Hvala lijepo uvaženi predsjedniče Sabora, Tražim stanku u trajanju od 15 minuta zbog stanja u HŽ CARGO-u, odnosno najavljenog mogućeg stečaja o čemu zastupnici Hrvatskog sabora saznaju jedino putem medija. Mislim da je to nedopustivo, tražili smo sjednicu odbora vezano uz, tematsku sjednicu Odbora, nakon godinu i pol dana smo je dobili, koja je trajala iskreno rečeno efektivno možda pola sata, kada smo imali prilike postavljati pitanja, praktički ni na jedno pitanje nismo dobili odgovor.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Šuker. Bio je to Mladen Novak.
Iz istog razloga tražimo stanku u ime Kluba HDZ-a.
Dobro. Više ruku nema u zraku, određujem stanku, dosta je 10 minuta jer znate sve o tome što ćete reći i što imate reći. Određujem stanku vidimo se u petnaest do 10. U 9,45 nastavak zasjedanja. Hvala lijepa. STANKA U 9,35 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Poštovane kolegice zastupnici, poštovani kolege zastupnici, vrijeme stanke je isteklo. Molim predstavnika Kluba Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru, poštovanog zastupnika Mladena Novaka da iznese stajalište kluba razloga za stanku.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče Sabora. Tražili smo stanku da upozorimo na stanje u HŽ CARGO-u a prvenstveno motivirani izjavom koju je ministar Hajdaš Dončić dao neko večer u svojoj tiskovnoj, odnosno neko večer su to mediji prenijeli kada je rekao da će HŽ CARGO ići u stečaj bez njegove grižnje savjesti, on će ih poslati u stečaj. Mislim da takva izjava jednog ministra bez da pri tome Sabor, saborski odbor ima bilo kakvu informaciju o tome, bez da je ikada išta raspravljao o tome, mislim da je nedopustivo. Ali kada je već tako onda ću podsjetiti da recimo u sličnoj situaciji su još neki veliki, pa recimo evo sada je netko spomenuo i EPH, ne pada nikome na pamet takve tjerati u stečaj, ali ovo što je državno to je u redu, to je sasvim u redu. Podsjećam da je taj isti ministar Hajdaš Dončić kada je došao na tu poziciju prva izjava mu je bila da u sustavu HŽ-a ima 5 tisuća ljudi viška. Temeljem čega je to zaključio? HŽ CARGO ima 3,5 tisuće zaposlenih i sada on onako lakonski kaže ići će u stečaj. To je 3,5 tisuće obitelji. Vjerojatno će komentari biti da opet tepamo i podilazimo radnicima. Ako je vama svejedno za 3,5 tisuće ljudi ja vjerujem da nikome ovdje nije bez obzira s koje strane, samo da li će morati reći zato što je to jučer vaš gazda stranački rekao, to je nešto drugo. Čujem komentare, 1100 je rekao, 1100 je rekao da treba otpustiti odmah a HŽ CARGO ima 3,5 tisuće zaposlenih i ako ide u stečaj onda je 3,5 tisuće zaposlenih u pitanju. Godinu i pol dana smo tražili da se održi tematska sjednica u Odboru za promet, pomorstvo, promet i infrastrukturu. Godinu i pol dana je trebalo da se ministar odazove. Nakon godinu i pol dana svih problema u tom resoru a tu su i autoceste, tu je i Hrvatske željeznice, sva tri sustava, tu su i Hrvatske pošte, tu ima mnogo toga i sami znate. Godinu i pol dana je trebalo da se odazove i da prisustvuje takvoj sjednici odbora i sjednica se svela na sat i pol vremena njegovog monologa pri čemu iskreno rečeno nije samo moj dojam nego je dojam većine prisutnih zastupnika da smo prisustvovali tečaju engleskog jezika. Ministar ni jednu jedinu rečenicu nije izrekao a da nije upotrijebio barem dvije, tri fraze na engleskom jeziku vjerojatno da pojača svoj dojam, ali ni jedan problem na koji je ukazan nije ni ponudio rješenje. Mišljenja zastupnika SDP-a ali i svih drugih je bilo da je nastup ministra bio izuzetno bezobrazan i arogantan. Ministrova rečenica na završetku kada se naprasno digao i otišao jer je morao otići na sastanak sa drugim ministrom, ministrova završna rečenica da mu je vrlo interesantna intelektualna razina postavljenih pitanja. Zar to nije uvreda za sve saborske zastupnike? A takav odnos ministra i prema cijelom resoru plaćaju na kraju svi ti radnici. Meni je nedopustivo da ministar za sve propuste HŽ CARGO-a, za ovu situaciju u kojoj je HŽ CARGO kaže krivi su radnici. Postavio je upravu, sjetite se tu smo raspravljali prije dvije godine, otprilike nešto manje od godine sam vas upozorio da će se ova situacija desiti. Tada sam iz ovih redova nazvan populistem, demagogom, čak mi je izravno rečeno da lažem i manipuliram, da širim paniku i strah. Sada se to isto desilo i sada mi na to nemamo odgovora. Ministar kaže krivi su radnici. O čemu su to radnici odlučivali? Uprava koja je, dvočlana uprava koja je bila u međuvremenu godinu dana i nešto više je napravila toliko propusta i toliko krivih poteza da je to stvarno za Guinessovu knjigu rekorda, to je savršeni par koji je vjerojatno nemoguće nadmašiti. Ministar je i na tom sastanku, na toj sjednici odbora upozoren na tu situaciju, rekao je da se nema namjeru miješati u poslovnu politiku firme. Poslovna politika firme koja je u državnom vlasništvu, koja sada zbog toga ide u stečaj, vjerojatni stečaj, ali u svakom slučaju ide 1100 ljudi, odmah ide na ulicu, a u opasnosti je i onih drugih 2000, skoro 2500. S obzirom da mi je isteklo vrijeme, hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Poštovani kolega u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Pa gledajte problem Hrvatskih željeznica nije od danas i očigledno jedan vrlo arogantan čovjek koji je na čelu tog ministarstva je konačno shvatio da se neke stvari ne mogu rješavati iz kabineta ad hoc sa nekim frazama nego da se naprosto moraju stvoriti preduvjeti. No da se u politici mora paziti što se priča najbolji primjer je sadašnjeg ministra financija koji je tada bio oporbeni zastupnik i tvrdio da 2 milijarde i 800 izdvajanja za Hrvatske željeznice iz proračuna je premalo. Što se događa 2011., zapravo 2012. da bi se prikazalo Hrvatskoj da se napravila jedna konsolidacija, proračunska itd.? Sredstva za željeznice se režu sa 2 milijarde i 800 na milijardu i 400. Radni omjer željeznica u tom trenutku je bio negdje 2:2,15, 2,20, a to vam znači kolegice i kolege da na kunu zarađenu HŽ-a moraju dobiti 2,20kn iz državnog proračuna da mogu naprosto egzistirati, da mogu isplatit plaće, da moraju zbog sigurnosti prometa minimalno uložiti u održavanje kako transportnih sredstava tako i infrastrukture. Dakle tako se pričalo. Svakom je jasno da željeznice vuku niz problema iz prethodnih godina, pa na kraju krajeva i drugačiji je koncept razvoja infrastrukture u Republici Hrvatskoj na određen način određene pruge doveo do toga da budu neperspektivne, ali to je sve nešto što se zove restrukturiranje, netko je to morao izvršit. Međutim, da ova priča sa stečajem nije nimalo bezazlena za državni proračun i za Republiku Hrvatsku, ja ću vam samo reći da je HŽ-Cargo dobio jamstvo Republike Hrvatske za 880 milijuna kuna. E sad ću ja vama reći, mi se znamo ovako dosta često prepucavati o tome tko je dobio kredit i kako je dobio kredit, da li je pošteno i korektno da za taj kredit dignu ruku ministri i znaju da će to za dvije ili tri godine prema metodologiji EUROSTAT-a postat deficit državnog proračuna samo zbog toga da taj kredit dobije tvrtka kojoj nijedna poslovna banka nije htjela dati kredit uz državno jamstvo. To je jasan signal da je ta tvrtka u problemima i da ta tvrtka ne može na određen način funkcionirati i da država mora jasno reći preko uprave, a ne preko radnika, što želi od HŽ-Carga, pa na kraju krajeva i ako ga želi prodati onaj tko kupuje HŽ-Cargo naprosto dobiti odgovor od države kako ona vidi taj HŽ-Cargo u budućnosti. Međutim kolegice i kolege, dakle Vlada je u protekle dvije godine i dva mjeseca izdala što HŽ-Infrastrukturi, što HŽ-Cargo, izdala negdje preko 2 milijarde jamstava. To je sve što će nam se za godinu ili dvije dana računati u deficit državnog proračuna, pa na kraju krajeva po ESA-2010 to će se računat u deficit državnog proračuna. Dakle ona kratkoročna priča smanjili smo deficit državnog proračuna 2012. vrlo brzo je došla na naplatu, jer deficit nije smanjen. Jer ako netko da bi preživio mora dobit toliko i toliko, u konačnici nažalost za državni proračun sad da li za godinu, dvije ili tri, ispadne potpuno isto. Imamo mi to slučaj kroz nekoliko gospodarskih grana koje su godinama iz ovog ili onog razloga futrane da tako kažem iz državnog proračuna, u konačnici je to došlo sve na naplatu. Dakle, problem HŽ-Carga i problem nekih drugih državnih tvrtki koje su u ovakvim problemima ne mogu se riješiti bez pokušaja restrukturiranja. A lakonski reći da HŽ-Cargo ili ponašanje ljudi ili ono što se događa sa HŽ-Cargom ili ovima koji su htjeli kupiti HŽ-Carga isto kao kad prekinete sa djevojkom nakon nekoliko godina najbolje govori o ozbiljnosti toga tko je rekao i ozbiljnosti kako je on pristupio problemu. Sjetite se kolegice i kolege, kako je prije nešto manje od godinu dana pompozno najavljivana privatizacija HŽ-Carga, kako se govorilo pompozno sa hvalospjevima o partnerima koji su dali ponudu iz Rumunjske, pogledajte kako danas situacija završava. I druga stvar, koliko god nama se u Hrvatskoj to čini na ovaj ili onaj način nesposobnost nekoga, međutim ovo je još jedna poruka stranim investitorima. Ovakav proces privatizacije, ovakav odnos prema onima koji žele uložit u Hrvatsku jer gledajte, bilo bi logičnije i vjerojatno bi svi ministru zapljeskali da je on jasno i glasno rekao zbog toga, toga i toga ovi koji su dali ponudu za HŽ-Cargo ne mogu dobit HŽ-Cargo. Onda bi i u hrvatskoj javnosti i nama u Hrvatskom saboru, a i svim potencijalnim investitorima poslao poruku da je Hrvatska ozbiljna država. Na ovakav način šaljemo poruku svima onima koji bi eventualno sutra, pa na kraju krajeva i ovo što ćemo danas raspravljat oko ovršnih zakona, kupovali ove silne nekretnine koje će se ovršiti po ovim zakonima, šaljemo jednu užasno, užasno negativnu poruku.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Mi ćemo nastavit sa radom, ali mislim da mogu reći da je jedan i drugi istup konstatirao da problem Hrvatskih željeznica nije jednodimenzionalan, da nije samo akutan nego da je kroničan problem dugi niz godina i treće, da pokušaj privatizacije nije uspio što svi znaju, ali svaki pokušaj privatizacije i ne mora uspjeti. Dakle čekamo reakciju Vlade pa ćemo u skladu s tim reagirati.
Evo vrijeme za stanku je isteklo pa da čujemo šta HDSSB misli o hapšenju rumunjskih građana.
Hvala lijepo uvaženi gospodine potpredsjedniče. Ne formiram ja samo rumunjske građane nego li hrvatske a o nekim stvarima koje se događaju u ovoj državi u kojoj pokušavamo svesti korupciju na tzv. nultu toleranciju a o piar agencijama Đure Đakovića nećemo ni pričati i o izdvajanju novaca svaki mjesec po 30 tisuća kuna. To neću danas, to ću jedan drugi puta tražiti stanku. Ovaj puta sam tražio stanku rekao bih pod nazivom HŽ CARGO 2. Naime, prevažna je tvrtka HŽ CARGO da bismo u pet minuta o njoj sve rekli i kao što je do jučer bio slučaj u dva kluba, Laburisti i HDZ. O HŽ CARGU ovisi i budućnost ne samo radnik i 3,5 tisuća djelatnika radnika HŽ CARGO-a nego li i djelatnici i razvoj i luke Rijeka i željeznice Rijeka-Zagreb-Budimpešta, glavne rekao bih glavnog željezničkog smjera u RH, zatim ovisi budućnost radnika Gredelja pa čak i Đure Đakovića, Končara i mnogih drugih. O tome se radi. Dakle, ne radi se o 3,5 tisuće nego o preko 19 tisuća djelatnika. Zbog toga nije nezanimljiva i za Hrvatski sabor dakle neinteresantna vijest i informacija da je noćas uhićen glavni direktor glavne firme Rumunjske Grampet grupe Gruja Stojka a u svezi mita koje je dao za privatizaciju rumunjskog CARGO-a u iznosu od 3 milijuna eura. Narod je rako gdje ima dima ima i vatre. Zanimljiva je kronologija Grampet grupe kao jedinog onog koji se aplicirao ili dojavio na tender Hrvatske Vlade u svezi kupovine odnosno prodaje HŽ CARGO-a a znamo da su u početku postojali i zainteresirani i iz Austrije i iz Češke sa relativno nekim povoljnijim uvjetima. Ne nije se došlo do toga da se dakle, nakon a izjave Grampet grupe govore da kontakti Hrvatske Vlade i grupe ljudi iz grupe Grampet postoje već godinu dana, znači od siječnja prošle godine, tender je raspisan u šestom mjesecu prošle godine. Govorili li to vama išta, ja neću do kraja ali ću predati dokumente koje imam o tome da je nakon šestog mjeseca u ljetnim mjesecima sam ministar Hajdaš Dončić zabranio upravi HŽ CARGO bila kakva ulaganja, novčane transakcije bez njegovog znanja. Dakle, idemo kronologijom. Što to znači? Kako je HŽ CARGO u ovih godinu dana ili dvije dospio na tako niske grane, u silne dugove i poteškoće a onda bez grča na licu izjaviti treba otpustiti 1100 djelatnika a ostalima smanjiti plaće 20% ili ne znam ni ja što. To je veliki šamar cijelom hrvatskom gospodarstvu, rekao sam već koje firme su ovisne i zavisne i koje firme mogu dobro poslovati sa HŽ CARGO-om umjesto da iskoristimo tu našu prednost i mogućnosti mi smo se evo uvezali se jedinim tzv. koji je ostao ponuđačem a to je gospodin Gruja Stojka grupa Grampet ferijal u Rumunjskoj i sada kada je gospodin Stojka došao na udar rumunjskog pravosuđa mislim da je vrijem da se zbog stanja u HŽ CARGO-u i ukupnog stanja na željeznici gdje vladaju i rodbinski i kumovski i ne znam ni ja kakvi sve odnosi te su postali podobni a ne sposobni ljudi, gospodin ministar Dončić s obzirom na sve okolnosti a koje mogu isplivati na površinu vrlo lako podnese ostavku, da. pušite vi koliko hoćete ali će stvar izaći na vidjelo. Samo toliko, neću ni iskoristit svojih pet minuta, molim da o tome gospodin ministar ili predsjednik Vlade čuju jer zaista je vrijeme da i ova Vlada poštuje nultu toleranciju na korupciju. Hvala lijepa.
Ako mislite da bi ministar Hajdaš Dončić trebao podnijeti ostavku, podnesite interpelaciju. To je jedini ispravan put, a koliko se sjećam baš ste vi napali Hajdaša Dončića što je prekinuo ove razgovore sa ovim Rumunjima koje sad hapse. Ne razumijem logiku, možda ćemo nešto više saznati od Mladena Novaka koji će govoriti u ime Hrvatskih laburista.
Uvaženi potpredsjedniče. Evo iz istih razloga zbog kojih su kolege iz HDSSB-a tražili stanku tražimo i mi danas mada smo i jučer tražili. Stanje u HŽ CARGU, ja bih sada ovo malo proširio, nije to samo stanje u HŽ CARGU, to je općenito stanje u resoru ministra Hajdaša Dončića a upravo ste vi gospodine predsjedavajući prije jedno dvije godine rekli da ovi ministri će odgovarati za poteze, spremni su odgovarat za poteze svih onih koje oni postave. S obzirom da je ministar Dončić i na odboru jedina tematska sjednica koja je bila nažalost do sada nakon godinu i pol dana čekanja, rekao da mu ne pada na pamet da proziva upravu zbog loših poslovnih poteza. To je ipak jedno s drugim u suprotnosti, a loši poslovni potezni su toliko loši da su kompletan HŽ-Cargo definitivno povukli na dno. Ali ne samo HŽ-Cargo. Moj prethodnik je spomenuo da o tome ovise i druga poduzeća, pa ja ću proširiti, ovisi i privredna. Prijevoz onih tereta koji, koje je nama lokalno interesantan unutar RH je dobrim dijelom orijentiran na željeznice, šećerane, izgradnja na kraju krajeva i tih autoputeva je išla dobrim djelom, dostava tih materijala je išla putem željeznice što sad ubuduće će očito bit nemoguće. Ministar kada je dolazio na svoju poziciju, osim one famozne izjave da će 5 tisuća ljudi odmah otpustiti na HŽ-u, je najavio i prometnu strategiju. Te prometne strategije mi još nismo vidjeli. Da bi netko donesao takvu bitnu odluku, a ja mislim da je ipak bitna odluka o prodaji jednog djela svog sustava, HŽ-Cargo je to, mislim da to treba bit sastavni dio prometne strategije, na kraju krajeva u tom djelu prometne strategije bi trebali, trebao bi raspravljati ovaj Sabor. U 5. mjesecu pretprošle godine, kad smo donosili Zakon o podjeli HŽ-a, tad sam upozorio nije dobro da mičemo takve odredbe, da svu ingerenciju prebacujemo na Vladu. Neću ponavljati kako sam sve nazvan zbog toga, stalno je tumačeno to je zbog kooperativnosti. Sad kad je bilo prije raspisivanja natječaja, upozoravali smo koji su partneri, ajmo reći barem pod upitnikom? Cijela stručna javnost je upozoravala na to, ne zato što netko dolazi iz Rumunjske, niti je svatko dobar tko dolazi sa zapada, niti je svatko loš tko dolazi sa istoka. Ali sve one reference koje su bile poznate su upozoravale na to da je riječ o čovjeku koji jednostavno nema te kapacitete i da je vrlo dvojbeno što će se desiti u budućnosti. E sada imamo to što će se desiti, što smo mi predviđali, sad nam se to dešava. Dio ozbiljnosti ministra je i način na koji je smijenio upravu. Smijenio je daleko prekasno, ali je onda postavio svog pomoćnika, dotadašnjeg pomoćnika postavio je na čelno mjesto Uprave HŽ-Carga. Ali taj čovjek je istovremeno sve ovo vrijeme sjedio, bio predsjednik Nadzornog odbora te iste firme. A gdje je njegova odgovornost za to sve? Znači, postoji čitav niz ljudi koji su u ovoj priči zgriješili ili pogriješili i nitko ne povlači odgovornost. I apsolutno se slažem, ne kažem, slažem se s ovim što su kolege rekle, treba, ministar bi trebao kao moralna osoba, trebao bi podnesti ostavku on sam. S druge strane i premijer s obzirom na ovo sve što mu se dešava. Podsjetit ću i na HAC, na ARZ, na masu problema ima u tom resoru. Bio je problem nakon godinu i pola dana sazvati prvu sjednicu. Nastavak te sjednice još nismo dočekali. Zbog čega? Apsolutno podržavam već rečeni prijedlog da bi ministar sam trebao podnesti ostavku. Hvala lijepo.
U ime Kluba HDZ-a govorit će Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Pa mislim da kad govorimo o razlogu ove stanke i što se događalo, prvo moramo postaviti pitanje da li je ovaj natječaj bio dovoljno transparentan? Jer ako pogledamo ovaj natječaj, ako povučemo paralelu prema natječaju za koncesiju za zračnu luku, onda ćete vidjeti da se tu događalo puno stvari od očiju javnosti, i to je ključni problem. Jer vi kad raspisujete međunarodni natječaj osobito za nešto što je interesantno. Ne možemo reći da koridori od slovenske granice do granice sa Srbijom, koridor od mađarske granice do granice sa BiH i ova pruga koju svi spominjemo u politici, ali samo kad nam treba, a to je Rijaka-Zagreb-Botovo ili Botovo-Zagreb-Rijeka, koja je praktički jedna od najbitnijih pruga za gospodarstvo srednje Europe. Mi dakle raspisujemo natječaj na ovakav način kakav je i vrlo je interesantno da svi oni koji su eventualno mogli ponuditi nešto novo, a to je, isto tako treba spomenuti mi ćemo izgraditi infrastrukturu po kojoj će sutra voziti taj koji će kupiti HŽ-Cargo. To treba reći jer nije HŽ-Cargo samo HŽ-Cargo, dakle on ima nešto što će raditi. Ako se ne varam jedna od najbitnijih strateških ciljeva ove Vlade za gospodarski oporavak je nećemo više ulagati u autoceste, ulagat ćemo u pruge, a po tim prugama će voziti nekakvi koncesionari. Onda je logična stvar bila da tu koncesiju dovedete nekog tko će vam sutra donesti posao. Dakle, ako će moć platiti određenu koncesijsku naknadu, na određen način vam vratiti promet i iz niz razloga rasteretiti određene cestovne pravce. Dakle, to je nešto što bi trebao sadržavati međunarodni natječaj i to je nešto kad govorimo o transparentnosti natječaja. Međutim vrlo interesantno je, postavlja se pitanje što su radili određene službe u ovoj državi? Da li su te službe izvijestile nekoga da taj s kim se pregovara bi trebalo možda neke stvari ispitati, preispitati, da se s njim možda trebaju prekinuti razgovori, no mi smo imali odgovore kakve smo imali. Probajte izanalizirati što smo čuli u protekla tri, četiri mjeseca što se tiče privatizacije HŽ-Carga. Međutim, zar možemo očekivati išta bolje kad nam strategiju prometnog razvoja rade Španjolci, Mađari koji, Mađari bi možda još našli ovu prugu Botovo-Zagreb-Rijeka, ali sumnjam da bi našli ove druge i onaj koridor prema BiH, a ne znam baš da bi Španjolci našli, no oni će to, Francuzi će nam napraviti strategiju razvoja zdravstva i bit ćemo tu gdje jesmo. A kako funkcionira ovaj resor? Kolegice i kolege sjetite se kada je zadnji puta autocesta A1 bila zatvorena zbog leda, kad? I kada su bile najveće padavine vozilo se. Jutros je A1 dionica od Ogulina prema Lici zatvorena zbog leda i to isto jasno govori o tome koliko mi strateški brinemo o strateški bitnim stvarima. Isto tako kada se dogodila ona nesreća nažalost koja je sa sobom povukla ljudske živote. Dakle to su sve činjenice koje ne smijemo zaboraviti. Isto tako zašto je HŽ Cargo kupovao slijepi kolosijek od Dioki-a za 18 milijuna kuna? zašto je kasnije dato državno jamstvo tom istom Dioki-u od 35 milijuna kuna da bi se potpredsjednik Sabora tu izletilo mu slučajno da to nije za ono za što jamstvo se daje po zakonu nego da je to za plaće. Ali vrlo je interesantno sve je vezano uz jednu korporaciju s jedne strane, drugu korporaciju s druge strane. I reći ću ovdje nešto potpuno otvoreno, mogu si zamisliti koje bi salve optužba išle da se to dogodilo ministru iz HDZ-ove vlade, što bi se događalo i kakav bi se rječnik koristio za ovom govornicom. Zato sam svaku riječ koju sam izgovorio za ovom govornicom dobro vagao jel naprosto ne želim biti isti. Ali ono za što se zalažem i što sam se uvijek zalagao, a to je dokaz i ovaj zakon o kojem danas raspravljamo, a to je transparenta način korištenja i trošenja kako novaca tako i bogatstva ove zemlje. I zato mislim da bi se neko trebao zamisliti jer kažem A1 ni u težim trenucima nije bio zatvoren.
Vraćamo se sada redovnom radu(.)
A sada nastavljamo u skladu s predviđenim dnevnim redom. Na redu je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, prvo čitanje, PZ br. 571 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. To su odredbe članaka 183.-188. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ovih radnih tijela Hrvatskog sabora primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar pravosuđa, Orsat Miljenić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dame i gospodo. Znači pred nama su izmjene i dopune Ovršnog zakona. Možda uvodno, i ove dosadašnje izmjene i dopune koje smo radili su dale rezultate, evo broj ovršnih postupaka je smanjen za 27% u 2013. u odnosu na 2012. godinu. Što hoćemo s ovim izmjenama zakona? Ja ću kratko proći, naznačit osnovne pravce, njih je četiri, s tim da se preklapaju. Dakle prvo, on je rezultat s jedne strane onog što smo uočili da su nedostaci u dosadašnjoj praksi i u zakonskim rješenjima. Previše i prečesto nam se događa da dostava, dakle govorim sada o pravima ovršenika ili bolje rečeno o zaštiti njihovih prava, dakle prvenstveno pravo na obaviještenost. Dakle, vrlo često se događa da dostava nije izvršena na odgovarajući način, a da se ti ovršni postupci vode dalje i da zapravo građani nisu obaviješteni što se događa. Dakle to mijenjamo sa promjenom pravila o dostavi. Drugo, znate da smo i kroz druga zakonska rješenja napustili sustav opomena koje su se posebno naplaćivale. One su napuštene. Međutim, danas ponovo građani nemaju potpunu informaciju što će se događati. Dakle, mi ovdje uvodimo obvezu da račun koji predstavlja temelj za izdavanje ovršne isprave mora sadržavati obavijest o ovrsi koja slijedi. Dakle, time kompenziramo na neki način nedostatak opomene i građani dobivaju punu informaciju što će se dalje događati. Dakle, samo taj račun je vjerodostojna isprava, podobna da bi se po njoj postupalo. Dalje, uveli smo dosta prava ovršenicima, ne sada nego i do sada. Međutim, građani često ne znaju kako ih iskoristiti. Dakle, ovdje propisujemo obveze davanja uputa od ne samo detaljnije upute o pravnim lijekovima, nego i o stvaranju ovih posebnih računa itd. Dakle, to je sljedeće kod ovrhe. Temeljem presude smo uveli da će sredstva na računu stajati umjesto 30 dana 60 dana upravo zato da bi se građanima omogućio duži rok da mogu intervenirati, ali da sredstva ne mogu bit povučena. Dakle, to je 60 dana da se uputi prigovor jer smo zaključili da je ovaj rok od 30 dana prekratak. Što se tiče drugih, ono što je osnovna intonacija, jedna od promjena je želja za ubrzanjem postupka. Dakle, dugotrajnost postupka šteti svima. Vi ako računate da je kamata trinaestak posto, znači vi u 6 godina gubite cijelu glavnicu. I to je ono što je najgore. Kad tome dodate trošak onda trošak i glavnica daleko premašuju nekad, trošak i kamata premašuju glavnicu. Dakle, to je ono što ovdje hoćemo jednostavno ubrzati postupke. Kroz što? Jedno se tiče nekretnina o tome ću posebno, ali ovdje znači obvezujemo javne bilježnike da dostave rješenje u roku od 30 dana. Jer kažem apsurd je da građaninu zbog nečije nedostave ide kamata i da on to mora platiti kroz to. Jedna stvar što se tiče zaposlenika , vraćanja na rad. Mi smo imali do sada dosta kruta pravila i zapravo automatski odbačaj prijedloga za ovrhu što upravo ide na štetu radnika koji su uspjeli u sporu. I onda se dogodi apsurd, ako su zakasnili s nečim, više se nikad neće moći vratiti na posao. To sad mijenjamo. Od ovrhe u potpunosti izuzimamo darove za djecu i troškove naknade za službeno putovanje. Smatramo da je to do sad bilo preusko riješeno, jer trošak naravno za službeno putovanje ne može bit ovršen. To je stvarni trošak, darovi za dijete također. U slučaju, znate da smo prethodnim izmjenama prvi put zapravo definirali ovaj obračun plaće kao ovršnu ispravu i kako po njemu postupati. Imamo i odgovarajuće pravilnike. Sada kažemo da je to ovrha koja ima prvenstvo. Znači, ona će se provesti prije svih drugih osim uzdržavanje djeteta. Dakle, upravo u ovoj situaciji radnicima dajemo to još jedno pravo. Ono što smatram vrlo važnim ovdje naglasiti fiducijarno uređujemo drugačije, znači fiducijarno vlasništvo. Prečesto se događa da građani zapravo nemaju mogućnost, odnosno ostanu bez nekretnine i ostaje im dug koji je zapravo veći, još su dužni. Do sada s odredbama fiducijarnog vlasništva samo je vjerovnik mogao birati da li će zadržati nekretninu koja je u tom režimu ili će je prodavati. Sad to dajemo mogućnost dužniku. Dakle, onaj dužnik koji je ugovorio fiducijarni prijenos vlasništva on može izabrati. On uvijek može reći i ja se odričem nekretnine, ja sad pojednostavljujem ali više ništa nisam dužan. I to je njegova mogućnost izbora. I smatramo da to ljudima daje bitno drugačiju i veći stupanj zaštite nego što je bilo do sad. Jedna stvar gdje god možemo uveli smo vijeća Prvostupanjskog suda. Dakle što je? Problem je ponovo ako vama po nekom od prigovora, žalbi koji nisu, dakle neću sad govoriti, loše govoriti o njihovoj težini. Ali recimo koji su, se odnose na nekakve procesne stvari u postupku stvar ide na drugostupanjski sud kao što je bilo do sada. Vi nekad tu gubite u startu godinu dvije, a računajmo ako je 13%, 26% je netko izgubio na kamati. I to je nešto što također želimo izbjeći, želimo pojeftiniti to sve kroz uvođenje ovih vijeća na prvom stupnju. Dakle, na prvom stupnju će iz jedne sobe se odlučivati u drugoj i kroz to će se ubrzati bitno postupci. Također ovršenik može predložiti drugi predmet ovrhe koji znači daje odgovarajući, znači ponovo da se ne gubi nešto što je založeno, a vrijedno je ako se može na drugi način ostvariti svrha, a to je zapravo namirenje vjerovnika. Što se tiče nekretnina dio se odnosi na ovo, ali i kod nekretnine uvodimo najveće, najznačanije promjene. Dakle, ne sa ciljem da se to kao što je rečeno ovdje prodaju nekakve stotine tisuća itd. Prodavat će se isto koliko i sad. Dakle, ono što je ovršeno to ide u prodaju. Ali cilj je sljedeći zaštititi i ovršenika i vjerovnika. Jer prema sadašnjem sustavu gdje se dražbe odvijaju prečesto, na žalost u malim zatvorenim krugovima gdje se nekad i dogovara cijena i onda se zapravo špekulativno prodaje daleko ispod cijene i dalje preprodaje gube svi. Gube oni ljudi koji su ostali bez te nekretnine, ostali su na ulici, a zapravo nisu opet namirili svoj dug, gube i vjerovnici, dobivaju spekulanti. Dakle, smatramo da se i ovdje kao i svugdje drugdje jedan od načina kako se tome suprotstaviti je transparentnost i u ovom slučaju elektronska prodaja, dakle prodaja putem weba. Što to znači? Bit će katalog u kojem će se sadržavati sve nekretnine gdje ćete vi moći vidjeti cijenu, moći ćete vidjeti adresu fotografije, procjenu vrijednosti itd. I moći ćete sudjelovati u dražbi koja je anonimna i zapravo nitko neće više moći utjecati na nju. Dakle, nema dogovora. Ja toliko, ti toliko. Znate da se nekad namjerno recimo postavi viša cijena da bi dražba propala prvi put pa se onda prodaje drugi put pa treći put daleko ispod cijene itd. To se sve događa i to građani osjete na svojoj koži. Dakle, ideja ove elektronske dražbe, tako je nazivam, je upravo ta transparentnost i nemogućnost toga jer vi ne znate koliko je tko stavio. Također, jamstvo se mora odmah uplatiti. Tu dajemo jednu dodatnu sigurnost da se radi o ozbiljnom poslu, ne o spekulativnom. Međutim kroz to, ja se nadam da ovo neće biti potrebno da ćemo svugdje postizati više cijene nego što su sada ali mi dižemo i ove granice za koje se nekretnina može prodati. Smatramo da pogotovo u sadašnjoj situaciji su one preniske i da se vrijedne nekretnine zbog slabog stanja tržišta prodaju daleko ispod cijene i zato dižemo granice ispod koje se može prodati. Ono, također uzimajući u obzir trenutak u kojem živimo, uvodimo jednu posebnu kategoriju znači statusa najmoprimca za ljude koji su izgubili jedinu egzistencijalnu nekretninu da mogu ostati još neko vrijeme, 6 mjeseci, ovdje u prijedlogu, znači da mogu ostati u njoj upravo zato da bi im se to grozno što im se dogodilo da bi im se olakšalo. Precizni rokovi sudova za postupanje u ovrsi po nekretninama, rekao sam … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, to je ukratko ono što hoćemo postići s ovim izmjenama zakona. Osnovna intencija je ubrzanje ali i davanje veće zaštite i obaviještenosti dužnicima. Dakle, s jedne strane brzina postupka će se povećati, kroz to će se smanjiti troškovi i kamate, a s druge strane će se zapravo dati jedna posebna zaštita kao što sam rekao. I još jedna stvar, ovdje u prijedlogu smo predložili dakle ograničavanje prava na naknadu troškova, dakle bitno smanjenje troškova. Mi smo predložili znači da se ima pravo samo na jednu odvjetničku radnju ako se radi o postupku temeljem vjerodostojne isprave na novčanoj tražbini po računu. Dakle, to je u prijedlogu zakona. U međuvremenu je Odvjetnička komora izašla sa svojim prijedlogom bitno nižih tarifa upravo za ove kategorije pa stoga je ovo jedna stvar koju ćemo vjerojatno amandmanom ako taj prijedlog Odvjetničke komore znači sadržava sve ono što smo htjeli kroz ovo postići onda ćemo ovo možda povući. Evo, samo najavljujem tu mogućnost. Hvala lijepo.
Hvala i vama ministre. Na vaše izlaganje prijavljena je replika poštovanog zastupnika Branka Vukšića. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre ma vi ste uglavnom govorili o ovrhama koje se tiču nekretnina. Lani je negdje oko 5000 ovrha bilo negdje 4300 do 9. mjeseca i tako nešto, znači oko 5000 ovrha je bilo. Međutim, trebate znati da uglavnom pod navodnicima "mali ljudi" ne dižu velike kredite. I nije najveći problem, mada je veliki problem, to je najglasniji, najdramatičniji problem, najbolniji problem gubitak nekretnina o čemu ću kasnije govoriti, međutim postoji jedan veći problem, na kraju ste ga tek naznačili. Spomenuli ste samo jedan pojam Odvjetnička komora, odvjetnici. Ovrhama smo mi omogućili, stvorili smo jednu kastu, kastu odvjetnika koji se bave ovim malim ovrhama, nevidljivim ovrhama pa često postupak ovrhe je višestruko veći od duga onoga koji nije platio RTV pretplatu, vodu, plin, struju. To su enormni novci. Mnogi odvjetnici koji su privilegirani i koji rade sa državnim tvrtkama, uglavnom su to monopolističke državne tvrtke, su se obogatili. To su stotine milijuna kuna koje su oni godinama pokupili. To je televizijska pretplata. Dobro znate da se tuku, da se podmićuje tko bi mogao raditi te poslove. To je jedan od velikih problema i nama se građani javljaju iz dana u dan. Kako može postupak ovrhe koštati 1800 kuna, a dug je 300? Kako to može koštati? Ako to nećete riješiti normalno da treba riješiti, mislim da je napravljen jedan korak naprijed kad se govori o nekretninama o onim velikim ovrhama kad se gubi ono što je najvrednije, a to je krov nad glavom. Ali nemojmo zaboraviti na ove tzv. "male ovrhe" u kojima se jedna kasta nezasluženo bogati u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Orsat Miljenić.
Dakle, čitav niz stvari koje sam iznosio odnosi se upravo i na ove kako ste ih vi označili "male ovrhe" od prava na obavijest do nekih drugih mehanizama. Naravno da smo uočili problem nekad nesrazmjernosti troška u odnosu na glavnicu i zato je bio ovaj prijedlog koji sam naznačio i koji se zapravo kažem ili će se korigirati kroz ovaj zakon ili kroz tarifu koja zapravo nije u našoj ingerenciji. Dakle, to je nešto na čemu ćemo inzistirati jer stvarno on se nekad pojavljuje. Ne bih se složio sa svim kvalifikacijama koje ste rekli, ali svakako nije dobro da je taj nesrazmjer takav da građanin ga ne može prihvatiti kao nešto što je logično. Evo, dakle adresirali smo ali nismo samo to jer sve ove stvari se odnose i na te tzv. "male ovrhe". Ako mi doprinesemo i ubrzanju postupka, trošak je jedna priča ali kamata je strahovita. Ako vi skratite nešto rekao sam za godinu dana 13% jeftinije, dakle a to se odnosi i na ovo, ova upozorenja razna, prava građana da budu obaviješteni, prava opomene koju ovdje uvodimo natrag što danas građanin ne zna što će mu se dogoditi. Dakle, to se sve odnosi i na ove tzv. "male ovrhe". Evo, hvala lijepo.
Hvala i vama ministre. Da li predstavnici radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća o ovoj materiji? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub SDP-a i poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. 2012.godine stvoren je zakonodavni okvir za unapređenje i daljnji razvoj izvan sudske ovrhe a sve u cilju povećanja učinkovitosti ovršnog postupka, pojednostavljenja ovršnog postupka, ubrzanja ovršnog postupka kao i rasterećenja sudova. Niti jedna zakonska intervencija u ovršni postupak do sada iako su sve išle prema ubrzanju i pojednostavljenju ovršnog postupka pa i rasterećenju sudova nije ozbiljnije intervenirala u ovrhu na nekretninama a upravo s tom vrstom ovrhe najviše se bave ove izmjene. Svi ćemo se složiti da pravni i financijski sustav mora biti učinkovit ali i da prava i dostojanstvo dužnika mora biti zaštićeno a dostojanstvo dužnika odnosno ovršenika ugroženo je upravo u ovoj vrsti ovrhe, ovrhe na nekretninama. Ovim izmjenama omogućena je zaštita dostojanstva građana ali i zaštita prava vjerovnika znači, postignuta je potrebna ravnoteža. Ove izmjene najviše će utjecati na položaj ovršenika. Jedna od izmjena je da će umjesto ovrhe nad nekretninom dužnik moći ponuditi da mu se zaplijeni potrebna imovina ili štedni ulog odnosno da mu se usvoji činjenica da će iznos koji duguje imati kod sebe i namiriti vjerovnikovu tražbinu u roku od godine dana. U povoljnijem će položaju biti građani kojima će se nekretnina zaplijeniti ako nemaju druge imovine ispune li određene uvjete ostat će stanovati u njima plaćajući rentu po tržišnim uvjetima. Na taj način izbjegnut će se dio deložacija kakve smo do sada gledali. U postupku ovrhe na nekretninama izmjenom zakona omogućuje se ovršeniku rok za rješavanje svojih osnovnih, stambenih potreba i na taj način jača se zaštita, kao što sam unaprijed navela ovršenikovog dostojanstva. U praksi se događa da se ovršeniku zbog manjeg iznosa duga provodi ovrha na nekretnini čija je vrijednost višestruko prelazi iznos tražbine, sada može u zakonskom roku predložiti drugi predmet ovrhe. Ovršenik koji ima nekretninu koja mu je nužna za stanovanje može tražiti od suda da odredi ovrhu nad nekim drugim predmetom ovrhe. Vrlo često bili smo svjedoci da je npr. dug deset tisuća kuna a traži se ovrha nad stanom ili kućom koje je jedina nekretnina. Ovršenik sada može tražiti ovrhu na štednom ulogu, pokretninama ili bilo kojim drugim predmetom što sada nije slučaj. Ako nema neku drugu imovinu može tražiti od suda kao što sam već navela pravo stanovanja nakon što se nekretnina eventualno proda. Po novom prijedlogu nekretnina se ne može prodati ispod četiri petine odnosno tri petine procijenjene vrijednosti na prvoj odnosno drugoj elektroničkoj dražbi. Dakle, da nekretnina postoji na relativno visoku cijenu pa ako dođe do prodaje ovršenik osim što bi uspio namiriti dug mogao bi doći i u situaciju da mu ostane i određeni novčani iznos a ne da od prodaje nekretnina ne može platiti ni glavnicu a kamoli kamate odnosno da se ne dogodi kao što je sada mnogo puta slučaj da ovršenik ostaje bez nekretnine a istovremeno je i dalje dužan a ima višestruko vredniju nekretninu negoli mu je dug. Sljedeća novina koju ovim izmjenama i dopunama Ovršnog zakona predviđamo je uključivanje financijske agencije u postupak ovrhe na nekretninama čime se želi spriječiti male i zatvorene ovrhe gdje se nekretnina prodaje ispod cijene. Financijska agencija će tako procjenjivati nekretnine i voditi elektroničke dražbe nekretnina te pružati detaljne informacije o nekretninama koje se prodaju u ovršnom postupku putem elektronskog kataloga na nacionalnoj razini na kojima će se nalaziti fotografije nekretnina s njihovim lokacijama. Dražba će biti elektronska i više neće biti moguć dogovor više osoba oko cijene. Za one koji se ne služe internetom dražba će se provoditi u uredima financijske agencije a posebna pažnja ide i ono što je izuzetno važno dostavi rješenja o ovrsi. Sud koji se bavi ovrhom adresu će provjeravati u evidenciji Ministarstva unutarnjih poslova koja će mu biti dostupna elektroničkim putem a što će doprinijeti onemogućavanju zloupotrebama ovrhovoditelja koji su se često događale. Često su se navodile adrese koje su oni kontrolirali pa ovršenik nije niti znao da se vodi ovršni postupak. Širi se opseg izuzeća od provedbe ovrha u cilju zaštite najranjivije skupine društva a to su djeca, pa se oduzimaju od ovrhe i iznosi za uzdržavanje djeteta kao i dara za djecu. Ovim izmjenama nastoji se onemogućiti zloupotreba uočena u ovršnom postupku, ovršni postupci se ubrzavaju, bitno se skraćuju rokovi za postupanje i jače se štite prava ovršenika. Umjesto sadašnje prakse po kojoj se čak najjednostavniji predmeti nakon žalbe šalju na Županijski sud prema novom prijedlogu već bi se u prvom stupnju rješavali svi jednostavniji predmeti što će dovesti do velikog ubrzanja postupka i smanjenja troškova a o rasterećenju sudova da ne govorimo. Predmeti zbog žalbe koji rješavaju Županijski sudovi dugo traju pri čemu u jednoj godini dug može narasti i za 15-tak %. Zatim je u prijedlog ugrađeno niz stvari koje bi trebalo ubrzati postupak pa se uvodi i stroža pravila kod podnošenja prigovora odnosno žalbe kako bi se izbjeglo kalkuliranje odnosno podnošenje prigovora zbog dobivanja na vremenu. Ovim izmjenama i dopunama ovršnog zakona novim pravilima želi se pojednostaviti i ubrzati postupak ovrhe, smanjiti troškove, rasteretiti sudove i ojačati pravnu sigurnost u postupku. Ovim se izmjenama nastoji onemogućiti zloupotrebe uočene u ovršnom postupku, ovršni postupci se ubrzavaju, jače se štite prava ovršenika a istovremeno ne dira u prava vjerovnika i zbog svega naprijed navedenog Klub SDP-a podržat će ove izmjene i dopune. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovana kolegice. Jedna replika poštovanog zastupnika Branka Vukšić.
Uvažena kolegice Fabijančić-Križanić, na samome početku ste spomenuli pravo i dostojanstvo ovršenika i sasvim sigurno da je to jedna od najvažnijih stvari u ovome zakonu. Kako bismo stvarno mogli zaštititi dostojanstvo ovršenika, trebali bismo donijeti dugo najavljivani zakon, a obećanje ludom radovanje u ovom Saboru je itekako poznata uzrečica, a to je Zakon o osobnom bankrotu. Tako dugo dok nema tog Zakona o osobnom bankrotu, mislim da je ova zakonska problematika je u potpunosti nedostatna zbog toga što se često ono što se mnogim tvrtkama dopušta, ne dopušta, tvrtke kažu se se ne smiju uništiti jer će se uništiti životi mnogih ljudi. A kako se mogu uništavati životi mnogih ljudi koji nisu tvrtke, koji su osobe, a koje su isto tako podliježu mobingu ili raznim terorima novčarskih institucija. Znamo dobro na koji način su dobivani krediti u Hrvatskoj i na koji način su mnoge obitelji bankrotirale, a bez toga zakona koji bi omogućio, kojim bi se ustvrdilo što je krivica same osobe, a što su okolnosti neke druge koje su dovele do bankrota te osobe. To smo mi najavljivali, mnoge zemlje znamo dobro da imaju Zakon o osobnom bankrotu. I samo da još pojasnim kad sam govorio i privilegiranim odvjetnicima, govorio sam samo o grupi privilegiranih odvjetnika jer nisu svi, mnogi odvjetnici mogu samo sanjati poslove koje dobiva ta privilegirana kasta.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Vukšić slažem se sa vama da niti ovršnih zakona niti ove izmjene i dopune u potpunosti ne mogu zaštititi dostojanstvo ovršenika. Ovršni zakon već po samoj svojoj prirodi stvari teško je očekivati od njega da će on u potpunosti zaštititi dostojanstvo, u svakom slučaju ovo je jedan veliki korak na tom tragu, a zasigurno da je Zakon o osobnom bankrotu taj koji bi do kraja zaštitio dostojanstvo. Ovršni zakon po samoj prirodi niti je socijalna kategorija ne u RH nego u bilo kojem pravnom sustavu i na bilo koji način da reguliramo ovršni postupak, nikad neće zadovoljiti da bude u potpunosti socijalan i da štiti prava. Dug je dug, dug se svagdje i uvijek mora namiriti, a ovim svakako radimo veliki iskorak da bar malo amortiziramo to dostojanstvo ovršenika ne bude jako narušeno. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana kolegice. Na redu je Klub zastupnika nezavisnih i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Prije svega samo jedna rečenica oko ovoga HŽ-Carga, doista jedna, nikome nije valjda u interesu ni jedno izgubljeno radno mjesto, ni jedan propao obrt, ni jedna izgubljena tvrtka, niti jedna upropaštena ljudska sudbina. Maloprije smo čuli od ministra da je broj ovrha u RH smanjen i to, ajde značajno za 24%, to je već nešto. Međutim, da li će tome biti tako ili će se trend naprosto promijeniti? Kada gledamo kod tvrtki i obrtnika, a to koincidira sa predstečajnim nagodbama smanjuju se blokade, a kod građana je obrnuto i te blokade koje danas premašuju 24 milijarde kuna silno rastu. Još jedanput ću ponoviti da dug građana, takoreći na današnji dan iznosi 24 milijarde kuna. Kod poslovnih subjekata, on je 2012., 31.12., znači neizvršene osnove za plaćanje, a to su potencijalni ovršenici, taj iznos je iznosio 42,4 milijarde kuna, 31.12.2013. 33,4 milijarde kuna. Međutim, pogledajte što se zbiva. U prosincu 2013. dospjeli dug građana bez šanse za plaćanje popeo se za 780 milijuna kuna u odnosu na prethodni mjesec, a za 3678 veći je broj blokiranih građana. Na godišnjoj pak razini sa 22% skočio je broj građana čiji su računi u blokadi, a za čak 35% nabujao je njihov dug. Potkraj 2012. u blokadi je bilo 245,4 tisuća građana s dugom koji je iznosio 17,4 milijarde kune. No prošlu godinu obilježilo je novih 54,4 tisuće građana, znači još je toliko dodatno blokirano, s time da je ukupan iznos duga dodatno skočio za 6 milijardi kuna i danas iznosi 24 milijarde kuna. Toliko znači u toj jednoj gospodarskoj situaciji ili gospodarskom trenutku u kojoj se nalazi ova zemlja i u kojoj se nalaze građani RH. Što se rješava ovim zakonom, manje-više smo čuli. Značajna novina koja se predlaže ovim izmjenama, dopunama je uvođenje ove financijske agencije u postupku provedbe ovrhe na nekretninama i citiram da provedba ovrhe na nekretninama često je dugotrajna, a zbog netransparentne prodaje ili neučinkovita ili nepravedna zbog neinformiranosti potencijalnih kupaca nekretnine se u ovršnom postupku s jedne strane ne prodaju, ovrhe se zbog toga obustavljaju, dražbe ovrhovoditelja ostaju nenamirene, iako mnogi od njih zapravo i lešinare. To ne piše. Ali s druge znači strane nekretnine se prodaju po znatno nižoj cijeni od njezine stvarne vrijednosti jer prodaja se kao što je rekao ministar odvija u tim nekim zatvorenim krugovima, zapravo jedan drugome nabacuju kako doći što je jeftinije do neke "potentne" nekretnine. I upravo zbog toga u odredbama u ovrsima nad nekretninama predlaže se propisivanje jasnih rokova za poduzimanje određenih ovršnih radnji ali i uvođenje ove financijske agencije u postupku procjene nekretnine. Možda je zapravo suština ovoga zakona da ako prodana nekretnina predstavlja nekretninu u kojoj ovršenih stanuje, koja je nužna za zadovoljenje osnovnih njegovih stambenih potreba odnosno onih osoba koje je on dužan uzdržavati, ovršeniku se daje pravo korištenja prodane nekretnine određeno razdoblje uz jasno propisane uvjete. Ja mislim da se svi slažemo, ovrha da, apsolutno mi ne možemo bez nje, vjerovnika s druge strane isto tako treba štititi, ali u tim slučajevima obitelj bi trebala biti ono od posebnog kako bih rekao interesa zajednice, trebalo bi te ljude ostaviti što je moguće možda duže u tom stanu, ne ih tjerati na ulicu. Ja mislim da je to izuzetno bitno pitanje. O tome ovaj zakon koliko adekvatno, vrijeme će pokazati, progovara. Država je u međuvremenu, ne daj Bože da se to nije dogodilo prošle godine intervenirala kada je riječ o tim famoznim švicarcima, što je mnoge ja ću reći posve nedužne, zavedene građane zavilo doslovce u crno. Znači nisu ljudi ponekad sami za sve krivi što im se dešava iako će na kraju za sve sami ispaštati. Mnogi ostaju bez posla, mnoge firme nemaju posla, nije isto poslovati, raditi u jednom Zagrebu ili u Glini, iako su obveze u Zagrebu i u Glini identične. Ali još jedanput ću reći, ponavljam, mi imamo 300 tisuća građana u blokadi i ja se slažem da je vrijeme za uvođenje ne osobnog bankrota, nego ja ću to nazvati osobnog stečaja. Da, ponovit ću, vrijeme je za uvođenje osobnog stečaja jer u ovom trenutku u blokadi je 300 tisuća građana RH. I što sada? daj Bože da se prilike poboljšaju, međutim vidjeli smo koji su bili trendovi 2012.kada se dodatnih 54,4 tisuće građana našlo u blokadi. Samo prošle godine ponavljam njihov iznos duga skočio je za 6 milijardi kuna i on danas iznosi 24 milijarde kuna. I mislim da ćemo se svi složiti, nikada tisuću kuna nije manje vrijedilo no što vrijedi danas ali bogami nikada tisuću kuna nije bio ono ako ih imate veći novac nego što je danas. Nikada tih tisuću kuna nije bilo teže zaraditi odnosno uštedjeti i tako kao i neke druge kolege ja osobno se zalažem za uvođenje tog osobnog stečaja. Točno je i ono što su moji prethodnici rekli da ove najvrednije ili vrijedne nekretnine često idu ispod realne cijene i to na neki način treba izbjeći. Da li će to postići elektroničko licitiranje? To ćemo sada vidjeti, ali je sigurno da to neće tom postupku odmoći. Mi smo kao što je gospodin Vukšić rekao prije 2013.imali cca 5 tisuća ovrha nad nekretninama. Ali kao što su i drugi zastupnici primijetili imali smo ma usuđujem se reći možda i stotinjak tisuća malih, nevidljivih ovrha, znači HRT-a voda, struja, lokalna samouprave odnosno one komunalne naknade, autoceste ne znam što sve ne i to je nešto što ponekad vrijeđa. Tome treba pridodati i ovrhe Porezne uprave itd. I zato ovaj institut o kojem se također govori da se najprije pojedinca opomene je možda jedan od ključeva ovog zakona. najprije opomeni, daj čovjeku neku priliku da to plati, omogući mu određeni rok da to na pristojan način učini pa onda jasno ovrši. I konačno, ispod 3/5 cijene doista ne bi se smjela prodavati nečija nekretnina, a ne da imamo slučajeve da zbog "10 tisuća" recimo eura duga nekome se ovrši stan koji vrijedi 50 ili više tisuća eura. Ali bez obzira na sve ovaj zakon je sigurno napredak sa nizom novih instituta, njega kao takvoga valja pozdraviti i pogotovo treba voditi računa da ovrhovoditelji uvijek štiteći jasno vjerovnika ipak se ne pretvore u lihvare. I još jedanput ću ponoviti imamo 300 tisuća građana koji su u blokadi i ovrha, bojim se da u dogledno vrijeme prije može biti više nego manje. I još jedan institut koji je hvale vrijedan. U cilju zaštite one najranjivije skupine društva, a to su oni koji su bespomoćni znači djeca, dopunom odredbe o primanjima koja su izuzeta od ovrhe predlaže se izuzeće od ovrha iznosa za uzdržavanje djeteta uplaćenog na poseban račun banke. I to je apsolutno uredu jer to dijete ili djecu svejedno u pluralu na svaki način treba štititi. Sve u svemu mi ćemo kao klub dignuti ruku za ovaj zakon.
Hvala lijepa poštovani kolega. Imamo replike. Prva replika poštovanog zastupnika Branka Vukšića.
Uvaženi kolega Kajin, spomenuli ste osobni stečaj ili kao što sam rekao osobni bankrot. Samo da malo pojasnimo stvari. Znamo da se u predstečajnoj nagodbi tvrtki, tvrtkama i to itekako velikih moćnika u Hrvatskoj otpisuju milijuni, deseci milijuna, stotine milijuna kuna raznih dugova. Uglavnom se toga odriče država jednim dijelom, pa čak se i neke banke odriču nekog svog novca što je vrlo teško. Međutim, građani su u podređenom položaju. Zbog čega građani ne bi imali ista prava? Jer često su građani došli u nezavidnu situaciju, gube stanove, jedini krov nad glavom zbog toga što su žrtve lihvarenja. Dobro znamo da je i ova Vlada napravila neke napore da se pomogne ljudima koji su uzeli kredite za stanove u francima. Međutim, to nije dovoljno jer mnogi ne mogu otplaćivati zbog toga što znamo kakva je tužna situacija u zavodu za evidentiranje nezaposlenih, jer mislim da taj zavod jedino tome i služi. Znači zašto ne otpisati pojedincima dugove koje, za koje naročito nisu krivi nego kriva je prije svega država koja nije na vrijeme intervenirala. I znamo dobro da su često, to se pojavljivalo u medijima, nije se ovdje u Saboru raspravljalo, mnogi ljudi koji imaju mala primanja, naročito penzioneri bile su im u pogibelju, opasnosti kuće zbog duga tv pretplate, struje ili vode. Pa su onda lokalne zajednice intervenirale pa su se skupljali novci da bi spasili. Jer bezosjećajnost ovog društva je fantastična.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ne zašto bi građani trebali imati isti status, ja mislim da bi trebali građani imati čak i povlašteniji status u odnosu na poslovne subjekte ili na tvrtke. Ako su poduzeća imali povlašteni status u ovoj zemlji, ma ne zadnjih dvije godine nego 5, 7 ili ne znam koliko godina onda bi možda građani trebali imati isto tako vis a vis tog odnosa jedan mali bonus sada u odnosu i na neke druge poslovne subjekte i mislim da im nitko ne bi i nitko od tih poslovnih subjekta ne bi na takvim rješenjima zamjerio Vladi ili Hrvatskom saboru. Ali želim još jedanput reći, 31.12.2012. mi smo imali 67 tisuća 384 nelikvidnih poslovnih subjekata koji su dugovali državi, ne znam kome, 42,4 milijarde kuna. 31.12., znači možemo reći na današnji dan imamo 62 tisuće 100 takvih subjekata, 5 tisuća subjekata manje koji duguju 33,4 milijarde kuna. Gdje nastaje, to je prije svega upravo rezultat ovih predstečajnih nagodbi. Znači nelikvidnost se na neki način smanjuje, daje se nova šansa poslovnom subjektu. Međutim, problem su građani, u godinu dana mi imamo 54,4 tisuće ljudi koji su u blokadi, znači 54 tisuće. I ta blokada u godinu dana veća je za 6 milijardi kuna u odnosu na 2012. I na današnji dan imamo 300 tisuća građana koji su u blokadi i zato kao i vi predlažem institut osobnog stečaja, zovimo to osobnog bankrota, ne znam kako ali na neki način ljudima treba izaći u susret.
Hvala lijepa. Nova replika poštovanog zastupnika Bore Grubišića.
Hvala lijepo. Kolega Kajin, dobro ste statističke podatke iznijeli u svezi broja građana kojih je 54 tisuće i 400 i koji duguju 24 milijarde kuna na kraju 2013. godine. No, ono što niste izrekli a bilo bi dobro vidjeti strukturu tih dužnika pa biste vidjeli da među njima ima puno onih koji pripadaju tzv. srednjem i srednjem višem sloju. Dakle, doktori, učitelji, profesori, inženjeri itd.. Vrlo je zanimljiva ta pojava a očekivali bismo sasvim nešto drugo u strukturi tih dužnika. Nadalje, govorili ste i o komotnosti, dakle jednoj rekao bih lihvarskoj komotnosti vjerovnika. Kada onih 5 tisuća nekretnina koje su lani išle na doboš kako bih ja rekao ovako slikovito, koje se prodaju gotovo u bescjenje. Pa nije vjerovniku ni bitno, dakle ono, kada bismo gledali koliko bi dužnik procijenio svoju nekretninu, svoju kuću, svoj stan i kada bismo gledali pošto je to prodano onda biste vidjeli drastičnu i dramatičnu razliku jer je banki ili banci kako hoćete, bitno da se namiri. A vrlo su često ti dugovi puno manjega iznosa, manji iznos nego li što ovrhovoditelj prodaje tu nekretninu. I to je ona nepravda prilikom ovrha koja se neće niti ovim zakonskim prijedlogom popraviti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ne nisam rekao gospodine Grubišiću da je 54 tisuće građana u blokadi, 300 tisuća građana na današnji dan je u blokadi… … [[Upadica se ne čuje.]] Da, u godinu dana plus 54 tisuće u odnosu na 2012. za 6 milijardi i te blokade iznose 24 milijarde kuna. Točno, bolno je kada su ljudi iz srednjega sloja ono što bi trebalo biti najvitalniji u jednome društvu učitelji, profesori, ne znam, liječnici u blokadi. I nema perspektivnog društva bez srednjega sloja. Ali zamislite ako je tako sa ljudima koji zarađuju od 1000 do 2000, možda do 3000 tisuće eura, što je tek onda sa onom sirotinjom koja sanja o zaposlenju? Što je sa nezaposlenima koji su do jučer radili, danas više ne rade, što je sa radnicima na određeno vrijeme kojima plaće stižu ili ne stižu, što je sa poljoprivrednicima koji ne mogu prodati svoje poljoprivredne proizvode itd. Apsolutno treba voditi računa o srednjem sloju jer bez njega nema perspektivne države, kao što se isto tako treba voditi računa o svakom građaninu bez obzira na njegov materijalni status.
Treća replika, poštovani zastupnik Draženko Pandek.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, vi ste u svojem izlaganju izrazili veliku zabrinutost činjenicom da je dolazilo do prodaje nekretnina ispod realne cijene i iz vašeg izlaganja možda se nije moglo zaključit da se upravo i s ovim izmjenama zakona na tom polju uvode značajna poboljšanja i novine. Prije jedno 5-6 godina nekretnina se, da podsjetim, mogla prodati i za 1 kunu što je bilo neracionalno rješenje, nerazumno, socijalno krajnje neosjetljivo i nije rješavalo na kraju dugovanje. Izmjenama, ja mislim da su to bile izmjene 5.10.2012. ipak je doneseno rješenje da se nekretnina ne može prodat najmanje za jednu polovinu vrijednosti. Sad ovim izmjenama se dodatno dakle olakšava i poboljšava po meni to rješenje da se dakle nekretnina na prvoj dražbi može prodati samo do 4/5 utvrđene vrijednosti, realno procijenjene vrijednosti, a na drugoj dražbi ne može se prodat ispod 3/5 utvrđene vrijednosti. Mislim da to predstavlja značajnu dodatnu zaštitu i značajno olakšava položaj ljudi koji su se našli u nezavidnoj financijskoj situaciji i predstavlja garanciju da će se ta nekretnina ipak, … nekretnine donekle riješiti taj postojeći dug. Dodatno mislim da sad s ovim institutom koji imamo elektroničke dražbe nekretnina utjecat ćemo na to da dođe do povećanja potražnje za nekretninama tako da vjerujem da će se dodatno omogućiti da se i više nekretnina proda već na prvoj dražbi znači za najmanje 4/5 vrijednosti. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ja sam jasno naglasio da podržavam ovaj zakon i između ostalog apostrofirao sam upravo ovaj slučaj da na toj drugoj dražbi vrijednost te nekretnine ne može pasti ispod njene 3/5 vrijednosti i upravo to je možda ja bih rekao najveća novina i najveća kvaliteta samog ovog zakona. A ne da imate slučaj, ne znam tko je prije spominjao, možda gospodin Grubišić, starijih umirovljenika, ljudi koji dolaze u situaciju da zbog nekoliko tisuća kuna de facto pod navodnicima ostaju bez kuće. I upravo to je ta jedna od novina, ta jedna kvaliteta zbog koje treba podržati ovaj zakon. Mislim da sam to isto tako rekao u raspravi.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Mi danas ustvari ponovo razgovaramo o posljedicama, a ne razgovaramo o uzrocima. Mi govorimo o izmjenama Ovršnog zakona. Prisjetite se da je jedna od prvih intervencija u našem zakonodavstvu ove koalicijske Vlade bila izmjena zakona kojim se predlagalo da se uvede jedna posebna kategorija javnih ovršitelja koji su trebali obavljati dobar dio ovih poslova koji su predmet ovog zakona. Bilo je također rečeno i kod izmjena zakona da je sada to puno kvalitetnije riješeno izmjenama i da neće biti potrebe za stalnim i novim izmjenama, međutim vidimo da se i od tog obećanja dosta brzo odustalo. Sada ponovo razgovaramo o izmjenama Ovršnog zakona, čuli smo različite statističke podatke, ali je činjenica da je oko 300 000 računa hrvatskih građana blokirano i siguran sam se, usuđujem se vjerovati da nisu oni samoinicijativno odlučili ne podmirivat svoje obveze nego da njihova ekonomska situacija njima jednostavno ne daje mogućnost da podmire svoje obveze. Kada gledate porast onih koji su u blokadi i koji su predmetom ovrha, 50 i nešto tisuća više, to je taman broj za koji je narastao i broj nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje. To ne znači nužno da su to ti isti ljudi, ali to govori o jednoj tendenciji da u idućih 6 mjeseci ovim stilom gospodarskog oporavka ove Vlade možemo očekivati još 50 tisuća ljudi na Zavodu za zapošljavanje i nove naznake onih koji će biti ovršenici zbog toga što nisu u stanju podmirivati svoje obveze. Druga stvar koju je važno ovdje napomenuti, kada se govori o tome kuda se smjera Ovršnim zakonom, govorilo se ovdje o stanovitom, neću govoriti o kasti ili biznisu koji se provodi putem ovrha. Rezultat prenošenja ovlasti na FINA-u koja bi sada temeljem ovog zakona trebala biti još i tijelo koje će utvrđivati tržišnu vrijednost nekretnina, postavlja opravdano pitanje da li je FINA to prvo u stanju uopće učiniti. Da li je FINA to tijelo koje može vršiti tržišnu procjenu vrijednosti nekretnina koje će biti predmet ovršnog postupka. Čime je ona to ili kako je osposobljena, koji su to kadrovi u FINA-i koji to mogu raditi ako su se tim poslom do sada bavili osim u jednom malom dijelu za posebne potrebe Porezna uprava, uglavnom samo sudski vještaci. Uvjereni smo da ovakvo rješenje da se i ta nadležnost prepušta FINA-i nije dobro rješenje i da FINA nije adekvatno tijelo, nije tijelo koje može odgovoriti na taj zahtjev. Ono o čemu je bilo riječi to je da je nesrazmjer u dugovanjima s obzirom na vrijednosti nekretnina koje postaju predmetom ovrhe i govori se da će se to sada riješiti elektronskom dražbom nekretnina koja doduše pretpostavlja ta elektronska dražba da se donese posebni Zakon o provedbi ovrhe na nekretninama kojeg još naravno nema. Prema tome, ako će se transparentno kako ste u uvodu i rekli vršiti ta prodaja elektronskim putem, putem interneta onda bi trebalo utvrditi sve pretpostavke da se to može dogoditi. Ali s druge strane to ne jamči ono o čemu ste govorili da će se nekretnine prodavati ispod nekakve tržišne vrijednosti. Sama činjenica da će se one prodavati putem interneta ili kako se to kaže elektronskim dražbama ne garantira ujedno da će se zadržati vrijednost tih nekretnina, a drugo je pitanje da li s obzirom na mala dugovanja uopće je normalno da se ta dugovanja naplaćuju prodajom nekretnina. Tu postoji nekakva mogućnost da se izabire i drugi način garantiranja za svoje obveze. Ono što mislim da je važno reći a o čemu nismo čuli u uvodu, ali su se očitovali Nezavisni hrvatski sindikati to je činjenica da su tražili od predlagateljice Vlade da osim one naknade za djecu i neke druge naknade koje poslodavci isplaćuju radnicima budu izuzete od ovrha, pa su tako naknade troškova prijevoza na posao i s posla terenski dodatak, pomorski dodatak, potpore zbog invalidnosti radnika, potpore za slučaj smrti radnika ili člana uže obitelji kao i sindikalne socijalne pomoći također da budu primanja koja su izuzeta od ovršnog postupka. Mislim da je s obzirom na stanje u društvu, na činjenicu ako hoćete visine standarda ili platežne moći našeg stanovništva da bi valjalo razmisliti o tome da se i ova neka davanja izuzmu od ovršnog postupka. Ono što također se može reći da mogućnost prema ovom prijedlogu zakona, da se ne garantira za svoja dugovanja jedino nekretninama mislim da bi bilo ako hoćete korektno da predlagateljica obrazloži u kojem slučaju je takva zamjena za garantiranje svojih obveza moguća. Naime, nije to tako jednostavno riješeno pitanje, nego se ograničava mogućnost i ovim zakonom da vi za svoje obveze garantirate umjesto nekretninom nekom drugom vrijednošću. Postoji čitav niz preduvjeta koji se moraju ispuniti da biste vi uopće mogli zamijeniti garanciju, pa tako ću reći da je potrebno kumulativno ispuniti 6 uvjeta koji su navedeni u ovom članku 84a. a o tim uvjetima diskrecijsko pravo odluke ima sud i to bez prava na žalbu ovršenika. Dakle, dužnik mora podnijeti prijedlog u roku od 8 dana od primitka rješenja o ovrsi na nekretnini. Sud mora steći uvjerenje da nekretnina na kojoj određena ovrha predstavlja nekretninu u kojoj dužnik stanuje i koja je nužna za zadovoljenje njegovih osnovnih stambenih potreba i stambenih potreba osoba koje je po zakonu dužan uzdržavati. Sud mora steći uvjerenje da dužnik iz opravdanih razloga nije sam mogao unovčiti dio imovine koji predlaže kao novi predmet ovrhe da bi namirio vjerovnika. Sud mora steći uvjerenje da će ovrhom na novom predmetu ovrhe vjerovnik u cijelosti biti namiren. Ako sud ne ocijeni da bi se zbog promjene predmeta ovrhe ovrha znatno oduljila ili otežala ili bi vjerovnik zbog toga mogao trpjeti znatniju štetu kao i pristanak vjerovnika ako je ovrha određena na nekretnini na kojoj je upisana hipoteka u korist vjerovnika koji je pokrenuo ovrhu, a to je u najvećem broju slučajeva upravo ta nekretnina. I sud mora steći uvjerenje da će vjerovnik biti namiren u cijelosti u roku od jedne godine od donošenja rješenja o dužnikovom prijedlogu. Dakle, čitav niz je ograničenja kada je uopće moguće zamijeniti garanciju za svoje obveze koju ste imali na nekretnini nekom drugom vrijednošću i zbog toga mislimo da nije to baš tako jednostavno unesena mogućnost da tako kažemo ublažavanja pozicije ovršenika u odnosu na dosadašnje propise. S obzirom na situaciju u kojoj se nalazimo, s obzirom na platežnu moć stanovništva činjenica je da danas umjesto da razmišljamo o tome kako omogućiti tim ljudima dostojanstven život i mogućnost podmirenja njihovih obveza mi idemo opet na neki način represivnim mjerama dodatno u stvari otežati tu njihovu poziciju u jednoj ovako formi izmjena Ovršnog zakona. I zbog toga se zalažemo za ono što smo govorili u početku. Nije ideja u današnjem trenutku pojačavati represiju, nego je ideja da konačno Vlada iznađe gospodarske mogućnosti rasta životnog standarda tih ljudi pa onda neće biti ni u problemima da ispunjavaju svoje obveze. Hvala vam.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo set replika pa idemo po redu. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, izvolite replika.
Uvaženi kolega Mlakar, u potpunosti se slažem s onom vašom prvom rečenicom koju ste izrekli u svom izlaganju, a ona je glasila razgovaramo o posljedicama, a ne o uzrocima. Izgleda da ćemo ako se tako nastavi za godinu dana govoriti samo o ovom zakonu gdje ćemo svi biti ovršeni. Ako je 300 tisuća računa blokirano i ako činjenice pokazuju 50 tisuća više građana RH sa blokiranim računima tada je zaprepašćujuća rečenica ministra Hajdaša-Dončića da će bez grižnje savjesti otpustiti 1100 radnika, smanjiti plaću 20% a i bez grižnje savjesti će poslati HŽ Cargo u stečaj. Jel ima savjest? Jel cilj ove države da svi završe ljudi na ulici ili je obveza ove Vlade da pronalazi rješenje barem za svoja poduzeća? Pa da tih ljudi kojima prijeti ovrha, tih ljudi koji već sutra neće moći plaćati one najosnovnije svoje potrebe podmirivati kao što su režijski troškovi, a znamo da na hranu i režijske troškove smo rekorderi u svijetu po troškovima, znači sve nam odlazi gotovo na to. Da, mi bismo trebali ovdje u Saboru govoriti o uzrocima, a kad se govori ovdje, kad nam je jučer isto premijer održao još jedno predavanje tada se kaže da ova Vlada radi sve najbolje i da je zapravo krivica na radnicima, na građanima RH. Pa vjerojatno će drugi puta ova Vlada izabrati neki drugi narod i neke druge građane koji neće se namjerno zaduživati i namjerno ne plaćati račune.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Kolega Vukšić ma ja se ne slažem s vama. Krivica je na narodu, narod ne vidi kako ima sposobnu, kvalitetnu Vladu pa se vi čudite da ministra Hajdaša-Dončića ne grize savjest. Ma grize ga savjest, ja to vidim svakodnevno kad imam prilike preko medija vidjeti njegove nastupe. On je autor sintagme da će za 5 milijuna eura napraviti koridor kroz Neum i tako povezati jug Hrvatske s ostatkom zemlje. I grize ga savjest i dan danas jer danas priča o Pelješkom mostu kao o najboljem rješenju koje je domislila njegova Vlada. Prema tome, Vlada je izuzetno sposobna. Vlada je skup tih sposobnih ministara, jedini je problem što ni mi ovdje, a ni narod to još nije uspio vidjeti.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Mlakar dobro ste uočili zapravo o, reklo bi se medicinski o uzročno posljedičnoj vezi, ovrha sa stanjem u državi, društvu i upravljanjem ovom državom. Danas postoji 15000 radnika koji ne primaju plaću u firmama koje su u većinskom vlasništvu države. Donijeli smo ih i u kazneno zakonodavstvo uvrstili dakle kaznene odredbe za one koji ne isplaćuju plaće. Tko su ti ljudi? Ministri! Ako je firma u državnom vlasništvu, evo RIZ, Imunološki zavod, HŽ Cargo, GREDELJ, Kaštelanski staklenici pa pogledajte koliko, po 9 mjeseci ljudi ne primaju plaću a rade. Tko je odgovoran, tko je sutra odgovoran za ovrhe koje će nastati jer ljudi nemaju novaca? Oni su u blokadi, ići će ovrha na njihove nekretnine kao najbolji dio onoga što uopće imaju. Pa trebamo podnijeti kaznene prijave protiv onih čije su te firme, države, dakle ministara. A što se tiče gospodina Hajdaša-Dončića i bez grča na licu izrečene izjave da ode 1100 radnika, a Cargo u stečaj pa on godinu dana vodi pregovore o tenderu sa … [[Govornik se ne razumije.]] i popušta mu cijelo vrijeme da bi … rekao na kraju neću ja to. Pa o čemu mi pričamo? Pa to je poput onog hoda koji je pušio buniku, jel' onaj vrač iz Slunja jel' tako. Tako se i on ponaša, jednako. … [[Upadica se ne razumije.]] Saborskog, pardon. Tu je to blizu jel'. Dakle, imamo mi takve bunikaše i u ovoj Vladi isto.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Kolega Grubišić pa vi ste sad povezali samo jedan dio problema s ovim građanima koji su nažalost predmetom ovog zakona, a ono drugo što je bilo govora to su one famozne predstečajne nagodbe gdje je, netko je to već govorio, država, ta ista država koja sada predlaže da će razmišljati o tome kako će prodati vaše nekretnine i kako će procijeniti njihovu vrijednost s obzirom na vaša dugovanja recimo za ove usluge koje vam pružaju javna poduzeća istovremeno ta država oprašta dugove, prolongira rokove otplata dugova vrlo interesantnim klijentima da tako kažem državnog proračuna. Nažalost, barem ono što prenose mediji, to su uvijek nekakve tvrtke koje su vrlo dobro upućene u to što će Vlada raditi i uvijek u pravom trenutku uspiju namaknuti novo vrijeme za nepodmirenje svojih obveza ali oni nikad neće biti niti u postupku ovrhe niti uopće u prilici da država protiv njih naplaćuje ono što su oni stvarno dužni platiti. Umjesto toga, umjesto da uzmete 800 ili 900 milijuna kuna dospjelih obveza nekim od tih firmi mi vršimo ovrhu i izmišljamo daljnje mogućnosti od problema s dostavom pa ćemo im pribijati na oglasne ploče do ne znam čega da bi se ovršili nad građanima. Ono što Vlada ne razumije, bez obzira koliko isisala te građane, neće biti dovoljno da izađe iz situacije u kojoj se nalazimo.
Poštovani zastupnik Draženko Pandek, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, u svojoj raspravi istaknuli ste da je bilo rečeno a kada se odustalo dakle od uvođenja instituta javnih ovršitelja da neće biti daljnjih izmjena ovršnog zakona. Pa ja mislim da i nema daljnjih izmjena u tom smislu. Ove izmjene koje su sad uslijedile smatram da bi uslijedile i da je institut javnih ovršitelja uvede. Ove izmjene imaju svoj smisao bez obzira da li ovrhu vrši javni ovršitelj ili odvjetnik odnosno javni bilježnik. Usmjerene su na poboljšanje dostave dakle na ubrzanje postupka ali i na olakšanje položaja vjerovnika i te izmjene bi i ovako i onako napominjem mislim bile nužne i potrebne. Dalje, vaše primjedbe na uvođenje sustava elektroničke dražbe mislim da nisu po mom mišljenju objektivne jer je to objektivno čini mi se dobro rješenje. Osnovno ekonomsko načelo ponude i potražnje nam govori da će određeni predmet ako mu se širi potencijalni krug kupaca biti brže prodan i za bolji cijenu. Upravo se ovim rješenjem to omogućuje. Sad svatko tko ima pristup internetu bilo kompjuterom bilo mobilnim telefonom će moć trenutno vidjeti koji je predmet na dražbi i moć će reagirat. Da ne govorimo o tome da će uvjeren sam to rješenje pomoći i suzbijanju špekulacija. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Odmah ću se ispričati kolega Pandek, nisam vas baš dobro čuo jer ste upalili krivi mikrofon a vaš glas teško dopire do mene a ja inače slabije čujem, ali ako sam vas dobro čuo, vi se zalažete tvrditi da će elektronska dražba biti bolji način za garanciju da će se nekretnine prodavati po stvarnoj tržišnoj vrijednosti. Moja teza je bila i ostajem kod nje, sama činjenica da ćete umjesto javne dražbe za koju znamo da se skupljala jedna manja grupa koja je ako hoćete to tako kolokvijalno trgovala tim nekretninama i smanjivala vrijednost trikovima tog postupka sama činjenica da će to biti u elektronskom obliku ne znači nužno da će garantirati, da će se te nekretnine prodati po stvarnoj vrijednosti osobito zbog činjenice da sada ministarstvo predlaže da tržišnu vrijednost tih nekretnina treba utvrditi FINA. FINA nije tijelo koje je to ikada radilo. FINA nema u svom sastavu stručnjake koji su se tim problemom bavili, možda će zaposlit nove, ja nisam htio širiti temu ali o vrijednosti nekretnine jedino relevantno mišljenje do sada mogli ste dobiti od vještaka, mislim građevinske struke, ispravite me ako griješim. A oni u pravilu nisu bili zaposlenici Financijske agencije. Prema tome to što vi želite obraniti, ovakav prijedlog ja razumijem ali se s vama uopće ne slažem zato mislim da niste trebali tako intervenirati a nisam htio govorit o tome da po nekim podacima će troškovi za ovršenika na ovaj način kako se predlaže biti sve veći a ne sve manji.
Hvala lijepa. Sada replike unutar kluba. Poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepa predsjedniče. Kolega Mlakar, vi ste u svojem izlaganju iznijeli podatak da je to 50 tisuća građana više blokirano nego 2012.u prvom mjesecu, kako je danas točno dvije godine ajmo reći u nekakvim odnosima nije 50 tisuća, 90 tisuća a dug je porastao za 10 milijardi. Usprkos tome što se dnevno znači na FINI skidaju novci, neki izlaze iz ovrha, novi, novi ulaze. To je jedan krug u koji se ušlo i sve više građana je siromašnije. To su obitelji i pojedinci koji uopće više ne funkcioniraju. Što je problem? Problem je kad ti ljudi imaju tekući račun, dođu s karticom u dućan, žele kupiti nešto sebi za taj dan, oni saznaju tek na kasi da su blokirani, netransparentnost postupka za ove male ovrhe gdje oni ne znaju da su u postupku kad ih ovrši ili Hrvatske vode ili ne znam neko drugo javno poduzeće ili HT ili neka druga telekomunikacijska kuća. U tome je problem što ljudi to saznaju tek u trenutku kad krenu nešto plaćati. Nemaju nikakve obavijesti, obavijesti dolaze tek naknadno a onda tek ulaze u problem, ulaze u problem jer mu je blokiran tekući račun. Da bi izašli iz toga dva puta vam mora banka odblokirati račun, u minusu ne možete naplatiti ovrhu, vi morate uplatiti novac što banke ne dozvoljavaju i građani su nekada i po čitav mjesec bez prihoda. To njih itekako muči a pogotovo umirovljenike. Nemaju svi umirovljenici pogotovo u ruralnim područjima FINU 50 m od svog stana ili kuće. Njima se uzimaju čitave mirovine u znači kontra zakona jer nisu u stanju otvoriti podračun na FINI i tu država nije napravila nikakve mehanizme da to ispravi. Imamo drugačija postupanja, kada dugujete HEP-u, HEP vas ovrši i isključi vam struju. To je dvostruka kazna za jedan dug.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Kolega Borić, zahvaljujem vam se!Oprostite pogriješio sam.
Poštovani zastupnik Ante Babić, nova replika unutar kluba.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Mlakar, govorili ste o 300 tisuća blokiranih računa ali ste rekli dok neki tuguju i plaču drugi od toga rade biznis ili im se kao takav namješta. Mislim da sam vas dobro razumio. Međutim, ekonomski analitičari predviđaju do kraja godine još dodatnih 50 tisuća blokiranih računa. Žao mi je što ovu korelaciju koju ste vi govorili nije čuo gospodin ministar Miljenić pa da reagira na ovo i da vidi zapravo u čemu je uzrok. Ako je jedina reakcija su izmjene i dopune ovoga Ovršnog zakona onda je to loša mjera ove Vlade. Bilo bi možda bolje s obzirom na stanje u državi koje nikad gore do sada, da je možda ova Vlada iskoristila ovo vrijeme umjesto na izmjene i dopune ovog Ovršnog zakona, na određene ekonomske mjere koje bi sigurno popravile gospodarsku priliku u ovoj državi. Hvala.
Hvala lijepa. Prozvali ste ministra Orsata Miljenića da reagira. Nema poslovničke mogućnosti reagirati na replike. Naravno. Bilo bi dobro, ali nismo to predvidjeli. Hvala lijepa. Dok ne završe replike pa makar bile i unutar kluba. Nova replika je poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Zahvaljujem. Kolega Mlakar, što mislite koliko je od ovih 65 tisuća ljudi koji su u protekle dvije godine ostali bez posla blokirano? Također, vrlo interesantno da je FINA, tadašnji ZAP koji 2002. nije bio u stanju voditi niti platni promet u ovoj državi, najedanput postao centar svijeta. Najedanput preko FINA-e se odvija sve u ovoj državi, a nitko si ne postavlja pitanje da li ti ljudi su u stanju tamo raditi svoj posao, da li su educirani? Gledajte, oni danas vode predstečajne nagodbe, vode ovo sve skupa. Kad smo već kod prestečajnih nagodbi, dakle s predstečajnim nagodbama se nelikvidnost administrativno u Hrvatskoj smanjila za više od 12 milijardi kuna. Pa tako će vjerojatno i sa kad se ovaj Zakon o ovršnom postupku počne primjenjivati, vjerojatno ćemo isto administrativnim putem smanjiti za nekoliko desetaka tisuća, broj blokiranih građana će vjerojatno netko donesti propis da onaj protiv, da je pokrenuta službena ovrha u FINA-i, da on više nije blokiran. Dakle, stvaramo jednu totalno krivu sliku, nećemo priznati tamo gdje su se događale greške u proteklim godinama bez obzira za koje političke opcije ili možda na ovaj način nabacujemo tzv. predsjedničku lopticu u tenisu onima koji imaju iskustvo s masovnim ovrhama. Pogledajte samo temeljem tužbi zaposlenika u prosvjeti i u policiji koliko su određeni uredi povukli novaca, naštancajte jednu, dvije, tri tisuće tipskih opomena ili postupaka za pokretanje sudskih sporova, naplatite ovršniku toliko i toliko i nemate šanse da to izgubite. Nažalost danas za parking, za nekakve pristojbe koje morate platiti, u roku, one troškove koje svaki građanin mora Hrvatskoj platiti, imate opomena koliko god hoćete. Očigledno zakoni se rade možda i za neke kojima je nekoliko tisuća predmeta u ladici samo čekaju da naplate tisuću, dvije kuna…
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Kolega Šuker sad ste otvorili ovu temu koja bi zavrijedila malo dužu raspravu u Saboru, a to su nadležnosti FINA-e. Zašto sam prigovarao ovom rješenju da će FINA utvrđivati tržišnu vrijednost nekretnina? Zato što između ostalog ta FINA rekli ste bavi se predstečajnim nagodbama. Bavi se i jedinstvenim registrom javnih i državnih službenika koji je bio velika tema dok je HDZ bio na vlasti, ali se sada skriva rezultate toga registra kao zmija noge, a na temelju tog registra se uveo jedinstveni sustav za isplatu plaća. Što se tiče državnih i javnih službenika, vidimo kako to dobro ide jer na gotov projekt koji ova Vlada nije htjela priznati da je preuzela, čekalo se 2 godine da pokrenu postupak jedinstvene isplate plaća, ali su uspjeli to odraditi, čini mi se za 54 tisuće ljudi do sada. Svi znamo da plaće uredno kasne u zdravstvu, možda i kao neka druga mjera, ne samo kao problem FINA-e, nego discipliniranja ljudi koji su se borili za svoja zakonom određena prava, ali upravo zbog te svemoguće FINA-e bojim se da je ovo još jedan dodatni posao koji ona neće dobro niti na vrijeme moći odraditi jer ona jednostavno nema kapacitete za sada da bi taj posao uspješno radila. I zbog svega toga možda bi bolje bilo da je ovo predovršni zakon za građane kao što smo imali predstečajne nagodbe, a ne da na ovaj način rješavamo pitanje dugova.
Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Mlakar, nisam dobro zapamtio koliko ste ustvrdili koja je ovo promjena Ovršnog zakona po redu, treća, četvrta, peta ili šesnaesta. Da li svaki treći ili drugi mjesec se mijenja Ovršni zakon prilagođujući ga bilo kome i čemu. U ovom vidimo da sigurno nikakvih poboljšanja bitnih nema i da se neće dogoditi ništa spektakularno s obzirom da će se fiktivno smanjiti broj urednih dostava koje stranke uopće neće znati da ili moći reagirati. Poznavajući informatičku pismenost u Hrvata, možemo reći da ih 850 tisuća koristi e-poštu, da ih oko 57 tisuća ima priključak na internet, ali po tome bi trebali svi ti cijele dane surfati, gledati komu je stigla pošta na internet, ali je li moguće da se novi biznis otvori sa traženjem i kupovanjem nekretnina na e-oglasu, vjerojatno koje će procijeniti nekompetentni ili nestručni ljudi, a možda i sami ti zaposlenici FINA-e će biti kupci, nakupci ili … [[Govornik se ne razumije.]] sa tim nekretninama koje će biti ovršene. Pitanje je stvarno po čemu će to FINA biti ta koja će ocjenjivati vrijednost nekretnina s obzirom da nema nikakvi uvid u naplatu poreza koji se nekretnine prodaju. Porezna uprava to ima, ima prosječne cijene u određenim predjelima naše Republike, u Dalmaciji veće, u Slavoniji znatno manje, u Zagrebu tako nešto srednje pa imaju nekakvi okvir po kojem mogu dati procjenu vrijednosti nekretnine s obzirom na godište, veličinu, itd. Mislim da ove učestale promjene Ovršnog zakona su trebale biti zamijenjene uredima ovrhovoditelja i tako smanjiti pritisak i na sudove, a jednako tako i onemogućiti samo pojedinim odvjetničkim kućama da vrše ovakve ovršne predmete.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Kolega Đakić ne slažem se s vama, reći ću zašto. Nije bitno, nije bilo 16 izmjena Ovršnog zakona, bitna je samo jedna i to ona kada je ova Vlada stupila na scenu, a to je da zbrišu mogućnost da postoji služba javnih ovršitelja jer nekome to izuzetno nije odgovaralo. Čak je Vlada išla tako daleko da je bila spremna nadoknaditi štetu koju je počinila osobama koje su dobile status javnih ovršitelja upravo zato jer im nije željela prepustiti dio poslova koji su očito lukrativni poslovi za stanovitu grupu ljudi vrlo zanimljivi pa je onda bilo bolje riješiti ovrhe na ovaj način.
Stekli su se poslovnički uvjeti da u ime predlagateljice se javi ministar pravosuđa poštovani Orsat Miljenić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Čisto prvo dvije tehničke stvari, ovo je prva izmjena Ovršnog zakona, a drugo, Zakon o provedbi je sljedeća dnevna točka znači ide poslije ovoga. Dakle ne znam od kuda je podatak da tog zakona nema jer on je vam sada tu je u dnevnom redu. Dakle to je čisto tehnički, ako iznosimo činjenice bar da provjerimo što je u dnevnom redu. Druga stvar, što se tiče nekakvih uopće navoda o represiji koju sam shvatio, povećanju represije, pogledajte zakone koji su donošeni ajmo reći 2010.uopće nije bilo mogućnosti zamjene sredstva, mi je sada uvodimo. Vi kažete ona je restriktivna ali sada je po prvi puta možete zamijeniti. Zašto niste uveli 2010.liberalnu zamjenu sredstava? Mi je sada prvi put uvodimo, vi je niste uopće dali. Dakle ja ne razumijem zašto nešto što liberalizira i olakšava položaj dužnika mi sada proglašavamo represijom. Pogledajte što je pisalo u tekstu zakona. Govorimo tko procjenjuje, a ako ste pogledali tekst zakona koji je isto onda donesen procjenjuje sud po svojoj slobodnoj procjeni i utvrđuje vrijednost nekretnine, ne sudski vještak. Sud ga može koristiti, ne mora, to vam je odredba zakona. dakle pogledajmo to pa onda možemo govoriti o rješenjima kako će i što će FINA raditi. Govorimo o FINA-i, pa kada je FINA uvedena kao agencija za ovrhu? Kada je ona počela postupati po računima? Počela je postupati puno prije dolaska ove Vlade. Mi kroz čitav niz instituta ovdje upravo olakšavamo građanima, ali olakšavamo u sustavu koji nismo mi uspostavili. To je sustav uspostavljen puno prije nas, tada ste isti vi govorili da je FINA idealna, da to može raditi, da će raditi. Ja se s tim slažem da može raditi, ali ja ne znam zašto se sada osporava nešto što je uvedeno prije ove Vlade. Dakle sustav ovrhe po računima preko FINA-e je uveden puno prije nas i on dobro radi i ja se slažem i ja ne znam zašto sada kada mi uvodimo neke elemente tu koji utječu na to nas se proziva da smo mi uveli taj sustav, nismo ga uveli. Ali glupo je i ja ne znam ja neću nikada govoriti što je bilo prije i to jednostavno ovdje se počelo o tome govoriti zato što idemo reći, tko je uveo sustav naplate po FINA-i? Mi ga sada relaksiramo kroz čitav niz mehanizama. Ako je nešto s njima mislite da nije dobro apsolutno ja sam uvijek za raspravu i znate da ćemo uvažiti. Ovo što smo govorili tko će procjenjivati, naš je prijedlog FINA. Vi ćete vidjeti treći zakon iz našeg paketa koji je ovdje on predviđa ako Zakon o izvlaštenju da se posebnom uredbom konačno utvrdi metodologija za procjenu vrijednosti svih nekretnina i to će se primjenjivati ovdje. Dakle konačno u svim postupcima koji će se voditi po prvi put u Hrvatskoj ćemo imati jedinstvenu metodologiju. Da, to će donijeti. FINA je samo agent. Ona ako nema certifikat i ovlaštenje ona neće to provoditi ili će angažirati onog koji treba ili će imati certificirane djelatnike. Mi smo zakon radili s njima i oni kažu da ga mogu provesti ovakav kakav je ovdje zamišljen. Dakle to su nekakve stvari koje smo predvidjeli ali kažem mi sada govorimo kao da mi uvodimo represiju ovim zakonom. Pa to su mehanizmi koji su uvedeni puno prije nas, mi ih ovdje relaksiramo upravo suprotno. Dakle to je ono što je izokretanje teze. Javna dražba, pa logika je stvari ako se troje ljudi dogovore kako će sudjelovati i poznaju se, da je to puno vjerojatnije da će oštetiti onog četvrtog nego ako vi uopće ne znate tko je i za koji iznos licitirao. Pa logično je da će tu onaj tko stvarno hoće kupiti davati stvarnu vrijednost, neće biti dogovora. Mislim to pokazuje svaka dražba te vrste, to nismo ponovno mi izmislili. To je jedan institut koji postoji i koji kada se god može koristiti ga treba koristiti. Dakle ovdje je čitav niz instituta koji relaksiraju ono što postoji sada zato što smo svjesni socijalnog trenutka u kojem živimo i vidjeli smo što treba promijeniti. Govorili smo o izuzećima ovrhe, mi smo ovdje predvidjeli ovo što smo rekli darove za djecu, putne troškove itd., o svemu drugome smo razgovarali, procijenili smo da je ovo ono što je tehnički moguće u ovom trenutku i između dva čitanja ako se bude moglo proširiti apsolutno smo za to i to je nešto iza čega stojimo. Ali sada postavljati stvari kao da se ovim nešto uvodi. Fiducija, pa ako govorimo pa zašto niste fiduciju relaksirali prije pet godina? Mi prvi puta ovdje uvodimo fiduciju da može birati dužnik, dakle idemo u interes dužniku da li on može izabrati da li će ostaviti nekretninu ili ne. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo prijavljenih replika, poštovani zastupnik Josip Borić replika.
Hvala lijepo. Poštovani ministre, činjenica jest da nas se ovih dana bombardira određenim pričama o energetskim certifikatima, govorimo o kupoprodaji između nekretnina, znači fizičke, građanske osobe građani, pravne osobe, znači nema oglašavanja, nema stavljanja u promet nekretnina koje nemaju energetski certifikat. Moje vam je pitanje jednostavno, smije li se ovršiti nekretnina koja nema energetski certifikat jer je i to određeni postupak kupoprodaje? Da li je država sebi dala prava koja ne daje fizičkim osobama ili građanima? Jeste li to predvidjeli u zakonu i što ti građani mogu očekivati? Hoće li im netko uzeti stan u ovrsi zato jer nemaju energetski certifikat?
Odgovor na repliku poštovani ministar.
Dakle, ne znam kako bi vam netko uzeo stan zato što nemate energetski certifikat, zbilja ne znam … … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica: Kolega.]] A ovdje postoji čitav niz predmeta koji mogu biti predmet ovrhe. Ja ne mogu prihvatiti prijedlog, ako je to prijedlog stavite ga, znači da što, nekretnine koje nemaju energetski certifikat se ne mogu ovršavati? Ako je to prijedlog dajte ga stavite. Ali mislim ja vam odmah kažem da on ne može proći.
Hvala lijepa, imamo po Poslovniku sve mogućnosti, nemojte iz klupa, molim vas lijepo. Poštovani zastupnik Davorin Mlakar. Replika.
Poštovani gospodine ministre, dajte se i vi malo relaksirajte, vi se stalno nečemu čudite. Mi govorimo o vašem zakonu koji je danas u dnevnom redu, vi time replicirate nama što vi niste prije 5 godina ili ne znam koliko godina učinili sljedeće. Ja ću vas podsjetiti a rekao sam to u svom uvodnom izlaganju, stupanjem na dužnost ove Vlade, jedna od prvih mjera koju ste proveli bilo je ukidanje zakona o javnim ovršiteljima. Otuda počinje priča. Ne od FINA-e danas i tko će procjenjivati vrijednost nekretnina i vaša hvale vrijedna uloga da nas ispravljate da li će sud ili vještaci donositi odluku od vrijednosti nekretnina. Volio bih vidjeti i. I volio bih da me uputite u to koliko puta je sudac donio različitu odluku o tome što bi vještačenjem ili nadvještačenjem utvrdili građevinski vještaci ali to je potpuno druga tema. Moja intervencija je išla za tim da ste vi druga i drugačija vlast. Zašto vam je potrebno da se vraćate na priču što vi niste prije 5 godina radili. Prije 5 godina ili točnije prije 3 mi smo predložili da se ovrhom bave posebno ustrojeni ako hoćete sustav javnih ovršitelja, ali nekome u ovoj Vladi to nije odgovaralo. Da li je iskustvo u Vladi, ljudi koji su se bavili ovrhama bilo do te mjere značajno da niste u taj posao upustili javne ovršitelje to ostaje pitanje na koje nismo dobili odgovor od ove Vlade ali vjerojatno će vrijeme i statistika tko se tim poslom bolje i unosnije bavio.
Hvala lijepa. Nova replika poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa gledajte logično da se FINA bavi financijskim poslovima. Mislim da tu ništa nije sporno i oko blokada i svega. Međutim, vi ste ovdje načeli jednu vrlo interesantnu temu a to je da je zbog standarda hrvatskih građana, zbog velikog broja nezaposlenih, nažalost napravljen jedan vrlo uski krug ljudi koji će sudjelovati na ovim javnim dražbama, vrlo uski krug ljudi koji ima novaca koji će moći kupovati. I možda je tu bio problem javnih ovršitelja jer na ovakav način se naprosto usmjeravaju neke stvari. Ne možete mi reći da sustavno nisu postojale javne dražbe, postojale su, isto na određen način. Međutim, kažem, to je vaše pravo na mišljenje da branite određene teze ali definitivno FINA će morati ustrojiti jednu potpuno novu službu, to znači potpuno novi trošak i taj novi trošak mora netko platiti. A mi cijelo vrijeme govorimo da pojeftinjavamo državu. Ako se neke stvari više neće plaćati ovdje nego će se plaćati negdje drugdje a to ćemo tretirati kao nešto tržišno, u konačnici građana boli briga kome će platiti. Njemu je potpuno svejedno hoće to platiti državi, hoće platiti Janku, Marku, FINA-i, INA-i, ovome, onome, on to mora platiti. I njemu je u interesu da kada mu netko ovrši ono njegovo sirotinje što ima, jer na žalost samo u većini slučajeva se i sirotinji to radi, jer onaj koji ima njemu je svejedno hoće mu od pet kuća uzeti jednu ili neće, njemu baš nije svejedno da li će mu netko za tu ovrhu naplatiti 10, 5 ili 3. Dakle, to je ključna stvar koliko će ta ovrha u konačnici koštati. A u ovom prijedlogu zakona vi tu nemate niti jednom riječju spomenuto. Dakle FINA ima ljude educirane za određene postupke. Nije svejedno neku kuću koja vrijedi 300, 400 tisuća eura hoće li netko procijeniti 20 ili 30% skuplje jer sutra može netko pokrenuti postupak protiv onoga koji provodi ovrhu da je nerealno procijenio i podilazio svakome tko se natjecao.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovanog zastupnika Branka Vukšića.
Uvaženi ministre, vi ste rekli da se neće ovršiti ono što se može sada zaštiti. To znači zbog tehničkih mogućnosti. Međutim, kako se može ovršiti naknada troškova prijevoza na posao s posla? Čovjek ne može putovati na posao, vi njemu znači uskraćujete mogućnost da putuje na posao, terenski dodatak potpore zbog invalidnosti radnika. Pa onda potpore u slučaju smrti člana uže obitelji, ne može ga pokopati. Mislim ne postoje tehničke mogućnosti onda mi to nećemo raditi. Mislim to je neshvatljivo ljudima, to su živi ljudi, to nisu strojevi, to nisu kompjuteri, pa vi u kompjuter kažete, to je nepoznato, ne može kompjuter to naći. I drugo što je pohvalno je to da nije se jednom ovršilo krive ljude, ovaj zakon ovo prepoznaje. Ja ću ispričati jednu anegdotu, vrlo kratka, mene su u 6 sati policajci digli iz kreveta i vozili na sud a nisam znao zašto me voze na sud. I u 10 sati je bila rasprava, ušao sam u sudnicu i kaže gospođa zašto vi ne uzdržavate ovu gospođu. Ja se okrenem, kaže gospođa to nije moj sin. Ima isto ime i prezime. Ja sam traume doživio u tih 4 sata mi je svašta prošlo kroz glavu, međutim, bio sam novinar pa je već Novinarsko društvo reagiralo. A kada se ovrši nekome, pa taman mala svota, penzioneru zato što ima slučajno isto ime i prezime a nije dužan i to je sasvim sigurno pohvalno. Ali ovo što je, što ćemo mi laburisti dati kao amandman sasvim sigurno da ne može biti izlika da kažete kompjuter ne prepoznaje i sada ćemo mi ovršiti potporu u slučaju smrti člana uže obitelji što je sjelo na račun ili neku drugu ili naknada za troškove. Mislim da je to apsurdno.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Orsat Miljenić.
Hvala lijepo. Apsolutno razmotrit ćemo taj amandman i prijedlog. Kao što vidite, mi ovdje jesmo proširili krug onog što se neće moći ovršit. Ovdje je osnovni problem što poslodavci često upravo te iznose uplaćuju kao jedinstven iznos i nema razlikovanja što je ona plaća koja se može, što ne. Dakle stavite amandman, ako bude moguće apsolutno.
Zahvaljujem. U ime Kluba Hrvatskih laburista Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo ja osobno pozdravljam svaki pomak, dobar pomak koji ide k tome da se građanima olakša u ovim teškim situacijama, pogotovo kada se radi o ovrhama. Krenut ću upravo od ovuda, dakle vezano za materijalne troškove. Da ne bi bilo uvijek da samo kritiziramo, da nemamo prijedloga, dakle situacija je sljedeća. Ne priznaju se materijalni troškovi, upravo veliki broj tih materijalnih troškova i o njima ovisi ovih 300 000 građana koji imaju svoje blokirane žiroračune. I sad nam se događa situacija da radnik dobije naknadu za prijevoz s posla i na posao, ali mu se ta naknada ovrši zato što sistem u FINA-i ne prepoznaje takve uplate. S druge strane, smiješno je uopće reći da FINA nešto ne prepoznaje kada joj svakoga dana stavljamo sve veći i veći broj obaveza od predstečajnih nagodbi pa sada evo do procjene nekretnina i tome slično, što samo znači da je FINA itekako sposobna u svakom trenutku napravit vrlo dobar sofisticirani softver gdje će nešto odradit ukoliko to želi. Dakle ovakva izlika da se materijalne troškove između ostalih i … što je sada rekao kolega Vukšić, a građani odnosno radnici upozoravaju da u najveću stavku, najvažniju stavku koja se njih tiče jesu upravo isplaćeni troškovi s osnove odlaska na posao i s posla i terenski dodatak koji oni dobivaju jer dakle to jeste onaj novac koji građanin mora u toku mjeseca uložit da bi uopće zaradio plaću, a onda kada taj mjesec prođe dakle on je u biti u još većem minusu, uz to što ima i ovrhu na tekućem računu. Evo ministre drago mi je da je ovo prvo čitanje pa ću vam sad predložit do drugog čitanja da porazgovarate malo s Ministarstvom financija, s obzirom da su svi sa 1.1. obveznici podnošenja JOP obrasca, a JOP obrazac kao takav itekako za potrebe Porezne uprave prepoznaje po kojoj osnovi je bilo tko dobio bilo kakvu naknadu. Pa onda tamo imate analitiku svih mogućih uplata jer Porezna uprava s obzirom da želi utvrđivati srazmjer porijekla imovine i imovine želi vidjet po kojoj osnovi je netko tu imovinu stekao. Dakle, tamo točno imate navedeno za svaku kunu koju je netko dobio za šta ju je dobio, da li ju je dobio za dječji doplatak, da li ju je dobio za putni trošak, da li ju je dobio za regres kao godišnji odbor, dakle da se u ovom dijelu dogovorite s Ministarstvom financija i uopće ne vidim nekakvih zapreka da se taj softver iskoristi i u ovom dijelu FINA-e pa da se povežu i da FINA može taj dio prepoznati, da se taj dio ne ovršuje. Izuzetno je važno i to pozdravljam da ovršenik bude obaviješten da je u postupku ovrhe zato što se dosad uistinu događalo raznoraznih situacija, a građani su bili pa gotovo nemoćni da nešto riješe u svoju korist. Novac se sa tekućih računa uzimao, naplaćivao, prolazilo je jako puno vremena, građani su bili neobaviješteni na koji način, kome i kako se obratit da bi taj novac mogli povratit, a nitko uostalom za te dane kada i to je novac negdje putovao ili neovlašteno ovršen nije odgovarao, tako da su građani dakle i na toj strani bili oštećeni. Ono što bih predložila do drugog čitanja ministre je sljedeće. Imamo sada situaciju, odnosno mislim da je još uvijek aktualna, dakle javni bilježnici su dobili određeni posao za velike kuće i oni su slali ovrhe na račune koji su već odavno bili u zastarama i ti računi su se isto tako ovršili, građani nisu bili o tome obaviješteni, novac je negdje otišao dok sam ja dokazao da je to stari račun ili da je nevažeći. Dakle, bilo je jako puno problema pa predlažem da do drugog čitanja iznađete negdje mogućnost da suci, odnosno javni bilježnici budu u obveznici prije nego što daju, s obzirom da moraju imat vjerodostojnu ispravu a to je u ovom slučaju faktura na temelju koje pokreću ovrhu, da prije nego što tu ovrhu daju u sam ovršni postupak daju u samu proceduru, sami ocijene da li je ta faktura u zastari ili nije i da li je faktura 2014. godine došla, a ima na sebi kao dokazni dokument datum koji je kao takav, kao osnova za plaćanje već u zastari. I mislim da bismo tu isto tako riješili veliki broj ovakvih situacija. Mi nažalost gledamo dosta sve u segmentima pa u jednom trenutku raspravljamo o stečaju i o predstečajevima, s druge strane evo raspravljamo o građanima odnosno ovrha. Još jedanput povlačim koliko bi bilo izuzetno važno ozbiljno razmislit o zakonu o osobnom bankrotu da se taj zakon čim prije donese, da i građanin ima pravo na neki način po istim pravilima igre otpisati, odnosno dobit mogućnost da mu se otpišu nekakva dugovanja kako bi taj građanin u nekakvom postupku mogao, dakle svoje obveze u nekakvom reprogramu lakše podmiriti što sada na žalost nije slučaj. Mi imamo situaciju da Porezna uprava itekako ovršuje građane za 1000, 2000 kuna, a s druge strane ta ista Porezna uprava oprašta 24, 27 ili već koliko milijuna kuna pravnim subjektima. O predstečajnim nagodbama sada nećemo govoriti jer nemamo dovoljno vremena [[Upadica Batinić: Kolegice Tireli ja se ispričavam samo trenutak vas molim.]] Recite.
U posjetu Odboru za poljoprivredu Hrvatskog sabora došlo je izaslanstvo Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i ruralne poslove Velike nacionalne Skupštine Republike Turske. U sklopu obilaska zgrade Hrvatskog sabora doći će i na diplomatsku galeriju, naravno već su prispjeli te vas ljubazno molim da ih pozdravimo ispred Hrvatskog sabora. [[Pljesak.]] Želim vam ugodan boravak. Izvolite kolegice.
Hvala. Sljedeća stvar na koju bih htjela upozorit je svi smo svjedoci jedne izuzetno ružne i teške situacije koja se u Hrvatskoj dešava, a vezano je za kredite od Raiffeisen štedno-kreditnih zadruga, odnosno više od 20000 ljudi koji su korisnici tih kredita. I mi trenutno jednostavno nemamo modela nikakvog u zakonu da se na neki način te ovrhe zaustave i da se tim ljudima ne uzimaju izuzetno vrijedne nekretnine upravo na način o kom smo danas u nekoliko navrata već govorili, da se tek kuće na samoj obali prodaju uistinu u bescijenje ne samo na obali nego na žalost sad smo već svjedoci da se prodavaju kuće i u drugim područjima Hrvatske. I predlažemo da do drugog čitanja evo stavimo negdje u ovaj zakon da ako sudac ima saznanje da se ovrhovoditelj uvodi kazneni postupak u kojem se odlučuje o valjanosti ovršne ili vjerodostojne isprave na temelju koje se donosi to rješenje o ovrsi da se ovršni postupak mora obustaviti do donošenja presude kaznenog postupka koji se mora riješiti kao prethodno pitanje. Dakle, to bi nam bilo izuzetno važno. Ja sam sad spomenula slučaj Raiffeisen štednih zadruga, međutim takvih slučajeva ima dosta. I na taj način ukoliko takve situacije ne spriječimo jer ne radi se samo o pojedinim slučajevima. Dakle, imamo situaciju nekakvog masovnog događaja izuzetno velikih razmjera. I ukoliko ne iznađemo način da ovo sada spriječimo dok još to nije u onom punom zamahu imat ćemo dodatnih problema jer u tijeku jeste postupak i na Hrvatskom državnom odvjetništvu i na Austrijskom državnom odvjetništvu u međuvremenu će fizičke osobe te nekretnine kupiti. Ako taj postupak u konačnici bude donesen u korist građana koji jesu bili oštećenici, dakle imamo u jednom trenutku sada pitanje kako oni koji su tu nekretninu kupili po izuzetno povoljnoj cijeni, a ovi su kao dužnici koji su išli u postupak tu nekretninu izgubili a kazneno krivična prijava je u njihovu korist. Što će se onda događati tako da bimo o tome trebali voditi računa. I evo na samom kraju, dakle kad imamo, predložit ćemo slučaj jednog ovrhovoditelja na način, dakle kad imamo slučaj jednog ovrhovoditelja dat ćemo jedan prijedlog da ovršenik može izabrati u postupcima u kojima postoji samo jedan ovrhovoditelj i to na ročištu na kojem je sud rješenjem utvrdio vrijednost nekretnine predati tu nekretninu u vlasništvo ovrhovoditelju umjesto provođenja postupka prodaje nekretnine preko agencije. Svjedoci smo isto tako da s obzirom na, da će se sve to prodavati preko agencije i upitni su nam ovi iznosi postignutih vrijednosti sad smo u situaciji da se nekretnina ovršuje, a da je dužnik još uvijek toj istoj banci dužan. Dakle, mi moramo tom dužniku na neki način dati mogućnost da on kaže evo ja dalje više tu nekretninu koju sam založio ne želim, dajem je banci koja je ionako na tu nekretninu stavila hipoteku. Po kojoj će je cijeni banka prodati i koju će cijenu banka za tu nekretninu uspjet dobit to je sad evo njezina sposobnost, ali na taj način tog dužnika stavljamo u jedan da tako kažem isti položaj kao i banku. Jer ukoliko to ne napravimo onda ga i dalje držimo u dužničkom ropstvu, jer su tražbine i krediti toliko narasli da su to izuzetno veliki troškovi koje on više ni sa tom jednom nekretninom koju je hipotekarno založio ne može pokriti. Dakle, ukoliko nam je namjera da ovim izmjenama Ovršnog zakona uistinu pomognemo građanima evo to su samo neki od primjera gdje mislim da bi se do drugog čitanja trebalo ih uzeti u obzir, da bi se o njima ozbiljno trebalo razmisliti i da izmjenama do drugog čitanja uistinu opravdamo to što govorimo da ovo što radimo, radimo zbog toga da ubrzamo ovršni postupak, da budemo svjedoci toga da je taj ovršan postupak sada legalniji, da svatko može pod jednakim pravilima u njemu učestvovati i da ove izmjene napravimo kako bismo uistinu zaštitili više od 300 tisuća hrvatskih građana, a s obzirom evo na situaciju koju imamo možemo ih vrlo brzo barem još 1100 od HŽ-a koji će dobiti otkaz itd. Tako da ove izmjene treba napraviti čim prije i u jedinom pravcu a to je da konačno i građani barem na neki način budu zaštićeni od svoje države na isti način kako su to zaštićeni određeni interesni pojedinci. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na replike. Ante Kulušić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Kolegice Tireli kazali ste da, i apsolutno se slažem s vama, raspravljamo i o stečajevima, predstečajevima i o tome kako bi bilo dobro da se i tim običnim građanima da mogućnost da reprogramom plate nešto što su dužni u više rata ili kako kaže ministar da i njih relaksiramo, da ih bar relaksiramo na način kao što je u predstečajnoj nagodbi kako je stotine da ne kažem tisuće firmi relaksiralo hrvatski proračun. Bilo bi dobro znati koje su firme u 2010., 2011. poslovale pozitivno i gle čuda u 2012. stvorili tolike obaveze prema državi da im država to mora oprostiti. Bilo bi dobro saznati i znati taj spisak. Ili će sad ministar Dončić, kako ste kazali, relaksirat 1100 radnika HŽ Cargo-a a onda će im ovim Ovršnim zakonom sjest na ono sve što imaju tako da su ostali bez brige. A taj isti ministar je, znamo svi, promijenio dvije uprave koje su dovele HŽ Cargo u stečaj, nije ni prije bio u bajnoj situaciji ali nitko ni za što ne odgovara. Uglavnom izgleda da je ovo jedan relaksirajući zakon gdje će se nažalost relaksirat jer 1100 novih nezaposlenih očito nije ništa u odnosu nažalost na preko 70 tisuća novih nezaposlenih u ove zadnje dvije godine. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor kolegice Tireli.
Da, ono za što se ja uvijek zalažem jeste stvarno to da ne gledamo problem samo u jednom segmentu nego ako nam je problem nelikvidnost onda moramo svi biti svjesni toga da se ta nelikvidnost odnosi isto i na pravne subjekte, ali isto tako i na građane. Ako govorimo o nezaposlenosti i padu gospodarstva onda znamo da se to odnosi i na građane. Dakle, i ukoliko donosimo određena pravila igre da tako kažem i olakšice za poduzetnike, gospodarstvenike odnosno pravne subjekte izuzetno je važno da i te građane koji su radnici u tim pravnim subjektima tretiramo na isti način i da i njima iznađemo nekakvu mogućnost recimo evo reprograma duga. Mi imamo situaciju da je recimo jedan hipotekarni kredit u jednoj banci koja posluje u Hrvatskoj gdje je ostao ostatak duga 11 tisuća kuna za otplatu, dakle banka ga ne želi reprogramirati zato što nije za banku problem iznos od 11 tisuća kuna nego su joj problem 230 i nešto dana koliko taj kredit nije plaćen. Dakle, o tom reprogramu pričamo da se dakle građanima mora dati nekakva mogućnost da sa dokazima da su se u međuvremenu zaposlili da li na određeno, da li kako, damo mogućnost da mogu ići u taj nazovimo nekakav reprogram pogotovo za manje iznose. A što se tiče HŽ-a ne radi se dakle samo nažalost o tih 1100 radnika, radi se o 3500 radnika. Ako to pomnožimo najmanje puta 3 člana obitelji onda evo vidimo da imamo u RH na pomolu još jednu da tako kažem socijalnu katastrofu o kojoj bez imalo grižnje savjesti tako kažemo da ćemo to napraviti.
Hvala. Branko Vukšić, izvolite.
Uvažena kolegice Tireli vi ste govorili o slučajevima kada se ovršuju razne naknade, dodaci i potpore. Međutim, mi smo već postavili ministru pravosuđa pitanje i on nam je uputio odgovor, često ja vjerujem da ministri ni ne vide što se sve piše u tim odgovorima, i u odgovoru kaže da FINA ne raspolaže tehničkim mogućnostima raspoznavanja. Mislim, ali to vam je ministre varaju vas. Prije svega postoji JOP, postoji onaj jedinstveni obrazac za plaće gdje su taksativno navedene sve ovo što mi dajemo znači taksativno napraviti taj, ja ću vam dati nekog 10-godišnjaka da im program napravi. To klinac razvali odmah u kompjutoru i oni imaju program. Prema tome, to je bahatost. To je bahatost FINA-e koja, netko je pitao jel vi to raspolažete? Ne raspolažemo. I onda mi sad radnicima ćemo oduzimati to što se ne smije oduzimati. Zašto? Zato što im se, ne zato što bi štitili njih da oni ne plaćaju nego zbog toga što ne mogu obavljati svoj posao. Zato što ne mogu zakopati mrtvog člana obitelji jer ste im uzeli onu naknadu za pogreb. Zato što nešto ne prepoznaje. Pa učinimo da prepoznaje. I ovo što ste kolegice Tireli govorili o nekretninama koje vrijede manje nego što je u tom trenutku kredit. Vi znate dobro da oni koji su uzimali kredite u francima i sad otplaćuju negdje kredit 7, 8, 9 godina oni su više banci dužni nego što su bili dužni na početku. Sasvim sigurno da je to dobro u zakonu, trebali bi dobiti neko obeštećenje. Oni će ostati bez stana mada su 10 godina otplaćivali taj kredit i ostat će i bez kredita i bez stana itd. I tu treba vidjeti da li se mogu još koji postupci voditi protiv banaka i što je "FRANAK" već zapravo započeo da prestanu lihvariti građane Hrvatske.
Hvala. Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolegice Tireli, vi ste u svojoj raspravi spomenuli kredite Raiffeisen štednog kreditnog ureda. To je problem koji muči tisuće ljudi na otocima i priobalju. Ja sam o tome prije dva mjeseca pitao što država, izvršna vlast radi po tome, on mi je odgovorio svi su pod istragom. To svi mi ne znamo tko je. Da li je pod istragom banka koja nije smjela raditi sa građanima jer nema licencu. Da li su pod istragom oni koji su bili spona između korisnika koji su uzimali kredite, koji ih možda nisu smjeli uzimati ili su pod istragom zaista svi ti ljudi, jer znamo da ovih dana svi uredno u grupama daju iskaze USKOK-u jer ih muči ono što im se dešava a dešava im se da su otplatili kredit a netko im je ovršio nekretninu po njihovim tvrdnjama. Dešava im se to što je možda nečuveno u državi, da su dali svoju kuću dragovoljno na hipoteku a da im je sud upisao hipoteku na cjelokupnu imovinu, na cijeli zk uložak, kako je to moguće? I što izvršna vlast radi po tom pitanju da ih zaštiti? Ona ne želi odgovoriti tim ljudima. Bili su prisiljeni da se organiziraju u grupu koja se zove udarno i koja pokušava sama istjerati kako se ono kaže na čistac sve te stvari koje su se događale. Radi se o desecima milijuna eura koji su prenošeni u gotovini preko granica ali nitko o tome očito ništa nije znao ili su svi sve znali ali su šutjeli. To je ono što ih muči. A ne znamo da li ćemo dobiti odgovor na to pitanje, kao što ne znamo ni odgovor na ovo pitanje. Da li nas ovi tzv. mrak certifikati energetske učinkovitosti sprječavaju u postupcima kupoprodaje nekretnina putem ovrhe ili nas ne sprečavaju. Jer ako nešto vrijedi za državu treba vrijediti i za građane. Ne može država za sebe imati jedna pravila a za građane druga.
Hvala. Imamo odgovor. Kolegice Tireli izvolite
Evo kolega Borić, ja sam isto tako postavila ministrima pitanje vezano za te Raiffeisen štedne zadruge i ministar Linić mi je odgovorio isto tako da su svi koji su na spisku pod istragom zato što sam ja jedan poduži spisak i odvjetnika i posrednika i javnih bilježnika stavila unutra i onih koji na kraju krajeva jesu kupovali nekretnine u ovršnim postupcima za smiješne iznose. Međutim ono što mene osobno zabrinjava jeste to što mi je ministar u tom odgovoru odgovorio da će porezna uprava utvrditi srazmjer prijavljenih primitaka tih građana i njihove imovine i da će ukoliko se utvrdi ne srazmjer obračunati im porez na dohodak. To znači da evo država u ovom trenutku odnosno Ministarstvo financija legalizira da tako kažem kriminal koji je očit jer ja nemam druge riječi s obzirom da isto tako državno odvjetništvo vodi postupak i sami ste rekli da ljudi sve više i više podnose kaznene prijave USKOK-u pojedinačne prijave, prijave preko udruga i na bilo koji način za koji misle da će im pomoći u ovome i ja stvarno sad još jedanput koristim priliku i apeliram na sve one koji jesu u izvršnoj vlasti, koji mogu utjecati na to da se tim građanima da bilo kakav odgovor od njih samih a ne da mi budemo glasnogovornici nego smatram da tih više od 20 tisuća građana RH koji jesu u tom problemu uistinu zaslužuju da od nadležnih institucija čuju vrlo kratko što se radi, u kojoj je nešto fazi i što oni uopće mogu očekivati.
Hvala. Draženko Pandek, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, vi ste u svom izlaganju dali jedan prijedlog, dakle koji koliko sam shvatio u suštini se odnosi na to da bi sud trebao paziti po službenoj dužnosti sada na stupanje zastare. Moram napomenuti da neka rješenja u ovom zakonu kao što je rješenje o tome da 60 dana sada sredstva stoje na prijelaznom računu prije nego što se isplate ovrhovoditelju predstavljaju zaštitu ovršenika da njegova sredstva ne odu prije nego što on ima mogućnosti ako sam dobro shvatio dati prigovor zastare odnosno uložiti i prigovor i žalbu što već a vaš prijedlog velim ne znam koliko ste ga pažljivo se konzultirali s pravnicima bi značio donekle redefiniranje potpunog pojma zastare. Kod zastare naime dugovanje i dalje postoji, samo prestaje pravo ovrhovoditelja odnosno vjerovnika da i sudskim putem naplati to dugovanje. Ovako vaš prijedlog bi značio potpuno redefiniranje tog pojma izmjene u Zakonu o obveznim odnosima mislim da čak ni u nekim nama bliskim pravnim sustavima takvo rješenje uopće ne postoji. Značio bi ubiti potpuno ukidanje obveze s tim da bi dodatno i dao dodatni posao sudovima i dodatne obveze sudovima da sad pazite po službenim dužnostima na neke stvari koje su nekad se čine jednostavne ali mogu biti i dosta komplicirane. A velim i u ovom rješenju postoje čini mi se, u ovom zakonu postoje rješenja koja su upravo spremna na to da spriječe da netko uzme novce i da ih potroši a da prigovor ovršenik nije mogao dati kojim bi to spriječio. Hvala.
Hvala. Odgovor izvolite.
Da, mi sada imamo taj rok 60 dana ali ja si sad postavljam pitanje ne znam neka starija osoba sa svojih 60 ili 70 godina koja živi negdje u selu jer nažalost ne žive svi u Zagrebu, ne žive svi u velikim gradovima. Nemaju svi velike škole, nemaju svi mladu djecu koja mogu utjecati, imaju Internet i mogu vidjeti što se dešava i onda dobije doma ovrhu odnosno dobije mirovinu koja joj iznosi tisuću i nešto kuna i ona od te mirovine ne dobije ništa zato što joj je HT preko nekog javnog bilježnika ovršio iznos koji je bio ili faktura koja je bila prije 9 ili 10 godina, bez da je ona na svoju adresu ništa dobila i bez da je ona imala ikakva saznanja da će se ta ovrha dogoditi. O tome ja sada razmišljam, sad samo mislim tehnički kako će taj netko u 60 dana moć odreagirati i dati evo, reći to nije točno i to je sad već u zastari i koliko ljudi uopće zna na što se zastara odnosi i koliko je rok zastare za određenu obvezu po osnovi računa i plaćanja. Dakle, to su sad te neke situacije, nažalost zašto sam spomenula? Zato što to nije izolirani slučaj, zato što su to bile masovne situacije, zato što su ljudi masovno plaćali i HTV-u račune koji su već odavno bili u zastarama i T-COM-u račune koji su bili u zastarama i ne kažem preko suda, bili su u pitanju javni bilježnici koji su dakle kao takvi. Da to postane pravovaljano jer je javni bilježnik poslao opomenu odnosno poslao dopis koji ja nisam primila, upravo to je na tragu toga da se sad mora naći osoba i isporučiti mu, dakle rješavamo stvari, ali evo da stvarno problem sagledamo onakav kakav uistinu jest.
Hvala. Stjepan Milinković, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Tireli, primjetio sam vaš navod gdje ste rekli da je dobra namjera da se olakša građanima u ovom postupku ovrhe na neki način, u drugom djelu sam čuo čak jedno razmišljanje da obitelji imaju na neki način posebnu zaštitu. Ja mislim da je to nažalost žalosna namjera, bilo bi puno bolje da nije do toga došlo, ali mi je drago bilo slušati vašu raspravu kad ste izlazili sa konkretnim razmišljanjem, sa konkretnim prijedlozima. I točno je ovo što ste rekli da mi svatko razmišlja sa područja svoga interesa, s područja koje malo bolje pozna pa ste čak i vi dotakli u svom odgovoru kolegi Pandeku ono o čemu ja razmišljam. Ja poznam najbolje problematiku u svom okruženju, u selu, problematiku poljoprivrednika, onih koji imaju svakodnevno probleme jer dolaze naravno u rješavanju tih problema tražiti pomoć jedinica lokalne samouprave. Od ovrha do neplaćanja struje. I o čem se radi? Neki dan mi kaže jedan moj poljoprivrednik, pa znate veli, ja sam dobio blokadu za 500, 600 kuna, a ovome tamo on gleda onoga, veli njemu oproste 25 milijuna kuna. Veli to nije pravedno, nije pošteno. I ja kažem naravno da nije pošteno. I točno je ovo što ste rekli kolegi Pandeku. Dolaze baš konkretno glede HTV-a, dolaze, oni su neizmjerno ažurni i ako ovaj ni ne gleda tu televiziju jer ne može platiti struju, dolazi k nama u općinu da mu pomogne da plati struju, a istovremeno šalje mu ovrhu i na neki način ga pritišće na sve moguće načine, a da ne govorimo o onom drugom djelu da ako je u takvoj situaciji, da ne može povući ni određena sredstva ako ima prava na određene potpore i uistinu nije pošteno. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Pa kolega, drago mi je da se slažemo u tom dijelu, i da izuzetno je važno da pričamo o životnim problemima jer upravo zakone uvijek mislim da donosimo zbog problema koje imaju građani i da te zakone želimo popraviti na način da budu bolji za građane koji ih u biti onda provode i kojih se tiče. Ja evo, sad sam dobila opomenu tu da sam prije spomenula starije od 60 i više godina sam rekla, ja se ispričavam svima onima koje sam možda uvrijedila, nije mi bila namjera, mislila sam dakle reći sljedeće. Mi imamo izuzetno, izuzetno ruralna područja gdje uistinu imamo ljude neobrazovane i ne, sad ja sam rekla 60 i više godina u smislu onom, mislila sam na te ljude koji u životu nisu vidjeli internet, koji nemaju zakone, a isto tako dobivaju te ovrhe. Dakle, o njima pričamo i njih je izuzetno mnogo i kažem još jedanput nemaju svi djecu koja će se izboriti za nekakva njihova prava i u konačnici oni izgube i ono malo što bi dobili preko mirovina i to je ono na što ja upozoravam.
Hvala. Boro Grubišić, replika. Izvolite.
Hvala. Kolegice Tireli vi ste govorili o ovim, evo i maloprije o ovim ovrhama. Naime govorili ste o tome da građani ni ne znaju što ih zatekne, tek kad dobije obavijest da nema mirovine da je netko legao, kako se to kaže, ovrhom nad njegovom mirovinom. Međutim, nije puno takvih koji koriste ovrhu, a izvan zakonskog roka. Svaki od firmi o kojima smo govorili danas, pa i Telekom i ne znam ni ja tko, ima svoje odvjetničko društvo koje je ovlastilo da ga zastupa i oni točno znaju istek, dakle istek onog roka za ovrhu i idu bilo sudskim putem ili, dakle ne možete izbjeći nikako, a kada pokušate razgovarati sa odvjetničkim društvom koje zastupa tu određenu firmu onda neće ni da vam vrata otvore. Ako kažete zbog čega, na portafon zbog čega dolazite, kao što se meni dogodilo, kad nemate što razgovarati s nama, morate platiti to. Gotovo, završeno. No ono što sam posebno htio istaći, a to je ova Štedno-kreditna udruga Raiffeisen, tzv. Raiffeisen jer to nije Raiffeisen banka. Naime, čudi me da nakon toliko objava u našim medijima, toliko potresnih priča koje smo čuli, malo malo svakih 7 dana čini mi se ide ta nekakva reportaža o ljudima, a vi ste rekli da ih je bilo 20 tisuća, da ih ima 20 tisuća. Čudi me da naša država, bilo koje ministarstvo, pravosuđe ili pak policija ne intervenira, kada je 20 tisuća hrvatskih građana sklopilo, dakle i ugovorilo posao u drugoj državi jer ta udruga nema licencu za rad u Hrvatskoj. Dakle, oni su ugovore sklopili u drugoj državi. Rekao bih gotovo, po meni, nevažeći ali vrijeme ide, a građani imaju svoju muku i upadaju u dužničko ropstvo.
Hvala. Odgovor kolegice Tireli izvolite.
Da izuzetno bi bilo važno da promptno reagiramo, svjedoci smo toga koliko nam je trebalo da riješimo problem švicarca, a onda smo u jednoj minuti kada smo dignuli u petak kada su se za to stekli uvjeti jedan dio tog problema riješili. Dakle, moramo se naučiti i slušati i vidjeti i ono što je najvažnije odreagirat upravo zato da bimo sanirali probleme čim prije, da posljedice svega toga što se dešava ne bi bile još veće i mislim da je to zadatak svih nas zajedno i da upozoravamo ali isto tako i da djelujemo i sve u cilju da spasimo ono što se spasiti da, a ne da puno mudrujemo tamo gdje možemo vrlo brzo i elegantno donijeti određene zakone.
Hvala. Za riječ se javio ministar Orsat Miljenić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa. Ja zahvaljujem na prijedlozima koji su ovdje iznošeni do sada pa ću se samo kratko osvrnuti na neke od njih. Dakle prvo i načelno ovrha nije ono što svi znamo nije socijalna kategorija, ona jednostavno provodi odluku nadležnog tijela, ona ja mač sustava i ona je tu slijepa. Mi koliko god možemo ugrađujemo ove mehanizme zaštite ovršenika ali njezina zadaća je provesti ono što je neko drugo tijelo odlučilo. U tome također moramo biti svjesni da je svaki ovršenik vrlo često i vjerovnik zato što neka firma koja ovršuje nekog ima svoje zaposlene i ako se ne naplati možda će netko izgubiti posao, dakle to je zatvoreni krug od kojeg mi jednostavno ne možemo pobjeći i moramo imati taj mač da bi on osigurao funkcioniranje sustava. Ali pri tome moramo uvažiti sve realnosti, okolnosti života i nastojat ga provesti na što primjereniji način. Dakle što se tiče zastare, moramo odmah reći razmotrit ćemo prijedlog svaki koji ide u tom smjeru ali sam skeptičan prema tome zašto da biste vi utvrdili da li je zastupila zastara imate čitav niz, vi morate provesti postupak. Ne znate da li je prekinuta zastara ili nije, to ne vidite iz računa. Da li je prekinuta, nije, da li je izvršeno djelomično plaćanje, nije, dakle čitav niz ispitivanja bi se trebalo provesti i bojim se da to nije moguće bez postupka, dakle jedino u postupku a to se radi onda na prijedlog onog koji tvrdi da je nastupila zastara. Čak ni sud, a ipak ne možemo onda dati jednu ovlast javnom bilježniku koji nema sud, nema ovlast voditi računa o zastari po službenoj dužnosti. Dakle to ne postoji, to bi bilo u suprotnosti sa tim institutom. Što se tiče ovih dijelova koji se izuzimaju iz ovrhe, vidite da smo i ovdje prijedlogom zakona ih proširili te osnove. Ako ima osnova za još nešto i ja bih rekao i tehničkih mogućnosti zato što kada jesmo pisali zakon vodili smo i o tome računa. Apsolutno predložite, razmotrit ćemo. I ono što je kao recimo što ste govorili troškovi prijevoza ili tako nešto apsolutno. Odgoda odnosno ovo što ste ukazivali na promjenu s ovim građanima, ona postoji i sada po postojećem zakonu, dakle postoje pravna sredstva. Međutim, kao i kod svakog slučaja kada se pokaže da se u praksi ona ne primjenjuje ili se primjenjuje pogrešno onda treba razmisliti da ih zakonski preciziramo. Dakle to ćemo također razmotriti iako ona i prema sadašnjem uređenju postoji, postoji i institut poništaja bilo kojeg ugovora postoji mogućnost odgode upravo zbog ne postojanja osnove postoji i žalbeni razlozi. Tako da postoji ali kažem ako se u praksi nešto ne provodi a vidimo da bi trebalo onda idemo vidjeti kako možemo precizirati tekst. Kod ono što ste spominjali kada je hipoteka pa predaja nekretnine u zamjenu za dug, to bi bilo u suprotnosti sa institutom hipoteke. Institut hipoteke je u pravilu unovčenje, ne predaja u vlasništvo, to nam je fiducija. Ako ste vidjeli u ovom zakonu mi fiduciju upravo idemo u korist dužnika i to su ta dva elementa. Naravno građanin mora onda razmišljati kod sklapanja ugovora da li ide u jedan institut ili drugi i koji su prednost i jednog i drugog. Dakle ono što smo mi ovdje htjeli imamo dva instituta, imamo institut fiducije ali smo ga sada napravili tako da dužnik može to izabrati, upravo ovo što ste vi govorili. Ali nažalost nije primjenjiv na ovo gdje je hipoteka. Slažem se obavještavanje građana, dostava na adresu, vidjeli ste da smo se s tim posebno bavili, to nam je u opće u sustavu ne samo u ovršnom nego svugdje nekad problematično i to je na što smo obratili posebnu pozornost. Smatramo vraćamo sustav opomena kroz račune koji prethode ovrsi i uvodimo vrlo striktne obveze što mora sadržavati taj ovršni prijedlog i uputu građanima kako i što postupati. Ja ću vam sada reći da se ne može dogoditi makar ne tvrdim, ne bi se smjelo dogoditi bolje tako reći, ali to su neke stvari koje kroz praksu moramo rješavati, tu zakon ne može da neko bude ovršen bez da je dostava uredna. Dakle zakon je tu vrlo jasan, to ne može biti, ali ne tvrdim da se nije u nekim slučajevima dogodilo i tu moramo djelovati upravo na praksu to ne možemo zakonskim rješenjem provesti. Imate neke zemlje evo vrijeme mi je isteklo, gdje recimo dostava u sandučić dovoljna, uopće se ne traži potpis i dobro funkcionira. To je stvar tradicije i našeg prihvaćanja sudskih pismena, odazivanja, preuzimanja na pošti itd. Evo hvala lijepa i razmotrit ćemo ono što je predloženo.
Hvala. Branko Vukšić replika. Izvolite.
Uvaženi ministre nešto sam radio gore u sobi, došao sam, dotrčao na jednu vašu rečenicu koja me potaknula na repliku, a to je ovrha je slijepa. To vam je bila prva čini mi se prva rečenica. Postoji samo slabovideća vlast. To je isto kao kad kažu kompjuterski program je loš. Pa nije loš nego su loši ljudi koji su radili s tim kompjuterom. Postoji jedna zemlja, čini mi se da je dosad to napravila, da je to Španjolska. Zašto se Hrvatska ne bi drznula na taj korak i jednostavno dok se ne završi kriza zabranila ovrhe nad stanovima onih ljudi kojima je to jedini krov nad glavom. Zbog čega se to sve što je u neoliberalnom svijetu najlošije ste prihvatili, a ono dobro ne vidite. Zašto bi se obitelj, zato što je u dugovima, što je kredit digla i što su tu obitelj opljačkale banke, tjerali van iz stana, osim ako ima 2-3 stana, ali znamo da nije, da su najčešći slučajevi da oni koji imaju jedan stan moraju iz stana van, zašto ih Hrvatska država ne bi zaštitila, bar na neko vrijeme. Bar u vrijeme krize, ne samo 6 mjeseci. 6 mjeseci je ono znate meni, nisam o tome govorio na početku, izgleda mi malo kao podsmijeh, evo ovih 6 mjeseci ti damo pa živi 6 mjeseci, još plaćaj podstanarinu, dok se ne završi kriza. Jedva čekam sudski rasplet oko slučaja Franak pa da vidimo i mislim da bi dobro bilo da se malo i država u to umiješa.
Hvala. Odgovor, izvolite ministre.
Hvala lijepa. Dakle upravo to o čemu sam govorio mislim da se, dakle Ovršni zakon ni u tim zemljama koje vi spominjete, Španjolska, Italija, isto ima jedan model, ne rješava ta pitanja. To se rješava drugim propisima koji ovdje nisu jer ovo Ovršni zakon, ne zaboravimo, on se bavi i drugim oblicima ovrhe, on nije uvijek naplata, on je jednostavno provedba, način kako će se provest jedna odluka. Koji mogu postojat razlozi u društvu širi da se nešto ne radi ili da se stavi moratorij, to zbilja ne smije biti ovdje predmet jer onda ulazimo, miješamo dva postupka. Na to sam mislio kad sam govorio da je ona slijepa, a inače u ovim zemljama o kojima govorite mi jesmo generalno razmatrali ta iskustva. Recimo Italija je to samo za porezne obveze, Španjolska je tako restriktivna da recimo ako primate naknadu za nezaposlene ne možete se kvalificirat u moratorij itd. Dakle to je čak i kad se uvodi mislim da je ovaj naš institut, a o 6 mjeseci možemo razgovarat, da li on možda treba bit godinu dana, to je također stvar, zato imamo javnu raspravu i zato je prvo čitanje da možemo i o tome razgovarat ali to je jedan balans … to dolazi nakon već provedenog čitavog postupka. I još jednu stvar, Zakon o osobnom stečaju odnosno stečaju potrošača on je u izradi, on će ići i on će ići paralelno, neću reći paralelno ali vrlo skoro. Hvala lijepo.
Nansi Tireli, replika. Izvolite.
Evo ministre slažem se s vama kad kažete da ovrha ne bude socijalna kategorija. Dakako, ona jeste alat. Drugo, što se tiče ovog našeg Ovršnog zakona i onoga što ima Španjolska jesmo elastičniji u odnosu upravo na ovo što ste rekli. Ali evo ja bih sad stvarno predložila da ovih 6 mjeseci stavimo barem godinu dana jer 6 mjeseci uistinu u ovakvim tragedijama i u ovakvim situacijama nije ništa, a ja sam mišljenja da uistinu nitko ne uzme kredit s namjerom da ga ne vraća i da nitko ne uzme od građana kredit s namjerom da ga uzme, a da ne odradi svoje obveze nego da zato postoje itekako debeli razlozi. Što se tiče ovih vrsta naknada dakle koje su dodane, dodali smo naknadu troška za službeno putovanje i dar za djecu. Naknada troška za službeno putovanje obično se dobije na blagajni prilikom kad se već ide na službeni put pa u većini slučajeva ne dolazi na isplatnu listu pa kao takva nije ovršena, a nažalost darovi za djecu se još, ne još nego više i više daju u bonovima koje onda kupujemo u određenim trgovačkim centrima pa se kao takvi opet ne ovršuju. Dakle one materijalne, uistinu materijalne troškove koje ja se slažem da je ovrha nekretnina izuzetno teška, ali isto tako tvrdim da je veliki broj građana opterećen upravo tim manjim ovrhama, novčanim ovrhama, a da su im te naknade terenskog rada gdje uistinu mora potrošit nešto da bi bio na terenu i te naknade gdje on mora platit put do posla i vratit se od posla kući je izuzetno velika stavka i da bi bilo važno evo upravo ono na tragu onoga što smo rekli, razgovarajte s Ministarstvom financija, rješenje postoji, prepoznajemo naknadu po njezinoj osnovi.
Hvala. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa i ja sam primijetio ovaj navod gospodine ministre koji je navela kolegica Tireli gdje ste rekli da ovrha nije socijalna kategorija. Dobro ako nije, ali može izazvati nesagledive socijalne posljedice za onih 300 000, naravno i za te obitelji. I slažem se s vama gdje ste rekli da treba uzeti u obzir sve okolnosti i zato ja želim ovdje navesti one okolnosti koje dobro poznajem. Poznajem ono ruralno područje, poznajem naša sela koja imaju, svaka čast ovim modernim tehnologijama, internetu, društvenim mrežama i svemu, ali uistinu nije to baš tako. A druga stvar, FINA je udaljena recimo od nekih sela po 40 km, primjer vam govorim samo, primjer 40 tamo, 40 nazad, karta 80 kuna u jednom smjeru, karta u drugom smjeru, a da ne govorim o onom gruntovnom izvatku onom mom seljaku tamo iz Đurđevačke Podravine koji mora 50 km gospodine ministre ići tamo i natrag po onaj gruntovni izvadak. I onda vi kažete e tu je i pošta, poštanski ured. U mojoj županiji je ukinuto 7 poštanskih ureda sa daljnjom tendencijom ukidanja ostalih poštanskih ureda. Dakle nisu svi u jednakom pravnom položaju i uistinu i u socijalnim okolnostima. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Ivan Drmić, replika. Izvolite.
Poštovani ministre, ja bih rekao nekoliko riječi o ovrhama ali na račune. Dajte mi recite da li je vama normalno, ja sam i osobno imao takav primjer tako da znam iz ruke, da se vrše ovrhe na račune a da čovjek koji je ovršen ne dobije obavijest, da sazna to tek kada dođu u trgovinu na benzinsku crpku natočiti gorivo pa kada mu kažu da je kartica blokirana. A on onda sutra dan ili ako ima sreće pa stigne isti dan mora otići u FINA-u i pitati tko ga je blokirao. Da li je problem da se ugradi u zakon da je prije ovrhe nekoliko dana banka ili pravna osoba ili fizička koja vrši ovrhu poslati čovjeku kojega ovršava obavijest da on se zna pripremiti na to a ne da se dogodi da se dovede u nezgodnu situaciju da mu je račun blokiran a da on obavi nekakvu radnju a jednostavno nije u mogućnosti to platiti. Toga je jako puno u državi, ja puno susrećem ljudi koji su tako prošli a napominjem da sam ja jednom bio u prilici jer sam bio sudužnik za kredit naći se u jednoj takvoj nezgodnoj situaciji. Ja mislim da vi to ne smijete dozvoliti, da jednostavno morate stati u zaštitu tih ljudi koji sami po sebi već imaju dovoljno problema jer su se našli u nezgodnoj situaciji da bar se pomogne i da se izbjegne ovakva jedna, ovakve neugodne situacije kojima su izloženi ti nesretni ljudi diljem države svakodnevno.
Hvala. Odgovor, izvolite ministre.
Hvala lijepa. Je, to je problem, evo i dosta smo o njemu svi razgovarali. Dakle, prvo, ovrha koja bi bila provedena, dakle naplata po računu bez da je ovršenik uopće za to znao je nezakonita. Dakle ona ne može postati pravomoćno rješenje bez uredne dostave. Dakle to je, to je samo po sebi nezakonito. Drugo, mi jesmo ugradili obvezu, obavijest ovu o kojoj govorite, dakle vi ćete, odnosno ne vi, tko se nađe u toj situaciji će biti o tome obaviješten. A također onaj račun po kojem se ovršuje, dakle kada govorimo o vjerodostojnoj ispravi mora sadržavati upozorenje da slijedi ovrha. Dakle, ima čitav niz mehanizama prema kojem, koji su ugrađeni sada u ovaj prijedlog da građanin jednostavno zna što se događa. Znači na računu ima opomenu, znači da slijedi ovrha, kada pokrene se ovrha ona ne može biti, postati pravomoćna, ne može se uputiti na provedbu bez dostave, dakle netko je morao … [[Govornik se ne razumije.]] primiti, ja govorim kako je zakonito. Ne tvrdima da u nekom malom broju slučajeva se, kao i uvijek postoji možda neko kršenje zakona ali to je onda stvar prakse da se sankcionira konkretno, to ne možemo riješiti zakonom. I postoji dužnost FINA-e odnosno banke da vas obavijesti da će to biti tada provedeno. Dakle to je ono što smo ugradili. Ono što naš je problem što dakle ovo ne ide nikome konkretno. Mi inače moramo, ono što sam počeo maloprije govoriti dizati kulturu komunikacije i jednostavno kada dobijemo nekakvu obavijest je podignut, kada dobijemo pismeno ga preuzeti itd., jer to je jedini način da saznamo što nam se događa i da li su nam eventualno neka prava narušena ili nisu. Ali to je nešto što jednostavno s vremenom moramo početi raditi. Evo, hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Danas smo raspravljali sa stankom ili nakon stanke o položaju i poziciji 3,5 tisuće djelatnika HŽ CARGO. Ja očekujem da će nakon ovog zakonskog prijedloga Ovršnog zakona oni izići na ulice sa zastavama hrvatskim i mahati jer evo dočekuje ih, kako kaže ministar, bolji položaj kao dužnika, odnosno ovršenika nego li što je do sada bio. U toj euforiji, dakle jer će ostati bez, 3,5 tisuće ljudi bez plaća a uz djelatnike Gredelja, Staklenika u Kaštelima, Imunološkog zavoda, RIZ-a i da ne nabrajam dalje, dakle skupiti će se jedna kritična masa onih koji će upasti iz apatije, dužničkog ropstva u euforiju novog Ovršnog zakona koji će im olakšati njihov položaj, pod navodnike, naravno. Vrlo je aktualan još uvijek i franak i posljedice koje su nastale djelovanjem banaka a u svezi kredita u francima. Iako je Ljudevit Posavski frank je riješio još prije 1000 i više godina, no nemamo mi danas Ljudevita Posavskog pa nas franak i naše građane je mnoge uveo u dužničko ropstvo. Ovdje je o statistici govorio i kolega Borić a i kolega Kajin pa su rekli da je u prošloj godini dakle novo blokiranih građana i njihovih računa preko 54 tisuće. U najavama za ovu godinu i premijer i svi ostali ministri koji se bave financijama su rekli da će ova godina biti još teža, što se već najavljuje i samim rebalansom proračuna tek što je donesen, nije se još ni tinta osušila na proračunu za 2014. I što očekivati? Novih 54 ili još i više tisuća građana kojima će biti blokirani računi a do sada je dakle ukupno blokirano 300 tisuća građana potencijalnih ovršenika, odnosno dužnika, prije svega naših banaka. O poljoprivrednicima i uništenoj poljoprivredi da ne govorimo. Što je cilj svega ovoga? Pa cilj je svega ovoga i cilj je izgleda i politike jer ja ne vidim protumjere, ne vidim nikakve mjere kojima bi se to zapriječilo zapravo dovesti sve građane Hrvatske ponaosob i pojedinačno kao i cijelu Hrvatsku u dužničko ropstvo i u ruke stranih banaka, korporacija itd.. I to se uredno i lijepo vrši. Možemo mi donositi te male krpice zakonske kojima ćemo malo i trunčicu olakšati evo na 6 mjeseci. Pa znate li kolika je muka stanovati u kući za koju znate da će za 6 mjeseci pripasti nekome drugome a imate, emocionalno ste vezani za svoju kuću, za svoje pločice, za svoju tuš kadu, za svoju kuhinju koju ste kupili. Ma od muke bi najrađe zapalio a ne predao drugome. A znate da će za 6 mjeseci najdalje biti prodana nekome drugome i to za kakve novce. Ovdje govorimo o 4/5, pa onda 3/5 vrijednosti te kuće. Razvio se ovršni biznis, razvila se ovršna mafija u ovoj državi koja putem ovrha se bogati na jednoj strani to je mali broj, a na drugoj strani hrvatske građane se uvodi u dužničko ropstvo, beskućnike i sve ostalo. O tome trebamo govoriti danas. Ma možemo mi ovaj zakon reći odličan, dobar, malo nam popušta evo ovim našim ovršenicima, dužnicima itd. Ali bit je u potpuno drugoj stvari i na potpuno drugoj strani. Cilj je u tome da poljoprivredni objekti i poljoprivredne površine pripadnu nekome drugome. Rekli smo da 7 godina postoji zabrana prodaje poljoprivrednih površina kada uđemo u EU. Ali banke su registrirane i tu kao kod nas a matice su im negdje drugdje. One dolaze u posjed te zemlje, dakle zaobilaznim putem u posjed vrijedne slavonske zemlje, a u korist propadanja sela i seljaka. Građani koji imaju svoje poslove sa onom nesretnom ŠKU štedno-kreditnom udrugom tzv. Raiffeisen iako ta navodno nema nikakve veze sa bankom Raiffeisen. Ima ili nema želim da utvrdi i ministar pravosuđa i policija i to što prije, da se vidi koja je to banda i bagra zadužila 20000 hrvatskih građana. Jasno i oni su, imaju dio krivice u tome jer su neoprezno ulazili u takve novčane aranžmane. Imamo mi ne samo Španjolsku i Italiju kako je rekao ministar u smislu, dakle mjera kojim se zaštićuju ovršenici. Mjere prema bankama ima puno bolje susjedni premijer Orban koji je malo drugačije prema bankama zauzeo stav, pa su danas malo se primirile. Bile su najavile da će otići iz Mađarske ali nisu otišle, jer još uvijek imaju grebe kako bi se reklo, još uvijek imaju profita, još uvijek imaju dobiti u Republici Mađarskoj. Kod nas smo mi premirni. Nema Ljudevita Posavskog da bi franke umirio i da bi ih da kažem neću reći potjerao iz Hrvatske. Ali ni ova Vlada, pregovara sa bankama i Udrugom "Franak" kako bi banke prošle sa što manje štete. A da bismo i mrvice bacili tim štedišama koji su, ne štedišama nego onima koji su koristili kredite u francima. I zato ide nova tužba i neka ide udruge "Franak", švicarski franak ovaj puta. Ovdje govorimo o dakle dvije kategorije kako reče ministar, da ćemo imati kao oni korisnici kredita pravo na dvije mogućnosti: jedno je hipoteka, drugo je fiducija. Nisam bankarski stručnjak. Možda moj kolega Krešo Bubalo to bolje zna. On je magistar ekonomije, ali kao i ja koji sam liječnik. Pa pogledajte tko sve diže kredite i kako oni to mogu, dakle znati što im se nudi i kako im se nudi. Što je to hipoteka, a što fiducija? Koje su razlike i koje su sličnosti? Teško. Kada pokušate intervenirati kod odvjetničke kuće koja zastupa neke naše firme i državne i HEP i Hrvatske vode ili pak gradske firme onda ne možete ni doći do odvjetnika koji je napisao nalog za ovrhu. Jer kaže nemamo s vama što razgovarati. Pa čovjek bi se nagodio nekako, reprogramirao to, pa pokušao možda na rate otplatiti ne znam 18000 kuna. Ne, on s tobom nema što razgovarati i to mu dopušta svaki zakon, a možemo o ovršnom reći i ovršni. 300000 hrvatskih građana je u blokadi i duguje 224 milijarde kuna. U istom vremenu smo poduzeli predstečajne nagodbe pa po babi i po stričevima opraštamo dugove državi nekim firmama, a nekima i ne. Zavisi kako se oni postave i kako su oni, da kažem kakva je njihova struktura ili pak politička orijentacija. I to znamo, to se događa svaki dan bez obzira na visinu duga državi pa je onda 62100 pravnih subjekata dužno, evo smanjeno je sa 30 i, skoro 40 milijardi kuna na 33 milijarde kuna pa time mi smanjujemo nelikvidnost kao. Kaže se bit će ovdje usvojen i Zakon o osobnom stečaju. Pa možda bi ga trebalo usvojiti prije ovoga, jer čak ako ništa drugo vrlo, vrlo brzo da kažem žurno, pod hitno pa da i građanske osobe imaju slična prava kao što imaju i pravne osobe. Pravo i na tzv. predstečajnu nagodbu ili nekakve odredbe iz tog predstečajnog, Zakona o predstečajnoj nagodbi. O tome da je 5000 nekretnina lani otišlo u ovrhu, da kažem na doboš. Ali pogledajte ili kad bismo imali statistiku, registar kako to vole reći koje su cijene tih nekretnina a kad bismo imali barem nekakve izjave i razmišljanja njihovih vlasnika o cijenama tih nekretnina onda bismo vidjeli drastične razlike. Pa i odvjetničkim kućama, ali i bankama odnosno onima koji idu u ovrhu sa one druge strane kontra ovršenika, tako ispada i tako izgleda. Pa njima i nije cilj postići neku veliku cijenu. Neka još bude dužan ovršenik za kamatu, samo ovo je za glavnicu. A uveli smo fiskalnu blagajnu lani i gledajte rekli su da će i odvjetnički uredi i kuće biti također pod fiskalnom blagajnom. I koliko je povećan dohodak iz fiskalnih blagajna odvjetničkih kuća? Znamo li? Koliko je povećan dohodak iz fiskalnih blagajni onih kako se zovu snaša na tržnicama? Preko 20%, ugostitelja 25%, a odvjetnika? Jeste li pročitali podatak ili čuli podatak? 8%. I nadalje se masnoj guski maže vrat. I onda ponuda Odvjetničke komore da spusti tarifu malo kod ovršnih postupaka. Ma nemojte molim vas! Zaista izgleda ironično, potpuno ironično. Oni će malo spustiti tarifu i bit će jedan postupak samo kod ovrhe. I onda mi to ubrzavamo, kaže postupak ovrhe. Ide li to ubrzanje postupka na ruku ovršenika ili pak onih drugih koji idu na naplatu, dakle vjerovnika? Možda se radi o tome da i vjerovnik što brže dođe u posjed nekretnine ako ubrzavamo postupak. Ajmo tako razmišljati, ajmo tako gledati. E uvest ćemo mi u FINA-u, FINA-i dati novu ulogu, novi zadatak a godinama smo od onoga SDK-a pa preko ZAP-a pa sad imamo FINA-u kao pravnu nekakvu sljednicu ili tako nekako upropaštavali i smanjivali ulogu upravo tog elementa društvenog knjigovodstva i vođenja društvenog knjigovodstva počevši od one bivše države nesretne pa do evo danas kada imamo nakon ZAP-a imamo i FINA-u i sad ćemo pošto oni gotovo nemaju što ni raditi eto COP su kažu uveli pa nikako da se uštima za doktore stalno nema dežurstava u obračunu. Ali nećemo sad o doktorima i o njihovom štrajku, opravdanom, opravdanom štrajku. Dakle, sad ćemo FINA-i dati mogućnost da procjenjuje nekretnine koje idu u ovrhu. Jasno da će se morati angažirati, teško da će se angažirati bez angažmana građevinskih vještaka moći takva procjena vršiti. Kaže moći će se prodati to putem e-natječaja jel' tako? Pa koliko ljudi uopće ima u Hrvatskoj da kažem širokopojasni internet ili internet koji može pratiti natječaje FINA-e? A moći će se i u samom kaže uredu FINA-e izvršiti da kažem prodaja nekretnine vjerovnika, odnosno dužnika. Komotnost, ja bih rekao lihvarska komotnost vjerovnika koja je dosada prodavala nekretnine zbog namirenja dugova od vjerovnika je zastrašujuća u dosadašnjim govorim slučajevima. Osobno i kada bih mogao kupiti nekretninu nekakvog dužnika ili vjerovnika ne bih htio jer je sav ovaj Ovršni zakon i svi postupci oko njega zapravo urađen na muci naroda, na muci ili muki kako god hoćete naroda zato što je odgovorna dijelom, dobrim dijelom, i ova država za siromaštvo i zapadanje u dužničko ropstvo građana RH. Ja vidim da gospodin Marić nešto piše, mislim da će i repliku mi dati i reći otkuda potječe dužničko ropstvo hrvatskoga naroda. Što je nekome i cilj. Tako ispada. I onda evo donosimo ovakav zakon da obvežemo i vjerovnika ili banke putem FINA-e na postizanje što veće cijene ovršene nekretnine kako bismo eto smanjili jad i muku ovršenika.
Hvala kolega, vrijeme je isteklo.
Zar je isteklo?
Da.
Dobro, hvala.
Evo bit će replika. Stjepan Milinković, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Grubišić drago mi je da ste spomenuli poljoprivredu i poljoprivrednike tako da ne ispadnem samo ja u ovom Visokom domu koji stalno i znam da puno puta izazivam podsmijeh ali ja mislim da mi moramo biti ponosni sa našim poljoprivrednicima a ne da se izaziva podsmijeh. I govorili ste o uništenoj poljoprivredi. Nažalost, svi pokazatelji govore u tom smislu, sad da ne ponavljam, govorio sam od pada proizvodnje ove, mlijeka, mesa i svega drugoga. Ali, drugu stvar koju uistinu sam primijetio i govorili ste o mjerama koje bi pomogle u tom ozdravljenju i sad pitam predsjednika našega odbora koji je bio sa ovim našim kolegama iz Turske koji su bili danas u posjeti kod nas, kako, na koji način oni razmišljaju, na koji oni način daju mjere za poljoprivredu naravno i za ajmo reći da bude zdrava poljoprivreda? Jer kaže svako ulaganje i poticanje poljoprivrede vraća višestruko, vraća na način da ljudi žive u tim područjima, da je proizvodnja veća itd. A kod nas se nude mjere, nakon ovog svega što se dogodilo. Na primjer, evo koje će sad dovesti primjer kažu e sad ćemo za rješavanje problema u mljekarstvu dati 40 tisuća junica sad odjedanput. Kao da one mogu odjedanput sada riješiti problem nestašice mlijeka. Pa ne može, to je ciklus koji treba, koji traje i koji radi. A druga stvar, to će se opet morat kod nekoga zadužiti, dignuti kredit i opet će ovaj doći za godinu, dvije u iste probleme a i sad je već u velikim problemima. Druga stvar, spominje se velika mogućnost EU fondova. A vidimo i sami da je program tek jučer, prekjučer apliciran prema Europskoj komisiji. Dok se to sve aktivira doći će i studeni i prosinac. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Kolega Milinković, tema je Ovršni zakon a vi ste dvije minute replicirali na temu poljoprivrede. Imamo odgovor, kolega Grubišić. Izvolite.
Sad ako odgovorim bit ću i ja izvan teme.
Zlorabili ste Poslovnik.
Kolega Milinković, bio sam promatrač Hrvatskog sabora u Europskom parlamentu i u Bruxellesu su došli mljekari iz cijele Europe u dva navrata na demonstracije pred sami, nije zabranjeno doći tamo pred, nema ni onih ograda, nema ništa kao kod nas ovdje na trgu Sv. Marka, jel? Dakle, policija vrlo diskretno pazi na te demonstracije gdje su oni prolili dvije cisterne dakle 68 tisuća mlijeka jasno u najlon da se ne bude to baš po cesti itd. i poprskali su sa mlijekom cijeli Europski parlament bez pardona. Dakle, zakrčen promet, nemogućnost prometa po cijelom Bruxellesu itd. Evo kod nas je naš narod golubijeg srca i šuti i nakon toga što je proizvodnja mlijeka u Hrvatskoj. Sad ću govorit da je to vezano i uz ovrhe proizvođačima mlijeka. Dakle nije bez veze smanjena za u vrijeme dakle ove dvije godine vlasti Kukuriku koalicije za 30% sa 700 milijuna litara na manje od 500 milijuna litara za ove dvije godine. Eto to su uspjesi ove koalicije a naši mljekari koji su proizvodili mlijeko odlaze u taj stečaj odnosno u ovrhe zbog svojih štala, svojih traktora itd. i nekretnine su im na doboš, jel? A sad odjedanput vidim i ja na televiziji uvozimo junice, mislim nevjerojatno, strašno, kontradiktorni potezi koji zaista ne vode ničemu.
Goran Marić replika izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grubišiću kazali ste da je ova Vlada rekla da će ova godina biti još gora. Mislim da niste tu u pravu. Vlada je najavljivala čim dođe na vlast da će svaka godina biti bolja i bolja. A ova će biti gora od prošle, a prošla je bila od pretprošle. Dakle, sve su pogoršali otkad su došli na vlast. Ništa skoro više većini ne predstavlja ni dom ni obitelj ni djeca ni roditelji ni Hrvatska. Više prostora u ustima zauzima riječ regija nego Hrvatska. A naravno da ulazimo u proces dužničkog ropstva upravo zbog takve politike. Da se pogoršava situacija, ovrhe pokazuju evo samo popis, ovo su sve ovrhe koje sam dobio od branitelja RH. Jesu na jedan usudio bih se kazati netransparentan način nudilo im se kredite bez okrilja Hrvatske narodne banke gdje su kroz ovrhe sada postaju vlasnici njihovih nekretnina oni koji su im kao posrednici nudili te kredite preko austrijskih nekih banaka pokrajinskih. Protiv ovih su podignute kaznene prijave države i odvjetništva. Postoje sudske tužbe a ovrhe se provode. Ne smije se ovrha provoditi. Morala bi se zaustaviti dok postoje kaznene prijave, dok postoji osnova za kazneno djelo i dok postoje sudske tužbe. Bit će neprocjenjiva šteta kad u Hrvatskoj svi ostanu bez onoga najvjernijeg svog doma. Neprocjenjiva šteta će biti a istodobno ove dužnike po ovim kreditima se na ne primjeren način tjera iz svojih domova a kroz predstečajnu nagodbu se dužnicima najvećima u Hrvatskoj pogoduje, tepa i njeguje ih. Dužnici ti odlučuju o svemu i svačemu. Dužnici odlučuju o sudbini vjerovnika što je nedopustivo zato jer smo u ovakvoj situaciji.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Grubišić izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Mariću, zašto sam rekao da će ova godina biti teža ekonomsko gospodarski nego prošla, pa to pokazuju svi pokazatelji koje vi kao ekonomist vrlo dobro znate a i same riječi ministra Mrsića kada su ga pitali kada će brojka nezaposlenih dosegnuti 400 tisuća rekao je negdje u veljači ove godine 2014.i pogodio. Evo vidjet ćemo za tri dana, odnosno do kraja veljače bit će točno toliko 400, ama bez grča na licu, onako lijepo rečeno. Umjesto da kaže pokušat ćemo sve da zaustavimo porast broja nezaposlenih a što se tiče uništavanja Hrvatske pa rekao sam jučer u jednoj raspravi da će ukinuti hidrante ova Vlada jer počinje sa slovom h, na tome se radi.
Ante Sanader replika, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Grubišić, apsolutno vas podržavam u ovom vašem nastupu i želji zaštite hrvatskog seljaka i sačuvanje kao što ste rekli naše slavonske zemlje ali evo koliko je važno u ovom Zakonu o ovrhama raspravljati a i težiti da on bude što bolji. Imamo i drugi primjer gdje su i gradovi i općine u problemima ovršne a ni krivi ni dužni. Naime, o čemu se radi? Na Jadranu kod nas imamo desetak gradova i općina koji su danas pod ovrhom, zašto? Jer u neka prošla vremena, u nekoj prošloj državi te bivši gradovi ili općine su otkupljivali, uzimali zemlju ljudima i po cijenama znate kakve su tada bile i onda je neko turističko poduzeće napravilo hotel i država je prodala te hotele, naša država odnosno Vlada prodali su hotele. Nisu dali nikakvo obeštećenje nikome i sad ti bivši vlasnici tužbama i ovrhama skidaju desetke do stotine milijuna kuna općinama i gradovima današnjim i doveli su u blokadu gradove i općine i u situaciju kad oni više ne mogu funkcionirati. Htio sam reći koliko je važna situacija sa ovrhama, koliko je važno da te ovrhe ili se proglase moratorij u vrijeme dok je kriza ovakva kakva je odnosno da se nađe načina kako pomoć, kako seljaku, radnicima, nezaposlenima ali isto tako i gradovima i općinama jednostavno dovesti u situaciju da gradovi i općine budu blokirane danas i da ne mogu izvršavati svoju osnovnu funkciju.
Odgovor, izvolite.
Evo zato se vidi po Dalmaciji prije svega, našoj južnoj Hrvatskoj ja bih rekao, gradonačelnici su se pojavili odjedanput kao gljive poslije kiše sa odličnim programima i uštedama. Ali da su ljudi bili prisiljeni na to, Omiš, Metković, tako i još, ne znam, gledao sam te ljude i njihove izjave po televiziji. No moram vam reći da je situacija sa gradovima pa i županijama u Slavoniji također bila vrlo nezgodna i ima slučajeva gdje npr. Požeško-slavonska županija bila u situaciji takvoj materijalnoj da je došlo u pitanje groblje u Požegi. Ovrha na groblje, groblje kao jedan objekt za ovrhu, pa čak i u Općini Velika se dogodio isti slučaj u Požeško-slavonskoj županiji gdje je gotovo ovršeno upravo nekretnina što je bila, a u smislu groblja u toj općini.
Hvala. Marijan Škvarić, replika.
Potpredsjedniče, uvaženi kolega. Prije svega mi u Saboru, a i svi građani, a posebno mi zastupnici, moramo gledati da svaki zakon kada je u raspravi kada ga donašamo da on prije svega mora se temeljiti da svi imamo jednaka prava, prije svega građani i to temeljeno pred zakonom, pred Ustavom, pred Konvencijom zaštite ljudskih prava, pred uredbama EU, itd. Još jedanput i zaista se moramo boriti da svi moraju imati zajamčen ravnopravni položaj u postupku. Vi kad ste krenuli u vaše izlaganje i zaista emotivno ste govorili o problemima jednog dužnika kada mu neki zločesto dođe, uzima mu kuću, rekli ste čak i pločice za koje je emotivno vezan i da, mi možemo zaista prema tome se postaviti kad s jedne strane imamo odnos dužnik-vjerovnik, ako je dužnik s jedne strane siroti seljak, s jedne strane nezaposlena osoba, branitelj, a s druge strane kad imaju vjerovnika, koja zločesta korporacija, kada je to banka ili pravnici ili neki veliki bogataši. Ali što kad strane vjerovnika je i vaš susjed, vaš prijatelj koji je isto posudio novce nekome i to mu ne želi vratiti i naravno preko ovršnog postupka želi da se tu štetu nadoknadi. Mi itekako imamo tu veliku odgovornost da moramo voditi o tome računa, da odnos dužnik-vjerovnik bude na razini zaista ravnopravnog položaja, kako jednog, tako i drugog. To je naš zadatak. Emocije su zaista jedne i teško je, ali molimo vas, evo o tome vodimo računa. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega Grubišić.
… [[Govornik nije uključen.]] kolega iz HNS-a, jel tako? Ja bih vas priupitao kojom veličinom fonta, dakle slova su pisani ugovori između banke i dužnika? I zašto su pisani šesticom? Ja znam da su pisani šesticom. Ili pak T-Mobile-a ili neke druge telekomunikacijske kuće sa onima koji ugovaraju pakete sa tim kućama. Šesticom. Pa ja i dalekozorom ne mogu pročitati te ugovore koje dobijete osim što vaše ime i prezime je velikim slovima, četrnaesticom, jel, a ovo drugo šesticom. Dakle, to je jedna poluprijevara. Ne kažem da je prevara, neke stvari pišu, ali poluprijevara. Valjda nećete reći da su krediti u francima također u ravnopravnom položaju ovi dužnici i vjerovnici. A na sudu su u prvostupanjskom doduše postupku, jasno utvrđene nepravilnosti. Nemojte na ovaj način raspravljati kada svi znamo o čemu se radi.
Tomislav Žagar, replika. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Grubišić, pa ovdje i ministar je rekao kad je obrazlagao, a čuli smo od više govornika prema dosadašnjem načinu dražbi je sigurno da su postali uži broj ljudi koji su mogli zloupotrijebiti sam postupak na taj način da su vrlo jeftino došli do nekretnina. Prema informacijama koje imam čak i jedan sindikalni čelnik je umješan u takve poslove. Naravno sve je po zakonu, da li je moralno, to je drugo pitanje. Repliku iznosim u kontekstu spominjanja e-dražbe koju ste vi ovdje, e-dražbe, elektroničke dražbe koju ste već spomenuli sa sumnjom ili sa pitanje da li u Hrvatskoj postoji dovoljni broj korisnika interneta da bi se takve dražbe mogle provoditi? U Hrvatskoj postoji 2,5 milijuna korisnika interneta, na mrežu je priključeno 62% kućanstava u RH. Dakle, neki nas s pravom nazivaju i digitalna nacija. U gradu Zagrebu je taj postotak i veći, 75%. Čak facebook ima 1,6 milijuna članova iz Hrvatske. Dakle, prema tim podacima sigurno da je bolje da dražbi pristupi veći broj ljudi, ajmo reći teoretski da 2,5 milijuna ljudi više može pristupiti dražbi, nego uzak krug ljudi od nekoliko, od svega njih nekoliko. U tom smislu ovaj zakonski prijedlog mislim da treba pozdraviti. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega Grubišić.
Kolega Žagar, mislite li vi da e-dražba jamči e-poštenje? Ili pak mislite da ste ipak pristalica one stare hrvatsko-bosanske izreke "para vrti što burgija neće". Prije bih rekao, ja osobno razmišljam o ovom drugom jer smo takvo društvo i u takvoj situaciji da će i pored e-dražbi biti sasvim sigurno nepravilnosti i rupa u koje će se moći koristiti oni mešetari, a već se pojavio sloj takvih preprodavača nekretnina. O tome sam i govorio, sjećate se, da sam rekao da se pojavila kasta, društvo, mafija koja putem ovrha se bogati. I bogatit će se i dalje i nakon što bude ovaj zakon usvojen od strane vaše većine.
Hvala. I Dražen Đurović, replika. Izvolite.
Hvala. Pa ne znam kolega jel i vi dijelite dojam da zapravo izmjene ovog Ovršnog zakona pokazuju i na neki način političku odluku da se nema snage i volje zaista strukturno pokušat pomoći hrvatskim građanima koji su opterećeni problemom ovrhe već da se jednostavno sa jednim malim nekim kozmetskim mjerama minimalno zapravo mijenjaju neki modaliteti u tom postupku i da tu zapravo završava. Dakle, imamo zapravo pred sobom jednu političku odluku da se ne učini neki ozbiljniji iskorak u zaštiti hrvatskih građana od brojnih ovrha. Primjer tome su bile izmjene Zakona o potrošačkom kreditiranju koji ste vi također naveli gdje zapravo nekoliko izmjena koje su se redale, od intencije koju je pokazivao predlagatelj da se hrvatskim građanima olakša otplata kredita, da se dio tereta prebaci na visoke profite banaka na kraju smo završili također praktički na kozmetici koja je samo u jednom malom dijelu olakšala djelomice korisnicima stambenih kredita u švicarskim francima teret otplate tih kredita. A ovo što ste spominjali za FINA-u to je također fantastična je uopće zamisao države gdje ona polako gura FINA-u, u koji prostor je gura. Dakle izvlači je iz svega onoga što je bilo profitabilno. Danas većinu tih profitabilnih djelatnosti koje nekad radila FINA danas vidimo na kioscima Tiska. Dakle nevjerojatno da kiosci Tiska imaju danas 50 djelatnosti od kojih je nekad priličan broj radila FINA, danas se FINA izvlači pa i onaj profitabilni dio ovrha ako oćemo do kraja prebačen na neke druga, a FINA-i ostaje patnja, gubici, jedan težak posao koji uopće nije bilo primarna djelatnost FINA-e.
Hvala. Odgovor kolega Grubišić.
Kolega Đuroviću vaša replika je počinjala glagolom dijelite li vi moje mišljenje. dakle dijelim vaše mišljenje u potpunosti. Naime, rekao bih ove krpice kojima naša Vlada pokušava malo i ministarstva pokriti oči naših građana eto olakšanjem dužnicima ili ovršenicima potiču još od davnina. I kad je hrvatski narod bio nezadovoljan hrvatsko-ugarskom nagodbom onda je nastupila riječka krpica i kada smo bili nezadovoljni kada smo ostvarili pozitivan rezultat na sudu u svezi tužbe Udruge "Franak" opet je nastupila riječka krpica, dakle Linićeva intervencija gdje smo umjesto da banke plate 750 milijuna kuna, taj dug banaka je prema dužnicima u švicarskim francima pao na 250, znači tri puta je umanjen efekt tužbe Udruge "Franak", zato se ide dalje na dalju tužbu. A što se tiče plaćanja u kioscima i u Konzumu na blagajni koliko ja znam. Ja sam bio vrlo iznenađen kada je rekla moram ići platiti, struju, vodu i ne znam ni ja što. Pa gdje ideš? Pa idem pa ću u Konzumu. Molim? Gdje? Eto i ja sam bio iznenađen ali evo da u FINA-i je najskuplje. Ali zašto je najskuplje? Pa zato da idu ljudi u Tisak i Konzum i da tamo plate.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba SDSS-a Mile Horvat. Izvolite.
Kolegice i kolege, uvaženi predstavnici Ministarstva pravosuđa. Ja ću danas pokušati u ovoj raspravi reći stav našega kluba o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona za koji smatram da je jedan od vrlo bitnih zakona, nekad smo rekli čak da je to i organski zakon kada smo se bavili izučavanjem toga. Ja kao građanin bi u svakom slučaju potpisao sve ovo što ste vi što su kolege u ovoj današnjoj raspravi iznijeli, sve te teškoće, nedaće. Ljudi, obični čovjek sa kojima se nosi kada dođe u situaciju da ide u pekaru ili da ide u trgovinu i iznenadi se kada ne može platiti jer mu je kartica blokirana a on to nije znao. To je velik problem, to je velika muka prisustvovao sam takvoj jednoj agoniji. Međutim kao legalista kao pravnik moram reći da društvo uređeno društvo mora potpuno ravnopravno da štiti i da tretira interese i vjerovnika i dužnika. I to na kraju kaže i sama pravna teorija. I potpuno razumijem ljude iz ministarstva koji ovim prijedlozima izmjena i dopuna pokušavaju stvoriti jedan efikasniji sistem, stvoriti jedan efikasniji pravni instrumentarij kojim će se uspostaviti nekakva ravnoteža između osnovne funkcije da sistem funkcionira jer pravosuđe ne može funkcionirati ukoliko nema svoju završnicu, a to je efikasno izvršenje onoga što pravosudna tijela odluče. I naravno s druge strane da se sačuva dostojanstvo i minimum dostojanstva dužnika bez nekakvih zloupotreba tog instrumentarija koji se zove Ovršni zakon. Nekada je situacija bila puno drugačija, nekada je nemar bio razlog zašto su ljudi bili pod udarom nekakvih prisilnih ovrha. Danas je to nažalost postalo način života i to je nešto što moramo konstatirati jer su danas ljudi u kreditima enormno prezaduženi jer imamo osim toga i masu parafiskalnih nameta koji se pojavljuju svako malo i koji su uostalom sasvim dovoljan i dobar i atraktivan prostor za dušu su dali za blokiranje plaća, mirovina običnih građana itd., itd. i to za nekakve ne velike iznose. Isto tako mislim da nije dobro ukoliko se negativne konotacije u raspravi idu isključivo prema predlagatelju jer predlagatelj u ovom slučaju kada govorimo o uređenju ovoga instrumentarija koji se zove Ovršni zakon ne može odgovarati za ukupne konsekvence stanja danas u društvu. Oni pokušavaju urediti ono što se da urediti jer činjenica jeste da danas trebamo olakšati proces završetka negdje oko 100 tisuća ovrha, prema podacima Ministarstva pravosuđa na sudovima je negdje oko 99 tisuća ovršnih predmeta, dok Hrvatska udruga javnih ovršitelja tvrdi da ih ima čak negdje oko 127 tisuća. Dakle to je jedan velik posao koji treba uraditi na jedan pravedan, pošten i human način koliko se to, koliko se to danas može uraditi. Ovo je prvo čitanje. I ja ću u interesu kvalitete ako možemo nekakvim razmišljanjima pridonijeti da drugo čitanje bude, tekst u drugom čitanju bude što kvalitetniji i ja ću se referirati na tri grupe pitanja za koje mislimo da određuju sam karakter Ovršnog zakona. To su prije svega troškovi. Ovdje smo govorili da troškovi ovršnog postupka i to uglavnom onih malih, malih potraživanja su vrlo interesantna stvar za analizu. Spominjala se naknada HT-a. Ja sam imao prilike vidjeti ovršni prijedlog neplaćene tri naknade HT-a u iznosu od nekakvih 400 kuna i onda vidite specifikaciju troškova. Dakle, za potraživanje HT-a od 400 kuna imate trošak sastava prijedloga 250 kuna, PDV državi 60, pribava klauzule ovršnosti 250 kuna, PDV državi 62 kune, sastav prijedloga za provedbu daljnjim sudionicima ovrhe 125 kuna, PDV državi 32 kune i javno bilježnička naknada 60 kuna, PDV 15 kuna, klauzula pravomoćnosti 30 kuna, PDV državi 7, trošak dostave 30 kuna, PDV 7, sveukupno da bi se naplatilo 400 kuna za nekakve tri neplaćene rate HT-a, treba se platiti 931 kuna troška. To je to. To je to što običnog čovjeka muči a takvih primjera vjerojatno bi se moglo naći još i više. Udruge javnih ovršitelja dakle ljudi koji su verzirani u cijeloj ovoj stvari upozoravaju da će se po ovom novom zakonskom rješenju troškovi javno-bilježničke ovrhe će se povećati. Povećati će se i odvjetnički troškovi, znači prijedlog za ovrhu, dostava rješenja o ovrsi, FINA-i, očitovanje na rješenje i sve drugo dodatno će se naplaćivati po ovom zakonskom modelu. Sada imamo odredbu o odvjetničkoj tarifi koja je vrijedila do kraja 2012. godine i koja je predviđala da se naplati jednokratna naknada za postupak duga. Po novim pravilima ove ovršne odvjetničke radnje obavljene nakon što javni bilježnik završi svoje postupanje o ovršnom spisu biti će kasnije dodatno naplaćene, dodatno naplaćene dužniku. Dakle, tko u ovom svemu dobiva? U ovom svemu dobivaju javni bilježnici, dobivaju odvjetnički uredi i na kraju kroz redovan PDV dobiva i država a gube ovi sitni mali korisnici koji su ili nemarom ili trenutnim neimanjem novca nisu platili takve stvari kao što su parkinzi, kao što je … [[Govornik se ne razumije.]] , kao što je HT usluga itd., koje nisu egzistencijalne stvari. Jer mali čovjek nikada nije dužan toliko državi, on nastoji prema državi biti ažuran jer poštuje državu ali ovi sitni računi koji stižu svakodnevno oni zadaju problem. I kada se to podvede pod onda ovaj način ovršnog postupka kao što je to do sada bilo, onda imamo stanje nezadovoljstva koje imamo ovog trenutka. Sljedeća stvar je članak 33. koji govori o načinu kako će se urediti ovrha na nekretninama. Svakako najatraktivnija stvar i najbolnija stvar, puno toga što je rečeno u svakom slučaju je dobro rečeno i u dobroj namjeri. Ovdje se kaže da će umjesto ovršnog duga, dakle umjesto nekretnine, stana moći će se plijeniti automobil, plovila, strojevi i drugi vrijedni predmeti pod uvjetom da vrijede koliko iznosi taj dug naveden u izvršenju ovrsi. Ovim novim prijedlogom izmjena predviđa se i model prema kojemu ovršenik ako nema druge imovine može zatražiti pravo na stanovanje nakon što se nekretnina eventualno proda. To je u svakom slučaju izvorno dobra ideja da se pomogne tim ljudima. Suštinski, da li je time postignut taj socijalni, taj humani cilj koji je predlagatelj ovakvih promjena imao. To treba dobro proanalizirati jer ostaje pitanje da li će se odgodom tih deložacija na rok o 6 mjeseci, dužnicima će se riješiti problem u suštini ili taj problem ostaje? Mi mislimo da taj problem ostaje, čak će se još i uvećati. Jer trošak najma i režije neće biti njegov jedini rashod. Naime, dug se ne otpisuje, samim time banka će dosmrtno uzimati trećinu njegovog primanja jer se on obavezao prema banci, kada se zbroji trošak najma, trećine primanja koju banka uzima na kraju ispada da će ih to doći isto kao i rata kredita. Drugim riječima banka će im uzeti i nekretninu, odnosno stan, uzeti će im na kraju i novac koji treba da vrate. Kod nas je otpočetka 1. do 11. mjeseca prošle godine deložirano 308 obitelji iz kuće i stana. To su naravno podaci koje je prikupilo Ministarstvo pravosuđa i to je zvanični podatak. Dakle, to je jedan širi, ozbiljniji, društveni problem od ovog o kojem mi sada ovdje pričamo kada analiziramo Zakon o ovršnom postupku. Ne moramo imati iluzija, niti u Europi nije nešto bolje stanje. Jedna velika Njemačka ima sličnih problema. Njezini građani kažu, podaci da je nekih 70% građana su podstanari za razliku od naše situacije gdje je obrnuta, 70% naših ljudi je gotovo vlasnik nekakve nekretnine. Dakle, i u Njemačkoj su deložacije česta stvar pa se govori da u jednom Berlinu dnevno se provodi 23 deložacije. Govoreno je ovdje i da određene zemlje poput Španije i Italije imaju neka druga rješenja. Naravno ozbiljne zemlje prilaze tom problemu vrlo ozbiljno i pokušavaju naći nekakvu alternativu za takve životne situacije. Španjolci su dvije godine zabranili ovrhe i deložacije za osobe koje ne mogu plaćati, servisirati kredite a imaju hipotekarne kredite. U Italiji se država odrekla naplate, prisilne naplate poreza u svoju korist za one koji su ispod, dužni ispod 120 hiljada eura. Vjerojatno se želi na taj način dati nekakvog daha ili stimulansa, predaha da građani se rasterete od poreskih obaveza kako bi možda mogli nekakva svoja sredstva onda usmjeriti u proizvodnju ili nešto slično. Čak dužnici su dobili priliku u Italiji da svoje dugove podmire kroz narednih 10 godina pa ih tek onda slijedi ovrha odnosno deložacija iz tih kuća. Prema tome, postoje modeli o kojima treba ovdje razgovarati. Da li su oni jednak prihvatljivi i primjenjivi kod nas i u Italiji to je stvar rasprave, ali definitivno za ovakve društvene situacije koje su sad aktualne kod nas i u Europi, da treba potražiti nekakve nove modele. Treća stvar koja je novum nekakav jeste elektronička prodaja nekretnina. Puno je toga bilo ovdje rečeno. Činjenica jest da FINA kao centralna organizacija koja ima dovoljno svojih poslova sad joj dajemo i da radi još, odnosno da se bavi procjenom nekretnina koje su u ovrsi. Pitanje je da li su oni ljudi dodatno da li su ekipirani to da rade, pitanje je da li to mogu da rade, da li ih ima dovoljno i pitanje je što želimo na taj postići. Potpuno se slažem sa kolegom da treba vidjeti u kom pravcu onda FINA ide, šta je cilj. Obično su se procjenom nekretnina bavili stručnjaci, struka, odnosno građevinci. Ne vidim kako bi jedan činovnik u FINA-i ekonomske struke mogao procjenjivati relevantnu vrijednost, ključnu stvar, a to je početna cijena odnosno vrijednost imovine koja se čovjeku oduzima, to je životna imovina i sa tom stvari treba biti vrlo oprezan. Isto tako, elektronička prodaja će biti vrlo dobra burza, ako čak ne i najatraktivnija burza nekretnina ovog trenutka na koju će moći svojim kapitalom intervenirati cijela Europa. Dakle to će biti nekakva virtualna prodaja tih nekretnina. Ljudi neće morati neposredno učestvovati u licitaciji, neće morati imati onaj osjećaj da uzimaju nekome nešto, neku životnu imovinu. Dakle taj emotivni element će sad ovdje biti isključen jer vrlo malo ljudi je po onom starom modelu imalo na neki način volje da kupi na ovrsi kuću koja je nekom ovršena. Tuđa muka se na taj način na ovim prostorima vrlo rijetko kupovala. Na ovaj način će to se uraditi vrlo elegantnije, dakle netko će iz neke druge zemlje moći kupiti preko ovog načina prodaje, elektroničke prodaje kuću koja se nalazi na ovrsi. Naravno, sistem će time biti efikasniji ali ostaje pitanje nekakvog odnosa prema svemu tome. Isto tako, ovdje moram reći da struka ukazuje i na članak 279., upozorava na članak 279. aktualni kojim se omogućava da još uvijek da i ovrhovoditelji i odvjetnici biraju svoje ovrhovoditelje koji će voditi njihove ovršne postupke. To je ista situacija kada bi jedna stranka u sporu birala suca koji će u tom sporu presuđivati. Prema tome postavlja se jedno pitanje, ako egzistira i dalje rješenje iz članka 279. ne stvara li se time i osnova za interesno povezani rad učesnika u određenom ovršnom procesu i tu stvar u svakom slučaju treba još proanalizirati. I zadnje koje je, ne znam da li sam pravilno shvatio članak 55. koji kaže da Hrvatska gospodarska komora vodi očevidnik pokretnina koji se prodaju u ovršnom postupku. Ne vidim ili bih volio da dobijem tumačenje zbog čega baš Hrvatska gospodarska komora vodi očevidnik pokretnina i učestvuje u postupku ovrhe. Ako se ne varam, mislim da smo otvorili pitanje Hrvatske gospodarske komore, da li obaveznog, da li neobaveznog članstva. Prema tome, ako dođemo u situaciji da sutra kažemo da je Hrvatska gospodarska komora dobrovoljno članstvo ne vidimo dakle onda može raditi ovako jedan ozbiljan posao. U svakom slučaju mi smo na tragu da podržimo ministarstvo u ovom prvom čitanju u izradi ovog zakona.
Hvala. Imamo replika. Draženko Pandek, izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega, vi ste u svom izlaganju kad ste čitali onako taksativno koji su troškovi ovrhe me podsjetili na jedan prilično bitan problem koji nastupa kod provedbe ovrhe, a to je naplata pribave klauzule pravomoćnosti. Naime, tu pribavu klauzule pravomoćnosti odvjetnici često naplaćuju bez obzira da li tu uslugu stvarno i izvrše. U to sam se uvjerio u praksi. Javni bilježnici to takvo postupanje koje je krajnje u biti nedopustivo, dopušteno. Ukoliko vi dakle dobijete rješenje o … ili opomenu, tj. dakle rješenje o ovrsi u kojem vidite da ste dužni i vi platite to dugovanje prema rješenju o ovrsi, a oni vam zaračunaju u tom iznosu i tu klauzulu pravomoćnosti koju ne pribavljaju i ukoliko sami kasnije ne tražite povrat tog iznosa novca vi ćete ostati bez njega. Takva praksa je po meni nedopustiva i mislim da bi i ministarstvo i druga tijela trebala poduzeti određene korake da se takva praksa i odvjetnika i javnih bilježnika više ne događa.
Hvala. Odgovor, kolega Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega, vi ste ustvari pripomogli meni, dakle objasnili ste još detaljnije anomaliju naplate, prisilne naplate bagatelnih iznosa jer ovo je stvarno bagatelni iznos od 400 kuna i na njega se nadovezuje 6 operacija koje netko naplati plus na svaku operaciju PDV koji uzme država. Ja sam samo htio da kažem da se ove stvari moraju postaviti drugačije.
Ingrid Antičević-Marinović, replika. Izvolite.
Pa kolega, iz vaše rasprave koja s jedne strane … mislim da ste i pogodili samu bit kako ovrhe trebaju biti učinkovite jer vjerovnici su još uvijek na žalost zadnja rupa na svirali. Ali s druge strane vodeći računa upravo samih ovršenika koji su često zapali u takvu situaciju ne svojom krivnjom. Zbog toga upravo, znači jedan balans i osjetljivost pogotovo ovrha, ovrha je uvijek osjetljivo čitanje bez obzira zbog čega su ovršenici zaista krivi što su došli u tu poziciju ili ne pogotovo kada se ovrha provodi nad nekretninama. Zbog toga mi se i čini na što ste vi posebno skrenuli pozornost da do drugog čitanja predlagatelj zaista razmotri promjenu. Ona sada nije u promjeni, ali bi trebalo ozbiljno razmisliti o izmjeni članka 279. na koju mnogi upozoravaju da vidimo, da otkloni se i takav jedan prijepor i sumnja u eventualnu nekakvu korupciju ili pogodovanje tko provodi ovrhu. To je zaista postao problem. Na prvi pogled se ne čini, ali ono u praksi zaista se pokazuje i problem i to bi do drugog čitanja svakako trebalo obuhvatiti. Dakle i sama pomisao da stvara to toliki prijepor treba već sam predlagatelj da bi otklonio i sumnju u takvo neko pogodovanje, a kamoli koje se ono već događa na terenu u praksi treba izmjenama obuhvatiti i otkloniti i udovoljiti takvom jednom mišljenju javnosti pogotovo stručne javnosti.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Da, slažem se sa vama potpuno i mislim da će ovaj novi oblik elektroničke prodaje vjerojatno otkloniti i ove sumnje o kojima ste vi pričali da se unutar struke namještaju kod određenih javnih bilježnika ovrhovoditelja ovi sporovi. Prema tome, elektroničku prodaju treba dovesti da ne kažem do savršenstva, ali u jednu primjerenu razinu efikasnosti i onda će ona u velikom otkloniti ove sumnje o kojima ste vi pričali.
Hvala. Branko Vukšić, replika. Izvolite.
Uvaženi kolega Horvat, vi ste govorili o troškovima postupka, ovršnog postupka. Rekli ste da od 400 kuna duga taj dug narasta na 931 kunu. Ja znam drugi slučaj. Imali ste sreću sa odvjetničkim uredom. Odvjetnički ured u Istri, tv pretplata oko 500 kuna naraslo je iznad 1500 kuna. Tri puta je naraslo. I tada šta, telefonski razgovori i možete se ko na placu pogađati pa dajte smanjite to i to je došlo na nekih 1000 kuna. Znači isplati im se i za 500 kuna to raditi. U čemu je tu problem? Problem je što država to dopušta? Država dopušta. Država je omogućila jednoj kasti bogaćenje kao što sam rekao prije. I na račun koga se bogati? Najsiromašnijih građana Republike Hrvatske. I to kaže pa šta, šta vi hoćete? Pa moraju oni od nečega živjeti ti odvjetnici. Kažem, ali to je manji broj odvjetnika, manji broj odvjetničkih ureda. To je ono, to je prljavi gramzivi biznis koji država je legalizirala i nikome ništa. I još jednu stvar koju ste napomenuli i koju se manipulira ovdje u Saboru često puta a to je vlasništvo nad stanovima. Rekli ste mi imamo 70%, nas je vlasnika na stanovima, kućama, vani je to praksa drukčija. Čitavo vrijeme, to je nekoliko puta i premijer spominjao. Ne isplati se imati nekretninu. Građani nemojte imati nekretninu. Mi ćemo sve to oduzeti, vi ćete svi u podstanare. To imati nekretninu to je teret. Za koga? Za sve osim kapitalista. Oni će imati nekretnine, nama iznajmljivati, a mi ćemo to plaćati svaki mjesec. Kako se njima isplati nama se ne isplati? To su to. To je praktično dobro ispiranje mozga desetljećima i kažem mi se trebamo u Europu ugledati jer tamo su već u potpunosti isprali mozak.
Odgovor kolega Horvat.
Vrlo interesantna teza vezano za ove stanove. U svakom slučaju je to tako da na zapadu uglavnom ljudi žive, ulažu u nešto drugo, a najmanje ulažu u vlastite nekretnine. Ili ako mogu onda je to već znak nekakvog višeg društvenog standarda. A mi smo ovdje imali situaciju kada smo rekli da imamo poticajnu stanogradnju pa smo stimulirali mlade ljude da kupe prvu nekretninu pa smo im dali itd. vjerujući da ćemo time učvrstiti porodicu, da ćemo im dati perspektivu za život, povećati natalitet itd. itd. Sve su to dobre namjere, dobri planovi. Na kraju se ispostavilo da ti mladi ljudi nakon dvije godine ostanu vrlo lako bez posla preko noći jer su tu sad poslodavci vrlo nemilosrdni u zadnje vrijeme i onda se dešava to što se dešava. Država stimulira da se kupi stan, da se kupi nekretnina pod hipotekom i onda imamo danas situaciju da se to uzima kroz ovakav Ovršni zakon. Prema tome, vrtimo se u prilično začaranom krugu i nemamo nekakvu realnu orijentaciju i procjenu šta je to danas što treba da se uradi, a vezano za odvjetničke tarife najatraktivniji posao po mojoj procjeni upravo eskluziva u zastupanju velikih sistema kroz bagatelne naplate HT, PTT itd., da se ne priča neke druge stvari. I potpuno mi je neshvatljivo kako je moguće da se odvjetnička tarifa slobodno dogovara? Kako je moguće da se uzima 20, čak i 30% provizije prema lokalnoj, u zastupanju lokalne samouprave za rješenje određenih sporova. To nekad tako nije bilo. Nekad se tačno znalo koliki je bio minimum, odnosno maksimum odvjetničkih ureda i nije bio 30% sigurno.
Hvala. I zadnja replika Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo uvaženi kolega, ja bih se zaista nadovezao i referirao na vašu izjavu da itekako moramo voditi računa oko ovog zakona o troškovima. Naime, naročito kada su u pitanju bagatelni iznosi jer u tom trenutku oni građani koji su prije svega najsiromašniji, ali tu moramo voditi računa i o gospodarstvenicima, obrtnicima, malima koji isto su u situaciji da kada im trošak bude veći od njihovog duga. Tu bi morali zaista iznaći rješenje da u tom trenutku se to ne bi smjelo dozvoliti. Evo vi ste rekli jedan primjer. Da, imam ja jedan primjer koji su isto nam rekli jer i u ovom prijedlogu troškovi koji se obračunavaju su prije svega troškovi koji su stvarno nastali i to ih odvjetnici i javni bilježnici obračunavaju kao sastav prijedloga za ovrhu. Ali se tu također i definiraju i troškovi koji će nastati, odnosno koji su predvidivi a o čemu bi se trebalo u rješenju upozoravati ovršenika. A ti troškovi koji će možda nastati onda opet odvjetnik mora dati izvid pravomoćnosti, prijedlog radi provedbe, javni bilježnik također potvrdu pravomoćnosti. Na taj opet trošak se i plaća PDV. Možda bi se trebalo za takve bagatelne iznose izuzeti ovaj dio troškova provedbe ovrhe koji će možda nastati ili do neke razine 1000 ili 2000 kuna zaista vidjeti ili na jednom fiksnom iznosu koji bi troškovi trebali nastati.
Hvala. Nema odgovora. Sada ćemo zastati sa radom. Nastavljamo nakon stanke u 15,00 sati.
… [[Početak nije snimljen.]] Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Sabora. Gospođo zamjenice, poštovane kolegice i kolege, vi koji ste toliko profesionalni da i u tri sata točno budete u sabornici i da pratite raspravu o vrlo bitnom zakonu, pravnici će reći čini mi se organskom, obični ljudi će reći i o zakonu koji u današnjim vremenima u kojima živimo mnogima znači biti ili ne biti, pitanje opstanka. Tijekom ove rasprave o Ovršnom zakonu rečene su mnoge teze, otvorena mnoga pitanja, dotaklo se mnogo socijalnih otvorenih rana u hrvatskom društvu, lamentiralo doduše o svemu i svačemu. U ime kluba HNS-a pokušat ću dati naše viđenje o osnovnom pitanju koje obrađuje ovaj zakon, a to je ovrha kao institucija kao institut ustvari i sve ono što ovaj zakon novoga donosi. Bilo bi kudikamo bolje da kao društvo ne moramo toliko promptno ažurirati Zakon o ovrhama niti voditi računa da sustav ovrha bude što ekspeditivniji, što efikasniji, ali nažalost slijedom niza pogrešnih odluka donesenih i na osobnoj razini i na političkoj razini i na institucionalnim razinama tijekom proteklih 20 godina postali smo društvo u kojem je neplaćanje postalo model ponašanja pravnih osoba, trgovačkih društava ali i fizičkih osoba i građana. I danas je pitanje efikasnosti ovrhe zapravo jedno od krucijalnih pitanja opstanka. Svi smo se u mnogim drugim raspravama u drugim zakonima i temama osvrtali na to da treba stvoriti poduzetničku klimu, da treba omogućiti investitorima da se upuštaju u projekte, da se upuštaju u nove poduzetničke pothvate, da otvaraju radna mjesta i pri tome se često govorilo o potrebi da se stvori pravna sigurnost u ovoj zemlji. Međutim, tu potrebu da se stvori pravna sigurnost ove zemlje mislim da osim gospodina ministra jutros koji je u par navrata pokušavao obrazložiti svoje stavove i stavove predlagatelja malo tko je spomenuo. Razgovaralo se o mnogo čemu, spominjalo se recimo i situaciju u kojoj će se naći siromašni ljudi i građani, industrijski radnici, pa i seljaci u Slavoniji eto uz put ja ću osobno biti jako sretan ako saborski zastupnici, ja ću to kao saborski zastupnik napraviti u ime svoje stranke i kao čovjek, budu pratili koliko će oni kojima seljaci predaju svoju robu koliko će disciplinirano plaćati račune i da li će se možda dopustiti da seljak bude u situaciji da mu se ovrši njegovo dugovanje spram nekog zbog toga što netko nije na vrijeme i u zakonskom roku uplatio fakture za predanu isporučenu robu i poljoprivredne proizvode. Kao saborski zastupnik vrlo ću pozorno pratiti što će se događati ove godine u toj kampanji i neću se susprezati da javno s ove govornice prozovem i institucije koje propuste raditi svoj posao, a i pojedince koji su do sada bili zaštićeni kao lički medvjedi, a malo tko se usudi spomenuti njihovo ime u ovoj sali. Zašto je ovrha nužna? Ona je tužna kao mehanizam, nepopularna, neželjena ali je nužna jel ukoliko dopustimo da se nastavi sa praksom neplaćanja računa, nepodmirenja dugova onda time nećemo niti dugoročno zaštititi one koji su se našli pod udarom ovrhe niti ćemo zaštititi sve one ljude čije radno mjesto i egzistencija mogu doći sutra u pitanje ukoliko se tražbine ne naplate. Iz tog razloga je zakonodavac dužan pratiti situaciju u tom dijelu funkcioniranja pravne države i osigurati naplatu potraživanja i vratiti nazad uvjerenje životno naših građana, pravnih i fizičkih osoba da se svi računi koje ste dužni trebaju platiti i da se ne može od nekoga uzeti roba ni usluge a da se to ne plati, da se ne može propustiti platiti obveze koje proizilaze iz pozitivnih zakonskih propisa koje donese ovaj Visoki dom na prijedlog hrvatske Vlade. Društvo je to ako gledamo to sa socijalnog aspekta dužno osigurati neke druge mehanizme za ljude koji se nađu u teškoj životnoj situaciji. Ono je dužno i to treba svakako napraviti u djelokrugu rada nekih drugih ministarstava ali ne možemo rješavati socijalno pitanje u Hrvatskoj osuđujući ovrhu i takve mehanizme naplaćivanja dugova. Iako smo svjesni debelo da jako veliki broj ljudi u ovoj zemlji je u neželjenu situaciju životnu došao ne svojom krivnjom, čak vrlo marljivo i pošteno često radeći svoj posao već krivnjom nekih drugih koji nisu dobro radili svoj posao. U tom pogledu mi u HNS-u smatramo da je primjedba koja je artikulirana kroz amandman hrvatske stranke Laburista o tome da se neke vrste prihoda kao što su terenski dodatak, troškovi putovanja ili mislim da su spomenuli i posmrtnu pripomoć takve vrste prihoda ne bi trebale biti predmetom ovrhe i sugeriramo predlagatelju da dobro razmotri ovo pitanje i da iziđe u susret zdravom razumu i logici. Tako nešto je u konačnici u svom izlaganju dao naslutiti gospodin ministar. Što ovaj zakon donosi novog? Ovaj zakon donosi novoga i to što recimo daje drukčije rješenje koje bi trebalo ići u pravcu suzbijanja jedne prakse za koju mi svi ako ćemo istinski sagledavati ovu temu, znamo da je to tako a to je smanjivanje zloupotrebe primanja pismene odnosno obavijesti o ovrsi. Ovaj zakon ide i u pravcu toga da se uspostavi novi vid i način, transparentniji način prema mišljenju predlagatelja javne dražbe i ponude nekretnina koje se prodaju ovrhom. Međutim, ovaj zakon donosi jednu novinu upravo da bi se izbjegle nepravde prema samim ovršenicima. I da je samo ta novina predmet novih izmjena i dopuna zakona bila bi dovoljno jak argument da ovaj zakon gledamo na afirmativni način. Promislimo koliko se u dosadašnjim zakonskim kondicijama puta desilo da se u procesu ovrhe čovjeku ovrši nekretnina ili materijalna vrijednost koja je višestruko veća od samoga duga, da se proda često ispod cijene, da su se na taj način dešavale ogromne nepravde, da su se uništavale obitelji, ljudske sudbine jer zakon nije bio dovoljno rafiniran, dovoljno suptilan i dovoljno dovršen. Ova odredba da je moguće zamijeniti sa drugom nekretninom ili materijalnim dobrom koji je realniji, ekvivalentan zapravo sa ovim iznosom duga i na taj način spasiti u mnogim slučajevima puno vrjedniju nekretninu bitnu za život i opstanak ovršenika smatrao da je to dovoljan, samo to je dovoljan razlog da kao Klub Hrvatske narodne stranke u prvom čitanju podržimo ovaj zakonski prijedlog. Dakako držimo u HNS-u da je dobro da se o ovako bitnim stvarima kada ne postoji imperativ žurnosti niti bilo kakve formalne obveze da nešto ide u hitnu proceduru, da se o ovako bitnoj temi ide u redovnoj proceduru kroz prvo čitanje i kroz, i da se da mogućnost otvaranja javne rasprave, stručne javne rasprave, ako hoćete i političke rasprave kako bi još kvalitetnije doradili ovako bitan zakon. Kao što sam kazao ima još stvari koje su u svakom slučaju pohvalne, nekom će se možda to učiniti zanemarivo ali svatko zdravog razuma će primijetiti odredbu po kojoj se izvan ovrhe stavlja onaj iznos sredstva koji je nužan za uzdržavanje malodobne djece. Jer zakon koji nema ugrađen ovakav mehanizam može i one najmlađe koji ničime nisu skrivili kao maloljetne osobe takvu situaciju dovesti u tešku socijalnu poziciju i učiniti ih u svom odrastanju neravnopravnima sa vršnjacima koji imaju normalan riješen, minimalni materijalni status. Prema tome i ovaj onako detalj, koji djeluje kao detalj isto tako je pokazatelj da predlagatelj nije bez socijalnog senzibiliteta i suptilnosti pisao ovaj prijedlog. Ali da još jednom napomenem ono što mi smatramo bitnim uz potrebu da se vodi računa o pravednosti zakona, koliko je to moguće, da se vodi računa o ljudima i onim slojevima koji će biti pogođeni mi se dame i gospodo moramo jednostavno priviknuti da račune moramo plaćati. I ne samo u kontekstu ovrhe, nego generalno moramo se vratiti uvjerenju da je matematika egzaktna znanost i da se sa matematikom ne može svađati, da poslovanje mora biti utemeljeno na kulturi plaćanja, podmirivanja dugova, da jednostavno više ne možemo funkcionirati na način na koji smo funkcionirali. Jer istini za volju u zadnjih je 10-ak, 12 godina čak među poduzetnicima među kojima se krećem počelo prevladavati uvjerenje da se više isplati biti nepošten, prevariti, izigrati, neplatiti nego poslovati po najvišim moralnim, profesionalnim normama i po najvišoj razini profesionalne etike. To nas je u dobrom dijelu dovelo u situaciju tisuće radnika u ovoj zemlji su izgubili svoje radno mjesto u firmama koje su solidno poslovale, isporučivale na vrijeme kvalitetnu robu, usluge po najvišim standardima a propadali su jer nisu imali efikasnog mehanizma za naplatu onog što su zaradili. Propadale su firme sa poštenim direktorima i menađerima. Propadali su srednji i mali poduzetnici koji su marljivo radili svoj posao, propadali su i seljaci kojima se nije na vrijeme platio račun. Točno je to, propadali su i seljaci u Slavoniji jer im se plaćala žetva za žetvu. Plaćalo im se žito po … [[Govornik se ne razumije.]] A oni su u međuvremenu da bi mogli podmirivati svoje potrebe poslovanja uzimali kratkoročne pozajmice za vrlo visokim kamatama, plaćali zatezne kamate a nitko u ovoj sabornici nije imao hrabrosti progovoriti šta se događa. Šutjelo se gospođo jer se u moćnika ne dira. I biti će mi izuzetno drago ako u prvoj sljedećoj takvoj situaciji kada izađem za ovu govornicu i prozovem sve odgovorne za takvo stanje bude još kolega bez obzira na stranke koji će štiti istinu racionalnost i odgovornost u politici. Mi u HNS-u u prvom čitanju podupiremo i osjetljivost koju je iskazao predlagatelj zakona, njegov oprez ali isto tako i odličnost da podigne razinu pravne sigurnosti u ovoj zemlji i da pošalje poruku da će pravne institucije ove zemlje biti efikasne u suzbijanju bilo koje razine i vrste nezakonitog poslovanja i da će se naći načina da se zaštiti one koji posluju ispravno od onih koji to nisu kadri činiti. Klub Hrvatske narodne stranke očekuje da se o ovome u javnoj raspravi da obol na ozbiljan način. I mi ćemo podržati ovakve napore Ministarstva pravosuđa. Hvala lijepa.
Sada ćemo čuti replike. Branko Vukšić, izvolite.
Uvaženi kolega Baranović, jedna od ključnih rečenica koju ste vi imali u svojoj raspravi s kojom se u potpunosti slažem to je svi računi se trebaju platiti. I sada treba …/...Govornik se isključio/ [[Upadica: Isključili ste kolegu]] /Govornik naknadno uključen. Sad treba razgovarati i vi ste jednim dijelom to činili, o kulturi ili nekulturi plaćanja. Moram reći da su, recimo mi smo jedna zemlja, jedna od najboljih zemalja što se tiče plaćanja TV pretplate u Europskoj uniji. Recimo Poljska plaća negdje oko 50% građana Poljske plaća TV pretplatu, imaju silne muke s plaćanjem TV pretplate. Obzirom na stanje u državi hrvatski građani su itekako uredne platiše. Rekli ste da društvo treba pronaći druge mehanizme za one koji nemaju čime platiti račune koji dolaze svaki mjesec. Prošli tjedan su bila dva zakona na koja su Hrvatski laburisti upozorili, normalno nazivani smo populistima zbog toga, kojima smo to upozorili i dali smo amandmane na te zakone, a to je Zakon o tržištu električne energije, Zakon o tržištu plina iz kojeg je izbačeno to da se siromašnim obiteljima, onima koji ne mogu platiti više se ne sufinancira taj plin. A koji su to onda mehanizmi drugi? Jedini mehanizam je neplatiti, kad čovjek nema novca ne može platiti jer previše je u Hrvatskoj nezaposlenih, previše je ljudi kojih ima premala primanja, minimalce ili male mirovine. Prema tome i tu se slažem s gospodinom Baranovićem kad je rekao veliki više ne plaćaju, veće neplatiše su oni veliki koji imaju i koji se oglušuju na bilo kakve račune i na bilo kakve pravne norme.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Vukšić, točno je da ima građana i to sam napomenuo tijekom svoje rasprave koji su zapravo čak bez ikakve osobne krivnje dovedeni u vrlo nezgodnu situaciju, odnosno tešku situaciju obiteljsku da ne mogu kad su ostali bez prihoda podmirivati niti osnovne potrebe koje su i trebaju biti dijelom standarda i onog najminimalnijeg standarda u društvu koje teži biti socijalno pravedno i osjetljivo. Ali isto tako je činjenica da imamo i kulturu neplaćanja i kod onih pravnih i fizičkih osoba koje recimo ne plate struju, ali odu u Schladming na skijanje. I ako ne pošaljemo jasnu poruku i ne izgradimo mehanizme koji će redovitost plaćanja i kulturu plaćanja računa stavit na pijedestal, ugrozit ćemo tisuće i desetke tisuća u lancu kojem nema kraja. I jednostavno ne možemo stvari rješavat na takav način, a kad sam kazao da to treba tražiti u djelokrugu rada drugih ministarstava onda se zna, ako je određena obitelj dovedena u kategoriju socijalno zaštićene obitelji onda kroz djelokrug rada Ministarstva socijalne skrbi treba tražiti način i rješenje kako nekome platit struju, kako nekome platit vodu. Ali ne možemo očekivati da sutra bilo koji isporučitelj na liberaliziranom tržištu električne energije bude socijalni amortizer za sve ono što je hrvatska politika propustila napraviti, pametnog, racionalnog i odgovornog u zadnjih 20 godina. Pa ne očekujte, ok, HEP je u državnom vlasništvu, u redu, ali čak i u tom slučaju danas obzirom na situaciju i poziciju u koju smo stavili HEP liberalizacijom tržišta ne možemo očekivat da on to radi, a kamoli neki strani isporučitelj električne energije ili bilo kojih drugih dobara koji se nalazi na tržištu. To je mislim potpuno promašeno.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Baranović, svjesni smo da rasprava i o ovom zakonu pobuđuje najdublje emocije i kud će više i teže kad vidiš čovjeka da ostaje bez krova nad glavom i sad ajmo reći i ove najave da HŽ 6 mjeseci će biti možda riješeno ajmo reći stambeno pitanje, ne vjerujem da će se u tih 6 mjeseci nešto značajnije dogoditi, da će se stanje popraviti. Ali javio sam se za repliku zato što ste spomenuli seljake, poljoprivrednike, ne zato što mislim da sam ja neki glasnogovornik, ali mislim da je problematika i postavili ste vrlo zanimljivu tezu što je sa onima koji ne ispunjavaju svoje obveze prema tim proizvođačima, poljoprivrednicima, seljacima. Vi ste govorili o velikima, a ja nažalost svjedočim u svojoj sredini gdje proizvodimo meso i mlijeko i manji koji su itekoliki otišli sa kamionima robe pa poslije nikada više, uz sva moguća tjeranja nije išlo, a naravno da je to bio strašan udarac za to obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo i njemu slijede njegovi daljnji radovi, a on nema s čim kupiti i u tom smislu svakako treba paziti na takve stvari. Ali ja želim upozoriti i upozoravam stalno na još jedan problem koji se događa u ruralnim područjima, ne samo na seljake, na poljoprivrednike, nego i na one druge, one najbanalnije stvari o kojima smo danas čuli, npr. o toj HTV pretplati, koji su vrlo ažurni, koji toliko učinkovito to iznalaze načina da idu u te ovrhe. I sad ovaj moj nema naravno FINA je 27 km, ja govorim o svojoj, pa 27 nazad, pa onda dok mu ovaj prijavi pa dok javi ovome tamo da je plaćeno, 15, mjesec dana izgubi. Evo to su stvari koje su isto nedopustive i jednostavno ti ljude u tim ruralnim područjima dolaze u neravnopravan položaj. To je ono što želim reći.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Milinkoviću, ja izuzetno cijenim i meni je simpatična vaša briga za seljake. Izgleda da smo među onima koji češće se dotiču njihove muke. Da, u pravu ste, nisu seljaci samo žrtve neplaćanja velikih jer veliki u konačnici kao veliki ipak plate, doduše iskoriste period da vrte tuđi novac bez kamata i da na taj način ekstra profitiraju. Ali i država je apsolutno dužna izgraditi mehanizme zaštite svih onih koji rade, isporučuju robu, dobra i usluge jer jedino tako možemo osigurat šansu oporavku gospodarstva. Bez toga šanse nema nikakve. Ako pošaljemo poruku marljivim poduzetnicima, poštenim radnicima, obrtnicima, da izlaze na tržište i u sustav koji je kao fronta, koji morate paziti da vas ne pogodi granata neplatiše prevaranta, onda smo u samom startu zaključili priču. Zato smatram da je ovaj prijedlog zakona i svaki budući prijedlog koji bude iša u pravcu usavršavanja pravnih mehanizama zaštite i podizanja pravne sigurnosti pun pogodak. Hvala lijepo.
Ante Sanader, replika.
Gospođo potpredsjednice, uvaženi kolega Baranović apsolutno vas podržavam i slažem se s vama da je potrebna pravna sigurnost poduzetnika to nema alternativu. Ako želimo bit normalno društvo što jesmo i čemu težimo, ali svakako mi moramo bit svjesni situacije u kojoj jesmo. Jer naš čovjek nikad nije želio bit dužan. Sramota je u Hrvatskoj i u prošlosti i sad i uvijek bila biti dužan. To vi znate, takva je tradicija i kultura našeg naroda. Ali isto tako morate biti svjesni situacije da mi donosimo zakone, a donosimo zakone u vremenu u kojem jesmo, u vremenu krize kakva je. I ne možete trenirati strogoću nad onima kojima je država dužna. Uzmite primjer kaštelanskih Staklenika. 9 mjeseci nisu dobili plaću i sasvim normalno je da nisu mogli platiti ni struju, ni vodu ili sva ostala davanja koja imaju. Ili uzmite Adriachem. Radnici Adriachema koji su zaradili svoju plaću koja nije isplaćena. Kad je firma išla u stečaj prvi naplatni red je bila država i oni nisu dobili ništa i ostali su dužni. I u tom smislu vi govorite o socijalnom programu i socijalnoj osjetljivosti ove Vlade. I normalno je da u okviru tog, a imajući u vidu vrijeme u kojem živimo, krizu u kojoj jesmo. Ne možemo donositi zakone i bit odgovorni pred svojim narodom trenirajući strogoću na onim najslabijima, trenirajući strogoću na onoj bakici ili nekim slabima i nemoćnima. Trenirajmo mi strogoću na onim bogatima, na onima koji imaju nekretnine i vlasništva koja nisu mogli ostvariti svojim osobnim dohocima. Usmjerimo svoje zakone, donosimo takve zakone da te riješimo, a ne ove male i siromašne, a posebno ove kojih je mnogo kojima je država dužna. Jer koja poruka će bit odavdje iz Hrvatskog sabora radnicima Staklenika koji 9 mjeseci nisu dobili plaću. Da mi samo dodatno još donosimo zakone i ovršavamo ih i njih ubijamo.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa. Počet ću od kraja uvaženi kolega Sanader. Ako je država dužna radnicima neka je oni ovrše, nek' nemaju ni malo skrupula i neka traže ono šta je njihovo. Jer zakon se piše i za građane i za pravne i za fizičke osobe. Ne vidim nikakvog razloga zbog čega ne bi radnici na taj način tražili i potraživali svoje plaće. Ja nisam pravni ekspert, ali neka me netko ispravi takva mogućnost postoji. Šta se tiče bogatih i siromašnih ne trenira država strogoću na siromašnima, nego je država u situaciji, odnosno Vlada je u situaciji da bi spasila državu, da mora u državi početi uvoditi red. Rezovi koji će se zarezati ponekad su bolni. Ljudi koji se bavu kirurgijom znaju da moraju pacijentu dati anesteziju. U ovom slučaju anestezije nema ili je vrlo neučinkovita. Bolit će kolega Sanader, bolit će da se popravi sve ono šta se propustilo napraviti ili se napravilo krivo u zadnjih 20 godina iz čega se i rodila situacija da imamo bogate i siromašne. Pa o toj nepravednoj razlici između bogatih i siromašnih, o načinu kako su nastajali bogati u Republici Hrvatskoj, kako su ljudi koji su do jučer bili prosječni radnici s prosječnim osobnim dohocima, sa prosječnom razinom obrazovanja postali tajkuni preko noći, privatizirali firme, prodali ih, digli lovu i otišli u Švicu. Super! O tome su neki u hrvatskoj politici trebali razmišljati kad su kreirali taj model, kad su stvorili kastu onih koji su već u prvom koraku skužili da se može nepošteno, nekorektno, nemoralno, neprofesionalno i neetično doći do bogatstava i baciti radnike pod noge. Sad ste se sitili vodit računa o radnicima, sad ste se sitili nakon 20 godina. Moram vam reći da imate kao politička opcija vrlo kasno paljenje. Hvala lijepo.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Baranović, često imamo ovako neću reći duele, ali ponekad i suglasne stavove bar u ponečemu. Naime, govorili ste o darovima za djecu koji su već sada postali rijetkost u državi Hrvatskoj, ne u Danskoj koji se isplaćuju u bonovi itd. i pohvalili, dakle socijalni citira: "socijalni senzibilitet". Govorili ste i o poljoprivredi, ali niste rekli da dobar dio dugovanja naših poljoprivrednika su dugovanja države prema poljoprivrednicima. Po godinu i pol dana kasne ugovorene, dakle potpisane obveze države prema poljoprivrednicima i da i zbog toga poljoprivrednici zapadaju u ovakve poteškoće kao što ste ih opisali. Pa me interesira i zanima baš žar vaše borbe za te naše slavonske poljoprivrednike hoće li napokon likvidnost biti takva da država isplaćuje te, ono što je potpisano i ugovoreno u nekakvom razumnom roku našim poljoprivrednicima. E sad, kada govorim o socijalnom senzibilitetu onda je on za firme, za tvrtke, za pravne osobe u obliku predstečajnih nagodbi i poštovan jer se time kaže čuvaju radna mjesta. Ali kada se radi o fizičkim licima, osobama onda ne vidim baš previše te socijalne osjetljivosti jer još uvijek nemamo Zakona o osobnom stečaju, a valjalo bi istaknuti da 300 tisuća ljudi je u blokadi i od toga, od bonusa, dakle bonusi menadžera u bankama i njihovi višemilijunski iznosi tih bonusa su građeni upravo na minusima, na blokadi računa hrvatskih građana u bankama. Eto to bi bila prava socijalna neosjetljivost.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Grubišiću, da postajemo već česta slika vi i ja u ovom Hrvatskom saboru. Vi ste otvorili neka pitanja i uvijek se vraćamo ko na kompasu brodskom kraj kojega sam ja proveo moj radni vijek kad krenete iz nule pa se vrtite u desno, dođete do 350 i na kraju 360 ili se vratite ponovo u nulu ili north, sjever. Bez normalnog plaćanja obveza bilo u međusobnim poslovnim odnosima, bilo u odnosu prema državi, bilo u odnosu između dviju fizičkih osoba. Bez urednosti u ovom društvu nemamo prosperiteta, nemamo šanse. Ne možemo očekivati niti da državni proračun u koji neki zbog nepostojanja discipline ni efikasnih mehanizama naplate ne uplaćuju davanja na vrijeme da taj proračun koji se ne može na taj način uredno puniti na vrijeme izvrši svoje obaveze prema seljacima. Vrtimo se u krug, začarani krug koji moramo kao Aleksandar makedonski presjeći jednim udarcem jer drugog izbora nemamo. To je isto kao kad vas na moru uhvati bura od 150 km na sat. Sam sam svoj alat koji je vrijedio u to doba tisuće i tisuće maraka sa sjekirom sjekao da spasim ljude i posadu. Nije mi bilo jednostavno donijeti tu odluku u 5 sekundi ali sam sjekao čelične sajle, ostavljao sam sve u moru da spasim ljude. E u toj situaciji je sad i ova Vlada. Mora donositi odluke koje sjeku kao Aleksandar makedonski. Nema izbora, nema dame i gospodo izbora nemojmo se varati u ovoj sabornici. Ne možemo tolerirati više neplaćanje. I pri tome će biti kolateralnih žrtava, to je činjenica i to je istina. Bit će kolateralnih žrtava. Ali drugog izbora nemamo.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je kolega Draženko Pandek.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Sabora, poštovana zamjenice ministra, uvažene kolegice i kolege. Čitajući ovaj prijedlog izmjena i dopuna Ovršnog zakona nalazim da svakako treba pohvaliti niz rješenja koja će značajno mišljenja sam pridonijeti efikasnosti ovršnog postupka ali i mjere dakle koje su usmjerene na olakšanje položaja vjerovnika gdje su uzete u obzir okolnosti socijalnog statusa istih. Među tima posebno pozdravljam odredbu kojom se omogućava ovršenicima kojima je nekretnina nužna dakle za zadovoljenje osnovnih stambenih potreba njenih i osoba koje je po zakonu dužan održavati dakle da koriste nekretninu kao najmoprimci 6 mjeseci od donošenja dakle zaključka od predaje nekretnine. Ta odredba je mišljenja sam iznimno socijalna i olakšati će barem za neko vrijeme položaj osoba koje su ušle u nezavidnu financijsku situaciju. No, i ovdje u raspravi je već bilo istaknuto u nekim europskim zemljama imali smo prilike svjedočiti praksi da je na postupke ovrhe nad nekretninama zbog posljedica izazvanih ovom recentnom financijskom krizom uveden dakle privremeni moratorij na te postupke da bi se dakle izbjeglo masivno izbacivanje ljudi na ulicu i stvaranje društveno teške i neprihvatljive situacije. Kako mi nažalost itekako osjećamo posljedice krize kao i naše okruženje predložio bih evo da se dodatno razmisli o produženju ovog roka za još 6 mjeseci pod uvjetom recimo da ovršenik uredno plaća barem najamninu za ovih prvih 6 mjeseci. Na taj način mišljenja sam da bi se dodatno olakšala pozicija ovršenika kojima je u ovim vremenima ipak slažemo se svi potrebno olakšati ali i zaštititi opravdani interes ovrhovoditelja. Mislim da nikome nije u interesu da se u kratko vrijeme na ulici nađe veliki broj ljudi, ali niti da odjednom na tržištu završi veliki broj nekretnina koje će onda stajati neprodane ili će im značajno pasti vrijednost. Tako da mislim da je produženje ovog time outa poželjno rješenje s tim da velim i ovrhovoditelji bi se zaštitilo na način da se ipak osigura naplata u više mjeseci najamnine za tu nekretninu. Pohvalu zaslužuje i uvođenje rješenja o elektroničkoj dražbi kojoj će vjerujem doprinijeti da se ovrha i brže provede ali i da će se tim rješenjem spriječiti špekulacija o oštećenju vjerovnika zbog činjenice da im je nekretnina prodana po nižoj cijeni nego što je mogla realno biti. A takvih situacija je nažalost u dosadašnjoj praksi bilo. Kad govorimo o toj temi elektroničke komunikacije svakako ovaj prijedlog donosi poboljšanje u tom smjeru. Ali dodatno bih predložio kao temu o kojoj bi eventualno bilo dobro razmisliti da se uvede i obveza ovrhovoditelja da u ovršnom prijedlogu navede i adresu elektroničke pošte ovršenika ukoliko istu posjeduje. I da se naravno onda uvede i obveza dostave svih i pismena i rješenja o ovrsi i putem elektroničke pošte ovršeniku pored dakle dostave u klasičnom obliku. Mnogi pružatelji usluga koji budu ovrhovoditelji već imaju adrese elektroničke pošte svojih primatelja usluga, a mnogi već i dostavljaju u elektroničkom obliku račune za usluge. I mislim da bi ova odredba donekle pomogla boljem i bržem obavještavanju dužnika. U praksi mislim da nije rijetka situacija da mnogi dužnici znaju promijeniti prebivališta, ali s prebivalištem ne mijenjaju adresu elektroničke pošte. Ili im nešto se poremeti s dostavom. Mnogima je tada rješenje o ovrsi ili obavijest o dugu prethodno dostavljena na staru adresu i nisu radi toga podmirili dugovanje nego je uslijed toga započeo postupak ovrhe koji znači produženje naplate i naravno dodatne troškove. I mislim da bi možda ovo rješenje pridonijelo i boljoj dostavi a možda i rješavanju problema prije nego što dođe do postupka ovrhe. Kad govorimo o temi osnovnog identifikacijskog broja uvedena je naime obveza da se isti navede u ovršnom prijedlogu. To je izuzetno dobro i to će spriječiti brojne situacije kada je došlo do pogrešne identifikacije ovršenika zbog istog imena i prezimena. No, postupak pribavljanja tog broja uglavnom ide dakle pisanim traženjem od Porezne uprave. To po naravi stvari usporava postupak i stvara dodatne troškove, a čini mi se da bi bilo dobro pokušati pojednostaviti taj postupak. Jedan od prijedloga moj bi bio bilo davanje pristupa javnim bilježnicima podacima o osobnim identifikacijskim brojevima, bilo da se taj pristup omogući na samom sudu uz određenu malu naknadu. Ako nas zabrinjava mogućnost zlouporabe ovog ovlaštenja treba reći da današnje tehničke mogućnosti naravno omogućuju da se točno zna i vidi tko je i kada pristupio podacima, a programski se osnova može urediti da se i prilikom traženja mora upisati i razlog i opravdanje pristupa podacima. To je naravno pitanje međuresorne suradnje, ali smatram da bi se pitanje takve suradnje između ministarstava, između više ministarstava moralo nužno otvoriti i to pitanje povezivanja baza podataka između tijela državne vlasti znači između ministarstava ali između ministarstva i sudova i drugih tijela mislim da valja dići na razinu pitanja od prvorazredne važnosti jer bi se takvim umrežavanjem mogli ostvariti značajne uštede i vremena i novca. Kao jedan od značajnih problema pri provedbi ovrhe istaknuta je činjenica da ukupni ovršni iznos često višestruko premašuje iznos duga. Poboljšanje u toj problematici sigurno predstavlja odredba da ovrhovoditelj za sve radnje u postupku pred javnim bilježnikom sada bi imao pravo na naknadu troškova, dakle za samo jednu nagradu za rad odvjetnika i drugih osoba i to je izuzetno dobro rješenje. No tu treba naglasiti i činjenicu da ovršni iznos može višestruko premašiti početni dug, prvenstveno jer zatezne kamate povećavaju taj osnovni dug u tolikoj mjeri. Premda dobro, ovo nije uža tema ove rasprave ali s tim u vezi nalažem nužnim istaknuti da bi se ipak trebalo razmisliti i o politici zateznih kamata. Čini mi se da su u današnjim uvjetima ono jednostavno previsoki. Dakle, ako je meni netko dužan i ako sam siguran da ću se od njega moći naplatiti to je za mene iznimno pojedina situacija jer takav profit koji stvaraju zateznim kamatama ne mogu nikako ostvariti u nekoj redovnoj djelatnosti osim ako se ne radi ne znam o trgovini oružjem ili drogom. Zbog visokih tih zateznih kamata u praksi ima primjera gdje neke fizičke osobe jer su im pala primanja nikad ne dođu u priliku otplatiti dug jer neprekidno otplaćuju kamate a glavnica ostaje pa s vremenom čak i višestruko isplate iznos glavnice a dug im je dalje, ostaje ako je dakle utužen, ako nije ustupila zastara. To je situacija koja mislim da nikako nije dobra, iziskuje određeno rješenje. Doduše to mora biti rješenje van ovog zakona ali kako je ova tema usko povezana s temom ovrha evo dao bih ovdje inicijativu u tom smjeru. Jedno od rješenja je i uvođenje instituta osnovnog bankrota uvođenjem kojeg bih ja podržao kao i priličan broj zastupnika ovdje u raspravi i radujem se evo da će ministarstvo kako je rekao ministar u dogledno vrijeme izaći sa prijedlogom tog zakona. U raspravi je istaknut i problem blokade računa gdje poslovanje određenog subjekta dakle bude potpuno blokirano dok se u potpunosti ne isplati dug. To je problem u praksi i on je i meni osobno istaknut kad sam bio u kontaktima na terenu pogotovo sa obrtnicima. Oni se dakle počesto nađu u situaciji da ne mogu legalno plaćati niti nabavku materijala za svoje poslovanje i onda u toj situaciji imaju dva izbora. Ili će zatvoriti poslovanje ili će početi plaćati na crno u kešu. I mnogi se odlučuju dakle za ovo drugo rješenje. njihov prijedlog koji evo prenosim, preuzeo sam obvezu prenijeti je da se prilikom naplate duga obrtnicima ali možda se razmišlja o nekim drugim kategorijama ne ovršuje dakle sav prihod koji im dolazi na račun nego da se vrši u određenom iznosu kao recimo i u slučaju kad imamo ovrhu na plaću, npr. da se ovrši 65 ili 70% iznosa koji predstavljaju njihov prihod. Na taj način oni bi imali malo zraka za nastavak osnovne djelatnosti, barem za nabavku repromaterijala, tako bi se osigurao kakav, takav nastavak djelatnosti i s naglaskom poslovanja bi oni ubiti bili u većoj mogućnosti vratiti dug. Zaključno evo rekao bih da ove izmjene i dopune ovršnog zakona predstavljaju i značajno poboljšanje i kad govorimo o ubrzanju i olakšanju postupka ovrhe ali ima i značajne učinke na olakšanje socijalnog statusa ovršenika i olakšanje njihove teške situacije, stoga ih treba podržati a kako je ovo prvo čitanje evo nadam se da će i predlagatelj uvažiti prijedloge za dodatno poboljšanje.
Dražen Đurović replika.
Hvala. Pa kolega ja bih se s vama usuglasio svakako kad ste spomenuli problem zateznih kamata iako se on izravno ne tiče ovoga zakona, zatezne kamate su stvarno i dalje previsoke. Također kad ste spomenuli ovaj informatizaciju i potrebu daljnjeg jačanja informatizacije i javne uprave i toga kako ova Vlada radi na dodatnom jačanju informatizacije između tijela javne uprave podsjetio bih vas na primjer koji se mene osobno jako dojmio kad je Ministarstvo unutarnjih poslova odbilo moj prijedlog amandmana da se Ministarstvo unutarnjih poslova primjerice poveže sa bazom HZZO-a pa da skine podatke o liječnicima opće prakse, nositelja oružanih listova oni su odbili taj amandman i ostavili su kod rješenja da svaki nositelj oružanog lista donese u MUP potvrdu o tome tko mu je doktor opće prakse, iako HZZO ima naravno svoju bazu i njima se činilo kao bolje rješenje da 200 tisuća ljudi od hodočasti u policiju i odnese tu potvrdu nego da se oni kao MUP vežu sa bazom HZOO-a i samo popu skidaju podatke ili redovito ažuriraju podatke o tome tko je čiji doktor opće medicine. Dakle to nije pitanje ni dijagnoze ni liječenja nego javnog podatka ili o tome tko ti je doktor s obzirom da su taj podatak tražili kao MUP i odbili su mogućnost primjerice kao Ministarstvo u zakon unijeti tu obvezu i jednostavno to napraviti. Hoću reći da to je jedan primjer koji se meni zaista činio besmislen postupanja jednog državnog ministarstava koji ne želi zapravo na ovaj jednostavan način se uvezan sa nekom od baza podataka iz jednog drugog državnog tijela.
Odgovor na repliku, Draženko Pandek.
U biti se slažem. Mislim da je na naše da pokušamo inzistirati na tome da se čim više načelo e-uprave i povezivanje tih baza podataka čim više implementira u praksi. Ja osobno također često znam vidjeti u ministarstvima da postoje na onim nižim razinama, okoštalim nekim razinama jako veliki otpor i bilo kakvu informatizaciju jer to iziskuje i dodatni napor ali iziskuje i dodatnu edukaciju ljudi koji su navikli radit po metodama koje su stare 20, 30, pa i više godina. Veliki su, ja sam isto radio u upravi i znam da postoji veliki otpor unutar tih struktura opće bilo kakvim promjenama. Na nama svima je da u biti iniciramo, da govorimo i da pokušamo te strukture odkoštat da kako kaže.
Sljedeća replika, Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Pandek, upozorili ste na zatezne kamate koje u pravilu kamata koje prethode ovršnom postupku, ali isto tako valja naglasiti i jednostrano mijenjanje kamatnih, već ugovorenih stopa prije samog ovršnog postupka koje još više dovode u nepovoljniji položaj vjerovnika. Dakle, potrebno je preispitati uvijek okolnosti koje su dovele do ovrha jer rijetko koja ovrha sa sobom ne nosi kaznenu prijavu ili tužbu. I nemoguće je uspoređivati ovršni postupak civiliziranih zemalja sa Hrvatskom jer kod njih je nemoguće ostvarenje onih okolnosti koje se događaju u Hrvatskoj, a prethode ovršnom postupku. Što se sve događa i kako se prisili vjerovnika da mu se ovrši nekretnina, koliko mu se promjeni jednostrano ugovorna klauzula, koliko mu se mijenjaju kamate, koliko mu se obračunavaju zatezne kamate, zato naši sudovi i jesu pretrpani tužbama, ali kažem, i kaznenim prijavama. Što mislim o ovršnim postupcima i ovršenim nekretninama na hrvatski način? Najbolje ću vam i slikovito izraziti da ni pod prijetnjom puške na sljepoočnici ne bih nikada kupio takvu nekretninu. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Draženko Pandek.
Zahvaljujem. Da, nažalost brojne su bile stvari koje u dosadašnjem provođenju ovrhe i stvarima pred ovrhe nisu valjale pa mislim da su i ove izmjene i dopune usmjerene na to da se stvari poboljšaju, ali mislim da smo i pred neko vrijeme imali prijedlog zakona iz Ministarstva financija koji je upravo trebao onemogućiti takvo arbitarno i lako mijenjanje te promjenjive zatezne kamate nego da se uvjetuje da se, ne zatezne kamate nego ugovorne kamate, ispričavam se, dakle, zakon koji treba sada to mijenjanje u promjenjive kamatne stope vezati uz točno određene parametre. Nadam se da će i primjena tog zakona onemogućiti ove zlouporabe o kojima ste govorili.
Ingrid Antičević-Marinović, replika.
U svojoj raspravi, kolega, ste s pravom istaknuli socijalni moment koji nosi ovaj zakon. Za razliku od onih koji sada, eto žale i kukaju nad samim ovršenicima, a bili su im namijenili privatne ovršitelje. Toliko o tome. Onda možemo misliti što bi privatni ovršitelji i kako bi postupali sa ovršenicima. Međutim, jednako tako smatram da do drugog čitanja Vlada i samo ministarstvo treba po uzoru i na drugim zemljama, pogotovo kada su u pitanju vjerovnici banke, a kad se radi o namjeri, dakle o dugu koji ne mogu isplaćivati mlade obitelji sa maloljetnom djecom, bar da se za neko vrijeme uspostavi moratorij za nekoliko godina jer upravo oni koji su najugroženiji, koji su ostali bez posla moraju napustiti svoj stan. Gdje će? Naravno da će ponovo biti na teretu koliko, toliko, osim osobne drame, društva, tj države. A s druge strane nisu preuzeli ni jedan rizik. Mislim da i banke moraju preuzeti rizik pogotovo kada se radi o ovakvim slučajevima.
Odgovor na repliku, Draženko Pandek.
Pa svakako bih, mislim da ovaj prijedlog je jedan od dobrih prijedloga koji su na tragu i nekih rješenja iz ovog zakona, pogotovo ovog rješenja da se za 6 mjeseci odgodi, dakle provođenje ovrhe, odnosno da ovršenici dobiju status zaštićenih, … [[Govornik se ne razumije.]] zaštićenih najmoprimaca. Svakako kako sam već istaknuo u raspravi i ova mjera bi sigurno doprinijela tome i da se ne nađu ti ljudi na ulici, ali i da se ne nađu u kratkom vremenu velik broj nekretnina na tržištu, čime bi se otežala prodaja tih nekretnina i čime bi im još dodano pala vrijednost što nije ni na korist ovrhovoditeljima.
Završeno izlaganje u ime Kluba HSU-a, kolega Željko Šemper, 5 minuta.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovana zamjenice ministra. Iz današnje rasprave smo vidjeli da još uvijek ima dosta problema kod provođenja ovrha. Klub HSU-a je na aktualnom prijepodnevu prije točno godinu dana inicirao rješenje jednog velikog problema u postupcima ovrhe gdje su umirovljenicima ovršene cijele mirovine. Članak 173. ovog zakona kaže: "Od ovrhe je izuzet iznos u visini 2/3 prosječne neto plaće, a u stavku 4. važi i za mirovine". Ni ova odredba zakona ni otvoreni zaštitni računi nisu zaštitili zakonom propisane 2/3 mirovine. To je bilo moguće jer su umirovljenici kod javnih bilježnika naivno potpisivali potvrde ili suglasnosti prema kojima su na to pristajali ako redovno neće moći otplaćivati svoje rate duga. Rezultat našeg zahtjeva bio je pravilnik Ministarstva financija po kojem je bila onemogućena ovrha veća od 1/3 mirovine iako je bila potpisana potvrda ili takozvana suglasnost. To je bilo brzo i dobro rješenje no ja u ime Kluba zastupnika HSU-a predlažem da se sada i u ovaj Ovršni zakon unese ništavnost potpisane potvrde … [[Govornik se ne razumije.]] kod javnog bilježnika i da se tako postigne još veća zakonska sigurnost i zaštita umirovljenika. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Završno u ime predlagatelja zamjenica ministra gospođa Andrea, Sandra Artuković-Kunšt, oprostite.
Sve u redu. Hvala vam lijepo. Poštovane zastupnice i zastupnici. Tema je bila ovrha i to je postupak prinudne naplate dospjelih, a neplaćenih potraživanja. Svaka država koja nastoji biti pravna država treba imati razvijen sustav prinudne naplate obveza koje su u toj državi nastale i to je naravno naše težište. Ove izmjene Ovršnog zakona nisu izvan kontinuiteta onoga što se i prethodno radilo na polju ovrhe, naprotiv one predstavljaju popravak i korak naprijed pa i u ovom segmentu koji se odnosi na socijalnu zaštitu jer i Ovršni zakon ima odredbe socijalnog karaktera. To su odredbe u dijelu koji se odnosi na izuzimanje od ovrhe ina ograničenje provedbe ovrhe. Dapače mi smo dio tih odredbi sada u ovom prijedlogu i proširili. Govorili smo o ovrsi u odnosu na velike i male. Da bi pravni sustav bio odgovarajući, da bi bio u punom smislu legislativan on ne može raditi selekciju između velikih i malih već treba pružiti alate temeljem kojih će vjerovnik moći naplatiti svoje potraživanje u odnosu na dužnika. Cilj je ovrhe ustanoviti takav sustav koji omogućava da postignemo ono što nam je cilj, dakle da učinimo kapital dostupnim i da pokrenemo kotač investicija i da time stvorimo radna mjesta iz kojih će se onda dugovanja naplaćivati. Mi smo sada govorili o tome da je nužno preokrenuti to kretanje koje smo imali do sada sa kulturnom neplaćanja. Upravo bi cilj kulture plaćanja trebao biti ono što bi nas moglo rukovoditi u rješenju i u odnosu na ova pitanja koja su ovdje postavljena. Naime, na temelju kulture neplaćanja razvila se i kultura uživanja u kamatama i kultura postavljanja troškova u ovršnom postupku. Mi smo intervenirali i u dijelu koji se odnosi na troškove i to i u ovom zakonu, a i u dogovoru da Odvjetničkom komorom u njihovoj tarifi što smo prethodno izmijenili. Ali ono što bi bilo bitno i ono što bi možda trebao biti cilj da razvijamo kulturu plaćanja. Dakle da dužnik shvati da nema rješenja koje se zove odgađanje obveze plaćanja u nedogled. Mi imamo samo dvije mogućnosti ili će se dug podmiriti, a svjesni smo i govorili smo prethodno o tome da se dugovanje mora platiti ili ćemo dug prenijeti na vjerovnika što ćemo vrlo teško učiniti budući da se radi o privatnom dugu, dakle radi se o privatnom vjerovniku i njegova slobodna volja je da ne odustane od svog potraživanja ili ćemo dug prenijeti na državu. A pitanje je tko je to zapravo država? To smo svi mi, to je naš proračun i koliko je uopće oportuno i uredu teretiti državni proračun za recimo potraživanja pojedinaca koja su ostvarena u kreditima i u onome što ste već prethodno govorili. Cilj bi trebao biti da se dugovanje što prije sa što manje troškova i sa što manje kamata naplati. I upravo zato mislimo da je najveća dodana vrijednost ovoga zakona ovo uključivanje dužnika u postupak sa nekretninama dakle sa njegovom aktivnijom ulogom u ponudi kako bi se dugovanje moglo namiriti. Onoga trenutka kada budu dužnici aktivno sudjelovali u cilju da se što prije riješe duga i da što prije agoniju završe u tom trenutku ćemo se osloboditi i pitanja velikih kamata i pitanja velikih troškova, to je sve na pojedinačnoj razini, ali naravno i na globalnoj razini otvorit ćemo mogućnost da kapital napokon počne kretati po ovoj državi. To se tiče i pitanja moratorija, dakle ne bismo se odlučili za nametanje moratorija jer ono s druge strane stvara obavezu za državu. Ne može država preuzeti potraživanja koja ima dužnik i namiriti ih vjerovniku niti može vjerovnika dovesti u poziciju prisilnu da sam odluči da će čekati godinu dana ili koliko već da se naplati potraživanja. To je odredba koju valja razmotriti, ali isto tako valja imati u vidu da svaka odgoda ili na 6 mjeseci ili na godinu dana još uvijek i dalje kontinuirano gomila kamate i zapravo povećava dug. Govorili smo o povezivanju sa OIB-om i sa javnim bilježnicima. To je postupak na kojem intenzivno radimo. Malo smo se usporili zbog zaštite osobnih podataka i razine dubine u koju se može ulaziti prilikom pribave tih podataka ali to ćemo vrlo brzo riješiti. I informatizacija je jedan od ključeva kroz koji prolazimo u provedbi ovrhe. Tiče se i informatizacije samog sustava ovršnih postupaka odnosno e-spisa tako da je to jedno sistemsko rješenje na tragu cjelokupnih promjena koje radimo u području pravosuđa. Hvala vam lijepo.
Hvala. Ivan Drmić replika.
Ja bih rekao nekoliko riječi o jednoj kategoriji ovršenika da tako kažem, a to je ona najgora kategorija, a to su ljudi koji nisu podigli kredit a ovim zakonom nije ništa regulirano što se tiče njihovih problema. To su ljudi koji nisu digli kredit, znači nisu digli novce i trošili, a bili su jamci ili sudužnici i jednostavno čovjek koji nije vratio kredit iako je dao hipoteku na nekretninu ili nekakav drugi način osiguranja plaćanja je upao u probleme, a banka direktno vrši ovrhu na plaći tog čovjeka. Masa je takvih slučajeva, ja ne vjerujem da postoji uopće statistike ali samo ja što se krećem ovako u društvu masu tih ljudi sam susreo. Oni se žale i nalaze se u jednoj bezizlaznoj situaciji jel svaka banka kada naplaćuje kredit radije uzima keš od tih ljudi a jednostavno ne želi pokrenuti ovrhu nad nekretninom čovjeka koji je podigao kredit. To je kriva i HNB pa isto tako i ova Vlada jel jasno je bilo od početka da čovjek koji diže kredit nema uvjete za podizanje kredita. Znači banka unaprijed zna da onaj kome ona daje kredit ga neće moći vratiti, ali jednostavno kaže dovedite dva jamca ili sudužnika i moći ćete realizirati kredit. Ljudi kod nas kakvi jesu vole ako mogu priskočiti jedan drugom u pomoć da bi omogućili jedni drugima da dignu kredite, naprave to, a evo danas imate desetke možda i stotine tisuća slučajeva gdje ljudi jedni drugima vraćaju kredite, a jednostavno sa svojim primanjima ni sami ne mogu prehraniti svoju djecu. Trebate u drugo čitanje zakona ugraditi jedan mehanizam da čovjek koji je dao hipoteku nije želio ili nije mogao vraćati kredit, vraćaju mu jamci da taj jamac može otići u banku i podnijeti zahtjev za aktiviranje hipoteke na nekretninu koju je korisnik kredita dao kao garanciju. Ne da se 20, 25 pa čak i 30 godina [[Upadica: Hvala lijepa kolega.]] Vraćanje kredita navali na tuđa leđa. Znači ta kategorija je najugroženija u cijeloj ovoj priči ovrha.
Odgovor na repliku Sandra Artuković-Kunšt.
Hvala vam lijepo, pa ja ću samo reći i za pitanje jamaca i za pitanje sitnih slova o kojima smo nedavno govorili. Sami ste rekli, banka je znala da dužnik neće vratiti dugovanje, još više je to znao sam dužnik. Sitna slova, ono što piše u ugovoru sitnim slovima. Pa ako se ne mogu sitna slova pročitati onda se ugovor ne treba zaključiti. To je sve što ću reći.
I Branko Vukšić, replika.
Uvažena gospođo Artuković-Kunšt, slažem se sa vama, sa onom vašom konstatacijom ste rekli treba razviti kulturu plaćanja. To je u potpunosti točno, jer ako nećemo početi plaćati svi svoje račune. Međutim, država se drukčije odnosi prema onima koji su puno dužni i drukčije se odnosi prema onima koji su malo dužni i kojima taj mali dug znači opstanak čitavih obitelji. A da bismo mogli razviti kulturu plaćanja moramo kao što piše u Ustavu moramo ostvariti jedan preduvjet za to a to je socijalna država. Kada smo prije razgovarali o tome da su ukinute potpore siromašnim obiteljima za plaćanje plina i struje tada je rečeno ovdje, ne znam tko je rekao da se ne može sa cijenom struje i plina čuvati socijalni mir kada smo na tržištu i europskom tržištu. Ne treba se sa, ne treba to biti u Zakonu o struji i Zakonu o plinu. Neka to bude socijalna mjera ali ne možete prvu ukinuti, pa onda reći e sada ćemo mi pronaći neke alate, mehanizme kako ćemo pomoći tim obiteljima. Dotle je ta obitelj mrtva, smrznuta. To je bezosjećajnost prema onima kojima je najpotrebnija pomoć a uskraćujemo pomoć. Mi ovdje govorimo o ovrhama malim kada su ljudi natjerani, nemaju čime platiti. A kada dođete na vrata nekih socijalnih službi tamo kažu, idite pokucajte na ona vrata. Da li članovi Vlade žive u realnom svijetu? Da li razgovaraju sa ljudima koji imaju probleme, da li čitaju mailove koji dolaze? Jednostavno ne razumijem kako to da Vlada tumači da se nešto, za 6 mjeseci će se riješiti ili za godinu dana. Tko će pomoći u tih godinu dana tim ljudima? To je problem, neće biti kulture plaćanja dok se ne riješe problemi u državi.
Odgovor na repliku Sandra Artuković-Kunšt.
Kao što sam rekla, Ovršni zakon treba pružiti alate za prinudnu naplatu dospjelih neplaćenih potraživanja. Ovršni zakon ima ugrađene socijalne elemente koje smo spomenuli, dakle ograničenje ili izuzeće od ovrhe. A socijalna prava se štite u okviru socijalnih prava i ona se i realno štite u okviru potpore za plaćanje režija, odnosno komunalija itd., to vi vrlo dobro znate. Evo, hvala lijepa.
Zaključujem raspravu o prijedlogu zakona glasati ćemo kasnije.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama ovršnog zakona, prvo čitanje, P.Z. br. 571. Rasprava o prijedlogu zakona je završena. U skladu s prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama ovršnog zakona. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima suzdržanih? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za i 20 glasova protiv donešen predloženi zaključak.
Sada prelazimo na: - Prijedlog Zakona o provedbi prodaje nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku, prvo čitanje, P.Z. br. 602; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovoga Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe, njihova ste izvješća primili na sjednici. Uvodno će Prijedlog zakona obrazložiti zamjenica ministra pravosuđa gospođa Sandra Artuković-Kunšt.
Hvala lijepo. Dakle, osim Ovršnog zakona o kojemu smo sada govorili i na koji zakon se nadovezuje ovaj zakon predlažemo izmjene koje se tiču provedbe postupka prodaje nekretnina u ovršnom postupku. Napredak tehnologije a posebice informatike omogućava djelotvorniju ovrhu sa jasnim razgraničenjem sudskih postupaka od ostalih tehničkih poslova i to sa prijenosom tih poslova iz sudske nadležnosti na druga tijela. Govorili smo o kontinuitetu i jedan od kontinuiteta u okviru ovih propisa je nadovezivanje na prvi značajan iskorak u ovoj sferi a to je bio Zakon o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima iz 2011. godine odnosno koji je u primjeni krenuo 1. siječnja 2011. godine i koji je provedbu ovrhe na novčanim sredstvima ovršenika kod banke povjerio financijskoj agenciji. Prethodno smo govorili o financijskoj agenciji, tu su bile izrečene određene, ako mogu reći kritike na račun financijske agencije. Država ima strukturu koja raspolaže sa dovoljno alata i dovoljno razgranatom mrežom da može podnijeti taj informatički teret dijela provedbe ovrhe. I to je uspješno provedeno u postupcima provedbe ovrhe na novčanim sredstvima a mi predviđamo da će biti uspješno provedeno i postupcima provedbe ovrhe na nekretninama. Dakle, koristi se baza podataka OIB-a, osobnog identifikacijskog broja i ovdje kod naplate na sredstvima se računa baza podataka jedinstvenog registra računa. Ostvaren je jedan učinkoviti sustav naplate koji ne ovisi o arbitraranosti pojedinca ili fizičke osobe nego se jednostavno svodi na bipolarni sustav koji je informatički prohodan. Povećan je postotak naplate tražbine vjerovnika. I općenito ono što je veliki problem a što ne može biti predmet drugačijih dogovora nego uistinu učinkovite naplate smanjen je privatni dug. Pokazalo se opravdanim normativno rješenje kojim se provedba ovrhe uređuje posebnim propisom i to tako da se temeljni propis ne opterećuje odredbama koje se odnose na tijela provedbe i na tehničke aspekte provedbe ovrhe. Na tom tragu je i predmetni prijedlog unapređenja provedbe ovrhe na nekretninama i pokretninama. Potreba za donošenjem ovog zakona proizlazi, odnosno motiviralo nas je s jedne strane stanje tržišta nekretnina koje ne možemo reći da je povoljno. I s druge strane postojeće uređenje prodaje nekretnina na usmenim javnim dražbama pojedinog suda. Dakle, nekretnine kao predmet ovrhe na usmenim javnim dražbama pojedinog suda ne potiču interes potencijalnih kupaca jer oni jednostavno nisu informirani dovoljno i ne znaju da se na određenom sudu dražbom prodaje nekretnina. S duge strane, ne ostvaruju se time značajne cijene, vjerovnici nisu namirili svoje tražbine, a dužnici nisu podmirili svoje dugovanje. Nastavlja se ono što smo prethodno pričali, kamate teku, povećavaju se troškovi. Dakle, na javnim dražbama ukoliko sudjeluje niti jedan, odnosno mali broj kupaca ne možemo postići one efekte koje želimo. Najveći broj potencijalnih kupaca ostaje izvan tog provedbenog postupka i što ima za posljedicu nisku kupoprodajnu cijenu ili uopće ne prodaju nekretnine. Prodaja pokretnina u ovršnim postupcima je polučila još lošije rezultate jer je činjenica da se prodaju uglavnom pokretnine koje su same po sebe neatraktivne, a i zbog činjenice da prodaja samih pokretnina nije oglašena na jednom mjestu pa dakle da bi se sa toga mjesta mogao pojaviti interes odnosno prijaviti kupci. Ovim novim predloženim rješenjem omogućava se daljnji razvoj agencijske ovrhe radi ostvarenja novčane tražbine na nekretninama i pokretninama prijenosom nadležnosti za ovršne radnje tehničke sa sudova na Financijsku agenciju. Dakle svakako se ne radi o tome da će Financijska agencija sada raditi i odlučivati o ovrsi, provodit će samo tehničke poslove koji se tiču oglašavanja nekretnina i pokretnina i prikupljanja sredstava ostvarenih u ovrsi i onda kasnije distribucijom odnosno raspodjelom tih sredstava i ono što je najvažnije na transparentni način i naravno na učinkovitiji. Ciljevi koje namjeravamo ovim ostvariti su utvrđenje realnije vrijednosti nekretnine, pri čemu ta realnost proizlazi ne iz onoga što smo mi procijenili nego iz onoga što će tržište ostvariti. Ovdje se govorilo o tome da će FINA procjenjivat nekretninu. FINA ne procjenjuje ništa više od onoga što je početna cijena i možda bi bilo dobro da uopće početnu cijenu ni ne određujemo. Ono što je cilj dakle da kupci koji će aplicirati na dražbama ponude svoju cijenu i da se na taj način utvrdi njezina tržišna vrijednost. Širem krugu potencijalnih kupaca će se osigurati da na jednostavniji načini na jednom mjestu dođu do informacija o prodaji. To će naravno imati za posljedicu sudjelovanje većeg broja kupaca na javnim dražbama. Ovdje se očekuje i prodaja nekretnina po većim cijenama nego što je to bilo do sada, ali rješenje nekih problema o kojima smo ovdje govorili, a recimo tiču se poljoprivrednog zemljišta ili okrupnjavanja takvog zemljišta itd. Dakle, donošenjem ovog zakona veći broj potencijalnih kupaca nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku steći će mogućnost jednostavnije, pravodobnije i transparentnije informacije. Javnim priopćavanjem na internetskoj stranici agencije ostvarit će se brža i jednostavnija dostava, dakle pozivi za uplatu predujma za pokriće troškova prodaje, pozivi za sudjelovanje u elektroničkoj dražbi, prikupljanje ponuda elektroničkim putem su sve nova tehnička dostignuća koja mogu znatno ubrzati ovaj dio postupka. Sve nekretnine i pokretnine čiju je prodaju elektroničkom dražbom predložio ovrhovoditelj nalazit će se u očevidniku nekretnina i pokretnina agencije koja i provodi njihovu prodaju pa će se time jednostavnije, brže i učinkovitije provoditi postupak nekretnina i pokretnina. Ono što je bitno, nije manje važno dakle, time će se i sudovi rasteretiti ovog dijela postupka jer je on uistinu samo tehnički i ne spada u aktivnost sudovanja. Elektronička javna dražba biti će provedena aktivnošću agencije. Nakon što se uplati jamčevina onaj tko želi sudjelovati u dražbi i plati jamčevinu dobit će određeni broj identifikator i anonimno će sudjelovati u dražbi što isto smatramo velikom kvalitetom. Ponude za nekretnine i pokretnine će se dakle skupljat elektroničkim putem. Ona kupovina koja će biti ostvarena uplatit će se na račun agencije i agencija će bez odgode i bez zastajanja izvršiti prijenos tih sredstava na temelju pravomoćnog rješenja o namirenju koji agenciji dostavlja tijelo ovrhe, dakle sud ili javni bilježnik. Smatramo da je ovo predloženo rješenje u skladu sa tehničkim dostignućima i mogućnostima i da ga u tom smislu treba kao unapređenje postupka usvojiti. Hvala vam.
Replika, Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Gospođo zamjenice, ono što je ključno kod ovog zakona i kod ovog zakona o kojem raspravljamo cijelo dopodne, u kojoj je fazi gruntovnica s uvođenjem OIB-a. Jer u trenutku kad se počeo uvodi OIB u gruntovnici je samo 5% vlasnika bilo evidentirano putem JMBG-a. Prema tome, da li ćemo ovrhe vršit po principu vanknjižnog vlasništva ili će ključno tijelo Ministarstva pravosuđa, ta gruntovnica konačno bit dovedena u red i onda temeljem toga radit što treba radit. Druga stvar, kad će država i jedinice lokalne samouprave proknjižiti ono što su na ovaj ili na onaj način ljudima oduzeli ili za infrastrukturne objekte ili za financiranje pojedinih stambenih naselja što se još dan danas vodi na ljudima kojima je to oduzeto '50.-tih godina, a vi danas imate tamo nekakvu nekretninu. Dakle niz stvari koje Ministarstvo pravosuđa mora prvo riješit u svojoj kući. A druga stvar, nitko danas nije kritizirao FINA-u, dapače, ali smo izrazili bojazan da FINA u ovom trenutku nema stručnjaka koji su u stanju procijeniti nekretninu. To je poseban profil stručnjaka ljudi. Vi ste sad rekli nešto sasvim drugo od onoga što je ministar jutros rekao, vi ste rekli da praktički FINA oglašava da će na njenim stranicama bit podaci o nekretninama i da će se na njene račune uplaćivat novci. I onda se postavlja pitanje, opet ostaje taj međukorak tko će procijenit tu nekretninu prije nego što se ona stavi nije bitno na što, kao obaveza da se ta nekretnina može prodati putem javne dražbe. Dakle tu nekretninu netko mora procijeniti, a to je nešto što jutros niti je ministar rekao jer je govorio drugačije, rekao je da će to raditi FINA. Međutim, vi ste sad rekli nešto dijametralno suprotno. Vi ste rekli da FINA će raditi samo tehnički dio posla, informatički, ništa drugo i otvarati račune na koje će se uplaćivati ova sredstva temeljem zakona koja se trebaju uplatiti kao jamčevina, polog i ostale stvari.
Odgovor na repliku Sandra Artukovć Kunšt.
Hvala lijepo. Pitanje vlasništva i pitanje zajedničkog informacijskog sustava zemljišnih knjiga je nešto čime smo se mi intenzivno bavili kad smo došli u ministarstvo jer je stanje bilo poprilično loše. Ali smo ga doveli do upotrebljivosti, dakle ZIS će profunkcionirat, profunkcionirat će u okviru e-spisa. Paralelno s tim smo odredili i uvođenje OIB-a u zemljišne knjige kao preduvjeta za upis. Dozvolite ako mogu odgovoriti, ja sam vas slušala. Vjerojatno ćete mi dozvoliti da kažem do kraja. Dakle, uknjižba prava vlasništva u odnosu na jedinice lokalne samouprave ili bilo koga drugoga koji je, o kojem ste govorili je pitanje njihove provedbe. Mi ćemo kasnije na dnevnom redu imati Zakon o izvlaštenju pa možemo o tome i govoriti. Vi govorite o procjeni vrijednosti nekretnina, a procjena vrijednosti nekretnina uopće nije predmet ovog zakona nego početna cijena. To je nešto sasvim drugo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Vesna Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, zamjenice ministra, kolegice i kolege. Prijedlog zakona o provedbi i prodaji nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku nastavak je na upravo završeno raspravljeno prvo čitanje izmjena i dopuna Ovršnog zakona. Klub SDP-a podržat će ovaj prijedlog. Smatramo da će ovaj sustav prodaje nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku biti učinkovitiji i transparentniji što proizlazi iz niza mehanizama ugrađenih u ovaj sustav. Bilo je dosta intervencija u ovršni postupak, te je tom sustavu, a radi ostvarenja učinkovitosti dosta učinjeno u prijenosu poslova iz sudske nadležnosti na druga tijela. Međutim, niti jedna zakonska intervencija u ovršni postupak do sada iako su sve išle prema ubrzanju i pojednostavljenju ovršnog postupka pa i rasterećenju sudova nije ozbiljnije intervenirala u ovrhu na nekretninama. Ovim prijedlogom zakona postiže se bolja obaviještenost potencijalnih kupaca, licitiranje i dizanje cijene pomaže svakako ovršeniku a razrađenom elektroničkom javnom dražbom izbjeći će se namještanje dražbi kao i u drugim segmentima što je transparentnost veća manja je mogućnost namještanja korupcije i sive zone. Razrađenim očevidnikom nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku sprječava se zatvorenost i špekulativnost postupka i suzbija crno tržište. Sada se zaključak o prodaji objavljuje na oglasnoj ploči suda i na drugi uobičajeni način, a dostavlja se strankama založnim vjerovnicima, osobama koje imaju pravo prvokupa, sudionicima u postupku i nadležnom tijelu Porezne uprave. Tako je na javnim dražbama sudjelovao relativno mali broj kupaca što je za posljedicu imalo nisku kupoprodajnu cijenu. Vjerujemo da će rješenja ponuđena ovim zakonskim prijedlogom upravo spriječiti zatvorenost postupka, pa samim time i suziti manevarski prostor crnom tržištu. Razrađena elektronička i javna dražba doprinosi izbjegavanju namještanja dražbi. Sada je propisano da se na prvom ročištu nekretnina ne može prodati ispod 4/5 a na drugom ne ispod polovine vrijednosti. Ako stranke pristanu prije pokretanja ovrha sporazumom pred sudom ili u obliku javno-bilježničke isprave može i ispod 1/3 vrijednosti nekretnina. U utvrđivanju vrijednosti nekretnina nužno ne prethodi postupak procjene po ovlaštenom vještaku što svakako nije transparentno, a svaka netransparentnost posebno u postupcima većih vrijednosti dovodi nas u sivu zonu. Posljedica toga vrlo često je bila da se vjerovnik nije namirio, a ovršenik i dalje ostao dužan i ne samo dužan već i bez višestruko vrednije nekretnine od samog duga. Ovim prijedlogom uređeno je prodaja nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku, uređeno je da prodaju pokretnina i nekretnina onih čiji u elektroničkom javnom dražbom predloži ovrhovoditelj u ovršnom postupku provodi Financijska agencija. Uređen je način komunikacije između agencije i tijela koja provode ovrhu, uređena je obveza agencije za otvaranjem posebnih računa na koji će se isključivo polagati novčana sredstva kupovnine, pologa i jamčevine. Uređena je obveza agencije na upis pokretnina i nekretnina u očevidnik kao i čuvanje, zaštitu i pohranu podataka iz očevidnika, uređen je postupak prodaje nekretnina i pokretnina na elektroničkoj javnoj dražbi, uređen je promptni prijenos novčanih sredstava dobivenih prodajom i uređen je nadzor Ministarstva pravosuđa nad primjenom ovog zakona. Zakonskim rješenjima izmjena i dopuna Ovršnog zakona, a posljedično i odredbama ovog zakona nastoji se onemogućiti zloupotreba uočena u ovršnom postupku. Ovršni postupci se ubrzavaju, bitno se skraćuju rokovi za postupanje, jače se štite prava ovršenika, a istovremeno vjerovnik brže dolazi do namirenja svoje tražbine. Ovim novim pravilima želi se pojednostaviti, ubrzati postupak ovrhe, smanjiti troškove, rasteretiti sudove i ojačati pravnu sigurnost u postupku. Zbog svega navedenog klub SDP-a podržat će ovaj prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Marijan Škvarić. Izvolite.
Uvažena potpredsjednice Sabora, uvažena zamjenice, kolegice i kolege zastupnici. Klub HNS-a podržat će ovaj prijedlog zakona o provedbi prodaje nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku. Naime, to je posebno naglašeno da u tom dijelu i što smo razgovarali u prijašnjoj raspravi oko dijela Ovršnog zakona itekako nam je bitno da ostvarenje prava na jednakost građana pred zakonom i Ustavom, te na prava i pošteno suđenje u smislu Ustava Republike Hrvatske, Uredbi EU i Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Također, podržavamo zbog toga što je intencija naravno da bude apsolutno smanjenje troškova i naravno i ubrzanje postupka. Jer što smo i rekli Ovršni zakon i sam ovršni postupak u svakom slučaju je nelagodan, neugodan i neprimjeren za prije svega one koje su i ustvari vjerovnici, a naročito za dužnike. Evo, temeljni propisi koji ovo rješavaju, prije svega to je Ovršni zakon, kako bi ovršni postupak postao učinkovitiji donesen je i Zakon o provedbi ovrhe nad novčanim sredstvima kojima je Financijska agencija postala nadležna za provedbu ovrhe nad novčanim sredstvima ovršenika kod banke. Ali u tom dijelu ostaje i procedura ovrhe nad dakako nad nekretninama tako i nad pokretninama. I taj dio ovrhe dosada nije bio u cijelosti učinkovit. Naime, nekretnine su na usporednim javnim dražbama prodavane po niskim cijenama i uz sudjelovanje malog broja kupaca pri čemu vjerovnici nisu mogli namiriti svoje tražbine, a dužnici istovremeno nisu podmirili svoja dugovanja. Prodaja pokretnina pokazala je i lošije rezultate zbog neatraktivnosti samih pokretnina kao i zbog činjenice što prodaja pokretnina nije bila oglašena na jednom mjestu. Znači, u tom dijelu itekako treba definirati novo stanje, nove mjere. Tako se predlaže novo uređenje ovrhe radi ostvarenja novčane tražbine nad nekretninama i pokretninama prijenosom nadležnosti ovršne radnje prodaje sa sudova na Financijsku agenciju. Novi sustav trebao bi biti transparentniji, učinkovitiji i omogućilo bi se utvrđenje realne vrijednosti nekretnina. Također, potencijalni kupci će na jednostavniji način na jednom mjestu saznati informacije o prodaji što će za posljedicu imati sudjelovanje većeg broja kupaca na javnim dražbama te se očekuje prodaja nekretnina po većim cijenama. Kako bi se postupak ubrzao i činio transparentnijim predlaže se institut javne objave pismena na internetskoj stranici agencije uz zakonsku presumpciju uredne dostave pismena protekom osmog dana od dana objave na internetskoj stranici. Nadalje, predviđa se i mogućnost dostave pismena u formi elektroničke isprave u smislu zakona kojim se uređuje uporaba elektroničkih isprava. Predlaže se također i da Financijska agencija vodi očevidnik nekretnina i pokretnina koje se prodaju u ovršnom postupku čime se za te predmete ovrhe napušta vođenje očevidnika kod HGK. Financijska agencija bi za obavljanje poslova koji su joj dodijeljeni otvorila i posebne račune. Financijska agencija po primitku zahtjeva za prodaju nekretnina objavljuje poziv na sudjelovanje u elektroničkoj dražbi, na svojoj internetskoj stranici nakon što su ovrhovoditelji agencije platili predujam za pokriće troškova prodaje. Na elektroničkoj dražbi neće biti moguće dati više istovjetnih ponuda, što je dobro. Ponuda se daje elektroničkim putem, a Financijska agencija omogućuje se ponuditeljima da ponude mogu dati neposredno u poslovnim jedinicama agencije. Namirenje vjerovnika uslijedit će nakon što Financijska agencija zaprimi od tijela koje provodi ovrhu pravomoćno rješenje o namirenju. Prijedlogom zakona predlaže se i donošenje podzakonskih provedbenih propisa. Treba još donijeti Pravilnik o sadržaju i načinu vođenja očevidnika nekretnina i pokretnina koje se prodaju u ovršnom postupku. Također, treba donijeti pravilnik o načinu i postupanju provedbe prodaje nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku te pravilnik o vrsti i visini naknade za obavljanje poslova propisanih prijedlogom zakona. Prije svega predmet ovog zakona će biti u okviru prodaje nekretnina u ovršnom postupku agencije će se provoditi na temelju osnove za provedbu ovrhe koje joj dostavlja tijelo provedbe ovrhe. Za prodaju nekretnina nadležni su regionalni centri agencije čija se mjesna nadležnost utvrđuje prema nadležnosti tijela provedbe ovrhe. Nekretnine se prodaju na elektroničkoj dražbi na temelju zahtjeva za prodaju koji agenciji dostavlja tijelo provedbe ovrhe i također agencije na svojoj internetskoj stranici objavljuje poziv za uplatu predujma za pokriće troškova koje će agencija imati u vezi sa prodajom nekretnine. A nakon zaprimanja uplate predujma agencija objavljuje poziv na sudjelovanje u elektroničkoj dražbi. I to također na svojoj internetskoj stranici. Kao ponuditelji u elektroničkoj dražbi mogu sudjelovati samo osobe koje su prethodno dale jamčevinu. Za provedbu prodaje pokretnina u ovršnom postupku nadležni su također regionalni centri agencije čije se mjesna nadležnost utvrđuje prema nadležnosti tijela provedbe ovrhe. Agencija prodaje pokretnine na elektroničkoj dražbi na temelju zahtjeva tijela provedbe i ovrhe. Evo još jedanput na temelju svih ovih mjera koje će trebati dati učinkovitije provedbu ovršnog postupka također što smo napomenuli da će biti smanjenje troškova, ubrzanje postupka i naravno da svi u tom dražbenom postupku budu jednaki klub HNS-a će podržati taj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Evo, zapravo ovo je nastavak današnje jutarnje ili prijepodnevne bolje reći rasprave. Već smo dio materijala ili podataka ili dio rasprava i posvetili ovom dijelu, odnosno ovom zakonskom prijedlogu koji se zove dakle prijedlog Zakona o provedbi prodaje nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku. Odmah jedna mala ispravka, kada se govori u ocjeni stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći, dakle glava 2., piše da se novčane tražbine nad nekretninama i pokretninama prijenosom nadležnosti ovršne radnje i prodaje s sudova na Financijsku agenciju. Ne s sudova nego sa sudova jel', slovo a ili glas a se dodaje slovu ili glasu s u slučaju da riječ nakon toga počinje sa s, z, ž i š. Pa prema tome sa sudova na Financijsku agenciju, ne s sudova jel'. Ali dobro, to je jedna mala nomotehnička greškica nadam se da se neće ponoviti više jel'. Što to u ovome zakonu piše u svezi pokretnina i nekretnina koje su u ovršnom postupku? Piše da je dosada potencijalnih kupaca bilo malo i piše da je uspješnost takvog vođenja postupaka bila slaba naročito na pokretninama, nešto malo bolji uspjeh je bio kod da kažem prodaje pokretnina i evo sada napokon ponovo imamo ovu našu FINA-u koja će provoditi zapravo postupke provedbu prodaje nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku, dakle nakon onog kako sam rekao danas u raspravi SDK nakon ZAP-a, imamo FINA-u koja je postala jedna mala svaštara kako bi bila valjda u punom pogonu i imala posla eto pa će imati posla i sa ovrhama na nekretnine i pokretnine i procijeni vrijednosti nekretnina i pokretnina. Dakle, u ovom materijalu, u ocijeni stanja piše da je bio prije jako mali broj kupaca dok je najveći broj potencijalnih kupaca ostao izvan provedenog postupka prodaje. Ovo je za posljedicu imalo nisku kupoprodajnu cijenu koja je postignuta prodajom. Jednako tako, prodaja pokretnina u ovršnim postupcima poučila je još lošije rezultate. Sada ako smo čuli i od prethodnih govornika s ove govornice da će ovaj zakon doprinijeti učinkovitosti i transparentnosti tog završnog, svršetka ovršnog postupka time da će biti e-putem i javna dražba i da će se to provoditi dakle, da će biti veći broj, očekuje se veći broj samo mi nije jasno očekuje li se veći broj potencijalnih kupaca u domovini, dakle u RH ili se očekuju i kupci iz inozemstva. Osiromašeni hrvatski narod i građani osim nekoliko možda stotina obitelji će teško i kako reće gospodin Marić, ne bih ja nikada konkurirao na natječaju za kupovinu takve nekretnine jer je vrlo jasno kako je zapravo nekretnina dospjela, na koji način i koji su sve postupci prethodili i koja muka bivšega vlasnika je prethodila da bi to dakle dužnika, ovršenika da bi to pak jamca ne samo dužnika, nego li jamca na nekakvim kreditima da bi njegova nekretnina kao jamca ušla na javnu dražbu putem FINA-e i e-natječaja. I ja sam u vjeri da će možda biti učinkovitiji postupak dakle prodaje takvih nekretnina i pokretnina ali to da ćemo izbjeći kako netko reće sivu zonu u to ne vjerujem. Nać se načina i uvijek ima načina da se nekome pogoduje i da određenu nekretninu ili pak pokretninu dobije relativno za iznos koji je ajde pogodan ili onakav kakav se netko dogovori i to se ne može izbjeći. Možete vi sto e-natječaja otvarati ovaj i ponuda ali uvijek su mogućnosti takve da i kako oni kažu postoji rupa u zakonu takvi da se uvijek to može ostvariti određena da kažem ono što zapravo ne očekujemo i ono što ne želimo vjerovati da se događa ipak će se događati. Sam ovrha i svi oni koji se namiruju nadam se, svi novci koji se budu ostvarili i od strane vjerovnika i od strane države kao ponekad u nekim slučajevima kao vjerovnika nadam se da će napuniti kuhinje čajne kod naših ministara ili potpredsjednika Vlade i da će biti novaca i za pun frižider u našim ministarstvima. Hvala vam lijepo.
Ingrid Antičević-Marinović, pojedinačna rasprava.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Zaista mislim i u to sam uvjerena jer o tome i svjedoči zakon o cjelini i p prijedlog zakona u cjelini i pojedine njegove nove da sve one nevolje koje smo i sve one nedoumice pa i nepoštenja koja su se pojavljivala prilikom prodaje nekretnina gdje nisu bili zadovoljni ni vjerovnici, ni dužnici tj. ovršenici niti ovrhovoditelji da će se ovim prijedlogom zakona riješiti. Ovo je zaista jedan vrlo, vrlo kvalitetan prijedlog zakona. Naime, ako pođemo i svi koji nešto više o ovom znamo i u jednoj je bližoj ili daljnjoj povijesti da je uvijek namjera nad nekretninama kao sredstvom izvršenja u odnosu na stvarima bila uvijek daleko teža nego nad novčanim sredstvima. Na novčana sredstva dakle koju provodi FINA, toliko je FINA efikasna da smo imali i zbog toga problema pa je ponekad blokirala račune, ne ponekad nego u jednom razdoblju i dosta često i kada to nije smjela i nije trebala. Pa smo onda i u međuvremenu mijenjali zakon kako bi se točno moglo razlučiti kada ona to može činiti, na kojim računima a na kojima ne. dakle, sada smo ovdje kod prijedloga zakona o provedbi prodaje nekretnina i pokretnina. Što se u prošlosti događalo, u jednoj malo daljnjoj prošlosti? Da je bila sramota, nešto mi se čini da je natuknuto i kolega koji je prije mene govorio, da ljudi u manjim mjestima jednostavno nisu htjeli na javnim dražbama tim usmenim javnim dražbama kupovati te stvari. To je nekako se smatralo nemoralnim kupovati stvari od takvih osoba. Oni su uvijek izazivali neko sažaljenje prema tim osobama da se televizor plijeni, da djeca ostanu bez jedine zabave i to je ljudima apsolutno s moralnog stajališta bilo neprihvatljivo. S druge strane mi danas, a nekretnina se često isto tako rijetko mogla i prodati, ali što se događalo u zadnje vrijeme i što je odgovor na tu situaciju da smo mi u zadnje vrijeme kada takvih više moralnih zazora nema nitko od pojedinca, nitko od grupa pojedinih socijalnih kategorija u društvu, da ne zaziru nego da upravo nanjuše gdje je nevolja ljudska i da se na tome još obogate. I šta je bilo onda jednoj odgovornoj vlasti da upravo takve stvari spriječi i to je jedan odlučan odgovor. S jedne strane da budemo pravna država, da štitimo vjerovnika ali jednako tako da imamo jedan socijalni momenat prema ovršeniku i da ne dozvoljavamo sve one zlouporabe koje naročito nad prodajama nad ovrhom na nekretninama bilo. Paradoks je taj da su nekretnine bile prodavane gotovo za bagatelu, da su se treće osobe obogatile, da vjerovnik nije u cijelosti namiren, a da dužnik također je i dalje ostao dužan, a ostao bez svoje najveće vrijednosti. To su paradoksi i na to je dobro reagirala Vlada kroz resorno ministarstvo predlažući ovaj prijedlog zakona. Da vidimo dalje ono što sam prije rekla u jednoj replici na prijedlog Zakona o ovrsi i to ostajem kod toga i to treba učiniti, dakle da se stavi bar moratorij i da se ne može izvršiti u ovim trenucima krize ovrha nad stanom obitelji koje imaju malodobnu djecu. Sada ćemo vidjeti što su radile banke. O tome su pisali naši mediji. Naime, banke koje odnosno osobe i to visokopozicionirane osobe u upravljačkim menadžerskim strukturama određenih banaka da su formirale posebne tvrtke koje su imale i poseban naziv za to plasirajući takve kredite znajući unaprijed procjenjujući takve osobe da će za koju godinu doći u nevolju i da će se oni namiriti od te nekretnine. I što se događalo? Da su upravo takve osobe i kroz naš ovakav sustav koji je to omogućavao vrlo jeftino kupovale nekretnine tih osoba, dakle te iste osobe koje su im plasirale kredit takva imovina kasnije, ti stanovi i ostale nekretnine postali su privatno vlasništvo zaposlenika visokih dužnosnika banka kažem o čemu je pisao i naš tisak. Prema tome, pravda zahtjeva i aktualni trenutak oni koji su bili neodgovorni u takvom jednom ponašanju moraju snositi određene posljedice. Mi sada ne možemo govoriti ni u ovom momentu o nekakvom velikom ekonomskom zaokretu. To je jedno pitanje koje će se na europskoj razini razrješavati, pa i u ovim predstojećim izborima, ali ono što mi možemo i što smo dužni napraviti i što kao socijaldemokratska vlast sa svojom koalicijom moramo napraviti, a to je upravo da pokažemo da snose solidarnu odgovornost i prije svega i za vlastite postupke i rizik. Često se prebacuje odgovornost na građane da su ugrizli više nego što su mogli prožvakati. Ima i te istine. Ali gdje je odgovornost banaka? O tome već svi ovdje često govorimo da je profit privatni a svoju odgovornost su socijalizirali što je apsolutno neprihvatljivo, a to upravo ovdje ne radi ničijeg kažnjavanja nego to elementarna pravda zahtjeva da se u tom smislu i na takav način reagira. Dakle upravo oni koji su i povezani s njima oni su od toga profitirali. Međutim nisu jedini. Imamo i druge skupine koje sudjeluju na izravan ili neizravan način koji su sudjelovali u ovrsi ili koji su znali za takve podatke da bi se organizirali da bi čekali dok vrijednost nekretnine toliko opadne i tek onda kupovali. Naravno tu je bilo i mafijaških skupina koje nisu smjele dakle običan zainteresirani kupac koji bi rado kupio tu nekretninu po pristojnoj cijeni vrlo brzo tržišne cijene nije smio to kupiti. U određenim gradovima to je evidentno i to je poznato našim tijelima gonjenja samo se i čekaju rezultati jeli se tu što postiglo. Dakle ostajući po jednom načelu da vjerovnici budu zadovoljeni u svojim potraživanjima, da ovršenik ni u kom slučaju ne plati više nego što je dužan i ono što je nama najvažnije, da treći ne profitiraju iz ovog odnosa. I zbog toga nalazeći način da država sudjeluje i da koristi jednu dobro opremljenu i sposobnu u financijskom smislu u stručnom smislu, u kadrovskom, ali i po opremi da to može učiniti naša agencija da to može FINA učiniti i izvršiti i ono na jedan centralizirani način što je svakako na ovakav način mogućnosti. Kaže kolega Grubišić, moći će se i to izigrati. Pa naravno možda nema zakona koji se ne može izigrati, ali ono što je u startu potrebno da stvaramo, da otklanjamo sve one mogućnosti i da ne olakšavamo onima koji žele izigrati zakon. I zato na ovakav način postavljene stvari gdje će se centralizirati takva jedna prodaja, gdje će svi dobivati svoju zaporku na najpošteniji način će se doći do prodaje takvih nekretnina i po realnoj cijeni što će zadovoljiti u velikoj mjeri i vjerovnike, ali jednako tako i same dužnike, a otkloniti one špekulante ponavljam koji su zarađivali na najtežoj ljudskoj nevolji.
Replika Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolegice Antičević, govorili ste o moralnom odnosu prema ovršenoj nekretnini i da je nekada bilo neugodno većini kupovati takve nekretnine, ali da se pojavljuju sada skupine i tu ste upravu. Pojavljuju se i pojedinci i skupine koji beskrupulozno vrebaju takve situacije. Jutros sam, niste bili u mogućnosti to čuti, jutros sam kazao da 3 milijarde eura je plasirano preko posrednika kredita u Hrvatsku, da je većina tih kredita nije vraćena zbog visokih kamata i ovršene su nekretnine, da je većina njih branitelja i da su većina postali vlasnici nekretnina posrednici, agenti koji su nudili takve kredite. I upravo se to nalazi na državnom odvjetništvu već godinama ali nema nikakve reakcije. Dakle, neki pojedinci itekako vrebaju takve situacije i ne samo da vrebaju i kreiraju takve situacije. Kreatori takvih situacija čekaju kada će se ostvariti i da nastupe. Ali uvijek ima i onih drukčijih. I ja još uvijek vjerujem da je većina, da ima moralnu indignaciju prema takvoj pojavi. Ali jedan primjer ću samo ispričati, jedna psihologija u srednjoj školi u gimnaziji u Zagrebu radila je test iskrenosti kod učenika u trećem gimnazije i pitanje jedno od pitanja je bilo biste li utajili porez kada bi 100% zajamčeno bilo da vas nitko neće proganjati i da nitko nikada neće saznati jedan je samo jedini dječak odgovorio da ne bi ni u tom slučaju, ona ga je izrugala pred cijelim razredom i rekla vidi kako javno laže. Oduzela mu je pravo na snove, pravo na ideal za razliku od nekih … [[Govornik se ne razumije.]] koji kažu da bi krali kada ne bi nitko znao i da se toga ne stidi. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Ingrid Antičević-Marinović.
A što drugo kolega nego se i složiti sa vašom replikom i posebno potencirati to da ne možemo samo apelirati na nečiju svijest nego mi kao zakonodavci moramo upravo određena ponašanja prepoznati kao nemoralna i otklanjati ih iz zakonodavstva. Prema tome, nešto što je prije bilo uobičajeno ne može biti ništa u našem pravnom poretku što je protivno moralu, moralu, društvenom moralu. Prema tome, ovo su bitna pitanja o čemu ste vi sada govorili i ja prije u raspravi. Nisu moralna pitanja hoće li brak biti između heteroseksualnih ili će postojati i druge zajednice homoseksualne naravi. Ovo su moralna pitanja našeg društva, ovo su stupovi a ono su privatne stvari a ovo je zajednička stvar svih nas.
Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa evo kolegice Antičević, ja ću se složiti sa vama, sa vašim prijedlogom da stvarno ne bi trebalo izvršiti ovrhu na stan ili imovinu koja je obitelj sa malodobnom djecom. Danas kada imamo 300 tisuća građana u blokadi vjerujem da bi to doprinijelo još jednoj koristi a to je pronatalitetnoj politici u Republici Hrvatskoj kada sirotinja koja je blokirana krizom, neimaštinom, stečajem, nebrigom i ostalim vjerojatno bi ovakvim prijedlogom koji ste dali zaštitili one koji imaju malodobnu djecu ali vjerojatno potaknuli da imaju novorođenče kako ne bi bila ovršena njihova imovina, njihov stan ili osnovni prostor za život. S time bih se složio s vama, možda bi to pomoglo i hrvatskoj naciji i populaciji.
Odgovor na repliku Ingrid Antičević-Marinović.
Pa hvala vam kolega i … [[Govornik se ne razumije.]] što ste ovu moju jednu ideju podržali mislim da bi bila pravedna, to treba vidjeti zaista sa bankama i onima koji još uvijek uživaju da drže mnogobrojne stanove koji su oduzeti, naravno zato što krediti nisu plaćeni koji na to još uvijek ne plaćaju porez i u jednom da se to malo izvidi, ozbiljno da se o tome razmotri. No, mislim da bi bilo na opće jedno zadovoljstvo i riješile bi se mnoge teške traume u koje upadaju naši građani. Evo ponavljam primjer Italije, ponavljam i primjer Španjolske koje su to učinile. Naime i to su pokrenule žene Italije, žene udovice, koje evo na svu sreću nisu bile udovice, iako je i to nesreća, što su im muževi stradali u ratu, nego zato što su izvršili samoubojstvo kao ljudi koji su ostajali bez posla, ostavili su kredite i žene Italije, udovice, one su pokrenule tu jednu inicijativu i bez obzira koja je bila vlast i kakva struktura u Italiji to je sada provedeno u djelo i to je koliko toliko saniranje ove teške situacije ljudi koji su se ne samo u Hrvatskoj nego širom Europe našli u jednakoj i bezizlaznoj situaciji a ponajmanje svojom krivnjom.
U ime Kluba HDZ-a pet minuta kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege, pa nije dobro niti jedan zakon glolificirati, nije dobro govoriti da će se jednim zakonom nešto strašno promijeniti. Iskreno govoreći ja bih volio da o ovom zakonu raspravljamo nakon što usvojimo Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Mislim da bi onda priča bila malo drugačija jer da bi mogli uopće raspravljati o ovom zakonu onda fali nekoliko ključnih podataka. Prvo koliko recimo u Hrvatskoj godišnje se izvrši ovrha na nekretninama, pustimo onaj bankarski dio, banke to rješavaju na svoj način, govorimo o građanskim sporovima. Dakle, pustimo banke. Njih stavite u poseban koš. I drugo pitanje je koliko je tih nekretnina prodano u prvom krugu, koliko u drugom, koliko u trećem. I da imamo te podatke vjerujte da bi naša rasprava u cilju zaštite naših sugrađana išla u sasvim drugom smjeru i ne bi bila politički uopće obojena. Dakle, to je nešto što fali. A Zakon o fiskalnoj odgovornosti ako ga se budemo držali upravo će to tražiti od onih koji predlažu zakon, da se vidi što se sa tim zakonom dobiva. Druga stvar, mi stalno zaboravljamo da bum nekakvih zemalja gospodarskih s kojima smo se voljeli i mi uspoređivati koje su nam često nametali su ustvari stvorile financijska i građevinska industrija a isto tako i veliku, najveću ekonomsku krizu u povijesti su upravo izazvale te dvije da tako kažem branše. I prema tome, kada govorimo o ovom Zakonu o prodaji nekretnina i Ovršnom zakonu onda uopće nije zanemarivo zbog čega je došlo do ovrhe, zbog čega su se građani nad kojima se vrši ovrha našli u takvoj situaciji. Prema tome, ne možemo govoriti o zakonu, o tome da će naši sugrađani sutra ostati bez nečega a zanemariti činjenicu u kojoj se nalazimo, da se nalazimo već šestu godinu u recesiji, da imamo toliko i toliko stotina tisuća nezaposlenih, da u datom momentu što Hrvatima nije bilo dostupno, a to su bili krediti, najedanput se počelo nuditi kao najlakše dostupna roba. I to je jedan od razloga zašto će se mnogi od naših sugrađana naći nažalost na ovrhama. Druga stvar, ostalo je dvojbeno, ministar je jutros rekao da će se u FINA-i vršiti procjena nekretnina, zamjenica ministra je rekla ne, FINA će vršit nešto drugo. Ključna stvar kod ove ovrhe, koliko je realno izvršena procjena nekretnine. Jer nema u Hrvatskoj puno ljudi koji imaju novce i koji će se pojavljivati na ovakvim tržištima ili oni koji će se usudit javno pokazati. Dakle vrlo brzo će oni stupiti jedni s drugima u kontakt pa vi možete pričat koliko god hoćete da ćete objavit ovo ili ono, ključno je dakle koliko će bit realna procjena nekretnine, a zato je bio ključan podatak koliko nekretnina u Hrvatskoj recimo u zadnjih 4-5 godina prodano u prvom, koliko u drugom, koliko u trećem krugu. Treći krug je bio praktički, ja ne znam da li je bilo i 50% vrijednosti nekretnine, možda manje. Nekad je bilo samo da se pokrije ono što je dužnik dužan. Dakle, to su sve podaci koji naprosto fale jer kad netko meni kaže da je katastrofa bila u gruntovnici jer se sad puno napravilo, a ja znam kakva je situacija bila što se tiče ovdje, pa to mi ne može nitko pričat i ne može mi nitko prodavat i zato sam vas pitao kakva je situacija s OIB-om sad u gruntovnici jer što znači ako mi ne možemo nekretninu povezat sa vlasnikom, a OIB je upravo proveden zbog toga. Jedan od velikih problema i zastoja investicija u Republici Hrvatskoj je gruntovnica jer vi ne možete doći do vlasništva, ne možete doći do vlasničkih podataka. Dakle niz otvorenih pitanja. I ovo što ćemo mi deklaratorno donesti ovakav zakon, mi nažalost nećemo riješit probleme, ali isto tako ako se zaklinjem u to da smo socijalna država onda moramo razmišljat itekako zbog čega je došlo do ovrhe. Jer ponavljam, mnogi naši sugrađani su se nažalost na marginama društva našli ne svojom voljom nego stjecajem okolnosti. Najprije im je nuđeno nešto da mogu doći jeftino do toga do čega prije nisu mogli doći, to su krediti, a onda istovremeno im je ponuđeno da mogu kupit nekretninu i onda su nažalost ostali bez posla ili su ušli u nekakve druge transakcije. I nažalost ono što im garantira nekakav pristojan život, njima i njihovoj djeci, ostat će bez toga. Prema tome, nemojmo ništa glorificirati, nemojmo reći da ćemo s ovim zakonom nešto riješiti, pogledajmo što imamo u Hrvatskoj i na kraju krajeva da tako kažem običaj je prije svega u malim sredinama pa i sramota je otići kupit nešto što se na sudu prodaje kao ovrha. To je naprosto u hrvatskom narodu usađeno i tu će se isto s vremena promijeniti, naprosto će se promijeniti, osobito u manjim sredinama i na to naprosto moramo računati.
Hvala. Boro Grubišić, replika.
Kolega Šuker, mene je ponukalo na ovu repliku jedna aktualna i po mene aktualna stvar, naime prodajem kuću ovih dana, otišao sam u kako vi kažete gruntovnicu i katastar kupcu da ponudim jasno kopiju plana itd., a kuća koja je napravljena '83. uz građevinsku dozvolu nema je ucrtane na planu. Kaže samo do '69. su ucrtane, dakle postoji neka stara kućica koja ne odgovara uopće gabaritima ove nove kuće. Eto to je, samo kažem kao prilog vašoj raspravi o kojoj vi govorite dakle što će se događati i što se može dogoditi u slučaju i sad ide ovrha na tu malu kućicu koja je bila prije, a ne na ovu veliku. Ne znam na što će ići, ja ne znam.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Da, kolega Grubišiću, znate šta? Sad mi je izuzetno žao što u trenutku kad smo počeli sa velikim projektom OIB-a nismo javno objavili što smo našli u pojedinim ministarstvima. Iz kolegijalnosti prema kolegama neke stvari nismo objavili. Ja sam rekao jedan podatak što se tiče gruntovnice. Dakle, u trenutku kad je počeo projekt uvođenja OIB-a u gruntovnicu dakle kao jedinstvenog nekakvog identifikacijskog znaka nama je kao referentni podatak služio JMBG jer on je jedini koji su praktički svi imali. U gruntovnici u tom trenutku samo 5% vlasnika nekretnina u Republici Hrvatskoj je imalo svoju identifikaciju putem JMBG-a. I dok se to ne riješi nažalost situacija će bit ovakva kakva je. E sad, ako vi nemate unutar vlastite kuće riješeno praktički evidencijsko stanje što tko ima i tko je vlasnik čga i kakve promjene tu nastupaju, možete vi donosit kakve god hoćete zakona. Naprosto na što ćete se naslonit, naravno vele neki da nema veze gruntovnica, pa zato nit nisu radili na gruntovnici nego na nečem drugom.
Završna riječ zamjenice ministra pravosuđa Sandre Artuković-Kunšt.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Ovo je prvo čitanje i naravno do drugog čitanja ćemo razmotriti sve sugestije koje su dane u raspravi. Ja ću samo ponoviti ono što sam rekla vezano za moratorij, odnosno za ono što je primijećeno u postupcima ovrhe, određeno da tako kažem bogaćenje ili manipuliranje u ovršnim postupcima. Ključ gdje se ta događanja zbivaju su dugotrajnost postupka, a temelje se na kamatama i na troškovima. Dakle svaka dugotrajna ovrha pogoduje onima koji žele manipulirati pa se to odnosi i na moratorij. Smatramo da je prijedlog za 6 mjeseci dovoljan. Ne bismo ga produživali, željeli bismo poslati poruku koja se zove kultura plaćanja, željeli bismo dužnike zainteresirati da oni sami što prije izađu iz dužničkog položaja koji je u svakom slučaju nepovoljan. Jedna od okolnosti koja se toga tiče je i kvalitetna prodaja nekretnine dužnika. Da li je i što je prethodilo situaciji da su osobe u ovim okolnostima u dužničkom ropstvu, banke, plasiranje rizičnih kredita itd., to je sve nama vrlo dobro poznato. Ali mi možemo to analizirati i možemo djelovati. Područje djelovanja je vrlo suženo. Ono se svodi ili na mogućnost dogovora sa bankama pa da one pristanu na određene okolnosti odgode itd. Ili na mogućnost preuzimanja duga u ime dužnika od strane države. Stanje prekomjernog deficita, ovu drugu opciju apsolutno ne omogućava, a za ovu prvu nemojmo apelirati na moralnost banaka ili na moralnost bilo koga tko na tržištu plasira kapital. Kapital je roba, ima svoju cijenu, ima svoje uvjete naplate i to je vrlo okrutni sustav gdje neka priča o moralu ili socijali jednostavno neće proći. Ako je banka prilikom plasiranja svojih sredstava rizik prekomjernog prebacila na dužnika, onda je to pitanje, dakle prebacivanja rizika, onda je to pitanje konkretnog predmeta ako možemo govoriti o postupku u odnosu na kredite u švicarcima, pa će se onda to u tom kontekstu to riješiti. Ako govorimo o plasiranju kredita prema braniteljima naravno da postoji i kaznena odgovornost za iskorištavanje nužde, neznanja, teškog imovinskog stanja i slično drugih koji su zaključivali lihvarske ugovore ako su ih zaključivali, a ja vjerujem da će se to u postupku utvrditi da ili ne. Govorili smo o Italiji i o Španjolskoj. Nemojmo poticati iluziju da će netko drugi preuzeti dugovanje, nemojmo se i dalje vrtiti u krugu da se može izbjeći naplata dugovanja. Niti Italija, niti Španjolska nisu donijele čarobno rješenje. Postigle su dogovor države vezano za potraživanja države. Dakle, jedino država može raspolagati sa svojim potraživanjem pa odgodit naplatu ili od njega odustati itd. A ako je riječ o potraživanjima drugih recimo banaka onda je pitanje pregovora kako sa bankama doći do rješenja i doći do dogovora. Ako smo u odnosu na prethodne zakone neke pomake postigli onda vjerujem da možemo u ovom dijelu, dakle dogovorno sa bankama nešto učiniti. Ali nemojmo imati iluziju da banke neće svaku odgodu naplatiti kroz kamate. Hoće, svakako. Interes bi dužniku trebao biti da što prije i što brže riješi svoj dug. Hvala lijepo.
Ivan Šuker, replika.
Gospođo zamjenice ministra, ja mislim da sam bio dovoljno jasan kad sam govorio o socijali. Ja sam banke maknuo u stranu i rekao sam da proces banaka nudi jedan širi društveni proces od toga da su i mnoge tvrtke propale zbog toga jer ne mogu vraćati kredite, nisu mogli prodati stanove jer je tržište nekretnina zasićeno. Dakle, ja sam to stavio na stranu, jer bez brige. Nemojte se vi bojati za banke, snaći će se oni. Ja sam govorio o građanskim parnicama gdje dolazi kao posljedica ovrha na nekretninama. O tome sam govorio. I dobro znam kad sam rekao koji podatak sam vas tražio. Ne trebam ja vas tražit podatak koliko ste vi izvršili ovrha za potrebu banaka, nego o građanskim parnicama, o međusobnim nekakvim dugovanjima koliko je nekretnina prodano pa ćete vidjeti zapravo koliko je uopće bilo prometa i stoga ćete vidjeti negativnosti koje su se događale. A ovo što banke rade, banke će sebe zaštititi. A isto tako u datom momentu ako je pametna banka pazit će da niti klijenta ne ošteti. Prema tome, to je jedan dio priče. Na kraju krajeva izmjenama zakona koje je Ministarstvo financija predložilo prije mjesec i pol, dva dana na određen način rješava ovaj problem, pokušava se riješiti. Dakle, ja sam govorio o građanskim parnicama i zato sam rekao razlog, vrlo je bitan razlog zbog čega je došlo do ovrhe. I onda kad mi to razlučimo onda nećemo jednostavno staviti u istu košaru sva jaja jer se mogu sva razbiti a na žalost ovaj zakon upravo upućuje na to.
Odgovor na repliku, Sandra Artuković Kunšt.
Ne, ja se s vama ne slažem. Ovaj zakon upravo rješava one anomalije i one probleme koje smo uočili.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Prijedlog Zakona o provedbi prodaje nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku, prvo čitanje, P.Z. br. 602. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o provedbi prodaje nekretnina i pokretnina u ovršnom postupku. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 15 glasova protiv i 4 suzdržana glasa donešen predloženi zaključak.
Na redu je - Prijedlog zakona o izvlaštenju i određivanju naknade, prvo čitanje, P.Z. br. 598. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će zakon, prijedlog obrazložiti zamjenica ministra pravosuđa gospođa Sandra Artuković-Kunšt.
Hvala lijepo. Dakle, nakon ovrhe izvlaštenje isto vrlo zanimljiva i interesantna tema. Dakle, institutom izvlaštenja država prisilom uređuje stvarno-pravne odnose sa nositeljima prava vlasništva u onim situacijama u kojima individualno pravo vlasništva postaje prepreka u ostvarenju zajedničkih interesa. Iznimka od Ustavom Republike Hrvatske utvrđene nepovredivosti prava vlasništva je moguća iznimno, dakle jedino ako je utvrđen interes Republike Hrvatske i to uz naknadu tržišne cijene koju naravno plaća korisnik izvlaštenja, te ako se ispune svi uvjeti propisani propisima kojima se uređuje postupak izvlaštenja. Ovdje ću naravno napomenuti da i ne samo po Ustavu nego i sukladno Europskoj konvenciji o zaštiti temeljnih prava privatno vlasništvo predstavlja nepovredivo temeljno ljudsko pravo. Iznimka može postojati, ali način na koji se ona može ostvarivati treba biti vrlo jasno i precizno određen. Jedan od njih je Zakon o izvlaštenju. I ovdje smo dodali određivanju naknade, jer smatramo da je taj novčani ekvivalent kod eksproprijacije zapravo ključ za pravednost. Izvlaštenje se provodi samo onda kada se imovinsko-pravni odnosi na nekretninama ne mogu urediti temeljem odgovarajućeg stvarno-pravnog raspolaganja bez intervencije države. Ono čega smo bili svjedoci do sada i što bismo htjeli ovim zakonom promijeniti je da se poseže za institutom izvlaštenja iako nisu iscrpljeni uistinu svi putevi, odnosno sve mogućnosti da se stvarno-pravno uredi određeno područje. Dakle, stavili bi u ovom prijedlogu zakona i određenu aktivnost na samu, veću količinu aktivnosti na samog korisnika izvlaštenja. Stoga se predloženim zakonom prvenstveno potiče rješavanje imovinsko-pravnih odnosa između zainteresiranih stranaka na nekretninama koje se nalaze u zoni zahvata pravomoćne lokacijske dozvole, a sa što manjom intervencijom javne vlasti. Postupak izvlaštenja zbog svoje naravi, zadiranja u temeljno ljudsko pravo vlasništva je podredan, izniman postupak javnopravnih tijela samo ako je tu nužno i razmjerno cilju koji se želi postići. Upravo zbog utjecaja na temeljna prava vlasništva poslovi i postupci izvlaštenja trebaju biti transparentni i o njima trebaju biti obaviještene sve stranke u konkretnom postupku izvlaštenja, ali ne samo oni nego i zainteresirane stranke i javnost općenito. Prijedlog novog Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade rezultat je potrebe hitnog pokretanja investicijskog ciklusa u RH kao glavnog pokretača rasta i razvoja hrvatskog gospodarstva i stvaranja preduvjeta za povećanje investicija i unapređenje uvjeta za gospodarenje dobrima od interesa za RH. Postupak izvlaštenja je jedan od najsloženijih upravnih postupaka u kojima se sukobljava javni interes sa privatnim interesom. Javni interes se ogleda u tome da se na nekretninama u privatnom vlasništvu treba izgraditi građevina ili izvoditi radovi u interesu RH radi čega nad privatnim vlasništvom preteže javni interes do mjere da se nekretnine u privatnom vlasništvu trebaju izvlastiti. Zbog posljedica koje će postupak izvlaštenja imati za vlasnike nekretnine, a to je gubitak odnosno ograničenje njegovog prava vlasništva i slično taj upravni postupak treba biti proveden uz poštivanje najviših postupovnih standarda. Kako bi se investitorima olakšalo podnošenje prijedloga za utvrđivanje interesa RH a to je preduvjet za izgradnju građevina, odnosno izvođenje radova precizira se sadržaj prijedloga. Dosada to nije bio slučaj. Preciziraju se i isprave odnosno dokazi koji se moraju priložiti uz prijedlog, a time se izbjegavaju prigovori na dugotrajnost postupka kao i nedoumice u vezi sa obvezama podnositelja prijedloga. Detaljno se propisuje postupak po podnesenom prijedlogu za izvlaštenje kao i preduvjeti da bi se takav prijedlog mogao podnijeti uopće te sadržaj zahtjeva za osiguranje dokaza o stanju i vrijednosti nekretnine i prijedloga za izvlaštenje te isprave koje se uz to prilažu. Kao novina detaljno se precizira sadržaj dokaza da je korisnik izvlaštenja prethodno sa vlasnikom nekretnine pokušao riješiti sporazumno imovinsko-pravne odnose na nekretnini. To je ovo što sam prethodno uvodno rekla, dakle naglašavanje karaktera instituta izvlaštenja kao iznimke nakon svih drugih pokušaja. A aktivitet za pokušaje ovdje izričito stavljamo na korisnika izvlaštenja. Novina je i propisivanje roka istekom kojega korisnik izvlaštenja može podnijeti prijedlog za izvlaštenje, a tu se potiču sudionici u postupku da imovinsko-pravne odnose riješe sporazumno kako bi u što manjem slučaju dolazilo do intervencije države u vlasništvo provođenjem postupka izvlaštenja. Radi transparentnosti izvlaštenja i upoznavanja vlasnika nekretnine na kojima se predlaže provođenje postupka izvlaštenja sa svim relevantnim podacima propisana je obveza javno-pravnog tijela da na web stranici objavi prijedlog za izvlaštenje zajedno sa podacima o svim nekretninama koje su obuhvaćene pravomoćnom lokacijskom dozvolom, dakle o svim nekretninama nad kojima će se zahtjev vršiti, te podatke o nekretninama za koje su već riješeni imovinsko-pravni odnosi i uz koju naknadu i pod kojim uvjetima. U istom cilju je propisano i vođenje Registra izvlaštenih nekretnina. Dakle, ovim objavama smatramo da ćemo osim transparentnosti uvesti i određeni balans u ovim postupcima. S obzirom na različito uređenje stupanja u posjed izvlaštene nekretnine prije pravomoćnosti rješenja o izvlaštenju a to je pak uređeno posebnim propisima pristupilo se jedinstvenom uređenju ovog instituta na način da o tome u svim slučajevima odlučuje nadležno javno-pravno tijelo. Dosada je odlučivala i Vlada a u slučajevima uređenim posebnim zakonima nadležno javno-pravno tijelo. Sa prijedlogom da radi ujednačavanja postupanja u svim postupcima izvlaštenja Vlada Republike Hrvatske donosi zaključak kojim će obvezati središnja tijela državne uprave na žurnu izradu prijedloga izmjena i dopuna zakona iz pravnih područja u okviru utvrđenog djelovanja kako bi se i ti posebni zakoni uskladili sa odredbama ovog zakona. Propisuje se da u slučaju da vlasnik odbije primitak naknade koja mu je određena za ekspropriranu nekretninu da korisnik izvlaštenja obavezno iznos naknade uplaćuje na poseban račun javno-pravnog tijela koje provodi postupak izvlaštenja i s tim da od dana održavanja usmene rasprave prestaju teći kamate. O tome smo prethodno pričali, ali ovo je rješenje koje smatramo da premošćuje probleme vezane dakle za odbitak primitka utvrđene novčane naknade i tijek kamata. Ustavno načelo da se vlasništvo može oduzeti, odnosno ograničiti samo kada je to propisano zakonom i uz naknadu tržišne vrijednosti je ponajviše izraženo u načelu određivanja naknade da se davanjem naknade oblikom i visinom vlasniku nekretnine koju se izvlašćuje moraju omogućiti i isti životni uvjeti i uvjeti korištenja nekretnine kakve je imao prije. Slijedom toga još uz prijedlog za izvlaštenje korisnik izvlaštenja treba dati podatak o nekretninama kojima on raspolaže i koje nudi na ime naknade za izvlaštenje nekretnine. Dakle, nećemo se fokusirati samo na novčanu naknadu nego na zamjensku nekretninu. Ako takvih nekretnina nema, ako ih korisnik izvlaštenja ne ponudi ili ih ponudi pa ih vlasnik ne prihvati naknada se određuje u novcu u visini tržišne vrijednosti nekretnina koja se izvlašćuje. Kako bi se osigurala jedinstvena metodologija za utvrđivanje vrijednosti nekretnine u svim slučajevima u postupcima izvlaštenja i na cijelom području RH u ovom prijedlogu zakona propisuje se da se vrijednost nekretnina utvrđuje prema metodologiji koju propisuje uredba koju donosi Ministarstvo graditeljstva. Dakle, da razjasnimo ono što se već i prethodno pojavilo kao pitanje, neće vrijednost nekretnine određivati netko drugi do vještaka. Ali ono što je bitno i ono što nam u postupcima nedostaje je odgovarajuća metodologija. Jer mi smo sada imali situaciju i okolnost da se rad vještaka nema na temelju kakve metodologije preispitati. Ministarstvo graditeljstva je ono koje je nadležno i koje će uredbu o procjeni nekretnina predložiti odnosno koje će odgovarajućim parametrima postaviti bitne odrednice da se provedeno vještačenje može kvalitetno odnosno povjerljivo osporavati ako je netko sa takvom procjenom nezadovoljan. Kao problem po praksi pojavilo se i pitanje određivanja naknade za nekretnine koje se po posebnim propisima smatraju da su izvlaštene. Dakle, to su nekretnine u odnosu na koje stranoj osobi prestalo pravo vlasništva ili kada dolazi recimo do proširenja granice pomorskog dobra. Imali smo situaciju da u takvim pretpostavljenim izvlaštenjima nismo imali jasno određenu nadležnost između upravnih i redovnih sudova a ono što je činjenica, izvlaštena osoba odnosno osoba kod koje se smatra da je došlo do izvlaštenja ima svakako pravo na odgovarajuću naknadu. Ovim zakonom se ovaj postupak definira isto kao i postupak redovnog odnosno klasičnog izvlaštenja i određuju se parametri da bi i takvi vlasnici dobili odgovarajuću naknadu odnosno da bi se takva pravna situacija definitivno razgraničila. Posebna novina je propisivanje da postupak izvlaštenja u slučajevima kada se izvlaštenje provodi radi izgradnje građevina odnosno uvođenje radova za koje je Vlada RH donijela odluku o proglašenju strateškog projekta RH, da takve postupke provodi središnje državno tijelo nadležno za poslove pravosuđa čime se nastoji postići ubrzanje ovih postupaka izvlaštenja kao i postupaka od posebnog interesa za RH. Kao što sam uvodno rekla, radi se o temeljnom ljudskom pravu, temeljno ljudsko pravo ima i zaslužuje svakako sudsku kontrolu svake odluke, dakle i u postupcima izvlaštenja pa i u ovima strateške naravi moguće je voditi upravni spor odnosno putem suda kontrolirati zakonitost odluke. Dakle, temeljni ciljevi ovoga zakona su jačanje zaštite interesa vlasnika nekretnine i to kroz provedbu upravnog postupka sa najvišim standardima postupaka, osiguranje transparentnosti sa javnom objavom na web stranici javnopravnog tijela svih onih koji su u postupku i području koje se nastoji izvlastiti, registar izvlaštenih nekretnina sa svim podacima koje su u postupku izvlaštenja bila bitni. Jedinstvena metodologija za utvrđivanje vrijednosti nekretnina. To je prava procjena nekretnina, poticanje sporazumnog rješavanja imovinskopravnih odnosa uz naglašenu aktivnost korisnika izvlaštenja kao najzaineresiranije osobe, dodatno ubrzanje postupaka vezanog za strateške projekte RH, uređenje postupka određivanja naknade za nekretnine za koje se po posebnim propisima smatra da su izvlaštene a u smislu da osobe koje su na taj način, u čije vlasništvo je i zadiralo, da se adekvatno obeštete i jedinstveno uređenje stupanja u posjed odnosno deposedacije izvlaštene nekretnine prije pravomoćnosti. To su oni bitni naglasci a evo sad ćemo u raspravi čut prijedloge. Hvala vam.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu jednu repliku, poštovani kolega Ivan Šuker.
Pa u trenutku kad sam se prijavio za repliku, niste dali toliko objašnjenje, međutim da dva ključna članka ovoga zakona su članak 11 i članak 48 a to je naknada za izvlaštenu nekretninu i mislim kod izvlaštenja da je to najveći spor. Ja bih vas samo, vi ste tu napisali između ostalog mislim da u članku 48 i 49 i spominjali Ministarstvo graditeljstva, međutim imate jednu specifičnu stvar a to su vam koridori za prometne pravce, za autocestu ili recimo za željeznice. I vi, ja ću vam navesti konkretan primjer. Mislim da ne bi tu sad bilo zato što je jedan sud dao jedno obrazloženje, ministarstvo drugo, radi se konkretno o autocesti Zagreb-Velika Gorica-Sisak, ovaj dio tu kod ranžirnog kolodvora gdje postoji koridor i to je poljoprivredno zemljište, građevinsko zemljište će praktički postat u onom trenutku kad se ovoga napravi autocesta i lijevo i desno će pitanje šta će biti s tim prostorom. Dakle u takvim nekakvim kritičnim projektima što je ustvari tržišna cijena i mislim da je to ključno, a ovo drugo nije problematično, ako vi uzimate nekom zemlju koja se nalazi u građevinskoj zoni, to se točno zna kakva je tržišna vrijednost i tu nije sporno, ali govorim o ovim dijelovima jer na kraju ovi prometni pravci su nešto što je od najvećeg interesa za RH i najčešće upravo izvlaštenja se događaju za takve stvari ili recimo eventualno neke stvari za jedinice lokalne samouprave. Ali ponavljam po tumačenju jednom Ministarstva graditeljstva i Ministarstva pravosuđa prometni koridor je poljoprivredno zemljište, po drugima građevinsko a dakle laicima kako paše, onome kome izvlašćuje on će reći da je građevinsko a onom tko plaća reć će da je poljoprivredno. Prema tome, taj članak 11 i 48 su u konačnici najsporniji u ovom zakonu i ja bih vas molio ako to možete pojasniti.
Na repliku odgovara poštovana zamjenica ministrica pravosuđa Sandra Artuković-Kunšt.
Hvala lijepo. Upravo uočavajući ove dvojbe u praktičnom tumačenju odnosno provedbi postupka izvlaštenja glede procjene nekretnina koje su ili poljoprivredno ili građevinsko zemljište upravo je to bio jedan od motiva da se od strane ministarstva graditeljstva predloži uredba o postupku utvrđivanja vrijednosti nekretnina. Ponavljam, neće vrijednost odnosno procjenu vršiti netko treći do vještaka ali će se metodologija upravo vezano za ove anomalije koje ste ukazali ujednačiti će praksu na jedinstveni način, dakle da više nemamo ove dvojbe o kojima ste govorili i da se iz toga ne rađaju novi dugotrajni postupci koji su zapravo nepotrebni.
Pitam žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. Prvu u ime klubova. U ime Kluba Hrvatskih laburista-stranke rada govorit će poštovani Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažana zamjenice ministra, uvažene kolegice i kolege. Imali smo sada potanko objašnjenje ovoga zakona koje je izložila zamjenica ministra gospođa Kunšt. Ja ću pokušati, bar se nadam, nešto progovoriti o suštini. Ovo što imamo pred sobom ovaj Zakon o izvlaštenju o određivanju naknade trebao bi biti zapravo jedan pravni okvir za pravni postupak. No sada je pitanje hoće li taj pravni okvir, pravni postupak osigurati dovoljno pravde? Zapravo mi često što i ponavljam ovdje u Saboru, imamo dobre ili solidne zakone međutim te sve zakone izvrgnemo ruglu u samoj praksi. Jednostavno ne poštujemo zakone, pa čak i ovdje u Saboru konstatira da ne poštujemo zakone odmahujemo rukom. To je izgleda postala hrvatska praksa. Sjetite se jedne sasvim sigurno fascinantne slike koju ste svi vidjeli na televizijskim ekranima onog kineskog autoputa i usred kineskog autoputa gotovog s jedne i s druge strane na sred ceste je bila velika kuća. To je tema o kojoj mi danas razgovaramo, tema izvlaštenja i svetosti privatnoga vlasništva. U Kini imamo sudeći po onim medijskim saznanjima vrlo površne informacije i vrlo površna znanja osim ako se zainteresiramo i za političku situaciju i za njihov sustav, većina bi rekla kako to u Kini kako to nisu mogli odmaknuti. Ovo je bio jedan svjetski raritet poput onog ako se sjećate u Japanu kada su za tri dana završili cestu koja bila totalno u potresu srušena isto takav raritet. Znači donosimo jedan zakon koji sasvim sigurno da ono što je rekao kolega Šuker malo prije, je vrlo važno po kojoj se cijeni izvlašćuje neka nekretnina. Zakon po meni u prvom čitanju je dobar okvir za jedan dobar zakon. Sada idemo malo o praksi. Recimo dođu vam i kažu da će u vašem voćnjaku ili kao što će u voćnjaku recimo gospodina Lesara u njegovom kruškogradu, gdje on peče rakiju prolaziti cesta. Tu je interes privatnog vlasnika, interes države i ti interesi se sukobljavaju. Oni koji su razgovarali sa ljudima koji rade na izvlaštenju raznih cestovnih pravaca dobro znaju koje su to muke razgovarati, recimo ja na otoku Cresu znam sada slučaj ona obilaznica na otoku Cresu vrlo teško se mogu dogovoriti oko cijene vlasnika zemlje. Znate da su otočani vrlo osjetljivi na svoju zemlju i počeli su ceste raditi oko Cresa s jedne i s druge strane jer je postupak izvlaštenja vrlo tvrd. Međutim to nije najveći problem. Sjetite se izvlaštenja ili zamjene zemljišta za različite gradnje u gradu Zagrebu. Tisuću puta ste čitali da neki od tajkuna moćnika ili bliskih vlasti ili moćnih po žiroračunu u banci ili na nekim otocima, kupuju bjesomučno zemlju i onda se misle šta će kupovati tu zemlju u toj šikari, ničeg nema i onda vidite za godinu, dvije eto gradi se cesta, pa nakon ceste se još nešto gradi, pa se onda otvori industrijska zona. E oni su imali pravovremenu informaciju. Nisu imali pravovremenu informaciju nego su oni zacrtali trasu kuće i onda vidite da cesta umjesto da ide ovako, ide ovako cesta jer treba, to je kriminal koji se događa kod izvlaštenja. Mi se trebamo dovinuti kako doskočiti tom kriminalu. Nema kažu, nema rupe u zakonu koje hrvatski građanin neće naći, ne oni prosječni, dobro znamo da to ne mogu raditi ljudi koji žive od svojega rada koji nisu blizu peći da se griju, nisu blizu izvora moći pa prema tome govorim o ljudima koji imaju moć u svojim rukama. Upravo najveće manipulacije koje su se događale ne samo u Hrvatskoj, nego su se događala i u zemljama Europe, u Americi su bile upravo oko sukoba javnog interesa i privatnog interesa i uvijek je taj javni interes bio pokriće i opravdanje za privatni interes. I na čemu su zarađivali ljudi? Ljudi su uglavnom zarađivali tako što su javnim novcem ostvarivali svoje ekonomske ciljeve i na kraju onaj deblji kraj izvukli su građani koji sasvim sigurno nemaju moći utjecati na ovo o čemu mi danas raspravljamo. Postupak izvlaštenja je kao što piše ovdje u zakonu u obrazloženju, jedan od najsloženijih upravnih postupaka u kojem se, kao što već rekoh, sukobljavaju javni interes, interes u ovom slučaju RH i privatni interes. Međutim nakon što smo donijeli Zakon o strateškim investicijama, priča je malo drukčija. Sada RH kaže da je javni interes Hrvatske Republike interes nekog ulagača, znači privatni interes. RH bi trebala u tom slučaju zaštiti i ulagača znači jedan privatni interes i drugi privatni interes osobu čija se imovina izvlašćuje. Hoće li u tome biti dovoljno poštenja, pameti i pravde? To je osnovno suštinsko pitanje. Bilo kakav zakon da napravimo, a kažem da je ovo dobra podloga za dobar zakon, ako se nećemo držati poštenja, pravde, nismo napravili ništa. Za godinu dana ili za 6 mjeseci ćemo pokušati mijenjati zakon jer ćemo reći da je zakon kriv što se ne provodi na terenu ono što smo mi ovdje, što se čitavo vrijeme zaklinjemo svi jer nisam čuo ni jednog zastupnika koji se za ovom govornicom ili kada ustane sa svoga mjesta borio za nepravdu, nepravičnost ili za nejednakost. Prema tome, svima su nama usta puna pravde međutim kada treba tu nepravdu osuditi znamo često šutjeti. Dakle, odgovore nećemo dobiti niti od zamjenice ministra, nećemo dobiti sasvim sigurno niti od opozicije niti ćemo dobiti od zastupnika kukuriku koalicije, ogovore na ta pitanja koja ja danas postavljam dati će praksa. Zašto sam skeptičan? Zbog dosadašnje prakse koja je pokazala da su interesi i kod nas moćnika daleko jači od pravde i daleko jači od interesa građana Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba HNS-a govoriti će poštovani kolega Marijan Škvarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Zakon o izvlaštenju i to je jedan od bitnih zakona prije svega koje bih posebno još jedanput spomenuo i svemu onome opisu i objašnjenju koje je dala zamjenica ministra. Ali bih ja spomenuo da zaista s obzirom na potrebu hitnog pokretanja investicijskog ciklusa u Republici Hrvatskoj, stvaranju preduvjeta za povećanje investicija za hrvatsko gospodarstvo i unapređenju uvjeta za gospodarenje dobrima od interesa za Republiku Hrvatsku potrebno je donijeti novi Zakon o izvlaštenju i određivanju naknade. Ja bih tu još spomenuo da to povećanje investicija je prije svega od razine lokalne samouprave, gradova, općina i druge investicije koje ipak kreću sa državne razine. A te investicije koje moramo i koje su pred nama najviše pokrenuti to su stvari koje ćemo pokrenuti korištenjem fondova Europske unije. A osnov korištenja fondova Europske unije je vlasništvo. Morate imati prije svega zemljište na kojima možete pokrenuti određenu investiciju i napraviti kapitalno ulaganje. U članku 2. definirano je što ćemo izvlašćenjem nekretnina moći napraviti. Tu je definirano da se tu prije svega može definirati radi izvlaštenja vlastiti rad, izvođenje radova ili izgradnja građevina, gospodarske infrastrukture, prometne, elektroničke, komunikacije, vodno-gospodarske, energetske, groblja i drugih objekata komunalne infrastrukture, zdravstvenih, prosvjetnih, kulturnih i sportskih građevina, industrijskih, energetskih, prometnih i objekata elektronički komunikacija, građevina za potrebe hrvatskog pravosuđa, vojske i policije te istraživanje, eksploatacija rudnog i drugog blaga. Kada se ovdje definira što se sve može, mislim da još uvijek moramo razmisliti do drugog čitanja u čemu još će nam se javiti problemi. Jer kada … [[Govornik se ne razumije.]] ovaj zakon onda možda neke druge stvari, gdje su nam tu možda, da li su nam u interesu i nekakvi vatrogasni centri, sportski kompleksi, da li su tu u interesu nam neke druge stvari, recimo sustavi navodnjavanja, kanali, da li i to spada pod ovo, da li je to dobro definirano? Mislim da o tome još trebamo malo itekako raspraviti. Tu bih ja spomenuo također što je to institut izvlaštenja a to je sustav kojim država prisilno uređuje vlasničke, stvarno pravne odnose kada individualno vlasništvo postaje prepreka ostvarivanju općih, zajedničkih interesa. Naravno iznimka može biti od … [[Govornik se ne razumije.]] utvrđene neprovedivosti, pravo vlasništva, moguće jedino kada je to u interesu Republike Hrvatske. Korisnik izvlaštenja može biti fizička ili pravna osoba, također domaća ili strana. Svrha izvlaštenja je uvijek izgradnja građevine, izvođenje radova što se treba naznačiti već u samom prijedlogu za izvlašćenje. Tu sam napomenuo u članku 2. da možda zaista trebamo vidjeti koje su nam u okviru prije svega sredstva investicije za korištenje fonda Europske unije, da ih ugradimo, da možemo i tu proceduru pokrenuti. To nam je itekako bitni interes. Potpunom izvlašćenjem nekretnina postaje vlasništvo korisnika izvlašćenja a prijašnjem vlasniku oduzima se pravo vlasništva. U slučaju nepotpunog izvlašćenja ne mijenjaju se vlasnički odnosi na nekretnini, vlasnik nekretnine i dalje ostaje osoba prema kojoj se provodi postupak izvlašćenja. To prije svega je u praksi kod izgradnje plinovoda, naftovoda, dalekovoda, nisko naponske električne mreže, vodovoda i kanalizacije. Institut privremenog uzimanja u posjed susjednog zemljišta nije izvlaštenje jer se ne mijenja vlasništvo na nekretnini. Također interes Republike Hrvatske materijalni uvjet izvlaštenja, izvlaštenje se može provesti tek kada se rješenjem o izvlaštenju odredi naknada. Postupak izvlaštenja je upravni postupak i javnopravna tijela provode ga primjenom Zakona o općem upravnom postupku. I ono što je najbitnije po meni postupci izvlašćenja su hitni postupci. Jer i onaj vremenski tijek oko samog izvlašćenja je itekako bitan za provođenje same investicije. Ja bih tu sada malo više ipak se u ime Kluba HNS-a spomenuo na stvari koje se tiču, evo možda više iz prakse kao gradonačelnik da smo … [[Govornik se ne razumije.]] proteklim mandatima i provođenju izvlašćenja ili same namjere provođenja nekakve investicije imali velikih problema. Ja vjerujem da analiziramo možda postupke investicije do sada, odnosno investicije i izvlaštenja kada su bili u osnovna problematika zemljišno-pravni odnosi da nismo puno toga, ne samo Hrvatskoj nego siguran sam da se podizvlašćenja provode i nekoliko desetaka godina a da nisu istovremeno i riješeni. Tu bih spomenuo nekoliko problematike koja se javlja. Prije svega ovaj novi zakon potiče investitore i vlasnike nekretnina koje se izvlašćuju da se dogovore oko naknade za izvlaštenje na nekretninu kako bi se intervencija države u postupku izručenja svela na minimum, odnosno što smo rekli da bi to bilo što prije riješeno. Iz iskustva smatram da stvar dogovora je praktički nemoguć jer uvijek i teško je na neki način definirati i pokriti interese investitora kojemu je naravno u cilju da plati što manje, a i interese vlasnika zemljišta ili određene nekretnine kojemu je u interesu da na neki način to proda ili ustupi ili da mu se izvlasti po što većoj cijeni. I tu onda su ti pregovori, ti dogovori mogu trajati unedogled. Također ono što bih htio istaknuti, problematika je da se novim zakonom preciziraju radnje koje su investitori, ali i upravno tijelo koje vodi postupak dužni poduzeti u postupku izvlaštenja. Tu je naglasak na obavljenom očevidu i na obavijesti vlasnicima o postupku izvlaštenja. To je dobro jer do sada su izvlaštenja bila na način da onaj kome se izvlastilo je tek dobio poziv na sud, da dobije rješenje, a sada ipak se daje naglasak da se mora napraviti očevid gdje se pozivaju svi zainteresirani u tom postupku i naravno da se obavijesti vlasnik o postupku samog izvlaštenja. Tu su te radnje i dosta opsežno nabrojene, ja ih ne bi ponavljao ali recimo u članku 15. i 16. bi posebno istaknuo stvari koje u prijedlogu za utvrđivanje interesa Republike Hrvatske koje sve moraju biti od naznake … izvlaštenja, naznačena građevina i ostale stvari. Bojim se da isto u tom trenutku kada te se uvjeti i navodi koji su ovdje napravljeni, kada se oni ispune da će proći jako, jako puno vremena. Ovdje bih se posebno spomenuo da u prijedlog za utvrđivanje interesa Republike Hrvatske mora se podnijeti mišljenje općinskog i gradskog vijeća, odnosno Županijske skupštine odnosno Gradske skupštine grada Zagreba. Naravno, bitno je ono što sam rekao da te velike investicije i kapitalna ulaganja za koje je potrebno određeni objekt ili zemljište, a ako nije u njihovom vlasništvu da grad ili općina itekako zainteresirana, a to se onda mora provesti preko odluke Općinskog ili Gradskog vijeća. Ali tu ima naznaka pravomoćnosti i pravomoćna lokacijska dozvola i … elaborat ovjeren da je u skladu sa pravomoćnom lokacijskom dozvolom. Kada gledamo pravomoćnu lokacijsku dozvolu onda se moram spomenuti ipak da smo mi i donijeli novi Zakon o prostornom uređenju gdje generalno ima odluka da lokacijske dozvole u biti više niti nema, osim u nekih 5 posebnih slučajeva. Jedan između ostalog prilikom izgradnje velikih sustava navodnjavanja, aerodroma, također velikih luka, dok za ostale stvari trebamo samo građevinska dozvola. Znači može se dobiti građevinska dozvola, a da prije nisu riješeni ti imovinsko-pravni odnosi, odnosno ako se napravi pismeni sporazum svi zainteresiranih da se može na tom mjestu graditi. S ovom odlukom ja mislim da i za neke stvari koje se trebaju graditi, ono što smo napomenuli na početku, a to su ceste, to su … infrastruktura, prije svega cesta, groblja i drugo gdje u biti ovom odlukom, znači Zakon o prostornom uređenju ne treba lokacijska dozvola, ona se sad definira da u biti sve opet trebamo početi dobivati i vaditi lokacijsku dozvolu. Da li je to u duhu zakona i odluke Zakona o prostornom uređenju i to bi također trebalo provjeriti. Tu bih se također nadovezao na zakon da se njime želi stati na kraj i arbitražnosti na način da se definira bolja procjena vrijednosti zemljišta ili nekretnina. Zakonom je tako predviđena jedinstvena metodologija za utvrđivanje vrijednosti nekretnine na cijelom području države, a Vlada će donijeti uredbu kojom se utvrđuje način procjene. Tu bih zaista u tom dijelu, a definira se člankom 31., 32., a vezano uz dio kojeg sam spomenuo, da cijena će biti najveći problem. Da, sada je definirano da će na temelju ovlaštenih sudskih vještaka se definirati jedan okvir koliko taj iznos, koliko vrijednost tog zemljišta i iznosi. Istovremeno kao sud ne treba uzeti to u obzir, on svojom samostalnom odlukom može donijeti o vrijednosti zemljišta, odnosno ono što je definirano, što je dobro, da se na cijelom području države Vlada će donijeti uredbu kojom se utvrđuje način procjene. Ali dobro, to se mora opet donijeti odluka i želio bih da to što prije i bude. Ovdje također u članku 31. bih predložio da se nalozi i mišljenje vještaka o stanju i vrijednosti nekretnina za koju se predlaže vještačenje nisu stariji od 30 dana. Desit će nam se to deinstitucionalizacija ono što sam rekao da taj postupak nije baš jednostavan i traje puno vremena da dok ne dođe možda konačnosti rješenja da ćemo morati zbog tog kratkog vremena, odnosno kratkog roka od 30 dana morati raditi nekoliko procjena vrijednosti nekretnine. Mislim da se tu itekako treba gledati, može se to produžiti na 60 ili 90 dana, mislim da vrijednost nekretnine da bi imali ažurnu procjenu baš toliko se ne mijenja u tim trenucima da bi se to moglo i proširiti. Ono što isto bih htio naglasiti, možda jednu sumnju, članak 32., kada se radi o izvlaštenju većeg broja nekretnina, više od 10, da u tom dijelu korisnik izvlaštenja dužan je objaviti i javni oglas koji se objavljuje u dnevnom tisku. Malo bih tu ipak imao jednu sumnju di je razlika da li se radi o jednoj čestici ili vlasnika dva, pet, deset ili pedeset. Mislim da to opet je potpuno nepotrebno i prije svega i prije svega i povećava troškove samog oglasa i još više produžuje samu proceduru tog izvlaštenja. U tom dijelu bih isto spomenuo možda članak 20. gdje po meni je zaista bio potpuno nepotreban i trebalo bi ga izbrisati jer naknadu za rad tijela iz članka 17. ovog zakona, a to su prije svega postupci u vezi pripremnim radnjama, a to su uredi državne uprave odnosno nadležni ured grada Lepoglave. To je u njihovoj ingerenciji, naročito ako ide od strane JLS-a da gradovi plaćaju uredima nešto što je njihov uredovni posao i nadoknadi troškove. Mislim da to ne bi trebalo biti taj članak 20. slažemo se da kao takav se u potpunosti i izbriše. Evo uz te neke sugestije kao takve. Itekako podržavamo ovaj zakon. On je itekako potrebit da prije svega ono što smo rekli na početku, naime potrebu da investicijski ciklus ulaganja na području Hrvatske intenziviramo za otvaranje novih radnih mjesta, a istovremeno što sam rekao da itekako korisno možemo iskoristiti fondove EU gdje je sustav i način vlasništva najbitniji. Hvala lijepa.
Čut ćemo sada dvije replike na ovo izlaganje. Prvo kolega Branko Kutija, izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Gospodin Škvarić, kolega Škvarić kazali ste najprije da imamo dovoljno vremena do drugog čitanja da se zakon popravi. Isto tako ste kazali da je postupak privremenog uzimanja u posjed zemljišta nije izvlaštenje. Slažem se apsolutno s vama, ali u članku 8. stavak 1. pročitajte što vam piše. Susjedno zemljište koje je potrebno za smještaj radnika, materijala, strojeva i drugog radi izgradnje građevina ili izvođenja radova od interesa za Republiku Hrvatsku može se privremeno uzeti u posjed. Znači, nije definirano koja vrsta zemljišta. Znači to može biti maslinik, može biti vinograd, ne znam može bit trajni nasad bilo koje druge vrste, može biti krušo grad prije spomenut od kolege Vukšića. Ali mislim da znači trebalo precizirati točno koja vrsta zemljišta se može privremeno uzeti i na taj način bi se napravilo onda po meni određeno poboljšanje. Jer ovako postoji apsolutno nedoumica koja vrsta zemljišta se može uzeti na taj način.
Pa ja isto se mogu složiti s vama …
Čekajte kolega Škvariću. Moram vam dati riječ. Ne možete. Dakle, na repliku odgovara kolega Marijan Škvarić. Izvolite sad.
Izvinjavam se. Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega slažem se s vama. Prije svega imamo dovoljno vremena do drugog čitanja. Nadam se da to drugo čitanje neće biti za 6 mjeseci ili godinu dana. Trebat ćemo ubrzati jer zaista trebamo u svakom slučaju taj zakon donijeti da možemo krenuti u one investicije. I trebamo zaista svaki taj dio nejasnoće ako ga ima da jednoznačno definiramo da zakon bude itekako održiv i provediv. Hvala lijepa.
Drugu repliku iznosi kolega Ante Sanader. Izvolite.
Evo poštovani kolega vi ste rekli da cijena je najvažniji element u izvlaštenju i kad se gleda to ovako bez znanja kako što se događa na terenu onda je to tako. Međutim, evo ja imam situaciju jadranska magistrala prolazi kroz područje koje je poljoprivredno. Znači, u generalnom urbanističkom planu grada je predviđeno da je to poljoprivredno ali tu su napravljene kuće, kompletno naselje. I sad dolazi vještak koji to procjenjuje i plaća po cijeni poljoprivrednog zemljišta, na primjer 20 EUR-a a sve zemlje tamo se prodaju po 70 ili 100 EUR-a ili je tamo bespravni objekat koji se ne može legalizirati. Kako ćete ga platiti? Po kojoj cijeni? To su stvari životne koje nisu obrađene ili koje nisu uzete u obzir dobro u ovom zakonu, a i vi kao načelnik znate za te probleme i onda probleme i lokalne vlasti i probleme sa izvlaštenjima i protivljenja izvlaštenjima i nerealna cijena. Tako da ne bih se mogao složiti s vama o ovom da je cijena najvažnija, jer ta cijena je važna ali da je pravična a često se događa na terenu da ona ne može bit pravična jer vi u GUP-u, vašem prostornom planu ili generalnom urbanističkom planu grada ili općine imate situaciju da je poljoprivredno zemljište koje je u potpunosti već iznaseljeno i urbanizirano.
I na ovu repliku odgovara kolega Marijan Škvarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Možemo se složiti o tome da cijena je možda najvažnija ili nije, ali od cijene se uvijek prvo počinje. Iz iskustva ono što mi znamo kada pregovaramo onda se uvijek postavi pitanje cijene i o tome ovisi da li će ti pregovori biti brzo gotovi ili možda i nikad. Oko uređenja samih cijena da, imam jedno iskustvo možda i vi da jedno područje, zemljište koje želite otkupiti gdje ćete napraviti jedan prečistač imate na žalost jedna specifikacija nas u Hrvatskom zagorju gdje imate na nekih 1000 kvadrata barem njih 50 vlasnika, onda vam tih 45 proda po jednoj cijeni koju dogovorite, ovih drugih pet vam to ne želi prodati. Traži deset puta veću cijenu. I zaista trebamo što prije napraviti sustav da se s državne razine ono što smo rekli donijeti uredba kojom se utvrđuje način procjene zemljišta, jer onda se zna koliko to zemljište realno vrijedi i tom brzom procedurom će se po pravičnim cijenama jer ne smije se obeštetiti a niti vlasnika zemljišta, a niti investitora da možemo krenuti što prije u tu investiciju.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala vam poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržava donošenje Prijedloga zakona o izvlaštenju i određivanju naknade. I evo ja koristeći ovu priliku govoreći u ime kluba SDP-a moram čestitati prije svega i resornom ministarstvu na ovom prijedlogu zakona koji zaista vidimo mi u klubu SDP-a kao primarno jedan antikorupcijski zakon koji odgovara na sve one poteškoće o kojima su već sada kolege govorile, koji zaista postoje u stvarnosti a to je da se na različite načine izigra vlasnik da često ni sam investitor ne bude zadovoljan, a da je profitirao netko tko je imao informaciju ili nekakvim određenim zlouporabama samo iz toga se okoristio. Dakle, kao što su i do sada govornici tako i ja evo posebno ističem da je ovo i dobar prijedlog zakona i u prvom čitanju pa ćemo vidjeti što još možemo učiniti da on zaista odgovori ovim temeljnim odrednicama kojim sam sad ja spomenula kojima je uvodno puno podrobnije govorila i poštovana zamjenica ministra. Naime, mi evo u Hrvatskoj slovimo kao ljudi u Europi koji imamo najviše nekretnina a siromašni smo. Što to znači? Da su naše nekretnine mrtvi kapitali. Da je to mrtvi kapital o kojem je još davno pisao ako se možda prisjećamo, svi smo čitali tu lektiru Josipa Kozarca "Mrtvi kapitali" koji je još i onda govorio zar smo mi zaista Hrvati ljudi koji ne znamo raditi i nećemo raditi na svome za sebe nego više volimo raditi u tuđini za druge. Zato često u sadašnjoj situaciji u kojoj se nalazi i gospodarstvo i građani kao vlasnici nekretnina često taj interes javnog i privatnog neće biti u sukobu nego su privilegirani oni vlasnici nekretnina za koje će se naći zainteresirani investitor, bila to država, bila to lokalna vlast dakle druga razina vlasti ili privatni investitor. I vidimo često, to ću posebno sada naglasiti, da upravo trgovanje, odnosno informiranost o tome kud će proći nekakva infrastruktura bilo privatna, bilo državna ili lokalna mnoge je osiromašila, mnogi su se osjetili prevarenim, a neki su preko noći postali bogataši. To bi u svakom slučaju ne samo trebalo … [[Govornica se ne razumije.]] i drugim zakonima jer ono čini mi se o kojem je govorio prethodno kolega ne odnosi se na ovaj prijedlog zakona, a ovaj prijedlog zakona prepoznaje takve mogućnosti da i u postupku izvlaštenja se to ne dogodi. Kroz posebnu onu obvezu da investitor ima dužnost objavljivanja i da će se javno objavljivati takve shodno naravno i prostornom planu, dakle podaci o svim nekretninama na koje će se graditi određene građevine. I što je ono što opterećuje sadašnji trenutak? Ne samo izvlaštenje, dugotrajnost postupka, nepravična naknada, različito postupanje vještaka nego prije svega nevolja u kojoj su se našli vlasnici gdje teško mogu ishoditi cjelokupnu, odnosno ostaje se samo kod djelomičnog izvlaštenja. To je nešto što je nekakva najveća nepravda i o čemu treba itekako do drugog čitanja vidjeti i kako uopće tumačiti tu normu. U svakom slučaju ići in favorem samim vlasnicima jer njihovo je vlasništvo napadnuto, oni ga se moraju odreći bilo milom, bilo silom i u svakom slučaju takav jedan dio nekretnine njima koji ostaje nije pogodan više ni za što. Bez obzira hoće li ta nekretnina preostala koristiti investitoru ili neće. Kao što je jedan naš pravni stručnjak oko nekih aktualnosti koje su se vodile o sasvim drugim temama, ali uspoređujući domaće i europsko zakonodavstvo rekao ovako jednu čuvenu rečenicu koju onda ako smo je prihvatili moramo je dosljedno i provoditi. On kaže da domaće zakonodavstvo treba gledati eurokomforno, dakle kako je komforno za Europu a ne za naše domaće pravo. Pa onda u ovakvom jednom sukobu investitora i vlasnika takve neke odredbe i sam zakon, ali uvijek treba bježati od nekakvog naknadnog tumačenja i precizirati da u svakom slučaju treba favorizirati samog vlasnika nekretnine i udovoljiti njegovom traženju ako on dokaže da preostali dio nekretnine više nije njemu pogodan za uporabu i služnost koju je dosada imao. Druga jedna velika nepravda koja se javlja i koja je poznata nama svima, a to je napasnost i napadnost telekomunikacijskih kompanija. Pa čak i nekih firmi u državnom vlasništvu koje su bez imalo srama i pristojnosti ulazile u privatno vlasništvo silom, nikakvim pravom nego silom, iako su mogućnosti imali zakonske i postojeće da to srede međutim nisu smatrali za shodno nego upravo nastupajući arogantno, bahato postavljali različite infrastrukture koje su njima bile potrebne dovodeći vlasnike u tešku situaciju ne samo zbog povrede i digniteta vlasnika, a ne same nekretnine nego vlasnika, jer i ova kriza je prije svega kriza digniteta i arogancije kapitala i svega onoga kako se nastupa prema onima slabijima. Zato u takvim nekim slučajevima iako zaposjeda malo površine dovodi do čitavog niza negativnosti koje dosada nisu na pravi način niti po vještacima bile valorizirane, a vlasnike velikih površina ostavile su upravo bez svojih vrijednih nekretnina i bez adekvatne zadovoljštine. Ono što svakako za pozdraviti jeste jedinstvena metodologija za utvrđivanje vrijednosti nekretnine. To je nešto što dosada nismo imali, odnosno bilo je dosta sporova oko toga i ova obveza Vlade RH da uredi način procjene vrijednosti nekretnine, način prikupljanja podataka, njihovu evaluaciju i da će ministar nadležan upravo za poslove graditeljstva i prostornog uređenja i donijeti pravilnik. Tako da je i to jedan korak naprijed u utvrđenju dakle predvidivosti takve jedne cijene, a da se ne ovisi samo o vještacima. Ono što je također svakako za pohvalu, a to je uza sve ove transparentne obveze i kod sadržaja utvrđenja javnog interesa dakle već se zna što se mora pridonijeti da bi se utvrdio javni interes. Na taj način šalje se poruka i samim vlasnicima, ali jednako tako i investitor zna onaj koji želi investirati, koji ima dobre namjere zna što je potrebno da bi se udovoljilo tom zahtjevu i da bi taj njegov interes postao u biti javni zajednički interes. Jer znamo o kakvim se osjetljivim stvarima radi, o nepovredivosti vlasništva ali kao ustavne kategorije. Ali ustavna kategorija je i to da vlasništvo obvezuje. Prema tome, to oko toga se nismo sporili. Sporimo se još i uvijek ovdje smatraju mnogi da su dobra rješenja, da je transparentno utvrđeno kako se utvrđuje ta tržišna naknada ali još uvijek ostaju otvorena pitanja i da bi se otklonila svaka dilema oko toga jer ne može biti gore nepravde oko toga da se nešto oduzme, izvlasti kao poljoprivredno i manje vrijedno zemljište a da služi za gradnju. To ne može biti! A mnogi su se koristili ne prilikom izvlaštenja nego prilikom povoljnih informacija odnosno zlouporaba kuda će prolazite neke trase, gdje će se graditi određene infrastrukture kupovali za bagatelu zemljište a ljudi su bili sretni da kupe to jer su smatrali da je apsolutno neatraktivno nit je bilo u ikakvoj njihovoj funkciji tek kasnije kada su vidjeli, kad su ti njihovi kupci prodavali tu njihovu nekada zemlju po nekoliko desetina puta skuplje, vidjeli su u biti da su prevareni i jesu prevareni i iza toga zapravo upravo ova transparentnost ponovit ću sprječava u ovakvim postupcima da se to dogodi. Međutim, to je nešto što vrišti na korupciju i to po meni bez obzira što su bile otvorene kupoprodaju tako upravo raspolaganjem takve imovine i dovođenje u zabludu takvih osoba, vlasnika svakako bi trebalo povesti o tome računa ali to nije predmet ovog zakona. Predmet i onog što mi možemo učiniti jeste da stvorimo takve zakone gdje će takve pokušaji i dosadašnja praksa biti suzbijena a pokušaj takvog i nekakvog sličnog ponašanja biti apsolutno onemogućeni odnosno svedeni na izuzetak a ne na pravilo kao što je počesto bilo. Ono što je također vrijedno u ovom postupku, to je da se upravo na temelju ovakvih transparentnih uvjeta kondicija omogućava vlasniku ali jednako tako i samo investitoru da mirno riješe spor i da se izbjegne i ovakav postupak koji kao što se predlaže u zakonu jeste sada i hitne naravi. Također je jako dobro što do sada nije bilo da se vlasniku dade nekakva druga zamjenska nekretnina a kojom raspolaže investitor, bilo kažem da je to država kod jedinica lokalne samouprave što je onda manje dosada bio problem jer je to uglavnom bilo poznato pogotovo čime raspolaže jedinica, što je u vlasništvu jedinica lokalne samouprave ali i ovdje kod privatnih investitora također to treba napraviti kao obvezu i to ovaj prijedlog zakona čini, naravno ukoliko to zadovoljava samog vlasnika. Vlasnik bi trebao biti uvijek u poziciji kod ovakvih stvari da može birati a ne sam investitor. Posebna novina je propisivanje da postupak izvlaštenja kao što je rekla u uvodnom svom slovu gospođa zamjenica ministra da kad se izvlaštenje provodi radi izgradnje građevina odnosno izvođenja radova za koje je Vlada RH donijela odluku o proglašenju strateškog projekta da onda takvu jednu, taj postupak provodi središnje tijelo državne uprave nadležno za poslove pravosuđa. I rješava se jedan situacija koja možda široj javnosti nije bila poznata ali poznata je onima koji se bave time, izvlaštenjima, jednako tako upravnim tijelima ali i samim sudovima sada kod utvrđivanja granica pomorskog dobra, dakle bit će potrebno također i provesti takve postupke jer to je praktički izvlaštenje i kod današnjih tih situacija nalazili smo se u nekoj čudnoj suludoj situaciji da sudovi su to odbijali jer nisu imali mogućnosti upravo u svom sudskom postupku odrediti takvu jednu pravičnu naknadu tržišne vrijednosti vlasniku a s druge strane upravna tijela također su bila blokirana jer su smatrali da se radi o oduzimanju vlasništva. Prema tome, evo sada se na jedan razvidan, transparentan način rješava i takva situacija koja će biti jer upravo je u procesu i ova, i mislim da je uskoro će doći i kod nas u Sabor ovaj prijedlog zakona pa ćemo se baviti i tim granicama, utvrđenja granica pomorskog dobra što je svakako dobar da ovaj jedan set zakona već provodi i kroz druge zakone, prepoznajemo neke stvari koje će doći tek na dnevni red. Evo završavajući ovo svoje izlaganje govorit ću ime kluba SDP-a, još jedanput skrećem pozornost na ovo što su skrenuli i druge kolege da kod izvlaštenja bez obzira da se radi o poljoprivrednom ili nekakvom zemljištu koje je manje vrijednosti a da se uvijek izvlaštenje traži u pravilu radi gradnje infrastrukture a ne radi nekakvih nasada iako možda će biti i takvih situacija da ne bi došlo do takve jedne diskrepance da se otkupljuje kao poljoprivredno a služi investitoru kao građevno odnosno da se dođe do preinake samog zemljišta i do puno veće vrijednosti, jer na taj način vlasnici bi se osjetili izigrani. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Poslušajmo sada replike. Prvo cijenjeni kolega Krešimir Bubalo, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegica Ingrid Antičević je spomenula u svom izlaganju već na početku da u Hrvatskoj su nekretnine mrtvi kapital a da je ovo antikorupcijski zakon. No isto tako svjedoci smo nečeg drugog na terenu što se događa. Govorili ste o nepovredivosti privatnog vlasništva ali često smo imali mogućnosti vidjeti i u trasama koje su se crtale da se namjerno tražilo da se povrijedi privatno vlasništvo pa da se izvrši izvlaštenje na pojedinim trasama o koridorima i o širini koridora da ne pričamo a isto tako malo prije i o onome što se tiče van samog koridora. Znači bitno je i u članku 4.svrha se definira dozvolom ali isto tako je bitan i rok ali bitna je i trasa. Rok znači nakon svrhe koja je definirana člankom 4.bitan je rok jer trase se crtaju olovkom i često se događa da se trase pomiču i da se namjerno povrjeđuju privatni posjedi baš radi tog izvlaštenja. Prema tome i stvari kad je u pitanju ne samo svrha kao što je članak 4.nego isto tako i rok ako se nešto izvlasti da stavljanje u funkciju potrebno je definirati i zakonu o roku.
Druga replika, poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev. Ajde gledajte, ja vas ljubazno molim. Dvoje ovdje sjedimo ali da jedan to vidi. Gledajte gledajte kolegice. Bit će svima jednostavnije. Ajde izvolite. Odgovor na repliku. Ajde odgovor na repliku.
Ovo kolega što govorite da su potrebni rokovi, da je privatno vlasništvo, pa o svemu sam tome ja i govorila i govorila sam upravo da je to, da su naše nekretnine mrtni kapital i da ljudi žele da im se oduzme vlasništvo kako bi dobro profitirali, na taj način dobili nekakav novac i tu svoju nekretninu stavili u funkciju, eto bar prodajom ako nisu bili sposobni na nekakav drugi način. Međutim, ono što ovaj zakon predviđa to je da otkloni takve mogućnosti koliko je god moguće, a to je upravo se omogućava na taj način što je propisana obveza javnopravnog tijela da na svojoj web stranici objavi prijedlog za izvlaštenje zajedno sa podacima o svim nekretninama pa i onim susjednim nekretninama kako bi se to spriječilo. Ali potpuno se slažem s vama o tome, to nije nikakva tajna, to su se mnogi okoristili tome, a to se najviše događalo u jedinicama lokalne samouprave.
Druga replika, kolegica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Pa poštovana kolegice, rekli ste da je nedopustivo da se zemljište otkupi kao poljoprivredno pa da se poslije na njemu gradi. Ja vas pitam za komentar, kada se radi o zemljištu koje je poljoprivredno i sva okolna zemljišta su poljoprivredna, ali se na njemu planira raditi nešto od komunalne infrastrukture, npr. uređaj za pročišćavanje, pa kada se ide u otkup tog zemljišta, ako se radi npr. o mom gradu, gradu Vodicama, zna se da je onda 10 i više puta skuplje zemljište koje ima natpis građevinsko od onog koje je poljoprivredno. Kako u tom slučaju reagirati i kako u tom otkupu će prema ovog novom zakonu tretirati i vještak, kako će ga tretirati i na koji će se način otkupiti? Hvala.
Na repliku odgovara Ingrid Antičević-Marinović.
Naravno, premalo ste mi dali podataka da bih vam mogla precizno odgovoriti, ali ono što sam općenito govorila i zato nastavljam na ono što sam odgovorila maloprije kolegi. Interesantno je vidjeti i okolne nekretnine i ono što je meni se čini logičnim, ne znam o kojim površinama se radi, kakav je utjecaj na ostale nekretnine, ali ako se smanji vrijednost tih nekretnina, onda ja, to sam posebno nekoliko puta istaknula, da plediram i da se ide in favor, da to treba jasno biti rečeno u zakonu, nema tu mucanja. Neka to bude jasno rečeno da sve nekretnine koje su toliko izgubile svoju vrijednost, da izvoli se izvršiti onda kompletno izvlaštenje, potpuno izvlaštenje. Naravno, ukoliko na to vlasnici pristaju, ukoliko im to odgovara jer je njihova nekretnina zbog toga izgubila ili svoju funkciju ili vrijednost ili već ono kako vlasnik sam ocjeni prema svom korištenju, naravno tu će uvijek biti potreban i vještak.
U ime Kluba HDSSB-a govorit će poštovani kolega Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažena zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Kolegica Ingrid Antičević-Marinović, nisam namjerno htio repliku jer sam bio na redu za raspravu, jer spomenula Josipa Kozarca i njegov roman "Mrtvi kapitali". I rekla, doslovce da se u tom romanu spominju domaće vrijednosti i nekretnine, slavonske šume i sve ostalo, zemlja, a da je to puno vrjednije nego li ići vani raditi za druge i za nekakvu sitnu nadnicu, itd. Ovaj puta se radi o mrtvim kapitalima koji će navodno oživjeti u RH pa ćemo raditi u Hrvatskoj za druge, također za malu nadnicu kao što je danas i uobičajeno u trgovačkim lancima ili nekim drugim projektima koji se rade u RH. Stidljivo, vrlo stidljivo od kolega koji su do sada raspravljali, oni koji su davali repliku je vrlo stidljivo spominjan Zakon o strateškim investicijama u RH na što je izravno naslonjen ovaj zakon, dakle Zakon o izvlaštenju i određivanju naknade. Ne znam zbog čega se tako stidimo govoriti o tom Zakonu o strateškim investicijama kada vidimo da je on zapravo, da je ovaj zakon zapravo izravno pisan u funkciji sprovođenja toga zakona onog kojeg sam rekao i u kojemu smo imali vrlo kontradiktorna mišljenja prilikom rasprave ovdje u Saboru prije nekih par mjeseci. Bojim se da će i Zakon o strateškim investicijama skupa sa ovim zakonom doživjeti onu "tresla se brda, rodio se miš". Prevelika su očekivanja i od Zakona o strateškim investicijama jer evo je prošlo već nekoliko mjeseci, a ne vidim baš da toliko investitora, da su nam pohrlili i navalili u Hrvatsku ulagati one strateške investicije preko 100 milijuna ili kuna ili eura, ne znam točno, već sam i zaboravio o tom zakonu, ali 100 milijuna, mislim kuna. Pa onda za područje od posebne državne skrbi 25, pa za one neke druge 50 milijuna, bile su tri stepenice u tim strateškim investicijama. Ono što me posebno smeta u ovom zakonu to je ono što je kolega Bubalo rekao u svojoj replici. Dakle, kada izvlastimo u potpunosti vlasnika neke domaće naše nekretnine, a u svezi nekakve izvršenja strateške, strateškog projekta koji je od strateškog značaja za RH, kojega je Vlada RH odredila kao strateški, nema nigdje, ja sam pokušao par puta proći ovaj sav materijal, nema odrednice o tome kada ta strateške investicija mora biti završena? Hoćemo li doći u situaciju da ćemo iz vlastitu fizičku osobu, privatno lice, a onda ćemo dobiti poluzavršenu investiciju koju će onda taj investitor zbog kojega je nastalo izvlaštenje nekom drugom prodavati to po puno većoj cijeni? I što ćemo i kako ćemo onda, koju ćemo zakonsku regulativu onda primijeniti kada to u ovome zakonu ja koliko vidim nije određeno. Neka me demantira ministrica ako sam u krivu. Govorili smo o magistrali, o cestama, evo o Dalmatini recimo, na nekim područjima je plaćeno preko 40 eura kvadratni metar za izvlaštenje. U Slavoniji za kanal Dunav-Sava ili Sava-Dunav kako god hoćete Vukovar-Šamac, nikada nitko nije dobio preko 10 eura za kvadratni metar zemljišta iako tamo kuda Dalmatina trenutno prolazi ima krajeva u kojemu ni zmije ne mogu uspijevati, a kanal Dunav-Sava ide rubom Srijema i Slavonije najplodnijim dijelom i najplodnijom zemljom u Europi, osim možda u Bačkoj i Srijemu. Moram to reći jer je dokazano istraživanjima nekadašnjeg Zavoda za tlo RH da je tamo u Boboti i u još nekim selima najplodnija zemlja u Europi najbolja i najkvalitetnija. I sada, rekao je Chris kako ga vole zvati Cviić sa dva i tako mi se čini da je najvažniji Intelligence servis informacije. Tko ima informacije, kuda će prolaziti trasa ceste, plinovoda, naftovoda itd. taj može zaraditi novac. Vrlo zanimljive oblike nekih županijskih i drugih cesta pa i državnih npr. cesta jedna u Slavonskom Brodu gdje je trebao biti rotor ne može biti rotor pa je napravljeno drugačije, upravo na toj trasi te ceste odjedanput su lokalni moćnici određenih stranaka kupili zemljište prije izgradnje te ceste, radi se o sjevernoj brzoj cesti u Slavonskom Brodu. Nadalje, ajmo pogledati tko je vlasnik zemljišta oko stope na poluotoku Pelješcu kamo dolazi Pelješki most po nekim planovima, pa ćemo vidjeti tko je tu zemlju kupio, pribavio i očekujući da će tu prolaziti cesta nakon što završimo Pelješki most ili cesta Slavonski Brod-Vrpolje prijelaz 5C koridora kod Čajkovaca i Andrijevaca, lokalni moćnik i stranački lider jedne stranke ovdje velike jel koja nije na vlasti više je kupio zemlju koju je onda država otkupila od njega iako nije bio vlasnik te zemlje prije toga 6 mjeseci prije prolaska ili godinu dana, prije polaska te ceste jer je imao informaciju kamo će ta cesta ići, kuda je ona trasirana. Hoće li se i sada takve stvari događati? Nema zapreka da se ne događaju ukoliko netko ima informaciju unaprijed, zato sam i spomenuo Chrisa Cviića koji je rekao da je upravo Intelligence servis odnosno informacija ranije vrlo bitna, upravo kod ovakvih stvari. I još jedanput postavljam pitanje hoće li biti ovim zakonom ili ne znam naknadno, regulirano dakle ono što je kolega Bubalo postavio a meni je palo na pamet i prije njegovog pitanja, rok svršetka investicije? Kaže se ovdje da će biti izrađena od Ministarstva graditeljstva jedinstvena metodologije, zadivljujuće ono, određivanja vrijednosti nekretnina. A vidjeli smo u replikama kako se vrlo često poljoprivredno zemljište kasnije pretvara u neko drugo i određivanje cijene poljoprivrednog zemljišta, problem sa GUP-om koji je na tom mjestu predviđeno poljoprivredno, a ono je urbanizirano pa se događa i postavlja pitanje što će biti sa procjenom tih nekretnina nastalih tko reći na nelegalan način, ali evo legalizacija je u tijeku i bit će legalizirane ili možda neće neki, dakle na tom mjestu na kojem će biti nekakav objekt od tzv. strateškog interesa za RH. Nadalje, u članku 2.piše da će procjenu onoga što je od interesa za RH određivati Vlada RH, dakle ona je ta koja ima prvu informaciju. Ja ne bih htio niti truna da netko i pomisli da bi tu moglo biti zloupotreba, ali država i naš narod eto tako uglavnom se funkcionira na način da se tu i tamo kome pomogne stranačkom podobniku poput Šegona itd. pa onda zbog čega ne sumnjati da će i ova odrednica da Vlada RH proglašava taj interes za neko zemljište u RH biti prva informirana i svojim kao poput ovog slučaja i niz drugih slučajeva, o njima sada nemam vremena govoriti, a mogao bi ih nabrojiti puno, neće pogodovati kome svom podobniku stranačku prije svega, prijatelju, kumu, rodjaku, kako se to kaže ili rođaku. Dobro je što je u dobroj vjeri ovaj zakon pisan pa je predvidio očevid na licu mjesta jer bi onda bio i vlasnik nekretnine i onaj koji je zainteresiran za tu investiciju koja će biti na tom zemljištu pa da se oni prvo pokušaju i privatno da kažem dogovoriti, vidjeti koliko to vrijedi i tako dalje a onda u nekom drugom postupku koji ide onda pred sud ministarstvo itd., će se odrediti eventualno vrijednost te nekretnine. Gospođa Ingrid Antičević Marinović jako dobro poznaje i zna otok Vir u kojemu su predstavnici pet stotina vikendaša iz naselja Radovanjica išli kod privatnog vlasnika hektara borove šume uz more zato da bi kupili 90 kvadrata, 60 dakle u dužinu i metar i pol širine za prolaz pješaka do plaže jer oni, njih 500 mora ići okolo kilometar do svoje plaže ali eto htjeli su kupiti 90 metara plaže. Ne znam je li to interes od Republike Hrvatske ako 500 građana želi doći do svoje plaže tim najkraćim putem. No, privatni vlasnik je rekao da mi popločite dukatima i zlatom tih 90 kvadrata ja vam ne dam, na kraju je povukao sjekiru na predstavnike tih 500 vikendaša. E sada, kako će država Hrvatska u takvim slučajevima intervenirati, hoće li on povlačiti sjekiru i na institucije Republike Hrvatske, ja ne znam ili tu treba proglasiti zaista interesom od Republike Hrvatske iako nije tako visoka cijena, ne bi trebala biti tako visoka kao što je postavljena ljestvica strateških investicija za Republiku Hrvatsku. Ne bih ja rekao da će ovdje doći do sukoba kao što je netko ovdje rekao privatnog i javnog interesa. Zapravo javni interes i interes Republike Hrvatske je u toj sintagmi interesa Republike Hrvatske sakriven interes tzv. velikih poduzetnika ili investitora, to nije interes Republike Hrvatske, ona ne gradi, uglavnom, nego je cilj kako je rekao i ministar Vrdoljak da privučemo strane investicije ili pak domaće. Dakle, interes Republike Hrvatske, zapravo interes tih velikih igrača je pretočen u tzv. interes Republike Hrvatske. A privatno lice koje ima nekretninu ono dakle ostaje samo na toj strani. Pa onda bih stavio ovako prst pa bih se priupitao kako će to izgledati ta procjena i pogodba. I dakle ako je interes Republike Hrvatske provođenje investicije pa naravno da će onda na neki način doći do određene vrste, da neću reći prinude ukoliko oni u ovom očevidu i dogovoru ne nađu zajednički jezik. Biti će, točno da će biti nezadovoljnih, ali evo s obzirom da mi nismo ni bili za Zakon o strateškim investicijama kada je bio na glasovanju ovdje u Saboru, a pošto je ovaj Zakon očito naslonjen dakle, nastavak toga Zakona o strateškim investicijama mislim da Klub HDSSB-a će ostati suzdržan jer oni koji su predvidjeli te strateške investicije. Neka, ja ću im čestitati rado ukoliko uspiju u tome pa makar evo i provođenjem Zakona o strateškim investicijama i ovim Zakonom ako Hrvatska za dvije godine, tri procvate, dakle otkupom odnosno kako to ovdje kaže izvlaštenjem ovih nekretnina u privatnom vlasništvu. Daj Bože da se nađu dobra rješenja i da investicije napokon krenu. Ali s obzirom na dosadašnja iskustva ove Vlade i vrlo opskurni mali broj investicija bojim se da će biti kako sam rekao u početku "tresla se brda a rodio se miš". Hvala lijepo.
Sada prelazimo na replike. Prvi se javio Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Grubišiću kada govorimo o strateškim investicijama u kojima je HDSSB itekako jasno progovarao onda je bitno, ne samo iznos koji je definiran tim zakonom a to je 20 milijuna eura nego tko će kontrolirati da se doista postupa sukladno zakonu. A isto tako malo prije sam govorio u članku 4. svrha, ali još važnije privođenje namjeni zemljišta koje je izvlašteno je rok. Rok. Ovdje trebamo u ovom zakonskom rješenju definirati rok. Šta nakon 10 godina ako je netko izvlastio na trasi nešto a netko se kasnije zaigrao, promijenio trasu a ostalo zemljište i napravi izvlaštenje? Tko će odgovarati za to? Tko će biti kažnjen za povlačenje olovke na neko drugo mjesto i mijenjanje moguće trase? Tko ima informaciju i olovku i ovaj Zakon taj je itekako u prednosti. A ja ću vam reći i primjer iz prakse. Imao sam jednu važnu investiciju gdje su tražili izvlaštenje 386 čestica. I došli smo do 2, 3 čestice da je potrebno još izvlastiti no imali smo vlasnika koji je reketario i došao mi je direktor i rekao čovjek ne pristaje nego traži takvu i takvu cijenu za zemljište. Hladno sam mu rekao uzmite olovku i zaobiđite ga. Da vidite kako se kasnije javljao sa puno manjom cijenom, no nismo pristali na to. Znači bitan je zakon, bitna je trasa ali još važniji su upravo ovi rokovi da se stavi investicija u funkciju. Jer događati će se po terenu da će se koristiti ovaj zakon a investicije neće biti realizirane u idućih 10, 15 godina ili možda nikada. Tko će onda odgovarati što je netko izvlastio pojedine vlasnike na lokaciji? Hvala lijepo.
Ne repliku odgovara Boro Grubišić.
Hvala kolega iz i moje, naravno stranke, pa će sada reći i eto replika od stranačkog kolege. Ali to je ono što smo i vi i ja uočili, dakle ja neposredno prije nego što sam izišao za govornicu i nakon govora i rasprave kolegice Ingrid je li, da nigdje u zakonu upravo ne piše to o čemu ste vi replikom ustali i rekli da nema definiranog termina kraja investicije. Dakle nije nigdje zakon definirao niti su spomenute sankcije ukoliko se ne završi investicija koja je predviđena za zemljište koje je izvlašteno. Nema sankcijskog postupka niti se vidi u ovom zakonskom prijedlogu. Ja ga nisam našao, možda će gospođa zamjenica ministra nešto moći reći o tome, ali evo ja ga nisam našao.
Druga replika, poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Grubišić, govorili ste o bitnosti rokovima dovršenja investicija, ali je jednako tako bitno i vrijednost investicija koja je glavni i jedini kriterij da se nešto proglasi strateškom investicijom. A što ako strateški investitor najavi investiciju iznad 150 milijuna kuna, temeljem toga dobije izvlaštenje od pojedinaca, a onda se ostvari nakon 3 ili 4 ili 5 godina ne ostvari se investicija ili se ostvari u iznosu 90 milijuna kuna. Što će bit u takvim slučajevima? Zakon nije uopće predvidio takvu mogućnost. Primjerice, samo Zračna luka Zagreba je data u koncesiju točno za određenu vrijednost investicija, a zaključen je ugovor o koncesiji upola manje vrijednosti investicija. Tako da onaj tko je bio protiv Zakona o strateškim investicijama logično je da mora biti protiv ovakvog zakona jer se on, ovaj zakon naslanja se na diskriminirajući zakon i ovo je zakon o pogodovanju diskriminirajućem zakonu. I šta je to strateška investicija, tko će to definirati, što je to o strateškom interesa Republici Hrvatskoj, samo 150 milijuna kuna. Pa ovi vaši o kojima ste govorili na Viru njih 500 sigurno je investiralo više od 150 milijuna kuna pa nisu strateški investitori postali. Ne mogu dobiti ni put. A što znači i investicija, je li strateška, pa nije svaka investicija, ona može čak dovesti do rasta ali svaki rast ne mora dovesti do razvoja. Pa upravo su najveće strateške pod navodnicima investicije usporile razvoj hrvatskog gospodarstva jer treba što više malih, a ne što manje velikih jer gospodarstvo i društvo razvijaju veći broj manjih, a nikako veliki i odabrani. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara Boro Grubišić.
Da, kolega Mariću, ako se već držimo onih i ako govorimo jezikom recimo ministra prometa, engleski, small and middle enterprises, dakle mala i srednja poduzeća su upravo u fokusu europske unutarnje politike, politike gospodarstva i ekonomije. 26 milijuna malih i srednjih poduzetnika ima u Europi i naglasak je da zaposli svak' po jednog, 26 milijuna zaposlenih i riješili nezaposlenost u Europi. Ali o ovome što ste vi u početku govorili, ja bih rekao da to varijanta B iste prijevare, dakle u odnosu na varijantu A o kojoj smo ja i Bubalo govorili, zapravo to je varijanta B, još jedna od mogućnosti koja se može dogoditi, a nije zakonom regulirana jer je onaj zakon o strateškim investicijama zapravo jedan diskriminacijski zakon i zaista kako sam i uočio u raspravi da je to nastavak toga zakona, nastavak toga pogodovanja diskriminacijskom zakonu i mi smo bili protiv onda, bit ćemo i sada. Hvala.
I zadnja replika, poštovani Ante Sanader.
Poštovani kolega Grubišić, vi ste rekli da cestu kako je vi nazovete Dalmatina, autocestu, što nije njen službeni naziv, ali kažete tamo neki krš i kamenjar pa je plaćen po nekoj velikoj ogromnoj cijeni, znači točno je da tamo ima veliki dio krša i kamenjara, ali oni Dalmatinci vole onaj svoj krš kao i svoju Slavoniju odnosno svoju zemlju, bogatu zemlju u Slavoniji i njima ona tamo vrtača je značajna kao vama vaše najveće polje. Zato evo moram s obzirom da sam iz Dalmacije moram radi onih tamo koje predstavljam vam to reći. I naša zemlja je nama vrlo važna, kao i vaša plodna vama, ali dobro nisam se zbog tog javio, to onako usputno samo da ne kažu ovi Dalmatinci da se mi ne borimo za interes Dalmacije kao što se vi borite za interes Slavonije. Ali nešto drugo, nije dobro da iz Hrvatskog sabora ide ovdje poruka u smislu, kažete vi to je interes poduzetnika pa zašto bi to bio interes Republike Hrvatske. To je bila loša ponuda velikim investitorima. Mi pozivamo, cijelo vrijeme pozivamo, tražimo te velike investitore da dođu, da ulažu ovdje, nije dobro da iz Hrvatskog sabora sad čuju vijesti tipa pa mi ne želimo te velike investitore, zašto bi mi njima davali pogodnosti. Pa cijeli smisao je da im pokušamo dati pogodnosti ako će oni pošteno uložiti. A ovo hoće li oni to preprodat, pa ključno je da se plati po tržišnoj cijeni. Mi se bojimo da se neće platit po tržišnoj cijeni kad se uzima malima jer ključna situacija je da pokušamo zaštitit male od velikih, ali moramo zaštitit i velike od reketa malih jer i mali nekad znaju sa svojom malom površinom reketirat neki ozbiljni projekat. Znači moramo imat razumijevanja i za jedne i za druge i to je smisao ja mislim i ovog izvlaštenja i želje da se pošteno plati, da zaštitimo i maloga, ali treba štititi i velike jer često su i veliki u problemima pa veliki projekti nam idu ća.
I na ovu repliku odgovara Boro Grubišić.
Kolega Sanader, ja neću govoriti o cijeni kvadratnom metru u nekim Dugobabama ili tako dalje, znamo o tome već sve i ne bih htio biti provokator, da me ne smatrate provokatorom u smislu toga. Međutim, ovdje se spominje jedinstvena metodologija utvrđivanja cijene. E sad kad bismo u toj jedinstvenoj metodologiji kako lijepo se to veli ovdje utvrđivanja cijene stavili kvadratni metar te naše slavonske zemlje i kvadratni metar toga krša i kamenjara gdje nema ni zmija jer ne može ni ona ustat, nema ničega, onda bismo vidjeli da bi ipak postojala nekakva razlika tržišna. Ali eto u prošlom mandatu ili kad je pravljena Slavonika također je bila razlika u cijeni kvadratnog metra tema, evo neću spominjat više to selo itd. I sad vi kažete možda danas i sa autocestom kvadratni metar zemljišta, dakle uključujući i autocestu ne bi bio toliko koliko je plaćen onda kada je građena autocesta. Ali eto, neka vi branite svoje, mi svoje. Svi smo mi Hrvatska zajedno tako da nema razloga da se ovako kačimo na ovaj način. Hvala lijepa.
U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani kolega Tomislav Klarić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Evo Prijedlog zakona o izvlaštenju i određivanju naknade. Evo u startu samo mali komentar zašto i određivanju naknade. Ako pogledamo povijest svih zakona koji su obrađivali ovu tematiku od Austro-ugarske, Kraljevine Jugoslavije, NDH, SFRJ svi su govorili da je to zakon o izvlaštenju i svaki od njih je u bilo kojem društvenom uređenju predviđao budući da se radi o prisilnom oduzimanju imovine i o nekakvoj pravičnoj naknadi. No, naslov je manje bitan. Ono što je dobro kod ovog zakona što ne ide po hitnom postupku već će proći i ovu raspravu. I ja vjerujem da će se mnogo od onog što je ovdje rečeno i što će bit u međuvremenu dato kroz amandmane da će se raspraviti da bi ovaj zakon bio što kvalitetniji. Dakle, svrha Zakona o izvlaštenju prvenstveno nam pomaže da rješavamo imovinsko-pravne odnose na zemljištu gdje ćemo graditi nekakvu stratešku infrastrukturu. To je bio prvenstveni cilj i dosadašnjih svih zakona pa i ovog. Ovdje je gospodin Grubišić napomenuo a i više govornika je govorilo i o Zakonu o strateškim investicijama pa ću kasnije u komentaru reći par riječi i o tom zakonu. Ovdje ono što bih ja želio posebno naglasiti to su jedinice lokalne samouprave, a o tome smo već govorili i prilikom donošenja prvotnih zakona koji se svi naslanjaju onda posljedično i na ovaj a odnosi se na jedinice lokalne samouprave. Dakle, na onaj temeljni dio od kojeg se dalje sve razvija jer od njih potiče i prostorno planiranje, izrada urbanističkih planova i svega onog što će bit. Dakle, sve jedinice lokalne samouprave, a ovdje se govori o tome da idemo u izradu ovog zakona zbog investicija, zbog ubrzanog pokretanja svega. Moj prijedlog, promišljanje i svi amandmani koji su na to upućivali i mislim da je sad konačno vrijeme da se i kroz ovaj zakon provede to su urbanistički planovi uređenja poslovnih zona na području jedinica lokalnih samouprava, a reći ću vam i konkretan razlog i primjer zbog čega to naglašavam. Dakle, jedinice lokalne samouprave uz suglasnost županija pa i ministarstava donijele su svoje prostorne planove, donijele su urbanističke planove i jednostavno nemaju mogućnosti za izvlaštenje zemljišta i rješavanje imovinsko-pravnih odnosa osim za komunalnu infrastrukturu, za dakle nekakve prometnice i ono što će radit tamo ali ne i za radne platoe na kojima će kasnije nakon njihovog uređenja i rješavanja imovinsko-pravnih odnosa doći nekakav investitor. Ne znam, grad u Republici Hrvatskoj koji ima konačno riješene zemljišne knjige. Znamo kakav nam je katastar. Znamo iz iskustva koje su procedure kad je posljednji upisani vlasnik u nekakvoj takvoj knjizi bio iz devetsto osamnaeste ili je umro '76. a nakon toga nitko nije zbog onih dječjih doplataka, pa ljudi se nisu upisivali kao vlasnici. Koja je kasnije procedura da bi se tako nešto donijelo? Upravo ovih dna mogu vam reći konkretno nekoliko presuda budući da je takvo jedno zemljište po ondašnjem zakonu sedamdesetih godina bilo eksproprirano kako se kaže odnosno izvlašteno. Nije postavljen nikakav rok po kom roku je taj neki tko se pojavio kao nekakav nasljednik mogao tražiti naknadu. I u ovom slučaju imamo slučaj i na Hvaru, imamo dolje i kod mene u Bakru, imamo i na Krku slučaj gdje po nekakvoj procjeni nekakvog sudskog vještaka praktički grad postane blokiran. Trenutno moj slučaj upravo od prošlog tjedna moramo isplatiti 3 milijuna i 600 tisuća kuna zemljište koje je eksproprirano '79. godine. Upravo ovaj zakon i to je ono o čemu trebamo mi ovdje u ovom Saboru a i Vlada promišljati. Sličan slučaj je na Krku, čini mi se na Hvaru i te stvari su ono što se događa. Procjene su takve kakve jesu i upravo tu metodologiju u ovome zakonu mislim da bi trebalo još dodatno razraditi i staviti taj konačno vražji, oprostite na izrazu, poseban interes unutar poslovnih zona, industrijskih poslovnih zona u RH. Jednostavno svima nama su ruke vezane, ne možemo doći do zemljišta. Mi moramo upisivati nekakve vlasnike, rješavati njima imovinsko-pravne odnose da bi onda mogli otkupiti to zemljište i staviti u njihovu funkciju. A ovdje govorim o nekakvoj brzini i o strateškim investicijama i o ubrzanju nekakvim ovakvim zakonom. Ne znam isto zbog čega se ako govorimo da idemo na ubrzanje kompletne procedure, na pojednostavljenje procedure, na način utvrđivanja naknade zašto se ide u objedinjavanje tog postupka. Pa moramo donijeti odluku o izvlaštenju i odluku o naknadi istovremeno ako govorimo o nekakvoj strateškoj investiciji upravo po ovom prijedlogu zakona to je ovdje takav nekakav slučaj. Ono što je dosadašnja praksa pokazala kao otegotna okolnost kroz ove IPA projekte koji su bili bio je problem da niti sadašnji postojeći zakon, ali niti onaj predloženi zakon kojeg imamo sad pred sobom o izvlaštenju ne sadrži odredbe o potrebnoj duljini roka deponiranja naknade. Ja nisam vidio ovo, ne znam možda sam preletio da tako kažem da je određena nekakva naknada, da je taj novac deponiran na nekakav poseban račun i da je određen rok 4, 5, 6, 10 godina u kom roku se može pojaviti nekakav vlasnik koji će tu, kojem će ta naknada biti isplaćena. Ovako imamo situaciju da deponiraš nekakva sredstva za nekakvu vrijednost procijenjene imovine i da ti ta sredstva stoje na nekakvom posebnom računu, a vlasnik ako se pojavi se pojavi ili se ne pojavi. Opet se vraćam i na ove poteškoće u praksi koje trenutno imamo koji u onom idealnom dijelu vlasništva budući da su naša gruntovnica, katastri, zemljišne knjige, imovinsko-pravni odnosi u takvoj situaciji u kakvoj jesu što sa onim zemljištem koje unutar površina nekakve buduće strateške investicije ili poslovne zone gdje imamo nekakvog suvlasnika u idealnom dijelu. Imamo čak situacija da su takvi nekakvi suvlasnici u idealnom dijelu u jednoj dvadesetini ili tridesetšestini takvog zemljišta. Idealni dio to znači da on može u svakom trenutku reći ne, moja dvadesetina je tu, tu, tu i tu i jednostavno iz svoje namjere da zakoči realizaciju nekakvog projekta neće da pristane na naknadu nego se sudskim putem sporimo već 5, 6, 10, 15 godina i tako jedno zemljište ostaje van funkcije. A opet ponavljam nalazi se unutar obuhvata nekakvih poslovnih zona. U članku 8. stavili ste jednu novu varijantu gdje može neki investitor privremeno izvlastiti zemljište za postavu nekakvog svog pomoćnog objekta ili za organizaciju gradilišta koja će se nakon realizacije projekta vratiti prijašnjem vlasniku. Ja ne vidim tu u toj odredbi baš nekakve preciznosti u tom članku 8. jer taj prijedlog zakona kaže da se susjedno zemljište potrebno za smještaj radnika, materijala i drugog može privremeno uzeti u posjed. Dakle, ako vlasnik ne da mi ga možemo prisiliti da on mora dati. Nadalje, u drugom stavku se kaže da će privremeno uzimanje u posjed zemljišta ukinuti čim prestane potreba zbog kojeg je određena. Po meni takva odluka je vrlo, vrlo paušalna, odnosno nema nikakvog roka. O tome je nešto spomenuto ali baš ne u tom kontekstu i prijašnjim raspravama. Dakle, nema točnog ograničenja. Vi ćete izvlastiti Peru, Janku, Marku nekakvu česticu da bi na tu česticu stavili nekakav objekt koji će biti u funkciji realizacije strateškog projekta. E sad, koliko će vremenski taj rok trajati, da li je rok dobivanja uporabne dozvole za realizirani projekt nekakve strateške investicije, da li je rok završetak samog objekta ili je taj rok prema ovome kako stoji u zakonu neodređen pa nek bude koliko bude? A može se koristiti i za nešto drugo. Predlagatelj smatra završetak radova na glavnoj građevini što je opet nešto neodređeno, dvojbeno. Čije mišljenje se uzima da su rokovi na građevini završeni itd.? Što se tiče uzimanja susjednog zemljišta smatramo da predlagatelj i taj dio nije najsretnije postavio. Što ako se na susjednom zemljištu nalazi nečiji vinograd, što ako se nalazi nečija kultura koja mu donosi nekakvu veću vrijednost? A u članku 52. propisuje se na koji način će se odrediti ta vrijednost naknade koja će biti isplaćena tom vlasniku zemljišta. Pa govori da će biti procijenjena tržišna vrijednost prije i tržišna vrijednost nakon završetka te strateške investicije pa će to biti nekakva naknada odnosno bit će umanjena za razliku koja se odnosi. Po meni je to potpuno nedorečeno, neprecizno i mislim da se tu treba još drugačije obraditi, detaljnije napraviti i na taj način nekako regulirati. Što se tiče ovog dijela stupanja u posjed i naknade. Ponavljam vam imat ćemo svi i dalje problem. Problem u tome što su zemljišne knjige nesređene, što sama naknada i samo rješavanje izvlaštenja i deponiranje određivanja naknade i isplaćivanje naknade i sam postupak određivanja naknade u ovome ste propisali daje nekakav sudski vještak koji će zajednički odabrati obje strane. U sudskoj praksi kad takve stvari se rješavaju imamo procedure koje dugo, dugo traju i obično budu na štetu u ovom slučaju ne države jer je ona kroz strateške projekte bila vrlo decidirana pa se odredila i kamen i … [[Govornik se ne razumije.]] i voćka, međutim kad se presuđuje, presuđuje se uvijek na štetu odnosno jedinica lokalnih samouprava kojima se paušalno odrede nekakve cijene. Da ne govorim da je RH u onom dijelu kad je darovala zemljišta jedinicama lokalne samouprave za nekakve strateške projekte kroz ugovor stavljala zamislite cijenu koju je odredila Porezna uprava na osnovu nekakve procjene koliko je bila te godine prodaja zemljišta na području određene jedinice lokalne samouprave. Pa ih nije bilo briga da li se tad prodavala kuća sa bazenom u isto vrijeme i nekakav pašnjak, oni su te iznose zbrojili i odrapili da je to ta cijena. I onda je RH kod ugovora sa jedinicama lokalne samouprave određivala da je to ta cijena i da je tu vrijednost predala jedinicama lokalne samouprave. U ovom slučaju što se tiče Zakona o strateškim investicijama opet ponavljam tamo smo donijeli, u tom zakonu ima jedna po meni opasna, nije sam zakon loš u onom smislu koji se odnosi na pokretanje strateških investicija samih iznosa, loš je u onom dijelu što a o tome smo već govorili jedinice lokalne samouprave eliminira u onom dijelu prostornog planiranja. I opet se vraćam na poslovne zone, na industrijske zone, na sve one zone koje su već prostornim planovima jedinica lokalne samouprave i usvojeni i doneseni ili čija obveza je propisana usvojenim prostornim planovima. To Zakon o strateškim investicijama eliminira i ovdje više neću imati vremena ali svakako u prijedlogu konačnog zakona o tome ćemo i pismeno vam dati amandmane. Posebno neka se obradi i pomorsko dobro i ovaj dio mogućnosti i njegovog širenja i onom dijelu koji se odnosi na izvlaštenje u njegovoj neposrednoj blizini. Svi smo se puno puta dosada opekli i mislim da kroz ovaj zakon na jedan kvalitetni način se i takve stvari mogu izbjeći. Evo hvala.
Prelazimo na replike. Najprije poštovani Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Klarić, vrlo često ste govorili i spominjali pojam strateške investicije. Valjalo bi doista razlučiti i razlikovati stratešku investiciju od bilo koje strateške investicije, međusobno razlikovati. Imamo strateških investicija koje su interesantno strateške za investitore ali nisu … [[Govornik nije uključen.]] koje su strateški interesantne investitoru ali nisu od strateške važnosti države, a ima investicija koje su strateški važne državi ali investitoru nisu važne zato se mora država angažirati i donositi poticajne mjere samo tamo gdje se preklapaju interesi, gdje se podudaraju interesi. Ako će Ema M Augsburg otvoriti tvornicu u Šibeniku ili Vodicama, zaposliti tisuću ljudi onda da država plati izvlaštenje, da HEP besplatno dade suglasnost i priključak, da napravi besplatnu trafostanicu, da plin besplatno, da budu oslobođeni svih doprinosa, komunalnih svih davanja, sve to treba napraviti da takva investicija dođe i država neće se, imat će samo koristi od toga. Ali ako netko gradi trgovački centar onda je zločin izvlastiti vlasnika da bi se napravio trgovački centar jer on nosi takva investicija strateški nije važna RH jer donosi samo negativnosti a nikakve koristi. Otvaranje trgovačkih centara, cijene su sve veće, roba sve ne kvaliteTnija, a zaposlenih sve manje u istom sektoru. To su nam dali trgovački centri i sad trebamo cijeli zakon prilagoditi i državu angažirati da bismo pogodovali i takvim investicijama što samo izvršavaju odnosno jedan kriterij ispunjavaju a to je vrijednost investicije. Pogubno je što je samo taj kriterij koji određuje da je to strateška investicija. hvala lijepa.
Na repliku odgovara Tomislav Klarić.
Kolega Marić, ja sam bio kad se raspravljalo o Zakonu o strateškim investicijama vrlo jasan. Smatram da investicija od 150 milijuna, 75, 20, 20 po meni nije strateška investicija za RH. To je investicija. Ono o čemu smo govorili, strateške investicije za RH su i plinovod i magistrala i autoceste i infrastruktura, projekti koje se odnose na jedno šire područje. Ovo o čemu govorimo su investicije. Takav zakon kakav je predložen takav je usvojen i ovo o čemu sam danas govorio uvažava i to da takav zakon postoji iz tog razloga sam rekao i ovo šta sam rekao. Dakle, nas dvoje se u potpunosti slažemo, vezano za to što je strateška investicija i ja smatram osobno da ovo o čemu taj zakon propisuje nije sve strateška investicija. Međutim zakon je takav, mi ga moramo uvažavat, poštivat. Ovaj zakon nasljeđuje odnosno u jednom djelu će pogodovat tom zakonu i mi moramo i kao pozicija, to je moje mišljenje da on u ovom smislu bude što bolji ali i da jedinicama lokalnih samouprava dakle onima na terenu koji operativno odrađuju te poslove omogući da brže realiziraju nekakve projekte pa makar se radilo i o nekakvom trgovačkom centru ili o ovakvoj ludoj situaciji o kojoj se država nalazi i taj trgovački centar će prilikom izgradnje zaposjeti nekakvu građevinsku firmu, potrošiti nekakav materijal a onda će u njemu nažalost za vrlo mizerne plaće raditi naši građani. Ali u toj situaciji živimo i ja mislim da svi mi zajedno naročito onaj koji predlaže ovaj zakon morao se potruditi da ovaj zakon bude životan i u onom djelu primjenjiv za sve nas koji ćemo se kasnije na terenu njime služiti.
Druga replika, poštovana Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Pa poštovani kolega spomenuli ste pomorsko dobro. Zanimljivo je pročitati u članku 59 da u slučaju proširenja granica pomorskog dobra izvan granica određenom aktom nadležnog tijela obveznik isplate naknade RH. Pitam se što je sa objektima sagrađenima na pomorskom dobru a kod nas u Dalmaciji znamo da ih je jako puno sagrađeno na nasipu a nasip je po samoj definiciji pomorsko dobro. Proglašeno je naravno pomorskim dobrom a RH još uvijek nije isplatila naknadu. Nisam primijetila da u državnom proračunu stoji stavka niti predviđena sredstva za isplaćivanje ni ovih dosadašnjih problema a posebno ne ovih novih.
Na repliku odgovara Tomislav Klarić, izvolite.
Slažem se s vama. Nisam primijetio ni ja i mislim da to toga ni neće doći osim u posebnom slučaju nekakvog strateškog investitora fizičke osobe koje će na otoku imati 20 milijuna kuna investicija ili tih 150 milijuna kuna i zbog tog sam rekao da ćemo dat i pismeno očitovanje vezano za taj dio na ovom zakonu kao klub.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prijavio se poštovani potpredsjednik Doma Milorad Batinić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, zamjenice ministra, kolegice i kolege. Naime, imam potrebu referirati se na nekoliko članaka. Smatram da bih ih možda trebalo korigirati ili uskladiti sa određenim zakonima koji su nedavno doneseni. U načelu podržavam zakon. Ovo je nastavak onoga, prethodnih prijedloga zakona koji su bili, unijeta su određena poboljšanja u samu proceduru, detaljnije je propisano postupanje a isto tako malo ću se referirati na ove rasprave koje su prethodile vezano na onaj negativan kontekst što je bilo izrečeno u ovome djelu. Naime, svi smo svjesni činjenice da je izvlaštenje, to je ono krajnje. Ukoliko ne uspije dogovor sa vlasnikom, kada govorimo o kupoprodaji nekretnina, to je znači krajnje institut za kojim posežemo kada nemamo drugog izlaza. I po meni osobno, imam iskustvo do sada u mojoj praksi jedno izvlaštenje, ove godine već ću morati imati drugo jer čitavu ovu proceduru koja je propisana ovdje provodim već više od 8 mjeseci i ne uspijevam kao gradonačelnik doći do potrebitog zemljišta za infrastrukturu u poslovnoj zoni. No krenuo bih redom. Kao što sam uvodno rekao u načelu nemam značajnijih primjedaba osim, velim određenih sugestija, možda čisto i nomotehnika i usklađivanja sa određenim zakonima. Pa prvo članak 7., stavak 2., ako se uslijed korištenja zemljišta na temelju zakupa uništi kultura zemljišta tako da se ono ne može koristiti na dosadašnji način, vlasnik može zahtijevati potpuno izvlaštenje. To je logičan slijed, međutim sama riječ kultura zemljišta. Mi imamo Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji govori o vrstama poljoprivrednog zemljišta, možda velim, čisto nomotehnički doraditi i iz postojećeg zakona, da li se radi o visoko vrijednom poljoprivrednom zemljištu, manje vrijednom ili kako je već kategorizirano, odnosno imenovano u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, velim to je čisto neko razmišljanje. Ono što vidim u članku 7., stavak 3. poboljšanje, produljeni rok. A upravo, velim do sada je bilo jedan mjesec od prestanka zakupa. Upravo iz razloga što smo svjesni činjenice da imamo, postoje određene nekretnine gdje su vlasnici diljem zemlje, zemaljske kugle, od Amerike, Australije, Švedske, Norveške, itd. i mislim da je ovo više nego korektno, u smislu i očitovanja i zanavljanja toga zahtjeva. Što se tiče pretpostavki za izvlaštenje, velim vrlo detaljno se govori. Članak 9., "Izgradnja građevina odnosno izvođenje radova treba biti u skladu s pravomoćnom lokacijskom dozvolom". Tu isto bih sugerirao da se konzultira poslije sa novim Zakonom o građenju jer po novom Zakonu o građenju lokacijska dozvola ne postoji ili nije u tom smjeru se razmišljalo, velim čisto malo da se doradi i da se još u nekim člancima se spominjalo lokacijska dozvola gdje se posebno nabrajaju zahtjevi, da se sa aktom koji omogućuje građenje. Znači, da li je to glavni projekt ili neki drugi akt jer na neki drugi način ne može se provesti. I ono što bih isto tako tu sugerirao, da li je nužno da piše u članku zakona kojem. Naime, bilo koji akt o građenju ne može se donijeti bez valjanih prostornih urbanističkih planova. Velim, procjena je vaša da li je nužno da to isto tako piše. Velim, iz rasprave se može očitovati da određeni koji su raspravljali kolege možda ne razumiju tu tematiku pa da li je potrebno da se upiše znači u skladu sa prostorno planskim dokumentima i izdanim dokumentom, aktom za građenje. Jer ako nemate akt za građenje ne može se niti parcelacijski laborat napraviti. Velim, ima dosta novina, dosta poboljšanja. U glavi 2., utvrđivanje interesa RH naravno mi koji smo funkcioniramo na lokalnoj razini između ostaloga, naravno da je tu u najvećoj mjeri interes jedinica lokalne samouprave. Ono što bih, članak 15., Prijedlog za utvrđivanje interesa RH, sve podržavam što je navedeno ovdje. Velim, tu je možda korekcija s pravomoćnom lokacijskom dozvolom, znači aktom za građenje. Isto tako, po logici stvari, ne možete dobiti akt koji odobrava građenje ukoliko nije usklađen sa prostorno planskim dokumentom. Logika, velim. Da li treba pisati, to je pitanje? I sljedeće, naznačen vlasnik posjednik drugi stvarnopravni ovlaštenici, pozvao bih se na analogiju članka 48. ili 49. gdje se govori: "Vlasnik građevine nema pravo na naknadu ukoliko nije legalizirana". Pa piše u stavku 2. postupak uklanjanja građevine i sad termin prethodno pitanje, analogno tome izričaju, prethodno pitanje sređivanje imovinsko pravnih odnosa. Ja znam da intencije, između ostaloga da se krene žurnije u sređivanje imovinsko pravnih odnosa, međutim mi nećemo sa izvlaštenjem. Kad bi to bio mogući institut, tada bi na području čitave svoje jedinice, svojega grada potegnuo pitanje izvlaštenja za nešto, samo da se srede imovinsko pravni odnosi tamo gdje nisu sređeni. Možda smo, velim, dobra je namjera, to će se svakako desiti, ali svakako možda ne bi bilo loše da se i određene pretpostavke unesu koje je nužno ispoštovati. što se po prirodi stvari i samog zakona vidi. Tu je spomenuto također, znači, šume i šumsko zemljište. Sugeriram, kao što je i kod Zakona o poljoprivrednom zemljištu, mislim da idu, da su u proceduri u javnoj raspravi određeni, izmjene Zakona o šumama koje upravo vezano na Zakon o strateškim investicijama, definiraju to područje možda detaljnije. Kolega Škvarić se osvrnuo na članak 20., znači ukoliko jedinica lokalne samouprave pokrene postupak izvlaštenja, tu piše da bi mi trebali sufinancirati, kao JLS državnom proračunu, možda pojasniti, naravno mi smo za to da ne moramo platiti jer baš nemamo puno novaca, ali velim, sve je to državni proračun na neki način. No ono što sam još, nemam baš previše vremena, velim možda u cjelini, velim zakon je ok, mogu se složiti s time, međutim u djelu koji smo dobili u materijalima posljedice koje će proisteći donošenjem zakona cjelokupan postupak izvlaštenje propisan ovim za koncipiranje na način". Ne bih se složio s tim. On u suštini je koncipiran da će se prilikom izvlaštenja moraju se riješiti imovinsko-pravni odnosi. Pa kaže "da potiče rješavanje imovinsko-pravnih odnosa na nekretninama koje se nalaze u zoni zahvata" itd. to stoji. Međutim koliko će biti tih investicija, koliko će se riješiti, to je sada pitanje? I ono što je svakako također za pohvalu to je propisivanje jedne jedinstvene metodologije za utvrđivanje vrijednosti nekretnina. Vjerujem kada bi imali taj okvirni prijedlog toga akta te metodologije da bi i naša rasprava bila puno konzistentnija, ne bi toliko ulazili u širinu i bile bi nam neke stvari puno jasnije. Što se tiče strateških investicija, tu bi također sugerirao mislim da je možda naime svi smo očekivali znajući da Zakon o izvlaštenju neće ubrzati proceduru, dapače ovaj zakon sa samim tijekom on ni ne može ubrzati proceduru. Ponavljam, najbrža procedura je direktna ako se možemo dogovoriti sa vlasnikom nekretnine, on će ubrzati proceduru u onome dijelu što točno propisuje i nadležnost Ureda državne uprave i središnjih tijela. Ono što bi još također htio kazati imam primjer, želio sam pokrenuti izvlaštenje, čekao sam ovaj zakon. u samom centru grada imam zemljište koje već za vrijeme mojega mandata prvoga od 2005.bilo u vlasništvu grada pa je ponovo došlo na postupak povrata imovine, pa je onda na to zemljište se zabilježio stečaj neke tvrtke tako da sam izgubio nadu. Međutim, teško ih je namiriti naprosto velim u dva navrata su se mijenjale zabilježbe. Već je bila presuda i onog povrata postupka imovine da je grad vlasnik, sada je nanovo žalbom opet druga procedura. Očekivao sam možda je makar je to iluzija da se to ovim zakonom može propisati ali tražim pomoć u ovom slučaju. Podržavam zakon. Hvala.
Replika kolega Mesić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi gospodine potpredsjedniče Batinić iz zadnjeg dijela vašeg izlaganja stekao bi se dojam da je ovaj zakon upravo po vama pisan i ovog što se vama desilo upravo u centru grada pa se bojim da bi mogao ovako u kuloarima ovaj zakon dobiti nadimak lex Batinić ili ovako nešto. Ispalo je stvarno iz vašeg izlaganja da je praktički po vašem slučaju pisan zakon, a ne po onome o čemu su kolegice i kolege govorili u čitavoj današnjoj raspravi.
Na ovu repliku odgovara potpredsjednik Batinić. Izvolite.
Kolega Mesić očito niste slušali što sam ja govorio. Ne očito nego definitivno. Ja sam samo kazao da sam očekivao možda, nadao se jer nemam načina kako riješiti. Problem se vuče toga o čemu sam govorio od '97.godine. pa je bio najprije stečaj, pa je onda bio povrat imovine, pa je onda bila sudska presuda povrata gradu Ivancu tih čestica, sada ponovo je stečaj sud i ponovo na taj stečaj opet povrat imovine. Ja sam kazao, krivo ste me razumjeli možda da bi trebalo donijeti neki nek se zove kako se zove lex ne znam što da se mogu i na takve stvari nekim zakonom, da li je to Zakon o izvlaštenju kako ćemo ga zvati da se stavi točka na i i da se razriješi. To je bilo moje razmišljanje u tom dijelu. Naravno zašto sam to iskoristio sam raspravu upravo da i zamjenica ministra čuje o problemima ne tražeći ništa i ne tražim da se zove lex Batinić kolega Mesiću.
Zaključnu riječ ima zamjenica ministra pravosuđa, poštovana Sandra Artuković-Kunšt. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo upravo zato što želimo prekinuti sa praksom diskriminatornih ili pogodujućih odluka i upravo zato što želimo biti transparentni i biti legalisti predlažemo ovaj zakon. Drago mi je da su prepoznati i antikorupcijski elementi u ovom dijelu jer nam je to stvarno bila nit vodilja. Jedan od oblika koji može pomoći je ovdje spomenut odnosi se na pravodobne informacije. Mi mislimo da je vrlo bitna dodana vrijednost ovog zakona objava na webu i rješenja Vlade o interesu i svih ostalih rješenja odnosno aktivnosti koje se u postupku izvlaštenja budu događale, upravo zato da bi se i usporedbom odluka dobila transparentnost i zapriječila različita odlučivanja. Ono što je do sada bila praksa i što bi ovaj zakon trebao zapriječiti, a to je upravo suprotno od interesa o kojima je gospodin Batinić ovdje pričao. Bila je praksa da se izvlaštenje koristilo kao postupak umjesto onoga postupka koji se trebao u lokalnoj zajednici prethodno provesti. Dakle uređenje postupka imovinsko-pravnih odnosa bi trebala biti prva radnja pri provođenju određene investicije, a ne zadnja. I dio razloga zbog kojih su naše investicije bile zakočene se nalazilo u činjenici da ćemo imovinske odnose riješiti na kraju. Ne, to nije moguće. Imovinski odnosi se mogu riješiti samo na početku. Naravno da je prvo ovdje najzaineresiranija osoba sam investitor, pri tom stvarno ne mislim da li je bitno jel on veliki ili mali, mislim da je pitanje investicije pitanje našeg opstanka i da to ne trebamo ponovo ponavljati. Kao što smo prepoznali potencijale europskih fondova, ja se nadam da će lokalna zajednica prepoznati potencijale i dobrobit od svake investicije koja dođe pa će u tom smislu pomoći na svaki način. Da li će to biti uređenje imovinsko-pravnih odnosa u odnosu na privatne osobe? Nažalost hoće. Mi se u ovom zakonu svakako kao i u mnogim drugima budemo sve više suočavali sa potrebom da se vlasništvo konačno i precizno utvrdi ali i to je temelj da bi uopće kao pravna država u cjelini funkcionirali. Da li će lokalna zajednica prepoznati interes i da li će sudjelovati i svojim radom a to se odnosi na članak 20. mi smo pretpostavljali da hoće. Ali kao što ste u prijedlogu vidjeli stavili smo alternativnu mogućnost da se i taj članak briše. Ponovit ću, naša ideja je bila da se prepozna potencijal i ovog zakona i naravno investicija za koje vjerujemo da će doći. Meni je žao i ja se bojim da li svi imaju dobar primjerak zakona jer se uporno ponavlja pitanje o roku. Pa mi imamo članak 46., njegov naslov, naslov iznad toga članka zove se poništenje pravomoćnog rješenja o izvlaštenju. I u članku 46. sadržan je rok od 2 godine odnosno maksimalno 5 godina a tiče se roka izvršenja investicije i to u zakonu stoji. Govorili smo o građevinskoj i lokacijskoj dozvoli. Kada smo radili Nacrt prijedloga ovoga Zakona članovi radne grupe i to vrlo aktivni bili su i predstavnici Ministarstva graditeljstva i mi ovo nismo napravili slučajno. Naprotiv, u pravilu će lokacijska dozvola biti potrebna za ono što je Republika Hrvatska prepoznala kao svoj interes. Ako neće biti potrebno onda je to alternativno građevinska, ali zbog težine samog instituta izvlaštenja to će u pravilu biti lokacijska dozvola. Ovo je bilo postavljeno veliko pitanje izmjene planova. Naravno, upravo zato što će se izvlaštenje vršiti u skladu sa lokacijskom dozvolom onda više nema promjene namjene. I to je vrlo bitna stvar u ovom zakonu. I to je upravo ono preveniranje pogodovanja kojem smo nažalost bili svjedoci prethodno. Mi smo ovdje dotaknuli pitanje pomorskog dobra. Ako će se pomorsko dobro proširivati a tome će naravno pravila i postupci biti predviđeni Zakonom o pomorskom dobru i pomorskim lukama, onda onaj koji je bio kao građanin u tom dijelu zahvaćen ima pravo na zaštitu svoje imovine odnosno svoga vlasništva. I mi da bi prevenirali tužbe prema Strasbourgu a vjerojatno će biti ako drugo rješenje nećemo ponuditi biti upućene, mi smo u ovom zakonu predvidjeli i postupak i rješenje za naknadu i u takvim slučajevima. Da li je ono proračunski predviđeno, to je Zakon o pomorskom dobru kao što sam rekla. Spominjali ste situacije sa malim dijelom suvlasništva, odnosno malim idealnim postotkom suvlasništva pa osobe koje inače taj postupak vode vrlo dobro znaju da je rješenje za to razvrgnuće. I upravo je razvrgnuće to više moguće što je manji postotak suvlasništva, dapače. Ono što je isto uočeno kao razlika to je naslov zakona i mi smatramo da je to suštinska razlika, dakle ovo nije samo Zakon o izvlaštenju, ovo je Zakon o određivanju naknade. Određivanje naknade je bitna zapravo suštinsko pravo koje proizlazi iz izvlaštenja, dakle vlasnik treba dobiti odgovarajuću naknadu za vrijednost izvlaštene nekretnine. I upravo je to dio izvlaštenja. Drago mi je da se pojavila potreba i za raspravom o uredbi, mjerilima, odnosno kriterijima za utvrđivanje vrijednosti nekretnine, ona samo pokazuje koliko je ta uredba nužna i koliko smo zapravo dobro pogodili što smo predložili njezino donošenje. Vlada će uredbu donijeti a Ministarstvo graditeljstva pravilnik. Ono što je bitno i što će nam svima olakšati transparentnost odlučivanja i provjerljivost vještačkog nalaza je okolnost da će se odrediti parametri za procjenu nekretnine. Time će se naravno i postupak ubrzati. A ukoliko uistinu netko smatra da je u procjeni oštećen moći će na temelju tih parametara dobiti odluku koja je više zakonita od one koja to nije. Ovdje se govorilo i o razlici između poljoprivrednog i drugog zemljišta, uredba bi trebala, nacrt kojeg sam ja vidjela a ne smijem reći da sam ga vidjela jer je i takvo rješenje predvidio pa će prema tome biti prevenirane i takve okolnosti. U svakom slučaju mi ćemo uvažiti sve sugestije koje su opravdane do drugog čitanja. Evo, hvala.
Hvala i vama poštovana zamjenice ministra pravosuđa, Sandra Artuković-Kunšt. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Evo poštovana zamjenice, spomenuli ste ovaj dio koji sam spomenuo u govoru koji je vezan za idealni dio i razvrgnuće suvlasničke zajednice. Ali biti ću slobodan pa ću vam tijekom idućeg tjedna dostaviti jedan primjer prijedloga koji traje već 12, 13 godina s obzirom na rad našeg sudstva gdje u trenutku kada bi presuda trebala biti donesena taj jedan suvlasnik u jednoj dvadesetini prebacuje to zemljište na svoju kćer i postupak kreće iz početka i to traje godinama. Tako da ovaj zakon kako je zamišljen u tom dijelu olakšava sam pristup problemu. Međutim, bez onog da se unutar obuhvata, o čemu sam govorio a to je suština obuhvata urbanističkih planova gospodarskih, poslovnik, kako god hoćete nazvati, zona ne proglasi interes Republike Hrvatske u startu, ne samo za infrastrukturu koja se unutar njega gradi nego za prostore odnosno radne platoe na kojima će biti izgrađene nekakve hale, tvornice ili već ono što će se od strateške investicije na tom prostoru određivati. U ovakvoj situaciji u kojoj jesmo možete u bilo kojem gradu ili općini u Republici Hrvatskoj vidjeti svi imamo identičan problem, rješavanje imovinskopravnih odnosa, nesređene zemljišne knjige i ovaj problem koji se odnosi na razvrgnuće nekakvih suvlasničkih zajednica.
Odgovor na repliku poštovana zamjenica ministra pravosuđa Sandra Artuković-Kunšt.
Hvala lijepo. Slažem se djelomično smo dotaknuli ovim zakonom, djelomično ćemo vaše sugestije razmotriti ali vrlo dobro smo upoznati s ovim što govorite i to nam je jasno. Hvala.
Hvala i vama poštovana zamjenice. Iscrpili smo prijavljene za raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Prijedlog Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade, prvo čitanje, P.Z. br. 598. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o izvlaštenju i određivanju naknade. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim da se izjasnimo. Tko je za predloženi zaključak? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 83 glasa za, 3 glasa protiv i 17 suzdržanih glasova donesen predloženi zaključak.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Pismo suglasnosti o provedbi zakona između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Sjedinjenih Američkih Država je potpisano 26. rujna 2012. godine, a cilj je toga pisma uspostavljanje i potpora projektu regionalne inicijative u području pravosuđa namijenjenom jačanju vladavine prava, poboljšanju kapaciteta sustava kaznenog pravosuđa u JI Europi, sprečavanju i suzbijanju prekograničnog i organiziranog kriminala i korupcije te promicanje održive pravne reforme kojom se unapređuje odgovornost, transparentnost i usklađenost s europskim standardima. Vlada Republike Hrvatske i Vlada SAD-a obvezale su se na godišnje poduzimanje radnji i ulaganje sredstava koja su već odobrena u odgovarajućem zakonodavnom postupku radi potpore provedbi pisma suglasnosti. Nakon uspješno započetog projekta regionalne inicijative u području pravosuđa, a kako bi se u potpunosti ostvarili cilj i svrha opisani u pismu suglasnosti te ostvarili očekivani rezultati za sve sudionike Vlada SAD-a je odobrila dodatna sredstva u iznosu od 570 tisuća dolara za uspješno provođenje ovoga projekata i to u vremenskom trajanju do kraja 2014. Zbog povećanja dodijeljenih financijskih sredstava i zbog vremenskog produljenja trajanja projekta Vlada Republike Hrvatske i Vlada SAD-a su u Zagrebu 27. rujna 2013. potpisale izmjenu i dopunu Pisma suglasnosti o provedbi zakona između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Sjedinjenih Američkih Država. S obzirom da se temeljem potpisanog Pisma suglasnosti i izmjene i dopune Pisma suglasnosti projekt regionalne inicijative u području pravosuđa provodi u Republici Hrvatskoj te uzevši u obzir činjenicu da su SAD već okončale svoj unutarnji postupak, ocjenjuje se da postoji interes da i Republika Hrvatska što skorije okonča svoj unutarnji postupak i o tome obavijesti SAD kako bi Pismo suglasnosti i izmjena i dopuna Pisma suglasnosti u skladu sa svojim odredbama u najskorije vrijeme stupili na snagu. Slijedom navedenog predlaže se Zakon o potvrđivanju Pisma suglasnosti o provedbi zakona između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Sjedinjenih Američkih Država i izmjene i dopune toga pisma potvrditi u skladu sa konačnim prijedlogom zakona. Predlaže se ovaj prijedlog zakona raspraviti i prihvatiti po hitnom postupku, s obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora u kojima države i formalno izražavaju spremnost da budu vezane već sklopljenim međunarodnim ugovorom, kao i na činjenicu da u ovoj fazi postupka u pravilu ne možemo vršiti izmjene i dopune teksta međunarodnog ugovora. Hvala.
Hvala i vama poštovana zamjenice ministra. Da li izvjestitelji odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća? Ocjenjujem da ne. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub zastupnika HDZ-a i poštovani zastupnik Davor Božinović. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo zamjenice ministra. Ovo je u svakom slučaju inicijativa koja je dobra i korisna za Republiku Hrvatsku, prije svega zbog činjenice da SAD kao i puno puta u zadnjih par desetljeća pokušavaju i uspijevaju pomoći reformske procese u Republici Hrvatskoj. Ovo je posebno važno područje pravosudne suradnje i ono što bih ja volio otvorit na neki način razgovor sa predstavnicom predlagateljice, to je nekoliko stvari koje su možda tehničke, ali ipak mislim da o njima bi trebalo na neki način razgovarati ovdje u Saboru. Prije svega, kad govorimo o nazivu ovog dokumenta on se zove Prijedlog zakona o potvrđivanju Pisma suglasnosti o provedbi zakona između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Sjedinjenih Američkih Država i izmjene i dopune Pisma suglasnosti o provedbi zakona između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Sjedinjenih Američkih Država. Ono što ovdje nedostaje, barem meni nije potpuno jasno iz naslova provedbi kojeg zakona. Je li mi ovdje govorimo o međunarodnom ugovoru, je li on bilateralan, je li on multilateralan ili provodimo Zakon iz čega ispada da Hrvatska i Amerika imaju isti zakon. Ne znamo iz naslova na što se taj zakon odnosi. Druga stvar koju bih htio da nam predlagateljica objasni, to je pitanje uvođenja regionalne inicijative u području pravosuđa. Sad mi nije jasno je li to neka regionalna inicijativa koja je, koja se vidimo iz teksta odnosi na jugoistočno Europu. Ali jesu li članice te regionalne inicijative još neke države osim Republike Hrvatske i Sjedinjenih Američkih Država. Jesu li ovakvi tipski ili specifični sporazumi potpisani sa drugim zemljama jugoistočne Europe. Jer imate cijeli niz inicijativa koje su u ovom trenutku na snazi, pa i kad govorimo o području pravosuđa koje se primjenjuju u Europi. Neke su pod egidom EU, neke su pod patronatom Regionalnog vijeća za suradnju. Regionalno vijeće za suradnju je slijednik procesa suradnje u jugoistočnoj Europi. Ono ima regionalnu antikorupcijsku inicijativu. Ne znam je li ove dvije stvari su povezane i koji je odnos između njih i to bih volio da nam predlagatelj, odnosno predstavnik predlagatelja objasni. Ja sam pokušao vidjeti na web siteu Ministarstva pravosuđa pod linkom regionalna suradnja, tamo sam samo naišao na ovu regionalnu suradnju u okviru Regionalnog vijeća za suradnju koje je smješteno u Sarajevu. Također u tekstu ovog sporazuma imamo informaciju o tome da je nakon uspješno započetog projekta Regionalne inicijative o pravosudnoj, u području pravosuđa zabilježen napredak. Čak se u onom dijelu sporazuma koji se nalazi pod naslovom ocjenjivanje govori o kvantitativnim i kvalitativnim pokazateljima tog napretka. Ono što sam siguran da bi saborske zastupnike koji će glasovati o ovom prijedloga, o provedbi zakona još uvijek ne znam samo zakona bi bilo zanimljivo da mi vidimo taj napredak. Možemo li nešto znati o njemu koji su to kvantitativni i kvalitativni pokazatelji. Ja ovo govorim ne da bih komplicirao jedan kanal suradnje, nego govorim o tome kakvi se, kakav je kvalitet materijala koji se dostavljaju saborskim zastupnicima kao priprema za rasprave u Parlamentu po zakonskim prijedlozima. Ja ne znam, možda neki od predlagatelja smatraju ili prihvaćaju kao činjenicu da saborski zastupnici ne čitaju materijale. Ali kao što vidite saborski zastupnici, barem neki pokušavaju ne samo čitati, nego i shvatiti neke stvari. Vi ste u završnoj riječi kod prethodnog zakona rekli da vam je namjera biti transparentni i legalisti. Ja samo mogu reći da se nama nije lako snalaziti s obzirom na količinu i kvalitet informacija vezanih za ovaj zakonski prijedlog koji smo dobili od vas, a s obzirom na to kako ste nas informirali nisam siguran ni da je vama lako se snaći, odnosno uhvatiti nit svih tih regionalnih inicijativa. Dakle je li ovo bilateralni sporazum? Ako je zašto ga tako ne nazovete. Ako se radi o nekom pukom prijevodu sa drugog jezika vi ipak morate nešto kad se i to radi učiniti razumljivim zastupnicima u Hrvatskom saboru, pa i hrvatskoj javnosti. Dakle, ono što od vas u najmanju ruku očekujemo to je da se ne možete pozivati na napredak, a da nam ne ukažete na taj napredak, da ne možete govoriti o regionalnoj inicijativi da nam ne kažete nešto o toj regionalnoj inicijativi. U svakom slučaju ja očekujem evo odgovore na ova pitanja. Što se tiče dobre volje Sjedinjenih Američkih Država na tome im zahvaljujem. Evo hvala. Toliko.
Hvala lijepo. Da to zapišem? Dobro. Sljedeći klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Evo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe zamjenice ministra, zastupnice i zastupnici. Kolega Božinović je možda na jedan dobar način poentirao ukupnost nekih problema koji jesu prisutni u komunikaciji između predlagatelja sigurno i Hrvatskog sabora, pa i u ovom prijedlogu, ali ne samo u ovom. U svakom slučaju ovdje se radi, znači o jednom projektu koji je očito u tijeku i još se produžuje za godinu dana pravosudne suradnje i potpori jačanja hrvatskih kapaciteta u području sprječavanja koliko ima, negdje se i kasnije navodi trgovine drogom, organiziranog kriminala i korupcije. Također se kasnije u nekom od ovih prilog navodi da se tu zapravo radi o potpori radu Pravosudne akademije kroz razne seminare, radionice i tome slično što mi kao klub HDSSB-a podržavamo. Taj ovako možda američki pogled na prostor koji je onda uvijek onako malo širi pa uvijek gleda na neke prostore kako bi lakše promatrali cijeli svijet pa ga onda promatraju kroz regije pa onda i nas tako stave u neku regiju. Mislim da nećemo uzeti za zlo promatrajući to kroz oči, one naše uplašene oči kad govorimo o regiji već ćemo to iščitat pojam regije ovdje kroz američko poimanje Europe, odnosno prostora kad govore o nekim prostorima. U svakom slučaju ovakvi programi su uvijek dobrodošli. Ako igdje trebamo jačati svoje kapacitete onda ih sigurno trebamo jačati kad je riječ o hrvatskom pravosuđu, o reformi pravosuđa, o jačanju borbe protiv korupcije, organiziranog kriminala u svim oblicima. Tako da klub HDSSB-a u svakom slučaju podržava ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala i vama poštovani kolega. Iscrpili smo listu prijavljenih klubova i prijavljenih zastupnika. Da li predstavnica predlagateljice? Da. Zaključna riječ, izvolite zamjenice ministra. Sandra Artuković Kunšt, izvolite.
Hvala lijepa. Pa hvala na podršci klubu HDSSB-a i ako se mogu nadovezati drago mi je da ste uočili značaj ovog zakona, odnosno ovog pisma suglasnosti kojim se predviđa provedba zakona i kao što ste naglasili ako Vlada predlaže određene prijedloge za saborsku proceduru onda se pretpostavlja da se oni čitaju. Pa upravo zato što pretpostavljamo da se čitaju mislim da iz samog čitanja može biti jasno o čemu se radi. Radi se o regionalnoj inicijativi, možemo nadopuniti pitanje vezano uz to koje još zemlje ovdje sudjeluju. Sudjeluje Srbija, Bosna, Crna Gora, Makedonija, Kosovo i Albanija. I mi smo vrlo dobro svjesni da organizirani kriminal ne poznaje granice i da upravo njegovo regionalno djelovanje zaslužuje pojačanu inicijativu. I u tom smislu smo zahvalni Vladi SAD-a što nam u ovom dijelu ovdje pomaže i što ovaj projekt možemo nastaviti. On je odvojen od projekta antikorupcijske inicijative, to je nešto sasvim drugo. A mislim da nije potrebno da u samom prijedlogu razgraničavamo vrste projekata kojima se bavimo jer to zapravo i nije suština. Hvala vam.
Hvala i vama. Replika poštovanog zastupnik Davora Božinovića.
Gospođo zamjenice ministra pa naravno i mi smo se zahvalili i podržali i vrlo smo svjesni važnosti suradnje u ovom području, na koncu i počeli smo tu suradnju i ta suradnja je trajala svih ovih godina zbog čega je Hrvatska i uz pomoć SAD-a završila pregovore u Poglavlju 23. i postala punopravnom članicom EU. Ono što vama očito nije jasno to što se vi svakodnevno sa nečim suočavate na vašem radnom mjestu to nije istovremeno sadržaj rada svakodnevnog rada zastupnika u Hrvatskom saboru. Ja sam vas pitao zašto je naslov nejasan, pitao sam vas je li to sporazum koji je tipski i koji se potpisuje sa drugim zemljama? Naveli ste nekoliko stranica teksta a niste nam naveli da ovo sad što ste kazali koje su države članice, jesu li to tipski sporazumi, jesu li tu možda naglašena i razlika kad govorimo o prihvaćanju europskih standarda države članice kao što je Hrvatska i drugih država koje su ili kandidati ili potencijalni kandidati, a smještene su na jugoistoku Europe. Dakle, vi ste zamjenica ministra pravosuđa a ja vam mogu reći da dokumenti ove vrste, pravni dokumenti ove vrste ne trpe ovu vrst nejasnoća i nedorečenosti pogotovo kad govorimo o nekim novim inicijativama i to što ste vi konstatirali napredak niste ga nama ovdje učinili transparentnim.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministra Sandra Artuković Kunšt.
Radi se o međudržavnom ugovoru između Vlade RH i Vlade SAD-a. Sami ste rekli da se nastavlja inicijativa i suradnja koja je bila prethodno. Dakle, ne radi se o ničemu novomu i ničemu što nije nepoznato. Produžuje se i nastavlja suradnja u ovom području. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Sve smo zapisali što ste imali reći. Rasprava o tekstu zakona je završena. Glasovat ćemo o njemu kad se steknu uvjeti za glasovanje. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju pisma suglasnosti o provedbi zakona između Vlade RH i Vlade SAD-a i izmjene i dopune pisma o suglasnosti o provedbi zakona između Vlade RH i Vlade SAD-a, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 594. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je zakon broj P.Z.E . br. 594 donesen u tekstu kako ga je predložila predlagateljica i to jednoglasno. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepo. Ugovor između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine dakle kao međudržavni ugovor o izručenju potpisan je 28.studenog 2012.godine u Zagrebu. Ugovoreno izručenje vlastitih državljana za određena kaznena djela. Dakle, izuzetak od pravila da se vlastiti državljani ne izručuju propisan je za teža kaznena djela čime se ojačava suradnja između RH i BIH u borbi protiv organiziranog kriminala i korupcije. Ono što je ovdje bitno da se ovim Međunarodnim ugovorom onemogućava da pojedinci zloupotrebom načela instituta neizručenja vlastitih državljana izbjegavaju kazneni progon i izvršavanje kaznenih sankcija. Neizručivanje vlastitih državljana dovelo je do nekažnjivosti odnosno do nemogućnosti kaznenog progona izvršenja kazneno pravne sankcije a dosadašnje nedovoljno učinkoviti, nedostatan pravni okvir za ostvarivanje suradnje u ovom području u odnosima između RH i BIH će sklapanjem ovog ugovora dodatno unaprijeđen. U interesu je RH okončati unutarnji postupak a s obzirom na prirodu postupka potvrđivanje međunarodnih ugovora u kojima država i formalno izražava spremnost da bude vezana već sklopljenim međunarodnim ugovorom kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka u pravilu ne mogu vršiti izmjene i dopune teksta međunarodnog ugovora, predlaže se hitni postupak za raspravu o prijedlogu zakona o potvrđivanju ugovora između RH i BIH o izručenju sa konačnim prijedlogom zakona.
Hvala lijepo. Da li predsjednici odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješće? Ne. Otvaram raspravu. Raspravu počinjemo sa klubovima zastupnika. Na redu je Klub SDP-a i poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržava donošenje prijedloga Zakona o potvrđivanju ugovora između RH i BIH o izručenju i kada govorimo o ovoj temi i ovoj tematici onda ne možemo sve ne spomenuti događaja 90-tih godina kada je nad Hrvatskom doživljena agresija a kada su u to vrijeme dakle sa prostora sad već bivše Jugoslavije kriminalci svake vrste i vele dobro surađivali bez obzira na ratne sukobe ali ono što je porazno a to je da su takve osobe u susjednim državama dobivale državljanstvo. Tako su Hrvati kao kriminalci dobivali državljanstvo Srbije, Srbi kao srpsko podzemlje koji nikada nisu bili u Hrvatskoj, nikada niti itko njihov je ovdje rođen da bi na temelju toga nekakvo krvno srodstvo mogli dobiti državljanstvo, dobili su državljanstvo. Bilo je to očito isto tako sa i BIH i drugim zemljama u nešto malom obimu ali jednako i sa Crnom Gorom, možda manje nešto sa Makedonijom. Bar nije o tome, naši mediji nisu o tome pisali. Dakle, nikad se nitko nije pozabavio pitanjem revizije takvih stjecanja državljanstva. Mi smo svojevremeno oko osobe koja je sada Njemačka odbila izručiti Hrvatskoj jer je nastupila zastara dostavili i podastrli sve papire kako je ta osoba stekla njemačko državljanstvo, muk, nije se oglasilo jer to se inače smatra valjda u diplomaciji kad se na takva traženja ne odgovara da uopće to nije ni pristojno pitati tako jednu zemlju ali ona je sada eto na takav način odgovorila. Ovo govorim samo zbog toga što eto ono što je bilo teško da je to se može više uopće ispraviti jer i ovaj ugovor naravno i njegove pojedine odredbe odnosno čitav u cjelini odnosit će se samo za ona kaznena djela za koja će dogoditi tek nakon stupanja na snagu ovog ugovora odnosno i izvršenje kazne. Ako malo vidimo o čemu se tu ustvari radi mislim da je ugovor dobro stipuliran, da pokriva sve ono što je moguće ubiti i što je naj i što treba suzbijati a to je izručenje vlastitih državljana ali i onih drugih koji se zateknu na našem teritoriju za kaznena djela gdje je zarečena kazna zatvora od jedne godine ili teža kazna, dakle bez obzira o, bez ispitivanja dvostruke kažnjivosti. To je naročito važno tako da je savršeno tu jasno da se to traži, kažnjivost i po pravu države moliteljice i države izvršenje takve zamolbe. Zatim za kaznena djela organiziranog kriminala, korupcije i pranja novca pa su onda taksativno također nabrojena i izručenje vlastite države za druga teška kaznena djela koja se spominju u članku osmom a to su ona najteža od deset godina ili teža kazna. Međutim, posebno je napomenuti i važno je napomenuti to da za najteža kaznena djela a to su kažnjena djela genocida i zločina protiv čovječnosti i ratnih zločina nema izručenja vlastitih građana ukoliko ja to dobro čitam. Mislim da je to s obzirom na ono što se događalo na našem području i sasvim jedna racionalna odredba da su sve to, da je to osnovna prerogativa zemlje domaćina i da će to same zemlje rješavati na svom teritoriju, da je njihovo pravosuđe, njihova pravosuđa sposobna to činiti. U pogledu ovih ostalih normi također važno je napomenuti načelo univerzaliteta a to je da se i kod ovih izuzeća kada se neće udovoljiti takvom jednom zahtjevu. Što sam htjela reći kod ovoga? Da nitko ne brani niti jednoj zemlji jer mi je poznato, možda neke zemlje to nemaju ali zemlje u našem okruženju imaju to jedno načelo, dakle kada se osoba nađe na njezinom teritoriju i nije državljanin, jeste ili čak i nije državljanin i napravila je kazneno djelo u drugoj državi na štetu treće osobe dakle sve moguće kombinacije, ovlaštena je suditi takvoj osobi. Dakle, primarno je domaće pravosuđe pozvano da sudi takvim osobama. Mislim da su jako dobro stipulirane ove odredbe kada se neće, kada se izručenju neće udovoljiti. Dakle, kada se radi o azilu ili kada bi izručenjem bile narušene neke obveze koje ima zemlja moliteljica. Isto tako posebno je naglašeno načelo, ne dva puta o istome, načelo "ne bis in idem", dakle ako je već ovdje izdržao kaznu, ako je već stvar procesuirana ili ako je takav jedan zahtjev, ili ako je postupak koji je bio vođen obustavljen. Posebno se apostrofira i zastara, ona je ovdje dobro postavljena i kaže se dakle da zemlja moliteljica će odbiti, ne može odbiti, dakle to ne podliježe ocjeni nego je to kongentna norma i uvijek će se odbiti u slučaju, dakle da je zastara nastupila ili u zemlji ili po pravu zemlje moliteljice ili po pravu zemlje koja je zamoljena zemlja. Isto tako traži se i obostrana kažnjivost što je također dobro jer otklanja sve, otklanja sve prijepore. Kod Načela teritorijalnosti, u članku 15. također je to bilo čini mi se potrebno posebno apostrofirati i ono kažem ponovo upućuje na to da su zemlje, dakle ovlaštene suditi svim onim osobama koje su počinile bilo gdje kazneno djelo, ali da se isto ukoliko to nisu učinile, da se takve osobe sada već mogu, takve osobe se mogu izručiti. Dakle, zakon posebno razlikuje kada se to mora učiniti, a kada će svaka zemlja ocjenjivati na temelju, dakle ovih propisa koji tu, dakle pojedinih odredbi ovog prijedloga zakona, kada neće udovoljiti tome zahtjevu. Evo, Klub SDP-a podupire donošenje ovog prijedloga zakona. Hvala.
Hvala i vama poštovana kolegice. Na redu je Klub HDZ-a i poštovani zastupnik Davor Božinović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Klub HDZ-a smatra da je ovo dobar prijedlog zakona i da obrađuje važnu problematiku s obzirom na činjenicu da je BiH nama susjedna država, da će se njime sigurno na neki način onemogućiti određena praksa koja je nekad postojala. Ovo je sporazum koji je između ostalog omogućen, kolegica Ingrid je točno navodila određena pravila koja su primijenjena kod predlaganja ovog zakona. Ono što joj je vjerojatno promaklo, to je da je 2010. godine promijenjen Ustav RH sa odredbom koja je, kojom je omogućeno da se u određenim situacijama odstupi od načela neizručivanja vlastitih državljana drugim državama, a to je tema koju smo posebno obrađivali vezano za europski uhidbeni nalog i njegovu primjenu u slučaju RH i to nisu naravno iste stvari, bez obzira što je tematika izručenja i prisutna i u tom slučaju kao i u ovom sporazumu. Ovo je bilateralni sporazum, dakle sporazum između dviju država, ono je sporazum koji prije svega propisuje suradnju pravosuđa. Ovdje su države te koje, dakle dvije države su te koje mogu dogovoriti ono što smatraju u datom trenutku bitnim, primjenjivim i zbog toga su neke odredbe takve kakve jesu. Bilo one vezane za pitanja zastare, obostrane kažnjivosti, kaznenog progona zbog istog kaznenog djela i tome slično. Međutim, ja bih opet se vratio, ali sadržajno bih ostao u ovoj točki, na ono ranije. Dakle, ono što očekujemo od predlagatelja zakona, predlagatelja u ime Vlade RH, to je da nam da posljednju informaciju koja je važna za ovaj sporazum ili bilo koju drugu točku dnevnog reda koja je u tom trenutku aktualna. Mi ovdje u obrazloženju imamo da je temelj za donošenje zakona po hitnom postupku u članku 204., stavku 1. Poslovnika, činjenica je da se ovaj sporazum primjenjuje, on je dakle važeći u praksi od dana potpisivanja i s obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih država, formalno se Hrvatska ovim izražava spremnost da bude vezana već sklopljenim međunarodnim ugovorom i zbog toga predlaže se da se ovaj zakon razmotri i raspravi i prihvati u hitnoj proceduri. Ono što bi bilo korektno, a nije nemoguće doznati, to je, i upoznati o tome saborske zastupnike, to je u kojem je statusu ovaj ugovor i njegova ratifikacija u BiH. To je minimum nečega što bismo mi morali znati jer međunarodni ugovori kada se sklope o tome države potpisnice ugovora diplomatskim putem notiraju, obavještavaju jedna drugoj gdje su odnosno da su izvršile Ustavom predviđenu unutarnju proceduru da bi određeni zakon stupio na snagu. Ja sam si za razliku od predlagatelja dao truda i malo surfao po internetu i vidio da je predsjedništvo BiH čini mi se 7.kolovoza 2013.godine donijelo odluku o ratifikaciji jer ono je po unutarnjem zakonodavstvu BiH ta zadnja instanca jer parlament daje preporuku predsjedništvu BiH. Dakle opet pokušavam ukazati ne iz nikakve male fide već iz potrebe da saborski zastupnici dobiju potpunu informaciju i apelirati na predlagatelje da nam je daju. Neka se ne boje toga hoćemo li mi to čitati ili nećemo. Mi ćemo to čitati i uspoređivati. Za bilateralni sporazum za njegovu ratifikaciju itekako je važno da znamo status tog sporazuma kod druge države potpisnice u ovom slučaju BiH. Ja sam kazao da sam ovo pročitao na internetu, to je neslužbena informacija, možda je točna, možda nije točna i zato nam treba predlagatelj koji će svojim prijedlogom, svojim potpisom stati iza potpune informacije koja je saborskim zastupnicima potrebna. Ja sam siguran bez obzira na pripadnost predlagatelja ovoj ili onoj političkoj opciji da u ovom slučaju imam potporu svih zastupnika Hrvatskog sabora kao i kod prethodne točke, a to je da dobijemo sve relevantne informacije. Zbog toga smo tu i to jedino omogućuje da radimo svoj posao onako kako spada. Hvala vam.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Jasen Mesić ima repliku na stajalište kluba.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče. Imam repliku jednu s obzirom da je kolega Božinović rekao da je surfao internetom i da je sigurno onda primijetio da postoje određene tzv. brzo izručenje kada se radi o prekršajnim djelima. Pa tako recimo ne znam kolega Božinović vrlo nedavno je, sada već bivši šef SDP-a Međimurja tako zaustavljen na granici od bosanskohercegovačkih tijela policije i carine, zaustavljen sa količinom za mene velikom, za njega možda ne, od 74 tisuće eura. Uzeli su mu odmah naravno te novce jel se radilo o prekršaju, nije se radilo o kaznenom djelu i evo imali smo jednu situaciju gdje ovaj zakon nije bio uopće potreban jer se nije radilo o kaznenom djelu pa nije trebao biti sporazum o izručivanju. Međutim dotični gospodin je bez tih 70 i ne znam koliko tisuća eura prepraćen ispred granice u RH. do danas ne znamo da li su ta sredstva koje je on imao i čiji je prekršaj bio da nije prijavio, da li su one pribavljene i zarađene na nekakav nečim što bi se moglo okarakterizirati kao kazneno djelo. Međutim evo imamo i takvih slučajeva bez obzira što ste vi dobro analizirali ovaj zakon, imamo i takvih slučajeva gdje se može desiti da se ekspeditivno neko tko je napravio takav eklatantan prekršaj isprati preko granice u matičnu domovinu doduše bez pozamašne količine novaca.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Davor Božinović.
Gospodine Mesiću, sada ste mi dali posla i pokušavam na brzinu vidjeti kud bi se smjestio ovaj slučaj zastupnika koji je uhićen sa 74 tisuće, nije zastupnik. … [[Upadica se ne razumije.]] A ha predsjednik SDP-a Međimurja sa 74 tisuće, evo ja pokušavam to vidjeti gdje bi to bilo u ovom sporazumu, ali znate ja nisam tu ni ovlašten, ja sam siguran da će možda i predstavnik predlagatelja dati tu jedno kompetentnije mišljenje. Pokušavam vidjeti ovdje, to ne može biti presuda donesena u odsutnosti niti odgoda izručenja. Ne znam.
Hvala lijepa. Moj komentar je da svaka koliba ima svog komarca, ali u nekoj komarac je velik kao slon. Da li možemo nastaviti sa klubom HDSSB-om i poštovanim zastupnikom Draženom Đurovićem.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra, zastupnice i zastupnici. Dakle mi zapravo ovdje imamo pred sobom prijedlog ratifikacije tog bilateralnog sporazuma o izručenju između Republike Hrvatske i Republike Bosne i Hercegovine. Na neki način malo me je ovaj prijedlog asocirao na jučerašnji prijedlog također ratifikacije Sporazuma o socijalnom osiguranju između Republike Hrvatske i Crne Gore. I jedan i drugi su me zapravo naveli ovako na razmišljanje, nisam, stvarno nisam … [[Govornik se ne razumije.]] stručnjak, na građansko razmišljanje o pozicijama koje mi kao Republika Hrvatska odnosno Vlada i oni koji u ime Vlade sklapaju ovakve Sporazume zapravo uzimaju i zauzimaju koje pozicije tu Republika Hrvatska zauzima u odnosu na svoje susjede. Jedan i drugi sporazum me zapravo jako asociraju na jednu visoku, vrlo visoku razinu kooperativnosti, otvorenosti, dobrosusjedske suradnje, visoke dobrosusjedske suradnje, na jednu želju za što intenzivnijim kontaktom i odnosom. I kao što smo u tom Sporazumu sa Crnom Gorom o socijalnom osiguranju pristali plaćati primjerice dječji doplatak ljudima koji će živjeti u Republici Hrvatskoj imaju djecu koja nisu uopće hrvatski državljani, tako ćemo ovdje ovim Sporazumom o izručenju pristati izručiti primjerice pravomoćno osobu koja ima pravomoćno izrečenu kaznu zatvora u iznosu najmanje 4 mjeseca u susjednoj državi. A taj me je slučaj asocirao na jedan na kojem smo razgovarali ovih dana to je slučaj jednog hrvatskog državljana koji je pravomoćno osuđen zato što se žalio i Hrvatskom saboru u nastavku Odboru za predstavke i pritužbe, koji je pravomoćno osuđen na 4 mjeseca zatvora zbog pokušaja davanja 200 kuna mita policajcu. I u postupku u drugom stupnju dakle potvrđena je ta presuda i on je osuđen na 4 mjeseca zatvora zbog pokušaja davanja mita i ostalih kaznenih djela koja su to uključivala. I u slučaju da je pokušao bijeg u Bosnu i Hercegovinu zbog takvog jednog teškog kaznenog djela prema ovom Sporazumu će takvo jedno kazneno djelo uključivati onda i postupak izručenja, ovakav jedan bilateralni ugovor. Činjenica je i ono što je netko od prethodnika prije govorio da smo mi zaista u nekim godinama da je, da su kriminalne skupine koje uvijek djeluju ekstrateritorijalno, djeluju prema svojim interesima i ciljevima, zaista djelovale na prostoru bivše Jugoslavije, posve neometano, koordinirano. I nisu previše obraćale pažnju na granice tada novoformiranih država jer taj kriminal i ne poznaje granice. No, s druge strane i činjenica da se taj intenzitet tog kriminaliteta smanjio. Činjenica je da smo mi, da se promijenila jedna značajna okolnost da je Republika Hrvatska postala članica Europske unije i time ušla u sasvim drugi oblik odnosa sa nekim drugim državama izvan prostora one države u kojoj je nekada bila. A da se mi kroz ove ugovore, evo i ovaj koji je bio sinoć na tapeti i ovaj danas na neki način ponovo i stalno vrtimo i okrećemo oko ili prema nekom prostoru koji mi mislimo da je negdje neki naš fokus na koji mi moramo svu našu bilateralnu aktivnost sustavno iscrpljivati. Zato kažem na neki način nije ovo samo pitanje odnosa prema socijalnim pravima ili pitanje našeg odnosa prema kriminalitetu već je pitanje i našeg svjetonadzorskog stava, naše političke opcije kojoj ćemo mi pripadati, kako ćemo mi promatrati pojam suvereniteta Republike Hrvatske, kako ćemo promatrati činjenicu da se Republika Hrvatska nalazi u jednoj danas definiranoj tvorbi koja se zove Europska unija u kojoj ima zaista posebne odnose sa svim članicama državama. I da li ćemo sada kroz cijeli niz bilateralnih ugovora s ovih nekoliko preostalih država bivše Jugoslavije sada na desetke bilateralnih sporazuma slagati, ne znam točno s kojim ćemo to ciljevima činiti. Pridružio bih se evo i kolegi prethodniku, možda bi bilo dobro da su se malo i neki kvantificirani podaci iznijeli pa da vidimo zapravo gdje su problemi. Ukoliko se postavimo, dakle uzmemo tu situaciju da činjenicu koja je specifična u odnosu Hrvatske i Bosne i Hercegovine a to je ta enormno dugačka kopnena granica koja je ipak danas u znatnoj mjeri zatvorenija nego što je bila prije godinu dana ili prije dvije godine ili koja će za godinu, dvije još više biti znatno zatvorenija. I činjenicu da živi najveći broj hrvatskih državljana upravo živi Bosni i Hercegovini kada je riječ o susjednim državama, možda zaista mi trebamo jedan poseban sporazum sa Bosnom i Hercegovinom o ovim pitanjima. Ponovo bih se evo samo osvrnuo na taj članak 6. stavak 2. i 3., jasno je dakle da je ovaj ugovor sada nepromjenjiv i mi samo možemo govoriti o tome da li je on prihvatljiv ili nije. I ako je tome tako onda ćemo i mi reći da nećemo imati načelno ništa protiv. Ali bi voljeli kada bi bilo što više ugovora o ekonomskoj suradnji, o posebnim odnosima ekonomskim koje ćemo uspostaviti sa državama susjedima a zapravo što manje a to nam Europska unija znamo ograničava, a što manje zapravo bilateralnih ugovora koji će se baviti ovim pitanjima za koje zapravo mislimo da ipak nisu primarna i da u ovim novonastalim okolnostima mi ipak moramo prihvatit činjenicu da smo jedna suverena država koja je danas članica jedne druge integracije, a da ovi naši susjedi ostaju na tom drugom prostoru i sve u redu. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. U ime kluba HNS-a poštovana zastupnica Sonja König.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče našeg Sabora. Poštovani kolege i kolegice. Pa evo još par rečenica koje idu u smjeru potvrde i podrške onome što je rekla poštovana zamjenica ministra pravosuđa u svome uvodu jer kriminalci su na području naše regije nažalost često surađivali bolje nego njihove Vlade. Na ruku im je išla i činjenica što su ustavi i zakoni zabranjivali ili značajno otežavali njihova izručenja. Pa se tako moglo desiti, zapravo to se i dešavalo, da je recimo netko u jednoj zemlji osuđen zbog primjerice korupcije, pronevjere ili nekog drugog kaznenog djela, ali je skrovište pronašao u nekoj drugoj zemlji. To je predstavljalo veliki problem na području pogotovo području zemalja bivše Jugoslavije jer je zabrana izručenja omogućavala kriminalcima da prelaze iz jedne u drugu zemlju, a da pri tome imaju svojevrsnu zaštitu zapravo svoje države, svoje zemlje, no to se srećom promijenilo, izmijenili su se mnogi ustavi i dopunili, izmijenili su se mnogi zakoni proteklih godina, potpisale se mnoge konvencije, sporazumi i ugovori. Bilateralni ugovor o izručenju između Republike Hrvatske i BiH kojim je cilj omogućiti da dvojno državljanstvo ne bude zapreka za izručenje počinitelja najtežih kaznenih djela potpisali su u Zagrebu, spomenula je to i poštovana zamjenica ministra, prije više od godinu dana i ministri hrvatski i bosanskohercegovački ministri pravosuđa. Između Hrvatske i BiH do tada je postojao tek Sporazum o uzajamnom priznavanju i provedbi pravomoćnih sudskih presuda. I mediji su s pravom prenijeli tu značajnu vijest sljedećim naslovima koji zapravo na neki način opisuju srž tog ugovora: Ugovor Hrvatske i BiH o uzajamnom izručenju napokon potpisan, dvojno državljanstvo više nije prepreka izručenju, nema više bježanja u BiH, odzvonilo kriminalcima, potpisan Sporazum o izručenju, Hrvatska i BiH više nisu utočište za kriminalce. Ovim će se ugovorom odnosno Zakonom o potvrđivanju ugovora izbjeći dakle praksa po kojoj su počinitelji različitih kaznenih djela s dvojnim državljanstvom bježali iz jedne u drugu državu i tako izbjegavali kazneni i sudski progon. Bit će to dakle i snažan alat u borbi protiv kriminala. I nekoliko riječi o samom ugovoru. Za razliku od većine ugovora pri čijem čitanju zbog teškog probijanja kroz pravni izričaj poželite da ste, ukoliko niste završili barem Pravni fakultet, ovaj Ugovor između Republike Hrvatske i BiH o izručenju je lako čitljiv, jasan je i logičan, taksativno navodi način međusobne komunikacije, postupak izručenja i naravno kaznena djela za koja se izručenja provode. Ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i BiH o izručenju odraz je namjere dvije zemlje da se zajednički bore protiv organiziranog kriminala i korupcije te drugih teških kaznenih djela. Značajan je to korak i u daljnjem jačanju povjerenja između naše dvije države i poruka onima koji se kriminalom bave, poruka onima kojima je kriminal posao, da ne mogu pobjeći ruci pravde i klub HNS-a će iz tih razloga podržati ovaj zakon.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih zastupnika i klubova. Da li predstavnica predlagateljice, da. Završna riječ, izvolite poštovana zamjenice ministra Sandra Artuković-Kunšt.
Hvala vam lijepo. Pa evo u odnosu na sadržaj u iznošenju ovog prijedloga, dakle Prijedloga zakona o potvrđivanju ovog ugovora primijenjen je standardni postupak sa standardnim i uobičajenim opsegom sadržaja, prema tome smatramo da posebni dodaci u smislu izvještavanja kakav je postupak bio kod druge države i ostalo što je predloženo nije potrebno jer prelazi ove kategorije standarda. Govorili smo, odnosno spominjan je genocid, odnosno kaznena djela protiv čovječnosti i međunarodnog prava. Za te vrste kaznenih djela nadležan je Međunarodni kazneni sud, a ukoliko je riječ o sporu između država Međunarodni sud pravde i ukoliko on to tako odluči. Pitanje je da li i koja je svrha i koji je cilj potpisivanja ovakvog međunarodnog ugovora, pa upravo ono što smo naglasili, dakle cilj je da se zapriječi da pojedinci zloupotrebom načelnog instituta neizručivanja vlastitih državljana izbjegavaju kazneni progon i kažnjavanje. Upravo zato što smo suverena država i upravo zato što funkcioniramo kao pravna država zaključujemo ove ugovore i ostvarujemo onda i smisao koji proizlazi iz kaznenih postupaka, a jedan od njih je zapravo i jačanje ekonomske strukture. Nije kriminal odvojen od onoga što stvara naš ekonomski svijet, odnosno pravilna provedba, procesuiranje i kažnjavanje kriminala i korupcije dovodi naravno i do napretka ekonomije, a to je opće poznato. Hvala vam.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Davora Božinović. Kasno. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Časna riječ? [[Upadica: Časna riječ.]] Vjerujem na časnu. Izvolite, dvije replike.
Hvala. Gospođo zamjenice ministra ja se slažem sa ovim što ste kazali vezano za važnost ove problematike, pa i u kontekstu gospodarstva jer funkcioniranje pravosuđa, funkcioniranje pravne države je veoma bitno da bi se stvorio jedan okvir pravne sigurnosti i stabilnosti koji je nešto što zanima svakog investitora, svakog poslovnog čovjeka koji posluje na relaciji u ovom slučaju dvije države, pa uključujući i gospodina koji je vjerojatno da ima nekakav stabilniji pravni okvir ne bi morao raditi ono što je gospodin Mesić u svojoj replici opisao i naglasio. Međutim, ja se ne mogu složit s vama kad govorite o standardu koji je primjenjiv za iznošenje i predlaganje ove vrste sporazuma. Ja bih vas molio da mi kažete gdje je taj standard uspostavljen i po kojem to standardu zastupnici Hrvatskoga sabora ne trebaju biti informirani kad govorimo o ratifikaciji dvostranih sporazuma kako stoji stvar sa ratifikacijom u drugoj državi potpisnici ovog sporazuma. Je li taj standard negdje utvrđen? Ako se on ponavlja, on ne mora značiti da je standard i nije standard ukoliko nitko taj standard nije doveo u pitanje, takvu praksu nije doveo u pitanje. Ja mislim da ovdje postoji suglasnost o tome, da mi želimo biti informirani sa svim relevantnim činjenicama vezanim za ratifikaciju ovog sporazuma, a relevantna je činjenica da znamo kako stoji stvar sa procedurom na drugoj strani. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministra Sandra Artuković-Kunšt.
Hvala lijepo. Pod standardom podrazumijevamo uobičajenu praksu pri predlaganju ugovora odnosno zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora koja se odvijala u ovom Domu kroz godine njegovog postojanja. Hvala.
Hvala lijepa. Druga replika poštovanog zastupnika Jasena Mesića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovana gospođo zamjenice. I moja replika je na tragu ovoga što je govorio kolega Božinović. Dakle, stvarno ne mislim isto tako osobno da je preveliki problem u obrazloženju ovog zakona dodati jedan mali pasos sa jednom rečenicom informacije što se dešava sa istim međunarodnim ugovorom u drugoj državi. Mogu dati primjer sinoć navečer smo imali jedan vrlo dobar Zakon o Sporazumu između Hrvatske i Crne Gore o socijalnom osiguranju, gdje je lijepo u obrazloženju u uvodu zakona pisalo da je taj isti Sporazum već potpisan u Podgorici dana tog i tog, pa smo mogli vidjeti da je gospodin ministar Mrsić boravio tad i tad u Crnoj Gori na službenom posjetu i da je to već ratificirano. Da, prema tome sukladno ako se tako gleda standard onda je standard eto tog zakona koji smo jučer imali prilike ovdje u Hrvatskom saboru raspraviti je ta rečenica postojala i na neki način je to bio argument da se on prihvati po hitnoj proceduri. Dodatni argument da se prihvati po hitnoj proceduri i to smo se u svojim raspravama na to i referirali, pa u tom smislu evo mislim da stvarno ja sam isto ovu repliku kolege Božinovića doživio kao pozitivnu sugestiju ne nešto što će denuncirati nas vezano za našu odluku o glasovanju vezano za ovaj među državni sporazum. Ali pa i ako su bili takvi standardi da se oni unaprijede. Problem je što vrlo često dobijemo zakone u ovom sazivu Sabora koji ruše već postavljene standarde. Ne kažem to u ovom slučaju. Ovdje imamo šansu na temelju ovoga što je kolega Božinović rekao to unaprijediti.
Odgovor na repliku poštovana zamjenica ministra pravosuđa poštovana Sandra Kunšt-Artuković.
Ja ću ponoviti ono što sam prethodno rekle i mislim da nema smisla da sad oko ovoga otvaramo daljnju proceduru. Ali ukoliko će standardi krenuti prema naprijed bit će nam drago da ćemo to biti mi. Hvala.
Dok traje standard ako je dobar, ako nije onda treba ga mijenjati a puno je standarda kojih je loše. Dobro. Iscrpili smo listu. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] HDZ-ov je jako dobar. Jako dobar HDZ-ov. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o izručenju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 593. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 100 glasova za, 4 suzdržana glasa donesen Zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o izručenju u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskoga sabora. Dozvolite jedan kratki uvod uz Prijedlog zakona o Turističkoj inspekciji s konačnim prijedlogom zakona. Ovaj prijedlog zakona je jedan iz seta zakonskih prijedloga koje je potrebno donijeti radi transformacije Državnog inspektorata. Naime, stupanjem na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave, "Narodne novine" broj 148. od 2013. godine s 1. siječnjem 2014. godine prestao je s radom Državni inspektorat, a inspekcijske poslove koje je obavljao Državni inspektorat preuzimaju nadležna ministarstva. Ministarstvo turizma tako preuzima poslove inspekcijskog nadzora u području ugostiteljske djelatnosti i pružanja usluga u turizmu. Ovim zakonskim prijedlogom predlaže se ustrojavanje Turističke inspekcije, poslovi i način rada Turističke inspekcije te uvjeti za imenovanje i prava, obveze i ovlasti turističkih inspektora te druga pitanja s tim u vezi. Predlaže se da se Turistička inspekcija ustroji kao unutarnja ustrojstvena jedinica u sastavu Ministarstva turizma koja će imati područne jedinice i ispostave koje će se urediti uredbom Vlade RH. Ovim se zakonskim prijedlogom predlaže da Ministarstvo turizma preuzme inspekcijski nadzor nad primjenom zakona i drugih propisa kojima se uređuju načini i uvjeti pod kojima pravne i fizičke osobe obavljaju ugostiteljsku djelatnost odnosno pružaju ugostiteljske usluge ili pružaju usluge u turizmu osim inspekcijskog nadzora u slučaju neregistriranog obavljanja djelatnosti koji će provoditi nadležni inspektori Ministarstva financija. Predlaže se preuzimanje državnih službenika i namještenika Državnog inspektorata koji su zatečeni na obavljanju preuzetih poslova razmjerno preuzetim poslovima što okvirno za Ministarstvo turizma iznosi 69 djelatnika od kojih je 60 turističkih inspektora. Zbog navedenih promjena potrebno je urediti poslove i način rada Turističke inspekcije te ovlasti i postupanje turističkih inspektora. Temeljna pitanja koja se žele urediti ovim zakonom su ustrojstvo Turističke inspekcije, upravljanje Turističkom inspekcijom, uvjeti za obavljanje poslove inspekcijskog nadzora nad provedbom propisa iz djelokruga Turističke inspekcije, prava i obveze turističkih inspektora u provedbi propisa te prekršajna odgovornost. Prihvaćanjem predloženog zakona stvorit će se odgovarajući zakonski okvir za djelovanje Turističke inspekcije koja bi djelovala kao samostalna unutarnja organizacijska jedinica Ministarstva turizma. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Da li predstavnici radnih tijela žele iznijeti izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika. Klub nezavisnih i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, uvažena gospodo zastupnici. Idemo nekako ovako redom. Najprije da citiram "Inspekcijski poslovi Državnog inspektorata te prava, dužnosti i ovlasti inspektora bili su uređeni Zakonom o Državnom inspektoratu. Prema navedenom zakonu Državni inspektorat provodi inspekcijski nadzor u području trgovine usluga u ugostiteljskoj djelatnosti, pružanje usluga u turizmu, u području rada i zaštite na radu, u području elektroenergetike, u području rudarstva i području opreme pod tlakom." E sad, za obavljanje inspekcijskih poslova u RH ustrojeno je više od 40 inspekcija od kojih većina djeluje u okviru onih središnjih tijela državne uprave koja su nadležna za pojedino upravno područje dok je u Državnom inspektoratu djelovalo 5 inspekcija ona rada, Gospodarska inspekcija, Inspekcija opreme pod tlakom, Rudarska inspekcija i Elektroenergetska inspekcija koji su obavljali inspekcijske poslove u upravnim područjima u nadležnosti drugih tijela. Ja se apsolutno slažem da državu valja reorganizirati. Kada kažem reorganizirati onda znači da državu moramo reformirati i kad je riječ o zdravstvu i sudstvu i školstvu i socijali, ne znam, državnoj upravi, sve te silne agencije. A bogami treba reorganizirati ili reformirati i samu lokalnu samoupravu. I u tom kontekstu reformirati valja i inspekcije. Ali kako? Kada govorimo o državnoj upravi kako će otprilike ta reorganizacija izgledati? Znači imamo Poreznu upravu koja danas npr. ima 21 područni ured, 124 ispostave. To će se svesti na 5 područnih ureda, 53 ispostave. Kada govorimo o centrima za socijalnu skrb imamo 80 centara, 38 podružnica, 80 upravnih vijeća. To će se svesti na 5 centara, 96 podružnica, 5 upravnih vijeća. Kada govorimo o Uredu državne uprave imamo tu 20 predstojnika, 20 zamjenika, 84 voditelja službe. Vjerojatno to ide u pravcu 5 predstojnika, 20 pomoćnika, 5 tajnika, 59 viših stručnih suradnika ili savjetnika. Zatim je tu Policija itd., da ne nabrajam sve ovdje. Ono što je vjerojatno sigurno da sjedište Ureda državne uprave Istra, Rijeka gore Gospić biti će u Pazinu. Za drugo ćemo se boriti. Jasno, županiji Istarskoj nitko neće dovesti u pitanje kako bih rekao taj subjektivitet. E sad, koliko će koštati ovaj zakon, još to da citiram. Da, za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu, ali je potrebno izvršiti preraspodjelu sredstava između proračunskih korisnika izmjenama i dopunama Državnog proračuna RH za 2014. godinu. Na pozicijama Ministarstva turizma u Državnom proračunu RH za 2014. godinu planira se ili planirana su sredstva za samo 35 djelatnika Turističke inspekcije, gotov citat. E sada idemo nekako redom. Mi smo od 2008. do danas izgubili 176 tisuća radnih mjesta. I to 108 tisuća zaposlenika u pravnim osobama, 56 tisuća u obrtu slobodnim profesijama, 12398 u poljoprivredi. To je sve realan sektor. S druge strane u obrazovanju i zdravstvu zaposlili smo od 2008. do 2013. 8509 osoba, u socijali 3393. I zašto to nabrajam? Zato jer dolazim sad do turizma gdje je u tom periodu otvoreno 1884 radna mjesta. Znači što želim reći? U turizmu 2008.radilo je 50 tisuća 545 osoba, danas 52 tisuće 429 i to je plus znači 1884 zaposlenika. Znači, turizam pa možemo reći da je to jedna rijetka grana koja doduše pa ja ću reći i poinerci pa neka me netko ispravlja bilježi rast i kad je riječ o zaposlenosti. E sad govoriti o turističkoj inspekciji a ne spomenuti turističke rezultate u 2013. bilo bi nekorektno. E sada Kvarner je imao rast 2,6% kad je riječ o noćenjima, Splitsko-dalmatinska županija 8,5% rast, Zadarska +4,4%, Dubrovačko-neretvanska +6,9%, Šibensko-kninska 7,2%, Ličko-senjska +7%, grad Zagreb +12,1% a Istra rast od svega 0,3% iako kumulativno je ostvarila najveći broj noćenja od 22 milijuna 46 tisuća 817. Prihod je znači 2013.bio 6,6 milijardi eura od turizma ali prihod od 7,3 milijarde iz 2008.izgleda da je još uvijek visoko postavljena letvica. E sad što je ovdje u ovom zakonu zanimljivo? To je članak 5.i citiram: "Radi obavljanja poslova iz djelokruga turističke inspekcije izvan sjedišta ministarstva ustrojavaju se unutarnje ustrojstvene jedinice turističke inspekcije u područnim jedinicama sa sjedištima u Osijeku, Rijeci, Splitu, Varaždinu i Zagrebu te potreban broj ispostava i samostalnih izvršitelja." Gotov citat. Rekoh da će sjedište državne uprave biti u Pazinu, a ovdje nema u ovom članku 5.niti jednog mjesta iz Istre, nije bitno da li je riječ o Pazinu, il Tar-Vabrigi, da li je riječ o Raši, Marčanu, Ližnjanu, Brtonigli, to su sva mjesta osim Pazina jasno koja imaju more ili koja su na moru. Brtonigla je malo unutra ali ajde, te općinice imaju i more. Naš ministar je ni manje ni više nego predsjednik i Savjeta IDS-a i mene zanima zašto je ovdje Istra zaobiđena ili je sad to neki novi smjer suprotan deklaraciji o "jedinstvenoj Istri" itd. bez obzira što su 2013.svi imali veći porast noćenja od Istre, Istra ipak ostvaruje 22 milijuna noćenja, to je cirka recimo 30% pa bi bilo oportuno da Istra ima ne samo "unutarnju jedinicu" kako se to zove turističke inspekcije već da možda i Ministarstvo turizma bude u Opatiji i ona je Istra ili u Poreču ili u Brtonigli ili šta ja znam recimo dole u Ližnjanu, samo da kažem još jedanput da je Istra imala 22 milijuna i 46 tisuća noćenja, Kvarner 12 milijuna i 633 tisuće noćenja, Splitsko-dalmatinska 12 tisuća 847 milijuna noćenja, Zadarska 9,6 milijuna noćenja itd., itd. No kada govorimo o reorganizaciji sustava treba po meni reorganizirati cjelokupni sustav turističkih zajednica koje raspolažu sa cirka 600 milijuna kuna a mnoge od tih 305 ako se ne varam toliko ih ima negdje ili nešto više turističkih zajednica, možda ni sama ne znaju šta rade. Ono što isto tako mislim da u ovom zakonskom tekstu su i ove kazne iz članka 29 doista previsoke. Nije isto tu kaznu odredit od 10, 50 više tisuća kuna privatiziranoj turističkoj kući čiju su osnovu postavili radnici ne znam do 90-te godine ili nekome tko izdaje jedan apartman i nije isto odrediti kaznu nekome koji koristi kamp na državnom zemljištu ono što mi zovemo turističkom zemljištu kojeg nota bene nisu platili 23 godine ili nekome tko izdaje ne znam recimo pedaline. Točno. Ove godine su hotelijeri ako ih pratimo kriknuli zbog korekcije PDV-a s onih 10% na 13% odnosno zbog sada jasno protive se povećanju naknade za zaštitu voda. Za kampove ćemo nekako lakše ali kad smo kod te vode mene više brinu ja bih rekao naši građani. Točno, Hrvatske vode i da to kažem imaju značajne investicije 2014., 2015. u Istri, u dvije godine 560 milijuna kuna dok je 2012., 2013. uloženo 425 milijuna kuna ili samo u vodoopskrbu iz ovog "parafiskalnog" fonda Hrvatskih voda u Istru će biti u četiri godine, znači u jednom ovom mandatu uloženo cirka milijardu kuna. Prikupit će se u Istri 450 milijuna kuna. To je jedini slučaj gdje Istra više vjerojatno, gdje se Istri više vraća no što građani Istre uplaćuju. I za kraj ja molim doista zamjenika ministra da intervenira u ovaj članak 5.ovoga zakona. Ja namjerno neću podnijeti amandman, očekujem da to učini Vlada RH, točnije nadležno ministarstvo. Mislio sam zastupniče dat amandman, neću, očekujem da ministar koji je predsjednik savjeta IDS-a to lijepo shodno deklaraciji o jedinstvenoj Istri i učini. Ja vidim da ministar piše i potpisuje ovaj zakon, stav da, znači potpisuje zakon i ovaj stav da u Rijeci budu te inspekcije, ministar je rekao, predsjednik Savjeta IDS-a, zamjenik ministra brani ovaj zakon i sad bih isto volio znati da li je i Jakovčić da u Rijeci budu inspekcije? Ili mu je samo da zbriše iz Istre put Bruxellesa? E, sad ja jednostavno ne znam ovo, ali evo zato posve otvoreno kažem, ne želim dati amandman, očekujem da to učini sam ministar koji je inače predsjednik IDS-a. Hvala.
Poštovani zastupniče, ministar ne može dati amandman [[Upadica Kajin: Može Vlada.]] To je pak nekaj drugoga. Imamo četiri replike na izlaganje poštovanog kolege Damira Kajina. Prva replika je poštovana zastupnica Lidija Bagarić.
Zahvaljujem se poštovani predsjedniče. Pa evo, morala sam reagirati na kolegu Kajina, moram shvatiti da sam, meni je ovo izgledalo više demagogija, iskreno. Ja razumijem da se vi morate zauzeti za Istru i da stvarno koristite svaku priliku da to istaknete i to u svakom slučaju cijenim. Ako ste malo pogledati sve ove inspekcijske zakone, ustrojava se inspekcija istom logikom i uopće ne sumnjam da će biti ispostave i po Istri. Ali ako su sve inspekcije ustrojene na određeni način, onda je logično da će biti i ova u okviru Ministarstva turizma.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ni slučajno, nikakve demagogije u mom nastupu nema. Ja samo nastupam u duhu deklaracije o jedinstvenoj Istri s kojom plaši se građane već ne znam koliko mjeseci ili plašilo se sve dok onog trenutka dok sebi Jakovčić nije vjerojatno našao neko mjesto na listi za Europski parlament. Nadam se da neće biti pod rednim brojem 4 i više nema nikakve opasnosti, više nema kilera, više nije nitko Franjo Tuđman, više nije ugrožena Istra. Ništa, sad se šuti, sad se šuti. A ja eto, branim, znači i molim zamjenika ministra koji je u ministarstvo došao na prijedlog gospodina Jakovčića, da izvrši, pod navodnicima pritisak na ministra i da preko Vlade lijepo podnesu amandman da se mijenja članak 5. i da se jedna od tih ispostava, nije bitno sada gdje, nađe u Pazinu, u Ližnjanu, Taru-Vabrigi, Raši ili negdje drugdje. Samo s druge strane Učke.
Molim vas, poštovani zastupniče, argumenti su jaki, nemojte dodavati. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Krešimira Bubala.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Kajin, naime vi srčano doista ste raspravljali, ali kad govorimo o članku 5. gdje se spominje Osijek, Rijeka, Split, Varaždin i Zagreb, ne spominje se Pazin i Pula. Vjerojatno je to promišljeno ministar to isto odlučio jer logično gdje je sjedište tamo se turistički zaposlenici, turistički radnici i ljudi više kažnjavaju, to je ustvari dobro učinio. A rado bih volio da Osijek nije na ovom popisu, a da dobije sredstva za promociju turizma kao što dobije Istra. To bih rado volio i pozdravio bih takvu odluku. No kad je u pitanju kontinentalni turizam, gotovo da njegove promocije nema, posebno u proračunu turističke zajednice i resornog ministarstva. Prema tome, mislim da je ministar ipak promišljeno išao u ovaj članak 5. kako se Istra ne bi kažnjavala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
A ja bih volio da je manje promišljao pa da je recimo tu inspekciju negdje smjestio u Istri. Možemo, evo trgovati. Vi nama ovu inspekciju iz Osijeka, a mi ćemo eto potruditi se da preko turističkih zajednica možda malo više sredstava ide prema Osijeku. Međutim, vi gospodine zastupniče Bubalo morate znati da Istra ako bi negdje neki resor, kada je riječ o turizmu, trebao biti smješten onda bi valjda trebao biti smješten u Istri. Mi imamo negdje oko 22 milijuna noćenja. Istina je da su sve županije prošle godine ostvarile puno veći porast noćenja nego Istra. Istra neznatnih 0,3%. Da li je to greška ministra? Da li je to greška onog koji vodi turističke zajednice? Da li je to greška lokalne samouprave? Mene kao zastupnika? O tome ćemo nekom drugom prilikom. Najbliža županija koja se može po turističkom broju noćenja, sredstava, itd. približiti, uspoređivati sa Istrom je Splitsko-dalmatinska, odnosno Primorsko-goranska sa nekih 12 milijuna noćenja. Još jedanput želim apostrofirati upravo taj, tu razliku od gotovo 10 milijuna noćenja i ja doista mislim da bi čak i Ministarstvo turizma trebalo biti sa sjedištem u Istri, ne u Zagrebu jer tamo se ostvaruju prihodi pa bi možda malo više kapnulo i Osijeku i nekim drugim krajevima RH.
Nova replika, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa kolega Kajin, ja iz vaše rasprave nisam razumio da jeste li vi za ili protiv ovog zakona? [[Upadica Kajin: Protiv.]] Jer je to, ako je to tako onda je to novi moment u vašem životu jer vi ste do sada vrlo zdušno podržavali sve prijedloge koalicije, Kukuriku koalicije na vlasti i nevjerojatno je da ste podržali čak i onu Strategiju razvoja turizma do 2020. pa do 2025. i onda ste ustvrdili da je sada cilj da se približimo 2008. i onih 7,3 milijarde kuna prihoda, milijarde eura prihoda od turizma, a u strategiji je pisalo 18,5 milijardi do 2020. Pa vi morate reći koji je cilj ove koalicije i svih aktivnosti koje se dešavaju u turizmu da bi izgledali ozbiljno jer ovo sada postaje na neki način pripetavanje vas i gospodina Jakovčića o tome tko će biti zaštitnik u Istri, ali zaštitnik SDP-a. Čitam danas u "Novom listu" da je on zaštitnik SDP-a a vi ste do sada podržavali sve odluke SDP-a a on je napredovao i kao takav je sada završio na listi za Europski parlament i ući će u taj Europski parlament. A vi ste se sada naljutili i bit ćete protiv ovog zakona samo radi toga. To nije korektno, to nije odgovorno. A on kaže da ste razišli samo zbog toga što ste htjeli biti u jednom trenutku i predsjednik države u drugom trenutku predsjednik IDS-a i na kraju župan Istarske županije što vam on nije dozvolio. I s time zamarate Istrijane sa vašim borbama i ja ne znam jeste li vi član ili tko je uopće više član tog IDS-a. Nedavno ste nazvali IDS istražni demokratski sabor, vi koji ste bili potpredsjednik tog Istarskog demokratskog sabora 20 godina, da je on sada istražni. Pa mislim da minimum pristojnosti nalaže da se prema kolegama odnosite na jedan kvalitetan način koji je pošten. Ali da Istrijani znaju tko njih predvodi jer u tim svađama … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ne znam gospodine Boriću da li vas je malo prije nazvao Jakovčić ili vas je nazvao Karamarko. Ali znam da je vas zajedno sa Jakovčićem itekako odradio kako će se da li te … nema on potrebe s tobom komunicirati na takav način, ali je odradio ove izbore poglavito kada je riječ o drugom krugu. Sve što nije protiv Istre ja normalno podržavam. Ako je nešto protiv Istre onda to nisam nikada podržavao niti ću za to dignuti ruku. Nisam ja nikada podržavao pa čak sam prvi vjerojatno imao rezerve do one turističke strategije, ne vjerujući da je moguće u roku od 4, 5 ili ne znam koliko godina izraditi broj hotela ne znam od koliko, sa koliko tada tamo se spominjalo hotelskih soba. I još jedanput ću reći da ova Vlada sigurno nije radila protiv Istre. I samo ću spomenuti jednu stvar da je u 2013.godini na prostor Istre bez obzira na političke disolucije bilo uloženo oko milijardu i 300 milijuna kuna. nikada prije, nikada poslije vjerojatno taj novac Istri se neće vratiti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Jasen Mesić i njegova replika.
Moram reći prvo da iz dva razloga sam replicirao uvaženom kolegi Kajinu. Prvo što je rekao da se porast, zapošljavanja u turizmu i turističkih noćenja dešava po inerciji kao da je to slobodni pad i da imamo akceleraciju pa se otvaraju radna mjesta samo tako po inerciji. S time smo na neki način uvrijedili i djelatnike u turizmu i ljude koji investiraju u turizam i ljude koji otvaraju radna mjesta u turizmu i privatne male iznajmljivače koji se sami trude nešto prirediti za turizam i nešto stvoriti. Prema tome ta izjava ne stoji jel baš vi govorite da se uvijek zalažete za gospodarstvo, za razvoj, za radnike bilo u Istri, vjerujem ne samo u Istri, vjerujem i u drugim dijelovima Hrvatske, prema tome to ne stoji. Ali je činjenica isto tako da ste nam prilikom rasprave o turističkoj inspekciji točno objasnili sve što je tko u IDS-u kao da je to ključna stvar za donošenje turističke inspekcije. Pa daj se odmaknimo malo izvan granica svoje županije, pa ne mislimo samo na sebe, nemojmo imati stalno taj neki jal moje, moje, moje, moja županija. Nikada tako Hrvatska u cjelini neće ići zajedno, nikad. Probajmo izaći izvan toga. Što da sada svako ja sada govorim da treba biti ministarstvo to i to pomorstva i prometa treba biti u Novom Zagrebu jel sam ja iz Novog Zagreba pa mi je to, kod nas je i aerodrom i izlaz na autoput i ranžirni kolodvor i Brodarski institut, mislim gdje ćemo doći na taj način ako stvarno počnemo postavljati stvari tako. A istovremeno govorimo da se 2 tisuće novih radnih mjesta otvorilo po inerciji kao oni kao da je to samo tako kao da iza toga ne stoji ipak neki rad pa ajmo reći i ove Vlade i prošlih vlada na neki način. Prema tome nemojmo na neki način stalno tu Hrvatsku koliko god je.
Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Bez obzira na sve moje rezerve do ovoga zakona meni nije krivo da će HDZ podržati tekst ovoga zakona. … [[Upadica se ne razumije.]] Kako nećete? A zbog mene nećeš sada, pa evo zbog Mesića. Meni je silno drago, drago evo podržite ovaj zakon. znači podržat ćete?
Molim vas kolega ja ću vas pitati kako ćete glasovati, sada vas nitko ne pita to. Ja molim da nastavimo sa radom. Na redu je klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i podijeljeno vrijeme između Ante Jerolimova i Branke Juričev-Martinčev.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavniče predlagatelja, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama je kao što smo čuli nalazi Prijedlog zakona o turističkoj inspekciji, s Konačnim prijedlogom zakona po hitnom postupku i za gospodina Kajina da kažem da klub HDZ-a neće podržati ovaj zakon. Riječ je o jednom u nizu prijedloga zakona kakvih smo već bili svjedoci prošlog tjedna, a koji su proizašli iz odluke Vlade o ukidanju Državnog inspektorata ili kako je Vlada to ublaženo nazvala transformacijom Državnog inspektorata. Navedena transformacija odnosno ukidanje Državnog inspektorata nastupila je kao što znamo 1.siječnja ove godine i navedene promjene razlog su zašto je ovaj prijedlog zakona danas pred nama, s obzornim da je prošlo već evo 28 dana od prestanka rada Državnog inspektorata onda su jasni i razlozi za hitnim postupkom donošenja ovog prijedloga zakona. I dok hitni postupak još možemo shvatiti i jasna nam je panika vladajućih zbog nastale nestabilnosti i praznine nakon ukidanja Državnog inspektorata, samo ukidanje nikako ne možemo podržati. Kao prvo čudi nas zašto se nitko od vladajućih kada se odlučivalo o ukidanju inspektorata nije zapitao, a što će biti nakon 1.siječnja. No to je sada druga priča, to je samo jedna kap u moru vaše nepripremljenosti i nesnalaženja u vođenju vlade i države. Umjesto da ste druga inspekcijska tijela i agencije koje provode takav i sličan nadzor podvrgli inspektoratu i tako uštedjeli a ujedno i ojačali inspektorat i njegovu neovisnost vi ste evo kao što vidimo potezom pera što se ono kaže narušili cjelokupni inspekcijski nadzor u Republici Hrvatskoj i zato danas moramo hitno krpati vašu nelikvidnost, nedalekovidnost donošenjem ovih zakona bez prave rasprave i analize. Evo da ne duljim o razlozima ukidanja Državnog inspektorata mogu samo analizirati članke zakona i moramo izdvojiti nekoliko jako loših rješenja ali ipak rješenja koja su prihvatljiva kao npr. članak 7. koji govori o mogućnosti privremenog obavljanja poslova inspekcijskog nadzora u drugoj područnoj jedinici u razdoblju najdužem od 3 mjeseca. Možemo pozdraviti i mogućnost žalbe protiv rješenja turističkog inspektorata povjerenstvu za žalbe jer u nekim prethodnim prijedlozima zakona nastalih transformacijom Državnog inspektorata takvih rješenja nije bilo. Ono što nije dobro je članak 8. koji govori o uvjetima koje inspektori moraju zadovoljavati za obavljanje posla i koji ne propisuje poznavanje jednog stranog jezika kao uvjet za obavljanje poslova inspekcijskog nadzora. Zašto to kažem? Pa upravo par članaka dalje točnije u članku 19. prijedloga zakona stoji: "Ako turistički inspektor u provedbi inspekcijskog nadzora utvrdi da kupcu ugostiteljske usluge odnosno pružanje usluge u turizmu zaračunate …/Govornik se ne razumjie./… naplaćena viša cijena…", itd., itd., da sada ne čitam cijeli članak. A poglavito u članku 15. stavka 3. pitam se nisu li upravo stranci odnosno turisti česti kupci tj. primatelji usluga ili usluge u turizmu. Zašto smatramo da nije dobro, zato smatramo da nije dobro što je izostao uvjet poznavanja barem jednog stranog jezika za obavljanje poslova inspekcijskog nadzora. No, sve su to manji problemi u odnosu na ovlasti koje ovaj zakon pridaje inspektorima u članku 16. koje pri tumačenju i provođenju istih mogu izazvati pravu pomutnju. Svi se još itekako dobro sjećamo scena od prošlog ljeta kada su se zatvarali hoteli usred sezone i maltretirali ni krivi ni dužni gosti zbog tog, u tom slučaju poreznog duga vlasnika objekta. Iste i slične scene koje zasigurno ne trebaju ni našem turizmu ni gostima može izazvati mogućnost inspektora da blokira objekat i obustavi poslovanje za vrijeme trajanja nadzora i to u trajanju koje odredi sam inspektor. Turizam, naši gosti pa ni nitko drugi, čak i poslodavci koji su pod nadzorom ne smiju biti taoci, znači osobne subjektivne odluke ili ne daj Bože kakvog inata i samovolje. Jednim precizno nedefiniranim ili loše sastavljenim zakonom ili člankom tog istog zakona možemo nanijeti gospodarsku štetu ali i veliku antireklamu za turizam. Naime, ako sagledamo predloženu sliku koja će se dobiti izglasavanjem svih ovih zakona nazovimo ih inspekcijskih zakona pojedine naše poslodavce dovesti ćemo do apsurda. Da se ne mičemo od teme uzmimo primjer ugostiteljskog objekta koji će ubuduće kontrolirati čak 9 različitih inspekcija i to turistička, sanitarna, tržna, poljoprivredna, inspekcija rada, inspektori zaštite na radu, mjeriteljski inspektori, ribarska inspekcija, inspektori porezne uprave. Ako tome dodamo činjenicu da svako ministarstvo i njegovi inspektori imaju svoje nadležnosti nameće se pitanje tj. bojazan kako će sve to skupa izgledati u praksi. Naime u prijedlogu zakona koji je pred nama uvodno u dijelu koji se bavi posljedicama koje će proisteći iz ovoga zakona navodi se kako je cilj podizanje nivoa, kvaliteta pružanja usluga u ugostiteljstvu i turizmu jedan o od osnovnih preduvjeta ulaska Hrvatske u 20 vodećih turističkih destinacija svijeta. Pa zar stvarno ovdje netko misli kako će se ugostiteljska usluga unaprijediti kontrolom 9 različitih institucija ili ranije spomenutim maltretiranjem i izbacivanjem gostiju iz hotela ili zaustavljanjem rada u nekom prepunom restoranu zbog odluke inspektora. Da se razumijemo, mi se ne protivimo inspekcijskom nadzoru već krajnje destimulativnom načinu na koji će sve to skupa izgledati u praksi. I na kraju, iako to nije greška ovog zakona dopustite da vas podsjetim kako će u ovoj novoj, cjelokupnoj organizaciji inspekcijskih službi kontrolu rada na crno što je najčešći prekršaj u ugostiteljsko-turističkim djelatnostima ubuduće provoditi carinska uprava. Smatramo da je to u ovom primjeru pogrešno i nelogično. Puno bolje i kvalitetnije bi bilo da u turizmu taj dio posla obavlja turistička inspekcija zbog uske povezanosti sa turističkim zajednicama koje najbolje znaju tko im plaća a tko ne plaća boravišnu pristojbu, tko prijavljuje goste a tko ne. Ostatak vremena u ime kluba će kolegica Juričev.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavniče predlagatelja, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama je kao što smo čuli nalazi Prijedlog zakona o turističkoj inspekciji, s Konačnim prijedlogom zakona po hitnom postupku i za gospodina Kajina da kažem da klub HDZ-a neće podržati ovaj zakon. Riječ je o jednom u nizu prijedloga zakona kakvih smo već bili svjedoci prošlog tjedna, a koji su proizašli iz odluke Vlade o ukidanju Državnog inspektorata ili kako je Vlada to ublaženo nazvala transformacijom Državnog inspektorata. Navedena transformacija odnosno ukidanje Državnog inspektorata nastupila je kao što znamo 1.siječnja ove godine i navedene promjene razlog su zašto je ovaj prijedlog zakona danas pred nama, s obzornim da je prošlo već evo 28 dana od prestanka rada Državnog inspektorata onda su jasni i razlozi za hitnim postupkom donošenja ovog prijedloga zakona. I dok hitni postupak još možemo shvatiti i jasna nam je panika vladajućih zbog nastale nestabilnosti i praznine nakon ukidanja Državnog inspektorata, samo ukidanje nikako ne možemo podržati. Kao prvo čudi nas zašto se nitko od vladajućih kada se odlučivalo o ukidanju inspektorata nije zapitao, a što će biti nakon 1.siječnja. No to je sada druga priča, to je samo jedna kap u moru vaše nepripremljenosti i nesnalaženja u vođenju vlade i države. Umjesto da ste druga inspekcijska tijela i agencije koje provode takav i sličan nadzor podvrgli inspektoratu i tako uštedjeli a ujedno i ojačali inspektorat i njegovu neovisnost vi ste evo kao što vidimo potezom pera što se ono kaže narušili cjelokupni inspekcijski nadzor u Republici Hrvatskoj i zato danas moramo hitno krpati vašu nelikvidnost, nedalekovidnost donošenjem ovih zakona bez prave rasprave i analize. Evo da ne duljim o razlozima ukidanja Državnog inspektorata mogu samo analizirati članke zakona i moramo izdvojiti nekoliko jako loših rješenja ali ipak rješenja koja su prihvatljiva kao npr. članak 7. koji govori o mogućnosti privremenog obavljanja poslova inspekcijskog nadzora u drugoj područnoj jedinici u razdoblju najdužem od 3 mjeseca. Možemo pozdraviti i mogućnost žalbe protiv rješenja turističkog inspektorata povjerenstvu za žalbe jer u nekim prethodnim prijedlozima zakona nastalih transformacijom Državnog inspektorata takvih rješenja nije bilo. Ono što nije dobro je članak 8. koji govori o uvjetima koje inspektori moraju zadovoljavati za obavljanje posla i koji ne propisuje poznavanje jednog stranog jezika kao uvjet za obavljanje poslova inspekcijskog nadzora. Zašto to kažem? Pa upravo par članaka dalje točnije u članku 19. prijedloga zakona stoji: "Ako turistički inspektor u provedbi inspekcijskog nadzora utvrdi da kupcu ugostiteljske usluge odnosno pružanje usluge u turizmu zaračunate …/Govornik se ne razumjie./… naplaćena viša cijena…", itd., itd., da sada ne čitam cijeli članak. A poglavito u članku 15. stavka 3. pitam se nisu li upravo stranci odnosno turisti česti kupci tj. primatelji usluga ili usluge u turizmu. Zašto smatramo da nije dobro, zato smatramo da nije dobro što je izostao uvjet poznavanja barem jednog stranog jezika za obavljanje poslova inspekcijskog nadzora. No, sve su to manji problemi u odnosu na ovlasti koje ovaj zakon pridaje inspektorima u članku 16. koje pri tumačenju i provođenju istih mogu izazvati pravu pomutnju. Svi se još itekako dobro sjećamo scena od prošlog ljeta kada su se zatvarali hoteli usred sezone i maltretirali ni krivi ni dužni gosti zbog tog, u tom slučaju poreznog duga vlasnika objekta. Iste i slične scene koje zasigurno ne trebaju ni našem turizmu ni gostima može izazvati mogućnost inspektora da blokira objekat i obustavi poslovanje za vrijeme trajanja nadzora i to u trajanju koje odredi sam inspektor. Turizam, naši gosti pa ni nitko drugi, čak i poslodavci koji su pod nadzorom ne smiju biti taoci, znači osobne subjektivne odluke ili ne daj Bože kakvog inata i samovolje. Jednim precizno nedefiniranim ili loše sastavljenim zakonom ili člankom tog istog zakona možemo nanijeti gospodarsku štetu ali i veliku antireklamu za turizam. Naime, ako sagledamo predloženu sliku koja će se dobiti izglasavanjem svih ovih zakona nazovimo ih inspekcijskih zakona pojedine naše poslodavce dovesti ćemo do apsurda. Da se ne mičemo od teme uzmimo primjer ugostiteljskog objekta koji će ubuduće kontrolirati čak 9 različitih inspekcija i to turistička, sanitarna, tržna, poljoprivredna, inspekcija rada, inspektori zaštite na radu, mjeriteljski inspektori, ribarska inspekcija, inspektori porezne uprave. Ako tome dodamo činjenicu da svako ministarstvo i njegovi inspektori imaju svoje nadležnosti nameće se pitanje tj. bojazan kako će sve to skupa izgledati u praksi. Naime u prijedlogu zakona koji je pred nama uvodno u dijelu koji se bavi posljedicama koje će proisteći iz ovoga zakona navodi se kako je cilj podizanje nivoa, kvaliteta pružanja usluga u ugostiteljstvu i turizmu jedan o od osnovnih preduvjeta ulaska Hrvatske u 20 vodećih turističkih destinacija svijeta. Pa zar stvarno ovdje netko misli kako će se ugostiteljska usluga unaprijediti kontrolom 9 različitih institucija ili ranije spomenutim maltretiranjem i izbacivanjem gostiju iz hotela ili zaustavljanjem rada u nekom prepunom restoranu zbog odluke inspektora. Da se razumijemo, mi se ne protivimo inspekcijskom nadzoru već krajnje destimulativnom načinu na koji će sve to skupa izgledati u praksi. I na kraju, iako to nije greška ovog zakona dopustite da vas podsjetim kako će u ovoj novoj, cjelokupnoj organizaciji inspekcijskih službi kontrolu rada na crno što je najčešći prekršaj u ugostiteljsko-turističkim djelatnostima ubuduće provoditi carinska uprava. Smatramo da je to u ovom primjeru pogrešno i nelogično. Puno bolje i kvalitetnije bi bilo da u turizmu taj dio posla obavlja turistička inspekcija zbog uske povezanosti sa turističkim zajednicama koje najbolje znaju tko im plaća a tko ne plaća boravišnu pristojbu, tko prijavljuje goste a tko ne. Ostatak vremena u ime kluba će kolegica Juričev.
Hvala lijepa. Idemo najprije na replike poštovanom zastupniku Anti Jerolimovu. Poštovani kolega njegov iz kluba, Josip Borić ima repliku na njegovo izlaganje.
Hvala lijepo predsjedniče, iz kluba HDZ-a. Kolega Jerolimov, s pravom ste upozorili na nestabilnost sustava. Turizam ne trpi nestabilnost sustava. Što smo doživjeli u protekle dvije godine, nešto što se normalno lijepo razvijalo u proteklih 10-tak godina, znači prije dolaska ove vlasti, najedanput svjedočimo padu. Samo u poreznom dijelu PDV na uslužne djelatnosti 25%, 10%, 13%. Sramota. Tko želi poslovati u takvom sustavu? To je smrt za hrvatski turizam. Govorimo o zaradama, govorimo o nekakvim ukidanjima parafiskalnih nameta. Hvali se ovdje, dođe ministar nedavno Jakovina i kaže ukidamo parafiskalne namete i onda nam podigne cijenu vode za korištenje, naknadu za korištenje voda za 100 i nešto posto, sa 1,35 kuna na 2,80 kuna i odmah uzme cjelokupnom turizmu 400 milijuna kuna. 400 milijuna kuna na PDV-u sa 3 postotna poena više, 250 milijuna kuna i nikome ništa. I govorimo o razvoju turizma, s čime ćemo se razvijati na ovakav način? Ovo je sramotno da smo jednu službu koja je funkcionirala besprijekorno 15 godina doveli do toga da će sada ministri gospodari života i smrti svih ugostitelja. Samo se zamjerite ovom vašem ministru iz IDS-a, zatvorit ćete objekat. Ako je slučajno netko iz HDZ-a, zatvorit će mu objekat. On ima ovlasti poslati inspektora i naći mu nešto zbog čega će ga zatvoriti, a bili smo svjedoci ovog ljeta što se dešavalo. Ono je sramota bila u Senju da se gosti izbacuju, vraćaju i ponovo izbacuju iz istog hotela radi nekakvog poreznog duga.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ante Jerolimov.
Pa kolega Boriću sasvim ste u pravu, jer mi u Hrvatskoj valjda kad sve ide nekako dobro što gospodin Kajin misli da ide nekom inercijom, ali kad se mukotrpni rad uloži i trud da nešto dođe do nekog nivoa da se napreduje onda naravno onda nije dobro i onda moramo nešto napraviti da to tako dobro ne bude. Pitali ste se tko će ulagati. Svi oni koji su u proteklih dvi godine napravili hotele na Jadranu i u zaleđu ti će ulagati. Znate tko je napravio? Nitko. Jer tko će ulagati u ovakav sustav gdje se ne zna koji je porez danas, koji će biti porez sutra. Najbolji primjer ste sami naveli gdje je već krenula u prodaju za narednu sezonu i onda se u međuvremenu sa 10% povisi PDV na 13% kad su već cijene formirane, kad su cijene na tržištu, kad su se kapaciteti prodali. Naravno da u takvim okolnostima, u takvim uvjetima teško tko može ulagati, odnosno svatko onaj koji vodi računa i ozbiljni je ulagač i renomirane kuće i tvrtke sigurno neće ulagati. Ali i još jednom da vas ispravim. Nisu se gosti vraćali kad su ih izbacili, nego su ih tražili po plaži, po plaži su ih tražili [[Upadica: I onda su ih izbacili.]] i onda su se opet jadni vratili. Nisu bili sigurni koliko će bit unutra jer je ovaj vlasnik otišo platit to, pa ako je bila zatvorena banka, pošta ili već gdje je plaćao moglo se dogoditi da ih opet izbace vanka. Dakle, to je i izbacili su ih vanka. To je klasičan primjer kako i ne treba nikakva reklama. Netko je spominjao ovdje neke novce za reklamu. To je najbolja antireklama za hrvatski turizam koja će dugo, dugo ostati zapamćena.
Poštovani zastupnik Jasen Mesić i replika. Molim vas!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, poštovani kolega Jerolimov vi ste jako, jako. Mogu? [[Upadica predsjednik: Izvolite.]] Vi ste vrlo dobro govorili u svom izlaganju i spomenuli ste još jednu činjenicu iz koje vidim dodatnu potencijalnu opasnost. Naime, vi ste spomenuli da će praktički biti 9 inspekcija. Ovu situaciju koju ste opisivali od prošlog ljeta koliko ja znam tu je vrlo zaslužan za to bio i ministar linić zajedno sa svojim pomoćnicima koji su, posebno se jedan istakao u uvođenju tog reda. I sad zamislite tom jednom gospodinu, recimo na Korčuli, recimo jedan ugostiteljski turistički objekt s obzirom da znate kod nas u inspekciji kako to u zadnje vrijeme ide, svima, svi se jednako kontrolira itd. Recimo u 10 sati mu dođe jedna inspekcija od ovih 9 koje ste vi nabrojali, pa mu u 12 dođe druga, pa mu u 1 dođe treća, pa u 1,30 dođe četvrta pa pričeka da ova od 1 završi tako da oni mogu u 3 i tako do 7 sati i propadne taj dan čovjeku i on taj dan onda više ne može platiti turističku pristojbu recimo jedno 90000 kuna. Zaboravi platiti turističke pristojbe koja je dodatna opasnost da završi u državnom proračunu, ne ta koja nije plaćena, nego od ovih drugih koji uredno plaćaju je dodatna opasnost jer postoji jedna mogućnost da boravišna pristojba postane proračunski prihod, a znamo svi da se od boravišne pristojbe financira sustav. Zato mislim stvarno ovo što ste rekli da se zapravo radi o jednoj dodatnoj opasnosti, da imamo permanentno ono tzv. inspekcijske dane i bojim se možda da bi trebalo kako je ono prije bila vježba napuštanje broda u slučaju opasnosti da gosti u tom slučaju provedu prvo vježbu napuštanja hotela u slučaju dolaska inspekcije.
Pomoću akceleracije. Dobro. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ante Jerolimov.
Pa kolega Mesiću slikovito ste to objasnili iz prakse jasno. Gledajte 9 inspekcija naravno ako dođu svi što je teoretski moguće da dođu svi u isti dan da će se dogoditi ovo što ste rekli, a poglavito zato što imaju ti inspektori ovlasti da obustave tijekom svog nadzora rad u određenom objektu. Ali još gore će se dogoditi da će u 60 dana u nekim malim mjestima spomenuli ste Korčulu i razno razne otoke, a slučaj sa svim otocima imaju svoja mala mjesta i određene restorane da će u 60 dana koliko otprilike traje sezona svaka inspekcija doći minimalno 2 puta u neki objekat, da je to 9 puta 2, 18 dana i praktički 20-tak dana će taj objekat. Jer kad će oni doći? Oni će doći navečer kad je puna bašta, kad ljudi dijele večeru i onda će biti 20-tak dana na večeri. Ne oni na večeri, nego će biti stopirana večera Klariću i ljudi će doći večerati u 7, a moći će možda tek dobiti jelo u 10 sati. Ali još veći je problem ovaj koji se tiče turističkih zajednica, rada na crno, carinske uprave koja gleda tko to radi i ne radi, tko je registriran, tko nije registriran za obavljanje neke djelatnosti. Da li je bila logika da Turistička inspekcija vrši nadzor nad onima koji nisu prijavljeni u suradnji sa turističkim zajednicama jer su pod istom kapom, pod istim ministarstvom. Znači isti im je poslodavac i lakše bi mogli kontrolirati tko to nije registriran, tko obavlja nekakvu djelatnost na crno poglavito u turizmu.
Hvala lijepa. I poštovani kolega Ivan Šuker na izlaganje poštovane kolegice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Juričev, gledajte mi ovih dana slušamo da u Hrvatskoj ima 40 i još nešto inspekcija i da je to trebalo sve bit u Državnom inspektoratu. To govore oni koji u principu ne znaju što je Državni inspektorat. Državni inspektorat su bile objedinjene Gospodarska inspekcija i upravo ovo što ste vi govorili da netko kad dođe da obavi nadzor ne da zivka jedne, druge i da to traje u nedogled. No, najveći je problem kad se u politici podijele akteri. I onda nezgodno je ako je ministar HNS, a na čelu inspekcije Državnog inspektorata je SDP. Kako će to? To ne ide nikako. I onda ajmo se mi vratiti na ono što smo imali prije i što nije nikako funkcioniralo. I sad imamo to. I sad možete misliti još dobro su prošli turisti, možete misliti poljoprivrednike oni imaju 18 inspekcija. Doduše u istom su ministarstvu, ali 18 inspektora će nastati iz Gospodarskog inspektorata. I sad mi umjesto da imamo na jednom mjestu inspekcije koje će odraditi i sugerirati Vladi što da naprave da konačno imamo malo gospodarskog rasta, da nemamo problema sa prihodima u državnom proračunu ne, mi ćemo to sad rastepsti. Sad možete misliti dok sve te inspekcije pokupe nekakva svoja zapažanja pa ih upute ovim gospodarskim ministrima pa dok oni osmisle to sve skupa pa ja mislim da nama još bar 4, 5 godina ne gine recesija.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
U pravu ste kolega Šuker mi se danas uopće, večeras nismo dotakli one teme što kad svaki od tih inspektora bude tražio svoje vozilo, svog administrativnog tajnika pa svoj fotokopirni pa svoju telefonsku liniju i tako svoje prostore. Mijenjat ćemo mobitele pa onda sad sve to moramo mijenjati. Ali ja vjerujem da ćemo mi za godinu dana u hitnom postupku donijeti ponovno Zakon o Državnom inspektoratu.
Iscrpili smo replike. Idemo na raspravu po klubovima. Na redu je klub HNS-a i poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom i kolegice i kolege. Dakle, klub HNS-a podržat će donošenje predmetnog zakona, prijedloga Zakona o Turističkoj inspekciji s konačnim prijedlogom zakona. U ime kluba HNS-a mogu reći da mi smo podržali sve zakone koji su vezani za inspekcije i preustroj Državnog inspektorata jer smatramo da ovaj preustroj Državnog inspektorata na način na koji je predložen i ovim i drugim zakonima će osigurati bolje funkcioniranje i inspektorata i kvalitetnije. Dapače, u suprotnosti s onim što smo slušali od opozicije koju poštujemo da ima svoj stav, svoje razmišljanje i svoj pristup ali očito mi smatramo da ovaj način pristupa, a to je da ministarstvo koje je nadležno za vođenje određene politike, mjere i instrumente da ima i određeni neću reći represivni nego kontrolni dio načina na koji i privatni i javni sektor koji se bavi turizmom obavlja svoj posao. Mi smatramo da smo u pravu, mi smatramo da će ovo biti funkcionalnije, da će biti kvalitetnije i ono što je ključno u radu svih inspekcija pa uključujući i Turističku inspekciju da će u prvom redu biti profesionalnije i da će na taj način se osigurati i da turisti ne samo kako smo slušali gledaju nekakve scene koje nisu primjerene nego da im je jasno da kad dođu u Hrvatsku da inspekcije odrađuju svoj posao a da su onda oni sigurniji da će njihova usluga biti kvalitetnija, da će biti prema onome nivou i one zvjezdice za koju plaćaju određenu cijenu. A znamo da nisu jeftine cijene u Hrvatskoj, često smo zbog toga i nekonkurentni. Da će onu uslugu koja se plaća i u ugostiteljstvu biti kvalitetna i da će novac imati onu vrijednost i u usluzi koja se dobiva. I ono što sigurno otvara pitanja ali vjerujem da će biti usklađeno a to je posebno već i naglašeno to je Ministarstvo financija i onaj dio koji obavlja Carinska uprava u nadzoru i računa i nadzoru neregistriranih djelatnosti prema ne znam članku 4., odnosno članku 9. Zakona o Carinskoj upravi. I da će suradnja između Turističke inspekcije i svih drugih gospodarskih inspekcija i sanitarnih zajedno sa posebno Poreznom upravom biti funkcionalna da bi se kvaliteta dobila, a to znači da gost kad dođe da dobije onu uslugu koju plaća. To je mislim i ključ zbog čega postoje inspekcije, a s druge strane Porezne uprave da se naplati sve ono što se mora naplatiti. Koliko god se razmišljalo ima li negativne efekte onih određenih situacija koje su postojale prošle godine po pitanju naplate ili zatvaranja određenih ugostiteljskih objekata i hotela u biti pokazalo se da se na jedan način direktno i jasno poslalo poruku da nema više manipulacije niti sa računima, niti sa uslugama a to sve skupa osim hrvatskih građana kad se ne naplaćuje porez najviše plaćaju u biti oni koji dolaze u Hrvatsku ili domaći građani koji plaćaju ponovno kažem određene usluge, a ne dobivaju ono zbog čega su to platili. Sigurnost turista u Hrvatskoj, sigurnost usluge koju dobivaju dobrim dijelom zavisi od ovih inspekcija i zbog toga smatram da će suradnja i posebno način da Turistička inspekcija bude baš u sastavu Ministarstva turizma biti puno kvalitetnija u primjeni zakona i onih politika koje Ministarstvo turizma definira. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev, replika.
Hvala lijepa. Pa poštovani kolega prikazujete ovaj model kao funkcionalniji kad je sve pod istom kapom, svi segmenti ugostiteljstva i turizma pa i nadzor. Zašto se onda niste izborili da i naplata boravišne pristojbe bude pod kapom Ministarstva turizma, a ne pod Carinskom upravom? Zašto se niste izborili da npr. sanitarni pregledi u ugostiteljskim objektima također budu pod Ministarstvom turizma? Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Poštovana kolegice ja ne znam zašto bi se mi izborili za nešto što nije potrebno. Dakle, sanitarna inspekcija je vezana za jednu specifičnu djelatnost a isto tako puno je kvalitetnije, puno je bolje, puno je jednostavnije i primjerenije da sve što je vezano za naplatu, od PDV-a, trošarina do svih javnih prihoda uključujući boravišnu pristojbu bude na jednom mjestu, da bude na jednoj evidenciji i da bude rađena na način kako to se najbolje radi a to se radi preko Ministarstva financija.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Lidija Bagarić u ime Kluba Socijaldemokratske partije Hrvatske.
Zahvaljujem se poštovani predsjedniče. Uvaženi zamjeniče ministra sa suradnicom, pa evo u ovaj kasni sat ubiti sam odustala od masu toga što sam i planirala u raspravi govoriti. Mislim da je puno toga rečeno i o razlozima ukidanja državnog inspektorata. Činjenica da smo imali i neujednačen paralelni sustav koji je bilo vrijeme da se ujednači, ujednačilo se način da se inspekcije raspodjele po resorima odnosno po ministarstvima što je po meni sasvim logično i takva je praksa i u većini ostalih zemalja. Dakle, ovo je jedan u nizu zakona koje je neophodno donijeti kako bi se ustrojila inspekcija unutar ministarstva. ovim zakonom je jasno navedeno na šta se odnosi. Iskreno nadam se da se neće ponavljati više slike od prošle sezone sa zatvaranjem objekata i vjerujem da će se ubuduće državni proračun više puniti iz djelatnosti turizma i ugostiteljstva ne zbog kazni i pečaćenja. I Klub SDP-a podržat će ovaj zakon. Hvala lijepa.
Da li predstavnici predlagateljice žele završnu riječ? Da. Zamjenik ministra turizma poštovani Ratomir Ivičić.
Hvala lijepa. Poštovane zastupnice i zastupnici, zahvaljujem na raspravi. Evo samo bih se kratko osvrnuo na primjedbe i prijedloge koje smo dobili. Ustroj predložen ovim zakonom zapravo je preuzet iz Zakona bivšeg državnog inspektorata ali ovaj prijedlog zastupnika Kajina i još nekih zastupnika je čini mi se smislen i ja ću ga proslijedit ministru. Također primjedba zastupnika Kajina bila je na visinu kazni, one su preuzete prema kaznenom zakonodavstvu. Članak 8.poštovani zastupnik Jerolimov Ante jezik smatramo zaista da bi bilo dobro da stoji, da mora poznavati jedan strani jezik, to ćemo regulirati pravilnikom. Članak 16.stavak 3.trajanje inspekcijskog nadzora da tu je možda moguće da bi došlo do nekakvog pogrešnog tumačenja. U dosadašnjoj praksi nismo tako nešto uočili, takvih pojava nije bilo. Ukoliko primjenom zakona nakon stupanja zakona na snagu se uoči bilo kakav takav slučaj ministarstvo će ići sa izmjenom u tom smjeru da se ne dopusti različito tumačenje. Neregistrirana djelatnost da, dakle u članku 3.kolegica, zastupnice Branke Juričev-Martinčev tamo baš izrijekom stoji, dakle članak treći da suprotno izdanom rješenju inspektor može obaviti nadzor, to znači ako netko ima rješenje za dva apartmana a inspektor utvrdi ili misli da u kući postoji još jedna soba ili apartman onda on suprotno izdanom rješenju o obavljanju djelatnosti može izvršiti nadzor nad, da. Evo razmotrit ćemo i to ali on ima pravo vršiti nadzor predviđenom izrijekom.
Predlažem kolegice da napišete amandman a sada da pustite.
Na primjedbu da je relativno mali broj inspektora u odnosu na prethodni broj koji je obavljao te iste poslove u državnom inspektoratu mogu reći sljedeće, da je u odnosu na početni prijedlog zakona kada je bilo predviđeno 35 ukupno djelatnika koji se preuzimaju iz državnog inspektorata konačnim dogovorom preuzeto je 69. Doduše sredstva su predviđena na poziciji drugih nekih ministarstava ali će se osigurati, ona su osigurana u državnom proračunu na drugim pozicijama i prvim rebalansom će biti preraspoređena. Do tih promjena došlo je nakon što je državni proračun bio izglasan. To bi uglavnom evo bilo sve. Mi smatramo da će turističke inspekcije biti puno učinkovitije u provedbi svih turističkih zakona i propisa i na opće zadovoljstvo i države i gospodarskih subjekata i gostiju koji svakako ne bi trebali osjetiti nikakvu posljedicu. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Sada ćemo zastati sa radom. Nastavit ćemo sutra u 9,30. Rasprava o tekstu ovog zakona je završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti a sutra počinjemo sa točkom 13. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Laku noć! Svako dobro! Konačni prijedlog Zakona o Turističkoj inspekciji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 600. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Vlada RH podnijela je amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom. U skladu sa člankom 199. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim da se izjasnimo o prijedlogu? Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova 80 glasova za i23 glasa protiv prihvatili prijedlog Vlade RH da raspravljamo i odlučujemo o njenim amandmanima Molim predstavnika predlagateljice poštovanog Ratomir Ivčića, zamjenika ministra turizma da se izjasni odnosno da obrazloži amandman broj 1 Amandman broj 1 Vlade RH, obrazloženje.
Hvala gospodine predsjedniče. Ocjenjuje se da bi bilo bolje rješenje da se broj i sjedište područnih jedinica turističke inspekcije uređuje uredbom Vlade RH o unutarnjem ustrojstvu ministarstva a ne zakonom. U slučaju da se nakon što se takva uredba donese ukaže potreba za ustrojavanjem novih ili ukidanjem ustrojbenih područnih jedinica. Naime, turističke inspekcije tek treba započeti s radom i moguće je da će biti potrebno radi učinkovitog inspekcijskog nadzora ili racionalizacije organizacijskom i financijskom smislu drugačije ustrojiti ustrojstvene jedinice turističke inspekcije a što je jednostavnije učiniti kroz izmjenu uredbe a ne zakona.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu broj 1 Vlade RH, javio se poštovani zastupnik Damir Kajin, ustupite govornicu poštovanom zastupniku Damiru Kajinu.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici. Prvo ako sam bio neugodan u raspravi prije dva dana kad je riječ o ovom zakonu o turističkoj inspekciji onda se ispričavam zamjeniku ministra turizma i samome ministru ali o čemu se zapravo ovdje radi? Članak 5.stavak 1.glasio je da radi obavljanja poslova iz djelokruga turističke inspekcije izvan sjedišta ministarstva ustrojavaju se unutarnje ustrojstvene jedinice, turističke inspekcije u područnim jedinicama sa sjedištem u Osijeku, Rijeci, Splitu, Varaždinu i Zagrebu te potreban broj ispostava i samostalnih izvršitelja. Amandmanom Vlade RH taj stavak 1 članka 5.ovoga zakona se briše i ostaje samo ovo što je zamjenik ministra pročitao, da unutarnje ustrojstvo turističke inspekcije osim pitanja koje se uređuju ovim zakonom, broj i sjedište područnih jedinica i ispostava u područnim jedinicama kao i okvirni broj inspektora i drugih državnih službenika, namještenika uređuje se uredbom Vlade RH. Ako je ovaj moj prijedlog proizveo ovaj amandman onda ja to apsolutno pozdravljam, nemam nikakve zadrške da sada dignem ruku za ovaj zakon. Zašto sam bio suzdržan? Zato jer je ovdje nedostajala kako se to zove područna jedinica u Istri, ovdje se spominjao Split, Osijek, Rijeka, Zagreb, Varaždin, nedostajala je ona u Istri. I govorio sam isto tako da nije bitno da li će ta područna jedinica biti smještena u Pazinu, da li će biti smještena u Raši, Ližnjanu, Tar Vabrigi ili Medulinu. Mislim da vi za vi pozicije koju Istra ima u turizmu ta jedinica mora biti zastupljena i na tom području. Ja se apsolutno slažem sa intencom Vlade da reformira ustrojstvo državne uprave, mislim da treba to učiniti i kada je riječ o zdravstvu, ono što želim pozdraviti da upravo danas ministar Ostojić u Puli pokreće postupak javnoga natječaja za dogradnju tzv. rodilišta, sigurno da treba reformirati i ustrojstvo socijale, MUP-a, poreznih službi itd. ali treba imati na umu da Istra je otprilike 30% turističkog noćenja RH. Bez obzira što je broj noćenja u RH prošle godine rastao po stopi od 4,1%, u Istri svega 0,3% ipak Istra ostvaruje negdje 22 milijuna noćenja, to je cirka 10 milijuna noćenja više no što je u Primorsko-goranskoj županiji ili Dalmatinsko-splitskoj i razumljivo da kada je riječ o institucijama koje prate turizam Istra ne smije biti zaobiđena. Dapače, kad bi se mene slušalo i Ministarstvo turizma trebalo bi biti locirano negdje u Opatiji i Opatija je recimo Istra ili u Puli, Poreču, ili nekom drugom gradu. Još kada bi se malo disciplinirali i utišali bilo bi daleko bolje. Jasno je kada govorimo o reformiranju državne uprave, e onda treba reformirati Boga mi i neke turističke institucije, poglavito turističke zajednice kojih u ovom trenutku u Republici imaju, ima ih 305 koje raspolažu sa 600 milijuna kuna na godišnjoj razini a mnoge zapravo niti ne znaju što im je činiti.
Poštovani zastupniče, jako ste puno razloga iznijeli koji nisu vezani za ovaj amandman [[Upadica Kajin: Kako nisu vezani? Pa svi su vezani. To vi mislite gospodine predsjedniče.]] Da, da, ja to mislim pa vas upozoravam da se svedete na temu amandmana, molim lijepo.
Ja se cijelo vrijeme pokušavam koncentrirati upravo na ovaj pokušaj da Istra ostane bez sjedišta jedne institucije koja je vitalna za normalno funkcioniranje turizma na tom prostoru. Sve u svemu nakon ove intervencije, mislim da ne bi trebalo imati ili ne treba biti nikakvih prepreka da podignemo ruku za novi Zakon o ustrojstvu turističkih inspekcija.
Hvala lijepa. Nema drugih zainteresiranih. Zaključujem raspravu o amandmanu broj 1 Vlade RH. Molim da se izjasnimo. Tko je za amandman broj 1 Vlade RH? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima li suzdržanih? Ima. Molim rezultat. Ima svega. Utvrđujem da smo većinom glasova, 82 glasa za i 22 glasova protiv i 2 suzdržana glasa prihvatili amandman broj 1 Vlade RH. Time je postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 poštovani zamjeniče ministra. Možete obrazloženje. Amandman broj 2 Vlade RH.
Hvala gospodine predsjedniče. S obzirom na amandman 1 kojim se predlaže izmjena članka 5. konačnog prijedloga zakona prema kojem će članak 5. imati samo jedan, a ne dva stavka, potrebno je odgovarajuće izmijeniti i članak 7., stavak 1. konačnog prijedloga zakona te se stoga predlaže brisanje riječi stavka 1. kao suvišnih. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu broj 2 Vlade RH. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman broj 2 Vlade RH. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova, 85 glasova za, 14 glasova protiv, 3 suzdržana glasa prihvatili amandman broj 2 Vlade RH i time je postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Idemo na amandmane Odbora za zakonodavstvo. Poštovani zamjeniče ministra, amandman broj 1 na članak 8.
Vlada prihvaća ovaj amandman.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 na članak 20. poštovani zamjeniče ministra.
Vlada prihvaća i ovaj amandman.
Hvala. Time postaje i sastavim dijelom konačnog prijedloga zakona. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, prije donošenja moram upozoriti da i ovaj zakon, za donošenje je potrebna natpolovična većina svih zastupnika Hrvatskog sabora u skladu s člankom 252. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 glasa za i 18 glasova protiv donešen Zakon o turističkoj inspekciji u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.