada se taj plijen dijeli itekako se bore da dobiju što je moguće veći dio plijena. I kada ćemo jedanput prestati govoriti u tim kategorijama jer kada netko drugi navodno dijeli plijen onda je to podjela plijena, a kada mi dijelimo plijen onda je to podjela nadležnosti. Pa dajmo prestanimo hrvatski puk zamarati i odvlačiti ga od stvarnih problema. Dakle ovo je pitanje odgovornosti nadležnosti koje je u skladu sa političkom potporom i političkim programima koji su prezentirani hrvatskim građanima. I što tu ima loše. Drugo pitanje je pitanje ljudi. O tome se zadnja dva mjeseca ovdje govorilo stotinama puta i kada je bilo i kada nije bilo povoda. Ideja o tome da bi postojali nekakvi super stručni ljudi, nezavisni, moralno i profesionalno, iskustveno neprikorni je iluzija. Koga ćete imenovati ako ste preuzeli odgovornost da riješite neki problem i neko pitanje ove države nego ljude koje poznajte, ljude koje vjerujete i nije to ključno pitanje koji su to ljudi. Pa naravno da su to ljudi koje politička stranka koalicija određuje jer procjenjuje da će ovdje dobro raditi taj posao. Problem je u tome kako nadzirati njihov rad. I to je temeljno pitanje, a nije pitanje imenovanja po političkoj podobnosti jer svaka stranka koja je dobila odgovornost i ako ozbiljno prihvati tu odgovornost koju je dobila od građana mora učiniti sve da toj odgovornosti doista i odgovori. I zato bi bilo dobro da se jedanput klonimo tih floskula o političkoj podobnosti, a gledamo više prema onome što je cilj svake politike, a to je efikasnost, to je rješavanje problema koji postoje u društvu pa onda taj instrument nije toliko bitan. Ovdje je bilo govora o tome da postoje druga tijela, postoje fondovi, postoje agencije, postoje ministarstva, postoje uprave. Da, postoje fondovi, postoje agencije, postoje ministarstva, postoje uprave i nalazimo se tu gdje se nalazimo. Pa ovo je upravo pokušaj da se ta preklapanja, da se ta neefikasnost, da se ta nekoordinacija koja postoji u radu naših tijela državne uprave i u sektoru energetike i u sektoru investicija, doduše i u svim ostalim sektorima da se taj loš rad tih institucija ta preklapanje, te međusobne blokade, da se to na neki način riješi. I to je zapravo temeljna intencija ovoga zakona i ovoga centra. Prema tome, ako taj centar u tom dijelu uspije natjerati ove institucije o kojima govorimo da rade svoj posao kako treba raditi, onda će taj centar kao što je to bilo govora iz redova kluba HDZ-a postići ostvarenje temeljne ideje koja ovdje nije bila osporavana. A moramo zato malo pričekati, vidjet ćemo. Taj centar daje redovita izvješća Vladi. Vlada će davati redovita izvješća o poslovanju raznih segmenata, raznih institucija, javnih poduzeća, agencija itd. ovome Saboru pa ćemo nakon nekog vremena vidjeti da li je u tim pitanjima zahvaljujući i radu ovoga centra došlo do pomaka. Kada se ovdje govori o tome kakva je struktura nadzornog odbora, pa se govori o tome da bi trebao biti neparan broj članova nadzornog odbora. Taj nadzorni odbor nije nadzorni odbor preglasavanja, to je nadzorni odbor usuglašavanja, međusobnog informiranja, razumijevanja, praćenja, a ne preglasavanja. Prema tome, taj prigovor apsolutno nije pogodio pravo mjesto. Da zaključim, dakle radi se o apsolutno dva prioriteta hrvatskog gospodarstva i hrvatskog društva energetici i investicijama i ovaj centar ima ambiciju ima za cilj da u ta dva segmenta postigne veću efikasnost nego što je to bilo do tada i naravno da u tom smislu očekujući da će to doista biti tako treba dati potporu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na ovo izlaganje imamo prijavljena tri ispravka netočnog navoda i tri replike. Najprije ispravci. Uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Radoš je u svom izlaganju rekao i ispravljam taj netočan navod, da je svrha između ostalog osnivanje ovog centra i praćenje i nadzor nad osobama koje ste postavili u te tvrtke. Naime, to nije točno jer se odgovornost osoba koje su postavljene u uprave, nadzorne odbore tih društava, ovim zakonom ne smanjuje. Oni su i dalje odgovorni, međutim prema Zakonu o trgovačkim društvima. I neće njihova odgovornost temeljem osnivanja ovog centra biti niti manja niti veća, njihova će odgovornost biti i dalje isključivo prema Zakonu o trgovačkim društvima. Uprave će biti odgovorne nadzornom odboru, nadzorni odbor skupštini i to je jedini način kako je uspostavljena odgovornost u poslovanju trgovačkih društava. I drugi netočan navod, kako ovaj nadzorni odbor u njemu neće biti preglasavanja, da je to stvar dogovora, to nije točno jer u članku 10. ovog zakona piše: u slučaju da se u pojedinim pitanjima ne postigne suglasnost odlučujući glas ima ministar … [[Ne razumije se.]] gospodarstva.
Kolega Bačić, vrijeme vam je isteklo. Drugi ispravak, Josip Đakić.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Netočan je navod kolege Radoša da će ovo biti usuglašavanje u nadzornom odboru oko pitanja koja se tiču samog nadzora. Jasno piše u članku 10. stavku 3. da u slučaju da u pojedinim pitanjima nije postignuta suglasnost odlučujući glas ima ministar nadležan za gospodarstvo, to znači gospodin Čačić ili prvi potpredsjednik hrvatske Vlade. Kakvo usuglašavanje, pa ovo je čista diktatura, ovo je apsurd nad apsurdima. Kakav zakon, kakvo odlučivanje, kakvo usuglašavanje. Ovo je lakrdija što ste napisali u ovom prijedlogu zakona.
Treći ispravak, uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle kolega Radoš je u jednom demagoškom političkom govoru rekao niz netočnosti, a jedna je ključna. Dakle ne govori se o podjeli plijena ili stranačkoj preraspodjeli. Sjetite se samo izjave predsjednika HNS-a i prvog potpredsjednika gospodina Čačića kad su ga pitali kako će raspodijelit … [[Ne razumije se.]] onda je rekao dajte molim vas, pa nismo mi HDZ da ćemo dijelit. A danas se vidi jel jesu ili nisu i kakve su podjele gdje se miču stručni ljudi, a dovode stranački podobni ljudi.
Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Jozo Radoš.
Gospodine potpredsjedniče, niti jedan od kolega koji su ispravili netočan navod zapravo nije ispravio netočan navod. Dakle članak 209., oni su se javili za ispravak netočnog navoda a nisu…
… [[Govornik nije uključen.]] Dakle vas kolega Đakić molim da ne dobacujete iz klupe, a vas molim da kažete na koji članak se pozivate, koji članak je prekršen Poslovnika. To vam je obaveza.
Članak 209. zato što kolege nisu…
Članak 209. vam daje pravo da se pozovete na povredu Poslovnika ali sad mi recite koji je…
Članak 214., oni su se javili za ispravak netočnog navoda, a nijedan od kolega nije ispravio netočan navod. Ja nisam rekao kad je riječ o kolegi Bačiću da će to raditi centar nadzor ljudi nego da treba voditi brigu o nadzoru ljudi. Kolega Šuker govori o tome, ispravlja moje mišljenje. Ja sam samo rekao da to nije plijen…
Vrijeme.
Nego da je to nadležnost. To je moje uvjerenje. Jednako tako je postupio i kolega Đakić. On je ispravio moje uvjerenje, a ne moje netočne navode. Hvala lijepo.
Kolega Radoš, ovako. Dakle sva tri ispravka netočnog navoda po mom uvjerenju bila su u granicama Poslovnika. To je uvijek nekako rubno područje ali mislim da je došlo vrijeme da izmijenimo taj Poslovnik. Nije kolega Radoš korektno koristiti povredu Poslovnika da bi se odgovaralo. Vi ćete imat sad još tri replike, moći ćete odgovore na te replike iskoristiti da kažete sve što želite reći. Mislim da bi bilo dobro za sve nas i za dignitet Sabora da se držimo ovog Poslovnika dok ga ne izmijenimo, što je moguće više. Bit će nam svima jednostavnije. Jeste se vi javili za povredu Poslovnika kolega? Evo izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Povrijeđen je Poslovnik u članku 209. kada niste pravovremeno reagirali na gospodina…
Članak 209.… … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Članak 209. nije povrijeđen, članak 209. govori o tome da vi imate pravo dići pločicu za povredu Poslovnika i ispravak netočnog navoda. To je sadržaj članka 209. Pročitajte članak 209. prije nego što se na njega pozovete. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa pročitajte ga.
Gospodine potpredsjedniče, želio sam samo upozoriti…
Ne možete upozoriti, ne možete kolege Đakić. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Kolega Đakiću, ne možete…
Ja vam čestitam što ste upotrijebili svu poslovničku mogućost da upozorite kolegu Radoša,a ako treba ja ću ponoviti svoj ispravak kako bi bio…
Ne, nećete ponovit ništa jer vam oduzimam riječ.
Hvala lijepo.
Sad idemo na replike. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Nikola Vuljanić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Upravo da izbjegnem ovakvu diskusiju javio sam se za repliku, a konačno i da kolega Radoš može odgovoriti. Rekao je kolega Radoš da ovaj zakon ima dva aspekta, energetski i investicijski. Ja mislim da ima samo jedan aspekt a to je kako ostvariti apsolutnu vlast na svom plijenu. Naime, nije loša podjela ingerencija kad … [[Ne razumije se.]] to se podrazumijeva samo po sebi. Ali što je loše u tome, loše je ovakvo stvaranje organa za paralelnu vlast i loše je to što se ne razlučuje političko imenovanje i stručnost i sposobnost za upravljanje firmama. Naime, odanost načelima je sjajna osobina, govori o čvrstoći karaktera čovjeka. Odanost ljudima je isto sjajna osobina, govori da se držite čovjeka s kojim ste se na neki način družili i koga cijenite. Gadno je kad se te dvije odanosti sukobe i kad vam se načelo i odanost šefu sukobe. Rezultati su uglavnom neukusni, najčešće i nepotrebni. Ovaj centar, reče kolega Radoš, trebao bi tjerati sve ove druge organe na rad. Ja nisam znao da netko treba tjerat ljude da rade posao za koji primaju svoju plaću. Ako ga ne rade onda ih Vlada treba raspustiti i otpustiti, a ne treba osnivat centar da ih tjera. Hvala.
Evo sadržaj ove replike je gotovo identičan ispravcima netočnih navoda i kolega Jozo Radoš ima priliku odgovoriti.
Dakle ključno pitanje je pitanje efikasnosti. Ako imamo sustav koji 20 godina nije u stanju dići energetsku učinkovitost ove zemlje i ako nije u stanju povećati bitno investicije, a svi gospodarski pokazatelji to govore, onda tu nešto treba mijenjati. Zar vi kolega Vuljaniću smatrate da treba sačuvati ove institucije sa ovim odnosima i sa ovom efikasnošću. Vlada se odlučila za ovaj put. I budući da se radio o doista pravim problemima treba joj dati priliku, a onda će ovaj Sabor imati mogućnost da i preko svojih nadzornih mehanizama kontrolira i provjeri u kojoj mjeri su ambicije i ciljevi ovoga Zakona ostvareni.
Druga replika uvaženi zastupnik Dujomir Marasović.
Štovani gospodine dopredsjedniče, malo sam trebao primiriti ove iza leđa da čujem sam sebe. Gospodin Radoš kaže podjela plijena politički što je tu loše ili podjela političkog plijena, pa što je tu loše. To je leit motiv njegovog izlaganja. Ja bih rekao zar i ti sine Brute, zar i ti brate Jozo Radoš. Ovo je strašno u smislu civilizacijskog dosega i vi se spremate koliko je meni jasno u Bruxelles predstavljati Hrvatsku europskom šta ja znam ili u Strasbourg parlamentu. Da li ćete ponijeti ovu filozofiju upravljanja državom i tumačiti je u Strasbourgu ili negdje drugdje u ime Hrvatske. Ja to ne bih želio ni volio! Zapravo ovdje mi moramo govoriti o filozofiji upravljanja državom. Ova Vlada, ova većina saborska očito se opredijelila za politički aspekt upravljanja. Sve je ispolitizirala od ministra 10 mjesta ispod ministra sva su politička. Sad preuzima HEP Jozo Radoš, nadam se pošto je HNS preuzeo HEP da će on dobit tamo neku sinekuru, pa zato ovdje treba pričat to što priča. Ali hoću reć, ako smo se opredijelili za političko upravljanje ovim poduzećima svim itd. onda treba biti politički nadzor od strane oporbe kao i u ovim saborskim odborima. Vlast ima većinu da može vodit kako hoće, a oporba ima pravo tu imat uvid i bit korektiv nekakvi. Idemo na političko upravljanje. Nemam ništa protiv ako većina misli da je to, to. Ali onda to nije ono hoćemo sposobne a ne podobne. Tako je bilo na ulicama proteklih godinu dana u ime ove struje koja je sad došla na vlast, a što je sa tim Radoš. To znači ostalo je od toga ništa, pretvorili smo sve. Hoćemo podobne, a ne sposobne. To ne može [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Ovo neće dobro završiti za ovu državu [[Upadica Stazić: Vrijeme kolega Marasović.]] Jer će za četiri godine ili za koliko hoćete opet ćete pričati iste priče koje Hrvatsku neće voditi naprijed. Hvala.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Jozo Radoš.
Pa poznajući površno doduše brata Duju Marasovića, pretpostavljam da on nikada nije dijelio plijen, da je to njegovom političkom habitusu nešto što je potpuno strano. A ja nisam zagovarao podjelu plijena. Ja sam govorio o tome da je logično kada se dobije povjerenje građana temeljem programa, da se temeljem toga programa i temeljem tih, tog povjerenja preuzimaju nadležnosti. Vi to zovete podjelom plijena. Ja to zovem prihvaćanjem odgovornosti i ja o tome nisam govorio. Što se sinekura tiče očito ne poznajete kako funkcionira, ne ja osobno, nego kako funkcionira Hrvatski sabor. Naime, zastupnik u Hrvatskom saboru je dužnosnik i ne može imati drugih prihoda osim ovih prihoda koje ima u Hrvatskom saboru, a to nije niti moja ambicija. Ovaj posao koji radim je meni sasvim dostatan i nema potrebe da radim bilo koji drugi posao i naravno poslove koji su vezani uz posao u Hrvatskom saboru.
I posljednja replika uvaženi zastupnik Branko Vukšić.
Kolega Jozo Radoš je prije rekao u jednoj replici da, treba li ostaviti ove institucije da rade ono što su napravile …
Kolega Vukšić, gledajte vi možete replicirati na osnovno izlaganje, a ne ono što je kolega Radoš nekome odgovarao u replici.
Povezat ću sa osnovnim izlaganjem, znate. Nisu problem institucije, problem su ljudi koji rade u tim institucijama. Pitali ste u osnovnom izlaganju je li zapravo upozorenje na podjelu plijena politička floskula. Prije svega, podjelu plijena je negirao gospodin, prvi potpredsjednik Vlade gospodin Čačić. Upravo dva dana čini mi se nakon izbora kad je izlazio iz zgrade SDP-a i rekao je molim vas lijepo kad su ga novinari pitali jeste li podijelili fotelje u nadzornom odboru. Tad je rekao o nadzornim odborima javnih poduzeća, tad je rekao sljedeću rečenicu: "Molim vas lijepo, pa nismo mi HDZ!" Politički plijen po čemu se može spoznati da je nešto politički plijen? Po tome kakve ljude stavljate u nadzorne odbore. U nadzorne odbore pojedinih poduzeća, javnih poduzeća postavljeni su ljudi ili se pripremaju ljudi koji potvrđuju da je to politički plijen, koji po svojim kvalifikacijama, svojim sposobnostima nisu dorasli tome poslu. I zbog toga mi tvrdimo da je to podjela plijena.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Jozo Radoš.
Kolega Vukšiću ako je netko postavljen temeljem političke pozicije to još ne znači da čovjek nije kompetentan i stručan. To se tek treba pokazati. Kada se radi o podjeli plijena to je floskula, to je šuplja priča, to je samozamagljivanje stvarnih odnosa kako funkcionira politika. To su formulacije koje uopće ne spadaju u ovaj kontekst. Pa nisam primijetio kad smo raspravljali u ime klubova, odnosno dogovarali podjelu plijena u Saboru da su Hrvatski laburisti nešto prepuštali svoj plijen drugima. Pa tako ste vi zahvaljujući tom plijenu postali i predsjednik jednog saborskog odbora. Ja bih rekao temeljem nadležnosti i temeljem snage vaše stranke. Ali ako vi tako tvrdite to je bila podjela plijena.
Nastavljamo sa raspravom u trajanju od 10 minuta. Uvažena zastupnica Ana Lovrin, javila se.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra. Dakle, ja ovaj Zakon kao i klub Hrvatske demokratske zajednice neću podržati. Neću ga podržati ne iz razloga što mislim da ne treba obraćati posebnu pozornost i pažnju energetskom sektoru, njegovoj stabilnosti, njegovoj učinkovitosti kao naravno temelju svakog gospodarstva ali i života građana ne zato što mislim da ne bi bilo dobro da se sve investicije prate na jednom mjestu i da imaju jedinstveni podaci o investicijama već zato što mislim da to sve ovim zakonom neće biti postignuto. Ovdje smo čuli danas iz redova vladajućih koji tvrde da se ovim zakonom uvodi više reda u područje energetike, ali i u područje investiranja, a ja tvrdim da se ovim zakonom ne uvodi više reda, da se ovim zakonom uvodi više nereda, da se uvodi dodatna smutnja, nejasnost, da se ovim zakonom uvodi kontrola kontrolirane kontrole. Nije to jedinstven slučaj. Nedavno smo ovdje u ovom Domu imali raspravu o jednom drugom zakonu, o Zakonu o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela kojim se predlaže ustrojavanje Središnjeg ureda za upravljanje državnom imovinom. Tamo će također to biti kontrola kontrole pa će uz poslove Agencije za upravljanje državnom imovinom ta Agencija za sve ono što ona redovito radi i što joj je opis poslova prije nego bilo što odluči i napravi morat otići u taj Središnji državni ured da pita prethodno mišljenje jel ona to smije, jel može, jel to bilo dobro što su napravili itd. Jednako ovdje sada imamo Agenciju za javno privatno partnerstvo, imamo Upravu za energetiku u ministarstvu i u drugim ministarstvima. Niz tijela koja zapravo pokrivaju ovaj isti segment i opet se neće znati tko što radi, ali će se znati gdje je kapa i gdje je konačna riječ nakon što se izvrti između svih tih tijela koja će imati nekakvu paralelnu nadležnost, ali će se na kraju znati tko je gazda i tko će presuditi. To se ovim zakonom utvrđuje. Obećali ste nedavno i to vam je bio program, dakle racionalizacija državne uprave i javnog sektora. Obećali ste da ćete smanjiti troškove državne uprave otpuštanjem svih onih koji rade na određeno vrijeme, prekovremeni sati itd., a istovremeno dnevno se donose prijedlozi zakona kojim se ustrojavaju nova tijela državne uprave i javnih tijela s javnim ovlastima. Pitam tko će u njima raditi? Neki volonteri, netko koga neće trebati platiti? Vjerojatno će odgovor na ovo biti da evo za ovaj Centar za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija treba samo milijun kuna kao inicijalna sredstva u proračunu, a da će se on financirati sam. Samo od čeg će se financirati? Izvori financiranja će biti naknada, a tu naknadu dogovarat će centar sa onima čije će investicije voditi i koji će koristiti njihove usluge. Koliku naknadu, kako? To će oni sami međusobno se dogovarati. A tko su ti drugi, osim centra? To su tijela državne uprave i to su trgovačka poduzeća u vlasništvu RH. Dakle, otkud će tijela državne uprave tu naknadu platiti? Pa valjda iz državnog proračuna kojeg su korisnici. Dakle, opet nešto iz šupljega u prazno i ne znam kako će se te uštede osigurati. Ali, evo ako, dakle ja mislim da ovog zakona ne treba, da se može svrha ovoga zakona postići i već sa onim postojećim tijelima u državnoj upravi samo naravno treba raditi. Dakle, može se i učinkovitost i stabilnost energetskog sektora pratiti kroz Ministarstvo gospodarstva, kroz Upravu za energetiku, mogu se investicije pratiti i kroz audio, ali i kroz evo sad očito već osnovani Državni ured za upravljanje državnom imovinom. Ali ako predlagatelj inzistira, a saborska većina ipak misli i iz rasprave proizlazi da će podržati ovaj zakon onda ću se osvrnuti i na sam tekst zakona kada se već to hoće postizati ovim zakonom da se zaista barem koliko toliko postigne. Prije svega upozorila bih na naziv zakona koji evo ako ga prosječno inteligentni ljudi, a držim da zastupnici u Hrvatskom saboru to jesu, dvojako razumiju onda on možda nije najjasnije stipuliran. Dakle, bilo je dvojbi da li se ovdje radi o Centru za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija u energetskom sektoru ili se radi o svim investicijama. Iščitavajući i obrazloženje ovog zakona i tekst zakona moglo bi se shvatiti i jedno i drugo. Znači, nije precizno određeno, a poglavito iz nekih odredaba zakona evo primjerice kad se utvrđuju uvjeti za imenovanje članova Upravnog odbora pa se u zadnjoj alineji kaže da se može imenovati osoba ako se kao fizička osoba ne bavi poslovima iz predmeta poslovanja društava iz članka 4. stavak 1. Dakle, to je iz stavka koji govori o energetskom sektoru. Dakle, ne može biti osoba koja se bavi nečim iz energetskog sektora, ali ovaj zakon neće pratiti samo energetski sektor nego cjelovite državne investicije. Dakle, zašto je sad bitno da ne bude samo onaj iz energetskog sektora, a uopće ne znam iz kojeg sektora ne bi se mogla ta osoba ničim baviti jer prati kao što sam rekla to obrazloženje sam dobila na odboru kad sam postavila pitanje. Dakle, ovaj zakon prati sve investicije države preko 10 milijuna kuna. Još jedna nejasnoća pa ne znam da li je to predlagatelj zaista tako htio ili se to dogodilo. Dakle, ovaj zakon u članku 4. definira pojmove, definira pojam energetskog sektora, definira pojam investicija. Dakle, govori da su investicije u smislu ovog zakona sve investicije u iznosu od 10 milijuna, koji prelazi iznos od 10 milijuna, ali kaže osim u slučaju dakle i investicije, investicijski projekti javno privatnog partnerstva u kojima sudjeluju tijela državne uprave bez obzira na vrijednost investicije, znači i niže. Pitam jeste li namjerno napisali u kojima sudjeluju tijela državne uprave? Dakle, ne javna tijela jer u Zakonu o javno privatnom partnerstvu kaže da jedan javni partner su tijela javne vlasti, dakle javna tijela. Što znači, da li se ova investicija ispod 10 milijuna smatra samo ako su tijela državne uprave i jeste li to namjerno ili slučajno propustili ili ovako stipulirali? I upozoravam na stavak 4. koji kaže da iznimno od toga, dakle ukoliko se radi o javno privatnom partnerstvu u području infrastrukture u ovom pojmovniku je onda trebalo kad ste definirali investicije i područje energetike trebalo definirati i što je to infrastruktura u smislu ovoga zakona da ne bi bilo zabune u primjeni zakona. I pitam zašto se iz tog javno-privatnog partnerstva koji će biti u ovom jedinstvenom registru zašto se izuzimaju projekti infrastrukture, koji je to smisao, ja ga nisam mogla iščitati. Jednako tako ovdje se u ovlastima upravnog odbora pozivate da donosi smjernice iz članka 6. govorim o članku 9., dakle u članku 6 ja nisam uspjela iščitali t da je posao donošenje smjernica pa evo u tom smislu možda je to također zabuna. I na kraju evo vidim da je vrijeme isteklo ali samo da odgovorim da se ovdje ne radi o podjeli plijena ovdje se radi o tome da je cijeli plijen itekako pod jednom šakom i pod jednom kapom prvog potpredsjednika Vlade ili ministra gospodarstva i to je čini mi se smisao ovog zakona. A to se tako jasno i prozirno vidi iz ove odredbe o članovima nadzornog odbora dakle u kojima su dva ministra koji će se razgovarati a onda će jedan prvi potpredsjednik reći što treba i kako treba biti. Hvala.
Hvala vam lijepa uvažena kolegice Lovrin na ovom izlaganju. Ali s tim izlaganjem ste izgleda duboko ne slažu neki zastupnici pa vam žele replicirati. Prvi je kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dapače, itekako se slažemo s izlaganje kolegice Lovrin ali ćemo nadopuniti u jednom dijelu njeno izlaganje. Naime, točno je uvažena kolegice da se klub HDZ-a protivi ovom zakonu ali ne zbog toga da Vlada ne bi poboljšala stanje u energetskom sektoru nego prvenstveno iz razloga što držimo da je zakon do kraja nedomišljen i što jako puno primjedaba u ovoj raspravi ukazuje da bi on ako Vlada ustrajava na osnivanje ovog centra trebao ići u drugo čitanje. I kada dođe ponovno u ovaj Sabor u drugom čitanju bilo bi korektno kada bi Vlada Saboru podnijela i Zakon o osnivanju agencije za energetsku učinkovitost i obnovljive izvore energije koje ionako namjerava osnova u ime još jednog ministarstva koje pripada ministru koji dolazi iz redova HNS gospodinu Vrdoljaku pa da vidimo kakve su to prednadležnosti ovog centra, a kakve su nadležnosti te agencije koja se ima ponavljam namjeru osnovati u okviru Ministarstva prostornog uređenja i graditeljstva. A kada je u pitanju odlučivanje u nadzornom odboru moram reći da se i Odbor za zakonodavstvo da je dao svoj stav kako je neprimjereno da bude paran broj članova i Odbor za zakonodavstvo također predlaže Vladi da razmisli o neparnom broju članova kako bi svi članovi bili jednako vrijedni i čiji bi glas pri odlučivanju u nadzornom odboru bio ravnopravan, a to se jedino ostvaruje neparnim brojem. U ovakvom slučaju ministar financija nije ravnopravan kada odlučuje u nadzornom odboru prvom potpredsjedniku Vlade i to je sukus onog što smo mi predložili, a to je da se ustanovi neparan broj članova nadzornog odbora ako Vlada ustrajava i dalje na donošenju ovog zakona po hitnom postupku. Hvala.
Evo kolega Bačiću na ovu oštru repliku sada će odgovoriti uvažena zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa dragi kolega Bačiću ja ne znam, niste me valjda dobro čuli. Dakle, nipošto nisam rekla da nećemo podržati ovaj zakon zato što ne bi trebalo voditi računa i posebno nadzirati energetski sektor, nego da to dapače treba ali da se to ovim zakonom neće postići. Ovakvim predloženim tekstom zakona da se to neće postići, to sam rekla. A što se tiče broj u upravi u nadzornom odboru parnog ili neparnog, dakle sasvim je neuobičajeno i nije u Zakonu o trgovačkim društvima što ovo nije ali tamo se govori o broju neparnom članova nadzornog odbora i uprave, ali potpuno je čudno i neuobičajeno i ja mislim po prvi puta se srećemo s odredbama da se namjerno određuje paran broj u nadzornim tijelima i upravi da bi netko mogao biti jednakiji od jednakih. Hvala.
Poslušajmo i drugu repliku uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Lovrin, pa zaboravili ste u svom izlaganju spomenuti, spominjali ste financiranje toga centra koji bi mogao imati svojih dobrih strana ali on je pun predrasuda, dvojbi, te sumnje u mutne nakane i poslove koji će se voditi. Pa tako piše u stavku 2. članka 11. da naknada pripremu i vođenja investicija iz članka 4. ovog zakona na temelju sporazuma centra i subjekata koji su nositelji investicija. Pa to će biti tko da više taj će vjerojatno imati i prioritet kod dobivanja suglasnosti energetske. Pa isto tako piše u članku 3. "Centar se može financirati iz sredstava kao što donacije", zamislite "krediti". Pa svi ti donatori će biti oni koji će dobiti energetsku suglasnost za daljnje poslove u energetici u solarnoj energiji u vjetroelektranama itd. Jasno je napisano kako se želi iz ovih zakonskih numera pretvoriti u mutne poslove. Pa to nema nigdje na svijetu da ovako nedemokratski neprimjeran zakon dođe u hrvatski Parlament koji ima dva člana nadzornog odbora, dva ministra, a već se u 3. članku kaže da će jedan odlučivati o svemu ako se ne usuglase. Pa mislim zar je to primjerno vašem dosadašnjem apelu na HDZ da nisu izabirali nadzorne odbore, upravna vijeća koji su na natječajima bili pozivani da se jave sa stručnošću, s kompetentnošću i sa svim ostalim što je bilo potrebno u natječaju. Kakva je to razlika? Nebo i zemlja. I vjerujem da tko da više vašim strankama tako i ovom vođenju agencije taj će imati prioritet kod dobivanja poslova.
Kolega Đakiću ja vam sada izričem opomenu zbog ove zadnje rečenice jer je ona duboko uvredljiva prema strankama koje sačinjavaju Vladu. Ta rečenica da će vjerojatno biti imenovan onaj tko da više tim strankama je uvreda. Stranke vladajuće koalicije se naime ne ponašaju kao HDZ ne primaju torbe i imaju bezuvjetnu ocjenu, bezuvjetnu ocjenu revizora dok vaša stranka ima uvjetno. Prema tome, molim vas nemajte vrijeđati. Nemate pravo vrijeđati, izrekao sam vam opomenu. A sada ćete još čuti odgovor kolegice Lovrin.
Kolega Đakiću ja ću vam odgovoriti nadam se da neću zaraditi opomenu. Ali rekla bih na ovo vaše izlaganje da smo već čuli više puta od ove Vlade jednu novu definiciju odgovornosti. Definicija odgovornosti je zapravo netransparentnost, biranje bez natječaja, biranje koga smatramo podobnim. Evo tako je i ovo, u odnosu na financiranje jedan sasvim neuobičajen zakonski izričaj da će se naknada za pripremu i vođenje investicije utvrdit ne temelju sporazuma centra i subjekata nositelja investicija. Kako to će svaki put, centar će se dogovarat sa recimo jednim tijelom državne uprave pa će se onda iscjenkat za tu naknadu. A pitam ja što će reći revizija onda tom tijelu državne uprave, zašto si iscjenkao da platiš 500 tisuća, a možda si se mogao iscjenkat za 300 tisuća, pa po kojim kriterijima si ti platio tamo 500 ili 300 tisuća. Dakle meni uopće nije jasno kako će se tijelo državne uprave koje ide u neki posao, javno-privatno partnerstvo pa se mora obratiti ovom sada centru, kako će si oni utvrđivat tu naknadu. Pa zar nije bilo moguće utvrdit neke kriterije ili reći da će centar utvrdit kriterije pa će svatko tko dođe k njemu znat po kojim kriterijima plaća tu naknadu. Hvala.
Iduća replika, uvaženi zastupnik Branko Vukšić.
Kolegice Lovrin, ja se slažem s vama da u Saboru sjede inteligentni ljudi i ti inteligentni ljudi jesu opazili nelogičnost u naslovu ovog zakona, da li je to energetski sektor i investicije, da li su to investicije u energetskom sektoru ili su to općenito investicije u Republici Hrvatskoj i sasvim sigurno da inteligentni ljudi isto znaju razliku između predstavničkog tijela i državnih poduzeća, kako se biraju ljudi u predstavničkom tijelu, kako se postavljaju u državna poduzeća. Priznam kad sam u krivu, a to je ono o podjeli plijena, tu ste me opomenuli. Podjela plijena slažem se s vama da zapravo je to sve pod jednu ili dvije šake, ali isto tako vas upozoravam da ste vi isto imali situaciju sve pod jednu šaku i taj čovjek koji je sad sve pod jednu šaku je više u Remetincu i na sudovima nego se bavi politikom.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Evo kola Vukšić, ja se rekla naravno da se ne radi o podjeli plijena jer ništa nije podijeljeno jer se zna tko ima jedinu, zadnju i glavnu riječ po ovome zakonu. A ovo o čemu vi govorite o tome će odlučit tijela progona, odlučit će sud i ako je čega bilo, ako nije bilo u skladu sa zakonom tako će i presuditi. Ovdje se radi o tome da i donosimo zakon kojim upravo crtamo i pišemo da to bude tako. Hvala.
Posljednja replika, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa evo i ja ću razočarati gospodina potpredsjednika. Naša rasprava nije izazvala reakciju nego se i ja slažem sa vama i poglavito sa onim dijelom gdje ste rekli da se ovim zakonom neće uvesti reda nego da će to biti nered ili kontrole. Jer ako smo čuli da je iluzija imenovanje super stručnih ljudi na ta mjesta mislim da to dovoljno govori samo za sebe. Pa energetika je prevažno i preozbiljno područje da bi se na takav način razmišljalo. Meni ovo liči na onaj model da će onaj glavni koji zna on će dati tom centru na razmatranja, a on će odlučiti na kraju kako on bude htio. To kako god mi zvali, podjela plijena ili bilo kako, to ne miriše na dobro. Hvala lijepo,.
Nema odgovora na repliku, ali zato još ima jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Petar Baranović.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ispravak dva netočna navoda uvažene zastupnice Lovrin. Prvo, ona je u svom izlaganju kazala da je ova Vlada prevarila javnost obećavajući racionalizaciju sustava jer osniva ovo tijelo. Uvažena zastupnica Lovrin bi trebala znati kao i većina sigurno nazočnih u ovoj sali da je državni aparat kompleksan i da se sastoji od više komponenti i da racionalizacija tog aparata uključuje supstituciju neefikasnih sa efikasnim tijelima. Prema tome, ako smo imali situaciju kakvu jesmo u energetskom sektoru a to je priča bez bitnih pomaka onda je potpuno logično da odgovorna Vlada želi formirati onakvo tijelo za koje smatra da će učinkovito odgovoriti izazovu. I drugi dio, odnosno drugi netočni navod, naravno upotrebljavao se izraz podjela plijena…
Za njega nećete imati vremena. Vrijeme vam je isteklo.
Ne radi se o podjeli plijenu nego o preuzimanju odgovornosti. Zahvaljujem.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom u trajanju od 10 minuta. Uvaženi zastupnik Franjo Lucić.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Evo obzirom da je dosta toga izrečeno po pitanju Centra za praćenje ja bih se osvrnuo i rekao nekoliko riječi da svakako ovaj centar dolazi pod sumnju jer dosadašnji način vođenja svih ovih djelatnosti o kojima ovdje i u novom zakonu se govori je vidljivo da je to vodilo prethodno Ministarstvo gospodarstva. I sami smo bili sigurni da će se to nastaviti i dalje jer je to upravo djelokrug i važnih poslova koje je ministarstvo dosadašnje i vodilo. Zašto i na koji način se osniva Centar za praćenje poslovanja energetskog sektor i investicija ne mogu u ovome trenutku reći, ali sigurno će vrijeme pokazat da li je osnivanje ovoga centra dobro ili nije. Kolege su ovdje danas govorile o tom novom prijedlogu zakona i svi se pitaju zašto je baš to dato u ruke jednom čovjeku ili bolje rečeno jednoj stranci. Zašto je došlo do raspodjele, a to su riječi ovdje danas izgovorene iz redova HNS-a, podjele plijena. To je doista tako teška riječ jer o podjeli plijena i o takvoj raspodjeli doista ovdje ne danas nema mjesta nego nema mjesta u nijednom resoru pa tako ni u Ministarstvu gospodarstva. Svi ovi poslovi o kojima će centar vodit ili o kojima je prethodno ministarstvo vodilo brigu, dakle o istraživanju i eksploataciji nafte, o transportu nafte, o transportu i skladištenju plina, o proizvodnji opreme, o distribuciji topline itd. i prije svega onoga o čemu bih ja danas govorio, o obnovljivim izvorima energije. U svakom slučaju da li Ministarstvo gospodarstva, da li centar ovaj novi koji je predložen novim zakonom, želim reći da upravo taj centar i Ministarstvo gospodarstva moraju pridonijeti razvoju energetike, a prije svega mislim tu na obnovljivim izvorima. Jer ovo sve skupa o čemu je do sad i ministarstvo vodilo brigu i prije svega JANAF koji igra tu izuzetno veliku ulogu u svemu ovome i bivša Vlada Republike Hrvatske pod vodstvom gospođe Jadranke Kosor je doista vodila jednu strategiju razvoja i energetike i svakako očuvanja, opskrbi energenata kako naftom tako i plinom. Protekla Vlada je također vodila računa da ne dođe do problema niti u opskrbi nafte, a isto tako ni ovim kriznim momentima kada su prevelike zime isto također nismo bili svjedoci da je bilo velikih problema. Stoga predlažem da i Ministarstvo gospodarstva i ovaj novi centar prije svega, a obzirom da ovo znamo sve skupa kao što sam rekao kako je rađeno i znamo da izgradnja velikih sustava, za izgradnju velikih sustava treba i puno vremena, prije svega za izradu projektne dokumentacije. Isto tako, potrebno je i osiguranje velikih novčanih sredstava, da prije svega se usredotoči na obnovljive izvore energije. Zašto to govorim? Zato upravo što smo svjedoci da Republika Hrvatska ima prirodne resurse kroz koje može vrlo brzo izgraditi i mini hidroelektrane i vjetro elektrane i solarnu energiju, odnosno solarne parkove itd. No, istovremeno apeliram na novi centar da bi ovo sve skupa napravio moramo ubrzati i ono što je prijeko potrebno, a to su oni pripremni radovi da bi se upravo ovakve investicije i ostvarile. To su prije svega koncesije koje treba maksimalno ubrzati i sva ona papirologija koja je potrebna za izgradnju bilo kojega ovoga sektora o kojem sam govorio. Svjedoci smo da je to doista nužno, a svjedoci smo da Hrvatska upravo ima te prirodne resurse. Također bih želio napomenuti bez obzira na novost svih ovih projekata, dakle kad govorim o obnovljivim izvorima energije. Evo ja dolazim iz Požeško-slavonske županije, iz grada Pleternice i mi smo prvi grad u Hrvatskoj koji je izgradio upravo mini hidroelektranu koja će ovih dana biti namontirana jer je oprema upravo stigla. Istina, to nije velika hidroelektrana ali jedna mala hidroelektrana koja će upravo poslužit potrebama grada pa će u svojih 38 naselja osigurat potrebu potrošnje električne energije. Dakle, govorim o javnoj rasvjeti. I to je prvi projekat u Hrvatskoj koji sigurno može bit primjer i drugima. Istovremeno znam da i druge jedinice, dakle vlasnike jedinica lokalne samouprave grad Pleternica, svjedoci smo da i drugi gradovi i općine također imaju prirodnih potencijala i upravo zato apeliram da ovaj centar ubrza izdavanje potrebitih dozvola, koncesija kako bi se u što kraćem vremenskom periodu upravo mogle izgraditi ovakve investicije. Također je jako bitno, a znam da je to pripremila prethodna Vlada, dakle Hrvatske demokratske zajednice. Riječ je o kvotama za snagu. Mi smo svjedoci da u dosadašnjem zakonu imamo ograničenje do jednog mega vata i zato molim i tražim da ovaj centar ili Ministarstvo gospodarstva upravo nastavi slijed onoga što je prethodna Vlada započela, a to je izdavanje kvota jer imamo doista potencijala i imamo potencijalnih investitora koji dolaze iz drugih zemalja gdje su istina ti resursi svi iskorišteni. I naravno da oni traže svoje mjesto pod nekim drugim suncem, ali istovremeno nam nude i sredstva, odnosno kako bi najbrže i u što kraćem vremenskom periodu mogli izgraditi ove postojeće sustave. To je sigurno uz sve one planove što je planirala i protekla Vlada Republike Hrvatske, što planira i ova Vlada Republike Hrvatske kroz izgradnju velikih sustava Plomina dva ili tri nije sad bitno, kroz izgradnju velikih energetskih sustava. Znam da je bio prijedlog u Vukovaru. Ovo je najbolji mogući način da paralelno sa planovima i sa izgradnjom takvih velikih sustava dademo svoj doprinos kao Vlada Republike Hrvatske, kao resorno ministarstvo da u narednom periodu omogućimo jedinicama lokalne samouprave pogotovo tamo gdje postoje interesi i gdje postoje ova prirodna bogatstva ili resursi da se izgrade obnovljivi izvori energije, a posebno kroz kogeneracijski sustav, dakle kroz onaj višak otpada u drvnoj industriji, u šumskom gospodarenju šumama, a tu sigurno imamo izuzetno velikog potencijala. Prema tome, to je sigurno budućnost energetike, prije svega ovih obnovljivih izvora uz ove velike sustave koje planiramo graditi, koje smo planirali i u prethodnoj Vladi i koje će sigurno ova Vlada i nastaviti. Hvala lijepo.
Na ovo izlaganje imamo prijavljene tri replike. Prvo će replicirati uvaženi zastupnik Željko Sabo.
Poštovani zamjeniče, predsjedniče Hrvatskog sabora, zamjenice ministra. Gospodine zastupniče i mnogi saborski zastupnici koji ste ovdje govorili, želim reći da ako ne budemo nešto mijenjali, a upravo svrha svega ovoga je promjena da investitori imaju jasnu garanciju da mogu brže svoj kapital ovdje ostvariti, uložiti i stvarati ono za što dolaze, a to je dobit i zarada. Mi ne možemo investicije ostvariti po postojećem stanju za četiri i pol godine. Jedan investitor treba čekati sve moguće dozvole s obzirom na sve naše državne aparate i birokracije koju imamo. Kad ste spomenuli Vukovar, upravo taj investitor koji želi ulagati u Vukovar ne želi započeti uopće razmišljanje o ulaganju dok ne dobije jasnu garanciju hrvatske Vlade da će ta njegova investicija brzo biti realizirana. Neke druge susjedne države su posebne zakone ministarstva formirali da bi te investicije bile ubrzane i privlači investitore u svoje države. I dajte se dogovorite, nemojte jedni drugima replicirati, nego hajmo konkretno, konstruktivno razgovarati. Valjda će to bit nakon vaših međustranačkih izbora daleko lakše raditi u ovom Saboru.
Kolega Sabo možete replicirati na osnovno izlaganje, a nemojte proširivati pa replika je dovoljno široka ne morate na taj način širiti temu da spominjete unutarstranačke izbore o kojima uopće ovdje nije bilo riječi. Ajd čut ćemo odgovor na repliku Franje Lucića.
Pa doista gospodine zastupniče i gradonačelniče iznenadili ste me. Ja sam mislio da ćete vi doista replicirati na temu o kojoj sam ja govorio, a vi krenuli u politiku, vi krenuli u stranačke izbore. Pa nisam ja o tome čovječe Božji ništa govorio. Ja sam govorio o struci, a vi svoju repliku iskoristili da bi meni politički replicirali. Pa ja da sam o tome htio govoriti onda bih daleko rigidniji bio i imao bih daleko drugačiju retoriku, ali to mi nije bio cilj. Nego mi je bio cilj kako i na koji način unaprijediti energetiku u Hrvatskoj, a pogotovo obnovljive izvore kroz koordinaciju, kroz vjetroelektrane, kroz sunčevu energiju, kroz mini hidroelektrane. Pa to mi je bio cilj čovječe, a ne ovo što vi govorite.
Iduća replika, uvaženi zastupnik Igor Rađenović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa da uvaženi kolega zastupnik je i u svom osnovnom izlaganju i sada u ovoj replici govorio o tom bogatstvu Hrvatske i bogatstvu obnovljivih izvora energije, perspektivama za mini elektrane i vjetroelektrane, hidroelektrane, govorio je i o prethodnoj Vladi gospođe Jadranke Kosor koja je brinula o tome da i činila sve da opskrba građana bude uredna. No međutim, ta Vlada je u tome bila iznimno neefikasna budući da upravo ovaj silni potencijal koji postoji za ove projekte i ove silne investitore, znači na desetke projekata koji su bili spremni za vjetroelektrane, za mini hidroelektrane nije uspjela natjerati upravu HEP-a kroz sve mehanizme Vlade koji tu postoje da potencijale te energije primi u sustav HEP-a i da ta energija može krenuti dalje. Nažalost sve ove godine su u tom pogledu izgubljene i zato će ovaj zakon vjerujem omogućiti da stvari idu brže.
Čut ćemo i odgovor na repliku uvaženog zastupnika Lucića.
Pa kolega ne bih se složio s vama. Upravo sam govorio kako je prethodna Vlada činila sve i koje su bile njene mogućnosti da održi sustav energetski u Hrvatskoj. I u dopremi naftnih derivata, u dopremi plina, a svjedoci smo da je u ovih proteklih 8 godina doista bilo jako velik, bile su jako velike zime gdje su potrebne velike količine plina. Nismo bili bez plina, nismo bili bez nafte. Radili smo na strategiji da bi napravili jedan projektni zadatak, a vi to dobro znate potrebno je nekoliko godina. Ono što je gospodin Sabo rekao pa ne može se u tri mjeseca napraviti projektni zadatak za PLOMIN 3, ne može se napraviti za ovaj energetski sustav koji se planira u Vukovaru za šest mjeseci. Pa upravo je potrebna prije svega strategija i potrebno je vrijeme. A upravo je prethodna Vlada gospođe Jadranke Kosor izvršila sve potrebne pripreme. Kako god sam govorio o povećanju snage, dakle dopuštenoj snazi kilovata, tu je priprema. Vaša Vlada sad samo treba donijeti odluku hoće li to biti 3 megavata, 4, 5 ili 2. Prema tome, sve pripreme su donesene. Ne možete onda govoriti kako je bila neučinkovita znate.
I posljednja replika, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Lucić pa pozdravljam vašu raspravu u svakom smislu jer ste pristupili ovoj prevažnoj problematici energetike vrlo stručno i kvalitetno i mislim da ta tema i zahtjeva takav pristup, ali vam iznad svega čestitam vama kao gradonačelniku na naporima koje ulažete glede energetike u vašoj sredini. I mislim da je to dobar put i o tome i u svijetu svjedočimo u raznim sredinama. Ali zato mi je i žao da ovako prevažna tema danas izaziva određenu sumnju na određene radnje pa se govori o podijeli plijena itd. Ali želim reći jednu drugu stvar, mi osim toga izražavamo jednu bojazan u mnogim sredinama da bi moglo doći i do kontrole kontrole. U mnogim sredinama gdje mi dajemo određene projekte. Pa mi konkretno u našoj sredini imamo isto razne energetske mogućnosti od geotermalne energije Lonjkovac-Kutnjak gdje je započet jedan dio pa bih ja evo apelirao na ministarstvo da se ti projekti nastave. Dakle, što je izuzetno važno. A isto tako izražavamo bojazan da će nam se negdje i nametat neka rješenja koja nisu sukladna zaštiti okoliša itd. Tako da je dobro i te sumnje ovdje na ovom mjestu izreći. Hvala lijepa.
Hvala vama. Evo i odgovora na repliku zastupnika Lucića.
Evo, hvala kolega. Obzirom da smo i razgovarali o ovoj temi pa ste više možda upoznati nego drugi, ali evo mogu reći obzirom da završavamo ovu prvu mini hidroelektranu mi smo se već predbilježili i za drugu mini hidroelektranu upravo koristeći ova svoja znanja jer smo u kratkom vremenskom periodu savladali ovu proceduru koju također treba mijenjati jer je preopširna i koja bi trebala daleko ubrzanijim tokom se rješavati, tu prije svega mislim na ishođenje projektne dokumentacije, lokacijske potvrde glavnog projekta, ali prije svega i onaj odnos sa HERA-om, PROTEO-om i HEP-om. Prema tome u svakom slučaju, a ja sam upravo o tome i govorio da ovaj centar i ministarstvo mora ubuduće voditi računa prije svega dok izgradimo projektne dokumentacije za ove velike sustave da upravo ove male sustave u što većoj mjeri podignemo na jednu visoku razinu jer 2020. godine znamo da Hrvatska mora imati određenih kilovata u obnovljivim izvorima energije. Stoga ako to sve skupa budemo napravili onda sam siguran da će Hrvatska u tome vremenskom periodu postići ono što se od nje i traži u EU, ali prije svega ono što je potreba sviju nas u RH jer svjedoci smo ovdje i kroz raspravu, a i znamo da smo zemlja koja evo zauzima vrlo visoko mjesto koja najviše uvozi električne energije, a samim ovim ćemo smanjiti uvoz i naravno imat ćemo sredstava i u proračunu Vlade RH za neke druge projekte koji su također bitni za gospodarstvo.
Hvala vam lijepa. Time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu u trajanju od 10 minuta. Svojih 5 minuta za raspravu u ime kluba zaključnu u ime kluba HDSSB-a iskoristit će uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Danas se svašta ovdje moglo čuti u svezi ove tematike o Čačićevom centru, pardon Centru za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija. Naime, čulo se da je to jedini način izlaska iz krize, čulo se da je to svjetlo na kraju tunela, čulo se da je to preuzimanje odgovornosti. Vrlo zanimljive definicije, a pogotovo ili poglavito ako bismo htjeli saznati ili čuti što to taj centar koji će biti osnovan odlukom ovoga Sabora i njegov predsjednik Nadzornog odbora nudi koja je vizija i strategija toga centra i toga predsjednika. Jesmo li mi to uopće čuli iz medija ili bilo kako od te osobe o kojoj govorimo? Nismo. Što nam to jamči da će taj centar biti izlaz na kraju tunela, odgovorna institucija? Što nam to jamči da će taj centar biti uspješan upravo u sektoru energetike koji zapošljava 50 tisuća ljudi čiji je 50 milijardi kuna i koji jednostavno može se slobodno reći sada pod jednim apsolutnim koji je sada pod jednim apsolutnim vladanjem ovoga centra gdje je skoncentrirana sva moć u ovome sektoru dakle koncentracija moći i apsolutizam u raspolaganju u investiranju i svemu ostalome. To je tako. Jeli to kako kaže gospodin Radoš stvar je tako izbora, pa onda nakon toga preuzimanja odgovornosti ili je pak nešto drugo? Voljeli bismo da ta odgovornost koja je preuzeta rezultira da ovdje ili putem medija čujemo viziju i strategiju daljeg razvoja energetike Hrvatske koja je i do sada bila vrlo sporna, dvojbena. Čas smo govorili o ugljenu čas smo govorili o plinu, čak smo govorili o biomasi itd. znamo oni koji smo bili u prošlom mandatu da je bilo raznih rasprava o Strategije energetskog razvoja Hrvatske, da su se javljali lobi i nuklearne da je bio za vrijeme čini mi se kada je bio premijer Sanader i tada se raspravljalo o nuklearnoj tehnologiji u energetici. I to sve skupa još nije riješeno. Što to nama nudi centar? Pa predsjednik nadzornog odbora? Ja ne znam i mi ne znamo. Nudi se samo to da je nadzorni odbor dva člana. Zanimljivo ja ne pamtim da je paran broj članova nadzornog odbora. Zanimljivo tko ima zadnju riječ dakle i to je izrečeno. Zanimljivo je da postoje i dan danas raznorazne uprave i uredi za energetiku. Osniva se agencija u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja, Agencija za energetsku učinkovitost, Ministarstvo zaštite okoliša također ima u svom resoru također ima energetiku. Svako ministarstvo izgleda da bi trebalo za prosvjetu i školstvo da se brinu o toplanama škola itd. imaju svoj mali ured za energetske objekte u školstvu itd. Mi smo podnijeli amandmane u ime kluba HDSSB-a i to da se nadzorni odbor prošili na tri člana i da se u članku 14.iza riječi ovaj centar podnosi nadležno ministarstvo, zanimljivo. Predsjednik nadzornog odbora ministar gospodarstva podnosi sam sebi izvješće dva puta godišnje. Pa što će on sam sebi podnositi dva puta godišnje izvješće? Zašto ne bi podnio Hrvatskom saboru barem jedanput godišnje? Pa da se uvjerimo da je opravdano utemeljenje ili osnivanje ovoga centra jer ga utemeljuje Hrvatski sabor i treba i Hrvatskom saboru ponositi izvješće barem jednom godišnje, da vidimo što se to napravilo. Pa i mi smo zainteresirani za 50 tisuća djelatnika, za hrvatske prirodne resurse koje imamo o kojima je govorio gospodin Lucić, o povećanju prihoda u energetici i razvoju novih energetskih kapacitete, svi mi svatko od nas ovdje 151 zastupnika. I zbog toga je potrebno da se i ovi amandmani prihvate u obliku u kojem smo to i napisali. O ovim političkim prepucavanjima tko je bolje radio u energetici prije ili kasnije ne bih. jasno da su trgovačka društva u vlasništvu RH imaju zanimljivo ime trgovačka društva. I HEP je trgovačko društvo zanimljivo ili to pak zato što se kako netko reče ovdje tim društvima upravlja sa nekih trgova i prije i danas. Hvala lijepo.
Na kraju ove rasprave čut ćemo i zaključnu riječ Vlade, zamjenica ministra gospodarstva gospođa Tamara Obradović Mazal.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Bilo je niz pitanja, neka od tih pitanja raspravljena su prethodno na radnim tijelima dakle identična i određeni odgovori su dali. Žao mi je što uvaženi zastupnici i zastupnice koji su postavili određena pitanja na koja bih ja željela dati ovdje odgovor nisu tu tako da ih mogu zapravo i čuti. A s obzirom da je i paralelno s ovim završena rasprava o proračunu mogu samo reći da na našoj poziciji Ministarstva gospodarstva obzirom da se postavilo to pitanje financiranja samog centra. Milijun kuna se nalazi na poziciji Ministarstva gospodarstva, proračun će biti sutra na dnevnom redu predviđen za glasovanje na poziciji A 817 026 3811 da budem precizna, dakle unutar sredstava Ministarstva gospodarstva. A što se tiče dinamike upućivanja ovog prijedloga zakona prema Hrvatskom saboru Ministarstvo gospodarstva kao dio Vlade ima svoj plan rada i slijedom tog plana rada nama je bilo predviđeno napraviti i ovaj centar. A vjerujem da je i rasprava o ovom centru na sjednici Vlade kao i naša buduća kontribucija kada je Agencija za energetsku učinkovitost dođe na dnevni red dakle u jednom partnerskom okružju naravno da će dva ministarstva pomoći i naći kvalitetno rješenje i raditi partnerski kao što su radili na ovom zakonu tako i na dijelu koji se tiče same agencije. Kao što je to poznato danas zapravo paralelno sa odvijanjem rasprave o ovom zakonu na Vladi je predstavljena mapa investicija odnosno plan investicija Vlade RH. I kao što sam rekla uvodno ponavljam i zaključno najveći dio tog segmenta otpada upravo na energetski sektor. I polazeći od zadnje rasprave koju su svaki sa svoje strane vodili uvaženi zastupnici Lucić i Sabo rekla bih da iako da sjedeći na suprotnim stranama zapravo zajednički motivi, zajednički nazivnik njihove rasprave je kako i u svojim lokalnim jedinicama samouprave i kako svojim građanima i kako na svojem teritoriju omogućiti bolju opskrbu energentima, kako privući investicije dakle kao gradonačelnici imaju posebnu pozornost i posebnu zadaću voditi brigu da i na njihovim teritorijima se privlače investicije, da jača taj energetski sektor i rekla bih da ta upravo rasprava između dva uvažena zastupnika pokazuje da je briga za energetski sektor davanje važnosti naglaska energetskom sektoru. Ono što je objedinilo tu raspravu i pokazalo da energetika u ime svih naših građana zaslužuje dodatnu i posebnu pažnju. Držimo da će se to dodatno ostvariti kroz ovaj centar ne samo u energetskom sektoru nego uistinu i u drugim investicijama, jer ponekad se investitori, ponekad i zainteresirane lokalne samouprave se znaju gubiti u procedurama, u procesima, pitati, intervenirati da se njihovi predmeti požure, a zapravo za to ako svi radimo svoj posao do toga zapravo ne bi trebalo dolaziti. Ono što u centru želimo vidjeti je u kojoj su fazi pojedini projekti, gdje su na današnji dan, da li slučajno za investiciju u Vukovaru što će se dogoditi u sljedećih 7 dana, bez intervencije, po inerciji, jednostavno po odgovornosti i profesionalnog obavljanju svog posla. To je ono što očekujemo od ovog centra. Taj centar bi trebao svima nama, građanima prvenstveno, ali i našem gospodarstvu. Kroz investicije i u javni sektor, kroz privatne investicije u javni sektor donijeti uistinu plijen, ali ne plijen na način kako se to raspravljalo među kolegama zastupnicima nego plijen dobrobiti našim građanima u sinergiji sa, i ponovno se vraćam na raspravu između gospodina Lucića i Sabe, u sinergiji sa privlačenjem investicija koje s jedne strane predstavljaju nacionalni interes, bez obzira gdje je ta nekretnina, bez obzira gdje se investicija vodi ali isto tako uklopljena u interes primjerice infrastrukturnih energetskih projekata o kojima EU danas odlučuje gdje će ti pravci ležati za godinu i pol dana, o kojim energentima će se raditi i koje države članice na koji način regionalno definirajući zajedničke interese unutra će biti uključene. A to je pitanje, da rezimiram upravo vašu raspravu, to je pitanje suradnje Vlade, ministarstva i tijela jedinice lokalne samouprave. Tu svi imaju svoj interes i taj interes i matematički, financijski, investicijski i kroz grantove, ne donacije, bilo je postavljeno pitanje financiranje kroz donacije, radi se o grantu, grantu EU primjerice. Dakle taj interes koji mi kao zemlja kandidiramo u budućoj infrastrukturnoj energetskoj mreži o kojoj danas ministri raspravljaju 27 članica EU, mi ga kandidiramo jedinstveno kao zemlja, a do tog interesa treba zapravo zajednički doći na najmanje tri razine i na četvrtoj u suradnji i naravno privlačenjem privatnih investicija. I zato kada se pogleda i rezultat danas predstavljene mape investicija i energetske strategije koju Hrvatska ima, koja je usvojena, mislim čak da sam ju ja predstavila u Hrvatskom saboru. Prema tome, ta sinergija to je ono što je bitno i u tom segmentu mi vidimo ovdje zadaću i odgovornost i posao centra. Zaključno, ono što je i predsjednik Odbora za gospodarstvo kako na Odboru za gospodarstvo tako i u raspravi rekao, spomenuo je nije bitno je li mačka crna ili bijela nego da lovi miša. Ono što očekujemo od centra je posao, rezultat, praćenje tih investicija, davanje strateških preporuka, izračun onoga što je za Hrvatsku najbolja opcija odnosno predstavljanje i loših opcija kako bismo ih mogli izbjeći i testiranje ovog centra i ovog zakona u praksi, naravno u našem zajedničkom interesu. Hvala.
Zahvaljujem zamjenici ministra. Ali čini se da je gospođa zamjenica ministra izrekla nekakav netočan navod, barem tako smatra zastupnik Đuro Popijač.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Sabora. Gospođo zamjenice ministra, mislim da ste spomenuli termin da je predstavljena mapa investicija. Ovo što ima na stranicama Vlade piše pokretanje novog investicijskog ciklusa u Republici Hrvatskoj u mandatu 12-15 itd. gdje je naveden niz makroekonomskih pretpostavki. Ali vrlo je zanimljivo da je napisano investicijski potencijal ministarstva i javnih poduzeća, samo kratko, realizirane investicije u 2011. godine ukupno u javnom sektoru milijardu 239 milijuna 500 tisuća eura, planirano u 2012. milijardu 230 … [[Ne razumije se.]] milijuna. Što je to prošla Vlada i protekle vlade radile u investicijama jasno ste pokazali i ovom tabelom, a što ćete raditi, vidimo da ćete u ovoj godini manje investirati u cijeli javni sektor nego što je to bilo lani. Hvala. … [[Upadica se ne razumije.]]
Molim vas bez dobacivanja. O amandmanima i o samom zakonu odlučivat ćemo sutra.
Prelazimo na izjašnjavanje o Konačnom prijedlogu zakona o Centru za praćenje poslovanja energetskog sektor i investicija, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 45, rasprava je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HDZ-a, Klub zastupnika HDSSB-a. Pa bih molio gospođu Obradović, zamjenicu ministra i predstavnicu predlagatelja zakona da se izjasni najprije o amandmanu Odbora za zakonodavstvo, ima ih dva. Izvolite.
Zahvaljujem. Amandmani Odbora za zakonodavstvo u cijelosti se prihvaćaju.
Hvala. Sad bih vas molio da se izjasnite o amandmanu Kluba zastupnika HDZ-a na članak 10.
Amandman na članak 10. kluba HDZ-a, zahvaljujem na amandmanu, amandman se ne prihvaćam jer predlagatelj drži da Nadzorni odbor u predloženom sastavu će jednako učinkovito, ali i u suradnji kroz konkretan posao koji proizlazi iz ovog Centra sa svim zaduženim resorima, dakle i sa Ministarstvom prometa, i sa Ministarstvom graditeljstva i svim potrebnim drugim resorima, jednako učinkovito vršiti nadzor rada ovog Centra.
Hvala lijepa. Očitovanje o amandmanu, gospodin zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Pa mi smo u ime kluba HDZ-a predložili amandman kojim predlažemo da bude neparan broj članova Nadzornog odbora u tom centru. Naime, ne možemo prihvatiti činjenicu da glas pojedinog ministra, u ovom slučaju ministra financija vrijedi manje u tom Nadzornom odboru nego glas prvog potpredsjednika Vlade i mislimo da svaki član Nadzornog odbora mora biti jednakopravan prilikom odlučivanja. Stoga evo tražimo da se o ovom amandmanu glasuje.
Hvala. I molim da se gospođo Obradović izjasnite. A da pardon, dobro me je tajnica plenarne sjednice upozorila. Trebamo se izjasniti o amandmanu koji nije prihvaćen. Tko je dakle za amandman kluba HDZ-a? Amandman nije dobio potrebnu većinu, nije prihvaćen. I sad bih vas molio da se izjasnite o amandmanu, dva su, o amandmanima Kluba zastupnika HDSSB-a. Izvolite.
Hvala. Što se tiče prvog amandmana razlozi su, amandman se ne prihvaća. Razlozi su jednaki kao i na prethodno raspravljeni amandman. Što se tiče drugog amandmana amandman se ne prihvaća, a Sabor prema svom Poslovniku naravno može zatražiti Vladu da podnese izvješće o svom radu u bilo kojem segmentu odnosno o resoru, pa na taj način i u sklopu redovne komunikacije sa Vladom, temeljem ovlaštenja koje ima po Poslovniku izvješće rada ovom centru se može zatražiti i kroz taj segment.
Hvala. Očitovanje podnositelja amandmana, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Zar je tako teško bilo umjesto ovog velikog vašega objašnjenja prihvatiti amandman kojim Hrvatski sabor ima pravo jedanput godišnje doznati što radi Centar za energetiku, nego bi Hrvatski sabor trebao zamoljavati Centar za energetiku da eto jedanput godišnje možda dođe ovdje pa da nam nešto kaže šta se tamo radi ili mulja. Zbog toga tražim glasovanje prvo o tom amandmanu, a onome da amandmanu kojim sam tražio da nadzorni odbor ima tri člana i to ne prihvaćate jel' tako kolko sam ja razumio. Da. Tražim također glasovanje, jer sramotno da u ovoj državi nakon 20 godina demokracije imamo nadzorni odbor sa dva člana. Prvo što je to parni broj, a drugo što su dva člana za koje znamo tko su, koja ministarstva vode i što rade. Tražim glasovanje i o jednom i o drugom amandmanu.
Hvala. Gospodine zastupniče, dakle molim tko je za amandman prvi, dakle na članak 10. Konačnog prijedloga zakona o Centru za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija. Tko je za amandman? Amandman nije dobio potrebnu većinu, pa nije prihvaćen. I da se dizanjem ruku izjasnimo tko je za drugi amandman na članak 14. Kluba zastupnika HDSSB-a. Izvolite. Nije dobio amandman potrebnu većinu, pa nije prihvaćen. Hvala. Zaključujem raspravu i dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova, 82 glasa za, 42 protiv i 4 suzdržana donesen Zakon o centru za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija u tekstu kako ga je predloži predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sad se vraćamo na točku dnevnog reda koju smo jutros preskočili, to je - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o šumama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 46 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo te Odbor za zaštitu okoliša. Izvješća ste primili na sjednici. Pitam želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar poljoprivrede gospodin Tihomir Jakovina. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjeni kolegice i kolege. Sukladno mjerama i smjernicama za izradu proračuna za 2012. godinu koji je Vlada Republike Hrvatske donijela na sjednici održanoj 26. siječnja ove godine je i to da se između ostalih neporeznih davanja kojima se opterećuju gospodarski subjekti u Republici Hrvatskoj smanji visina odnosno iznos naknade za korištenje općekorisnih funkcija šuma. Stoga je Ministarstvo poljoprivrede pripremilo predmetni Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o šumama koji je pred vama. Želio bih samo kratko podsjetiti uvažene kolege zastupnice i zastupnike koji su tu uvjetno rečeno najvažnije općekorisne funkcije šuma odnosno dobrobiti koju šume pružaju. Zaštita tla od erozije vodom i vjetrom, uravnoteženje vodnih odnosa u krajobrazu te sprečavanje bujica i visokih vodnih valova, pročišćavanje … [[Ne razumije se.]] , procjeđivanje kroz šumsko tlo te opskrba podzemnih tokova i izvorišta pitkom vodom, povoljni uvjeti na klimu i poljoprivrednu djelatnost, pročišćenje onečišćenog zraka, uvjetovanje razvoja ekološkog, lovnog i seoskog turizma, očuvanje biološke raznolikosti, genofonda vrsta ekosustava i krajobraza, ublažavanje učinka staklenika atmosfere i opća zaštita unapređenje čovjekovog okoliša. Također želim napomenuti da se prema odredbi članka 61. Zakona o šumama financijska sredstva potrebna za gospodarenje šumama i šumskim zemljištem osigurava iz više izvora i to: sredstvima trgovačkih društava za biološku obnovu u kontinentalnim šumama. Dva iz naknade za korištenje opće korisnih funkcija šuma i sredstvima iz drugih izvora sukladno zakonom. Dakle, naknada za korištenje opće korisnih funkcija šuma je jedan od izvora financiranja provedbe radova biološke obnove šuma. Kao što je poznato, spomenutu naknadu prema članku 62. Zakona o šumama plaćaju pravne osobe koje u Republici Hrvatskoj obavljaju gospodarsku djelatnost. Sredstva su namjenska i koriste se za svrhu utvrđenu ovim Zakonom. U prošloj su godini s naslova prethodne obaveze prikupljena sredstva u ukupnom iznosu od cca 320 milijuna kuna. Još jednom da naznačim, sredstvima naknade za općekorisnu funkciju šuma financiraju se radovi biološke obnove šuma, radovi zaštite šuma, radovi gospodarenja šumama na kršu, radovi na sanaciji i obnovi sastoja ugroženih sušenjem i drugim nepogodama, izgradnja šumskih prometnica, razminiranje šumskih površina, te ostali radovi prijeko potrebni za očuvanje, unapređenje opće korisnih funkcija šuma. Radovi sjemenske i rasadničarske djelatnosti u šumarstvu, očuvanju genofonda i podizanju klonskih sjemenskih plantaža, znanstveni radovi iz područja šumarstva, te troškovi izrade, obnove i revizije programa gospodarenja šumo posjednika. Konačnim prijedlogom zakona o izmjeni Zakona o šumama predlaže se smanjenje visine naknade za korištenje opće korisnih funkcija šuma sa dosadašnjih 0,0525% na 0,265% od ukupnih prihoda pravnih osoba u Republici Hrvatskoj koje plaćaju obavljanje gospodarske djelatnosti odnosno za 50% u postotnom iznosu. Procjenjuje se da bi se svrhom poticanja konkurentnosti domaćeg gospodarstva, odnosno snižavanje troškova poslovanja poduzetnicima kao nositeljima gospodarskog rasta ovaj parafiskalni namet, odnosno naknada za opće korisne funkcije šuma kao neporezno opterećenje smanjilo za nominalni iznos od 150 do 160 milijuna. Naravno da nam je jasno da se radi o značajnom iznosu namjenskih sredstava. Svjesni smo također posljedice koje bi smanjenje moglo prouzročiti. Radi toga smo analizom dosadašnje raspodjele ovih sredstava uočili mogućnosti njihove preraspodjele odnosno utvrđivanje prioriteta čime se ne bi ugrozilo izvođenje nužnih šumskih gospodarskih radova prije svega na području šuma na kršu, ali i ostalim zakonom propisanih obaveza. U tome smislu pristupit će se redefiniranju vrsta radova biološke obnove šuma i korištenju značajnog iznosa negdje oko 82 milijuna kuna prikupljenih sredstava za prenesena i ograničena prava na šumama i šumskom zemljištu sukladno članku 55. Zakona o šumama. Sigurni smo također da će se dio sredstava za financiranje šumsko-gospodarskih radova iznaći kao rezultat planiranih preoblikovanja državnog poduzeća za gospodarenje šumama koji će uskoro započeti kao i povećanim prihodima od ostalih djelatnosti kojima se bave Hrvatske šume. Ministarstvo poljoprivrede će kao nositelj provedbenih aktivnosti nakon stupanja na snagu predloženog zakona pristupiti donošenje provedbenih akata, govorim o Pravilniku o način obračuna, obrascima i rokovima uplate naknada za korištenje opće korisnih funkcija šuma. I na kraju ovog kratkog nadam se i jasnog izlaganja želio bih vas pozvati da podržite predloženi Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o šumama jer smatramo da će koristiti, odnosno da će koristi koje će se time polučiti biti veće od možebitnih nepovoljnih učinaka za koje smo pripremili alternativna rješenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem ministru Jakovini. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda predlažem da raspravu započnemo u 15,00 sati, a da sada oglasimo stanku.
Kolegice i kolege dozvolite da nastavimo sa radom. Otvaram raspravu u odnosu na Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o šumama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 46. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Ivica Mandić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, zamjenice ministra, kolegice zastupnice, kolege zastupnici. U ime kluba HNS-a odmah bih na početku istaknuo da klub HNS-a podržava rasterećenje gospodarstva sukladno svim ovim dosadašnjim mjerama Vlade RH. Ovdje se radi o 50%-nom smanjenju naknade za korištenje opće korisnih funkcija šuma. Dosadašnji postotak iznosio je 0,0525. On se smanjuje na 0,0265. Ako gledamo na prihode koji bi trebali biti ostvareni od 2011. godine to izlazi da možemo planirati planiranih 385 milijuna kuna, ovdje možemo očekivati smanjenje znači negdje 190 milijuna kuna bi bilo uštede za gospodarstvo. Moramo naglasiti da je ovaj zakon uveden 1. siječnja 1991. godine, a on je temeljen na članku Ustava Republike Hrvatske članom 52. Ono što bih dalje rekao da su sredstva koja su prikupljena kao naknada opću korisnost funkciju šuma da je ona korištena na sljedeći način: 14% korišteno je na području šuma Gospića, 33% na području Rijeke i 53% na području Splita. Ovo bih mogao također napomenuti da od ukupnog broja površine šuma 2 milijuna 688 tisuća 687 hektara šuma i šumskih zemljišta gotovo 43% zauzimaju šume na kršu za koje je karakteristična velika vrijednost opće korisnosti funkcije šuma uz malu, gotovo beznačajnu uporabnu vrijednost drvene mase. Zbog te činjenice očuvanja i unapređenja ovih šuma nije moguće osigurati iz prihoda kojim se ostvaruje njihovim gospodarenjem. Zato ova sredstva se koriste na jedan vrlo dobar način. Od korištenja novčanih sredstava prikupljenih ovom naknadom u 2011. godini sredstva su korištena na sljedeći način: za razminiravanje 19,5%, za čuvanje, uređenje, sanaciju i obnovu šuma, šumske infrastrukture 52%, za privatne šume 11%, vatrogasne zajednice 5% i znanstveno-istraživački rad 2,67%. Zašto ovo napominjem? Jer kad gledamo u strukturi požara na Mediteranu u RH prosječan broj požara u RH je od 200 do 280 požara na godinu dok u drugim mediteranskim zemljama kreće od 2, 3, 5 čak i do 20 tisuća požara. Upravo i zbog korištenja ovih sredstava. Kad govorimo o iznosu na godišnjoj razini konkretno ovdje u 2011. koji je bio negdje oko 385 milijuna kuna naknade, i ako ga usporedimo sa ukupnom gospodarskom vrijednošću šuma koja se procjenjuje skoro na 49 milijardi eura možemo reći da 44 milijarde otpada baš na ovu opću korisnost i vrijednost hrvatskih šuma. Zato je potrebno da se ova sredstva svakako i dalje prikupljaju u ovom iznosu jer se na takav način i ulažu. Naravno da se slažemo da je nužno rasteretiti gospodarstvo i gospodarske subjekte koje je gospodarska kriza potpomognuta svekolikom krizom neupravljanja ili baš ako želite reći lošeg štetočinskog upravljanja ovom zemljom doslovce bacila šumarstvo na koljena. Uvjereni smo također da će nova uprava Hrvatskih šuma iznaći modalitete i načine kroz uštede u poslovanju te da će dio tih sredstava preusmjeriti u očuvanje opće korisnosti funkcije šuma. A isto tako apeliram i na Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo regionalnog razvoja, Ministarstvo turizma koja sam već spominjao, a koji se direktno i indirektno tiču opće korisnosti funkcije šuma. Također, nadam se da će se iznaći način pokrivanja dijela troškova koja proizlaze iz umanjenja naknade za opću korisnost funkcije šuma. Hrvatska narodna stranka poduprijet će izmjene ovoga zakona. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba Hrvatskih laburista stranke rada gospodin zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo zamjenice, cijenjeni kolege. Svrha ove izmjene zakona je daljnje polazno rasterećenje u sklopu Zakona o državnom proračunu kako je to i rečeno od strane ministra i u svakom slučaju svaki neporezni prihod koji predstavlja rasterećenje je za pozdraviti. Pa makar on bio i ovako mali kao što je ovih 0,0265% kakvo je ovo rasterećenje. Međutim, upozoravali smo i kod smanjenja doprinosa za zdravstveno osiguranje sa 15 na 13% da treba sagledati i tzv. drugu stranu medalje, odnosno da će svako smanjivanje određenih sredstava imati za posljedicu i smanjenje obima izvršenja nekih obaveza koji proizlaze iz toga. Iz ovog dijela kao što je ministar to iščitao se između ostalog financira i razminiravanje, što je po podacima Hrvatskih šuma na što je utrošeno preko 74 milijuna kuna i rasterećenje privrede. Međutim, kad se pogleda na koga se odnosi u najvećem dijelu to rasterećenje privrede onda ispada od 20 vodećih pravnih subjekata da je to 13 tvrtki u stranom ili pretežito stranom vlasništvu. Tu su INA, doduše HEP još uvijek naš, KONZUM, HT, ZAGREBAČKA BANKA, PBZ, ZAGREBAČKI HOLDING, ERSTE BANKA, OMV itd. To opet pokazuje nešto sasvim drugo, pokazuje u čijem je vlasništvu ustvari Hrvatska. Je doduše da to nema veze s ovim, ali porezno rasterećenje u ovom slučaju ide najviše u korist stranih institucija. Takva dvojba iznešena je i na odboru. Ne znam s čije je strane ovo konstatirano ali definitivno ovo rasterećenje je uvijek dobro došlo za građana. Nadam se da će predlagač naći sredstva za razminiravanja da se nadoknade iz nekih drugih izvora kako je to ministar najavio jel u protivnom ovaj ogroman dio od preko ako se ne varam 100 tisuća hektara šume koje su i dalje pod minama će ostati i dalje nerazminirane i predstavlja ogromnu opasnost. U svakom slučaju porezno rasterećenje kao takvo je dobro došlo. Hvala lijepo.
I vama gospodine zastupniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a isto nije napisano ali dosta se dobro poznajemo to ste vi gospodin Čobankoviću. Izvolite. Niste napisali u ime kojeg kluba. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Da, pogriješio sam nisam napisao u ime kluba jer sam napisao raspravu pojedinačnu a onda je uslijedila ispravak pa je to, evo ja se zahvaljujem na brizi. Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici, poštovana gospođo zamjenice ministra i pomoćniče. Evo dozvolite mi da u ime kluba HDZ-a iznesem stajalište HDZ-a vezano na izmjene Zakona o šumama. Pa prije svega dozvolite mi da se malo vratim u povijest i da kažem da već 1. siječnja 1991. godine Hrvatska je napravila jedan kvalitativan iskorak kada je uvela naknadu za općekorisnu funkciju šuma. I držim da je to nešto što je bilo jako dobro. Mogu isto tako svjedočiti osobno kada sam kao resorni ministar nazočio u UN-a sastanku Odbora za šumarstvo gdje je Hrvatska tada bila pohvaljivana i uzimana kao primjer zelje koja na pravi način nastoji revalorizirati rekao bih opću korisnu funkciju šuma. I isto tako želim naglasiti da su zaključci tog odbora išli u pravcu preporuke i ostalim zemljama koje nisu imale takav sličan oblik da idu u pravcu uvođenja tzv. zelenog poreza jer se drži da šume nisu samo ono što se može izmjeriti, da korist od šuma nisu samo trupci, da nisu ogrjevno drvo ili ne znam sirovina za drvnu biomasu, za proizvodnju paleta i sl. da šume imaju daleko veći značaj kada se gleda opća korist šuma. I kažem moram kazati da sam tada bio izuzetno ponosan kada sam kao predstavnik RH slušao pohvale koje sam tamo tada tamo bio. Isto tako moram svjedočiti da sam kao i član Vlade podupirući mjere gospodarskog oporavka tada išli u provođenje jedne od mjera gospodarskog oporavka i kada smo uvažavajući trenutnu situaciju u kojoj se RH nalazila u periodu krize, recesije kada je isto tako bila potreba za oterećivanjem gospodarstva od tzv. parafiskalnih prihoda i kada smo 1. srpnja 2010. godine išli u promjenu Zakona o šumama također i smanjili ovu naknadu koja je do tada iznosila 0,07% na ukupan prihod tvrtki ili pravnih osoba smanjili za 25% i sveli je na 0,0525%. Držim da je to bilo u tom trenutku itekako primjereno, držim da je to pokazalo smjer i osjećaj Vlade prema gospodarstvu i da je to nešto što je tada dalo određenu korist. A rekao bih nije ugrozilo odvijanje određenih djelatnosti Hrvatskih šuma kao korisnika ove naknade na provođenju određenih programa. Sada želim kazati u ime kluba da dijelim dvostruka mišljenja. S jedne strane potrebu i rezanja tzv. parafiskalnih nameta što ja istina govoreći čak nisam pristalica da ovu naknadu za opću korist u funkciji šuma smatram parafiskalnim nametom. S jedne strane potrebu oterećivanja gospodarstva, a s druge strane bojim se za mogućnost funkcioniranja i obavljanja onih djelatnosti koje su Hrvatskim šumama kao trgovačkom društvu koje gospodarim kompletnim Hrvatskim šumama u državnom vlasništvu koje će im praktično onemogućiti da sve ono što bi trebali sukladno zakonu obavljati da ne uspiju obavljati. Također želim ovdje naglasiti da Hrvatska u ukupnosti ima u kopnenom dijelu negdje oko 47% površina pod šumama i šumskim zemljištem, da od toga 22% to je sada negdje oko 22% čak i negdje idemo možda i prema 23% jer su izvršene značajne denacionalizacije šuma je u privatnim rukama, znači da Hrvatske šume, Trgovačko društvo Hrvatske šume gospodare negdje sa 77% ukupnih šuma i šumskih površina. Kada idemo u pravcu određenih analiza tada ćemo utvrditi da postoje visoko vrijedne šume sastojina hrasta, jasena i drugih visoko vrijednih, zatim manje vrijedne šume, gospodarske šume poglavito crnogorice i isto tako manje gospodarski vrijedne šume bukve. S druge strane kada gledamo ovaj dio šume i šumskog zemljišta kojim gospodare Hrvatske šume onda dolazimo do spoznaje da gotovo 50% se radi o kršu i raslinju na kršu koje se radi o sastojinama koje nemaju gospodarske vrijednosti. I ukoliko trgovačko društvo mora voditi brigu i biti zadužena za taj dio onda naravno da im se mora osigurati i određena financijska sredstava. Ali evo sada dozvolite mi da kažem što su te tzv. što su opće korisne funkcije šuma, na što se one odnose i zašto su one nemjerljive pa ćete se slažem se i vjerujem da ćete se i vi svi složiti da je to nešto što se ne može uzeti niti metrom niti kilogramom niti na bilo koji drugi način izvagati, izmjeriti. To su prije svega pročišćavanje onečišćenog zraka, zatim ublažavanje efekta staklenika vezivanjem oblika na sebe, to je povoljniji utjecaj na klimu i poljodjelsku djelatnost, naravno to je pročišćavanje voda i opskrba izvorišta pitkom vodom, to je zaštita tla od erozija vodom i vjetrom, to je sprečavanje bujica i uravnoteženje vodnih odnosa. To je ako ćemo biti iskreni i kazati da je općekorisna funkcija i utjecaj na ljepotu krajobraza, to je osiguranje prostora za odmor i rekreaciju. Isto tako, one su značajne za razvoj turizma i što bih posebno još želio naglasiti, za očuvanje genofonda i biološke raznolikosti što je evo isto tako jedan od svjetskih naglasaka, potreba čuvanja što veće biološke raznolikosti. Isto tako, dozvolite mi da kažem da su u prošloj godini Hrvatske šume po osnovi ove naknade koja je već bila svedena na 0,0525% da su oprihodovale 378 milijuna kuna, da je od toga najveća stavka od 74,7 milijuna kuna otišla na razminiranje. To držim da je nešto što je jako pohvalno, što je jako dobro i da u tom pravcu treba i dalje raditi jer je činjenica da još dobar dio šuma i šumskog zemljišta se nalazi onečišćen minsko eksplozivnim sredstvima s jedne strane, a s druge strane te šume nije moguće ni eksploatirati dok se ne završi razminiranje i na taj način sam siguran da se postiže dupla korist i dupli efekti jer će se s jedne strane izvršiti čišćenje od minsko eksplozivnih sredstava, a s druge strane stvoriti pretpostavke o mogućnosti eksploatacije. Dalje, sljedeće što je bitno. 43,4 milijuna kuna utrošeno je na radove u privatnim šumama. Naravno, privatni šumovlasnici imaju pravo participirati sukladno svojoj veličini, svojim postupcima i naravno da mora se dio tih sredstava utrošiti na privatne šume. Ono što je posebno bitno za naglasiti, da je gotovo 20 milijuna utrošeno kao sufinanciranje vatrogasne zajednice što je opet vrlo bitno i značajno za protupožarnu zaštitu, poglavito u onom mediteranskom dijelu gdje smo svjedoci da u pojedinim godinama, u pojedinim situacijama imamo itekako velike probleme sa šumskim požarima. I ono što iza toga dolazi je 70 milijuna kuna utrošeno je na radove na šumskoj infrastrukturi, a to je izgradnja i održavanje šumskih cesta koje služe dijelom za gospodarenje šumama, ali u većoj mjeri za zaštitu šuma od požara i da su to tzv. protupožarne ceste u priobalju, na otocima i da praktično takav način izgradnje protupožarnih cesta koji je u funkciji sprečavanja požara, s jedne strane stvara se mogućnost boljeg nadzora, kontrola, na vrijeme uočavanja požara s jedne strane, a s druge strane mogućnost dolaska upravo na mjesta gdje požari nastaju i brzog dolaska, pravovremene intervencije i sprečavanja većih šteta od požara. Ali s druge strane ja moram kazat jer sam ipak ja u duši poljoprivrednik, poglavito vinogradar, kazati da su ti protupožarni putevi učinili puno toga dobroga jer su otvorili prostore na kojima su nekada bili izvanredni položaji za vinograde, a zbog nemogućnosti dolaska, promjena načina rada, primjene rekao bih određenih novih tehnologija, izostajanje rada sa domaćim životinjama i da su praktično te površine ostajale zapuštene i tim površinama koje su idealne i koje su jedne od najboljih površina i položaja za vinograde nisu bili zasađeni vinogradi. Izgradnjom ovakvih protupožarnih puteva su se stvorile pretpostavke da se ti prostori otvore, da se te površine privode kulturi i jedna od najsvježijih uspomena mi je protupožarna cesta od Svete Nedjelje prema Hvaru je otvorila prostor za još novih dodatnih 20-tak hektara najboljih vinograda upravo na toj južnoj strani Hvara, od Svete Nedjelje pa gore prema Hvaru. I to je nešto što držim isto tako vrlo bitnim. Zatim naravno, 44,6 milijuna kuna je za zaštitu šuma, 3,7 milijuna za sanaciju opožarenih površina. Evo svjedoci smo velikih šumskih požara prošle godine na Braču, treba izvršiti određene sanacije, treba odraditi određene radnje kako to ne bi izgledalo kao zastrašujuće ili mjesečeva površina izgorena, sagorena sa onim ostacima nagorenih površina i slično. I naravno, treba još tu naglasiti 10,2 milijuna kuna za znanstveno-istraživački rad. Vrlo bitno za razvoj, daljnji napredak šumarstva je i ovaj istraživački rad i sve se to financiralo upravo iz ovih sredstava. Što će se, tko su najveći rekao bih uplatitelji. Pa najveći uplatitelji su INA, HEP, velika državna poduzeća. I kad govorimo da se tu radi o zelenom porezu onda je i normalno da INA i HEP snose veliki dio tih troškova koji su u strukturi prihoda ovih sredstava, ali tu je i OMV, tu su i trgovački lanci, ali prije toga dozvolite da kažem tu su i banke jer se radi o prikupljanju. Način prikupljanja je da se ovim određenim postotkom, a to je nakon one intervencije 2010. 0,0525% na ukupan prihod. Naravno, oni koji imaju veće ukupne prihode oni su i veći rekao bih … [[Ne razumije se.]] E sada, upravo iz svih ovih razloga koje sam ovdje nabrojao držim i stav je kluba HDZ-a da nije dobro poduprijeti ovaj zakon, da treba ići u pravcu da se iznađe možda neko bolje i sretnije rješenje jer držimo da ovo smanjenje od 50% ovih sredstava bi dovelo upitnost upravo odvijanja ovih poslova. Što bi mogla biti posljedica? Pa posljedica bi se mogla ogledati u nemogućnosti i smanjenju sredstava za razminiranje što nikako ne bi bilo dobro jer Hrvatska je potpisnica Ottawske konvencije po kojoj bi Hrvatska trebala biti bez mina 2019. godine. Ako još smanjimo sredstva u Hrvatskih šuma koje su jedan od najvećih davatelja financijskih sredstava od javnih poduzeća onda mislim da to neće biti dobro. Drugo, ono zbog čega i HUP se protivi [[Upadica predsjednik: Moram vas samo upozoriti gospodine zastupniče da je vrijeme isteklo, ali izvolite završite ovo drugo.]] Evo završit ću. Upravo zbog čega se i HUP, Hrvatska udruga poslodavaca protivi ovakvom zakonu je i to što postoji opravdana bojazan da će eliminiranjem ovih prihoda Hrvatske šume biti prisiljene da bi ostvarili te prihode ići u pravcu povećavanja cijena asortimenata, što drvnih asortimenata što bi opet moglo dovesti do smanjenja konkurentnosti hrvatske drven industrije koja je za Hrvatsku vrlo bitna, koja ima pozitivnu vanjsku trgovinsku bilancu, koja upošljava ljude na ruralnom prostoru kao i Hrvatske šume. I evo iz tih svih razloga koje sam naveo klub HDZ-a će biti protiv ovakvog predloženog zakona, izmjena i dopuna Zakona o šumama. Hvala lijepo. Hvala gospodine predsjedniče što ste tolerirali.
Hvala i vama. Sve o.k. odnosno ne kaže se o.k. sve u redu. U ime kluba HDSSB gospodin zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, predstavniče predlagatelja. Pa evo, moja rasprava će biti malo drugačije intonirana nego rasprava gospodina Čobankovića. Nisam toliko emocionalno vezan za trgovačko društvo Hrvatske šume. Dakle, u ovom slučaju ja ne vidim ništa drugo već da se radi o jednom tipičnom parafiskalnom nametu. Taj se namet zove naknada za korištenje opće korisnih funkcija šuma. Smanjivan je 2010. i sad ovim prijedlogom se predlaže njegovo smanjenje još u pola. Znači, na već prethodno navedeni iznos od 0,265% ukupnih prihoda svih pravnih osoba koje djeluju u Republici Hrvatskoj. Dakle, ne samo banaka ili INA-e već svih pravnih osoba i velikih i malih. Taj parafiskalni namet obračunava se i plaća kvartalno, odnosno hrvatski rečeno tromjesečni izvorni prihod Hrvatskih šuma. Predlagatelj zakona ni u ovom slučaju u ocjeni stanja nije dao nikakve financijske pokazatelje ni projekcije. Nisam tako dobro upućen kao neki moji prethodnici u stanju u Hrvatskim šumama pa sam na web stranici Hrvatskih šuma pokušao vidjet financijske podatke Hrvatskih šuma gdje su godišnja financijska izvješća Hrvatskih šuma koja su nevjerojatno nepotpuna, nevjerojatno oskudna, gdje ovaj prihod uopće nije u godišnjim izvješćima navođen ni prikazivan niti pojedinačno ni u svojoj strukturi. Ali su zato njihova godišnja izvješća prepuna lijepih slika šuma, livada i hrvatskih planina. Dakle, to bi se radilo kao što je rečeno u ovom slučaju bi se taj iznos po tom nametu smanjio na oko nekih 160, 50, 160, 170 milijuna kuna prihoda godišnje. E sad što je bila ta naknada? To je bio jedan namet tipično izmišljen za punjenje proračuna, državnog proračuna jedne državne tvrtke a za pražnjenje gospodarstva. Kod poduzetnika je ta ozloglašena naknada za OKFŠ nije bila previše omiljena. Neovisno o tome bili oni veliki ili mali. Ja bih se upitao kakvu izravnu vezu sa naknadom za OKFŠ ima neki restoran, radio postaja, vodoinstalater, tvornica košulja ili drugi koji su plaćali taj namet. Mogli bi se uvesti i drugi neki nameti tog tipa. Recimo naknada za ČHZ za čisti hrvatski zrak pa da se plaća Ministarstvu okoliša. Isto bi bilo cijeli niz korisnih namjena koje bi sigurno se mogle dobro koristiti ili naknada za PJM plavo Jadransko more Ministarstvu turizma, naknada za ZSP za zelena slavonska polja Ministarstvu poljoprivrede i tako. To je dakle pitanje samog nameta kao nameta, a drugo je pitanje što se s tim novcem čini. Dakle, naravno obnova krša, zaštita šuma, gospodarenje i slično. To su neupitne funkcije koje Hrvatske šume su provodile i prije tog nameta, provodit će ga i nakon njega. Napominjem da je prošle godine proračun Hrvatskih šuma bio 2,2 milijarde kuna. Hrvatske šume imaju nebrojeno nekretnina koji su dijelom u funkciji, dijelom nisu u Republici Hrvatskoj samostalno i prilično nenadzirano upravljaju gotovo cijelim šumskim fondom Republike Hrvatske. Kadrovski su više nego dobro popunjene, a nije ni rijetkost da dio i više rangiranih rukovoditelja Hrvatskih šuma i lokalnih voditelja i ispostava šumarija žive znatno bolje od svojih legalnih primanja. Sigurni smo da Hrvatske šume imaju itekakve unutarnje rezerve i kod smanjenja ovog parafiskalnog nameta da ostvare one funkcije koje su ostvarivali i s njim. Ako je riječ o razminiravanju, ulaganju u znanost pa uvedimo naknadu za razminiravanje. Državni parafiskalni namet sljedeće tri godine koji će bit usmjeren za razminiravanje, ali nemojmo pravdati problem razminiravanja sa naknadom, parafiskalnim nametom koji ide u proračun Hrvatskih šuma. Parafiskalni nameti, navodno ih ima 240. Dakle, to su kojekakvi neoporezivi nameti koje plaćaju pravne osobe koje u Republici Hrvatskoj obavljaju gospodarsku djelatnost. Te su namete smislile razne državne i prethodne administracije kako bi punile na ovaj ili na onaj način državnu blagajnu proračunskih a i brojnih izvanproračunskih korisnika. Ti parafiskalni nameti nisu samo privilegija namijenjena pravnim osobama. I mi građani, porezni obveznici Republike Hrvatske izloženi smo cijelom nizu bespotrebnih, besmislenih nameta koji ciljaju na naš džep, nas poreznih obveznika. Oni vrlo često nisu vezani ni za kakav oblik potrošnje bilo kakvog dobra ili korištenje bilo kakvog javnog resursa. Navest ću par primjera koji se tiču nas građana. Prije neki dan sam registrirao auto što svi činimo. Osim plaćanja police osiguranja dolazite u stanicu za tehnički pregled gdje plaćate troškove tehničkog pregleda u iznosu od 170 kuna. Tehnički pregled produženje knjižice, međutim cijena koju plaćam je 1400 kuna, a ne 170 koliko košta tehnički pregled. I onda se čovjek upita gdje odlazi ovih drugih 1200 kuna. One odlaze na posebnu naknadu za okoliš 72 kune, naknadu za ceste 375 kuna plus 550 kuna dodatne kazne zato što imam vozilo na plin, jer to vozilo valjda više šteti okolišu iako je to ima manju emisiju ugljičnog dioksida, produženje valjanosti prometne dozvole 51 kuna, produljenje registracije 51, naplata propisanih usluga 40 i nešto, razne naljepnice, obrasci, slično. Je li? HEP, naknada za mjernu i opskrbnu uslugu 20 kuna mjesečno. Što je to? Naknada za poticanje proizvodnji obnovljivih izvora 15 kuna mjesečno. Račun za vodu, platimo vodu koja iscuri i istu količinu koja se odvodi. Osim toga plaćamo voda crtica naknada za razvoj, odvodnja crtica naknada za razvoj. Naknada za pročišćavanje otpadnih voda, naknada za korištenje hrvatske vode, naknada za zaštitu hrvatske vode. To mi svi plaćamo. Čudno da ne postoji naknada uopće za postojanje hrvatske vode. Dakle i sada da se vratim na ovaj prijedlog. Mi podupiremo svakako taj prijedlog, tu se radi o smanjenju jednog tipičnog parafiskalnog nameta, ja bih čak izrazio i čuđenje zašto ga zakonodavac jednom nije ukinuo i završio priču s tim nametom. I druge parafiskalne namete treba ukinuti. Državni proračun se ne treba puniti ovakvim netransparentnim nametima već jasnim i pravičnim sustavom naplate onih usluga i onih dobara koji se zaista isporučene građanima. Hvala.
Hvala lijepa. U posljednji trenutak je ispravak netočnog navoda pločicu digao gospodin zastupnik Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Poštovani kolega zastupniče ja ću vas ispraviti, netočan navod u kojem ste rekli da se državni proračun ne treba puniti ovakvim parafiskalnim nametima. Državni proračun se ne puni, ovo nisu sredstva državnog proračuna nego ova sredstva idu na račun Hrvatskih šuma i koriste se sukladno zakonu o onome što sam govorio u prethodnoj stavci. … [[Upadica se ne razumije.]] Nije državni proračun.
Ja vjerujem da će za jedno mjesec i pol dana prestati ovakve polemike nakon ispravaka jer ih više neće biti. Ne, ne u redu je. Onda će biti replika pa ćete moći odgovoriti. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne u redu je. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne u redu. Ne, ne imate pravo. Imate vi pravo jer i vi ne možete repliku kada predstavnik kluba govori. Sve je u redu. Ja samo govorim kako bi bilo bolje da je ubuduće. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin kojeg ovdje ne vidim, ali možda se pojavi negdje iza ugla. Nema ga. Gubi pravo na istup. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Damir Rimac, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena zamjenice ministra sa suradnikom. Dopustite da u ime Kluba zastupnika SDP-a iznesem stav o predloženoj izmjeni i dopuni Zakona o šumama. Naime, Zakonom o šumama isključivo su pravnim osobama određeni tzv. parafiskalni nameti za plaćanje opće korisnih funkcija šuma. Uplaćena sredstva prikupljaju se na posebnom računu iz kojeg se zapravo financiraju određene stavke o kojima su i moji prethodnici govorili pa ću dopustite nadopuniti samo neke od njih i reći ono što mislim da je iznimno važno. Zasada je stav Kluba zastupnika SDP-a da se ovakav parafiskalni namet ne treba ukidati iz jednostavnog razloga jer ima svoje prednosti, ali treba u svakom slučaju kvalitetnija, transparentnija i bolja kontrola utroška tih sredstava. To je ono što dosada nismo imali. Ja vjerujem da kolege iz HDZ-a imaju, usuđujem se reći kolektivnu amneziju, kada zaboravljaju kako su se na netransparentan način trošila sredstva Hrvatskih šuma i kako je to zapravo bilo povezano sa raznoraznim aferama, crnim torbama, smeđim torbama i ostalim torbama koje su kružile Hrvatskom. Naime, dopustite da naglasim ne samo za radove na zaštiti šuma
Dobro, ja se isto slažem, oprostite zastupniče, da o tim torbama ne govorimo ako nije potrebno. Hvala.
Zahvaljujem. Ali isto tako i za znanstveno-istraživačku djelatnost koja je itekako bitna kako bi se gospodarilo šumama na što kvalitetniji i što bolji način. Također na kontinentalnom dijelu Hrvatske sredstva iz opće korisnih funkcija šuma financiraju se i radovi biološke obnove šuma u koje spada i obnova infrastrukture tih šuma, ali i ono što je posebno bitno ono što nitko nije od govornika spomenuo, a to je da se u opće korisne funkcije šuma ubraja i zaštita i obrana RH jer Hrvatske šume mogu poslužiti itekako u tome dijelu. Vrlo kratko Uprava šuma Podružnica Vinkovci koja se proteže negdje na oko 70 tisuća hektara u 2010, odnosno 2011. godini imalo je prihod negdje oko 26 milijuna kuna od opće korisnih funkcija šuma i najvećim dijelom ta sredstva su bila iskorištena za razminiravanje i za održavanje infrastrukture, odnosno šumskih putova, posipanje kamenom itd., itd. Pored spomenutog ulaganja tih sredstva iz opće korisnih funkcija šuma zakonom je predviđeno naravno i za šume koje su u privatnome vlasništvu. Šume i šumsko zemljište koje velikim dijelom pokriva teritorij RH su dobra od općeg interesa te uvažavaju posebnu zaštitu države i koriste se pod uvjetima i na načinom propisanim zakonom, ali i sveeuropskim kriterijima za održivo gospodarenje od osiguranja sredstava za izgradnju i održavanje šumske infrastrukture. Glavna odluka, odnosno odlika naših šuma je da je 95% šuma da su prirodne šume za razliku od površina u EU koje su zapravo umjetne šume. I to je jedan vrlo bitan detalj o kojemu treba i sa ovoga mjesta reći nekoliko riječi. Naime, iz sredstava opće korisnih funkcija šuma, odnosno iz dijela koji se koristi zašto je to bitno? Hrvatske šume pružaju i stvaraju povoljne uvjete i za liječenje i oporavak, ali i za rekreaciju. Svi mi u slobodno vrijeme volimo otići u šumu, bilo to u priobalju, bilo to na otoku, bilo to u kontinentalnom dijelu. Ta šuma što je uređenija to je ljepši boravak u njoj. Vlada Republike Hrvatske prihvatila je mjere i smjernice za izradu Proračuna za 2012. godinu, a pod točkom Fiskalna kretanja određena je mjera smanjenja parafiskalnih nameta što u ovom slučaju znači i smanjenje za 50% od sredstava za opće korisne funkcije šuma. Ministarstvo poljoprivrede kao nositelj provedbenih aktivnosti nadležno je za izmjene Zakona o šumama, prvenstveno na članak zakona br. 62. te Pravilnika o načinu obračuna obrascima i rokovima uplate naknade opće korisnih funkcija šuma za koje je određeni rok ožujak 2012. godine. Obveznici naknade kako sam rekao u uvodnom dijelu za opće korisne funkcije šuma su pravne osobe koje obavljaju gospodarsku djelatnost sukladno članku 62. Zakona o šumama, a sukladno članku 38. stavka 2. Općeg poreznog zakona gospodarskom djelatnošću smatra se razmjena dobara i usluga na tržištu radi ostvarivanja prihoda, dohotka, dobiti ili drugih gospodarstveno procjenjivih koristi. Moram napomenuti da je 2006. godine da su ovim obavezama plaćanje opće korisnih funkcija šuma bile izložene i fizičke osobe, ali određenim izmjenama zakona to je ukinuto. Tako da su tu zapravo sve gospodarske svi gospodarski subjekti bili oni veli bili oni mali oni moju platiti taj doprinos. E sad da bi se smanjila opće korisna funkcija šuma mora se promijeniti Zakon o šumama kojega je zapravo propisao i temelj je svemu tome i ova rasprava koju vodimo danas u ovome hrvatskom Domu. Naglasak stavljam na smanjenje od 50%. Danas smo čuli određene špekulacije da li je to prihod od opće korisnih funkcija šuma 300 milijuna kuna koji se popeo čak do negdje do 380 milijuna kuna. Mi smo na Odboru za zaštitu okoliša gdje je i pomoćnik ministra bio raspravljali oko toga koliko će to smanjenje se reflektirati odnosno manifestirati upravo na taj dio funkcioniranja hrvatskih šuma za održavanje infrastrukture za čišćenje za održavanje vatrogasnih puteva pogotovo u priobalju i na otocima gdje nema nikakvih prihodovnih stavki od drvne građe. Izmjenom članka 62. Predmetnog zakona i smanjenje visine za korištenje opće korisnih funkcija šuma omogućila bi se provedba mjera i smjernica za izradu proračuna 2012.godine koja u konačnici sa svojim ciljem vodi osnaživanju hrvatskog gospodarstva i reinvestiranju dobiti koja će ostati odnosno financijskih sredstava koja će ostati u blagajni tih gospodarskih društava. E sada možemo govoriti da li je to 150 milijuna kuna ili je to 170 odnosno 180 ali bilo kako bilo radi se o iznosu od preko 100 milijuna kuna. I ono o čemu smo mi na Odboru za zaštitu okoliša razgovarali o čemu je pomoćnik ministra svjedočio da ta sredstva neće biti upitna, ali ukoliko i budu upitna Hrvatske šume će zapravo iz svojih unutarnjih rezervi tako da nema nikakvog govora o tome da će drvno prerađivačka industrija ili Hrvatske šume poskupiti sirovinu. Jednostavno ta teza ne stoji i nije opravdana u ovome trenutku. Donošenje ovog zakona predlaže se po hitnom postupku u svrhu poštivanja zadanih rokova i mjera i smjernica za izradu proračuna za 2012. godinu do završetka prvog kvartala 2012. godine. Razlog hitnosti je donošenje podzakonskih propisa čiji je rok za donošenje travanj ove godine, uz uvažavanja prilagodbe svih računalnih i knjigovodstvenih programa koji se koriste za računovodstvene obračune što mislim da je glavni problem odnosno zbog čega ovaj zakon ide u hitnu proceduru. Iz svega navedenog Klub zastupnika SDP-a smatra da je potrebno podržati ovaj zakon ne samo zbog poštivanja zadanog roka već i zbog toga što s 1.7. ove godine počinje treći kvartal za obračunsko razdoblje što mislimo također da je iznimno važno jer ćemo u tom dijelu dati doprinos odnosno rasterećenju hrvatskog gospodarstva. Iz svega ranije navedenog Klub zastupnika SDP-a u Hrvatskom saboru će podržati predložene izmjene i dopune Zakona o šumama uz obaveznu izmjenu pravilnika o načinu obračuna ono što je u ingerenciji samog Ministarstva poljoprivrede. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili listu prijavljenih klubova. Prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Prvi za riječ se javio poštovani zastupnik Peđa GRbin. Nema ga. Gubi pravo rasprave o ovoj točci dnevnog reda. Sljedeći zastupnik je poštovani Franjo Lucić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo poštovane kolegice i kolege. Želio bih reći nekoliko riječi i ovo vrijeme koje mi je predviđeno o opće korisnim funkcijama šuma. Kako sam i u proteklom vremenskom periodu imao doticaja i sa Hrvatskim šumama i poznato mi je u biti šta je OKFŠ. Doista danas kroz ovih nekoliko rasprava ali isto tako i na klubovima malo me čudi da pojedine rasprave pojedinaca idu u tome smjeru da kažu da to nije uopće bitno što će nam se smanjiti ukupno 180 ili 190 milijuna kuna kroz smanjenje onoga postotka koje izdvajamo od ukupnih prihoda koncem svake godine poslije završnog računa. I sam kolega Čobanković u ime kluba HDZ-a upravo je govorio što u biti znači OKFŠ za Hrvatske šume. Doista mi nije jasno da se prilazi olako tako izgovaranjem ovakvih riječi jer ova sredstva koja su do sada bila izdvajanja dakle cca 370 milijuna kuna za OKFŠ u Hrvatskim šumama svi skupa znamo za čega su izdvajana i da su to sredstva koja su značila opstojnost i budućnost uzgoja, održavanja i svega onoga što je potrebno u Hrvatskim šumama. Bez OKFŠ-a ne bi bilo novih cesta, bez OKFŠ-a ne bi bilo sredstva ne bi bilo sredstava za vatrogastvo, bez OKFŠ-a ne bi bilo sviju onih drugih aktivnosti imam ih ovdje ali da ih sada ne nabrajam i umanjenjem sredstava OKFŠ-a se nanosi po mom mišljenju jedna velika šteta prema Hrvatskim šumama odnosno prema Ministarstvu poljoprivrede. Govorim to iz razloga što upravo sredstva koja su izdvajana za OKFŠ su nam davala garanciju boljeg gospodarenja šumama, davale su nam garanciju da ćemo u budućnosti kao i do sada racionalno raspolagati sa hrvatskim šumama da ćemo imati budućnost u uzgoju da ćemo imati u budućnosti drvne sortimente kao što smo imali i u ovom proteklom periodu i da sa sigurnošću možemo garantirati kako će u idućih 50, 70 ili ne znam koliko godina također prihodi biti onakvi kako su to i predviđeni i ustrojem u Hrvatskim šumama. Naravno da smatram da umanjenjem ovih sredstava činimo sve da umanjimo i smanjimo odrađene djelatnosti koje su išle u korist razvoja šumarstva u Hrvatskoj. Bit će mi drago ako ova smanjenja sredstva od 180milijuna kuna budemo namaknuli u rezervama koje sigurno postoje u Hrvatskim šumama i o tome sam govorio na odboru jer sam siguran da je moguće pronaći ta sredstva. Ali istovremeno ću biti jako nezadovoljan ako se traženje i namirenje ovih sredstava bude tražilo kroz povećanje drvnih sortimenata u drvnoj industriji. Pričalo se i o profitabilnosti Hrvatskih šuma. Pa poštovane kolegice i kolege postavljam ovdje pitanje zašto bi Hrvatske šume morale bit kao javno poduzeće profitabilne, zašto bi morale bit Hrvatske ceste profitabilne i ne posluju sa profitabilnošću, ne posluju ni sa gubitkom. Zašto Hrvatske autoceste nisu profitabilne, također ne posluju sa gubitkom. Postoje sredstva iz amortizacije, postoje druga sredstva s kojima će se kupovat i osnovna sredstva i sve ono što je potrebno u šumarstvu, ali istovremeno prije svega Hrvatske šume bi se morale podredit drvnoj industriji koja je tako bitna u Republici Hrvatskoj. Drvna industrija je osovina i pogon u kojem se mogu zaposlit mnogobrojni ljudi koji su danas na Zavodu za zapošljavanje. Drvna industrija zapošljava one ljude kojih danas ima najviše na Zavodu za zapošljavanje, a to je srednja stručna sprema i oni NKV radnici kojih danas još uvijek ima također se mogu zaposlit u drvnoj industriji. I zato Hrvatske šume upravo moraju bit te koje će sa drvnom industrijom gradit budućnost u Hrvatskoj jer ta proizvodnja doista ovisi o svemu ovome o čemu sam govorio. U Hrvatskim šumama danas imamo i mnogo drugih problema s kojima će se i ova Vlada i ovo ministarstvo morat pozabavit. Pojedini ljudi koji su i bili, a koji su upravo i otišli iz Hrvatskih šuma, prije svega predsjednik uprave Hrvatskih šuma gospodin Vuletić je doista nanio jednu veliku štetu Hrvatskim šumama i pojedinim trgovačkim društvima kada istovremeno nije odradio posao koji je trebao, kada nije odradio posao i odluku hrvatske Vlade da provede u djelo da svim onim tvrtkama u kojima je nastale poteškoće za vrijeme svjetske i ekonomske krize svoje obaveze naplati putem nekretnina koje su te tvrtke imale. I naravno da je doveo pojedine tvrtke u izuzetno tešku situaciju i to je šteta koja je nepopravljiva, koja se ne može popravit i taj isti dotični gospodin je još i otišao iz tvrtke i podigao veliku otpremninu. I takvih slučajeva imamo s kojim će se morat ova Vlada borit. Ali istovremeno i smanjenje ovih sredstava za OKFŠ je također šteta za Hrvatske šume jer će imat znatno manje sredstava za one djelatnosti upravo za koje su koristili ova sredstva. Ako ćemo u Hrvatskim šumama kroz racionalizaciju doći do ovih sredstava koliko smo umanjili ili daj Bože i više onda će to u svakom slučaju biti dobro. No istovremeno, ako ne bude tako bojim se da je neminovno, a to upravo strahuju svi drvoprerađivači da će u vrlo kratkom vremenskom periodu i oni to očekuju jer sam s njima i razgovarao ovih dana, uslijedit povećanje cijena što svakako drvnoj industriji ne bi odgovaralo i što bi svakako drvnu industriju stavilo u još teži položaj nego što je to danas. Dovoljno je reći da u Hrvatskim šumama je prosječni osobni dohodak 5600 kuna, a da u drvnoj industriji nije ni 3000 kuna. Pa ako ćemo tražiti još veću profitabilnost u Hrvatskim šumama onda se bojim da će doći do još većih nerazmjera u ostvarivanju plaća ili bolje rečeno prosjeka osobnog dohotka kako u Hrvatskim šumama tako i u drvnoj industriji. Stoga nisam sretan što se ovo događa, ali vrijeme će pokazat da li je ovaj prijedlog novoga zakona doista bio opravdan ili će vrijeme pokazati kako to nije bilo dobro. U svakom slučaju šteta i za Hrvatske šume i za Ministarstvo poljoprivrede. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo četiri replike. Prvi za repliku prijavio se poštovani zastupnik Petar Čobanković. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega zastupniče, kolegice i kolege zastupnici. Ja želim ovdje kazati i osvrnut se na ono što ste vi rekli, a rekli da će se primjenom ovoga zakona značajno smanjiti sredstva Hrvatskim šumama. Da, naravno, to je točno, smanjit će se sredstva Hrvatskim šumama ali nije problem u tome što se smanjuju sredstva Hrvatskim šumama nego što se stvara pretpostavka za nemogućnost provođenja onih zakonom propisanih aktivnosti koje su zakonom propisane da se iz sredstava OKFŠ-a odvijaju. I naravno, jedan od prethodnika je rekao hoće se uvesti naknada za kvalitetan hrvatski zrak. Pa da, i ovo je jedna od naknada koja je stvorila pretpostavku da Hrvatska ima kvalitetan zrak. Ovo je jedna od naknada koja je stvorila pretpostavku da Hrvatska ima kvalitetnu vodu dragi prijatelji. I ja bih vas samo želio ovdje napomenuti, lako je nešto ukinuti. Ja znam da se vjerojatno vas puno ne sjeća 1999. godine kada je HDZ-ov sabor ukinuo ja bih rekao iz demagoških razloga ukinuo vodni doprinos. Nažalost, do 2005. godine do uvođenja novog vodnog doprinosa nisu se stvorile pretpostavke za održanje kvalitetnog sustava. A jedna poplava donosi daleko veće štete nego što je sve ono što se oprihoduje i skupi i utroši od onih namjena. Znači daleko je veća korist. I apeliram da se ne donosi olako odluka o ukidanju određenih naknada.
Ako smijem komentirati, kažu da je iskustvo najbolji savjetnik samo uvijek kasno dolazi. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Franjo Lucić.
Slažem se kolega s vama i možda ono što nisam rekao u svome izlaganju, Hrvatske šume su doista nacionalno blago ove države. Ako ne budemo o njima vodili računa, a evo reći ću samo dvije-tri riječi za čega se troše sredstva iz OKFŠ-a. I doista ovo što je i kolega rekao, pa i ovaj hrvatski zrak je doista dobrim dijelom tako zdrav i dobar i mnogi turisti koji dolaze iz drugih zemalja upravo žele u Hrvatskoj sagraditi svoje vikendice i to pogotovo u planinskim dijelovima, u manjim naseljima pa baš zato što imamo zdravu i čistu okolinu. Prema tome, i zaštita tla od erozije vodom i vjetrom, sprječavanje bujica i uravnoteženja vodnih odnosa, pročišćavanje voda i opskrba izvorišta pitkom vodom, utjecaj na ljepotu krajobraza itd. itd. Prema tome, ako zakonodavac koji predlaže ovakav zakon kaže da mi smo u pravu, mi smo sigurni da ćemo bez 180 milijuna kuna uspjet sve ovo drugo riješiti iz nekih rezervi. Još jednom ponavljam kojih ima itekako, ne 180 milijuna kuna, nego daleko, daleko više. I ne samo u Hrvatskim šumama nego u svim javnim poduzećima, onda će to biti u redu. Ali ako će to utjecati na drvnu industriju što mi svi vjerujemo da hoće jer će se ubrzo tražiti, a nije to jedan puta bilo, nego će se sigurno tražiti povećanje cijena onda je to za drvnu industriju katastrofa.
Hvala lijepa. Sljedeću repliku na vaše osnovno izlaganje ima poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Naime, kolega Lucić moram reći da u neku ruku rekao bih bez uvrede lijete krokodilske suze nad ovom kako vi nazivate OKFŠ, a radi se o opće korisnoj funkciji šuma. Tu je jasno onda zrak, voda itd. Međutim, kada se uzme i pitate se zašto bi Hrvatske šume trebale biti profitabilne. Ja bih vam postavio pitanje zašto Hrvatske šume trebaju biti neprofitabilne? Zbog čega bi trebale biti neprofitabilne po vama? A znate i sami i u vašoj nadšumariji ili šumariji kao i mnogim drugima a o tome se jasno i glasno piše da su stotine milijuna kuna potrošene na nezakonitu sječu šume i ne samo na to, negoli i na prodaju drva ispod cijene. Dakle, s obzirom na kvalitetu drveta prodavane su ispod cijene. To vam je jasno. Tu su rekao bih stotine milijuna izgubljene ili čak milijardu kuna izgubljene. Prema tome, rezervi ako se uredno i pošteno radi u Hrvatskim šumama ima i za veći profit nego što je sada, pa je onda ova OKFŠ naknada o kojoj vi govorite gotovo zanemariva i njena visina u odnosu na ono što se može ostvariti dobrim gospodarenjem u Hrvatskim šumama.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Franjo Lucić.
Ma nije mi cilj replicirati i stalno se javljati, ali kolega Grubišiću reći ću vam samo jedno. Nezakonita sječa šuma ma tko god vam to rekao nije istina. Nema nezakonite sječe šuma, nema nezakonite odvožnje trupaca iz šuma. Ma to je prošlost. To je možda bilo prije 30, 50 ili ne znam koliko godina. Ali ja vas uvjeravam da u zadnje ovo vrijeme 10, 15, 20 godina nema takvih radnji, a evo tu je i bivši ministar koji je bio i dva puta i ministar poljoprivrede pa regionalnog razvoja može vam potvrditi da u današnjim Hrvatskim šumama sjeća šuma i planiranje se isključivo radi po pravilima struke i da toga nema. Nemojte se dat zavaravat nekima koji vam sole pamet upravo sa ovakvim detaljima. To je prošlost. Toga u Hrvatskim šumama nema. Ali ima puno drugih stvari o kojim se treba razgovarat i tražit u tim unutarnjim rezervama. I gledajte, još ako mogu samo potpredsjedniče. Dakle, vi ste vidjeli da je halabuka bila na Hrvatske šume. Na stranu FIMA medija i to hoće li od tog bit išta ili ništa, ali gledajte drugu stvar. Pa sve te upravo inspekcije koje su bile krađa, otuđenje, vako, nako. Pa gledajte vidite da nema ništa od toga. Pa Državno odvjetništvo nije pokrenulo protiv nikoga prijavu za nedostatak trupaca. Molim vas, nemojmo baratati nečim što nije istina. Ispričavam se potpredsjedniče.
Hvala lijepa. Sljedeću repliku na vaše osnovno izlaganje ima poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa prateći ovu raspravu poglavito vašu kolega Lucić gdje ste izrazili zabrinutost zbog smanjenja ovih sredstava, dakle za 180 milijuna. I ja evo izražavam zabrinutost jer dolazim iz jedne obične sredine gdje od 76 km2 polovina je pokrivena šumom. I to jednom prekrasnom čuvenom Repaškom šumom. I sad ja shvaćajući za koje su to namjene ta sredstva uistinu moram izraziti i ja zabrinutost i ovo me podsjeća isto na ono što se ovih dana raspravljalo za doprinose u zdravstvu. Kaže, mi ćemo vama smanjiti sredstva, doprinose u zdravstvu, manja će biti sredstva ali će biti zdravstvena zaštita ista ili bolja. Ja nekako dvojim glede toga, dvojim i glede ovoga jer zasigurno ova sredstva su našla svoje mjesto nad tim mjestima. Ali isto tako želim reći da te šume doprinose zdravlju. Naravno zdravlju svekolikom a i glede ovih aktivnosti koje ste spominjali u raspravi zasigurno. Ali treća stvar koja mene još dodatno brine, a većina tih šuma dolazi u ruralnim područjima smješteno. Naši mnogi ljudi rade u tim šumama, rade u šumama, ostvaruju svoju egzistenciju itd. I sad se na neki način osim ovih bojazni kako vidi što se događa sa mljekarima ovih dana itd. izražavam bojazan da će se i ovim napraviti jedna određena nepravda prema ruralnim područjima. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Franjo Lucić.
Evo vrlo kratko. Hvala lijepo. Kolega apsolutno se slažem da ova sredstva doprinose upravo zdravlju čovjekove okoline. I gledajte još jednu stvar. Ova sredstva koja su uložena i prije godinu, dvije, tri dana neće one dati rezultate na godinu. One daju rezultate idućih 10, 20, 30 godina. Ako znamo da danas jedan hrast da bi ga, da bi došao u fazu sječe treba 120 godina ophodnje, 100 do 120 godina, onda su ova sredstva itekako potrebna da bi se dugoročno ulagala. Ili ne znam jedna bukva 60 godina. Ali hrast ne možete sjeći prije 100 do 120 godina. I gospodo, svaka ova uložena kuna u šumarstvo je dobro došla. Meni je žao što će i ministar i ministarstvo imati sredstva manja. Isto tako i Hrvatske šume. Ali vas uvjeravam da u budućnosti gubimo svi, gubimo svi, a možda sada mi to u ovom trenutku niti se to može vidjeti. Ali za idućih 10, 20, 30 i 50 godina a rekao sam koliko treba prirasti jednom hrastu da bi stablo srušili. Pa prema tome, ocijenite je li ta sredstva trebaju ili ne trebaju.
Hvala lijepa. Idemo na sljedeću pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Poštovani zastupnik Željko Kolar. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministrice sa suradnikom. Malo sam zbunjen pa moram početi drugačije svoju raspravu od onoga što sam planirao kao da sada hrast drugačije raste, kao da danas ima drugačije utjecaj na okoliš nego kad je imalo kad ste vi predlagali isto takav zakon sa istim ciljem – rasteretiti gospodarstvo. Sa 0,07% na 0,0525%. Uredno predložili, uredno izglasali. I ja sam uvjeren sa najboljom namjerom jer ste u tom trenutku procijenili da bi to mogla biti pomoć gospodarstvu. Sad odjedanput hrast drukčije raste, drugačiji je utjecaj na okoliš, drugačiji je utjecaj na čistoću zraka. Naprosto nevjerojatno, ali dobro. Ali u javnost isto tako moram reći ono što je rekao gospodin bivši ministar i ja sam isto zabrinut za šume. Šume kao obnovljivi i prirodni resurs uz bogati vodeni resurs u RH predstavljaju ne samo gospodarski resurs nego i veliki ekološki i socijalni faktoring. Šume su stoljećima pa i sada bile izvor života u ruralnim područjima i sada su temelj ostanka ljudi i života u tim područjima. Hrvatska je jedna po raznolikosti šuma od vodećih zemalja u svijetu i Europi. Sam podatak da u našim šumama nalazimo čak 94 vrste drveća u stotinjak šumskih zajednica govori o raznolikosti i vrijednosti šuma u Hrvatskoj. U ovom trenutku, a to je podatak koji valja zapamtiti i respektirati, kod donošenja strateških odluka da u šumskom sektoru od ukupno preko 2 milijuna hektara šuma u državnom vlasništvu samo na 850 tisuća hektara je propisana sječa, a još na manjoj površini se ekonomski gospodari. Sam podatak da još 120 tisuća hektara šuma i šumskog zemljišta je još uvijek pod minama i minsko sumnjivo i nisu dostupne sigurno da bitno utječe ne gospodarenje, a time i poslovanje poduzeća, ali što je još važnije i za živote ljudi i gospodarstvo na tim područjima. Također od ukupno 2,7 milijuna hektara šuma i šumskog zemljišta u RH gotovo 1,15 milijuna ili 43% zauzimaju šume na kršu koje imaju gotovo beznačajnu uporabnu vrijednost drvne mase, a nemjerljivu ekološku zaštitnu i estetsku ulogu. I upravo zbog tih specifičnih razloga našeg šumarstva da bi se nad tim površinama moglo upravljati na način da se održi njihova višestruka funkcija 1991. godine je i donesen tadašnji Zakon o šumama i gdje je uveden institut korištenja opće korisnih funkcija šuma. Sa ovog naslova će se izgubiti od 160 do 180 milijuna kuna, međutim mi smo uvjereni da ima unutarnjih rezervi, mi smo uvjereni da treba sa Hrvatskim šumama bolje gospodariti. Znamo da Hrvatske šume imaju mnoge vrijedne objekte sa kojima ne gospodare dobro i što je najvažnije nisu niti u funkciji. Ukupan prihod Hrvatskih šuma je negdje oko 2 milijarde i 200 milijuna kuna. I uvjereni smo da samo sa unutarnjom raspodjelom da se može pokriti ovaj dio. Dal one trebaju biti profitabilne? Primjer – dobit Hrvatskih šuma za 2011. godinu predviđen je negdje oko 14 milijuna kuna. U Litvi koja ima približno iste resurse kao RH što se tiče šuma i čak nešto lošije dobit 15 milijuna dolara. I sama jedna takva komparacija nas može dovesti do zaključka da imamo ogromne unutarnje rezerve. Isto tako ne treba zaboraviti da preko 8 tisuća ljudi radi u Hrvatskim šumama. Preoblikovanje Hrvatskih šuma iz javnog poduzeća u trgovačko društvo koje je donijela Vlada Republike Hrvatske početkom 2002. godine podrazumijevalo je zaokret u poslovanju poduzeća jer isto normalno predviđa da ono stvara profit i prihod svom vlasniku, a vlasnik je RH. Restrukturiranje to je glavni zadatak Hrvatskih šuma. To je proces koji je započeo i to mora napraviti nova uprava i nadležno ministarstvo. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća govornica je poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite poštovana zastupnice.
Pa hvala gospodine potpredsjedniče, državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege. Sredinom 2008. godine tadašnja Vlada, odnosno Ministarstvo financija izradilo je Registar poreznih i neporeznih državnih prihoda i utvrdilo da u Hrvatskoj gospodarski subjekti, odnosno građani plaćaju ukupno oko 240 različitih poreza i paraporeza. To je trebalo biti osnovica ili temelj na čemu bi se trebalo graditi rasterećenje gospodarstva. Međutim, sve do čini mi se prošle godine po tom pitanju nije činjeno ništa. Klub SDP-a je u nekoliko navrata predlagao da se u jednoj godini, dakle prvoj kriznoj godini 2009., za određena takva davanja, parafiskalna davanja, u cijelosti ili u 50%-nom iznosu oslobode ta plaćanja. Između ostalog tu je bio i vodni doprinos, doprinos za ambalažu pa između ostaloga i doprinos za opće korisne funkcije šuma. Dakle, već je ovdje rečeno, a ja ću ipak to ponoviti, da se ta naknada je zapravo samo jedan od izvora financiranja, da ona ima posebnu namjenu i da se samo namjenski može koristiti i to za biološku obnovu šuma, radove na zaštiti šuma, gospodarenje šuma na kršu, sanaciju i obnovu šuma ugroženih sušenjem zatim razminiranje, za znanstvene radove i druge projekte itd. Sve je to navedeno u Zakonu o šumama. Utvrđeno je da ga plaćaju pravne i fizičke osobe koje obavljaju gospodarsku djelatnost na području RH, dužne su ju plaćati na poseban račun Hrvatskih šuma, a osnovicu čini ukupni prihod. Ukupni prihod nije mjerilo profitabilnosti tvrtke. Tvrtke sa velikim ukupnim prihodima su u pravilu radno intenzivne i one imaju niske profite. Prema tome, trgovina tekstilna industrija, obućarska industrija, prehrambena industrija nisu u tom smislu profitabilne u odnosu kakve ukupne prihode ostvaruju i ovdje se ne radi samo o financijskim institucijama koje plaćaju ovu naknadu. Dakle bilo je rečeno da u prošloj godini prikupljeno po toj osnovi oko 320 milijuna kuna. Dakle to nisu sredstva koja kada bi u cijelosti bila oslobođena koja bi bitno mogla narušiti poslove koje Hrvatske šume su dužne obavljati. Nadzor na obračunom i uplatom ovih sredstava vrši Financijska agencija, a Hrvatske šume su zakonom obvezane da jednom godišnje o uplaćenim i utrošenim sredstvima izvještavaju Vladu RH. Prikupljena sredstva razmjerno se trebaju raspoređivati ovisno o udjelu u površina šuma i šumskih zemljišta u vlasništvu RH i drugih šumoposjednika dakle privatnih šumoposjednika, nešto ću o tome poslije reći kako se očitovala Hrvatska udruga poslodavaca iz te djelatnosti sasvim drugačije nego što je to kolega Čobanković ovdje pokušao reći. Postoji dakle sumnja privatnih šumoposjednika o nenamjenskom korištenju ovih sredstava pa i u tom smislu HUP kaže da je podneseno nekoliko kaznenih prijava i da oni sumnjaju u raspodjelu oko 400 milijuna kuna tako prikupljenih sredstava u razdoblju od 2005. do konca 2011. godine. A Zakon o šumama nije dobro regulirao nadzor nad korištenjem ovih sredstava i osobno smatram da mi nemamo transparentnost korištenja tih sredstava jer se naplata i isplata sredstava ne provodi u upravnom postupku dakle pa kada onda ide i ovrha može doći do problema jer nije predviđeno da se rješenja izdaju u dijelu kako ga regulira upravni postupak. Nedostatak ovih sredstava ja mislim da je vrlo lako či u daleko većem obujmu moguće do njih doći štednjom unutar samog Trgovačkog društva Hrvatske šume koje se mora restrukturirati i u dobrom segmentu promijeniti način svog poslovanja u smislu pravovremene naplate po svojih potraživanja pa onda i u smislu organizacije i reorganizacije unutar same Hrvatskih šuma. Što je o Zakonu o šumama i podzakonskim aktima vezno uz Zakon o šumama očitovala se krajem 2011. godine i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Ona je dala svoje mišljenje i to veliki broj odredaba postojećeg aktualnog Zakona o šumama od načina kako su one dobile i javne ovlasti do između ostalog i na ovu naknadu o opće korisnoj funkciji šuma. Ja ću to i pročitati upravo tu točku. Oni kažu "da gospodarenje šumama šumoposjednika u RH odnosno pripadajući radovi i usluge najvećim dijelom se financiraju iz naknade za OKFŠ. Iako se ta sredstva prikupljaju na posebnom računu Hrvatskih šuma te postoji obveza da na podnošenje izvješća Vladi RH o naplaćenim naknadama i njihovom utrošku u protekloj godini kao i kontrola namjenskog trošenja sredstava sa aspekta propisa o zaštiti tržišnog natjecanja smatramo spornom činjenicu da se navedena sredstava planiraju na temelju odluke Uprave Hrvatskih šuma d.o.o". Dakle u tom segmentu pa i u nekim drugim na koje se agencija očitovala trebalo bi hitno ići na ili izmjenu Zakona o šumama ili pak donošenje potpuno novog zakona. Između ostalog činjenica jest da se udruga poslodavaca u šumarstvu, lovstvu i pratećim djelatnostima u svom dopisu koji nam je poslala protivi smanjenju za 50% ove naknade, ali i oni se pozivaju upravo na to da nije dobro kako je zakonom regulirana ova materija. Oni predlažu i određena rješenja, govore da bi naplata i isplata i kontrola trošenje ove naknade morala biti povjerena nezavisnoj javnoj ustanovi ili formiranju posebnog fonda, da bi se sredstva trebala trošiti isključivo putem javne nabave a ne kako to danas rade Hrvatske šume i da bi se moralo voditi računa u tom smislu da to bude na jednaki način korišteno u državnim i privatnim i u šumama koje imaju privatni vlasnici. Zaista smatram da ne bi ni u kom slučaju zbog toga što će se smanjiti, prepoloviti ova naknada trebalo doći do većih problema u onim dijelovima funkcije koje Hrvatske šume prema očuvanju šuma ima odnosno narušavanje gospodarske osnove šuma ali da treba drugačije gospodariti i voditi Hrvatske šume bez ikakve velike analize može se reći da je to potrebno. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Obavještavam da je u skladu s člankom 207. stavak 2. Poslovnika Hrvatskog sabora u 16,05 minuta isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. A sljedeći za raspravu prijavio se poštovani zastupnik Damir Rilje. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zamjenice ministra, predstavnikom suradnikom Vlade. Evo ja bih htio sa jednog drugog stajališta napraviti jedan kratki osvrt na ovu problematiku. Dakle podržavajući ovaj zakon o izmjeni Zakona o Hrvatskim šumama moram istaknut da mi je jasna namjera da se gospodarski subjekti oslobode dijela opterećenja jer moraju plaćati naknadu za korištenje OKFŠ kao neporeznog davanja koji se sada umanjuje. Koliko će to utjecati koliko je to do sada utjecalo na pomoć šuma i njegovo obnavljanje pitanje je za posebnu analizu. Naravno ne želim ovdje govoriti o prednosti i očuvanju šuma jer mislim da nikoga ne treba u tako nešto uvjeravati. No ja bih se ovdje osvrnuo na ono nezaobilazno dakle opet na tvrtku Hrvatske šume kojima država gospodari odgovarajućim prostorima i zemljištima odnosno resursima šuma. Pri tome ne želim govoriti o financijskoj analizi u sustavu tvrtke Hrvatske šume jer će to valjda biti predmet posebnog izvješća o poslovanju Hrvatskih šuma kao i drugih javnih tvrtki. No, promatrajući ta područja sa pozicija jedinica lokalnih samouprava moram istaknuti da je potrebno korjenito restrukturiranje i stvaranje drugačijeg odnosa u korištenju takvih resursa. Ovim ne želim dati doprinos u traženju nečeg što ne bi valjalo u funkcioniranju sustava Hrvatskih šuma jer će to netko drugi preispitati, no zasigurno želim da se neki odnosi raščiste i resursi dovedu u funkciju investicijskog i gospodarskog rasta u sklopu jedinica lokalne samouprave. Naime, postoje područja koja godinama nisu pod šumom niti su u postupku pošumljavanja, potpuno su ogoljena, a njime gospodare Hrvatske šume. A ne bih rekao da su to izgrađeni ni protupožarni putevi, tu nema ničeg. Naime ima nečeg, ali to je jedna skroz druga djelatnost kojom se ne bave Hrvatske šume. Naravno, na tom području Hrvatske šume razvijaju aktivnost odnosno daju u zakup takvo zemljište za istraživačka polja mineralnih ruda i za kamenolome naravno, naravno uz koncesiju koju odobrava Ministarstvo gospodarstva … [[Ne razumije se.]] Dakle, radi se o eksploataciji mineralnih ruda na odgovarajuće razdoblje koje se usklađuje naravno i u koncesijama, ali i u zakupima za to područje. Hrvatskim šumama d.o.o. od vlasnika istraživačkih polja plaća se naknada za korištenje zemljišta 30 kuna po m2 unaprijed za 10 godina, naknada za općekorisnu funkciju šuma, naknada za sastojinu šuma. Vlasnici još plaćaju istraživačkih polja 2% prihoda u proračun RH i naknadu za otkopanu sirovinu 5% vrijednosti. To se dijeli na RH, županiju i nešto na grad i naravno naknadu za zauzetu površinu 2000 kuna po jednom hektaru godišnje. Naravno to se procjenjuje vrijednost, ali to su vam zanemarive, za jedinicu lokalne samouprave zanemarivi iznosi. A radi se o područjima, evo konkretno za moj grad Trogir iz kojega dolazim, zapravo se radi o područjima gdje je trebala zapravo bit na neki način trebao biti nukleus gospodarske zone, a isto tako još uvijek postoji nukleus za alternativne izvore energije, bolje rečeno sunčane. Dakle sunčani kolektori i polje za sunčanu energiju, odnosno prikupljanje i pretvaranje u električnu energiju. Znači kako je razvidno ove zadnje dvije naknade koje sam maločas spomenuo su mizerne i grad od njih nema ništa. Od tri kamenoloma koja su na tom području grad ima godišnje 400 tisuća kuna. Ima 16 istraživačkih polja, od njih vam neću ni govorit koliko imamo i pitanje je šta je sa dozvolama. Otprilike oko 200 hektara takve površine 1% nije pošumljen, dugo već. Htio bih reći desetljećima ali neću. I sad kad pogledate ta djelatnost koja se tamo obavlja zapravo su kamenolomi odakle se vadi i eksploatira kvalitetan kamen od kojega su od davnina građene naše crkve, trgovi, ulice, kuće i sve što se u starim gradovima gradilo. Mi smo stari grad dakle preko 2500 godina, najlipši na svitu. I sad je problem jedinici lokalne samouprave uopće funkcionirati u takvim okvirima. Naravno, mi se možemo tu oduprijet izmjenama i dopunama prostornog plana jer smo zatekli prostorni plan koji je predvidio da tu mogu biti istraživačka polja i izmjene i dopune jesu u tijeku, ali taj proces uvijek traje. Svi znate da donošenje izmjena i dopuna da … [[Ne razumije se.]] traje negdje oko godinu, godinu i po, a uz malo Božje sriće možda dvi. Ovisi šta morate izmijenit i dopunit u prostornim planovima jer sto suglasnosti treba za donijet. Ono o čemu ja sad govorim jeste zapravo veliki prirodni resurs u katastarskom dijelu općine, odnosno grada koji nije u temeljnoj djelatnosti Hrvatskih šuma, to je ukratko, a njime gospodare Hrvatske šume, a on bitno ne doprinosi gospodarstvu grada. Ali ja ne znam koliko doprinosi ni gospodarstvu države jer meni je sve isto,hoće doprinosit na ovaj ili na onaj način ali se mora povećat gospodarski rast i mora se povećat zaposlenost. Mislim da to nije zanemariva veličina. Za to područje postoje interesi, postoje investitori i postoje svi oni koji su zainteresirani da bi zapravo na tom području nešto radili. Od ovog što sam maločas rekao dakle moguća solarna elektrana, maslenici, vinogradi, sve što je moguće. Sad nema ništa, sad nema čak ni makije dakle onog niskog raslinja. Založio bih se svakako za reviziju i restrukturiranje Hrvatskih šuma i svakako za bolje korištenje zemljišta na kojem eto kao što sam rekao i nema šume i na kojem se ne obavlja djelatnost niti je prikladno za tu djelatnost jer se radi o kršu i kamenjaru. A jedini put koji postoji zapravo je onaj kojeg su ugradili ovi ljudi koji se bave ovim istraživanjem ruda što se zapravo pretvara u mljevenje kamena i izvoz tamo gdje treba. I svakako da to cijelo područje kao resurs postane korisno gradu i državi. Ja podržavam ovaj zakon, ali molim da se o ovome povede računa. Hvala.
Hvala lijepa. 10 minuta za raspravu ima poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala vam lijepo, gospodine potpredsjedniče. Uvažena zamjenice ministra i gospodine pomoćniče ministra poljoprivrede. Evo ja ću početi možda, mislila sam drugačije početi malo svoju raspravu, od šumarstva. Naime, izuzetno cijenim svaku struku i posebno cijenim to kada je stručna osoba na čelu recimo Hrvatskih šuma ili poljoprivrede ili zdravstva ili prosvjete. To znači da će poštivati sve ono što ih je i što su godinama znanje prenosili i ono što su naučili na svojim fakultetima i poštovati sva znanstvena saznanja. Ono što bih htjela reći o šumama u Hrvatskoj, ne o trgovačkom poduzeću Hrvatske šume d.o.o., a to su da one u velikoj mjeri ispunjavaju svoje gospodarske, ekološke i društvene funkcije i da njima se naravno za sad gospodari a nadam se i kasnije prema Zakonu o šumama. Pa o šumama govori i članak 3. i članak 52. hrvatskog Ustava, govori o šumama kao nacionalnom blagu i možemo biti ponosni naime na naše šume u Hrvatskoj. A zbog čega? Evo zbog toga jer smo mi u Hrvatskoj jedna od rijetkih europskih zemalja čije šume imaju pretežno prirodnu strukturu i to je značajan utjecaj imala i više od 200 godišnja organizirana tradicija šumarstva, a to znači da se šumama bavila struka. Htjela bih ovim putem, dozvolite pozdraviti obzirom da ja nisam struke te, ali pozdraviti sve svoje prijateljice i prijatelje, sve svoje znanstvenike i znanstvenice šumarske struke koji su dali ogroman doprinos u održanju šuma i općenito šumarskog eko sustava. Zaista to je struka koja je hvale vrijedna, a posebice evo ga vidimo i prošle godine ako se netko od nas sjeća, sjećaju se zastupnici prošla godina je obilježena godina Dana šuma i to upravo na prijedlog te iste šumarske struke. Gospodine zamjenice ministra to uopće nije smiješno u Europskoj uniji i to je naravno i prihvaćeno ispred naše struke i obilježen je u Europi taj dan. Ono što je doista još važno reći za naše šume i za struku koja se njom bavi, a to je certificiranje. Mi smo četvrta zemlja u svijetu koja ima certificirane svoje šume, dobila je certifikat, a to znači da se tim šumama bavi, da se dobro gospodari i da se vodi o njima briga. Istina je sljedeća da je jednako tako 2010. godine Vlada gospođe Kosor u cilju gospodarskog oporavka smanjila neke od ovih fiskalnih nameta, između ostaloga su to bile i ove naknade. OKFŠ se to tako u kratici zove, odnosno to je opća korisnost šuma. I o njima sada neću govoriti obzirom da su kolege prije mene o tome rekle dosta. Ono što mene osobno a imam osjećaj i struku koja se s tim bavi, ali i svi oni koji su na neki način sudjelovali u tome zabrinjava je to da će se ovim smanjenjem sada, dodatnim smanjenjem, da neće ostati dovoljno sredstava kojima će se pokrivati sve one funkcije, odnosno sve ono što se je ovaj OKFŠ njim što se je radilo. Pa moram samo reći za prošlu godinu da je preko 20 milijuna kuna uplaćeno na ime vatrogastva. To je 5% samo od tih sredstava. 74 milijuna kuna za razminiravanje, 43,4 milijuna kuna je otišlo u privatne šume, a ono što je u stvarnosti blago naših Hrvatskih šuma to su doista i naše šume u kršu i one imaju svoju vrijednost koju treba održavati. I moramo reći da je prošle godine negdje oko 180 milijuna kuna u stvarnosti uloženo u obnovu tih šuma. Ja neću puno dužiti. Ovo ne mogu, naprosto podržati ovo zato jer nisam nigdje dobila danas evo niti od predlagača, a niti od kolegica i kolega evo iz vladajuće stranke na koji način u stvarnosti se misli, na koji način se misli nadoknaditi ova sredstva, na koji način se misli i dalje voditi brigu o svim ovim stvarima koje su bitne za život i nas i naše djece, konačno i naše budućnosti. Na koji način mi možemo računati da nitko neće biti oštećen. Ono što sam htjela reći nekim kolegama, žalosno je kad se govori o šumama i o struci da naprosto se to na neki način želi poniziti. A kolegi koji sad nije tu, a govorio je ja mu poručujem sad javno. Ono što je i Vlada gospođe Kosor poručila onaj tko ima informaciju o bilo kakvom lopovluku, o bilo kakvoj crnoj, žutoj ili kakvoj su rekli torbi neka to prijavi. Neka kaže imenom i prezimenom, a neka se ovdje ne nabacuje kad se radi o struci, pa moram reći ja uvijek mislim da su kolege agronomi, šumari, ne znam veterinari i ostali koji su često vani ljubitelji prirode koju vole i koji znaju poštovati tu prirodu i znaju se o njoj brinuti. Ali onda ne pljunuti tako onako u zrak umjesto da kažeš ime i prezime nekog, znam taj je pogriješio, taj nije dobro radio i prijavite ga. A o struci to bi bilo jako pohvalno da svi se toga držimo i da doista struka podržava struku. Evo hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Jednu repliku, zadnji tren, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Ne znam na koga ste ciljali kolegice Sumrak u svezi ovih eventualnih ili možebitnih prijava. Ali ako ministarstvo objavi jedan podatak o sjeći 7 i pol milijuna kubika drva, a Hrvatske šume od 5,8 milijuna kubika drveta onda je to značajna razlika. Pa kada to pomnožite sa 250 kuna po kubnom metru, onda vidite da je razlika ili nesrazmjer u prikazu posječene šume ili panjeva kako god hoćete pa u stotinama milijuna kuna. Gdje su šumarske inspekcije i ostale inspekcije gospodarske itd. Pa zar mislite da ja hodam po šumama da prijavljujem to? Podaci su na papiru. Oni su objavljeni. Jesu li točni ili nisu, ima tko to provjerava i prijavljuje jasno.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala. Ja se slažem s vama kolega. Naravno, ima netko tko bi to trebao kontrolirati i tko bi trebao prijaviti. Međutim, ja ću vam reći sada nešto, ne da štitim ove koji su možda napravili kriminal ne daj Bože. Vrlo često se tu u Zagrebu dešava naša Medvednica, odnosno Sljeme javljaju se ljudi i kažu sječe se, izvlači se van. A onda kad idete to provjeriti to mogu govoriti zato eto jer nekako surađujem s tom strukom, onda vidite da se tu radi o sanitarnoj sjeći. Ali ja se slažem s vama. Naravno, svaki kriminal u svemu, pa jednako tako i u tome treba prijaviti i to bez rezervno.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Za deset minuta prijavio se poštovani zastupnik Zoran Vasić. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministra poljoprivrede, poštovani pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Ovo je rasprava koja je na neki način vezana uz sve one mjere Vlade premijera Zorana Milanovića, a koji idu u smjeru rasterećenja gospodarstva. Ne samo da se s tim mjerama želi smanjiti rashode. Čuli smo neki dan kada smo raspravljali o prijedlogu proračuna da je ovo prvi proračun u zadnjih 10 godina koji je manji, dakle nominalno za 4 milijarde. Realno za 7 milijardi kuna, nego dakle želimo evo i kroz ove mjere rasteretiti gospodarstvo. Dakle tu prije svega mislim na smanjenje doprinosa za zdravstveno osiguranje zaposlenih sa 15 na 13%, na smanjenje vodnog doprinosa za 50%, na ukidanje indirektne spomeničke rente te smanjenje evo spomenutih sada doprinosa za Hrvatske šume za 50%. Kao što smo čuli, dakle dosadašnji Zakon o šumama u svojim odredbama je regulirao visinu naknade za opće korisne funkcije šuma u visini od 0,0525% od ukupnog prihoda pravnih osoba koje u RH obavljaju gospodarsku djelatnost. Smanjivanje vodnog doprinosa naknade za opće korisne funkcije šuma i indirektnog dijela spomeničke rente u ovoj godini će blagajne naših poduzetnika rasteretiti za dodatnih 300 do 350 milijuna kuna i zapravo vjerujemo da će oni taj iznos investirati u novo zapošljavanje i u nove investicije. Kod posljednjeg smanjenja naknade za opće korisne funkcije šuma, a to je bilo 1. srpnja 2010. godine u sklopu provođenja mjera gospodarskog oporavka Vlade premijerke Kosor, dakle jedne od 131 mjere gospodarskog oporavka nažalost nijedna nije polučila rezultate. Dakle, tada se poduzećima smanjila ta naknada sa 0,07% za 25% na 0,0525%, odnosno Hrvatske šume su smanjile prihod za nekakvih 100 milijuna kuna. Ovim sada prijedlogom smanjenja dakle smanjio bi se taj prihod za 50%, odnosno za nekakvih 150 do 160 milijuna kuna. Naime, od ministra smo čuli u uvodu da je u prošloj godini prihod na ime opće korisnih funkcija šuma bio 320 milijuna kuna. No jasno je da u Hrvatskim šumama će morati nadomjestiti ta sredstva i ja se na to želim u svojoj raspravi zapravo osvrnuti. Mi smo čuli na odboru da postoji mogućnost unutarnje preraspodijele sredstava i da će oni u tom smjeru ići. Dakle, kao što smo čuli ta sredstva su dosad bila strogo namjenska i korištena su i za zaštitu priobalnih šuma i za sanaciju opožarenog šumskog područja, za razminiranje, financiranje vatrogasnih zajednica, ali dakle i kao što smo čuli za financiranje privatnih šuma, odnosno šumoposjednika. I tu treba istaknuti problem raspodjele tih sredstava od OKFŠ-a, odnosno njezine transparentnosti jer ako znamo da raspodjela treba ići sukladno površini, ako znamo da privatne šume zauzimaju površinu od oko 20, 22% a čuli smo i od gospodina Čobankovića da je na privatne šumoposjednike otpalo samo 11% očito da raspodjela nije bila transparentna. Gledajući strukturu prihoda Hrvatskih šuma gotovo 90% ukupnog prihoda Hrvatske šume ostvaruju od osnovne djelatnosti dakle prodaje drveta. Prema informacijama iz Godišnjeg izvješća Hrvatskih šuma za 2010. godinu sve više na važnosti dobivaju i neke druge djelatnosti vezane za šumarstvo kao što su lovstvo, turizam, iznajmljivanje nekretnina, rekreativne aktivnosti i dakle sve druge djelatnosti koje spadaju u sekundarne proizvode. Smatram da ovaj podatak, odnosno ta informacija nije ni približno takva jer jasan odgovor na to pitanje daje podatak da su i lovstvo i turizam i ugostiteljstvo u Hrvatskim šumama nažalost ostvarili i ostvaruju negativan financijski rezultat. I to usprkos tome što Hrvatske šume gospodare sa 27 državnih lovišta i uzgajališta divljači i faktički po tom podatku su najveći lovozakupac u RH, gospodare sa više od 300 tisuća hektara površine i bogatim fondom divljači. Isto tako imaju niz objekata za odmor duž cijele obale za pružanje ugostiteljskih usluga. Lovišta Hrvatskih šuma zauzimaju oko 8% od ukupne lovne površine u RH, a kada se govori o brojnosti krupne divljači onda je taj podatak i veći, odnosno dolazi i do 40% te krupne divljači obitava u lovištima Hrvatskih šuma. Lovstvo je danas izuzetno profitabilna djelatnost. A da je tome zaista tako govori podatak da se u svim županijama na raspisane natječaje za davanje u zakup lovišta javlja i po nekoliko ponuditelja i nudi se ne male novce. Ako lovstvo može biti profitabilno kod privatnih poduzetnika ili u inozemstvu onda ne vidim razloga zašto to ne bi bilo i u RH u sklopu Hrvatskih šuma. I isto tako se postavlja pitanje zašto su onda ulagani, dosada dakle, ogromni novci za uređenje lovačkih kuća po šumarijama i upravama šuma i lovno gospodarskih objekata, dakle objekata za skladištenje i čuvanje mesa od divljači. Trenutno stanje je takvo da pojedine uprave šuma pokrivaju minuse u lovstvu na način da troškove knjiže na najbližu dobrostojeću šumariju samo da bi se prikazali pozitivni financijski rezultati. Dakle ako je nešto neisplativo treba se zapitati zbog čega je to tako ili otići u susjedstvo pa vidjeti pozitivne primjere. Dakle za razliku od nas susjedne zemlje Mađarska, malo dalje zemlje Bugarska, Rumunjska, Češka su prepoznale obrazac po kojem je lovstvo moguće pretvoriti u visoko profitabilnu granu gospodarstva jer se uz lov i odstrel dakle nudi i fotosafarij itd., a treba znati da je lovac gost koji troši i do 3 puta više od običnog turista. Isti slučaj i sa ugostiteljskim objektima u vlasništvu Hrvatskih šuma. Ostvaruju velike gubitke, pokrivaju se prodajom trupaca u dobrim šumarijama, a istovremeno su zatvoreni za građane i služe za mahom održavanje kolegija i sastanaka, nisu na tržištu, a nalaze se na atraktivnim lokacijama i faktički nemaju konkurenciju. Kolegice i kolege s jedne strane govorimo o smanjenju prihoda za Hrvatske šume u iznosu od oko 150 milijuna kuna godišnje na ime smanjene naknade za opće korisne funkcije šuma, a s druge strane nam i veći iznosi izmiču iz ruke. Kako Hrvatske šume gospodare sa svojim resursima, evo ja ću navesti primjer situacije iz Sisačko-moslavačke županije. Ranije sam spomenuo da Hrvatske šume u sklopu svog gospodarenja gospodare i sa ribnjacima. Pa evo tako npr. u ribnjak Lipovljani na području dakle istoimene općine koji se prostire na površini od 650 hektara, nekada je on bio primjer uzornog uzgajališta ribe izgrađenog po najsuvremenijim načelima struke, poznat je bio po vrlo kvalitetnim šaranima – nažalost prestao je s radom 31.12.2006. godine. A nekada se tamo proizvodilo 80 vagona šarana godišnje dakle. Koncesija za ribnjak Lipovljane dana je '98. godine Hrvatskim šumama – ribnjačarstvo Lipovljani na rok od 14 godina. Koncesija je dodijeljena u svrhu uzgoja ribe u zatvorenim vodama ribnjaka ukupne površine 650 hektara na razdoblje od 14 godina do 10.12. ove godine. Dana 1.01.2007. godine ribnjak Lipovljani je postao sastavni dio šumarije Lipovljani jer je tada ukinuta radna jedinica ribnjačarstvo. Tada uprava šuma Zagreb i predstavnici šumarije Lipovljani pišu svojim nadređenima u Zagreb da trpe gubitke svakodnevne i traže da se predmetni ugovor o koncesiji raskine. Do dana današnjeg to nije učinjeno. I dalje se dakle, evo već 6-tu godinu trpe gubici. Ali ja sam siguran da će nova uprava Hrvatskih šuma to promijeniti. Kada se zna važnost ribnjaka Lipovljani, za lokalnu i regionalnu razinu kroz punjenje proračuna iz koncesije, te novog zapošljavanja i stvaranja novostvorene vrijednosti dakle, tek tada smatramo da se može sagledati veličina ovoga problema. Gospodin Lučić je pokušao prebaciti odgovornost na bivšeg predsjednika uprave koji dolazi iz redova HSS-a. Međutim, ja ću ovdje reći da u upravu su sjedili i članovi HDZ-a, a nadzorni odbor je vodio predstavnik HDZ-a. Dakle, smatramo da svako smanjenje prihoda, odnosno uzimanje nekome njegovih prihoda je u startu teško. Međutim, kada se to čini u dobroj namjeri i želji za povećanjem konkurentnosti hrvatskoga gospodarstva, a ne zbog povećane potrošnje ili pokrivanja te potrošnje onda je to i razumljive. Posebno u slučaju Hrvatskih šuma koje gospodare sa ogromnim prirodnim resursima i ostvaruju izuzetno velike prihode, od preko 2 milijarde kuna godišnje, ali je žalosno da uz tolike prihode ostvaruju godišnji profit od samo 20-tak milijuna kuna, a toliki su resursi s kojima gospodare neiskorišteni. Slijedom toga nadam se da će nova uprava Hrvatskih šuma to promijeniti i zbog toga ću podržati ove izmjene Zakona o šumama. Hvala.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani zastupnik Dražen Đurović. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala. Pa evo, kolega je dobro poentirao ja mislim problem. Hrvatske šume kao što je nešto rekao su nacionalno bogatstvo. Da, Hrvatske šume su nacionalno bogatstvo ali Hrvatske šume d.o.o. nisu nacionalno bogatstvo, nego tvrtka koja treba dobro i kvalitetno poslovati. On je ukazao na ono što sam ja ukazivao zapravo unutarnje probleme same tvrtke jer ne može se problem lošeg upravlja rješavati tako da se povećavaju parafiskalni nameti i da se problem lošeg upravljanja rješava dodatnih opterećivanjem gospodarstva. I zbog toga ovakva mjera koja opterećuje gospodarstvo treba biti poziv onima koji će u budućnosti upravljati Hrvatskim šumama da ovo smanjenje financijskih prihoda Hrvatskih šuma koji će biti gotovo 10% iskoriste da zapravo iskoriste svoje unutarnje rezerve. Evo, hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Sljedeći za prijavu od 10 minuta prijavio je poštovani zastupnik Đuro Popijač. Nema ga u dvorani. Gubi pravo na raspravu po 10 minuta o ovoj temi. Sljedeća poštovana zastupnica Ruža Tomašić također nije u dvorani. Gubi pravo na raspravu po ovom prijedlogu zakona. Poštovani zastupnik Boro Grubišić 10 minuta za svoju raspravu. Izvolite poštovani zastupniče.
Da, kako kaže kolega Đurović i koristiti unutarnje rezeve Hrvatske šume. Inače kako netko reče ovdje pokrivenost cijelog hrvatskog teritorija od 50 i 4, 5 tisuća kvadratnih kilometara je u 40%-tnom iznosu pokriveno šumama. Jasno da od toga najveći dio je u vlasništvu Hrvatske države, dakle Hrvatskih šuma, manji dio u privatnom vlasništvu. Kao što su i šume jedan od resursa bogatstava ove države i ovoga naroda, tako je i voda o kojoj je netko također govorio o kvaliteti itd. vode i zraka. Ali prije svega voda i bogatstvo voda po kojima smo 5. U Europi ili čak u svijetu jedna od najbogatijih zemalja. Na žalost i jedno i drugo bogatstvo nije u funkciji da kažem boljitka, prosperiteta, napretka ili boljega života građana Republike Hrvatske i hrvatskog naroda. Što ova mjera o kojoj danas raspravljamo kao OKFŠ, zapravo o tome se radi, naknada za opće-korisnu funkciju šuma i koja je u iznosu hajde da kažem sporna danas u ovoj raspravi, a iznosi od oko 180 milijuna kuna ili nešto manje od 10% ukupnih prihoda Hrvatskih šuma zapravo znači. Ja sam i u replikama govorio o tome kako se loše gospodari hrvatskim šumama. Dobio sam i brojne pozive o tome kada je netko ovdje govorio o tome da je prosječna plaća u Hrvatskim šumama 5 tisuća i 6 stotina kuna kao dobra plaća. A trebamo pogledati i treba pogledati evo tu nema bivšega ministra i onih koji su za to nadležni, kolika je plaća sjekača, a kolika je plaća revirnika, poslovođe ili čak, a prije svega menadžera u Hrvatskim šumama. Kada govorim o onima koji su najbrojniji, a to su dakle sjekači i oni po složenosti poslova rekao bih najniži, po složenosti, ali po fizičkom radu i nisu najslabiji, nego li najjači; onda je prijetila jedno vrijeme da kažem i pobuna ili štrajk takvih djelatnika u Hrvatskim šumama. Ali s obzirom da je danas imati radno mjesto bilo kakvo pravo bogatstvo i rekao bih privilegija gotovo danas nisu išli u štrajk, ali gunđaju jer je njihova plaća da kažem kriminalno malena, jednostavno gotovo na onom hrvatskom minimalcu što je žalost. Dakle, i sama raspodjela ili po nekakvoj sistematizaciji koja je napravljena je potpuno nepravedna. Ali zato oni koji su sebi ostvarili po toj sistematizaciji dobre plaće, o njima se, nekima od njih da ne bi me netko krivo shvatio piše da je nestalo šume u vrijednosti od 500 milijuna kuna "Dnevnim hr" 2010., 11. Godine kaže: "Koliko nedostaje kada se usporedi broj prosječnih panjeva" ono što je … [[ne razumije se]] Sumrak i … [[ne razumije se]] koji prikazuju poslovna izvješća Hrvatskih šuma, a još toliko kada se govori o prodaji kvalitetnoga drveta ispod cijene, pa je to 500 i 500, milijarda kuna. E, pa sada smo mi ovdje zapeli u jednoj raspravi oko tih 186 milijuna kuna. Hrvatske šume bi morale biti podloga drvnoj industriji. Dakle, to je ako govorimo o sirovinskoj osnovi, onda bi ona morala biti u svakom slučaju velika potpora i baza sekundarnom dijelu, a to je drvna industrija, pa čak i onaj, imamo još i onaj i tercijarni dio koji onda može biti, imati veliki ostatak dohotka, dobar ostatak dohotka, a naša drvna industrija se dokazala i o tome imamo podatke iz vremena od prije 20 godina kada je gotovo, a ja kažem, u Slavoniji gotovo svaki gradić imao drvnu industriju. Nema više drvne industrije ni u Pakracu, ni u Okučanima, ni u Gradišci, ni u Slavonskom Brodu nije se nikada oporavila u onom opsegu kao što je bila prije rata, ni u Oriovcu, dakle, a gotovo svaka današnja općina, manji gradić ili veće selo je imalo i drvnu industriju od koji su živjeli i radili i živjeli građani na tom području, radnici na tom području. Što se dogodilo i što se događa? Ne možemo li mi ovaj resurs koji je tako značajan o kojem govorimo danas u hvalospjevima od šumske drvne mase pa do ljepote voda, zraka, pa do ribnjaka u Okučanima, pa od lovstva, pa gljivarastva na kraju krajeva pa na kraju krajeva i turizma. Sve su to mogućnosti i gospodarske ili podgospodarske grane koje bi mogle pružiti i od kojih bi mogli imati prihode Hrvatske šume. S obzirom da ova naknada OKFŠ kako reče kolega je smanjenja za 50% ili oko 180 milijuna kuna mislim da upravo ono što je Đurović rekao da postoje rezerve, ma ne da postoje rezerve. Dobro gospodarenje Hrvatskim šumama može dovesti do toga da ta OKFŠ nije ni potrebna. O onome što se događa i dan danas u šumarijama i nadšumarijama pa o prijamima na posao da ne govorimo i kako i na koji način se ljudi primaju na službu u Hrvatske šume to je jedna posebna i druga priča. A o tome da se službeni kažu čekići posuđuju i nekim privatnim šumama, također postoje podaci da su oni završili iako ne smiju završiti u privatnim rukama i ne može privatnik "čekićati" stabla koja bi trebalo i pretjerano, ne granatirati kao što je to bilo kako kažu i optužuju za Knin i ne pretjerano izlovljavati kako što govore za more, nego pretjerano izvoditi drvnu masu. Imamo primjer u Slavoniji u Đakovštini gdje se to događalo. O tome imate i zviždače i sve ostale. Ja ne bih htio potezati te stvari, ima tko to treba potegnuti. Dakle, klub HDSSB-a i osobno biti ćemo za ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na vašu raspravu imamo prijavljenu repliku. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega pa rasprava se cijelo vrijeme odnosno ode u nekim drugom smjeru. Govorite stalno o nekim krađama. Ja to ne branim, naravno da ne branim, ja u ovom slučaju želim braniti struku i želim braniti poštivanje znanosti i želim reći na početku svoje rasprave sam govorila da ne govorim o Hrvatskim šumama d.o.o. nego govorim o šumama u Hrvatskoj. Kako su one ostale sačuvane i zbog čega imaju svjetska priznanja? Pa valjda zbog toga jer se netko o njima brinuo. Što se dešava u nekim trgovačkim društvima ja sam kažem ponovno za. A što se tiče OKFŠ ja sam za to da se one na ovaj način ne ukinu. Da se s njima u stvarnosti radi ono što se i do sada radilo, da se pravilno raspolaže. Sada ću vam reći nešto npr. U zadnjih 5 godina znači od 2007.do 2012. INA je uplatila u tu svrhu 76,4 milijuna to sve podijelite sa 5, da ja to sada ne radim, HEP 39 milijuna, Konzum 34 milijuna, Privredna banka 15 milijuna kuna, Zagrebačka banka 21 milijun kuna, HEP 12,4 milijuna kuna. Zanimljivo je sve ovo pročitala sam vam da je većina od ovih dalje nabrojenih nisu u hrvatskim u stvarnosti većinska poduzeća. Zašto ne bi platili oni ovu naknadu? Zašto ne bi platili kada se i oni u stvarnosti koriste kaka ovaj resurs šuma i svega ono što ona radi u stvarnosti iskorištavaju. Oni trebaju platiti to ne samo oni. I dalje kažem u mjerama gospodarskog oporavka uredu treba nešto smanjiti, ali na koji način će se nadoknaditi ovaj novac, na koji način će se ulagati u razminiravanja, u vatrogastvo, u čišćenje i krčenje šuma i rađanje puteva. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Gospođo Sumrak ja ne bih imao ništa protiv da veliki sustavi imaju ajde da kažem i veću stopu ili veću naknadu. Ja se nadam da će možda i koalicija koja je na vlasti doći do pameti do takve ideje. Imam vremena i promijeniti zakon hvala ti Bože ako se pokaže neučinkovit ili da se ne pokaže dobar. Ali stotine tisuća malih obrtnika opterećuje naknada. Prema tome, ne možemo što kažu ili po babi ili po stričevima, nekom će dobro doći i ovako veliki iznos. A drugo, govorili ste o znanosti u šumarstvu i u hrvatskim šumama, pa znate da je rekli ste sami, da se samo 2,5 milijuna kuna izdvaja od tih bivših 350 za znanost. Da, rekli ste 2,5 u vašem izlaganju eto. Pa to je strašno ulaganje u znanost, ako je to tako onda.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom od 10 minuta. Poštovani zastupnik Zvonko Milas. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice ministra, gospodine pomoćniče, kolegice i kolege. Pa evo o ovoj raspravi već je toliko toga rečeno i za i protiv smanjenja tako da ne znam odakle bih krenuo. Međutim imao sam sastanak sa sindikatom pirotehničara, a obzirom da je to populacije iz koje dolazim i ja i obzirom da sam kratko obnašao funkciju predsjednika Saveza za razminiravanje RH dužan sam nešto reći o samom razminiranju. Dakle, negativni utjecaji koji bi smanjenje za OKFŠ moglo imati u razminiranju RH su evidentni. I kako kaže kolega Đurović ja bih bio najsretniji da se donesu nekakvi zakonski nameti koji će jednom zauvijek riješiti pitanje razminiranja u RH. Osnova nit vodilja predložena izmjena zakona je rasterećenje gospodarstva što je samo po sebi pozitivno. Međutim ako se ono događa na način da sustavno drugi oblici gospodarstva koji ovise o tome nisu riješeni, onda je to slom sustava. U ovom slučaju može doći do sloma sustava koje se zove djelatnost razminiranja, a koja će imati vjerujte mi nesagledive posljedice. Svi znamo što znači problem mina i to je definitivno pitanje nacionalnog interesa Republike Hrvatske. Kako u tome sudjeluju Hrvatske šume? Pa u razminiranju sudjeluju u novčanom iznosu većem nego sva druga javna poduzeća zajedno. Samo u prošloj godini investirali su u razminiranje oko 75 milijuna kuna, a ova druga poduzeća od kojih 20 vodećih pravnih poslova među kojima je dakle 13 pretežito ako ne potpuno u stranom vlasništvu vjerujte mi iz osobnog iskustva da kada dođete kod njih i tražite donacije za razminiranje Republike Hrvatske to više liči na prosjačenje, čast iznimkama, nego na razgovor. Ako se sredstva za ovu djelatnost ovakvom izmjenom prepolove, a obzirom da je i koliko sam vidio u proračunu de iure smanjen proračun za razminiranje za 2012. godinu to će definitivno značiti da posao pirotehničara može trajat do ljeta ove godine. Nakon toga dolazi do gašenja firmi, otpuštanja ljudi gdje problem zaposlenja tad će tražiti otprilike 1000 ljudi i to najvećim dijelom dragovoljaca, branitelja iz Domovinskog rata. I nadam se da nećemo taj problem rješavati ovako kako rješavamo problem s mljekarima. Ne treba ni spominjat koliko je ta djelatnost specifična, koliko je posla pred njima, odnosno koliko prostora pod minama predstavlja problem za Hrvatsku u socijalnom, sigurnosnom, gospodarskom i u svakom drugom smislu. Osim toga, Hrvatska je potpisnica Ottawske konvencije čime se obvezala razminirati svoje područje do 2019., a ovakvom financijskom dinamikom vjerujte neće ga uspjet do 2029. jer izgleda je razminiranje nažalost svima nekakva, kako bih rekao, treća ili četvrta liga. Na kraju važno je istaknuti da nerješavanjem problema mina onemogućava gospodarenje, eksploataciju novih šumskih površina što inicira i dalje negativne gospodarske trendove u vodnom gospodarstvu, građevinskoj operativi, posebno u drvnoj industriji. Dakle nije svako smanjenje pozitivno ako je rasterećenje. U ovom slučaju koji se zove razminiranje ono je nažalost opterećenje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo prijavljenu repliku na vaše izlaganje. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala vam lijepo. Kolega, u potpunosti se slažem sa vašom raspravom, posebice u ovom dijelu kad govorite o razminiravanju. Htjela bih još samo dodati da nije točno da se kao što su u raspravama, naime i to je dio, to je ulaganje u znanstveno-istraživačke radove, nije 2 ne znam koliko je rekao prije toga kolega nego 10,2 milijuna kuna se ulaže. Pa npr. zbog takvih između ostalog,ja ću sad da napamet ne pričam sve, ali recimo postoji mreža ekoloških šuma u Hrvatskoj. Moram reći da smo među nekoliko u svijetu koji to imamo, a to znači da se prati oštećenost šuma, sigurno kolega zna o čemu govorim i to je nešto na čemu se čestita Hrvatskoj. Različiti znanstveni radovi tipa poplavnih šuma, recimo to je nešto što je jedinstveno, što nema svagdje, što postoji samo kod nas. I tako tisuće drugih stvari, tisuće znanstvenika koji se time bave, ali ja bih pozdravila barem ovaj najveći dio što ste vi govorili razminiravanje. Kao da svi zaboravljaju što to znači za Hrvatsku i koja je to dobrobit.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom u trajanju od 10 minuta. Poštovani zastupnik Petar Baranović. Izvolite zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana zamjenice ministra, poštovani pomoćniče ministra, štovane dame i gospodo. Ja ću vrlo kratko se osvrnuti možda najviše na tijek dosadašnjih rasprava i na sve argumente pro i kontra koji su u ovoj sabornici izneseni. Kada je u pitanju ovaj prijedlog zakona prije nego što počnem govorit o drugim stvarima osvrnut ću se na razminiranje. Kad bi razminiranje u Hrvatskoj ovisilo isključivo o ovoj odluci o kojoj se danas raspravlja u Hrvatskom saboru, onda bi vrlo vjerojatno ja imao jednako stajalište kao i kolega. Hrvatsko društvo se za taj proces i hrvatska Vlada moraju posvetiti na vrlo ozbiljan način i kroz korekcije nekih drugih zakona, ali isto tako i kroz povlačenje određenih poteza u upravljanju resursima kojima Hrvatska raspolaže sve u cilju da se izdvoje dovoljna sredstva koja bi osigurala nastavak procesa razminiranja jer svi smo mi u ovoj sali sigurno svjesni koliko je to bitno. Međutim, govoriti i stavljati u nekakav fatalistički kontekst ovu odluku, a zanemariti činjenicu da je ukupni prihod Hrvatskih šuma u prošloj godini iznosio 2 milijarde 272 milijuna kuna, tvrditi da nema načina da se kompenzira kroz obavljanje djelatnosti Hrvatskih šuma ovaj nedostatak, a radi se o smanjenju svega 5 do 6%, meni to malo ne drži vodu. Ja primjećujem da neki kolege u sabornici imaju određena drukčija mišljenja što naravno cijenim. Svako javno poduzeće u Republika Hrvatskoj, moje je osobno mišljenje, a i stav moje stranke, ima prostor od par posto za racionalizaciju poslovanja a da se to ozbiljnije ne osjeti na funkcionalnost i operativnost. I ako mi nismo svjesni da taj prostor racionalizacije kroz političko odlučivanje ovoga sabora moramo osigurat onda smo neodgovorni prema vlastitim građanima. Simpatična mi je dakako bila i rasprava nekadašnjeg ministra, kolege Petra Čobankovića od kojeg sam očekivao tako intoniranu raspravu. Naravno da je on stao u obranu hrvatskih šuma i zelene rente i nije loše što zelena renta postoji, međutim ona je jedna od 240 parafiskalnih nameta u Republici Hrvatskoj. Smanjenjem te rente za pola mi oslobađamo 100 i nešto milijuna kuna. Poigrajmo se malo elementarne matematike pa ćemo shvatiti da smo na teret gospodarstva u Hrvatskoj i građana Republike Hrvatske stavili nepodnošljiv teret koji gospodarstvo u Hrvatskoj više ne da ne može vući, ono izdiše i nema govora da je kondicionirano za ozbiljniji investicijski ciklus koji je priželjkivala bivša Vlada i na koji se naslanja ova Vlada. Nabrajanje svih korisnih funkcija hrvatskih šuma stvar je poznavanja biologije i ekologije. Ja bih mogao govoriti o korisnosti Jadranskog mora, o važnosti jadranskog ekosustava pa čak i o tome koliko kisika proizvodi fitoplankton u Jadranskom moru, a to bi bile stručne rasprave koje ne interesiraju ovaj Sabor. Ono što ga interesira da ne postoji plava renta, nje nema, a od nje živi hrvatsko gospodarstvo iz svih krajeva Hrvatske i nitko se nije zapitao da li bi eventualno trebalo izdvojiti nekakva sredstva kojima bi se održavao eko sustav Jadranskog mora u primjerenoj kondiciji. Jednog dana kad izdahne, kad na račun toga izdahne i ribarstvo i marikultura i turizam onda ćemo svi vikati nismo znali. Na kraju, Hrvatske šume su javno poduzeće koje u percepciji onih koji to promatraju malo pozornije ostavlja dojam prilično dobro stojeće zajednice i sredine. Veliki dio sredstava se prikuplja uz jadransku obalu. Ne zaboravimo da je ogroman promet poduzetnika kroz turističku djelatnost, kroz druge djelatnosti koje su u priobalju. A bilo bi interesantno napraviti jednu ekskurziju nas hrvatskih zastupnika kroz šume, borove šume ili ono što je ostalo od njih duž jadranske obale, pa da vidite kako se te šume održavaju. One se ne održavaju ili se održavaju toliko traljavo i toliko parcijalno da je to nacionalna sramota. Prema tome, Hrvatske šume kao i sva javna poduzeća trebaju dobiti jasan zadatak i od ovog Sabora i od hrvatske Vlade da doprinesu kvalitetnijim i racionalnijim radom financijskom konsolidiranju Hrvatske države. Moraju podnijeti svoj dio tereta i mi moramo ići dalje putem rasterećenja gospodarstva od parafiskalnih nameta. Iz tih razloga Hrvatska narodna stranka i ja osobno kao zastupnik podržat ćemo ovaj Zakon. Hvala na pažnji.
Hvala lijepa. I zadnji prijavljeni zastupnik Božidar Kalmeta. Poštovani zastupniče izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. E ja neću podržati ovaj prijedlog zakona, jer ja mislim da će biti više štete nego koristi. Dakle, smanjenjem ovih parafiskalnih nameta od nekih 150 milijuna kuna ili 160 s kojim bi se rasteretilo gospodarstvo. S druge strane će se izgubiti, evo ja ću samo tri mjere ovdje navesti za koje smatram da su važne i da su važne itekako za gospodarstvo. Prvo smanjit će se sredstva za zaštitu od požara, odnosno za vatrogastvo, odnosno smanjit će se sredstva koja služe isključivo za nabavku vatrogasne opreme kako županijskim vatrogasnim zajednicama, tako dobrovoljnim vatrogasnim društvima i rekao sam i vatrogasnim zajednicama. A znamo da taj problem zna biti ogroman. Ljeti kad se događaju požari, kad se događaju pa i tragedije na žalost, da nam je onda svaka brentača, svaki ne znam, svako sredstvo koje služi u zaštiti od požara je itekako dobro došlo. A znamo da se iz ovih sredstava financiralo u prošloj godini skoro 20 milijuna kuna za vatrogasne zajednice. Sad će taj iznos pretpostavljam biti ili prepolovljen ili manji. I mislim da to nije dobro. To je jedan razlog. Drugi razlog bit će jasno i manje novaca za podizanje novih šuma nakon požara, dakle nakon što požar uništi šume, ali bit će manje novaca za šumske puteve. Šumski putevi su dakako važni za borbu protiv požara kad se to dogodi. Ali su ti šumski putevi imali još jednu funkciju da je puno površina zahvaljujući tim putevima otvoreno. Ljudi su došli do svojih maslinika do kojih nisu prije mogli doći pogotovo na otocima ali i u priobalju. Dakle, sve je to bilo zakrčeno. Sada su hektari i hektari maslinika ponovno stavljeni u funkciju zahvaljujući tome što su probiveni, otvoreni ti šumski putevi, da ne kažem da se i mnogo poljoprivrednih površina novih otvorilo zahvaljujući tim šumskim putevima, a sada će toga svega biti jasno manje. Dakle, i tu, ta jedna, i to je gospodarska djelatnost. Šta je poljoprivreda nego primarna grana gospodarstva. Poljoprivreda je primarna grana gospodarstva. Dakle, i tu će biti manje takvih aktivnosti. I treće, da ne nabrajam sve ostalo ono o čemu je govorio kolega Milas, mi danas u Hrvatskoj imamo oko 740 kilometara još kvadratnih miniranog područja. I najveći dio tih područja su pod šumama. Čini mi se čak negdje oko 60%, a ostatak su uglavnom poljoprivredne površine. Godišnje se za razminiranje izdvaja čini mi se oko nešto manje od 300, oko 270 milijuna kuna. Najveći dio tih sredstava ide iz državnog proračuna. Ali znatna sredstva se izdvajaju evo baš i iz ove opće korisne funkcije šuma od prihoda za opće korisne funkcije šuma. I to je bilo prošle, bilo je dakle 74,7 milijuna kuna. Dakle, od 270 milijuna 74 cijelih koliko pet milijuna kuna sredstava za razminiranje je dolazilo upravo iz ove naknade. Tako da će i taj dio biti usporen, a kad smo čitali državni proračun vidjeli smo da su i tamo smanjena sredstva za razminiranje, pa je klub Hrvatske demokratske zajednice dao jedan amandman. O tome će sutra biti riječi kad bude glasovanje pretpostavljam o proračunu. Pa onda vidimo evo da gledajući i državni proračun i gledajući ovdje ta smanjena sredstva za razminiranje, da će ta aktivnost u svakom slučaju biti manja. Prema tome, ono što sam rekao na početku bit će više štete nego koristi, jer ono što će se dobiti smanjenjem parafiskalnog nameta i rasterećenje gospodarstva. S druge strane gospodarstvo može itekako višestruko platiti, odnosno višestruko izgubiti. Evo zbog ta tri razloga da ne nabrajam dalje, ja sam svakako protiv ovoga prijedloga zakona. Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa. I završna riječ zamjenice ministra poljoprivrede, poštovane Snježane Španjol. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Ja bih samo ponovila ono što je gospodin ministar rekao vezano za izmjene Zakona o šumama jer vidim da je bilo malo nerazumijevanja pa ću ponoviti gradivo. Naime, Ministarstvo poljoprivrede je svjesno da posljedice koje bi smanjenje ovog nameta imalo na cijele aktivnosti u sklopu Hrvatskih šuma i radi toga smo analizom dosadašnje raspodjele ovih sredstava uočili mogućnosti njihove preraspodjele, odnosno dodatnog i pravednije utvrđivanja prioriteta raspodjele sredstava. Pri tome ćemo naravno voditi računa o razminiranju kao jednom od najvećih prioriteta i nismo govorili o smanjivanju. Radi se o ukupnom iznosu i to će Ministarstvo poljoprivrede imati na umu prilikom utvrđivanja prioriteta. Također će preoblikovanjem i preustrojem Hrvatskih šuma kao i Ministarstva poljoprivrede se učiniti značajnije uštede u samom poslovanju i aktivnostima Hrvatskih šuma i na taj način će se pokušati, ne pokušati nego napraviti kompenzacija za ovaj OKFŠ u smislu pomoći gospodarskom oporavku što je i smjernica Vlade RH. Vezano, žao mi je što ovdje nema gospodina Čobankovića i gospodina Kalmete, ali nisu pročitali IPARD program, odnosno program kojeg je usvojila Europska komisija 2008. godine. Naime, u sklopu tog programa postoji mjera protupožarni putovi i multifunkcionalne ceste gdje se korisnicima omogućava putem tih protupožarnih cesta spajanje poljoprivrednih zona. Znači napuštenih maslinika, napuštenih vinograda sa ciljem da se spriječe požari, ali i da se ta područja privedu funkciji u kojoj oni jesu. Dodatna činjenica je, ako ćemo povezati zakon koji je bio vezano za jedinice lokalne samouprave i sniženja koja su njih pogodila, je ta da preko te mjere sredstva mogu koristiti jedinice lokalne samouprave u iznosu od 100% ulaganja. Pa mi je žao što ih ovdje nema da bi mogli čuti tu informaciju. Radi se znači i o tome da je zadnja Nacionalna šumarska strategija donesena 2003. godine. Nakon toga u području šumarstva nije donesen nijedan strateški dokument. To je rezultiralo time da u sklopu programa ruralnog razvoja nema nažalost nijedne mjere koja je usmjerena na šumarstvo. Prije svega govorim o vrlo popularnim agroforestnim mjerama, znači ako ćemo o znanosti, o mjerama koje su posvećene uzgoju brzo rastućih vrsta sa ciljem proizvodnje biomase povezanim sa ulaganjem u toplane na biootpad. Propušten je jako velik dio stvari, ali mi ćemo se potruditi da taj dio zajedno sa novim timom popravimo što je prije moguće i u sklopu ove godine ćemo donijeti Nacionalni šumarski program u kojem ćemo stvoriti podlogu za definiranje mjera u sklopu šumarstva koji će zajedno sa poljoprivredom činiti jedan od okosnica razvoja ruralnih prostora preko diversifikacije gospodarskih djelatnosti, preko ulaganja u tradicionalne obrte, preko ulaganja u prerađivačke kapacitete itd. Stoga pozivam da podržite predloženi Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o šumama jer smatramo mi iz Ministarstva poljoprivrede i Vlade da će koristi koje će se time polučiti biti veće od možebitnih nepovoljnih učinaka za koje smo pripremili alternativna rješenja o kojima ste imali prilike čuti. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Ovime smo iscrpili liste prijavljenih za raspravu po prijedlogu ovog zakona. O amandmanima i … [[Upadica se ne razumije.]] A dobro. Zaključujemo raspravu. Nema amandmana, upozoren sam na to od tajnice.
Prelazimo na izjašnjavanje o Konačnom prijedlogu zakona o izmjeni Zakona o šumama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 46. Rasprava je zaključena. I dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Dakle, Prijedlog zakona o šumama za one koji nisu dobro čuli ili skraćeno šume. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 36 protiv, 7 suzdržanih donesen Zakon o izmjeni Zakona o šumama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo onda na sljedeću točku dnevnog reda. To je - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 39 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta, prijedlog zakona primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o Konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za lokalnu (područnu) samoupravu, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo i Odbor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Tu je sa nama zamjenik ministrice kulture prof. Borislav Šipuš. Da li želi? Izvolite zamjeniče.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane dame zastupnice i gospodo zastupnici. Samo jedna mala ispravka, Berislav.
Ispričavam se. Hvala lijepa.
Evo ovdje par informacija o Zakonu o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. U okviru mjera i smjernica za izradu Proračuna za 2012. godinu naznačena je obveza smanjenja neporeznih davanja i Ministarstvo kulture je u obvezi provesti aktivnosti koje se odnose na smanjivanje neizravne spomeničke rente kao davanja koje opterećuje privredne subjekte. Zakon o zaštiti očuvanja kulturnih dobara između ostalog uređuje i način osiguravanja sredstava za provedbu mjera zaštite i očuvanja kulturnih dobara pri čemu je jedan od instrumenata pribavljanje sredstava i spomenička renta koju zakon dijeli na izravnu spomeničku rentu uređenu člankom 114. i neizravnu spomeničku rentu uređenu člankom 114.a. Osnovica za obračun neizravne spomeničke rente je ukupni prihod ostvaren obavljanjem propisanih gospodarskih i drugih djelatnosti prema Nacionalnoj klasifikaciji djelatnosti, a plaća se po stopi od 0,05% i od te neizravne spomeničke rente u 2011. godini prikupljeno je ukupno 57 milijuna 141 tisuća 586,80 kuna. Prikupljena sredstva od spomeničke rente može se isključivo koristiti za zaštitu i očuvanje kulturnih dobara pri čemu se sredstva dijele između RH, gradova i općina. Od prikupljenih sredstava 40% se uplaćuje u državni proračun, a 60% u proračun jedinica lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave. Ministarstvo kulture je na ime neizravne spomeničke rente imalo na raspolaganju u prošloj godini 25 milijuna proračunskih sredstava. Predloženim izmjenama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara i amandmanima Vlade RH smanjuje se popis djelatnosti iz Nacionalne klasifikacije djelatnosti na koje se primjenjuju odredbe o plaćanju neizravne spomeničke rente. Obuhvaćene su samo djelatnosti koje nemaju poteškoća u poslovanju i bilježe dobit u poslovanju. To su npr. trgovine na veliko duhanskim proizvodima, trgovina na veliko parfemima i kozmetikom, trgovina na maloduhanskim proizvodima u specijaliziranim prodavaonicama, telekomunikacije osim održavanja komunikacijskih mreža i prijenosa radijskog i televizijskog programa, novčarsko posredovanje, pomoćne djelatnosti kod financijskih usluga osim osiguranja i mirovinskih fondova, djelatnosti kockanja i klađenja. Tako je od plaćanja spomeničke rente izuzeta djelatnost hotela sličnih smještaja, djelatnost restorana i ostalih objekata za pripremu i usluživanje hrane, djelatnost putničkih agencija, organizatora putovanja djelatnost trgovina na veliko hranom i pićima, trgovina na veliko cvijećem i sadnicama, zračni prijevoz robe, uslužne djelatnosti u vezi sa kopnenim i zračnim prijevozom, taxi službe i druge djelatnosti koje se nalaze upravo u tom članku 114.a navedene po toj nacionalnoj klasifikaciji djelatnosti. Predložene izmjene zakona stupaju na snagu 1. Ožujka 2012. godine i ostaju na snazi do 31. prosinca 2012. godine osim članka 1. Zakona koji uređuje da rješenjem inspektora kulturnih dobara provode nadležna tijela, tj. konzervatorski odjeli Ministarstva kulture i Gradski zavod za zaštitu spomenika kulture i prirode u Zagrebu. Eto, toliko o ovim izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara.
Zahvaljujem se prof. Berislavu Šipušu, zamjeniku ministrice kulture Vlade Republike Hrvatske. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Da. Odbor za turizam. Poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine zamjeniče ministrice. Želim Vas izvijestiti da je Odbor za turizam Hrvatskoga sabora razmatrao Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara s Konačnim prijedlogom zakona kao zainteresirano radno tijelo. Nakon obrazloženja predlagatelja koje je naš Odbor pomno saslušao, a u njemu je naznačeno između ostaloga da se radi o provođenju mjere smanjenja neporeznih davanja, Ministarstvo kulture kao nositelj ovoga prijedloga predlaže da se usvoje izmjene Zakona kojima bi se ukinula tzv. neizravna spomenička renta. Tim prijedlogom privremeno bi se ukinulo plaćanje neizravne spomeničke rente, odnosno rente po osnovi obavljanja gospodarskih i drugih djelatnosti prema nacionalnoj klasifikaciji djelatnosti s ciljem da se kroz rasterećenje od neporeznog tereta poduzetnika i investitora pripomogne osnaživanju i razvoju hrvatskoga gospodarstva. Također, obaviješteni smo da je predlagatelj spreman ne samo u usuglašenom dogovoru sa Odborom za zakonodavstvo, već i sa najavljenim podnositeljem amandmana da se ovaj prijedlog u dijelu koji se odnosi na ukidanje neizravne spomeničke rente zapravo primjeni sa privremenim karakterom, odnosno do 31. Prosinca 2012. Godine. Također su nas izvijestili iz Ministarstva turizma da bi željeli ovoj tematici, dakle samome Zakonu o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara pristupiti s nešto ozbiljnijim prijedlozima budućih izmjena kako bi se sustav obračuna i naplate spomeničke rente korigirao na temelju dosadašnjih iskustava i stvarnih učinaka u primjeni ovoga zakona. Valja reći da su i predstavnici Hrvatske obrtničke i Hrvatske gospodarske komore također se složili sa ovim prijedlogom Vlade Republike Hrvatske smatrajući da će to na svoj način doprinijeti ukidanju neporeznih davanja i potaknuti razvoj gospodarstva. Međutim, valja reći i to su članica i članovi Odbora istaknuli da je uvođenje spomeničke rente 1990. Godine bio odgovor na ratom razorenu i oštećenu kulturnu baštinu Republike Hrvatske, obzirom da se redovitim putem nisu mogla iznaći dostatna sredstva tada procijenjene na oko 350 milijuna eura izravne štete na objektima dakle, kulturne baštine. U raspravi je većina članova Odbora podržala osnovnu intenciju predlagatelja da se određenim ciljanim mjerama pomogne gospodarskom oporavku Republike Hrvatske i naravno, podržano je najavljeno opredjeljenje da će ova mjera ukidanja neizravne spomeničke rente biti privremenoga karaktera, te da će se izvršiti analize učinaka predloženih rješenja kako bi se utvrdilo eventualno postojanje potrebe za produljenje ovoga prijedloga ukidanja neizravne spomeničke rente ili ostajanja ovakvoga rješenja. Također je istaknuto da je sustavna briga o zaštiti i obnovi kulturnih spomenika, odnosno očuvanja hrvatske kulturne baštine kao jednoga od najvažnijih brendova hrvatskoga turizma iznimno važna za razvoj hrvatskoga turizma. Država i jedinica lokalne samouprave ovom će mjerom ostati bez dijela prihoda kojima je zakon izričito naveo svrhu. No, nedostatak tih sredstava morat će se nadoknaditi tamo gdje god to bude moguće iz redovnih proračunskih prihoda. U tome je smislu dobro da se ovim prijedlogom omogućuje daljnje funkcioniranje tzv. izravne spomeničke rente i da ona ne dolazi pod upit, jer taj je sustav već nekoliko puta pretrpio izmjene koje su dovele do konstantnog pada ukupnih prihoda po tome osnovu. No, važno je očuvati načelo da gospodarski subjekti koji zarađuju od kulturne baštine na izravan ili neizravan način trebaju izdvajati određena sredstva za njeno održavanje i očuvanje. Osobito je važno imati na umu da je dobar dio dosadašnjih obveznika plaćanja tzv. neizravne spomeničke rente iz visoko profitabilnih gospodarskih djelatnosti kao što su to telekomunikacije, mjenjačnice, banke, kockarnice i sl. S druge strane činjenica je da će se ukidanjem neizravne spomeničke rente obzirom da u ovoj godini neće doći do smanjenja stope PDV-a, nego ona je čak i nešto povećana u turizmu kao i u ostalim djelatnostima, barem djelomično rasteretiti ključni gospodarski subjekti koji doprinose razvoju turizmu. Napomenuto je da će se ukidanjem neizravne spomeničke rente za nešto više od 50 milijuna kuna godišnje smanjiti ukupna masa sredstava koja se namjenski troše dobrim dijelom i za izvođenje vrlo sofisticiranih konzervatorskih restauratorskih i sličnih radova za koje su osposobljeni samo neki od tzv. starih obrta i zanata. O tome valja voditi posebnu brigu. Na temelju provedene rasprave, Odbor za turizam Hrvatskoga sabora je većinom glasova odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Da li drugi izvjestitelji drugih odbora žele uzeti riječ? Ako ne, hvala lijepa. Otvaram raspravu. Počinjemo sa klubovima u Hrvatskom saboru. Prvi je Klub Socijaldemokratske partije Hrvatske, a ne. Tko je to? Damir Kajin je to, IDS-a. Dobro. Prvi je Klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Hvala lijepa. Nema ga u dvorani. Gubi pravo na raspravu u ime Kluba. Drugi je klub HDZ-a poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Počet ću zapravo od kraja devedesetih godina kada je po završetku rada Nacionalne komisije za procjenu ratne štete došlo se do podatka da su direktne ratne štete u Domovinskom ratu na kulturnoj baštini, dakle direktne, indirektne su bile puno veće iznosile oko 350 milijuna eura. U tom momentu bilo je nužno na neki način naći mogućnost kako da se isfinancira obnova tih kulturnih dobara, a da se na određeni način u dijelu gospodarstva istakne svijest da je kulturna baština zapravo resurs. S obzirom da smo imali više od 2 tisuće porušenih spomenika totalne štete, Zakon o spomeničkoj renti zapravo je zaživo iza 2000. godine i redovita naplata spomeničke rente je počela iza 2000. godine. Ono što je jako bitno za istaknuti to je da je spomenička renta po sebi po definiciji ima obavezu da bude bilo od lokalne zajednice, bilo od Ministarstva kulture dalje uložena u zaštitu kulturnih dobara. Dakle, ona je sama po sebi ponovno se reinvestira bilo u obnovu kulturnih dobara i od nje naravnao ima koristi ili specijalizirane tvrtke koje su licencirane od strane Ministarstva kulture za rad na kulturnim dobrima ili od nje imaju koristi tradicionalni obrti koji putem određenih poslova na taj način ostvaruju zaradu i indirektno na drugi način pridonose državnom proračunu. Ono što bi bilo jako dobro da su ovdje bili predstavnici i Ministarstva financija i Ministarstva gospodarstva pa i Ministarstva poduzetništva i obrta zbog toga što i što smo imali prilike na odborima raspravljati, sjetit ćete se kolegice i kolege da sam bio vrlo kritičan po pitanju ukidanja spomeničke rente po osnovu dohotka. Drago mi je vidjeti da u amandmanima na određeni način akceptiralo ono protiv čega smo na odborima glasali i žao mi je da to već na odborima nismo mogli usvojiti. Ne može me nitko uvjeriti da će onih 57 milijuna koje je od spomeničke rente bilo prikupljeno u 2011.godini stvarno biti reinvestirano od strane telekomunikacija, banaka, mjenjačnica, trgovine, a o na način ako spomenička renta po dohotku ostaje onda će u svakom slučaju biti investirana. Pa nije to veći doprinos gospodarskoj inicijativi i gospodarskom oporavku. Ne želim dalje ulaziti u pitanje kakva je zapravo investicija u kulturnu baštinu, koliki je to benefit za hrvatski turizam. Po istraživanju časopisa "Travel" prošle godine 56% turista bira svoje odredište po prirodnim i kulturnim ljepotama. Dakle, radi se o jednom toliko autentičnom, toliko jakom brendu u smislu turističke promidžbe kakav nijedan drugi snimljeni spot ne može biti. Bili smo svjesni i prije u prošlom mandatu da zbog ekonomske krize u RH moramo na određeni način spomeničku rentu smanjivati. Izmjenama zakona 2010. godine sjetit ćete se da smo smanjivali spomeničku rentu po kvadratu poslovnog prostora bilo u nepokretnom kulturnom dobro, bilo u zaštićenoj urbanoj povijesnoj cjelini. Smanjili smo tada skalu i dali mogućnost lokalnoj zajednici, dakle općinama ili gradovima, da oni same odrede koje obrte i koje gospodarske djelatnosti žele oslobodi, koje žele osloboditi dvostrukog plaćanja i koje gospodarske djelatnosti ne moraju plaćati po toj skali od 1 do 7 kuna najveću naknadu. Neke lokalne zajednice su se odlučile za najveće, neke su se odlučile za najmanje. Ono što je također bitno reći da od tih izmjena Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara su potpuno izuzete proizvodne i prerađivačke djelatnosti. Osim toga u tim izmjenama je potpuno izuzet onaj paušal koji se naplaćivao kada se kulturna baština koristila u marketinške i promotivne svrhe. Probajte bilo gdje vani snimiti promotivni spot. U Rimu, Firenci, Beču probajte pa ćete vidjeti da će vas to koštati. Mi smo to ukinuli. Želeći na taj način dodatno istaknuti važnost kulturne baštine u promidžbi hrvatskog turizma. Nakon rasprava na odborima drago mi je da je na određeni način razum proradio i da će određeni način ipak ovim amandmanom najviše koristi imati Ministarstvo kulture čija je stavka budžeta na zaštiti nepokretnih kulturnih dobara bila ozbiljno ugrožena onakvim prvim prijedlogom, ali posebno će imati koristi upravo lokalne zajednice, jer njima će ostajati 60% od tog iznosa. Zašto to govorim? To govorim zato što se novi vjetar u zamahu gospodarskog razvoja, a koristeći baštinu kao resurs može postići. Može se postići na sljedeći način. Meni je žao što se to u ovogodišnjem proračunu ne vidi, ali može se postići pripremom projekata na lokalnoj razini čemu se može onda aplicirati na fondove EU, na taj način. Može se postići aktiviranjem postupka koncesija koje su predviđene već izmjenom zakona 2010. godine Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Isto tako se može postići sukladno Strategiji gospodarskog korištenja kulturne baštine koja je izrađena u Ministarstvu kulture. Isto tako može se pospješiti tzv. koncesijskim odobrenjima na podvodnim arheološkim nalazištima. Dakle to je sve način gdje kulturna baština ako ju želimo koristiti kao resurs u novom gospodarskom razvoju može i mora funkcionirati. Ne na ukidanje 0,05% prihoda banaka, telekomunikacija i trgovine. Ni ovaj amandman koji je predložen nije do kraja pogodio smisao jer ako smo željeli pomoći hotelima koji su bili ugroženi, njihovo poslovanje na određen način spomeničkom rentom, onda je trebalo smanjivat spomeničku rentu koju se naplaćuje po kvadratu jer hoteli upravo koji su zaštićeni cjelinama najviše sredstava ostvaruju zato što imaju veliku kvadraturu svog poslovnog prostora, a ne po 0,05 prihoda. Time bi im više olakšao. Isto tako trebalo je prihvatiti, ako su pojedini hoteli koji su u zaštićenim cjelinama, recimo Opatija koja ima puno starih hotela … [[Ne razumije se.]] trebalo im je priznat pod spomeničku rentu ono što su uložili sukladno konzervatorsko-restauratorskim principima u obnovu tih objekata. Spomenička renta u konačnici ne smije se gledati samo kao sredstvo koje se koristi za obnavljanje spomenika s kojim se financiraju pojedini projekti obnove. U konačnici ona mora biti onaj početni resurs koji će sukladno menadžment planovima koje je propisao UNESCO biti ona vrsta financija koja će moći očuvati kulturni identitet određenih urbanih cjelina. Danas u gradovima, Dubrovnika sjetit će se kolegice i kolege iz Dubrovnika, gubimo autohtono stanovništvo, gubimo autohtoni način života i u Trogiru i u splitskoj jezgri i u Poreču i u Rovinju i u Varaždinu i u Zagrebu. Gubimo zato što kulturna baština sama po sebi nije svrha, kulturna baština je uvijek proizvod načina i stila života ljudi na određenom prostoru. Ona je uvijek materijalni pokazatelj kulturnog identiteta. Zato ako zarađujemo od kulturne baštine na taj način u konačnici ideja spomeničke rente mora biti da olakša način životu tih ljudi koji žive u tim sredinama, da te sredine jednog dana ne bi bile pustopoljina i kulise, nego da bi zadržali onaj kulturni etnos koji ih je stvorio. To bi trebao biti konačni cilj kulturne politike vezano uz spomeničku rentu. Zato budimo oprezni sljedeći put kad želimo pomoći gospodarstvu, pomoći Republici Hrvatskoj da krene putem gospodarskog oporavka. Konzultirajmo struku, brinimo o tome, konzultirajmo mišljenje stručnjaka Ministarstva kulture, konzultirajmo mišljenje Službe za zaštitu kulturnih dobara koja u ovoj zemlji ima tradiciju dužu od 150 godina i nastojmo možda pa i na javnoj raspravi iznaći najbolje rješenje. Postoji još niz mjera kojima se u sektoru kulture može potaknuti gospodarski razvoj. Imate stavku u proračunu koja se zove "Poduzetništvo u kulturi", nije raslo, a pokazalo se da je upravo u "Poduzetništvo u kulturi" najbolje investirana kuna u kulturu koja rezultira zapošljavanjem i pokretanjem privatnih inicijativa u kulturi. Isto tako, u ovom smo Saboru u prošlom sazivu jednoglasno usvojili izmjene i dopune audiovizualnog zakona, kada smo se zajedno složili vezano uz povrat 20% onih investicija koje dolaze u Republiku Hrvatsku za snimanje koprodukcija. Nema te stavke u proračunu. Postoje kolegijalna uvjeravanja da je to dogovoreno s Ministarstvom financija i Ministarstvom gospodarstva. Bit će mi drago da i to vidim. Toga nema. Nema niti jednog projekta osim projekta … [[Ne razumije se.]] koji je pripremljen ranije vezano za projekte EU o obnovi kulturne baštine. Čeka nas još strateški plan koja to kulturna dobra moraju biti konzervirana i netaknuta, kojih to od 100 i nešto kurija 5 moraju biti potpuno konzervirane, u kojih se to 30 može napraviti nova turistička namjena ili nekakva ostala, a kojih ostalih 50 se može dati u dugoročne koncesije da bi privatni investitor koristeći, otvarajući pravo njihovih posjeta s pravom javnosti mogu ih na određen način održavati. Ovo je jedno od pitanja nacionalnih politika koje u sljedećim desetljećima vidim kao jedno od najbitnijih. Jedna od dijelova politike koja će u budućnosti biti najkreativnija u euroatlantskim integracijama upravo će biti pitanje znanosti, obrazovanja i kulture. Zato apeliram i na vas kolegice i kolege i na buduće prijedloge koji budu u ovom smislu dolazili da imamo itekako to na pameti. Klub zastupnika HDZ-a je zadovoljan da je na određeni način, da su akceptirane naše rasprave na odborima i da su na određeni način se s amandmanima to osvojilo. Međutim i dalje smo mišljenja da su ti amandmani mogli biti bolji u smislu olakšavanja gospodarskim subjektima i da su trebali ići u onom pravcu kao što su to bili priloženi izmjenama 2010. godine. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Sljedeći riječ ima Klub zastupnika HNS-a i poštovani zastupnik Igor Kolman. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovana ministrice vanjskih i europskih poslova, poštovani zamjenici ministrice kulture sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Mi smo u posljednjih mjesec dana recimo u vrlo kratkom vremenu trajanja ovog saziva Sabora donijeli po mišljenju HNS-a jedan cijeli niz vrlo kvalitetnih mjera koje idu prema tome da rastrete gospodarstvo sa ciljem prvenstveno očuvanja postojećih radnih mjesta, a onda u drugom koraku i stvaranja novih radnih mjesta u Republici Hrvatskoj. Ja sam neki dan bio na jednom sastanku sa nekoliko ljudi iz gospodarstva koji su mi rekli da te mjere nakon dugo vremena zapravo šalju poruku gospodarstvu da postoji jedna sustavna politika koja ima jasan i definiran cilj kuda ide i da na taj način zapravo raste optimizam u gospodarstvu, a mi svi znamo da u gospodarstvu osim realnih brojki i pokazatelja onih računovodstvenih i drugih da je zapravo i optimizam ili s druge strane pesimizam jednako tako važna komponenta u onoj odluci hoćemo li ulagati, hoćemo li štititi radna mjesta, hoćemo li otvarati nova. Nažalost, ja moram utvrditi da ova mjera po našem mišljenju ne spada u red ovih najuspješnijih koje smo do sada u Hrvatskom saboru usvojili. Tu su dva načelna pitanja na koja moramo svi skupa dati odgovor. Prvo je treba li u hrvatskoj ulagati u obnovu kulturnih dobara i meni se čini da je odgovor nedvosmisleno da, naravno da trebamo. Drugo načelno pitanje je trebaju li oni koji izravno ili neizravno od tih kulturnih dobara ostvaruju zaradu sudjelovati u tome da ulažu namjenska sredstva za obnovu tih kulturnih dobara. I meni se također čini da je odgovor nedvosmisleno naravno da trebaju i tu nema spora. Također dodatno pitanje i svrsishodnosti takve odluke s obzirom da novac koji se ubire kroz spomeničku rentu se zapravo vraća u gospodarstvo kroz te zahvate obnove koji su djelomično vrlo sofisticirani, zahtijevaju vrlo visoku razinu znanja koja su danas osim toga i vrlo rijetka. Dakle, to je ponuda koju ako ju čuvamo i razvijamo možemo koristiti u jednom trenutku i izvan granica Republike Hrvatske kao isto tako jedan sofisticirani i specifični izvozni proizvod i jedan specifični know how. Ono što je sigurno i tu isto tako nema dvojbe je da treba pronaći alternativne načine financiranja obnove kulturnih dobara. Ja se u tom smislu nadam da će Ministarstvo kulture zajedno sa Ministarstvom i financija i gospodarstva i poduzetništva naći i pronaći dodatne modele financiranja obnove i očuvanja kulturnih dobara. Recimo javno-privatno partnerstvo je sigurno jedan od modela gdje se u pojedinim slučajevima može vrlo uspješno postići cilj. Isto tako ne treba zaboraviti i treba koristiti maksimalno EU fondove. Neke od najbogatijih zemalja Europe i dalje obilato koriste fondove da bi upravo kulturna dobra i spomenike obnavljala, čuvala, privodila raznim svrhama turističkim, kulturnim, obrazovnim itd. Druga stvar koja je sigurno, istina je da se ne može događati da se sredstva troše nenamjenski što se na žalost sve češće počelo događati, a to je da su se sredstva koja su prikupljena na ime spomeničke rente koristila nenamjenski. Dakle, to nije način na koji se to može raditi. Ako se od gospodarstva traži da uplaćuje namjenska sredstva onda se ona moraju koristiti namjenski i tu zaista čini mi se nema spora o tome da se nenamjensko korištenje takvih sredstava mora spriječiti. Također može se i raspravljati o omjeru izravne i neizravne spomeničke rente. Dakle, jedna varijanta je da smanjujemo izravnu. Druga varijanta je da povećavamo izravnu, da zapravo teret spomeničke rente bude upravo na onima koji koriste kvadrate unutar spomeničkih cjelina unutar tih kulturnih dobara, dakle i na njima baš izravno zarađuju. Zato se na kraju krajeva ona i zove izvorna. Isto tako, sigurno je da se može i raspravljati o tom popisu djelatnosti koje plaćaju neizravnu rentu. Iako, samo možda se može raspravljati. Jer kad se taj popis pogleda, a i profesor Šipuš je o tome govorio. To su zapravo uglavnom visoko profitabilne djelatnosti koje zaista barem neizravno imaju koristi od činjenice da Hrvatska obiluje kulturnim dobrima i da ona generiraju i turističku i razne druge onda poslove od kojih te tvrtke zarađuju svoj novac. Međutim, sve ove stvari koje sam naveo, dakle koje mogu biti i trebaju biti tema rasprave ne mogu biti zamjena za onu jednu ključnu činjenicu, a to je da nama u Hrvatskoj treba stalan i relativno predvidiv i što se tiče iznosa i što se tiče dinamike privatnih sredstava izvor sredstava za očuvanje i obnovu kulturnih dobara, a to je dakle spomenička renta. Mi smo prošle godine prikupili 57 milijuna, 141 tisuću 586 kuna i 80 lipa na ime neizravne spomeničke rente. To je za očuvanje i obnovu kulturnih dobara dosta veliki novac. Pitanje je koliko taj novac zapravo rasterećuje hrvatsko gospodarstvo. S druge strane ne mogu da to ne spomenem. Imamo jednu Hrvatsku gospodarsku komoru koja hrvatsko gospodarstvo košta godišnje između 250 i 300 milijuna kuna. Dakle, samo 1/6 proračuna HGK bi pokrila ovih 50 i nešto milijuna od neizravne spomeničke rente. Tu za sada još nismo taknuli. Inače kad spominjem HGK jedna zgodna usporedba. Britanska kraljevska obitelj svoje građane koša oko 40 milijuna funti godišnje. To je ovisno o tečaju između 300 i 400 milijuna kuna. Dakle, proračun HGK i proračun britanske kraljevske obitelji se ovisno o tečaju dodiruju. Ja mislim da bi bilo bolje rješenje da smo dotaknuli smanjenjima ove neke umjetne dvorove koji su se tu u Hrvatskoj posljednjih godina i desetljeća stvorili, a da smo ove naše dvorce, zgrade, spomenike i sva druga kulturna dobra možda ipak ostavili na miru, da smo tu spomeničku rentu ostavili kao jedan izvor namjenskih sredstava za obnovu i očuvanje nečega što je temelj identiteta Hrvata i Hrvatske države što je i na kraju krajeva na neki način i temelj tog našeg mjesta na kulturnoj karti Europe i svijeta. Ove predložene izmjene zakona imaju u sebi tu vremensku komponentu, to vremensko ograničenje 31.12. ove godine. Mi ćemo zbog toga, klub HNS-a će zbog toga podržati ovu izmjenu, ali sa vrlo snažnom napomenom da ta podrška ističe sa 31.12. koji je u tom zakonu naveden i da bi bilo po našem mišljenju vrlo opasno da uđemo u daljnje smanjivanje i u daljnje dovođenje opasnosti jednog ovakvog trajnog, namjenskog i relativno sigurnog i predvidivog prihoda za očuvanje kulturnih dobara Republike Hrvatske koja su ipak čini mi se nešto što ne bi trebalo trajno dirati. Kao mjera rasterećenja gospodarstva sljedećih 8 mjeseci o.k. Ali dalje od toga zaista mislimo da bi trebalo sredstva prebaciti negdje drugdje. Hvala vam puno na pažnji.
Time smo završili raspravu po klubovima i prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se za riječ javlja uvaženi kolega Boris Blažeković.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice vanjskih i europskih poslova, gospodine zamjeniče ministrice kulture sa suradnikom, kolegice i kolege. Kultura je vjerojatno najvažnije i najšire područje od općeg i javnog interesa, jasno izuzmemo li politiku. I zato bih briga, ali i osjetljivost pristupa kulturi morala biti posebno u fokusu politike kao čuvara, ali i kao poticatelja umjetničkog i kulturnog razvoja države i društva. Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara direktno potiče pokretanje, unapređenje gospodarske djelatnosti u gradovima i općinama. Ujedno taj zakon osiromašuje blagajne Ministarstva kulture, ali i lokalne zajednice i to u važnom segmentu očuvanja zaštiti i održavanju spomenika kulture. Mi u HNS-u svjesni smo neophodnosti pokretanja gospodarstva, pa time oslobađanja gospodarstva što je više moguće raznih poreza i nameta, parafiskalnih nameta i u tom smjeru ide ovaj Zakon. A mi u HNS-u mislimo da je važno da se oslobođenje plaćanja tzv. spomeničke rente mora vremenski ograničiti. Uvjereni smo da intenzivna zaštita kulturnih cjelina i spomenika više nego neophodna. Hrvatska je država s rijetko velikom količinom kulturnih dobara, u ovom slučaju kulturnih spomenika i kulturno spomeničkih cjelina. I brojni su gospodarski subjekti koji rade i privređuju na i u kulturnim spomenicima ili kulturno spomeničkim sredinama koristeći atraktivnost i ljepotu tih spomenika za povećanjem zarade. Da ne bi neke doveo u zabunu ja sam za zaradu, smatram da je zarada i povećanje dohotka neophodan dio ljudske djelatnosti ali to je jedna potpuno druga tema. U posljednja dva desetljeća svjedoci smo da je razine zaštite kulturnog nasljeđa na sramotnoj razini i svjedoci smo raznih devastacija spomenika kulture u svrhu pogodovanja u sumnjivim gospodarskim aktivnostima podobnih pojedinaca i podobnih grupa. Neke umjetnine par excellence sačuvale su se isključivo zalaganjima pojedinaca zaljubljenika u kulturu i ljudi koji su razumjeli nepovratnost devastacija kulturnih umjetničkih spomenika i djela. Sustavna zaštita vršila se na razini činovničkog odrađivanja, a valja ponoviti i nakloniti se i zahvaljujući pojedincima, odnosno pojedinkama zaljubljenicama u hrvatsku kulturnu baštinu. Naši su nam preci ostavili neizmjerno blago kulturnog nasljeđa u svim područjima kulturnog i umjetničkog izražaja. I u likovnoj umjetnosti, glazbenoj književnosti, arhitektonskim vrhunskim djelima, kazališnim umjetnostima i svim ostalim umjetnostima ili u folklornom nasljeđu te specifičnom običajnom nasljeđu. Zadaća je svih nas što češće i što odgovornije govoriti o činjenicama hrvatskog kulturnog nasljeđa. Zadaća je posebno obrazovnih ustanova na svim razinama da na ispravan, ali sustavan i neupitan način obrazuje građane i građanke RH. Zaštita kulturnog nasljeđa jest i mora biti visoko stručno područje uz bezrezervnu podršku politike na svim razinama. Za to su potrebna velika, ali nikad dovoljna materijalna sredstva koja se moraju prikupljati i od onih koji imaju privilegiju privređivati u ili na kulturnom dobru. I danas u Hrvatskoj ili van Hrvatske rade i djeluju brojni hrvatski umjetnici koji također ostavljaju umjetnička djela koja bi mogla i morala biti umjetničko i kulturno nasljeđe budućih generacija. I status suvremenih umjetnika svih područja jest briga za buduće kulturno nasljeđe i to je naša briga, ali to je danas druga tema. I na koncu, 1. srpnja 2013. Hrvatska će postati 28 članica EU. Sva kulturna dobra članica EU postaju kulturna dobra građanki i građana Hrvatske. Isto tako i sva kulturna dobra RH postaju dobra građanki i građana zemalja Europe. Jasno je da kulturna dobra svake zemlje označavaju kulturni identitet građana i građanki te određene zemlje. Umjetnost flamanskih slikara jest i umjetnost cijele Europe, ali se sa tim najbolje i najčvršće identificiraju Flamanci, suvremeni Flamanci. Tako i nas identificira naše kulturno umjetničko nasljeđe ulaskom u EU i promovira naše kulturološke specifičnosti. A možemo i trebamo biti ponosni. To što Hrvatska svojim kulturnim nasljeđem unosi u EU jest jedinstveno i izuzetno bogato umjetničko kulturna baština. Naša je kultura toliko različita, toliko ista u okviru Europe. Razni snažni ili manje snažni utjecaji istoka i zapada, autentičnost, bogatstvo različitosti na mikrocjelinama i nevjerojatan broj artefakata učiniti će europsku kulturu i europsko kulturno nasljeđe ulaskom Hrvatske u punopravno članstvo EU zamjetno bogatijim. Na to moramo biti ponosni, ali to nameće i dodatnu odgovornost u katalogiziranju, konzerviranju, prezentaciji i očuvanju naše kulturne baštine. U okviru predloženog zakona u potpunosti razumijemo važnost pokretanja usahlog gospodarstva te čvrstog stajališta neophodnosti sustavne … [[Govornik se ne razumije.]] zaštite očuvanja hrvatskih kulturnih dobara kao što je kolega Igor Kolman rekao klub HNS-a podržat će ovaj zakon. I da na kraju ponovim, za zaštitu i očuvanje kulturnih dobara potrebna su velika, ali obično nedovoljna materijalna sredstva koja se moraju prikupljati i od onih koji imaju privilegiju privređivati u ili na kulturnom dobru. Zaštita i očuvanje kulturnih dobara jest i mora biti visoko stručno područje uz bezrezervnu podršku politike na svim razinama. I zato smo svi koji smo u politici neposredno ili posredno odgovorni. Hvala.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo zahtjev za jednim ispravkom netočnog navoda. Poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. S većim dijelom izlaganja uvaženog zastupnika Blažekovića se slažem, međutim ne mogu se složiti s onim dijelom kada je rekao da je zadnjih 20 godina očuvanje ili briga o kulturnoj baštini bila sramotno loša. To je prvi ispravak netočnog navoda, reći ću poslije i zašto. I drugi ispravak netočnog navoda kad je spomenuo da je briga o zaštiti kulturne baštine bila samo birokratsko odrađivanje. Mi imamo zadnje 4 godine dvije europske nagrade "EUROPA NOSTRA" u restauriranju i konzerviranju hrvatskih kulturnih dobara. Jedna je bila rapska Katedrala, drugi je čuveni Apoksiomenos. Mi imamo više od 500 restauratora i konzervatora raznoraznih profila uključenih u sustav Hrvatskog restauratorskog zavoda. Mi imamo godišnje više od 600 poslova na nepokretnim kulturnim dobrima i više od 1200 projekata zaštite pokretnih kulturnih dobara. Prva smo zemlja u Europi po upisanom broju nematerijalnih i kulturnih fenomena i u zadnjih 10-ak godina smo imali više upisa na listu UNESCO-a. To je sve samo ne birokratski pristup. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeća za raspravu od 10 minuta prijavila se poštovana zastupnica Martina Banić. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Zakon o zaštiti i očuvanja kulturnih dobara uređuje i način osiguravanja sredstava za provedbu mjera zaštite i očuvanje kulturnih dobara pri čemu je jedan od instrumenata pribavljanja sredstava i spomenička renta. Spomenička renta uvedena je zbog velikih ratnih šteta u vrijeme Domovinskog rata, a sa ciljem zaštite i očuvanja kulturnih dobara. Prikupljanja sredstva od spomeničke rente isključivo se mogu koristiti za očuvanje kulturnih dobara pri čemu se sredstva dijele između RH i gradova i općina. Od prikupljenih sredstava 40% se uplaćuje u državni proračun, a 60% imaju na raspolaganju gradovi i općine. Tako je kao što je već i spomenuto ranije od neizravne spomeničke rente u 2011. godini prikupljeno više od 57 milijuna kuna od čega je u proračun Ministarstva kulture bilo na raspolaganju više od 25 milijuna kuna proračunskih sredstava. Taj novac ministarstvo je ulagalo u kulturne objekte koji su srušeni u Domovinskom ratu, a primjerice od dijela tih novaca obnovljen je i Dvorac … [[Govornica se ne razumije.]] u Vukovaru. Predloženim prijedlogom zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara na 9 mjeseci briše se odredba kojom je propisano da spomeničku rentu po stopi od 0,05% plaćaju fizičke i pravne osobe koje obavljaju gospodarske i druge djelatnosti prema nacionalnoj klasifikacijskoj djelatnosti. Također, prema predloženom zakonu spomeničku rentu više neće plaćati mjenjačnice, djelatnosti kockanja i klađenja, banke, telekomunikacijske tvrtke – znam gospođo zastupnice, čut ćete – i ostali kojima zakon to propisuje. Implementacija ovoga zakona kao privremene mjere razvoja i jačanja gospodarstva ne bi tome pridonijela. No, dobro je da je na Odboru za obrazovanje, kulturu i znanost da su članovi HDZ-a dali primjedbu da se neizravna spomenička renta nikako ne bi trebala ukinuti, već da se spomenutim mjenjačnicama, bankama i drugim djelatnostima koje upravo i ostvaruju najveće prihode da bi one i dalje trebale plaćati tu neizravnu spomeničku rentu. Drago mi je da je ta primjedba usvojena i da smo poslijepodne na našim klupama dobili amandman Vlade gdje se mijenja stavak 1. Članka 114.a i mijenja se na način da se smanjuje popis djelatnosti iz nacionalne klasifikacijske djelatnosti na kojima se primjenjuju odredbe o plaćanju neizravne i spomeničke rente. Obuhvaćene su samo djelatnosti koje nemaju poteškoća u poslovanju i bilježe dobrobit i dobit u poslovanju. Kulturna baština jedan od glavnih turističkih resursa izuzetno značajna za razvoj cjelokupnog društva čije gospodarstvo u najvećoj mjeri i počiva na prihodima iz turizma, a spomenička renta je minimum povrata uloga u našu kulturnu baštinu, a ne dodatni profit bankama, mjenjačnicama, telekomunikacijskim tvrtkama i drugim visoko profitabilnim djelatnostima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nema više prijavljenih zastupnika i rasprava u trajanju od 10 minuta, pa za završnu riječ se prijavio zamjenik ministrice kulture Vlade Republike Hrvatske prof. Berislav Šipuš. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovana gospođo ministrice vanjskih i europskih poslova, poštovane dame zastupnici i gospodo zastupnici. Evo, zahvaljujem prije svega svima koji su se očitovali o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Što se tiče prijedloga koji su izneseni u obliku amandmana mi ćemo njih razmotriti i o njima se izjasniti prije glasovanja kada to dođe i na red. Držimo ipak da će donošenjem ovoga Zakona se ostvariti ona njegova svrha, a to je rasterećenje gospodarskih subjekata nekih, a istovremeno ćemo nastojati naravno držati razliku, razinu zaštite kulturne baštine sredstvima koja ćemo na žalost, to moram priznati, prikupiti u smanjenom opsegu i obimu. Malo ću se osvrnuti samo na par rečenica uvaženog zastupnika gospodina Mesića što se tiče naravno investicija i u obnovu, a naravno i u neke kapitalne objekte koje bi Republika Hrvatska trebala dovršiti ili započeti pa završiti. Točno je da su postignuti neki dogovori i započet će razgovori kroz Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo financija o jednom novom investicijskom ciklusu. Ako je baš riječ bila o … [[ne razumije se]] onda spomenimo da u sljedeću srijedu, 29. veljače počinje izgradnja muzeja muzeja u Malom Lošinju. To znači zaista jedna važna investicija za taj naš spomenik i kulturno dobro. Što se tiče poticaja koje je gospodin Mesić spomenuo u audio-vizualnoj industriji također ćemo održati idući tjedan razgovor u Ministarstvu financija, zato jer je Ministarstvo gospodarstva upravo o toj kategoriji koji je riječ poticaj ima čini mi se u tim ministarstvima i vjerujemo da ćemo ove godine već osigurati jednu količinu sredstava kojima ćemo već moći potaknuti i inozemne investitore filmske da uđu u Hrvatsku. Što se tiče pak odnosa proračuna i spomeničke rente s obzirom da sam na ovom mjestu nekih 50-tak dana onda bih se morao ipak podsjetiti i podsjetiti kolegice i kolege, pa i one koji su i prije bili u Ministarstvu kulture da je razina, odnosno visina proračunskih sredstava za zaštitu i očuvanje kulturnih dobara u Republici Hrvatskoj prije 4 godine, znači 2007., 2008. bila gotovo ako ne i dvostruka. U ovom trenutku iz samog proračuna, a ne iz sredstava spomeničke rente koji ulaze u proračun, znači iz samog državnog proračuna je osigurano otprilike 50 milijuna kuna. Taj iznos se je sve više i više smanjivao kako su proračuni se vjerojatno smanjivali, a spomenička renta na žalost također. Međutim, ona je u jednom razdoblju i postala supstitut za državni proračun i za ona sredstva koja su dolazila iz državnog proračuna za zaštitu kulturnih dobara i očuvanja naše spomeničke baštine. I tu vjerujem da nakon 31.12. će trebati naravno imati hrabrosti za odlučiti na koju stranu se želi ići – da li će se nastaviti sa trendom rasterećenja gospodarstva ili će država shvatiti da ovu razinu službe zaštite – u moram kazati – i očuvanja naših dobara koja je na vrlo visokom nivou u odnosu na zemlje u okruženju pa čak i ako govorimo o srednjoj Europi da je vrlo teško održati sa ovim sredstvima. I dakako, učinci ovoga zakona na kraju će biti privremeni i tijekom te provedbe zakona vidjet ćemo je li došlo vrijeme da se nastavi sa tom provedbom i sakupljanjem s jedne strane spomeničke rente od svih djelatnosti koje su do sada plaćale rentu, ali to će ovisiti naravno i o poboljšanju stanja u našem gospodarstvu, a naravno i o razini zaštite naše spremnosti i kulturnih dobara i baštine. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministrice. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. O amandmanima i samom konačnom prijedlogu zakona izjašnjavat ćemo se kada se steknu uvjeti.
Prelazimo na izjašnjavanje o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, hitni postupak. Prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 39. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske je podnijela amandmane koji su postali sastavni dio prijedloga zakona. Na konačni prijedlog zakona amandmane su podnijeli i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Klub zastupnika HNS-a i Klub zastupnika HDSSB-a, pa bih molio predstavnika Vlade da se izjasni. Ići ćemo redom. Najprije o amandmanima Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Zamjenik ministrice kulture, gospodin Berislav Šipuš. Izvolite. Dakle, najprije amandmani Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu.
Amandman Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu se ne prihvaća jer je uključen u amandman Vlade Republike Hrvatske.
Hvala. To je jedan amandman. Da li se želi predsjednik Odbora očitovati i predstavnik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu želi li se očitovati? Da li da glasujemo o amandmanu ili ne? Ne, ne, vi se morate očitovati. Tražite li glasovanje o amandmanu?
Amandman se povlači zato što je po prijedlogu već uključen u drugi.
Hvala. Sada prelazimo na izjašnjavanje predstavnika predlagatelja na amandmane Kluba zastupnika HNS-a. Ima ih dva. Izvolite.
Da, također su to amandmani koji se ne prihvaćaju jer su uključeni u amandmane Vlade Republike Hrvatske.
Povlačimo. Prihvaćamo obrazloženje.
I amandman na članak 5. i 6. Dobro, izvolite. Hoćete se izjasniti, zapravo trebate se izjasniti u ime Kluba zastupnika HNS-a.
Povlačimo.
Hvala. Postaju dakle bespredmetni za glasanje naše. I imamo amandman Kluba zastupnika HDSSB-a na članak 4. Izvolite predstavniče Vlade.
On se također ne prihvaća. Imamo i jedno obrazloženje. Prihod od spomeničke rente iz članka 114. uplaćuje se 60% u korist Grada Zagreba, odnosno grada ili općine na području koja je renta ubrana, a 40% u korist državnog proračuna za ostvarivanje Nacionalnog programa zaštite i očuvanja kulturnih dobara. Prema tome, gradovi i općine dobivaju više sredstava od državnog proračuna, a uz to i Ministarstvo kulture koje koristi sredstva prikupljene spomeničke rente također ima troškove oko naplate spomeničke rente budući da rješava i žalbene postupke o žalbama na rješenje o utvrđivanju spomeničke rente za područje Grada Zagreba.
Hvala. Očitovanje predstavnika kluba HDSSB-a. Izvolite. Gospodin zastupnik Vinković.
Evo gospodine predsjedniče, nisam zadovoljan obrazloženjem, obzirom da je to još jedan od udara na lokalnu samoupravu obzirom da je tu naplatu do sad vršila Porezna uprava, a ovo je mišljenje i udruge gradova Republike Hrvatske. Dakle, jedno, provedena je rasprava o tom zakonu, pa ne vidim ovaj razlog ako je to naplaćivala dosad Porezna uprava koja to više ne može, uzimala 5%, zbog čega bi to gradovi radili besplatno. Dakle, kada država uzima onda je to ok, a kada to trebaju uzimati jedinice lokalne samouprave onda to nije dobro jer država isto ima troškove.
Hvala. Dakle izjasnit ćemo se o amandmanu Kluba zastupnika HDSSB-a. Tko je za amandman? Amandman nije prihvaćen jer nije dobio potrebnu većinu. Hvala vam lijepa gospodine Šipuš. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 za, 30 protiv i 8 suzdržanih donesen Zakon o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Sada prelazimo na sljedeću točku dnevnoga reda. To je - Prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2012. godinu Prijedlog plana dostavila je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Na donošenje Plana primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članak 155. do članka 157. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu o prijedlogu proveli su odbori za europske integracije i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodano obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana ministrica vanjskih i europskih poslova Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Ovo je prvi puta u novom ruhu plan usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU, ovo je plan za 2012. godinu. Kao što se neki od vas sjećate ovaj posao smo radili već godinama zapravo počeli smo ga raditi u Hrvatskom saboru prije nego što smo počeli formalno pregovore 3. listopada 2005. Prije toga smo već počeli sa usklađivanjem hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU i to smo radili kroz sve godine pregovora. Razlika između onoga što se radilo do sada i ovoga što se radi od 2012. i radit će se i nadalje je da ovdje imamo dvije grupe zakona. Jedni su zakoni koji ili prilagodbe, usklađivanje zakona, koja proizlazi iz činjenice da se europska pravna stečevina mijenja, nadograđuje, dakle tu idemo paralelno de facto sa drugim zemljama članica EU. A druga grupa zakona su oni zakoni koje usklađujemo u okviru obveza koje smo preuzeli potpisivanje pristupnog ugovora dakle to je ono što je još na neki način dio zadovoljavanja preuzetih obveza i kriterija iz pristupnog procesa. Ovaj plan je informacija i odluka saborskih zastupnika o zakonodavnim aktivnostima koje Vlada RH planira u 2012., a koje proizlaze iz ove dvije obveze. Jedna je de facto već iako smo mi država promatrač ali u europskim institucijama nemamo još pravo glasa, ali imamo pravo sudjelovanja u radu tijela i raspravama u svim tijelima EU, de facto je ista kao i zadaća koje imaju zemlje članice. U toj kategoriji mislim tako je u toj kategoriji od ovih 55 zakona koji su u ovom planu je 28 zakona. A u ovoj drugoj kategoriji zadovoljavanje obveza preuzetih kroz pristupni proces i potpisivanje pristupnog ugovora je 27 od tih 55 zakona. Očito je da radi pripreme za funkcioniranje Hrvatske u uvjetima punopravnog članstva u EU moramo nekim redoslijedom pratiti ono što se događa ono što se događa sa europskom pravnom stečevinom i s druge strane ispunjavati preduvjete za punopravno članstvo. I zato je Vlada izradila i donijela Program za preuzimanje i provedbu pravne stečevine EU za 2012.godinu. Riječ je o programu prenošenja ili transpozicije kao što ovdje piše nove pravne stečevine EU kakav imaju i druge zemlje članice, a kojim se provodi redovito godišnje usklađivanje s novom pravnom stečevinom. Takav model recimo ima Češka, Poljska, Litva i Bugarska, a neke zemlje imaju kroz posebne informacijske sustave mogućnost pratiti i pravodobno preuzimati pravnu stečevinu EU sukladno njenom stupanju na snagu. I to se nadam da ćemo i mi u dogledno vrijeme imati i na taj način moći funkcionirati. Sastavni dio Programa Vlade za preuzimanje i provedbu pravne stečevine za 2012. je plan usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom. Kao što sam rekla plan predviđa da se ove godine u tom pogledu uskladi, promijeni ukupno 55 zakona. Naravno to su sve zakoni kojima se preuzima pravna stečevina EU gdje Hrvatska sukladno preporukama EU komisije i slijedom aktivnog praćenja razvoja pravne stečevine od strane nadležnih tijela državne uprave mijenja svoje zakonodavstvo usporedno sa državama članicama. Postoji jedan cijeli niz i kada pogledate ovu tablicu ćete vidjeti zakon primjerice novi Zakon o poštanskim uslugama u potpunosti će preuzeti pravnu stečevinu EU sadržane u 3. Poštanskoj direktivi što podrazumijeva uređivanje potpune liberalizacije tržišta poštanskih usluga koja stupa na snagu 1. siječnja 2013. godine. Osiguravanje i obavljanje univerzalnih poštanskih usluga, te određivanje načina financiranja obaveznog obavljanja univerzalnih poštanskih usluga. Na području unutrašnjeg energetskog tržišta vidjet ćete kada pogledate postoji cijeli niz zakona, radi se o liberalizaciji tržišta električne energije i plina. Tu je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti. Izmjene i dopune Zakona o tržištu električne energije, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina, Zakon o energiji, Zakon o energetskoj učinkovitosti. Dakle, svi ovi zakoni predstavljaju usklađivanje sa novodonesenim propisima EU. Kao što sam rekla u ovom planu su navedeni i zakoni koji se donose slijedom preuzetih obveza u pojedinim poglavljima iz pregovora o našem članstvu u EU i koji su dio monitoringa odnosno nadzora koje EU komisija vrši nad Hrvatskom do datuma punopravnog članstva, a to je 1.7.2013. godine dakle očekivani datum punopravnog članstva koje se de facto vrši i može se vršiti u svim odnosno u 33 od 35 jer ona dva su druge naravi poglavlja. Međutim, posebno se vrši u 3 poglavlja. To je poglavlje najslavnije iz naših pregovora poglavlje 23.-Pravosuđe i temeljna prava, zatim poglavlje 24.-Pravda, sloboda i sigurnost i poglavlje 8.-Tržišno natjecanje, to je ono poglavlje u kojem je brodogradnja. U ovom trenutku su izrađene i poslane tablice za prvi, na neki način prvo monitoring izvješće koje će bit objavljeno u travnju po svim ovim kategorijama u kojima se monitoring vrši, dakle ne samo tri poglavlja nego i ostala i sastavni dio naravno toga je i prilagodba zakonodavstva, dakle promjena zakona. Naš cjeloviti ili veliki izvještaj, monitoring izvještaj je na redu u listopadu ove godine. To će biti cjelovito izvješće o monitoringu i ono će se predstaviti Europskom parlamentu i Europskom vijeću. Vjerojatno prateći znate da su tri i pol zemlje do sada ratificirale naš pristupni ugovor. To su Slovačka, Mađarska, Bugarska i Donji dom Talijanskog parlamenta, još se čeka Senat. Dakle, naš je svakako interes tu i mislim da je vrlo važno i suradnja između Parlamenta i njegove izvršne vlasti koju je on izabrao na promoviranju tog projekta, ratificiranja pristupnog ugovora. Međutim, očito je i postoje takve naznake da će jedan cijeli niz zemalja čekati ovo baš izvješće, ovaj veliki monitoring izvještaj ili Comprehensive monitoring report koji će biti u listopadu da bi pristupilo ratifikaciji našeg pristupnog ugovora. Prema tome, sa tog stanovišta nam je taj, i ovaj naravno nam je važan izvještaj, ali taj listopad nam je posebno važan. Naravno, ovaj monitoring koji se odnosi i ova prilagodba zakona koja se odnosi na provedbu onoga što smo preuzeli kao obaveze je ja bih rekla sama po sebi razumljiva i to je naprosto pitanje i našeg sazrijevanja kao države i ozbiljnosti i vjerodostojnosti da provodimo ono što smo sami rekli da ćemo provesti i da provodimo i donosimo zakone koje smo u okviru pregovaračkog i pristupnog procesa ili najavili ili u nekoj formi donijeli, a sada ih još prilagođavamo. Hrvatska u tom pogledu mora nastaviti sa provedbom potrebnih reformi u okviru svog pristupanja EU ali ja bih se usudila reći i bez obzira naravno na okvir pristupanja EU. To su stvari koje Hrvatska radi zato da bi počela funkcionirati kao jedna moderna zemlja i kao model državne uprave koji je efikasan, polaže račune, ima jasno definirane ciljeve i na kraju ima i jasnu sliku u kojoj mjeri su ti ciljevi u jednom razdoblju i ispunjeni. Plan usklađivanja zakonodavstva s pravnom stečevinom EU u tekućoj godini dakle je plan kojim Hrvatska daje znak da je pripremna za aktivno članstvo u EU. To sa našim članstvom neće prestat. Dakle ova vrsta usklađivanja sa stvarnim živim organizmom koji se zove pravna stečevina EU i sa onima što se tamo mijenja će trajati dokle traje naše članstvo u EU. Jedino što će se promijeniti je da ćemo sa našim članstvom u EU i mi moći ne samo raspravom kao što možemo sada nego i glasanjem utjecati i inicijativa na kojima onda stvaramo i savezništva, moći utjecati na neke odluke i na neke sadržaje koje ocijenimo da su nam naročito bitni i da su za hrvatske interese posebno važni. Dakle u ovom trenutku svojim glasom na to ne možemo utjecat, svojim glasom u smislu dizanja ruke ili ne, ali svojim prisustvom i raspravom što članovi Vlade koji sudjeluju u tim sastancima i čine, dakle na taj način već sad možemo utjecat, a kad budemo punopravna članica moći ćemo i svojim inicijativa i glasanjem. Vlada je, da ne bi samo tu bilo neke zabune, dakle nakon što 22. siječnja su hrvatske građanke i građani odlučili sa 66% na referendumu za članstvo Hrvatske u EU Vlada je naravno pripremila dokument pristupnog ugovora za konačnu ratifikaciju ili konačno potvrđivanje i u Hrvatskom saboru. Razlog zašto on nije još kod vas i nije na sjednici je činjenica da postoji zakonska obveza da se ostavi mjesec dana od dana objavljivanja rezultata referenduma u "Narodnim novinama", dakle službenih rezultata, da se ostavlja mjesec dana za mogućnost pritužbi odnosno zahtjeva da se preispitaju rezultati referenduma. Taj mjesec dana ističe 2. ožujka. Prema tome, odmah po isteku tog službenog propisanog roka ovaj pripremljeni dokument za ratifikaciju hrvatskog pristupnog ugovora će biti na sjednici Vlade i nakon toga će doći vama na klupe i tada ćemo imati i mogućnost i nadam se zadovoljstvo da definitivno i Hrvatski sabor potvrdi pristupni ugovor i na taj način će Hrvatska biti ne prva ali ajmo reći entuzijastična u potvrđivanju tog pristupnog ugovora, iako moram reći da je i u drugim zemljama koje su ratificirale ratificiran jednoglasno. Ne u svima ali u nekima i jednoglasno. Obzirom na ključnu ulogu Hrvatskog sabora u raspravi i donošenju zakonskih prijedloga Vlada predlaže Saboru usvajanje ovog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije. Kao što sam rekla to će biti i to je jedan posao koji je trajan. U ovoj tablici koju ste dobili ako pogledate predviđeno je u prvom kvartalu 9 zakona, u drugom kvartalu 14 zakona, u trećem kvartalu 14 zakona i u četvrtom kvartalu 18 zakona. I postoje i obaveze pojedinih ministarstava s tim u vezi koji moraju izraditi prijedloge zakona i ovdje ih vama dostaviti. Tu su predvodnici po broju zakonskih prijedloga, svakako Ministarstvo financija i Ministarstvo gospodarstva, ali i cijeli drugi niz ministarstava je obavezan dostaviti vam ove zakone. Ja vam zahvaljujem što ste me slušali i predlažem da usvojite ovaj plan harmoniranja zakonodavstva, odnosno integriranja europskog zakonodavstva u naše. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa poštovanoj ministrici vanjskih i europskih poslova. Da li žele izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ako ne, hvala lijepa. Otvaram raspravu. Krećemo sa raspravom po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice poštovani zastupnik Andrej Plenković. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine Leko, poštovana ministrice vanjskih i europskih poslova, gospođu Pusić. Draga kolegice … [[Govornik se ne razumije.]] i Vidović Mesarek. Više od mjesec dana nakon uspješnog referenduma o članstvu u Europskoj uniji danas imamo prigodu raspravljati u Hrvatskom saboru o još jednoj vrlo bitnoj europskoj temi. Smatram da rezultatom referenduma u omjeru dva naprama jedan za članstvo s obzirom na sve okolnosti možemo biti zadovoljni. Najvažnije je da je referendum dao snažnu i neposrednu demokratsku legitimnost pristupanje Hrvatske u Europsku uniju. Istodobno sasvim je jasno da smo dužni respektirati i poruku trećine onih hrvatskih birača koji su glasali i koji su rekli ne članstvu u Europskoj uniji. Stoga je potrebno nastaviti sa javnim raspravama o svim europskim pitanjima i izazovima koji očekuju Hrvatsku kao buduću članicu Unije. S tim u vezi prijedlog plana usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom je od posebnog interesa javnosti, jer će predloženi zakoni imati konkretne pravne posljedice za hrvatske građane. U tom smislu želim današnju temu staviti u kontekst širih odnosa Hrvatske s Unijom koja u razdoblju od referenduma do članstva karakteriziraju po mom mišljenju tri krupna procesa. Prvi je ratifikacija Ugovora o pristupanju u državama članicama. Pritom smo zahvalni kao što je rekla ministrica već na tri i pol ratifikacije koje su nama prijateljske države obavile i na taj način poslale vrlo jasan signal i poruku drugim članicama Europske unije. Također, nadam se da ćemo i mi eto vrlo brzo imati prigodu i u Saboru raspraviti i potvrditi Ugovor o pristupanju. Drugi proces je pretpristupni monitoring preuzetih hrvatskih obveza koji sustavno obavlja Komisija, a sukladno Ugovoru o pristupanju. Treći relevantan proces je sveobuhvatna priprema Hrvatske za članstvo kroz konsolidaciju internih koordinacijskih mehanizama, a posebno je bitno sudjelovanje i angažman svih institucija i resora i to na svim razinama u svojstvu aktivnog promatrača. Naime, europski dosjei koji su pred nama znatno su šireg opsega i dosega u odnosu na dosadašnji pristup rada hrvatskih predstavnika koji je prije svega imao pregovaračku optiku. Upravo stoga je važno voditi računa o aktualnim zbivanjima u Uniji koja se u kontekstu krize, a osobito su značajna nastojanja za rješavanje dužničke krize u Grčkoj nominantno bavi sa svoja tri velika prioriteta. Prvi je provedba Strategije Europa 20/20 za pametan, održiv i uključiv rast s glavnim inicijativama u području digitalnog društva, inovacija, mobilnosti i zapošljavanja mladih, proizvodnje koja se učinkovitije odnosi prema resursima, industrijske politike u eri globalizacije, stjecanja novih vještina i veće participacije na tržištu rada, te vrlo važne europske platforme za borbu protiv siromaštva. Drugi prioritet u Europi su pregovori o prijedlogu višegodišnjeg financijskog okvira, odnosno o proračunu za razdoblje 2014./2020. koju je predsjednik Komisije Barosso opisao kao inovativan, ambiciozan, odgovoran i rigorozan uz činjenicu da je uobičajeno uravnotežen karakterizira ga i pokušaj pojednostavljenja zakonskih instrumenata uključujući i vrlo bitnu financijsku uredbu. Treći je prioritet ekonomsko upravljanje, odnosno vladavina koja podrazumijeva i snažniji ekonomski i fiskalni nadzor država članica putem koordinacija makroekonomskih i strukturnih politika, a korak u tom smislu jer je centar dogovor o fiskalnom paktu. S tim su povezane i aktivnosti glede europskog semestra kao i napori usmjereni na osiguranje stabilnosti euro zone, tj. jačanje europskog stabilizacijskog mehanizma. Poštovane kolegice i kolege, današnja tema je najviše povezana sa procesom monitoringa i našim završnim pripremama za članstvo. Europska unija je zajednica prava, a proces usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnim aktima Unije, uredbama, direktivama i odlukama to već godinama potvrđuje. Upravo je ovaj proces najbolji dokaz transformativne snage i učinka pristupanja u Uniju na hrvatski pravni sustav, ali i na ukupne reformske napore koje je Hrvatska poduzimala. Dakako harmonizacija zakonodavstva je uspješna jedino u sinergiji i s jačanjem institucionalnih i administrativnih sposobnosti za provedbu jer iza zakona stoje politike, stoji novac, stoje prioriteti. Predloženi plan usklađivanja zakonodavstva s pravnom stečevinom Unije je dio programa Vlade za preuzimanje i provedbu pravne stečevine koji je sveobuhvatan i kao i ranijih godina sadrži aktivnosti vezane za ispunjavanje političkih kriterija, gospodarskih kriterija i sve ove obveze koje se odnose na preuzimanje pravne stečevine od donošenja zakona, podzakonskih akata, strategija, planova i drugih mjera uz jačanje administrativnih kapaciteta. Ovaj plan je potvrda kontinuiteta rada još od 2002. i 2003. godine, a dosadašnji Nacionalni program pristupanja u Europsku uniju modificiran prošle godine u kontekstu promijenjenih okolnosti s obzirom na kraj pregovora. Korisno je podsjetiti da smo proteklih godina svjedočili i svojevrsnoj zakonodavnoj hiperprodukciji jer je usvojeno više od 550 zakona, samo 2008. čak 120, i preko 1400 podzakonskih akata. Ovom prigodom želim podsjetiti i na veliki prevoditeljski pothvat koji je proteklih 10-ak godina sustavno provodilo Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija, a danas europskih poslova, a odnosi se na prevođenje primarnog i sekundarnog zakonodavstva, 107 tisuća stranica pravne stečevine, kao i brojnih hrvatskih zakona na engleski jezik u kontekstu potreba pregovora. Želim u tom smislu pohvaliti napore kolega koji su iako pomalo u sjeni predano radili na gledanost aspekta pravne sigurnosti nepisano tzv. 36. poglavlje pregovora. Apeliram danas na uspješan dovršetak ovog posla u mjesecima pred nama jer je on conditio sine qua non za ostvarivanje članstva RH u EU. Poznato da je pravnici i lingvisti u institucijama Unije trenutno intenzivno rade na dosada dostavljenim hrvatskim prijevodima koje je izradilo ministarstvo. U cilju pravodobnog dovršetka prijevoda i verifikacije potrebno je kadrovski osnažiti službu za prevođenje te osigurati odgovarajuća financijska sredstva. Također, od izuzetnog je značaja da ministarstvo osigura aktivan i konkretan završni doprinos stručnjaka iz svih resora u konačnoj verifikaciji prijevoda stečevine na hrvatski jezik. Cijeli posao obavezno treba pravovremeno dovršiti kako bi se ukupna pravna stečevina objavila na hrvatskom jeziku u posebnom izdanju službenog lista EU, a uoči stupanja na snagu Ugovora o pristupanju. Potom će uslijediti i prevođenje prakse suda EU. Plan koji je pred nama možemo nazvati i zajedničkim. Stoga jer je rad na njemu započeo u listopadu prošle godine, ministarstvo je koordiniralo njegovu izradu i zajedno smo s kolegama iz resora prikupljali njihove doprinose za izradu nacrta ovoga plana. Pravne osnove za njegovo donošenje su prije svega član 69. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju iz 2001. koji govori o usklađivanju zakonodavstva i to po uzoru na slične europske sporazume o pridruživanju drugih zemalja koji je dao dugoročan smjer ovim aktivnostima Hrvatske. Ali isto tako i članak 47. Ugovora o pristupanju koji propisuje obvezu Hrvatske na prethodnu ratifikaciju o usklađenosti direktiva na snazi u trenutku pristupanja, a njih je oko 1500. Zanima me kako se odvijaju pripreme na razini ministarstva i Vlade za obavljanje navedene notifikacije. Za izradu ovogodišnjeg plana bitne su i obveze koje su proizašle iz pregovora te je stoga pred nama i popis od već spomenutih 27 zakona koji su relevantni u kontekstu monitoringa. Oni su navedeni i u izvješćima o ispunjavanju obaveza u pojedinim poglavljima ili u završnim pregovaračkim stajalištima EU, odnosno Izvješću Europske komisije te su bili dijelom i obaveza u okviru monitoring tablica. Koliko je meni poznato nakon već spomenutog aktualnog petog kruga monitoringa uslijedit će još jedan, a za Hrvatsku je doista ključno veliko cjelovito Izvješće komisije u listopadu ove godine. Uspjeh u ovom pogledu tj. pozitivna ocjena Europske komisije je povezana s dinamikom ratifikacije Ugovora o pristupanju u parlamentima država članica osobito onih ponešto suzdržanijih prema proširenju koji su najavili početak ratifikacije ove jeseni nakon što se upoznaju s nalazima i ocjenama iz Izvješća komisije. U planu se nalazi i 28 zakona koji se odnose na novu pravnu stečevinu. Za praćenje novog acquisa vrlo su korisni alati kao što je javna baza podataka EUR-Lex dakako službeni list, ali i aktivnosti hrvatskih predstavnika u Odboru za stabilizaciju i pridruživanje u njegovim pododborima te nova uloga Hrvatske kao aktivnog promatrača koja podrazumijeva prisutnost predstavnika na sastancima vijeća i Odbora komitologije te uključenost u informacijski ekstra net sustav vijeća. S tim u vezi želim istaknuti da je ministarstvo krajem prošle godine pripremilo novi i specifični informacijsko-komunikacijski sustav koji je trebao služiti osim za koordinaciju stajališta hrvatskih resora uoči sastanaka različitih formacija vijeća i komitologije i za unapređivanje sustava usklađivanja zakonodavstva. Zanima me da li je taj pripremljeni i domišljeni sustav stavljen u funkciju? U pogledu daljnje evolucije acquisa bitno je pratiti legislativni program rada i donošenje propisa od strane komisije kao i zakonodavni program rada vijeća kojeg izrađuje dansko predsjedništvo i koji definira dinamiku institucionalnog suodlučivanja s Europskim parlamentom. U tom smislu za Hrvatsku je ključna učinkovita koordinacija resora kao i kontrolna uloga Ministarstva vanjskih i europskih poslova te vrlo značajna uloga misije u Bruxellesu. Napominjem da je intenzivan dijalog s Europskom komisijom u predstojećem razdoblju u cilju verifikacije usklađenosti zakonodavstva prije ostvarivanja članstva jedna od ključnih zadaća. Pred kraj pristupnog procesa potrebno je osvrnuti se i na pitanje ugrađenih uredbi EU u zakone koje je donosio i još uvijek donosi Hrvatski sabor, odnosno uredbi ugrađenih u podzakonske akte. Naime, uredbe su pravni akti EU koji su izravno primjenjivi u pravnim sustavima država članica. Stoga će po ulasku Hrvatske u punopravno članstvo uredbe biti neposredno primjenjive i u hrvatskom pravnom sustavu budući da u pravilu ne zahtijevaju donošenje provedbenih nacionalnih mjera. Slijedom toga nužno je razmotriti način stavljanja izvan snage onih odredbi sekundarnog zakonodavstva kojim su se dosada prenosili normativni sadržaji pojedinih uredbi. U tom smislu, a s pravnim učinkom od dana ulaska u EU moguće su opcije donošenje krovnog zakona kojim će se takve odredbe hrvatskih zakona i podzakonskih akata kojima su se u cijelosti ili djelomično preuzele odredbe uredbi EU staviti izvan snage ili pak donošenje izmjena svakog pojedinačnog propisa RH njegovim izmjenama da se stavi izvan snage. S pogledom unaprijed valja voditi računa da će se proces transpozicije EU direktiva u hrvatski pravni poredak nastaviti i nakon ostvarivanja članstva Hrvatske u Uniji. U samim direktivama obično postoji rok za donošenje provedbenih mjera od strane država članica na način za koji one smatraju da je najprimjereniji. Praksa je Europske komisije da redovito kontrolira nacionalnu aktivnost provedbenih mjera države, a u slučaju nepridržavanja upućuje najprije pismo upozorenja državama članicama. Statistike u zadnjih 10-ak godina pokazuju da članice s iznad 97%-nim učinkom korektno i pravovremeno obavljaju transpoziciju, ali ne sve i ne uvijek. S aspekta unapređenja ovog procesa potrebno je podsjetiti na odluku prošle Vlade koja je donijela odluku da se u tekst hrvatskih zakonskih prijedloga stavi referenca na relevantni pravni akt EU kako bi se nedvosmisleno znalo s kojim EU propisom se usklađuje hrvatsko zakonodavstvo. Od navedenih zakonskih prijedloga u ovom planu bilo bi korisno da možda čujemo još od ministrice ponešto o važnom Zakonu o plaćama u javnom sektoru, o novim izmjenama predviđenim Zakona o PDV-u premda smo nedavno imali ovaj zakon u hitnom postupku kao i o Zakonu o vanjskim poslovima. U svjetlu današnje točke dnevnoga reda, a s obzirom na osnaženu uloga nacionalnih parlamenata slijedom odredbi Lisabonskog ugovora kao i u kontekstu ranijih rasprava u saborskim odborima nadam se da ćemo vrlo skoro raspravljati i o prijedlogu zakona kojim će se urediti odnosi između Vlade i Hrvatskoga sabora u uvjetima članstva Hrvatske u Europskoj uniji. S obzirom na materiju i donošenje toga zakona moglo se čak i povezati sa predloženim Planom. Riječ je o pitanjima suradnje i nadzora, ali i kontroli provedbe načela supsidijarnosti i proporcionalnosti jer prema ovlastima koje proizlaze iz Lisabonskog ugovora svaki nacrt zakonodavnih akata Europske unije mora proći prethodni nadzor u svim nacionalnim parlamentima država članica, a to znači i Hrvatskoga sabora. Mislim da smo svi svjesni da je pretpostavka ispunjavanja tako zahtjevne i voluminozne institucionalne pravne i političke zadaće stvaranjem čvrste zakonske podloge i unapređivanja proceduralnih i stručno-administrativnih kapaciteta Hrvatskoga sabora kao važnog aktera europskog angažmana Hrvatske. Zaključno želim reći da će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati usvajanje predloženoga Plana usklađivanja hrvatskoga zakonodavstva sa pravnom stečevinom. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Sljedeći za raspravu u ime Kluba Socijaldemokratske partije Hrvatske poštovana zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici, uvažena ministrice sa suradnicama. Drago mi je da danas raspravljamo o ovom Planu usklađenja s čime nastavljamo dobru praksu prijašnjih vlada Republike Hrvatske i prijašnjih saziva Hrvatskoga sabora. Naime, mi smo već naučili kako se ove tablice donose čitav niz godina i one su dobra praksa i u daljnjem našem radu. Tablica ovoga prijedloga usklađenja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije je za 2012. Godinu. Ona sadrži u sebi 55 prijedloga zakona od kojih valja izdvojiti da su neki kako je već prije mene rečeno u prethodnim govorima dio nove, novonastale pravne stečevine Europske unije, stoga se mi možemo u Republici Hrvatskoj pohvaliti da smo u koraku sa zemljama članicama. Mi već danas možemo u ovom smislu funkcionirati kao punopravna članica Europske unije i tome treba zahvaliti velikom trudu i radu Hrvatskog sabora u prethodnim sazivima kao i prethodnim vladama Republike Hrvatske. Treba posebno izdvojiti da u ovom Planu usklađenja postoje određen broj zakonskih prijedloga koje ćemo trebati raspraviti i usvojiti koji su preostali kao obaveza preuzeta procesom pregovora. Od ovih 55 zakona radi se tu o 27 zakonskih prijedloga koji su preuzeti procesom pregovora kao obaveze, iz prvog kvartala tako radi se o 5 zakonskih prijedloga. Ja bih posebno ovdje izdvojila radi njihove bitnosti Zakon o izmjenama i dopuna Zakona o zaštiti potrošača, Zakona o oružju, Zakona o oznakama izvrsnosti, oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama tradicionalnog ugleda poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Nastavljamo po ovom Planu dinamiku usklađenja našeg zakonodavstva sa pravnom stečevinom dakle Europske unije i u ime Kluba SDP-a mogu reći da naravno mi ovu dinamiku usklađenja u potpunosti podržavamo kao i ovaj Plan usklađenja. Ja također u ime zastupnika Kluba SDP-a želim zahvaliti zemljama koje su vrlo brzo podržale, odnosno ratificirale u svojim parlamentima naš pristupni ugovor. Veselim se budućoj vrlo skoroj raspravi u Hrvatskom saboru o našem prihvaćanju pristupnog ugovora koji će se održati vrlo brzo čime ćemo i mi završiti naš dio posla, nakon vrlo uspješno obavljenog referenduma. Eto na kraju dopustite još jednom da kažem Klub SDP-a u potpunosti podržava ovaj Plan prijedloga usklađenja zakonodavstva za 2012. godinu. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeći klub koji govoriti o ovoj temi je Klub zastupnika Hrvatske narodne strane i poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice, kolegice i kolege. Evo, nakon procesa pristupanja koji je bio politički vrlo kompliciran, koji je imao i svoje zastoje i sa vrlo dinamičnim usklađivanjem zakona ovdje u Hrvatskom saboru i nakon ovoga referenduma koji je dakle pokazao ipak visoku razinu privrženosti i spremnosti građana Republike Hrvatske da uđu i da svoje mjesto vide u tom novom okviru Europske unije jer dakle, potvrda da za referendumsko pitanje bila je dvotrećinska, a odaziv nije bio tako loš ako se naime oduzmu građani koji su na popisima birača izvan Hrvatske, a koji zbog svojih specifičnih razloga u koje ne treba sada ulaziti su glasovali samo sa 3%, iako se statističkim tehnikama pokuša doći do stranog broja birača u Republici Hrvatskoj, dakle onih koji su upisani a ne postoje onda je taj odaziv negdje oko 58% i nije tako loš. Puno je bolji od ovoga od 44% što je službeni podatak. Dakle, sada ulazimo u jedan novi proces i naznaka i profil toga novog procesa se može već vidjeti iz ovoga Plana. Kao što je već rečeno radi se o dvije vrste usklađivanja zakona. Jedan je o obvezi iz pregovaračkog procesa, a drugo je novi proces paralelnog usklađivanja sa aktualnim recentnim promjenama zakonodavstva Europske unije i možda je važno pogledati koje se brojke ovdje pojavljuju. Naime, ukupna brojka od 55 je već sama po sebi manja nego što je bila proteklih godina u odnosu na neke godine i 2 puta. A ako se oduzme ova dimenzija obveza iz pregovaračkog procesa što je neka vrsta zaostatka, onda ostajemo na 28 zakona što je dakle više višestruko manje, nego što je to bilo pogotovo u onim najintenzivnijim godinama pristupanja, pregovaranja i usklađivanja hrvatskih zakona sa zakonodavstvom Europske unije. To govorim zbog toga što to upućuje i na ležerniju situaciju u kojoj se nalazimo u ovim novim okolnostima i potrebe da tu situaciju na neki način tako dizajniramo da bude kvalitetnije nego što je to bilo u fazi pregovaranja i u fazi pristupanja. O kakvom se važnom poslu radi ne treba ni govoriti, ja ću samo nominalno navesti neke zakone koji se usklađuju u 2012. godini pa se iz toga može vidjeti, ne ulazeći naravno u sadržaj jer za to nemam mogućnosti, o kakvom se važnom poslu radi. Dakle, radi se o Zakonu o energiji, Zakonu o energetskoj učinkovitosti, Zakonu o plaćanja u javnom sektoru, Zakonu o zaštiti prirode, Zakonu o trgovačkim društvima i dovoljno je navesti samo ovih 7 zakona da se vidi o kakvom se ozbiljnom i važnom poslu radi. No ja bih se malo osvrnuo na ulogu Hrvatskog sabora i na taj vrlo zapravo kompliciran postupak koji je pred nama. Naime, mislim da stoji ocjena da je postupak usklađivanja u proteklom periodu dakle pregovaranja bio u velikoj mjeri birokratiziran i bez primjerenog mogućeg doprinosa Hrvatskog sabora. Zakoni koji su nosili oznaku E ovdje su u Hrvatskom saboru prolazili bez velikih rasprava, a sama činjenica da nose tu oznaku ne bi trebala biti dostatna da na neki način izbjegnu monitoring Hrvatskog sabora i njegovih odbora. U novim okolnostima to se ne bi trebalo događati. Imamo puno mirniju situaciju, imamo manji broj zakona i zato bi Hrvatski sabor, a posebice njegovi odbori u tom smislu trebali dati veći doprinos i ne samo propuštati jer je to naše opredjeljenje te zakone, nego i dati tim zakonima svoj normativni doprinos što u velikoj mjeri do sada u Hrvatskom saboru, a pogotovo u radu njegovih odbora koji su pozvani da to rade zapravo nije bio slučaj. Odbor za praćenje pregovora je politički pratio pregovore i davao političke suglasnosti u pogledu procesa, ali ostali odbori Hrvatskog sabora u tom smislu nisu dali svoj doprinos kao što možemo izraziti nezadovoljstvo utjecajem i doprinosom rada odbora inače u ukupnoj zakonodavnoj aktivnosti i drugoj aktivnosti Hrvatskoga sabora. Ali u ovom postupku usklađivanja je osobito važno i tu razinu kvalitete bi svakako trebalo dići. Ako se zna ovo što je kolega Plenković napomenuo da Hrvatski sabor ima zadaću i u prethodnom usklađivanja odnosno prethodnom mišljenju davanje mišljenja na zakone odnosno zakonodavne akte koji se donose na razini EU, onda se može vidjeti koliko je to opsežan proces. Prema tome, svakako bi trebalo harmonizirati ta dva procesa. Prethodno mišljenje Hrvatskoga sabora na zakonodavne akte europskih institucija i naravno usklađivanje sa zakonima koji su već doneseni u EU parlamentu odnosno od strane EU vijeća. I drugi naravno vrlo važan posao je harmonizacija odnosa Vlade i Hrvatskog sabora, temeljem ovog ugovora o kojem također prethodnik govorio. Prema tome radi se vrlo zahtjevnom poslu. Imamo povoljnije uvjete nego što su bili prije i bilo bi dobro da taj posao iskoristimo, a da temeljem iskustava iz tog posla, dizanje kvalitete toga posla na neki način dignemo i ukupnu kvalitetu Hrvatskoga sabora i njegovih tijela. Klub zastupnika HNS-a će naravno temeljem svog temeljnog političkog određenja podržati ovaj plan usklađivanja zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU za 2012. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Završili smo raspravu po klubovima. Prelazimo na raspravu u trajanju od 10 minuta. Prva za riječ se javila poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice sa suradnicama. Evo obzirom da je kolega Plenković u ime kluba zaista izvrsno elaborirao cjelokupnu materiju pristupanja EU kako zakonodavnu tako i ovu provedbenu, zaista tu se nema što puno dodati. Ja ću se osvrnuti samo u tom cijelom procesu na jedan dio prije nego kažem nekoliko riječi o samom ovom planu usklađivanja. Dakle, osvrnut ću se na završne odredbe ugovora o pristupanju. Čuli smo ovdje koliko nam je pretpristupni monitoring važan segment. Puno puta smo čuli s jedne i druge strane i uvjeravali se međusobno i znamo da je to tako, da i u pregovorima ali i u cijelom postupku pristupanja EU je vjerodostojnost odnosno ne muljanje kako ste voljeli ovdje nazivati je izuzetno bitno i najvažnije. Stoga evo pitam odmah gospođu ministricu kako će objasniti, kako će obrazložiti u postupku monitoringa dakle to što je netom što je ova koalicija došla na vlast su izmijenjeni zakoni koji su bili mjerilo u poglavlju 23. ovdje govorim jasno o Zakonu o sprečavanju sukoba interesa upravo u dijelu koji je regulirao način izbora članova uprave i nadzornih odbora putem natječaja. To je bilo jedno od mjera iz Akcijskog plana borbe protiv korupcije i jednu od mjera Strategije borbe protiv korupcije, a ne zaboravimo upravo ta strategija i taj akcijski plan je bilo ispunjavanje mjerila u poglavlju 23. I jednako tako odgoda primjene pojedinih odredaba Ovršnoga zakona koje je također bio jedan od mjerila za učinkovitost provedbe ovrhe upravo na način kako je bio utvrđen tim zakonom i upravo smo tim zakonom obećali i garantirali i to je bio jedan od uvjeta za privremeno zatvaranje poglavlja 23. dakle provedba toga Ovršnoga zakona sa 1.1.2012. godine. Naravno da će za to trebati jedno dobro obrazloženje zašto nismo vjerodostojni u onome što smo obećali. Ali evo sada ću se vratiti časkom na ovaj plan usklađivanja. Naravno da ćemo mi plan podržati jer na kraju krajeva dužni smo usklađivati svoj pravni okvir sa pravnom stečevinom EU i na to smo se obvezali i za to postoji politički konsenzus. Na kraju krajeva za to postoji i volja građana iskazana na referendumu i ne bih se složila sa kolegom Radošom da su neki specifični razlozi o kojima nikada ne treba više govorit. Treba o njima govorit zašto je odaziv građana Republike Hrvatske izvan Hrvatske bio tako malen, bio je malen zato što je upravo ova vladajuća koalicija prilikom izbornih promjena inzistirala na tome da se kao mjesta, biračka mjesta utvrde isključivo diplomatska i konzularna predstavništva i naravno da je to neću reći onemogućilo jer nije onemogućilo, ali je daleko daleko otežalo izlazak na glasovanje pa i na referendum onim građanima diljem svijeta koji bi morali glasovati o tome hoće li Hrvatska u Uniju ili ne, a to im nije bilo tada prevažno pitanje za njih osobno, preći po nekoliko stotina km. Naravno da je to skopčano i sa troškom i sa vremenom i zato je recimo, nazovimo svaku stvar pravim imenom, dakle to je razlog zašto nije bilo odaziva, ali naravno ima tome svojih političkih razloga zašto je upravo SDP i HNS inzistirao na tome, bojeći se toga biračkoga tijela. Ali evo sad da se vratim na program, dakle program obuhvaća sve zakone koje je potrebno izmijeniti, a ono što bih ja primijetila samo pa čisto ovako nekakav raspored, čini mi se nesklad između broja zakona po pojedinim kvartalima i vremena rada zasjedanja Hrvatskoga sabora. Ja sam na brzinu ovdje izračunala, dakle u prvom kvartalu 9 zakona, imamo jedan mjesec još rada, u drugom kvartalu koji je najduži za rad, dakle najviše vremena imamo, puna tri mjeseca, tu je 14 zakona, u trećem kvartalu u kojem će Hrvatski sabor zasjedat po 15 dana u 7. i 15 dana u 9.mjesecu je 14 zakona i u zadnjem kvartalu u kojem imamo 2,5 mjeseca rada je čak 18 zakona. Nekako mi se čini da se ovo moglo jednostavno bolje rasporedit radi vremena rada Sabora, ali dobro to i nije toliko važno, to je usputna i formalna primjedba. Ono što sam ukazivala i na odboru, ali mislim da se nije čulo to je evo raspored zadnjega kvartala u kojem se predviđa donošenje zakona o pravnim posljedicama osude, kaznenoj evidenciji i rehabilitaciji. Upozoravam da je to jedan izuzetno važan zakon dakle kojega treba donijeti. Kazneni zakon koji smo donijeli stupa na snagu 1.1.2013. Mi smo sada donijetim Kaznenim zakonom iz tog zakona izuzeli sve odredbe koje su regulirale ovu materiju, dakle neophodno je da ovaj zakon stupi na snagu do 1.1.2013. Kako se radi o jednoj važnoj materiji koja dugo, dugo godina do sada nije bila dobro regulirana u Kaznenom zakonu, da sada ne elaboriram jer nemam vremena, dakle predviđam da će taj zakon izazvati jednu opsežnu raspravu, da bi bilo dobro da se ne donosi po hitnom postupku pa će se kao PZ možda donosit, ali i zato jer će bit zadnji čas da se donese jer će morat stupit na snagu 1.1.2013. da ne bi došlo do pravne praznine. Dakle evo ja sam predlagala da bi bilo dobro taj zakon, govori specifično o dijelu pravosuđa, da bi ga bilo dobro stavit u neki kvartal prije. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo prijavljen jedan ispravak netočnog navoda i jednu repliku. Idemo sa ispravkom netočnog navoda. Poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Gospođa zastupnica Lovrin je rekla da sam ja rekao da ne treba više nikada govoriti o razlozima slabog odaziva Hrvata izvan Hrvatske na referendum. To je bio netočan navod. Ja sam rekao da o tome možda ne treba govoriti ovom prilikom zato što je trebalo po mom mišljenju, ja sam želio ukazati na veliku zainteresiranost Hrvata odnosno državljana Republike Hrvatske prema EU i prema referendumu što je svakako pozitivno i zato sam rekao da tom prilikom, ovom prilikom možda o tome ne treba razgovarati, a teško ćete od mene čuti da o nečemu kažem da nikada ne treba razgovarati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Za repliku se prijavila poštovana zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Lovrin, evo digla sam repliku tako da imate priliku odgovoriti. Inače osobno ću se zalagati da ukinemo ove ispravke navoda jer se uredno zlorabe. Međutim ja isto želim reagirati na ovaj dio vašeg izlaganja što se tiče glasovanja u inozemstvu. Razumijem ratio djelovanja u opoziciji i dinamiku rada u parlamentarnoj opoziciji, međutim smatram da Europska unija jest jedno od polja na kojima smo uvijek znali doći do konsenzusa i znali pregovarati do zajedničkih rješenja, a isto tako smo radili kada se radilo o ustavnim promjenama. Stoga smatram da nije u redu s vaše strane da danas imputirate SDP-u i HNS-u da je limitiralo glasovanje u inozemstvu ultimativno i da je to odrazilo se na skore rezultate skorog referenduma. Meni je osobno vrlo žao što naši građani u inozemstvu, prije svega u BiH nisu više, u većem broju izašli na taj referendum. I slažem se da mi moramo preispitati zašto je to tako bilo, ali svakako smatram da se to nije dogodilo iz neke ljutnje prema današnjoj Vladi.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Pa kolegice Vrbat, krivo ste me valjda razumjeli. Prvo, nisam rekla da je rezultat referenduma među građanima Republike Hrvatske izvan Hrvatske radi današnje Vlade zato što je ona sad tu pa su ljudi opstruirali. Ne i ne trebate istraživat, vrlo je jednostavno. Ljudima je trošak sjest u auto i provest se 300 km ne u Bosni, ali u Americi, Kanadi ili gdje zato da bi rekli hoće li Hrvatska u Uniju. A točno da postoji politički konsenzus oko ulaska u EU i upravo zato da bismo omogućili izmjenom Ustava referendum koji je proveden pod ovim uvjetima pod kojima je proveden i da bismo omogućili ustavne promjene koje smo morali kao mjerila za pristupanje EU morali smo izmijenit Ustav. Pristali smo da Ustav donosimo 2/3-skom većinom. Kad je 2/3-ska većina znači da je to praktički konsenzus. I da ste imali prigodu tom prilikom da bismo mi uspjeli provest referendum za ulazak u EU i one druge potrebne stvari radi ulaska u EU činjenica je da ste uvjetovali da se donesu još neke promjene. Uvjetovali ste i ovu promjenu jasno i glasno i mi smo ju prihvatili da bismo mogli skupa s vama ući u Europsku uniju, provesti referendum i sve ovo što je još potrebno izmijeniti u Ustavu. I sad se nemojte čuditi zašto nema. Nudili smo dopis na glasovanje, ali ste se toga bojali, jer ste rekli to je vaše biračko tijelo, pa mi to nećemo. Evo tako je bilo, vi to znate.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom u trajanju od 10 minuta. Poštovani zastupnik Davor Stier. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo pozdravljam i gospođu ministricu. Drago mi je evo i cijenim što je došla u Hrvatski sabor. Nisu danas svi iz Vlade koji su trebali doći došli, ali evo tim više cijenim što ste vi ovdje došli predstaviti plan usklađivanja našeg zakonodavstva sa pravnom stečevinom. Kao što je kolega Plenković prije spomenuo Klub zastupnika HDZ-a će podržati ovaj plan, tj. Doista jedan zajednički plan koji je zajednički izrađen. U prošlom mandatu započela priprema. Vi ste uspješno nastavili i doista je to kvalitetan plan. Niz drugih isto tako poteza moram reći su kvalitetno i odgovorno nastavljeni, a imaju direktne ili indirektne veze naravno sa našim članstvom u Europskoj uniji. Moram reći da nakon što je potpisan sporazum Kosor-Pahor i deblokirani pregovori proces formiranja Arbitražnog suda je odgovorno nastavljen s vaše strane i konkretno je postignut dogovor. Evo mi smo sad u oporbi, ali treba priznati da je to dobro obavljen posao. S druge strane naravno potrebno je i upozoriti na neke druge segmente iako oko Europske unije imamo konsenzus. Ali činjenica jest da neki prvi potezi nove vlasti nisu možda nisu, odnosno sigurno nisu protivni acquisu jer nema u tome acquis communitare. Ali nisu možda u duhu onoga što smo radili tijekom pregovora i što je Europska komisija u svim svojim izvješćima isto tako isticala, a to je proces depolitizacije javne uprave. Na žalost, išlo se u jednom drugom smjeru, o tome smo već govoriti i u ovom Saboru. Taj potez gdje na čelu operativne jedne cjeline, a to su uprave postavlja se ne profesionalni, karijerni državni službenik nego politički imenovana osoba na žalost jest jedna greška, nazadovali smo i bojim se da upravo u sljedećem izvješću Komisije ta rečenica da Hrvatska dobro nastavlja sa procesom depolitizacije javne uprave više neće biti. Naravno nije tragedija što u izvješćima Komisije imamo i jednu rečenicu ili je nemamo, ali je loše za nas, jer to smo promjene koje smo činili ne zbog Europske unije nego zbog nas loše je da kada više nemamo onaj pritisak tako velik iz Bruxellesa da se opustimo i da činimo takve greške. To je loše za nas i za naše građane. Drugo područje na koje bih želio upozoriti jesu i temeljne vrijednosti Europske unije. O tome naravno vidjeli smo i pismo koje predsjednik Kluba zastupnika Europske pučke stranke uputio otvoreno pismo premijeru Milanoviću o eventualnom ukidanju ureda koji se bavi sa komunističkim zločinima. Radi se naravno o uredu koji je donesen zakonom iz ožujka 2011., zakon koji je donesen konsenzusom, za kojeg su glasovali i zastupnici danas iz vladajuće koalicije, neki koji su i danas ministri. Loše je što se mi sada vraćamo što razvijamo taj konsenzus i što se otvara sumnja da ne postoji politička volja oko implementacije, dosljedne implementacije rezolucije Europskog parlamenta o osudi komunističkih zločina. Naravno, imamo tu jedan amandman. Nije još kasno. Sutra će se o amandmanima glasovati. Čini mi se da se olako prešlo oko te točke. Hrvatskoj ne treba u ovom trenutku ponovno otvoriti te neke rasprave, niti nikakva borba za bolju prošlost. Trebali bi nastaviti sa onim konsenzusom koji smo postigli prije godinu dana. I to je zapravo jedan konsenzus na temelju prihvaćanja europskih vrijednosti koje evo vidite kada se ugrožava onda možemo samo predvidjeti koje su i moguće konzekvence. Hrvatskoj ne treba danas da se i u Europskom parlamentu raspravlja da li postoji politička volja ili ne postoji politička volja da se suočimo a našom prošlošću. Treće što bih samo htio spomenuti, a kolega Plenković je to isto u svom izlaganju u ime kluba već spomenuo jest važnost sudjelovanja u svim tijelima Europske unije, da Ministarstvo vanjskih i europskih poslova naravno u koordinaciji sa drugim tijelima to i osigura, da evo upravo sada kad smo i postigli taj status promatrača da u punoj mjeri možemo to i iskoristiti. U svakom slučaju plan je dobro izrađen. Još jednom kažem to jest zajednički plan i zbog toga i ja ću ga osobno podržati. Hvala vam.
Hvala i vama. Imamo jedan ispravak netočnog navoda i jednu repliku. Prvo ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Melita Mulić.
Zahvaljujem se uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Željela bih ispraviti netočan navod uvaženog zastupnika Stiera koji se odnosi na zaustavljanje procesa depolitizacije državne uprave. Dakle, radi se o tome da kad su u pitanju državni službenici i kad je u pitanju dakle profesionalno napredovanje u sustavu državne uprave se apsolutno ništa nije promijenilo. Ono što se promijenilo jeste politička nomenklatura u smislu toga da se sada pomoćnici ministara, te zamjenici ministara imenuju politički zato što je ovo politička Vlada koja odgovara hrvatskim građanima i koja je dobila za to povjerenje. A kada je u pitanju sustav državne uprave osim ustrojstva koji je usvojen u Hrvatskom saboru apsolutno je sve ostalo isto. Ukoliko je pak došlo do napredovanja državnih službenika primjenjuje se Zakon o primopredaji vlasti koji se jednako tako primjenjivao i do ovih izbora tako da apsolutno ostaje sve isto.
Hvala lijepa. Za repliku se prijavila poštovana zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite poštovana zastupnice.
Kolega Stier, moram reagirati na dio vašeg izlaganja koji se odnosi na spomenuti Zakon o pronalaženju obilježavanju i održavanju grobova žrtava komunističkih zločina naravno onih počinjenih nakon 9.5.1945. kao članica prethodnog saziva Sabora svjedočim tome da smo taj zakon raspravili u dva čitanja u potpunom konsenzusu. Prema tome, ja vas pozivam da svi skupa vrlo odgovorno pristupimo ovom sazivu Sabora i da ne raspirujemo niske strasti i da zaista dalje imamo konsenzus po ovom prevažnom pitanju nitko normalan ne može sporiti da svaka žrtva treba biti dostojno zakopana i da treba na nju imati nužan spomen. Možda vas buni činjenica oko ureda, naime prijedlog je da taj ured bude u sklopu Ministarstva branitelja. Da li će to tako biti, ja vjerujem da će doći neki prijedlog u tom smislu, ali svakako ne misli se ured ukinuti. Možete tu biti bez brige, mi ćemo se držati tog zakona kojeg smo, ponavljam, i kao klub SDP-a tada zdušno podržavali i to u 2 čitanja bez ijednog prijedloga amandmana.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davor Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kao što je kolegica rekla konsenzusom je donesen zakon i stvoren ured stoga bilo bi u redu da u ovom državnom proračunu postoji stavka na ime tog ureda, a ne na ime ministarstva. Ako će se kasnije ured ukinuti onda ćemo o tome raspravljati kad dođe prijedlog. Trenutno imamo taj ured, stvoren je konsenzusom i bilo bi dobro alocirati onda sredstva upravo tom uredu. To oko ovoga amandmana. A naravno što se tiče ove druge točke samo vrlo kratko. Vidjet ćemo što će Izvješće komisije reći pa ćemo vidjeti da li ima ili nema depolitizacije javne uprave. Hvala.
Hvala lijepa. Završili smo raspravu po klubovima i prijavljene zastupnike u trajanju od 10 minuta. Poštovana ministrica vanjskih i europskih poslova završna riječ. Izvolite poštovana ministrice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. I zahvaljujem se zaista svima na raspravama. Skoro da mi je bilo teško zamisliti da se može tak zanimljivo raspravljati na ovu temu, dakle na temu jednog naprosto plana realizacije i harmonizacije zakona. Ali zapravo je rasprava bila vrlo zanimljiva i korisna. Pokušat ću odgovoriti na nekoliko stvari, sigurno neću uspjeti baš na sve, ali na nekoliko stvari koje su ovdje spomenute i čini mi se da su sve relevantne. Prethodna notifikacija, dakle postupak prethodne notifikacije Europskoj komisiji. To je jedan zadatak vezan uz proces usklađivanja nacionalnog zakonodavstva u razdoblju prije pristupanja u okviru postupka prethodne notifikacije. Hrvatska će do 1. srpnja 2013. morati dostaviti Europskoj komisiji popis i tekstove svih hrvatskih propisa kojima se u naše zakonodavstvo preuzete direktive EU koje su na snazi u trenutku pristupanja EU. Kao što ste rekli radi se negdje o 1550 EU direktiva. Notifikacija će se vršiti putem baze podataka Europske komisije. Trenutno je u komisija izradila neku vrstu testne baze za Hrvatsku, a u narednom razdoblju će i na hrvatskom jeziku biti onaj screen cover, odnosno sučelje preko kojeg će se to moći i do toga doći. Koordinacija postupka prethodne notifikacije zamišljena je tako da se u svakom ministarstvu ili tijelu državne uprave odredi jedna osoba koja će zajedno sa Ministarstvom vanjskih i europskih poslova kao koordinativnim tijelom vršiti notifikaciju za sve propise iz nadležnosti pojedinog tijela. Moram reći da je već pod koordinacijom pomoćnika za europske poslove je uspostavljeno jedno koordinativno tijelo na razini pomoćnika iz svih ministarstava upravo zato da bi se između ostalog i to, ne samo to, ali i ovaj posao notifikacije mogao efikasnije provesti i da ljudi znaju unaprijed što se, dakle svi znaju unaprijed što se priprema u pojedinom ministarstvu i istovremeno se vodi i neka evidencija onog što bi se trebalo pripremati pa ako se ne priprema da se upozori to ministarstvo na rokove. U tu svrhu predviđeno je i donošenje posebnog zaključka Vlade RH o provedbi postupka prethodne notifikacije i potrebnom imenovanju ovih osoba u tijelima državne uprave koji će taj posao raditi. I nakon što se obave te pripreme doći će do, obučit će se ti ljudi iz svih ministarstava da mogu taj posao efikasno raditi i očekuje se da će taj posao notifikacije, odnosno prethodne notifikacije započeti realno govoreći u drugom dijelu travnja. Tako recimo da bi se s tim išlo. Druga tema u kojoj ste zahtijevali odgovor je informacijski sustav. Za korištenje tog informacijskog sustava on je pred početkom korištenja. Obuka počinje drugi tjedan, 1. ožujka, svih predstavnika određenih ispred pojedinih ministarstava i puna operabilnost bi trebala biti 15.03. Dakle trebao bi u punom smislu sustav početi raditi. Uredbe, dakle kao što ste rekli uredbe se neposredno primjenjuju u državama članicama. Nakon pristupanja Hrvatske uredbe neće biti potrebno prenositi u nacionalne propise nego će nas one neposredno obvezivati i bit će primjenjive u okviru našeg nacionalnog zakonodavstva. Za to treba osigurati pravni i institucionalni okvir za učinkovitu provedbu i odrediti nadležna tijela za provedbu, propisati sankcije za kršenje uredbi i slično. Radi se o propisima za provedbu uredbi i u ovogodišnjem planu usklađivanja predviđa se donošenje dva takva zakona, Zakon o provedbi uredbi Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. i onda sad točno o kojim stvarima. Dakle, i dopuna Zakon o provedbi uredbe itd., sad cijeli broj ovdje. Dakle, ta dva zakona o provedbi, dvije uredbe su predviđene i za ovu godinu. I uredbe će se i na taj način i dalje zakonima do članstva unositi u hrvatski pravni sustav. Što se tiče pojedinih zakona koje ste govorili i spomenuli ste između ostalog Zakon o plaćama u javnom sektoru koji je tu predviđen. Postoji tablica naravno i vama i apsolutno svima i mislim da je to svim saborskim zastupnicima i to je mislim dobra praksa, stoji na uvid, postoji tablica koja govori o, dakle pokazuje zakonodavne mjere, pokazuje ministarstva iz kojih taj zakon treba doći, poglavlja na koje se odnosi određeni zakon i obrazloženje. Pa primjerice Zakon o plaćama u javnom sektoru koji se kao što se vidi iz tablice dakle i odnosi na poglavlje 23 i za svaki od njih je dat i status, bit toga zakona je … [[ne razumije se]] grubo rečeno. Dakle, da se pokuša u javnom sektoru koristiti izvrsnost ili kvaliteta kao kriterij za napredovanje, a ne staž. Drugim riječima da ljudi ako sjediš na jednom mjestu 30 godina ti moraš biti šef. Ideja je da to ne bi nužno bilo tako, nego možda da ima i neki kriterij kvalitete, a ne samo izdržljivosti na jednom mjestu da bi se, to je inače velika tema i ja se nadam da ćemo u njoj učiniti barem neki pomak i zapravo preduvjet po mom sada još puno dubljem uvjerenju nego nekad da je to preduvjet za kvalitetno funkcioniranje državne uprave. Zakon o vanjskim poslovima je ovdje predviđen za kraj, dakle za 4 kvartal. Ove plaće u javnom sektoru su predviđene za 2 kvartal, Zakon o vanjskim poslovima predviđen koji ste spomenuli za 4 kvartal. Slažem se treba ga donijeti, nema nikakve sumnje. Zakon o odnosima Vlade i Sabora, to je naravno važan zakon. Moram reći da je jednu pripremu smo mi u prošlom mandatu pripremili ovdje za taj zakon u Saboru u Nacionalnom odboru. Pripremili smo jednu pripremu temeljem i twining projekta koji smo imali sa mađarskim Parlamentom o ulozi mađarskog Parlamenta u, nadime, o čemu se radi, de facto Hrvatski sabor u europskim institucijama predstavlja izvršna vlast, a članovi Europskog Parlamenta su direktno izabrani osim ovo kratko vrijeme. Prema tome, oni ne predstavljaju direktno Hrvatski sabor. I prema tome mora se regulirati način na koji će Sabor kontrolirati izvršnu vlast i imati uvid u ono što ona radi i koje stavove zastupa kada je u Europskom parlamentu i tu postoje tri neka generalna modela između kojih treba izabrati. Ali za to postoji s jedne strane i to iskustvo koje smo imali gdje smo u prošlom mandatu to faktički nismo baš napravili zakon ako ima dosta elemenata iz kojih se može izabrati na koji način bi se to posložilo i to se radi. Dakle, to ćete dobiti nadam se dosta brzo da se ima dovoljno vremena i pogledati cijela stvar i onda donijeti taj zakon jer on postaje naročito bitan u trenutku našeg punopravnog članstva kada se biraju članovi Europskog parlamenta, a nisu više predstavnici Sabora. Jer sada će do 1.7.2013. će biti to ljudi koji će biti izabrani u Saboru i bit će istovremeno saborski zastupnici u Hrvatskom saboru i članovi Europskog parlamenta tako da će u tom pogledu poveznica biti puno jača. Ali i tu je naravno važno da Vlada u Parlamentu kaže što radi, odnosno predstavnici Vlade kažu što rade u europskim vijećima u kojima sjede. Gospođa zastupnica Lovrin je govorila o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa gdje su upitni nadzorni odbori po njezinom mišljenju. Dakle, naš je stav i stav Vlade je da u stvarima u kojima ima jasni argument da pokuša se postaviti u skladu sa onim što jeste, a ne praviti se da su ljudi recimo profesionalni činovnici, a de facto su u nekakvom u političkoj funkciji tamo i sa tog stanovišta je donesena i odluka o zamjenicima, dakle ministar, zamjenik, pomoćnici. Pomoćnici gledano po imenima, mislim neki ljudi koji su do sada bili profesionalni činovnici su imenovani za pomoćnike, dakle nisu se oni preko noći pretvorili u nešto drugo, ali je cijela ideja da i u Vladi a to se odnosi i na ove nadzorne odbore dakle da se naprosto kaže, ovi ljudi dolaze sa ekipom koja je dobila povjerenje na izborima i s tom ekipom odlaze. I nećemo se praviti da ih biramo Bog zna kako na javnom natječaju na kojem se svatko može javiti, al onda ostaju trajno zaposleni za uvijek, nego ćemo reći da, to je naš izbor i kada izgubimo izbore, ako izgubimo izbore onda oni odlaze. I to je jedan stav koji s kojima se može čovjek složiti ili ne, ali to je stav koji je objašnjiv. Dakle, to nije nešto što recimo se ne da objasniti strašnim administratorima iz EU komisije i institucija. To je stav koji se da objasniti. Netko može smatrati da je dobar ili loš i ocjenjivat ga ovako i onako, ali svakako nije nešto što se u nekakvom normalnom argumentiranom razgovoru ne može objasniti kao i ovaj slučaj što se tiče nadzornih odbora u tvrtkama u kojima država ima većinsko vlasništvo. Vlasništvo je odgovornost i mora odgovarati. Netko mora nakraju položiti račune za to što se tamo radi. Ono što se treba ili može privatizirati će se privatizirati odnosno prodati, ono za što država zadrži i ima odgovornost mora polagati za to računa i to ne može od te odgovornosti abdicirati. To je stav, iza tog stava se stoji. Uopće naš stav prema komisiji i članovima komisije koji su ovdje bili s kojima smo razgovarali i s kojima ste mnogi od vas razgovarali su ljudi koji po mom iskustvu i ocjeni se ako imaš racionalni argument, nema razloga da se prema njima odnosima na bilo koji način vazalski. Dakle, iza nekog argumenta ako čovjek može stajati, taj argument ako ima rep i glavu racionalan je mislim da ga se apsolutno treba, može iznijeti i braniti. Neke će ocijeniti kao prihvatljive, neke će ocijeniti neprihvatljive, ali u ovom trenutku mi moramo vježbati ulogu partnera ljudi, to je naša zadaća. I treba vježbati ulogu partnera. Mi smo možda mali partner u cijeloj stvari, ali mislim daje naše sudjelovanje u europskim institucijama izazvalo za sada pozitivne ocjene. I slažem se s vama apsolutno je silno važno i ponavljam cijelo vrijeme silno važno da naši ljudi sudjeluju u svim institucijama u kojima su pozvani da sudjeluju, da sudjeluju ne samo tako da sjede nego da sudjeluju tako da aktivno raspravljaju jer raspravljati možemo bez obzira na glasanje. Međutim po nekim indicijama koje imamo za sada se još ništa nije promijenilo, a nadam se da i čini se da bi se moglo po čemu se vidi da je to sudjelovanje za sada dobilo jednu dobru ocjenu odnosno pozitivno je ocijenjeno i možda će nam se omogućiti ajmo reći sudjelovanje na širem spektru tema od onih što je sada u ovom trenutku moguće. Osuda komunističkih zločina svakako kao i svih drugih zločina i radi se zapravo o kao što je gospođa zastupnica Vrbat rekla radi se zapravo o smještavanju ureda najvjerojatnije u okvir Ministarstva branitelja i zločin je zločin, je zločin i mislim da ga ne treba razlikovati po tome tko ga je počinio. Dakle, osuda svih zločina i kroz to naravno isti tretman odnosno što se ustanovljavanja istine tiče isti tretman. Evo, zahvaljujem vam još jedanput na ovome. Mi ćemo svakako nastojati da se ovaj tempo drži. A naravno primam na znanje i ovo što je gospođa zastupnica Lovrin rekla što se tiče rasporeda. Mi smo isto uvijek kada sam ja bila u Saboru na taj način imali taj problem da bi rađe sve zakone što bliže početku ili u prvom dijelu godine ukoliko dođe do neke promjene naravno ministarstvo će izvijestiti Parlament i pokušati onda te zakone dostaviti ranije. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa ministrice. Zaključujem raspravu o Prijedlogu Plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2012.godinu. o prijedlogu ćemo glasovati kada se steknu uvjeti. Sada zastajemo sa radom. Objavljujem da počinjemo raditi sutra u 9,30 sa glasovanje o završenim točkama dnevnog reda. Hvala lijepa. Svako dobro.
I prelazimo na izjašnjavanje o prijedlogu Plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2012. godinu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog plana. Molim uključimo se i glasujmo. Ako ne bude grešaka moguće je i jednodušan rezultat. Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova, 126 glasova za, 2 suzdržana donesen Plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2012. godinu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.